open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tripimadu

**Tripimadu** (*Thamnophis*) on maoperekond.

## Klassifikatsioon
Tripimadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Thamnophis angustirostris]]* (Kennicott, 1860)
* *[[Thamnophis atratus]]* (Kennicott, 1860)
* *[[Thamnophis bogerti]]* Rossman & Burbrink, 2005
* *[[Thamnophis brachystoma]]* (Cope, 1892)
* *[[Thamnophis butleri]]* (Cope, 1889)
* *[[Thamnophis chrysocephalus]]* (Cope, 1885)
* *[[Thamnophis conanti]]* Rossman & Burbrink, 2005
* *[[Thamnophis couchii]]* (Kennicott, 1859)
* *[[Thamnophis cyrtopsis]]* (Kennicott, 1860)
* *[[Thamnophis elegans]]* (Baird & Girard, 1853)
* *[[Thamnophis eques]]* (Reuss, 1834)
* *[[Thamnophis exsul]]* Rossman, 1969
* *[[Thamnophis fulvus]]* (Bocourt, 1893)
* *[[Thamnophis gigas]]* Fitch, 1940
* *[[Thamnophis godmani]]* (Günther, 1894)
* *[[Thamnophis hammondii]]* (Kennicott, 1860)
* *[[Thamnophis lineri]]* Rossman & Burbrink, 2005
* *[[Thamnophis marcianus]]* (Baird & Girard, 1853)
* *[[Thamnophis melanogaster]]* (Wiegmann, 1830)
* *[[Thamnophis mendax]]* Walker, 1955
* *[[Thamnophis nigronuchalis]]* Thompson, 1957
* *[[Thamnophis ordinoides]]* (Baird & Girard, 1852)
* *[[Thamnophis postremus]]* Smith, 1942
* *[[Thamnophis proximus]]* (Say, 1823)
* *[[Thamnophis pulchrilatus]]* (Cope, 1885)
* *[[Thamnophis radix]]* (Baird & Girard, 1853)
* *[[Thamnophis rossmani]]* Conant, 2000
* *[[Thamnophis rufipunctatus]]* (Cope, 1875)
* *[[Thamnophis sauritus]]* (Linnaeus, 1766)
* *[[Thamnophis scalaris]]* Cope, 1861
* *[[Thamnophis scaliger]]* (Jan, 1863)
* *Thamnophis sirtalis* (Linnaeus, 1758) — harilik tripimadu
* *[[Thamnophis sumichrasti]]* (Cope, 1866)
* *[[Thamnophis valida]]* (Kennicott, 1860). 

## Levila
Need maod on levinud Põhja-Ameerikas ja Guatemalas. 

## Viited

## Välislingid
*William Henry Atwood, The Viceral Anatomy of the Garter Snake, 531 — 552, Thesis (M.S.), University of Wisconsin, Madison, 1916, Veebiversioon (vaadatud 3.01.2013) (*inglise keeles*) 
*Douglas Athon Rossman, Neil B. Ford, Richard A.Seigel,The Garter Snakes: Evolution and Ecology, 1996, University of Oklahoma Press, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 3.01.2014) (*inglise keeles*)
*Michael J. Edgehouse, Garter Snake (Thamnophis) Natural History: Food Habits and Interspecific Aggression, UTAH State University, 2008, Veebiversioon (vaadatud 3.01.2013) (*inglise keeles*)  
*Sissekanne CITES-is
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne ReptileDB-s
*Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Thamnophis]] seisuga 3.01.2014.*
Britney

**"Britney"** on Britney Spearsi kolmas stuudioalbum. Selle andis 5. novembril 2001 välja plaadifirma Jive Records.

Albumil ilmus kuus singlit: "I'm a Slave 4 U", "Overprotected", "I'm Not a Girl, Not Yet a Woman", "I Love Rock 'n' Roll", "Anticipating" ja "Boys".

Albumit reklaamis Britney Spears oma neljanda kontserditurneega ("Dream Within a Dream Tour").

45. Grammy auhindade jagamisel oli album nomineeritud parima pop-vokaalalbumi kategoorias.

## Lugude nimekiri (USA versioon)
# "I'm a Slave 4 U" (autorid Chad Hugo ja Pharrell Williams)
# "Overprotected" (autorid Max Martin ja Rami Yacoub)
# "Lonely" (autorid Britney Spears, Josh Schwartz, Brian Kierulf ja Rodney Jerkins)
# "I'm Not a Girl, Not Yet a Woman" (autorid Max Martin, Rami Yacoub ja Dido Armstrong)
# "Boys" (autorid Chad Hugo ja Pharrell Williams)
# "Anticipating" (autorid Britney Spears, Josh Schwartz ja Brian Kierulf)
# "I Love Rock 'n' Roll" (autorid Jake Hooker ja Alan Merrill)
# "Cinderella" (autorid Britney Spears, Max Martin ja Rami Yacoub)
# "Let Me Be" (autorid Britney Spears, Josh Schwartz ja Brian Kierulf)
# "Bombastic Love" (autorid Max Martin ja Rami Yacoub) 	
# "That's Where You Take Me" (autorid Britney Spears, Josh Schwartz ja Brian Kierulf) 	
# "What It's Like to Be Me" (autorid Justin Timberlake ja Wade J. Robson)
Oops!... I Did It Again

**"Oops!... I Did It Again"** on Britney Spearsi teine stuudioalbum. See ilmus 16. mail 2000 Jive Recordsi väljaandel. See sisaldab pop, *dance-pop* ja *[[Teismeliste popp|teen pop]]* stiilis muusikat.

## Lood
#"Oops!… I Did It Again"
#"Stronger"
#"Don’t Go Knockin’ On My Door"
#"(I Can't Get No) Satisfaction"
#"Don't Let Me Be the Last to Know"
#"What U See (Is What U Get)"
#"Lucky"
#"One Kiss From You"
#"Where Are You Now?"
#"Can’t Make You Love Me"
#"When Your Eyes Say It"
#"Dear Diary"
Dzērbene

**Dzērbene** (eesti keeles varem ka *Serbeni*, varasem nimetus **Dzērbenes muiža**) on küla (*ciems*) Lätis Cēsise piirkonnas, Dzērbene valla halduskeskus.

Külas asus varem Dzērbene raudteejaam, mis suleti aastal 1999. Dzērbene lennuväli jääb Taurene valda. Bussipeatustest jäävad külla Ambulance, Dzērbenes stacija, ja Dzērbene.

Asulat on esmamainitud kirjasõnas, kui 1357. aastal rajati sinna Dzērbene piiskopilinnus. Hiljem ehitati purustatud linnuse kohale Dzērbene mõisa härrastemaja. Aastail 2009–2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.

Dzērbenes asub Dzērbene kirik, mis oli ka Dzērbene  kihelkonna kirikuks. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all kirik ja selle kantsel, oreliprospekt, rõdu ning altar, Kõrgemäe (Augstais kalnsi) muinaslinnus ja Dzērbene kirikumõisa ahi. Regionaalse kaitse all on Dzērbene keskaegne kalmistu ja Dzērbene piiskopilinnus. Arhitektuuriliselt väärtuslik on Dzērbene mõisa hoonetekompleks, sealhulgas häärber, tall, park, ait, mõisavalitseja maja ja Valge maja ning Berlīne nime kandvad teenijate majad.

Seal tegutsevad kool, muusikakool, kultuurikeskus, postkontor ja raamatukogu. Dzerbenes asuv 100 puurauk on Dzerbene kihistu stratotüübiks, ka kihistu on nime saanud selle küla järgi. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

## Elanike arv


* 665 (1939)
* 281 (1970)
* 247 (1979)
* 678 (1989)
* 659 (2000)
* 610 (2007)

* 503 (2011)
* 509 (2015)
* 480 (2019)
* 446 (2021)
* 475 (2025)



Dzērbene manor.JPG|Dzērbene mõisa peahoone
Dzērbene manor 07.JPG|Mõisa abihooned


## Viited
Eesti Demokraatlik Blokk

**Eesti Demokraatlik Blokk** oli Eesti parempoolsete ja tsentristlike rahvuslike parteide saadikukandidaatide ühisnimekiri 1917. aasta novembri Ülevenemaalise Asutava Kogu Eestimaa valimisringkonna ning 1918. aasta veebruari (vkj jaanuari) Eesti Asutava Kogu valimisteks. Ülevenemaalise Asutava Kogu valimisteks moodustasid liidu Eesti Demokraatlik Erakond ja Eesti Maarahva Liit, Eesti Asutava Kogu valimisteks ühines nendega ka Eesti Radikaaldemokraatlik Erakond.

Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel sai nimekiri 22,6% ringkonnas antud häältest ja 2 saadikukohta (Jaan Tõnisson ja Jaan Poska). Eesti Demokraatliku Bloki toetajaskond asus peamiselt Lõuna-Eestis, nii saadi näiteks Tartu linnas 53,4%, aga Harjumaal vaid 6,6% häältest. Eesti Asutava Kogu osaliselt toimunud valimistel saadi 23,2% häältest.

## Allikad
* Eesti NSV ajaloo küsimusi. 6 = Вопросы истории Эстонской ССР. 6. Tartu Riiklik Ülikool, [redaktsioonikolleegium: L. Eringson, K. Siilivask, V. Vaga]. Tartu, 1970.
Pleskodāle

**Pleskodāle** on asum Lätis, Riia linna Zemgale eeslinna  osa pindalaga 3,480 km².  Asub Bieriņist põhjas, Šampēterisest lõunas, Āgenskalnsist idas ja Zolitūdest läänes. 3697 elanikku (2010). 

Pleskodāle kujunes Šampēterise mõisa ja Pleskodāle mõisa maadele. Aastal 1881 rajati sinna Āgenskalnsi kiriku surnuaed.  Maad liideti Riia linnaga aastal 1924. Teise maailmasõja ajal kolis sinna Riia lastekodu, võttes kasutusele Pleskodāle mõisa hooned. Suuremad ehitustööd algasid selle mõisa ümber aastal 1987, planeeritud mikrorajoonide maadele jäi ka Šampēterise mõisa hoonetekompleks.

Pleskodāle, Zemgales priekšpilsēta, Rīga, Latvia - panoramio (1).jpg|Asumi tänavavaade
Pleskodāles kapi, Rīga, Latvia - panoramio.jpg|Pleskodāle kalmistu
Pleskodāle, Zemgales priekšpilsēta, Rīga, Latvia - panoramio (4).jpg|Pleskodāle
Zaru iela Rīga.jpg|Zaru iela


## Välislingid

*Pleskodāle koduleht (*läti keeles*)
Pleskodāle mõis

**Pleskodāle mõis** (*Pleskodāles muiža*) oli mõis Lätis Riia linnas Pleskodāle asumis; selle peahoone asus aadressil Kalnciema iela 160. 

Pleskodāle mõisa on esimest korda mainitud aastal 1689, mil Dahlid ostsid selle Elsingitelt. Suguvõsa nime järgi hakati kohta kutsuma Dahlide mõisaks, lätipäraselt *Dālhof* või *Dālenhof*. Aastast 1764 olid mõisa omanikeks Blieskod (Plieske, Plisko, Pliskais). Kahe omaniku peale tuligi kokku Pleskodāle, vanasti ka Pliske Dale. Kui aastal 1833 ostis mõisa Riia litograafilise trükikoja omanik Kārlis Hausvalds, oli mõisa nimi juba kindlalt paigas. Kui Teise maailmasõja ajal kolis asumisse lastekodu, läksid mõisa hooned (lauda, kanala, aida) lastekodu kasutusse. Uuendustööde käigus hävisid kõik mõisakompleksi hooned. Säilinud on vaid mõisale kuulunud ja kompleksist veidi eemal asunud Kalnciema iela ääres asuv kõrts.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
Altona mõis

**Altona mõis** (läti keeles *Altonas muižiņa*) oli poolmõis Lätis Riia linnas Torņakalnsi asumis peahoone aadressil O. Vācieša ielā 19.

1782. aastast asus Borherti mõisa maadel Jeruzaleme kõrts. Esimene teadaolev kõrtsmik oli Jacob Bick, Riiast pärit 42-aastane endine müürsepp. Kõrts kuulus veel Carl Ernst Lessingile ja Teodor Heinrich von Schröderile, kelle ajal (19. sajandi algul) kõrtsist sai poolmõis.

1812. aastast on teada, et mõisa juurde viiv tee kandis Altona tee nime (tänapäeval O. Vācieša ielā). 19. sajandil oli mõis populaarne kontsertide ja jaanitule pidamise paik. Tollal kuulus mõis advokaat Röderile.

Mõisa barokne peahoone pärineb ilmselt 18. sajandist. Hoonel oli kaks tiiba, mis seisid eraldi, kuni 1870. aastatel need ühendati. 20. sajandil elas majas luuletaja Ojārs Vācietis, praegu asub seal tema majamuuseum. 

Mõisa kõrvalhooned asusid kaugemal. Mārupīte ojal Marija vesiveski tiigi ääres asus üks klassitsistlikus stiilis hoone, ka oli ojal mõisale kuuluv vesiveski. Üle tiigi viis hoone juurest puidust sild.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Teine sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
Blocki mõis

**Blocki mõis** (*Bloka muižiņa*) oli poolmõis Lätis Riia linnas Torņakalnsi asumis peahoone aadressil Vienības gatvē 27. Saksa keeles *Blocksches Höfchen*.

Blocki mõisa klassitsistlik peahoone püstitasid XIX sajandi algul Scheibed. 1852. aastal ostis maja ja selle ümbruses olevad maad kapten Eduard Block, kes saavutas maadele poolmõisa staatuse. Aastatel 1894–1937 tegutses mõisamajas apteek. Kuna suurem osa mõisa maadest oli selleks ajaks ehituskruntideks müüdud, jäi Blocki mõis võõrandamisprotsessist kõrvale. Pärast Läti iseseisvumist sai 1930. aastatel mõisa omanikuks J. Benšons.

Aastail 1952–1954 restaureeriti mõisa peahoone (esimene kultuurimälestis, mis Riias pärast Teist maailmasõda renoveeriti) ja kohandati seal tegutsema hakanud raamatukogu vajaduste järgi ümber. 2000. aastal soovis hoonet osta Lido, ent tehing jäi pooleli. 2006. aastast kuulub kinnisvarafirmale Capitolia Group. Hoones asusid bürooruumid, ent seoses majanduskriisiga jäi maja tühjaks.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Infot mõisa kohta; fotod (*läti keeles*)
Triikpuu

**Triikpuu** on pikk ja sirge puu, millega vanasti mingis mõõdunõus olevat vilja pealt tasaseks ehk triiki tõmmati.

Eestis leidis triikpuu kasutust 19. sajandil, kui seda kasutati näiteks magasiaidast vilja väljaandmisel.

## Viited

## Välislingid
*
Legend (kirjastus)

**Legend** on 2013. aastast Tallinnas tegutsev raamatukirjastus. 

Kirjastatavate raamatute peamised žanrid on ilukirjandus ja ajalooline fantaasiakirjandus.

Ilukirjanduse žanris annab kirjastus välja taskupärases formaadis juturaamatute sarja. Lisaks ilmuvad kinke-, eneseabi- ja reisiraamatud.

Legendi kirjastatud raamat "Palgasõdur. Üksik hunt", mille autor on Kalle Klandorf, nomineeris Apollo 2013. aasta parimaks Eesti autori ilukirjanduslikuks teoseks. Sinna valitakse üldiselt uued, aasta jooksul ostetuimad, rohket tähelepanu pälvinud ning omas žanris uudse lähenemisega teosed. Aastal 2015 ilmus raamatu teine osa "Palgasõdur: Kassi-hiire mäng" ning aastaks 2016 oli ilmunud sarja kolmas osa "Palgasõdur: Jaht Tuumakohvritele". 

Legendi "jutukate" sarjas on aastal 2013 ilmunud ka romantiline fantaasiapõnevik "Karmavõlad". 

Aastal 2014 ilmus Legendi kirjastuselt esimene rahvusvaheline menuk "Meluha surematud" ning ka eluabiraamat "Suhtesõlmed".

Kirjastusel ilmus 2017. aastal Hooandja kampaania toel raamat "Väikese taimetarga 12 saladust", mis õpetab 8–13-aastasi lapsi tundma taimi, millega saab ise ennast aidata. Raamatu autor on Maret Markko, kes on tuntud eesti taimetargana ja elukutselt apteeker. 

## Viited
Tuleaed

**Tuleaed** oli vanasti eesti kalurite rannaelamu lähedal olev tara või kividega piiratud koht, kus tehti sööki. Tuleaia põhiosa oli maasse löödud kaks harki, kuhu toetati latt, millel rippus tule kohal katel.

## Viited

## Välislingid
*
Šampēterise mõis

**Šampēterise mõis** (läti keeles *Šampētera muiža*; saksa keeles *Hof Champêtre*) oli poolmõis Lätis Riia linnas Pleskodāle asumis; selle peahoone asus aadressil Vecaines iela 1.

Šampēterise mõis tekkis aastal 1782, mil Anna Ulrika von Vietinghoff liitis talle kuulunud *Prästingshofi* ja *Ludendorfshofi* mõisa. Aastast 1795 läks mõis Igelströmide valdusse. XIX sajandil hakati mõisa maadele rajama tööstusettevõtteid, millest kujunes hiljem Šampēterise asum. Millalgi XIX sajandi lõpus või XX sajandi alguses omandasid mõisa Derkid, neile kuulus mõis kuni võõrandamiseni aastal 1930.

Mõisa barokne puidust peahoone ehitati XVIII sajandil. Teise maailmasõja ajal asus hoones Saksa sõjaväe laatsaret. Pärast sõda oli hoone kasutusel tekstiilivabriku Sarkanā Tekstilniece tööliselamuna. Halvas seisukorras hoone lammutati 1998. aastal. Mõisakompleksist on säilinud vaid paar tiiki ja mõned pargis asunud puud. 

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil, fotod (*läti keeles*)
Āgenskalns

**Āgenskalns** on asum Lätis, Riia linna Zemgale eeslinna ja ühtlasi ka Kurzeme rajooni osa pindalaga 4,613 km².  Asub Zasulauksist ja Pleskodālest idas ning Torņakalnsist läänes, Daugava jõe vasakul kaldal. 28 741 elanikku (2010).

Āgenskalnsi asumile on 17. sajandil nime andnud Švarcmuiža mõis, mida omal ajal kutsuti omanik Heinrich von Hageni järgi *Hagenshof*.  Aastal 1785 liideti piirkond Riia linnaga. Sellest kujunes algul suvilate ja suvemõisade piirkond (nt asusid seal Hartmanni, Hamanni ja Hay suvemõisad). Samuti paiknevad asumis Āgenskalnsi kirikumõisa hooned, mis on Riias ainulaadsed, kuna teiste kirikumõisade hooned pole linnas säilinud.

Üks esimesi piirkonda kuulunud maju oli Vjazmast pärit vene kaupmehe Simon Leluhhini maja. Toona ostis Leluhhin Abraham Kunzelt punsli õli retsepti ja hakkas seda tööstuslikult tootma (vabriku hooned asusid Daugava jõe ääres). Suurem areng algas aga 19. sajandil pärast 1812. aasta isamaasõda. Asumisse kerkisid turg ja kirik (praegune turuhoone on küll aastast 1911). Aastani 1885 asus Āgenskalnsis Riia garnisoni suvine harjutusväljak. Asumi territooriumil on märkimisväärselt palju 19. sajandil püstitatud puidust maju.

Aastal 1910 püstitati asumisse haigla. Aastail 1923–1924 rajati asumisse trammiliin, mis lõppes Mārupīte lähedal endise veski kandis. Lisaks oja kaldal asuvale Arkaadia pargile asub Āgenskalnsis veel Daugava lähistele rajatud Uzvarase ehk Võidu park, mis märgib lätlaste võitu Pavel Bermondt-Avalovi üle. Asumis on veel vana Riia teletorn.

Pärast Teist maailmasõda püstitati asumisse esimene suurem sõjajärgne elamute piirkond  "Āgenskalna priedes". 2006–2017 ehitati piirkonda jõe äärde Zunda kaksiktornid.


Rīga, Sv. Alberta katoļu baznīca 2002-11-16.jpg|katoliku Alberti kirik, Āgenskalnsis 
Evaņģēliski Luteriskā Mārtiņa baznīca.jpg|Luteri Martini kirik, Āgenskalnsis 
File:Āgenskalna TV tornis no Talsu ielas.jpg|Vana Riia teletorn, Āgenskalnsis 
File:Meža iela 3 (1).jpg|Meža iela 3
File:Nometnu iela - panoramio (8).jpg|Nometnu iela
File:Meža iela pie Nometņu ielas 2018.jpg|Meža iela/Nometņu iela
File:Nometņu iela 16-18.jpg|Nometņu iela 16-18
File:Nometņu iela 3 (2).jpg|
File:Nometņu iela 33a.jpg|
File:Nometņu iela 5 (3).jpg|Nometņu iela 5



## Välislingid

* Asum portaalis Cita Riga (*läti keeles*)
Torņakalns

**Torņakalns** on asum Lätis, Riia linna Zemgale eeslinna osa pindalaga 3,210 km². Asub Āgenskalnsist idas ning Ziepniekkalnsist, Atgāzenest ja Bieriņist põhjas. 7406 elanikku (2010) 

Torņakalns (saksa keeles oli piirkonna nimi *Thorensberg*) on nime saanud Daugava jõe ääres asunud vahitorni (*[[Pārdaugavas Sarkanais tornis]]*) järgi. Asum on olnud läbi aegade jõe ületamiseks sobiv koht, ka tänapäeval algavad Torņakalnsist kolm üle Daugava viivat silda. Asumis on Torņakalnsi raudteejaam, Riia raudteejaamast lääne suunas minnes esimene. Tornakalnsi jaama läbivad nii Tukumsi kui ka Jelgava suunas sõitvad rongid.

## Ajalugu

Keskajal oli lisaks vahitornile asumis Mārupīte ojal veel Marija vesiveski, mille järgi sai oja nime (lätipäraselt oli Maarja Māra). Riia linnale kuulunud veski hävis Esimese maailmasõja ajal.
17. sajandil asus Torņakalnsi aladel kaks lätlaste küla – vahitorni juures *Zeme* ja jõest kaugemal *Pusāķu*. Rootsi ajal olid piirkonnas 1621. aastal ehitatud Rootsi kaitserajatis Cobroni skans (rootsi keeles Cobrons skans, läti keeles Kobronskansts), Rootsi väejuhi kindralmajor Samuel Cockburni järgi, kes osales Poola-Rootsi sõjas aastatel 1621–1625 Liivimaal. 1642. aastal ehitati kantsi kindlustamiseks veel Daugava tagune punane torn. Põhjasõja järel ehitati uus kindlusehitis Peeter I ehk Oranienbaumi kants.

18. sajandil tekkisid asumi aladele veel Altona mõis ja Blocki mõis, esimesed ehituskrundid eraldati asumis aastal 1688, kuid suurem osa vanadest hoonetest põletati 1812. aasta sõja ajal maha, kui Prantsuse väed liginesid Riia linnale. Ka asus seal Igelströmide mõis, mille asukoht pole täpselt teada. 

Aastal 1868 rajati Torņakalnsi raudteejaam, mis oli algselt Riia–Jelgava raudteeliini lõppjaamaks. Pärast sildade valmimist hakkas asum hoogsamalt kasvama, ehkki jaama tähtsus mõnevõrra vähenes. Aastal 1894 valmis asumis arhitekt Kochi projekti põhjal luterlik Torņakalnsi kirik. 

Bermondtiaadi ajal toimusid Torņakalnsis ägedad lahingud. 

Aastal 1941 kasutati Torņakalnsi raudteejaama küüditamisel, raudteejaama juures on ohvrite mälestusmärk.

Torņakalnsi ja Āgenskalnsi vahel asub Mārupīte oja kallastele aastal 1808 rajatud Arkaadia park (*Arkādija parks*). Ka asub ojal endise Marija veski tiik (*Māras dīķis*).

RigaValgumaIelaTornakalns.jpg|Valguma iela
Riga, hřbitov v blízkosti stanice Tornakalns.jpg|Torņakalnsi kalmistu
RigaBiesuIela.jpg|Biešu iela
Gustava iela.jpg|Gustava iela
RigaIndrikaIela.jpg|Indriķa iela
Jelgavas_iela_-_panoramio_(2).jpg|Jelgavas iela


## Viited

## Välislingid

*Asumi koduleht (*läti keeles*)
*Asum portaalis Cita Riga (*läti keeles*)
Häälekurrud

**Häälekurrud** (ladina keeles ainsus *plica vocalis*, mitmus *plicae vocales*, rahvapärane nimetus ka **häälepaelad**) on paljudel loomadel kõris, hingetoru ülemises osas, paiknevad paarilised elastsed kurrud. Häälekurdude võnkumise ja kopsude ventileerimise (sisse- ja väljahingamisel) tulemusel häälitsetakse (tehakse häält). 

Häälekurdude paksusest ja pikkusest, ka kõri suurusest, oleneb hääle kõrgus. 

Häälekurdude areng, anatoomia, asend, kuju, sooned, sellele kinnituvad lihased ja morfoloogia ning patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

## Roomajad
### Madudel
Madudel häälekurrud puuduvad. Neile omast *sisinat* (kaitsereaktsiooni osana) tekitavad nad jõuliselt häälekõri (hääleaparaadi) kaudu hingates.
 

## Imetajad
### Inimesel
Kumbki häälekurd koosneb :
*häälesidemest (*lig.vocale*)
*häälelihasest (*m.vocalis*)
*limaskestast. 

Häälekurdude vahel on häälepilu. 

Häälekurrud koos häälepiluga (*rima glottidis*) moodustavad hääleaparaadi (häälekõri) e *glóttis*'e.

#### Patoloogia
Häälekurdudega seostatakse selliseid haiguslikke seisundeid nagu häälekurruhaavand, häälekurruhalvatus, häälekurrupolüüp, häälekurruvähk jpt.  

## Viited

## Välislingid
*Sarah A. Klemuk, Tobias Riede, Edward J. Walsh, Ingo R. Titze, *[http://www.plosone.org/article/info%3Adoi%2F10.1371%2Fjournal.pone.0027029 Adapted to Roar: Functional Morphology of Tiger and Lion Vocal Folds]*, DOI: 10.1371/journal.pone.0027029, Veebiversioon (vaadatud 04.01.2014) (*inglise keeles*)
**[http://www.sciencedaily.com/articles/v/vocal_folds.htm Vocal folds]*, veebiversioon (vaadatud 05.01.2014) (*inglise keeles*)
Rob Ford

**Robert Bruce "Rob" Ford** (28. mai 1969 Etobicoke, Ontario – 22. märts 2016 Toronto) oli Kanada poliitik ja ettevõtja. Ta oli Kanada suurima linna Toronto 64. linnapea 1. detsembrist 2010 kuni 30. novembrini 2014 

Enne linnapeaks saamist oli Ford linnavolinik. Ta valiti Toronto linnavolikokku 2000. aastal ning seejärel veel kahel korral. 2010. aastal valiti Ford linnapeaks, tema valimislubadus oli vähendada linnavalitsuse kulusid ja makse. Ta astus ametisse 2010. aasta detsembris.

Fordi poliitilist karjääri saatsid terve rida isiklikke ja tööalaseid skandaale ja kohtuasju, sealhulgas kohtuasi huvide konflikti teemal, mille tagajärjel oleks ta peaaegu ametist vabastatud. 2013. aastal sattus ta skandaali seoses uimastite tarvitamisega, mida kajastas ulatuslikult nii Kanada kui ka rahvusvaheline ajakirjandus. Algselt eitas Ford süüdistusi, kuid Toronto politsei avastas organiseeritud kuritegevuse uurimise käigus video, mis neid tõestas. Seejärel võttis Ford kõik süüdistused omaks, sealhulgas avalikus kohas purjuspäi viibimise ja illegaalse uimastitarvitamise. Ford tunnistas, et on kasutanud *[[crack]]*i "arvatavasti mõnikord maani täis olles".

Ülestunnistuse järel keeldus Ford sellegipoolest linnapea ametist tagasi astumast. Kuna seadus ei luba linnavolikogul teda tagandada, tühistas Toronto linnavolikogu mõned Fordi volitused ning andis need tema järelejäänud ametiajaks aselinnapea Norm Kellyle. Samuti vähendas linnavolikogu Fordi kantselei suurust ning suunas töötajad Kelly alluvusse. Skandaalile vaatamata lubas Ford jätkata ametis ning kandideerida järgmistel valimistel 2014. aasta oktoobris. 2. jaanuaril 2014 registreeriski Ford ennast linnapea kandidaadiks. Septembris 2014 teatati, et Fordil diagnoositi vähkkasvaja (liposarkoom) ning ta loobub linnapeaks kandideerimisest. Ford suri 22. märtsil 2016 vähki.

Tema vend Doug Ford (juunior) on Toronto linnavolikogu liige. Fordi isa Doug Ford oli samuti poliitik, Ontario provintsi parlamendi liige. Fordide perekonnale kuulub rahvusvaheline sildi- ja trükifirma Deco Labels, mille peakorter asub Torontos.

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
*
* 

## Välislingid

* Rob Ford Toronto linna kodulehel
* Marche, Stephen. Toronto’s Hot Mess: What Mayor Rob Ford Knows About Toronto, *[[The New York Times]]*, November 6, 2013, p. A29 (New York edition), and online November 5, 2013.
*
Bormida

**Bòrmida** on vald (*comune*) Itaalias Liguuria maakonnas Savona provintsis. Halduskeskus asub Chiesas.

585 meetri kõrgusel merepinnast asuva Bormida asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Bormida piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Calice Ligure, Calizzano, Mallare, Osiglia, Pallare, Rialto.

Bormida halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Chiesa (keskus), Piano Soprano, Piano Sottano.

Bormida halduspiirides asuvad järgmised asulad (*agglomerati*): Baltera, Costa, Delfini, Fornelli, Navoni, Pirotti, Resi ja Romana

## Loodus
Umbes 4/5 Bormida territooriumist on kaetud metsaga, mis teeb Bormidast Liguuria metsarikkaima omavalitsusüksuse. Bormida madalaim punkt asub merepinnast 420 meetri kõrgusel, kõrgeim punkt 1386 meetri kõrgusel.

## Vaatamisväärsused
### Sakraalarhitektuur
* *Chiesa parrocchiale di San Giorgio* 
: San Giorgio kihelkonnakirik (1481)
*  Santa Maria Maddalena vennaskonna endine oratoorium
* *Cappella della Madonna del Carmine*
: Madonna del Carmine kabel

Chiesa parrocchiale di San Giorgio in Bormida, particolare del campanile.JPG|San Giorgio kiriku kellatorn
Bormida-chiesa san giorgio-navata.jpg|San Giorgio kiriku kesklööv
Bormida-chiesa san giorgio-facciata.jpg|San Giorgio kihelkonnakirik


### Tsiviilarhitektuur
* *Palazzo "la Ferriera"*

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (*itaalia keeles*)
Hay mõis

**Hay mõis** (läti keeles *Haija muiža*) on suvemõis Lätis Riia linnas Āgenskalnsi asumis; selle peahoone asus aadressil Daugavgrīvas ielā 25. Saksa keeles *Hay's Höfchen*.

Suvemõis rajati XVIII sajandi keskel Švarcmuiža mõisa maadele. Esimene omanik oli Karl Berens. Algul nimetas ta oma villa hollandikeelse sõnaga *Schoongesicht*, mis tähendab ilusat vaadet. Tema mõisas käisid puhkust veetmas sellised filosoofid nagu Johann Georg Hamann ja Johann Gottfried von Herder. Sajandi lõpus ostis mõisa inglasest kaupmees John Hay, kelle järgi nimetatakse mõisa siiani. Hilisemad omanikud olid Sketerid, Martinid ja Lehmannid.

Mõisa barokne peahoone pärineb ilmselt XVIII sajandi keskpaigast. XX sajandi algul rajati tänava poole rõdu. XX sajandi lõpus kavatseti hoone restaureerida, ent erastamine tuli vahele ja nii jäigi hoone avariilisse seisukorda.

Mõisa juures on ka väike park, kus asub nn Filosoofide allee (*Philosophengang*).

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Hartmanni mõis

**Hartmanni mõis** (läti keeles *Hartmaņa muiža*, ka *Portu muižiņa* ja *Fengeru muižiņa*) on suvemõis Lätis Riia linnas Āgenskalnsi asumis aadressidel Kalnciema iela 28 ja 30. Saksa keeles *Hartmannsches Hoffchen*.

Suvemõis rajati 18. sajandi lõpus Švarcmuiža mõisa maadele. 19. sajandi alguses oli omanikuks inglasest kaupmees Jacob Collins. Maja nr 30 kuulus algul Johann Blumbergile, hiljem Johann Gottfried Peltzile ja Georg Portile. Järgmiseks mõisa omanikuks oli (aastast 1924) Johanna Gertrude Fengere, kes omandas mõlemad krundid ja abiellus hiljem Riia Suurgildi vanema Wilhelm Hartmanniga. Sellest ajast peale kannab paik Hartmanni mõisa nime. Hilisemateks omanikeks olid Clodtid ja Osten-Sackenid.

Barokne hoone Kalnciema iela 28 ehitati aastal 1786. Hiljem on seda restaureeritud ja uuendatud, lisandunud on klassitsistlikke elemente. Oletatakse, et hoone projekteeris Christoph Haberland. Sama arhitekt projekteeris ka teise mõisa juurde kuuluva hoone Kalnciema iela 30, mis on juba klassitsistlik. Seda maja nimetatakse uueks peahooneks, kuigi ka see hoone valmis aastal 1786.

Aastal 1842 andis mõisas kontserdi Ferenc Liszt.

Lisaks kahele elumajale on mõisa juures on ka küün.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Eduard Kussal

**Eduard Kussal** VR II/3 (9. mai 1895 Vastse-Kuuste vald – 23. mai 1949 Norilsk, Krasnojarski krai) oli eesti kaitseliitlane.

Ta oli Kaitseliidu Tartumaa maleva Maarja kompanii kaitseliitlane.

Ta arreteeriti 17. detsembril 1944 Kudina vallas. 27. oktoobril 1945 mõisteti talle tribunali all §58-1a ja §58-11 järgi karistuseks 18 aastat vanglat ja 5 aastat vanglat. Ta oli vanglas Komi ANSV-s Vorkutlagi ja Intalagi vangilaagrites.

Eduard Kussal võttis osa I maailmasõjast. Teenistust alustas ta keisriväes 171. tagavarapolgu koosseisus Krasnoje Selos ja lõpetas I Eesti rügemendis, mille koosseisus võttis osa lahingutest Saksa keisririigi vägede vastu. Eesti vabadussõja ajal oli alates 1. veebruarist 1919 Tartu Kaitsepataljoni 5. kompanii rühmaülem. 24. veebruarist kuni 24. aprillini 1919 võttis osa lahingutest Hopa, Mõniste ja Kasaritsa rajoonis. Märtsis 1919 sai Mõniste mõisa juures kergelt haavata. Teist korda sai raskelt haavata 24. aprillil 1919 Vana-Kasaritsa mõisa all. Paranedes jätkas Eduard Kussal sõdimist, kuid nüüd juba 8. Jalaväerügemendis. See rügement kuulus II diviisi koosseisu, keda juhtis alampolkovnik Viktor Puskar. Selle rügemendi II kompanii ja II rühma ülemana võttis vanemallohvitser Eduard Kussal osa rasketest lahingutest Põtalovo ja Narva all.

Kohe pärast Vabadussõja lõppu oli Eduard Kussal Tartumaa Maleva Voldi malevkonna Kudina-Maarja kompanii rühmaülem. Samal ajal oli Eduard Kussal tegev ka Maarja-Magdaleena Vabatahtlikus Tuletõrje Ühingus, 1925–1944 oli selle ühingu jaoskonna juhataja ja varahoidja. Alates 1934. aastast oli Eduard Kussal Jõgeva divisjoni Kudina kompanii II rühma pealik. 

## Tunnustus
* Vabadusristi II liigi 3. järk
* Kotkaristi kuldrist 
* Kaitseliidu Valgeristi teenetemärk  
* Kaitseliidu Tartu maleva rinnamärk 
* Eesti ja Läti vabadussõja mälestusmärgid 
* Vabatahtliku Tuletõrjeühingu (VTÜ) kuldmedal

## Viited

## Välislingid
*Eesti Kommunismiohvrid 1940–1991
Häälekõri

**Häälekõri** ehk **hääleaparaat** (ladina keeles *glóttis*) on paljudel organismidel kõriõõnes paiknev avaus, mis piirneb häälekurdude ja häälepiluga.

Häälekõri osaleb suure tõenäosusega ka kõriõõne kaudu toimuvas kommunikatsioonis (häälitsemine).  

## Roomajatel
### Madudel
Madudel on häälekõri ja kui maoliik *[[Pituophis melanoleucus]]* välja arvata, puuduvad neil häälekurrud.  Häälitsevad nad üksnes häirimise korral ehk kaitsereaktsioonina tekitades sisinat jõuliselt läbi häälekõri sisse ja välja hingates.

## Imetajatel
### Koduloomadel
Häälekõri koosneb limaskestaga kaetud pilkkõhredest, paarilisest häälekurrust ja nende vahele jäävast häälepilust ning paikneb kõriesikust kaudaalselt.

## Viited

## Välislingid
*Structure and Function of the Glottis, Veebiversioon (vaadatud 05.01.2014) (*inglise keeles*)
*RICHARD M. LEVITAN,E. ANDREW OCHROCH, SCOW KUSH, MPH, FRANCES S. SHOFER, JUDD E. HOLLANDER,  Assessment of Airway Visualization: Validation of the Percentage of Glottic Opening (POGO) Scale, ACADEMIC EMERGENCY MEDICINE September 1998. Volume 5, Number 9,  919 — 923, Veebiversioon (vaadatud 05.01.2014) (*inglise keeles*)
Natal

**Natal** on linn Brasiilias, Rio Grande do Norte osariigi keskus. Asub Potengi jõe suudmes Atlandi ookeani rannikul.

Natalis on troopiline kliima. Aasta keskmine temperatuur on 26 °C.

Linn asutati 6. jaanuaril 1598. Kesklinnas asub 1599. aastal rajatud katedraal.

## Viited

## Välislingid

* http://www.natal.rn.gov.br/
Vello Kallas

**Vello Kallas** (16. juuli 1942 Tallinn – 6. november 2013 Tallinn) oli eesti margikunstnik.

Vello Kallas sündis 16. juulil 1942 Tallinnas Kalamajas. 

Juba 10-aastaselt jäi ta orvuks. 1949. aastal alustas kooliteed Tallinna I Keskkoolis(Gustav Adolfi Gümnaasium). Pärast keskkooli lõpetamist asus tööle tehases Juveel. 

Ta põgenes aastal 1967 Soomes turismigrupist, kust ta jõudis Rootsi. Rootsis olles töötas mitmes ettevõttes(Misomex,Tumba Bruk), pikemalt Rootsi Riigipanga Väärtpaberite trükikoja graafilise vormi ja gravüüri osakonnas, kus ta tegeles võltsimiskindlate väärtpaberite kujundamisega. Märkimist väärib fakt, et Kallas joonistas Elmar Ojaste ja Vambola Hurda koostatud Eesti postiajaloo käsiraamatusse üle 4000 templijäljendi. 

Veel enne Eesti iseseisvuse taastamist – 1990. aastal – hakati ette valmistama Eesti oma postmarkide trükkimist. Kui postmargikavandite konkurss ei andnud korraldajaid rahuldavat tulemust, siis pöörduti Vello Kallase poole. Vello pakkus uute Eesti postmarkide motiiviks riigivapi motiivi. Professionaalina turvatrükiste alal ei piirdunud ta joonisega kavandist, vaid graveeris selle ja esitas omapoolse pakkumise proovitrükina. Tema kavand võeti vastu ning Vello Kallas jätkas oma kavandite viimistlemist. Vello Kallasest ei saanud ainult esimeste uute Eesti postmarkide kujundaja, vaid ka oluline abimees Eesti Postile nende trükkimise korraldamisel ja kvaliteedi tagamisel. 

Vello Kallase kujundatud käibemarkide sarjas ilmus aastail 1991–1998 kokku 47 marki. Lisaks sellele kujundas ta 1991. aastal ilmunud Eesti lipuga margi ja 1994. aastal ilmunud Rootsi kuninga Gustav II Adolfi juubelimargi ning 1993. aastal kaks Eesti Posti eritemplit. Rahvusvaheline Eesti Filatelistide Selts ESTONIA valis Vello Kallase auliikmeks ning tunnustas tema suurt tööd Eesti postiajaloo jäädvustamisel ja postmarkide kujundamisel oma teeneteristiga. 

Pärast Eesti iseseisvuse taastamist sai Vello Kallas taas oma sünnimaad külastada. Lühikestest külastustest said siin veedetud suved Läänemaal, Jaluksel ja edasi uuesti elama asumine Tallinna. Vello Kallas suri 6. novembril 2013 Tallinnas. Meister on lahkunud, kuid tema töö tulemused on jäänud. Nii Eesti postiajaloost kirjutatud trükistesse, kui ka Eesti postmarkide korjajate albumitesse.

Vello Kallase  pärand, sh erinevad proovid ja nummerdatud suveniirlehed, on Postimuuseumi kogudes õnneks üsnagi hästi esindatud.

Vello Kallase motoks läbi elu on olnud „finnas men inte synas – olla nähtamatu“.

## Välislingid
*  Omad piiri tagant aitasid margid taas käibele Tartu Postimees, 24. jaanuar 2012
* https://refs.ee/images/failid/Vello_Kallas-Vapimargi_synd.pdf
* https://www.ohtuleht.ee/122258/rootsi-kuningapaar-sai-kumneid-kingitusi

https://erm.ee/et/vaike-ja-nobe-sonumikandja
Grabarivka (Pištšanka rajoon)

**Grabarivka** (ukraina keeles Грабарівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 419. Pindala on 1,845 km².
Āgenskalnsi kirikumõis

**Āgenskalnsi kirikumõis** on kirikumõis Lätis Riia linnas Āgenskalnsi asumis peahoonetega aadressidel Mārtiņa ielā 3 ja Baložu ielā 27. 

Āgenskalnsi kirikumõis on Riias ainulaadne, kuna teiste kirikumõisate hooned pole säilinud. Kui Āgenskalnsi rajati luterlik kirik, siis hakkas seal koos käima kaks kogudust – lätlased ja sakslased. Mõlemal kogudusel oli ka oma pastor.

Aastail 1852–1853 ehitati läti koguduse õpetaja maja aadressil Mārtiņa ielā 3. Klassitsistlikus stiilis maja ehitas ehitusmeister Krüger. Hoones oli ruumid ka kooli jaoks ning seal hakkas tegutsema algkool. Esimeseks pastoriks oli Adam Robert Stark.

Algul ühtne kogudus jagunes XX sajandi alguseks saksa ja läti koguduseks. Nii ehitati 1902. aastal saksa koguduse õpetaja jaoks uus maja. Hoone projekteeris Wilhelm Bockslaff. Tänapäeval asub hoones muusikakool.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Teine sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Sulcise saared

**Sulcise saared** (itaalia keeles *Arcipelago del Sulcis*) on Itaaliale kuuluv saarestik Vahemeres. Saared asuvad Sardiinia saare edelaranniku ääres Sardiinia maakonna Carbonia-Iglesiase provintsis.

Kaks peamist saart on Isola di Sant'Antioco (108&nbsp;km², pindalalt Itaalia neljas saar) ja Isola di San Pietro (51&nbsp;km², pindalalt Itaalia kuues saar). Väiksematest saartest on ainsana asustatud Piana saar (0,2&nbsp;km²).

Ülejäänud saared on Toro, Vacca, Il Vitello, Corno, isola dei Ratti ja mitmed pisemad saared.

Saarestikus asuvad järgmised omavalitsusüksused: Carloforte, Calasetta ja Sant'Antioco (ligi 12&nbsp;000 elanikku).


Isoladisanpietro.JPG|Isola di San Pietro
Spiagga S.Pietro.JPG|Isola di San Pietro 
Isola Piana.jpg|Isola Piana


## Viited
Õud-lõgismadu

**Õud-lõgismadu** ehk **kaskavela** (*Crotalus durissus*) on lõgismao perekonda kuuluv maoliik. Teda peetakse mürkmaoks.

## Klassifikatsioon
Õud-lõgismaol klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
* *[[Crotalus durissus cumanensis]]* Humboldt, 1811
* *[[Crotalus durissus durissus]]* Linnaeus, 1758
* *[[Crotalus durissus marajoensis]]* Hoge, 1966
* *[[Crotalus durissus ruruima]]* Hoge, 1965
* *[[Crotalus durissus terrificus]]* (Laurenti, 1768)
* *[[Crotalus durissus trigonicus]]* Harris & Simmons, 1978
* *[[Crotalus durissus unicolor]]* Lidth de Jeude, 1887
* *[[Crotalus durissus vegrandis]]* Klauber, 1941. 
 
## Levila
See maoliik on levinud Mehhikos, Belize'is, Guatemalas, Hondurases, El Salvadoris, Nicaraguas, Brasiilias, Venezuelas, Colombias, Guyanas, Surinames, Prantsuse Guajaanas, Argentinas, Paraguays, Boliivias ja Uruguays. 


Pilt:Crotalus_durissus_zoo_Brasilia.jpg|*Crotalus durissus cumanensis*
Pilt:Cobra_cascavel_280707-_23_04_40s_-_49_06_55w_REFON_(4)a.jpg|*Crotalus durissus terrificus*
Pilt:Crotalus_durissus_unicolor.jpg|*Crotalus durissus unicolor*
Pilt:Crotale_venezuela_19.JPG|*Crotalus durissus vegrandis*


## Viited

## Välislingid
*Sissekanne CITES-is
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s
*Sissekanne veebisaidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Crotale cascabelle]] seisuga 04.01.2014.*
Sant'Antioco saar

**Sant'Antioco saar** (sardi keeles *isula 'e Sàntu Antiògu*, tabarca murdes *uiza de Sant'Antióccu*) on Itaaliale kuuluv saar Vahemeres, Sardiinia saare edelaranniku lähistel. Sant'Antioco on Sitsiilia, Sardiinia ja Elba järel Itaalia suuruselt neljas saar (109 km²). Saar on jagatud Sant’Antioco ja Calasetta valla vahel.

Sulcise saarestiku suurim saar Sant'Antioco asub Sardiinia maakonna Carbonia-Iglesiase provintsis, Sulcis-Iglesiente ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Saart ühendab Sardiiniaga kunstlik maakitsus ja 1981. aastal valminud sild.

Peamised sadamad on Sant’Antioco ja Calasetta sadam.

## Ajalugu
Umbes 9. sajand eKr rajasid foiniiklased saare kirdeossa Sulki asula. Umbes 6. sajand eKr vallutasid ala kartaagolased, pärast Puunia sõdu liideti ala Rooma koosseisu.

1796. aasta Pariisi rahulepinguga läks ala Prantsusmaale, 1815. aastal tagastati see Sardiinia kuningriigile.


Sant'Antioco da monte Sirai.jpg|Vaade saarele (taamal) Sirai mäelt
Ponte isola di Sant'Antioco.jpg|1981. aastal valminud sild ühendab Sant'Antiocot Sardiinia saarega


## Vaata ka
* San Pietro saar
* Isola Piana
* Toro saar
* Vacca saar
* Corno saar
* Isola dei Ratti

## Viited

## Kirjandus
* Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), *[http://www.sardegnadigitallibrary.it/index.php?xsl=626&s=17&v=9&c=4463&id=589047 Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna]*, 2 (E-L), Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X.
* Francesco Floris (a cura di), *[http://www.sardegnacultura.it/documenti/7_81_20071203170553.pdf Grande Enciclopedia della Sardegna]*, Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007.

## Välislingid

* Info saare kohta (*itaalia keeles*)
Magic: The Gathering

**"Magic: The Gathering"** (lühend **MTG**, nime lühivorm **"Magic"**) on üks maailma esimesi kogumiskaardimänge. 

Mängu töötas välja Richard Garfield, 1993. aastal hakkas seda tootma Ameerika Ühendriikide rollimänguettevõte Wizards of the Coast, millest hiljem on saanud mängutootja Hasbro tütarettevõte. "Magic" on jätkuvalt elujõuline, hinnanguliselt on sellel kaksteist miljonit mängijat . "Magicut" mängivad kaks või enam mängijat, kasutades trükitud või virtuaalset kaardipakki (mängu ametlikus veebiversioonis "" või muudes mänguprogrammides).

## Mängu sisu
Iga mäng kujutab endast lahingut võimsate võlurite (*planeswalkers* – ligikaudses tõlkes 'maailmade vahel kõndijad') vahel, kes kasutavad kaartidel kujutatud loitse, võlujõuga esemeid ja olendeid vastasega võitlemiseks. Kaardid kasutavad viit tüüpi mana, mida tähistatakse värvkoodidega (valge, must, sinine, punane ja roheline). "Magicus" võitmiseks on vaja nii õnne kui ka strateegiat. Ehkki mängu algne kontseptsioonis kasutati rohkelt motiive rollimängudest nagu "Dungeons & Dragons", ei sarnane "Magicu" mängimine kuigivõrd fantaasiapõhiste rollimängude mängimisega, kuid selles on ka märksa enam kaarte ja keerukamad reeglid kui traditsioonilistes kaardimängudes.

## Turniirid
Wizards of the Coast on töötanud välja rahvusvahelise turniirisüsteemi; tekkinud on ka elukutseliste mängijate kogukond ja ulatuslik kasutatud kaartide turg. Haruldaste kogumisobjektidena ja mängu väärtuse tõttu võivad "Magicu" kaardid olla ka rahaliselt suure väärtusega. 2005. aastal müüdi üks "Black Lotus" 20 000 USA dollari eest.

Mängust ilmub alatasa uusi versioone, kus on muudetud kaartide sisu, mängumaailmu ja reegleid.

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 

## Välislingid

* MagicTheGathering.com – mängu ametlik koduleht
** Magic Academy – strateegiaarhiiv alustavatele ja kesktaseme mängijatele
* Gatherer – mängu "Magic: The Gathering" ametlik kaartide andmebaas
* The DCI.com – ettevõtte Wizards of the Coasti ametlike turniiride koduleht
* Magic Online – mängu "Magic: The Gathering" ametlik koduleht
MTG

**MTG** on lühend, mil on eri tähendusi:
* Modern Times Group, Rootsi meediafirma
* , kogumiskaardimäng
Narnia

**Narnia** on fantaasiamaailm, milles toimub C. S. Lewise ulmeraamatute sarja "Narnia kroonikad" tegevus. Samuti räägitakse Narniast teistes Lewise raamatute põhjal loodud teostes, sh nende filmiversioonides.

Kitsamas tähenduses on Narnia selles maailmas asuv kuningriik, millesse raamatute peategelased algselt satuvad.
Abituurium

**Abituurium** on:
***[[keskkooli lõpuklass]]**
*keskkooli lõpuklassi õpilased ehk **[[abiturient|abituriendid]]**
***[[keskkooli lõpueksamid]]**
***[[keskkooli lõpetamine]]**
Rochus Misch

**Rochus Misch** (29. juuli 1917 Alt Schalkowitz (tänapäeval Stare Siołkowice, Opole maakond, Opole vojevoodkond, Poola) – 5. september 2013 Berliin) oli Saksamaa sõjaväelane (lõpuks *[[Oberscharführer]]*). 1940. aasta aprillist kuni 1945. aasta aprillini oli ta Adolf Hitleri telefonist, ihukaitsja ja käskjalg.

Põhikooli lõpetamise järel töötas Rochus Misch maalrina. SS–iga liitus ta 1937. aastal. 1939. aasta septembris sai Misch Poolas Modlini lahingus raskesti haavata. Teda autasustati teise klassi Raudristiga. Tervenemise järel sai ta oma endise kompaniiülema soovitusel tööle Adolf Hitleri peakorterisse. Seal töötas ta kuni Hitleri surmani. 1. mail 1945 vabastas Joseph Goebbels ta ametikohustuste täitmisest. 2. mail lahkus Misch Hitleri punkrist ning püüdis põgeneda, kuid langes Punaarmee sõdurite kätte vangi. Nõukogude Liidus hoiti teda kinni muuhulgas ka Butõrka vanglas, kus teda tunnistuste saamiseks piinati. Misch pääses vangistusest koju 1953. aasta detsembris.

Seejärel töötas Rochus Misch erinevatel tööaladel, muuhulgas pidas värvide ja sisustuskaupade poodi.

2008. aastal avaldas ta mälestusteraamatu "Der letzte Zeuge: Ich war Hitlers Telefonist, Kurier und Leibwächter" ("Viimane tunnistaja : ma olin Hitleri telefonist, käskjalg ja ihukaitsja").

Rochus Misch on üks tegelasi 2004. aastal valminud mängufilmis "Allkäik", kus teda mängib näitleja Heinrich Schmieder.

## Viited
Voor (transport)

**Voor** on ridamisi liikuvad koormaveokid. 

Eesti ajaloos oli 17.–19. sajandini **vooriskäimine** (ka mõisavoor) üks talupoegade kohustusi mõisa ees. Vooris viidi mõisale kuulunud vilja, viina (viinavoor) jm müügikohta (nt linna). Toidu- ja sõjamoonaga voori nimetatakse **moonavooriks**.

## Vaata ka
*kolonn
*viinavoor
*voorimees

## Viited
Švarcmuiža mõis

**Švarcmuiža mõis** (läti keeles *Švarcmuiža*, vanasti ka *Hāgenu muiža*; saksa keeles *Schwartzenhof* või *Hagenshof*) oli poolmõis Riia linnas Āgenskalnsi asumis peahoone aadressiga Daugavgrīvas ielā 19/21.

## Ajalugu
17. sajandil kuulusid sealsed maad Heinrich von Hagenile. Toona nimetati mõisaniku järgi Hageni mõisaks ja piirkond sai selle järgi nimeks Āgenskalns. Sajandi lõpus said mõisa omanikuks Berensid.

18. sajando algul sai mõisa omanikuks Johanna Sophia Schwartziga (sündinud Berens) (1750–1806) abiellunud Riia bürgermeister Adam Heinrich Schwartz (1740–1800) ning mõis nimetati Švarcmuiža mõisaks. 19. sajandil jagati suur osa mõisa maadest ehituskruntideks. Schwartzide pere kätte jäi mõis kuni Läti iseseisvumiseni.

## Mõisahoone
Mõisa peahoone ehitati aastal 1850. Pärast Teist maailmasõda oli hoone Nõukogude armee käes, ent 1970. aastatel jäi hoone tühjaks. Aastal 1997 hoone restaureeriti ja seal asub praegu Läti Riigiarhiivi osakond.

Aadressil Daugavgrīvas ielā 28 asub aastal 1757 püstitatud barokne hoone, mis oli ajal, mil mõis veel Hagenitele kuulus, karjamõis. Hiljem oli see kasutusel mõisavalitseja majana.

## Välislingid
* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Karjamõis Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
* Schwartzenhof (Riga) (*saksa keeles*)
Abitööline

**Abitööline** on abitootmisega tegelev, põhitootmist teenindav tööline, näiteks laotööline või kütja.

## Vaata ka
*abitöö
Abivaim

**Abivaim** oli teoline, kes tegi jalateolisena abitegu.

Abivaimud olid tavaliselt naised.

## Vaata ka
*Vaim (teoline)

## Välislingid
Abivasar

**Abivasar** on vasar, millele antakse löök tavaliselt teise vasaraga.

Abivasarat kasutatakse muu hulgas rihtimiseks (ebatasasuste kõrvaldamiseks) ja  venitamiseks.
Natal (täpsustus)

**Natal** on mitme asja nimi.

* **[[Natal]]** on linn Brasiilias, Rio Grande do Norte osariigi pealinn.
* **[[Natal (Lõuna-Aafrika)|Natal]]** on piirkond Lõuna-Aafrikas.
** Natali asumaa oli aastatel 1843–1910 eksisteerinud Suurbritannia asumaa Lõuna-Aafrikas.
** Natali provints oli Lõuna-Aafrika Vabariigi provints aastatel 1910–1994.
** ...
* **[[Natal (Indoneesia)|Natal]]** on linn Indoneesias Põhja-Sumatra provintsis.
* ...

## Vaata ka
* KwaZulu-Natal, Lõuna-Aafrika Vabariigi provints
* Nātal, küla Iraanis
Pokémon

**Pokémon** (jaapani keeles ポケモン) on meediafrantsiis ja kaubamärk, mille omanik on Jaapani arvutimängukompanii Nintendo. Pokémoni lõi 1996. aastal Satoshi Tajiri.

Algselt kuulusid Pokémoni sarja paar omavahel seotud Game Boy konsooli arvutirollimängu. Nüüdseks on Pokémonist saanud kogu maailmas edukuselt teine arvutimängupõhine meediafrantsiis, mis jääb alla üksnes Nintendo end Mariole. Pokémoni sarjas on ilmunud multifilmid, koomiksid, kogumiskaardimäng, mänguasjad, raamatud jms. 2006. aastal tähistati Pokémoni 10. aastapäeva ja 2010. aastaks oli arvutimänge (sh mängukonsooliversioone nagu Pikachu Nintendo 64-le) kokku müüdud üle 200 miljoni eksemplari. 2005. aasta novembris teatas 4Kids Entertainment, mis oli hallanud Pokémoni mänguväliseid litsentse, et ei pikendanud lepingut Pokémoni esindamiseks. Sellest peale tegeleb kõigi litsentsidega väljaspool Aasiat Jaapani ettevõtte Pokémon Co. tütarettevõte The Pokémon Company International (varem Pokémon USA Inc.).

Nimi Pokémon on ingliskeelse väljendi *Pocket Monsters* ('taskukoletised') jaapani transkriptsiooni romaniseeritud lühend: **ポケ**ット**モン**スター **''Poke**tto **Mon**sutā*.

Nimi Pokémon tähistab mitte üksnes Pokémoni frantsiisi, vaid ka [[Pokémonide loend|väljamõeldud olevuste liike]], mida Pokémoni sarjas üheksanda põlvkonna toodete avalikustamisel oli kokku üle 1000.

== Väärtuslikud Pokemonid ==

=== Väga Väärtuslik ===
* Bulbasaur, Charmander, Squirtle, Pikachu, Electabuzz, Machop, Grimer, Rhyhorn, Voltorb, Lickitung, Scyther, Pinsir, Tangela, Omanyte, Kabuto, Girafarig, Stantler
* Yanma, Chikorita, Cyndaquill, Totod, Misdreus, Houndour, Larvitar

=== Peaaegu Müütiline ===
* Lapras, Snorlax, Porygon, Hitmonlee, Hitmonchan, Chansey, Aerodactyl
* Miltank, Mareep, Togetic, Hitmontop, Unown

=== Praegu Pole Saadaval ===

==== *Delibird ja Smeargle* ====

== Viited ==


==Kirjandus==
* Tobin, Joseph, ed. *Pikachu's Global Adventure: The Rise and Fall of Pokémon.'' Duke University Press., February, 2004. ISBN 0-8223-3287-6

## Välislingid

*Pokémoni ametlik Jaapani koduleht
*Pokémoni USA koduleht
*Pokémoni ametlik Suurbritannia koduleht
*Kaardimängu Pokémon Trading Card Game ametlik USA koduleht
*Bulbapedia, kogukonna hallatav Pokémoni viki
*Rare Pokemon List
Pārdaugavas Sarkanais tornis

**Pārdaugavas Sarkanais tornis** (tõlkes *Daugava tagune punane torn*) oli keskaegne vahitorn Lätis Riia linnas Torņakalnsi asumi territooriumil umbkaudse aadressiga Jelgavas iela 19 või Vienības gatve 10. Saksa keeles *Roter Turm*, ladina keeles *Turris antiqua trans Dunum*.

Torni püstitamise täpset aega pole teada, esimest korda mainitakse seda kui vana hoonet. Hoone püstitati kas XIII või XIV sajandil. Teada on, et aastal 1242 ehitas Liivi ordu Daugava jõe kaldale Riia linna vastu kivihooned, seega on tõenäoline, et ka torn pärines just sellest aastast. Samas kirjutati aastal 1612, et torn sarnaneb arhitektuuri poolest väga XIV sajandi Preisimaa gooti stiilis kindlusehitistega.

Neljakorruseline torn oli ehitatud nii maakividest kui punastest tellistest. See asus paigas, kust möödusid nii Bauska kui ka Jelgava suunas minevad teed. Torni täpne kõrgus pole teada, aga vanadelt piltidelt võib näha, et torni tipp ulatus Riia linnamüürist tublisti kõrgemale.

Torni kasutati XVII sajandini, mil rootslased rajasid Mārupīte oja äärde väejuht Kobroni järgi nimetatud *Kobrona Skanste* kindluse. Torn jäi küll rajatud kaitsesüsteemi osaks, aga seda peeti aegunuks ning see jäeti hooletusse. Kui Vidzeme alad Venemaaga liideti, siis kõrvaldati see kindlus sõjaväeliste objektide nimekirjast ja anti tsiviilkasutusse. Seda, mil torn lõplikult lagunes, ei ole teada.

Torni kui väljapaistva maamärgi järgi on nime saanud Torņakalnsi asum.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate saidil; pildid (*läti keeles*)