open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Giorgio Agamben

**Giorgio Agamben** (sündinud 22. aprillil 1942 Roomas) on itaalia filosoof, kelle tuntumad tööd käsitlevad eriolukorra, eluvormi ja *[[homo sacer]]*'i mõisteid. Paljudes tema töödes on olulisel kohal ka Michel Foucault'lt pärinev biopoliitika mõiste.

Agamben õppis Rooma La Sapienza ülikoolis, kus kaitses 1965. aastal väitekirja Simone Weili poliitilise mõtte kohta. 1960. aastate lõpul osales ta Le Thoris Martin Heideggeri seminarides. Teiste oluliste mõjutajate hulka peale Foucault' kuulub ka Walter Benjamin, kelle töid ta on nimetanud "vastumürgiks, mis aitas mul Heideggeri üle elada", aga ka Guy Debordi käsitlus vaatemänguühiskonnast. Agambeni esimesed tööd olidki tugevasti mõjutatud Heideggeri filosoofiast ning käsitlesid keele, kirjanduse ja kunstiga seotud küsimusi.

Alates 1980. aastatest on suur osa tema loomingust olnud seotud mastaapse *Homo Sacer*'i projektiga, mille keskmeks on üheksaköiteline sama pealkirja kandev sari. Kõigi nende tööde objektiks on Lääne võimu genealoogia ning sisuks poliitilise filosoofia traditsiooniliste kategooriate kriitika. Selle teoreetilisteks lähtealusteks on Foucault' biopoliitika mõiste, Carl Schmitti suveräänsuse ja eriolukorra teooriad, Hannah Arendti totalitaarsete režiimide analüüs ning Aristotelese poliitikafilosoofia. Järeldus, milleni Agamben jõuab, on see, et uus poliitika ei saa pöörduda tagasi vanade müütide juurde, vaid peab lähtuma praegusest olukorrast, mida iseloomustab palja elu ja eriolukorra laiendamine tervele poliitilisele ruumile.

## Teosed eesti keeles
*Agamben, Giorgio 2009. "Homo Sacer: suveräänne võim ja paljas elu". Tõlkinud Maarja Kangro, järelsõna Daniele Monticelli. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.
*Agamben, Giorgio 2015. "Tulevane kogukond. Vahendid ilma eesmärgita". Tõlkinud Maarja Kangro. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.

## Viited
Bernhard Steinberg

**Bernhard Steinberg** (15. märts 1872 Tartu – 26. august 1948 Geislingen) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas Tartus gümnaasiumi ja õppis aastatel 1893–1902 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Pilistvere Andrease koguduses. Ordineeriti pastoriks 16. augustil 1903.

1903. aastal töötas ta Tartu Maarja koguduse abiõpetajana. 1904. aastal oli Berliinis misjonitöö praktikal. Tartu Maarja koguduse adjunkt 1904–1905. Narva Peetri koguduse adjunkt 1905–1906; sama koguduse õpetaja 1906–1910. Pilistvere Andrease koguduse õpetaja 1910–1944. Viljandi praostkonna praost 1920–1935. Praost-emeeritus 1936.

1944. aastal põgenes Saksamaale. Suri 1948. aastal Geislingenis.

## Tunnustus
*Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk (24. veebruar 1938).

## Isiklikku
Vaimulikud olid ka tema poeg Juhan Suurkivi ja väimees Hans Rebane. USA-s Florida osariigis oli vaimulik (Kesk-Florida koguduses) tema tütrepoeg Priit Rebane, kes varem oli Evangelical Lutheran Church in America teenistuses.

## Viited

## Välislingid
*
Levašovo

**Levašovo** (soome keeles *Levassova*) on alev Venemaal Peterburi haldusalas Viiburi linnarajoonis. 

Asula tekkis 1870 rajatud raudteejaama juurde ja sai nime seal asunud vürst Levašovi valduste järgi.

Levašovo lääneosas asub NKVD salajane matmispaik, kuhu maeti salaja umbes 50 000 sõjaeelsetel aastatel maha lastud inimest, nende seas üle 4000 eestlase. Praegu on seal Levašovo memoriaalkalmistu Sinna on maetud ka nn Leningradi süüasja ohvrid ja Viktor Abakumov.

Alevist edelas asub Levašovo sõjaväelennuväli.

## Välislingid

*Levašovo kalmistu koduleht
*http://www.saint-petersburg.com/cemeteries/levashovo-memorial-cemetery/
*
Ernst Rosenstein

**Ernst Rosenstein** (26. november 1915 Lehu küla – 27. detsember 1998 Pärnu-Jaagupi) oli eesti vaimulik.

Lõpetas aastal 1930 Pööravere algkooli. Pärast seda töötas isatalus. Sundaega teenis 1936–1937 Eesti kaitseväes suurtükiväelasena. 15. juulil 1945 valiti Pärnu-Jakobi koguduse jutlustajaks. 22. juulil 1954 õnnistati Ernst Rosenstein Tallinna Piiskoplikus Toomkirikus diakoniks. 1950–1960 käis peale kogudusetööd veel kolhoosis tootmishooneid ehitamas. 1958–1962 täiendas end üldhariduslikult. 1960–1975 võttis osa EELK Usuteaduse Instituudi usulistest loengutest. Ordineeriti aseõpetajaks 27. novembril 1962 Tallinna Jaani kirikus. Õpetajaõigustesse arvati ja õnnistati Tallinna Piiskoplikus Toomkirikus 7. märtsil 1976.

Huvialadeks lisaks kogudusetööle olid aiandus ja mesindus.

Emerituuri läks Ernst Rosenstein 1. jaanuarist 1998. Ta suri 27. detsembril 1998 ja maeti 2. jaanuaril 1999 Pärnu-Jaagupi kalmistule.

## Tunnustus

* 1998 Pärnumaa vapimärk (Pärnu-Jaagupi koguduse pastor)

## Isiklikku
Munitsipaalpoliitik Mati Rosenstein on ta poeg.

## Viited

## Välislingid
* Pärnu-Jaagupi Koguduse vaimulikud(arhiveeritult)
* http://www.halingavald.ee/files/156.pdf
Hageri Lambertuse kogudus

EELK **Hageri Lambertuse kogudus** on luterlik kogudus Hageris, mis kasutab Hageri kirikut ja kasutas Saku alevi palvemaja (praegu kasutab Saku alevi palvemaja Saku Toomase kogudus).

Kogudus kuulub EELK Lääne-Harju praostkonda.

Koguduse õpetaja on Jüri Vallsalu, abiõpetaja on Jukka Repo, organist Mai Mänd, juhatuse esimees Agu Kaljuste.

Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12.00 Hageri kirikus.

## Õpetajad
*1527, Eggert, Hageri kihelkonnakoguduse preester
*1591–1593 Petrus Bünemann
*pärast 1593. aastat Martin Rivenius
*1594–1611 Stephan Badewitz
*1614–1618 magister Johannes Thaustius
*1619–1627 Johann Nigrinus
*1628–1645 Michael Möllenbeck
*1645–1652 Christoph Kühn
*1652–1669 Christoph Blum
*1669–1703 magister Caspar Costerus (surn 1703)
*1704      magister Johann Caspar Coster
*1704–1710 magister Matthias Ladau/Ladovius 
*1710–1711 magister Arend Johann Knüpffer
*1711–1737 Joachim Nicolaus Wilcken
*1737–1769 Karl Alstadius
*1769–1775 Karl Gottlieb Alstadius
*1776–1791 Peter Anton Hasselblatt
*1792–1834 David Friedrich Ignatius
*1835–1864 Carl Johann Koch
*1864–1885 Alexander Anton Hörschelmann
*1886–1892 August Konstantin Hörschelmann
*1892–1936 Konstantin Thomson
*1936–1941 Helmut Thomson
*1941–1967 Albert Soosaar
*1967–1993 Paul Saar
*alates 1993. aastast Jüri Vallsalu

## Viited

## Kirjandus
*Kristjan Luhamets, Koguduse lugu: Hageri, e-kirik.eelk.ee, 6. aprill 2023
Oware

***Oware*** ehk **oua** on Ghana rahvusmäng, strateegiamäng, mis kuulub *[[mancala]]*-mängude perekonda.

Mäng on saanud nime akanikeelsest sõnast *ɔware*. Seda mängitakse Lääne-Aafrikas ja Kariibi mere saartel. Sarnaseid mänge erinevate nimedega mängitakse kõikjal Aafrikas ja läheduses. Taolisi mänge hakati mängima juba Vana-Egiptuses. Euroopasse tõid need mängud inglased 17. sajandil. Tänapäeval korraldatakse ka rahvusvahelisi võistlusi.

*Oware* oli algselt mõeldud meelelahutuseks. See mäng ja selle variatsioonid on olnud olulised ka Aafrika lastele aritmeetika õpetamises.

## Mänguvahendid

Mängu mängimiseks on vajalik mängulaud ja 48 seemet. Tüüpilisel mängulaual on kuus pesa, mida nimetatakse majadeks, kahes reas ja mõnel mängulaual ka suurem kogumispesa kummalegi mängijale. Kumbki mängija kontrollib oma poole maju. Mängu alguses on igas majas neli seemet. Kariibi mere saartel kasutatakse seemneteks pähkleid, mis on väga siledad ja läikivad. Kasutatakse ka helmeid, kivikesi ja klaaskuule, mõnes turistidele mõeldud komplektis teo- või merikarpe. Mängida saab ka lihtsalt maapinnal, kuhu on pesadeks süvendid tehtud.

## Külvamine

Mängijad käivad kordamööda. Mängija valib ühe oma majadest, võtab kõik selle seemned ja paneb vastupäeva liikudes igasse järgnevasse majja ühe seemne. Vähemalt üks kivike peab sealjuures sattuma mõnda vastase majja. Seda tegevust nimetatakse külvamiseks. Pärast külvamist vaadatakse maju alates sellest majast, kuhu külvati viimane seeme, päripäeva, ning külvaja saab nendes majades, kus on kuni kolm seemet, olevad seemned endale. Seemnete võtmine lõpeb selle pesa juures, mis kuulub külvajale endale või mis sisaldab vähemalt nelja seemet – sellest pesast ei võeta midagi.

## Mängu lõpp

Mäng on läbi, kui üks mängijatest on kogunud 25 või rohkem seemet. Mäng lõpeb ka sel juhul, kui üks mängija ei saa teha määrustepärast käiku. Sel juhul võidab mängija, kellel on rohkem seemneid. Mäng lõpeb viigiga, kui mõlemal mängijal on mängu lõpus ühepalju seemneid.
Mari Ronimois

**Mari Ronimois** (sündinud 13. detsembril 1990) on eesti laulja, laulukirjutaja, lauluõpetaja ja hääle- ja reikiterapeut.  

Ta lõpetas aastal 2010 Tartu Kivilinna Gümnaasiumi ja 2014 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli. 

Mari osales "Eesti otsib superstaari" 2008. aasta saates, kus pääses stuudiovooru 20 viimase osaleja sekka.  

Aastal 2010 mängis ta naispeaosa (Gabriella Montez) "Keskkoolimuusikali" Nukuteatri versioonis. 2012 astus üles Nukuteatri muusikalis "Kevadine ärkamine" Anna rollis.  

Aastatel 2017–2021 elas Mari USA-s ja õppis San Francisco Muusika Konservatooriumis (San Francisco Conservatory of Music) produktsiooni ja helikompositsiooni (TAC - technology and applied composition). 

Mari tegeleb meditatsiooni ja joogaga. 

## Välislingid
*Leemet Prits. Koolitüdruk napsas Jana Kase eest "High School Musicali" peaosa. Õhtuleht 4. november 2009 
*Muusikalitäht Mari Ronimois: «Lava on mu teine kodu!». Naisteleht 26. märts 2010
*Muusikalitäht Mari Ronimois unistab benji-hüppest. Publik.delfi.ee, 1. aprill 2010
*Mari Ronimois peab Ott Leplandist väga lugu. Elu24. 15. aprill 2010
Krupp

**Krupp** (eesti keeles ka Ruuba, Suure-Krupi, Suur-Krupa, Kruuba, setu keeles ka **Krupa**) on küla Venemaal  Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Küla on Krupi valla keskus ja see asub Pihkva järve läänekaldal Eesti ja Venemaa kontrolljoone lähedal.

1944. aastani kuulus Petserimaa  Eesti Vabariigi koosseisu.

## Välislingid
*Foto külast
*Krupa Eesti kohanimeraamatus
Sestroretski Razliv

**Sestroretski Razliv** (soome keeles *Roslivajärvi, Siestarjoenjärvi*) on tehisjärv Venemaal Peterburi haldusalas Sestroretski linnas, 32 km kaugusel Peterburi kesklinnast.

Järv rajati Peeter I ajal Sestra jõe ja Tšornaja oja paisutamise teel.

Sestroretski Razlivi kaldalt on leitud neoliitikumi ja varase rauaaja asulakohti.

Järve pindala on 12,2 km² ja suurim sügavus 5,5 m.

## Vaata ka
*Razliv
*Razlivi onnike

## Välislingid

*Ajalooline ülevaade (*vene keeles*)
Libertaarsotsialism

**Libertaarsotsialism** on libertarism, mis peab õigeks ühiskonda, milles pole jõudu kasutavaid hierarhiaid.

Libertaarsotsialistid peavad ühiskonna eneseregulatsiooni tähtsaks vahendiks otsedemokraatiat.

## Esindajaid
Libertaarsotsialistid on olnud näiteks George Orwell ja Noam Chomsky.
Koit (ajaleht)

**Koit** (1951–1953 **Bolševistlik Lipp**) oli Põlva maakonna ajaleht. Ajaleht asutati 1951. aastal, viimane number ilmus 28. juunil 2019.

2011. aasta seisuga ilmus väljaanne kolm korda nädalas, 2019. aastal kaks korda nädalas. 2019. aastal oli tiraaž teadmata, kuna Koit polnud Eesti Ajalehtede Liidu liige, kuid tellijate arv jäi alla tuhande. Toimetuses oli 12 töötajat, lehte kirjastas 1994. aastal asutatud Osaühing Põlva Koit.

## Ajalugu
Põlva rajooni leht Bolševistlik Lipp asutati aastal 1951, selle esimene number ilmus 8. märtsil 1951 kaheküljelisena. 1. jaanuarist 1953 sai ajalehe nimeks Koit. Alates 1. detsembrist 1954 hakkas ta ilmuma neljaküljelisena. Lehe esimene kirjanduslik kaastööline oli Paul Haavaoks. Aastal 1979 oli ajalehe trükiarv 16 000.

Koit on andnud välja lisa- ja erilehti ning erilehekülgi Nädal Mitte Ainult Teleris, Tele Raadio Kava, Setomaa, Agu, Uma Leht, Tarbijaleht, Keskkond, Kodukant, Metsaleht, Messileht, Kompass ja Militarist.

### Peatoimetajad
*Selma Nikiforova (aastatel 1951–1959)
*Valve Talumees (1959–1971)
*Enn Esko (1971–1987)
*Peeter Aas (1987–1992)
*Aivar Roop (1992–1994 ja 1995–1998) 
*Mati Määrits (1995)
*Sven Harjo (1998–2000)
*Kauno Kõima (2000–2019)

## Viited

## Välislingid
*Ajalehe koduleht
*"Põlva ajaleht Koit lõpetab ilmumise" ERR, 5. aprill 2019
*"Põlvamaa ajaleht Koit võib jätkata ilmumist Lõuna-Eesti Postimehe vahel" ERR, 16. mai 2019
Koorküla looduskaitseala

**Koorküla looduskaitseala** paikneb Valgamaal Tõrva vallas Sakala kõrgustiku lõunaosa moreenmaastikul.

Põhilised andmed:
* Pindala – 349 ha
* Moodustamise aeg – 2005
* Kaitsealused objektid – Koorküla järved, soo- ja metsakooslused
* Vööndid – SKV 2, PV 1
* Kaitsealused looma- ja taimeliigid – kalakotkas (ohualdis liik), järv-lahnarohi (ohustatud liik)

Looduskaitsealal on kokku viis järve. Udsu järv (sügavus 30,2 m, millega on Eestis kolmas) ja Valgjärv (sügavus 26,8 m, millega on Eesti neljas) on kaitse all alates 1964. aastast. Ülejäänud järved on Kadastiku järv, Kiisjärv ja Saudikjärv.

## Ajalugu
Koorküla kaitseala praegused piirid ja staatus on aastast 2005. Kaitseala ajalugu ulatub aastasse 1964, mil kaitse alla võeti Valgjärv ja Udsu järv koos neid ümbritseva maastikuga (**Koorküla Valgjärve ja Udsu järve kaitseala**).

## Viited

## Kirjandus
* T. Leito, Kai Kimmel, A. Ader. Eesti kaitsealad. Tartu, 2007. ISBN 978-9985-830-76-5. 

## Välislingid
*Koorküla looduskaitseala kaitse-eeskiri
*
*
Erifond

**Erifond** ehk **erihoiuosakond** (ka "spetsfond") ehk **erihoiuhoidla** on raamatukogu osakond, kus hoitakse trükiseid või muid allikaid, millele üldsuse juurdepääs puudub või on piiratud või ajutine. Sellises hoidlas – olgu see raamatukogu või muu asutuse juures – võib peale trükiste olla ka filme, helisalvestisi, salvestisi internetist jm.

NSV Liidus võis erifond hõlmata ka kogu raamatukogu (ehk nn kinnist raamatukogu). Erifondide asutamine sõltus NSV Liidu Kommunistliku Partei organeist ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuvast tsensuuriasutusest (Glavlit). Tsensuuriuurija Kaljo-Olev Veskimäe sõnul pidas Glavlit erifonde "oma käsualusteks ja isegi käsukirjad saatis ta otse eriosakonnale, raamatukogu direktorist mööda minnes." Okupatsiooni ajal võidi erihoiule saatmisel ka osa raamatuid hävitada.

## Erihoid okupeeritud Eestis
**Nõukogude okupatsioon.** NSV Liidus olid 1938. aastal loodud erihoiuosakonnad suurtes Moskva ja Leningradi raamatukogudes ning liiduvabariikide pealinnade riiklikes raamatukogudes. Erihoidu kasutati poliitilistel põhjustel, et hoida üldsuse eest varjul kirjandusteoseid, perioodikat, dokumente, käsikirju, fotosid jm. materjale, mis olid täiesti keelatud või võimule ideoloogiliselt ebasobivad. Keeld või ebasobivus võis olla tingitud käsitletud teemast, avaldatud andmetest, autori isikust, väljaandmise ajast jm. 

Eestis algatati erihoiuosakonna loomine hariduse rahvakomissari Jüri Nuudi 18. mai 1945 käskkirjaga nr. 589. Esimene selline osakond loodi Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogus 1. juunil 1945 . Riiklikul Kirjandusmuuseumil tuli loovutada sinna erihoiule 54 kasti ja pakki eri materjale nii raamatukogust, bibliograafia osakonnast kui ka käsikirjade osakonnast. 

22. augustil 1945 võttis EK(b)P Keskkomitee büroo aga vastu otsuse "Eesti NSV muuseumide olukorrast ja selle parandamisest". Otsuses leiti, et Nuut oli andnud kahjuliku kirjanduse hävitamise asemel "vale käskkirja" ning EK(b)P linnakomiteedel tuleb koos NKVD ja Glavlitiga korraldada muuseumide ja dokumentide täielik revisjon, valida välja see, mis kuulub säilitamisele NKVD arhiivides ning puhastada muuseumide fondid "fašistlikust ja nõukogude-vastasest kirjandusest." 

Revideerimise ja puhastamisega loodi esimesed erihoiuosakonnad Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keskraamatukogu ja Ajaloomuuseumi juurde Tallinnas ning Kirjandusmuuseumi juurde Tartus. Hiljem lisandusid kinnised raamatukogud Partei Ajaloo Instituudis ja Eesti NSV Välisministeeriumis. 1961. aastaks moodustati ENSV ORKA Tallinnas ja ENSV RAKA Tartus.

## Vaata ka
* Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestik
* Glavlit
* Tsensuur

## Viited

## Kirjandus
* Kaljo-Olev Veskimägi. "Nõukogude unelaadne elu. Tsensuur Eesti NSV-s ja tema peremehed." Tallinn, 1996, lk 157–172. ISBN 0085-60-207-2
* Piret Lotman. "Hävitatud raamat ja eestlase identiteet." – Tuna 2002, lk 95-103

## Välislingid
Maarja Kaaristo

**Maarja Kaaristo** (sündinud 24. detsembril 1980) on eesti etnoloog, tõlkija ja toimetaja.

## Haridus
Ta lõpetas 2004. aastal Tartu Ülikooli etnoloogina ja kaitses 2008. aastal sealsamas teadusmagistri kraadi etnoloogia alal tööga "Kodulooma käsitlemine eesti etnoloogias 20. sajandi algusest tänapäevani". Aastail 2010–2014 oli ta Tartu Ülikooli doktorant.

Ta katkestas õpingud ja astus 2014 doktorantuuri Suurbritannias Manchester Metropolitan Universitys. 2018. aastal kaitses ta seal turismiuuringutealase doktoritöö, ("Mundane tourism mobilities on a watery leisurescape: Canal boating in North West England") mis käsitleb mobiilsusteooriatest lähtudes paaditurismi Põhja-Inglismaa siseveeteedel.

## Teadustegevus
2008–2020 töötas ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi etnoloogia osakonna teadurina. Alates 2018 on ta Manchester Metropolitan University turismi- ja turundusuuringute osakonna teadur. Tema peamised uurimisteemad on kanalid ja jõed, maaturism, liikuvus, kohaloome ja -identiteet, avalik ruum, materiaalne kultuur, inimese ja keskkonna suhted, etnograafilised meetodid ja Eesti etnoloogia ajalugu. Koos Aet Annistiga on ta esimese eesti autorite kirjutatud eestikeelse sotsiaal- ja kultuuriantropoloogia õpiku koostaja ja kaasautor. Ta on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia ajakirja Studia Vernacula etnoloogiavaldkonna toimetaja.

## Kirjastustegevus
Aastail 2004–2007 oli ta kirjastuse Varrak toimetuse assistent, 2007–2014 toimetaja. Ta on tõlkinud ja toimetanud teaduskirjandust, populaarteadust ja ilukirjandust. Ta on Tallinna ülikooli kirjastuse sarja Bibliotheca Anthropologica toimetuskolleegiumi liige.

## Tõlkeid eesti keelde
*John Bowker. "Maailma usundid". Varrak 2004. ISBN 9985309219 (tõlkijate kolleegiumis)
*John B. Teeple. "Maailma ajalugu". Varrak 2004. ISBN 998530893X
*Santa Montefiore. "Pääsuke ja koolibri". Varrak 2005. ISBN 9985310985
*Õpilase ajalooentsüklopeedia. Varrak 2005. ISBN 9985310543
*Christine Astell. "Inglid". Varrak 2006. ISBN 9985312511
*David Piper. "Kunstiajalugu". Varrak 2006. ISBN 9985312678 (tõlkijate kolleegiumis)
*Michael McMahon. "Pühakud". Varrak 2009. ISBN 9789985317358
*"Funktsioon ja struktuur Briti koolkonnas: Antropoloogia lugemik". Tallinna Ülikooli Kirjastus. 2013. ISBN 9789985587669 (tõlkijate kolleegiumis)

## Viited

## Välislingid

*
Bibliomaania

**Bibliomaania** on obsessiiv-kompulsiivse häire sümptom, mis väljendub vajaduses koguda raamatuid koguses, mis häirib suhteid teiste inimestega ja võib kahjustada tema tervist.

Bibliomaaniat ei tohi segamini ajada bibliofiiliaga, mille korral inimene lihtsalt armastab raamatuid, aga see ei ole haiglaslik kogumiskirg.

Bibliomaan kogub raamatuid, millel pole väärtust kollektsionäärile ega ka tavalisele raamatute kogujale. Näiteks võib bibliomaan osta endale sama raamatu sama väljaande mitu eksemplari. Tema raamatute kogu kuhjub nii suureks, et neid pole võimalik nautida ega kasutada ning nende kogus võib hakata segama ruumis liikumist. 

Termini "bibliomaan" võttis kasutusele Manchesteri kuningliku haigla arst John Ferriar (1761–1815) 1809. aastal luuletuses, mille ta pühendas oma bibliomaanist sõbrale Richard Heberile (1773–1833). XIX sajandi alguses kasutati terminit "bibliomaania" populaarses diskursuses (näiteks perioodikaväljaannetes ilmunud esseedes ja luuletustes), tähistades sellega obsessiivseid raamatukogujaid.

Aastal 1809 avaldas reverend Thomas Frognall Dibdin teose "Bibliomania; or Book Madness" ('Bibliomaania ehk raamatuhullus'), mis on kirjanduskriitiku Philip Connelli sõnul "veidrate dialoogide sari omamoodi dramatiseeritud pilkepatoloogiaga, ilmekalt illustreeritud ja ulatuslike joonealuste märkustega täiendatud bibliograafia raamatute kogumise ajaloost." Selle teose järgi kuuluvad sümptomite hulka kinnisidee saada töötlemata või selliseid eksemplare, kus on peenest paberist või vellumist (naturaalsest nahast) lehed, ainulaadseid eksemplare, esimesi väljaandeid, toimetusvigadega raamatuid, illustreeritud eksemplare, raamatuga seotud inimestele kuulunud eksemplare ning ärakeelatud teoseid.

## Vaata ka
*Bibliofiilia
**[[Tsundoku]]*
Konrad von zur Mühlen

**Konrad Johann Gottwald von zur Mühlen** (8. märts (vkj 25. veebruar) 1868 Tallinn – 1. veebruar 1945 Posen) oli baltisakslasest Eesti vaimulik.

## Elulugu
Konrad von zur Mühlen sündis Vidruka ja Hardu mõisniku Gottwald von zur Mühleni (1825–1907) ja Anna von Grünewaldti (1837–1914) pojana.

Lõpetas Tallinna Toomkooli. Õppis aastatel 1887–1893 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Lõpetas ülikooli *cand. theol.* astmega. Oli prooviaastal Tallinnas, Kullamaal ja Raplas. Ordineeriti õpetajaks 10. juunil 1894.

Aastatel 1895–1909 oli ta Järva-Peetri ning 1909–1939 Tallinna Niguliste koguduse õpetaja. 1911–1919 oli ta Konsistooriumi assessor. Esimese maailmasõja ajal oli ta aastail 1915–1917 sundasumisel Siberis, küüditati 1918 Krasnojarskisse. 
Aastatel 1921–1939 oli Konrad von zur Mühlen Saksa praostkonna praost.

Aastal 1919 oli ta Tallinna Toomkooli kuraator. 1921–1939 tegutses Mühlen "Deutsches Kirchenblatti" väljaandjana.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale ning suri 1945 Posenis.

## Perekond
Konrad von zur Mühlen abiellus 6. märtsil (vkj 22. veebruaril) 1900 Sara von Gernetiga (sünd. 1872), kes oli Seljaküla mõisniku Friedrich von Gerneti (suri 1909) ja Katharina von Grünewaldti tütar. Abielust sündisid:
*Anna (1901–?), õde Hamburgis
*Margarethe (1902–?), abiellus Rakvere pastori Walter von Holstiga
*Bernhard (1903–1984), vaimulik
*Walter (1905–1990)
*Hellmut (1908–?)
*Ilse (1910–1926)
*Friedrich Werner (1912–1989)
*Heinz (1914–2005), ajaloolane
*Wolf (1919–?)

## Esivanemad
Viited:

## Tunnustus
*Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk, 24. veebruar 1938

## Vaata ka
*zur Mühlen

## Viited
Margit Adorf

**Margit Adorf** (sündinud 14. veebruaril 1974 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja luuletaja. Tema kirjanduslik pseudonüüm on **Fagira D. Morti**. 

Ta on avaldanud kolm luulekogu: "Libamaailm" (1995), "Normaalsuse etalon" (2001) ja "Pöörane kiskjaloom" (2018).
## Välislingid
*Margit Adorf: kui roogime tänapäeva elust välja kõik ATH-kad ja autistid, jättes alles ainult „normaalsed“, ei jää kedagi järele, Delfi.ee, 22.03.2026
Roomav akakapsas

**Roomav akakapsas** (*Ajuga reptans*) on akakapsa perekonda ja huulõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Eestis looduslikult väga haruldane.

## Välislingid
*
Puulane ja Tohtlane

**"Puulane ja Tohtlane"** on Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kirjutatud lugu, mis räägib mehest, kes tahtis kiiresti rikastuda.

## Välislingid
*"Puulane ja Tohltane" (1864) EEVA
*"Puulane ja Tohtlane" (1866) EEVA
*"Puulane ja Tohtlane" Loeb Hugo Laur, pikkus 8 minutit. Eesti Raadio, 29. august 1953
Müloniit

**Müloniit** on rõhumoondel tektoonilises rikkevööndis pulbristunud ja osaliselt ümberkristalliseerunud tihe ränirikas, vöölise või voolutekstuuriga ja kataklastilise ehitusega moondekivim.
Ants Nuut

**Ants Nuut** (sündinud 27. septembril 1950) on eesti trombonist ning laulja. 

Ta on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi 1978. aastal.

Kuulub ansambli Apelsin algkoosseisu.

## Viited

## Välislingid
*Moosekant Ants Nuut saab 50!, Eesti Päevaleht, 27. september 2000
*Ants Nuut räägib ansamblist Apelsin ja muustki Head uudised, 14. detsember 2013
Õhtumaade muusikalugu I

**"Õhtumaade muusikalugu I"** on 1998. aastal ilmunud Toomas Siitani muusikaajaloo õpik, mis käsitleb muusikalugu kuni Ludwig van Beethovenini.

Raamatu andis välja kirjastus Avita. 

## Välislingid
* Toomas Siitan, "Õhtumaade muusikalugu" I, Tallinn: Avita, 1998 (Digar)
* Igor Garšnek, "Emakeelse muusikahariduse teetähis", Sirp, 22. jaanuar 1999, lk 15
Loometsad

**Loometsad** kasvavad õhukestel muldadel, mis asuvad vahetult paekivist aluspõhjal või sellel lasuval rähal. Nad moodustavad umbes 3% Eesti metsadest ning on põhiliselt levinud Lääne- ja Põhja-Eestis (kaasa arvatud saared). 

## Kasvupinnas
Muld on väga õhuke (alla 30 cm) ning kohati esineb ka paepaljandeid. Koos nõmmemetsadega on loometsad Eesti kõige kuivemad metsad. Põhjavesi asub väga sügaval ning pole taimedele kättesaadav. Mida rohkem on pinnases paekivi murenenud, seda paremad on taimede kasvutingimused.

## Metsade kooslus
Tüüpilised loometsad on hõredad ja valgusküllased. Ebasoodsate kasvutingimuste tõttu pole loometsades oluliselt domineerivaid liike ning taimkate on küllaltki liigirikas. Metsadest on ülekaalus männikud, sest harilik mänd (*Pinus sylvestris*) kasvab hästi põuakartlikel muldadel. Parematel kasvupinnastel esineb hariliku männi kõrval rohkelt ka harilikku kuuske (*Picea abies*), vähem arukaske (*Betula pendula*). Alusmets on hõre või keskmise tihedusega, kus kasvab tihti harilik kadakas (*Juniperus communis*), vähem esineb harilikku pihlakat (*Sorbus aucuparia*), harilikku kuslapuud (*Lonicera xylosteum*), harilikku tuhkpuud (*Cotoneaster scandinavicus*), harilikku kibuvitsa (*Rosa vosagiaca*) ja põõsasmaranat (*Potentilla fruticosa*). Kohati (eriti Saaremaal) moodustab tiheda põõsarinde harilik sarapuu (*Corylus avellana*). Loometsad on madala tootlikkusega. 
Alustaimestik on hõre ja üsna liigrikas. Sagedamini esinevad liigid: verev kurereha (*Geranium sanguineum*), leesikas (*Arctostaphylos uva-ursi*), kassikäpp (*Antennaria dioica*), nõmm-liivatee (*Thymus serpyllum*), värv-varjulill ( *Asperula tinctoria*), hobumadar (*Galium verum*). Puude all tüvede ümber leidub pohla (*Rhodococcum vitisidaea*), palu-härgheina (*Melampyrum pratense*). 
Sambliku-samblarinne on katkendlik. 

## Loometsa kasvukohatüübid
Kasvukohatüübid:
* Leesikaloo kasvukohatüüp
* Kastikuloo kasvukohatüüp
* Lubikaloo kasvukohatüüp

## Vaata ka
* Vardi loomets

## Viited

## Kirjandus
* Tiit Leito. Eesti metsad. Tartu, Eesti loodusfoto, 2008. ISBN 978-9985-830-90-1

## Välislingid
* "Kuidas kaitsta väärtuslikke loometsi?" Forte, 14. märts 2011
* Jaanus Paal, Elle Rajandu ja Igna Rooma, Harjumaa loometsad, Forestry Studies Metsanduslikud Uurimused 50, 42–67, 2009
Johann Gottlieb Konrad Bergwitz

**Johann Gottlieb Konrad Bergwitz** (18. juuni 1839 Riia – 20. september 1909 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Johann Gottlieb Konrad Bergwitz lõpetas Riia Kubermangugümnaasiumi. Aastatel 1860–1864 õppis Tartu Ülikooli ajaloo-, filosoofia- ja usuteaduskonnas, prooviaastal töötas Viljandi Pauluse koguduses pastor Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmanni juures. Ordineeriti 19. novembril 1867 pastoriks.

Ta töötas aastatel 1867–1868 Tartu Maarja koguduses vikaarpastorina, oli 1868–1871 Tallinna Toompea Kaarli koguduse pastor ning 1872–1876 Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse pastor, 1868–1876 ühtlasi Toompea kubermanguvangla pastor. 1877–1897 oli Tallinna Püha Vaimu koguduse pastor. 1897–1909 oli ta Diakonisside asutuse direktor ja pastor. Et 20. sajandi alguses allus Diakonisside asutus Tallinna Oleviste kogudusele, siis on Bergwitz märgitud ka Tallinna Oleviste koguduse diakonpastor. Oli alates 1905. aastast Eestimaa Konsistooriumi assessor.

Aastatel 1872–1876 oli ta religiooni ja saksa keele ülemõpetaja Eestimaa Rüütli- ja Toomkoolis, kuni 1892. aastani oli samas eraõpetaja.

## Viited

## Välislingid
*ÕPETAJA JOHANN GOTTLIEB KONRAD BERGWITZ, eelk.ee
Alamo lahing

**Alamo lahing** (23. veebruar – 6. märts 1836) oli Texase revolutsiooni kõige kuulsam lahing. Pärast seda, kui revolutsiooniline Texase uusasukate ja seiklejate armee kõik Mehhiko sõdurid Texasest välja ajas, juhtis Mehhiko president Antonio López de Santa Anna sissetungi, et tagada piirkonna kontroll. Mehhiko jõud saabusid San Antonio de Bexari 23. veebruaril ja alustasid Alamo mõisa kaitsvate Texase vägede ümberpiiramist.

6. märtsi varastel hommikutundidel alustas Mehhiko armee rünnakut Alamole. Arvulises vähemuses olevad teksaslased tõrjusid tagasi kaks rünnakut, aga ei suutnud tõrjuda kolmandat. Kui Mehhiko sõdurid ületasid müürid, taganes enamik Texase sõdureid pikkadesse barrikaadidesse või kabelisse. Mitmed väikesed rühmad, kes ei suutnud nendesse kohtadesse jõuda, hukkusid põgenemisel.
Montenegro kuningas

**Montenegro kuningas** oli Montenegro kuningriigi valitseja tiitel kuningriigi loomisest 1910. aastal kuni likvideerimiseni 1918. aastal. Ainuke Montenegro kuningas oli Nikola I Petrović.

Nikola ja tema järeltulijad jätkasid kuningatiitli kasutamist ka peale kuningriigi likvideeridmist. 

## Montenegro titulaarkuningad
*1918–1921 Nikola I Petrović
*1921 Danilo III
*1921–1929 Mihailo I (loobus 1929. aastal nõudlusest Montenegro troonile ja tunnustas Jugoslaavia kuningriiki)

## Vaata ka
*Montenegro vürst
*Montenegro vürstpiiskop
*Montenegro monarhide loend
Mihhail Lavrentjev

**Mihhail Lavrentjev** (vene keeles Михаил Алексеевич Лаврентьев *Mihhail Aleksejevitš Lavrentjev*; 19. november (vkj 6. november) 1900 Kaasan – 15. oktoober 1980 Moskva) oli vene matemaatik ja mehaanikateadlane, NSV Liidu Teaduste Akadeemia Siberi osakonna rajaja. Ta oli 1946. aastast NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik ja 1971. aastast Prantsuse Teaduste Akadeemia välisliige.

Lavrentjev oli kompleksse variatsioonianalüüsi funktsioonide ja matemaatilise füüsika asjatundja. Tema avastused aitasid kaasa lennukitööstuse arengule. Teise maailmasõja ajal uuris ta plahvatuste füüsikat ja arendas konformsete kujutuste teooriat. Ta uuris ka osatuletistega diferentsiaalvõrrandeid.

Ta oli üks Novosibirski Akademgorodoki idee autoreid ja asutajaid. Aastatel 1957–1975 oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Siberi osakonna esimees ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia asepresident. Ta suri 1980. aastal Moskvas ja on maetud Lõunakalmistule Novosibirskis.

## Lavrentjevi idee USA-le sõjalise löögi andmiseks
Pärast 58-megatonnise tuumapommi lõhkamist 1961. aastal Novaja Zemlja kohal esitas 1962. aastal akadeemik Lavrentjev Nikita Hruštšovile ametialase kirja, milles ta tegi ettepaneku tekitada 100-megatonnise tuumaseadme abil maavärinajärgse tsunami sarnane kunstlik hiigellaine ja suunata see Põhja-Ameerika rannikule. Lavrentjev leidis, et USA-ga sõja puhkedes tekitaks säärane sõjaline löök vastasele korvamatut kahju. Ettepanek pandi varsti kalevi alla, sest asja uurimisel tõdeti, et New Yorki ja teisi suuri USA rannikulinnu kaitseb hiidlaine eest mandrilava.

## Tunnustus

*Tööpunalipu orden (1945, 1948, 1953, 1954)
*Stalini preemia (1946, 1949)
*Lenini orden (1953, 1956, 1960, 1967, 1975)
*Lenini preemia (1958)
*Sotsialistliku töö kangelane (1967)
*Oktoobrirevolutsiooni orden (1970)
*Auleegioni orden (1971)
*Lomonossovi kuldmedal (1977)
*Novosibirski aukodanik

## Mälestuse jäädvustamine
Venemaa Teaduste Akadeemia annab välja Lavrentjevi auhinda.

## Isiklikku
Ka tema poeg Mihhail Mihhailovitš Lavrentjev oli tunnustatud matemaatik.

## Viited

## Välislingid
*Tutvustus Venemaa TA kodulehel
*Elulugu M. Lavrentjevi nimelise hüdrodünaamika instituudi kodulehel
Definiitsus ja indefiniitsus

**Definiitsus** ja **indefiniitsus** on lause teatestruktuuri elemendid.

Lause moodustaja vorm võib osutada referendi **definiitsusele** e **tuntusele** või **indefiniitsusele** e **tundmatusele**. 

Referendi tuntuse ehk definiitsuse ja tundmatuse ehk indefiniitsuse all mõistetakse selle väljendamist, kas referent on (kõneleja arvates) kuulajale teada või ei ole. 
Nt *Kirstus* (tuntud) *on peidus mingi varandus* (tundmatu). *Aknasse* (tuntud) *lendas pall* (tundmatu).
Fokuseerimine

**Fokuseerimine** on millegi esiletõstmine lauses, lause teatestruktuuri element. See on tavalisem suulises kõnes, kuid ka kirjalikult saab lause erilist fookust väljendada. 

Lause teatestruktuuri muutmiseks ja mingi osa esiletõstmiseks võib:
* kasutada erinevaid esiletõstuvahendeid. Nt *Miks SINA siia tulid?* *Kaks *'koera** jõllitasid nüüd lindu.''
* kasutada partikleid. Nt ''Ta lippas**ki** poodi.''
* paigutada fokuseeritav osa lause lõppu või algusse. Nt: ***Ilus asi*' on armastus.''
Philip Tammaru

**Philip Tammaru** (ka **Philip Aleksander Tammaru**, kuni aastani 1935 **Tammann**, välismaal elades ka **Philip A. Tammaru**; 8. veebruar 1909 Peterburi – 3. september 1998 Bridgeton, USA) oli eesti ja USA luterlik vaimulik.

Lõpetas 1928. aastal Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1928–1934 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Pärnu Eliisabeti ja Pärnu-Jakobi koguduses. Ordineeriti 10. veebruaril 1935 õpetajaks.

1935–1940 teenis ta Pärnu-Jakobi kogudust, algul vikaarõpetajana, hiljem õpetajana. Uue võimu ajal asus tööle raamatupidajana. 1942–1944 teenis ta Mehikoorma kogudust, samal ajal teenides ka Peipsi-taguseid eestlasi.

## Saksamaal ja Ameerikas
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus oli Hanau laagris vaimulik ja töötas eesti keskkoolis õpetajana. 

1950. aastal asus ta perega Ameerika Ühendriikidesse. Ameerikas oli ta eelkõige USA luteri kiriku teenistuses, kus ta oli ametis Logan County maakoguduse (1951–1956), Curtice Püha Luuka koguduse (1956–1968) ja Streetsboro Püha Toomase (Ohio) koguduse õpetajana. Aastal 1973 jäi ta pensionile.

Siis hakkas ta teenima Seabrooki eesti ja saksa kogudust. 1983. aastal lisandus veel Philadelphia kogudus. 

Philip Tammaru esines palvustega Ameerika Ühendriikide Kongressis aastatel 1974 ja 1983. Ohio perioodil töötas ta ka raadiojaamas Vaba Euroopa. Philip Tammaru lõi koos abikaasa Ainoga kaasa eestlaste seltsielus. Tema huviks oli filateelia ja ta oli mitu aastat Bridgetoni filatelistide klubi president.

Philip Tammaru on maetud Northville'i eestlaste kalmistule.

## Viited
Teema ja reema

**Teema ja reema** tähistavad keeleteaduses lause teatestruktuuri elemente. Teema-reema liigenduses jaguneb lause teatestruktuur teemaks, mille kohta midagi teatakse, ja selleks, mida teema kohta teatatakse või teada saadakse, ehk reemaks. Eristuse võttis esimesena kasutusele tšehhi keeleteadlane Vilém Mathesius ja laiema tuntuse omandasid mõisted Praha koolkonna kaudu.

## Eesti keel
Eesti keeles eristab teemat ja reemat sõnajärg, kus teema paikneb lause alguses ehk enne reemat. Normaallausetes on teema ühtlasi grammatiline subjekt ja tavaliselt ka tegevussubjekt, näiteks: 
* ***Jaan''' ehitab suvilat.''
Mittenormaallauseis vormistub teema määruse või sihitisena, näiteks: 
* ***Jaanil** on suvila.''
* ***Jaani*' huvitab suvila.*
Kuna teema väljendab teate tuntud osa ja reema tundmatut, on teema ja reema roll oluline lausete teatestruktuuri sidumisel tekstiks. Lausete teatestruktuurid seostuvad tekstis põhiliselt kaht moodi:
* laused koonduvad teema tähenduse põhjal seotud rühmadesse, näiteks: ***Kass** magas voodil. **Ta** oli seal juba tunde maganud. **Kassid** magavad üldse palju*;
* laused ahelduvad nii, et lause teema on seotud eelmise lause reemas väljendatud sisuga, näiteks: ***Õue** sõitis auto. **Autost** tulid välja kaks meest. **Meeste** näod olid mornid.*

Mõnikord ei pea teemat enam uuesti täpsustama, kuna see selgub kontekstist, näiteks:
* ***Ma** ärkasin täna vara. Pesin end ja sõin putru.''

## Vaata ka
* Teatestruktuur
* Lause pragmaatiline funktsioon
* Fokuseerimine
* Definiitsus ja indefiniitsus

## Viited
Reema

**Reema** on lause teatestruktuuris teate sihtpunkt ehk uus informatsioon. 

Reema esineb lauses koos teemaga. Tavaliselt asub teema lauses eespool ja reema tagapool.

## Vaata ka
*Teema ja reema
*Sõnajärg
Hans Kotke

**Hans Kotke** oli Tallinna kiviraidur ja müürseppmeister 15. sajandil.

Hans Kotke juhatas 1453–1454 Väikese vaekoja ümberehitamist, 1454–1456 Lühikese jala väravatorni rajamist ja 1456 Neitsitorni katuse ehitamist.

## Viited

## Kirjandus
*Rasmus Kangropool, "Hans Kotke, Tallinna müürseppmeister ja kiviraidur 15. sajandi keskpaigas". Töid kunstiteaduse ja -kriitika alalt (3. osa). Koostanud Mai Levin, Mai Lumiste ja Lehti Viiroja. Kunst 1980. Lk 97-109
Majorette

**Majorette** on Prantsusmaal tegutsev mudelautode tootja.

Ettevõte asutati 1961. aastal nime **Rail-Route** all ning algul tootis see mudelronge ja -raudteid. Mänguautosid hakati tootma 1964. aastal. Majorette sai ettevõtte nimeks 1967. aastal. Ettevõte toodab mudelautosid peamiselt suurussuhtes 1:64.
Lõhelisus

**Lõhelisus** ehk **klivaaž** on kivimite omadus, mis väljendub rööpselt kulgevate mitmesuunaliste (omavahel lõikuvate) lõhede olemasolus; lõhed jagavad kivimid plokkideks. Lõhelisuse tekke põhjus võib olla tektooniline pinge (nt Eesti aluspõhjas olevail tektoonilistel püstlõhedel – diaklassidel), raskusjõud, jää surve, murenemine, kuivamine, külmumine vm. Korrapärast lõhelisust on seletatud ka Maa pöörlemisest tekkivate pingetega. Lõhed võivad olla erisügavused – läbida üht kihti või moodustada koguni vahevööni ulatuva süvamurrangu.

## Viited
Briifimine

**Briifimine on agentuurile lähteülesande andmine .**

Briifimine ja kampaania planeerimine 

Briifis on vaja leida vastused järgmistele küsimustele:

- Keda me üritame mõjutada? 
- Kuidas kavatseme neid mõjutada? 
- Millal kavatseme neid mõjutada?

Briifingu eesmärk on korraldada: 
- õige sõnumi liikumine
- õigetele inimestele.
Monoklinaal

**Monoklinaal** ehk **homoklinaal** (inglise keeles *monocline*) on stratisfääris, eriti platvormide pealiskorras paljudes kohtades leiduv struktuurielement. 

Monoklinaali kihid on kallutunud enam-vähem ühtlaselt. Monoklinaal võib olla moodustunud näiteks mereranna setete kõikuvliikumises või suure kupli või kurru tiival.

Eesti aluspõhja struktuur on monoklinaalne.

## Vaata ka
*Eesti monoklinaal
Emil Ludwig

**Emil Ludwig** (25. jaanuar 1881 Breslau – 17. september 1948 Moscia, Ascona lähedal, Šveits) oli saksa kirjanik ja ajakirjanik, menukate biograafiate autor.

## Elu ja looming

Ta sündis juudi perekonnas, õppis Breslau ülikoolis õigusteadust, reisis palju, tegutses I maailmasõja ajal sõjaajakirjanikuna. Algul kirjutas ta tähelepanuta jäänud näidendeid (ka värssdraamasid), romaane ja lühiproosat, kuid rahvusvahelist edu saavutas kahe maailmasõja vahel paljudesse keeltesse tõlgitud suurmeeste elulugude autorina: Goethe (1920), Bismarck (1921–26), Rembrandt (1923), Napoleon (1925), Wilhelm II (1925), Jeesus Kristus (1928), Michelangelo (1930), Abraham Lincoln (1930), Heinrich Schliemann (1932), Hindenburg (1935), Kleopatra (1937), Roosevelt (1938), Stalin (1945), Freud (1947).

Oma köitvalt kirjutatud elulooraamatutes püüdis ta vältida idealiseerimist ning avada suurmeeste inimlikke jooni, nende igapäevaelu, kirgi, nõrkusi ja pahesid; oli märgatavalt mõjutatud Sigmund Freudi psühhoanalüüsist.

Hitleri Saksamaal tema teosed keelustati ja neid põletati avalikult; ka saksa okupatsioonivõim Eestis 1941 keelustas tema raamatud. Teise maailmasõja ajal elas ta USAs ja elu lõpuaastatel Šveitsis.

## Vestlus Staliniga

Emil Ludwig intervjueeris mitmeid kuulsaid poliitikuid ja diktaatoreid (Mussolini, Atatürk, Masaryk).

13. detsembril 1931 vestles ta Jossif Staliniga, see oli Stalini esimene pikem intervjuu välismaalasele. Eesti keeles on jutuajamine avaldatud Stalini Teoste 13. köites (1952).

## Teosed eesti keeles

* "Rembrandt. Emil Ludvigi järele jutustanud Märt Laarman". Sari Noorusmaa elulookirjastik, nr 2, Eesti Õpetajate Liit, Tallinn 1926, 33 lk
* "Napoleon" (biograafiline romaan), I–II. Tõlkinud Olli Olesk. Noor-Eesti Kirjastus, Tartu 1936–38; 2., parandatud ja täiendatud trükk: kirjastus Athena, Tallinn 1996

## Viited

## Välislingid

* Emil Ludwigi vestlus Staliniga, vene keeles
* sama vestlus, inglise keeles 
* Emil Ludwig, "Hitler ja Mussolini. Maailm ei tohi Hitlerit lugeda Saksamaaks?" – Postimees, 21. 05. 1933, nr 118, lk 4; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil
* "Kuulsusi kirjaniku sule all. Emil Ludwigi portreesid" – Postimees 5. 10. 1932, nr 233, lk 4; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil
* "Milline oli tõelik Hindenburg? Emil Ludwigi portree "Tannebergi võitjast"" – Postimees 13. 10. 1935, nr 279, lk 5; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil
Queen (album)

**"Queen"** on Briti rokkansambli Queen 1973. aastal ilmunud album.

## Lood albumil
#Keep Yourself Alive
#Doing All Right
#Great King Rat
#My Fairy King
#Liar
#The Night Comes Down
#Modern Times Rock 'n' Roll
#Son And Daughter
#Jesus
#Seven Seas Of Rhye
Jaak Ümarik

**Jaak Ümarik** (18. jaanuar 1891 Tuhalaane vald, Viljandimaa – 4. november 1981 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane. 

## Haridus
*1899–1902 Tuhalaane kihelkonnakool
*1902–1912 Riia vaimulik kool ja vaimulik seminar
*1917 lõpetas Kiievi Polütehnilise Instituudi põllumajandusosakonna agronoomi diplomiga
*1925 täiendas end USA-s Rockefelleri fondi stipendiaadina Cornelli ja Saint Pauli ülikoolis

## Töö
Riia Vaimuliku Seminari lõpetamise järel teenis Jaak Ümarik köster-kooliõpetajana  Paldiski Püha Georgi koguduses 1912-1913 ning  Läti õigeusu kogudustes, vabastati tööst piiskopkonnas 1913.

1919–1921 Põllutööministeeriumi Põllumajandusosakonna eriteadlane, 1921–1924 samas kooli- ja katseasjanduse nõunik. 1920 rajas Arukülla Riigi Põllutöö Katsejaama ning oli 1921–1924 ka selle juhataja. 1924–1925 Põllutööministeeriumi põllutöökoolide peainspektor, 1925–1931 taas põllutöökoolide ja katseasjanduse nõunik, 1931–1935 hariduse ja katseasjanduse büroo juhataja ning 1935–1940 Põllutööministeeriumi põllumajandusosakonna abidirektor ning ühtlasi maatulunduse ja katseasjanduse büroo juhataja. 

1940–1941 Põllutöö Rahvakomissariaadis algul peaagronoom, hiljem kaadriosakonna juhataja. 1941–1942 Põllumajanduse Keskvalitsuse nõunik, 1942–1944 Põllutöödirektooriumi põllumajanduse uurimise ja katseasjanduse osakonna juhataja. 1944–1945 Eesti NSV Põllutöö Rahvakomissariaadi Kuusiku Põllumajanduse Uurimise Instituudi vanemteadur, 1945–1947 samas agrotehnilise osakonna juhataja. 1947–1949 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi Kuusiku filiaali agrotehnika laboratooriumi nooremteadur.

## Liikmesus
Jaak Ümarik oli Üliõpilasselts Liivika liige. 

1917–1919 oli ta Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu liige.  1917. aasta revolutsioonisündmustes  valiti ja Tallinna Linnavolikogu aseesimeheks. Ta oli 1918. aasta Eesti Asutava Kogu valimiste keskkomisjoni liige Eestimaa Tööliste, Soldatite, Maatameeste ja Väikemaapidajate Saadikute Nõukogude Täitevkomitee poolt ning Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Partei juhtliige.

Eesti Maakodu Kaunistamise Seltsi esimees.

1949. aasta suvel J. Ümarik arreteeriti ja saadeti erinõupidamise otsusel Venemaale Novosibirski oblastisse asumisele. Vabanes sealt 1955. aasta lõpupäevil. 

Ta jõudis osa oma mälestustest ka kirja panna, need on praegu hoiul Eesti Põllumajandusmuuseumis.

## Isiklikku
Tema vend oli õigeusu preester Joann Ümarik.

## Tunnustus
*Valgetähe III klassi teenetemärk, 1938
*Läti Kolme Tähe orden, III klass
## Viited

## Kirjandus
* ''Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940)'' Tartu 2003. Lk 187
Jaan Lellep (vaimulik)

**Jaan Lellep** (17. jaanuar 1864 Tänassilma, Viljandi maakond – 14. juuni 1898 Zürichi kanton, Šveits) oli eesti vaimulik

Õppis kuni 1880. aastani Viljandi gümnaasiumis. Aastatel 1881–1883 õppis Tartus gümnaasiumis ja 1884–1891 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi aastast 1884, oli aastal 1887 esimees. Oli prooviaastal Peterburi Jaani koguduses, kus ordineeriti 25. märtsil 1893 õpetajaks.

Oli aastatel 1893–1895 Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja. 1895–1898 töötas Teškovo koguduse õpetajana.

Suri 14. juunil 1898 Männedorfis (Zürichi kantonis) Šveitsi sanatooriumis.

Kirjanduslooliselt on oluline Lellepi sõprussuhe ja kirjavahetus luuletaja Anna Haavaga.

## Viited

## Välislingid
*
Campbelli käpikhamstrik

**Campbelli käpikhamstrik** (*Phodopus campbelli*) on hamsterlaste sugukonda kuuluv näriline.

Liigile andis nime briti zooloog Oldfield Thomas Charles William Campbelli järgi, kes 1902. aastal Mongoolias liiki esimesena teaduslikult uuris.

Campbelli käpikhamstrik elutseb Kesk-Aasia steppides ja poolkõrbetes, samuti Altai mägedes, Tõvas ja Hebei provintsis Hiinas.
Walter von Holst

**Walter von Holst** (7. mai 1892 Audru – 21. jaanuar 1969) oli Eesti vaimulik.

Walter von Holst lõpetas Pärnus gümnaasiumi. Õppis 1913–1919 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastal 1918 oli asumisel Siberis. Võttis osa Vabadussõjast 1918–1920 Balti rügemendi koosseisus. Oli prooviaastal Rakveres ja Pärnu-Jaagupis. Ordineeriti 29. mail 1921 õpetajaks.

Oli aastal 1921 Pärnu Nikolai koguduses Wilhelm Kentmanni adjunkt. Aastatel 1923–1939 oli Rakvere Saksa koguduse õpetaja.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1940–1945 2. pastor Hohensalzas (praegu Inowrocław). 1945–1947 oli pastor Neu-Ruppinis ja hiljem ka Alt-Ruppinis (Brandenburgi liidumaal). 1947–1951 oli Berliini Linnamisjoni Evangelisatsiooniteenistuses. 1952–1955 oli pastor Berliinis Karlshorsti linnaosas. Jäi aastal 1956 emerituuri.

## Isiklikku
Tema isa Robert Heinrich von Holst oli Audru Püha Risti koguduse õpetaja, vanaisa Georg von Holst oli Kanepi Jaani koguduse õpetaja. Tema abikaasa Margarethe isa oli vaimulik, praost Konrad von zur Mühlen, samuti abikaasa vend Bernhard von zur Mühlen.

## Viited
Bernhard von zur Mühlen

**Bernhard von zur Mühlen** (7. detsember 1903 Järva-Peetri – 7. aprill 1984 Berliin) oli Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna Toomkoolis. Aastatel 1926–1931 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Täiendas end Bethelis, Tübingenis, Erlangenis ja Leipzigis. Ordineeriti õpetajaametisse 3. juunil 1934.

Oli aastal 1934 Järva praostkonna vikaarõpetaja, 1934–1937 Saksa praostkonna vikaar ja 1938–1939 Paldiski Nikolai koguduse vikaar. Aastatel 1937–1939 töötas Vanadekodu juhatajana Paldiskis. Oli aastal 1939 Tallinna Niguliste koguduse 1. pihtkonna asetäitja õpetaja.

Põgenes aastal 1939 Saksamaale, kus aastatel 1939–1940 oli pastor Nordheimis. 1940–1945 oli Buschdorfis (1943–1945 Wehrmachtis ja sõjavangis). 1946–1947 oli pastor Reitwein-Oderbruchis (Brandenburgi liidumaa idaosas Märkisch-Oderlandi kreisis Oderi jõe ääres). Aastatel 1947–1971 teenis pastorina Berliinis Heilandskirches. Emerituuri jäi 1. jaanuaril 1971.

## Isiklikku
Tema isa oli praost Konrad von zur Mühlen. Vaimulik oli ka õemees Walter von Holst.

## Esivanemad

## Viited

## Välislingid
*
Kai Helenius

**Kai Helenius** on Soome endine poksija.

Helenius oli viiekordne Soome meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1985–1987 ja 1989–1990. Ta oli 1989. aastal Soome parim poksija.

Helenius võitis pronksmedali poolraskekaalus (kuni 81 kg) 28. Euroopa meistrivõistlustel 1989. aastal Ateenas.
Carl Oettel

**Carl Oettel** (1808–1884) oli Tartu kreiskooliinspektor.

Päritolult oli Carl Oettel Saksamaa sakslane, tema abikaasa aga prantsuse keelt kõnelev šveitslane. Ta julgustas Jakob Hurta edasi õppima minema. 

Jakob Hurt abiellus 1868. aastal tema tütre Eugeniega. Tütar Matilde Dorothea abiellus 1878. aastal Johannes Kergiga. Tütar Ernestine abiellus Jakob Hurda ülikoolikaaslase Hermansohniga. Tütar Julie abiellus Christian David Dsirnega, kes oli pastor Saratovi lähedal Jagodnaja Poljanas, hiljem Jelgavas ja Raunas (Cēsise lähedal) ning oli läti rahvuslane.
Teema (keeleteadus)

**Teema** on lause teatestruktuuris teate lähtepunkt ehk see, mille kohta midagi teatatakse.
    
## Vaata ka
*Teema ja reema
Jaan Elken

**Jaan Elken** (sündinud 27. juunil 1954 Krasnojarski krais) on eesti maalikunstnik.

Jaan Elken lõpetas 1972. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1977. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri erialal. 1977–1979 töötas Tallinna Arhitektuuri ja Planeerimise Peavalitsuses arhitektina ning 1980–1987 Tallinna Kultuurivalitsuses kunstiteadlase-kontrolörina.

Aastatel 1987–1988 õpetas ta maalikunsti Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Aastail 1988–1997 oli ta maaliõppejõud Eesti Kunstiakadeemias, alates 1997. aastast on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi maalikunsti õppetooli professor. 2017. aasta juunis sai Jaan Elken Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna emeriitprofessoriks.

Aastast 1981 Kunstnike Liidu liige, 1995–1999 Eesti Maalikunstnike Liidu esimees ning aastatel 1999–2013 Eesti Kunstnike Liidu president.

## Tunnustus
* 2000 Konrad Mäe preemia
*2002 Sadolini kunstipreemia
*2006 Tartu Ülikooli aumärk
* 2006 Kristjan Raua preemia (isikunäitused "Maalid 1998-2005" Tallinna kunstihoones ja "Oktoobridemonstratsioon" Tartu kunstimuuseumis)
* 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2020 AkzoNobeli kunstipreemia

## Viited


## Välislingid
* Koduleht
* Elulugu
* Jaan Elken MAALID 1978–2005
* Ants Juske: "Jaan Elken ja Korsakovi sündroom" Eesti Päevaleht, 27. september 2007
* Riin Kübarsepp: "Poeet Jaan Elken uurib pintsli abil madratsite saladusi" Postimees, 17. detsember 2008