open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alberico da Barbiano

**Alberico da Barbiano** (hüüdnimega **Suur**; 1349 Barbiano – 26. aprill 1409 Castello di Pieve del Vescovo) oli Itaalia kondotjeer, esimese itaallastest koosneva palgasõdurite väeosa juht, Cunio krahv.

## Elulugu
Alberico sai esimesed võitluskogemused Essexi päritolu inglise kondotjeeri John Hawkwoodi palgavägedes.

1377. aastal pani Alberico kokku omaenda väesalga, mille liikmeks võisid olla ainult itaallased. Püha Jüri lipu all võidelnud väeosa kutsuti Püha Jüri kompaniiks. Alberico kompaniis edendati ratsaväe lahinguvarustust ja taktikat, suurt tähelepanu pöörati lahingulisele ettevalmistusele. Algselt paarisajast mehest koosnev väesalk suurenes peagi umbes 4000 võitlejaga väeosaks. Tema kompaniis omandasid kogemusi kondotjeerid Braccio da Montone ja Muzio Attendolo Sforza.

Alberico väesalga esimeseks tööandjaks sai 1378. aastal Milano valitseja Bernabò Visconti. Järgmisel aastal abistas ta oma väesalgaga paavst Urbanust tema võitluses vastupaavst Clemens VII vastu. 1380. aastatel kuulutas paavst Alberico kiriku vaenlaseks. Pärast 1386. aasta atentaati Napoli kuningas Carlo III-le vandus Alberico truudust Carlo pojale Ladislaole.

1402. aasta 26. juunil alistas ta Visconti vägede ülemjuhatajana Casalecchio lahingus Bologna ja Firenze ühendarmee, mis viis Bologna vallutamisele Milano poolt. Järgmisel aastal naasis ta Napoli kuninga Ladislao I teenistusse.

## Tiitleid
* Barbiano, Lugo, Zagonara, Castel Bolognese, Cotignola, Dozza, Tossignano, Granarolo, Trani, Giovinazzo, Conversano, Nogarole Rocca, Montecchio Emilia, Macincollo, Montecatone, Fiagnano, Pieve di Sant'Andrea ja Liano isand
* Kirikuriigi senaator, Kirikuriigi *Gran Gonfaloniere* (tiitlid võeti tagasi ekskommunikatsiooniga)
* Napoli kuningriigi *Gran* konnetaabel

## Mälestuse jäädvustamine
Alberico da Barbiano nime kandis 1930. aastal vettelastud Condottieri-klassi kergeristleja, mis osales II maailmasõja lahingutes.

## Viited

## Kirjandus
* Conti, Domenico (1988), *Ricerca storica su Barbiano*, Lugo, Walter Berti.
* Ariodante Fabretti (1842-1846), *Biografie dei capitani di ventura dell'Umbria*.
* Filippi, Daniele (1991), *Il mio paese : appunti su Barbiano*, Cassa rurale ed artigianale di Faenza.
* Rendina, Claudio (1994), *Capitani di ventura*, Roma, Newton Compton.
* Ricotti, Ercole (1898), *Storia delle compagnie de venturia in Italia*, Torino, UTET.

## Välislingid
*Alberico da Barbiano – Enciclopedia Treccani
Oku Tamm

**Oku Tamm** (20. oktoober 1927 Tartu – 10. veebruar 2022) oli eesti arst, Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja, peasanitaararst ning ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid / Eesti Arst peatoimetaja. 

Ta lõpetas aastal 1946 Tartu 1. Keskkooli. Aastatel 1946–1952 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna raviosakonnas. Üliõpilasena laulis ta Tartu Akadeemilises Meeskooris. Aastal 1967 kaitses ta väitekirja "Eesti elanikkonna sanitaar-epidemioloogilise teenindamise areng (19. sajandi teisest poolest kuni 1965. a) ja selle edaspidised perspektiivid" ja sai meditsiinikandidaadi kraadi.

Aastatel 1952–1954 oli ta Suure-Jaani rajooni sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst, aastatel 1954–1964 Tartu linna sanitaar-epidemioloogiajaama peaarst. Aastal 1964 kutsuti ta (minister August Goldbergi poolt) Eesti NSV tervishoiuministri asetäitjaks. Aastatel 1985–1989 oli ta Eesti NSV tervishoiuministri esimene asetäitja, olles ka vabariigi peasanitaararst. Lisaks oli ta aastatel 1965–2000 ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid / Eesti Arst peatoimetaja.

## Tunnustus
* 1965 – Eesti NSV riiklik preemia
* 1978 – Eesti NSV teeneline arst

## Isiklikku
Tema abikaasa Saima Tamm (1926–2004) oli pediaater ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi meditsiinikateedri juhataja, professor.

## Välislingid
* Helle Raidla. Elav sõna ravib rohkem kui arstim. Elukiri nr 6/2010
AIDS-i Ennetuskeskus

**AIDS-i Ennetuskeskus** on aastal 2003 loodud valitsusväline organisatsioon (mittetulundusühing), mis tegeleb HIV-i ja AIDS-i temaatikaga, keskendudes nende leviku tõkestamisele Eestis.

Ennetuskeskuse eelkäija oli aastatel 1996–2003 Sotsiaalministeeriumi tervisekaitseinspektsiooni juures tegutsenud osakond (kandis samuti nime: **AIDS-i Ennetuskeskus**). Aastal 2003 võttis Ennetuskeskuse töö üle Sotsiaalministeeriumi hallatav teadus- ja arendusasutus Tervise Arengu Instituut ning aastal 2003 asutatud AIDS-i Ennetuskeskus. 

## Viited

## Välislingid
*AIDS-i Ennetuskeskuse koduleht (vaadatud 29.01.2013)
Ajakirjade Kirjastus

**Ajakirjade Kirjastus** oli kirjastusettevõte, mille asutasid 2000. aastal aktsiaseltsid Eesti Meedia ja Ekspress Grupp.

Hiljem sai Ajakirjade Kirjastuse omanikuks Eesti Meedia asemel Suits Meedia. 

2018. aasta veebruaris teatasid omanikud Ajakirjade Kirjastuse ümberkorraldamisest. 

## Väljaandeid
*ajakiri Naised

## Viited
Laine Trapido

**Laine Trapido** (aastani 1972 **Laine Rettau**; sündinud 11. veebruaril 1934 Saaremaal Valjala vallas) on eesti kopsuarst.

Ta on õppinud Valjala algkoolis, 1953. aastal lõpetas ta Kingissepa 1. Keskkooli, samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1959 *cum laude*. 1975. aastal kaitses ta meditsiinikandidaadi väitekirja "Kroonilisi mittespetsiifilisi kopsuhaigusi ja kopsutuberkuloosi põdevate haigete hingamisteede aeroobse floora uurimus".

Kõrgharitud spetsialistina suunati ta tööle Kingissepa Tuberkuloosi dispanserisse ftisiaatriks, 1960. aastal viidi ta üle Audaku Laste Tuberkuloosi Sanatooriumi; pärast selle sulgemist aastal 1961 pääses ta sihtaspirantuuri Moskva Ivanovski Viroloogia Instituuti, kuid aspirantuur katkestati tolleaegse Eesti NSV tervishoiuministri dr. August Goldbergi poolt, ta kutsuti tagasi ja määrati Saaremaale vastavatud Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatooriumi arstiks (seda loeb Laine Trapido suurimaks repressiooniks oma isiku kallal). 

1962. aastal kolis Tallinna ja töötas algul ftisiaatrina, hiljem laboratooriumi juhatajana Tallinna Vabariiklikus Tuberkuloosi Dispanseris. Seal ta hakkas koos kolleegide Vilbert Harjo ja Lii Jannusega arendama tuberkuloosi bakteriaalset diagnostikat, osaledes ka Ülemaailmse Tervishoiuorganisatsiooni programmis. 1968. aastast töötas ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis pulmonoloogia osakonna nooremteadurina. Aastatel 1976–1982 töötas ta Tallinna Vabariikliku Tuberkuloosi Dispanseri epidemioloogia osakonna juhatajana ja 1982. aastast Eesti NSV Tervishoiu Ministeeriumi IV Valitsuse Vabariiklikus Haiglas, hiljem Tallinna Magdaleena Haiglas, algul laboratooriumi juhatajana ja 1990. aastast arst-bakterioloogina.

## Isiklikku
Ta oli 1972. aastast abielus fotograaf Isi Trapidoga, nende poeg Toomas Trapido on bioloog ja poliitik.

## Kirjandus
* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 1070.
Akadeemiline Hõimuklubi

**Akadeemiline Hõimuklubi** (lühend: **AHK**) oli aastal 1920 **Eesti-Soome Üliõpilasklubi** nime all Tartu Ülikooli juurde loodud akadeemiline ühendus, kuhu kuulusid soome-ugri rahvastest huvi tundvad inimesed. 28. septembril 1923 nimetati see ümber Akadeemiliseks Hõimuklubiks.  

Asutajaliikmete seas olid Lauri Kettunen, Harri Moora, August Annist, Oskar Loorits jt.

Põhikirja järgi oli AHK-i eesmärkideks "akadeemiliste hõimuhuviliste koondamine ja hõimurahvaste ning -maade tutvustamine, samuti väikehõimude kultuuriline ja majanduslik toetamine".

Akadeemiline Hõimuklubi andis koostöös sihtasutusega Fenno-Ugria välja ajakirju Eesti Hõim ja Eesti Hõimu Almanahh ning ajalehte Väliseestlane.

Aastal 1935 oli AHK-il 108 liiget.

AHK-i tegevus lõpetati sundkorras pärast 1940. aasta juunipööret.

Akadeemiline Hõimuklubi taasasutati 1997. aastal.

Akadeemilise Hõimuklubi esimehed ja juhatajad:
*Ann Tamm
*Harri Mora
*Richard Janno
*Theodor Vaas
*Julius Mägiste
*Villem Ernits
*Johannes Aavik
*Elemer Viranyi
*Stefan Csekey
*Julius Mägiste
*Elmar Roger
*Erika Veidenbaum
*Adelheid Okas
*Harald Jänes
*Jüri Uluots
*Erik Laid
*Elmar Järvesoo
*Eduard Looga
*Elmar Järvesoo
*Villem Uuspuu

## Vaata ka
* Fenno-Ugria Hõimuklubi

## Viited

## Välislingid
*Akadeemiline Hõimuklubi  Eesti ajakirjanduse analüütiline bibliograafia
Seekel (kinnitusvahend)

**Seekel** on U-kujuline metallist kinnitusvahend, mis üldjuhul valmistatakse roostevabast terasest.

## Vaata ka
*tabalukk
*käerauad
*karabiinhaak
Akadeemiline Rahvaluule Selts

**Akadeemiline Rahvaluule Selts** (lühend: **ARS**) on 1925. aastal Tartu Ülikooli juures asutatud selts, mis ühendab folkloriste ja teisi rahvaluulest huvitatuid.

Seltsi eesmärk on põhikirja järgi "kaasa aidata rahvaluule kogumisele, uurimisele ja tutvustamisele, kirjastada ja levitada rahvaluule-alaseid publikatsioone".

Eesti esimesel iseseisvuse ajal tegutses selts asutamisest kuni 1940. aastani. Nõukogude perioodil käis folkloristide töö Emakeele Seltsi rahvaluulesektsioonis. Selts taasasutati 1996. aastal.

Alates 2011. aastast annab Akadeemiline Rahvaluule Selts Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali rahalisel toel välja Eesti folkloristika aastapreemiat aasta parimale folkloristile. Preemia eesmärk on tõsta esile preemia saamisele eelnenud aasta jooksul silma paistnud rahvaluuleteadlase tegevust.

## Viited

## Välislingid
*Seltsi koduleht (vaadatud 19.09.2023)
Alexela Oil

AS **Alexela Oil** oli Eesti kütusemüügiettevõte. Ettevõtte asutati 1993. aastal ja see toimis kuni 2019. aastani, mil see Alexela Energiaga ühinedes moodustas AS Alexela. Ettevõttel oli 2017. aasta seisuga 75 tanklat ja seal töötas umbes 130 inimest.

## Ajalugu
Ettevõtte asutasid 1993. aastal Heiti Hääl, Juhan Kolk, Urmas Past ja Aivar Riisalu.

2012. aasta suvest on Alexela Oil Alexela Groupi tütarettevõte.

2018. aasta mais müüs Oleg Ossinovski Alexelale oma ettevõtte 22,4% osaluse Alexela Oilis.

27. mail 2019 ühinesid Alexela grupi ettevõtted Alexela Energia AS ja AS Alexela Oil uueks ettevõtteks AS Alexela.

## Viited
Lev Tolstoi tänav

**Lev Tolstoi tänav** on tänav Tartus Karlovas.

Ta algab Tähe tänavalt ja lõpeb Kalevi tänaval, millest teisel pool jätkub tänav Jõe tänavana. Tänava pikkus on 335 meetrit.

Tänava nimi oli olemas hiljemalt 1911. aastal. 1911.aastal tänav nimetatigi.

## Hooned


Tolstoi 3, Tartu.jpg|Puitelamu L. Tolstoi 3
Tolstoi 20, Tartu 1.JPG|Puitelamu L. Tolstoi 20


## Viited

## Välislingid
Aleksander Elleri tänav

**Aleksander Elleri tänav** on tänav Tartus Ihastes.

See ühendab Jaan Koorti tänavat Pallase puiesteega 180 meetri ulatuses.
Carl Robert Jakobsoni tänav

**Carl Robert Jakobsoni tänav** (ka lihtsalt **Jakobsoni tänav**) (Tartu linnavolikogu otsus 24. oktoobril 1932) on tänav Tartus Tähtveres.

See algab Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänavalt ja lõpeb Ilmatari tänaval ning selle pikkus on 665 meetrit.
Ammukaar

"**Ammukaar**" oli aastal 1942 (I osa) ja 1943 (II osa) Saksa okupatsiooni ajal Eesti Kirjastuse välja antud kirjanduslik koguteos.

Ammukaare toimetaja oli Henrik Visnapuu. 

Ammukaarest pidi ilmuma 1944. aastal ka III osa, ent Nõukogude vägede Eesti territooriumile jõudmise tõttu jäi avaldamine sinnapaika.

Ammukaares oli nii luulet, lühiproosat, esseid kui ka arvustusi. 

## Viited
Tantsustuudio Amrita

**Tantsustuudio Amrita** (lühemalt: **Amrita**) on 1984. aastal asutatud tantsustuudio, mis õpetab India tantse (nt *[[bharatanatyam]]*).

Amrita esimene õpetaja Irina Jankevich. Aastal 1987 hakkas stuudiot juhtima Pille Roosi.

Aastast 1997 õpetatakse stuudios ka kõhutantsu.

## Viited

## Välislingid
*Tantsustuudio koduleht (vaadatud 29.01.2013)
Arsis

**Arsis** on aastal 1993 asutatud eesti käsikellade ansambel. Ansambli moodustasid samanimelise kammerkoori liikmed. 

Arsis kasutab maailma paremikku kuuluvaid käsikellakomplekte, mille moodustavad Inglise käsikellad (7+4 oktavi ulatuses) ja *[[chime]]* (7 oktavi ulatuses).

Ansamblis on 8 liiget. Ansambli kunstiline juht on Aivar Mäe. 

Arsis on kontserte andnud paljudes riikides ning välja andnud viis CD-plaati.

## Vaata ka
*Arsise kellade kool

## Viited

## Välislingid
*Ansambli koduleht (vaadatud 29.01.2013)
Rein Andre Teatristuudio

**Rein Andre Teatristuudio** (ka **Rein Andre Stuudioteater**) oli aastatel 1955–1961 Kanadas Torontos tegutsenud väliseestlaste teater. 

Teatri asutaja ja juht oli Rein Andre. Teatristuudio õppijatest on tuntumad teiste seas Alma Oad, Endla Komi, Harri Mürk, Lembit Koorits.

Teatristuudiost arenes välja Kanada Eesti Teater.

## Viited
Autorevüü

**Autorevüü** oli aastatel 1990–1999 Tallinnas ilmunud autoteemaline ajakiri.

Ajakirja peatoimetaja oli 1990–1992 ja 1997–1999 Toomas Tallo, 1992–1997 Vello Kala. 

Autorevüü pidas ennast aastal 1928 Eesti Autoklubi välja antud ajakirja **Auto** (1932 liitus ajakirjaga Tehnika Ajakiri, moodustati ajakiri **Tehnika Ajakiri ja Auto**) jätkajaks.

## Viited
Eesti NSV jalgpalli kõrgliiga 1987

**Eesti NSV Jalgpalli Kõrgliiga 1987** võitis ja tuli seega 1987. aasta Eesti jalgpallimeistriks Tallinna JK Tempo.

## Liiga tabel

### Edukamad väravakütid

## Vaata ka

## Viited
Balti muusikateaduslikud konverentsid

**Balti muusikateaduslikud konverentsid** on aastast 1967 toimuvad Eesti, Läti ja Leedu muusikateadlaste kohtumised.

Algul korraldasid konverentse Eesti, Läti ja Leedu Heliloojate Liit. Pärast Balti riikide taasiseseisvumist korraldavad samanimelisi konverentse muusikakõrgkoolid.

Konverentside eelkäijateks peetakse aastatel 1937–1940 toimunud Eesti, Läti ja Leedu muusikute nelja ühiskohtumist (nn **Balti päevad**).

## Viited

## Välislingid
*Urve Lippus "Oma muusikaloo kujutamine nõukogude-aegsetes Baltimaades"
Ajaloo ilu

**"Ajaloo ilu"** on Viivi Luige 1991. aastal ilmunud romaan. 

Romaan on uuesti välja antud 2002. aastal (sari "Eesti PEN", kirjastus Tänapäev) ja kolmas, parandatud trükk 2011. aastal (kirjastus Tuum). Romaan on tõlgitud soome, taani, hollandi, vene, rootsi, norra, saksa, läti, islandi, ungari, prantsuse, katalaani, inglise ja albaania keelde.

Romaani sündmustik hargneb Lätis ja Eestis 1968. aasta augustis, mil Nõukogude Liidu väed okupeerivad Tšehhoslovakkia (värskelt on möödunud nn Praha kevade aeg). Peategelaseks on 21-aastane naine, kes tutvub Tallinnas noore juudi-vene-läti verd skulptori Levi/Lioniga ning armub temasse. Ta jääb Riias noormehe elukohta ootama tolle naasmist Moskvast, kus too ajab sõjaväeteenistusest pääsemise asju. Selle aja jooksul on tal keelatud ust avada, telefoni vastu võtta ega aknast välja vaadata, sest peab jääma mulje, et korter on tühi – aeg nõuab seda. Teda külastavad Levi välismaal elav isa ja isa õde Olga. 

## Retseptsioon
Romaani iseloomustab mitmetasandilisus: eri tegevuspaikades ja -aegades (poliitilised pöördeaastad 1968/1991, Praha kevad ja Eesti laulev revolutsioon) toimuvasse on põimitud lapsepõlvemäletused ja viited tulevikku. Romaan mängib dramaatiliste  ohutundelisel parallelismil.

"Ajaloo ilu" on nimetatud üheks eesti kirjanduse esimeseks sügavalt kosmopoliitseks teoseks. 

Arne Merilai järgi toetuvad Luige poeetilisele kehtestusele – deklaratiivile (heideggerlikule rajavale kõneteole) juba 
Emil Tode "Piiririik" (1993) ja Ene Mihkelsoni "Nime vaev" (1994).

## Viited

## Kirjandust
*Andres Langemets "Kirjandusilu ja ilus ajalugu: Viivi Luik: "Ajaloo ilu"". Looming, 1991, nr 11, lk 1569–1571
*Juhani Salokannel "Isiklikku kogemust otsimas. Viivi Luige romaan "Ajaloo ilu" ilmus Soomes". Sirp, 11. oktoober 1991, lk 6
*Ülo Mattheus "... ja pätid kusevad kotta". Eesti Elu / Estonian Life, 17. oktoober 1991, lk 11
*A. Väljataga "Kas ajalugu on ilus?". Eesti Elu / Estonian Life, 17. oktoober 1991, lk 11
*NN "Gespräch mit Viivi Luik". Baltica 1991, H. 2, lk 34 (saksa keeles)
*Hannes Varblane "Tahaksin olla Ilmar Trull (V. Luik. Ajaloo ilu. Tln., 1991)". Vikerkaar, 1992, nr 3
*Anna Verschik ""Ajaloo ilu" ja juudid". Keel ja Kirjandus, 1992, nr 5, lk 301–302
*A. Mägi "Mida teised arvavad: "Ajaloo ilu" vastukajad Soomes ja Rootsis". Sirp, 18. juuni 1993, lk 4
*K. Prosa "Worstelen met de nalatenschap: Interview met Viivi Luik". Surplus 1993, Bd. VII, H. 5, lk 26f 
*Gloebetrotter "Viivi Luik taani ja rootsi keeles". Looming 1994, nr 7, lk 1004–1006
*Kalev Kesküla "Tema juhatas inglid sisse". Vikerkaar, 1996, nr 10, lk 79–86
*H. Stalder "Böse Zeiten, heile Welt: Begegnung mit der estnischen Schriftstellerin Viivi Luik". Neue Züricher Zeitung, 22. august 2003, lk 4 (saksa keeles)
*T. Pakarinen "Historia, yksilöllisyys ja kieli Viivi Luikin romaanissa Historian kauneus"(raamatus "Viron kirjallisuus vuosituhannen vaihteessa. Postmodernia ja modernia. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003, lk 172–189 (soome keeles)
*Arne Merilai "Viivi Luik linnulennul". Keel ja Kirjandus, 2006, nr 9, lk 689–713
Eesti NSV jalgpalli kõrgliiga 1985

**Eesti NSV Jalgpalli Kõrgliiga 1985** võitis ja tuli seega 1985. aasta Eesti jalgpallimeistriks esmakordselt Pärnu Kalakombinaat/MEK.

## Liiga tabel

### Edukamad väravakütid

## Vaata ka

## Viited
AS Balti Sepik

**AS Balti Sepik** oli aastatel 1992–2008 tegutsenud pagari- ja kondiitriettevõte.

Aastal 2008 läks AS-i Balti Sepik tootmistegevus AS Marmitoni kätte, väikeettevõtjana jätkas OÜ Reval Kondiiter, mis toodab ja turustab käsitsi tehtud pagari- ja kondiitritooteid.

## Viited

## Välislingid
*OÜ Reval Kondiiter koduleht (vaadatud 30.01.2013)
Balti-Ameerika Ühing

**Balti-Ameerika Ühing** oli aastatel 1956–1985 Endel Kalami juhtimisel tegutsenud ühing. Ühing loodi selleks, et kutsuda Eesti, Läti ja Leedu parimaid pagulasmuusikuid esinema USAsse ja Kanadasse. Esinemised toimusid kontsertidena.

Eesti pagulasmuusikuist esinesid teiste seas viiuldajad Carmen Prii-Romanenko, Evi Liivak-Anschuetz, Zeli Aumere-Uhke; pianist Leonid Milk; lauljad Greta Milk, Heinz Riivald, Andrei Christiansen.

Pärast Endel Kelami surma lakkas ühing tegutsemast.

## Viited
Baltische Monatsschrift

**Baltische Monatsschrift** ('Balti Kuukiri') oli aastatel 1859–1934 pausidega ilmunud baltisakslaste ajakiri, mille sisu moodustasid kultuuri- ja ajalooteemad. 

1859–1882, 1898–1914, 1927–1934 ilmus ajakiri Riias, 1883–1897 ja 1914–1915 Tallinnas. Aastal 1914 ühines Baltische Monatsschrift ajakirjaga Deutsche Monatsschrift für Russland, mis ilmus aastani 1926. Pärast seda ilmus Baltische Monatsschrift kuni 1934. aastani (1932–1934 kandis nime **Baltische Monatshefte**).

## Viited
Balti teatrikevad

**Balti teatrikevad** (üldisema nimega ka **Balti teatrifestival**) oli piirkondlik sõnalavastusteatrite konkurssfestval. Festivalidel osalesid teatrid Eestist, Lätist, Leedust, Valgevenest ja 1984. aastast ka Kaliningradi oblastist. Iga liiduvabariiki esindas üks teater.

Konkurssfestivalid toimusid aastatel 1956–1958 ja 1984–1992.

Viimane "Balti teatrikevad" toimus Valgevenes Grodnas.

## Viited

## Välislingid
*Jaak Allik "Kas Balti teatrifestival jääb kestma?". Sirp, 15.09.2006 (vaadatud 30.01.2013)
Baltische Wochenschrift

**Baltische Wochenschrift** (täisnimega: Baltische Wochenschrift für Landwirtschaft, Gewerbefleiß und Handel, 'Balti Põllumajanduse, Töönduse ja Kaubanduse Nädalaleht) oli aastatel 1863–1915 Tartus välja antud saksakeelne nädalaleht.

Nädalalehte andsid algul välja Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts ning Liivimaa Üldkasulik ja Ökonoomiline Sotsieteet.

## Viited
Aleksandr Dugin

**Aleksandr Geljevitš Dugin** (vene keeles *Александр Гельевич Дугин*; sündinud 7. jaanuaril 1962 Moskvas) on vene filosoof, ideoloog, politoloog ja poliitik.

Dugin on kaasaegse traditsionalismi, eurasianismi ja natsionaalbolševismi üks peamisi ideolooge. Ta on olnud kolme neid suundi esindava poliitilise liikumise (Natsionaalbolševistlik Partei, Natsionaalbolševistlik Rinne ja Euraasia Partei) asutaja ja liider.

Ta on geopoliitika peamine edasiarendaja ja tutvustaja Venemaal. Tema teosel "Geopoliitika alused" ("Основы геополитики", 1997) on olnud väga suur mõju Venemaa poliitilisele ja sõjalisele eliidile ning seda kasutatakse õpikuna Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias.

## Publikatsioone
* "Kaks humanismi: minimalistlik ja maksimalistlik inimesekäsitlus." (tõlkinud Haljand Udam) – Tuna, 2001, nr 1, lk 95–105.
*  ''Alexander Sternberg (Dug)n) '', «Bravo, Marc!».

## Kirjandus
* Eduard Parhomenko. Vene Heidegger ja Eesti iseseisvus: filosoofia algus kui geopoliitiline küsimus // X Annual Estonian Philosophy Conference "Disagreements". 25.-27.09.2014, University of Tartu, Department of Philosophy. Abstracts, pp. 41-43.

## Välislingid

* Leo Sands. Darya Dugina: Daughter of Putin ally killed in Moscow bomb - report. BBC News, 21. august 2022
BALTRON

**BALTRON** (akronüüm sõnadest Baltic Naval Squadron; ka **Balti Mereväeeskaader**; **Baltroni projekt**) on aastal 1998 asutatud rahvusvaheline eskaader, mis peaasjalikult tegeleb Läänemerel miinitõrjeoperatsioonidega.

## Tegevus
Baltron on täna Läti ja Leedu ühine miinilaevade eskaader, mille eesmärk on vähendada kahest maailmasõjast Läänemerre veesatud meremiinidest ja teistest veealustest lõhkekehadest tulenevaid ohte. BALTRON osaleb ka NATO õppustel, nt Open Spirit. 

BALTRON koosnes kolme Balti riigi ühendstaabist ja nende riikide merevägede laevadest. Iga riik andis Baltroni käsutusse kindlaks perioodiks üks-kaks miinitõrjelaeva. Lisaks täitis üks laev staabi- ja toetuslaeva ülesandeid. 

Eesti väljus projektist 2015. aastal.

## Viited

## Välislingid
*"Eesti astub Balti riikide ühisest miinitõrjeüksusest välja" Postimees, 28. november 2014
Eurasianism

**Eurasianism** (ka **eurasiaanlus**) on 1920. aastatel vene emigrantlikes ringkondades välja töötatud ideoloogia, mis peab ebasoovitavaks Venemaa integreerumist Lääne-Euroopaga, tähtsustades selle asemel Venemaa loomulike liitlastena Ees-Aasia ja Kesk-Aasia riike.

Eurasianismi juured peituvad 19. sajandi slavofiilias ja see ideoloogia on tugevalt mõjutatud geopoliitilistest arusaamadest. See rajaneb suures osas kindlatel väärtustel põhineva, hierarhiat, kollektivismi ja universaalseid ideid tähtsustava süsteemi (ideokraatia) ning paindlikke väärtusi, vabadust, individualismi ja moraalset relativismi väärtustava süsteemi (demokraatia) vastandamisel. Venemaa roll on selle ideoloogia kohaselt olla ideokraatlik kontinentaalimpeerium, millel on juhtiv roll sarnaseid väärtusi tunnistavate rahvaste ja riikide liidus. Venemaa mõjusfääri kuuluvana näevad eurasianistid tavaliselt endise Venemaa keisririigi ja Nõukogude Liidu äärealadel tekkinud riike, samuti õigeusklike ja slaavi riikide rühma Kagu-Euroopas ning mitmeid Ees-Aasia islamiriike (Iraan, Türgi).

Venemaa strateegiline liitlane läänes nii väärtuste kui ka kontinentaalse orientatsiooni poolest on eurasianismi ideoloogia kohaselt Saksamaa. Venemaa ja Saksamaa ajaloolisi konflikte nähakse mõlemale poolele hukatuslike tragöödiatena.

Eurasianismi algsed ideoloogid olid Nikolai Trubetskoi, Pjotr Savitski ja Pjotr Suvtšinski. Liikumine hääbus 1930. aastate teisel poolel. Oma töödes on eurasianismi ideid kajastanud ka Lev Gumiljov, keda on sageli nimetatud uuseurasianismi alusepanijaks. Eurasianistlikud ideed omandasid uue populaarsuse 20. sajandi lõpu ja 21. sajandi alguse Venemaal, kus need on mõjutanud ka Venemaa välispoliitikat ja sõjalist doktriini. Kaasaegse eurasianismi silmapaistvaim ja mõjukaim teoreetik on filosoof Aleksandr Dugin.
Aino Jõgi

**Aino Jõgi** (abiellumiseni **Aino Nõmm**; 2. oktoober 1922 Abja – 15. jaanuar 2013) oli eesti keeleteadlane, Tartu Ülikooli inglise filoloogia emeriitdotsent ja tõlkija.

Ta lõpetas aastal 1941 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste eragümnaasiumi, aastatel 1945–1950 õppis ta Tartu Ülikoolis inglise filoloogiat. Aastal 1971 kaitses ta filoloogiakandidaadi väitekirja "Inglise päritolu sõnad eesti keeles".

Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta tööle Tartu Ülikooli õppejõuks, kus ta töötas pensionile jäämiseni aastal 1992. Ta õpetas leksikoloogiat ja inglise keelt põhiõppeainena ning koostas õppevahendeid. Ta oli üks kirjastuse Koolibri väljaandel aastal 2002 ilmunud "Inglise-eesti sõnaraamatu" koostajatest (kaasautorid Laine Hone, Amanda Kriit ja Ilmar Anvelt).

Ta tõlkis eesti keelest inglise keelde muinasjutte ja lasteraamatuid, aga ka Oskar Lutsu "Kevade" (kaastõlkijaks Melanie Rauk). Inglise keelest eesti keelde (peamiselt kirjastusele Olion) tõlkis ta ilukirjandust ja dokumentalistikat, näiteks Arnold Bennetti, Charlotte Brontë ja Mary Stewarti loomingut.

## Kirjandus
* **Sirp** 25. jaanuar 2013 (nekroloog)
* **Postimees** 23. jaanuar 2013 (nekroloog)
August Goldberg

**August Goldberg** (3. veebruar 1908 Kainski maakond, Tomski kubermang – 29. märts 1994 Tallinn) oli Eesti NSV tervishoiuminister.

Ta lõpetas 1937. aastal Tomski Meditsiiniinstituudi.

Aastatel 1942–1951 oli ta Hakassi autonoomse oblasti TSN TK tervishoiuosakonna juhataja. Aastatel 1951–1952 oli ta Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja, aastatel 1952–1975 minister.

Ta oli aastast 1941 NLKP liige. Aastatel 1960–1961 oli ta EKP revisjonikomisjoni liige, aastast 1961 oli ta EKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IV ja V koosseisu saadik.

August Goldberg suri 29. märtsil 1994 ja ta maeti 31. märtsil 1994 Liiva kalmistule.

## Tunnustus
* 1961 Lenini orden
* 1978 Eesti NSV teeneline arst

## Viited
Hilda Raudkivi

**Hilda Raudkivi** (18. märts 1927 – 18. jaanuar 1996) oli eesti raadioajakirjanik.

## Tunnustus
*1981 Eesti NSV teeneline ajakirjanik

## Isiklikku
Tema abikaasa oli näitleja Priit Raudkivi, nende poeg Priit on ajaloolane.
Tallinna Estraaditeater

**Tallinna Estraaditeater** (aastani 2002 **revüüteater "Bel-Etage"**) oli aastast 2000 Tallinnas tegutsenud teater. Teater asus Tallinna-nimelise varietee ruumides. Teatri asutas Rein Kilk.

Teatri põhirepertuaar oli estraadietendused, ent mängiti ka muusikakomöödiaid ja lastelavastusi.

## Viited
Bibliotheca Estoniae historica

**"Bibliotheca Estoniae historica"** ('Eesti ajaloo bibliograafia') on aastatel 1933–1939 Tartus Akadeemilise Ajaloo Seltsi avaldatud teatmeteos, mis sisaldab temaatilise ülevaate Eesti ajalooperioodi 1877–1917 ilmunud ajalookirjanduse kohta. Koondteose koostasid Evald Blumfeldt ja Nigolas Loone.

Teos oli jätkuks samalaadsele teatmeteosele "Bibliotheca Livoniae historica".

Koondteos "Bibliotheca Estoniae historica" sisaldab 14 256 kirjet.

Aastal 1987 ilmus raamatust faksiimiletrükk.

Raamatu ülesehitus:
*I. Bibliograafia
*II. Historiograafia
*III. Arhiivindus
*IV. Maateadus ja loodusteadus
*V. Keeleteadus
*VI. Diplomaatika ja raidkiri
*VII. Heraldika ja sfragistika
*VIII. Numismaatika ja mõõdud
*IX. Kalendrid ja aadressraamatud
*X. Periodica ja sarjad
*XI. Artiklitekogud
*XII. Eesti ajaloo üldkäsitlused
*XIII. Esiajalugu
*XIV. Eesti keskaeg
*XV. Eesti uusaeg
*XVI. Hariduse- ja kooliajalugu
*XVII. Kultuurilugu
*XVIII. Kirjanduse- ja kunstiajalugu
*XIX. Rahvaluule
*XX. Etnograafia
*XXI. Kohajalugu
*XXII. Genealoogia ja biograafiad

## Viited

## Välislingid
*Digitaliseeritud BSB: , ETERAs: http://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Band_bsb00000446.html
Bradfordi Eesti Näitering

**Bradfordi Eesti Näitering** oli aastatel 1950–1997 Inglismaal tegutsenud ja pagulaseestlastest moodustatud kollektiiv.

Näiteringi eestvedajad olid Liki Toona, Lea Holst-Muranyi ja Aino Engelberg-Caswell.

Näitering etendas peamiselt eesti autorite loomingut.

## Viited
Banaanikala

"**Banaanikala**" on rahvusvaheline laste- ja noortelavastuste teatrifestival.  

Festival toimus aastatel 1996–2005 kas igal aastal või üks kord kahe aasta jooksul. MTÜ Banaanikala andmeil on festival praegu puhkusel. 

Festivali enamik osalejaid on kutselised teatrid. 

Aastast 2002 on festivale korraldanud MTÜ Banaanikala. Festivalide peakorraldaja on Allan Kress. 

## Toimunud festivalid

* I Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘96, 26.–28. september 1996 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus.
* II Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘97, 25.–27. september 1997 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus.
* III Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘98, 24.–26. september 1998 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus.
* IV Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala ‘99, september 1999 (korraldajad Allan Kress ja Urmas Allik). Loominguline ühendus Teine Laine ja Nõmme Kultuurikeskus.
* V Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2000, 3.–5. november 2000. Allan Kress ja A. H. Tammsaare nimeline Teater.
* VI Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2001, 2.–4. november 2001.  Allan Kress ja A. H. Tammsaare nimeline Teater.
* VII Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2003, 5.–7. mai 2003. MTÜ Banaanikala ja A. H. Tammsaare nimeline Teater.
* VIII Rahvusvaheline Laste- ja Noorteetenduste Teatrifestival Banaanikala 2005, 20.–22. oktoober 2005. MTÜ Banaanikala.

## Viited

## Välislingid
*Teatrifestivalist MTÜ Banaanikala kodulehel (vaadatud 30.01.2013)
Lembit Siimaste

**Lembit Siimaste** (kuni 25. augustini 1936 **Simson**; 9. detsember 1928 – 4. juuni 2000) oli eesti komsomolitöötaja ja ajakirjanik.

1959–1975 ajalehe Nõukogude Õpetaja peatoimetaja. Alates aastast 1976 Eesti Raadio propagandasaadete osakonna juhataja, raadioajakirjanik.

Saatesarjade "Kui kogu rahvas", "Need aastad ei unune" autor. Koostöös ajakirjanik Lembit Lauriga saatesarja "Kirjutamata memuaare" toimetaja.

Tõlkinud raamatu "Kui ründasid tankistid".

## Isiklikku
Alates 1960. aastast oli ta abielus Ellen Siimastega ja neil on kolm last: Lüüli Liman (end Siimaste), Siim Siimaste ja Häli Siimaste. 

## Välislingid
*https://arhiiv.err.ee/seeria/need-aastad-ei-unune/elu/69/date-desc/koik 
*https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=JVestakadajakselts201705.2.5.8
Kirjeldus (programmeerimine)

**Kirjeldus** on programmeerimises objekti, klassi, muutujatüübi, failitüübi või muu deklaratsioon või definitsioon.
Claudia Ševtšenko flamenkotantsu stuudio

**Claudia Ševtšenko flamenkotantsu stuudio** on Tallinnas tegutsev flamenkostiili (eriti flamenkotantsu) tutvustav ja õpetav tantsustuudio, mis on asutatud 1991. aastal. 

Algusest peale on stuudio juht ja ühtlasi peaballettmeister olnud Claudia Ševtšenko. Stuudios on õpetanud (1991–2003) ka Lehti Kostabi. 

Stuudiorühma liikmed on esinenud näiteks Paides toimunud Hispaania päeval (2000), Estonia teatri George Bizet' ooperis "Carmen" jm. 

## Viited

## Välislingid
*Stuudio koduleht (vaadatud 30.01.2013)
Camerata Tallinn

**Camerata Tallinn** oli aastatel 1978–1996 kammermuusikat viljelenud trio.

Ansamblisse kuulusid flötist Jaan Õun, viiuldajad Mati Kärmas (1978–1992) ja Ulrika Kristian (aastast 1992) ning kitarrimängija Heiki Mätlik. Solistina tegi kaasa Leili Tammel.

Trio repertuaar oli mitmekesine, palju esitati ka Eesti heliloojate loomingut, mis sageli oli kirjutatud spetsiaalselt ansamblile.

## Tunnustus

* 1991 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (Leili Tammel, Mati Kärmas, Heiki Mätlik, Jaan Õun – eduka kontserttegevuse eest 1990. aastal)

## Viited
Ihaste tee

**Ihaste tee** on tänav Tartus, mis ühendab Annelinna Ihastega.

Tänav algab Kalda teelt ja lõpeb ristumisel Metshaldja tänavaga, millest edasi kulgeb Hipodroomi tänav. Sellega ristuvad Ihaste põik, Idaringtee, Uus-Ihaste tee ja Salutähe tänav. Tänava pikkus on 2,52 km.

Ihaste teel tegutsevad Jehoova tunnistajate kuningriigisaal (Ihaste tee 1), A. Le Coq Sport spordimaja (Ihaste tee 7) ja NET spordihall (Ihaste tee 9). Tänava lähedusse jääb Jummissaare järv.

Ihaste teel paiknevad bussipeatused Luha, Ihaste tee I ja Ihaste tee II.
Cantate Domino

**Cantate Domino** on aastast 1958 Toronto Peetri koguduse juures tegutsev segakoor. 

Koori on juhtinud Lembit Avesson, Udo Kasemets, Eerik Purje, Charles Kipper.

## Viited

## Välislingid
*Cantate Domino 50 tegevusaastat. Eesti Kirik, 03.12.2008 (vaadatud 30.01.2013)
Briti Nõukogu Eesti esindus

**Briti Nõukogu Eesti esindus** (inglise British Council Estonia) on Briti Nõukogu Eesti haru, mis asutati 1993. Esindus asub Tallinnas. 

Nagu teiste riikide Briti Nõukogude kohalikud esindusedki, tutvustab Eesti esindus Suurbritannia kultuuri ja sealseid õppimisvõimalusi, korraldab inglise keele tasemeeksameid ja annab stipendiume. 

## Viited

## Välislingid
*Eesti esinduse koduleht (eesti ja inglise keeles) (vaadatud 30.01.2013)
Collage

**Collage** oli Eesti ansambel. See tegutses aastatel 1965–1979.

Ansambli asutas 1965. aastal Raivo Dikson toonase Tallinna Riikliku Konservatooriumi üliõpilastest, kellele hiljem lisandus liikmeid Tallinna Muusikakoolist ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikaosakonnast. 

Collage'i repertuaari valiti paljudes stiilides muusikat: oli nii klassikalise instrumentaalmuusika seadeid, suurte džässorkestrite partituure kui ka eesti heliloojate originaalloomingut. Peagi avardus ansambli repertuaar eesti rahvamuusika suunas. 

1970. aastatel kujunes bändi vaimseks juhiks Aarne Vahuri, kelle seades kõlavad ka kõik Collage'i rahvaviiside töötlused. Collage oli esimesi Eesti ansambleid, kes kasutas levimuusikas regilaulu elemente.

Collage’i koosseisus on läbi aegade laulnud Lea Gabral, Katrin Mägi, Maire Eliste, Anne Erm, Kersti Johannson, Ivar Johannson, Ole Valgma, Tauno Vahter, Aarne Vahuri, Enn Tomson, Alo Põldmäe ja Uno Loop.

## Diskograafia
* "Collage" (1971)
* "Kadriko" (1974)
* "Käokiri" (1978)
* "Parimad lood 1970–76" (2002)

## Viited
Head mehed, õppinud riistad

**Head mehed, õppinud riistad** on Eesti kaverlaulude ja lorilaulude ansambel. 

Ansamblis lauldakse lorilaule ja räägitakse anekdoote. Ansambli solist ja peamine anekdoodivestja on Mart Niinepuu (esinejanimega Wedru), laulavad Wedru ja Mumsa [Indrek Väljas] ning külalisesinejad MulliClubist.

## Albumid

### Läbu laulud
* 2003 – Lihtsad läbu laulud
* 2003 – Läbu laulud 2
* 2003 – Läbu laulud 3
* 2004 – Läbu laulud 4
* 2004 – Läbu laulud 5
* 2005 – Läbu laulud 6
* 2005 – Läbu laulud 7
* 2006 – Läbu laulud 8
* 2006 – Läbu laulud 9
* 2006 – Läbu laulud megamix
* 2007 – Läbu laulud 10
* 2008 – Läbu laulud 11
* 2008 – Läbu laulud 12
* 2009 – Läbu laulud 13

### Eriti ropud laulud
* 2003 – Eriti ropud laulud
* 2004 – Eriti ropud laulud 2
* 2005 – Eriti ropud laulud 3
* 2006 – Eriti ropud laulud 4
* 2007 – Eriti ropud laulud 5

### Läbu anekdoodid
* 2005 – Läbu anekdoodid
* 2007 – Läbu anekdoodid 2
* 2009 – Läbu anekdoodid 3
* 2010 – Läbu anekdoodid 4
* 2011 – Läbu anekdoodid 5
* 2012 – Läbu anekdoodid 6
* 2013 – Läbu anekdoodid 7
Con Brio

**"Con Brio"** on aastast 1991 Eesti Kontserdi korraldatav konkurssfestival, kus võistlevad noored interpreedid. "Con Brioga" samalaadne saatesari Eesti Televisioonis kannab nime "Klassikatähed".

"Con Brio" eesmärk oli näha noori ja andekaid interpreete laval, kellest igal aastal parim(ad) pälvis(id) Eesti Kontserdi aastastipendiumi. Esimesed võitjad olid Arvo Leibur ja Toomas Vavilov.

Konkursi algataja ja ühtlasi selle produtsent on Madis Kolk. 

## Viited
Concerto Grosso (kontserdiagentuur)

**Concerto Grosso** on aastal 1993 Tallinnas asutatud kontserdiagentuur (praegu osaühing), mille eesmärk on edendada ja propageerida Eestis varajast muusikat.  

Agentuuri asutaja ja ühtlasi direktor on Egmont Välja. 

Aastatel 1996–2009 korraldas agentuur Haapsalu vanamuusikafestivali.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht (vaadatud 30.01.2013)
Todd Palin

**Todd Mitchell Palin** (sündinud 6. septembril 1964) on Alaska endise kuberneri Sarah Palini abikaasa.

Ta on Alaska naftaväljade teenuste ettevõtte juhataja.
55 eKr

**55. aasta eKr**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Gnaeus Pompeius Magnus ja Marcus Licinius Crassus Dives.
* 26. august – Julius Caesar tungis Britanniasse.
*Egiptuse kuningas Ptolemaios XII taastas oma võimu, vahepeal oli valitsenud tema tütar Berenike IV, kelle isa lasi hukata.
*Pompeius laskis ehitada oma teatri, mida nimetati Pompeiuse teatriks ehk marmorteatriks. Seda kasutati ka Senati hoonena, sest ta asetses väljaspool *[[pomerium]]*'i ning istungitel said osaleda ka väejuhid, mis Curia Hostilias ei olnud võimalik. 
* ...

## Sündinud
* Tibullus, vanarooma eleegik

## Surnud
*Berenike IV, Egiptuse kuninganna
* ...
Ropka tee

**Ropka tee** on tänav Tartus.

Ta algab ringristmikult Tähe ja Aardla tänava ristumiskohast, ristub paremalt Ropkamõisa tänavaga, kulgedes Emajõe poole, ristub Turu tänavaga ja teeb siis pöörde vasakule ning kulgeb edasi, kuni ristub Siili tänavaga, kus teeb pöörde taas vasakule ja jõuab uuesti Turu tänavale ning lõpeb, olles pikkusega 1,23 km.

Ropka teed ümbritseb Ropka park

## Vaata ka
*Ropka tänav
Rõõmu tee

**Rõõmu tee** on tänav Tartus.

Ta algab Jaama tänavalt ja kulgeb linnast välja Rõõmule.

Tänava pikkus linnas on 830 meetrit.

Rõõmu tee 2 asub RMK Tartumaa metskonna keskus. Rõõmu tee 1 asub RMK Tartu puukool.

Rõõmu tee ja Jaama tänava nurgal asub Puukooli park.
Aino Waldin

**Aino Waldin** (neiuna Loosberg, 31. jaanuar 1917 –
25. detsember 2018) oli Eesti soost Kanada ja USA klaveripedagoog.

## Isiklikku
Aino Waldini vend oli Paavo Loosberg.

## Välislingid
* Vaado Sarapuu. Aino Waldin - elu ja klaver 31. jaanuar 2013
Helme kirik

**Helme Püha Neitsi Maarja kirik** oli Tõrva vallas Valgamaal asuv luteri kirik, millest on säilinud vaid varemed.

Kirikust 500 m lõuna pool paiknes hiliskeskaegne Issanda Ihu kabel, mis hävis 18. sajandil ja millest on säilinud varemed.

## Ajaloost
Helmesse ehitati kirik arvatavasti juba 13. sajandil, kuid esimesest hoonest pole midagi säilinud. Uus Maarja kirik ehitati 14. sajandil. See sai ilmselt Liivi sõjas kannatada, sest 1613. ja 1640. a seisis hoone varemetes. 1674. aastaks oli kirik taastatud. 1702. aastal pärast Hummuli lahingut põletasid venelased kiriku. 18. sajandi keskel taastati pühakoda uuesti.

Suuri kahjustusi sai Helme Maarja kirik 1944. aasta sügislahingutes. Esmalt kasutas Saksa sõjavägi kiriku torni oma suurtükitule juhtimiseks ja Nõukogude pool püüdis torni hävitada. Mõni päev hiljem pooled vahetusid ja torni püüdis hävitada uus vastaspool.

Helme Maarja koguduse soov on varemed konserveerida ja kasutada vabaõhukirikuna. Igal aastal peetakse 15. augustil maarjapäeva jumalateenistus kirikuvaremete juures pargis.

## Pildid

Fail:Helme church 20231223-side.jpg|Helme kirik, talv 2023
Fail:Helme church 20231223-topdown.jpg|Helme kirik, talv 2023, pealtvaade


## Viited

## Välislingid
* 
* Helme kiriku ajalugu
* Helme koduloomuuseum
Pöördsild

**Pöördsild** või **pöördesild** või **pöördering** on suuremates raudteejaamades asuv vedurite 180° pööramiseks mõeldud rajatis.

Pöördsild kujutab endast maapinnaga samal tasemel olevat platvormi, millele on kinnitatud rööpad veduri pealesõiduks. Metallsillus, milleni viib juurdesõidutee, pöörleb ümber silluse keskpunkti asetatud toe. 

Varem pandi pöördsild liikuma kas käsitsi tööliste poolt või hiljem pneumaatiliste pöörajate abil vedurilt saadava suruõhu toimel. 

Tänapäeval käitab pöördsildu enamasti elektrimootor.

Eesti raudteejaamadest on asunud pöördsild näiteks Haapsalu raudteejaamas ja Kopli kaubajaamas. Mõlemas jaamas on vana pöördsild säilinud ja muinsuskaitse all. Sild oli ka Keila raudteejaamas, kus on alles paekivist ringmüür. 

Kasutusel olevad pöördsillad asuvad Eestis: Tartu raudteejaamas, Koidula raudteejaamas, Valga raudteejaamas ja Muuga kaubajaamas.

## Välislingid
Deco Galerii

**Deco Galerii** on aastal 1998 Tallinnas Kadriorus asutatud kunstigalerii.

Aastani 1993 töötas galerii kunstiesemete müügigaleriina. Pärast seda sai müügigaleriist näitusegalerii, mis 1998. aastal lõpetas tegevuse.  Aastal 2001 galerii avati uuesti, A. H. Tammsaare majamuuseumis.

Näitusel eksponeeritakse peamiselt nüüdisaegset Eesti maalikunsti ja graafikat.

## Viited
Festival Dionysia

**Festival Dionysia** oli Tartus toimunud rahvusvaheline kunstifestival, mida korraldati aastatel 1992–1999 viis korda. Festivalil esitleti visuaalseid kunste, näiteks *[[performance]]*'eid. 

Festivali peakorraldaja ja kunstiline juht oli Egge Kulbok-Lattik.

**1992**. 7.–9. mai "Dionysia Emajõe Ateenas". Festivali avamisel Kassitoomel, pidas avakõne festivali vaimne isa Jüri Lumiste. "Festivali kolmel päeval võis osa saada paarikümnest teatrilavastusest, *performance*'ist, muusika- ja balletietendusest." 

**1993**. aastal kandis festival nime "Dionysia Emajõe Ateenas", festvali keskseks teemaks oli seatud naine. Festival avanes 12. mai, kuid juba 10. mail avati kolm näitust: Olavi ja Ivar Põllu "kevadel naisega Ateenas" Tartu Lasteteatri hoones, Ly Lestberg meesaktid galeriis Illegaard ning Mall Nukke "Exhibitionism" galeriis Sinimandria. Festivali teatri programm vältas 12.–15. maini.

1994. aastal festivali ei toimunud, kuid asutati Dionysia fond. Fondi asutaja liikmeteks olid teater Vanemuine, US Baltic Foundation, Avision, Tartu Ehitus, Hoiupank, Pindi Invest ja Tartu linnavalitsus. Fondi eesmärk oli visuaalsete kunstide festivali Dionysia toetamine.

**1995** oli festivali teemaks "Mees teise aastatuhande lõpul". Festival nimetas end esmakordselt vsuaalsete kunstide festivaliks. Peakorraldajaks oli Egge Kulbok-Lattik, kes koos festivali tuumikuga vastutas teatri programmi eest, teisi kunstiliike olid kaasatud kureerima: Ants Juske – kujutav kunst, Linnar Priimägi – fotokunst ja Aune Unt – filmikunst.

**1997** oli festivali teemaks "Sõnatu kunst".

**1999** oli festivali teemaks "Identiteedid".

## Viited
274301 Wikipedia

**274301 Wikipedia** on asteroidide vöösse kuuluv  asteroid, mis avastati 25. augustil 2008 Ukrainas Andrušivka astronoomiaobservatooriumis. Asteroid sai nime võrguentsüklopeedia Wikipedia järgi.

Asteroidi number 274301 kinnitati 18. aprillil 2011. 27. jaanuaril 2013 kinnitas väiketaevakehade nomenklatuurikomitee (Committee for Small Body Nomenclature) ka nime Wikipedia, milleks tegi algse ettepaneku Ukraina vikipedist Andri Makuhha ja mille edastas komiteele observatooriumi omanik Juri Ivaštšenko.

274301 Wikipedia teeb tiiru ümber Päikese 3,68 aastaga.

## Viited

## Välislingid
* "Main belt asteroid No. 274301 named Wikipedia" Wikinews, 30. jaanuar 2013
Tallinna Teatrikool

**Tallinna Teatrikool** oli aastatel 1942–1946 Tallinnas tegutsenud kool, mis püüdis jätkata 1941. aastal katkenud Tallinna Konservatooriumi Riikliku Lavakunstikooli tööd.

Kooli lõpetas 1946. aastal üksainus lend, seda klassi nimetati **Riikliku Draamastuudio eriklassiks**.

## Viited
Paul Sepa erateatristuudio

**Paul Sepa erateatristuudio** oli 1933. aasta sügisel avatud teatristuudio, mille asutas lavastaja Paul Sepp.

Uue erateatristuudio avamisega samal aastal suleti omal ajal samuti Paul Sepa erateatristuudio nime all asutatud Draamastuudio teatrikool.

Õppeasutus töötas kaheaastase õppekava alusel.

Teatristuudio tegutses 1940. aastani.

## Viited
Eduard Vilde muuseum

**Eduard Vilde muuseum**, mis asutati 1946. aastal, asub Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Roheline aas 3.

Muuseum asub Kadrioru lossi endises kastellaani residentsi peahoones. Maja alumise korruse kuuetoalises korteris elas kirjanik, ajakirjanik ja diplomaat Eduard Vilde aastatel 1927–1933.  

Muuseumi püsiekspositsioon annab põhjaliku ülevaate Vilde elukäigust ja loometööst.. Muuseumi teisel korrusel toimuvad kunsti- ja kirjandusnäitused. Näitusi on seal korraldatud 1994. aastast ja seda teatakse kui Kastellaanimaja galeriid.  

Maja, kus muuseum asub, on kultuuri- ja arhitektuurimälestis. 

Aastast 1971 oli Eduard Vilde muuseumiga halduslikult ühendatud Tallinna Anton Hansen Tammsaare muuseum ja muuseumi nimi oli **E. Vilde ja A. H. Tammsaare Memoriaalmuuseum**. Aastatel 2005–2016 kuulus Vilde muuseum Tallinna Linnamuuseumi koosseisu. 2017. aastal moodustati Tammsaare ja Vilde muuseumi haldamiseks Tallinna Kirjanduskeskus.

## Viited

## Välislingid
*Muuseumi koduleht (vaadatud 2.03.2015)
AS E. O. Map

**AS E. O. Map** on 1991. aastal Tartus loodud kartograafia ja maamõõtmisega tegelev ettevõte. Ettevõtte lõid Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse eriala vilistlased ja üliõpilased.

Hiljem on sellega ühinenud veel mitu ettevõtet: EOMAP Kaubanduse AS, OÜ Geodata Arendus ja OÜ Kaardikogu.  

Ettevõte on koostanud näiteks "Eesti teede atlase" (1997).

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
E-Arsenal

**E-Arsenal** oli aastatel 1994–2013 Tallinnas tegutsenud riiklik relvatööstusettevõte.

## Ajalugu
Ettevõtte ajalugu ulatub 1910. aastasse, mil asutati elektromehaanikaettevõte **Vene Admiraliteedi Arsenal**. 

Aastal 1920 nimetati ettevõte ümber **Arsenaliks**, mis oli erieelarve alusel töötav sõjaväeasutis Sõjaministeeriumi halduses. Aastatel 1920–1923 oli Arsenali ülem insener A. Sander, 1923–1926 kindralmajor Aleksander Silberg ja 1925–1940 insener Eduard Kimber (Kimberg).

1940. aastal  1. augustil Siseministri, Vabariigi Presidendi ülesannetes Maksim Undi poolt antud dekreediga anti Sõjaministeeriumi valitsemisel olnud Arsenal  üle Majandusministeeriumi valitsemisele.

Pärast Teist maailmasõda asus Arsenali hoonetes nõukogude sõjatehas – Meresuurtükiväe arsenal nr 3, mis tegeles laeva- ja rannasuurtükkide hoolduse ja remondiga ja 365. raketi- ja suurtükirelvastuse remonditehas, mis tegeles ka rakettide ning relvade optika- ja elektroonikaseadmete hoolduse ja remondiga.

Aastast 1994 loodi varasema riigiettevõtte baasil uus riigiettevõte, mille omanikuks sai Eesti Vabariigi Kaitseministeerium.

Aastal 2009 loodi osaühing E-ARSENAL.

2012. aastal saatis Kaitseministeerium kooskõlastusringile eelnõu, millega likvideeriti riiklik relvatööstus E-Arsenal.

## Vaata ka
*A. T.
*Arsenali keskus

## Viited

## Välislingid
* PRESSITEADE nr 41 AS E- Arsenalist, Kaitseministeerium, 09.04.2003, vaadatud 09.06.2017
* Pressiteade nr 60 E-Arsenal ja NATO riikide kaitsetööstuste konsortsiumi esindajad allkirjastavad koostöömemorandumi, Kaitseministeerium, 21.06.2004, vaadatud 09.06.2017
* E-Arsenal esitas kaitseministrile ettevõtte ümberkorraldamise kava, Kaitseministeerium, 21.09.2009, vaadatud 09.06.2017
* Kaitseminister peatas OÜ E-Arsenali majandustegevuse, 04.03.2010, vaadatud 09.06.2017
* Mobiililevi tõkestamine
** Kaitseministeeriumi ettevõte hakkab Murru vanglas mobiililevi tõkestama, Postimees, 23.11.2007
** Mobiilside tõkestamise projekt Murru vanglas jõuab lõpule, Postimees, 24.03.2008 
* Ajavaod. Ärimehed: Arsenal, ERR-i arhiiv, 2014
* EW sõjatehaseid Tallinnas, Eesti Sõjaajaloo Teejuht
Edition 49

**edition 49** on 1992. aastal asutatud Eesti ja Saksa nüüdisheliloojate ja interpreetide loomingut välja andev kirjastus. Peale põhitegevuse – muusikakirjastamise – tegeleb ettevõte ka näiteks noodigraafikaga ja arranžeeringute tegemisega.

Ettevõtte rajasid Boris Björn Bagger, Lepo Sumera, Raimo Kangro, Matthias Hammerschmitt ja Friedrich Georg Hoepfner. 

edition 49 on välja andnud näiteks järgmiste eesti heliloojate ja interpreetide plaate.
### Heliloojad
:Ester Mägi
:Raimo Kangro
:Lepo Sumera
:Jaan Rääts
:Eino Tamberg
:Urmas Sisask
### Interpreedid
:Kalle Randalu
:Siiri Sisask
:Neeme Järvi

## Viited

## Välislingid
*Kirjastuse koduleht saksa ja eesti keeles (vaadatud 31.01.2013)
Peeter Konovalov

**Peeter Konovalov** (sündinud 26. septembril 1962 Viljandis) on Ugala teatri muusikajuht.

Ta lõpetas 1980. aastal Johann Köleri nimelise Viljandi 4. Keskkooli, õppis aastatel 1980–1983 muusikapedagoogika erialal Tallinna Riiklikus Konservatooriumis.

Ta oli aastatel 1985–1987 Gagarini-nimelise näidissovhoostehnikumi klubi metoodik. 

1987. aastast on ta Ugala teatri muusikaalajuhataja. Ta on loonud lavastustele muusikat ja on esinenud saatemuusikuna.

## Tunnustus
* 1996 Suure Vankri auhind
* 1997 Viljandi linna kultuuripreemia
* 2002 Viljandi linna teatripreemia
* 2010 Eesti Teatriliidu sõnalavastuste muusikalise kujunduse ja originaalmuusika auhind (koos Marge Loiguga)

## Isiklikku
Ta on 1990. aastast abielus näitleja ja grimeerija Ülle Konovaloviga. Nende poeg Johan-Kristjan Konovalov on Viljandi linnapea, tütar Marta Konovalov on disainer.

## Kirjandus
* Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000

## Välislingid
*"Ugala" teater: Peeter Konovalov