open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jeff Landry

**Jeffrey Martin Landry** (sündinud 23. detsembril 1970) on Ameerika Ühendriikide poliitik, jurist, diplomaat ja erusõjaväelane, aastast 2024 Louisiana kuberner. Ta kuulub Vabariiklikkusse Parteisse. Aastatel 2011–2013 oli ta Esindajatekoja liige ning aastatel 2016–2024 Louisiana justiitsminister.

Landry sündis St. Martinville'is Louisianas ning on lõpetanud Louisiana Ülikooli ja New Orleansi Loyola Ülikooli. Keskkoolis liitus ta osariigi rahvuskaardiga, mille liige ta oli 11 aastat. Ülikooli ajal töötas Landry politeiniku ning šerifi asetäitjana. Aastal 2007 kandideeris ta Louisiana Senatisse, kuid ei osutunud napilt valituks. Aastal 2010 valiti ta Ameerika Ühendriikide Kongressi.

Aastatel 2015 ja 2019 valiti ta Louisiana justiitsministriks. Oma ametiajal toetas Landry abordi keelustamist, palvusi riigikoolides ning vaidles kuberner John Bel Edwardsiga seksuaalvähemuste õiguste asjus. Landry võitis 2013. aasta Louisiana kubernerivalimised. Kubernerina on ta näiteks seadustanud relvade ilma loata varjatud kandmise ilma. Ta tegi riigikoolide klassiruumides kohustuslikuks kümne käsu avaliku näitamise, kuid selle keelasid kohtud viidates kiriku ja riigi lahushoidmisele.

Detsembris 2025 nimetas president Donald Trump ta Ameerika Ühendriikide erisaadikuks Taanile kuuluval Gröönimaal. In response to his appointment, Landry said he will "make Greenland part of the U.S." Ametisse nimetatud Landry teatas, et "muudab Gröönimaa osaks USA-st". Tal ei ole ametlikku diplomaadistaatust. Gröönimaa erisaadiku ametikoha tekitamise mõistsid hukka nii Taani kui Gröönimaa võimud. Taani karistusseadustiku järgi on Taani suveräänsust ohustav tegevus kriminaalne.

## Viited
Islandi peaminister

**Islandi peaminister** (islandi keeles *Forsætisráðherra Íslands*) on Islandi valitsusjuht. 

Peaministri nimetab ametisse president ning ta teostab täidesaatvat võimu koos kabinetiga, mis allub parlamendi toetusele. Alates detsembrist 2024 on Islandi peaministriks Kristrún Frostadóttir. 

1874. aastal loodi Taanis Islandi ministri ametikoht, kuid seadused sätestasid, et võimu Islandil teostab Taani kuningas läbi valitsuskabineti. 1904. aastast pidi Islandi minister olema Reykjavíki elanik ning oskama islandi keelt. Islandi Kuningriigi rajamisel moodustati Islandi peaministri ametikoht. Islandi valitsus loeb kõik Islandi ministrid alates 1904. aastast samuti Islandi peaministriteks.

Peaministri büroo asub Reykjavíkis Valitsusnõukogus (*Stjórnarráðið*), kus asub ka peaministri sekretariaat ja kus peetakse kabinetiistungeid. Peaministril on suveresidents Þingvallabær Þingvelliris. Peaministril on ka vastuvõtumaja Tjarnargatas Reykjavíkis, mis oli peaministri residents kuni 1943. aastani.

## Viited
Darja Popolitova

**Darja Popolitova** (sündinud 27. detsembril 1989 Sillamäel) on eesti ehte- ja videokunstnik. 

## Haridus
Ta on õppinud Sillamäe Vanalinna Koolis ja Narva Kunstikoolis.

Popolitova on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia (EKA) ehte- ja sepakunsti erialal professor Kadri Mälk ja ehtekunstnik Tanel Veenre juhendamisel (MA 2015, *cum laude*). Aastatel 2008–2012 õppis ta Eesti Kunstiakadeemias klaasikunsti erialal, mille lõpetas bakalaureusekraadiga. 

Õpingute käigus täiendas ta end vahetusõpingutel Bratislava Kunsti- ja Disainiakadeemias, kus õppis klaasi- ja ehtekunsti erialal S+M+L_XL professor Karol Weisslechneri juhendamisel.

## Töö ja looming
Alates 2017. aastast on Popolitova EKA kunsti ja disaini eriala doktorant (juhendajad Raivo Kelomees ja Maarit Mäkelä).

Tema loomingut iseloomustab ehtekunsti kombineerimine digitaalse meedia, videokunsti ja performatiivsusega. 

Tema teosed käsitlevad sageli taktiilsust (puuteaistingut) ja maagilisi rutiine digitaalses keskkonnas. 

### Valitud isikunäitused
* "iTouch Store" (2019, A-galerii Seif)
* "Maagiline leviala" (2020, Tallinna Linnagalerii)
* "Taktiliit on kivi, mis kõditab pilku" (2021, Hobusepea galerii)

## Isiklikku
Darja Popolitova isa on Aleksandr Popolitov (1946–2021), kes oli ka oli kunstnik, kollektsionäär, koduloouurija ning üks Sillamäe Muuseumi asutajaid ja selle varahoidja. 

## Tunnustus
* 2015 – Noor Ehe stipendiumi laureaat
* 2018 – Adamson-Ericu stipendium
* 2018 – Kultuuriministeeriumi stipendium
* 2020 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (kaasaegse ehtekunsti ja videomeediumi veenva ühendamise eest)
* 2020 – EKA teaduspublikatsiooni preemia
* 2023–2025 – Kunstnikupalk

## Viited
Dângrêk

**Dângrêk** on mäestik Kagu-Aasias, mis ulatub Kambodža ja Tai piirialadele ning piirneb lõuna pool Laosega. Mäestikus kulgeb Kambodža ja Tai vaheline riigipiir, mistõttu on piirkond poliitiliselt oluline ja seotud Kambodža-Tai piirivaidlustega, eriti Preăh Vĭhéari templi ja seda ümbritseva ala kuuluvuse küsimusega.

Mäestik on valdavalt karstiline ja metsaga kaetud ning seal elab palju eri taime- ja loomaliike, sealhulgas ka mõned endeemsed liigid, mis on olulised kohaliku looduse jaoks. Mäestiku kõrgused jäävad tavaliselt 200–700 meetri vahele, kuigi kõrgeim tipp on Phu Khi Suk, mille kõrgus on umbes 753 meetrit. Mäestik kulgeb umbes 600–700 kilomeetri pikkuselt idast läände ulatudes Ida-Laose piirilt Kagu-Kambodžasse.

Piirkonnas asuvad mitmed rahvuspargid ja looduskaitsealad, sealhulgas Tai Khao Phra Wihan, Ta Phraya ja Phu Chong–Na Yoi rahvuspargid, mis aitavad säilitada mäestiku mitmekesist looduskeskkonda.

## Viited
Preăh Vĭhéari tempel

**Preăh Vĭhéari tempel** on iidne khmeeride tempel Kambodžas Dângrêki mäestiku põhjaosas, Kambodža ja Tai piiri lähedal. Tempel asub mäe tipus umbes 600 meetri kõrgusel merepinnast.

Tempel ehitati 9.–11. sajandil Khmeeri impeeriumi ajal ja on pühendatud Šivale, hinduismis peamisele jumalale. Arhitektuurilt on tempel tüüpiline khmeeri religioosne kompleks, kus on mitmeid pühakodasid, terrassid ja kiviskulptuurid, mis peegeldavad religioosset ja kunstilist traditsiooni.

Preăh Vĭhéari tempel on ajalooliselt ja kultuuriliselt oluline Kambodžale, olles sümboliks riigi iidsele religioossele ja poliitilisele ajaloole. Samas on see olnud ka territoriaalne vaidluse objekt Kambodža ja Tai vahel, kuna tempel asub vaidlusalusel piiriäärsel alal (vt Kambodža-Tai piirivaidlus). Rahvusvaheline Kohus otsustas 1962. aastal, et tempel kuulub Kambodžale.

2008. aastal kandis UNESCO templi maailmapärandi nimistusse, mis tõi kaasa pinged Tai ja Kambodža vahel ning piiriäärsed relvakonfliktid. Tänapäeval on tempel populaarne turismiobjekt ning kultuuri- ja ajaloohuvilistele oluline sihtkoht.

## Viited

## Välislingid
*
Kyšiai

**Kyšiai**  (žemaidi *Kīšē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Dabikinė jõe kaldal, Sablauskai veehoidla ääres. Asulat läbib Alkiškiai raudteejaamast Menčiaisse viiv raudtee.

## Elanike arv


* 29 (1902)
* 89 (1923)
* 44 (1959)
* 26 (1970)
* 20 (1979)

* 9 (1989)
* 11 (2001)
* 7 (2011)
* 4 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Menčiai

**Menčiai**  (žemaidi *Mentē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Dabikinė jõe kaldal, Sablauskai veehoidla ääres. Asulasse viib Alkiškiai raudteejaamast raudteelõik. Asulasse jääb üks Leedu suuremaid lubjakivikarjääre. Seal asub ka Akmenė vabamajandustsooni kuuluv UAB "VMG Lignum construction" puitmaterjalide tehas.

Knygnešystė ajal levitasid küla elanikud leedukeelset ajakirjandust. Aastal 1904 avati külas kool, mille õpilase käest leitud leedukeelne raamat tõi kaasa kriminaaluurimise. Aastal 1905 nõudsid küla elanikud, et nende lastele leedu keelt õpetataks.

Lubjakivi hakati Menčiais kaevandama aastal 1932. Teise maailmasõja järel haldas seda algselt Akmenė ehitusmaterjalide tehas, seejärel Naujoji Akmenė ehitusmaterjalide tehas. Sinna rajati asfaltbetooni tootmise tsehh, sinna rajati raudtee. Aastal 1993 võttis kaevandamise üle AB “Kalcitas”, 1997. aastast opereerib seda AB “Naujasis kalcitas”.

## Elanike arv


* 129 (1902)
* 211 (1923)
* 327 (1959)
* 386 (1970)
* 241 (1979)

* 171 (1986)
* 169 (1989)
* 128 (2001)
* 89 (2011)
* 62 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Tônlé Sabi jõgi

**Tônlé Sab** (khmeeri keeles ទន្លេសាប, Tônlé Sab) on jõgi Kambodžas.

Jõgi voolab Tônlé Sabi järvest lõuna suunas ja suubub Mekongi jõkke Phnom Penhi linnas. Tônlé Sabi jõgi on tuntud oma erilise hüdroloogilise omaduse poolest: mussooniperioodil muudab jõgi voolusuunda ning kannab Mekongi vett tagasi järve, kuivaperioodil voolab vesi vastassuunas järvest Mekongi.

Jõe kogupikkus on ligikaudu 147 kilomeetrit.

Tônlé Sabi jõgi on Kambodža jaoks oluline, sest see ühendab Tônlé Sabi järve ja Mekongi jõge. Jõgi toetab riigi ökosüsteemi, kalandust ja põllumajandust ning on paljude kohalike kogukondade peamine elatusallikas.

Tänapäeval on Tônlé Sabi jõgi tähtis ka transpordi- ja kaubateena ning osa Phnom Penhi linna maastikust ja infrastruktuurist. Jõgi mõjutab oluliselt linna arengut ning piirkonna hooajalisi veetaseme muutusi.

Suurim ja tähtsaim jõeäärne linn on Kambodža pealinn Phnom Penh.

## Viited

## Välislingid
*
Keidai

**Keidai**  (žemaidi *Kēdā*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Dabikinė jõe kaldal.

Külas asus Keidai mõis, mille hoonetekompleks ja park on osaliselt säilinud.

Muinsuskaitse all on Keidai küla vana kalmistu. See oli kasutusel XIX sajandist XX sajandi keskpaigani. Kalmistut piirab kiviaed, säilinud on mõned hauatähised ja osa haudu on korras.

## Elanike arv


* 120 (1902)
* 128 (1923)
* 62 (1959)
* 40 (1970)
* 37 (1979)

* 15 (1989)
* 6 (2001)
* 12 (2011)
* 8 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Sablauskiai

**Sablauskiai** (žemaidi *Sablauskē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Dabikinė jõe kaldal Venta ja Naujoji Akmenė vahelise raudtee ääres. Jõel asuv Sablauskiai paisjärv jääb osaliselt Sablauskiai külla, sinna suubub Šventupyse jõgi.

Külas on algkool ja raamatukogu. Tegutseb külaselts.

XIX sajandil asus seal mõis, mille maadele küla kujunes. Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad. Kättemaksuks tapsid või pagendasid Nõukogude võimud 56 küla elanikku. Maaparandustööde tõttu asus palju ümbruskonna inimesi hävitatud üksiktaludest Sablauskiaisse elama. 1975. aastal valmis Sablauskiai paisjärv. 2004. aastal liideti Sablauskiaiga osa naaberküla Šventupiai maid.

Muinsuskaitse all on Sablauskiai vana kalmistu kompleks, kuhu kuuluvad peale kalmistu veel kolm tulpkabelit. Kalmistu ümber on kiviaed. Selle lõunaküljel asub kahest betooni valatud kividest tulbaga kahe poolega metallvärav. Säilinud on mitmed hauatähised. Esimene betoonist postamendiga tulpkabel püstitati Antanas Kiudulase raha eest 1936. aastal. Tulpkabelisse paigutati algul mitu väärtuslikku skulptuuri, mis hiljem viidi Leedu Kunstimuuseumi ja kabelisse tehti neist koopiad. Kujud läksid aga kaduma ja neid pole tänini leitud. Teine tulpkabel on puust ja valmis 1886. aastal. Ka seal asunud skulptuurid viidi 1977. aastal Leedu Kunstimuuseumi, ent erinevalt esimesest tulpkabelist on sealsed koopiad säilinud. Kolmas tulpkabel on tellistest ja selle valmistas 1911. aastal Antanas Žukauskas. Seda kaunistavad igal küljel valgeks lubjatud nišid. Sealsed skulptuurid viidi Leedu Kunstimuuseumi 1975. aastal, ent nende koopiad olid 1981. aastaks kabelist kadunud.

## Elanike arv


* 220 (1902)
* 311 (1923)
* 329 (1959)
* 324 (1970)
* 290 (1979)

* 370 (1986)
* 387 (1989)
* 477 (2001)
* 422 (2011)
* 313 (2021)


## Viited

## Välislingid

* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Kanteikiai

**Kanteikiai**  (žemaidi *Kontēkē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Dabikinė jõe kaldal Sablauskiai paisjärve ääres.

XIX sajandil asus seal mõis, mille maadele küla kujunes. Aastal 1940 kuulus mõisale 151 hektarit maad. Aastani 1973 tegutses külas algkool. Aastal 1928 püstitati Kanteikiaisse monument Leedu iseseisvusele, mille kohalikud elanikud aastal 1989 taastasid.

## Elanike arv


* 226 (1902)
* 212 (1923)
* 179 (1959)
* 144 (1970)
* 92 (1979)

* 56 (1989)
* 40 (2001)
* 32 (2011)
* 33 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Šventupiai

**Šventupiai** on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub  Šventupyse jõe ääres.

XIX sajandil asusid seal Sablauskiai mõisa talud, mille maadele moodustati ametlikult küla teise maailmasõja järel. Aastal 2004 liideti osa Šventupiai küla maid Sablauskiaiga.

## Elanike arv


* 71 (1902)
* 147 (1923)
* 60 (1959)
* 62 (1970)
* 51 (1979)

* 38 (1987)
* 28 (1989)
* 21 (2001)
* 14 (2011)
* 16 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Pašakarniai

**Pašakarniai**  (žemaidi *Pašakarnē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Asulat läbib Venta ja Naujoji Akmenė vaheline raudtee. Seal asub Naujoji Akmenė metskond.

Nõukogude perioodil kaotas küla intensiivsete maaparandustööde ja üksiktalude hävitamise tõttu suure osa oma elanikkonnast.

## Elanike arv


* 78 (1902)
* 110 (1923)
* 89 (1959)
* 107 (1970)
* 42 (1979)

* 28 (1989)
* 26 (2001)
* 15 (2011)
* 20 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Barsiukai

**Barsiukai**  (žemaidi *Barsiokā*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla tühjenes nõukogude perioodil tasahilju, kuna sealsed üksiktalud asendati põldudega.

Muinsuskaitse all on Barsiukai küla vana kalmistu. See oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. Säilinud on mitmed hauatähised.

## Elanike arv


* 40 (1902)
* 68 (1923)
* 48 (1959)
* 35 (1970)
* 48 (1979)

* 13 (1989)
* 14 (2001)
* 5 (2011)
* 4 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Padarbiai

**Padarbiai**  (žemaidi *Padarbē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla tühjenes nõukogude perioodil, kuna sealsed üksiktalud asendati maaparandustööde käigus põldudega. Padarbiai elanikud asusid siis ümber Sablauskiaisse ja Papilėsse.

## Elanike arv


* 67 (1844)
* 71 (1919)
* 88 (1923)
* 53 (1959)
* 41 (1970)

* 18 (1979)
* 9 (1989)
* 5 (2001)
* 8 (2011)
* 3 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Rudausiai

**Rudausiai**  (žemaidi *Rodausē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Šventupyse jõe ääres.

Aastal 1923 asus külas kaks mõisa. Rudausiai kannatas teise maailmasõja lahingutes rängalt.  Nõukogude perioodil liideti Rudausiaiga Girgždūčiai küla, kus tegutses aastani 1970 algkool. Rudausiai tühjenes maaparandustööde tagajärjel, kui üksiktalud asendati põldudega. Aastal 2004 liideti sellega veel likvideeritav Karaliai küla.

Muinsuskaitse all on Rudausiai vanad kalmistud. Rudausiai esimene vana kalmistu oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. See asub lagedal maal, säilinud on mitmed ristialused. Teine kalmistu oli kasutusel samal perioodil. Seal kasvavad mitmed noored puud, säilinud on üks metallist rist.

## Elanike arv


* 54 (1902)
* 141 (1923)
* 247 (1959)
* 146 (1970)
* 96 (1979)

* 41 (1989)
* 41 (2001)
* 30 (2011)
* 13 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Mergeluičiai

**Mergeluičiai**  (žemaidi *Mergeloitē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Mergeluičiai kannatas teise maailmasõja lahingutes rängalt, kui seal 1944. aastal rindejoon peatus.  Nõukogude perioodil tühjenes küla maaparandustööde tagajärjel, kui üksiktalud asendati põldudega. Sealsed elanikud asusid osalt Kruopiaisse, osalt Sablauskiaisse.

Muinsuskaitse all on Mergeluičiai vanad kalmistud. Mergeluičiai esimesel vana kalmistul kasvavad laialehised puud. Säilinud on mitmed hauatähised. Teine kalmistu oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. Seal on säilinud kaks metallist ristiga hauatähist.

## Elanike arv


* 198 (1902)
* 214 (1923)
* 135 (1959)
* 126 (1970)
* 63 (1979)

* 37 (1989)
* 29 (2001)
* 14 (2011)
* 13 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Suginčiai (Akmenė)

**Suginčiai** (žemaidi *Sogėntē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas. See asub Läti piiri ääres, Vadakste jõe kaldal.

XIX sajandil allus küla riigile ja seal oli vesiveski. Aastal 1923 asus selle alal kaks samanimelist küla, mis ühendati teise maailmasõja järel. Aastal 1949 asutati külas kaks kolhoosi, seal tegutses meierei. Aastani 1977 oli Suginčiais algkool. Aastal 2004 liideti Suginčiaiga Kerėžiai, Luokava ja Šilai külade territooriumid.

Muinsuskaitse all on Kerėžiai küla vana kalmistu. Säilinud on vana värava betoonist tulbad ja kaks puust risti. Ka on kaitse all Suginčiai küla vanad kalmistud. Suginčiai esimene vana kalmistu oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. Säilinud on haudade kohal asuvad lohud, kalmistu lõunaküljel on verstapost. Teine kalmistu oli kasutusel samal perioodil. Seal on säilinud üks graniidist postament, selle alale jäävad mõned muinaskalmed. Lisaks on kaitse all Suginčiai muinaskalmed, mis olid kasutusel V sajandist VIII sajandini. Aastal 1883 viidi seal läbi arheoloogilised uuringud, mille leiud läksid aastal 1901 Kuramaa muuseumi valdusse. Aastal 2017 uuriti läbi veel kaks hauda.

Külast idas asub Gėpaičiai metsas Kerėžiai või Luokava linnamägi ehk Lokava mägi. See oli kasutusel esimesel aastatuhandel ja teise aastatuhande alguses. Mägi sai rikutud XIX sajandi algaastatel, mil sealt kruusa kaevandati. Linnamäel on 60 meetri pikkune vallikraav, mis on 16–18 meetrit lai. Selle sügavust on raske määrata, kuna seda süvendati kruusa kaevates. Linnuse vall on 1,5 meetri kõrgune, loodes 0,5 meetri kõrgune. Linnamäe nõlvad on 20 meetrit kõrged. Linnamäge uuriti arheoloogiliselt aastal 2017, sealne kultuurikiht on 5–30 sentimeetrit paks.

## Elanike arv


* 263 (1902)
* 300 (1923)
* 246 (1959)
* 176 (1970)
* 91 (1979)

* 55 (1989)
* 65 (2001)
* 51 (2011)
* 40 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Gėpaičiai

**Gėpaičiai** (žemaidi *Giepātē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Läti piiri ääres.

Küla tühjenes nõukogude perioodil intensiivse maaparanduse ja ühepereelamute hävimise tõttu.

Muinsuskaitse all on Gėpaičiai küla vana kalmistu. See oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. Säilinud on maakividest värav ja mitmed hauatähised. Lisaks on kaitse all Gėpaičiai kalmed, mis olid kasutusel XVI sajandist XVIII sajandini. Sealne reljeef tasandati maaparandustööde käigus, ent aastal 2018 läbi viidud arheoloogilised uuringud tuvastasid, et hauad on enamasti säilinud.

Külast põhjas asub Gėpaičiai metsas Kerėžiai või Luokava linnamägi ehk Lokava mägi. See oli kasutusel esimesel aastatuhandel ja teise aastatuhande alguses. Mägi sai rikutud XIX sajandi algusaastatel, mil sealt kruusa kaevandati. Linnamäel on 60 meetri pikkune vallikraav, mis on 16–18 meetrit lai. Selle sügavust on raske määrata, kuna seda süvendati kruusa kaevates. Linnuse vall on 1,5 meetri kõrgune, loodes 0,5 meetri kõrgune. Linnamäe nõlvad on 20 meetrit kõrged. Linnamäge uuriti arheoloogiliselt aastal 2017, sealne kultuurikiht on 5–30 sentimeetrit paks.

## Elanike arv


* 118 (1923)
* 54 (1959)
* 37 (1970)
* 8 (1979)

* 1 (1989)
* 1 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Kotori loodus- ja kultuurilooline piirkond

**Kotori loodus- ja kultuurilooline piirkond** (inglise keeles *Natural and Culturo-Historical Region of Kotor*) on UNESCO maailmapärandi objekt Montenegros, mis kanti maailmapärandi nimistusse 1979. aastal. Pärandiala hõlmab Kotori vanalinna, Kotori linna kindlustusi ning Kotori lahe siseosa koos seda ümbritseva maastiku ja ajalooliste asulatega.

## Kotori vanalinn
Kotori vanalinn paikneb linnamüüride sees ning on hästi säilinud ja taastatud keskaegne linnakeskkond. Silmapaistvaimate ehitiste hulka kuulub Sveti Tripuni katedraal, mis valmis 1166. aastal ja on üks olulisemaid romaani stiilis kirikuid Aadria mere piirkonnas.

15. aprillil 1979 tabas Kotori piirkonda tugev maavärin, mis põhjustas ulatuslikke kahjustusi. Selle tõttu kanti pärandiala samal aastal ka ohustatud maailmapärandi nimekirja. Tänu ulatuslikele taastamistöödele ja rahvusvahelisele abile eemaldati Kotori piirkond ohustatud nimekirjast 2003. aastal.

## Kotori kindlustused
Kotori kindlustused moodustavad keeruka kaitseehitiste süsteemi, mille eesmärk oli kaitsta keskaegset linna. Kindlustuste hulka kuuluvad linnamüürid koos väravate ja bastionitega, mäenõlva mööda ülespoole kulgevad kaitsemüürid ning Püha Johannese kindlus (itaalia San Giovanni).

Kuigi mõned rajatised pärinevad Rooma ja Bütsantsi ajast, rajati enamik kindlustusi Veneetsia võimu ajal (1420–1797). Hilisemaid täiendusi tehti Austria perioodil. Kindlustused on maailmapärandi ala kõige olulisem ja visuaalselt silmapaistvam osa.

## Kotori piirkond ja laht
Pärandiala hõlmab ka Kotori lahe siseosa (Verige väinast ida pool) koos seda ümbritsevate mägede ja ajalooliste linnadega, sealhulgas Risan ja Perast. Samuti kuuluvad alasse kaks olulist saart: Sveti Đorđe ja Gospa od Škrpjela.

## Säilitamine ja ohud
Kuigi 1979. aasta maavärina põhjustatud kahjustused on suures osas taastatud, ohustavad Kotori loodus- ja kultuuriajaloolist piirkonda endiselt mitmed tegurid. Püsivateks looduslikeks ohtudeks on maavärinad ja erosioon.

Suuremat muret valmistab inimtegevus, eriti linnaline arendus, mis ei ole alati kooskõlas maailmapärandi säilitamise eesmärkidega. Arutelu on tekitanud ka Verige väina silla rajamise plaan, mis asendaks Kotori lahe ületamisel praegu kasutatava parvlaevaühenduse, mis on osa Aadria ranniku maanteest.

Kuigi piirkond kanti maailmapärandi nimistusse kultuuriväärtuste alusel, soovitati 2008. aasta UNESCO missiooniraportis käsitleda seda ka kultuurmaastikuna, mis võib tulevikus viia pärandiala staatuse täpsustamiseni.

## Viited

## Välislingid
*
Joe McCartin

**John Joseph "Joe" McCartin** (sündinud 24. aprillil 1939 Ballinamore'is) on Iirimaa endine Fine Gaeli poliitik, kes oli aastatel 1979–2004 Euroopa Parlamendi liige.

Ta sündis aastal 1939 Ballinamore'is (asub Leitrimi krahvkonnas) väikefarmeri pojana. Ta sai hariduse Drumbibe'i rahvuskoolis Aughnasheelanis ja Püha Patricku Kolledžis Cavani krahvkonnas. Noore talunikuna pälvis ta mitmeid riiklikke auhindu progressiivse ja tõhusa põllumajanduse eest. Ta asutas koos oma venna Tommyga ettevõtete grupi McCartin Bros; neil olid huvid teraskonstruktsioonide, rõivaste tootmise, saetööstuse, metsanduse, seakasvatuse ja piima-/veisekasvatuse valdkonnas. Neist said kiiresti Leitrimi suurimad tööandjad.

Ta oli aastatel 1979–2004 Euroopa Parlamendi liige; Euroopa Parlamendis kuulus ta Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni.

## Isiklikku
Ta abiellus aastal 1972 Ann Clarke'iga; neile sündis kaks last.

## Välislingid
* Joe McCartin Euroopa Parlamendi kodulehel
Charlotte Amalie

**Charlotte Amalie** on USA Neitsisaarte pealinn ja suurim linn. Asub Saint Thomasi saarel.

Tänapäeva linna alal oli mereröövlite peatuskoht. 17. sajandi lõpus hakkasid taanlased linna asukohta kindlust ehitama. Linn sai 1691. aastal nime Taani kuninganna Charlotte Amalie (1650–1714) järgi, kes oli kuningas Christian V abikaasa. 1764. aastal kuulutas Kuningas Frederick V Charlotte Amalie vabasadamaks.

Charlotte Amalie on Kariibi mere kruiisilaevade sage peatuskoht. Aastas külastab sadamalinna umbes 1,5 miljonit kruiisituristi.

2020. aastal oli linnas 8194 elanikku. Koos tiheasustusega lähipiirkondadega 14 477.


Charlotte Amalie USVI fort.JPG|Fort Christian
Charlotte Amalie Post Office.JPG|Postkontor
Charlotte Amalie, St Thomas, US Virgin Islands - panoramio (3).jpg|Linna vaade
Charlotte Amalie, St. Thomas, US Virgin Islands - panoramio (3).jpg|Fort Skytsborg


## Viited
Kontaktkoopia

**Kontaktkoopia** on kujutist kandva allika ja valgustundliku pinna kokku asetamisel ja valgustamisel tehtud tõmmis. Allikaks võib olla negatiiv või positiiv filmil või paberil.  Pimedas ruumis asetatakse säritatud ja ilmutatud film või fotopaber emulsiooniga allapoole, kokkupuutesse fotopaberiga, valgus säritatakse läbi negatiivi või paberi ja seejärel ilmutatakse paber, et saavutada lõplik tõmmis. 

Kontaktprindist saadud pilt on originaaliga sama suur, mitte ei ole projitseeritud läbi fotosuurendi.

Kuna see protsess suurenda ega vähenda kujutist, on tõmmis täpselt sama suur kui negatiivil. Kontaktkoopiaid tehakse 135-tüüpi (35mm) ja 120-tüüpi filmist, et hõlbustada piltide valimist suurendamiseks ning kataloogimiseks ja tuvastamiseks. 120-tüüpi ja suuremate filmide puhul kasutatakse lõpliku prindisuuruse määramiseks sageli kontaktkoopiaid. Kesk- ja suure formaadi fotograafias kasutatakse kontaktkoopiaid nende äärmiselt suure detailsuse poolest.

## Muud kasutusalad
Kontakttrükki kasutatakse ka fotolitograafias ja trükkplaatide tootmisel.

Filmilindile lindistatud filmide koopiad trükitakse kontaktkoopiana kas originaalist või negatiivi duplikaadist.

Kontaktsärituse protsess viitab tavaliselt filminegatiivile, mida kasutatakse koos fotopaberiga, kuid seda protsessi saab kasutada mis tahes läbipaistva või poolläbipaistva allika puhul, mida saab valgustundlikule materjalile kontakti asetada. Isegi paberil olevaid negatiive või positiive saab erinevatel eesmärkidel kasutada kontaktsärituste tegemiseks filmile ja paberile.

Arvutiekraanid ja muud elektroonilised kuvaseadmed pakuvad alternatiivset lähenemisviisi kontakttrükile. Püsivat kujutist (negatiiv, positiivfilm või diapositiiv või poolläbipaistev originaal) ei kasutata, vaid valgustundlik materjal asetatakse otse kuvaseadmele. Kuigi seda tehnikat piirab pildi kuvaseadme eraldusvõime, mis võib olla filminegatiividest palju halvem, pakub elektrooniliste kuvarite laialdane kasutamine sellele ebatavalisele kontakttrükitehnikale suurt potentsiaali.

## Viited
Sulev Jürgenson

**Sulev Jürgenson** (10. november 1947 Vastemõisa vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 31. august 2022) oli eesti poksija.

Poksi harrastas aastatel 1960–1974. Tallinna Kalevis oli tema treener Artemi Tepp; Nõukogude Läänemere laevastiku spordiklubis ja Dünamos on tema treener olnud Karl Leman ja aastatel 1967–1974 Aniss Murtazin. Poksis ka Tartu Kalevi eest. Oma 213 poksikohtumisest võitis 142.

Võitis 1972. aastal Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75 kg) esikoha ja tuli Eesti NSV meistriks. Sai aastatel 1970–1974 Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel I keskkaalus (kuni 71 kg) ja II keskkaalus (kuni 75 kg) kaks 2. kohta ja kaks 3. kohta.

1974. aasta Sõpruse auhinna sarjas kohtusid Leningradi ja Eesti NSV poksikoondis. II keskkaalus (kuni 75 kg) Eesti NSV eest poksima pidanud Gennadi Tolmatšovi (kes oli tollal ka NSV Liidu koondise liige, kuid ravis käevigastust) asendas Sulev Jürgenson, kes polnud pikemat aega põhjalikult treenida saanud. Treenimatusele vaatamata poksis ta suurepäraselt Leningradi rahvusvahelise turniiri kahekordsele võitja Vladimir Redkini vastu ja võitis oma kohtumise. 

## Tunnustus
*1962 Kilingi-Nõmme lahtise ringi parim tehnikapoksija (võitis kukk-kaalus (kuni 54 kg)  
*1963 Pärnu "Jõu" lahtise ringi parim tehnikapoksija

## Viited

## Välislingid
*Sulev Jürgensoni sporditulemused
*Profiil. Geni.com
Tulemaa tüll

**Tulemaa tüll** (*Pluvianellus socialis*) on tulemaatülllaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Tulemaa tüll on 195–215 mm pikk. Tiib on 132–142 mm pikk, nokk 14–16 mm, jookse 17–20 mm, saba 58–65 mm. Isaslind kaalub 79–102 g, emaslind 70–87 g.

Ülapool on helehall. Rind on hallikaspruun. Pea on väike ja ümmargune. Nokast silmani jookseb tume triip. Kurgualune, põsed, kõht ja küljed on valged. Silmad on roosad. Nokk on must. Lühikesed jalad on roosad. Tagumine varvas on hästi arenenud.

Noorlinnu ülapool on kuldse varjundiga. Rinnal on tumepruunid triibud. Jalad on oranžikad. Silmad on valged.

Udusulis poegade ülapool on rohekashall. Rind on kuldne. Lõuaalune ja kõht on valged.

## Levik
Pesitsevad Tšiili ja Argentina lõunaosas. Talvitavad Argentina rannikul.

Pesitsevad järvede ääres. Talvitavad lahtede, laguunide ja jõgede ääres.

## Toitumine
Pesitsusalal toituvad lülijalgsetest. Talvitusalal toituvad peamiselt surusääsklastest.

Otsivad toitu veepinnalt ja kivide alt, mõnikord kaevavad saakloomi liiva seest välja.

## Pesitsemine
Tulemaa tüllid on territoriaalsd ja pesitsevad üksikult. Territooriumit kaitsevad mõlemad vanalinnud koos. Pesitsevad maapinnal kivikestega vooderdatud lohus, mis asub vee lähedal.

Kurnas on kaks muna mõõtmetega 35 × 25 mm. Muna kaalub 11,3 g. Mune hauvad mõlemad vanemad. Vastkoorunud pojad on väga nõrgad ja kasvavad aeglaselt. Tihti sureb noorem poeg nälga. Pojad saavad lennuvõimeliseks 28–30 päeva vanuselt. Vanemad toidavad neid veel 10 päeva.

## Viited

## Välislingid
Tulemaa tüll (perekond)

**Tulemaa tüll** (*Pluvianellus*) on tulemaatülllaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonna ainus liik on tulemaa tüll (*Pluvianellus socialis*).

## Viited
Tulemaatülllased

**Tulemaatülllased** (*Pluvianellidae*) on kurvitsaliste seltsi kuuluv lindude sugukond.

Sugukonda kuulub perekond tulemaa tüll (*Pluvianellus*), mille ainus liik on tulemaa tüll (*Pluvianellus socialis*).

Tulemaa tüll paigutati varem tülllaste sugukonda, kuid hiljem selgus, et ta erineb tüllidest nii kehaehituselt kui käitumiselt. Tulemaa tülli lähimad sugulased on tuppnokad.

## Viited
Yves Rocher (kosmeetikafirma)

**Yves Rocher** on prantsuse kosmeetikaettevõte, mis keskendub looduslike ja taimsete koostisosadega nahahooldus-, juuksehooldus- ja ilutoodetele. 

Ettevõtte asutas 1959. aastal Yves Rocher La Gacillys, Prantsusmaal. Algusaastatel müüdi tooteid peamiselt postimüügi kaudu, mis võimaldas klientidel tellida kosmeetikat otse kodust. Hiljem avati jaemüügipoed ning ettevõte laienes rahvusvaheliselt.

Yves Rocher on tuntud oma keskkonnasõbraliku tegevuse poolest, sealhulgas taaskasutatavate pakendite, taimsete toorainete uurimise ja kasvatamise ning looduskaitse edendamise kaudu. Ettevõte tegutseb tänapäeval enam kui 90 riigis, pakkudes tooteid nii jaemüügis kui e-kaubanduses. Selle tooteperekond hõlmab nahahooldus-, juuksehooldus- ja lõhnaaineid ning dekoratiivkosmeetikat.

## Viited

## Välislingid
* Eestikeelne koduleht
Vello Tõnso

**Vello Tõnso** (sündinud 25. septembril 1939 Küti vallas Virumaal) on eesti spordiajakirjanik ja entsüklopedist. 

## Haridus
Ta on lõpetanud 1957. aastal Tallinna Kultuurharidusala Kooli raamatukogunduse erialal ja 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus õppis ajaloo-keeleteaduskonnas ajalugu (sh eriprogrammiga Saksamaa ajalugu). Tema diplomitöö teema oli "Saksa sõjalaevastik Inglise-Saksa suhetes enne Esimest maailmasõda" (juhendaja Helmut Piirimäe).

## Töö ja looming
Aastatel 1957–1958 töötas Tõnso Kiviõli rajooniraamatukogu juhatajana ja 1958–1961 teenis sõjaväes Saksa DV-s. 

Aastatel 1967–2009 töötas ta kirjastuses Valgus (1991. aastast AS-is Eesti Entsüklopeediakirjastus) entsüklopeedia peatoimetuse teadustoimetajana, kellena oli peaaegu "Eesti entsüklopeedia" (ENE ja EE) kirjastamise algusest kuni lõpuni üks selle teatmeteose toimetajaid; aastatel 1977–2003 oli ühtlasi sama kirjastuse ühiskonnateaduste toimetuse juhataja. Ta juhtis entsüklopeedilise teatmeteose "Olümpiamängud" (1980, 3. trükk 1982) ja "Eesti spordi biograafilise leksikoni" (2001) käsikirja trükiettevalmistust ning oli 2009–2021 Eesti spordi biograafilise leksikoni kolleegiumi liige.

Ta on olnud Eesti Spordiajakirjanike Föderatsiooni ja Ajakirjanike Liidu liige.

### Kultuuriloolised kartoteegid
Entsüklopedistina on ta eriti internetieelsel ajal ammendavate andmebaaside puudumise tõttu olnud usin faktikoguja ja kartoteegipidaja. Isikukartoteegi pidamist alustas ta filminäitlejatest ja -tegelastest. Sünnipäevade (ja ka surmadaatumite) kogumise vajadus tekkis entsüklopeediatöö kõrvalt, selleks on ta raamatukogudes lehekülg-leheküljelt läbi töötanud tohutu hulga vanu ajalehti. Kümne esimese aastaga jõudis ta sel moel oma kartoteeki koguda umbes 10 000 eestlase ja 20 000 välismaalase sünni- (ja surma-) andmed. Enda kogumistöö põhjal on ta koostanud teatmeteose "Sünnipäevade kalender", mis ilmus raamatuna 1996. aastal ning täiendatud kujul "A ja O" taskuteatmiku vormis 2005. aastal. Neid allikaid on mitmed ajakirjandusväljaanded aastakümnete jooksul kasutanud oma kultuurilooliste tähtpäevakalendrite alusena. Ka tema kogutud filmiandmestik ja tema koostatud "500 küsimust filmikunstist" (1976) kuuluvad Eesti filmiloolaste seas tunnustatud andmeallikate hulka.

### Teoseid
* "500 küsimust filmikunstist" (Eesti Raamat, 1975)
* "Sünnipäevade kalender" (Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996) 
* "A ja O taskuteatmik. Sünnipäevad. Nimed. Kalender 2006" (Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2005) 
* "A ja O taskuteatmik. Maailma maad" (Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008) – üks koostajaid
* "Nobelist Oscarini" (Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2009)

## Sport
Tõnso on harrastajana tegelnud võrkpalli ja kergejõustikuga ning olnud Ajakirjanike Maja kehakultuurikollektiivi esimees.

Staažika mälumängurina on ta saanud auhinnalisi kohti nii Eesti kui ka Tallinna mälumänguvõistlustel, sealhulgas kuulunud Eesti võistkondlikuks meistriks tulnud võistkonda (2015) ja tulnud Eesti pildimälumängu meistriks (2002). 2015. aastal võitis ta Aare Sireli mälestusvõistluse. Ta on osalenud ka Vikerraadio "Mnemoturniiri" saadetes.

Ta on Eesti Mälumänguliidu auliige (2014).

## Viited
Gediminas Linas

**Gediminas Linas** (29. mai 1933 – 20. märts 2015) oli eesti poksija.

Poksi harrastas aastatel 1953–1963, võistles Jõhvi ja Tallinna Kalevi eest. Tema treenerid on olnud Raimond Turja ja Ülo Valk.

Võitis 1954. aastal Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) esikoha ja tuli Eesti NSV meistriks. Sai aastatel 1953–1962 Eesti NSV täiskasvanute meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg), II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) ja I keskkaalus (kuni 71 kg) ühe 2. kohta ja kolm 3. kohta.

## Isiklikku
Tema poeg on Kreeka-Rooma maadleja Gediminas Linas.

## Viited

## Välislingid
*Gediminas Linase sporditulemused
*Haud Tallinna Aleksander Nevski kalmistul
Mairead McGuinness

**Mairead McGuinness** (sündinud 13. juunil 1959) on Iirimaa poliitik, kes on alates 2020. aasta oktoobrist olnud Von der Leyeni esimese komisjoni finantsteenuste, finantsstabiilsuse ja kapitaliturgude liidu volinik. Ta oli Euroopa Parlamendi liige aastatel 2004–2020 ja Euroopa Parlamendi asepresident aastatel 2017–2020.

Enne oma poliitilist karjääri õppis ta põllumajandust University College Dublinis, kus ta oli esimene naine, kes selle valdkonna lõpetas. Siiski ei hakanud ta põllumajanduses tööle, vaid õppis raadio saatejuhiks ja ajakirjanikuks.

Ta oli Euroopa Parlamendi liige aastatel 2004–2020, Euroopa Parlamendis kuulus ta Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni. 2019. aastal valiti ta üle 90% häältega tagasi Euroopa Parlamendi asepresidendiks.

## Isiklikku
Ta on aastast 2014 abielus lambakasvataja Tom Duffiga. Paaril on neli last.

## Välislingid
* Mairead McGuinnessä Euroopa Parlamendi kodulehel
*
1939. aasta Euroopa meistrivõistlused poksis

**6. Euroopa meistrivõistlused poksis** olid võistlused poksis, mis peeti 18.–22. aprillil 1939 Dublinis Iirimaal. Võistluspaik oli värskelt võistluste jaoks ehitatud sisehall (inglise keeles *National Stadium*), kus oli kohti umbes 3000 pealtvaatajale. Võisteldi kaheksas kaalukategoorias.

## Osalejad
Võistlustel osales 63 võistlejat 12 maalt (11 riigist, sest Suurbritanniast olid eraldi võistkondadega nii Inglismaa kui ka Šotimaa). Vanim osaleja oli Lajos Szigeti (Ungari; sündinud 27. novembril 1906) ja noorim James Ingle (Iirimaa; sündinud 21. juulil 1921).

Eestit esindas sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) Karl Käbi, kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Harald Kanepi, keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) Anton Raadik ja raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) Martin Linnamägi. Meeskonna esindaja oli Peeter Matsov.

## Medalitabel
Kokku sai medaleid 8 maa võistlejad. Inglismaa, Läti, Soome ja Šotimaa jäid medalita.

## Punktitabel
Kokku said olümpiasüsteemi punkte kõikide maade võistlejad.

## [[Kärbeskaal (poks)|Kärbeskaal]] (kuni 112 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 50,8 kg)
7 võistlejat

## [[Kukk-kaal (poks)|Kukk-kaal]] (kuni 119 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 54 kg)
24 võistlejat

## [[Sulgkaal (poks)|Sulgkaal]] (kuni 126 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 57,2 kg)
9 võistlejat

## [[Kergekaal (poks)|Kergekaal]] (kuni 135 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 61,2 kg)
7 võistlejat

## [[Kergekeskkaal (poks)|Kergekeskkaal]] (kuni 147 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 66,7 kg)
24 võistlejat

## [[Keskkaal (poks)|Keskkaal]] (kuni 160 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 72,6 kg)
9 võistlejat

## [[Poolraskekaal (poks)|Poolraskekaal]] (kuni 175 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 79,4 kg)
8 võistlejat

## [[Raskekaal (poks)|Raskekaal]] (üle 175 [[Nael (massiühik)|naela]] ehk 79,4 kg)
8 võistlejat

## Kirjandus
*Peeter Matsov. "Dublini poksingis". Eesti Spordileht nr 5, 1. mai 1939:
**"Raadiku rekord ja meie meeste heitlusi". Lk 113–115
**"Poola teistkordne üldvõit ja medalite jagunemine". Lk 116–118
**"Kriitikat kõigile ja üldisest konkurentsist". Lk 119–120
**"Kilde ja muud euroopavõistluste taustal". Lk 121–122

## Välislingid
* ''6. European Championships - Dublin, Ireland - April 18-22 1939''. Amateur Boxing Results. Inglise keeles, vaadatud 26. detsembril 2025
Jakob Martin Muide

**Jakob Martin Muide** (ka **Rebase**; 5. mai 1865 (vkj 23. aprill) Raadi, Tartumaa – 24. jaanuar 1942 Tartu) oli eesti bibliograaf, raamatukoguhoidja, entsüklopedist ja tõlkija.

Ta õppis Soomes raamatukogundust ja töötas raamatukoguhoidjana.

Muide toimetamisel ilmus järjekorras teine eestikeelne entsüklopeedia, 1908-1909 Peter Schmidti raamatukaupluse kirjastamisel avaldatud "Hariduse sõnaraamat".

Jakob Martin Muide oli Eesti Rahva Muuseumi Arhiivraamatukogu (hilisema Eesti Kirjandusmuuseumi Arhiivraamatukogu) rajaja ja esimene juhataja, samuti Eesti Bibliograafia Asutise looja ja esimene juhataja.

Ta maeti Maarja surnuaiale Tartus Raadil 27. jaanuaril 1942.

## Välislingid
* Jakob Martin Muide, Eesti ajakirjanduse analüütilise bibliograafia andmebaas
* "Jakob Martin Muide/Rebase (Rebane) (1865-1942)", Geni
* Jakob Muide surmakuulutus, Postimees, 25. jaanuar 1942 (avaldasid õde ja vennalapsed)
Läti 2026. aasta taliolümpiamängudel

**[[Läti]]** osales **[[2026. aasta taliolümpiamängud]]el** Milanos ja Cortina d'Ampezzos. 

Koha olümpiamängudel tagas 45 sportlast, kes võistlesid 6 spordialal. Läti jäähokimeeskonda kuulus 25 sportlast.

Lätile tõi hõbemedali Elīna Ieva Bota naiste kelgutamises ja pronksmedali Roberts Krūzbergs lühirajauisutamise 1500 meetri distantsil.
Merisk (perekond)

**Merisk** (*Haematopus*) on merisklaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Meriskid on keskmise suurusega kahlajad, kes elavad peamiselt rannikul. Sulestik on must või mustvalge. Nokk on pikk ja punane. Jookse on lühike. Tagumist varast ei ole. Udusulis pojad on hallid mustade täppidega.

Perekonda kuulub 11 retsentset liiki:
*aafrika mustmerisk (*Haematopus moquini*)
*ameerika merisk (*Haematopus palliatus*)
*austraalia merisk (*Haematopus longirostris*)
*austraalia mustmerisk (*Haematopus fuliginosus*)
*chathami merisk (*Haematopus chathamensis*)
*lõuna-mustmerisk (*Haematopus ater*)
*maoori mustmerisk (*Haematopus unicolor*)
*merisk ehk harilik merisk (*Haematopus ostralegus*)
*patagoonia merisk (*Haematopus leucopodus*)
*põhja-mustmerisk (*Haematopus bachmani*)
*põldmerisk (*Haematopus finschi*)

Perekonda kuulub ka kanaari mustmerisk (*Haematopus meadewaldoi*), kes on välja surnud.

## Viited
Merisklased

**Merisklased** (*Haematopodidae*) on kurvitsaliste seltsi kuuluv lindude sugukond.

Sugukonna ainus perekond on merisk (*Haematopus*).

Meriskite lähimad sugulased on karkjalglased.

## Viited
Loukás Fourlás

**Loukás Fourlás** (kreeka keeles Λουκάς Φουρλάς; sündinud 21. augustil 1969 Limassolis) on Küprose poliitik, ta on konservatiivse partei Dimokratikós Sinagermós (DISY) liige. Ta on olnud Euroopa Parlamendi liige alates 2019. aasta juulist. Ta esindab Euroopa Parlamendis Euroopa Rahvapartei fraktsiooni.

Ta on lõpetanud Thessaloníki Aristotelese Ülikooli.

## Välislingid
* Loukás Fourlás Euroopa Parlamendi kodulehel
Kanepi kvartett

**Kanepi kvartett** oli meeskvartett, mis loodi 1875. aastal Kanepi meeskoori lauljatest.

## Liikmed
* I tenor - Hans Kann
* I, II tenor - Julius Erlemann
* II tenor - Kusta Muld
* II tenor - Adam Kudu
* I bass - Adolf Daniel
* II bass - Märt Vares

## Viited
Mari Nurk

**Mari Nurk** (sündinud 24. veebruaril 1984 Tartus) on eesti kultuurikorraldaja. Alates 1. detsembrist 2025 on Mari Nurk SA Eesti Teatri Festival Draama tegevjuht.

Õppinud Hugo Treffneri gümnaasiumis humanitaarsuunal (1999-2002). Läbinud bakalaureuseõppe Tartu Ülikoolis kirjanduse ja rahvaluule õppetoolis teatriteaduse ja kunstide erialal (2002-2007). Vahetusüliõpilasena täiendanud teatripedagoogika erialal Viini Ülikoolis (2004). Magistriõppe läbinud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias kultuurikorralduse erialal (2008-2012).

Töötanud erinevates Eesti teatrites ning vedanud turundus- ja kommunikatsioonivaldkonda NUKU teatris (2009-2011), Ugala teatris (2014-2020) ja Eesti Draamateatris (alates 2020). 

Töötanud Eesti Vabariigi Kultuuriministeeriumis avalike suhete osakonna peaspetsialistina (2011-2014). Kuulunud kommunikatsioonijuhina rahvusvahelise teatrifestivali Baltoscandal meeskonda (alates 2021). Panustanud produtsendina Euroopa kultuuripealinn Tartu 2024 põhiprogrammis publiku ette jõudnud Draamateatri hittlavastuse «Rahamaa» valmimisse (2024). 

Töö eest Viljandi Ugala teatri turundus- ja avalike suhete juhina pälvinud Eesti Teatriliidu parima haldus- ja administratiivtöötaja auhinna (2018). Auhinnatud Eesti Draamateatri kolleegipreemiaga Abi-Ants kui parim teenindav töötaja (2023).

## Viited
Eléni Stávrou

**Eléni Stávrou** (kreeka keeles *Ελένη Σταυρώ*; sündinud 4. juulil 1975 Nikosias) on Küprose poliitik. Ta on konservatiivse partei Dimokratikós Sinagermós (DISY) liige. Ta on novembrist 2022 Euroopa Parlamendi liige.

Ta õppis inglise kirjandust Ateena ülikoolis ning omandas magistrikraadi sõja- ja Vahemere uuringutes ning doktorikraadi sõjauuringutes King's College Londonis. Ta õppis ka Bar-Ilani ülikoolis (Iisraelis) ja töötas Lähis-Ida suhete spetsialistina. 

Ta hakkas poliitikas osalema Dimokratikós Sinagermóse (DISY) liikmena. Ta oli aastatel 2016–2021 Küprose parlamendi liige. Ta kandideeris 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel edutult Euroopa Parlamenti. Novembrist 2022 on ta Euroopa Parlamendi liige (Lefteris Christoforu asemel). 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel pääses ta ilusasti Euroopa Parlamenti. Euroopa Parlamendis kuulub ta Euroopa Rahvapartei (kristlike demokraatide) fraktsiooni.

## Välislingid
* Eléni Stávrou Euroopa Parlamendi kodulehel
Liam Lynch

**William Fanaghan Lynch** (iiri keeles: *Liam Ó Loingsigh*; 20. november 1892 – 10. aprill 1923) oli Iiri Vabariikliku Armee ohvitser.

Iiri vabadussõja ajal aastatel 1919–1921. Suure osa Iiri kodusõja vältel oli ta Iiri Vabariikliku Armee staabiülem. 

10. aprillil 1923 sai Lynch põgenemiskatsel raskelt haavata kui ta püüdis Lõuna-Tipperarys pääseda ümberpiiramisest Iiri Vaba Riigi vägede poolt. Sõdurid arvasid esialgu, et nad on kätte saanud Éamon de Valera kuniks Lynch ütles neile enda nime ja ameti. Ta suri samal õhtul haiglas. Lynchi järel sai staabiülemaks Frank Aiken, kes käskis 30. aprillil IRA sõjalised operatsioonid lõpetada.

## Viited
Linnutaja naiskoor

**Linnutaja naiskoor** (1880–1885) oli 1880. aastal Tallinnas asutatud naiskoor.
Naiskoori asutas C. R. Jakobsoni õde Natalie Johanson-Pärna esimese eesti naiskäsitöökooli (Tallinna Tütarlaste Käsitöökooli) juurde.
Koori juhataja oli Adolf Daniel.

## Viited
Łostówka

**Łostówka** on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Mszana Dolna vallas. Łostówka asub Mszana Dolnast vahetult idas, Limanowast umbes 19 km läänes ja Krakówist ligikaudu 44 km lõunas.

Łostówka paikneb Lääne-Beskiidides merepinnast 480–560 meetri kõrgusel.

Küla on esmamainitud 1254. aastal.

## Viited
İzmiri–Aydıni raudtee

**İzmiri–Aydıni raudtee** (türgi keeles *İzmir-Aydın Demiryolu*) on Anatoolia vanim ja Osmanite riigi vanuselt teine ​​raudtee. Briti ettevõte rajas selle mineraalide ja puuviljade (põhiliselt viigimarjade) transportimiseks Aydıni tasandikult İzmiri sadamasse.

609 km pikkust raudteed opereeris **Osmanite Raudtee Kompanii** koos İzmiri–Afyoni raudtee, İzmiri–Eğirdiri raudtee ja İzmiri–Kasaba raudteega aastast 1858 kuni aastateni 1934 või 1935, mille järel omandas raudteevõrgu riigiettevõte Türgi Riigiraudteed.

## Vaata ka
*Aleksandria–Kairo raudtee (Egiptuse ejaletis avati aastal 1856)
Jämejalg (perekond)

**Jämejalg** (*Burhinus*) on jämejalglaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonda kuulub kuus liiki:
**[[Burhinus indicus]]*
*jõgi-jämejalg (*Burhinus senegalensis*)
*jämejalg ehk harilik jämejalg (*Burhinus oedicnemus*)
*kalda-jämejalg (*Burhinus vermiculatus*)
*rand-jämejalg (*Burhinus grallarius*)
*täpik-jämejalg (*Burhinus capensis*)

## Viited
Leo XIV kuulutatud pühakud ja õndsad

**Paavst [[Leo XIV]]** on kuulutanud pühakuks 9 ja õndsaks 199 isikut, sealhulgas 6. septembril 2025 Eduard Profittlichi. Ta kuulutas 1. novembril 2025 kiriku doktoriks John Henry Newman'i.

## Pühakud

#Bartolo Longo 19. oktoober 2025
#Carlo Acutis 7. september 2025
#Ignatios Shukrallah Maloyan 19. oktoober 2025
#José Gregorio Hernández Cisneros 19. oktoober 2025
#María Carmen Rendiles Martínez 19. oktoober 2025
#Maria Troncatti 19. oktoober 2025
#Petro ToRot 19. oktoober 2025
#Pier Giorgio Frassati 7. september 2025
#Vincenza Maria Poloni 19. oktoober 2025

## Õndsad

#Bódi Mária Magdolna 6. september 2025
#Camille Costa de Beauregard 17. mai 2025
#Carmine De Palma 15. november 2025
#Eduard Profittlich 6. september 2025
#Eliswa Vakayil 8. november 2025
#Floribert Bwana Chui bin Kositi 15. juuni 2025
#Lycarion May 12. juuli 2025
#Manuel Izquierdo Izquierdo ja tema 123 kaaslast 13. detsember 2025
#Maria Krzysztofa Klomfass ja tema kaaslased 31. mai 2025
##Agata Eufemia Bönigk
##Anna Margenfeld
##Anna Pestka
##Barbara Rautenberg
##Cecylia Mischke
##Dorothea Steffen
##Jadwiga Fahl
##Klara Skibowska
##Käthe Elizabeth Müller
##Maria Abraham
##Maria Domnick
##Maria Rohwedder
##Maria Schröter
##Rosalia Angrick
#Petro Pavlo Oros 27. september 2025
#Raymond Cayré ja tema 49 kaaslast 13. detsember 2025
#Salvador Valera Parra 7. veebruar 2026
#Stanisław Kostka Streich 24. mai 2025

## Välislingid
*Katoliiklikud kanoniseerimised 2025. aastal
*Katoliiklikud kanoniseerimised 2026. aastal
Parasmaa algkool

**Parasmaa algkool** oli kool Pärnumaal Sõõrike-Parasmaa vallas Linnamaa külas. Endine koolikoht asub tänapäeval Mäekülas.

Kool asutati 1820. aastatel. Koolimaja puudumise tõttu töötas Parasmaa vallakool 1829. aastal mõisa õllepruulimise kojas. Kooli peeti ka Kiku palvemajas ning mitmes talu- ja saunahoones. Parasmaa vallakooli maja valmis 1880. aastal.

Lühikest aega tegutses samas kooliringkonnas ka 1879. aastal asutatud Parasmaa õigeusu abikool.

Õpilaste arv Parasmaa vallakoolis – 36 (1860) ning Parasmaa 4-klassilises algkoolis – 45 (1925/26), 43 (1947/48) ja 6-klassilises algkoolis – 44 (1936/37).

Parasmaa vallakooli tuntumaid õpetajaid oli aastatel 1835–1857 Jaan Ojade. Tema juures käisid koolitarkust saamas isegi Pärnumaa Enge ja Suigu valla lapsed.

Kool suleti 1972. aastal.

## Kooli koolmeistrid
* 1857–1877 Jaan Liivet
* 1879–1899 Joosep Nõmmik (oli esimeseks koolmeistriks uues koolimajas)
* 1905–1909 Karl Robert Jaaniste

## Parasmaa valla- ja algkooli tuntumaid kasvandikke
* Jaan Jaakson (k. k.)
* Madis Jaakson (majandusteadlane)
* Madis Kaabus (k. k.)
* Jaan Kikson (kodu-uurija)
* Kristjan Kikson (hiljem Hiljar Ehavald (k. k.)
* Mihkel Kikson (pedagoog)
* Juhan Kluge (hiljem Eensoo, kodu-uurija)
* Annus Lepik (kirjamees ja pedagoog)
* Oskar Levand (keemiadoktor Guami saarel)
* August Levant (hiljem Levandi, pedagoog)
* Juhan Levant (hiljem Levandi, k. k.)
* Madis Levant (hiljem Levandi, pedagoog)
* Hendrik Liivet (k. k.)
* Mart Liivet (k. k.)
* Hendrik Madisson (hiljem Rukki, k. k.)
* Jüri Madisson (pedagoog)
* Madis Nõmmik (pedagoog)
* Jaan Pitsal (hiljem Pitsalu, k. k.)
* Elmo Rukki (kodu-uurija)
* Anton Saagim (k. k.)
* Mihkel Saalom (k. k.)

## Viited

## Välislingid
* 
* Parasmaa kool 100 a. piiril
Aasta metsaputukas

**Aasta metsaputukas** on Eestis aastast 2026 putukaliigile antav aunimetus.

Eesti aasta putukaks on Eesti Maaülikool ja ajakiri Eesti Loodus seni valinud:
*2026 – suur-haavasikk *Saperda carcharias*

## Vaata ka
*Aasta putukas (Läti)

## Viited