open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rebecca (film)

"**Rebecca**" on 1940. aasta Ameerika Ühendriikide romantiline psühholoogiline põnevik, mille lavastas Alfred Hitchcock. See oli Hitchcocki esimene Ameerika film ja esimene film koostöös produtsent David O. Selznickiga. Stsenaariumi kirjutasid Robert E. Sherwood ja Joan Harrison ning kohandasid Philip MacDonald ja Michael Hogan. Stsenaarium põhineb Daphne du Maurieri 1938. aasta samanimelisel romaanil.

Peaosi mängivad Laurence Olivier, kes kehastab plaanitsevat aristokraatlikku leskmeest Maxim de Winterit, ja Joan Fontaine, kes mängib noort naist, kellest saab Maximi uus naine. Judith Anderson, George Sanders ja Gladys Cooper näitlevad teistes suuremates rollides. 

Kuigi film tehti Ameerika Ühendriikides, olid lavastaja ja näitlejad inglased. Tegemist on gooti looga, mis on filmitud mustvalgena. Maxim de Winteri esimene naine Rebecca, kes suri enne filmi loo algust, ei ilmu kordagi teoses. Tema maine ja meenutused temast omavad aga pidevat rolli Maximi, tema uue naise ja majahoidja Danversi elus.
"Rebecca" esilinastus 12. aprillil 1940. Film oli nomineeritud 11 Oscari auhinnale, millest võitis kaks: parima filmi ja parima operaatoritöö Oscari. See on ainuke Hitchcocki film, mis võitis parima filmi kategoorias. Aastal 2018 tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu Riiklikku Filmiregistrisse. 2001. aastal paigutus "Rebecca" Ameerika Filmiinstituudi koostatud Ameerika parimate põnevusfilmide edetabelis "100 Years...100 Thrills" 80. kohale.

"Rebecca" oli 6. juunil 1951 esimese Berliini filmifestivali avafilm.

## Osatäitjad

## Viited

## Välislingid
* 
* "Rebecca" filmiarvustuste lehel Rotten Tomatoes 
* "Rebecca" Ameerika Filmiinstituudi kataloogis 
*
Vesiroosi tänav (Pärnu)

**Vesiroosi tänav** on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas.

Tänav algab Pilli tänavalt, suundub kagusse ja lõppeb Suur-Jõe tänaval.

Tänava pikkus on ligikaudu 231 meetrit.
Simsihöövel

**Simsihöövel** on höövli liik, mis on mõeldud valtside külgede ja tapiõlgade puhastamiseks.  

Tänapäevases tööstuses ei ole simsihöövel levinud tööriist ning seda asendavad muud elektri jõul töötavad seadmed. 
## Viited
Tuva akša

**Tuva akşa** (ka **Tuva aksha**, turgi keeltes 'valgus') oli Tuva Rahvavabariigi (tänapäevase Tõva) rahasüsteemi põhiühik, mis oli kasutusel aastatel 1934–1944. 1 akşa jagunes 100 kopejekiks. Kõige väiksema mündi nominaalväärtus oli 1 kopejek. Akşasid väljastas Tuva Keskpank.

## Ajalugu

Pärast Tannu-Tuva iseseisvuse väljakuulutamist 1921. aastal ei olnud verivärskel riigil ei võimekust ega standarditud keelt, et oma raha printima hakata. Aastatel 1921–1924 olid Tuvas käibel Venemaa keisririigi rublad, millele oli mongoli keeles ja tähestikus märgitud, et tegemist on Tuva rahaga. Samuti oli rublale lisatud rahvavabariigi pitser ja juhtivate tõvalaste allkirjad. Paberraha nimeks oli paralleelselt nii rubla kui ka Hiinast pärit lan, münte nimetati kopikateks. Aastatel 1924–1934 kasutas Tuva Nõukogude rubla, 1933. aastal märgiti rubla peale templiga, et raha saab kasutada vaid Tuvas.

1934. aastal vermis Tuva Rahvavabariik oma mündid ja paberraha. Raha trükkis Goznaki tehas Leningradis. Kuna Tuva mündid tulid samast tehasest nagu Nõukogude raha, olid Tuva müntide mõõdud, kaal ja sulam sisuliselt sama mis Nõukogude müntidel. 1-, 2-, 3- ja 5-kopejekiline olid kollast värvi alumiiniumi ja pronksi sulamist ning 10-, 15- ja 20-kopejekiline olid halli värvi vase ja nikli sulamist. Müntide legendid ehk kirjad tuginesid põhiosas ladina tähestiku baasil Nõukogude Liidus moodustatud Yañalifi tähestikule. Mündi aversil ehk esiküljel on riigi (Tõva Arat Respublik) ja panga nimetus, reversil ehk tagaküljel aga mündi nominaalväärtus ja vermimisaasta. Ka paberraha akşa oli lihtsa kujundusega, mainides ära vaid raha denominatsiooni, riigi ja väljastava panga. Akşad olid trükitud samades värvides nagu Nõukogude rublad: pruun, roheline, sinine, punane ja lilla.

Aastatel 1934–1936 said tõvalased vahetada rublasid 1:1 akşade vastu. 1940. aastal trükiti uuendatud disainiga Tuva paberaha ja hävitati 1934.–1935. aastal välja antud akşad. Seetõttu on vanemad akşad eriti haruldased, 1935. aastal välja antud 25-akşaseid jäi näiteks eraomandusse vaid 37 tükki. 1940. aasta paberraha oli juba oluliselt mitmekesisem ja igal paberrahal oli kujutatud pilte Tuva talupoegade elust. 1944. aastal liideti Tuva Rahvavabariik Nõukogude Liiduga ning akşade kasutamine lõpetati. 1945. aastal sai 1. jaanuarist 1. maini akşasid vahetada kursiga 1 akşa = 3,5 rubla. Sellest ajast pole Tuva raha käibel enam ametliku rahana, kuid pakub harulduse tõttu suurt huvi kollektsionääridele.

## Akşa kujundus

## Viited
Jootejaam

**Jootejaam** on mitmeotstarbeline tööriist mida kasutatakse elektroonikakomponentide jootmiseks. Jootejaamal võib lisaks jootekolbile olla näiteks kuumaõhupuhur või mõni muu jootmisel kasutatav tööriist.
Kärn

**Kärn** (*punch*) on terava, kõva ja kitsa metallotsaga tööriist märksüvendite tegemiseks – kärnimiseks.

Kärne kasutatakse erinevate materjalide nagu metalli, puidu, naha ja plastiku töötlemisel. Kärni haamriga lüües tekib soovitud materjali sisse süvend või auk, mis võimaldab materjali kergemini töödelda.
Kui roheline oli minu org (film)

**"Kui roheline oli minu org"** ("How Green Was My Valley") on 1941. aasta Ameerika Ühendriikide draamafilm, mille lavastas John Ford. Film põhineb Richard Llewellyni 1939. aastal ilmunud samanimelisel romaanil. Teose produtseeris Darryl F. Zanuck ja stsenaariumi kirjutas Philip Dunne. Peaosades mängivad Walter Pidgeon, Maureen O'Hara, Anna Lee, Donald Crisp ja noor Roddy McDowall.

Film räägib Morganite perekonnast, töökast Walesi kaevandusperest Victoria ajastul, pere noorima liikme Huwi vaatekohast. Huw elab koos oma hellitavate ja lahkete vanemate ja viie vennaga Lõuna-Walesi orus. Lugu jäädvustab elu Lõuna-Walesi söeväljadel, selle elu kadumise ja kadumise mõju perekonnale. Väljamõeldud küla filmis põhineb Gilfach Gochil, kus Llewellyn veetis oma vanaisa külastades mitu suve. Nimetatud küla andis inspiratsiooni talle ka romaani kirjutamisel.

Teos nomineeriti kümnele Oscari auhinnale, millest pälvis viis, k.a parima filmi Oscari, võites filme nagu "Kodanik Kane", "Sergeant York" ja "Malta pistrik". Ford võitis parima lavastaja, Donald Crisp parima meeskõrvalosatäitja, Arthur Miller parima operaatoritöö ja Richard Day, Nathan H. Juran ja Thomas Little parima mustvalge kunstnikutöö-sisekujunduse Oscari. 1990. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu Riiklikku Filmiregistrisse.

## Osatäitjad

## Viited

## Välislingid
* 
* "Kui roheline oli minu org" filmiarvustuste lehel Rotten Tomatoes 
* "Kui roheline oli minu org" Ameerika Filmiinstituudi kataloogis
John Ford

**John Ford** (kodanikunimega **John Martin Feeney**; 1. veebruar 1894 Cape Elizabeth, Maine – 31. august 1973 Palm Desert, California) oli USA filmilavastaja, kes tegutses aastatel 1913–1971.

Ford alustas filmitööstuses töötamist pärast keskkooli lõpetamist. Teda aitas vanem vend Francis Ford, kes oli stuudio filmi Universal Studios üks juhtivaid lavastajaid. Pärast töötamist näitleja, lavastaja abilise ja dublandina – sageli oma venna lavastustes – sai John 1917. aastal Universalilt võimaluse lavastajana kätt proovida. Ta tegi algul lühifilme, kuid sai peagi hakkama ka täispikkade mängufilmidega. Fordi esimestes mängufilmides mängis peaosa Harry Carey. 1920. aastal lahkus Ford Universalist ja alustas koostööd Fox Film Corporationiga.

Ford lavastas vesterneid, sealhulgas filmid "Postitõld" ("Stagecoach"; 1939), "Otsijad" ("The Searchers"; 1956) ja "Mees, kes tulistas Liberty Valance'i" ("The Man Who Shot Liberty Valance"; 1962), ning 20. sajandi Ameerika romaanide filmiversioone, sealhulgas "Vihakobarad" ("The Grapes of Wrath"; 1940).

Ford on Oscarite parima lavastaja kategoorias enim auhindu saanud filmilavastaja – ta sai neid neli. Ta pälvis Oscari filmidega "Informaator" ("The Informer"; 1935), "Vihakobarad" (1940), "Kui roheline oli minu org" ("How Green Was My Valley"; 1941) ja "Vaikne mees" ("The Quiet Man"; 1952).

Fordi on peetud oma põlvkonna kõige tähtsamaks ja mõjukamaks filmitegijaks. Ingmar Bergman nimetas teda kõigi aegade parimaks filmilavastajaks ja ka Orson Welles hindas teda väga kõrgelt. 1960. aastal sai Ford Hollywoodi kuulsuste alleele omanimelise tähe. 1973. aastal tunnustati Fordi Presidendi Vabadusmedaliga. Samal aastal pälvis ta esimesena Ameerika Filmiinstituudi elutööauhinna.

## Lavastatud filme
* "The Iron Horse" – "Raudruun" (1924)
* "The Informer" – "Informaator" (1935)
* "Stagecoach" – "Postitõld" (1939)
* "Young Mr. Lincoln" (1939)
* "The Grapes of Wrath" – "Vihakobarad" (1940)
* "How Green Was My Valley" – "Kui roheline oli minu org" (1941)
* "My Darling Clementine" – "Mu kallis Clementine" (1946)
* "Fort Apache" (1948)
* "3 Godfathers" (1948)
* "She Wore a Yellow Ribbon" – "Ta kandis kollast paela" (1949)
* "Rio Grande" (1950)
* "The Quiet Man" – "Vaikne mees" (1952)
* "The Searchers" – "Otsijad" (1956)
* "How the West Was Won" – "Kuidas alistati Lääs" (1960; koos Henry Hathaway ja George Marshalliga)
* "The Man Who Shot Liberty Valance" – "Mees, kes tulistas Liberty Valance'i" (1962)

## Välislingid
*
Linnar Looris

**Linnar Looris** (sündinud 22. augustil 1981 Viljandis) on eesti balletilavastaja ja endine balletitantsija.

Looris on lõpetanud 2001. aastal Tallinna Balletikooli. Ta oli aastatel 2001–2006 Estonia (2003. aastast esitantsija) ja 2006–2007 Birminghami Kuningliku Balleti balletisolist. 2007. aastast on ta töötanud Ameerika Ühendriikides Houstoni Balletis, alates 2008. aastast solistina, 2011. aastast esitantsijana.

Alates 2019. aastast on Looris Eesti Rahvusballeti kunstiline juht.

## Tsitaat
*"Kui oled juba natukenegi tasemel, siis on loogiline, et lähed välismaale ja proovid seal karjääri teha".

## Tunnustus
*2002 – Philip Morrise tantsuauhind kategoorias "Noor tantsija"
*2004 – Eesti Kultuurkapitali preemia
*2006 – Eesti Kultuurkapitali preemia
__NOTOC__
## Isiklikku
Tema isa on teatrijuht Altmar Looris.

## Viited

## Välislingid
*Meet the Artist: First Soloist Linnar Looris. YouTube, 30. august, 2012
*Eesti Rahvusballeti juhtkond. Linnar Looris. opera.ee
Rosenberg

**Rosenberg** (saksa 'roosimägi') on perekonnanimi.

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rosenberg 540 inimesel: 250 mehel ja 290 naisel. Perekonnanimede levikult oli Rosenberg meeste puhul 199. kohal ja naiste puhul 180. kohal.

Perekonnanimi Rosenberg oli kõige levinum vanuserühmas 25–29 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 4,85. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 10,38 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti maakondade 55 mõisavallas talupoegadele nimedeks Rosenberg.

Nimede eestistamise käigus vahetati 1935–1940 aastal perekonnanimi Rosenberg kokku 192 korral ära. Uuteks nimedeks valiti Roosmägi, Roosimäe, Roosmäe, Roosimägi, Roosmaa, Roosimaa, Roosipuu, Roo, Roolaid, Roosaar, Rajamäe jne.

## Nime kandjaid
*Aivar Rosenberg, Eesti poliitik (1962–)
*Alexander Rosenberg, baltisaksa morfoloog (1839–1926)
*Alexander Rosenberg, ameerika filosoof (1946–)
*Alfred Rosenberg, Saksamaa riigitegelane (1893–1946)
*Andreas Rosenberg, eesti biofüüsik ja -keemik (1924–) 
*Emil Woldemar Rosenberg, baltisaksa arstiteadlane (1842–1925)
*Erich Rosenberg, Venemaa keisririigi, valgekaardi ja Eesti sõjaväelane (1879–1942)
*Ethel Rosenberg, ameerika kommunist (1915–1953)
*Friedrich Rosenberg, eesti advokaat (1888–1955)
*Georg Rosenberg, eesti vaimulik (1870–1935)
*Jakob Rosenberg, eesti esperantist (1881–1937)
*Julius Rosenberg, ameerika kommunist (1918–1953)
*Kersti Rosenberg, eesti laulja (1956–)
*Kristjan Rosenberg, eesti kümnevõistleja (1994–)
*Mai Rosenberg, eesti arstiteadlane (1958–)
*Signe Rosenberg, eesti majandusteadlane (1979–) 
*Taisi Rosenberg, eesti laulja (1989–)
*Tiit Rosenberg, eesti ajaloolane (1946–)
*Viive Rosenberg, eesti põllumajandusteadlane (1943–)

## Viited

## Välislingid
*
Œuf-en-Ternois

**Œuf-en-Ternois** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Œuf-en-Ternois asub 47 km Arrasist läänes, teede D99 ja D105 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Martini kirik, pärineb 20. sajandist.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Oppy

**Oppy** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Oppy asub 11 km Arrasist kirdes, teede D33, D48 ja D50 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Nicholase kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud külaga uuesti üles ehitatud.
* Vana lossi jäljed.
* Kaks sõjamälestusmärki

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Oisy-le-Verger

**Oisy-le-Verger** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Põllumajandusküla asub 24 km Arrasist idas, teede D21 ja D14 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Didieri kirik, pärineb 20. sajandist.
* Vana linnuse ja vesiveski jäljed.
* 1227. aastal asutatud tsistertslaste kloostri jäänused.
* Rooma-eelne menhir.
* Muuseum, asub vallamajas.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
InterLAN

## InterLAN-i käivitamine
Idee korraldada InterLAN-i nimeslit tehnoloogiafestivali sündis **Roger Otel** 2013 aasta talvel. InterLAN-i sündis soovist korraldada Viljandi Ühendatud Kutsekeskkoolis võrgupidu ja selle nimi on inspireetirutd kahest sõnast inter ja LAN. Sõna esimene osa "inter" tähistab interaktiivust ja teine pool - "LAN" tähistab võrgupidu. InterLAN-i algne eesmärk oli korraldada tavapärasest interaktiivsem võrgupidu kõigile tehnoloogiahuvilistele inimestele.

Võrgupidude sari kasvas kiiresti ja saavutas oma tipu 2017 aasta. InterLAN-i korraldamise tuumikusse kuulusid **Ott Kukk**, **Mikk Mihkel Vaabel ja Roger Ote.** Viimane võrgupidu interLAN-i nime alt toimus 08.2017.   

## Toimunud võrgupeod

interLAN-i meeskonna korraldas 2013 aastast alates 13 võrgupidu.

### interLAN vol.1
I võrgupidu, mis toimus Viljandis Vana-Võidu külas kohaliku kutsekooli ühiselamu söögisaalis. Sellel võrgupeol mängiti järgnevaud arvutimänge: Counter-Strike 1.6 ja FlatOut 2. 

Toimumisaeg: 28.02.2013

Osalejate arv: 32

Plakat

### interLAN vol.2
Toimumisaeg: 30.04 - 01.05.2013

Osalejate arv: 100

### interLAN vol.3
Toimumisaeg: 13-15.12.2013

Osalejate arv: 180

### interLAN vol.4
Toimumisaeg: 12-14.12.2014

Osalejate arv:

### interLAN vol.5
Toimumisaeg: 11-13.12.2015

Osalejate arv:

### interLAN tuur #1 @Saarepeedi
Toimumisaeg: 23.09.2016

Osalejate arv:

### interLAN tuur #2 @Tänasilma
Toimumisaeg: 07.10.2016

Osalejate arv:

### interLAN tuur #3 @Ramsi
Toimumisaeg: 21.10.2016

Osalejate arv:

### interLAN tuur #4 @Mustla
Toimumisaeg:28.10.2016

Osalejate arv:

### interLAN vol.6
Toimumisaeg: 9-11.12.2016

Osalejate arv:

### interLAN Abja tuur
Toimumisaeg: 21.10.2017

Osalejate arv:

### interLAN Uku tuur
Toimumisaeg: 18.11.2017

Osalejate arv:

### interLAN 2017
Toimumisaeg: 8-10.2017

Osalejate arv:

## interLAN-i toetajad läbi aegade
Orville (Pas-de-Calais)

**Orville** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Orville asub 32 km Arrasist edelas, teede D24 ja D938 ristumiskoha ümbruses, Authie jõe kallastel, Somme'i departemangu piiri ääres.

## Ajalugu

20. sajandi alguses elas Orville'i külas enam kui tuhat inimest, nende hulgas enam kui 500 Belgia töölist, keda olid meelitanud fosfaadikaevandused. Fosfaatide avastamist võis tollal võrrelda Ameerika kauglääne kullapalavikuga. Fosfaadirikast liiva kaevandas kuni 30 karjääri. 1887. aastal avastatud fosfaadikaevandused olid kasutusel kuni 20. sajandi alguseni, mil sai kättesaadavaks rikkalikum ja odavam Maroko ja Tuneesia import. Liiva kaevandamine ehituseks ja muuks otstarbeks toimis veel 1970. aastatel. Selle koha praegune nimi on "Orville'i märklauad" ja seda kasutatakse praegu rahvusvaheliselt tuntud savituvide laskepaigana.

## Huviväärsused

* St. Martini kirik, pärineb 19. sajandist.
* Vesiveski Authie jõel.
* Kaks 18. sajandi taluhoonet.
* Tuvimajad.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Ostreville

**Ostreville** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Ostreville asub 35 km Arrasist loodes, teede D81 ja D86 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Pierre'i kirik, pärineb 17. sajandist.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Togliatti HK Lada

**HK Lada Togliatti** on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Togliattis.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Hantõ-Mansiiski HK Jugra

**HK Jugra Chanty-Mansijsk** on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Hantõ-Mansiiskis.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Palluel

**Palluel** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Palluel asub 31 km Arrasist idas, teede D21 ja D13 ristumiskoha ümbruses, Sensée jõe orus.

## Ajalugu

Kogu küla ehitati pärast Esimest maailmasõda uuesti üles. 

24. juunil 1967 laastas valda kitsas F5 tromb, tappes 6 ja vigastades 30 inimest. Mõjutatud sai veel 7 küla. 17 kodu hävis täielikult, sõidukid tõsteti üles ja paiskusid üle kodude ning puud said tugevalt kannatada. Kuigi selle laius ulatus 250 meetrini, läbis see 23 km. See on Prantsusmaad tabanud ägedaim tromb alates 19. augustist 1845, kui F5 tromb tabas Montville'i, tappes umbes 70 inimest.

## Huviväärsused

* Kirik, pärineb 20. sajandist.
* Järved.


Pilt:Marais-Palluel-62.jpeg|Pallueli kalastusjärved
Pilt:Monument-morts-Palluel-62.jpeg|Pallueli sõjamälestusmärk


## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Viktorina Kriger

**Viktorina Vladimirovna Kriger** (vene keeles Викторина Владимировна Кригер; 9. aprill (vkj 28. märts) 1893 Peterburi – 23. detsember 1978 Moskva) oli Nõukogude Liidu balletitantsija ja teatritegelane.

Viktorina Kriger lõpetas 1910. aastal Moskva keiserliku koreograafiakooli. 

Aastatel 1910–1920, 1925–1931 ja 1934–1948 tantsis ta Suures Teatris. Käis võõrusetendustel välismaal, sealhulgas Eestis. 1922. aastal lavastas ta Estonia teatri laval Léo Delibesi balleti "Coppélia". Peaosa tantsis Kriger ise. See oli esimene täispikk balletietendus Eestis.

1929. aastal lõi Kriger balletitrupi Moskva Kunstiballett ning oli ise selle kunstiline juht ja priimabaleriin. Krigeri juures täiendas end koreograafina Vladimir Burmeister, hilisem tuntud ballettmeister. 1939. aastal sai Moskva Kunstiballett Nemirovitš-Dantšenko muusikastuudio osaks. Seejuures Kriger jäi balletitrupi kunstiliseks juhiks edasi.

## Tunnustus
*1927 – Vene NFSV teeneline kunstnik
*1951 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane

## Viited
Margo Klaos

**Margo Klaos** (sündinud 2. juunil 1976 Tartus) on Eesti riigiametnik, alates 2. aprillist 2023 Päästeameti peadirektor.  

## Haridus
Klaos on lõpetanud Jõgeva gümnaasiumi, sisekaitseakadeemia päästekolledži cum laude päästeinsenerina (1998) ja Tallinna tehnikaülikoolis magistriõppe haldusjuhtimises (2009). 

## Töökäik
Kolledžis õppimise ajal töötas päästjana. Pärast seda oli Jõgevamaa päästeteenistuse peaspetsialist ja häirekeskuse juhataja ning Järvamaa päästeteenistuse direktor (2000–2006). 

Aastatel 2006–2016 ja 2018–2023 oli Klaos ligi 700 töötajaga Lõuna-Eesti päästekeskuse direktor ja Lõuna-Eesti regionaalse kriisikomisjoni juht. 

Lisaks on Klaos Päästeameti esindaja Euroopa Päästepealike Assotsiatsioonis FEU ning Eesti Tuletõrje- ja Päästepealike Liidu juhatuse esimees. 

### Päästeameti peadirektorina
12. jaanuaril 2023 kinnitas Kaja Kallase teine valitsus Margo Klaose Päästeameti peadirektoriks.

## Tunnustus
* 2004 Päästeteenistuse hõberist
* 2006 Järvamaa teenetemärk 
* 2011 Päästeteenistuse Kuldrist
* 2020 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
* 2023 Tartumaa Omavalitsuste Liidu teenetemärk Tartumaa Kuldne Tammeoks
Eero Tölpt

**Eero Tölpt** (sündinud 30. oktoobril 1988 Tallinnas) on Eesti ettevõtja. Ta on ettevõtte Zen Native asutaja ja tegevjuht.

## Haridus
Eero Tölpt on õppinud Haapsalu Linna Algkoolis ning Tallinna Üldgümnaasiumi põhikoolis. Gümnaasiumis õppis ta Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumis. Ta on õppinud ka klaverimängu Haapsalu muusikakoolis ja Tallinna Nõmme Muusikakoolis. Ta on tegelenud karatega, korvpalli ja viievõistlusega. 2025. aasta seisuga täiendab ta end Suuremõisa Ametikoolis.

## Ettevõtlus
Eero Tölpt asutas 2006. aastal graafilise ja veebidisaini ettevõtte, kus 2009. aastal andis ta oma panuse korduvkasutatava riidemähkme Hipsik loomisse. 

Aastatel 2012–2019 oli ta turunduse ja brändikonsultant lennuettevõttes Airest. 2019. aastal lõi ta brändi Zen Native, mis tegeleb tervisetoodete arendamise, tootmise ja müügiga ning heaoluteraapiateenuste osutamisega. 

Alates 2022. aastast esindab ta Eesti tervisetoodete tootjaid Ettevõtjate Liidus.

## Poliitilised vaated
Tölpt on alates 2023. aastast erakonna Eestimaa Rohelised liige. Oma valimiskampaanias 2023. aasta Riigikogu valimistel kasutas Eero Tölpt sloganit "Terveks koos loodusega!". Olulist rõhku paneb ta just ravimtaimede, loodusravi ja täiendmeditsiini toetamisele ja tunnustamisele koos Lääne meditsiiniga.

## Viited
Luunja sadam

**Luunja sadam** on jõesadam mis paikneb Tartu maakonnas Luunja vallas Emajõe ääres. Peamiselt sõidavad Emajõel väiksed lõbusõidulaevad.

## Ajalugu
Luunja sadam sai valmis aastal 2023. Ehitus läks maksma 204 753 eurot.

## Viited
Luunja Roosiaed

**Luunja Roosiaed** on Luunja vallas asuv roosiaed, mis on EV 100 raames kavandatud kingitus vallale. Luunja roosiaed on Emajõe-äärne pika ajalooga kontserdipaik, kus kasvab kokku 58 roosisorti. 

## Ajalugu
Lohkva Külaseltsi eestvedamisel algatatud rosaariumi rajamise projekt sai rahastuse EV100 meetme raames ning 2018. aastal alustati projekti elluviimisega. Lisaks sai taastatud roosiaed täienduse uue Luunja-nimelise roosisordi näol, mille autoriks on Eesti roosiaretaja Mart Ojasalu.

Roosiaia projekti on koostanud Väli Maastikuarhitektid. Emajõe-äärse rosaariumi valmimisse panustasid mitmed Luunja valla ettevõtjad, vabaühendused, omavalitsus ja kodanikud.  
## Viited
Korvpalliklubi KAPA

**KAPA** on omaaegse Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI), hilisema Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ), korvpalliklubi, mis rajati vaba algatuse korras ja toimib demokraatliku ühistegevusena, pakkudes oma liikmetele võimalust ühiseks sporditegevuseks ja vaba aja sisustamiseks nii treeningutel kui ka võistlustel. See on Eesti vanim tänini tegutsev korvpalliklubi.

Klubi liikmesuse eeldus on (üksikute eranditega) olnud seotus tehnikaülikooliga, liikmeks saamise eel tuleb aga läbida ka kandidaadiaeg. Liikmeid valib klubi kõrgeim organ – üldkoosolek.

Üldkoosolekute vahelisel ajal juhib klubi tegevust juhatus koos presidendiga. Senised KAPA presidendid on olnud
* 1991–1993 Andres Keevallik
* 1993–1996 Jüri Tanner
* 1996–2000 Aadu Paist
* 2000–2008 Kaido Hääl
* 2008–2022 Martin Eerme
* 2022– Madis Ratassepp

## Kapa sünnilugu
26. aprillil 1951 toimus TPI võimlas Koplis ajalooline korvpallimäng. TPI korvpallimeistrivõistluste otsustavas kohtumises läksid vastamisi õppejõudude meeskond ja turniiril väljaspool arvestust osalenud õpilased instituudi nn šefluskoolist (instituudi poolt tolleaegses ühiskondlikult levinud vaimus “vabatahtlikku süvendatud tähelepanu ja abi” pälvinud koolist) Tallinna 2. Keskkoolist.

Mitmete kogenud spordimeeste toel enesekindlalt mängule läinud õppejõudude meeskond koosseisus Johannes Palu, Harri Erm, Jevgeni Petuhhov, Raimond Räämet, Roman Ott, Herbert Neider, Harri Aumere, Leonid Allikas ja Jaroslav Dudkin kaotas tulemusega 31:38. Koolipoiste võistkonnas tegi kaasa ka Peep Teder, hilisem KAPA liige nr 58!

Mehed tegid kaotusest järelduse: tuleb alustada õppejõudude regulaarseid ja organiseeritud ühistreeninguid. Seetõttu loetaksegi korvpalliklubi KAPA sünnipäevaks mainitud korvpallimatši toimumise päeva, 26. aprilli 1951.

Sammhaaval hakkas ühine treenimine omandama klubilise tegevuse vormi. 1961. aastal alustati regulaarsete aastakoosolekute korraldamist ning algas klubiliikmete üle arvestuse pidamine, 1963. aastal said kõik mängijad tänini toimiva tava kohaselt püsivalt kindlad (rinna)numbrid.

KAPA nime kannab klubi aastast 1967. Selle idee – nimetada klubi Kreeka tähestiku kümnenda tähe järgi – pakkus välja Vello Volt (Kapa liige nr 7). Nimi annab võimalusi mitmesugusteks sõnamängudeks, näiteks on seda kasutatud lühendina sõnadest „karasta end palliga“.

## Välislingid
* korvpalliklubi KAPA koduleht
Zagrebi KHL Medveščak

**KHL Medveščak Zagreb** (*Klub hokeja na ledu Medveščak Zagreb*) on Zagrebis asuv Horvaatia jäähokiklubi. Klubi asutati 1961. aastal. 

Klubi koduväljak on Arena Zagreb.

## Välislingid
* Klubi koduleht
Bogislaus von der Pahlen

**Bogislaus von der Pahlen** (1646 – 27. august 1719) oli Rootsi ohvitser ning riigimees, kes osales Põhjasõjas ning tõusis oobersti auastmeni. Vabahärra.

## Lapsepõlv ja noorus
Bogislaus von der Pahlen sündis 1646. aastal, tema vanemad oli Johan von der Pahlen ja Anna von Farensbach. 

Sõjaväekarjääri alustas ta 1658. aastal, kui astus vabatahtlikuna Kuramaal asuva kindral Robert Douglase armeesse, aasta hiljem oli kornet Jakob Üxkülli rügemendis. Rootsi sõjateenistusest lahkus ta 1662, kui asus pooleteiseks aastaks Prantsuse vägede teenistusse. Hiljem naasis ta taas Rootsi teenistusse ning teenis 1666. aastal rittmeistrina Turku ratsarügemendis, omandades majori auastme 1676 ja kolonelleitnandi auastme ühes aadlilipkonnas. 1678. aastal lahkus ta sõjateenistusest.

1670. ja 1672. aastal taotles ta 4000 riigitaalri eest Bernhard Otto von Liewenilt Rägavere mõisa pandilepingut ning sai selle omanikuks 1682. aastal. 

1679. aastal sai Bogislaus von der Pahlen koos oma vendadega vabahärra tiitli ning immatrikuleeriti Rootsi aadelkonda. 1697. aastal sai ta Põltsamaa (Oberpahlen) mõisa rentnikuks.

## Teenistus Põhjasõjas
1701. aasta 5. märtsil sai ooberstiks ülendatud Bogislaus von der Pahlen Harjumaa jalaväerügemendi ülemaks. 

1706. aastal tekkis Gustav von Wrangellil ja Bogislaus von der Pahlenil ühel pool ning Otto Friedrich von Buxhövdeni pärijatel teisel pool vaidlus Tallinna all asuva kümne rukkikoorma üle.

1710. aastaks, kui sõjaolukord oli Rootsile kehvaks kujunenud, jõudsid Vene väed Tallinna alla, kus von der Pahlen oma rügemendiga garnisonis oli. Tema oli üks neljast, kes kirjutas alla Rootsi Tallinna garnisoni kapitulatsioonileppele 29. september 1710. 

Bogislaus von der Pahlen suri 27. augustil 1719 Amblas.

## Isiklik elu
Bogislaus von der Pahlen abiellus kaks korda: Elsa Kyle ja Helena Wrangelliga.

Tal oli kolm last: Gustav Otto Pahlen, Hedwig Margaretha von der Pahlen ja Christina Catharina von der Pahlen.

## Viited
Luunja sild

**Luunja sild** on autode ja jalakäijate raudbetoonsild, mis asub Tartumaal Luunja valla lähedal üle Emajõe.

Algne sild rajati 1930. aastatel ja see hävitati 1941. aastal. 1953. aastal valmis uus sild, mis toetus vanadele vundamentidele.

## Mõõtmed
Tartumaal Luunjas 1930. aastatel valminud sild oli toona Eesti kõrgeim. Silla kõrgus maapinnast oli ette nähtud 10 m ja veepinnast 12 m selleks, et silla alt pääseksid läbi sõitma suuremad laevad ja kõrgemate mastidega lodjad.

Sillal on kolm sildeava: üks laiusega 32,4 m ja kaks laiusega 25,8 m. Silla pikkus koos tiibadega kavandati 102 m.

## Ajalugu
Süvendus- ja õgvendustööd tegi Veeteede Valitsus, silla pealesõiduteed rajas Maanteede Valitsus 1930. aastatel. 1935.–1937. aastal ehitas silla valmis Soome ehitusfirma OY Cyclop. Uue raudbetoonsilla ehitamisel rajati Emajõele ligi 700 m pikkuses uus säng. 

3.–4. septembril 1939 tegi president Konstantin Päts ringsõidu Tartus ja Tartumaal ning külastas ka Luunja silda, kus olid üles rivistatud Kaitseliidu organisatsioonide ja kooliõpilaste spaleerid. Sillal tervitas presidenti Mäksa vallavanem Leonhard Keskpalu. President vaatles Eesti kõrgeimal sillal Emajõe uut sängi, mille kohta andis seletusi Tartu maainsener J. Lenzius. Presidendi sillale ilmumisel alustasid Emajõel sõitu lipuehtes sõjalaev Uku, kaitseliidu Tartu maleva mootorpaadid ja sisevete sadamakapteni laev, millel olid meeskonnad üles rivistatud. 

Luunja sild lasti 1941. aastal taganevate punaarmeelaste poolt õhku. Vana silla vundamentidele toetuv uus sild valmis 1953. aastal. 

Transpordiamet plaanib silla asemele uue rajamist, kuna selle kandevõime ei vasta enam tänastele vajadustele. Uue silla ehitus algab kõige varem 2028. aastal ja see võiks maksma minna kuus kuni kaheksa miljonit eurot.

## Viited
Vladimir Burmeister

**Vladimir Pavlovitš Burmeister** (vene keeles Владимир Павлович Бурмейстер; 15. juuli (vkj 2. juuli) 1904 Viciebsk, Mogiljovi kubermang – 5. märts 1971 Moskva) oli Nõukogude Liidu ballettmeister. Ta oli esimene nõukogude koreograaf, kes tegi koostööd kuulsa Pariisi Grand Opéra balletitrupiga.

Vene koreograafia ajaloo silmapaistvaks sündmuseks oli 1953. aastal esietendunud Pjotr Tšaikovski ballett "Luikede järv" Burmeisteri koreograafias.

## Päritolu
Burmeisterite suguvõsa on kestnud mitu sajandit. Teada on, et 1570. aasta suvel, kui hertsog Magnus oma väega Tallinna alla tuli, laagri püstitas ja linna piirama hakkas, suri selles laagris Magnuse kantsler, sünnilt sakslane Konrad Burmeister. Vladimir Burmeisteri vanavanaisa, ametilt arst ja rahvuselt rootslane, kutsuti 19. sajandi esimesel poolel Peterburi. Vladimir Burmeisteri vanaisa õppis Peterburi Kunstiakadeemias. Teistel andmetel oli Vladimir Burmeisteri isa põlisaadlik, pärit venestunud rootsi suguvõsast.

Vladimir Burmeisteri ema (sünninimi Natalja Tšaikovskaja) oli helilooja Pjotr Tšaikovski nõotütar.
Vladimir Burmeisteri emapoolse vanaema sünninimi oli Maria Weber (abiellus kindral Andrei Tšaikovskiga) ja emapoolse vanavanaema sünninimi von Behren.

## Loomekarjäär
Burmeister õppis aastatel 1925–1929 Moskvas Teatrikunsti Kesktehnikumis. Koreograafina täiendas end Viktorina Krigeri juures. 1930. aastatel töötas ta Moskva Kunstiballetis ballettmeistrina. Aastatel 1941–1960 ja 1964–1970 oli ta Stanislavski ja Nemirovitš-Dantšenko Moskva Akadeemilise Muusikateatri peaballettmeister.

1956. aasta suvel andis Moskva muusikateater võõrusetendusi Pariisis. Edu oli nii suur, et Burmeister sai pakkumise lavastada Grand Opéras "Luikede järv". See teostuski 1960. aastal. Pariisis viibides sai Burmeister balletikollektiivilt London Festival Ballet kutse lavastada veel üks ballett Tšaikovski muusika järgi. Nii ilmus "Snegurotška" ("Lumivalgeke"), mis esietendus 1961. aastal Londonis ja 1963. aastal Moskvas.

### Külalislavastajana [[Eesti Rahvusballett|Estonias]]
*Cesare Pugni, Reinhold Glieri ja Sergei Vassilenko "Esmeralda" (1951; peaosas Inge Põder)
*Pjotr Tšaikovski "Luikede järv" (1954; peaosades Helmi Puur ja Artur Koit)
*Frédéric Chopini "Chopiniana" (1959; peaosades Helmi Puur ja Tiiu Randviir)
*Maurice Raveli "Boléro" (1959; peaosades Tiiu Randviir ja Ülle Ulla)
*Johann Straussi "Straussiana" (1959; peaosas Helmi Puur)
*Eugen Kapi "Kalevipoeg" (1961; peaosas Väino Aren)

## Tunnustus

*1947 – Vene NFSV teeneline kunstnik
*1954 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane
*1957 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
*1965 – Vene NFSV rahvakunstnik
*1970 – NSV Liidu rahvakunstnik

## Viited

## Välislingid
*Foto. Balleti "Kalevipoeg" lavastaja Vladimir Burmeister abikaasaga. 26.11.1961. ajapaik.ee
*[Proov; ballettmeister Vladimir Burmeister ja Väino Aren (Kalevipoeg). Kapi „Kalevipoeg“. (Estonia, 1961)](http://etbl.teatriliit.ee/meedia/burmeister_vladimir1/proov;_balettmeister_vladimir_burmeister_ja_v%C3%A4ino_aren_(kalevipoeg)._kapi_kalevipoeg%E2%80%9C._(estonia_1961)1). etbl.teatriliit.ee
Pas-en-Artois

**Pas-en-Artois** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Pas-en-Artois asub 26 km Arrasist edelas, teede D1, D6 ja D25 ristumiskoha ümbruses, Kilienne'i jõe orus, mis on Authie väike lisajõgi.

## Huviväärsused

* St. Martini kirik, pärineb 17. sajandist.
* 17. sajandi loss.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Pelves

**Pelves** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Pelves asub 10 km Arrasist idas, teede D33E ja C4 ristumiskoha ümbruses, Scarpe'i jõe orus ning Autoroute A1 ja Autoroute A26 liiklussõlmest lõunas.

## Huviväärsused

* St. Vaasti kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud külaga uuesti üles ehitatud.
* Sõjakalmistu.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Penin

**Penin** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Penin asub 23 km Arrasist läänes, teede D77 ja D82 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Martini kirik, pärineb 18. sajandist.
* 16. sajandi loss.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
American Hockey League

**American Hockey League (AHL)** on tugevuselt teine jäähokiliiga Põhja-Ameerikas. See on loodud 1936. aastal.

AHL-is mängib 32 klubi, millest 26 tegutseb USA-s ja kuus Kanadas. Klubid jagunevad Idakonverentsi ja Läänekonverentsi vahel. Mõlemas konverentsis on kaks divisjoni: Idakonverentsis Atlandi divisjon ja Põhjadivisjon ning Läänekonverentsis Keskdivisjon ja Vaikse ookeani divisjon.

Sarnaselt NHL-iga pääsevad põhihooaja parimad klubid väljalangemismängudele. Idakonverentsi ja Läänekonverentsi võitjad kohtuvad lõpuks finaalmängudes, mille võitja pälvib Calderi karika.

## Praegused AHLi klubid

## Välislingid

* Ametlik koduleht

## Viited
Mihkel Kirves

**Mihkel Kirves** (sündinud 6. detsembril 1996) on Eesti korvpallur.

## Klubikarjäär
Mihkel Kirves on SK Saku Fortuna ja KK Pärnu kasvandik. Esimesed mängud Korvpalli Meistriliigas pidas hooajal 2012/2013 korvpalliklubis Pärnu. Pärnu klubis on ta mänginud püsivalt, välja arvatud hooaeg 2019/2020, kui Kirves mängis välismaal, klubide Levickí Patriot (SVK) ja Basket Brno (CZE) koosseisus.

MIhkel Kirves tuli Korvpalli Meistriliiga võitjaks 2021/2022 hooajal Pärnu Sadama meeskonna koosseisus. Hooajal 2020/2021 tuli ta hõbemedalile, 2018/2019 võitis pronksmedali. Eesti-Läti Korvpalliliigas saavutas Kirves hooajal 2021/2022 pronksmedali.

Ta tuli 2022. aastal Eesti meistriks ka 3x3 korvpallis Team Estonia U23 meeskonnas (koosseisus veel Robin Kivi, Hendrik Eelmäe ja Aleksander Oliver Hint).

Mihkel Kirvese parimad näitajad mängudes Alexela Eesti Korvpalli Meistriliigas ja Eesti-Läti Korvpalliliigas olid (22.02.2023.):

* suurim efektiivsuse näitaja – 39 (Pärnu Sadam – BC Kalev/Cramo, 5.12.2020.)
* suurim punktide arv mängus – 28 (Pärnu sadam – BC Valga-Valka 10.02.2017.)
* suurim laupallide arv mängus – 18 (Pärnu Sadam – BC Valga-Valka 13.02.2019)
* suurim vaheltlõigete arv mängus – 6 (Pärnu Sadam – Latvijas Universitate 2.02.2022).

## Tunnustus
Hooaegadel 2016/2017, 2017/2018 ja 2018/2019 hooaegadel valiti Kirves Alexela Korvpalli Meistriliiga parimaks kaitsemängijaks. 

## Mängud koondises
Mihkel Kirves on mänginud Euroopa meistrivõistlustel Eesti U18 (2014) ja U20 (2016) vanuseklassi koondises.

Eesti meeste korvpallikoondises pidas ta esimese mängu 6. septembril 2018 Belgia vastu (8 punkti, 3 lauapalli).

## Viited

## Välislingid

* Mihkel Kirves. basket.ee
* Mihkel Kirves. Eurobasket
* Mihkel Kirves valiti meistriliiga parimaks kaitsemängijaks. Pärnu Postimees, 24. mai 2018
* Mihkel Kirves sõlmis karjääri esimese välislepingu. Delfi Sport, 30. juuni 2019
Herman von Fersen

**Herman von Fersen** (1630–1709) oli Rootsi vabahärra, sõjaväelane, maanõunik ja parun, kes teenis Põhjasõjas, jõudes oobersti auastmeni, ta oli Cronendahli, Raikküla ja Uuemõisa parun.

## Elulugu
Herman von Fersen sündis 1630. aasta paiku, tema isa oli Herman von Fersen ja ema Margarita von Anrep.

Ta alustas sõjaväeteenistust Volckmari jalaväerügemendis kaptenina 1649–1651. Herman, koos oma venna Otto Wilhelmi ja nõbude Hansi ja Fabianiga said 1674. aasta 4. novembril vabahärra tiitli, kuigi ta ise sai selle kätte alles järgmisel aastal. Samal, 1675. aastal 11. augustil tõusis ta Claes Johan von Baranoffi ratsaväerügemendis ooberstleitnandi auastmeni. 

1678. aastal tekkis tal vaidlus Tallinna lossifoogti Daniel Schultziga seoses ühe krundiga Tõnismäel. 

Põhjasõja alguspoolel, 1701. aasta 5. märtsil määrati ta Läänemaa jalaväerügemendi ülemaks.  Novembris saatis ta kapten Bistrami rügementi mitte kohale ilmumunud talupoegi, väejooksikuid ja asendusmehi kokku koguma.

Ta langes Narva piiramise ajal, 10. augustil 1704 venelaste kätte vangi ja viidi Venemaale.

Herman von Fersen suri 1709. aasta 12. oktoobril Moskvas.

## Isiklik elu
Herman von Fersen abiellus esimene kord Magdalena von Buchwaldiga ning teine kord Augusta Elisabeth von Plesseniga.

Tema esimesest abielust sündis kolm last: Herman Otto, Helmuth Reinhold ja Juliana von Fersen.

Tema teisest abielust sündis neli last: Magdalena Dorothea, August Wilhelm, Joakim Friedrich ja Anna Magdalena von Fersen.

## Viited
2023. aasta Baieri parlamendivalimised

**2023. aasta Baieri parlamendivalimised** olid Saksamaal toimunud Baieri liidumaa Maapäeva (saksa *Bayerischer Landtag*) 19. koosseisu valimised, mis toimusid 8. oktoobril 2023. Samal päeval toimusid korraga ka Hesseni liidumaa Maapäeva valimised. Valimiste eel oli võimul Kristlik-Sotsiaalse Liidu (CSU) ja Vabade Valijate (FW) koalitsioon eesotsas peaminister Markus Söderiga (CSU).

## Valimiste korraldamine
Baieri põhiseaduse kohaselt peavad Maapäeva valimised toimuma pühapäeval mitte varem kui 59 kuud ja mitte hiljem kui 62 kuud pärast eelmise Maapäeva valimisi, välja arvatud juhul, kui Maapäev saadetakse ennetähtaegselt laiali, mispeale toimuvad valimised hiljemalt kuuendal pühapäeval laialisaatmise järel. Viimased Maapäeva valimised toimusid 14. oktoobril 2018, seega tohivad valimised toimuda perioodil 17. september kuni 10. detsember 2023. Alates 1978. aastast on kõik valimised toimunud septembri keskpaigast oktoobri keskpaigani. 15. novembril 2022 tegi Baieri valitsus ettepaneku valimiste korraldamisteks 8. oktoobril 2023, pärast Maapäeva parteide ärakuulamist fikseeriti kuupäev 13. detsembril 2022.

Sarnaselt teiste liidumaadega (välja arvatud Bremen, Hamburg ja Saarimaa) toimuvad valimised segasüsteemi alusel. Igal valijal on kaks häält: esimene hääl läheb kohaliku valimisringkonna lemmikkandidaadile, teine hääl läheb valija lemmiknimekirja kandidaadile administratiivringkonnas (valimised on avatud nimekirjadega), mandaatide jagamisel võetakse arvesse mõlemaid hääli. Minimaalne kohtade arv on 180, kohad jagatakse vastavalt rahvaarvule Baieri seitsme administratiivringkonna vahel (2018. aasta valimistel oli Ülem-Baieril 61, Švaabimaal 26, Kesk-Frangimaal 24, Alam-Frangimaal 19, Alam-Baieril 18, Oberpfalzil ja Ülem-Frangimaal mõlemal 16 kohta). Iga administratiivringkond on korraga valimisringkonnaks (*Wahlkreis*) ja on ka jagatud eraldi väiksemateks kohalikeks valimisringkondadeks (*Stimmkreis*), millest igaühest valitakse üks liige lihthäälteenamusega (esimesed hääled) ja ülejäänud mandaadid jaotatakse proportsionaalselt administratiivringkonna tasemel (teised hääled), 2022. aasta valimisseaduse järgi Sainte-Laguë meetodiga. Valimisringkondade arv on pool administratiivringkonna mandaatide koguarvust, kui administratiivringkonnal on paaritu arv mandaate, on eelis valimisringkondade mandaatidel. Valimiskünniseks on 5% koguhäältest (ühemandaadiliste ja nimekirjahäälte summa).

## Valimised
Valimisõiguslikke kodanikke Baieris oli 9 430 600, valimas käis 6 895 807 ehk 73,12%.

Ringkondade järgi jagunesid mandaadid järgmiselt:

Koos samal päeval toimunud Hesse maapäeva valimistega võitsid valimistel parempoolsemad parteid. CSU valimistulemus palju ei muutunud, partei sai vaid 0.2% vähem hääli, kuid AfD ja FW tulemused olid 4% paremad kui 2018. aastal. Samas kõik föderaalvalitsuse parteid kandsid kaotusi: SPD ja rohelised teenisid kokku vaid 22.8% häältest ning FDP, jäänud alla 5% valimiskünnise, jäi Maapäevast välja. Valimiste tulemusena jätkus senine CSU-FW koalitsioon, olles suurendanud oma enamust 10 koha võrra.

## Viited
Riia mnt 273

**Riia mnt 273** on hoone Pärnus aadressil Riia maantee 273.

Hoone ehitas Eesti esimese presidendi Konstantin Pätsi isa Jakob Päts ning see oli Konstantin Pätsi lapsepõlvekoduks.

2024. aasta seisuga on hoone kasutuseta ning halvas seisus.

## Ajalugu
Konstantin Pätsi ehitusmeistrist isa Jakob Päts otsustas 1882. aastal kolida perega Tahkurannast Pärnuse. 1885. aastal ostis ta Pärnu külje alla Riia maantee äärde kümme tiinu maad koos seal paiknenud Petlemma kõrtsiga. Pere asus algul elama kõrtsihoonesse, kuid see põles peagi maha. Seejärel tükeldas Jakob Päts oma maa väiksemateks kruntideks, ehitas kruntidele eluhooned ning müüs need Pärnus asunud tehaste töölistele majutuseks. Endale ehitas ta põlenud kõrtsi kohale moodsa kahekorruselise kivist hoone, kus all oli trahter ja üleval eluruumid. Uus hoone valmis 1891. aastal.

Pärast Jakob ja Olga Pätsi surma jäi maja pere noorima venna Peeter Pätsi käsutusse. 2000. aastate keskel müüsid Peetri Rootsis elavad pärijad maja ettevõttele Knoke AS, mille omanikeringis oli ka Rein Valk. 2008. aasta majanduskriisi ajal sai hoone omanikuks Luite Arenduse OÜ, mille ainuomanik oli taas Rein Valk. Omanik on püüdnud hoonet korduvalt müüa, kuid edutult. 2010. aastate keskel oli Pärnu linnal plaan hoone ära osta ja sinna muuseum rajada, kuid see plaan ei saanud teoks. 2011. aastal avati maja seinal mälestustahvel.

## Viited
Gustav Reinhold Skogh

**Gustav Reinhold Skogh** (1692–1739) oli Rootsi sõjaväelane ja ooberst, kes sõdis Põhjasõjas. 

## Elulugu
Gustav Reinhold Skogh sündis 1692. aastal Claes Johan von Skoghi ja Margareta Elisabeth Armfelti peres.

Juba 13-aastaselt (1705. aastal) astus ta Otto Vellingki jalaväerügementi. 1708. aastal oli ta lipnik Saksi jalaväerügemendis ning sai 1710. aastal leitnandiks. 1711. aastal ülendati ta kapteni auastmesse Västmanlandi rügemendis. 1713. aastal langes ta Tönningi piiramise ajal vangi, kust naasis koju 1716. aastal. 1717. aastal sai ta Hälsingi rügemendis ooberstiks ja 1718. aastal Jämtlandi armee kindraladjutandiks. Samal aastal sai ta ka ooberstleitnandiks ning suundus järgmisel aastal Viborgi maamiilitsarügementi. Põhjasõja lõpus teenis ta Kymmenegärdi jalaväerügemendis.

Pärast Põhjasõja lõppu jätkas ta teenistust Hälsingi rügemendis.

Gustav Reinhold Skogh suri 9. aprillil 1739.

## Isiklikku
Gustav Reinhold Skogh abiellus Helena von Beckeringa, neil oli kaks last: Carl Gustav ja Claes Johan Skogh.

## Viited
CDawgVA

**Connor Marc Colquhoun** (sündinud 26. juulil 1996), esinejanimega **CDawgVA**, on Walesi päritolu juutuuber ja podcaster, kes tegutseb Tōkyōs. 

## Karjäär
Colquhoun lõi oma YouTube'i kanali CDawgVA 2014. aasta veebruaris. Samal aastal hakkas ta lisaraha teenima reklaamtekstide sisselugemisega.

2019. aasta novembris kolis Colquhoun Tōkyōsse ja hakkas Kadokawa toetatud agentuuri GeeXPlus palgalisena sotsiaalmeedias turundustööd tegema. Tema loodud sotsiaalmeedia sisu eesmärk oli reklaamida/tutvustada anime ja Jaapani kultuuri. 2020. aasta veebruaris lõi Colquhoun koos Joey Bizingeri (The Anime Man) ja Garnt Maneetaphoga (Gigguk) iganädalase taskuhäälingusaate "Trash Taste", kus nad arutlevad anime, manga, otaku kultuuri ja Jaapanis elamise kogemuste teemade. Esimene jagu ilmus 5. juunil 2020, kõik jaod on saadaval YouTube'is, Spotifys ja iTunesis.

Nii 2020. kui ka 2021. aastal oli Colquhoun Crunchyroll Anime Awardsi auhinna üleandja. 2020. aasta augustis osales Colquhoun Twitchis maleturniiril Tournament Arc, mille korraldas Chess.com anime juutuuberitele. Finaalis kaotas Colquhoun "Trash Taste'i" kaassaatejuhile Garnt Maneetaphole.  2021. aasta juuli meistrivõistlustel *Tournament Arc 2* saavutas Colquhoun kokkuvõttes neljanda koha.

29. augustist 2022 osalesid Colquhoun ja Chris Broad 750 km pikkusel rattamaratonil üle Hokkaidō, millega koguti immuunpuudulikkuse fondi jaoks üle 310 000 dollari. 11. detsembril 2022 osales Colquhoun Ameerika Ühendriikides Los Angeleses Galeni keskuses peetud Moguli malepoksi meistrivõistlustel Ludwig Ahgreniga.

## Videod
Paljudes Colquhouni videotes teeb ta cosplayd ja tutvustab vaatajatele Jaapani asutusi, kus ta töötab eri rollides (teenri, postitantsija ja visual kei muusikuna jne).   Tema YouTube'i kanal saavutas populaarsuse tänu selle animega seotud sisule, tema lemmikuks oli JoJo's Bizarre Adventure.

## Filmograafia
### Anime

### Videomängud

### Muud teosed tema loetud tekstidega

## Auhinnad ja nominatsioonid

## Viited

## Välislingid

* CDawgVA at IMDb
* CDawgVA, Anime News Network's encyclopedia
Kanepipruun

**Kanepikarva** ehk **kanepipruun**, ka **kanepikollane** on beež kuni kahvatupruun värvitoon, mis vastab kanepikiu või kanepinööri värvusele.

Kanepikarva värvus on karakterilt pooltooniline, looduslik ja robustne.

## Pildid

Hanfstengel.jpg|Kanepivars kiududega
Hanfgarn, Bad Windsheim, IMG 0075 edit.jpg|Kanepilõng poolil
Lto-hmhm-hanfseil.jpg|Kanepilõng ja kanepiköis
Hemp-sack, Asabukuro, Japan.jpg|Kanepikiust kott, Asabukuro, Jaapan


## Variatsioonid
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab kanepipruuni (*chanvre*, *brun chanvre*) vasteks toonivahemiku beežist heledama jaheda pruunini 

Pantone värvikaardi toon 14-0721 *Hemp* on kollakasbeež  

Veebivärv *Hemp* on jahe helepruun    , *Hemp Fabric* on veidi rohekas kollakasbeež  .

## Vaata ka
* Ekrüüvalge
* Khakivärvus
* Pärgamentvalge

## Viited
Gigguk

**Garnt Maneetapho** (sündinud 31. mail), rohkem tuntud kui **Gigguk**, on Tai-Briti juutuuber ja taskuhäälingusaadete juht, kes on tuntud oma koomiliste juttude ja arvustuste poolest anime ja otaku kultuuri kohta.  Ta on seotud Kadokawa toetatud agentuuriga GeeXPlus .  

## Karjäär
Ta kasutas internetis pseudonüümi Gigguk, mis on kombinatsioon tema perekonna hüüdnimest "Gigg" ja UK, tema elukoht (hääldatakse siiski Gigguk ühe sõnana), ning nimetas oma kanali Anime Zone'iks.  2012. aastal oli ta populaarsete animete lühendamise produtsent, alustades sarjast "Evangelionist EvAbridged". 

2017. aastal kaotas Maneetapho oma kanali Anime Zone'i hüüdnime, kasutades ainult Giggukit. 2018. aasta veebruaris andis Maneetapho Los Angelese Ricardo Montalbáni teatris koos juutuuber LilyPichuga üle 2. Crunchyrolli animeauhindade jagamisel parima komöödia auhinna. 

2019. aasta novembris kolis Maneetapho koos juutuuber Sydney Poniewaziga (kellest hilejm sai tema abikaasa) (Sydsnap) Jaapanisse Tokyosse, et asuda tööle GeeXPlusi influencerina.  Ta proovib aidata oma sisu kaudu reklaamida/tutvustada anime ja Jaapani kultuuri ülejäänud maailmale. 

2020. aasta veebruaris lõi Maneetapho koos Connor Colquhouni (CDawgVA) ja Joey Bizingeriga (The Anime Man) saatesarja "Trash Taste", kus nad arutlevad iga nädal anime-, manga- ja otaku-kultuuri teemadel ning jagavad oma Jaapanis elamise kogemusi.  Esimene jagu ilmus 5. juunil 2020 ning igal reedel on YouTube'is ja suurematel taskuhäälinguplatvormidel saadaval uued osad.   2020. aasta augustis osales Maneetapho maleturniiril, millest võtsid osa anime YouTuberid.  Finaali jõudes alistas Maneetapho "Trash Taste'i" kaassaatejuhi Connor Colquhouni.  Juulis 2021 kordas Maneetapho oma varasemat võitu turniiril "Tournament Arc 2", mille korraldas taas Chess.com.  

## Isiklikku
Maneetapho vanemad on pärit Taist, kuid ta sündis ja kasvas üles Ühendkuningriigis. Ta on praktiseeriv budist ja kahel perioodil mungana teeninud, kord teismelisena ja kord täiskasvanuna.  2022. aasta juunis abiellus ta Suurbritannias Sydney Poniewaziga. 

## Viited

* 
*
Kaamelipruun

**Kaamelipruun** ehk **kaamelikarva** värvus on hele kollakaspruun värvitoon, mis seostub kaameli karvkatte värvusega.

Värvinimetust kasutatakse eelkõige tekstiilide värvuse kirjeldamiseks.

## Pildid

Tier Kamel Wilhelma Stuttgart Deutschland.jpg|Kaksküürkaamel Stuttgardi loomaaias
Camelcalf-feeding.jpg|Üksküürkaamel koos oma varsaga


## Variatsioonid
Pantone värvitoon 17-1224 *Camel* on kerge helepruun   .

## Viited
Poripruun

**Poripruun** ehk **porikarva** on keskmise tumedusega pruun värvitoon, mis on pori värvi, tuhmi ja määrdunud tooniga.

Sõnal on sageli pejoratiivne varjund, see seostub määrdunu, häguse, vana, vastiku, niiske ja räpasega.

## Pildid

Dirt and Mud 008 - Mud.jpg|Märg porine pinnas


## Variatsioonid
Veebivärv *Mud Brown* on keskmine soojatooniline pruun  , *Mud* on sellest veidi tuhmim keskmine pruun  .

## Viited