open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pedassaar

**Pedassaar** on 90 hektari suurune saar Põhja-Eestis Kolga lahes. Saar asub rannikust kilomeetri kaugusel ja kuulub Harju maakonda Kuusalu valda Salmistu külla. Salmistu sadamast on võimalik ka saarele pääseda.

## Loodus
Pedassaar on Kolga lahe kõrgeim ja vanim saar, mis tekkis maakerke tagajärjel ligi 4000 aastat tagasi. Saart lahutab mandrist vaid kilomeetrilaiune väin.

Saar on põhja-lõuna suunas pikliku kujuga, saare põhjarannikul eenduvad kaks poolsaart.

### Pinnamood

Saare rannad on väga eriilmelised. Landvaotsa astangueelne rand on lai ja tasane, mille jalamit murrutab lainetus kõrge veeseisu ja tugeva tuule puhul. Astang madaldub saare kirdeosas nelja meetrini. Ulguotsa randa ja rannanõlva katab tihe munakividest vöönd. Saare idarand on liigestatud väikeste rändrahnurohkete lahtede ja neemedega. 

Saare läänerannik on järsk, loodeosas asub 8–10 m kõrgune Landvaotsa liivakiviastang, mille läheduses meres on kaks rändrahnu (Landvaotsa I ja II). Edelakaldal on kaunis liivarand, kus kallas järsult sügavneb. Kolme meetri kaugusel veepiirist on sügavus juba üle kahe meetri. Veel paar meetrit edasi on sügavus peaaegu 14 meetrit. Saarel ei ole seetõttu sadamat, järsk veealuste kivideta kallas võimaldab randuda ka suure süvisega jahtidel ja kaatritel.

### Taimestik

Pedassaarel on tuvastatud 160 liiki soontaimi. Saarel kasvab rand-seahernest ja öövilget.

Saare metsad, kus valdavad eri vanuses liigivaesed nõmme- ja palumetsad, on tulekahjude läbi korduvalt kannatanud. Viimati põles mets saare lõunaosas 1953–1954. Suuremat osa saarest katab männimets, mis istutati sinna aastatel 1957–1965. Saare põhjaosa valgusküllase männiku all mere ääres esineb kukemarjanõmmesid.

Saare edela- ja lääneosas esineb kitsas järsunõlvaline liivarand, mida iseloomustavad liiv-vareskaera-merihumuri kooslused. Rannakooslustele järgnevad sageli kaunite roosade õite ja punaste viljadega kurdlehise kibuvitsa põõsastikud.

### Linnustik
Saarel on tuvastatud 17 liiki linde. Liivakiviastangus pesitseb kaldapääsuke.

### Loomastik
Saarel elab metskitsi.

## Ajalugu

Pedassaar (*Pöddar* ehk *Pöddre Sahr*) esineb juba 1693. aastast pärineval Axel Holmi kaardil. Saare nime on seostatud seal kasvavate mändidega (pedajas = mänd). Kirjanduses esinevad ka nimekujud "Pädasaar" ja "Peedusaar".

Varasemad teated saare asukatest pärinevad 1818. aasta lõpust, mil saarele kolis Rammu juurtega Tõnno Klamas Salmistust. 19. sajandi alguses rajati saarele metsavahikoht. Saarel on peetud lühikest aega kõrtsi ning seal on asunud piirivalvekordon. Saare idakaldale on Riigimetsa Majandamise Keskus rajanud matkajate tarvis metsamaja ning läänekaldale varikatusega lõkkekoha. Viimase juurest algab ka 4 km pikkune vaheldusrikas Pedassaare loodusrada. 


Pedassaare liivaastang.JPG|Liivaastang Pedassaarel
RMK metsamajake.jpg|RMK metsamajake
Liivik Pedassaarel.JPG|Liivik Pedassaarel
 

## Viited

## Kirjandus
* Andres Tõnisson "Kolga lahe maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2011-2020"

## Välislingid
*
Volterra

**Volterra** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*) Itaalias Toscana maakonnas Pisa provintsis. Volterra sai linnaõigused Toscana suurhertsogi 1750. aasta 1. oktoobri seadusega.

531 meetri kõrgusel merepinnast asuva Volterra asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

## Haldus
Volterra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casole d'Elsa (SI), Colle di Val d'Elsa (SI), Gambassi Terme (FI), Lajatico, Montaione (FI), Montecatini Val di Cecina, Peccioli, Pomarance, San Gimignano (SI)

Volterra halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Saline di Volterra, Mazzolla, Villamagna.

## Ajalugu
Volterra oli asustatud juba neoliitikumi ajal ning oli ka oluline etruski tsivilisatsiooni keskus (**Velathri** või *Felathri*); Vana-Rooma ajal oli linn (*Volaterrae* nime all) munitsiipiumi õigustes. Alates 5. sajandist asus linnas piiskopi residents. Piiskopivõimu vähenedes langes Volterra firenzelaste huvisfääri. Aeg-ajalt puhkenud ülestõusud Firenze ülemvõimu vastu suruti firenzelaste poolt maha. 

Luuletaja Jacopo da Leona oli Volterras kohtunikuks 13. sajandil.

Firenze vabariigi kukutamisega 1530. aastal langes Volterra Medicite võimu alla.


Teatro di volterra2.jpg|Vana-Rooma aegse teatri varemed
Volterra-Piazza del Priori.jpg|Linnavalitsuse palee
Volterra_san_francesco_003.JPG|Volterra katedraali freskod 
Volterra duomo di Volterra 015.JPG|Katedraali lagi


## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1970

**Eesti Komitee Asemike Kogu valimised** toimusid 17. veebruarist kuni 2. märtsini 1970. Komitee 661 liikmest oli hääleõiguslikke 608, kellest võttis valimistest osa 430 (70,7%). 50 kohale oli üles seatud 63 kandidaati. Valituks osutusid saadud häälte järjekorras:

*Heinrich Mark
*Harri Kiisk
*Enno Penno
*Aleksander Warma
*William Muld
*Aksel Mark
*Arvo Horm
*Teodor Künnapas
*Karl Ristikivi
*Kalju Lepik (uus)
*Ivar Paljak
*Arvo Mägi
*Endel Krepp
*Adelaida Lemberg
*Martin Juhkam
*Indrek Martinson
*Johannes O. Lauri
*Villem Koern
*Johan Ungerson
*Hans Nõmmik
*Artur Reintamm
*Maie Martinson
*Valter Tauli
*Lili Kaelas (uus)
*Jaak Maandi (uus)
*Enn Nõu
*Meeme Mäelo
*Helga Kerstell
*Hele Lüüs
*Jakob Aljas
*Tõnis Kint
*Arnold Kivimäe
*Heino Annik
*Udo Künnapas
*Johannes Mihkelson
*Elmar Anderson
*Anne Lepp
*Karl Erenurm
*Arved Rossman (uus)
*Aleksander Kompus
*Harri Härm
*Juhan Raud
*Sven A. Reinans
*Voldemar Palm
*Jüri Männik (uus)
*Voldemar Sõjamägi
*Madli Kurdve
*Nils Lindeberg-Lindvet
*Johannes Mühlberg
*Gerhard Peet

## Vaata ka
* Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1966
* Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1968

## Kirjandus
*Eesti Komitee valimise tulemused. Välis-Eesti, 25. märts 1970, nr. 3, lk. 2.
Elem Treier

**Elem Treier** (12. september 1927 Karula vald, Valgamaa – 21. märts 2012 Tallinn) oli eesti kirjandusloolane, teatrikriitik, näitekirjanik ja stsenarist.

Treier sündis raamatupidaja perekonnas. Alghariduse omandas ta Valgas, keskhariduse Tartus, kus lõpetas 1948. aastal Tartu 5. Keskkooli. Treier jätkas õpinguid Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna loogika-psühholoogia osakonnas, mille lõpetas 1953. aastal.

Elem Treier asus kohe pärast ülikooli lõpetamist tööle Eduard Vilde Memoriaalmuuseumisse. Aastatel 1971–2003 oli ta Eduard Vilde Memoriaalmuuseumi ja aastatel 1978–2003 ühtlasi A. H. Tammsaare Memoriaalmuuseumi direktor.

Treieri kirjandusloolise uurimistöö keskmes oli A. H. Tammsaare elu ja looming. Tema eestvedamisel loodi ka 1978. aastal Tammsaare viimasesse elukohta Kadriorus kirjaniku majamuuseum. Treier on avaldanud kirjanikust uurimusi ja kommentaare, tema silmapaistvaimaks Tammsaare-teoseks on 2002. aastal ilmunud monograafia "Tammsaare elu härra Hansenina". Tema sulest pärineb ka kirjaniku loomingu filosoofilist tausta avav kogumik "Tammsaare ja tema "Tõde ja õigus"" (2000), samuti on ta koostanud 1981. aastal ilmunud aforismikogu "A. H. Tammsaare mõtteid ja mõtisklusi" ning 2001. aastal ilmunud kogumiku "Tammsaare maailmakirjanikuna". Vilde muuseumi teaduri ja direktorina tegeles Treier ka kirjanik Eduard Vilde tegevuse ja pärandi uurimisega, 1960. aastal ilmus tema sulest raamat "Eduard Vilde kaasaegsete mälestustes" (kahasse Karl Mihklaga).

Kirjanikuna on Treier olnud mitme sellise näidendi ja filmistsenaariumi autor, mis on eelkõige puudutanud tema uurimisobjektide Tammsaare ja Vilde elu. Trükis on ilmunud Elem Treieri näidendid "On põgenenud madu" (1964), "Anton Hansen Tammsaare kui saladus" (1991) ning "Anton Hansen-Tammsaare ja Virumaa tüdruk" (1997). Treieri sulest pärinevad Eduard Vilde noorust kajastav kuuldemäng "Kurjal teel" (1965) ja Tammsaare-aineline telenäidend "Imeline inimene" (1978).

Tema stsenaariumite põhjal on valminud filmid "Tõe ja vabaduse nimel" (1958), "Eduard Vilde" (1961, 1965) ja "Tammsaare talu" (1998). 

## Tunnustus
*1989 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*2000 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk
*2003 – A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Tammsaare elu härra Hansenina")

## Isiklikku
Kunstiteadlane Heie Treier oli tema tütar.

## Viited

## Kirjandus
* Elem Treier 12. IX 1927 – 21. III 2012 : [nekroloog]. – Sirp, 30. märts 2012, lk 28.
Voldemar Sõjamägi

**Voldemar Sõjamägi** (30. september 1903 Hummuli vald, Helme kihelkond, Viljandimaa – 29. juuli 1984 Lidingö) oli Nõmme linnapea Saksa okupatsiooni ajal, kunstikoguja.

Ta õppis aastail 1931–1940 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas 1949. aastal Tehnikainstituudi Stockholmis. Akadeemiliselt oli ta  Korporatsioon Fraternitas Estica ja Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Voldemar Sõjamägi osales Vabadussõjas, oli Tallinna Balti jaama kassapidaja, 1936–1940 Välisministeeriumi raamatupidaja ja majandusjuhataja abi (1940 Välisministeeriumi KÕ ja rakenduskonna juht), 1940–1941 Artellide Peavalitsuse revisjonijaskonna ametnik, 1941–1944 Tallinna linnavalitsuse tööstusinspektor, Nõmme linnavalitsuse nõunik ja oktoobrist 1941 Nõmme linnapea. 

1944. aastal põgenes ta Rootsi, oli seal aastatel 1949–1963 ehitusfirma konstruktor ja revident Lidingöl, aastatel 1963–1972 iseseisev ehitusettevõtja. 

Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.

## Muu
Ta oli tuntud kunstikollektsionäär.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944''
Akagera rahvuspark

**Akagera rahvuspark** on rahvuspark Rwanda idaosas Tansaania piiri ääres.

Akagera rahvuspark loodi 1934. aastal, et kaitsta savanni-, mäestiku- ja sooelustikku. Rahvuspark sai nime selle idapiiriks oleva Kagera jõe järgi.

Rahvuspargi pindala on 1122 km². Varem oli see üle 2500 km², kuid pärast kodusõda ja genotsiidi tõmmati 1997. aastal pargi piire koomale ja jagati osa selle alast tagasi pöördunud põgenikele põllumaaks.

Suure osa rahvuspargi alast katavad järved ja papüürusesood. Akagera on Aafrika keskosa suurim kaitsealune märgala. Savannis kasvavad valdavalt akaatsiad ja elavad tüüpilised savanniloomad, nende seas kaelkirjakud, elevandid, leopardid, lõvid, hüäänid, sebrad, kudud, kannad, pühvlid ja tüügassead. Rahvuspargi alal elavad ka muu hulgas värvuline *[[Laniarius erythrogaster]]* ning paljud soo- ja järvelinnud, sealhulgas toonekured ja kured.

## Viited

## Välislingid
* Akagera National Park
Totak

**Totak** on järv Norras Telemargi maakonnas Vinje vallas.

Järve maksimaalne sügavus on 306 m, see on sügavuselt kümnes järv Norras. Järvevee maht on 2,36 km³ ja veepeegli pindala 36,59 km².

Järvest voolab välja Tokke jõgi.
Dünaburgi kasarmud

**Dünaburgi kasarmud** (ka **Ülemiste kasarmud**) on kasarmud Tallinnas aadressil Filtri tee 12.

Venemaa keisririigi ajal paiknesid kasarmutes Venemaa keiserliku armee Eestimaa kubermangus paiknenud Venemaa Keisririigi  91. Dvina jalaväepolk ja hiljem Esimese maailmasõja ajal 472. Masalski jalaväepolk. 1917. aastal kasutas kasarmuid 1. Eesti jalaväepolk, enne Rakvere piirkonda üleviimist.

Iseseisva Eesti Vabariigi algusesaastatel, 1923. aasta septembris, nimetati Dünaburgi kasarmud Ülemiste kasarmuteks. Ülemiste kasarmus dislotseerus Eesti sõjaväe Scouts üksik jalaväepataljon.

Eesti NSV ajal asus hoonetes NSV Liidu õhukaitsevägede 14. õhukaitsediviisi staap.

Pärast Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamist paiknes kasarmutes Staabi- ja sidepataljon. 2018. aastast tegutseb kasarmutes Küberväejuhatus.

## Välislingid
*
Miguel de la Madrid

**Miguel de la Madrid Hurtado** (12. detsember 1934 Colima – 1. aprill 2012 Mexico) oli Mehhiko poliitik.

Ta sündis tuntud juristi Miguel de la Madrid Castro ja tema naise Alicia pojana. Vanaisa Enrique de la Madrid oli Colima osariigi kuberner. Isa suri, kui poeg oli kaheaastane.

Miguel sai Mehhiko Riiklikust Autonoomsest Ülikoolist bakalaureusekraadi õigusteaduse alal ja Harvardi ülikoolist magistrikraadi haldusjuhtimise alal. Pärast töötas ta Mehhiko Keskpangas ja õpetas Mehhiko ülikoolis õigusteadust.

1965. aastast töötas ta Mehhiko rahandusministeeriumis ja aastatel 1970–1972 Mehhiko riiklikus naftafirmas Petróleos Mexicanos. Seejärel töötas ta ametnikuna mitmel kohal Luis Echeverría valitsuses, kuni 1976 määras José López Portillo ta oma valitsuse eelarve- ja plaanimajandusministriks.

Portillo oli Mehhiko president 1976–1982. Kui tema ametiaeg hakkas lõppema, valis ta endale kaks võimalikku järeltulijat: Javier García Paniagua, juhul kui on vaja suuremat poliitilist osavust, ja de la Madrid, kui on vaja suuremaid rahandusalaseid ja halduslikke võimeid. 1982. aasta veebruaris Hispaania peeso devalveeriti ja see pani riigi rahanduse pingelisse olukorda, mis kallutas vaekausi de la Madridi kasuks.

1. detsembrist 1982 kuni 30. novembrini 1988 oli de la Madrid Mehhiko president.

1959. aastal abiellus ta Paloma Cordero Tapiaga. See abielu kestis mehe surmani.
Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1968

**Eesti Komitee Asemike Kogu** valimised toimusid veebruaris 1968. 603 hääleõiguslikust komitee liikmest võttis hääletamisest osa 415 (69%). 50 kohale oli üles seatud 60 kandidaati. Saadud häälte järjekorras valiti asemike kogusse:

*Heinrich Mark
*William Muld
*Harri Kiisk
*Aleksander Warma
*Karl Ristikivi
*Arvo Horm
*Enno Penno
*Aksel Mark
*Arvo Mägi
*Teodor Künnapas
*Adelaida Lemberg
*Ivar Paljak
*Johannes O. Lauri
*Oskar Mänd
*Martin Juhkam
*Villem Koern
*Indrek Martinson
*Enn Nõu
*Endel Krepp
*Hele Lüüs
*Johan Ungerson
*Helga Kerstell
*Valter Tauli
*Artur Reintamm
*Maie Martinson (uus)
*Meemo Mäelo
*Jakob Aljas
*Tõnis Kint
*Voldemar Palm
*Heino Annik
*Hans Nõmmik
*Arnold Kivimäe
*Karl Erenurm
*Udo Künnapas (uus)
*Aleksander Kompus
*Juhan Raud
*Harri Härm
*Johannes Mihkelson
*Johannes Mühlberg
*Elmar Anderson
*Anne Lepp (uus)
*Gerhard Peet
*Voldemar Sõjamägi
*Maie Kaaret
*Eduard Karma
*Helgi Laussen
*Kristin Talts (uus)
*Bernhard Mäelo
*Sven-Alur Reinans (uus)
*Nils Lindeberg-Lindvet

## Vaata ka
*Eesti Komitee (Stockholm)
* Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1966
* Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1970

## Kirjandus
*Eesti Komitee Asemike Kogu noorenes. Välis-Eesti, 18. märts 1968, nr. 3, lk. 6.
Lutsu tänav (täpsustus)

**Lutsu tänav** on mitme praeguse ja endise tänava nimi Eesti asulates:

*Lutsu tänav on tänav Tartu kesklinnas
*Lutsu tänav on tänav Viljandis
*Lutsu tänav on tänav Türil
*Anton Lutsu tänav on tänav Kuressaares
*Karl Lutsu tänav on tänav Kohtla-Järve linnas Järve linnaosas
*Oskar Lutsu tänav on tänav Jõgevamaal Palamuse alevikus

*Lutsu tänav oli Tallinnas Nõmme linnaosas Kalevala tänava endine nimi
*Oskar Lutsu tänav oli Tartus Veeriku ja Vaksali linnaosas Näituse tänava endine nimi

*Lutsu tänav asub ka Harjumaal Harku vallas Harkujärve külas

## Vaata ka
*Lutsu tee
Elmar Umblia

**Elmar Johannes Umblia** (11. oktoober 1904 Uderna vald, Tartumaa – 11. veebruar 1967 Stockholm) oli eesti keemik.

Ta õppis aastail 1923–1930 (lõpetas) ja 1930–1931 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna keemia osakonnas, mag. chem. 1935. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta oli Tallinna kodanliku õhukaitse ja tuletõrje juhataja 1934–1944, ühtlasi ka Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Liidu ja Tallinna Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Ühingu juhatuse liige ning Tallinna tuletõrjebrigaadi ülem. Teise maailmasõja aegse Saksa okupatsiooni ajal oli ta Eesti Õhukaitseliidu juhataja. 

1944. aastal põgenes ta Rootsi, oli seal Eesti Rahvusfondi abiesimees.

## Kirjandus
*Voldemar Palm. Mag. chem. Elmar Umblia in memoriam. Välis-Eesti, 10. märts 1967, nr. 5, lk. 4.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Lembit Norviit

**Lembit Norviit** (5. juuli 1913 Helsingi – 10. veebruar 1967 Helsingborg) oli eesti arst.

Ta õppis aastail 1933–1939 (lõpetas *[[cum laude]]*) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, dr. med. 1950 (Lundi Ülikool). EÜS Põhjala vilistlane.

Lembit Norviit oli aastail 1939–1943 Tartu Ülikooli sisehaiguste kliiniku assistent, 1943–1944 epidemioloog Tallinnas. 

1944. aastal põgenes ta Rootsi. 

## Kirjandus
*H. Laretei. Laialt tuntud eesti teadlane surnud. Välis-Eesti, 24. veebruar 1967, nr. 4, lk. 3.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Berta (täpsustus)

***[[Berta]]** on eesnimi.
***[[Berta (andmebaas)|Berta]]** on eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaas.
***[[Bertad]]** on rahvas Lääne-Aafrikas
****Berta*** on vaksiklaste perekond
Berta

**Berta** on germaani päritolu naisenimi. See võib olla ka lühendatud vorm nimedest Alberta või Roberta.

## Ameerika Ühendriigid

Ameerika Ühendriikides oli Berta 1880. aastal, mil vastavat statistikat pidama hakati, populaarsuselt 327. tüdrukule pandud nimi. Edaspidi nime populaarsus vähenes järjest ning Berta langes 1893 esimest korda ja 1908 lõplikult välja 500 populaarseima tüdrukunime hulgast. 1949 langes ta välja ka 1000 populaarseima tüdrukunime seast.

## Eesti
Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2. detsembri 2015 seisuga 90 Berta-nimelist inimest.

## Nime kandjaid
*Aragóni Berta oli itaallane, kes 1097 abiellus Aragóni kuninga Pedro I-ga.
*Berta Ambrož oli Jugoslaavia laulja, kes esines 1966 Eurovisioonil.
*Berta Bojetu (1946–1997) oli sloveeni kirjanik.
*Berta Mäger (1918–1999) oli eesti graafik.
*Berta Rist valiti 1939 Viljandi linnavolinikuks.
*Berta Rosenberg (1896–2009) oli USA ülipikaealine.
*Liese-Lotta Helene Berta Bunnenberg ehk Lale Andersen (1905–1972) oli saksa laulja.
*Berta Helene Amalie Riefenstahl ehk Leni Riefenstahl (1902–2003) oli saksa tantsija.

## Vaata ka
*Bertha

## Viited
Johannes-Eduard Maide

**Johannes-Eduard Maide** (30. jaanuar 1911 Tallinn – 3. juuli 1944 Sverdlovski oblast) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1930 Tartu Tehnikaühisgümnaasiumi. Aastatel 1933–1938 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Ordineeriti 22. oktoobril 1939 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1939–1941 (määrati 11. novembril) Harju-Madise koguduse õpetaja ja Paldiski Nikolai koguduse hooldajaõpetaja. Mobiliseeriti 1941. aastal Nõukogude armeesse.

Keila koguduse kirikuõpetaja Ado Köögardali päevaraamatu sissekanne 8. aprillist 1946:

## Viited

## Välislingid
*Eesti Kommunismiohvrid 1940–1991
*TÜ üliõpilased
Dinibek Izbatõrov

**Dinibek Izbatõrov** (sündinud 17. aprillil 1962 Kasahstanis) on Eesti õpetaja ja treener. 

Ta on töötanud Keila Koolis ja Keila Põhikoolis riigikaitse, poiste tööõpetuse ja kehalise kasvatuse õpetajana. 2020/2021. õppeaastal töötas Keila Koolis karate ja poiste käsitöö õpetajana.

## Isiklikku
Izbatõrov tuli Eestisse 1983. aastal. Tema isa on kasahh ja ema jaapanlane. Tal on kaks last.

## Viited
Membraanpump

**Membraanpump** on mahtpump, mille tööseadis on servast kinnitatud elastne kumm või nahast plaat (membraan), mida liigutab kangmehhanism.

Membraanpumpasid kasutatakse näiteks saastunud, keemiliselt aktiivsete ja kergesti süttivate vedelike teisaldamisel.

## Viited
Varesesaare venelased

**"Varesesaare venelased"** on 2012. aasta Eesti dokumentaalfilm, mille autor on Sulev Keedus. Film räägib inimestest, kelle elu on mõjutanud Kreenholmi manufaktuuri sulgemine 2010. aastal. 

Filmi lavastajat ajendas Kreenholmist filmi tegema külaskäik Narvasse ajal, mil manufaktuuri pankrot oli juba aimatav. Talle pakkus huvi mõte hakata jälgima nende inimeste käekäiku, kes pidid hakkama valmistuma peatseks töötuks jäämiseks. Lõpuks jäi filmis ainsaks Kreenholmi töötajaks endine kuduja ning filmist sai laiem vaade Narva elanikele, kes on ühel või teisel moel olnud paratamatult seotud linna suurima tööandjaga. 

Eesti Filmiajakirjanike Ühing valis "Varesesaare venelased" 2012. aasta filmiks koos mängufilmiga "Seenelkäik".

## Viited

## Välislingid
*Andres Laasik "Sulev Keedus sai valmis Kreenholmi-doki". Eesti Päevaleht, 30. märts 2012
*Maria Ulfsak-Šeripova ""Kus on see Jumal, kes aitab?"". Eesti Ekspress, 2. aprill 2012
*Andres Laasik "Narva jõel ja täitsa põhjas". Eesti Päevaleht, 2. aprill 2012
*Olev Remsu "Portreed ja autoportreed". Sirp, 13. aprill 2012
*Sven Harjo "ELU PÄRAST FILMI: Varesesaare-Jana vangis, narkarid tiksuvad lõpu poole". Õhtuleht, 15. september 2012
Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1966

**Eesti Komitee Asemike Kogu valimised** toimusid 15.–24. veebruaril ja kinnitati 23. märtsil 1966. 50 kohale oli 60 kandidaati. Valimistest võttis osa 408 komitee liiget (70,2%). Saadud häälte järjekorras osutusid Asemike kogusse valituks:

*Heinrich Mark
*Aleksander Warma
*Harri Kiisk
*Arvo Horm
*William Muld
*Enno Penno
*Karl Ristikivi
*Arnold Peets
*Teodor Künnapas
*Johannes O. Lauri
*Aksel Mark
*Tiina Mark
*Endel Krepp
*Villem Koern
*Oskar Mänd
*Ivar Paljak
*Enn Nõu
*Indrek Martinson
*Arvo Mägi
*Artur Reintamm
*Adelaida Lemberg
*Hele Lüüs
*Valter Tauli
*Martin Juhkam
*Lili Kaelas
*Meemo Mäelo
*Arnold Kivimäe
*Voldemar Palm
*Jakob Aljas
*Tõnis Kint
*Elmar Anderson
*Heino Annik
*Aleksander Kompus
*Hans Nõmmik
*Juhan Raud
*Karl Erenurm
*Helga Kerstell
*Johannes Mühlberg
*Jaan Kask
*Harri Härm
*Johannes Mihkelson
*Johan Ungerson
*Maie Kaaret
*Madli Kurdve
*Eduard Karma
*Rudolf Moorma
*Voldemar Sõjamägi
*Bernhard Mäelo
*Gerhard Peet
*Helgi Laussen

Naisliikmeid oli 8, liikmete keskmiseks vanuseks oli 52,6 aastat, vanimad liikmed olid Jakob Aljas ja Aleksander Warma (75), noorim liige Madli Kurdve (22).

## Vaata ka
* Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1968
* Eesti Komitee Asemike Kogu valimised 1970

## Kirjandus
*Uus E. Komitee Asemikekogu. Välis-Eesti, 26. märts 1966, nr. 6, lk. 4.
Tull

**Tull** (ka *toll*, *aerutull*, mitmuses ka: *sõudmed*) on paadi parda küljes olev puupulk või raudhark, millele toetub sõudmisel aer. 

## Viited
Videomäng

**Videomäng** on elektrooniline mäng, mis annab mängijale tagasisidet videoekraani kaudu.

Videomänge mängitakse tavaliselt mängukonsoolil või arvutil (vt. arvutimäng). Neid juhitakse ühe või mitme mängukontrolleri abil, milleks võib olla näiteks juhtkang, mängupult, hiir või klaviatuur. Hiire ja klaviatuuri kombinatsioon on levinud just arvutimängude puhul.

Lisaks videopildile võivad videomängud mängijale tagasisidet anda ka helide või mängukontrolleri vibratsiooni abil.

## Vaata ka
* Videomängude loend
* Videomängu arendus
* Videomängu mootor
* Mängujämm
* APT Game Generator
* Raul Kübarsepp
* Video-rollimäng
* Seiklusmäng
* Seiklusmärulimäng
Karl Müller

**Karl Müller** (7. mai 1877 Kuressaare – 9. september 1935 Tartu) oli Eesti majandusteadlane.

Ta lõpetas 1900. aastal Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumi ja õppis aastail 1900–1904 (lõpetas *cand. rer. merc.* kraadiga) Riia polütehnikumis.

Seejärel oli ta kuni 1918. aastani Simbirski kommertskooli kaubandusteaduslike ainete ja saksa keele õppejõud, 1918. aastal asus Riia polütehnikumi raamatupidamise ja kirjavahetuse dotsendiks, 1919. aastal põgenes Saksamaale. 

20. veebruaril 1922 valiti Karl Müller Tartu Ülikooli raamatupidamise ja kirjavahetuse dotsendi kohusetäitjaks ja 1928 dotsendiks, kellena töötas kuni surmani. 1924–1929 oli ta õigusteaduskonna abisekretär ja 1926–1927 sekretär. Akadeemilise Majandusteaduse Seltsi asutajaliige. Ta suri neeruvähki.

## Kirjandus
*Dots. Karl Müller suri. Kaja, 10. september 1935, nr 213, lk 2.
William Bennett

**William John Bennett** (sündinud 31. juulil 1943 Brooklynis New Yorgis) on USA poliitik ja arvamusliider.

Aastatel 1985–1988 oli ta haridusminister.
Sebastian Faulks

**Sebastian Charles Faulks** (sündinud 20. aprillil 1953 Donningtonis Berkshire'is Suurbritannias) on Briti kirjanik, ajakirjanik ja meediategelane. Ta on Briti impeeriumi ordu komandör (CBE).  

Eelkõige on tuntud tema ajalooliste romaanide triloogia, kuhu kuuluvad "The Girl at the Lion d’Or", "Birdsong" ja "Charlotte Gray". Ta on avaldanud ka romaane, mille tegevus toimub nüüdisajal, ja James Bondi raamatute järje "Devil May Care". 

## Elulugu

### Kasvuaastad

Faulks sündis 1953. aastal Peter ja Pamela Faulksi peres. Tema isa oli sõjaväelane, kellest hiljem sai jurist ja kohtunik. Tema vanem vend parun Edward Faulks on jurist ja Suurbritannia kuninganna nõunik. Sebastian Faulks õppis Elstree Schoolis Readingis ning jätkas haridusteed Wellington College’is Berkshire’is. Ta õppis Cambridge'i Ülikooli Emmanuel College’is inglise keelt. 2007. aastal nimetati ta selle auliikmeks. 

### Karjäär

Pärast ülikooli lõpetamist elas Faulks aasta aega Prantsusmaal. Inglismaale naasmise järel töötas ta õpetajana Camden Townis asuvas erakoolis ja seejärel ajakirjanikuna. Faulksi esimene romaan "A Trick of the Light" ilmus 1984. aastal. Sama ajal jätkas ta tööd ajakirjanikuna ning sai 1986. aastal ajalehe The Independent olulisimaks kirjandustoimetajaks. 1989. aastal sai Faulksist väljaande Independent on Sunday asetoimetaja. Samal aastal ilmus tema esimene romaan ajaloosarjast, mille tegevus toimub Prantsusmaal – "The Girl at the Lion d’Or". 1991. aastal lahkus ta ajalehest The Independent ja kirjutas mitmele muule ajalehele.

1993. aastal ilmunud romaani "Birdsong" edu järel loobus Faulks ajakirjanikutööst ja keskendus raamatute kirjutamisele. Sellest ajast peale on ta avaldanud seitse romaani. 1993. aastal valiti Faulks Kuningliku Kirjandusliidu liikmeks ja 2002. aastal anti talle panuse eest kirjandusse Briti Impeeriumi Komandöri orden.

Faulks astub sageli üles Briti tele- ja raadiokanalites. Alates 1998. aastast on ta olnud meeskonnakapten BBC Radio 4 kirjanduslikus mälumängus "The Write Stuff", mille käigus osalejad kirjutavad igal nädalal etteantud autori loomingule tugineva pastiši. Oma saate tarbeks valminud kirjutistest on Faulks koostanud raamatu "Pistache". 2011. aastal näitas BBC Two telekanal neljaosalist sarja "Faulks on Fiction", kus kirjanik heitis pilgu Briti romaanile ja selle tegelastele. Sama pealkirja all ilmus ka sarjaga seotud raamat.

### Eraelu

1989. aastal abiellus Faulks Veronica Youlteniga. Neil on kolm last: pojad William (sündinud 1990) ja Arthur (sündinud 1996) ning tütar Holly (sündinud 1992). Faulks on West Ham Unitedi jalgpalliklubi fänn. Oma hobideks nimetab ta tennist ja veini. 

## Viited

## Välislingid

* Sebastian Faulksi koduleht
Elmar Pettai

**Elmar Pettai** (5. november 1912 Karulaane talu, Reinse küla, Vana-Kariste vald, Pärnumaa – 24. mai 2008 Stockholm) oli eesti luuletaja, kultuuriloolane ja kalandusajaloolane.

## Elulugu
Elmar Pettai oli talupidaja poeg.

Õppis Pärnu Haridussõprade Seltsi Kodukk-s ja Pärnu Kalanduskoolis. Töötas kalakaubanduse ja -tööstuse alal. Põgenes 1944 Rootsi. Oli pikemat aega Stockholmis L. M. Ericssoni telefonivabrikus töödejuhataja. Õppis töö kõrval Eesti Teadusliku Seltsi Instituudis ja 1978–1980 Uppsala Ülikooli soome-ugri keelte instituudis. 

Oli 1962–1977 Stockholmis Eesti Kultuuri Koondise büroojuhataja ja peasekretär. Olnud Eesti Kalurite Koondise jätkväljaande "Eesti Kalur" (Stockholm, 1980–1993) toimetaja, mahuka kaheköitelise koguteose "Eesti kalanduse minevikust" I (Stockholm, 1984, 2. trükk 1986) ja II (samas, 1985) koostaja, toimetaja ja kaasautor. Avaldanud mitu luuleraamatut ("Jaanilill", 1964; "Illusioonid", 1988; "Rändaja kojuminek", 1992 jt) ning mälestusi (Kaks mälestuskirjutust. // Side (1927) 3–4; ilm. ka: Mulkide almanahh 11. Tartu, 2001). 

Ta külastas korduvalt Eestit, näiteks võttis 2005 osa Tallinna Bibliofiilide Klubi 25. aastapäeva tähistamisest.

## Teoseid
* Narva-Jõesuust Põõsaspeani. (Ülevaade Eesti põhjaranniku kalandusest). // Eesti kalanduse minevikust. I. Stockholm, 1984
* Uuendusi tursa ümbertöötlemise alal. // Eesti kalanduse minevikust II. Stockholm, 1985
* Hülgepüük. Hülgepüügi meenutusi möödunud aegadest. Stockholm, 1988
* Paat ja paadiehitus. Pilk tagasi purjepaadi ajastule. Stockholm, 1988.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti kirjandus paguluses ( 1973)
* EkrL, 412
* KK (1992), 745.
*Elmar Pettai 5. XI 1912 – 24. mai 2008. Eesti Päevaleht, 3. juuli 2008, nr. 26, lk. 11. 

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
Issaak Levitani maalide loend

Tabelis on esitatud vene maalikunstniku Issaak Levitani maalide loend (170 teost).

## Allikad
*M. Alpatov. Kunstiajalugu, II kd. Renessansi ja uusaja kunst. Tallinn: Kunst, 1982. Lk 338.
Viru õlu

**Viru õlu** on 5,0-protsendise alkoholisisaldusega pilsneri tüüpi õlu, mida pruulitakse Eestis.

Viru kaubamärgi omanik on Suurbritannias paiknev Baltic Beer Company Ltd. ning seda müüakse rohkem kui 20 riigis. Viru kaubamärgi omanike eesmärk on luua Viru õlle turundamise kaudu rahvusvaheliselt tunnustatud kaubamärk, mis ühtlasi tutvustab Eesti ajalugu ja pärandit.

Viru õlu ei ole seotud õlletehasega AS Viru Õlu, mille omanik on Taani firma Harboes Bryggeri AS.

## Tootmine

Viru õlut pruulitakse litsentsi alusel A. Le Coqi õlletehases Tartus. Õlle pruulimisel on kasutatud Baltimaadest pärit linnast ja humalat ning vett õlletehase arteesia kaevust.

## Pakendamine

Viru isepärane pudel on kaheksanurkse põhjaga korrapärase püramiidi kujuga. Pudeli kuju meenutab Tallinna vanalinna keskaegseid torne, olles eriti sarnane Oleviste kiriku tornitipuga. Viru pudeli disaini ja etiketi uuendas 2010. aastal Eesti disainibüroo The Brand Manual.

## Auhinnad
* Kuldmedal, Monde Selection Quality Awards, Brüssel 2008
* Hõbemedal, World Beer Championships, Chicago 2010
* Hõbemedal, Monde Selection Quality Awards, Brüssel 2010
* Kuld- ja hõbemedal, World Beer Packaging Championships, Chicago 2010
* Hõbemedal, International Beer Challenge, London 2011
* Finalist, Quality Drinks Awards, London 2011
* Hõbemedal, World Beer Championships, Chicago 2011

## Ajalugu
A. Le Coqi õlletehas tootis sarnase pudeliga õlut kuni aastani 2006.
* 2006 – Baltic Beer Company (tollal Brand Independence Ltd) hakkas Viru õlut müüma Suurbritannias.
* 2007 – Viru õlut hakati müüma Itaalias ja Mosambiigi Vabariigis.
* 2008 – Viru õlut hakati müüma Šveitsis ja Rootsis.
* 2009 – müüki alustati Jaapanis, Ameerika Ühendriikides ja Iirimaal.
* 2010 – teatas Baltic Beer Co kaheaastase sponsorlepingu sõlmimisest maailma Supebike'ide meistrivõistlustel osaleva meeskonnaga Team Suzuki Alstare. Meeskonna üks sõitjatest Leon Haslam lõpetas meistrivõistluste hooaja teisel kohal.
* 2010 – uuendati Viru pudeli disaini, mille käigus lisati sellele veidi *[[art déco]]* stiili meenutavaid disainielemente. Müüki alustati Kanadas, Kreekas, Hongkongis, Maltal.
* 2011 – müüki alustati Brasiilias, Lõuna-Koreas, Iisraelis, Austraalias.
* 2012 – Viru õlut hakati turustama Saksamaal, Leedus, Poolas. Turustamist plaanitakse alustada ka Tšiilis, Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Venemaal.

## Viited
Herbert Kuurme

**Herbert Kuurme** (kuni 1937 **Herbert Kuurberg**; 13. juuli 1911 Haljava, Harjumaa – 16. aprill 2005) oli eesti vaimulik ning koduloolane. 

## Elulugu
Ta lõpetas 1930. aastal Tallinna poeglaste humanitaargümnaasiumi. Aastatel 1933–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 

Prooviaastal oli ta Valga Peetri-Luke koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1938–1939 Valga Peetri-Luke koguduse õpetaja Arnold Tammiku isiklik adjunkt ja 1939. aastal Helme Maarja koguduse õpetaja Johannes Uustali isiklik adjunkt. 13. oktoobril 1939 määrati ta Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja kohusetäitjaks. Põltsamaa Niguliste kogudust teenis ta aastatel 1939–1993. Ilmselt on 54 teenimisaastat vaimulikuna Eestis üks pikaajalisemaid. 
Lisaks hooldas ta aastatel 1969–1983 Pilistvere Andrease kogudust ja aastatel 1965–1979 Kursi Maarja-Eliisabeti kogudust. Lisaks oli ta aastatel 1978–1993 Viljandi praostkonna praost ja aastatel 1977–1993 konsistooriumi assessor.

Ta on maetud Põltsamaa kalmistule.

## Tunnustus
*1995 Põltsamaa linna aukodanik
*1997 Riigivapi II klassi teenetemärk

## Isiklikku

Tema abikaasa oli inglise keele õpetaja ja Põltsamaa kogudusetegelane Asta Kuurme, äi oli sõjaväelane ja metsandustegelane Voldemar Luik ning naisevend oli looduskaitsja Heino Luik. 

Tema lapsed on füüsikaõpetaja Mart Kuurme, Jaan Kuurme, muusik ja õpetaja Tõnis Kuurme ja Tiina Sarjas.

Herbert Kuurme uuris Põltsamaa ning koguduse lugu. Aastal 2001 ilmus kahes osas "Pildikesi Põltsamaa ajaloost". 

## Mälestuse jäädvustamine
13. juulil 2006 asutati Põltsamaal Tartu Kultuurkapitali juurde Herbert Kuurme mälestusfond, kust makstakse stipendiume usuteaduse üliõpilastele.

## Viited

## Välislingid
*Kirikuelu. Herbert Kuurme 100 Vikerraadio saade. Salvestatud 12. juunil 2011
*Mari Paenurm, Herbert Kuurme – fenomeni algpõhjused on Jumalas. Ajaleht Eesti Kirik, 15. juuni 2011
Ago Vallas

**Ago Vallas** (29. juuli 1924 Tartu – 15. jaanuar 2008 Stockholm) oli eesti statistik ja harrastusajaloolane.

Ta lõpetas 1943. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 

Osales vabatahtlikuna Jätkusõjas 200. jalaväerügemendi 1. kompanii koosseisus. 1944. aasta septembris põgenes Rootsi. 1952. aastal lõpetas Uppsala Ülikooli statistika, matemaatika ja poliitökonoomia erialal. 1972. aastal kaitses Stockholmi Ülikoolis litsentsiaadikraadi kultuurigeograafia alal. 

Töötas Stockholmi statistikavalitsuses.

Ta oli korporatsiooni Sakala liige alates 1946. aastast, korporatsiooni Sakala Rootsi koondise vilistlaskogu esimees, 17. novembril 2007 valiti Sakala auvilistlaseks. Ta oli ka Eesti Teadusliku Selts Rootsis liige ja Soome Sõjaveteranide Eesti Ühingu ajalootoimkonna liige.

## Teoseid
*"Aolinnad, linnused ja kindlused". Tallinn 2007

## Tunnustus
*2000 Kotkaristi V klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*Tarmo Kariis. Ago Vallas in memoriam. Eesti Päevaleht, 14. veebruar 2008, nr 7, lk 11.
Baar (ühik)

**Baar** (kreeka sõnast *baros*, 'raskus'; tähis **bar**) on mittesüsteemne rõhu mõõtühik. 1 baar on võrdne 100&nbsp;000 paskaliga:

:1 bar = 105 Pa = 0,1 MPa.

1 baar on ligikaudu võrdne  õhurõhuga maapinnal ja samuti 10 meetri kõrguse veesamba rõhuga (10 m H2O).

Meteoroloogias ja akustikas kasutati enne SI-süsteemile üleminekut millibaari: 1 millibaar (mbar) on võrdne 1 hektopaskaliga:
:1 mbar = 100 Pa = 1 hPa. 

CGS-süsteemis väljendab baar rõhku miljon düüni ruutsentimeetrile (106 dyn/cm2).

## Viited

## Välislingid
* Rõhuühikute teisendamine (kalkulaator)
Arvo Järvet

**Arvo Järvet** (sündinud 23. septembril 1948 Langermal) on eesti geograaf.

Ta lõpetas aastal 1973 Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia (kitsamalt looduskaitse) erialal.

1993. aastast on ta töötanud Tartu Ülikooli õppejõuna.

2004. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis geograafia erialal doktoritöö "Influence of hydrological factors and human impact on the ecological state of shallow Lake Võrtsjärv in Estonia".

## Tunnustus

* 2008 Tartu Ülikooli aumärk
* 2013 Tartu Ülikooli medal

## Viited

## Välislingid
*Eesti Entsüklopeedia. Järvet, Arvo
Elsa Pastak

**Elsa Pastak-Varep** (14. september 1908 Peterburi – 28. oktoober 1955 Tartu) oli eesti botaanik.

Ta töötas Tartu Ülikoolis ja aastail 1947–1955 Zooloogia ja Botaanika Instituudis.

Ta tegeles nii soontaimede uurimise kui brüoloogiaga.

## Teosed
*Pastak, Elsa 1935. Harilaiu taimkate. Tartu.

## Pere
Tema abikaasa oli Endel Varep (nad abiellusid aastal 1941).

## Viited
Igor Rostorotski

**Igor Rostorotski** (vene keeles Игорь Дмитриевич Ростороцкий; sündinud 4. veebruaril 1962 Anapas) on endine Venemaa maadleja.

Ta on kahekordne maailmameister Kreeka-Rooma maadluses (1985. ja 1987. aastast).

Ta tuli juunioride maailmameistriks 1981. aastal ja noorsoo Euroopa meistriks 1982. aastal.

1987. aastal tuli NSV Liidu meistriks, alistades finaalis Aleksandr Karelini punktidega 1–0. Järgmisel aastal kaotas ta samal võistlusel Karelinile seljaga.

Ta võitis NSV Liidu karikavõistlused 1984., 1985. ja 1986. aastal.

Pärast sportlaskarjääri lõppu töötab advokaadina.

## Viited
Tim Tscharnke

**Tim Tscharnke** (sündinud 13. detsembril 1989 Weißenfelsis) on endine Saksamaa murdmaasuusataja.

Juunioride maailmameistrivõistlustel 2008. aastal Mallesis võitis Tscharnke 4×5 km teatesõidus hõbemedali ja 10 km klassikasõidus pronksmedali. 2009. aastal Praz de Lys Sommandis kuulus ta hõbemedali võitnud Saksamaa teatemeeskonda koosseisu 4×5 km teatesõidus.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai Tscharnke sprinditeate vabasõidus koos Axel Teichmanniga hõbemedali.

## Saavutused

### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]

* 2010  Vancouveris
**  hõbemedal sprinditeate vabasõidus

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2008  Mallesis
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus
**  pronksmedal 10 km klassikasõidus
* 2009  Praz de Lys Sommandis
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Maailma karikasarjas]]
Tim Tscharnke osales individuaalarvestuses 116 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse kahel korral, neist mõlemal korral ta võitis.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Välislingid
* Tim Tscharnke koduleht
*
Trummel

**Trummel** (saksa keele sõnast *Trommel*) on harilikult masina, seadme või riista silindriline (harvem kooniline) õõnes osa. 

Trumlit/trumleid kasutatakse näiteks tõstemasinatel (kraanad, liftid jt.) ja vintsidel keti, köie, trossi või traadi pealekerimiseks. Tehnoloogilistes protsessides kasutatakse näiteks parkimis-, kuivatus-, puhastus-, sõelumis- ja segutrumleid.

## Viited
Purjetamine 2012. aasta suveolümpiamängudel

2012. aasta suveolümpiamängude purjeregatt korraldati 28. juulist – 11. augustini keskusega Weymouthi ja Portlandi Rahvuslikus Purjetamise Akadeemias (*Weymouth and Portland National Sailing Academy*). Keskus asus Portlandi saarel Dorseti Inglismaa lõunarannikul (Weymouth ja Portland) ja kaugus olümpiastaadionist oli 245 km . Üks purjetamisrada paigutati Portlandi sadama veealale ja kolm Weymouthi lahele. . Purjetamise keskus sai valmis 2008. aasta novembris.

## Klassid
Võistlema oodati 380 purjetajat (237 meest, 143 naist) kümnes klassis:

* Meeste üheinimese svertpaat – Laser
* Meeste üheinimese(raske) svertpaat – Finn
* Meeste kaheinimese svertpaat – 470
* Meeste "lootsik"(skiff) – 49er
* Meeste purjelaud – 
* Meeste kiiljaht – Star
* Naiste üheinimese svertpaat – Laser Radial
* Naiste kaheinimese svertpaat – 470
* Naiste matšpurjetamine – Elliott 6m
* Naiste purjelaud – 

## Eesti esindajad
Normitäitjad
* Finn - Deniss Karpak
* Laser - Karl-Martin Rammo
* Laser Radial - Anna Pohlak
* RS:X - Johannes Ahun
* RS:X - Ingrid Puusta

## Võistlusrajad

## Viited

## Välislingid

* Eesti purjetajad Londoni olümpiamängudel
* Olympic sailing in Weymouth & Portland | London 2012 Olympic Games
* ISAF: Official Site of Sailing at Weymouth and Portland on Summer Olympic games 2012 in London
** http://www.sailing.org/tools/documents/London2012OlympicSailingCompetitionNoticeofRace-[11774.pdf Notice of Race for the 2012 Olympic Sailing Competition] (Võistlusteade)
* Olympic Sailing - Schedule, Results, Medals | London 2012
** Sailing - Schedule & Results
* Olympic Chart at website of The Portland Port &amp; Harbour Authority 
* London 2012 Olympics: Sailing, Telegraph
* Sailing at London 2012 - YouTube
* Ajakava - PURJETAMINE (10 medaliala) | London 2012 | ERR 
* purjetamise tulemused, om.err.ee
Alma Tomingas

**Alma Tomingas** (15. september 1900 Rakvere – 29. jaanuar 1963 Tartu) oli eesti farmatseut, Tartu Ülikooli professor, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).

Ta uuris ravimtaimi, neist valmistatud drooge ja nende keemilist koostist, arendades farmakognoosia keemilist suunda.

## Elulugu
Ta lõpetas aastal 1928 Tartu ülikooli, oli seal seejärel õppejõud ning aastast 1940 farmakognoosiakateedri juhataja. 
Ta oli farmaatsiadoktor (1933) ning esimene eestlasest Tartu Ülikooli naisprofessor (1940). 

Aastail 1952–1955 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna dekaan. 

Eesti NSV Teaduste Akadeemia moodustamisel 1946. aastal valiti ka akadeemikuks farmakoloogia alal.

Ta on maetud Tartusse Raadi kalmistule.

## Tunnustus
*1945 – Eesti NSV teeneline teadlane
*Tema 80. sünniaastapäeval avati Rakveres tema sünnikohas (Malmi 13) mälestuskivi.
*Ülemiste ärilinnakus on tema järgi nimetatud hoone (Tominga maja aadressil Sepise 7).

## Isiklikku
Keeleteadlane Tiit-Rein Viitso oli tema vennapoeg ja Rudolf Laanes õepoeg.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
*Alma Tomingas - esimene naisprofessor Tartu Riiklikus Ülikoolis Ringvaade "Nõukogude Eesti" nr 3 (1941)
Nikomeedia

**Nikomeedia** ehk **Nikomedeia** (kreeka keeles *Νικομήδεια*) oli ajalooline linn Väike-Aasias, tänapäeval tuntud kui Türgi linn İzmit.

Nikomeedia kohale asutati Megara koloonia aastatel 712–711 eKr ning linna nimi oli algselt **Astakos** (*Αστακός*) Bitüünias. Astakose purustas Vana-Makedoonia väejuht Lysimachos (306–281 eKr)  ning selle ehitas uuesti üles 264 eKr Bitüünia kuningas Nikomedes I, kelle järgi linnale nimi pandi. Sestpeale kuulus Nikomeedia Väike-Aasia kirdeosa tähtsamate linnade hulka. Nikomeedias on sündinud ajaloolane Arrianos ning seal möödusid Kartaago väejuhi Hannibali viimased eluaastad.

Nikomeedia oli Rooma riigi ajal suurlinn, millest sai 286. aastal (Diocletianuse valitsusperioodil) impeeriumi idaosa pealinn. 330. aastal viis Constantinus Suur pealinna lähedalasuvasse Byzantiumi, mis nimetati tema järgi Konstantinoopoliks. Constantinus suri Nikomeedia-lähedases villas 337. aastal. Pärast pealinna staatuse kaotamist Nikomeedia siiski ei hääbunud, sest läbi selle kulgesid Konstantinoopolisse viivad tähtsad Aasia kaubateed.

Hiljem, kuni Osmanite vallutuseni 14. sajandil, kuulusid Nikomeedia linn ja selle alad Bütsantsi keisririiki.

## Viited
Fayetteville (Arkansas)

**Fayetteville** on linn USA-s Arkansase osariigis, Washingtoni maakonna halduskeskus. 2016. aastal oli linna elanike arv 83 826, mis on Arkansases suuruselt kolmas.

Linnas asub Arkansase Ülikool.

Kuigi Arkansase kirdeosa seostatakse sagedamini Walmartiga (mis asutati Bentonville'i äärelinnas), siis Fayetteville'i elanikud on alati eelistanud oma kodulinna siduda ülikooliga.

11. augustil 1975 ostis Bill Clinton Fayetteville'i linnas ülikooli läheduses asuva maja aadressil 930 California Boulevard 17 200 dollari eest. Toona töötas ta koos oma tulevase abikaasa Hillary Rodhamiga ülikoolis õpetajana, nende abielutseremoonia toimus sellesama maja elutoas kaks kuud hiljem, 11. oktoobril. Novembris 1976 valiti Bill Clinton Arkansase justiitsministriks, misjärel Clintonid kolisid Little Rocki, kuid kuni maja müümiseni 1983. aastal rentisid nad seda õigusteaduse üliõpilastele. Tänapäeval tegutseb majas Clintoni majamuuseum. 22. jaanuaril 2010 lisati maja USA Riiklikusse Ajalooliste Paikade Registrisse, ning samal aastal nimetati tänav, millel maja asub, ümber Clinton Drive'iks.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Fayetteville

**Fayetteville** võib tähistada mitut kohta Ameerika Ühendriikides

*Fayetteville (Alabama)
*Fayetteville (Arkansas)
*Fayetteville (Georgia)
*Fayetteville (Illinois)
*Fayetteville (Indiana)
*Fayetteville (New York)
*Fayetteville (Põhja-Carolina)
*Fayetteville (Ohio)
*Fayetteville (Pennsylvania)
*Fayetteville (Tennessee)
*Fayetteville (Texas)
*Fayetteville (Lääne-Virginia)
Myntverket

**AB Myntverket** oli Soome ettevõte, mis asus Rootsis Eskilstunas ning valmistas münte Rootsi Riigipangale ja teistele keskpankadele. Lisaks valmistati Nobeli auhinna medaleid. 

Myntverket oli asutuse enda väitel Rootsi vanim ettevõte. Myntverket läks 2002. aastal Soome riigi mündivalmistaja Rahapaja Oy omandusse.

2011. aastal otsustati, et Eskilstunas asuv rahapaja suletakse. Pärast seda Rootsis enam mündikoda ei ole.

## Vaata ka
*Kungliga Myntet

## Välislingid
*Myntverketi ametlik koduleht
Sander Pärn

Sander Pärn (sündinud 19. veebruaril 1992) on Eesti autorallisõitja, kes saavutas rahvusvahelise läbimurde 2014. aastal. Ta on esimene eestlane, kes võitis maineka Drive DMACK Fiesta Trophy sarja.

## Karjäär

Sander Pärna rallihooaeg 2013. aastal möödus Junior WRC (JWRC) klassis, kus tema kaardilugejaks oli Ken Järveoja. Sel hooajal saavutati stabiilseid tulemusi, millest parimana märgiti Soome ralli teine koht omas klassis. Hooaja kokkuvõttes saavutas Pärn neljanda koha.

2014. aasta kujunes Pärna karjääri edukaimaks. Koos Briti kaardilugeja James Morganiga osaleti sarjas Drive DMACK Fiesta Trophy. Pärn võitis sarja viiest etapist kolm esimest: Portugali, Poola ja Soome ralli. Saksamaal lõpetas ta teisena ning Hispaanias viiendana. Sarja üldvõit tagas talle täishooaja 2015. aasta WRC2-klassis Ford Fiesta R5 autoga.

Pärast mitmeaastast pausi tippspordist naasis Pärn 2023. aastal võistlusrajale. Juulis osales ta MM-sarja kuuluval Rally Estonial, kus võistles M-Sport Polandi meeskonna Ford Fiesta Rally3 autoga. Tema kaardilugejaks oli kogenud austraallane Dale Moscatt. Pärn lõpetas ralli üldarvestuses 30. kohal ning saavutas WRC3 klassis neljanda koha.

Lisaks MM-etapile osales Pärn 2023. aastal ka Eesti meistrivõistluste etappidel. Paide rallil saavutas ta koos Dale Moscattiga EMV3 klassis esikoha. Saaremaa rallil oli ta samuti EMV3 klassi liider, kuid pidi võistluse mootoririkke tõttu katkestama.

## Galerii

Fail:Pärn Surkee 2012.JPG|2012, Soome ralli
Fail:2014 Rallye Deutschland by 2eight DSC2788.jpg|2014, Saksamaa ralli
Fail:Rajd Polski 2015 Sander Pärn.jpg|2015, Poola ralli
Fail:2015 Rally Italia Sardinia 97 Pärn-Morgan 2.jpg|2015, Sardiinia ralli
Fail:Crash Sander Parn Amarante Rally de Portugal 2016.jpg|2016, Portugali ralli


## Välislingid

* Sander Pärn Rally Team
* Profiil ewrc-results.com lehel

## Viited
Maadlus 1920. aasta suveolümpiamängudel

**[[Maadlus]] [[1920. aasta suveolümpiamängud]]el** toimus Belgias Antwerpenis.

## Medalialad

Nii Kreeka-Rooma kui ka vabamaadluses võisteldi viies kaalukategoorias: kuni 62 kg, kuni 67,5 kg, kuni 75 kg, kuni 82,5 kg ja üle 82 kg.

## Tulemused Kreeka-Rooma maadluses

### Mehed kuni 62 kg

### Mehed kuni 67,5 kg

### Mehed kuni 75 kg

### Mehed kuni 82,5 kg

### Mehed üle 82,5 kg

## Tulemused vabamaadluses

### Mehed kuni 62 kg

### Mehed kuni 67,5 kg

### Mehed kuni 75 kg

### Mehed kuni 82,5 kg

### Mehed üle 82,5 kg
Glória

* Glória on asum Rio de Janeiros, Brasiilias
** Marina da Glória on jahisadam Glórias, 2016. a. OM-i võistluspaik
* Glória on linn ja omavalitsus Bahia osariigis, Brasiilias
* Glória on 100 m kõrghoone Ružinovi piirkonnas Bratislavas, Slovakkias

## Vaata ka
* Gloria
Glória (Rio de Janeiro asum)

Glória on asum Rio de Janeiros Brasiilias.
Glória asum paikneb Centro (kesklinna) ja Flamengo (flaami) asumi vahel.
Asum on nimetatud kiriku *Nossa Senhora da Glória do Outeiro* järgi.

## Pilte

Pilt:LeandroJoaquim-Gloria.jpg| Leandro Joaquimi (1738–1798) maal piirkonnast ~1790. aastast
Pilt:Marina da Glória 1.jpg| Marina da Glória, 2016. aasta suveolümpiamängude regati jahisadam 


## Viited

## Välislingid

* Imperial Irmandade de Nossa Senhora da Gl&oacute;ria do Outeiro - Not&iacute;cias
* Bairro: Glória
Kaasmass

**Kaasmass** (inglise *apparent additional mass*) on fiktiivne mass, mis tuleb lisada keha tegelikule massile, et arvutada jõud, mis on vajalik kehale kulgliikumisel vedelikus teatud kiirenduse andmiseks.

Kaasmass vastab kehaga kaasa kanduva vedeliku tekitatud täiendavale takistusjõule, mis on keha kiirendusega võrdeline. 

Kaasmassi tuleb arvestada näiteks kehade sukeldumise ja laeva õõtsumise puhul.

## Viited

}}
Maadlus 1908. aasta suveolümpiamängudel

**[[Maadlus]] [[1908. aasta suveolümpiamängud]]el** toimus Londonis Suurbritannias.

## Medalialad
Kreeka-Rooma maadluses võisteldi neljas kaalukategoorias: kuni 66,6 kg, kuni 73 kg, kuni 93 kg ja üle 93 kg. 

Vabamaadluses võisteldi viies kaalus: kuni 54 kg, kuni 60,3 kg, kuni 66,6 kg, kuni 73 kg ja üle 73 kg.

## Tulemused Kreeka-Rooma maadluses

### Mehed 66,6 kg

### Mehed 73 kg

### Mehed 93 kg

### Mehed üle 93 kg

## Tulemused vabamaadluses

### Mehed 54 kg

### Mehed 60,3 kg

### Mehed 66,6 kg

### Mehed 73 kg

### Mehed üle 73 kg
Argo Kõvamees

**Argo Kõvamees** (8. jaanuar 1926 Tallinn – 17. oktoober 2007 Bromma) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1953. aastal Karolinska Instituudi, dr. med. 1968.

Argo Kõvamehele anti 1991. aastal Tartu Ülikooli medal, ta oli Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni, Eesti Lastearstide Seltsi, Rootsi Veresoonekirurgide Seltsi ja alates 1991. aastast Eesti Arstide Seltsi Rootsis auliige. 2000. aastal pälvis ta Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi.

Ta oli Mihkel Kõvamehe poeg.

## Kirjandus
*Ants Anderson. Lahkus teenekas arst ja kodumaa abistaja. Eesti Päevaleht, 15. november 2007, nr. 45, lk. 11.
Ülehelipauk

**Ülehelipauk** on atmosfääris kõrvast ülehelikiirusel mööduva lööklaine kuuldav komponent. See heli võib sarnaneda kahuripaugu või ka plahvatusheliga, sõltub õhus liikuva keha suurusest (näiteks lennuk, rekordkiiruse auto või meteoorkeha). Väiksem/lühem  ülehelikiirusel õhus liikuv keha (mürsk, kuul, vabalangev pomm, helikopteri rootori labaots) tekitab plaksatuse moodi heli. 

Ammustest aegadest on inimesele tuttav voorimehe piitsa plaksatus, sellise heli tekitab lööklaine piitsa otsa ülehelikiiruse ületamisel.          

Kuivas õhus temperatuuril 20 °C on helikiirus 1236,5 km/h; reisilennukite lennukõrgusel (10 km) –50 °C juures on helikiirus 1078,7 km/h.