open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ants Sööt

**Ants Sööt** (8. august 1935 Elva – 17. oktoober 2013) oli eesti koorijuht ja pedagoog.

Ants Sööt lõpetas 1955. aastal Tartu Muusikakooli Voldemar Kliimandi juhendamisel ja 1960. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Jüri Variste klassis.

Ta oli Tallinna Üliõpilassegakoori (1964), segakoori Olevine (1976), Tallinna Õpetajate Naiskoori (1988) ja Eesti Koorijuhtide Naiskoori (1988) asutaja, paljudel laulupidudel nais- ja segakooride üldjuht.

Aastatel 1961–1971 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi ning 1971–2004 Tallinna Riikliku Konservatooriumi kooridirigeerimise õppejõud.

Ta on maetud Elva kalmistule. Elas lapsepõlves ja koolipoisina Tuletõrje ning Side tänavate nurgal, eramus. 

## Tunnustus
*1978 Eesti NSV teeneline kunstitegelane 
*1996 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (silmapaistva töö eest koorijuhina ning seoses Eesti Koorijuhtide Naiskoori eduka esinemisega rahvusvahelisel konkursil Arnhemis) 
*2001 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Eesti Koorijuhtide Naiskoori tegevuse arendamine ja Llangollenis Eisteddfodi konkursi võitmine) 
*2002 Valgetähe IV klassi teenetemärk 
*2006 Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium

## Isiklikku
Aastatel 1961–1978 oli abielus näitleja Meeli Söödiga.

## Mälestuse jäädvustamine
8. augustil 2015 avati Elva lauluväljakul Ants Söödi mälestusmärk. 

## Viited

## Välislingid
* Suri koorijuht ja pedagoog Ants Sööt
Anhalt-Bernburg

**Anhalt-Bernburg** oli Saksa-Rooma riigi vürstkond ja Saksa Liidu hertsogkond, mida valitses Askania dünastia residentsiga Bernburgis tänapäeva Saksi-Anhaltis. See tekkis Anhalti jagunemisel aastatel 1252–1468 ning taas 1603. aastast kuni taasühinemiseni 1863. aastal.

See loodi aastal 1252, kui Anhalti vürstkond jagati Heinrich I poegade vahel Anhalt-Ascherslebeniks, Anhalt-Bernburgiks ja Anhalt-Zerbstiks. Bernburg määrati Heinrichi teisele pojale Bernhard I-le. Kui Anhalt-Ascherslebeni liin aastal 1315 hääbus, nõudis vürst Bernhard II selle territooriumi endale, kuid ei saanud siiski oma nõo Albrechti, Halberstadti piiskopi vastu. Pärast valitseva perekonna hääbumist seoses vürst Bernhard VI surmaga aastal 1468 päris Anhalt-Bernburgi Anhalt-Dessau vürst Georg I. Koos Anhalt-Dessauga päris aastal 1561 selle Anhalt-Zerbsti vürst Joachim Ernst, kes ühendas aastal 1570 kõik Anhalti maad oma võimu alla.

Taasühinenud Anhalt jaotati taas aastal 1603 vürst Joachim Ernsti poegade vahel Anhalt-Dessau, Anhalt-Kötheni, Anhalt-Plötzkau, Anhalt-Bernburgi ja Anhalt-Zerbsti liinideks. Tema teine poeg vürst Christian I tegi oma residentsiks Bernburgi. Christiani noorem poeg Friedrich rajas aastal 1635 eraldi Anhalt-Harzgerode vürstkonna, mis eksisteeris aastani 1709. Anhalt-Bernburgi vürst Viktor Amadeus päris aastal 1665 Anhalt-Plötzkau. Seoses tema surmaga aastal 1718 tema maad jagati ja tema teisele pojale Lebrechtile loodi Anhalt-Zeitz-Hoymi vürstkond, mis taasühendati Anhalt-Bernburgiga aastal 1812.

Aastal 1803 tõsteti Anhalt-Bernburgi vürst Alexius Friedrich Christian keiser Franz II poolt hertsogiseisusse. Tema poeg, hertsog Alexander Carl suri aastal 1863 siiski pärijateta, misjärel päris Anhalt-Bernburgi Anhalt-Dessau hertsog Leopold IV, taasühendades kõik Anhalti maad oma võimu alla.

## Anhalt-Bernburgi vürstid, 1252–1468

* 1252–1287 Bernhard I
* 1287–1291 Johann I, poeg, kaasvalitseja koos oma vennaga
** 1287–1323 Bernhard II
* 1323–1348 Bernhard III, Bernhard II poeg
* 1348–1354 Bernhard IV, poeg
* 1354–1374 Heinrich IV, vend
* 1374–1404 Otto III, vend
* 1404–1420 Bernhard V, Heinrich IV poeg, kaasvalitseja koos oma nõoga
** 1404–1415 Otto IV, Otto III poeg
* 1420–1468 Bernhard VI, Otto IV vend, ilma meessoost pärijateta

: *[[Anhalt-Dessau]]le*

## Anhalt-Bernburgi vürstid 1603–1807

* 1603–1630 Christian I, Anhalti vürsti Joachim Ernsti teine poeg
* 1630–1656 Christian II, poeg
* 1656–1718 Viktor Amadeus, poeg
* 1718–1721 Karl Friedrich, poeg
* 1721–1765 Viktor Friedrich, poeg
* 1765–1796 Friedrich Albrecht, poeg
* 1796–1803 Alexius Friedrich Christian, poeg

: *Tõusis hertsogkonnaks*

## Anhalt-Bernburgi hertsogid 1803–1863

* 1803–1834 Alexius Friedrich Christian
* 1834–1863 Alexander Carl, poeg, suri ilma järglasteta

: *Taasühinenud [[Anhalti hertsogiriik|Anhaltile]]*
## Vaata ka
* Anhalt
* Anhalt-Aschersleben
* Anhalt-Dessau
* Anhalt-Köthen
* Anhalt-Plötzkau
* Anhalt-Zerbst
Virve Aruoja

**Virve Aruoja** (kuni 1936 **Virve Arbeiter**; aastast 1978 **Virve Hellström**; 19. veebruar 1922 Saduküla – 15. september 2013 Hiiu maakond) oli eesti filmirežissöör ja näitleja. 

Ta lõpetas 1941 Tartu Õpetajate Seminari, õppis aastatel 1942–1946 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas/ Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas, aastatel 1945–1947 Draamastuudio eriklassis, lõpetas Moskvas 1953 GITIS-e eesti stuudio näitlejana, sai 1984 Uppsala Ülikoolis filoloogiamagistriks.

Oli 1942–1945 Vanemuise ooperikoori liige, näitleja, 1945–1947 Tallinna Draamateatri näitleja, 1947–1949 Vanemuise näitleja, 1953–1956 Tallinna Draamateatri näitleja.

Oli aastatel 1956–1978 Eesti Televisiooni režissööri abi, assistent ja režissöör, ühtlasi 1972–1976 filmirežissöör Tallinnfilmis.

Elas 1978–1994 Rootsis, alates 1994. aastast elas ta põhiliselt Hiiumaal.

## Filmid
*"Näitleja Joller" (1960)
*"Romantikud" (1962)
*"Ühe suve akvarellid" (1966)
*"Tädi Rose" (1968)
*"Kolme katku vahel" (1970)
*"Lõppematu päev" (1971)
*"Värvilised unenäod" (1974; koos Jaan Toominguga)
*"Ooperiball" (1974)
*"Minu naine on vanaema" (1976)

## Tunnustus
*2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*"Suri eesti filmilavastaja Virve Aruoja". Maaleht, 16. september 2013
Wilhelm Kaiser

**Wilhelm Gustav Kaiser** (16. jaanuar 1912 Pudewitz, Poseni provints, Preisimaa kuningriik, Saksa keisririik; praegu Pobiedziska, Suur-Poola vojevoodkond, Poola – 24. juuli 1986 Gladbeck, Nordrhein-Westfaleni liidumaa) oli Saksamaa poksija.

Kaiser oli kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) Saksamaa meister 1937. aastal.

Kaiser tuli kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1936. aastal Berliinis olümpiavõitjaks. Ta oli esimene Saksamaa poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks.

Kaiser sai kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Edmund Sobkowiakile (Poola) ning loobudes 3. koha kohtumisest Gavino Mattaga (Itaalia). 

Kaiser võitles Teise maailmasõja ajal idarindel. Ta sattus Nõukogude sõjavangi, vabanes sealt 1949. aastal ning asus ümber Lääne-Saksamaale.

## Viited

## Välislingid
*
Anhalt-Zerbst

**Anhalt-Zerbst** oli vürstkond Saksamaal. See loodi esimest korda 1252. aastal pärast Anhalti vürstkonna jagunemist. Riigi pealinn asus Zerbstis. Anhalt-Zerbst lakkas olemast 1396. aastal, kui see jagati Anhalt-Dessau ja Anhalt-Kötheni vahel. 

Vürstkond taasloodi aastal 1544, kui Anhalt-Dessau jagunes. Teine vürstkond kaotas hulga territooriumi aastal 1603, kui see jaotati veel kord, ja mõned selle territooriumid anti Anhalt-Dessaule, Anhalt-Bernburgile, Anhalt-Plötzkaule ja Anhalt-Köthenile. Anhalt-Zerbst kaotas enamuse oma territooriumist aastal 1667 seoses Anhalt-Mühlingeni ja Anhalt-Dornburgi loomisega. Aastal 1796 jõudis Anhalt-Zerbsti vürstkond lõpule, tema territooriumi annekteeris Anhalt-Dessau.

## Anhalt-Zerbsti vürstid, 1252–1396
*Siegfried I 1252–1298 
*Albrecht I 1298–1316 
*Albrecht II 1316–1362 
*Albrecht III 1359 (kaasvalitseja)
*Waldemar I 1316–1368 (kaasvalitseja)
*Johann II 1362–1382 
*Waldemar II 1368–1371 (kaasvalitseja)
*Waldemar III 1382–1391 (kaasvalitseja)
*Sigismund I 1382–1396 (kaasvalitseja)
*Albrecht IV 1382–1396 (kaasvalitseja)

*Jaotati aastal 1396 [[Anhalt-Dessau]] ja [[Anhalt-Köthen]]i vahel.*

## Anhalt-Zerbsti vürstid, 1544–1796
*Johann V 1544–1551
*Karl I 1551–1561
*Bernhard VII 1551–1570 (kaasvalitseja)
*Joachim Ernst 1551–1586 (kaasvalitseja, hiljem ainuvalitseja; ühendas kõik Anhalti maad); hiljem jagasid tema pojad Anhalti taas.
*Rudolf 1603–1621
**August *regent 1621–1642*
*Johann VI 1621–1667
*Karl Wilhelm 1667–1718
*Johann August 1718–1742
*Johann Ludwig II 1742–1746
*Christian August 1742–1747 (kaasvalitseja)
*Friedrich August 1747–1793

*[[Anhalt-Dessau]]le 1796*.
## Vaata ka
* Anhalt
* Anhalt-Aschersleben
* Anhalt-Bernburg
* Anhalt-Dessau
* Anhalt-Köthen
* Anhalt-Plötzkau
Moidela Tõnisson

**Moidela Tõnisson** (aastatel 1956–1984 **Moidela Hiir**; 1984–1994 **Moidela Võrk**; 20. märts 1931 – 21. september 1994) oli eesti teleajakirjanik. 

Moidela Tõnisson lõpetas 1949. aastal Tartu 2. keskkooli ja õppis aastatel 1949–1951 Tartu Õpetajate Instituudis.

Ta töötas Eesti Televisioonis, oli kuni aastani 1986 toimetaja-saatejuht.
Tema juhitud teleajakirja tüüpi saatesari "Nota bene!" (1966–1971, 90 saadet) käsitles elulaadi, kodu ja moodi. Ta tegi tantsusaadet "Tantsusaal", päevakajalist draamasarja "Mis Koosta peres uudist?", kokasaadet "Vaata kööki!".

1981. aastal, kui tähistati Moidela Tõnissoni 50. sünnipäeva, oli ta Eesti Televisioonis töötanud 20 aastat ja teinud 521 saadet. 

## Isiklikku
Moidela Tõnissoni isa Aleksander Tõnisson oli teetööline ja ema Linda õmbleja. 

Tema esimene abikaasa oli KGB ohvitser Randar Hiir, teine abikaasa oli küberneetik Ants Wõrk. Tema tütar on Katrin Hiir-Käärik.

## Viited
Esico Ballenstedtist

**Esico Ballenstedtist** (suri 1060. aasta paiku) on Askania dünastia esiisa, s.t., ta on suguvõsa vanim liige, kes kindlalt teada on. Temast on vähe teada, kuid arvatavasti oli ta Schwabengau ja Harzgau krahv residentsiga Ballenstedtis. Tema isaks on mõnikord peetud Adalberti (loendis krahv Adalbert I), kuid kindlaid tõendeid selle kohta pole. Esico arvatakse olevat pärinud valdused Saksi Ostmarki krahvilt Odo I-lt, kes võis olla tema emapoolne vanaisa.

Tema järeltulija troonil oli tema poeg Adalbert II.
Otto (Ballenstedt)

**Ballenstedti krahv Otto** hüüdnimega Otto Rikas (u. 1070 - 9. veebruar 1123) oli esimene Askania dünastiast vürst, kes kutsus ennast Anhalti krahviks, ning ta oli ka lühikest aega Saksimaa hertsog. Tema poeg oli Albrecht Karu, kes hiljem vallutas slaavlastelt Brandenburgi ja nimetas ennast selle esimeseks markkrahviks. Otto oli Ballenstedti krahvi Adalbert II ja Meißeni markkrahvi Otto I tütre Adelheidi vanim poeg. Pärast oma äia Saksi hertsogi Magnuse surma aastal 1106 päris Otto märkimisväärse osa Magnuse valdustest ja lootis olla järgmine hertsog. Siiski nimetati tema asemel hertsogiks Lothar von Supplinburg. Aastal 1112, pärast Lothari põlu alla langemist, nimetas keiser Heinrich V Otto Saksimaa hertsogiks; kuid samal aastal läks ta keisriga tülli ning jäeti hertsogitiitlist ilma. Nüüd liitus ta Lothariga ja aitas Lotharil alistada Mansfeldi krahvi Hoyer I-st, kelle keiser oli aastal 1115 Saksi hertsogiks nimetanud.

Otto vallutas slaavlastelt alasid Zerbsti ja Salzwedeli ümbruses ning säilitas Lothari toetuse, kui Lothar sai aastal 1125 kuningaks. Ta sai ka Weimar-Orlamünde krahvkonna, mille pärija oli tema ema.

## Perekond
Otto abiellus enne aastat 1095 Saksi hertsogi Magnuse tütre Eilikaga. Neil olid järgnevad lapsed:

* Albrecht Karu (1100–1170)
* Adelheid (suri aastal 1139)
Sinine (artist ja ansambel)

**Sinine** on Eesti laulja, helilooja ja produtsent Mauno Meesit, põhiliselt tegev elektroonilise muusika vallas.
Sinise kontsertbändi moodustab koos Meesitiga lauljatar Liina Rätsep ja trummar Jaagup Tormis.

Sinise esimene 2009 aastal Saksa plaadifirma Accession Records all ilmunud “Butterflies” album viis artisti viieks nädalaks Saksa edetabeli Trend Charts esikümnesse ja ajakirja Sonic Seducer Kuu Artistiks, tõi Eesti Muusikaauhindadelt nominatsiooni 
Aasta Elektroonika Artisti tiitlile ja auhinnati R2 Aastahiti galal Aasta Demoartistiks. 
2010. aastal kirjutas Sinine muusika Von Krahli teatri lavastusele "The End".
2012. aastal kirjutas Sinine muusika Von Krahli teatri lavastusele “Lillede keel” (lavastaja Rainer Sarnet).
Herbert Runge

**Herbert Runge** (23. jaanuar 1913 Elberfeld (praegu Wuppertal, Nordrhein-Westfaleni liidumaa) – 11. märts 1986 Wuppertal) oli Saksamaa poksija.

Runge oli raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) kokku seitsmekordne Saksamaa meister aastatel 1935–1939 ja 1942–1943. Ta sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) Saksamaa meistrivõistlustel 2. koha aastatel 1941 ja 1944.

Runge osales Euroopa eest ühe korra raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda turniiri võitjate meeskondadega ja võitis oma kohtumise Chicagos 1938. aastal.

Runge võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Runge sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) hõbemedali 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Gunnar Bärlundile (Soome) ning 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Olof Tandbergile (Rootsi). Ta sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939) pronksmedali, kui oli kaotanud poolfinaalis jälle hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Olof Tandbergile (Rootsi) ning võitnud 3. koha kohtumises Jock Porterit (Inglismaa).

Runge poksis märtsist 1946 kuni novembrini 1949 elukutselisena ning osales kokku 25 kohtumisel. Ta võitis neist 5 (neist 1 nokaudiga), kaotas 14 (neist 6 nokaudiga) ning viigistas 6 kohtumist.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Vanity Fair (täpsustus)

***Vanity Fair*** on ingliskeelne fraas, mis on traditsioonilises eestikeelses tõlkes "Edevuse laat". Sel on eri tähendusi:

## Kirjandus
* Edevuse laat (*Vanity Fair*) on koht John Bunyani mõistuloos "Palveränduri teekond". 
* "Edevuse laat" (*Vanity Fair*) on William Makepeace Thackeray romaan (1848)
* Vanity Bonfire Fair on tegelane John C. Wrighti romaanis "Orphans of Chaos"

## Film ja televisioon
* "Vanity Fair" oli Briti tummfilm (režissöör Walter Courtney Rowden, 1922)
* "Vanity Fair" oli kaotsiläinud film, mille ühes lõigus kasutati Prizmacolorit (produtsent Samuel Goldwyn, 1923)
* "Vanity Fair" oli film, milles osales Myrna Loy (1932)
*"Edevuse laat" ("Vanity Fair") oli film, milles osales Reese Witherspoon (2004)
* "Vanity Fair" oli BBC lühisari, milles osales Susan Hampshire (1967)
* "Vanity Fair" oli BBC lühisari, milles osales James Saxon (1987)
* "Vanity Fair" oli BBC lühisari, milles osales Natasha Little (1998)

## Ajakirjad
* Nime "Vanity Fair" on kandnud neli Briti ja Ameerika kunagist ajakirja ning üks tänaseni ilmuv Ameerika ajakiri:
** "Vanity Fair oli 1868–1914 ilmunud Briti seltskondlik nädalakiri, mis oli kuulus oma karikatuuride poolest
** "Vanity Fair oli 1913–1936 ilmunud Ameerika seltskonnaajakiri, mida kirjastas Condé Montrose Nast
* "Vanity Fair" on 1983. aastast ilmuv Ameerika kuukiri kultuuri, moe ja poliitika teemadel

## Muusika
* Vanity Fair (Mr Bungle'i laul) on laul California ansamblilt Mr. Bungle
* "Vanity Fair" on laul ansamblilt The Ocean Blue
* "Vanity Fair" on laul ansambli Squeeze plaadilt "East Side Story"
* "Vanity Fair" on laul ansambli World Party plaadilt "Egyptology"

## Tooted ja firmad
* Vanity Fair on paberitoodete bränd firmalt Georgia-Pacific
* Vanity Fair Mills oli Ameerika firma VF Corporation kunagine nimi

## Vaata ka
* Vanity Fare, 1960. aastate Briti pop-rikkansambel 
* "Becky Sharp (film)", Thackeray romaani põhjal tehtud film, milles mängis Miriam Hopkins (1935)
Otto Rikas

**Otto Rikas** on olnud kahe valitseja nimi:
***[[Otto (Saksimaa)|Otto Rikas]]**, Ballenstedti krahv, Saksimaa hertsog 1112–1114 
***[[Otto (Meißen)|Otto Rikas]]**, Meißeni markkrahv 1125–1190
I Love New York

**"I Love New York"** ("Ma armastan New Yorki") on logo ja laul, millel põhineb 1970. aastate keskel alanud reklaamikampaania, mille eesmärk oli turismi propageerimine New Yorgi linnas ning hiljem ka terves New Yorgi osariigis. Kaubamärgina kaitstud logo võib näha kogu osariigi suveniiripoodides ja turismibrošüürides, nii litsentseeritud kui ka litsentseerimata kasutusel olevana. Steve Carmeni loodud laul "I Love New York" on New Yorgi tunnuslaul.

## Logo
Logo on reebus, mille Milton Glaser laenas ühelt Montreali raadiokampaanialt. Raadiojaam CJAD Montreal Quebec Canada algatas kunagi reklaamikampaania "Montreal, südamega linn".

Logo koosneb suurtähest "I" (inglise keeles "mina"), millele järgneb punane süda (♥). Nende all on suurtähed *[[N]]* ja *[[Y]]*, mis on ümardatud ruutseriifidega šriftis American Typewriter ja mis tähistavad New Yorgi nime algustähti.

## Töötlused
 

Logost on saanud popkultuurisümbol, mille töötlusi võib kohata kogu maailmas. Kaupu kirjadega "I ♥ ..." võib leida kõikjal, kus on turiste. New York on püüdnud oma kaubamärki kaitsta, esitades imitaatorite vastu ligi 3000 pretensiooni (2005. aasta saisuga).

Liigub ka paroodiaid nagu "I Spayed My Pets" (kasutades ingliskeelse sõnamänguna potimasti ♠) või "I Club Seals" (kasutades ristimasti ♣). Logo otsesel ettelugemisel põhinevad väljendid nagu "I heart…" ("Mina süda...") näiteks filmi "I Heart Huckabees" pealkirjas.

Logole on oma teostes viidanud ka teised kunstnikud, näiteks Briti disainer Danny Flynn, kes kasutas inglise keele idioome ja vaoshoitust väljendavaid fraase 2005. aastal loodud logoseerias "I don't mind NY".

## Vaata ka
* Turism New Yorgis

## Viited
Adalbert II

**Ballenstedti krahv Adalbert II** (umbes 1030 – 1076/83) Askania dünastiast oli Saksimaa *[[Krahv|Graf]]* ja Nienburgi kloostri *[[Foogt|Vogt]]*.

## Elulugu

Adelbert sündis Ballenstedtis Ostfaalis, Ballenstedti krahvi Esico ja tema naise Mathilde pojana. Mathilde oli võib-olla Švaabi hertsogi Hermann II tütar. Umbes aastal 1068 abiellus ta Adelheidiga, kes oli Meißeni markkrahvi Otto I ja selle naise Adela tütar. Nende kaks poega olid Otto Rikas ja Siegfried, hilisem Reini pfaltskrahv.

Kroonik Hersfeldi Lamperti järgi toetas Adalbert Saksi Idamargi markkrahvi Dedo I-st tema 1069. aasta konfliktis kuningas Heinrich IV-ga. Wettinite dünastiast Dedo abiellus Adalberti ämma Adelaga, kes oli aastast 1067 lesk, ja nõudis endale tema kadunud abikaasa Meißeni Otto valdusi. Mõlemad pidid kiirelt alistuma, siiski jäi Adalbert kuninga ägedaks vastaseks. Alates 1073. aastast osales ta Suures Saksi mässus Nordheimi Otto liitlasena, mille eest ta aastal 1075 vahistati. Isegi pärast tema vabanemist asus ta vastukuningas Rudolf von Rheinfeldenit toetama, kuni ta Ascherslebeni lähistel Westdorfis tülis ühe Heinrichi läänimehega lõpuks tapeti. 

Adalberti lesk abiellus Lotringi pfaltskrahvi Hermann II-ga Ezzoniidide dünastiast ning kolmandat korda Reini pfaltskrahvi Heinrich II-ga Luxemburgide dünastiast, kes oli tema poja Siegfriedi eelkäija.
Ernst Pistulla

**Ernst Pistulla** (28. november 1906 Goslar – 14. september 1944 Teise maailmasõja idarinne) oli Saksamaa poksija.

Pistulla oli poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) Saksamaa meister 1928. aastal.

Pistulla sai poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Víctor Avendañole (Argentina).. Ta oli esimene Saksamaa poksija, kes on võitnud olümpiamedali.

## Elukuselisena
Pistulla poksis augustist 1929 kuni septembrini 1935 elukutselisena ning osales üldse kokku 41 kohtumisel. Ta võitis neist 28 (neist 7 nokaudiga), kaotas 7 (need kõik nokaudiga) ning viigistas 6 kohtumist.

Pistulla võitles Teise maailmasõja ajal idarindel ja kadus seal 14. septembril 1944 sõjategevuse käigus teadmatult.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Kaibitsõ rajoon

**Kaibitsõ rajoon** on haldusüksus Venemaal Tatarstani lääneosas.

Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 56 asulat. Rajooni keskus on Bolšije Kaibitsõ küla.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 14 209. 2010. aasta seisuga olid elanikest 67,7% tatarlased, 5,3% tšuvašid ja 26,2% venelased.

Rajoonis ilmub tatari ja vene keeles ajaleht "Кайбыч Таңнары" / "Кайбицкие Зори".

### Külad
*Iske Tšetškabõ
*...

## Viited

## Välislingid

* Kaibitsõ rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
* TatCenter.Ru
Pascal Quignard

**Pascal Quignard** [pask'al kinj'aar] (sündinud 23. aprillil 1948 Verneuil-sur-Avre'is Eure'i departemangus) on prantsuse kirjanik.

Tema teos "Les Ombres errantes" sai 2002. aastal Goncourti auhinna, teose "Tous les matins du monde" põhjal on tehtud Alain Corneau 1991. aasta samanimeline film.

## Teoseid
* "L'Être du balbutiement: essai sur Sacher-Masoch", 1969
* "Alexandra de Lycophron", 1971
* "La Parole de la Délie: essai sur Maurice Scève", 1974
* "Michel Deguy", 1975
* "Écho", 1975 
* "Sang", 1976 
* "Le Lecteur", 1976 
* "Hiems", 1977 
* "Sarx", 1977 
* "Les Mots de la terre, de la peur et du sol", 1978 
* "Inter aerias fagos", 1979 
* "Carus", 1979 
* "Sur le défaut de terre", 1979 
* "Le Secret du domaine", 1980 
* "Petits traités" I, 1981
* "Petits traités" II, 1983
* "Petits traités" III, 1984
* "Les Tablettes de buis d'Apronenia Avitia", 1984 
* "Le Vœu de silence: essai sur Louis-René des Forêts", 1985 
* "Une Gêne technique à l'égard des fragments", 1986 
* "Le Salon du Wurtemberg", 1986
* "La Leçon de musique", 1987
* "Les Escaliers de Chambord", 1989  
* "Petits traités" I–VIII, 1990
* "Albucius", 1990 
* "Tous les matins du monde", 1991 (eesti keeles "Kõik maailma hommikud", tõlkinud Triinu Tamm, Jean Pascal Ollivry järelsõna; Tallinn: Varrak, 2004)
* "Georges de la Tour", 1991
* "Le Nom sur le bout de la langue", 1993 
* "L'Occupation américaine", 1994 
* "Les Septante", 1994 
* "L'Amour conjugal", 1994  
* "Le Sexe et l'Effroi", 1994 
* "Rhétorique spéculative", 1995 
* "La Haine de la musique", 1996 
* "La Frontière", 1998   
* "Vie secrète", 1998 
* "Terrasse à Rome", 2000, sai 2000. aastal Prantsuse Akadeemia suure romaaniauhinna (*Grand prix du roman de l'Académie française*)
* "Tondo", 2002 
* "Les Ombres errantes" ("Dernier Royaume", I), 2002 (eesti keeles "Ekslevad varjud. Viimne kuningriik I", tõlkinud Leena Tomasberg, Loomingu Raamatukogu 35–36, 2009), sai 2002. aastal Goncourt'i auhinna
* "Sur le jadis" ("Dernier Royaume", II), 2002
* "Abîmes" ("Dernier Royaume", III), 2002
* "Les Paradisiaques" ("Dernier Royaume", IV), 2005
* "Sordidissimes" ("Dernier Royaume", V), 2005
* "Écrits de l'éphémère", 2005
* "Pour trouver les Enfers", 2005
* "Quartier de la Transportation" (koos Jean-Paul Marcheschiga), 2006
* "Villa Amalia", 2006
* "L'Enfant au visage couleur de la mort", 2006
* "Triomphe du temps", 2006
* "Ethelrude et Wolframm", 2006
* "Le Petit Cupidon", 2006
* "Requiem", 2006
* "La Nuit sexuelle", 2007
* "Boutès", 2008
* "La Barque silencieuse" ("Dernier Royaume", VI), 2009
* "Lycophron et Zétès", 2010
* "Medea", 2011
* "Les Solidarités mystérieuses", 2011 (eesti keeles "Salapärane kooskõla", tõlkinud Margot Endjärv; Tallinn: Eesti Raamat, 2012)
* "Sur le désir de se jeter à l'eau" (koos Irène Fenoglioga), 2011
* "Les Désarçonnés", 2012
Vidzeme Kõrgkool

**Vidzeme Kõrgkool** (läti *Vidzemes Augstskola*, inglise *Vidzeme University of Applied Sciences*) on Lätis Valmieras asuv avalik-õiguslik ülikool, mis on asutatud 1996. aastal.

2021. aastal oli ülikoolis 658 üliõpilast.

Vidzeme Kõrgkoolil on neli teaduskonda:
* ärijuhtimise ja majandusteaduskond
* inseneriteaduste teaduskond
* sotsiaalteaduste teaduskond
* turismi ja hotellimajanduse juhtimise teaduskond

Vidzeme Kõrgkooli rektorid on olnud
* 1996–1997 Artis Pabriks
* 1997–1999 Jānis Ikstens
* 1999–2001 Gunārs Bajārs
* 2001–2005 Pēteris Cimdiņš
* 2005–2013 Vija Daukšte
* 2013–2022 Gatis Krūmiņš
* 2022– Agnese Dāvidsone

## Välislingid
*Vidzeme Kõrgkooli koduleht
Hanna-Maria Seppälä

**Hanna-Maria Seppälä** (sündinud 13. detsembril 1984 Keraval) on Soome endine vabastiiliujuja, kes tuli 2003. aastal ujumise maailmameistriks.

Hanna hakkas ujumisega tegelema viieaastaselt. 10-aastaselt sai ta Soome juunioride meeskonna liikmeks, Soome meistriks tuli 14-aastaselt.

1999. aastal võitis ta Euroopa juunioride meistrivõistlustel 50 meetri vabaujumises pronksmedali.

Ta on esimene soomlane, kes on osalenud ujumises viitel olümpiamängudel.

2016. aasta seisuga on ta purustanud ujumises individuaalarvestuses üle saja Soome rekordi.

2016. aasta detsembri alguses teatas ta, et pärast 2016. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlusi loobub ta tippspordist.

## Viited
Algirdas Šocikas

**Algirdas Šocikas** (14. mai 1928 Žalias Ostempas, Kaišiadoryse rajoon, Kaunase maakond – 21. november 2012 Kaunas) oli Leedu ja Nõukogude Liidu poksija.

Šocikas oli 1956. aastal Leedu NSV parim sportlane. Ta oli kokku kuuekordne Leedu NSV meister aastatel 1947–1948, 1951–1953 ja 1956.

Šocikas osales raskekaalus (üle 81 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Andries Niemanile (Lõuna-Aafrika Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Šocikas võitis raskekaalus (üle 81 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) ning 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955).

Šocikas oli raskekaalus (üle 80 kg) Nõukogude Liidu meister 1950. aastal ning raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1951, 1952, 1953, 1954 ja 1956. Ta sai Nõukogude Liidu meistrivõistlustel raskekaalus (üle 80 kg) 2. koha 1949. aastal ning raskekaalus (üle 81 kg) 3. koha 1955. aastal.

## Viited

## Välislingid
*
IV liiga 2001

**IV liiga 2001** oli Eesti jalgpalli tugevuselt viienda liiga IV liiga 2001. aasta hooaeg.

## IV liiga ida

### Liigatabel

### Mängutulemused

### Parimad väravakütid

## IV liiga põhi

### Liigatabel

### Mängutulemused

### Parimad väravakütid

## IV liiga lõuna

### Liigatabel

1Tartu Jalgpallikool andis 19. voorus teise loobumiskaotuse ning diskvalifitseeriti.
2Kallaste JK Peipsi andis 18. voorus teise loobumiskaotuse ning diskvalifitseeriti.
3Valga FC Warrior II andis 17. voorus teise loobumiskaotuse ning diskvalifitseeriti.

### Mängutulemused

### Parimad väravakütid

## IV liiga lääs

### Liigatabel

### Mängutulemused

### Parimad väravakütid

## Vaata ka
*Meistriliiga 2001
*Esiliiga 2001
*II liiga 2001
*III liiga 2001
Magnetostaatika

**Magnetostaatika** on füüsika haru, mis uurib ühtlase, ajas muutumatu elektrivoolu tekitatud magnetvälju ja sellest tingitud juhtidele mõjuvaid jõude ning nende tasakaalutingimusi.

Magnetostaatika üheks põhiülesandeks on magnetvälja kuju leidmine vooluga juhtide ja teiste magnetvälja mõjutavate kehade (nagu magneetikud) etteantud paigutuse järgi. 

## Vaata ka
* Elektrostaatika
Rahvaastronoomia

**Rahvaastronoomia** on vähese kooliharidusega talu- ja rannarahva astronoomilised (pms astrognostilised), kosmoloogilised, meteoroloogilised ning kalendri- ja ajamõõdualased teadmised, pärimused ning uskumused. 

Eesti rahvaastronoomiat on uurinud teiste seas Friedrick Amelung, Jakob Hurt, Paul-Egon Prüller.

## Vaata ka
*Tähtpäevakalender

## Viited

## Välislingid
*Valik süstematiseeritud usunditeateid maailma, planeetide, tähtede ja taevalaotuse kohta. Koostanud Aado Lintrop; andmed pärinevad Eesti Rahvaluule Arhiivi uskumuste ja kombekirjelduste (UK) kartoteegist

## Kirjandust
*A. Kuperjanov. Eesti taevas: uskumusi ja tõlgendusi, 2003.
Koidu (Saue)

**Koidu** küla on küla Harju maakonnas Saue vallas, mis moodustus Alliku ja Vanamõisa küla piiride muutmise teel 21. juulil 2012. 

Uue küla põhiosa moodustas senine Alliku küla kagunurk, väike kild liideti ka Vanamõisa külast. Küla loomise algatas kohalik kogukond .

## Vaata ka
*Padula
*Padula raudteepeatus
*Alliku–Laagri–Hüüru tee 

## Viited
Elektriahel

**Elektriahel** ehk **vooluahel** on aktiiv- ja passiivelementide kogum, milles võib kulgeda elektrivool. Elektrotehnikas on aktiivseks elemendiks elektrienergia allikas ehk vooluallikas, ülejäänud elemendid ‒ elektrienergia tarbijad ‒ on passiivsed elemendid. (Elektroonikaahelate puhul liigitatakse elemendid aktiivseteks ja passiivseteks teistsugusel alusel.)

Elektriahela ühesuguse vooluga osa on haru. Kolme või enama haru ühenduskoht on sõlm. Jadamisi elementidest moodustuv kinnine voolurada on kontuur. 

Elektriahel võib koosneda ühest või mitmest jada- ja rööpühenduses elementidega harust. Kõrvaloleval ülemisel skeemil on hargnematu vooluahel, seega kõik elemendid jadaühenduses. Alumisel joonisel on hargnev vooluahel, milles vooluallikaga on  jadamisi kaks rööpühenduses takistit; ahelal on kaks haru ja kaks sõlme.

Liitsõnades võib ahel tähendada ka teatud kindlate omaduste või ülesandega ahelalüli või -osa, näiteks *RC*-ahel, sisendahel, toiteahel, vastusideahel jt.

Elektriahela kontuuri ja samuti hargnematut kinnist vooluahelat nimetatakse vooluringiks. 

Elektriahelat, mille põhiosadeks on induktiiv- ja mahtuvuselemendid ning milles on võimalikud elektrivõnkumised, nimetatakse võnkeringiks.

Elektriahela graafiline kujutis elektritingmärkide abil on elektriskeem.
## Välislingid
*  Elektriahel
Muutumatu sõna

**Muutumatu sõna** on sõna, mida ei saa käänata ega pöörata. Muutumatute sõnade klassi kuuluvad määrsõnad, asemäärsõnad ja hüüdsõnad ning kõik abisõnad ehk partiklid.

Muutumatutele sõnadele vastanduvad muutuvad sõnad.

## Viited
Ugi reaktsioon

**Ugi reaktsioon** on mitmekomponentne orgaaniline reaktsioon, milles ketoon või aldehüüd, amiin, isotsüaniid ja karboksüülhape ühinevad, andes bisamiidi.

See reaktsioon on saanud nime Kuressaares sündinud Saksa keemiku Ivar Karl Ugi järgi, kes avaldas selle 1959. aastal (Ugi, I; Meyr, R.; Fetzer, U.; Steinbrückner, C. (1959). "Versuche mit Isonitrilen". Angew. Chem. 71 (11): 386).

## Vaata ka
*Mitmekomponentne reaktsioon
Desinfitseerimisaine

**Desinfitseerimisaine** ehk **desinfektsiooniaine** ehk **desoaine** on keemiline aine, mida kasutatakse haigustekitajate jm ebasoodsate mikroobide hävitamiseks (desinfitseerimiseks) ümbritsevas keskkonnas, tööstushoonetes ja muudel objektidel.

Mõnikord kasutatakse terminit "desinfitseerimisvahend(id)", see hõlmab peale keemiliste ainete ka füüsikalisi vahendeid (nt kõrget temperatuuri ja bakteritsiidlampi).

## Vaata ka
*Desinfektsioonikamber
*Etanool

## Viited
Mitmekomponentne reaktsioon

**Mitmekomponentne reaktsioon** on keemiline protsess, milles osaleb kolm või enam lähteühendit (komponenti), mis moodustavad ühe produkti. 

Tavaliselt mitmekomponentses (nimetatakse ka multikomponentses) reaktsioonis ained ühinevad järjestikku andes spetsiifilise produkti, mille molekulis esinevad enamus lähteainete aatomitest. Mitmekomponentse kaskaad- või doominoreaktsiooni tulemusel moodustuvad uued C–C või C-heteroaatom sidemed järjestikku ühes sünteesietapis. Mitmekomponentsed reaktsioonid on üldiselt keskkonnasõbralikumad ja efektiivsemad, kuna vähem on sünteesietappe ja alustatakse lihtsate molekulidega ühenditest ning väheneb energia- ja ajakulu.

Näiteks Ugi reaktsioon, milles neli komponenti  (ketoon või aldehüüd, amiin, isotsüaniid ja karboksüülhape) liituvad andes α-atsetüülamiinokarboksüülamiidi.

## Vaata ka
*Sidestusreaktsioon
*Liitumisreaktsioon
*Ühenõusüntees
Laur Teär

**Laur Teär** (15. september 1962 – 21. detsember 2025) oli eesti poplaulja.

## Diskograafia
### Albumid
* 2011 "Lootuste Linnutee"
* 2012 "Koos me suudame"

## Tunnustus
* Aasta meesartist, 2012
* Aasta uustulnuk, 2012

## Viited
Vambola Laanmäe

**Vambola Laanmäe** (aastani 1936 **Vambola Laanberg**; 26. juuni 1916 Kabala vald – 23. september 2005) oli eesti loomakasvatusteadlane.

Ta alustas õpinguid Kabala algkoolis, 1938. aastal lõpetas ta Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1939–1946 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis, lõpetades põllumajandusteaduskonna.

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ETKVL-i kooperatiivkoolis õpetajana. Aastatel 1947–1990 töötas ta Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudis, olles aastatel 1957–1988 instituudi Kehtna seakasvatuse kontrollkatsejaama ja 1961–1986 instituudi seakasvatusosakonna juhataja ning 1972–1986 ühtlasi Kehtna näidissovhoostehnikumi asedirektor. Aastatel 1986–1988 oli ta instituudi konsultant-vanemteadur.

Ta on edendanud sigade tõuaretust ja seakasvatust, tema algatusel asutati Kehtnasse seakasvatusalane uurimiskeskus. Ta on selgitanud 12 seatõu nuuma- ja lihaomadusi, tegelenud eriti Eesti peekonsea ja suure valge sea täiustamisega. Ta on uurinud seatõugudevahelist ristamist, sigade söötmist, seasöötade pärmistamist, emiste tootlikkuse suurendamist, seafarmitööde mehhaniseerimist jpm.

## Tunnustus
* 1964 Eesti NSV teeneline teadlane
* 1965 Eesti NSV riiklik preemia
* 1975 NSV Liidu riiklik preemia

## Viited
Ameerika Ühendriikide naiste jalgpallikoondis

**Ameerika Ühendriikide naiste jalgpallikoondis** on Ameerika Ühendriikide esindusnaiskond jalgpallis.

1991. aastal võitis USA koondis esimesed naiste jalgpalli maailmameistrivõistlused. Veel üks võit tuli 1999. aasta MM-il. Ameerika Ühendriikide koondis on neljakordne olümpiavõitja (1996., 2004., 2008. ja 2012. aastal).

2015. aastal tuldi neljandat korda maailmameistriks.

## Kuulsaid mängijaid
Hope Solo - Mia Hamm - Abby Wambach -  Megan Rapinoe - Alex Morgan - Carli Lloyd ...
Herbert Nürnberg

**Herbert Nürnberg** (16. juuli 1914 Kiel, Schleswig-Holstein – 24. juuni 1995) oli Saksamaa endine poksija.

Nürnberg oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) kokku neljakordne Saksamaa meister aastatel 1937 ja 1940–1942. Ta sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Saksamaa meistrivõistlustel 2. koha aastatel 1939, 1943 ja 1944.

Nürnberg osales Euroopa eest kolm korda kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda turniiri võitjate meeskondadega. Ta võitis oma kohtumise 1937. aastal Chicagos ja Kansas Citys ning kaotas oma kohtumise 1938. aastal Chicagos.

Nürnberg võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) ja 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939).

Nürnberg poksis oktoobrist 1945 kuni aprillini 1951 elukutselisena ning osales üldse kokku 74 kohtumisel. Ta võitis neist 51 (neist 25 nokaudiga), kaotas 4 (neist 1 nokaudiga) ning viigistas 19 kohtumist.

## Viited

## Välislingid
*
Tartuff

**Tartuff** (algse nimekujuga *tARTuFF*) on alates 2006. aastast toimuv igasuvine armastusfilmide festival Tartu Raekoja platsil. Tartuff on Baltimaade suurim ja Eesti esimene vabaõhu filmifestival. 

Lisaks vabaõhukinole Tartu raeplatsil on festivali linastused leidnud aset Tartu Elektriteatris, Athena kinos, Eesti Rahva Muuseumis, Tartu toomkiriku varemetes ja Ahhaa teaduskeskuses. 

Festivali korraldab koostöös Tartu linnaga MTÜ Pimedate Ööde filmifestival.

## Programm
Tartuffi programm keskendub filmidele, mis räägivad armastusest ning võivad hõlmata žanreid draamafilmidest põnevikeni ja koguperefilmidest komöödiateni. Mängufilme täiendab dokumentaalfilmide valik ning uuemate filmide kõrval on programmis näidatud kinoklassikat nagu muusikalfilm "Grease", Sergio Leone "Ükskord Ameerikas" ja Michael Manni "Pinge".

Mõnel aastal on festivalil olnud eraldi alateema nagu kunst, teadus, muusika ja kirjandus.

Filmiprogrammi kõrval on toimunud Tartuffil mitmesuguseid eriüritusi ja töötube, vestlusringe, kontserte, konkursse, malesimultaane, kirjandus- ja luuleõhtuid jm.

## Ajalugu

Tartuff asutati 2005. aastal koostöös MTÜ Pimedate Ööde filmifestivali, MTÜ Armastuse ja Tartu linnaga. Festivali eestvedajateks on olnud Kaarel Kuurmaa, Kristo Tohver, Agnes Joyet, Kristiina Reidolv (2020-2021), Mirjam Võsaste (2022) ja alates 2023. aastast Johan Kudu. 

Filmiprogrammi juhtidena on Tartuffil tegutsenud Helmut Jänes, Dagmar Raudam ja Edvinas Pukšta.

Esimesel Tartuffil 2006. aastal linastusid 24 filmi ning Poola režissööri Krzysztof Kieślowski telesari "Dekaloog". Kokku toimus ligi 10 000 kinokülastust, samuti ühepäevane konverents kultuuritolerantsi teemal. Publiku lemmikuks valiti Pedro Almodóvari film "Volver".

2007. aastal jäi filmide ja külastuste arv samaks. Toimusid kahepäevane konverents "Religioonitolerants" ning igaõhtused kontserdid. Esimest korda toimus festivali "Armastuse pidu" klubis "Kellele ei meeldiks Johnny Depp?".

2020. ja 2021. aastal toimus festival koroonapandeemia tõttu osaliselt veebis.

## Auhinnad
Tartuff annab alates 2006. aastast välja publiku lemmikfilmi auhinda, milleks on olnud Mati Karmini skulptuur "Suudlevad tudengid".

### Publiku lemmik

## Tunnustus
* 2009 – Tartu Kultuurikandja auhind (aasta kultuurisündmus)

## Vaata ka
*Tartu Raekoja plats
*Tartu Elektriteater
*Pimedate Ööde filmifestival

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
* Triin Kand "Tartuff toob linnapilti muusikat ja kirjandust" Postimees, 27. juuli 2012
* "Tänavune Tartuff üllatab tervet Tartut hõlmava kultuuriprogrammiga" ERR, 3. august 2012
Konecranes

**Konecranes Oyj** (kuni 2006. aasta märtsini **KCI Konecranes**) on Soome firma, mis toodab ja hooldab kraanasid. 

Firma oli osa KONEst, kuid firmad lahutati ümberkorralduste käigus 1994. aastal.

Firma peakorter asub Hyvinkääl.

## Viited
Wolfgang Behrendt

**Wolfgang Behrendt** (sündinud 14. juunil 1936 Berliinis) on Saksamaa ühendvõistkonna ja Ida-Saksamaa endine poksija.

Behrendt oli kokku kolmekordne Ida-Saksamaa meister: kukk-kaalus (kuni 54 kg) aastatel 1955 ja 1957 ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aastal.

Behrendt võitis Saksamaa ühendvõistkonna koosseisus kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali. Ta oli esimene ja ainuke Saksamaa ühendvõistkonna poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks (mõnes arvestuses nimetatakse teda esimeseks Ida-Saksamaa poksijaks, kes on tulnud olümpiavõitjaks, ehkki ta võistles Saksamaa ühendvõistkonna koosseisus).

Behrendt sai Ida-Saksamaad esindades kukk-kaalus (kuni 54 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) pronksmedali, kaotas poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Mircea Dobrescule (Rumeenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Peter Goschkale (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Isiklikku
Wolfgang Behrendti poeg Mario on samuti tuntud Ida-Saksamaa poksija.

## Viited

## Välislingid
*
Koka

**Koka** on mitme asja mugandatud lühinimetus:

* **Koka** ehk **[[Coca-Cola]]**
* **Koka** ehk **[[kokapõõsas]]**
* **Koka** ehk **[[kokaiin]]**
Koola

**Koola** ehk **koolapähklipuu** (*Cola*) on taimeperekond kassinaeriliste sugukonnast. 

Koolapähklipuu perekonda kuuluvate liikide seemneid kutsutakse koolapähkliteks.
Aidamees

**Aidamees** oli mõisas aidas oleva vara hoidja ja järelevaataja. Ta jälgis, et kõigil töölistel oleksid vajalikud tööriistad olemas ja et need saaksid päeva lõpus samas korras tagastatud. Jälgis ka moonakatele määratud päevamoona, et kõik saaksid ühepalju ja saaksid õiged isikud. 

Pidas arvet, kui palju moona aidas on ja kes kui palju mõisale võlgu on. Võttis vastu mõisale makstavat vilja ja muud koormist.
Kärneri tuuleveski

**Kärneri tuuleveski** on maakividest veski, mis asub Tartumaal Peipsiääre vallas Rupsi küla territooriumil. Tuuleveski ehitati 1801. aastal Kopli talu peremehe Friedrich Kärneri soovil. 

Algselt oli hoonel neli korrust. Teise maailmasõja ajal sai veski Nõukogude tankilt tabamuse, kuid ei saanud väga palju kannatada. Nõukogude okupatsiooni ajal, kui piirkonnas tegutses kolhoos Koit, võeti hoonel kaks korrust maha ja kasutati seda silohoidlana. Alatskivi sovhoosi tegutsemisajal hoiustati seal lahtist tsementi. Praegu on veskihoone Kopli talu omandis.
Kurt Hornfischer

**Kurt Hornfischer** (1. jaanuar 1910 Gera – 18. jaanuar 1958 Nürnberg) oli saksa maadleja.

Ta võitis Berliini olümpiamängudel pronksmedali, kaotades Kristjan Palusalule.
Edgar Basel

**Edgar Basel** (1. november 1930 Mannheim – 7. september 1977) oli Saksamaa ühendvõistkonna ja Lääne-Saksamaa poksija.

Basel oli kokku viiekordne Lääne-Saksamaa meister kärbeskaalus (kuni 51 kg) aastatel 1951–1952 ja 1954–1956.

Basel sai Saksamaa ühendvõistkonna eest võisteldes kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Nathan Brooksile (USA). Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Basel võitis Lääne-Saksamaa eest võisteldes kärbeskaalus (kuni 51 kg)  11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Henryk Kukierile (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Basel poksis juunist 1957 kuni novembrini 1961 elukutselisena ning pidas kokku 41 kohtumist. Ta võitis neist 22 (neist 3 nokaudiga), kaotas 15 (neist 7 nokaudiga) ja viigistas 4 kohtumist.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Ljukman Adams

**Ljukman Adams** (vene *Люкман Адамс*, sündinud 24. septembril 1988 Peterburis) on Venemaa kergejõustiklane (kolmikhüppaja).

2007. aastal tuli ta juuniorite Euroopa meistriks tulemusega 16,50. 2012. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel İstanbulis võitis ta pronksmedali tulemusega 17,36. 2014 tuli ta sisemaailmameistriks.

2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta hõbemedali tulemusega 17,09.

Adamsi isiklik rekord on 17.53 m, mille ta hüppas Sotšis 27. mail 2012.

## Isiklikku

Ljukman Adams on 194 cm pikk ja kaalub 87 kg. Tema ema on venelanna ja isa nigeerlane.

## Välislingid
*
Emanuele Abate

**Emanuele Abate** (sündinud 8. juulil 1985 Genovas) on Itaalia tõkkejooksja.

Ta on kolmekordne Itaalia meister ja Itaalia rekordi omanik 110 m tõkkejooksus (13,28).

## Välislingid
*
Alan Huõgatõ

**Alan Huõgatõ** (osseedi keeles Хуыгаты Анатолийы фырт Алан; venepäraselt **Alan Hugajev**; 
sündinud 27. aprillil 1989) on osseedi rahvusest Venemaa maadleja, olümpiavõitja.

Ta võitis 2012. aastal Londoni suveolümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.

Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Eerik Aps, kes kaotas 2011. aastal MM-il İstanbulis punktidega 0-2.

## Välislingid
* https://archive.today/20130103191740/www.london2012.com/athlete/khugaev-alan-1022832/
Roman Vlassov

**Roman Vlassov** (sündinud 6. oktoobril 1990 Novosibirskis) on Venemaa maadleja.

Ta võitis  2012. aastal Londoni ja 2016. aastal Rio de Janeiro suveolümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.

## Välislingid
* http://www.wrestrus.ru/users/4692
Saare mõis

**Saare mõis** on olnud Eestis mitme mõisa nimi:
***[[Saare mõis (Noarootsi)|Saare mõis]]** (*Lückholm*) – rüütlimõis Noarootsi kihelkonnas Läänemaal
***[[Saare mõis (Pöide)|Saare mõis]]** (*Holmhof*) – rüütelkonnamõis Pöide kihelkonnas Saaremaal
***[[Saare mõis (Maarja-Magdaleena)|Saare mõis]]** (*Saarenhof*) – rüütlimõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal
***[[Saare mõis (Tarvastu)|Saare mõis]]** (*Saaremois*) – riigimõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal
***Saare mõis** ehk Kassari mõis, ka Aunaku mõis  – Pühalepa kihelkonnas Kassari saarel
***[[Saare-Vanamõisa mõis]]** (*Althof*) – Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal, Saare mõisa kõrvalmõis
Wilhelm Dietrich Pezold

**Wilhelm Dietrich Pezold** (26. juuni/8. juuli 1863 Märjamaa – 17. oktoober 1923 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Ta on õppinud Viljandis Liivimaa Maagümnaasiumis, aastatel 1878–1879 Tallinna toomkoolis, aastatel 1879–1882 Kuressaares gümnaasiumis ja professor Volcki eragümnaasiumis Tartus. Aastatel 1883–1890 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 25. septembril/7. oktoobril 1890 õpetajaks.

Pärast ordineerimist oli ta Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja, seejärel Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1890–1923 oli ta Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1902–1920 Maa-Lääne praostkonna praost.

Ta suri aastal 1923 Tallinnas, kuid maeti Lihulasse.

## Isiklikku
Tema isa Carl August Pezold oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Onu Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine onu Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Õe Käthe abikaasa Wilhelm Eugen Leonhard Kentmann oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent, teise õe Anna Marie abikaasa Woldemar Reinhold Kentmann oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*
Lauri Tabur

**Lauri Tabur** (sündinud 20. aprillil 1974) on Eesti ettevõtja ja juhtimisnõustaja, endine rektor.

Aastatel 2010–2015 oli ta Sisekaitseakadeemia rektor.  2014. aastal valisid PARE ja Pärnu Juhtimiskonverentsid ta Eesti parimaks juhiks. 2013. aastal nimetati Lauri Taburi juhitud Sisekaitseakadeemia Eesti unistuste tööandjaks. 

2012. aastast nõustab ta muuhulgas Lääne-Balkanil Kosovo Vabariigi avaliku sektori asutuste reforme, olles ka kohaliku Rotary Club Prishtina Internationali liige.

## Ametikohad
*1998–2000 Politseiamet, analüüsitalituse juht
*2000–2003 Siseministeerium, sisejulgeolekupoliitika osakonna juhataja
*2003 Politseiamet, politseipeadirektori asetäitja arenduse alal
*2003–2005 Keskkriminaalpolitsei, direktor; kriminaalpolitsei juhtrühma esimees 
*2005–2009 Siseministeerium, arendusjuht
*2007– MTÜ Eesti Naabrivalve juhatuse liige
*2009–2010 Sisekaitseakadeemia, teadus- ja arendusdirektor
*2010–2015 Sisekaitseakadeemia, rektor; akadeemia nõukogu esimees ja akadeemiliste Toimetiste peatoimetaja
*2010–2015  SA Eesti Rakenduskõrgkoolid nõukogu liige
*2015–2016  Pindi Kinnisvara tegevjuht
*2013– SmartGrow OÜ, asutaja ja tegevjuht

## Tunnustus
*2003 Kaitseliidu teenetemedal
*2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2014 Päästeteenistuse hõberist
*2014 Eesti Parim Juht 
*2015 Sisekaitseakadeemia teeneterist
*2015 Politsei- ja Piirivalveameti teenetemärk
*2015 Siseministeeriumi hõbeteenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Lauri Tabur asub tööle siseministeeriumisse, Siseministeerium (vaadatud 1. detsembril 2014)
* 2012. aasta kvaliteediinnovatsiooni konkursi üldvõit tuli Eestisse, Eesti Kvaliteedi Ühing (vaadatud 9. novembril 2012)
* Lauri Tabur lahkub juunis sisekaitseakadeemia rektori kohalt, Postimees (vaadatud 23. märtsil 2015)
Orissaare staadion

**Orissaare staadion** on Orissaare Gümnaasiumi hallatav staadion Orissaares. Staadioni suurimaks omapäraks on keset jalgpalliväljakut kasvav tamm (Orissaare staadioni tamm).

1951. aastani kasvas tamm küll staadioni kõrval, kuid nimetatud aastal staadionit laiendati ning tamm jäi keset staadionit.

Staadionil on lisaks jalgpalliplatsile olemas ka kummimattidega kaetud jooksuring pikkusega 318 meetrit, kettaheite- ja kuulitõukeringid ning kaugushüppekast. Staadioni kõrval on ka võrkpalli- ja korvpalliväljakud.
Carl August Pezold

**Carl August Pezold** (ka **Karl August Pezold**; 7. juuni/19. juuni 1826 Rakvere – 6. detsember/19. detsember 1904 Lihula) oli Eestimaa vaimulik.

Ta õppis aastatel 1840–1842 Tallinna Kubermangugümnaasiumis, aastatel 1843–1845 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1846–1850 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust, aastatel 1850–1852 usuteadust. Töötas seejärel Võrus Heinrich Krümmeri erakoolis õpetajana ja Ohtus koduõpetajana. Ordineeriti 25. mail/6. juunil õpetajaks.

Ta oli aastatel 1858–1895 Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, olles aastatel Maa-Lääne praostkonna praost. Lisaks oli ta aastatel 1858–1861 Kuuda õpetajate seminari inspektor.

Jäi aastal 1896 emerituuri, elas aastatel 1896–1900 Männikul, aastast 1900 elas ta Lihulas, kus ta ka suri.

## Isiklikku
Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Wilhelmine Spindler (1838–1866), teine abikaasa oli Arminia Anna Elisabeth Spindler (1835–1893, esimese abikaasa õde); nende isa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Abikaasade vend Bernhard Justus Thomas Spindler oli Lihula ja Kirbla Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine abikaasade vend Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja. Tema poeg (esimesest abielust) Wilhelm Dietrich Pezold oli Lihula ja Kirbla koguduse õpetaja. Tema tütre Käthe abikaasa Wilhelm Eugen Leonhard Kentmann oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent, teise tütre Anna Marie abikaasa Woldemar Reinhold Kentmann oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*
Abby Wambach

**Mary Abigail Wambach** (sündinud 2. juunil 1980 Rochesteris) on Ameerika Ühendriikide jalgpallur. Abby Wambach mängib USA naiste jalgpallikoondises ründajana.

Rahvuskoondisega võitis ta kulla 2004. aasta suveolümpiamängudel, hõbemedali 2011. aasta MM-il ka kaks pronksmedali (2007. ja 2009. aasta MM).

Abby Wambach valiti 2012. aasta maailma parimaks naisjalgpalluriks.