open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marko Raat

**Marko Raat** (sündinud 1. juulil 1973) on eesti filmilavastaja.

Teinud dokke ja mängufilme ning osalenud videote autorina kunstinäitustel. Kureerinud ja kujundanud näitusi, lavastanud Von Krahli teatris, õpetanud EKA-s ja BFM-is, kirjutanud filmikriitikat. Eesti Rahva Muuseumi uue maja püsinäituse “Eesti kohtumised” kujundaja, audio-visuaalsete lahenduste autor koos arhitektuuribürooga 3+1 arhitektid.  Võrgukuuri suvekino pidaja aastast 2010.

Ta on lavastanud filmid "Esteetilistel põhjustel", "Agent Sinikael", "Nuga,  "Toomiku film","Lumekuninganna", "Fast Eddy vanad uudised", "Matusepäevikud" ja "Biwa järve 8 nägu".

## Tunnustus
* 1999 Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind  ("Esteetilistel põhjustel")
* 2002 Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind ("Agent Sinikael")
* 2002 Rahvuskultuurifondi debüüdi auhind ("Agent Sinikael")
*2002 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Arko Oki ja Mait Malmsteniga; "Agent Sinikael")
*2003 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (lühimängufilmi auhind: "Sviit kahele")
*2004 stipendium "Ela ja sära"
*2005 Teatrifestival Draama, auhind (lavastus "Ainult võltsid jäävad ellu")
*2007 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parim mängufilm "Nuga")
*2009 Eesti Vabariigi kultuuripreemia ("Toomiku film")
*2015 Eesti Dokumentalistide Gildi preemia Doki Kild ("Fast Eddy vanad uudised")
*2016 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (missioonipreemia ERM-i AV)
*2019 Eesti Dokumentalistide Gildi preemia Doki Kild ("Matusepäevikud")
*1995 Sirbi laureaat, filmiarvustused „Kurjuses peitub jõud“, „Hääletu vile“, „Tagasihoidlik utoopia, veel tagasihoidlikum reaalsus".
*2025 Eesti filmi- ja teleauhindade parima filmirežissööri nominatsioon

## Viited

## Välislingid
*
*Marko Raat EFIS https://www.efis.ee/et/filmitegijad/inimene/id/2547/
*EKM kunstikogus https://digikogu.ekm.ee/est/virtuaalnaitus?ex_id=6&cat_id=17&item_id=495 1998
*Margit Tõnson, Marko Raat: “Armastus on ainuke kannatus, millel on mõtet”, Eesti Ekspress, 15. veebruar 2010
*EKKM näitus "Kehaline karistus" https://www.ekkm.ee/naitused/ullatuskuraatori-naitus 2012
*Andres Maimik, Katrin Maimik "Morbiidsus ja intiimsus" https://ekspress.delfi.ee/artikkel/71283723/morbiidsus-ja-intiimsus Eesti Ekspress, 23.04. 2015
*Anne Vetik  "Lõpuga päevik" https://www.muurileht.ee/arvustus-lopuga-paevik/ Müürileht, 14.02. 2019
*Peeter Sauter https://kultuur.postimees.ee/6731454/kinoohtud-nagu-jumalateenistused Postimees 16.07. 2019
*Marko Stoijljkovic, review: 8 Views of Lake Biwa  https://cineuropa.org/en/newsdetail/464859/ Cineuropa, 29. juuli 2024
*Carlos Aguilar, https://variety.com/2024/film/reviews/8-views-of-lake-biwa-review-estonia-oscar-entry-1236261059/ Variety, 27.detsember 2024
Andrei Korotajev

**Andrei Vitaljevitš Korotajev** (vene keeles **Андрей Витальевич Коротаев**; sündinud 17. veebruaril 1961 Moskvas) on vene antropoloog, ökonomist, ajaloolane ja sotsioloog.

Tema erialaks on kultuuridevaheline uuring, Lähis-Ida ajalugu ning sotsiaalse ja majandusliku arengu dünaamika. Tal on olnud oluline roll Lähis-Ida ajaloo uurimises. Ta on andnud panuse sotsiaalse arengu teooriasse.

## Teosed

**Ancient Yemen: Some General Trends of Evolution of the Sabaic Language and Sabaean Culture*. Oxford: Oxford University Press, 1995.
*''Pre-Islamic Yemen: Socio-Political Organization of the Sabaean Cultural Area in the 2nd and 3rd Centuries A.D.'' Wiesbaden: Otto Harrassowitz Verlag, 1996.
**World Religions and Social Evolution of the Old World Oikumene Civilizations: A Cross-cultural Perspective.* Lewiston, New York: The Edwin Mellen Press, 2004.
* Korotayev A., Malkov A., Khaltourina D. *Introduction to Social Macrodynamics: Compact Macromodels of the World System Growth.* Moskova, 2006. ISBN 5-484-00414-4.
* '''Great Divergence and Great Convergence. A Global Perspective'''. New York: Springer, 2015.
Ortodont

**Ortodont** on ortodontilise ravi läbiviija.

Ortodondiks saamiseks on vaja lõpetada kõrgkool hambaarsti erialal (õppeaeg Tartu Ülikoolis viis aastat) ning järgneva residentuuriõppega omandada ortodontia eriala (õppeaeg Tartu Ülikoolis 3 aastat). Õigus ortodondina tegutseda on isikul, kes on kantud Terviseameti tervishoiutöötajate registrisse ortodondina.

Eestis on Terviseameti registrisse 2013. aasta märtsi seisuga kantud 61 ortodonti. 2023. aasta lõpul oli Terviseameti registris 75 ortodonti, kellest aktiivselt töötas ortodontide seltsi andmetel 69.

Tervise Arengu Instituudi palgastatistika järgi on ortodondid Eesti kõige kõrgemalt tasustatud arstid.

## Vaata ka
*Eesti Ortodontide Selts
*Ortodontia
*Ortopeediline hambaravi

## Viited
CDC

**CDC** on :

* Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskuse ingliskeelne lühend;
*** CDC/AIDS – CDC poolt kehtestatud aidsi diagnoosi kriteeriumid;
*** CDC-clas – CDC poolt välja töötatud nakkushaiguste klassifikatsioon;
* karbiidset päritolu süsiniku ingliskeelne lühend;
* Nakkushaiguste Keskuse ingliskeelne lühend.

## Kirjandus
*Laine Trapido. "Meditsiiniterminite lühendeid", AS Medicina, Tallinn, 2. trükk, 2007, ISBN 978-9985-829-79-0
Päinurme päevakeskus

**Päinurme Päevakeskus** on Päinurmes asuv külaelanikele avalikuks kasutamiseks mõeldud keskus. 

Majas toimuvad külakoosolekud, töötoad, õpitoad, väiksemad üritused ja muud ettevõtmised. Üritusi korraldab enamasti külaselts, mille juhatuse esimees on Lea Traks. Keskuses on arvuti ja interneti kasutamise võimalus. Mängida saab näiteks lauajalgpalli, lauatennist, koroonat, Xboxiga ja mitmesuguseid lauamänge.

2011. aastal said keskuse ruumid Koigi valla rahatoel uue värvkatte ja Kohaliku Omaalgatuse Programmist saadud vahenditega soetati ühte tuppa uus mööbel. 2020. aasta novembris koliti uutesse, avaramatesse ruumidesse. Eraldi ruum on keraamika, klaasisulatuse ja käsitööringide tööks.

## Viited
Paea Wolfgramm

**Paea Wolfgramm** (sündinud 1. detsembril 1969 Vava‘u saartel Tongas) on Tonga endine poksija.

Wolfgramm sai üliraskekaalus (üle 91 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Volodõmõr Klõtškole (Ukraina). Ta oli esimene ja on seni ainus Tonga poksija ja ka sportlane, kes on olümpiamängudel võitnud medali.

Wolfgramm poksis detsembrist 1996 kuni augustini 2001 elukutselisena. Ta pidas kokku 24 kohtumist, millest võitis 20 (neist 14 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 2 nokaudiga) kohtumist.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Inara Õun

**Inara Õun** (neiuna **Inara Zvaigzne**; 18. november 1941 Riia – 12. november 2012) oli läti rahvusest Eesti nahakunstnik.

Ta sündis muusikaõpetaja perekonnas. Ta lõpetas 1960. aastal Riias tarbekunstikooli.

Aastatel 1963–1968 õppis ta ERKI-s nahakunsti erialal.

Aastatel 1968–1971 töötas ta nahakunstnikuna Riia Kunstitoodete Kombinaadis ja aastatel 1972–1977 Tallinnas Kombinaadi Ars nahkehistööateljees, seejärel oli ta vabakunstnik.

## Looming
Ta on loonud seanahast dekoratiivvorme ning geomeetrilise pinnajaotusega karpe ja köiteid.

## Liikmesus
*1982 Eesti Kunstnike Liit

## Isiklikku
Tema abikaasa 1967. aastast oli skulptor Ülo Õun.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996

## Välislingid
* http://www.nahakunst.ee/oun.html
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Soojusefekt

**Soojusefekt** tähendab soojuse eraldumist või neeldumist mingi protsessi käigus, see on süsteemist väljuv või sisenev energia. 

Täppisteadustes kasutatakse täpsemini defineeritud mõisteid nagu soojushulk (*Q*), siseenergia muutus (Δ*U*) või entalpia muutus (Δ*H*).  Mõõtühikuks on SI-süsteemis džaul (J), kasutatakse ka kalorit (cal).

Mõned ekstreemsed näited. Eksotermilise keemilise reaktsiooni korral kasutatakse reaktsioonisegu jahutamist. Kui reaktsioonis eraldub suur hulk soojust ja jahutamine ei ole piisavalt efektiivne (näiteks katalüsaatori üledoosi korral)  võib toimuda  **soojusplahvatus**, see on kogu reaktsioonisegu plahvatuslik keemine, seega vedeliku järsk üleminek gaasifaasi. Enamuse lõhkeainete plahvatusele on iseloomulik, et hargnevate ahelatega eksotermilises reaktsioonis toimub tahkest ainest ülikiire sisemolekulaarse lagunemise tagajärjel  kuumade  gaasiliste produktide (oksiidide)  teke, pürolüüs, mis põhjustab tugevajõulise plahvatuse (gaaside ülikiire reaktsiooni oksüdeerijaga, mis on tavaliselt hapnik).

Kontsentreeritud väävelhappe (H2SO4) lahjendamisel veega (hüdrateerumine) eraldub oluliselt soojust (eksotermiline protsess). Seetõttu *tuleb alati väävelhape lisada veele*. Vastupidisel toimimisel võib happesse, mis on veest oluliselt raskem, lisatav vesi  pindmises osas ägedalt keema hakata ja sellega hapet laiali pritsida. 

Märkimisväärne soojuse neeldumine (endotermiline protsess) esineb mitmete soolade lahustumisel vees. Näiteks  kasutatakse naatriumkloriidi (NaCl) ja kaltsiumkloriidi (CaCl2 või CaCl2•nH2O) jahutussegude valmistamisel.

## Vaata ka
*Kalorimeetria
*Soojus
*Keemiline plahvatus
*Termokeemia
*Põlemissoojus
Paduvere talumuuseum

**Paduvere talumuuseum** on muuseum Jõgeva vallas Paduvere külas, mis tutvustab 18. sajandi talude igapäevaelu.

Muuseum on rajatud Teises maailmasõjas hävinud Aru talu asemele. 1993. aastast on Paduvere talumuuseum eramuuseum, mida juhib ajakirjanik ja spordiajaloo uurija Tiit Lääne. 

Muuseumi lähedal on viis Peterburi kunstniku Grigori Azarenkovi valmistatud tammepuidust kuju, millel on kujutatud Hugo Raudseppa, edumeelset mõisnikku Aleksander von Braschi, Pärtli Liisut ja mõisahärrat von Schwarzi.

## Vaata ka
*Paduvere vabaõhulava
*Pedja raudteejaam

## Viited
Pärnumaa Kutsehariduskeskus

**Pärnumaa Kutsehariduskeskus** asub Pärnu linnas aadressil Niidupargi tänav 8/11. 

See on loodud Vabariigi Valitsuse 11. veebruari 2003 korraldusega nr 139-k Pärnus (Pärnu Kutseõppekeskus) ja Sindis (Sindi Kergetööstuskool) asunud kutsekoolide ning Tihemetsas (Tihemetsa Põllumajandustehnikum) toiminud tehnikumi baasil. 

Alates 2016. aasta sügisest on koolis kolm osakonda:
*teenindusõppeosakond,
*tehnikaõppeosakond,
*täiskasvanute koolituse osakond.

## Välislingid
*Koduleht
Taebla Kool

**Taebla Kool** on kool Taeblas.

Keskkoolina töötas kool aastatel 1978–2017. Aastani 1994 kandis kool nime *Taebla Keskkool* ja aastani 2017 nime *Taebla Gümnaasium*.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Claudio Barrientos

**Claudio Barrientos Negrón** (10. november 1936 Osorno, Osorno provints, Los Lagose piirkond, Tšiili – 7. mai 1982 Tšiili) oli Tšiili poksija.

Barrientos sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Soon-Chun Songile (Lõuna-Korea) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Barrientos poksis aprillist 1959 kuni märtsini 1962 elukutselisena. Ta pidas kokku 11 kohtumist, millest võitis 3 (neist 2 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 2 nokaudiga) ning viigistas 3 kohtumist. 

## Viited

## Välislingid
* 
*Claudio Barrientos veebisaidil BoxRec
Lolita

**"Lolita"** on Vladimir Nabokovi romaan. See avaldati Pariisis 1955. ja New Yorgis 1958. aastal. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle sajandi 100 parima raamatu hulka.

Romaan on vormilt minategelase, keskealise "Humbert Humberti" vanglas kirjutatud surmaeelne pihtimus. Raamatu sisuks on Humbert Humberti eluaegne igatsus oma surnud noorpõlvearmastuse, 12-aastase Annabeli järele. Pärast seda on Humberti jaoks olnud ligitõmbavad ainult 9–14-aastased tüdrukud, keda ta kutsub "nümfettideks". Täiskasvanuna emigreerub Humbert USA-sse, kus lesk Charlotte Haze on nõus teda majutama. Charlotte'il on ka 12-aastane tütar Dolores, kelles Humbert leiab Annabeli uue kehastuse. Charlotte kutsub Dolorest nimega Lo. Kui Dolores kaheks nädalaks laagrisse läheb, avastab Humbert Charlotte'i jäetud kirja, kus Charlotte avaldab Humbertile armastust ning teeb talle ettepaneku: kui Humbert armastab teda vastu, siis Humbert jääb ning nad abielluvad, ning kui ei armasta, siis peab ta lahkuma. Humbert võtab Charlotte'i pakkumise vastu, sest tahab jääda Dolorese lähedale. Kui Charlotte avastab Humberti isikliku päeviku, kus Humbert kirjutab oma huvist Dolorese vastu, läheb Charlotte raevu ning hukkub autoõnnetuses. Humbertist saab Dolorese kasuisa ning armastatu. Humbert hakkab privaatselt kutsuma Dolorest "Lolitaks". Humbert ja Dolores reisivad aasta aega USA-s ringi, kuid peatuvad mõneks ajaks, et Dolores saaks koolis käia. Mõne aja pärast tahab Dolores jälle ringi reisida ning seejärel algab teine ringsõit. Teise ringsõidu ajal jälitab paari tundmatu jälitaja, kellega Dolores näib olevat kontaktis. Teise ringsõidu ajal Dolores kaob. 1952. aastal Dolores kirjutab Humbertile, olles abiellunud ning rase, küsides Humbertilt raha arvete maksmiseks. Humbert külastab teda, saades teada tundmatu jälitaja nime, Clare Quilty, ja tapab viimase.

Humbert sureb vanglas 16. novembril 1952, paar päeva enne oma protsessi algust, ja Dolores sünnitades, 25. detsembril 1952.

Sama pealkirja ja sisuga novelli on avaldanud saksa kirjanik Heinz von Lichberg 1916. aastal.

"Lolitast" on tehtud kaks filmi: 1962. aasta versioon, mille režissöör on Stanley Kubrick ning peaosades on James Mason ja Sue Lyon, ning teine 1997. aastal, mille režissöör on Adrian Lyne ning peaosades on Jeremy Irons ja Dominique Swain.

## Välislingid
*Lolita
*О. Шеховцова, "Ночь с "Лолитой". Роман Владимира Набокова в СССР", Вопросы литературы 2005, 4
Tabivere Põhikool

**Tabivere Põhikool** (varem *Tabivere Gümnaasium*) on põhikool Tabivere alevikus.

Koolimaja asub Tartu–Jõgeva maantee ääres Tabivere mõisapargi servas.

## Ajalugu
Kooli vanimaks eelkäijaks loetakse 1688. aastal Äksi kiriku juures tegutsenud talurahvakooli. Tänapäevase kooli sünniaasta on 1973, kui avati uus koolimaja. 1982. aastal valmis võimla, 1986. aastal juurdeehitis. 1984. aastal sai kool keskkooliks (**Tabivere Keskkool**). 2003. aastast oli kooli nimi **Tabivere Gümnaasium**. 2014. aasta sügisest suleti kooli gümnaasiumiosa.

### Õpilaste ja õpetajate arvu muutus

## Välislingid
*Koduleht
*"Tabivere kandi 325-aastase hariduselu edasikandjaks saab lähitulevikus põhikool" Tabivere Sõnumileht, 28. mai 2013
Eesti Klassiõpetajate Liit

**Eesti Klassiõpetajate Liit** (lühend **EKÕL**) on Eesti klassiõpetajaid ühendav mittetulundusühing. EKÕL loodi 15. aprillil 2011 Tallinnas.

Asutajaliikmed:
Anely Pedai, Kaie Lõhmus, Anniki Kase, Küllike Kütimets, Eda Aavik, Lemme Sulaoja,
Elina Veering, Mare Kütt, Ene Kulderknup, Raina Uibo, Ene Moppel, Reet Saare,
Kadi-Ingel Kungla, Taimi Jürgenstein, Kaie Kikkas, Taimi Sammel, Terje Orula, Tiia Salm,
Tiie Jaaniste, Tiiu Kiveste, Tiiu Maide, Tuuli Koitjärv, Õnnela Lembke.

EKÕL on kantud äriregistrisse 8. juunil 2011.

EKÕLi juhatus 2011–2013: Küllike Kütimets (esimees), Eda Aavik, Tuuli Koitjärv, Mare Kütt, Lemme Sulaoja.
Valitud on maakondadekogu.

## Vaata ka
* Klassiõpetaja

## Välislingid
*Koduleht
Tallinna Majanduskool

**Tallinna Majanduskool** on kutseõppeasutus Tallinnas.

Kool pakub kutseõpet keskhariduse baasil  viienda taseme õppekavade alusel: raamatupidaja, maksuspetsialist, kindlustus, personalispetsialist, sekretär, nooremprojektijuht, õigusassistent, ettevõtte õigustoimingute spetsialist, e-turunduse spetsialist, väikeettevõtja, turundus, ärikorralduse spetsialist, kvaliteedispetsialist, kinnisvaramaakler, sotsiaalmeedia spetsialist, nooremprojektijuht, ostu- ja hankespetsialist, meeskonnajuht. Samades valdkondades pakutakse ka täiskasvanute täienduskoolitusi.

## Ajalugu

*1906. aastal asutas Gustav Narusbek erakaubanduskooli, mis tegutses Väike-Pärnu maantee 19a hoones, kuhu võeti vastu nii poisse kui tüdrukuid. 1910. aastal andis Gustav Narusbek erakooli üle Tallinna Linnavalitsusele. 1911. aastal alustas tegevust Tallinna Linna Tütarlaste Kommertskool, mis pärast Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi hoone valmimist 1916. aastal tegutses selles Gogoli puiestee 8 (Estonia puiestee) koolihoones.. 1915. aastal avati  Tallinna Linna Poeglaste Kommertskool. 
*1944. aastal nimetati kool Tallinna I Majandustehnikumiks ning tegutses hoones Võidu väljak 6 / Pärnu maantee 13, kuni 21. detsembrini 1944. aastal, millal hoone anti üle Eesti NSV Riiklikule Merelaevanduse Tallinna Merekoolile.
*1945. aastal nimetati kool Tallinna Arve- ja Plaanindustehnikumiks ja tegutses koolihoones Kevade tänav 8, 1954. aastal  liideti Tallinna Arve ja Plaanindustehnikum Tallinna Kergetööstustehnikumiga. 
*1944. aastal  alustas 1910. a  loodud Tallinna Poeglaste Kommertskooli baasil tööd Tallinna Rahandustehnikum. 1949. aastal muudeti  Tehnikum Tallinna Rahanduse ja Krediidi Tehnikumiks. 1958. aastal likvideeriti tehnikumi päevane osakond ning 1958–61 tegutses Üleliidulise Rahanduse ja Krediidi Tehnikumi õppe- ja konsultatsioonipunkt.
*1961. aastal alustas tööd Tallinna Majandustehnikum Üleliidulise Rahanduse ja Krediidi Tehnikumi õppe- ja konsultatsioonipunkt Tallinna Kergetööstustehnikumi baasil. 1965. aastast tegutses Tallinna majandustehnikum Kohtu tänav 4 hoones. 1975. a eraldas Tallinna Linna TSN Täitevkomitee Tallinna Majandustehnikumile ehituskrundi A.H. Tammsaare tee 147, senise põhihoone Kohtu tänav 4 asemel. Uues õppehoones algas töö 1986. aastal.
*1993. aastal muudeti kooli nimi Tallinna Majanduskooliks. Tallinna Majanduskooli juures tegutseb vilistlaskogu KÄRM.

## Viited

## Välislingid
*Tallinna Majanduskooli koduleht
*Tallinna Majanduskooli vilistlaskogu KÄRM veebileht
Klassiõpetaja

**Klassiõpetaja** on põhikooli õpetaja, kelle haridus võimaldab õpetada mitut ainet I ja II kooliastmes.

Klassiõpetaja on põhihariduse pedagoog, kes on läbinud õpetajakoolituse bakalaureuse- ja magistriõppe integreeritud õppekavadel ning õpetajakoolituse raamnõuete alusel. Klassiõpetajal, kes on teinud magistriõppes õpetajakoolituse lõpueksami või kaitsnud lõputöö, on õigus jätkata õpinguid doktoriõppes, nagu ülikooli kord seda ette näeb. 

## Vaata ka
* Eesti Klassiõpetajate Liit
* Põhikooli riiklik õppekava
* Kõrgharidusstandard

## Viited

## Välislingid
*Õpetajate koolituse raamnõuded, VV määrus, Veebiversioon (vaadatud 29.04.2013)
* Klassiõpetaja
Luunja Keskkool

**Luunja Keskkool** on gümnaasium Tartumaal Luunja vallas Luunja alevikus. 

Kooli direktor on 2025. aastast Ave Kikas.

## Ajalugu

1736. aastal tegutses Liivimaal Tartu kihelkonnas nelja mõisakooli hulgas Luunja mõisakool. 1765. aastast oli Luunjas külakool, mille esimeseks õpetajaks oli Jüri Rekko. Kursus oli üheaastane ja koolis käisid ka tütarlapsed. Õppetöö algas mardipäeval ja lõppes kaks nädalat enne kevadpühi. 

1893. aastal ehitati ehitusmeister Mihkel Piksoni juhatusel uus koolimaja maksumusega 2600 rubla. 25. septembril 1925. aastal põles koolimaja teadmata põhjustel maha ja uus koolimaja ehitati 1932. aastal. Koolimaja juurde rajati kooliaed botaanik Jaan Pordi plaani järgi.

20. sajandi algul töötas Luunja koolis õpetajana kirjanik Villem Buk. Luunja koolist on saanud oma algteadmised kunagine Tartumaal tuntud haridusosakonna juhataja ja koolijuht Valter Johanson.

Teist korda hävis koolimaja 1944. aastal ning õppetöö jätkus ümbruskonna taludes ja vallamajas. 1948. aastal muudeti Luunja kool algkooliks. Kabina kaheksaklassilise kooli direktori Endla Roo initsiatiivil ehitati Luunja keskusse uus koolimaja, kus 1964. aastal alustas tööd **Luunja 8-klassiline kool** ning ühendati Kabina kool ja Luunja Algkool. 

1978. aastal ehitati täienduseks kolmekorruseline koolimaja ja kool muudeti **Luunja Keskkooliks**, kuhu asusid õppima Võnnu Keskkooli keskkooliosa, Aru ja Võõpste põhikooli ning Kavastu ja Lohkva Algkooli õpilased. 1981/82. õppeaastal oli kooli õpilaste arv kooli ajaloo suurim – 497.

## Direktorid

* 1765-? Jüri Rekko
* 1865–1891 Paap Rööpson
* 1891–1914 Märt Teder
* 1914–1944 Gustav Laurson
* 1944–1948 Akto Laidla
* 1948–1964 Maire Laidla
* 1964–1967 Kaljula Eensalu
* 1967–1969 August Kärstna
* 1969–1996 Leenart Rooma
* 1996–2002 Aare Treial
* 2002–2008 Kaarel Kalmet
* 2008–2014 Ardi Küünal
* 2014–2018 Ants Serk
* 2018–2025 Toomas Liivamägi
* 2025 – Ave Kikas

## Traditsioonid

* 1. septembril kooliaasta avaaktus
* Sügisene spordinädal (rattamatk)
* Õpetajate päeva tähistamine
* Ball (lemmik õpetaja ja õpilase valimine)
* Eesti Vabariigi aastapäeva tähistamine (rongkäik ja miiting)
* Päästepäev, tervisepäev
* Viimase lõpukellaga eksamitele saatmine (puu istutamine)
* Lõpuaktused roosiaias
* 2022. aasta sügisest hakati 1. ja 10. klassi õpilastele kinkima tekleid

## Projektid
Kool osaleb projektides:
* Steps towards a healthy school – Teel tervislikuma kooli poole
* Erasmus + YETDKA – Noored eurooplased mõtlevad, teevad, teavad, hindavad
* Luunja Keskkooli õpilaste õppeprogrammid looduskeskustes 2022/2023. õppeaastal
* “KLASS+ Nutikas Digipööre"
* eTwinning projekt "MusicLexis: The most fun dictionary ever“ II
* eTwinningu multiprojekt "Linnulennul läbi kooli"
* Luunja Keskkooli õpilaste õppeprogrammid looduskeskustes 2019/2020. õppeaastal
* eTwinningu multiprojekt "Tvinnime keeletunnid põnevamaks"
* eTwinningu projekt "Caring for our forest, caring for our future"
* Erasmus + 21st century skills – Individuelles Lehren und Lernen im digitalen Wandel
* Euroscola
* Noorte kohtumised “Connected by art"

## Viited
Katrin Ruus

**Katrin Ruus** (2009–2018 **Katrin Maimik** ja 2018–2024 **Katrin Tegova**; sündinud 13. märtsil 1982 Kullamaal) on eesti stsenarist, filmirežissöör ja novellist. 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule (BA, 2005) ning Balti Filmi- ja Meediakooli stsenaristika erialal (MA, 2013). 

Ta on alates 2012. aastast kultuuriturunduse firma Väike Objekt A OÜ juhatuse liige.

## Looming
### Mängufilmid
* "Karikakramäng II: Foto" (2013) – kaasrežissöör ja -stsenarist
* "Karikakramäng II: Hõbepulm" (2013) – kaasrežissöör ja -stsenarist
* "Kirsitubakas" (2014) – kaasrežissöör, -stsenarist, dialoogide kaasautor
* "Minu näoga onu" (2017) – kaasrežissöör ja -stsenarist, turundusjuht
* "Paha lugu: Nissan Patrol" (2018) – kaasrežissöör ja -stsenarist
* "Paha lugu: Jõulumüsteerium" (2018) – kaasrežissöör ja -stsenarist
* "Mia ja Liki" (2021), lühimängufilm

### Dokumentaalfilmid
* "Vanad kalad" (2010) – kaasrežissöör ja -stsenarist

### Ooperid
* "Romeo või Julia" (Vincenzo Bellini ooper "I Capuleti e i Montecchi", Kaunase Muusikateater, 2019) – lavastaja

### Raamatud
* Novellikogu "Prügimaja Dionysos", Tallinn: Puänt, 2024

## Tunnustus
*2012 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Hiie Flussi ja Jaak Lõhmusega; missioonipreemia - Eesti Film 100 meeskonnale - Eesti film nähtavam kui kunagi varem)
*2023 Friedebert Tuglase novelliauhind

### Võistluste auhinnad
*2007 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse III preemia ("Magus eimidagi")
*2009 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse äramärgitud töö ("Katel")
*2015 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse eripreemia ("Poolonu ehk Teekond sinisesse")

## Isiklikku
Aastatel 2009–2017 oli ta abielus filmirežissöör Andres Maimikuga. Aastail 2018–2024 oli ta abielus kunstnik Enn Tegovaga.

## Viited

## Välislingid
*Nädala päevik: Karvapüssi inimeste peal kasutada ei saa Eesti Päevaleht, 22. juuni 2012
*"Jutusaade" Intervjuu Margit Kilumetsale Vikerraadios, 3. veebruar 2013
I Riigivolikogu välis- ja riigikaitsekomisjon

**I Riigivolikogu välis- ja riigikaitsekomisjon** valiti 5. mail 1938 järgmises koosseisus:

* Mihkel Hansen (abiesimees)
* August Jürima (esimees)
* Valter-Gerhard Kadarik
* Alo Karineel
* Johannes Nyman
* Ants Piip (II abiesimees, määrati 12. oktoobril Välisministriks)
* Otto Pukk (valiti 17. oktoobril 1939 Riigivolikogu esimeheks)
* Rudolf Riives
* Leonhard Vahter

18. oktoobril 1939 valiti lahkunud liikmete asemele:

* Ado Anderkopp (valiti 26. oktoobril 1939 komisjoni esimeheks)
* Oskar Gustavson
* Jaan Tõnisson

13. detsembril 1939 valiti komisjoni liikmeteks:

* Kaarel Eenpalu
* Oskar Köster

I Riigivolikogu ja Riiginõukogu Välis- ja riigikaitse komisjonide ühine koosolek 26. septembril 1939 nõustus üksmeelselt astuda Nõukogude Vene poolt tehtud ettepaneku alusel läbirääkimistesse ja võimalusel sõlmida leping. 

Koosolekul osalesid Mihkel Hansen, August Jürima, Valter Kadarik, Alo Karineel, Johannes Nyman, Ants Piip, Otto Pukk, Rudolf Riives, Leonhard Vahter, Friedrich Akel, Jaan Soots, Johan Laidoner, Voldemar Päts, Joakim Puhk, Riigivolikogu Esimees Jüri Uluots, Riiginõukogu Esimees Mihkel Pung, Peaminister Kaarel Eenpalu, Välisminister Karl Selter, Sõjaminister Paul Lill, Sotsiaalminister Oskar Kask, Riigivolikogu esimene abiesimees Ado Anderkopp, Riiginõukogu teine abiesimees Alfred Maurer, Eesti saadik Moskvas August Rei, Sõjavägede Staabi ülem Nikolai Reek, Välisministri abi Oskar Öpik ja Riigivolikogu liige Jaan Tõnisson. 

Sõna võtsid:
**Johan Laidoner** 
**Rudold Riives** .
**August Jürima** 
**Karl Selter** 
**Voldemar Päts** 
**Ants Piip**  
**August Rei** 
**Joakim Puhk** 
**Kaarel Eenpalu**  
**Johan Laidoner** 
**Jaan Tõnisson** 
**Alfred Maurer** 
**Jüri Uluots** 

## Viited
   

## Kirjandus
* Riigivolikogu välis- ja sisekaitsekomisjoni protokollid 1938–1940. Koostanud ja kommenteerinud Heino Arumäe. Akadeemia, 2005, nr. 9 – 2006, nr. 7.
Donald Tomberg

**Donald Tomberg** (sündinud 15. novembril 1972) on eesti filmikriitik ja kirjanik. 

Eesti Filmiajakirjanike Ühing valis Tombergi 2011. aasta Eesti parimaks filmikriitikuks, Sirp üheks laureaadiks ja ajakiri Teater. Muusika. Kino oma laureaadiks. 

Ta on avaldanud romaanid "Kazimir, Vladimir ja teised" (2010) ja "Veelkord Kazimirist, Vladimirist ja teistest" (2015) ning intervjuude, artiklite ja eseede kogumiku „Kadunud algus“ (2023). 

Tomberg on dramatiseerinud ja kirjutanud näidendeid, sealhulgas „Sümfoonia ühele” (Tartu Uus Teater, 2017. Lavastaja Ardo Ran Varres) ja „Gravitatsioon” (Rakvere Teater, 2017. Lavastaja Raivo Trass). 

Ta on kirjutanud laulutekstid Ugala progerokk muusikalile „Prints ja kerjus” (2023), lavastaja Peep Maasik, helilooja Ardo Ran Varres.

## Tunnustus

* 2011 Aasta filmiajakirjanik
* 2011 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse II preemia ("Andmed Liina Pihlapuust")
* 2011 Sirbi laureaat
*2013 Eesti Teatri Agentuuri näidendivõistluse äramärgitud töö ("Hamlet")
*2019 Eesti Disainiauhinnad, eriobjekt, KULD. Narva Aleksandri kirik „Taevas Narva kohal”. (Exporabbit. Idee – Erika Saks. Kunstnik – Taavi Varm. Helilooja - Ardo Ran Varres. Stsenarist ja režissöör – Donald Tomberg.)

## Välislingid
*Tarmo Teder, Filmikriitik Donald Tombergi suur slämm, Sirp, 6. jaanuar 2012 
*http://www.sirp.ee/s1-artiklid/film/hetk-loodus-loputu-vaikus/ 
*http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c7-kirjandus/koht-ja-inimene-mati-undi-s-gisball/ 
*https://kultuur.err.ee/313959/donald-tomberg-koht-keel-ja-malu 
*http://www.sirp.ee/s1-artiklid/film/mis-jaeaeb-koostoeoe-ja-vastupanu-vahepeale/ 
*https://arvamus.postimees.ee/3564423/donald-tomberg-kadunud-algus
Karl Nortmaa

**Karl Nortmaa** (kuni 1935. aastani **Karl Nordmann**; 4. oktoober 1901 Jõhvi – 9. jaanuar 1956 Hamilton, Ontario provints, Kanada) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Ta teenis ratsarügemendis.

## Kirjandus
*Leitnant ja allohvitserid käratsemas. Kaja, 9. november 1928, nr. 264, lk. 6.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Kalmar (eesnimi)

**Kalmar** on mehenimi.

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 16. novembri 2012 seisuga 63 Kalmari-nimelist inimest.

2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Kalmar 59 mehel. Kalmar oli populaarsuselt 883. mehenimi. Vanim Kalmar oli vanuserühmas 80–84, noorim vanuserühmas 25–29.

## Nime kandjaid
*Kalmar Kurs, eesti riigiametnik
*Kalmar Ulm, eesti ajaloolane ja õigeusu vaimulik

## Vaata ka
*Kalmer

## Viited
Eva Näripea

**Eva Näripea** (sündinud 14. aprillil 1980) on eesti filmi- ja kunstiteadlane.

## Haridus
Ta on õppinud kunstiteadust Eesti Kunstiakadeemias (1998–2002 bakalaureuseõppes ja 2002–2005 magistriõppes) ning USA Ohio Ülikooli filmiinstituudis (2004–2005 magistriõppes). Aastatel 2005–2011 oli ta Eesti Kunstiakadeemia doktoriõppes, mille lõpuks kaitses doktoritöö "Eesti filmimaastikud. Ruumid, kohad ja paigad Nõukogude Eesti filmis (ja edaspidi)". 

## Töö
Aastatel 2007–2013 oli ta Eesti Kunstiakadeemia kirjastaja ning 2005–2013 Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuri- ja kirjandusteooria töörühma teadur. Alates 2011. aastast teeb ta teadust Eesti Kunstiakadeemia vanemteadurina. 

Ta on ajakirja Baltic Screen Media Review toimetaja ja ajakirja Studies in Eastern European Cinema toimetuskolleegiumi liige. 

Alates 2014. aastast töötab ta Eesti Filmiarhiivi direktorina.

## Tunnustus
*2013 – Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu aastapreemia (Eesti filmiteaduse professionaalsele tasemele viimine)
*2017 – sai Eesti Noorte Teaduste Akadeemia asutajaliikmeks

## Välislingid
*
Kurista mõis

**Kurista mõis** (saksa keeles *Kurrista*) oli rüütlimõis Tartumaal Laiuse kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub endine mõisasüda Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas.

## Ajalugu
Kurista on ümbruskonna mõisate seas üks vanemaid. Esimesed teated sellest pärinevad 14. sajandist (Coristal), mil mõis kuulus Viljandi komtuurile. 1632. aastal läks mõis Taubede suguvõsa omandusse, kui Kurista, Vedu ja Härjanurme mõisa omanikuks sai Tartu asehaldur ooberstleitnant Jobst Taube. 

1720. aastal kinkis Venemaa keiser Peeter I Kurista koos Vana-Põltsamaa, Nõmme, Võisiku, Pajusi, Eistvere, Adavere, Lustivere ja Tapiku mõisaga Heinrich von Fickile.

1725. aastal andis Venemaa keisrinna Katariina I Kurista, Lustivere ja Kaliküla ning osa Tapiku mõisast Sigismund Adam von Wolffile.

1820. aastal läks mõis Samson-Himmelstjernadele, kellele kuulusid ka Kaave ja Kaavere mõis. 1855. aastast oli Kurista mõis fideikomiss koos Kaavere mõisaga. Viimane omanik enne mõisa võõrandamist 1919. aastal oli Harald von Samson-Himmelstjerna.

1866. aasta vallareformiga loodi mõisa territooriumile omavalitsusüksusena Kurista vald.

Mõisa halduspiirkonda kuulusid Aidu, Vägari, Kose, Kurista, Siimusti ja Viruvere küla.

## Mõisaansambel
Mõisa vana peahoone rajati arvatavasti mitmes järgus: kivist esimene korrus 18. sajandi lõpul, ülejäänu 19. sajandi vältel. Hoone oli kahekorruseline, lühike ja kõrge, kolmandal korrusel olid lakaruumid. Suurem osa sellest hävis tulekahjus 1970. või 1971. aastal.

Säilinud müüridele ehitati uus peahoone, mida kasutas Jõgeva metsamajand. Samast ajast pärinevad ka puust karuskulptuurid maja ees. Ärihooneks on maja jäänud tänini.

Ka Kurista mõisa kõrvalhooned on suuresti ümber ehitatud. Kunagise peahoone esise suure auringi servas asub hilisbaroksete elementidega ait, kaugemale jääb maakividest kuivatihoone.

## Kalmistu
Mõisaomanike Samson-Himmelstjernade perekonnakalmistu jääb mõisasüdamest 4 kilomeetrit edelasse, Põltsamaa–Laiuse maantee äärde. Kalmistust on säilinud vaid teravkaaravadega uusgooti stiilis kabeli varemed.

## Pildid

Kurista rüütlimõisa park..JPG|Mõisapark
Kurista rüütlimõisa park.JPG


## Viited

## Kirjandus
*Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 162–165.
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 251 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/269.

## Välislingid

*Kurista mõis Eesti mõisaportaalis
*Kurista mõis (Põltsamaa khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Berliini Brandenburgi lennujaam

**Berliini Brandenburgi lennujaam** (IATA: **BER**, ICAO: **EDDB**; saksa keeles *Flughafen Berlin Brandenburg Willy Brandt*) on rahvusvaheline lennujaam Saksamaal Berliinis. 

Lennujaama rajamist alustati 2006. aastal, pärast umbes 15 aastat kestnud projekteerimist, ja see plaaniti avada 2011. Selle valmimistähtaega lükati korduvalt edasi. Lennujaam alustas tegevust 31. oktoobril 2020.

Uus lennujaam asendas kolm varem tegutsenud lennujaama: Tegelit (suleti 2020), Tempelhofi (suleti 2008) ja Schönefeldi (liidendati). Samas pidi uus lennujaam hakkama kasutama osa Schönefeldi infrastruktuurist. Näiteks peaks saama Schönefeldi lõunapoolsest lennurajast uue lennujaama põhjapoolne rada. Schönefeld lõpetas tegevuse 25. oktoobril 2020, sellest sai uues lennujaamas 5. terminal.

Müratasemenõuete tõttu ei hakka lennujaamas toimuma lende keskööst kuni kella viieni hommikul.

Brandenburgi lennujaamast saab kodulennujaam Germaniale ja Germanwingsile. Lennujaamal on võimalik teenindada 30–50 miljonit reisijat aastas. Air Berlin ja Lufthansa hakkavad teenindama umbes 30% lendudest. Lennujaamast saab liikluskoormuselt kolmas lennujaam Saksamaal ja 13. Euroopas. 

## Nimi

Lennujaam nimetatakse Willy Brandti lennujaamaks kunagise Saksamaa Liitvabariigi kantsleri, Lääne-Berliini linnapea ja Nobeli rahuauhinna laureaadi Willy Brandti järgi.

## Viited
Ust-Žerdjanka

**Ust-Žerdjanka** (ka *Ustje-Žerdjanka*, vene keeles Усть-Жердянка) oli küla Viru maakonnas Kose ja Piiri vallas. Asus Narva jõe idakaldal Žerdjanka jõe suudmes, 4 km Krivasoo külast allavoolu. 

1922. aastal oli külas 30 majapidamist 137 elanikuga. Enamik elanikke olid venelased. Külas asus Kose valla politseijaoskond ja rahvamaja.

Küla jäeti maha pärast Teist maailmasõda ja Narva veehoidla rajamisega jäi osaliselt vee alla. 1950. aastate alguses  rajati Narva veehoidla ja veehoidla alla jäid mitu küla, vana kalmistu ja kabel ning osade külade (Bolšaja Žerdjanka, Ust-Žerdjanka, Krivasoo küla, Dolgaja Niva, Nizõ, Ust-Tšernovo (*Усть-Черново*), Uznovo  (*Узново*), Vääska) elanikud asustati ümber. Küla asukoht jääb tänapäeval Leningradi oblasti Slantsõ rajooni.

## Välislingid
*http://www.narova.eu/zerdjanka
*Küla plaan
Maie Toompere

**Maie Toompere** (neiupõlvenimega **Kruusenberg**; 15. aprill 1940 Ärina, Väike-Maarja vald – 16. november 2012) oli eesti nukunäitleja.

1958. aastal lõpetas Toompere Väike-Maarja Keskkooli ja 1962. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi algklasside õpetaja erialal. Aastatel 1962–1966 õppis ta nukuteatri õppestuudios.

Maie Toompere töötas kogu elu Eesti Riiklikus Nukuteatris: aastatel 1963–1995 näitlejana ja 1995–2012 kostümeerijana. Teatri kõrvalt mängis ta ka ETV telelavastustes, näiteks lastesaates "Hunt Kriimsilm" jänest ja rebast.

Maie Toompere suri 16. novembril 2012 ja ta maeti 10. detsembril 2012 Metsakalmistule.

## Isiklikku
Tema isa oli maadleja Herman Kruusenberg. 1964. aastast oli Maie Toompere abielus Nukuteatri näitleja Hendrik Toompere seenioriga. Näitlejad on nii nende tütar Harriet Toompere ja poeg Hendrik Toompere kui ka lapselaps Hendrik Toompere juunior.

## Rolle Nukuteatris
* Kiisu Mäu – V. Filipoiu "Imeline kleidike" (lav. F. Veike) 1965
* Pöial-Liisi – A. Bruštein "Pöial-Liisi ja pääsuke" (lav. R. Agur) 1966
* Siil – O. Liigand "Mõmmik" (lav. R. Agur) 1967
* Memm – E. Kuus "Memme musi" (lav. F. Veike) 1968
* Tädi Tortila, rebane Alice – A. Tolstoi, R. Agur "Kuldvõtmeke" (lav. R. Agur) 1969
* Topi, Topi ema – R. Reiljan "Taksikoer Vips" (lav. U. Leies) 1970
* Kiki – U. Leies "Kiki ja Miki" (lav. F. Veike) 1971
* Vissi-Klaara – W. Disney, V. Luup "Miki-Hiir tondilossis" (lav. V. Luup) 1972
* Jutustaja, Libekeel – J. Kangilaski "Kalevipoja võitlus Sarvikuga" (lav. F. Veike) 1973
* Kurb poiss, tuvi – F. Tuglas, R. Agur "Väike Illimar" (lav. R. Agur)1975
* Osaline – J. Swift, M. Unt "Gulliver ja Gulliver" (lav. R. Agur) 1979
* Muumimamma – T. Jansson, J. Saar "Muumimuinasjutt" (lav. R. Agur) 1977
* Osaline – A. H. Tammsaare, R. Agur "Inimese jälgedes" (lav. R. Agur) 1978
* Johni ema, Naabri-Mann – J. Peegel, J. Saar "Verine John" (lav. F. Veike) 1980
* Marie – F. Tuglas, R. Agur "Toome helbed" (lav. R. Agur) 1986
* Karuema, vares – G. Landau "Lumehelbekese kool" (lav. V. Luup) 1987
* Haldjas – C. Perrault, L. Tungal "Tuhkatriinu" (lav. R. Agur) 1988
* Linda – Fr. R. Kreutzwald, A. Ehin "Kalevipoja lood" (lav. E. Spriit) 1988
* Kohvikupidaja – E. Ionesco "Ninasarvik" (lav. J. Lumiste) 1989
* Nukk-tantsijanna – Popescu, R. Agur "Päikesekiir" (lav. R. Agur) 1992
* Konn Rana – A. Pervik "Sookoll ja sisalik" (lav. H. Laas) 1992
* Perenaine – A. Laabus, A. Liives "Pauka ja teised loomad" (lav. R. Agur) 1993
* Osaline – "Toompere pere teatriõhtu" (lav. R. Agur) 1993
* Lammas – L. Tungal "Lehmatari lugu" (lav. H. Toompere) 1994
* Vanaema – J. Malik, V. Luup "Hüpik-Hopik" (lav. V. Luup) 1994
* Ema, Häbelik – vennad Grimmid, K. Komissarov "Lumivalgeke" (lav. E. Spriit) 1996
* Võõrasema, Kalmistunõid – L. Tungal "Luiged, mu vennad" (lav. H. Toompere) 1997

## Viited

## Välislingid
* "Näite mäng: Maie ja Hendrik Toompere" ETV2 arhiiv (ETV 1991)
* "Suri nukunäitleja Maie Toompere" Postimees, 16. november 2012
Sergei Sovetnikov

**Sergei Sovetnikov** (vene keeles Сергей Александрович Советников; 27. september 1931 Ust-Žerdjanka küla, Virumaa – 13. september 1997 Narva) oli Eesti poliitik ja pedagoog.

Ta sündis talupidajate pojana. Ta lõpetas Narva 3. Keskkooli ja aastal 1955 Tartu Riikliku Ülikooli (ajaloo-keeleteaduskonnas).

Töötas aastatel 1955–1956 Tartu Riiklikus Ülikoolis ja aastatel 1956–1960 õpetajana Mustvee 2. Keskkoolis. 1960–1964 oli ta Narva 2. internaatkooli õppealajuhataja ja 1964–1990 Narva Polütehnikumi direktor.

Oli 1990–1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles rahvussuhete komisjoni esimees. Ülemnõukogus olles kuulus ta saadikurühma Virumaa, kuid pärast augustiputši (kui saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik fraktsioon otsustasid minna laiali) kuulus ta 27. augustil 1991 moodustatud saadikurühma Kodanikuleppimus. 1991–1992 oli ta ka Põhiseaduse Assamblee liige.

Ta oli aastast 1962 Eesti NSV Ühingu Teadus Narva linnaorganisatsiooni esimees. Ta on käsitlenud Eesti NSV ja NSV Liidu ajakirjanduses ühiskondlikke ja poliitilisi teemasid. Ta on olnud Mustvee linnanõukogu ja Narva linnanõukogu liige. Nii 1993. kui ka 1996. aasta valimistel pääses ta Narva linnavolikokku Eesti Demokraatliku Tööpartei nimekirjas (sai 1993. aastal 2546 häält ja 1996. aastal 1134 häält).

Sergei Sovetnikov suri 13. septembril 1997 ning saadeti viimsele teekonnale 18. septembril 1997 Kultuurimajast Rugodiv. Ta maeti Riigiküla kalmistule.

## Teos
*"Нарвский политехникум: к 40-летию со дня основания (1949-1989 гг.)". Государственный комитет Эстонской ССР по народному образованию. Нарва 1989 

## Tunnustus
* 1982 Eesti NSV teeneline õpetaja
* 1999 Narva linna aukodanik (postuumselt)

## Viited

## Kirjandus
*"Kes on kes Eesti poliitikas" (koostaja Ülo Karu). Eesti Entsüklopeediakirjastus. 1992.
Ardo Juhkov

**Ardo Juhkov** (8. juuni 1953 Rakvere – 22. september 2013) oli eesti laulja.

Ta lõpetas 1971. aastal Järvakandi Keskkooli.

Juhkov alustas lauljateed ansamblis Welled ja Järvakandi bigbändis Sicana.

Aastatel 1982–1986 oli ta Pärnu ansambli Keeris laulja, aastatel 1983–1987 orkester Pärnu liige.

## Välislingid
*
Lisand (keemia)

**Lisand** on teine aine, mille molekulid esinevad põhiliselt ühe aine molekulidest koosnevas materjalis või võõras keemiline element, mille aatomid asendavad aineomaseid mõne keemilise aine kristallvõres.
Ruth Tulving

**Ruth Tulving** (ka **Rutt Tulving**; 23. detsember 1930 Tartu – 16. november 2012 Toronto) oli Kanadas elanud eesti maalikunstnik ja graafik.

## Elukäik
Alghariduse sai ta Tallinnas. 1944. aastal põgenes ta koos emaga (vanemad olid lahutatud) Saksamaale, kus lõpetas Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. 1949. aastal siirdus ta Kanadasse, kus 1962. aastal lõpetas Ontario kunstikolledži. Täiendas 1963. aastal end Pariisis Académie de la Grande Chaumière'is ja võttis eratunde professor Rosso Rossi juures. 1964. täiendas end litograafia alal San Franciscos California Ülikoolis Berkeleys.

Tulving töötas Ontario kunstikolledžis, kus õpetas aastatel 1969–1974 maalimist, trükkimist, ajalugu ja trükkimistehnikat, figuuride joonistamist jms. 

1969 oli Open Studio Printmakers Workshopi asutajaliige ning aastatel 1970–1974 juhatuse liige ja Visual Arts Ontario asepresident. Aastatel 1976–1980 ja 1983–1984 oli Kanada kunstnike ühenduse Ontario Society of Artists president. 1977. aastal valiti ta Kanada Kuningliku Kunstiakadeemia liikmeks. Ruth Tulving oli tunnustatud lektor ja kunstipedagoog.

## Pere
Ruth Tulving oli abielus mäluteadlase Endel Tulvinguga, kellega ta tutvus 14-aastaselt Saksamaal, neil oli kaks tütart. Tema ema oli kunstnik Hilda Mikkelsaar.

## Looming
Tehnikatest eelistas kunstnik õlimaali, akvarelli ja estampgraafikat. 1980. aastatel tegeles kunstnik embossingu ehk reljeeftrükiga ning 1990. aastatel värvikate siiditrükkidega. Hilisloomingust on tuntud seeria "Liblikad" ("Butterflies"), mida ta maalis alates 1999. aastast.

Ruth Tulvingu esimene isikunäitus toimus 1964. aastal Torontos. Ruth Tulvingu loomingut on tutvustatud nii Põhja-Ameerikas, Euroopas kui ka Aasias, sealhulgas Hiinas, kus toimus ka tema kõneturnee. Tema teoseid on ostnud muuseumid ja riiklikud institutsioonid Eestis, Hiinas, Rootsis, Inglismaal, Prantsusmaal, USA-s ja Kanadas. Eestis on tema loomingu näitusi korraldatud neljal korral: 1987 Kadrioru lossis, 1990 Tallinnas galeriis "Vaal", 1994 Narva kunstigaleriis ja 1996 Adamson-Ericu muuseumis. 

* 1977–1978 – Ruskini kunstikooli (Ruskin School of Art) külaliskunstnik Inglismaal Oxfordis
* 1995–1997 – California Ülikooli külaliskunstnik
* 1990. aastate lõpp – külaliskunstnik Washingtoni Ülikoolis Saint Louises (Missouris)

## Tunnustus
*1977. aastal valiti Tulving Kanada kuningliku kunstiakadeemia (Royal Canadian Academy of Arts) liikmeks.

## Viited

## Välislingid
* Ruth Tulvingu koduleht
* Ruth Tulving Eesti Kunstide Keskuse kodulehel
* Ruth Tulvingu teosed Eesti Kunstimuuseumi kodulehel
* Ruth Tulving HAUS-galerii kodulehel
* Kaire Tensuda "Ruth Tulving 80" Estonian World Review, 7. jaanuar 2011
* Karin Koppel "Suri kunstnik Ruth Tulving" ERR, 16. november 2012
Aserbaidžaani Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater

**Mirza Fatali Ahhundov-nimeline Aserbaidžaani Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater** (aserbaidžaani keeles: Axundov adına Azərbaycan Dövlət Akademik Opera və Balet Teatrı) on ooperi- ja balletiteater Bakuus.

## Ajalugu
Hoone avati 1911. aastal. Ooperi- ja balletiteater loodi 1920. aastal.
Aastal 1927 anti teatrile Mirza Fatali Ahhundov nimi. Aastal 1959 nimetati teater akadeemiliseks.

## Välislingid

* Mirza Fatali Ahhundov-nimeline Aserbaidžaani Riiklik Akadeemiline Ooperi- ja Balletiteater ametlik koduleht (aserbaidžaani keeles)
Harta 12

**"Harta 12"** oli kodanikualgatuslik pöördumine, mis koostati ja avaldati 2012. aasta novembris, millega 17 Eesti ühiskonnategelast ja aktivisti juhtisid tähelepanu kitsaskohtadele Eesti riigi juhtimisel.

Hartale kirjutasid alla Andres Ammas, Ignar Fjuk, Tarmo Jüristo, Juhan Kivirähk, Marju Lauristin, Ahto Lobjakas, Silver Meikar, Jevgeni Ossinovski, Pärtel Piirimäe, Rein Raud, Jüri Saar, Marek Tamm, Indrek Tarand, Siim Tuisk, Daniel Vaarik, Tõnu Viik ja David Vseviov.

Pöördumise pealkiri pärineb Marju Lauristinilt ning number viitab pöördumise kirjutamise aastale. "Harta 12" esimese mustandi pani kirja Ahto Lobjakas.

"Harta 12" toetuseks korjati allkirju ajavahemikul 14.11.2012–19.10.2013. Kokku andis allkirja 18&nbsp;210 inimest.

## Vaata ka
*Kaks Eestit
*Õmblusteta ühiskond

## Viited

## Välislingid
* Harta 12 koduleht
* "Kivirähk: Reformierakonna nägusad meespoliitikud ja demokraatia keel" ERR, 23. november 2012
* Veiko Märka: Mässata, hartatada või vait olla? Sirp, 14.12.2012
Ahto Lobjakas

**Ahto Lobjakas** (sündinud 23. oktoobril 1970 Tallinnas) on eesti poliitikaanalüütik, kolumnist ja raadiosaatejuht.

Ta on õppinud aastatel 1989–1991 Tartu Ülikoolis ja lõpetanud 1994. aastal Lundi Ülikooli. Aastatel 1994–1997 õppis ta Oxfordi Ülikoolis poliitilise filosoofia doktoriõppes (lõpetamata). 

Aastatel 1995–1999 töötas ta Londonis Raadio Vaba Euroopa / Vabadusraadio kaastöölisena, aastatel 2000–2010 Raadio Vaba Euroopa / Vabadusraadio Brüsseli korrespondendina. Kuni 2014. aasta lõpuni töötas Lobjakas Eesti Välispoliitika Instituudis analüütikuna. Aastatel 2015–2019 oli ta üks Raadio 2 saate "Olukorrast riigis" põhisaatejuhtidest. 3. septembril 2018 alustas Raadio 2 eetris Lobjaka autorisaade "Achtung! Lobjakas".

2012. aasta novembris oli ta üks avaliku pöördumise "Harta 12" algatajaist.

Ahto Lobjakas on olnud ajalehe Lääne Elu kolumnist. Aastatel 2008–2019 kirjutas ta regulaarselt kolumne ajalehele Postimees. 15. novembril 2015  ilmus Postimehes tema artikkel "Pariis, Eesti*", kus ta kirjutas muu hulgas: "Iga Pariisi moslem on rohkem eurooplane – k.a mõrvarid – kui nahavärvile või seedimata kristlusele toetuv poolharitlane Eestis".

## Tunnustus

* 2004 Sirbi laureaat

## Viited

## Välislingid
*"Achtung! Lobjakas" koduleht
*"Olukorrast riigis" koduleht
*Lobjaka kirjutised Postimehes
Novõi Torjali rajoon

**Novõi Torjali rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Mari Elis. Asub vabariigi põhjaosas, piirneb Kirovi oblastiga.

Rajoon jaguneb 1 linna- ja 4 külaasunduseks (*сельское поселение*).

Rajooni keskus on Novõi Torjali alev, kus elab 6500 inimest.

Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Novõi Torjali rajooni elanikest marisid 69,96%, venelasi 28,74% ja tatarlasi 0,30%.

## Viited

## Välislingid
*http://toryal.ru/
Kaiu mõhnastik

**Kaiu mõhnastik** on mõhnastik Jõgeva maakonna idaosas Mustvee vallas. Selle territooriumil paikneb Kääpa maastikukaitseala.

Kaiu mõhnastik asub Jõemõisa-Kaiu järvestikust ida pool. See koosneb kahest massiivist pindalaga umbes 9&nbsp;km², mis ulatuvad Kaiu järvest 3&nbsp;km kirde suunas ja 2,5&nbsp;km loode-kagusuunas piki Kaiu järve idakallast. Kaiu mõhnastiku sopp, mis tungib sügavale Vooremaasse, on tuntud Saare mõhnastiku nime all.

Mõhnade suurim üldkõrgus on 65 m (teistel andmetel 73 m või 75 m), suhtelised kõrgused jäävad vahemikku 10–20&nbsp;m. Mõhnad koosnevad peamiselt liivast, mis vaheldub kruusast koosnevate vahekihtide ja läätsedega. Mõnede pinnavormide tuumikud koosnevad moreenist.

Mõhnastik on kujunenud hilisjääaja Sakala staadiumil. Mandrijää sulamisel paljud endised jõeorud oli mattunud uute setete alla. Piklike mõhnade teljed on orienteeritud kahes valdavas suunas: liustiku liikumisega samasuunaliselt (asimuut 340°) ja sellega peaaegu risti.

Künkad on kaetud pohla kasvukohatüübi männimetsadega (palumetsad), mis on hinnatud hea marja- ja seenemetsana.

Kaiu mõhnastikul on teaduslik, maastikuline ja puhkemajanduslik tähtsus. Seal kulgeb suures osas Kaiu rattarada.

## Viited

## Kirjandus
*Aarend-Mihkel Rõuk. 1976. Vooremaa kujunemise põhijooni. Eesti Loodus, 6, 367–374.
*Kalev Sepp. 1992. Kurtna ja Kaiu mõhnastiku taimkate ja maastiku komponentide võrdlev analüüs.
Carlos Lucas

**Carlos Lucas Manríquez** (10. november 1930 Villarrica, Cautíni provints, Araucanía piirkond Tšiili – 19. aprill 2022) oli Tšiili poksija.

Lucas sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Gheorghe Negreale (Rumeenia) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 

Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Jevgeni Feofanovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*
Kääpa maastikukaitseala

**Kääpa maastikukaitseala** on maastikukaitseala Jõgeva maakonnas pindalaga 2284 ha.

Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1961 kui Tartu Rajooni TSN Täitevkomitee 28. juuni 1961. aasta otsusega nr 8 moodustati **Tammeluha kaitseala**.

Kääpa maastikukaitseala loomise eesmärgiks on looduslike elupaikade (kalgiveelised järved, lamminiidud, vanad loodusmetsade, rohunditerikad kuusikud ning soostuvad ja soo-lehtmetsad) ning loodusliku loomastiku ja taimestiku kaitse. Kaitse all on ka jõe- ja järveluhad, kaitsealused liigid ning liigestatud reljeefiga puhkemaastik.

Kääpa maastikukaitsealal on vahelduv maastik, mille moodustab liivane  Kaiu mõhnastik, mille peal kasvavad peamiselt palumännikud. Läbi maastikukaitseala voolab Kääpa jõgi. Kaitseala territooriumil on jääb neli järve: Kaiu, Jõemõisa, Papi- ning Särgjärv. Nendes veekogudes on III kaitsekategooria kalaliigid – harilik hink ja vingerjas, Kääpa jõel ka võldas. Kääpa jõel on samuti jõevähk.

## Viited