open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Börje Salming

**Anders Börje Salming** (15. aprill 1951 Kiruna – 24. november 2022) oli Rootsi jäähokimängija, päritolult saam. 

Ta mängis Rootsi  klubides Brynäs IF ja AIK. Brynäs IF koosseisus on ta tulnud 2 korda Rootsi meistriks. 

Ta osales 1992. aasta taliolümpiamängudel ja sai Rootsi koondise koosseisus 5. koha. Rootsi meeskonna koosseisus võitis ta maailmameistrivõistlustel hõbemedali 1973. ja pronksmedali 1972. aastal. 

Ta oli üks esimesi eurooplasi, kes läks NHL-i mängima. Ta mängis seal Toronto Maple Leafsis ja Detroit Red Wingsis. NHL-s mängis ta 17 hooaega ja 1148 mängu kogudes 787 punkti (150+637). 1996. aastal valiti ta Hockey Hall of Fame'i liikmeks.

## Välislingid
*
Volõõnia kõrgustik

**Volõõnia kõrgustik** on kõrgustik Ukraina lääneosas.  Koos Podoolia kõrgustikuga moodustab ta Volõõnia-Podoolia kõrgustiku. Keskmine kõrgus on 220–250&nbsp;m, kõrgeim tipp on 341&nbsp;m (Mizotšski krjaž).

Volõõnia kõrgustik paikneb Volõõnia ja Rivne oblasti piiril ja ulatub Lääne-Bugist Kortšiki jõeni (Slutši jõe lisajõgi). Kõrgustiku pikkus on umbes 300&nbsp;km, laius 40–50&nbsp;km.
Podoolia kõrgustik

**Podoolia kõrgustik** on kõrgustik Ukraina edelaosas. Kõrgused on . Kõrgeim tipp on Kamula mägi (471&nbsp;m). Koos Volõõnia kõrgustikuga moodustab ta Volõõnia-Podoolia kõrgustiku.
Adobe Freehand

**Adobe FreeHand** (varem ka **Macromedia FreeHand** ja **Aldus FreeHand**) oli professionaalne vektorgraafika loomiseks ja töötlemiseks mõeldud tarkvara. See oli aastakümneid Adobe Illustratori ja CorelDRAW peamine konkurent, kuni Adobe selle 2005. aastal koos Macromediaga omandas ja programmi arendamise lõpetas.

## Ajalugu

FreeHandi ajalugu on täis keerulisi omandiõiguste vahetusi:
* **1988:** Altsys Corporation lõi programmi ning müügiõigused sai Aldus Corporation. Versioonid 1–4 kandsid nime Aldus FreeHand.
* **1994:** Aldus liitus Adobe Systemsiga. Kuna tekkis monopolioht (Adobel oli juba Illustrator), sekkus USA föderaalne kaubanduskomisjon (FTC). FreeHandi õigused läksid tagasi Altsysile, mille ostis peagi ära Macromedia.
* **1995–2003:** Macromedia arendas programmi edukalt edasi, tuues turule versioonid 5 kuni 11 (tuntud kui FreeHand MX).
* **2005:** Adobe omandas Macromedia. Seekord lubas FTC tehingul toimuda ning Adobe otsustas keskenduda vaid Illustratori arendamisele, muutes FreeHandi järk-järgult kättesaamatuks.

## Omadused ja pärand

FreeHand oli paljude disainerite lemmik tänu oma kasutajasõbralikkusele ja innovaatilistele funktsioonidele. See oli esimene suur vektorgraafika tarkvara, mis toetas:
* **Mitmikleheküljelisi dokumente:** Võimalus hoida ühes failis tervet kampaaniat (visiitkaardid, plakatid, voldikud).
* **Võimsat otsingu- ja asendussüsteemi:** Võimaldas korraga muuta värve või fonte üle terve keerulise dokumendi.
* **Perspektiivi joonistamist:** Eraldi tööriistad ruumiliste objektide loomiseks.

Kuigi ametlik arendus lõppes 2003. aastal, püsis programm kasutusel veel aastaid. Kasutajad moodustasid isegi liikumise "Free FreeHand", et protesteerida Adobe tegevuse vastu, mis nende arvates pärssis innovatsiooni ja sundis kasutajaid ebamugavamale Illustratorile üle minema.

## Tehniline info

Rakenduse failide failinimelaiend on **FH** (millele järgnes sageli versiooni number, nt .fh11). Adobe Illustrator suudab endiselt avada osa vanemaid FreeHandi faile, kuid paljud efektid ja keerulisemad seaded ei pruugi täpselt üle kanduda.

## Vaata ka
* Adobe Illustrator
* Macromedia
* vektorgraafika

## Viited
Eynne schonne hysthorie

**"Eynne Schonne hysthorie van vunderlyken gescheffthen der heren tho lyfflanth myth den Rüssen unde tataren"** on alamsaksakeelne kirjutis, mis kajastab Vana-Liivimaa positsioonist selle suhteid Moskva suurvürstiriigiga 15. ja 16. sajandi vahetusel. 

Teos valmis 1508. aastal. Selle autoriks peetakse ordumeister Wolter von Plettenbergi sekretäri ja hilisemat Tartu piiskoppi Christian Bomhowerit. Selle trükiversioone pole säilinud, kuid käsikirjalise ümberkirjutise järgi on selle koos põhjalike kommentaaridega trükis avaldanud Carl Schirren.

Teos käsitleb ajavahemikku 1492–1508, mil Liivimaa ja Moskva vahelised suhted olid ülipingelised. Peatähelepanu on pööratud Liivimaa-Moskva sõjale, eriti Smolino lahingule. Et kirjutis oli mõeldud Liivi ordule raha ning tähelepanu kogumiseks, on see vägagi propagandistlik ning Liivimaa Vene-vastast tegutsemist igati õigustav. Siiski on tegu väga väärtusliku allikaga antud perioodist, mis peegeldab läänepoolsete naabrite hirmu Moskva suurvürstiriigi võimu toonase kasvu ees.

Teoses leidub ajastule omaselt liialdusi vägede suurusest, seda eriti vastase puhul. Näiteks on Vene vägede suuruseks 1501. ja 1502. aasta rüüsteretkede puhul arvatud ligi 100 000 meest, ehkki tõenäoliselt olid need umbes kümme korda väiksemad. Samasuguseid, kohati otse "Eynne Schonne hysthoriest" üle võetud liialdusi esineb ka näiteks Balthasar Russowil. Küllaltki õigesti on "Eynne Schonne hysthories" hinnatud aga Smolino lahingu mõju rahuläbirääkimistele, mis oli pea olematu. Hilisemad autorid, eriti Russow, väitsid aga, et ainuüksi selle lahingu võitmine päästis Liivimaa. Bomhoweri teosesse lisab pessimismi ka kirjutamise aeg, mil kuueaastane vaherahu Venega oli lõppemas ja uus oli veel sõlmimata, mistõttu Liivimaal kardeti uut sõda ja võimalikku Vene-Poola liitu nende vastu.

## Publikatsioon
*„Eynne Schonne hysthorie van vunderlyken gescheffthen der heren tho lyfflanth myth den Rüssen unde tataren“, hrsg. von Carl Schirren. In: Archiv für die Geschichte Liv-, Est- und Kurlands, Bd. VIII (1861), lk 113–225 (sisaldab ka Carl Schirreni järelsõna).

## Käsitlusi
*Friedrich Benninghoven. "Russland im Spiegel der livländischen schonnen hysthorie von 1508." *Rossica externa: Studien zum 15.-17- Jahrhundert. Festgabe für Paul Johansen zum 60. Geburtstag*. Toim. Hugo Weczerka. Marburg: Elwer, 1963, lk 11–35. (Sama artikkel on ilmunud ka: Zeitschrift für Ostforschung, 11 (1962), lk 601–625.)
*Juhan Kreem. "Crusading Traditions and Chivalric Ideals: The Mentality of the Teutonic Order in Livonia at the Beginning of the Sixteenth Century." *Crusades*, 12 (2013), lk 233–250.
*Matthias Thumser. "Antirussische Propaganda in der ‘Schönen Historie von wunderbaren Geschäften der Herren zu Livland mit den Russen und Tataren’." *Geschichtsschreibung im mittelalterlichen Livland*. Toim. Matthias Thumser. Berlin: Lit, 2011, lk 133–153. 

‎ 
‎ 
‎ 
‎
Kirsan Iljumžinov

**Kirsan Iljumžinov** (vene keeles Кирса́н Никола́евич Илюмжи́нов, sündinud 5. aprillil 1962 Elistas) on Venemaa ettevõtja, riigitegelane ja maletegelane. 

Iljumžinov oli aastatel 1993–2007 Kalmõkkia Vabariigi president ja 2007–2010 Kalmõkkia Vabariigi pea (Глава Республики Калмыкия).

Ta lõpetas 1979. aastal Elista 3. keskkooli, seejärel töötas aasta aega koostelukksepana tehases Zvezda, siis teenis 2 aastat Nõukogude armees Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonnas ja lõpetas teenistuse vanemseersandina.

1982–1989 õppis Iljumžinov NSV Liidu Välisministeeriumi Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis. 1988 visati ta kursusekaaslaste kaebuse põhjal välja nii instituudist kui NLKP-st alkoholi tarvitamise tõttu avalikus kohas. Iljumžinov kirjutas selle peale NLKP Keskkomitee peasekretärile Mihhail Gorbatšovile, NSV Liidu välisministrile Eduard Ševardnadzele ja KGB juhile Viktor Tšebrikovile kaebuse ning algas pool aastat kestnud uurimine, mille tulemusena ennistati Iljumžinov instituuti ja parteisse.

18. märtsil 1990 valiti Iljumžinov Kalmõkkias asuvast Manõtši valimisringkonnast number 821 Vene NFSV rahvasaadikuks, 1991 NSV Liidu Ülemnõukogu liikmeks.

1992 asutas ta koos tuntud ajakirjaniku Jevgeni Dodoleviga ajalehe Novõi vzgljad, mis ilmub tänapäevani. 1993 valiti Iljumžinov Venemaa ettevõtjate koja presidendiks.

11. aprillil 1993 valiti Iljumžinov Kalmõkkia esimeseks presidendiks, sama aasta detsembris Venemaa Föderatsiooninõukogu esimese koosseisu ja 1996 ametikohast tulenevalt ka teise koosseisu liikmeks. 

1995 valiti ta Kalmõkkia presidendiks tagasi, seekord 7 aastaks. 27. oktoobril 2002 valiti ta teises voorus kolmandaks ametiajaks Kalmõkkia presidendiks (seekord 3 aastaks) ja 24. oktoobril 2005 määras Vladimir Putin ta neljandakski ametiajaks presidendiks (seekord 5 aastaks). Viiendaks ametiajaks ta enam ei soovinud kandideerida ja tema ametiaeg lõppes 24. oktoobril 2010. 

1995–2018 oli Iljumžinov ka Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president. Ta valiti sellele kohale tagasi 2. juunil 2006 ja 29. septembril 2010. Viimasel juhul kandideeris tema vastu maailmameister Anatoli Karpov, aga sai valimistel 55:95 lüüa. 

29. detsembril 2000 sai Iljumžinov jalgpalliklubi Elista Uralan presidendiks. Klubi läks pankrotti 2003 ja selle põhjal asutatud järgmine klubi läks pankrotti 2006.

Iljumžinovi auks on nimetatud asteroid 5570 Kirsan.

## Tunnustus

* 1997 – Sõpruse orden "teenete eest riigi ees ning suure panuse eest sõpruse ja koostöö tugevdamisse rahvaste vahel"
* 2009 – Venemaa valitsuse 2008. aasta teadus- ja tehnikapreemia "vene lihakarjatõugude põhjal loomaliha saamise stabiilse tootmissüsteemi väljatöötamise ja juurutamise eest"
* 2010 – valiti Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks 
* 2012 – Kalmõkkia kangelane
Matthew Bryza

**Matthew James Bryza** (sündinud 16. veebruaril 1964) on endine USA diplomaat, Tallinna Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse juht (2012–2015). 

Bryza astus USA välisteenistusse 1988. aasta augustis. Seejärel töötas ta 1989–1991 Poolas Poznańi konsulaadis ja Varssavi saatkonnas. 

1991–1995 töötas ta USA Riigidepartemangus Euroopa ja Venemaa teemadega. 

1995–1997 töötas ta Moskvas USA saatkonnas algul suursaadiku Thomas Pickeringi eriabina ja seejärel poliitilise ametnikuna, kes tegeles Venemaa Riigiduuma, Venemaa Kommunistliku Partei ja Dagestani teemadega. Ta kutsuti Moskvast tagasi pärast seda, kui ta oma autoga jalakäijat riivas. 

1997–1998 töötas ta Richard Morningstari nõunikuna. Morningstar oli USA suursaadik SRÜ äsja iseseisvunud riikides. Bryza kooskõlastas USA abiprogramme Taga-Kaukaasias ja Kesk-Aasias. Alates 1998. aasta juulist töötas ta USA presidendi ja riigisekretäri erinõuniku asetäitjana Kaspia mere äärsete maade energeetika alal, kooskõlastades USA ministeeriumide ja muude ametkondade tegevust nafta- ja gaasijuhtmete võrgu väljatöötamise alal. 

2001. aasta aprillis hakkas Bryza tööle USA Riikliku Julgeoleku Nõukogus Euraasia asjade direktorina. Ta vastutas USA energeetikapoliitika kooskõlastamise eest selles piirkonnas, mis ulatub Kreekast Kesk-Aasiani. 

2005–2009 oli Bryza Euroopa ja Euraasia asjade abiriigisekretäri asetäitja. Selles ametis vastutas ta USA suhete eest Kaukaasia ja Lõuna-Euroopa riikidega, juhtis USA diplomaatilisi jõupingutusi Abhaasia, Lõuna-Osseetia ja Mägi-Karabahhi konfliktide lahendamiseks ning kooskõlastas USA energiapoliitikat Musta ja Kaspia mere piirkonnas. 

2010. aasta mais määrati ta suursaadikuks Aserbaidžaanis. 21. septembril kiitis määramise kahe vastuhäälega heaks senati väliskomisjon. Vastuhääletanud olid kriitilised Bryza väljaütlemiste suhtes Armeenia kohta. Määramise peab kinnitama ka senat. Senat seda ei teinud ja sellepärast kinnitas senati puhkuse ajal 29. detsembril 2010 president Barack Obama ta ise ametisse. Presidendil on õigus senati talvepuhkuse ajal selliseid määramisi teha, kuid enne järgmist, 2011. aasta lõpus toimuvat talvepuhkust peab senat siiski Bryza kinnitama, muidu muutub tema ametissemääramine õigustühiseks.

2012. aasta jaanuaris lahkus ta suursaadiku kohalt ning asus 1. märtsist 2012 kolmeks aastaks juhtima Tallinnas asuvat Rahvusvahelist Kaitseuuringute Keskust. 

Bryzat on autasustatud Gruusia Kuldvillaku ordeniga 2009. aastal ja Eesti Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärgiga 2010. aastal.

## Isiklikku

Matthew Bryza on 2007. aastast abielus Türgi päritolu välispoliitikaanalüütiku Zeyno Baraniga. Neil on tütar ja nad elavas Istanbulis. 
See on tema teine abielu. Esimene abielu lõppes lahutusega. 

Bryza räägib vabalt hispaania, poola, saksa ja vene keelt ning suhtlustasandil aseri keelt. 

Ta on poola päritolu.

## Välislingid

* Evelyn Kaldoja "Kaitseuuringute keskus saab endale tuntud ameeriklasest juhi" Postimees, 2. märts 2012
AvtoVAZ

**AvtoVAZ** (АвтоВАЗ) on Venemaa autotootja, tuntud ka kui **VAZ** (ВАЗ, lühend venekeelsest nimest Волжский автомобильный завод, eesti keeles tuntud kui **Volga Autotehas**). AvtoVAZi peakorter paikneb Togliattis Samara oblastis.

Varasemad VAZ-i marki autod kandsid marginimesid Žiguli, Niva, Sputnik ja Samara ja Oka. Tänapäeval toodetakse autosid kaubamärgi Lada all.
John Fredriksen

**John Fredriksen** (sündinud 11. mail 1944) on Norra päritolu suurärimees. Fredriksen oli Norra rikkaim inimene, kuid otsustas 2006. aastal vahetada Norra kodakondsuse Küprose oma vastu. Tema varanduse suuruseks hinnati 2007. aastal 11 miljardit dollarit.

Fredriksen kontrollib Bermudal peakorterit pidava laevakompanii Frontline kaudu maailma suurimat, 66 alusest koosnevat naftatankerite laevastikku. Teine Fredrikseni kontrollitav Bermudal registreeritud ettevõte Golar LNG opereerib 13 vedelgaasilaeva.

Fredriksenil on suur osalus naftapuurtornide operaatoris SeaDrill ning kalakasvatusega tegelevas ettevõttes Marine Harvest.

Fredriksen on lesk, kaksikutest tütarde isa.
Urmas Sutrop

**Urmas Sutrop** (sündinud 7. juunil 1956) on eesti keeleteadlane.

Ta lõpetas aastal 1974 Tallinna 44. Keskkooli ja aastal 1984 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna bioloogia-tsütoloogia-histoloogia erialal bioloogi, bioloogia- ja keemiaõpetaja kvalifikatsiooniga. Diplomitöö teemaks oli "*Ardisia crispa* A. DC. lehe baktersõlme siseste taimerakkude peenehitus".

Tal on filosoofiadoktori kraad Konstanzi Ülikoolist. Tema doktoritöö teema on "Tajusõnavara eesti keeles: tüpoloogia, ajalugu ja kognitsioon" (*The Vocabulary of Sense Perception in Estonian: Typology, History, and Cognition*).

Ta on alates 2006. aastast Tartu Ülikooli antropoloogilise ja etnolingvistika õppetooli ning alates 2007. aastast üldkeeleteaduse õppetooli antropoloogilise ja etnolingvistika professor. 2000–2015 oli ta Eesti Keele Instituudi ning 2015–2020 Eesti Kirjandusmuuseumi direktor.

Sutrop astus 2014. aastal Reformierakonda. Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 2 ja sai 1109 häält, kuid valituks ei osutunud.

## Tunnustus
* 2012 – Kaitseministeeriumi hõberinnamärk 2. klass
* 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2001 – B. G. Forseliuse Seltsi medal "Wastne Testament 1686"

## Isiklikku
Urmas Sutrop on abielus filosoof Margit Sutropiga.

## Teoseid
* "The vocabulary of sense perception in Estonian: Structure and history", Peeter Lang, 2002
* "La langue estonienne" Eesti Instituut, 2002
* (kaasautor) "Eesti viipekeel" Eesti Keele Sihtasutus, 2003
* "Estonian language" Eesti Instituut, 2004
* "Die Estnische Sprache" Eesti Instituut, 2005
* "Estniska" Eesti Instituut, 2007
* "Viron kieli" Eesti Instituut, 2010
* (kaasautor) "Värvinimede raamat" Eesti Keele Sihtasutus, 2011

### Tõlkeid
* Karl Feyerabend "Kosmopoliitilised rännakud". Eesti Keele Sihtasutus, 2004

### Artikleid ja esinemisi
* "Bertrand Russell in Estonia" russell: the Journal of Bertrand Russell Studies, summer 2006, lk 55-76
* Urmas Sutrop saates "Kukul külas", 21. detsember 2008
* "Uuenev keel" EPL, 9. veebruar 2009
* "Trahvidega keelt paremaks ei muuda" EPL, 10. august 2009
* "Eesti keel pole kunagi oma ajaloos olnud nii tugev kui praegu" Delfi, 22. juuli 2012
* "Erakorralistest valimistest" Postimees, 09.11.2012
* "Holokaust, kurjus ja meie" Postimees, 28.01.2013
* "Nädalategija" Kuku raadio, 17.03.2017
* "Turandot teatris ning eesti ja kogu maailma muinasjuttudes". Teater. Muusika. Kino, juuli–august,2024, lk 73-87, illustratsioon tagakaane siseküljel

## Viited

## Välislingid
* 
* Aili Künstler "Pealelend: Urmas Sutrop, Eesti Keele Instituudi direktor, Tartu ülikooli professor" Sirp, 20. mai 2010
* Madis Vaikmaa "Urmas Sutrop: Pronkssõduri teisaldanud Ansip on rahvuskangelane, võrdne Kalevipojaga" Delfi, 27. aprill 2012
Demoluca

**"Demoluca"** on neljast loost koosnev kassett Billy Talentilt, keda varem tunti nime Pezz all, ning mis väljastati aastal 1994. Kuigi Billy Talentit tuntakse oma jõulisuse ja agressiivse muusika poolest, on neid elemente selle EP peal väga vähe. Seda muusikat võib liigitada *funk*i, grunge, džässi ja hiphopi alla. Mõnes laulus on täheldatud ka räppimist.

## Laulude nimekiri

# "Just A Thought"
# "Happy" (demo)
# "Free At Last" 
# "You're It"

## Koosseis

*Benjamin Kowalewicz
*Ian D'Sa
*Jonathan Gallant
*Aaron Solowoniuk
Dudebox

**Dudebox** on teine nelja looga EP Pezzi (hiljem Billy Talent) poolt. See lindistati jaanuaris 1995. Kuid seekord oli nende EP plaat palju kvaliteetsem ning parem, kuna nad otsustasid kasutada professionaalset stuudiot. Nende muusika täiustus ning see oli üks samm edasi, loomaks oma täispikka plaati Watoosh!.

## Laulude nimekiri

#"Dudebox" – 3:42
#"Tuner" – 3:08
#"Happy" – 3:39
#"You're It" (remix) – 3:25

## Koosseis
*Benjamin Kowalewicz
*Ian D'Sa
*Jonathan Gallant
*Aaron Solowoniuk
Jaanika jaama tee

**Jaanika jaama tee** (registrinumber 11383) on kõrvalmaantee Jaanika külas Saue vallas.

Tee pikkus on 1,7 km. Tee saab alguse Riisipere–Vasalemma tee 3. kilomeetril.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga neli truupi.

Bussipeatusi teele ei jää.

Tee on kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.

Kõrvalmaantee lõpeb ametlikult umbes 800 meetrit Jaanika raudteepeatusest läänes, kuid metsatee jätkub sealt raudteeni.
Try Honesty EP

**"Try Honesty"** on EP, mis anti välja 2001. aastal Billy Talenti poolt. Plaadi tootis Justin Koop ja Billy Talent Ontario muusikastuudios. See EP on väga haruldane ja maksab sadu dollareid eBays. See plaat oli tõukeks nende edule edaspidi, kuna tänu sellele EP-le märkas neid Gavin Brown, kellest sai nende mänedžer ja kes aitas neil jalad alla saada.

"Try Honesty" sai ka singli staatuse ning video, kus bänd mängib mahajäetud hoones.

## Lugude nimekiri

#"Try Honesty" (Demo)
#"This Is How It Goes"(Demo)
#"Cut The Curtains"(Demo)
#"Beachballs"

## Koosseis
*Benjamin Kowalewicz
*Ian D'Sa
*Jonathan Gallant
*Aaron Solowoniuk

## Vaata ka
*Try Honesty
Keila–Ohtu tee

**Keila–Ohtu tee** (registrinumbriga 11371) on kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas ja Keila linnas. Tee pikkus on 5,2 km, millest esimesed 2,0 km on linnas (Keila linna tänavad Ülesõidu, Ringtee ja Linnamäe tee) ning ülejäänud valla territooriumil.

Tee saab alguse Keila–Ääsmäe tee esimesel kilomeetril Keila linnas ning kulgeb läbi Keila linna ja Ohtu küla. Tee lõpeb Kulna–Vasalemma tee kolmandal kilomeetril Ohtu külas Keila vallas. 

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kaht truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.

Tee on kruusatee. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on 200–500 autot ööpäevas. Keila linnas on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Keila–Ääsmäe tee

**Keila–Ääsmäe tee** (registrinumbriga 11370) on kõrvalmaantee Keila linnas, Lääne-Harju vallas ja Saue vallas. Tee pikkus on 9,2 km, millest esimesed 1,5 km on Keila linnas (Keila linna tänavad Ülesõidu, Koidu ja Tuula tee), järgmised 0,9 km Keila vallas ning ülejäänud Saue vallas. 

Tee saab alguse Keila–Haapsalu maantee esimesel kilomeetril Keila linnas (Keskväljak). Tee kulgeb läbi Keila linna ning Ohtu, Tuula ja Pällu küla. Tee lõpeb Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee teisel kilomeetril Pällu külas (Saue vald). 

Tee ületab ühe silla (Tuula karjatunnel tee viiendal kilomeetril) ja 12 truupi. Teele jääb kolm bussipeatust: Tuula, Koolitare ja Pällu.

Teega ristub esimesel kilomeetril Keila–Ohtu tee.

Tee on Keila linnas asfaltkattega, edasi põlevkivituhkbetoonkattega. Keila linnas on tee tänavaklassist, edasi on tee klass V. Liiklussagedus teel on 1000–3000 autot ööpäevas. Keila linnas on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Nissi tee

**Nissi tee** (registrinumbriga 11362) on 1,0 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas Riisipere alevikus.

Tee saab alguse Riisipere–Nurme tee kolmandal kilomeetril ja lõpeb Riisipere–Kernu tee esimesel kilomeetril. Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.

Tee on mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirang 50 km/h. Riisipere tiheasustusega alal on teevalgustus.
Roomavus

**Roomavus** on tahke materjali omadus tavaliselt kõrgematel temperatuuridel aja jooksul jäädavalt ehk plastselt deformeeruda mõjuvate jõudude tõttu. 

Roomavust iseloomustab roomepiir ehk roometugevus.

Tavaliselt hakkab metall roomama, kui temperatuur on üle rekristallisatsioonitemperatuuri, mis on tunduvalt väiksem metalli sulamistemperatuurist. Madala sulamistemperatuuriga ainetel (tsink, plii) ilmneb roomamine juba toatemperatuuril. Terase erinevatel markidel tekib roomamine temperatuuri 300 C° ümbruses. Roomavus suureneb temperatuuri tõusuga. See ilmneb, kui materjal on pikka aega koormuse all, eriti siis, kui materjal töötab kuumas keskkonnas.

Roomavust tekitavad jõud, mille suurus on allpool materjali tõmbetugevusest. Roomavus esineb üldiselt suurte koormuste või kõrgete temperatuuride puhul.

Roomavus on omane kõigile konstruktsioonimaterjalidele. Selle tagajärg ilmneb pikema aja jooksul, mil materjal puruneb. Roomavus on põhiprobleemiks turbiinilabadel, sest need töötavad kuumas keskkonnas pikka aega, kusjuures labale mõjub tsentrifugaaljõud.

Materjali roomavus leiab aset dislokatsiooni- või difusioonimehhanismi kohaselt. Roomavust on võimalik vältida, kui muuta materjali struktuuri selliseks, et dislokatsioonid ei saaks liikuda.
Kallavere–Ülgase tee

**Kallavere–Ülgase tee** (registrinumbriga 11101) on kõrvalmaantee Maardu linnas ja Jõelähtme vallas.

Tee pikkus on 5,8 km.

Tee saab alguse Maardu linnas Muuga sadama tee 4. kilomeetril, läbib Uusküla, Maardu linna ning Jõelähtme valla Kallavere ja Ülgase küla. Maardu linnas läbib maantee Orumetsa, Keemikute ja Kütte tänavat. Lõpeb Ülgase külas, kust edasi läheb mustkattega tee Rebala poole ja kruusakattega tee Manniva poole.

Maardu linnast väljajääv teeosa on mustkattega. Maardu linna idapiirist kuni 2,4 km-ni on tee klass V, edasi on tee klassita. Liiklussagedus jääb vahemikku 500...1000 autot ööpäevas. Maardu linnas on kiiruspiirang 50 km/h ning Kallavere ja Ülgase külas 60 km/h ja 40 km/h. Maardu linnast idasse jääv teeosa ei ole valgustatud.

Kallavere–Ülgase tee ei ületa ühtegi silda, küll aga viis truupi. Teele jääb kolm bussipeatust: Nõmme talu, Rüütli ja Ülgase.


Kallavere-Ülgase_14Feb2010.jpg|Tee Kallavere ja Ülgase piiril
Kallavere-Ülgase_28Sep2008.jpg|Tee lõpuosa Ülgase külas
Antikoodon

**Antikoodon** (inglise *anticodon*) on tRNA molekulis olev kolmest nukleotiidist koosnev spetsiifiline järjestus, mis valgu biosünteesis võib mRNA komplementaarse koodoniga moodustada aluspaare.

## Vaata ka
*koodon

## Viited
Paul Kamm

**Paul Kamm** (29. detsember 1917 Kärdla – 19. juuni 1979 Kärdla) oli eesti harrastusgraafik.

## Elulugu
Paul Kammi kooliharidus piirdus algharidusega. Juba kooliajal ilmutas ta teatavat kunstiannet, aga tähelepanu sellele ei pööratud. 

Keerulise majandusolukorra tõttu pidi ta tööle minema. 1935. aastast töötas ta tekstiilitöölisena, algul Kärdlas, seejärel Tartus ja vahetult enne sõja puhkemist Keilas.

Võideldes teises maailmasõjas Punaarmee 22. Eesti Territoriaalses Laskurkorpuses, sai Kamm 31. märtsil 1942 lahingõppusel tugevalt külmetada ja haigestus liigese- ja närvipõletikku. Pikaajaline haiglaravi tulemusi ei andnud ning mees jäi liikumatult lamavaks, ta oli siis 25 aastat vana.

1946. aastal toodi kanderaamil Paul Kamm tagasi kodusaarele. Haiguse tagajärjel suutis ta ainult vaevaliselt sõrmi liigutada, aga treenides muutusid sõrmed kindlamaks ning Kamm oli taas võimeline joonistama.

Esialgsed saamatud katsetused muutusid aasta-aastalt paremaks ja sündisid meeleolukad pildid kodusaare loodusest ja kalurite elust – "Kivine rand" (värviline pliiats, 1960), "Ristna männid" (grafiit, 1962), "Hiiumaa motiiv" (grafiit, 1962), "Ristna" (grafiit, 1963), "Sõudjad" (süsi, 1965) jt. Olukorrast tingituna sai ta vähe joonistada otse natuurist, paljud motiivid tuli paberile kanda mälu järgi. Kammi joonistusvahendiks oli peamiselt pliiats. Tema esimene abiline oli kunstnik Elgi Reemets. 

1953. aastal võttis ta esmakordselt osa Kärdla isetegevuslike kunstnike näitusest, kus ta võitis I preemia. Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituut hakkas Kammi abistama 1961. aastal, teda hakkas juhendama graafik Olev Soans. Samal aastal esines Paul Kamm juba Moskvas isetegevuslike kunstnike näitusel, kus ta sai ka diplomi. 1963. aastal võeti ta Eesti NSV Kunstnike Liidu liikmeks. 1967. aastal astus ta ka Eestimaa Kommunistlikku Parteisse.
1964. aastal ilmus kirjastuse Kunst väljaandel Paul Kammi reproduktsioonide album. 1977. aastal ilmus Jüri Haini koostatud raamat pealkirjaga "Paul Kamm. 13 reproduktsiooni".

Paul Kamm sai 1978. aastal Kärdla linna aukodanikuks.

Paul Kamm on maetud Kärdla kalmistule, tema elukoha juures aadressil Tiigi tänav 48 püstitati mälestuskivi.

## Viited

## Välislingid
* Salmre, Viktor. Hiiumaa. Kunstnik Paul Kamm. Pilt Eesti Rahvamuuseumist. Ajapaik.
Maardu mõisa tee

**Maardu mõisa tee** (registrinumbriga 11102) on kõrvalmaantee Maardu linnas ja Jõelähtme vallas. Tee pikkus on 3,1 km. 

Tee saab alguse Tallinna–Narva maantee seitsmeteistkümnendal kilomeetril Maardu linna ja Maardu küla piiril. Tee läbib Maardu linna ja Maardu küla ning lõpeb Lagedi–Kostivere tee seitsmendal kilomeetril Maardu külas. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kahte truupi. Teele ei jää ühtegi bussipeatust.

Tee on asfaltkattega ja tee klass on V. Liiklussagedus teel on vahemikus 200–500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on tee kolmandal ja neljandal kilomeetril (70 km/h ja 50 km/h). Tee ei ole valgustatud.
Tere perestroika

**"Tere perestroika"** on ansambli J.M.K.E. laul kassetilt "Külmale maale" (1989).

## Muusikud
*Villu Tamme – kitarr, laul
*Lembit Krull – basskitarr
*Venno Vanamölder – trummid

## Välislingid
*Laulu video youtube.com
*Laulusõnad
*Tere perestroika Eesti lood kitarrile
*Kooriseade noot
Sha Menghai

**Sha Menghai** (hiina 沙孟海; *Shā Mènghǎi*, sünninimega *Shi Wenruo* (沙文若); 11. juuni 1900 – 10. oktoober 1992) oli Hiina kalligraafiakunstnik. Ta oli ka hiina pitsatinikerdamise meister ja kunstiteoreetik.

Ta oli Zhongshani ülikooli, Zhejiangi ülikooli ja 1963. aastast Hiina Kunstiakadeemia professor.
Hidalgo osariik

**Hidalgo osariik**, ametlikult **Hidalgo vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Hidalgo*), on osariik Mehhiko keskosas. Hidalgo asub Mehhiko ida-keskosas ning piirneb põhjas San Luis Potosí ja Veracruziga, idas Puebla, lõunas Tlaxcala ja México ning läänes Querétaroga. Hidalgo osariik on jagatud 84 vallaks ja selle pealinn on Pachuca. Geograafiliselt on Hidalgo valdavalt mägine, kuigi osa osariigist ulatub rannikutasandikule. Pindalalt on osariik Mehhiko väiksemate seas hõlmates umbes 20 821 km². 2020. aasta andmetel elas osariigis ligikaudu 3,08 miljonit inimest.

Osariik loodi 1869. aastal, kui president Benito Juárez rajas iseseisva haldusüksuse ja määras selle pealinnaks Pachuca linna. Osariik on saanud nime iseseisvussõja kangelase Miguel Hidalgo y Costilla järgi.

Hidalgo elanikkond on mitmekesine ja selles on säilinud tugev põlisrahvaste, eriti otomide, kultuuripärand. Lisaks Hispaania päritolu mehhiklastele leidub piirkonnas ka Cornwalli kaevurite järeltulijaid, väiksemaid itaalia päritolu kogukondi ning sefardi juutide järeltulijaid

Hidalgo on tuntud oma ökoturismi, kultuuripärandi ja arheoloogiliste paikade poolest. Tähtsamateks turismiobjektideks on näiteks Huasteca piirkond, kuumaveeallikad, ajaloolised haciendad ning maalilised mäestikualad. Hidalgo osariigis asuvad tolteekide riigi pealinna Tula varemed.

## Viited
Jalisco osariik

**Jalisco osariik** on 1. järgu haldusüksus (osariik) Mehhiko lääneosas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 8 348 151, millega on see elanike arvult teine osariik riigis. Osariigi pindala on 78 588 km², millega on see pindalalt seitsmes osariik.

Osariigi pealinn on Guadalajara (1 385 629 elanikku 2020. aastal) ja suurim linn Zapopan (1 476 491 el.). Teised suuremad linnad on Tlaquepaque (687 127 elanikku) ja Tonalá (569 913 elanikku). Vaikse ookeani rannikul asub kuurortlinn Puerto Vallarta. Suurimad põlisrahvad on osariigis huitšolid ja nahuad.

Jalisco piirneb kuue osariigiga: Nayarit, Zacatecas, Aguascalientes, Guanajuato, Colima ja Michoacán. Osariigil on 342 km pikkune rannajoon Vaikse ookeaniga. Osariiki läbib Vulkaaniline Sierra, kus asub ka osariigi kõrgeim tipp, tegevvulkaan Colima (umbes 3850 m). Osariiki ulatub Lääne-Sierra-Madre mäeaheliku lõunaosa. Osariigis asub Mehhiko suurim mageveejärv Chapala, mille pindala on 1146 km².

Jaliscost on pärit mitmed Mehhiko kultuurile iseloomulikud tunnused, sh *[[mariachi]]*- ja *[[ranchera]]*-muusika, traditsiooniline toit *[[birria]]* ning alkohoolne jook tekiila. Tänu rikkalikule kultuuripärandile on osariigi deviis *Jalisco es México* ('Jalisco on Mehhiko').

Osariigi pealinn on Guadalajara.

## Ajalugu
Jalisco sai Mehhiko osariigiks 23. detsembril 1823.

## Haldus
Jalisco osariigi seadusandlik kogu on ühekojaline Kongress, kuhu kuulub 39 liiget. Kõrgeim täidesaatev võim kuulub kubernerile. 2018. aastast on osariigi kuberner Enrique Alfaro Ramírez.

Jalisco osariik jaguneb 125 kohalikuks omavalitsuseks (*municipios*). Iga kolme aasta järel valivad omavalitsuste elanikud munitsipaalpresidendi (*presidente municipal*), kes juhib samal ajal valitud munitsipaalnõukogu (*ayuntamiento*), mis vastutab kõikide avalike teenuste olemasolu eest.

## Välislingid
* Jalisco osariigi koduleht
México osariik

**México osariik**, ametlikult **México vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de México*), on osariik Mehhiko keskosas. Méxicos elas 2020. aastal 16,9 miljonit inimest ning on rahvaarvult Mehhiko suurim osariik.

Osariik asub Kesk-Mehhikos ning jaguneb 125 vallaks. Pealinnaks on Toluca de Lerdo ning suurim linn on Ecatepec de Morelos. Geograafiliselt ümbritseb México osariik kolmest küljest riigi pealinna Méxicot ning piirneb põhjas Querétaro ja Hidalgo, lõunas Morelose ja Guerrero, läänes Michoacáni ning idas Tlaxcala ja Puebla osariikidega.

Ajalooliselt oli Mehhiko osariigi territoorium asteekide riigi ala. Koloniaalajal kuulus piirkond Uue-Hispaania koosseisu. Pärast Mehhiko iseseisvumist 19. sajandil määrati México uue vabariigi pealinnaks, eraldades selle ümbruskonna aladest. Hiljem eraldati México osariigist veel mitu iseseisvat üksust mille hulka kuuluvad Hidalgo, Guerrero ja Morelos, mis kujundasid osariigi tänase kuju.

Mehhiko osariik on tänapäeval oluline majanduslik, kultuuriline ja ajalooline keskus, mille asustustihedus ja geograafiline asukoht teevad sellest ühe olulisima piirkonna kogu Mehhikos.

## Ajalugu
México osariik loodi 1824. aastal.

México osariigis asuvad 1. aastatuhande esimese poole Ameerika suurima linna Teotihuacáni varemed.

## Haldusjaotus
México osariik on jagatud 125 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

## Viited
Puebla osariik

**Puebla osariik**, **Puebla vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Puebla*), on osariik Mehhiko keskosas mägisel alal. Piirneb põhjas ja idas Veracruzi, läänes Hidalgo, México, Tlaxcala ja Morelose ning lõunast Guerrero ja Oaxaca osariigiga. Osariik on jagatud 217 vallaks ja pealinn on Puebla. Puebla osariigis asuvad Mehhiko kolm kõrgemat mäge – vulkaanid Pico de Orizaba, Popocatépetl ja Iztaccíhuatl.

Osariigi ajalugu algab Puebla linnast, mille rajasid hispaanlased 1531. aastal strateegilisse asukohta, et kindlustada kaubatee México ja Veracruzi sadama vahel. 18. sajandi lõpuks oli piirkonnast saanud iseseisev koloniaalprovints koos oma kuberneriga. Pärast Mehhiko iseseisvussõda moodustati sellest 1823. aastal Puebla osariik. Alates iseseisvuse saavutamisest on piirkond peamiselt tänu tööstuslikule arengule, eelkõige pealinna ümbrus, näinud pidevat majanduskasvu. Majanduskasvust hoolimata on paljud osariigi maa-alad jäänud vähearenenuks. Puebla on üks Mehhiko kõige enam industrialiseeritud osariike ning mängib olulist rolli riigi majanduses. 

Osariik on tuntud kui china poblana rahvarõiva ja mole poblano sünnipaik. Puebla on ka kirjanduse ja kunstide keskus, kus toimub mitmeid olulisi kultuuriüritusi ja pidustusi. Nende seas on rahvusvaheliselt tuntud Cinco de Mayo tähistamine, Quetzalcoatli rituaal, ning surnutepäeva tähistamine.

## Viited

## Välislingid
* Puebla osariigi koduleht
San Luis Potosí osariik

**San Luis Potosí osariik**, **ametlikult San Luis Potosí vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de San Luis Potosí*), on osariik Mehhiko keskosas. See piirneb põhjas Nuevo Leóni, kirdes Tamaulipase, lõunas Hidalgo, Querétaro ja Guanajuato ja loodes Zacatecase osariigiga. 

San Luis Potosí osariik jaguneb 59 vallaks ning on saanud nime oma pealinna San Luis Potosí järgi. Lisaks pealinnale on osariigi tähtsamad linnad Ciudad Valles, Matehuala, Rioverde ja Tamazunchale, mis on olulised piirkondlikud keskused nii majanduse, kultuuri kui ka transpordi seisukohalt.

Enne hispaanlaste vallutust elasid tänapäeva ''otomi'' ja *chichimeca* hõimud. 1592. aastal avastati piirkonnas kulla- ja hõbedaleiukohad, mis andsid tõuke piirkonna arengule. Kaevurid asusid elama piirkond, kuhu hiljem rajati San Luis Potosí linn. 17. ja 18. sajandil asusid piirkonda frantsisklased, augustiinlased ja jesuiidid, kes hakkasid ehitama kirikuid ja muid hooneid, millest paljud on tänini säilinud ning muudetud ülikoolideks ja muuseumideks. San Luis Potosí osariik loodi 1824. aastal.

Osariigis asub kaitsealasid, mis kuuluvad Mehhiko föderaalsesse looduskaitsesüsteemi. Osariigis asuvad Gogorróni rahvuspark ja El Potosí rahvuspark.

## Viited
Zacatecase osariik

**Zacatecase osariik**, ametliku nimega **Zacatecase vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Zacatecas*), on osariik Mehhiko keskosas. See jaguneb 58 vallaks ning selle pealinn on Zacatecas. Piirneb loodes Durango, põhjas Coahuila, läänes Nayariti, idas San Luis Potosí ja Nuevo Leóni ning lõunas Jalisco, Guanajuato ja Aguascalientese osariigiga.

Osariik on eelkõige tuntud oma rikkalike hõbedaleiukohtade ja teiste maavarade poolest, samuti koloniaalarhitektuuri ning olulise rolli tõttu Mehhiko revolutsioonis. Osariigi tähtsamad majandusharud on mäetööstus, põllumajandus ja turism.

## Ajalugu
Zacatecase osariik loodi 1824. aastal.

## Välislingid
* Zacatecase osariigi koduleht
Legaaldefinitsioon

**Legaaldefinitsioon** on õigusaktis sisalduv definitsioon, mille eesmärk on määratleda sõna või väljendi tähendus selle õigusakti raames.
Tlaxcala osariik

**Tlaxcala osariik**, ametlikult **Tlaxcala vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Tlaxcala*), on osariik Mehhiko keskosas. Osariik jaguneb 60 vallaks ning selle pealinn ja suurim linn on Tlaxcala. 

Tlaxcala asub ida-kesk-Mehhikos, mille idapoolset osa läbib Sierra Madre Orientali mäestik. See piirneb põhjas, idas ja lõunas Puebla, läänes México osariigiga ning loodes Hidalgo. Tlaxcala on pindalalt kõige väiksem Mehhiko osariik, moodustades vaid 0,2% riigi territooriumist.

Pärast Mehhiko iseseisvumist sai Tlaxcala algselt föderaalseks territooriumiks, kuni see 1857. aastal sai Mehhiko osariigiks. Osariigi tähtsamad majandusharud on turism, tekstiili- ja keemiatööstus.

## Viited

## Välislingid
* Tlaxcala osariigi koduleht
Clifford D. Simak

**Clifford Donald Simak** (3. august 1904 – 25. aprill 1988) oli USA ulmekirjanik ja ajakirjanik. Ta on võitnud kolm Hugo auhinda ja ühe Nebula auhinna.   

## Teosed eesti keeles
### Romaanid
* "Nagu õieke väljal" (*All Flesh is Grass*). Inglise keelest tõlkinud ja järelsõna: Ralf Toming. Sari "Mirabilia". Eesti Raamat, Tallinn 1975; 2. trükk: kirjastus Birgitta, Tallinn 1994
* "Libainimesed; Härjapõlvlaste kaitseala" (*They Walked Like Men; The Goblin Reservation*). Tõlkinud ja järelsõna: Krista Kaer. Sari "Põnevik". Eesti Raamat 1989
* "Linn" (*City*). Tõlkinud Urmas Alas. F-sari, Varrak, Tallinn 1996
* "Libahundi printsiip" (*The Werewolf Principle*). Tõlkinud Lennart Lepajõe. Kupar, Tallinn 1997
* "Vahejaam" (*Way Station*). Tõlkinud Lennart Lepajõe. Tänapäev, Tallinn 2004
* "Nõiutud palverännak" (*Enchanted Pilgrimage*). Tõlkinud Tatjana Peetersoo; järelsõna: Raul Sulbi. Kirjastus Fantaasia, Tartu 2007
* "Talismani vennaskond" (*The Fellowship of the Talisman*). Tõlkinud Eva Luts. Fantaasia, Tartu 2007 
* "Jumalate valik" (*A choice of gods*). Tõlkinud Jaana Talja. Fantaasia, Tartu, 2017

### Lühijutud
* "Suur eesõu" (*The Big Front Yard*); "Lõplik ravi" (*Shotgun Cure*). Tõlkinud Jaan Kaplinski – kogumikus "Lilled Algernonile. Anglo-ameerika kirjanike ulmelugusid". Eesti Raamat, 1976, lk 185–253
* "Deserteerimine". Tõlkinud ja saatesõna: Urmas Alas – Horisont, lisa Horisont/Ekstra, 1996, nr 1, lk 1–9

## Välislingid

* Juhan Habicht, "Asimov ja Simak" – Luup 23. detsember 1996, nr 26, lk 50–51
* Juhan Habicht,  "Androidi enesetundest" (raamatusoovitus: "Libahundi printsiip") – Postimees: Kultuur, 21. november 1997, lk 15
Birotron

**Birotron** on ansambli Yes klahvpillimängija Rick Wakemani leiutatud ja David Biroga välja töötatud ja Rick Wakemani firma Birotronics, Ltd. toodetud polüfooniline elektromehaaniline ning sämplipõhine (ingl *sample playback*) analoog-klahvpill. Toodeti ainult 35 birotroni. 

Nagu mellotron, kasutas ka birotron lintidele "sämplitud" instrumente. Pilli helipank sisaldas viiulite, flöötide, puhkpillide ja inimkoori sämpleid.

Pilli saab kuulda näiteks Yesi albumil "Tormato" ja Rick Wakemani sooloalbumil "Criminal Record".

## Vaata ka
* Mellotron
* Chamberlin
* Orchestron
* Optigan
**[[ondes Martenot]]*
*Teremin
*Computer Music Melodian
*Fairlight CMI
*Prophet VS
*Korg Wavestation
Orchestron

**Vako Orchestron** on 1975. aastast David Van Koeveringi Mattel Optigani (Orchestroni peetakse Mattel Optigani "professionaalseks" variandiks) Vako Synthesizers Incorporatedi toodetud polüfooniline? sämplipõhine (ingl *sample playback*) iseloomuliku helipildiga klahvpill. 

Orchestroni helipangad olid salvestatud tselluloidist optilistele ketastele. Orchestrone toodeti 50 tükki.

## Tuntud Orchestroni kasutajaid
*...

## Vaata ka
* Chilton Talentmaker
* Birotron
* Chamberlin
* Mellotron
* Optigan
**[[ondes Martenot]]*
*Teremin
*Computer Music Melodian
*Fairlight CMI
*Prophet VS
*Korg Wavestation

## Välislingid
Optigan

**Optigan** on polüfooniline? sämplipõhine (ingl *sample playback*) elektrooniline muusikainstrument, mida 1971. aastast kuni 1970. aastate keskpaigani tootis Optigan Corporation. Pilli on nimetatud ka **Optigani oreliks**. 

Pilli järeltulija Orchestron on **Optigan**i n-ö professionaalne variant, kuna algne Optigan oli suunatud tavatarbijale. Helipank oli salvestatud tselluloidist optilistele ketastele, mida saab lihtsalt vahetada. Lisaks erinevatele kõladele sisaldavad Optigani kettad ka erinevaid rütme ja rütmipillide käike, mida saab pilli paneelil asetsevate nuppude abil mängu käigus vahetada. 
Optigani probleemideks oli ketaste kehv vastupidavus ning instrumendi kesine helikvaliteet, mis ei lasknud iseenesest huvitava põhimõttega instrumendil populaarseks saada. Pilli otsene eelkäija oli 1936. aasta Welte Lichtton-Orgel.

Orchestroni on kasutanud näiteks saksa ansambel Kraftwerk loos "Trans Europe Express".

## Vaata ka
* Welte Lichtton-Orgel
* Orchestron
* Chilton Talentmaker
* Birotron
* Chamberlin
* Mellotron
*ondes Martenot
*Teremin
*Computer Music Melodian
*Fairlight CMI
*Prophet VS
*Korg Wavestation
Prince Rupert

**Prince Rupert** on sadamalinn Kanadas Briti Columbia provintsis Kaieni saarel Skeena jõe suudmest põhja pool, umbes 770 km Vancouverist põhja pool.

Linna pindala on 53,9 km2 ja elanike arv 12 815 (Statistics Canada, 2006). 

Prince Ruperti peamised tegevusalad on kalandus ja turism.

## Viited
Holoplankton

**Holoplankton** on need planktoni organismid, kes on kogu oma elutsükli jooksul planktilised (neile vastandub meroplankton). Holoplanktoni hulka kuuluvad näiteks ränivetikad, radiolaarid, dinoflagellaadid, aerjalalised ja salbid.

## Vaata ka
*Meroplankton
Meroplankton

**Meroplankton** on planktoni need organismid, kes üksnes mingi eluperioodi on planktilised (vastanduna holoplanktonile), enamasti vastsestaadiumis. Tavaliselt areneb teatud aja jooksul planktilistest organismist liikumisvõimeline nekton või lülitutakse merepõhja bentose (sageli sessiilselt) koosseisu.

Meroplanktoni näiteks on merisiilikute, vähilaadsete ja enamiku kalade vastsed.

## Vaata ka
*Holoplankton
Lutz Heck

**Ludwig Georg Heinrich Heck**; tuntud ka kui **Lutz Heck** (23. aprill 1892 Berliin – 6. aprill 1983 Berliin) oli saksa zooloog ja Berliini loomaaia direktor aastatel 1932–1945.

Koos oma venna Heinz Heckiga sai ta tuntuks katsete poolest taastada väljasurnud loomaliike tagasiaretuse teel. Nende tuntumaid projekte oli tarva taasloomine, mille tulemusel aretati Hecki veis – tarvale välimuselt sarnane veisetõug, mis loodi erinevate koduveiste ristamise teel.

## Viited
Heinz Heck

**Heinz Heck** (22. jaanuar 1894 Berliin – 5. märts 1982 München) oli saksa zooloog ja pikaaegne Müncheni loomaaia direktor.

Ta sai koos oma venna Lutz Heckiga tuntuks katsete poolest taastada väljasurnud loomaliike tagasiaretuse teel. Nende tuntumaid projekte oli tarva taasloomine, mille tulemusel aretati Hecki veis – tarvale välimuselt sarnane veisetõug, mis loodi erinevate koduveiste ristamise teel.

## Viited
Hecki veis

**Hecki veis** on veisetõug, mida peetakse tarva tagasiaretiseks.

Vennad Lutz ja Heinz Heck alustasid 1920. aasta paiku paralleelselt Berliini loomaaias ja Münchenis olevas Hellabrunni loomaaias tarva tagasiaretust. Lutz Heck oli sel ajal Berliini loomaaia direktor.

Nad lähtusid seisukohast, et tarva geenid on tema kodustatud järglastes alles, kuigi hajutatud, ning et need on võimalik eri tõugude ristamise ja kunstliku valiku abil uuesti kokku koguda. Tarva tagasiaretust toetas valitsus, sest see töö sobis natsionaalsotsialistliku propagandaga taasluua aaria rassi idülliline ajalugu.

Heinz Heck ristas Hellabrunnis ungari stepiveiseid, šoti mägiveiseid, idafriisi veiseid, angeli veiseid, ukraina halle veiseid ja korsika veiseid. Lutz Heck kasutas Berliinis aretuseks Camarque'i veiseid, hispaania võitlusveiseid ja teisi tõuge. Tulemuseks saadud loomade välimus oli suuresti sarnane ja väliselt nad tarvast peaaegu ei erinenud, olles üksnes pisut väiksemad.

Hecki veise pullid on tüüpilist musta värvi, iseloomulike sarvede ja heleda triibuga piki seljaharja. Lehmad ja vasikad on kõrbjad.

Tüüpiline Hecki pull on 1,6 m kõrge ja lehm on 1,4 m kõrge. Veis kaalub 600–900 kg. Hecki veis on 20–30 cm tarvast madalam. Hecki pullid ei ole suuremad enamiku koduveisetõugude pullidest, kuid usutakse, et tarvapullid kaalusid sageli üle tonni, olles juba nii suured kui pool ninasarvikut.

Teise maailmasõja lõpus Berliini kari hukkus, säilis üksnes Hellabrunnis olnud kari. Seda on ristatud hiljem veel teistegi veistega, et saada tarvale veelgi sarnasemaid loomi. Kasvu suurendamiseks prooviti teda ristata vatussi veisega, aga see põhjustas emasloomade viljatust; nähtavasti on vatussi veis lahknenud tarvast juba rohkem kui miljoni aasta eest.

Vendadel Heckidel õnnestus taastada suguline dimorfism, mida polnud ühelgi lähtetõul. See tõestab, et saadud looma geneetiline kood on oluliselt muutunud. Kuid sellegipoolest jääb Hecki veis kõigest üheks koduveise tõuks.

Praegu on maailmas üle 2000 Hecki veise.

## Viited
Vällamägi

**Vällamägi** on Haanja kõrgustikul asuv Eesti kõrguselt teine küngas. Vällamäe kõrguseks merepinnast on 301,6 m. Suhtelise kõrguse poolest on Vällamägi Eesti kõrgeim looduslik küngas, kõrgus jalamilt tippu on 84 m.

Geomorfoloogiliselt on Vällamägi Haanjamaale tüüpiline jääsulamisvee setetest koosnev moreenkattega mõhn. Selle nõlvad on väga järsud, kohati kuni 40 kraadi. Pikematel ja järsematel nõlvadel on tekkinud uhtorud. Nõlvakallete järgi liigituvad Vällamäe nõlvad keskmiselt kuni tugevalt erosiooniohtlikeks. Nõlvad on kaetud põlise loodusmetsaga.

Künka jalamil asub 17 m paksuse turbalasundiga raba ja mitu pisikest siirdesood, mis kunagi on tõenäoliselt olnud järved.

## Viited

## Välislingid

*Egle Kaur: "Vällamägi on üks, mäele pürgijaid mitu", Eesti Loodus, 12/1999
*Kui praegu on Vällamäe ametliku kõrgusena märgitud 303,9, siis LIDAR andis tulemuseks 301,2 meetrit., Delfi, 11. märts 2013
Corel WordPerfect Office

**Corel WordPerfect Office** on Corel Corporationi kontoritarkvarapakett.  WordPerfect Office toetab standardseid OpenDocument (ISO/IEC 26300 ODF) ja PDF, PDF/A (ISO/DIS 32000, ISO 19005) failivorminguid.

## WordPerfect Office standardversiooni koostisosad
* **[[WordPerfect]]** – tekstitöötlusprogramm tekstide-dokumentide sisestamiseks, töötlemiseks ja lihtsamaks küljendamiseks
* **Quattro Pro** – tabelarvutusprogramm
* **Presentations** – esitlustarkvara esitlusslaidide kujundamiseks ja presenteerimiseks
* **Corel Visual Intelligence** – andmeanalüüsitarkvara, mida saab siduda andmebaasidega
* **Corel WordPerfect Lightning** – digitaalne märkmik, veebipõhise andmete vahetamise jm võimalustega
* **WordPerfect MAIL** – meiliklient elektronposti kasutamiseks

## Välislingid
* Corel Corporation koduleht
Brutoproduktsioon

**Brutoproduktsioon** ehk **kogutoodang** on mõiste ökoloogiast, mille all mõeldakse mingil perioodil fotosünteesil ja kemosünteesil assimileerunud energia kogust või sellele kogusele vastavat biomassi. Brutoproduktsiooni alla arvatakse ka see orgaaniline aine, mida mõõtmise käigus kasutatakse rakuhingamiseks.  

## Vaata ka
*Primaarproduktsioon
*Netoproduktsioon
Netoproduktsioon

**Netoproduktsioon** ehk **puhastoodang** on mõiste ökoloogiast, mille all mõeldakse mingil perioodil assimileeritud energiakogust, lahutades viimasest maha sama ajavahemiku jooksul rakuhingamise tarbitud energia. Sageli arvutatakse need kogused ümber biomassile, mis võimaldab tulemuse anda biomassiühikutes. 

Kui netoproduktsioon on negatiivne, ehk süsteemis on (raku)hingamisel suurem osakaal, siis süsteemi biomassihulk väheneb. 

Esmasprodutsentide puhastoodangut nimetatakse esmaseks puhastoodanguks (netoprimaarproduktsioon), sekundaarprodutsentide puhastoodangut aga teiseseks puhastoodanguks.

## Vaata ka
*Primaarproduktsioon
*Brutoproduktsioon
Harilik harakkuljus

**Harilik harakkuljus** (*Linnaea borealis*) on harakkuljuseliste sugukonda harakkuljuse perekonda kuuluv rohttaim.

## Süstemaatika

Süsteem APG II (2003) eraldas nad omaette harakkuljuselised eraldi sugukonnaks uniohakalaadsete seltsis. Varem kuulus harakkuljuse perekond kuslapuuliste sugukonda.

## Kirjeldus
Harilik harakkuljus on igihaljas poolpõõsas. Taime vars on peen, läbimõõt umbes 1 millimeeter. Hariliku harakkuljuse varred kasvavad enamasti 20–40 cm pikkuseks, harva ka kuni meetriseks.

Harilikul harakkuljusel eristatakse kolme alamliiki:
* *Linnaea borealis* subsp. *borealis*, levinud Euroopas
* *Linnaea borealis* subsp. *americana*, levinud Põhja-Ameerikas
* *Linnaea borealis* subsp. *longiflora*, levinud Aasias

## Sümboolika
Harakkuljus on tuntud eelkõige rootsi loodusteadlase Carl von Linné lemmiklillena. Paljudel portreedel on kujutatud Linnéd harakkuljus käes.

## Välislingid
*
Final Fantasy

**"Final Fantasy"** on arvuti-rollimängude sari, mis sai alguse 1987. aastal, kui Jaapani tarkvarafirma Square andis välja esimese "Final Fantasy" mängu. Aastal 2008 on "Final Fantasy" mänge kokku 28, mille hulka kuuluvad 12 nummerdatud mängu ja 16 nn *spin-off-*mängu ja muud. Populaarseimaks peetakse üsna tihti sarja seitsmendat osa.

Tänu mängude suurele edule on valminud ka 2 täispikka filmi.
 
Mängusarja populaarsus aina kasvab. "Final Fantasy" mängud on võitnud palju auhindu üle terve maailma. Mängu muusika on loonu Nobou Uematsu.

## Välislingid

*Final Fantasy
Masters At Work

**Masters At Work** on *[[house]]*-muusika produtsentide ja remiksijate paar Kenny 'Dope' Gonzales ja Little Louie Vega.  

Nad hakkasid seda nime kasutama 1990. Nad on kasutanud ka nimesid  **MAW**, **KenLou**, **River Ocean** ja **Nuyorican Soul**.