open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trummikomplekt

**Trummikomplekt** on kogum trumme, taldrikuid ja mõnikord ka teisi löökpille (triangel, torukellad, tamburiin jne), mis on paigutatud kompaktselt ühele löökpillimängijale mängimiseks.

## Tänapäeva tavaline algajate trummikomplekt

*väike trumm (soolotrumm, inglise *snare*)

*3 TomTom'i (erineva suuruse ja helikõrgusega trummid, enamasti paiknevad 2 basstrummi peal ja 1 maas 3 jala peal ning on järjestatud suuruse järgi)

* suur trumm (inglise *Bass drum*, lüüakse jalgpedaaliga)

* Hi-Hat (koosneb kahest taldrikust, mis on üksteise peal. Statiivi küljes maas on pedaal, mida jalaga vajutades ja lahti lastes saab taldrikuid kokku-lahti liigutada.)

* Ride (suur taldrik, teeb vaikset häält)

* Crash taldrik

## Lisaks

* Splash (väike taldrik)
* China/Chinese (üleslöödud äärtega taldrik)

## Välislingid
*Väikese trummi pilt
*TomTom'i pilt
*Floor Tom' i pilt
*Suure trummi pilt
*Hi-Hat'i pilt
*Ride'i pilt
*Crash'i pilt
*Splash'i pilt
*China pilt
*Suure trummi pedaal
*Trummitool
*Taldriku statiiv
*Suure trummi topeltpedaal (kardaan)
*Clamp (klamber, kinnitatakse statiivi külge koos Boomiga, mille otsa käib taldrik)
*Boom (kinnitub Clambi külge ja Boomi otsa pannakse taldrik)
*Rack (rackile pannakse siis külge trummid ja taldrikud)
*Tavaline algajate trummikomplekt ning trummide asukohad
*Helinäited saab tõmmata siit.
Põlula Kalakasvatuskeskus

**Põlula Kalakasvatuskeskus** on Eesti ainus riiklik kalakasvandus, mis asub Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Põlula külas ja mis tegeleb kalade noorjärkude kasvatamisega ning nende loodusesse lahtilaskmise käigus riigi kalavarude taastamise ja tugiasustamisega. 

Kalakasvatuskeskuse peaobjektiks on võetud lõhilaste noorjärkude kasvatamine, et rikastada ja tekitada uusi kalapopulatsioone Põhja-Eesti hapnikurikastes jõgedes. 

## Vaata ka
*Kalakasvatus
Toomas Tammaru

**Toomas Tammaru** (sündinud 3. mail 1968 Tartus) on eesti entomoloog, Tartu Ülikooli entomoloogia professor.

Ta uurib putukate, eelkõige liblikaliste evolutsioonilist ökoloogiat. Tunneb huvi ka liblikate süstemaatika ja leviku vastu.

Ta on Eesti Looduseuurijate Seltsi väljaande Lepinfo toimetaja.

## Tunnustus
*Eesti Vabariigi teaduspreemia 2002. aastal bio-geoteadustes (koos Raivo Männi, Peeter Hõraku ja Indrek Otsaga).

* 2008 Tartu Ülikooli aumärk
* 2018 Tartu Ülikooli medal

## Viited

## Välislingid
*Toomas Tammaru koduleht
*
Lepinfo

**Lepidopteroloogiline Informatsioon** ehk **Lepinfo** on Eesti liblikateaduse ajakiri. Ajakiri sisaldab nii kutseliste kui ka harrastusentomoloogide kirjutisi ja vaatlusandmeid peamiselt Eesti liblikafauna, aga ka laiemalt entomoloogia kohta.

Ajakirja annab välja Eesti Looduseuurijate Seltsi entomoloogiasektsioon koos Eesti Lepidopteroloogide Seltsiga.

Esimene number ilmus 1981. aastal. Esimesed kuus numbrit ilmusid käsikirja õigustes. Alates 7. numbrist (1992) on ajakiri ilmunud trükituna. 2023. aasta seisuga on värskeim number 2021. aastal ilmunud Lepinfo nr 24.

Lepinfo peatoimetaja on Toomas Tammaru, 1999. aastast on tegevtoimetaja Erki Õunap.

## Viide

## Välislingid
*Lepinfo sisukorrad
*Lepinfo uuemate numbrite sisukorrad
Keskkonnainspektsioon

**Keskkonnainspektsioon** (lühend **KKI**) oli aastatel 1988–2020 Keskkonnaministeeriumi haldusalas tegutsenud valitsusasutus.

## Ajalugu
KKI sai alguse 1988–1991 tegutsenud **Riiklikust Looduskaitse Inspektsioonist**. Aastatel 1991–1995 moodustas see ühe Keskkonnaministeeriumi osakondadest. Keskkonnainspektsiooni nime kandis asutus aastast 1997. Aastal 2000 liideti Keskkonnainspektsiooniga Mereinspektsioon.

## Tegevusvaldkonnad
KKI tegevusvaldkond oli loodusressursside ja -keskkonna järelevalve koordineerimine ja selle teostamine, samuti tegeles KKI keskkonnaseaduste rikkumise tuvastajana ja teostab vajaduse korral nende uurimistoiminguid. 

## Struktuur
KKI struktuuris oli seitse osakonda (sh keskkonna-, looduskaitse- ja kalakaitseosakond) ning 15 maakondlikku bürood. 

KKI keskus asus alates 19. märtsist 2018 Pärnus aadressil Roheline tänav 64. Kuni Pärnusse kolimiseni asus KKI keskus Tallinnas aadressil Kopli tänav 76.

## Tegevuse lõpetamine
1. jaanuaril 2021 liideti Keskkonnainspektsioon Keskkonnaametiga.

## Välislingid
*Keskkonnainspektsiooni põhimäärus
Ihtüoloogia

**Ihtüoloogia** ehk **kalateadus** on zooloogia haru, mis uurib kalu. Täpsemalt hõlmab see luukalu (*Osteichthyes*), kõhrkalu (*Chondrichthyes*) ja ebaselget kalalaadsete rühma – lõuatuid (*Agnatha*). 

FishBase andmepanga järgi on kalaliike teada umbes 33 300 (november 2016 seisuga) ja see moodustab umbes poole kogu teadaolevatest selgroogsetest. Ehkki arvatakse, et enamik kalu on avastatud ja kirjeldatud, tuvastatakse igal aastal umbes 250 uut liiki. 

Rakenduslik ihtüoloogia on tihedalt seotud merebioloogia ja limnoloogiaga.

## Vaata ka
*Kalandus

## Viited
Dendroloogia

**Dendroloogia** on botaanika ja metsanduse haru, mis uurib puittaimi – puid ja põõsaid, ka liaane. 

Dendroloogia tegeleb nii puittaimede süstemaatika, floristika (dendrofloora uurimise) kui puude kasutamise küsimustega, sealhulgas puidu omaduste liigiliste iseärasuste uurimisega.

Eesti tuntumate dendroloogide seas on Endel Laas, Aleksei Paivel, Heldur Sander ja Ivar Sibula. 

## Vaata ka
*Dendrofloora
*Dendroklimatoloogia
*Dendrokronoloogia
*Puit
*Eesti Dendroloogia Selts

## Viited

## Kirjandus
*Laas, Endel 1987. *Dendroloogia*. Tallinn: Valgus.

*Laas, Eino. *Dendroloogia ja pargindus*. Atlex 2019, ISBN 978-9949-492-83-1. Õpik-käsiraamat.
Piit

**Piit** ehk **flank** (saksa keeles *Flanke*, prantsuse keeles *flanqué en pal*) on heraldikas kasutatav subordinaaride hulka kuuluv kujund, vapikilbi äärmine püstväli. See võib paikneda nii kilbi paremas kui ka vasakus servas. Parempoolset piita peetakse õilsamaks kilbiväljaks.

## Vaata ka
* Külgsegmendid

## Viited
Šimpans

**Šimpans** ehk **tavašimpans** (*Pan troglodytes*) on inimlaste sugukonda šimpansi perekonda kuuluv ahv.

Šimpansid elavad looduslikult Kesk- ja Lääne-Aafrika aladel. Geograafilise levila järgi on eristatud mitmeid alamliike: 
**Pan troglodytes schweinfurthii* Giglioli, 1872 - schweinfurthi šimpans
**Pan troglodytes troglodytes* Blumenbach, 1775 - tšegošimpans
**Pan troglodytes verus* Schwarz, 1934 - tavašimpans
**[[Pan troglodytes vellerosus]]*.

Elupiirkonda kaitsevad šimpansid raevukalt. Nende haistmismeel on väga terav ja lõhnataju mängib karjas suurt rolli.

## Viited

## Välislingid
* J B Sutton, ON SOME POINTS IN THE ANATOMY OF THE CHIMPANZEE (Anthropopithecus troglodytes)., J Anat Physiol. oktoober 1883 ; 18(Pt 1): 66–85. PMCID: PMC1288431
*Sissekane CoL-is
* Sissekane ITIS-es
* Sissekane IUCN-is
* Sissekane NCBI Taxonomy database-s
* Sissekane uBio-s
* Ei tasu inimest süüdistada, kui šimpans mõrvab oma liigikaaslase,  www.FORTE.ee, 19. september 2014
Lõvi (heraldika)

**Lõvi** on heraldikas tagajalgadele või vasakpoolsele tagajalale tõusnud lõvi, kes vaatab enda ette. Eesti keeles kasutatakse selle tähistamiseks ka terminit "ründav lõvi". Prantsuse ja inglise keeles on lõvi *lion *või *lion rampant*.

Ajalooliselt peetakse lõvi vanimaks vapiloomaks ja vapikujundiks üldse. On teooria, et heraldika ja vappide kasutamine saigi alguse lõvidega dekoreeritud lääniisanda kilbist. Prantsusmaal Le Mans'i linnas säilitatakse 12. sajandist pärit Anjou krahvi Geoffrey Plantageneti emailhauaplaati, millel kujutatud kilpi ehivad lakata lõvid. Sellise nn gooti vapilõvi kujutamist olevat inspireerinud looduses elavad emalõvid.

Kristlikus sümboolikas seostati emalõvi Võitleva Kiriku ja kristliku õpetuse kaksikloomusega, Jeesuse ja neitsi Maarja austamisega. Lõvist kujunes juba 13. sajandil enamkasutatud vapisümbol, seda kujutati peaaegu veerandil kõikidest vappidest. Lõvide eristamiseks hakati neid esitama eri poosides. Nii on heraldikas tuntud seisev lõvi, tagasivaatav lõvi, magav lõvi, istuv lõvi jms. Sammuvat lõvi arvati sarnaseks barsi, leopardi või pantriga ja siit kujunes välja mõiste "leopardne lõvi". Viimast eristab leopardist pea asend. Lõvi sümboliseerib vaprust, julmust, majesteetlikkust. Lõvi on Jeesuse ja evangelist Markuse atribuutolend.
## Vaata ka
*Heraldika mõisteid
Ühiskorter

**Ühiskorter** ehk **kommunaalkorter** (vene keeles *коммунальная квартира*, kõnekeeles *коммуналка*) oli Nõukogude Liidu, sealhulgas ka Eesti, ja teistegi riikide linnades elamispinna nappuse tõttu laialt levinud üürikorteri tüüp.  

Sellises korteris elas eri tubades eri perekondadest inimesi või eri perekondi. Ühiskorteris või olla üks või mitu tualetti, kööki ja vannituba, mida kasutati ühiskorteri elanike poolt ühiselt. 

Ühiskorteriteks muudeti tavaliselt suured natsionaliseeritud ehk riigistatud korterid, mida üüriti tubade kaupa välja alaliseks elamispinnaks.

Termin "kommunaal" on tuletatud sõnast *commune*.
Sander Liivak

**Sander Liivak** (21.08.1997–19.07.2012 Sander Alfred Liivak, sündinud 18. märtsil 1972 Tartus) on eesti tõlkija.

1998. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal.

## Tõlkeid
Ta on tõlkinud peamiselt ungari ja soome keelest.
*János Aranyi ballaade. Tartu 1999. ISBN 9985909259
*Sándor Márai. "Küünlad põlevad lõpuni". Tallinn: Varrak, 2002. ISBN 9985306368
**Kordustrükk: Eesti Päevalehe LP raamatusarja "Aegumatud armastuslood" 37. raamat. Tallinn: Varrak, 2016. ISBN/ISSN 9789985338575
*Mihály Hoppál. "Šamaanid Aasias ja Euroopas". Tallinn: Varrak, 2003. ISBN 9985306791
*Imre Kertész. "Saatusetus". Tallinn: Eesti Raamat, 2004. ISBN 998565465X
*Tuija Lehtinen. "Tiivad varvaste vahel". Tallinn: Eesti Ekspressi Kirjastus, 2005. ISBN 9985962532
*Harri Rinne. "Laulev revolutsioon: Eesti rokipõlvkonna ime". Tallinn: Varrak, 2008. ISBN 9789985317167
*Kató Lomb. "Kuidas ma keeli õpin ehk Kuutteist keelt oskava tõlgi märkmed". Tallinn: Verb, 2016. ISBN 9789949969074
*Antti Tuuri. "Alkeemikud. Maine armastus". Tallinn: Eesti Raamat, 2016. ISBN 9789949567607
*Erkki Vettenniemi. "Solženitsõn. Elu ja eetos". Tõlkinud Maimu Berg ja Sander Liivak. Tallinn: Tänapäev, 2018. ISBN 9789949854172
*Antto Terras. "Tallinna tapjad: Armutu aeg Eestis." Tallinn: Tänapäev, 2020. ISBN 9789949859313
*Juhani Karila. "Väikese haugi püük". Tallinn: Hea Lugu, 2021. ISBN 9789916646120
*Heikki Kulta. "Iceman: Kimi teekond". Tallinn: Ühinenud Ajakirjad (Vesta), 2021. ISBN 9789916634660
*Martta Kaukonen. "Liblika kannul". Tallinn: Hea Lugu, 2022. ISBN 9789916646786

## Liikmesus
Ta on Eesti Kirjanike Liidu, Emakeele Seltsi ja Eesti Ungari Seltsi liige.

## Tunnustus
2014. aastal pälvis ta esimese eestlasena Ungari kirjandusauhinna Bálint Balassi mälestusmõõga.

## Viited

## Välislingid
*Sander Liivaku koduleht
Robert Plant

**Robert Anthony Plant** (sündinud 20. augustil 1948 West Bromwichis) on Suurbritannia laulja, tuntud eelkõige Led Zeppelini laulusolistina. Plant huvitus laulmisest ja rokkmuusikast juba varases eas.

Pärast Led Zeppelini laialiminekut 1980. aastal on Robert Plant tegutsenud sooloartistina. Album "Raising Sand" (2007) võitis 2009. aastal Grammy auhinna.

Ajakirja Rolling Stone 2008. aasta väljaandes jõudis Robert Plant läbi aegade parimate laulusolistide edetabelis 15. kohale. 2011. aastal valisid lugejad Planti parimaks lauljaks läbi aegade.

16. juunil 2014 esines ta Saku Suurhallis.

## Sooloalbumid
* "Pictures At Eleven" (1982)
* "The Principle of Moments" (1983)
* "Shaken'n'Stirred" (1985)
* "Now and Zen" (1988)
* "Manic Nirvana" (1990)
* "Fate of Nations" (1993)
* "Dreamland" (2002)
* "Mighty Rearranger" (2005)
* "Now and Zen" (2006)
* "Raising Sand" (2007, koos Alison Kraussiga)
* "Band of Joy" (2010)
* "Lullaby and the Ceaseless Roar" (2014)
* "Carry Fire" (2017)
* "Saving Grace" (2025)
Linnurada

**Linnurada** on Eesti ornitoloogiaalane ajakiri, mille keskmes on Lääne-Eesti linnustik. Ajakiri ilmub alates 1997. aastast, selle eelkäija oli Läänemaa Linnuklubi Infoleht (ilmus 1993–1996).

Ajakirja annavad välja Läänemaa Linnuklubi, Saaremaa Linnuklubi ja Pärnumaa Linnuklubi Buteo. Ajakirja sisu ja väljaandmise eest vastutab Ivar Ojaste.

## Välislingid
*Ajakirja koduleht
Pottpaat

**Pottpaat** on ümarate vormidega potikujuline ujuvvahend. Seda kasutati peamiselt Mesopotaamia vaikse vooluga jõgedel. Sõuti väikeste mõladega.

## Välislingid
* Boats of Early Mesopotamia
Goddert von Plettenberg

**Goddert von Plettenberg** (ka **Gotthard**) oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1450–1461.

Goddert oli Wolter von Plettenbergi sugulane. Võimalik, et Wolteri karjäär ordus sai alguse just tänu talle. Aastatel 1447–1449 oli Goddert ka Narva foogt.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 671 (lk 510).
Marko Pomerants

**Marko Pomerants** (sündinud 24. septembril 1964 Tamsalus) on Eesti poliitik ja riigitegelane.

Aastatel 2003–2005 oli Marko Pomerants Eesti sotsiaalminister, aastatel 2009–2011 Eesti siseminister ja aastatel 2015–2017 Eesti keskkonnaminister.

## Haridus
Marko Pomerants on lõpetanud 1982. aastal Tamsalu Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Ülikooli geoloogia erialal diplomitööga "Pandivere Riikliku Veekaitseala ratsionaalne majandamine ja funktsionaalne tsoneerimine". 2002. aastal sai avaliku halduse magistrikraadi. Tema magistritöö teemaks oli "Intergovernmental Investment grants. Practice, Theory and Possibilities. The Case of Estonia".

## Töökäik ja tegevus ühingutes
Pomerants on töötanud aastatel 1989–1990 Rakvere Looduskaitse Valitsuse juhataja asetäitjana, aastatel 1990–1994 Lääne-Viru Maavalitsuses looduskaitse talituse juhatajana ja aastatel 1994–1995 keskkonnaosakonna juhatajana.

Ta on SA Virumaa Muuseumid nõukogu esimees ja Eesti Võrkpalliföderatsiooni juhatuse liige.

## Poliitiline tegevus

Aastatel 1995–2003 oli Marko Pomerants Lääne-Viru maavanem ja seejärel aastatel 2003–2005 Eesti sotsiaalminister Juhan Partsi valitsuses. Pomerants astus 2002. aastal Isamaa ja Res Publica Liidu (esmalt Res Publica) liikmeks. Ta on olnud X, XI (mh keskkonnakomisjoni esimees) ja XII ja XIII Riigikogu liige. 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Viru maakonnas), sai 2681 häält ning osutus valituks ringkonnamandaadiga. Temast sai aga Eesti keskkonnaminister ja Riigikogus asus ta tööle alles pärast valitsuseliikme volituste lõppemist 12. juunil 2017.

Ta kandideeris ka 2023. aasta Riigikogu valimistel, kogus valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa) 590 häält ega osutunud valituks.

## Muu
2012. aasta märtsis kirjutas ajaleht Põhjarannik viitega Toila vallavolikogu liikmele Ronald Peetsile, et riigikogu liige Marko Pomerants hoiatas teda umbusaldamast volikogu esimeest Kalle Lehismetsa, viidates ohule jätta Toila sadama ja rannaala arendamise projekt riigi toetuseta.

## Luulelooming
Marko Pomerants on tuntud ajakirjanduses avaldatud lihtsakoeliste salmide poolest, mida ajaleht Postimees nimetas pomeriimideks.

## Tunnustus
* 2000 – Piirivalve teeneteristi II klass
* 2001 – Eesti Kaitseväe mälestusmedal "10 aastat taastatud kaitseväge" 
* 2002 – Piirivalve rinnamärk "Mõõk ja Ilves"
* 2002 – Päästeteenistuse kuldrist
*2004 – Pressisõber
* 2004 – Rehepapp (Eesti maksumaksja vaenlane) 

## Viited

## Välislingid

* Marko Pomerants saates "Kukul külas", 12. oktoober 2003, 1. osa, 2. osa
* "Marko Pomerants: hurraa, olen ülekaaluline!" Postimees, 29. oktoober 2008
Max Minghella

**Max Minghella** (täisnimega **Max Giorgio Choa Minghella**; sündinud 16. septembril 1985 Hampsteadis Londonis) on Suurbritannia filminäitleja.

## Elulugu

Max Minghella sündis itaalia päritolu Briti filmilavastaja ja näitekirjaniku Anthony Minghella ning tema koreograafist abikaasa, hiina päritolu Carolyn Choa pojana. Armastus filmikunsti vastu tekkis tal juba lapsepõlves, kui ta sai sageli isaga filmivõtetel kaasas käia.

Ta õppis Londoni mainekas erakoolis University College School, kuid soovi tõttu näitlejaks saada jättis keskkooli pooleli ning läbis organisatsiooni National Youth Theatre korraldatud näitekunstikursused.

Max Minghella esimene episoodiline osa oli 1999. aastal filmis "Toy Boys". Ka oma isa lavastatud filmis "Külmale mäele" (2003) oli tal vaid nii väike roll, et tema nime ei pandud isegi filmi tiitritesse. Seetõttu loetakse tema esimeseks kutseliseks osatäitmiseks Aaron Naumanni rolli probleemsest Ameerika juudiperest kõnelevas filmis "Bee Season" (2005).

Asunud püsivalt elama Ameerika Ühendriikidesse New Yorki, jätkas ta õpinguid Columbia Ülikoolis.

Max Minghella on 178 cm pikk. Tema elukaaslased on olnud näiteks Leigh Lezark ja Elle Fanning.

## Filmirolle
* "Bee Season" (2005) – Aaron
* "Süriaana" (2005) – Robby Barnes
* "Art School Confidential" (2006) – Jerome
* "Elvis and Annabelle" (2007) – Elvis
* "Hippie Hippie Shake" (2008) – Martin Sharp
* "Brief Interviews with Hideous Men" (2008) – jutustaja
* "Agora" (2009, tootmises) – Davo

## Välislingid
* 
* Max Minghella Online. Fännileht (*inglise keeles*)
* The Max Factor. USA Weekend Magazine, 20. november 2005 (*inglise keeles*)
Friedrich Adolph von Ditmar

**Friedrich Adolph von Ditmar** (9. veebruar 1724 Tallinn – 8. oktoober 1788 Jäärja mõis) oli Liivimaa aadlik.

Friedrich Adolph von Ditmar sündis Rootsi kapteni ja Tatruse mõisniku Otto Wilhelm von Ditmari ja Ursula von Dückeri pojana. Ta sündis Tallinnas ning ristiti Tallinna toomkirikus. Tema vaderite seas olid asekuberner Friedrich von Löwen (1654–1744) ja maanõunik Bengt Heinrich von Bistram (1667–1724).

Ta teenis meeskohtuassessorina, samuti Pärnu kreisi rentmeistrina. Läks tsiviilteenistusest erru 1783. aastal. Teistel andmetel tegutses veel 1785. aastal kreisirentmeistrina.

Oli Saarde koguduse vanemeestseisja (*ältester Kirchenvorsteher*).

Talle kuulusid Kuru ja Põriki mõis. Ta oli ka Jäärja mõisa rentnik.

## Perekond

Friedrich Adolph von Ditmar abiellus 3. jaanuaril 1766 Keilas Anna Martha von Haffsteiniga (1748–1802), kes oli Keila mõisniku major Otto Ernst von Haffstein tütar. Abielust sündisid:
*Anna Louisa von Ditmar (1769–1852), abiellus major Karl Moritz von Brömseniga
*Woldemar Adolph von Ditmar (1770–1837), vene major, Vändra mõisnik
*Beata Christina von Ditmar (sünd. 1773), abiellus major Carl Heinrich von Kohleniga

## Esivanemad

## Vaata ka
*Ditmar

## Viited
Hans-Georg Aschenbach

**Hans-Georg Aschenbach** (sündinud 20. oktoobril 1951 Brotterodes) on endine Saksa DV suusahüppaja. Aschenbachi karjääri edukam aeg oli 1970. aastatel, kui ta oli üks maailma paremaid suusahüppajaid.

Aschenbach võitis 1969. aastal juunioride Euroopa meistrivõistlused. 1973. aastal võitis ta suusalennu maailmameistrivõistlustel kuldmedali.

1973–1974 hooajal võitis Aschenbach nelja hüppemäe turnee ja 1974. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli kahekordseks maailmameistriks, olles esimene nii normaalmäel kui ka suurel mäel. Samal aastal valiti ta Saksa DV aasta sportlaseks.

1976. aasta olümpiamängudel Innsbruckis võitis ta normaalmäel olümpiakulla.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

* 1976  Innsbruckis
**  **olümpiavõitja** normaalmäel

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 1974  Falunis
**  **maailmameister** normaalmäel 
**  **maailmameister** suurel mäel 

### [[Suusalennu maailmameistrivõistlused|Suusalennu maailmameistrivõistlustel]]

* 1973  Oberstdorfis
**  **maailmameister** lennumäel

### [[Nelja hüppemäe turnee võitjad|Nelja hüppemäe turneel]]

* **1. koht: 1973-1974** 

## Välislingid

*
Porto-Novo

**Porto-Novo** (ka *Hogbonou* ja *Adjacé*) on Benini pealinn. Asub Guinea lahe ranniku lähedal. Porto-Novo on Cotonou järel riigi suuruselt teine linn. Linnas asuvad riigi parlament, president ja mõned ministeeriumid. Suurem osa ministeeriumitest asub Cotonous.

Linn tekkis arvatavasti 16. sajandil. 17. sajandil sai linnast portugallaste orjakaubanduse keskus. Sealt saadeti orjad laevadel Ameerikasse. 1900. aastal sai linnast Prantsuse Dahomee pealinn. Linna asus Ameerikast palju vabanenud endisi orje.
Lõuna-Aafrika

**Lõuna-Aafrika** on regioon, mis hõlmab Aafrika mandri lõunaosa.

ÜRO liigituse järgi kuulub Lõuna-Aafrika koosseisu viis riiki: Botswana, Lesotho, Lõuna-Aafrika Vabariik, Namiibia ja Svaasimaa. Neist viiest riigist koosneb ka 1969 asutatud Lõuna-Aafrika Tolliliit.

Loodusgeograafilise liigituse järgi hõlmab Lõuna-Aafrika Cunene ja Zambezi jõest lõuna poole jäävad alad. Cunene on Angola ja Namiibia piirijõgi, Zambezi on Sambia ja Zimbabwe piirijõgi. Seega kuuluvad selle liigituse järgi Lõuna-Aafrikasse lisaks eelmises lõigus mainitud riikidele Zimbabwe ja Mosambiigi lõunaosa. Seda liigitust on kasutatud loomastiku kirjeldamisel. Et see liigitus poolitab Mosambiigi, siis ei saa seda kasutada inimgeograafias, sh majandus- või poliitilises geograafias.

1980 asutati Lõuna-Aafrika Arengukogukond, et soodustada koostööd piirkonnas. Sinna kuulub 15 riiki, peale ÜRO liigituse veel Angola, Kongo DV, Madagaskar, Malawi, Mauritius, Mosambiik, Sambia, Seišellid, Zimbabwe ja Tansaania. ÜRO liigituse järgi kuuluvad need kümme riiki Kesk- või Ida-Aafrikasse.

Loodusvarade poolest on Lõuna-Aafrika väga rikas. Seal on maailma suurimad plaatina- ja üldse plaatinametallide, samuti kroomi, vanaadiumi ja koobalti varud. Peale selle leidub seal uraani, kulda, titaani, rauda ja teemante. Põhilise osa Lõuna-Aafrika ekspordist moodustavad kaevandatud maavarad.

## Vaata ka
*Must Aafrika
Norra (täpsustus)

**Norra** on mitme koha nimi:

***[[Norra]]** on riik Põhja-Euroopas.
***[[Norra (Järva)|Norra]]** on küla Järva vallas.

## Vaata ka
*Norra allikad ehk Norra allikajärv ehk Norra allikajärvik (Norra-Oostriku allikate ala) Koeru vallas
*Norra mõis
*Norra oja
Lebjažje (Lomonossovi rajoon)

**Lebjažje** on alev Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis, Lebjažje valla keskus.

Lebjažje asub Soome lahe lõunakaldal Lebjažja jõe suudmes, 25 km Lomonossovist läänes ja 30 km Sosnovõi Borist idas.

Lebjažjes elas 2009. aastal arvestusliku seisuga 5600 elanikku. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikke 4821. Asula pindala on 0,5 km².

Lebjažjes on väike sadam. Alevit läbib Peterburi–Sosnovõi Bori–Laukaansuu raudtee ja on raudteejaam.

Alevis asub mitu väeüksust (sealhulgas sõjaväeosa nr 3526). Seal on ka hüljatud maa-alused raketišahtid, mille juures radioaktiivsus ületab looduslikku taset 20 korda.

Vaatamata kaugusele piirist asub Lebjažje piiritsoonis. Sissepääs sinna on ainult lubadega.

Lebjažjes töötab lasteaed, kus käib üle saja lapse. Lasteaed töötab suvi läbi. Kaks korda nädalas korraldatakse lastele väljasõite mere äärde. Enne iga väljasõitu puhastatakse randa klaasikildudest ja muudest jäätmetest.

Alev asub Lebjažje kaitsealal, mis loodi 1979. aastal veelindude kaitseks.

## Ajalugu

Esimest korda mainiti Lebjažjet kirjalikult 18. augustil 1500.

1667. aasta kaardil asus praeguse Lebjažje alal ja sellele väga lähedal 6 väikest küla ja oli väike luteri kirik. See maa-ala kuulus Rootsile, aga külanimede põhjal (Assikala, Karkila, Kurgula, Riikola, Ykemäki) elasid seal ingerlased.

Põhjasõjas vallutas selle piirkonna Venemaa. Peeter I annetas selle kandi Boriss Šeremetevile. 1745 kuulus sealne mõis viimase lastele, tõelisele kammerhärrale Pjotrile ja ratsapolgu kornetile Sergeile. 1747 kuulus mõis Pjotrile üksinda, 1787 samuti. Pärast Pjotri surma päris selle tema poeg Nikolai, samuti ülemkammerhärra. 1837 müüs viimase poeg Dmitri mõisa polkovnikule A. Seifertile. 1844 oli mõisa kunagine ala jaotunud mitme omaniku vahel. Edaspidi vahetusid nende omanikud tihti ja omanike hulka kuulus ka kirjanik Mihhail Saltõkov-Štšedrin.

1867. aastaks oli Lebjažje serva tekkinud lootside asundus ja tänapäeval nimetatakse seda kohta Lootside asumiks (*Lotsmanskoje*). 1870. aastatel avati Lebjažjes lootside kool, mis oli kaua aega ainus lootside kool Venemaal.

20. sajandi algul hakkas Lebjažje kujunema suvituspiirkonnaks.

Teise maailmasõja ajal kuulus Lebjažje Oranienbaumi platsdarmi, mida Saksamaa vallutada ei suutnudki. Lebjažjes asusid haiglad, partisanirühmade staap, sidesõlmed ja Primorje operatiivgrupi poliitosakond. Seal anti välja rindeajalehte, seal asusid soomusrongid "Baltijets" ja "Za Rodinu!". Tänapäevani leidub asulas ja selle ümbruskonnas palju tollaste kaitserajatiste jäänuseid.

2. novembril 1968 sai Lebjažje aleviks.

## Välislingid
*http://lebiaje.narod.ru/ 
*http://spb-gazeta.narod.ru/lebiaje.htm
Orkestritrummid

**Orkestritrumme** ehk *tom* 'e kasutatakse orkestrites ja trummikomplektides. Tavaliselt on orkestris neid vähemalt kaks ja komplektis kolm. Kõik kolm on eri kõrgusele häälestatud. Komplektis seisavad kaks *tom* 'i suure trummi peal ja kolmas -- kõige suurem ja kõige madalama kõlaga -- maas kolme jala peal.

----

**Komplekti ''tom'' 'id:**

http://www.bananas.com/multimedia/articles/BodyImage/toms.jpg
https://archive.today/20130630175455/static.zoovy.com/img/surfcitymusic/W180-H180-Bffffff/tom_drums/goldrush_power_tom.jpg
https://archive.today/20130629222929/www.mt-ac.com/moddb/assets/ebay/drums/instructions/tom%20diagram.jpg

**Orkestritrummid:**

http://www.thomann.de/prodbilder/130642.jpg
Detsembrikuumus

**"Detsembrikuumus"** on Eesti film 2008. aastast, mis räägib 1924. aasta aset leidnud 1. detsembri riigipöördekatsest.

Filmi režissöör on Asko Kase ning stsenaristid Mihkel Ulman ja Lauri Vahtre.

30. septembril 2009 otsustas Eesti Filmi Sihtasutus esitada filmi "Detsembrikuumus" parima võõrkeelse filmi Oscari kandidaadiks.

## Sisu
Tanel Rõuk ja Anna Rõuk on vastselt abiellunud ja plaanivad Eestist lõplikult lahkuda. Nende piiri taha siirdumise hommikul, 1. detsembril 1924. aastal algab aga mäss. Riigi armeest lahkunud Tanel peab ametisse naasma, et päästa oma naine, kes on langenud pantvangi kommunistide liidri kätte. Punaste rünnaku alla langevad nii riigikogu hoone Toompeal, Tondil asuv sõjaväekool, riigivanema maja, kaitseministeerium kui ka muud strateegilise tähtsusega objektid. Kui mäss on peaaegu kogu linnas vaevaliselt maha surutud, tuleb välja, et riigi saatus sõltub telegrammist, millega kommunistid plaanivad paluda piiri tagant Venemaalt abi. Saatusliku sõnumi saatmist suudetakse viimasel hetkel takistada. Pärast mässu lõppemist ja Anna vabastamist jõuavad Tanel ja Anna viimaks raudteejaama, et oma tuleviku suhtes otsus teha.

## Osatäitjad
### Väljamõeldud tegelased
*Sergo Vares kehastab Tanel Rõuku.
*Liisi Koikson kehastab Anna Rõuku.
*Ain Lutsepp kehastab Julius Saarepuud.
*Piret Kalda kehastab Maret Saarepuud.
*Emil-Joosep Virkus kehastab Joosep Saarepuud.
*Tambet Tuisk kehastab Spetsialisti.
*Mait Malmsten kehastab Jurist Jaani, kelle prototüübiks on Jaan Anvelt.

### Ajaloolised tegelased
*Tõnu Kark kehastab kindralmajor Ernst Põdderit.
*Carmen Mikiver kehastab Elsa Kingisseppa.
*Priit Pedajas kehastab kindralmajor Johan Unti.
*Ilkka Koivula kehastab Otto Kuusineni.
*Jevgeni Knjazjev kehastab Grigori Zinovjevit.

## Film arvudes

2008. aasta jooksul kogus film Eesti kinodes 50 369 vaatajat.

## Viited

## Välislingid
* Erkki Bahovski "Mässufilm mässab ''action''i mõttes". Postimees, 17. oktoober 2008
* Kristiina Davidjants ""Detsembrikuumus" on nagu päris märulifilm". Eesti Päevaleht, 18. oktoober 2008
* Lauri Vahtre ""Detsembrikuumus", riigi tellimus ja propaganda". Sirp, 6. veebruar 2009
Lääne-Aafrika

**Lääne-Aafrika** on regioon, mis hõlmab Aafrika mandri lääneosa.

ÜRO liigituse järgi  kuulub Lääne-Aafrika koosseisu 16 riiki:

*
*
*
* 
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

 **Suurbritannia territoorium**

* Saint Helena

## Vaata ka
*Lääne-Aafrika Riikide Majandusühendus
*Must Aafrika
*Kesk-Aafrika
*Ida-Aafrika
*Lõuna-Aafrika
*Põhja-Aafrika
Kesk-Aafrika

**Kesk-Aafrika** on regioon, mis hõlmab Aafrika mandri keskosa.

Tavaliselt arvatakse Kesk-Aafrika riikide hulka Angola, Burundi, Ekvatoriaal-Guinea, Gabon, Kamerun, Kesk-Aafrika Vabariik, Kongo DV, Kongo Vabariik, Rwanda, São Tomé ja Príncipe ja Tšaad. Mõnikord arvatakse Kesk-Aafrika riikide hulka ka Keenia, Tansaania ja Uganda, kuid mitte Angola, Kamerun, São Tomé ja Príncipe ning Tšaad.  

ÜRO liigituse järgi kuulub Kesk-Aafrika koosseisu 9 riiki:

*
*
*
*
*
*
*
*
*

Briti koloniaalajal eksisteeris alates 1953. aastast Rodeesia ja Njassamaa Föderatsioon ehk Kesk-Aafrika Föderatsioon, millesse kuulusid Põhja-Rodeesia (praegu Sambia), Lõuna-Rodeesia (praegu Zimbabwe) ning Njassamaa (praegu Malawi). Seda föderatsiooni hüüti ka Briti Kesk-Aafrikaks. 

## Vaata ka
*Must Aafrika
*Lõuna-Aafrika
*Ida-Aafrika
*Lääne-Aafrika
*Põhja-Aafrika
Merike Martinson

**Merike Martinson** (neiuna **Merike Kõuhkna**; sündinud 9. oktoobril 1940 Viljandis) on eesti arst ja poliitik, Eesti Keskerakonna liige. Aastatel 2005–2017 oli ta Tallinna abilinnapea. 

Ta on lõpetanud 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ning töötanud mitmes haiglas lastearsti ja anestesioloogina. 1979. aastal kutsuti ta äsja valminud Tallinna linna kliinilisse lastehaiglasse looma anestesioloogia-reanimatsiooniosakonda. 1983. aastal kaitses ta Moskva II Meditsiiniinstituudis meditsiiniteaduste kandidaadi väitekirja laste intensiivravi alal. 

Merike Martinson on olnud Tallinna Lastehaigla peaarst (1991–2001) ja enne abilinnapeaks hakkamist oli ka Tallinna Lastehaigla juhatuse esimees (2001–2005).  

Merike Martinson on 1998. aastast Eesti Keskerakonna liige. Ta on AS Lääne-Tallinna Keskhaigla, SA Tallinna Lastehaigla, SA Tallinna Lastehaigla Toetusfondi ja Mustamäe Kiriku Sihtasutuse nõukogu liige. 

## Tunnustus

* 2000 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
* 2002 aasta naine
* 2006 Tallinna teenetemärk (tunnustatud lastearst ja Tallinna Lastehaigla kauaaegne juht)
* 2007 Ühenduse Alkoholivaba Eesti aasta aateinimene (alkoholipoliitika, karskusidee edendamise ja Tallinna esimese alkoholivaba noortekohviku avamisele kaasaaitamise eest)
* 2014 Aasta tervisesõber
* 2015 Tallinna vapimärk
* 2018 Harju maakonna aukodanik

## Isiklikku
Tema vend on Tiit Kõuhkna.

## Viited

## Välislingid
* Merike Martinson saates "Kukul külas", 19. detsember 2004, 1. osa, WMA fail, 2. osa, WMA fail
Imeni Morozova

**Imeni Morozova** on alev Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Asub Neeva paremal kaldal, 59 km Peterburist idas.

Imeni Morozova tekkis töölisasulana püssirohutehase juurde. 1922. aastal sai asula nime revolutsionääri ja õpetlase Nikolai Morozovi järgi, kes oli aastatel 1884–1905 vangistuses lähedalasuvas Schlüsselburgi kindluses.

## Elanike arv
* 10 400 (2006)
* 10 200 (2009)
* 10 700 (2010)

Tuntud inimesi: Grigori Zobatš (Григорий Григорьевич Зобач)

## Viited

## Välislingid
*Imeni Morozova mitteametlik koduleht
*http://web.archive.org/20021006081224/morozovka.by.ru/
Peeter Mardna

**Peeter Mardna** (sündinud 24. oktoobril 1938 Tallinnas) on eesti arst, sõudja ja poliitik.

## Haridus
Ta on lõpetanud 1957. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Töötanud radioloogina mitmes meditsiiniasutuses. 1980–1987 oli Mardna Tallinna Kiirabihaigla röntgendiagnostika osakonna juhataja, seejärel kuni 2001. aastani Magdaleena Haigla peaarst.

## Töö ja poliitiline tegevus
Ta on olnud Eesti Terviseameti järelevalve osakonna juhataja (2002–2015), juhtivinspektor ja arstiabi kvaliteedi eksperdikomisjoni aseesimees ning Ida-Tallinna Keskhaigla nõukogu liige. Peeter Mardna sai aprillis 2007 distsiplinaarse süüteo toimepanemise eest noomituse. 

Ta on alates 2009. aastast Keskerakonna liige. 2002–2009 kuulus ta Eestimaa Rahvaliitu. Kuulub Tallinna volikogusse. Peeter Mardna on Eesti Rooma Klubi liige.

## Sport
Peeter Mardna hakkas 1951. aastal käima Erich Veetõusme jooksu- ja David Klassi suusatreeninguil, 1953–1956 jätkas treeninguid Aleksander Tšikini kergejõustiklaste rühmas. 
Sõudmist hakkas harrastama 1957 Erich Seileri ja Jüri Kuruli suunamisel. 

### Tulemused
* EM-il 1969 roolijata kahepaadil 7. koha. 
* Võitis NSV Liidu meistrivõistlustel 1961 ühepaadil pronksi, 1966 roolijata neljapaadil ja 1967 roolijaga neljapaadil pronksi ning NSV Liidu juunioride meistrivõistlustel 1960 ühepaadil hõbeda. 
* NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1971 roolijata kahepaadil hõbe. 
* NSV Liidu karikavõistlustel 1966 kaheksapaadil 2. ja 1969 roolijata kahepaadil 1. koht. 
* 1969 kahepaadil Moskva regati võitja. 
* Tulnud 9 korral Eesti meistriks: 
** 1960 ja 1964 ühepaadil, 
** 1968 ja 1971 roolijata kahepaadil, 
** 1968 roolijaga kahepaadil, 
** 1971 roolijata neljapaadil, 
** 1967 roolijaga neljapaadil,
** 1965 ja 1970 kaheksapaadil.
* Meistersportlane (1961). 

### Kohtunikuna
* Sõudekohtunikuna 1978–2003 rahvusvahelise sõudespordiliidu litsents, tegutsenud kohtunikuna 1980 Moskva ja 1988 Sŏuli OM-il ning 1995 MM-il.
* Oli 1975–1989 Sõudespordiföderatsiooni kohtunikekogu esimees.
* 1992–2001 EOK ja 1992–2001 EOK täitevkomitee liige, a-st 2010 EOK auliige. 
* Kuulunud 1990–1997 ESK juhatusse. 
* Olnud 1971–1989 Sõudespordiföderatsiooni presiidiumi liige ja 1971–1975 presiidiumi aseesimees, 1989–2001 ja 2009–2017 Sõudeliidu juhatuse liige, ühtlasi 1989–1991 asepresident ja 1991–2001 president.
* Oli 1992 Barcelona ja 2000 Sydney OM-il Eesti sõudedelegatsiooni juht.
* Sõudeliidu aasta aktivist 1994–1995.

## Tunnustus
* 2002 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
* 2008 – Eesti Arstide Liidu aumärk
* 2014 – Tallinna teenetemärk 
* 2015 – Tartu Ülikooli Kliinikumi preemia 
* 2018 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk 
* 2020 – Eesti Vabariigi spordipreemia (**elutööpreemia** - endine sportlane, kohtunik, spordiarst ning spordiaususe eestkõneleja) 
* 2025 – Tallinna arstide liidu elutöö preemia

## Isiklikku
Peeter Mardna ema oli Stella Ernesaksa õde, sisearst Adda Mardna ja isa arst Leonhard Mardna. Peeter Mardna poeg on arst Mihkel Mardna.

## Viited

## Välislingid
* Foto ja andmed volikogus tegutsemise kohta
*
Jüri Ennet

**Jüri Ennet** (sündinud 25. augustil 1943 Matsimaa talus Väike-Kõpu vallas) on eesti arst ja poliitik, erakonna Eesti Keskerakond liige.

Nimepilt "Jüri O.-M. Ennet" kajastab tema vanemate nimesid: Oskar ja [Reet] Maris.

Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna nii psühhiaatri kui ka spordiarstina ning mõlemal alal ka praktiseerinud. Ta on riiklikult tunnustatud kohtupsühhiaatriaekspert. Ta on olnud ka Eesti Eriolümpia arst ja õppejõud, õpetades psühhiaatriat, kliinilist psühholoogiat ja kohtupsühhiaatriat. 
 
Jüri Ennet on töötanud üle 20 aasta Tallinna Psühhiaatriahaigla psühhiaatri ja osakonnajuhatajana.

2009. aasta seisuga on Ennet Ida-Tallinna Keskhaigla Hooldusravikliiniku juhataja ning kuulub ka sama haigla nõukogusse. Selle kõrvalt töötab ta õppejõuna Sisekaitseakadeemias, kohtupsühhiaatriaeksperdina ja ka oma erapraksises (FIE Jüri Ennet – Gratia).

Jüri Ennet on Tallinna Arstide Liidu liige, aastatel 1999–2005 kuulus ta ka selle juhatusse.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kesklinna linnaosas, kogus 73 häält ning ei osutunud valituks.

## Isiklikku
Ennet on abielus ja tal on kolm tütart: Maris, Helena-Reet ja Hanna-Liisa. Jüri Enneti isa vennad olid Artur Ekbaum ja Juhan Ekbaum.

## Loometöö
Jüri Ennet on mänginud psühhiaatrit minisarjas "Täna õhtul Leo Põld".

## Viited

## Kirjandus
*Erlend Ferdinand Vennola. *Nõnda kisendas Vaikus*, 2017.

## Välislingid
* Jüri Ennet "Hallo, Kosmos!", Raadio 2, 9. detsember 2012
*Geni Jüri O.-M. Ennet
Vahur Keldrima

**Vahur Keldrima** (sündinud 27. augustil 1961 Raplas) on eesti arst ja tervishoiuametnik, erakonna Eesti Keskerakond liige.

Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja töötanud mitmes Tallinna haiglas juhtivatel kohtadel, sealhulgas Tallinna Hooldushaigla peaarstina. Samuti on Vahur Keldrima töötanud Sotsiaalministeeriumi kantslerina. Aastatel 1996–2020 oli ta Tallinna Sotsiaal- ja Tervishoiuameti juhataja.

Vahur Keldrima on Tallinna Lastehaigla, Ida-Tallinna Keskhaigla ja Lääne-Tallinna Keskhaigla nõukogu liige. 

## Välislingid
* Foto ja andmed volikogus tegutsemise kohta.
Ralf Allikvee

**Ralf Allikvee** (sündinud 29. mail 1952 Harjumaal) on eesti arst ja haiglajuht. 

Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja töötanud onkoloogiakirurgina mitmes Eesti haiglas.  

Ralf Allikvee on olnud Tallinna Mustamäe haigla peaarst ja 2001. aastast Ida-Tallinna Keskhaigla juhatuse liige, nüüdne juhatuse esimees. 

Ralf Allikvee oli aastatel 2001–2006 erakonna Res Publica liige.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel Mustamäe linnaosas Keskerakonna nimekirjas, sai 123 häält ning ei osutunud valituks.

## Tunnustus
*2009 – Tallinna teenetemärk
*2012 – aasta isa
Boris Kirt

**Boris Kirt** (sündinud 8. aprillil 1942) on eesti insener ja tippjuht. 

Ta lõpetas mehaanikainsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi. Õppis aspirantuuris Süsteemsete Uuringute Instituudis Moskvas, majandusteaduste doktor,

Ta on töötanud tehastes Norma ja Salvo peakonstruktori ja peainsenerina.

Ta on juhtinud Eesti Vabariigi Rahvamajanduskomiteed, Eesti Innovatsioonifondi, Eesti Börsinõukogu ja EBS-i teadusnõukogu; on olnud Eesti Vabariigi Valitsuse majandusnõunik. 

Ta on stažeerinud USA-s, Austrias ja Itaalias.

Aastatel 2006–2011 oli ta Lääne-Tallinna Keskhaigla juhatuse esimees.

Ta kuulus aastatel 2006–2012 Eesti Keskerakonda.

## Tunnustus
*1989 Eesti NSV teeneline insener
Margus Ulst

**Margus Ulst** (sündinud 24. veebruaril 1961 Tartus) on eesti arst, arstiteadlane ja majandustegelane. Ta oli  2003 – 2017 Tartu Ülikooli Kliinikumi juhatuse liige, kelle haldusalasse kuulusid ravi-, õppe- ja teadustöö. Ta kuulub Eesti Reformierakonda.

## Haridus ja karjäär

Ta lõpetas 1986 Tartu ülikooli arstiteaduskonna ja 1987 internatuuri röntgenoloogia alal. Ta spetsialiseerus neuropatoloogiale. Ta on käinud radiodiagnostika väljaõppekursustel Soomes, Austrias, USA-s ja mujal. Aastal 1994 osales ta Inglismaal Yorki ülikoolis tervishoiuökonoomika kursustel. Aastal 1999 sai ta tervishoiuökonoomika alal majandusmagistriks. Ta on end täiendanud tervishoiu juhtimise kursustel. 

Aastatel 1986–1993 töötas ta Tartu Kliinilises Haiglas röntgenoloogina, 1993 samas röntgendiagnostika osakonna juhatajana, 1993–1999 Maarjamõisa haigla peaarsti asetäitjana ja 1999–2003 Tartu Ülikooli Kliinikumi radioloogiateenistuse direktorina. 

Alates 22. detsembrist 2003 kuni novembrini 2017 oli ta Tartu Ülikooli Kliinikumi ülemarst ja juhatuse liige.

Alates novembrist 2018 kuni jaanuarini 2021 oli Ulst Valga haigla juhataja. 

Margus Ulstil on publikatsioone röntgenoloogia, neuroloogia ja telemeditsiini alal.

Ta on Eesti Radioloogia Ühingu ja Euroopa Radioloogiaassotsiatsiooni liige.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.

## Välislingid
* Tutvustus TÜ Kliinikumi lehel
*Valga haigla juht pakkus väljaspool järjekorda oma prominentsetele Rotary klubivendadele koroonavaktsiini, Delfi, 19. jaanuar 2021
Jarno Laur

**Jarno Laur** (sündinud 13. septembril 1975 Tartus) on Eesti poliitik. 

## Poliitiline tegevus
Ta on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige ja Tartu vallavanem. 

Aastatel 2004–2007 oli ta Riigikogu liige Tõnu Kõivu asendusliikmena. Riigikogus kuulus ta põhiseaduskomisjoni ja Estonia huku uurimiskomisjoni.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 554 häält ning ei osutunud valituks.

## Haridus
Laur lõpetas 1993. aastal Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi ja 2008. aastal Tartu Ülikooli Narva Kolledži kohaliku omavalitsuse korralduse alal. 2008. aasta septembris astus Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppesse.

## Töökohad
*1993–1995 Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei referent 
*1996–1999 Johannes Mihkelsoni Fondi direktor 
*1999–2002 rahvastikuminister Katrin Saksa nõunik
*2002–2003 Rahvaerakonna Mõõdukad valimiskampaania koordinaator 
*2003–2004 Väätsa vallavanem 
*2004–2007 X Riigikogu 
*2007–2009 siseminister Jüri Pihli nõunik
*2009–2013 Väätsa vallavanem
*2013–2017 Tartu abilinnapea
*2017– Tartu vallavanem 

Laur oli Tartu Linnavolikogu liige aastatel 2003–2005 ja 2007–2013. 

## Artikleid ja sõnavõtte

*Mees ilma pikenduseta eesnaare.ee, 26. september 2010
*Õhulahing Tartu pärast Linnaleht, 1. oktoober 2010
*Pronksmehejant Moskva huvides sotsdem.blogspot.com, 14. veebruar 2007

## Tunnustus
*Kaitseliidu teenetemedali eriklass, 2011

## Isiklikku
Jarno Laur on abielus, tal on neli last.

## Viited

## Välislingid
*Jarno Laur Tartu linnavalitsuse veebilehel
*Info Tartu Ülikooli Kliinikumi lehel
*Järvamaa sotsiaaldemokraate juhib Jarno Laur SDE koduleht, 30. jaanuar 2012
*Väätsa vallavanema toolile istub Jarno Laur Järva Teataja, 26. oktoober 2009
*Evar Post. Kui vanem töötab kaugel Pere ja Kodu, 17. jaanuar 2010
*Rasmus Rekand. Linna juhivad ärimehed ja õpetajad Tartu Ekspress, 14. november 2013
Jüri Kõre

**Jüri Kõre** (sündinud 31. jaanuaril 1953 Väike-Maarjas) on eesti sotsiaalteadlane ja poliitik.

## Haridus
Ta on lõpetanud 1968. aastal Kaarepere 8-klassilise kooli ja 1971. aastal Tartu 5. Keskkooli. 1976. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna majandusgeograafia erialal. 1986. aastal kaitses Leningradi Ülikoolis väitekirja "Eesti NSV tööjõuressursside kujunemine ja juhtimine" ja sai geograafiakandidaadi kraadi.

## Töö
Aastatel 1976–1981 töötas ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee Majanduse ja Planeerimise Teadusliku Uurimise Instituudis, algul nooremteadurina, hiljem vanemteadurina. Aastatel 1981–1994 oli Tartu Ülikooli vanemteadur ja laborijuhataja. Alates 1990. aastatest on ta töötanud vaheldumisi Tartu Ülikoolis akadeemilistel ametikohtadel ja Tartu linnavalitsuses. Tartu Ülikooli dotsent aastatel 1994–1996, 1997–1999, 2001–2010. Aastatel 1997–1999 ka Siseministeeriumi konsultant (osalise koormusega). Tartu abilinnapea aastatel 1996–1997, 1999–2001 ja 2011–2013. Aastatel 2010–2011 Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna sotsioloogia ja sotsiaalpoliitika instituudi juhataja, 2013–2018 Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste osakonna lektor ja teadur. Aastatel 2018–2022 oli ta Valga vallavalitsuse sotsiaaltööteenistuse juhataja. 2022. aastast on ta Põlva valla sotsiaalosakonna juhataja.

## Ühiskondlik ja poliitiline tegevus
Jüri Kõre on Isamaa Erakonna (varem Isamaa ja Res Publica Liidu) liige. Ta oli Tartu linnavolikogu liige alates 1989. aastast, teda on Tartu linnavolikokku valitud üheksa korda (1989, 1993, 1996, 1999, 2002, 2005, 2009, 2013, 2017).

Aastatel 2013–2017 oli ta Tartu linnavolikogu IRL fraktsiooni esimees ning rahandus- ja sotsiaalkomisjoni liige, aastatel 2020–2021 Isamaa Erakonna fraktsiooni esimees.

Ta on olnud mitme nõukogu ja juhtorgani liige, sealhulgas Tartu linna esindaja Tartumaa Omavalitsuste Liidus ja Eesti linnade päeval, Eesti Linnade Liidu volikogu liige, Tartu Kivilinna Gümnaasiumi, Descartes'i Lütseumi ja Tartu Kunstigümnaasiumi hoolekogu liige, Tartumaa Ravikindlustusnõukogu liige, Eesti Migratsioonifondi nõukogu liige, Tartu Eluasemefondi nõukogu liige ja esimees, Tartu Ülikooli Kliinikumi nõukogu liige ja Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži nõukogu liige.

Olnud ka Eesti ekspert rahvusvahelistes organisatsioonides FEANTSA (the European Federation of National Organisations Working with the Homeless) ja ESN (European Social Network).

## Tunnustus

* 2013 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Välislingid
*Jüri Kõre teaduspublikatsioonid Eesti Teadusportaalis
*Jüri Kõre artiklid Eesti artiklite andmebaasis Index Scriptorum Estoniae
Peep Pree

**Peep Pree** (sündinud 5. detsembril 1958) on eesti ilukirurg. 

Ta on spetsialiseerunud rinnaoperatsioonidele. 

1977. aastal lõpetas ta Miina Härma nimelise Tartu II Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 

Aastatel 1983–1993 töötas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna operatiivkirurgia õppejõuna ja Tartu Ülikooli Haigla üldkirurgina. 

Alates 1992. aastast on ta erakliiniku Clinica juhataja ning plastikakirurg esteetilis-plastilise kirurgia alal. 

Peep Pree on ennast täiendanud USA-s, Brasiilias, Belgias, Rootsis, Saksamaal, Prantsusmaal, Itaalias, Põhjamaades, Kesk-Euroopas, Venemaal, Soomes ja paljudes teistes riikides. 

Ta on Reformierakonna liige. Kuulub Tartu Linnavolikogusse ja Tartu Ülikooli Kliinikumi nõukogusse. 

## Välislingid
*Tutvustus ja foto
*"Tähelaev: Peep Pree" ETV 2013
Andres Ellamaa

**Andres Ellamaa** (24. september 1944 Suhhobezvodnoje, Semjonovi rajoon, Gorki oblast, Vene NFSV – 5. mai 2023) oli eesti arst (neurokirurg) ja poliitik, Eesti Keskerakonna liige.

Ta sündis 1944. aastal Suhhobezvodnoje vanglas Gorki oblastis (tema ema arreteeriti 24. juunil 1941 Tallinnas ja oli saadetud Vene NFSV-sse); 1946. aastal pääses ta koos emaga Eestisse.

Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1968. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1974. aastast meditsiinikandidaat. 

Töötanud neurokirurgina Tallinna Vabariiklikus Haiglas ja Mustamäe haiglas II neurokirurgia osakonna juhatajana. Aastatel 2005–2008 oli ta Põhja-Eesti Regionaalhaigla juhatuse liige ja ülemarst. Lisaks töötas ta arst-konsultandina erakliinikus Clinic.

Ta on olnud ajakirja Nõukogude Eesti Tervishoid toimetaja.

Andres Ellamaa oli Eesti Arstide Liidu asutajaliige ja asepresident 1989–1990 ning Tallinna Arstide Liidu juhatuse esimees 1993–1998.

Ta oli aastatel 1990–1992 Eesti Vabariigi tervishoiuminister. Kuni 2009. aastani oli ta Tallinna Linnavolikogu liige ja on olnud Kesklinna Halduskogu liige.

## Kirjutisi
*Andres Ellamaa: Kahjulik kolesterool võib olla sajandi suurim pettus. Delfi/Elutark, 30. detsember 2015
*Andres Ellamaa. "Arstile jääb valu. Mälestusi ja mõtisklusi". Tammerraamat. 2016

## Tunnustus
* 2002 – Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2006 – Riigivapi III klassi teenetemärk 
* 2006 – Tallinna teenetemärk
* 2007 – Eesti Arstide Liidu aumärk

Lisaks on ta pälvinud Ludvig Puusepa nimelise neuroloogide ja neurokirurgide teadusliku seltsi medali, Tartu Ülikooli Kliinikumi preemia, Tartu Ülikooli arstiteaduskonna tunnustusdiplomi ning PERH-i grand old man-i aunimetuse.

## Viited

## Välislingid

*Foto ja andmed
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Liisa Pakosta

**Liisa-Ly Pakosta** (sündinud 3. septembril 1969 Tallinnas) on Eesti riigiametnik ja poliitik, alates 23. juulist 2024 justiits- ja digiminister, XV Riigikogu liige. 

Ta on olnud Isamaa ja Res Publica Liidu liige, Riigikogu liige ja kuulunud Tallinna linnavolikokku. Aastatel 2015–2022 oli ta soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinik ning 2022. aastal Muinsuskaitseameti peadirektor. 

## Elulugu
Liisa Pakosta on lõpetanud 1987. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1993. aastal Tartu Ülikooli (ajalugu ja pedagoogika). Ta on õppinud Eesti Kunstiakadeemia doktoriõppes muinsuskaitset ja lõpetanud Tallinna Restaureerimiskooli. Ta on pidanud loenguid Eesti Kunstiakadeemias ja Tallinna Ülikoolis. 

Aastatel 1998–1999 oli ta Tallinna Muinsuskaitseameti juhataja. Novembrist 1999 kuni detsembrini 2001 Tallinna abilinnapea (haridus, kultuur, sport, muinsuskaitse). 

Aastail 2004–2006 oli ta Suure Eesti Raamatuklubi juhataja ning 2006–2008 ajakirja Tehnikamaailm. Kodu ja Ehitus peatoimetaja. 

Liisa Pakosta sai seoses Ott Lumi tagasiastumisega 9. novembrist 2009 XI Riigikogu (2007–2011) liikmeks. Riigikogu juhatuse otsusega sai Liisa-Ly Pakosta XII Riigikogu (2011–2015) liikmeks alates 6. aprillil 2011 siseminister Ken-Marti Vaheri asendusliikmena. Riigikogus olles oli ta sotsiaalkomisjoni, hariduskomisjoni ja Euroopa Liidu asjade komisjoni liige. 

3. juulil 2015 nimetas Eesti sotsiaalkaitseminister Liisa Pakosta soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinikuks. Samal päeval teatas Pakosta, et esitas avalduse Isamaa ja Res Publica Liidust lahkumiseks. Tema ametiaeg algas 3. oktoobril 2015. Samas kõlas ka etteheiteid, et Pakosta valiti võrdõigusvolinikuks IRLi poliitilise toe tõttu.

Ta oli 1. juulist 2022 kuni sama aasta 16. oktoobrini Muinsuskaitseameti peadirektor.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel erakond Eesti 200 nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 1732 häält ning osutus valituks.

Ta kandideeris 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogus 383 häält ning ei osutunud valituks.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kesklinna linnaosas, kogus 95 häält ning ei osutunud valituks.

## Liikmesus
* 2008 – Eesti Muinsuskaitse Ümarlaua liige, aseesimees
* Lastekaitse Liidu toetajaliige
* Eesti Lastevanemate Liidu eestseisuse liige
* Eesti Muinsuskaitse Seltsi liige
* Tallinna Männimudila Lasteaia hoolekogu liige
* Tallinna inglise Kolledži hoolekogu liige
* Berni Alpi karjakoerte tõuühingu liige
Liisa Pakosta kuulub Eesti Disainikeskuse nõukogusse.

## Isiklikku
Liisa Pakostal on kolm tütart ja kaks poega. Seitse aastat kestnud kooselust Toomas Uiboga on tal kaks ning kooselust Jaanus Reisneriga kolm last. 

Tema tütar Helena Maria Reisner on lapsnäitleja, kes mängis peaosa Moonika Siimetsa mängufilmis „Seltsimees laps“. 

## Viited

## Välislingid
* Liisa-Ly Pakosta Riigikogu kodulehel
Ester Pruuden

**Ester Pruuden** (sündinud 24. augustil 1972) on Eesti Õdede Liidu president.

Ta on lõpetanud Tallinna Meditsiinikooli.

Ester Pruuden on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.