open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juuru kirikuaed

**Juuru kirikuaed** on Rapla maakonnas Rapla vallas Juuru alevikus Juuru kirikut ümbritsev kirikuaed.

Kirikuaeda on maetud inimesi tõenäoliselt juba muinasajal. Kirikuaeda maeti lihtrahvast 18. sajandi lõpuni, seejärel jäi see kohalike mõisnike ja vaimulike matmispaigaks. Lihtrahvas maeti kirikust mõnesaja meetri kaugusele rajatud Juuru kalmistule.

19. sajandil oli kirikaias veel kaks kabelit: kirikukabel ja Maydellide perekonnakabel. Viimane lammutati kiriku ümberehituse käigus. Kirikukabel, mis oli jaotatud kohalike aadlike perekondade vahel, lammutati osaliselt ja jäi seejärel kõigi lahkunute matusetalituse eelseks hoidmiskohaks. Kirikuaia lõunaväravas asub päikesekell, millega moodustab kirik koos pastoraadiga (18. sajand) ühtse ansambli.

Säilinud on viis kivist rõngasristi. Kaks neist, mis pärinevad 17. sajandist ja kannavad eestikeelseid raidkirju, on kuulunud ilmselt eesti vabatalupoegadele. Ühel on tekst "Sihn maggab Paia Jost üx auwus vannamees kes ellas Waggaste hincka ussko sees Anno 1687". Vanim säilinud hauatähis on 1652. aastast pärinev malta rist.

Kirikuaias asuvad endise aadelkonna ja kirikuõpetajate matusepaigad. Teiste hulgas on seal Mahtra sõja aegse mõisaomaniku Constantin von Helffreichi haud, mida tähistab suur malmist rist ja esimese Vene lipu all ümbermaailmasõitja admiral Adam Johann von Krusensterni onu perekonna matusepaik. Kirikuaeda on maetud kirikuõpetajad Friedrich Gustav Knüpffer, Samuel Christian Kettler, August Anton Kettler, Carl Paul Martin Hasselblatt, Jüri Bärg ning köstrid Juhan Tedder ja Gustav Liima.

Nii kirik, kirikuaed kui ka kirikuaeda piirav piirdemüür on arvele võetud kultuurimälestistena. Kultuurimälestisteks on arvatud ka kirikuaia mitmed objektid:
*Värav, 19. saj. (raud)
*Rist, 1652 (paas)
*Ratasrist, 17. saj. (paas)
*Ratasrist (katke), 17. saj. (paas)
*Ratasrist, 17. saj. (paas)
*Ratasrist, 17. saj. (paas)
*Ratasrist (katke), 17. saj. (paas)
*Juuru kirikuaia piirdemüür värava ja päikesekellaga
*Juuru kirikuaia kabel.

Kirikuaias on mälestuspingid pastoritele Johann Georg Bergile ja Jüri Bärgile ning organistile ja koorijuhile Hella Tedderile.


Juuru kirikuaia kabel.jpg|Juuru kirikaia kabel
Juuru kirikuaia piirdemüür värava ja päikesekellaga1.jpg|Kirikuaia piirdemüür väravaga
Rist, Juuru kirikuaed, 1652.jpg|Rist 1652. aastast


## Viited

## Välislingid

*
Mildred McDaniel

**Mildred McDaniel-Singleton** (sünninimi **Mildred Louise McDaniel**; 4. november 1933 Atlanta – 30. september 2004 Pasadena) oli USA kergejõustiklane, kõrgushüppaja.

## Välislingid
Surnud 6. juulil

*Siin loetletakse [[6. juuli]]l surnud tuntud isikuid.*

* 1189 – Henry II, Inglismaa kuningas
* 1553 – Edward VI, Inglismaa ja Iirimaa kuningas
* 1854 – Georg Simon Ohm, saksa füüsik
* 1890 – Alexander Georg von Bunge, baltisaksa botaanik ja arstiteadlane
* 1902 – Andrejs Pumpurs, läti kirjanik, läti rahvuseepose "Lāčplēsis" ("Karutapja") autor.
* 1918 – Wilhelm von Mirbach-Harff, Saksamaa keisririigi poliitik ja diplomaat
* 1932 – Kenneth Grahame, šoti kirjanik
*   1932   – Ferdinand Lambert, Tartu Ülikooli sekretär
* 1941 – Carl Prima, eesti arst
* 1952 – Marie Koppel, eesti ajakirjanik, publitsist
* 1962 – William Faulkner, ameerika kirjanik
* 1970 – Ivan Karpov, vene-itaalia kunstnik
* 1971 – Louis Armstrong, ameerika džässmuusik
* 1973 – Edmund-Aleksander Laansalu, eesti vaimulik
* 1975 – Otto Skorzeny, Relva-SS-i ohvitser
* 1975 – Richard Mölder, eesti trompetist ja dirigent
* 1976 – Zhu De, Hiina sõjaväelane, kommunistlik poliitik ja revolutsionäär
* 1980 – Mart Raud, eesti luuletaja, prosaist ja näitekirjanik
* 1983 – Gerhard Kõrb, Eesti riigiametnik
* 1989 – János Kádár, Ungari kommunistlik poliitik ja riigitegelane
* 1992 – Vsevolod Safonov, vene näitleja
* 1999 – Joaquín Rodrigo, hispaania helilooja
* 2000 – Jüri-Rajur Liivak, eesti põllumees
* 2002 – John Frankenheimer, USA filmirežissöör
* 2002 – Roland Pikhof, eesti keelpillimängija
* 2004 – Thomas Klestil, Austria riigitegelane ja diplomaat, president 1992–2004
* 2005 – Claude Simon, prantsuse kirjanik
* 2005 – Juri Anduganov, mari keeleteadlane
* 2006 – Juan de Ávalos, hispaania skulptor
* 2006 – Tom Weir, šoti mägironija ja kirjanik
* 2006 – Kasey Rogers, USA näitlejanna
* 2006 – Juan Pablo Rebella, Uruguay filmirežissöör ja stsenarist
* 2007 – Kaarel Kotsar, eesti haridustegelane
* 2007 – Villem Õunapuu, eesti viiuldaja
* 2008 – Nonna Mordjukova, vene filminäitleja
* 2008 – Pierre Haab, Šveitsi psühholoog
* 2008 – Ethne Rudd, Suurbritannia jurist
* 2008 – Karel Hála, tšehhi laulja
* 2008 – George Tibbits, Austraalia arhitekt ja helilooja
* 2008 – Bobby Durham, USA muusik
* 2008 – Guy Lardreau, prantsuse filosoof
* 2008 – Cynthia Owen, USA näitleja
* 2008 – Diana O'Brien, Kanada modell
* 2009 – Oscar G. Mayer, USA ärijuht
* 2009 – Robert McNamara, USA poliitik ja ärijuht
* 2009 – Endel Aaver, eesti loomaarstiteadlane
* 2009 – Vassili Aksjonov, vene kirjanik
* 2009 – Jim Reid, Briti muusik 
* 2009 – Johnny Collins, Briti laulja
* 2010 – Kristofer Leirdal, norra skulptor
* 2011 – Lembit Roosimölder, eesti insener ja tehnikateadlane
* 2014 – Helmi Puur, eesti baleriin
* 2015 – Robert Looga, eesti arstiteadlane
* 2016 – Jüri Renter, eesti arhitekt
* 2018 – Vlatko Ilievski, makedoonia laulja ja näitleja
* 2018 – Shōkō Asahara, jaapani sektiliider ja kurjategija
* 2020 – Ennio Morricone, itaalia helilooja ja dirigent
* 2020 – Ivika Sillar, eesti teatriteadlane ja ‑pedagoog
Iolanda Balaș

**Iolanda Balaș** (abielus **Iolanda Soter**; 12. detsember 1936 Timișoara – 11. märts 2016 Bukarest) oli ungarlasest Rumeenia kergejõustiklane, kõrgushüppaja, kahekordne olümpiavõitja.

Balaș tuli olümpiavõitjaks 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas ja 1964. aasta olümpiamängudel Tōkyōs. Kummalgi võistlusel alistatud kõrgused (1.85 ja 1.90) olid uued kõrgushüppe olümpiarekordid. 

Tema nimel on enim kõrgushüppe maailmarekordi parandusi, kokku 14. Võrdluseks Valeri Brumeli nimel on kuus rekordit ja Rosemarie Ackermannil seitse. Esimest korda parandas ta rekordit 19-aastaselt, kui alistas kõrguse 1.75. Viimane tema nimel olev maailmarekord 1.91 püsis 10 aastat (16. juuli 1961 – 4. september 1971), seni kuni Ilona Gusenbauer alistas kõrguse 1.92. 

Balaș oli enim ühel alal järjestikuseid võite saanud kergejõustiklane (150 võitu aastail 1956–1967).

Aastail 1988–2005 oli ta Rumeenia Kergejõustiku Föderatsiooni president.

Balaș on arvatud IAAFi kuulsuste halli liikmeks.
Sēlpilsi muinaslinnus

**Sēlpilsi muinaslinnus** oli seelide muinasaegne linnus Daugava jõe vasakul kaldal tänapäeva Läti Sala piirkonna territooriumil.

Sēlpilsi linnamäe arheoloogilistel väljakaevamistel (1963–1965) tuvastati seal muinasaegse, 6.–11./12. sajandi asustuse olemasolu, sh märke kindlustustest, hoonepõhjadest, koldeasemetest jm. Linnamäe jalamil oli paiknenud keskmisel rauaajal rajatud asula. Kaevamise piiratud ulatuse tõttu täielikku ülevaadet neist muististest ei saadud. Siiski on uurijad üksmeelel, et tegu on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud seelide linnusega (*castrum Selonum*). Kroonika järgi abistasid linnuse seelid sealtkaudu Liivimaale Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu alale sõjaretki korraldavaid leedulasi. Piiskop Albert organiseeris ristisõdijatest, orduvendadest ning ristitud liivlastest ja latgalitest väe, mis liikus linnuse alla ja asus seda piirama, samal ajal ka ümberkaudsetes külades kättesaadud inimesi tappes ja vangi võttes. Piiramise käigus õnnestus neil paljusid seesolijatest nooltega haavata. Linnuse alistamiseks süüdati ka kokkukantud puudest suur tuli. Lõpuks palusid seelid rahu ja pärast seda kui nad andsid selle kinnituseks pantvange ning lubasid leedulastega koostöö lõpetada ja ristiusu vastu võtta, piirdus kristlaste vägi preestrite linnusesse saatmisega, kes seda pühitsetud veega piserdasid ja linnusetorni Maarja lipu kinnitasid.

Sēlpilsi linnus oli tõenäoliselt põhjapoolsete seelide, mõnede arvamuste kohaselt aga kogu seelide asuala mõjukaim poliitiline ja sõjaline keskus kuni 13. sajandi alguseni. Pärast seda läks piirkond Liivi ordu võimu alla, kes 14. sajandil sinna Sēlpilsi foogtilinnuse ehitas.

Pļaviņase hüdroelektrijaama rajamise tõttu moodustab linnamägi tänapäeval saarekese Daugava jões.

## Vaata ka
* Liivimaa ristisõda
* Läti linnuste loend
* Sēlpilsi foogtilinnus

## Viited

## Välislingid
*Linnamägi Läti linnamäeportaalis
Sēlpilsi linnus

**Sēlpilsi linnuse** all võidakse mõelda
***[[Sēlpilsi muinaslinnus]]t** või 
***[[Sēlpilsi foogtilinnus]]t**
Okupatsioonide Repressiivpoliitika Uurimise Riiklik Komisjon

**Okupatsioonide Repressiivpoliitika Uurimise Riiklik Komisjon** (lühend **ORURK**) on 1992. aastal Tallinnas moodustatud komisjon, mis uurib 20. sajandil okupatsioonivõimude kohaldatud vägivalda Eesti territooriumil ja Eesti kodanike suhtes teistes riikides.

## Tegevusest

ORURKi koosseis ja põhikiri kinnitati Riigikogu otsusega 17. juunil 1993. ORURKi esimene esimees oli Jaan Kross. .

Komisjon uurib kolme okupatsiooni tagajärgi:
*Esimene Nõukogude okupatsioon aastatel 1940–1941;
*Saksa okupatsioon aastatel 1941–1944;
*Teine Nõukogude okupatsioon aastatel 1944–1990?.

## Vaata ka
*Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Rahvusvaheline Komisjon

## Viited

## Kirjandus
*Eesti poliitilise eliidi saatusest. Peep Varju. Tallinn, 1994.
*Eesti laste küüditamine 14.juunil 1941 kui genotsiidikuritegu. Peep Varju. Tallinn, 1994.
*Eesti kunstielu ja okupatsioonide repressiivpoliitika. Jaak Kangilaski ja Ene Lamp. Tallinn, 1994.
*Eesti arstkond ja okupatsioonid. Helbe Merila-Lattik. Tallinn, 1995.
*Eesti raamatute hävitamine nõukogude võimu poolt. Piret Lotman ja Avo Lõhmus. Tallinn, 1995.
*Saaremaa inimkaotused esimese Nõukogude okupatsiooni tagajärjel. Juta Vessik ja Peep Varju. Tallinn, 1995. (Inglise keeles 1997; teine trükk eesti keeles, 6A, 1997).
*Pro Patria. Auraamat Teises maailmasõjas langenud Eesti vabadusvõitlejatele. (Lühinimestik). Aleks Kurgvel ja Herbert Lindmäe. Tartu, 1996.
*E.V. kaadriohvitseride saatus 1938 – 1996. Vello Salo. Tartu, 1996.
*”Soomepoiste” langenud. Uno Tõnnus. Tartu, 1996.
*Eesti rahva inimohvrid Nõukogude ja Saksa okupatsioonide ajal 1940 – 1953. Peep Varju. Tartu, 1997.
*Õiguse vastu ei saa ükski. Eesti taotlused ja rahvusvaheline õigus. Enn Sarv. Tartu, 1997.
*Pro Patria. Auraamat Teises maailmasõjas langenud Eesti vabadusvõitlejaile. Aleks Kurgvel ja Herbert Lindmäe. Tartu, 1998.
*Pro Patria II. Auraamat langenud ja hukkunud metsavendadele 1944 – 1978. (Lühinimestik). Eerik-Niiles Kross. Tartu, 1998.
*Nõukogude Kaug-Põhja vangilaagrid ja Eesti Poliitvangid Kolõmal. Aadu Oll. Tartu, 1999.
*Nõukogudeaegne Narva. Elanikkonna kujunemine 1944–1970. David Vseviov. Tartu, 2001.
*Sakalamaa ei unusta. Nimede Register. Tartu, 2001.
*2005 ilmus Valge Raamat- eesti rahva kaotustest okupatsioonide labi 1940–1991

## Välislingid

* Nr 25 • Oktoober 2005, Toomas Hiio, Kahjude ja kaotuste kokkuvõte, ajakiri Diplomaatia
* Eesti Mälu Instituut, Publikatsioonid, Toimetised
Pappjärv

**Pappjärv** on järv Võrumaal Võru vallas Kose alevikus. Ta kuulub Ida-Eesti vesikonna Peipsi alamvesikonda. 

Pappjärve pindala on 4,8 ha ja sügavus 16 m.

## Viited
Läänepiirkond (Sierra Leone)

**Läänepiirkond** on Sierra Leone 1. järgu haldusüksus. See hõlmab Freetowni poolsaare ja sellega piirneva ala ning Banana saared.

Läänepiirkond ei ole erinevalt teistest 1. järgu haldusüksustest provints. Selle pindala on 557 km² ja elanike arv 1 447 300 (2008). 

Halduslikult jaguneb kaheks ringkonnaks: Maa-Läänepiirkond (Western Area Rural) ja Linna-Läänepiirkond (Western Area Urban).

Suuremad linnad on:
*Freetown
*Waterloo
*Newton
*Benguema
*Leicester
*Tombo
*Grafton
*York
*Adonkia
*lakka
*Tokeh
*Kwama
Rietavas

**Rietavas** () on linn Leedus, Rietavase omavalitsuse ja Rietavase valla halduskeskus. Asub Jūra jõe ääres, merepinnast 106 meetri kõrgusel. Halduslikult moodustab linn omaette valla.

## Nimi
Linna vana saksakeelne nimi on *Redau*, poola keeles on linna nimeks aga *Retów* või *Retowo*. Vene keeles on olnud kasutusel nimekujud Ретовъ ja Ретово.

## Ajalugu
Asulat on esimest korda mainitud 1253. aastal, toona asus Rietavas kuralaste Ceklise muinasmaakonnas.

Umbes aastal 1700 jõudis kartul Rietavase kaudu ülejäänud Leedusse. Linnaõigused sai 1792. aastal.

XIX sajandil rajati Rietavase mõisa hoonetekompleks. 1882. aastal ehitati Leedu esimene telefoniliin Rietavase ja Plungė vahele.

## Rahvastik
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rietavase elanikest leedulasi 97,66% ja venelasi 0,58%.

## Tuntud elanikke
*Michał Mikołaj Ogiński – Poola-Leedu aadlik
*Albert Surkov – Vene ärimees
*Elie Susman – Lõuna-Aafrika Vabariigi ärimees
*Diana Žiliūtė – Leedu jalgrattur

## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
*Rietavase ajaloost (*leedu keeles*)
*Teine artikkel linna ajaloost (*leedu keeles*)
Damačava

**Damačava** (transkribeerituna **Damatšava**) on alev Valgevenes Bresti oblastis Bresti rajoonis, Damačava külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles Domaczewo. Alev asub Bugi jõe ääres, asulas on piiripunkt. Alev asub kolme kilomeetri kaugusel Damačava raudteejaamast raudteeliinil Brest-Tamašoŭka.

Damačavas on keskkool ja muusikakool. Tegutsevad kultuurimaja, kino ja raamatukogu. Alevis on toiduainete tööstus. 

Damačava vaatamisväärsusteks on kaks kirikut: katoliiklik kirik XIX sajandist ja aastal 1905 ehitatud õigeusu kirik.

## Ajalugu
Asulat on kirjalikult esmamainitud XVIII sajandil, toona kuulus see Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda. Aastast 1795 (pärast kolmandat Poola jagamist) oli asula Venemaa Keisririigi koosseisus. Aastal 1860 läks Hrodna kubermangu kuulunud asula Wittgensteinide valdusse. XIX sajandi teisel poolel rajatud raudtee aitas asula kasvule kaasa. XIX sajandi lõpus ja XX sajandi alguses oli seal olędrzy rahva koloonia. 1919–1939 kuulus Damačava Poolale, 1939–1991 Nőukogude Liidu koosseisu. Aastast 1940 alev.

## Pilte

Pilt:Damacheva2.JPG|Damačava piiripunkt
Pilt:Damacheva3.JPG|Damačava liivakarjäär
Pilt:Damacheva1.JPG|Damačava õigeusu kirik


## Tuntud elanikke
* Piotar Tatarynovič – Valgevene religioonitegelane
* Anton Savaniuk – Valgevene sõjakurjategija

## Viited

## Välislingid

* Alevi koduleht
Ville-Markus Kell

**Ville-Markus Kell** (28. juuli 1960 – 18. september 2014) oli eesti helilooja ja pedagoog. 

Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria erialal ja 1983. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal Lepo Sumera õpilasena. Seejärel töötas muusikaõpetaja ning kooli- ja kultuurijuhina. 

Aastatel 1980–1984 töötas ta helirežissöörina Eesti Raadios, aastatel 1983–1985 õpetajana Nõmme Lastemuusikakoolis, 1987–1989 Tallinna Muusikakeskkoolis, 2003–2004 Raasiku Põhikoolis, 2004–2005 Lasila ja Võsu Põhikoolis. 

Aastatel 1987–1989 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi üliõpilasklubi kontsertmeister, 1989–1993 Eesti Raadio segakoori direktor, 1989. aastal Orkester Akademie Hamburg projektijuht, aastatel 1994–1998 Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri direktor, 1999–2001 Kõrvemaa Muusikakooli direktor ja 2001–2003 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli direktor, 2004–2005 Loksa kultuurikeskuse juhataja, 2005–2011 Väike-Maarja valla rahvamaja direktor. Alates 2012. aastast oli ta Mustvee Kultuurikeskuse juhataja.

Tema loomingusse kuuluvad kaks sümfooniat, instrumentaalkontserte, kaks saksofonikvartetti, tromboonikvartett, vokaalkammermuusikat ja koorilaule. Tema teoseid on esitanud Noorte Filharmoonia, Jaan Tamme nimeline kvintett, pianistid Risto Laur ja Marrit Gerretz. Tema muusika on kõlanud Eesti muusika päevadel.

## Välislingid
* Lahkus helilooja Ville-Markus Kell
* Nekroloog ERSO kodulehel
Tamašoŭka

**Tamašoŭka** (valgevene keeles Тамашоўка, transkribeerituna **Tamašovka**, poola keeles *Tomaszówka*) on agrolinnake Valgevenes Bresti oblastis Bresti rajoonis, Tamašoŭka külanõukogu halduskeskus. Agrolinnake asub Bugi jõe lähistel, merepinnast 175 meetri kõrgusel. Aastal 2025 oli asulas ligikaudu 1160 elanikku.

Tamašoŭkas on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Asulas lõpeb Brestist tulev raudtee, seal asub Włodawa raudteejaam. Asulas on ka sanatoorium.

Vaatamisväärsuseks on õigeusu kirik. Keskkooli ruumides asub kosmonautika muuseum.

## Ajalugu

Aastal 1887 valmis raudtee Bresti ja Chełmi vahel. Toona oli Tamašoŭka 29 elanikuga küla, raudteejaama juurde tekkis asula 32 elanikuga. Aastal 1915 peeti selle piirkonna pärast ägedaid lahinguid, kus hukkus kokku 1348 sõdurit.

Kuni 1917. aastani oli Tamašoŭka Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Tol ajal kasvas asula jõudsalt, sinna rajati metsatööstus. Aastaks 1940 oli külas 4150 elanikku.

1939–1991 kuulus Tamašoŭka Nőukogude Liidu koosseisu. Teise maailmasõja ajal hõivasid asula Saksa väed, sinna rajati juutide geto. Geto likvideerimisel hukkus ligikaudu 2200 inimest, lisaks põletasid Saksa väed maha 129 maja ja hukkasid ligikaudu 2000 küla elanikku. Aastal 1949 moodustati Tamašoŭkas Dzeržinski nimeline kolhoos. Aastal 1956 oli külas kõigest 756 elanikku.

## Tuntud elanikke
* Piotr Prakapovič – Valgevene riigitegelane
* Piotr Klimuk – Valgevene kosmonaut

## Viited

## Välislingid
* Tamašoŭka
Rima Danilevičienė

**Rima Danilevičienė** (26. mail 1961 – 16. september 2014) oli Leedu kabetaja. Ta oli Euroopa Kabekonföderatsiooni asepresident (aastal 2007 ka presidendi kohusetäitja), rahvusvaheline arbiter ja FMJD tehnilise komitee liige.
Sophie Turner

**Sophie Belinda Turner** (sündinud 21. veebruaril 1996 Northamptonis, Inglismaal) on Briti näitleja, kes saavutas rahvusvahelise tuntuse Sansa Starki rolliga HBO fantaasiasarjas "Troonide mäng" ("Game of Thrones", 2011–2019).

Turner kolis kaheaastaselt koos perega Northamptonist Warwicki, kus ta kasvas üles. Ta õppis Warwick Preparatory School'is ning seejärel The King’s High School for Girls'is. Kolmeaastaselt liitus ta noortele suunatud teatrifirmaga Playbox Theatre Company, kus hakkas arendama oma näitlemisoskusi.

2011. aastal, olles vaid 15-aastane, sai ta oma esimese professionaalse rolli Sansa Starki kehastajana "Troonide mängus". Tema esitust tunnustati kriitikute ja vaatajate poolt, ning roll tõi talle mitmeid auhinnanominatsioone. Sarja esimese hooaja lõppedes adopteeris Turner perega koera nimega Zunni, kes mängis sarjas tema tegelaskuju hundist kaaslast Lady't.

Lisaks tööle telesarjades on Turner osalenud ka mitmes mängufilmis, sealhulgas mutant Jean Grey / Tume Fööniksina filmides "X-Men: Apocalypse" (2016) ja "Dark Phoenix" (2019). Ta on tegev ka teatrilaval, osalenud reklaamikampaaniates ning toetanud avalikult vaimse tervisega seotud algatusi.

## Isiklikku
2016. aastal alustas Sophie Turner suhet Ameerika muusiku Joe Jonasega, ansambli Jonas Brothers liikmega. Paar kihlus 2017. aasta oktoobris ning abiellus 1. mail 2019 Las Vegases peetud privaatsel tseremoonial. Sama aasta juunis toimus nende teine, suurem pulmatseremoonia Prantsusmaal.

Neil on kaks tütart: Willa sündis 2020. aastal ja Delphine 2022. aastal.

Paar lahutas 2024. aastal.

## Viited

## Välislingid

*
Anastase Murekezi

**Anastase Murekezi** (sündinud 1961) on Rwanda poliitik, kes oli 24. juulist 2014 kuni 30. augustini 2017 Rwanda peaminister.

Ta kuulub Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.

Anastase Murekezi on õppinud põllumajandust. Enne peaministriks saamist oli ta avalike teenuste ja tööminister. Ta on olnud ka põllumajandusminister.

## Välislingid
* Kagame sacks prime minister, cabinet reshuffle expected
Jean Shiley

**Jean Shiley Newhouse** (neiupõlvenimi **Jean Shiley**; 20. november 1911 Harrisburg – 11. märts 1998 Los Angeles) oli USA kergejõustiklane, kõrgushüppaja.
Muuksi II maailmasõja matmispaik

**Muuksi II maailmasõja matmispaik** on Teise maailmasõja aegne matmispaik Kuusalu kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Muuksi külas Kuusalu vallas Harju maakonnas.

Mälestuskivi järgi on Muuksi maetud 1941. aastal Nõukogude poolel langenud 13 sõjameest. Teise allika järgi on sinna maetud hoopis 11 Nõukogude piirivalvurit. Muuksi II maailmasõja matmispaika maetud ja nende üldarv pole seega üheselt teada. Matmispaik on 1995. aastast riiklik ajaloomälestis.

## Viited

## Kirjandus
*Elga Vainu. Muuksi vennashaud. - Harju rajooni ajaloo- ja kultuurimälestised. Kaitstavad mälestised. Eesti Raamat. Tallinn 1988. Lk 178

## Välislingid
*
Elvi Sinervo

**Elvi Aulikki Sinervo-Ryömä** (4. mai 1912 Helsingi – 28. august 1986 Helsingi) oli soome proosakirjanik, luuletaja ja tõlkija.

Elvi Sinervo oli pärit töölisperekonnast. 1930. aastal astus Sinervo Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei noorteorganisatsiooni. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta 1933–1934 Helsingi Tehnikaülikoolis ja 1934–1935 Helsingi Ülikoolis. 1936. aastal liitus ta vasakpoolse kirjandusrühmitusega Kiila. Sinervo esikteos "Runo Söörnäisistä: novelleja" ("Luuletus Söörnäisest : novelle") ilmus 1937. aastal. Tema esimene romaan "Palavankylän seppä" ilmus 1939. aastal.

Teise maailmasõja ajal oli Elvi Sinervo aastatel 1941–1944 poliitilistel põhjustel vangistuses. Vanglast vabanemise järel astus Sinervo Soome Kommunistlikku Parteisse. 1946. aastal ilmus tema teine romaan "Viljami Vaihdokas" ("Vahetatud Viljami"), mida tõlgiti ka paljudesse võõrkeeltesse.

1950. aastate lõpust alates Sinervo kirjandusliku loominguga enam kuigivõrd ei tegelnud, vaid keskendus tõlkimisele. Ta pettus Soome Kommunistliku Partei tegevuses ja 1959. aastal arvati ta partei liikmeskonnast välja, kuid ta pidas ennast jätkuvalt kommunistiks.

Tema sõnadele kirjutas Rein Rannap 1973. aastal Ruja laulu "Sügispäev".

Sinervo on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Isiklikku
Alates 1933. aastast oli Elvi Sinervo abielus vasakpoolse poliitiku, ajakirjaniku ja arsti Mauri Ryömäga (1911–1958). Nende tütar Liisa Ryömä (1947–2017) ja poeg Ilkka Ryömä (1937–1978) olid tõlkijad.

## Teoste tõlked eesti keeles
*"Seltsimees, ära reeda!". Tallinn, 1957
*"Vahetatud Viljami : jutustus poisist, kes tahtis saada Danko sarnaseks". Tallinn, 1966
*"Kolm naeru on minul". Tallinn, 1971

## Viited
Kääbaspalu kääpad

**Kääbaspalu kääpad** (ka *Kääbaspalu kääbastik*) on Võru maakonnas Rõuge vallas Murati külas asuvad kääpad. Kääpaid on kokku 34 ja neist 5 on arvele võetud arheoloogiamälestistena.

## Viited

## Välislingid
*
*
*
*
*
Muuga Põhikool

**Muuga Põhikool** on Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Muuga külas endise Muuga mõisa härrastemajas tegutsev kool.

## Välislingid
* Muuga Põhikooli koduleht
Bruno Schulz

**Bruno Schulz** (12. juuli 1892 Drogobõtš – 19. november 1942 Drogobõtš) oli juudi päritolu Poola kirjanik.

Ta sündis aastal 1892 Drogobõtšis (tollases Austria-Ungaris, praegu Ukrainas). Aastatel 1902–1910 õppis ta Drogobõtšis Keiser Franz Josephi Gümnaasiumis, olles üks parimaid õpilasi koolis, ja lõpetas kooli kiituskirjaga. Seejärel asus ta Lembergi arhitektuuri õppima, kuid valitud eriala ei pakkunud talle rahuldust, arhitektuuriõpingud jäid pooleli ja aastal 1913 oli ta tagasi Drogobõtšis. Aastatel 1914–1915 õppis ta paar kuud Viinis maalikunsti. Aastatel töötas ta 1924–1941 Drogobõtšis joonistusõpetajana.

Aastal 1941, kui Drogobõtš läks natsliku Saksamaa võimu alla, pidi ta tuhandete teiste juutide kombel ümber asuma getosse. Kõige halvemast päästis teda esialgu gestaapolase Landau protektsioon, kuid gestaapolaste omavahelise rivaalitsemise tõttu lasi teine gestaapolane Günther ta 19. novembril 1942 Drogobõtšis maha. Samal ajal valmistasid Poola kirjanikud Zofia Nałkowska ja Kazimierz Truchanowski ette tema põgenemist getost; valedokumendid olid juba teel Drogobõtši.

Bruno Schulz valdas lisaks poola keelele ka saksa keelt; tema kirjanduslikest eeskujudest võib nimetada Rainer Maria Rilket. Kirjutama hakkas Schulz 1920. aastate keskel, kuid esimene raamat "Sklepy cynamonowe" (eesti keeles "Kaneelipoed", ilmunud aastal 2014 Loomingu Raamatukogus, poola keelest tõlkinud Hendrik Lindepuu) ilmus aastal 1934; teine jutukogu "Sanatorium pod Klepsydrą" ("Liivakella sanatoorium") ilmus aastal 1937 (eesti keeles 2019).
Mathilde Lüdig-Sinkel

**Mathilde-Louise Lüdig-Sinkel** (3. aprill 1876, ,  Kärdla – 26. september 1953 Buffalo) oli eesti laulja (sopran).

Ta õppis laulmist aastatel 1898–1904 Peterburis H. von Schrencki laulukoolis. Ta oli esimesi eesti kontsertlauljaid ja esimene eesti laulude heliplaadistaja. Ta esines aastatel 1904–1918 Petrogradis (seejuures aastatel 1904–1913 krahv Aleksandr Šeremetjevi kontsertidel) solistina ning kodumaal oratooriumides (Georg Friedrich Händeli "Messias", Franz Joseph Haydni "Loomine" ja "Aastaajad", Wolfgang Amadeus Mozarti "Reekviem", Gioachino Rossini "Stabat Mater") ja kammermuusikaklassikaga. Ta on laulnud mitmes linnas Saksamaal ja aastal 1922 Pariisis.

Ta töötas aastatel 1919–1926 Tallinna Konservatooriumis lauluõppejõuna, tema õpilaseks oli Marta Rungi.

Ta läks aastal 1939 Saksamaale, hiljem USA-sse, kus ta ka suri.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Mihkel Lüdig, neil oli kaks poega, poeg Peeter Paul Lüdig oli pianist, organist ja dirigent.

## Viited

## Kirjandus
*

## Välislingid
*
Esiliiga B 2014

**Esiliiga B 2014** on Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga, Esiliiga B, 2. hooaeg, mis algas 28. veebruaril ning lõppeb 9. novembril 2014.

## Hooaja eel

## Meeskonnad

## Liigatabel

|-
|colspan="11"|**Allikas:** Eesti Jalgpalli Liit
|}

## Esiliiga B üleminekumängud

## Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu. Pärast meistrivõistluste lõppu tõusevad esiliiga B 1. ja 2. koha saanud meeskonnad järgmiseks hooajaks Esiliiga A-sse. Esiliiga B 3. koha saanud meeskond mängib Esiliiga A 8. koha saanud meeskonnaga kaks üleminekumängu, kodus ja võõrsil. Esiliiga B 9. ja 10. koht langevad järgmiseks hooajaks Teise liigasse. Esiliiga B 8. kohale jäänud meeskond mängib kaks üleminekumängu (kodus ja võõrsil) Teise liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga.

|-
|
### Hooaja 1. pool

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 style="background: #FFDFDF;"|- : 12
 
 
 
 
 

### Hooaja 2. pool

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 style="background: #DFE7FF;"|+ : -2
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

## Hooaja statistika
### Parimad väravakütid

## Auhinnad

## Vaata ka
*Meistriliiga 2014
*Esiliiga 2014
*II liiga 2014
*III liiga 2014
*IV liiga 2014

## Viited
Kärsa kõrts

**Kärsa kõrts** on Põlva maakonnas Põlva vallas Kärsa külas asuv kõrts.

Kõrts koos sellega seotud ehitistega on arvele võetud ehitismälestistena. 

## Kõrtsiga seotud ehitised
Kõrtsiga seotud ehitised on:
*Kärsa kõrtsi laut
*Kärsa kõrtsi ait-kelder
*Kärsa kõrtsi saun
*Kärsa kõrtsi kaev

## Viited

## Välislingid
*
*
*
*
*
Virokiinid

**Virokiinid** ehk **viiruste tsütokiinid** (inglise keeles *virokines*) on mitmete viiruste poolt kodeeritud valgud mis konkureerivad peremeesorganismi tsütokiinide (immuunsüsteem) või kemokiinidega. Virokiinid põhjustavad, mitmeid signaaliradu kasutades, peremeesorganismi immunosupressiooni ja toimivad immuunvastus(t)e inhibiitoritena, kas konkureerides retseptoritega, häirides tsütokiini vabastamist või sünteesi või kasutades samu geenikombinatsioone jms.

Virokiinid loetakse virulentsusfaktorite hulka ja nad on väga võimsad immunomodulaatorid.

Virokiinide liigitus ja nomenklatuur pole paigas, virokiinide suure homoloogia tõttu näiteks inimese rakkude poolt eritatud tsütokiinidega kannavad mitmed neist nimetusi milles on ühendatud viiruse lühend ja vastava tsütokiini märgis.

Käesoleval ajal teatake, et inimese IL-10- sarnast viiraalset IL-10-t (vIL-10) kodeerivad kõik herpesviirused (sh inimese tsütomegaloviirus (HCMV) ja Epsteini-Barri viirus (EBV- poolt sünteesitav BCRF1, hiljem CSIF- tsütokiini sünteesi inhibeeriv faktor *cytokine synthesis inhibitory factor*).  Epsteini-Barri viiruse IL-10 (ebvIL-10) avaldab immunosupressiivset toimet inhibeerides inimestel T-rakkude ja NK-rakkude paljunemist, makrofaagide deaktiveerimist kuid soodustasid B-rakkude paljunemist ja diferentseerumist seda tõenäoliselt selleks et segamatult paljuneda.

Termini 'virokiinid' võttis 1988. aastal kasutusele Dr Bernard Moss.

## Vaata ka
*IL-10

## Viited

## Välislingid
* Ping Ouyang, Krzysztof Rakus, Steven J. van Beurden, Adrie H. Westphal, Andrew J. Davison, Derek Gatherer ja Alain F. Vanderplasschen, IL-10 encoded by viruses: a remarkable example of independent acquisition of a cellular gene by viruses and its subsequent evolution in the viral genome, J Gen Virol, veebruar 2014,  95. väljaanne, nr 2, lk 245-262, veebiversioon (vaadatud 29.09.2014)(*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Virokine]] seisuga 29.09.2014.*
Čarnaŭčycy

**Čarnaŭčycy** (valgevene keeles *Чарнаўчыцы*, transkribeerituna **Tšarnavtšõtsõ**, poola keeles *Czarnawczyc*, ka *Czernawczyce* või *Czerniawczyce*) on küla (varem linn ja alev) Valgevenes Bresti oblasti Bresti rajoonis, Čarnaŭčycy külanõukogu halduskeskus. 2005. aastal oli seal 2402 elanikku.

Čarnaŭčycys on keskkool, raamatukogu ja klubi. Vaatamisväärsusteks on endine kreekakatoliku, praegune õigeusu kirik aastast 1733, samuti katoliku kirik (1585–1595).

## Ajalugu

Esimest korda on Čarnaŭčycyt mainitud XV sajandil, mil küla oli Wawczkiewiczite valdus. XV sajandi lõpus vahetasid Wawczkiewiczid Iliniczitega valdusi ja omanikke vahetas ka Čarnaŭčycy. XVI sajandi alguseks olid Iliniczid kogunud endale Bresti ümbrusse suured valdused, mille keskuseks oli Čarnaŭčycy. 1521. aastal sai külast alev.

1566. aastal said alevi omanikeks Radziwillid. Alevist sai selle suguvõsa residents ja krahvkonna keskus. Alevis oli Radziwillide loss, samuti ehitas see suguvõsa sinna katoliku kiriku, milles gooti stiili elemendid põimuvad renessansi omadega. Alevit läbis suur Lublini ja Vilniuse vaheline kaubatee, mis avati 1609. aastal. Alevit läbis ka mitu kohaliku tähtsusega teed. 

1718. aastal andis Poola kuningas August II Čarnaŭčycyle linnaõigused. 1777. aastal rajati linna 11 vesirattaga vesiveski. 

Poola jagamisel 1795. aastal läks Čarnaŭčycy Venemaa Keisririigi koosseisu. Ühtlasi läks asula Grabowskite valdusse. Seoses Poola ülestõusuga 1831. aastal arreteeriti kohalik vaimulik, ühtlasi anti sealne katoliku kirik Moskva patriarhaadile üle.

1919–1939 kuulus Čarnaŭčycy Poolale. 1939–1991 kuulus Nõukogude Liidu koosseisu, see üleminek tõi kaasa alevi muutmise külaks. 1987. aastal taastati tulekahjus hävinud endine kreekakatoliku kirik, ühtlasi võeti see kasutusele õigeusu kirikuna.

## Pilte

Pilt:Čarnaŭčycy._Чарнаўчыцы_(2008).jpg|Õigeusu kirik
Pilt:Čarnaŭčycy,_kaścioł_(1.08.2008).jpg|Katoliku kirik
Pilt:Čarnaŭčycy,_vulica_(1.08.2008).jpg|Čarnaŭčycy tänavavaade


## Viited

## Välislingid

*Čarnaŭčycy
Rein Mets (usutegelane)

**Rein Mets** (sündinud 4. aprillil 1951 Tallinnas) on eesti LGBT-aktivist, usutegelane ja inimõiguslane. 1988. aastast elab ta Rootsis Stockholmis.

Ta on kirjutanud publitsistikat, olnud tantsija, tantsuõpetaja ja meelelahutusprodutsent. 

Ta oli usulis-poliitilise liikumise Elu Sõna asutajaid ja 1986–1988 selle juhte.

Rein Mets elas oma viielapselise perega Tallinnas Lasnamäel, kuid ta saadeti 1988. aasta veebruaris 48-tunnise etteteatamisega Eesti NSVst välja Rootsi.

Režissöör Jaan Kolberg on teinud temast 2012. aastal dokumentaalfilmi "Jeesus, homod ja kiisud" ning ajakirjanik Einar Ellermaa kirjutanud 2019. aastal ilmunud elulooraamatu "Ülestõus. Rein Mets, Elu Sõna ja 1980ndad" (Tammerraamat).

## Viited

## Kirjandus
* Einar Ellermaa. Ülestõus. Rein Mets, Elu Sõna ja 1980ndad. Tammerraamat. 2019.

## Välislingid
* Sandra Jõgeva. Patuse pühamehe uskumatu elu. Eesti Ekspress / Areen, 9. oktoober 2019
* Galerii | Elu Sõna liikumise ühest juhtfiguurist Rein Metsast ilmus elulooraamat. ohtuleht.ee, 23. september 2019
Rässa allikad

**Rässa allikad** on kaks ohvriallikat Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Nehatu külas.

Allikad on arvele võetud arheoloogiamälestistena.

Allikad on üksteisest linnulennult u 800 m kaugusel.

## Välislingid
*
*
Anatoli Berezovoi

**Anatoli Berezovoi** (vene keeles Анатолий Николаевич Березовой; 11. aprill 1942 Enem – 20. september 2014 Moskva) oli Nõukogude Liidu kosmonaut.

Anatoli Berezovoi lõpetas 1965. aastal sõjalennukooli ja töötas seejärel lenduri ja instruktorina. Aprillis 1970 valiti ta kosmonautide ettevalmistusrühma. Ta oli 1982. aastal esimese kosmosejaama Saljut 7 lennanud aparaadi Sojuz T-5 komandör. Maale tagasi saabus ta 211 päeva hiljem.

Aastal 1982 sai ta Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse.

Anatoli Berezovoi läks erru 1992. aastal polkovniku auastmes. Aastatel 1992–1999 oli ta Venemaa kosmonautikaföderatsiooni asepresident.

## Välislingid
* Ушел из жизни Герой Советского Союза, летчик-космонавт Анатолий Николаевич Березовой
Ahti Pekkala

**Ahti Antti Johannes Pekkala** (20. detsember 1924 Haapavesi – 23. august 2014 Haapavesi) oli Soome poliitik. 

Enne poliitikasse siirdumist töötas Ahti Pekkala kindlustuse ja panganduse vallas.

Ta kuulus Soome Keskparteisse ja oli aastatel 1971–1986 partei aseesimees. Aastatel 1970–1985 oli ta Eduskunna liige, sealhulgas aastatel 1976–1978 Eduskunna esimene aseesimees ja 1978–1979 Eduskunna esimees.

Ahti Pekkala oli aastatel 1979–1986 rahandusminister kolmes valitsuses: Mauno Koivisto teises valitsuses ning Kalevi Sorsa kolmandas ja neljandas valitsuses.

Aastatel 1986–1991 oli ta Oulu lääni maavanem.

## Viited

## Välislingid
* Ahti Pekkala Eduskunna lehel
* Järelehüüe Helsingin Sanomates
Peter von Bagh

**Kari Peter Conrad von Bagh** (29. august 1943 Helsingi – 17. september 2014 Helsingi) oli soome filmiajaloolane, lavastaja, stsenarist, publitsist ja ajakirjanik.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Tunnustus
* 2013 – Antero Wareliuse auhind

## Välislingid
* Järelehüüe ajalehes Helsingin Sanomat
*
2014. aasta Läti parlamendivalimised

**2014. aasta Läti parlamendivalimised** toimusid 4. oktoobril 2014.

Kuigi eelmised parlamendivalimised toimusid Lätis alles 2011. aastal ja parlamendi ametiaeg on vastavalt põhiseadusele 4 aastat, näeb Läti põhiseadus ühtlasi ette, et erakorraliste valimiste tulemusel moodustatud parlamendi volitused kestavad ainult 3 aastat. Kuna 2011. aasta valimised olid ennetähtaegsed, tuligi 2014. aastal korraldada uued parlamendivalimised, mille tulemusena astus ametisse seimi 12. koosseis.

Valimistel osales 13 poliitilist ühendust, mis panid kokku välja 1156 kandidaati. Valimisnimekirju sai esitada 16. juulist 5. augustini 2014. Valimisteks moodustati Läti territooriumil viis valimisringkonda: Riia, Vidzeme, Latgale, Kurzeme ja Zemgale. Valimiste ajaks oli registreeritud 1 552 235 hääleõiguslikku kodanikku, kes said hääletada 953 valimisjaoskonnas Läti territooriumil ja 98 valimisjaoskonnas, mis asusid välisriikide territooriumil.

## Valimistel osalenud poliitilised jõud

Erakonna Ühtsus nimekirjas osalesid ka Reformipartei kandidaadid. Eelmistel valimistel koos erakonnaga Koosmeel valimisliidu Koosmeele Keskus moodustanud Läti Sotsialistlik Partei valimistest osa ei võtnud.

## Küsitlused

Septembri keskel tehtud küsitlus ennustas senisele valitsuskoalitsiooni juhterakonnale Ühtsus toetust 15,1%, peamisele opositsioonierakonnale Koosmeel aga toetust 19,7%. Tõenäoliseks peeti siiski senise valitsuskoalitsiooni jätkamist, sest selles osalevate erakondade toetus kokku ulatus ligi 35% ja paljude väiksemate erakondade võimalused parlamenti pääseda olid tagasihoidlikud.

Valimispäeval, 4. oktoobril tehtud lävepakuküsitluste andmetel pääses parlamenti kuus erakonda. Valitseva erakonna Ühtsus poolt hääletas 23,8% valijatest ja suurima opositsioonierakonna Koosmeel poolt 21,6% valijatest. Kolmandale kohale tuli Roheliste ja Talurahva Liit, mis sai 19,4% valijate hääled. Küsitluse järgi pääsesid seimi veel Rahvuslik Liit Kõik Läti eest! – Isamaale ja Vabadusele/LNNK (18,5%), Läti Regioonide Assotsiatsioon (6%) ja erakond Südamest Lätile (5,4%).

## Valimistulemused

2014. aasta parlamendivalimiste valimisaktiivsus oli küllaltki väike, hääletamas käis 58,80% hääleõiguslikest kodanikest. Eelmistel valimistel oli valimisaktiivsus 60,55%, seega olulist valimisaktiivsuse vähenemist võrreldes 2011. aastaga ei toimunud.

Võrreldes eelmiste valimistega kaotas kõige enam kohti valimised võitnud erakond Koosmeel, mis sai parlamendi uues koosseisus 7 kohta vähem. Kõik teised parlamenti pääsenud erakonnad parandasid eelmiste valimistega võrreldes oma tulemust. Uutest poliitilistest jõududest pääsesid seimi erakond Südamest Lätile ja Läti Regioonide Ühendus.

Valituks osutunud poliitikud:

Pärast valitsuse moodustamist pääsesid ministrite asendusliikmetena seimi järgmised poliitikud: Hosams Abu Meri, Valters Dambe, Vjačeslavs Dombrovskis, Aleksandrs Kiršteins, Janīna Kursīte, Edgars Putra, Edvards Smiltēns, Veiko Spolītis, Jānis Trupovnieks, Juris Vectirāns ja Andris Vilks.

## Viited
Syneidēsis

***Syneidesis*** (syneidêsis, συνείδησις) on mõiste, mis kreekakeelse sõnana tähendab algselt "koos teadmist", s. t. inimese käitumise vastavust ühiskondlikele normidele, mitte mingi seesmise absoluudi-sunni järgimist. *Syneidesis* võib lähtuda verbist *synoida* – teadlik olema; teadlik olema endast ja teistest. Lähedane on ladinakeelne *[[conscientia]]*. 

Eestikeelses Uues Testamendis tõlgitakse *syneidesis* südametunnistuseks.

## Vaata ka
**[[Synderesis]]*
Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä

**Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä** on soopiirkond Soomes Lapi maakonnas Savukoski vallas.

Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä on pikim Soome kohanimi.

## Välislingid
* Äteritsiputeritsipuolilautatsijänkä kaardil
Mnohopillja

**Mnohopillja** on küla Ukrainas Donetski oblastis Amvrossijivka rajoonis, 34&nbsp;km kaugusel Donetskist kagus.

Mnohopillja kõrgus merepinnast on 210 meetrit.

2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 310 inimest.

Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 29. augustil, sattus Mnohopilljas valitsusvastaste relvajõudude piiramisrõngasse valitsusvägede pataljon Donbass.

## Viited

## Välislingid
* 30. september 2014. *[[Infovastupanu]]* Три сотни "заблудившихся" вояк Путина навсегда остались под Многопольем (*vene keeles*)
Eugen Tanner

**Eugen Tanner** (kuni 1939 **Eugen Reinhold Tannebaum**; 16. detsember 1892 Tauria kubermang – 16. juuli 1960 Tallinn) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas Pärnu Gümnaasiumi. Aastal 1911 õppis ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, aastatel 1912–1916 usuteaduskonnas. Ordineeriti 16. novembril 1919 õpetajaks.

Aastatel 1919–1933 oli ta Noarootsi koguduse pastor ning aastatel 1923–1933 Saarte-Lääne praost.

## Isiklikku
Tema vend Feliks Tanner oli Eesti Panga direktor, õemees August Torma oli Eesti diplomaat.

## Viited

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Tšervonosilske

**Tšervonosilske** on küla Ukrainas Donetski oblastis Amvrossijivka rajoonis, 36,6&nbsp;km kaugusel Donetskist kagus.

Tšervonosilske kõrgus merepinnast on 158 meetrit.

2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 126 inimest.

## Välislingid
* 30. september 2014. *Liga Novosti*. В Донецкой области обнаружены тела 4 погибших украинских солдат (*vene keeles*)
Eduard August Maass

**Eduard August Maass** (ka **Maaß**) (20. aprill 1875 Tartu – 18. märts 1958 Schönburg) oli Eesti- ja Liivimaal, Venemaal, Preisimaal ning Saksamaal töötanud vaimulik. 

Mõnes allikas on tema nimena kirjas Einard August.

## Lapsepõlv ja õpingud
Eduard August sündis Tartus viielapselise pere noorima lapsena. Aastal 1888 asus perekond elama Peterburi.

Aastatel 1894–1901 õppis Eduard August Tartu Ülikoolis teoloogiat. Prooviaastal oli ta Tallinnas ja Karuse Margareeta koguduses. Ordineeriti 6. mail 1901 õpetajaks.

## Tööelu
Aastatel 1901–1903 oli ta Tallinna Jaani koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1903–1910 (teistel andmetel 1901–1910) oli ta Noarootsi Püha Katariina koguduse pastor. Aastatel 1910–1913 oli ta koolidirektor Paides.

Aastast 1913 oli ta Peterburi Anna koguduse pastor. 1918. aastal ta põgenes ning temast sai koolidirektor Võrus. Seejärel oli ta pastor Tilsitis ning aastast 1931 Ida-Preisimaal Lycki lähedal Juchas.

1945. aastal pidi Eduard August Maass taas põgenema ning ta teenis seejärel aastatel 1946–1948 Saksamaal Schönburgis.

## Eduard August Maass ja eestirootslaste ärkamisaeg
Pärast 17. oktoobri manifesti väljakuulutamist keiser Nikolai II poolt 1905. aastal hakkasid eestirootslased senisest rohkem tegelema oma keele ja kultuuri säilitamisega. Ühest pastor Maassi ja Johan Nymanni vahelisest vestlusest kasvas välja 1907. aasta 1. veebruaril Noarootsi kirikumõisas pastori ja mõisnik Wolfgang von Nocksi organiseerimisel toimunud kohtumine. Kohtumisele kogunes 40 saadikut üle suurema osa rannarootslaste asualade, et arutada rootsikeelse hariduse andmisega seotut. Kohtumisel osalenud valisid juhatajaks pastor Maassi ning sekretäriks Hans Pöhli ja sellega pandi alus ühingule *Den svenska upplysningsföreningen i Ryssland*, mis tuli aga peagi ümber nimetada Rootsi Hariduse Seltsiks (*Svenska Odlingens Vänner*).

## Isiklikku
Aastal 1902 abiellus ta Edith Ida Nelissen v. Hakeniga (5. aprill 1883 Riia – 1961).

Nende abielust sündis viis last:
* Editha Amalie (sünd. 1. juuni 1903 Noarootsis)
* Irene Gabriele Lucie Emilia (sünd. 17. juulil 1904 Noarootsis)
* Sigrid Luise Helene Ingeborg (sünd. 2. juunil 1907 Haapsalus)
* Wolfram (sünd. 23. veebruaril 1909 Haapsalus)
* Ellen Dagmar Katharina Eugenie (sünd. 10. mail 1910 Haapsalus)

## Muud
Eduard Augusti õde Gertrud Linda oli abielus Tallinna Jaani koguduse õpetaja Gottfried William August Grohmanniga.

## Viited
Peeter Paul Lüdig

**Peeter Paul Lüdig** (11. juuli 1906 Kärdla – 25. aprill 1983 Buffalo) oli eesti pianist, organist ja dirigent.

Lüdig lõpetas 1929. aastal klaveri erialal (Sigrid Antropoff-Hörschelmanni klassis) Tallinna Konservatooriumi, täiendas end Viinis ja peamiselt dirigeerimise alal Berliinis Clemens Kraussi juures. 1933. aastal lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta töötas aastatel 1929–1931 Tallinna Konservatooriumis ja aastatel 1931–1944 Estonias kontsertmeistrina, oli peamiselt operettide dirigent, esines kontsertidel Milvi Laidi, Lydia Aadre ja Eedo Karrisoo klaverisaatjana. Ta tegutses ka kontserdibüroo juures, olles Eesti solistide sagedaseks saatjaks välismaal ja saates külalissoliste Eestis. Aastatel 1938–1941 juhatas ta Tallinna Rahvaülikooli Seltsi segakoori.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale. Seal korraldas ta kontserte ja teatrietendusi ning oli aastatel 1946–1949 Geislingeni Eesti Rahvuskoondise Teatri muusikajuht. 

1949. aastast elas Ameerika Ühendriikides, kus tegutses algul Wellsville'is ja 1953. aastast Buffalos organisti, koorijuhi ja klaveriõpetajana.
Järva-Jaani Vabadussõja matmispaik

**Järva-Jaani Vabadussõja matmispaik** on Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani asulas, Järva-Jaani kirikuaias asuv Vabadussõjas langenute matmispaik koos selle kohal oleva mälestusmärgiga.

Järva-Jaani kirikuaeda on maetud:
*Eesti Vabadussõjas langenud: Ferdinand Kirsipuu, Johannes Nurklik, Jaan Okas, Karl Einmann, Johannes Kranich, Karl Pässa, Hans Edding, Aleksander Pauker, Hermann Ziegel, Oskar Laupa, Leopold Vilper
*Eesti Vabadusristi kavalerid: Johannes Kippar  (1893–1943), kolonelleitnant Julius-August Renter (1888–1973), Richard Riisberg (1900–1993)

Matmispaik on arvele võetud ajaloomälestisena.
## Viited

## Välislingid
*
Järva-Jaani Vabadussõja mälestussammas

**Järva-Jaani Vabadussõja ausammas** on ausammas Järva-Jaani alevis.

Vabadussõja ausammas avati 1929. aastal. 1941. aastal sammas purustati, okupatsiooni taandudes sammas taastati ning uuesti hävitati sammas 1949. Sammas taasavati aastal 2007.

## Viited
Kadrina kirikuaed

**Kadrina kirikuaed** on Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kadrina alevikus Kadrina kiriku ümber olev kirikuaed. 

Kirikuaias on mitmeid kultuurimälestisi :
*Arnold Friedrich Johann Knüpfferi (1777–1843) haud
*Ratasrist, 17. sajand (paas)
*Woldemar von Stackelbergi (1851–1918) hauaplats, 20. sajandi I pool (paas, graniit, raud), kes mõrvati Jõhvis bolševike poolt
*Perekond Koltsi hauaplats, 1930. aastad (paas, graniit)
*Sophie Ungern-Sternbergi (1894–1917) hauaplaat, 20. sajandi (paas)
*Perekond Rumbergi hauaansambel, 1920. aastad (graniit, raud)
*O. Hanseni hauaansambel, 20. sajandi I pool (graniit)
*Vabadussõja mälestussammas


Vabadussõja mälestussammas Kadrinas.JPG|Vabadussõja mälestussammas
Ratasrist Kadrina kiriku aias.JPG|Ratasrist kirikuaias
Prk. Rumbergi hauaansambel Kadrina kiriku kalmistul.jpg|Perekond Rumbergi hauaansambel
O.Hanseni hauaansambel Kadrina kiriku kalmistul.JPG|O. Hanseni hauaansambel
Jaan Kõue haud.jpg|Jaan Kõue haud Kadrina kalmistul

## Viited

## Välislingid

*
Gennadi Taniel

**Gennadi Taniel** (29. juuli 1940 Tallinn – 23. veebruar 2015) oli Eesti helilooja, muusik ja muusikategelane.
 
## Haridustee
Gennadi Taniel lõpetas 1960. aastal Tallinna Muusikakooli fagoti erialal õpetajate Sergei Prohhorovi ja Rein Olsperti juhendamisel ning 1966. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Villem ja Eugen Kapi kompositsiooniklassis.

## Töökäik
Gennadi Taniel töötas Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkestri kunstilise juhi ja direktorina (1967–1971) ning Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiosakonna toimetajana, Heliloojate Maja direktorina, pedagoogina ja helirežissöörina. 1971. aastast tegutses Taniel vabakutselise heliloojana. 
Ta oli Eesti Heliloojate Liidu liige alates 1977. aastast. 

## Muusikukarjäär
Gennadi Taniel mängis saksofoni Tallinna Tuletõrjujate estraadiorkestris (dirigent Rein Ploom), Tallinna Muusikakooli eksperimentaalansamblis (juhendaja Uno Naissoo), bigbändis Mickeys ning ansamblites Elektron ja Eksprompt 5. Lisaks ta musitseeris mitmes ansamblis koos Emil Laansoo, Peeter Sauli, Tiit Vartsi jt muusikutega (restoranides Gloria ja Pirita).

## Helilooming
Gennadi Taniel komponeeris muusikat paljudes žanrites, väikepaladest suurvormideni. Tema loomingu arvukaima osa moodustavad levilaulud, mida on kokku üle 400 (kirjutatud aastatel 1965–1978). Nende hulgast on populaarsemad "Koduküla, kodumaa", "Laul verelilledest", "Sind otsides" jt. 

Tekstidena kasutas Taniel põhiliselt Eesti poeetide luulet (Hando Runnel, Juhan Smuul, Arvi Siig, Juhan Viiding), aga ka omaenda tekste. Tanieli laulud on kuulunud paljude Eesti lauljate, sh Heli Läätse, Vello Orumetsa, Els Himma, Marju Kuudi, Jaak Joala ja Tõnis Mäe repertuaari, neid on salvestatud Eesti Raadios ning mitmetele kogumikplaatidele.

Levilaulude kõrval kirjutas Taniel teoseid mitmesugustele orkestrikoosseisudele, soolopillile orkestriga (sh Eesti esimene kandlekontsert), vokaalsümfoonilisi suurvorme (sh kantaadid ja oratoorium), koorimuusikat, soololaule, instrumentaalkammermuusikat (sh 4 puhkpillikvintetti ja 3 keelpillikvartetti) ning muusikat lavateostele ja filmidele. Mitmed vokaalteosed on komponeeritud Tanieli enda tekstidele. Gennadi Tanieli looming (põhiliselt soolo-, koori- ja levilaulud) on võitnud 51 auhinda loomingukonkurssidel. Tema teoseid on esitanud Urve Tauts, Teo Maiste, Eesti Rahvusmeeskoor jpt.

## Tunnustus
Gennadi Taniel pälvis ELKNÜ kirjandus- ja kunstipreemia (1978).

## Allikad
* Elulugu Eesti Muusika Infokeskuse lehel
Carlos de la Mota

**Carlos de la Mota ** (sündinud 19. oktoobril 1975 La Vegases Dominikaani Vabariigis) on Dominikaani arhitekt, näitleja ja laulja.

## Välislingid
* Página Web Oficial de Carlos de la Mota.
* Cuenta Twitter Oficial de Carlos de la Mota.
* Cuenta Instagram Oficial de Carlos de la Mota.
* Página Facebook Oficial de Carlos de la Mota.
* Canal YouTube Oficial de Carlos de la Mota.
Moosese seadus

**Moosese seadus** on judaismi seadustekogu (613 juhist) üldnimetus. 

Moosese seadus on tekkinud väga pika aja jooksul erinevate seadusekogude kokkusulatamise tulemusena ja reguleerib kõiki inimelu valdkondi: toitumine, riietumine, sõjapidamine, orjade kohtlemine, abielu ja seksuaalsus, kultus jms. Et seadusi mõista, on oluline tunda nende konteksti, st olusid, milles need seadused on tekkinud.

Minevikus oli Moosese seadus aluseks ka erinevate riikide karistusseadustikele, st neid sätteid järgiti sõna-sõnalt.