open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henry Morgan

**Henry Morgan** (kõmri *Hari Morgan*; umbes 1635 – 25. august 1688 Port Royal) oli kõmri päritolu piraat.

Ta sõitis Barbadosele tööle, aga jõudnud Jamaicale, hankis endale kaaperkirja, mis lubas tal rünnata Hispaania laevu. Ta olevat olnud iseäranis julm ja piinanud oma ohvreid mitmel viisil. Aastal 1672 ta arreteeriti ja pärast vangistust ilma kohtu ette astumatagi löödi ta hoopis rüütliks ja temast sai Jamaica kuberner. Morgan suri 1688. aastal.

## Vaata ka
*Captain Morgan – rummi kaubamärk

## Välislingid
* Fritz Hanselmann, LOST SHIPS OF HENRY MORGAN PROJECT, Captain Morgan's Cannons, txstate.edu
* Allveearheoloogid avastasid piraat Henry Morgani laeva jäänused, elu24.ee, Postimees, 8. august 2011
Eesti koolinoorte 2008. aasta mälumängumeistrivõistlused

**Eesti koolinoorte 2008. aasta mälumängumeistrivõistlused** olid koolinoortele korraldatud mälumänguvõistlused, mis toimusid 6. aprillil 2008. 

Finaali toimumiskohaks oli Viimsi Keskkool. Mälumänguvõistluste eelvoor toimus sama aasta 3. veebruaril.

Koolinoorte mälumängumeistrivõistlusi korraldab mittetulundusühing Eesti Mälumänguliit.

Osa said võtta 4-liikmelised õpilaste võistkonnad nii põhikoolidest, keskkoolidest/gümnaasiumitest kui ka kutseõppeasutustest. Ühte kooli võis esindada maksimaalselt 6 võistkonda, millest kuni 3 võisid võistelda põhikooliastmes (kuni 9. klass) ning kuni 3  keskkoolide või gümnaasiumite arvestuses (10.–12. klass). Kõigil võistkondadel olid samad küsimused.

## Tulemused
### Gümnaasiumid ja keskkoolid

### Põhikoolid

## Märkused





## Vaata ka
* Eesti koolinoorte 2007. aasta mälumängumeistrivõistlused
* Eesti Mälumänguliit
* Mälumäng

## Välislingid
*Eesti Mõttespordi Seltsi ja Eesti Mälumänguliidu koduleht
*Eelvooru küsimused PDF-failina
*Lõppvooru küsimused PDF-failina
Isandajärv

**Isandajärv** (ka *Isanda järv, Isana järv*) on järv Ida-Virumaal Jõhvi ja Toila valla piiril. 

Järvest voolab läbi Vasavere jõgi.

## Viited
Lüüger

**Lüüger** (pr. *lougre*) oli harilikult kolmemastiline kiire, väike purjelaev, mida kasutati side-, posti- ja kaaperlaevana, aga ka kalapüügiks ja kaubaveoks. Kandevõime oli 40-140 tonni. Purjestus koosnes pika pukspriidi kohal asuvast eespurjest ja alamastidel ning tengidel paiknevatest trapetsikujulistest raapurjedest ehk nn lüügerpurjedest. Et besaanmast asetses päris ahtris, juhiti besaanpurje soot tekile piki ahterpriiti (ahtrist väljaulatuvat paikset peelt). Lüüger leidis kasutamist 18. sajandil Prantsusmaal, hiljem ka Suurbritannias.
Edward Teach

**Edward Teach** (hüüdnimega **Musthabe**, inglise keeles *Blackbeard*; surnud 2. detsembril 1718 Põhja-Carolina rannikul) oli inglise piraat. Ta sai tuntuks eelkõige Atlandi ookeani rannikul, kuhu ta rajas Ocracoke'i piraatide sadama.

Teda peeti oma aja metsikuimaks piraadiks, kes oli kurikuulus oma julmuse, kehalise jõu ja hirmsa välimuse poolest. Ta läks harilikult võitlusse, peakatte küljes süüdatud aeglaselt põlev süütenöör või salpeetris leotatud kanepiköis.

Ta hukkus 2. detsembril 1718 Põhja-Carolina rannikul Robert Maynardi käe läbi, saades lõpuks viis kuulihaava ja kakskümmend tõsist mõõgahaava (võib-olla ka laevakirvehaav kaelas). Seejärel sidus Maynard Teachi pea oma laeva raamasti külge.
Andrea Henkel

**Andrea Henkel** (sündinud 10. detsembril 1977 Ilmenaus) on endine Saksamaa laskesuusataja, olümpiavõitja ja maailmameister.

Henkel võitis 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys kuldmedali 15 km 7,9-sekundilise eduga norralase Liv Grete Poirée ees. Mängude teise kuldmedali sai ta 4×7,5 km teatevõistlusel, kus ühest möödalasust hoolimata võideti trahvideta sõitnud Norra võistkonda pooleminutilise edumaaga.

2005. aasta maailmameistrivõistlustel Hochfilzenis tuli Henkel 15 km maailmameistriks, kuigi tegi ühe möödalasu ja võitis poole minutiga kaks trahviminutit saanud Sun Ribot. 2007. aasta MM-il Anterselvas tuli Henkel 12,5 km ühisstardiga sõidus maailmameistriks 4,6-sekundilise eduga teiseks jäänud kaasmaalase Martina Glagowi ees, kuigi sõitis kaks trahviringi Glagowi ühe vastu. Teatevõistluses sõitis ta teist vahetust Saksamaale kuldmedali toonud võistkonnas, kes võitis teiseks tulnud Prantsusmaad üle minutiga.
 
2008. aastal Östersundis tuli Henkel maailmameistriks 7,5 km sprindis 12,7-sekundilise eduga venelase Albina Ahhatova ees. Mõlemad läbisid distantsi ilma trahviringideta. 
 
Maailma karikasarjas on Henkel seisuga 10. veebruar 2008 võitnud 14 etappi, olnud 11 korda teine ja kaheksa korda kolmas. Ta võitis maailma karikasarja üldarvestuses 2006/2007 hooajal.
 
## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

* 2002 Salt Lake Citys ()
**  **olümpiavõitja** 15 km
**  **olümpiavõitja** 4×7,5 km teatesõidus
* 2006 Torinos ()
**  hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus

### [[Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2000 Oslos ()
**  hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus
* 2001 Pokljukas ()
**  hõbemedal 4×7,5 km teatesõidus
* 2005 Hochfilzenis ()
**  **maailmameister** 15 km
**  hõbemedal 4×6 km teatesõidus
* 2007 Anterselvas ()
**  **maailmameister** 12,5 km ühisstardiga sõidus
**  **maailmameister** 4×6 km 
* 2008 Östersundis ()
**  **maailmameister** 7,5 km sprindis
**  **maailmameister** jälitussõidus
**  **maailmameister** 4×6 km teatesõidus

### [[Laskesuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikas
* **1. koht** – **2007**
* 3. koht – 2008
* 5. koht – 2009

#### Maailma karikasarja individuaalsed etapivõidud

## Välislingid

*Andrea Henkeli koduleht 
*Andrea Henkel Biathlonworld kodulehel
Taunus

**Taunus** on mäeahelik Euroopas, osa Reini Kiltkivimäestikust. Kulgeb ida-lääne suunas. Põhjanõlvad on lauged, lõunanõlvad laskuvad järsult Reini ja Maini orgudesse. Kõrgus kuni 880 meetrit.
Tungurahua

**Tungurahua** (ketšua keeles 'tulekurk') on tegevvulkaan Lõuna-Ameerikas Ecuadori Andides, 140 km Quitost lõuna pool. Vulkaani kõrgus on 5023 meetrit. 

Vulkaan ärkas taas 1999. aastal. Suur vulkaanipurse toimus 16. augustil 2006, milles hukkus neli inimest, hävis tuhandeid maju ning tuhanded hektarid põllumaad kattusid tuhaga.

Tungurahua hakkas purskama 27. mail 2010. Enne seda oli ta viimati pursanud 6. veebruaril 2008. 

Vulkaan aktiveerus uuesti 2012. aasta augustis ja seejärel sama aasta detsembris.
Kromaatiline kannel

**Kromaatiline kannel** (täpsemalt **kromaatiline kontsertkannel**) on keelpill.

See on klassikaliste muusikainstrumentide kõrval uustulnukas. Praeguse kuju sai eesti kromaatiline kannel 1952. aastal kandlemeister Väino Maala käe all.

Kromaatilisus võimaldab mängida piiranguteta kõigis helistikes ja annab rikkalikke võimalusi eri ajastute muusika ettekandmiseks. Kromaatilise kandle keeled on lõikuvad, see tähendab, et diatoonilised keeled suunduvad kõlalaua kohal paremalt ülalt vasakule alla ja altereeritud keeled vasakult ülalt paremale alla. Seda võib võrrelda klahvide paigutusega klaveri klaviatuuril (valged ja mustad klahvid).

Kromaatilisi kandleid valmistas Tallinna Klaverivabrik 1950.–1990. aastatel. Need kandled on 46 keelega. Praegu on võimalik tellida kromaatilisi kandleid Eesti kandlemeistrilt Rait Pihlapilt, kes valmistab 44–58 keelega kandleid. 

Kromaatilisele kandlele on kirjutanud muusikat Anti Marguste, Ants Sõber, Gennadi Taniel, Lembit Veevo, Aarne Männik, Mirjam Tally, Lauri Jõeleht, Märt-Matis Lill, Tatjana Kozlova, Kristjan Kõrver, Malle Maltis jt.

Eestis on kromaatilist kannelt võimalik erialana õppida mitmes lastemuusikakoolis, Tallinna Muusika- ja Balletikool MUBA, Heino Elleri Muusikakoolis ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.

## Interpreete
*Kristi Mühling
*Anna-Liisa Eller

## Vaata ka

*Kannel
*Tsitter
Armastus kolme apelsini vastu

**"Armastus kolme apelsini vastu"** (**[[ATU]] 408**) on Vahemere maades ja Idamaades armastatud muinasjutt. Seda tuntakse ka pealkirjade "L'amour des trois oranges" (prantsuse keeles), "As tres cidras do amor" (portugali keeles), "La brutta saracina" (itaalia keeles) ja "La mora tuerta" (hispaania keeles) all. Põhja-Euroopas pole ta nii tuntud, ta puudub ka vendade Grimmide ja teistest populaarsetest muinasjutukogumikest.

Muinasjuttu iseloomustab aukartustäratav tekstiajalugu. Jutust on Portugali ja Pärsia vahel paiknevatelt aladelt üles kirjutatud sadu variante. Ühe variandi on üles kirjutanud itaalia muinasjutukoguja Giambattista Basile. Tema variandis on apelsinide asemel sidrunid.

See muinasjutt on eesti keeles ilmunud sarjas "Muinaslugusid kogu maailmast" raamatus "Aus talupoeg Massaro Veritá".

## Sisukirjeldus

Kuningas soovis, et tema ainuke poeg võtaks naise. Ühel päeval lõikas prints endale sõrme. Kui ta nägi oma verd, mis voolas valgele juustule, otsustas ta, et abiellub ainult naisega, kes on valge kui juust ja punane kui veri. Ja ta läks teda otsima. Ta rändas mööda maad, kuni jõudis Naiskoletiste saarele. Seal ütlesid kaks väikest vana naist talle, et ta leiab otsitu, kui läheb edasi. Kolmas andis printsile kolm sidrunit, kuid hoiatas, et see neid enne ei avaks kui allika juures. Sest igast sidrunist lendab välja haldjas, kellele tuleb juua anda. 

Prints pöördus koju, kuid allikal ei olnud ta piisavalt kiire esimese kahe sidruni jaoks. Alles kolmandast tuli välja naine, kes oli valge kui juust ja punane kui veri. Prints tahtis, et naine jõuaks temaga koju väärikalt, sobiva riietuse ja teenijaskonnaga. Ta jättis naise puu otsa ennast ootama ja läks vajalikku muretsema. Must orjatar, kes tuli allikale vett ammutama, nägi naise peegeldust vees ja arvas, et see talle endale kuulub. Seepeale arvas ta, et on liiga kaunis, et vett kanda. Kuid naine puu otsas naeris selle peale ja orjatar sai oma eksimusest aru. Ta tahtis naisele kätte maksta ja pakkus ennast tema juukseid sättima. Naine nõustus ja orjatar torkas naise juustesse nõela, mis naise tuviks muutis. Kui prints tagasi jõudis, ütles orjatar talle, et tema ongi printsi armastatu, kuid kurja nõiduse läbi moondunud.

Prints ja tema vanemad valmistusid pulmadeks. Tuvi lendas lossi kööki ja palus kokal ennast ära keeta. Keeduveest, mille kokk aeda viskas, kasvas aga sidrunipuu kolme sidruniga. Prints märkas seda, korjas sidrunid ja sai niimoodi oma pruudi tagasi. Ta viis naise pidusöögilauda ja lubas teda igasuguse kahju eest kaitsta. Orjatar ütles, et teda tuleks ära põletada ja prints lasi ta põletada.

## Muinasjutu põhjal loodud teosed

*Carlo Gozzi näidend "Armastus kolme apelsini vastu"
*Sergei Prokofjevi ooper "Armastus kolme apelsini vastu"

## Kirjandus
* Christine Goldberg. The Tale of the Three Oranges. Helsinki 1997. (FF Communications 263.)

## Välislingid
*Giambattista Basile "The Three Citrons"
*Mõningaid mõtteid rahvusvahelise muinasjutu-uurimise kohta «Kolme apelsini» näitel
Le Maire'i väin

**Le Maire'i väin** (hispaania *Estrecho de Le Maire*) on väin, mis eraldab lääne pool asuvat Tulemaa saart ida pool asuvast Estadose saarest ning ühendab põhja pool asuvat Argentina merd lõuna pool asetseva Lõunavööndi merega. 

Väin on nime saanud maadeavastaja Jacob Le Maire'i järgi.
Vakk

**Vakk** on vana viljamõõt. Aja jooksul on vaka suurus olnud muutuv. Sellest mahumõõdust kujunes välja talupoegadele kehtestatud andami mõiste "vakus" ehk "vakuandam" (ka: **vakk**).

1 Tallinna vakk (1923) = 3 külimittu = 36 toopi = 44,28 liitrit
1 Riia vakk (1923) = 6 külimittu = 54 toopi = 66,42 liitrit

## Vaata ka
*Vakamaa (endisaegne pindalaühik)
*Mõõtühikute loend
*Vanade ja vähemlevinud mõõtühikute loend
Lourdes

**Lourdes** (oksitaani *Lorda*) on linn Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hautes-Pyrénées' departemangus. Linn asub Gaev de Pau jõe ääres Püreneede eelmäestikus Hispaania piiri lähedal. Lourdes on tuntud palverännakute sihtkoht. Kohale, kus 1858. aasta veebruaris 14-aastasele karjasetüdrukule Bernadette Soubirous'le ilmus korduvalt neitsi Maarja, on ehitatud mitu kirikut.

Igal aastal külastab Lourdesi üle 5 miljoni turisti. Linnas on üle 200 hotelli.


Lourdes Sanctuaires 02.JPG
Lourdes gave de pau 1.jpg
VirgendeLourdes.JPG|Neitsi Maarja kuju Massabielle'i koopas


## Viited

## Välislingid
*http://www.lourdes-france.com/
Tulemaa provints (Tšiili)

**Tulemaa provints** on Tšiili 2. järgu haldusüksus (provints) Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonnas.

Provints hõlmab Tulemaa saare lääneosa Magalhãesi väinast lõunas.

Provintsi halduskeskus on Porvenir.

## Nimi
Provintsi nimi on pärit 1520. aastast, mil Fernão de Magalhães nimetas selle koha Tulede ja Suitsude maaks rannal näha olnud lõkete järgi, mille olid süüdanud onad. Hispaania kuningas Carlos I jättis sellest nimest alles ainult "Tulemaa" (*Tierra de Fuego*), sest suits pidi niikuinii tulest lähtuma.

## Ajalugu
Saare siseosa jäi tundmatuks 1879. aastani, mil Tšiili sõjaväe leitnandi Ramón Serrano ekspeditsioon läbis selle Gente Grande lahest kuni San Sebastiáni laheni Atlandi ookeanis.

Rohtlates (pampades), mis katavad saare peaaegu täielikult väina suudmest kuni Darwini mägede nõlvadeni lõunas, kus ilmuvad põõsastikud ning seejärel tihe Magallãese mets, elas 4000 onadest põliselanikku. Need olid suurt kasvu ja tüsedad nomaadid, kes osavalt käsitsesid lingu ning vibu ja noolt, millega nad guanakosid ega linde küttisid. Nad olid sissetungijate vastu vaenulikud: lõid poole sajandi jooksul tagasi Punta Arenase koloonia sissetungikatsed. Nende auks nimetasid esimesed meresõitjad lahe Gente Grande laheks ('Suure Rahva laht').

Aastal 1881 fikseeriti Tšiili ja Argentina vaheline piir. Need maad olid nii vähe tuntud, et põhja–lõunasuunaline piir, mis lõikab saare pooleks, kulges algul nii, et ta üks osa sellest jäi Dungenessi neeme juures San Sebastiáni lahte.

Ramón Serrano 1879. aasta ekspeditsioon tegi kindlaks, et tegu on suurepäraste karjakasvatusaladega.

Järgmisel ekspeditsioonil 1880 avastas Jorge Porter Porveniri lahe ja leidis Boqueróni mägedest kulda. Alates 1882. aastast saabus piirkonda Euroopast ja Ameerikast sadu kullaotsijaid. 20. sajandi alguseks muutus kullakaevandamine tööstuslikuks (võeti kasutusele mehaaniline traalimine). Aastaks 1909 sai kuld otsa.

## Viited
Saialill (perekond)

**Saialill** (*Calendula*) on korvõieliste sugukonda kuuluv ühe- ja mitmeaastaste rohttaimede perekond.

Ladinakeelne nimetus on tõenäoliselt tuletatud sõnast *calendae* 'kalendid', millega tähistati iga kuu esimest päeva. Taim oli pühendatud neitsi Maarjale, sellest tuleb tema ingliskeelne rahvapärane nimetus *marygold*.

Saialilli on 12–20 liiki, mis on levinud Vahemere maadest ida poole Iraanini ja lääne poole Makroneesiani. 

Saialille õisik on kollane või oranž ja paikneb varrel üksikult. Õisik koosneb paljudest õitest, mis ei ole päris ühesugused. Välimised, õie äärel olevad õied on pika emakasuudmega ja viljuvad. Seesmised, õie keskel olevad õied on viljatud ja lühema emakasuudmega.

Saialille viljad on seemnised. Need on heteromorfsed ehk mitmekujulised ja asuvad samal taimel mitmes reas. Seemnised on nii kõverad, et võivad olla koguni rõngakujulised. Välimised seemnised erinevad kuju ja ehituse poolest seespool asuvatest.

## Kasutamine

Saialill kõlbab ka süüa. Tema kroonlehed sobivad värskena salatisse. Neid võib ka kuivatada ja pärast kasutada juustu värvimiseks või safrani asemel. Nimelt sisaldavad õielehed karotinoide ja flavonoide.

Farmakoloogilised uurimused on näidanud, et saialilleekstraktil on viiruste, genotoksiinide ja põletike vastane toime. Saialilletinktuuri kasutatakse akne vastu, verejooksu peatamiseks ja ärritatud kudede rahustamiseks. Saialillešampooniga pestakse kuivi ja hapraid juukseid.

## Liike
**Calendula arvensis* – põld-saialill 
**Calendula maritima* – rand-saialill 
**Calendula officinalis* – harilik saialill
Tubakas (aine)

**Tubakas** on tubaka taimeperekonna (*Nicotiana*) lehtedest saadud aine.

Eurooplaste esimesest kokkupuutest tubakaga on ülestähendusi leitud Chr. Kolumbuse laevapäeviku 1492. aasta 6. novembri sissekandes. Kolumbuse nimetatud San Salvadori saarel kinkisid pärismaalased Kolumbusele sõpruse märgiks mõned kuivatatud tubakalehed, kuid admiral ei osanud nendega midagi peale hakata. Kui oli randutud Kuubal, nägid Bartholome de las Casase päeviku andmeil Rodrigo de Jerez ja Luis de Torres esimeste eurooplastena tegelikku tubaka suitsetamist. Torukesi, mille kaudu tõmmati sisse suitsu, hakati nimetama hispaaniakeelse sõnaga *tabacos*.

Algul kultiveeriti tubakat ta kaunite õite pärast ilutaimena. Veidi hiljem hakati teda kasutama ravimtaimena, eriti hambavalu, peavalu ja podagra vastu. Seda rohtu hakati nimetama nicotiana’ks ja siit tulenebki tubaka hilisem ladinakeelne nimetus Nicotiana, samuti temas leiduva tugeva närvimürgi nikotiini nimetus.

## Vaata ka
*Huuletubakas
*Suitsetamine
*Tubakatööstus
Senjöör

**Senjöör** (prantsuse *seigneur* < ladina *senior* – vanem) oli keskajal suurfeodaal, kellest olid sõltuvuses feodaalses hierarhias madalamal seisvad feodaalid ehk vasallid. Senjööril kui maaomanikul oli oma valdustes nii poliitiline, kohtu- kui ka haldusvõim. 

Teatud piirkonna senjööriks võis olla ka korporatsioon kloostri või linna näol.

Territooriumi kõrgemat senjööri (kuningat, vürsti, hertsogit) nimetati ka süserääniks. Kõrgeim feodaal ehk süserään omas nominaalselt kogu maad riigis. Feodaalses hierarhias allpool seisid hertsogid (kunagiste hõimupealike järglased) ja krahvid (kuninga piirkondlikud asevalitsejad) ning neist omakorda allpool väikefeodaalidena parunid ja rüütlid. 

Senjööri ainuõiguseks (inglise *seigniorage*) oli raha vermimine ja selle kasutuse kohustuslikuks muutmine maksustamisõiguse läbi, s.t senjöör võttis oma alamatelt vastu maksusid vaid selles, tema poolt käibele lastud rahas. Tekitades nõudluse raha järele, oli senjööril võimalik tasuda oma alamatele ostetud kaupade ja teenuste eest enda poolt käibele lastud rahas. Kui raha omahind (metall + tootmiskulud) oli madalam, kui selle nominaalväärtus, siis tekkis selle emisioonist märkimisväärne rahaline tulu, mida võib käsitleda ka raha emisioonimaksuna. Paberrahast tekkiv tulu on veelgi suurem. 

## Vaata ka
*maahärra ehk maaisand

## Viited
Tarastamine

**Tarastamine** (inglise keeles: *enclosure*) on Inglismaal hiliskeskajal ja varauusajal tööstusrevolutsiooni ajal toimunud protsess, mille käigus suur hulk külakogukondade ühiskasutuses olnud põllumaad muudeti suurmaaomanike eraomandisse kuuluvaks ning taradega piiratud lambakarjamaadeks, mistõttu seni põllumajandusega elatist teeninud maapiirkondade elanikud olid sunnitud vahetama elukutset ja kolima linnadesse, kus asusid palgatöölistena tööle manufaktuurides ja tehastes. Paljud endised ühismaa kasutajad seevastu kaotasid mitte ainult maa, vaid ka elamu ja said hulkuriteks ja pauperiteks.

## Vaata ka
*tarastamiskohustus
Brunswicki poolsaar

**Brunswicki poolsaar** on poolsaar Lõuna-Ameerika mandril Tšiili lõunaosas Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonnas. 

Seal paikneb osa Patagoonia Andide lääneosast. 

Sealsed mullad on maaharimiseks soodsad, kuid maad kasutatakse lambakasvatuseks.  

Brunswicki poolsaarel leidub suuri maavarade varusid, sealhulgas sütt ja vaske (viimase oluline leiukoht on Cutter Cove poolsaare edelaosas.   

Et poolsaarel asub piirkonna halduskeskus Punta Arenas, on sinna kogunenud palju inimesi ja tööstusettevõtteid. Viimastest on märkimisväärsed hiilgevähiliste ja lambaliha töötlemise ettevõtted, samuti laevaehitus ja -remont Magalhãesi väina ääres.
Tsunft

**Tsunft** (vananenud termin *amet*) on käsitööliste vennaskond.
## Langus

Pärast Prantsuse revolutsiooni kaotati kogu Euroopas järk-järgult tsunftikord. Selle, ja vabrikutööstuse arengu, tagajärjel langes käsitööliste ühiskondlik positsioon, kutseoskused ja majanduslik kindlustatus. Arenev tööliskond ja tema institutsioonid (ametiühingud) nägi käsitöölistes konkurenti, nende mõjul võeti vastu iseseisvatele käsitöölistele kahjulikke sotsiaalseadusi. Käsitöölised hakkasid uuesti organiseeruma pärast 1868. aastat, mil Austrias asutati esimene käsitööstuskoda. Samal ajal hakati ka väärtustama käsitöötooteid kui midagi aristokraatset ja hinnalist (vastandina vabrikutoodetele), Inglismaal tekkis Arts and Crafts Movement. 

## Eestis

Eesti linnades kehtis tsunftikord keskajast kuni 19. sajandini. Enim teateid Eesti tsunftidest on säilinud Tallinnast. Keskaegses  Tallinnas domineerisid suurkaupmeeste Suurgildi, Mustpeade vennaskond, kes koosnes kohalikest vallalistest kaupmehesellidest ning noortest välismaistest hansakaupmeestest ning kaks nn. väikegildi, mille moodustasid käsitöölised ja väikeste kraamipoodide pidajad. Tallinna all-linnas oli kaks «väikegildi» – Oleviste gild ja Kanuti gild. 

Käsitööliste seisuse ametlikeks esindajaiks rae ees olid gildid, neil oli 15. sajandil küllaltki tugev ühiskondlik positsioon ja kaasarääkimise õigus linna haldusküsimustes, eriti finantsilisel alal. Käsitöölised olid vastavate kutsealade järgi koondatud ametitesse ehk tsunftidesse, mille liikmete arv oli rangelt piiratud. Väljaspool seda kutseorganisatsiooni ei tohtinud keegi töötada. Nn. tsunftijäneseid jälitati ning nad langesid karistuse alla. Ametid olid ühendatud gildi, mille eesotsas oli vastav oldermann koos mitme laekahoidja ja paljude teiste ametimeestega. Tsunftides juhtisid käsitöömeistrid oma huvides tsunftiliikmete kutselist ja isiklikku elu, otsustades õpipoisiks võtmise, selliks ja käsitöömeistriks saamise üle ning taotledes tsunftide monopoolset valitsemist vastavas käsitööharus. Tsunftiskraa kohaselt Meister võis pidada 1–2 õpipoissi ja niisama palju selle.  

Lõplikult kaotati tsunftid 1920. aastal Seisuste kaotamise seadusega. Käsitöölised organiseerusid uuesti kutsealase omavalitsusena Käsitööstuskotta, mis valiti 1936. aastal.

## Vaata ka
*Käsitööstuskoda
*Gild
## Viited
Hoorni neem

**Hoorni neem** (hollandi keeles *Kaap Hoorn*; hispaania keeles *Cabo de Hornos*; nimetatud Hoorni linna järgi Hollandis) on Tulemaa saarestiku kõige lõunapoolsem neem Tšiili lõunaosas. Asub Hoorni saarel, mille pindala on u 25 ruutkilomeetrit. Kuigi seda neeme peetakse sageli Ameerika kõige lõunapoolsemaks tipuks, on too tegelikult Diego Ramíreze saartel.

Hoorni neem on ka kõige lõunapoolsem kolmest "suurest neemest" ning on Ameerikat Antarktikast eraldava Drake'i väina põhjapiir.

Palju aastaid on Hoorni neem olnud üks peamisi orientiire purjelaevade navigatsioonis, kuigi Hoorni neeme ümbruse veed on tugevate tuulte, murdlainetuse ning jäämägede tõttu eriti ohtlikud. Seetõttu oli tava, et meremehed, kes esimest korda ümber Hoorni neeme purjetasid, said kuldse kõrvarõnga kõrva.

Neeme avastasid 1616. aastal hollandi meresõitjad Jacob Le Maire ja Willem Schouten. Nad andsid sellele nime Schouteni kodulinna Hoorni järgi.

Kliima on mõõdukas. Ilmastik on tuuline ja pilvine. Sajab palju kogu aasta jooksul.

Maailma lõunapoolseimad puud kasvavad Hoorni saarel Hoorni neeme läheduses. 

Hoorni neemel asub tuntud tuletorn, mille meeskond koosneb mitmest inimesest.

Neemest on kirjutatud mitmes ilukirjandusteoses. Üks tuntumaid on Jules Verne'i teos "En Magellanie".

## Viited
Pukktuulik

**Pukktuulik** on tuulikutüüp, mis koosneb tuuliku jalast ja selle otsas asuvast täielikult ümber telje pööratavast tuulikukerest. Pukktuulikul on üks paar veskikive. Tuulik on jaotatud enamasti kaheks korruseks: ülemisel korrusel asetsevad liikuvad mehhanismid (veskikivid ja hammasrattad), esimesele korrusele suunatakse valmis jahu. Pukktuulikud on oma konstruktsioonilt ja sisseseadelt primitiivsemad tuulikud kui hiljem levima hakanud hollandi tüüpi tuulikud.

Pukktuulikud on Eesti aladel levinud eelkõige saartel ja Lääne-Eestis. Tänapäeval on pukktuulikuid säilinud enim Saaremaal ja Hiiumaal. Pukktuulikuid on võimalik vaadelda oma algses asukohas grupina paiknevana Saaremaal Anglas. Muuseumidesse ületoodud pukktuulikuid on võimalik näha Eesti Vabaõhumuuseumis ja Eesti Põllumajandusmuuseumis.

## Pukktuuliku ehitus
Pukktuulik toetub kogu kere raskusega emapuule, mis on 30–50 cm jämedune puitpost. Emapuu on vanematel pukktuulikutel rammitud otsapidi maasse, uuematel algab see maapinnalt alusraamiga samalt kõrguselt. Pukktuulikutel on enamasti raud- või paekivist sideaineta laoga kivijalg, mille sees asuvad alusraami ja emapuu vahele kiilutud diagonaaltoed - titsid.

Tuulikukere põhilise raskuse võtab enda kanda emapuu otsa ümartapi abil kinnitatud söömer. Söömer kinnitub mõlemast otsast kere raamistikule ning söömri peal on kohe ülemise korruse põrand, mille peal asuvad veskikivid. Tuuliku nurgapostid ja paarid on kere jäigastamiseks omavahel seotud diagonaalidega. Tuuliku kere alla kinnituvad sõle või raudpoldi abil põlvepakud, mille otsad ulatuvad tahapoole kere alt välja. Põlvpakkude pealne on harilikult vormistatud piirdega ääristatud platvormina, mille ühest servast tuleb trepp maapinnalt platvormini. Põlvpakkude vahele on kiilutud vihmer (tuuliku saba), millest tuulik on võimalik tuulde pöörata.

Tuulikukere ja ka katus on kaetud laudadega. Katuselauad on valmistatud kuusest ning on veesoontega, seinalaudis on poolpunnlaudis. Tiivad on pukktuulikutel kaetud laudluukide või purjedega. Tuuliku tiib ei ole igas lõigus ühesuguse kaldenurgaga, vaid nurk tiiva erinevates lõikudes muutub, olles üldjuhul tiiva keskel suurim. Kõik neli tiiba on aga täpselt samasugused. Tiivad kinnituvad tiivavõllile igede vahendusel rangide ja raudpoltide abil.

Tiivavõll ulatub läbi tuulikukere ja kinnitub sabaga tuuliku tagumise seina ülemisele paarile. Tiivavõlli kael toetub esiseinal kaelakivile, mis on pealt kaarjas paekiviplokk. Tiivavõlli külge kinnitub suur ratas. Suure ratta ümber asetseb puidust pidur – pärss, mis võimaldab tuulikut jahvatamiselt maha pidurdada. Pärssi vajutatakse tuulikus sees oleva pärsikangi abil. Suur ratas annab tuule jõu edasi värklile, mis on ümar kodaratega hammasratas. Värkel on kinnitatud rauast võllile (harkpillile), mis ajab ringi pealmist veskikivi. Alumine kivi seisab jahvatamise ajal paigal. Kivide ümber on kivitõrs, mis suunab jahvatatud jahu põrandas asuva jahutoru kaudu esimesel korrusel asuvasse jahukirstu.

## Vaata ka
* hollandi tuulik

## Välislingid
Vaimulik rüütliordu

**Vaimulik rüütliordu** oli rüütlite sõjaline vennaskond, mille liikmed andsid mungatõotused (vaesus, abielutus ja kuulekus oma ülematele) ning pühendusid kiriku huvide või usu kaitsmisele ja levitamisele  relvaga või muule vagale tegevusele. 

Vaimulikud rüütliordud olid ka Vanal Liivimaal tegutsenud Mõõgavendade ja Liivi ordu.

Tänapäeval tegutsevad ajaloolistest rüütliordudest veel Johanniitide ordu ja Saksa ordu, mis mõlemad tegelevad heategevusega ja pole üle 200 aasta sõdu pidanud.

## Vaata ka
*Rüütliordu
Vakus

**Vakus** (ka: **vakk**) oli maksustuspiirkond keskaegsel Vana-Liivimaal ja tõenäoliselt ka hilisrauaaegses Eestis.

Bathasar Russowi Liivimaa kroonika kohasel olid Vana-Liivimaa isandate ja aadlike külad jagatud vakustesse: suuri ja jõukaid külasid oli ühes vakuses üks või kaks, väikesi ja vaesemaid aga enam kui üks, nii et isandatel ja aadlikel oli tema külade arvu järgi mitu vakust. Läänistamata maadel oli vakused enamasti ühe kihelkonna piires ja allusid ametimõisadele. Ametimõisates kehtis kohati veel 16. sajandi keskpaiku kord, et mitte talud, vaid vakused pidid saatma inimesi korratööle vastavalt mõisa vajadustele.

Keskajast on teada, et maksu koguti vakuselt enamasti kaks korda aastas: talvel ja sügisel. Sel puhul said maksukoguja ja talupojad (talumehed javabatalupojad) kokku ning lisaks maksude (hinnuse) maksmisele peeti ka pidu. Seda üritust on nimetatud vakusepeoks ehk vakuseks.

Maksustuspiirkonnana säilis vakus ka varauusajal Eestimaa Taani Saaremaa halduskonnas, mis oli jagatud ametkondadeks (15) ja vakusteks ja Rootsi valitsusajal. 1570. aastate arvukad läänistamised nõrgendasid tugevasti vanu vakusepõhise halduskorralduse tavasid, kuni Södermanlandi hertsog Karl 1601. aastal kehtestas uue maksusüstseemi (ilma vakuandamiteta).

## Nimetus
Sõnad "vakus" ja "vakk" maksustuspiirkonna tähenduses lähtuvad vakast kui anumast ja mahuühikust. Sõna on eesti/liivi päritolu. Alamsaksa keeles on *wacke* laensõna, mis levis kogu keskaja Liivimaal. Läti keeles oli vastav sõna vene keelest laenatud *pagasts*, mis tänapäeval tähistab valda.

## Vaata ka
*Linnusepiirkond
*Vakuraamat, Vakujaosed
*Vakukohus

## Viited

## Kirjandus
*Valter Lang. Vakus ja linnusepiirkond Eestis. Lisandeid muistse haldusstruktuuri uurimisele peamiselt Harjumaa näitel. - Keskus - tagamaa - ääreala. Uurimusi asustushierarhia ja võimukeskuste kujunemisest Eestis. Muinasaja teadus nr 11, 2002. Tallinn. Lk 125–168. ISBN	998550349X
Vana-Liivimaa linnadepäev

**Vana-Liivimaa linnadepäev** oli Vana-Liivimaa kohalike hansalinnade võimuorgan. 

See kujunes välja 14. sajandi keskpaigaks ning oli esimene selgepiiriline üleliivimaaline seisuslik institutsioon. 

Perioodil 1350–1404 peeti teadaolevalt 55 linnadepäeva.

## Viited

## Vaata ka
*Hansalinn
## Välislingid
*Priit Raudkivi, Linnade osast Liivimaa maapäeva kujunemisel, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 36, 1987, nr. 2, lk  160–171
## Kirjandus
*Priit Raudkivi. Vana-Liivimaa maapäev. Ühe keskaegse struktuuri kujunemise lugu. Argo, 2007, lk 110–111
Abtiss

**Abtiss** (ladina keeles *abbatissa*) on kristliku läänekiriku traditsioonis tavaliselt nunnakloostri naissoost ülem.

Peamiselt kasutatakse abtissi ametinimetust selles tähenduses katoliku ja anglikaani kirikus. Luterlikus traditsioonis võib mõnel pool Saksamaal ja Skandinaavias abtiss olla ka kloostris elanud nunnade asemele tekkinud vallaliste aadlidaamide usuühingu (*stifti*) juhi ametinimetus. Kaasaja luterluses, kus kloostritraditsioon on taaselustatud, võib abtissi ametinimetus olla samuti kasutusel kloostriülema tähenduses.

Mungakloostris vastab abtissi ametile meessoost abt. Mõlemad nimetused pärinevad arameakeelsest sõnast *abba*, mis tähendab "isa".
Generaalstaadid

**Generaalstaadid** oli seisuste esinduskogu Prantsusmaal.

Esimest korda  kutsus 1302. aastal kokku seisuste esinduskogu ehk generaalstaadid Philippe IV Ilus, vastuolude tõttu Rooma paavstiga, katoliku kiriku maksustamise üle Prantsusmaal. Keskaegsesse seisustekogusse Prantsuse kuninga juures kuulusid esindajad kolmest seisusest, igal seisusel oli vaid üks hääl.

Generaalstaatides, mis tegelesid koos kuningaga uute maksude kehtestamisega, olid esindatud vaimulikud, aadlikud (feodaalid) ja linlased. Kõik seisused kogunesid ja hääletasid eraldi.

Dofään Charles  viis läbi  generaalstaaditide reformi, kui generaalstaadid nõudsid 4 piiskopist, 12 aadlikust ja 12 linnakodanikust koosneva valitava nõukogu moodustamist kuninga juurde ning kontrolli maksude laekumise ja rahavääringute üle. 

Aastal 1614 saadeti generaalstaadid laiali, ainuvõim läks seega kuninga kätte, Prantsusmaal algas absolutismiajastu.
Vili

**Vili** (*fructus*) on õistaimede organ, mis sisaldab seemneid. Vili koosneb viljakestast ja seemnest.

## Vilja teke
Kui tolmlemine – õietolmu kandumine tolmukatelt emakasuudmele – on olnud edukas, hakkavad tolmuterad idanema ja tungivad sigimikku. Õiest hakkab sõltuvalt emakate arvust arenema kas lihtvili või koguvili. Õisikust omakorda hakkab arenema vilikond. 

## Vilja areng ja valmimine
Kasvavat ja arenevad tillukest vilja nimetatakse viljahakatiseks. Viljahakatised kasvavad ning hakkavad seejärel valmima. Olenevalt sellest, kas vilja veesisaldus valmimisel suureneb või väheneb, jagatakse vilju lihakviljadeks ja kuivviljadeks. Kuivviljadest kasvatatakse kultuuris teravilju, kaunvilju, pähkleid, seemneid jne. Lihakvilju kannavad hinnatud puuviljakultuurid (luu-, õun- ja pomerantsviljad) ning marjakultuurid.  

Aiakultuuride viljadel eristatakse kolme küpsusastet: 
* koristusküpsus – vili on lõpliku suuruse ja kujuga;
* tarbimisküpsus – vili saavutab iseloomuliku põhivärvuse ja parima maitse;
* bioloogiline küpsus – seemned pruunistuvad.

## Seemned
Sigimikus olevatest seemnealgmetest arenevad vilja sisemuses seemned. Bioloogiliselt küps seeme on uue taime alge. Kui vili on tekkinud viljastumata munarakust ehk partenokarpselt, siis seemneid ei moodustu. Vastavalt seemnete arvule jagunevad viljad üheseemnelisteks ja mitmeseemnelisteks. 

## Viljade ja seemnete levik
Bioloogilise küpsuse saavutanud viljad jagunevad avaviljadeks ja sulgviljadeks. Valminud avavili avaneb ja pillab seemned laiali, sulgviljal jääb viljakest seemne ümber ning vili ise kukub emataime lähedusse. Et aga emataime vahetus läheduses napib noore taime arenguks vajalikke toitaineid, valgust ja ruumi, on taimedel välja kujunenud mitmeid levimisviise. Viljade ja seemnete levimisel tuntakse mõisteid autohooria ehk iselevi ja allohooria ehk tegurlevi. Iselevi vahendid ongi eelkõige paiskviljad, mis heidavad avanedes seemned emataimest võimalikult kaugele. Tegurlevi puhul kasutavad taimed teiste elusolendite (loomad, inimesed) ning loodusnähtuste (tuul, vesi) abi.

### Leviku tüübid

* Tuullevi ehk anemohooria 
* Vesilevi ehk hüdrohooria 
* Loomlevi ehk zoohooria
* Inimlevi ehk antropohooria

## Viljade liigitus

### Liigitus tekkimise järgi

* Paljasvili 
* Rüüsvili
* Koguvili 

### Liigitus ehituse järgi

* Õunvili
*Luuvili
*Mari

### Liigitus viljatüübi järgi

*Kuivvili
**Avavili
***Kaun
***Kupar
***Kõder
***Kõdrake
***Kukkur
**Sulgvili
***Pähkel
***Pähklike
***Teris
***Tõru
***Seemnis
**Laguvili
*Lihakvili
**Pomerantsvili
**Luuvili
**Mari
**Õunvili

### Liigitus levimisvahendi tüübi järgi
* Paiskvili
* Tiibvili
* Ujuvili

## Viited
Kümnis

**Kümnis**, tuntud ka kui **kirikukümnis** oli maks, üks kümnendik saagist/tulust, mida maksti ilmalikule võimukandjale või kirikule.

Tänapäeval on üks tuntumaid kirikukümniseid näiteks Ameerika Ühendriikides Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikus – paljud mormoonid maksavad 10% oma sissetulekutest kirikule. Preestriks saamiseks või mormoonide templitesse pääsemise eelduseks on kiriku liikmetel kümnise maksmine. Mitte osagi kogutud kümnisest ei maksta kiriku ametnikele, seda kasutatakse vaid Viimse Aja Pühade kirikute ehitamiseks ja hooldamiseks, ning mormoonluse laiendamiseks. Ka USA Utah' osariigis asuvat Brigham Youngi ülikooli, mis kuulub Viimse Aja Pühadele ning mille õpilased on praktiliselt eranditult (99%) mormooni kiriku liikmed, rahastatakse valdavalt just mormoonide kümnisest, mistõttu on seal näiteks väiksem õppemaks kui teistes Ameerika Ühendriikide eraülikoolides.

## Vaata ka
* viljakümnis
* tiin (pindalaühik)
Koormis

**Koormis** (ebasoovitatav termin: *koormatis*) on kohustus kellegi kasuks. 

Ajalooliselt olid koormised talupoegade kohustused isanda, see tähendab antud mõistes riigi, mõisniku ja kiriku (kirikukoormis) ees. Peamiselt kasutatavad koormiste liigid olid eri aegadel erinevad.

Eesti talupoegadel olid kanda järgmised koormised:
*loonusandamid juba enne 13. sajandit, mille põhiliselt moodustas viljakümnis,
*linnuste ehitamine ning hilisem korrashoid,
*vakuandamid,
*hinnus,
*teoorjus, 
*mõisategu, 
*raharent.

## Viited
Loonusrent

**Loonusrent** ehk **naturaalrent** on talupoegade või teiste maakasutajate tasu feodaalühiskonnas kasutatava maa eest maaomanikule. Sisuliselt tähendas loonusrent kohustust anda maaomanikule osa oma talumajapidamise saagist, mis põhiliselt tasuti teraviljaga.

## Vaata ka
*maarent
Lööv

**Lööv** on kummaltki poolt välisseina või toenditega piiratud pikisuunaline siseruum pikiehitistes, nagu näiteks kirikutes. Lööve võib olla üks või mitu ning kas paaris- või paaritu arv; paarituarvulise asetuse puhul eristatakse ruumis kesklöövi ja kõrvallööve.

Löövide arvu järgi jaotatakse kirikud ühelöövilisteks, kahelöövilisteks, kolmelöövilisteks jne. Kesk- ja külglöövide kõrguse järgi eristatakse kirikute ruumitüüpe nagu basiilika, kodakirik, pseudobasiilika, astmeskirik jne. Kõik need ruumitüübid eeldavad vähemalt kolme löövi olemasolu; erinevalt neist on saalkirik alati ühelööviline.

## Kesklööv ja külglöövid
**Kesklööv** ehk **pealööv** asetseb ehitise keskel; see on tavaliselt kõige laiem, kõige kõrgem ja vahel ka kõige pikem ruum kirikus. Kesklööv oli mõeldud jumalateenistuse jälgijatele; sealt avaneb vaade peaaltarile. Kesklööviga külgnevaid, sellest sammaste või piilaritega eraldatud lööve nimetatakse **kõrvallöövideks** või **külglöövideks**. Kesklööv ja kõrvallöövid koos moodustavad kiriku põhiplaanil pikihoone.

Ka kiriku kooriosa ja transept võivad olla jagatud pea- ja kõrvallöövideks. Kesklöövi ja kõrvallööve eraldavad enamikus kirikutes sammastikud või arkaadid.

Kui külglöövi kohal on lööviga ühelaiune teine korrus, nimetatakse seda kirikuarhitektuuris empooriks.

## Joonised

Langhaus, Hauptschiff.svg|Kiriku pikihoone
Mittelschiff.svg|Kesklööv
Seitenschiff.svg|Külglöövid


## Viited
Majordoomus

**Majordoomus** (ladina *major* 'suurem, ülem' + *domus* 'maja')  oli Frangi riigis Merovingide dünastia ajal Frangi riigi ja  alamkuningriikide (Neustria, Austraasia) kuninga kojaülem ning tema majapidamise juhataja ja ka kuninga sõjalise kaaskonna ülem. 

7. sajandil muutusid majordoomused Frangi riigi tegelikeks valitsejateks, kuna nende kätte oli koondunud kogu võimutäius. 751. aastal võttis majordoomus Karl Martelli poeg Pippin III, hüüdnimi Pippin Lühike aristokraatide toel kuninga tiitli ja rajas riiki valitsenud Karolingide dünastia. Pippin III oli Frangi kuningas Karl Suure isa.

Hilisemal ajal oli **majordoomuse** nimetus kasutusel majaülema ehk maja või lossi ülemteenri tähenduses.

## Vaata ka
*Frangi kuningate loend#Karolingid
*Karolingid
Minarett

**Minarett** on mošee kõrval asuv torn, millest islami vaimulikud kutsuvad usklikke palvusele.

Minaretid on enamasti kõrged ja peened ning koonuse- või sibulakujulise tipuga. Minarett võib olla eraldiseisev ehitis või ehitatud põhiehitise (mošee) külge. Ehitusstiilid on piirkonniti ja ajastuti erinevad. Minarett võib olla koonusekujuline, silindriline, neli- või hulknurkse põhiplaaniga. Lisaks palvusele kutsumise funktsioonile on minaretid oluliseks visuaalseks maamärgiks.

Tänapäeval on paljudes mošeedes sisse seatud nüüdisaegne süsteem, kus palvusele kutsuja hääl võimendatakse ja edastatakse minaretti mikrofoni ja kõlarite kaudu.

Algselt ei olnud mošeedel minarette. Esimesed minaretid ilmusid umbes 80 aastat pärast Muḩammadi surma.

## Vaata ka
* Jāmi minarett
* Qutb Minar

## Viited
Viimne kohtupäev

**Viimne kohtupäev** on aegade lõpus toimuv lõplik kohtumõistmine kõigi inimhingede üle, eelneb jumalariigi tulekule maa peale.

Kristliku usutunnistuses kohaselt toimub viimsel kohtupäeval kõigi surnute ülestõusmine, Kristuse taastulek ja viimne kohtumõistmine ning algab igavene elu. Üksikasjalikku kirjeldust viimsest kohtupäevast sisaldab Johannese ilmutuse raamat, samuti leidub eskatoloogilisi sugemeid Vana Testamendi prohvetiraamatutes jm. 

Viimset kohtupäeva on käsitletud paljudes kunsti-, kirjandus- ja muusikateostes. Kujutavas kunstis on keskseks Kristus kohtumõistjana, tema kõrval on neitsi Maarja ning kas Ristija või apostel Johannes. Nende jalge ees põlvitavad kohtumõistmise all olevad inimhinged, keda kas inglid taevasse või deemonid põrgusse saadavad. Sageli on hingede kaalujana kujutatud peaingel Miikaeli. Reekviemis (leinamissas) sisaldub kohustusliku osana "Dies irae", keskaegne luuleline nägemus viimsest kohtupäevast. 
## Vaata ka
*Viimnepäev
Aniisiviin

**Aniisiviin** on aniisiga maitsestatud liköör. 

Kreekas ja Küprosel kannab jook nimetust *[[ouzo]]*, Armeenias *[[oghi]]*, Prantsusmaal *[[pastis]]* ja *[[pernod]]*, Türgis *[[arak]]* ja raki. Kreeka raki ei ole aniisiga maitsestatud. 

Aniisimaitselised alkohoolsed joogid on näiteks ka *[[sambuca]]* Itaaliast ja *[[patxaran]]* Hispaaniast. Aniisi on lisatud ka absindi ja *[[mastiha]]* koostisse. 

Aniisiviina juuakse kas puhtalt või veega lahjendatult.
William Kidd

**William Kidd** (umbes 1645 Dundee – 23. mai 1701 Wapping) oli šoti piraat.

Ta sai kaaperkirja 1695. aastal Inglismaa kuninga William III käest. 1701. aastaks, kui ta piraatluse eest kohtu alla anti, oli ta selle aga kaotanud. Kaaperkiri leiti 200 aastat pärast Kiddi hukkamist Londoni riiklikust dokumendihoidlast.
Bartholomew Roberts

**Bartholomew Roberts**, hüüdnimega **Must munk** (1682 – 10. veebruar 1722) oli üks ajaloo edukamaid piraate. 

Tema edu seisnes arvatavasti selles, et ta polnud huvitatud alkoholist. Kolme aasta jooksul vallutas ta üle 400 laeva. 

1722. aastal tabasid tema laeva kaks Briti sõjalaeva ning Roberts suri kartetšitabamusest silmapilkselt. Meeskond viskas kapteni vastavalt tema soovile merre.
Stede Bonnet

**Stede Bonnet** (u 1688 Barbados – 10. detsember 1718) oli inglise päritolu piraat. Ta langes 1718. aastal Musthabeme kätte vangi ja põgenes kahe kuu pärast, sai siis oma laeva tagasi ja hakkas Virginia lahe ümbruses laevu röövima. Bonnet alistus pärast viis tundi kestnud lahingut ja ta poodi koos kolmekümne meeskonnaliikmega üles.
Howell Davis

**Howell Davis** (ka **Hywel Davies**; u 1690 Pembrokeshire, Wales – 19. juuni 1719) hakkas pärast kolme kuud vanglas piraadiks. Ta palgati kaubalaeva kapteniks ning ta veenis oma meeskonda talle järgnema ning piraadiks hakkama. Oma kavalusega vallutas ta kaks Prantsuse laeva. Ta tabati Príncipe saare lähistel ja kusjuures varises ta kokku alles pärast viiendat kuulihaava.
Henry Avery

**Henry Avery** (ka **Every** või **Evory**; 23. august 1659 – pärast 1696) oli inglise piraat.

Ta teenis 1694. aastal sõjalaeval, millel oli luba rünnata Prantsuse kaubavedajaid. Meeskond hõivas laeva, kui kapten oli purjus ja valis kapteniks Avery. Suunduti piki Aafrika rannikut lõunasse ja peagi vallutati prantsuse piraadilaev, millel oli rikkalikult saaki. Enamik selle meeskonnast liitus Averyga, nii et tal oli juba üle 170 mehe.

Kohtu alla antuna püüdsid Avery mehed tagajärjetult ära osta nii Jamaica kui ka Barbadose kuberneri, et nood neile armu annaksid, ja põgenesid lõpuks. Ehkki 14 tema meeskonna liiget hiljem tabati ja 6 neist poodi üles, jäi Avery ise koos suure röövsaagiga kadunuks.
Rio Negro

**Rio Negro** tähendab portugali keeles 'musta jõge'.
Rio Negro nime kannavad:

jõed
* **[[Rio Negro jõgi|Rio Negro]]**, Amazonase lisajõgi

## Vaata ka

*Río Negro
Río Negro

**Río Negro** tähendab hispaania keeles 'musta jõge'.
Río Negro nime kannavad:

jõed
*Río Negro (Argentina), Patagoonia Argentina-osas
*Río Negro (Uruguay), Uruguay jõe vasakpoolne lisajõgi

haldusüksused

*Río Negro provints Argentinas
*Río Negro departemang Uruguays

omavalitsusüksused

* Río Negro (Venezuela) Amazonase osariigis Venezuelas

## Vaata ka
*Rio Negro
Konnajärv

**Konnajärv** (ka *Kurtna Konnajärv, Konnjärv*) on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas, üks Kurtna järvedest. 

## Viited
Peeter Kümmel

**Peeter Kümmel** (sündinud 11. aprillil 1982 Tartus) on eesti suusasportlane. Tema treener on Christoph Schmid.

2011. aastal võitis ta Davosis Red Bull Nordixi murdmaasuusakrossi.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
2006  Torinos
* 38. koht vabastiilisprindis

2010  Vancouveris
* 14. koht klassikasprindis

2014  Sotšis
* 52. koht vabatehnikasprindis

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
2009  Liberecis 
* 25. koht vabatehnikasprindis

2011  Oslos 
* 6. koht vabatehnikasprindis

2013  Val di Fiemmes 
* 33. koht klassikasprindis

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Maailma karikasarjas]]

Peeter Kümmel on osalenud 103 maailma karikasarja etapil (seisuga 16. jaanuar 2015). Tema parim koht MK-sarjas on 10. veebruaril 2008 Otepääl saadud 5. koht klassikasprindis.

## Isiklikku
Peeter Kümmeli isa on ajakirjanik, geograaf ja poliitik Toomas Kümmel.

## Viited

## Välislingid
* 
*Peeter Kümmeli andmed Eesti suusaliidu kodulehel
*Veiko Visnapuu: Suusasprinter Peeter Kümmel: mul pole mõtet tormata, Eesti Päevaleht, 21. oktoober 2008
* Biograafia ESBL-is
Mätasjärv

**Mätasjärv** on Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Lasila külas asuv järv. 

## Vaata ka
*Eesti järvede loend
Krauschwitz

**Krauschwitz** on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis, Poola piiri ääres.

Kuni 2008. aastani kuulus vald Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi.

## Vallaosad
* Sagar (*Zagor*)
* Skerbersdorf (*Skarbišecy*)
* Pechern (*Pěchč*)
* Werdeck (*Wjertko*)
* Podrosche (*Podróždć*)
* Klein Priebus (*Přibuzk*)

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht (*saksa keeles*)
Kurtna Mätasjärv

**Mätasjärv** (ka *Kurtna Mätasjärv*) on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas, üks Kurtna järvedest.

See on umbjärv, veevahetus on väga nõrk.

Aastal 2000 tõmmati järvest välja tank T-34.

## Viited
Xiamen Shi

**Xiamen Shi** (lihtsustatud hiina kirjas 厦门市, traditsioonilises hiina kirjas 廈門市) on allprovintsilinn Hiinas Fujiani provintsi kaguosas Taiwani väina ääres. See piirneb põhjas Quanzhouga ja lõunas Zhangzhouga.

Haldusüksuse keskus on Simingi linnarajoon.   

Xiamen on tuntud ülemerehiinlaste kodukohana. 

Xiameni pindala on 1640,2 km² ja elanike arv 1,57 miljonit (2004).

Linnas on Xiameni Ülikool. 

Xiamen oli 10.–13. sajandil kaubasadamalinn, Qingi dünastia ajal sõjalaevastiku baas. 16.–17. sajandil eksporditi Xiameni kaudu teed. 1842. aastal sõlmitud Nankingi rahulepinguga avati sadam rahvusvaheliseks kaubanduseks.

## Viited
Pannjärv

**Pannjärv** (ka *Panijärv, Pannijärv*) on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas, üks Kurtna järvedest.

## Välislingid
*
Xi'an Shi

**Xi'an** on (西安; *Xī'ān*) on allprovintsilinn Hiinas, Shaanxi provintsi pealinn. 

Xi'an on üks Hiina neljast ajaloolisest pealinnast. Vanaajal kandis ta nime **[[Chang'an]]** (traditsioonilises hiina kirjas 長安, lihtsustatud hiina kirjas 长安; *Cháng'ān* 'igavene rahu').  

Xi'an on tuntud ka Qini dünastia aegsete terrakotasõdalaste asukohana ning Siiditee alguspunktina. 

Xi'ani pindala on 9983 km², elanike arv 8,252 miljonit (2006).  

## Vaata ka
*Xi'ani palee
Xiangtan Shi

**Xiangtan** (湘潭市 *Xiāngtán Shi*) on ringkonna õigustega linn (2. järgu haldusüksus) Hiinas Hunani provintsi keskosas. 

Linna keskus on Yuetangi linnarajoonis.

Xiangtan Shi pindala on 5006 km² ja elanike arv umbes 2,81 miljonit (2004).

Xiangtan Shis paikneb Mao Zedongi sünnikoht Shaoshan.

Linn jaguneb kaheks linnarajooniks, kaheks maakonna õigustega linnaks ja üheks maakonnaks.
Xi Jiang

**Xi Jiang** (西江; *Xī Jiāng* 'läänejõgi') on jõgi Hiina lõunaosas, Zhu Jiangi läänepoolne lähtejõgi, Lõuna-Hiina tähtsaim jõgi. 

Jõe pikkus on 2197 km (kaasa arvatud  Xun Jiang, Qian Jiang, Hongshui He ja Nanpan Jiang).  Valgla hõlmab 425 700 km². Keskmine vooluhulk on 7410 m³/s.

Xi Jiang on Jangtse ja Huang He järel pikkuselt Hiina kolmas jõgi ja vooluhulgalt Hiina teine jõgi. 

Jõgi saab alguse Yunnani provintsi idaosas Lianwan Shanis. Tema lähe on Kunmingist kirdes ja Qujingist pisut põhjast. Jõgi voolab läbi Yunnani provintsi ning Guizhou ja Guanxi provintsi, millele ta on osalt piirijõeks, ning Guangdongi provintsi. 

Ta kannab algul Nanpan Jiangi, hiljem Hongshui He, Qian Jiangi ja Xun Jiangi nime. Ta voolab alguses lõuna poole, seejärel peamiselt ida poole. Xi Jiangi nime kannab jõgi alates Xun Jiangi ja Gui Jiangi ühinemiskohast Wuzhou juures (geograafilised koordinaadid 23°28′9″ N, 111°18′44″ E). Veel ida pool suubub temasse Sanshui juures Bei Jiang. Seal jõgi hargneb: peaharu voolab läbi Jiangmeni lõunasse ning suubub Macaust lääne pool Lõuna-Hiina merre (suudme geograafilised koordinaadid on 22°3′37″ N, 113°28′45″ E); peale selle hargneb Xi Jiang bifurkatsiooni käigus paljuharuliseks jõestikuks, mis Guangdongis läheb üle 177 km pikkuseks Zhu Jiangiks, mis suubub suure estuaarina Lõuna-Hiina merre. Jõe delta hõlmab 16 900 km². 

## Lisajõed
* Beipan Jiang (北盘江) (vasakult Nanpan Jiangi (南盘江)
* Liu Jiang (柳江) (vasakult Hongshui He'sse 红水河)
* Yu Jiang (鬱江) (paremalt Qian Jiangi 黔江)
* Beiliu He (北流河) (paremalt Xun Jiangi 浔江)
* Gui Jiang (桂江) (vasakult Xun Jiangi)
* He Jiang (贺江) (vasakult Xi Jiangi)
* Luoding He (罗定江) (paremalt)
* Bei Jiang (北江) (vasakult)

## Linnad
*Wuzhou
*Zhaoqing
*Gaoyao
*Jiangmen
Xining Shi

**Xining** (lihtsustatud hiina kirjas   西宁, traditsioonilises hiina kirjas  西寧;   *Xīníng*) on ringkonna õigustega linn (2. järgu haldusüksus) Hiinas, Qinghai provintsi pealinn. 

Xiningi pindala on 7472 km², elanike arv 1,84 miljonit (1994. aasta lõpp).

## Haldusjaotus
Xining jaguneb halduslikult neljaks linnarajooniks, kaheks maakonnaks ja üheks autonoomseks maakonnaks:
*Chengbei linnarajoon
*Chengdongi linnarajoon
*Chengzhongi linnarajoon
*Chengxi linnarajoon
*Datongi Huei-Mongori autonoomne maakond
*Huangzhongi maakond
*Huangyuani maakond

## Viited