open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Serhi Balantšuk

**Serhi Oleksandrovõtš Balantšuk** (31. märts 1975 – 7. juuli 2022) oli Ukraina jalgpallur (kaitsja), kes mängis Poltava Vorsklas, Iisraeli Maccabi Haifas ja Ukraina noortekoondises. Pärast jalgpallurikarjääri lõpetamist alustas ta juristi karjääri. Balantšuk osales Vene-Ukraina sõjas ning hukkus Bahmuti lähedal Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse.

## Biograafia
Serhi Balantšuk sündis Kiievis. Ta õppis Oboloni 170. keskkoolis, kus loodi spetsiaalne "jalgpalliklass". Oleksandr Šovkovskõi, Vladõslav Vaštšuk, Serhi Fedorov ja Gennadi Medvedev õppisid koos hiljem Ukraina jalgpallimaailmas tuntuks saanud Serhiga. Ta lõpetas kooli kuldmedaliga, võitis saksa keele ringkonnaolümpiaadi. Mängis jalgpalli Dünamo noorte jalgpalliliidus. 1992. aasta alguses debüteeris ta Dõnamo duublis, kus temast sai kiiresti üks meeskonna võtmekaitsjaid. 1993. aasta suvel oli ta lühikest aega laenul CSKA-s.

13. augustil 1995 debüteeris ta Dõnamo põhimeeskonnas matšis FK Mõkolajivi vastu, mängides 57 minutit. Samal ajal hakkas Balantšuk osalema Ukraina noorte rahvuskoondise mängudes. Ta mängis Kiievi koosseisus kokku 4 mängu ja olles kaotanud lootuse põhikoosseisu pääseda, läks ta Iisraeli, kus sõlmis lepingu Maccabi Haifaga. Kolme hooaja jooksul Iisraelis võitis ta koos klubiga riigi meistrivõistluste pronksi ja riigi karikavõistluse. Euroopa karikavõistlustel mängis ta seitsmes mängus.

1999. aasta kevadel naasis Balantšuk Kiievisse, kuid Dõnamo põhisse tal murda ei õnnestunud. Pärast mõnda aega Dõnamo reservmeeskondades mängimist läks Serhi Vorskla Poltavasse. Poltava elanike suurim õnnestumine oli toona 1999/2000 meistrivõistluste 4. koht ja osalemine UEFA karikasarjas. Serhi Balantšõk oli Vorskla põhikaitsja kolm ja pool hooaega. Balantšuki viimane klubi oli Harkivi Metalist, kus ta mängis 2003. aastal.

Pärast jalgpallurikarjääri lõppu omandas ta juristi kraadi ja asus 2004. aastal tööle oma erialal. Ta töötas LLC-s advokaadibüroo "VS and Partners" partnerina, täitis Ukraina Pankade Liidu alalise vahekohtu kohtuniku ülesandeid.

2022. aasta aprilli lõpus kutsuti ta ajateenistusse Ukraina relvajõududesse. 2022. aastal suri ta Donetski oblastis Bahmuti linna lähedal Vene suurtükiväe mürsurünnaku tagajärjel.

## Saavutused
*  Võitja Iisraeli karikavõistlused **(1)**: 1997/98
*  Iisraeli meistrivõistluste pronks **(1)**: 1998/99
*  Ukraina meistrivõistluste esiliiga võitja **(1)**: 1998/99
* *Osales [[Kiievi FK Dõnamo|Dõnamo]] ([[Ukraina jalgpallimeistrivõistlused 1995/1996: kõrgem liiga|1995/96]] "kuldsel" hooajal, kuid mängis klubis vaid 4 kohtumist, millest medali saamiseks ei piisanud.*

## Auhinnad
*  Julguse orden III järgu (2022, postuumne)&nbsp; - "isikliku julguse ja ennastsalgava tegevuse eest, mida on näidatud Ukraina riikliku suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse kaitsmisel, lojaalsuse eest Ukrainale."

## Viited

## Välislingid
*profiil transfermarkt.com lehel
Nick Bjugstad

**Nicholas Jay Bjugstad** (sündinud 17. juulil 1992 Blaine'is Minnesota osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Edmonton Oilers.

Aastatel 2010–2013 mängis Bjugstad Minnesota Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2010. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i ''draft''is 19. valikuna. 2013. aasta aprillis sõlmis ta Florida Panthersiga kolmeaastase lepingu. Seejärel osales ta Panthersi meeskonnas 2012/13. põhihooaja viimastes mängudes. Põhihooaja viimases mängus 27. aprillil 2013 lõi ta värava Tampa Bay Lightningu vastu. 2013/14 oli Bjugstadi esimene täispikk hooaeg Panthersi meeskonnas (16 väravat, 22 väravasöötu). 2014. aasta detsembris pikendas ta Panthersiga lepingut kuue aasta võrra. Tema resultatiivseim hooaeg Panthersis oli 2017/18, mil ta lõi 19 väravat ja andis 30 väravasöötu. Enim väravaid lõi ta hooajal 2014/15 (24 väravat). 6. märtsil 2018 tegi ta mängus Tampa Bay Lightningu vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.

2019. aasta veebruaris kaubeldi Bjugstad koos meeskonnakaaslase Jared McCanniga Panthersist Pittsburgh Penguinsi. Vigastuse tõttu jäi Bjugstad eemale suuremast osa hooajast 2019/20.

2020. aasta septembris kaubeldi Bjugstad Minnesota Wildi. 2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Arizona Coyotesiga. 2023. aasta märtsis kaubeldi ta Coyotesist Edmonton Oilersi.

2011. aastal võitis Bjugstad USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Ameerika Ühendriikide jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Tema onu Scott Bjugstad on endine jäähokimängija.

## Viited

## Välislingid
* Nick Bjugstad NHL.com lehel
* Nick Bjustad hockeydb.com lehel
Drew Doughty

**Drew Doughty** (sündinud 8. detsembril 1989 Londonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Los Angeles Kings.

Aastatel 2005–2008 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Guelph Storm. Hooajal 2007/08 pälvis ta liiga parimale kaitsemängijale antava Max Kaminsky Trophy.

2008. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i ''draft''is teise valikuna. Kingsi põhikoosseisu on Doughty kuulunud alates hooajast 2008/09. Debüüthooajal valiti ta uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*[[NHL All-Rookie Team]]*).

Aastatel 2012 ja 2014 on ta Kingsiga võitnud Stanley karika. Hooajal 2015/16 pälvis Doughty liigahooaja parimale kaitsemängijale antava James Norris Memorial Trophy. NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu on ta valitud hooaegadel 2015/16 ja 2017/18. NHL-i tähtede mängule on Doughty valitud viis korda (2015, 2016, 2017, 2018, 2019).

2008. aastal tuli ta Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Aastatel 2010 ja 2014 tuli Doughty Kanada jäähokikoondise koosseisus olümpiavõitjaks. 2014. aasta taliolümpiamängudel valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta koondisega hõbemedali.

## Välislingid
* Drew Doughty NHL.com lehel
* Drew Doughty hockeydb.com lehel
Ħal Saflieni hüpogeum

**Ħal Saflieni hüpogeum** (inglise keeles *Ħal Saflieni Hypogeum*; prantsuse keeles* Ipogée de Ħal Saflieni*; malta keeles *Ipoġew ta' Ħal Saflieni*) on 1980. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Maltas Malta saarel pealinnast Vallettast lõunas Raħal Ġdidi (Paola) linnas.

## Nimetus
Termin "hüpogeum" on pärit vanakreeka keelest (*υπόγειο*; 'hypogeion') ja tähendab maa-alust (pühamut). 

## Ajalugu
Maailmapärandi objekt on tohutu maa-alune ehitis, mis raiuti kivisse ja ehitati kuivmüüritises kiviplokkidega enne 2500. aastat eKr. Algselt võis see olla pühamu, kuid juba eelajaloolisel ajal sai sellest nekropol. Hinnanguliselt on sinna maetud umbes 7000 lahkunut.

Unustussevajunud ehitis avastati veehoidlat kaevates 1902. aastal. Külastusteks avati ehitis juba 1908. aastal, kui seal veel käisid arheoloogilised väljakaevamised. Hiljem on ehitis olnud korduvalt suletud uurimis-, restaureerimis- ja korrastustöödeks.

1980. aastal arvati maailmapärandisse kolm Malta objekti, nende seas ka objekt "Ħal Saflieni hüpogeum, Malta". Juunis 2014 nimetati objekt ümber nimega "Ħal Saflieni hüpogeum". 

## Kirjeldus
Ħal Saflieni hüpogeum koosneb 34 ovaalsest kambrist, mis on seotud koridoride süsteemiga. Uued seinad on laotud hiiglaslikest korallilistest lubjakiviplokkidest ilma mördita. Olulisematel ruumidel on pseudovõlve ning ustele ja akendele viitavaid nišše.

Märkimisväärne on nn Oraakli ruum, kus madala meeshäälega esitatud helid kostavad kõikides hüpogeumi ruumides ja kõik teised jäävad naaberruumides kuuldamatuks ning kõige alumine ruum, kuhu astmed lõppevad mitme meetri kõrgusel põrandapinnast.

## Pildid

Entrée hypogeum de Hal Saflieni.jpg|Sissekäik hüpogeumi.Hamelin de Guettelet, 11. aprill 2008
The Sleeping Lady, 2009.jpg|Ühest ruumist leitud "Magava esiema" kuju. Fotoː 8. oktoober 2009


## Vaata ka
* UNESCO maailmapärand Maltal

## Välislingid
* Ħal Saflieni hüpogeum, maailmapärandi objekt nr 130. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles. Vaadatud 26. aprillil 2023
Vihasoo rannaniit

**Vihasoo rannaniit** asub Lahemaa rahvuspargi kõige linnurikkamas kohas, kust avaneb vaade Eru lahe loosaartele, mis on 26 linnuliigi pesitsusala ning rändlindude peatuskoht.

## Viited
Sten Svetljakov

**Sten Svetljakov** (sündinud 6. märtsil 1989 Tartus) on eesti kultuurikorraldaja. Ta on olnud Tallinna Salme Kultuurikeskuse direktor ja asumifestivali KopliFest ellukutsuja.

## Elukäik
Ta on lõpetanud Tartu Kivilinna Gümnaasiumi 2008. aastal ja lõpetanud Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduste bakalaureusekraadiga. Ta õpib magistriõppes Tartu Ülikoolis kultuurikorraldust.

2009. aastal kolis ta Tallinna ja 2011. aastal alustas tööd Tallinna Linnavalitsuses. Linnavalitsuses töötas ta peaspetsialisti, kultuuriosakonna juhatajana ja Põhja-Tallinna vanema asetäitjana. 2018. aastal algatas ta Tallinna Linnavalitsuse toel asumifestivali KopliFest, mis on inspiratsiooni saanud kohaliku kogukonna ellu kutsutud Kopli liinide festivalilt. Esimesel kahel aastal oli ta ka festivali peakorraldaja. 2020. aastast töötas ta Tallinna Salme Kultuurikeskuse direktorina ning 2022. aasta oktoobrist juhib Tartu Linnavalitsuse kultuuriosakonda.   

## Ühiskondlik tegevus
Sten Svetljakov on MTÜ Käsikäes Ukrainlastele asutajaliige ja 31. märtsist 2022 ka juhatuse liige. Mittetulundusühing asutati koos nelja liikmega, kelleks on Elina Pähklimägi (vabakutseline näitleja ja lavastaja), Aljona Eesmaa (EKA õppejõud ja moeajakirjanik), Tuuliki Oberschneider (tegevprodutsent), Hanna-Liina Võsa (muusikalinäitleja, laulja), hiljem liitus juhatusega ka ettevõtja ja produtsent Alice Järvet. Lisaks kuulub ta Tartu Sport ja SA Tampere maja nõukogusse.

## Isiklikku
Tema elukaaslane on Lilian Kuuslap. Peres kasvab kaks poega (sündinud 2016 ja 2017).

## Tunnustus
*Kodanikuühiskonna sihtkapitali aasta tegu 2022 – Niine 2 põgenikekeskuse vabatahtlike panus
*Munitsipaalpolitsei III klassi teenetemärk «Pronksmärk»
*Maanteeameti parim koostööpartner 2019

## Välislingid
*"Teatrisseminekuks koroonatõendi võltsimine viib kuni aastaks vangi" Õhtuleht, 25. august 2021
*"Tartu linnavalitsuses alustavad tööd Salme kultuurikeskuse endine juht ja ülikooli endine kantsler" Tartu Postimees, 28. september 2022
*"Salme kultuurikeskust hakkab juhtima Sten Svetljakov" Pealinn, 4. november 2020
Harkivi ühiselamute pommitamine

**[[Harkiv]]i ühiselamutele suunatud raketirünnaku** sooritasid Venemaa relvajõud rünnakute seeriaga 17. augusti õhtul ja 18. augusti hommikul 2022. Sellest sai üks suuremaid rünnakuid Harkivile ja üks traagilisemaid öid linnas. Rünnaku tagajärjel hukkus 25 inimest, sealhulgas 11-aastane poiss. 44 inimest sai vigastada (sh 3 last).

## Taust

2022. aasta Venemaa sissetungi alguses Ukrainasse püüdsid Vene sõdurid linna vallutada, kuid see ei õnnestunud. Sellest ajast alates on Harkiv olnud peaaegu pidevate suurtükimürskude ja rakettide tule all.

## Sündmuste käik

17. augustil 2022 kell 4.30 tulistati Belgorodist mitu raketti Harkivi Slobidski ja Saltivski rajooni. Slobidski rajoonis sai tabamuse trammidepoo neljakorruseline hostel koos kõrvalasuva remonditöökoja ja naaberhoonega.

Teine raketirünnak sooritati kell 21.30 ja see hävitas kolmekorruselise hosteli Saltivski rajoonis, kus elasid kuulmispuudega inimesed. Raketirünnak põhjustas tulekahju ja hoone hävis täielikult.

## Ohvrid
Slobidski rajoonis oli tragöödia päeval teada, et hukkus kaks ja sai vigastada 18 inimest, sealhulgas kaks last. Seejärel kaevati varemete alt välja kuue inimese surnukehad. Sündmuspaigas töötas kümme tuletõrje- ja päästetehnikaüksust 40 päästjaga.

Saltivski rajoonis sai surma 19 inimest ja vigastada 22 inimest, sealhulgas 11-aastane laps.

## Reaktsioonid
### Ukraina
Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi: "Kui sa kuuled Harkivi Saltivkast, on see jälle valus. Valu kogu Ukrainale. Valu Harkivi pärast,” kirjutas ta. "Raketirünnak... Hostelile... Hoone on täielikult hävinud." President kirjeldas elanike tapmist kui "alatut ja küünilist rünnakut tsiviilisikute vastu, millel pole õigustust ja mis näitab agressori jõuetust".

Harkivi oblasti sõjaväeadministratsiooni juhi Oleh Sõnjehubovi sõnul: "Venelased ründasid jõhkralt ja sihikindlalt tsiviilelanikke. Ja nüüd levitavad nad oma niinimetatud "meedias" järjekordset võltsingut "sõjaväerajatiste" kohta. Sõjalisi rajatisi pole. Ainult tsiviilrajatised, sealjuures pensionärid ja lapsed. See on tõeline terrorism, milleks on võimelised ainult kuradid!".

### Venemaa
Venemaa kaitseministeerium kinnitas oma infotunnis raketirünnakut Harkivile. Nende versiooni kohaselt tabas ülitäpne maapealne relv välismaiste palgasõdurite ajutist baasi ja selle tulemusena "hävitati üle 90 võitleja".

## Leinamine
19. augustil kuulutati Harkivis välja lein Venemaa pommitamistes hukkunute mälestuseks.

## Viited

## Välislingid
* Ukraina: Vene ebaseaduslikud rünnakud Harkivis, Human Rights Watch
* Raketirünnak tapab Harkivis 6 tsiviilelanikku, New York Times
Ejaki keel

**Ejaki keel** on Põhja-Ameerikas, Alaska idarannikul räägitud keel, mis kuulub naa-dene keelkonda.

Viimane ejaki keelt emakeelena rääkija Marie Smith Jones suri 21. jaanuaril 2008.

Ejaki keel on aglutinatiivne ja polüsünteetiline keel.

Sõnajärg on SOV.

Ejaki keelt uuris Michael Krauss.

## Viited

## Välislingid

*The Eyak Language Project
*https://www.uaf.edu/anla/collections/eyak/about/
*https://www.alaskanativelanguages.org/eyak
*https://www.endangeredlanguages.com/lang/507
Komitee nr 2

**NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Reaktiivtehnika Erikomitee** (vene keeles Специальный комитет по реактивной технике при Совете министров СССР; alates maist 1947 **Komitee nr 2**) oli aastatel 1946–1949 eksisteerinud riigiorgan NSV Liidu Ministrite Nõukogu alluvuses. Loodi 13. mail 1946, reorganiseeriti 10. mail 1947.

Reaktiivtehnika erikomitee tegeles raketitehnika loomisega seotud probleemidega. Rakendusülesandeks oli kanderaketi loomine tuumalaengute transportimiseks tõenäolise vaenlase territooriumil asuvale sihtmärgile.

## Juhtimine
*Georgi Malenkov (esimees 1946–1947)
*Nikolai Bulganin (esimees 1947–1949)

## Erikomitee algne koosseis
*Georgi Malenkov, partei poliitbüroo liige 
*Dmitri Ustinov, relvastuse minister
*Ivan Zubovitš, sidetööstuse minister
*Nikolai Jakovlev, relvajõudude ministeeriumi suurtükiväevalitsuse ülem 
*Pjotr Kirpitšnikov, riigiplaani esimehe asetäitja
*Aksel Berg, raaditehnikateadlane
*Pjotr Goremõkin, põllumajandusmasinaehituse minister
*Ivan Serov, siseministri esimene asetäitja (vastutas šaraškade eest)
*Naum Nossovski, insenersuurtükiväe teenistuse kindralmajor

## Komitee nr 2 koosseis (mais 1947)
*Nikolai Bulganin, alates märtsist 1947 relvajõudude minister 
*Dmitri Ustinov, relvastuse minister
*Ivan Zubovitš, sidetööstuse minister
*Nikolai Jakovlev, suurtükiväe valitsuse ülem relvajõudude ministeeriumis
*Mihhail Hrunitšev, lennukitööstuse minister
*Pjotr Goremõkin, põllumajandusmasinaehituse minister
*Pjotr Paršin, masina- ja aparaadiehituse minister
*Ivan Kabanov, elektrotehnikatööstuse minister
*Ivan Serov, siseministri esimene asetäitja (vastutas šaraškade eest)
*Gennadi Aleksenko, sidetööstuse minister
*Pjotr Kirpitšnikov, riigplaani esimehe asetäitja

## Likvideerimine
28. augustil 1949 komitee nr 2 likvideeriti. Seoses sellega reaktiivtehnika edasine väljatöötamine jäi NSV Liidu Relvajõudude Ministeeriumi ülesandeks, kus ministeeriumi struktuuris loodi reaktiivrelvastuse valitsus eesotsas suurtükiväe inseneriteenistuse kindralmajori Nikolai Kuznetsoviga.

## Vaata ka
*Raketitehnika Riiklik Instituut
*NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Erikomitee

## Viited
Irpini pagulaskolonni pommitamine

6. märtsil 2022 kell 9.30–14.00 kohaliku aja järgi tulistasid Venemaa relvajõud korduvalt Irpini ristmikku, mida sajad tsiviilisikud kasutasid Kiievisse põgenemiseks. Venemaa relvajõud tapsid rünnakutes kokku kaheksa Ukraina tsiviilisikut. Human Rights Watch väitis, et Vene armee sooritas ebaseadusliku, valimatu ja ebaproportsionaalse rünnaku. Intsident oli osa Irpini ründamisest 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse.

## Sündmused
6. märtsil 2022 oli sajad tsiviilisikud maantee P30 ristmikul, Ukraina Püha Jüri õigeusu kiriku lähedal, natuke lõuna pool sillast, mille Ukraina armee oli Venemaa sissetungi takistamiseks hävitanud. Tsiviilisikud põgenesid Vene armee pealetungi eest Irpinist Kiievi poole. Silla lähedal ristmikul oli kümmekond Ukraina sõdurit, kellest mõned aitasid tsiviilisikutel pagasit ja lapsi kanda. Ukraina suurtükivägi tulistas miinipildujast umbes 180 meetri kaugusel sündmuspaigast. Pooled ei jõudnud kokkuleppele ajutise relvarahu või humanitaarkoridori osas.

The New York Timesi ajakirjanikud ja sündmuskohal viibivad vabakutselised ajakirjanikud teatasid, et Vene armee pommitas mitu tundi ristmikku, mida tsiviilisikud põgenemiseks kasutasid. Venelased tulistasid piirkonda mürskudega, kusjuures mürsud tabasid ristmikku või ümbritsevat ala iga 10 minuti järel, tappes vähemalt kaheksa tsiviilisikut, nagu teatasid Ukraina võimud. 

Ohvrite seas oli neljaliikmeline grupp, sealhulgas kaks last, kes hukkusid miinipildujarünnaku tagajärjel.

Human Rights Watchi hinnangul on võimalik, et venelased "vaatlesid" mürske, mistõttu nad teadsid, kuhu need maanduvad ja oleksid hõlpsasti võinud sihtimist ristmikult eemale suunata. Selle asemel tegelesid nad tsiviilisikute poolt kasutatava ristmiku pikaajalise pommitamisega, mis viitab nende "potentsiaalsele kergemeelsusele või tahtlikkusele". Rünnakute korduv iseloom viitab sellele, et Vene väed "rikkusid oma rahvusvahelise humanitaarõiguse järgseid kohustusi mitte korraldada valimatuid või ebaproportsionaalseid rünnakuid, mis vigastavad tsiviilelanikke, ning ei võtnud kasutusele kõiki võimalikke meetmeid, et vältida tsiviilohvreid."

## Vaata ka
* Venemaa sõjakuriteod
* Groznõi põgenikekonvoi tulistamine (1999)

## Viited
Mai 2023

**Mai 2023**, kroonika.

2023. aasta mai algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem kolmapäeval.

## [[2. mai]]
* Eestisse saabusid president Alar Karise kutsel kolmepäevasele riigivisiidile Rootsi kuningas Carl XVI Gustaf ja kuninganna Silvia.

## [[3. mai]]
*Droonirünnak Kremlile
*Tulistamine Belgradi algkoolis

## [[6. mai]]
* Charles III krooniti Westminster Abbeys Suurbritannia kuningaks.

## [[13. mai]]
* Liverpoolis toimus 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse finaal, mille võitis Loreen Rootsist.

## [[14. mai]]
* Türgis toimusid presidendi- ja parlamendivalimised.

## [[21. mai]]
* Kreekas toimusid parlamendivalimised.
* Guyanas toimus Mahdia koolitulekahju

## [[28. mai]]
* Türgis toimunud presidendivalimiste teise vooru võitis ametisolev president Recep Tayyip Erdoğan.

## [[30. mai]]
*2023. aasta 30. mai droonirünnak Moskvale

## [[31. mai]]
*Edgars Rinkēvičs valiti Seimis Läti järgmiseks presidendiks.

## Viited
Nõmmeniit

**Nõmmeniidud** on kõige hõredama ja kidurama taimestikuga aruniidud. Nõmmeniidud saavad tekkida neljal viisil: männimetsade raie tagajärjel, metsatulekahjude tagajärjel, lahtiste liivade kinnistumisel rannikul ning sisemaal või põllunduseks vähesobivad maad sööti jättes. Nõmmeniitude liivmuld on tugevalt happeline, toitainevaene ning üldiselt ebasobiv taimekasvuks. Nõmmeniitudel domineerivad psammofüüdid ehk liivataimed. Eestis leiduvad nõmmeniidud peamiselt läänesaartel, Põhja-, Loode-, ja Kagu-Eestis.  Nõmmeniidud, mis on poollooduslikud kooslused ning milles valitsevad rohttaimed (mitte puhmad), on Eestis säilinud väga vähestest fragmentides seega need kuuluvad Natura elupaigatüüpi 6270*. 

### Kuivad nõmmeniidud
Kuivad nõmmeniidu kasvukohatüüp esineb liivastel sanduritel, mere- või järvetasandikel või rannikuluidetel. Muld on keskmise sügavusega ning leetunud, põhjavesi asub sügaval ning sademetevaesel perioodil kuivavad mulla ülemised kihid läbi. Puurinde esindajaks on männid, põõsarinnet esindavad kadakad ja kibuvitsad ning rohurinde tüüpilisteks taimedeks on hõre ja tallamisõrn. 

#### Olulised kooslused
Olulisteks kooslusteks peetakse nõmm-liivatee- hobumadara kooslust, mis asub tihenenud peenliiva rannikul ning vanadel luidetel. Eestis leidub antud kooslust Hiiumaal, Saaremaal- Lääne- ja Põhja- Eestis ning harvem ka Lõuna- ja Kagu- Eestis. Tüüpilisteks taimedeks on nõmm-liivatee, hobumadar, harilik kukehari ja nõmmnelk.
Nõmmnelk kuulub Eestis ka II kaitsekategooriasse. 
 

Lamba- aruheina-nõmmtarna kooslust iseloomustab hõre taimestus sügaval asuv põhjavesi ning keskmise sügavusega leetunud mullad. Eestis leidub seda kooslust Peipsi äärsetel aladel ning Kagu-Eestis. Tüüpilisteks taimedeks on lamba-aruhein, nõmmtarn, sininukk ja nõmm-liivatee. 
Nõmm-liivatee leiab laialdaselt kasutust ravimtaimena. Tal on palavikku alandav toime ning ta vähendab tõhusalt gripivaevusi.  

Lamba- aruheina- kassikäpa kooslust võib leida keskmise paksusega leetunud liivmuldadelt ning nõmmemetsade lagendikelt. Eestis asub see kooslus tavaliselt kagus. Tüüpilisteks taimedeks on  lamba-aruhein, kassikäpp, kassiristik ja harilik karutubakas. 

Vesihalja haguheina- liiv- aruheina kooslust võib leida nõmmemetsade lagendikelt keskmise paksusega leetunud muldadelt. Eestis leidub kooslust kagus. Tüüpilisteks taimedeks on vesihaljas haguhein, liiv-aruhein, nurmnelk ja nõmmnelk.

### Niisked nõmmeniidud

Niiskeid nõmmeniidu kasvukohatüüpe võib leida laugetest nõgudest ning rabade äärealadelt. Muld on tavaliselt leetunud gleimuld ning põhjavee tase on kõrge. Puurinde esindajaks on mänd, aru- ja sookask, põõsarinnet esindavad harilik pihlakas ning paakspuu. Tähtsamaks koosluseks on kanarbiku- võnk-kastevarre kooslus, mida leidub gleistunud leetunud või leetunud gleimullal. Tüüpilisteks taimedeks on kanarbik, võnk-kastevars, pohl ja sookail.  Kanarbik leiab kasutus ravimtaimena, sest tal on rahustav ning undsoodustav toime. 

## Viited
Hugo Legzdiņš

**Hugo Legzdiņš** (7. detsember 1903 Liivimaa kubermang – 20. juuli 2004 Riia) oli läti mereväelane (allveelaevnik), mereväeohvitser. Elas 100-aastaseks.

Legzdiņš oli Läti mereväe esimese allveelaeva Ronis komandör (võeti kasutusele 1926).

## Tunnustus
*Kolme Tähe rüütliklassi orden (1937)
*Läti Mereakadeemia auprofessor
*Kolme Tähe ohvitseriklassi orden (1995)
*Auleegioni rüütliklassi orden
Paluniit

**Paluniidud** on kujunenud palumetsadest, harvem laanemetsadest, neid on ka varem põlluna kasutatud aladel. Paluniite leidub kõrgema asendiga tasandikel, lamedatel kühmudel ja künnistel. Tüüpilised on leetunud-, gleistunud leetunud- või näivleetunud saviliiv- ja liivasavimullad, harvem liivmullad liivsavil. Kooslused on võrdlemisi liigivaesed. Paluniite esineb suhteliselt väikeste laikudena Kagu-Eesti lavamaal ja Kesk-Eesti tasandikul, mujal harva. Niisked paluniidud moodustavad ülemineku soostunud niitudele. Soostunud niidud levivad liigniisketel muldadel, kus mullas on tekkinud kuni 30 cm paksune turbakiht.

## Kuiva paluniidu kasvukohatüüp

 Kuiva paluniidu relieefiks on mõhnastikud, sandurid ning harvem luidete nõlvad. Mullad on tüübilt leetunud liivamullad või saviliivmullad, mille ülakiht on perioodiliselt kuiv. Puurindes võib leida üksikuid, omavahel liitumata võraga puid, näiteks arukaski, sookaski, mände või kuuski. Mänd on Eestis levinuim puuliik, millele järgnevad kask ja kuusk. 

Põõsarinde esinemine on harv, kuid selle esindajateks võivad olla kadakas, paakspuu, lodjapuu või pajud. Neist harilik paakspuu on meie metsades kõige arvukam alusmetsa liik.

### Kuiva paluniidu taimekooslused

Tähtsamateks kuiva paluniidu kasvukohatüübi taimekooslusteks loetakse lamba-aruheina-jussheina kooslust, võnk-kastevarre kooslust, hariliku kasteheina - punase aruheina kooslust, maarjaheina - punase aruheina kooslust.

## Niiske paluniidu kasvukohatüüp

Niiske paluniidu kasvukohatüübi reljeefiks on mõhnade, sandurite või saviliivmoreenist kühmude madalamad osad või nendevahelised madalad nõod. Mullaks on gleistunud saviliivmullad, mis on enamasti ülaveest küllastunud. Puurindes kasvab üksikult soo- ja arukaski. Põõsarindes esineb paju ja paakspuud. Rohurindes ohtralt kõrrelisi ja tarnu.

### Niiske paluniidu taimekooslused

Tähtsaimaks niiske paluniidu kasvukohatüübi koosluseks loetakse tedremarana ja luht-kastevarre kooslust, kus luht-kastevars on domineerivaks liigiks ning tedremaran esineb karakteerse liigina. Tedremaranat on lihtne teistest maranatest eristada, sest taime õiel on vaid neli kroonlehte, teistel maranatel viis.

Nimetatud koosluse tüüpilisteks liikideks on veel näiteks punane aruhein, maarjahein, mitmeõiene piiphein, mugultimut, keraluga, niitluga, soo-ohakas.

## Viited
Sumõhimpromi ammoniaagileke

21. märtsil 2022 kahjustas Venemaa õhurünnak Sumõ lahingu ajal ühte Sumõhimpromi tehase ammoniaagipaaki, saastades maad 2,5 kilomeetri raadiuses, sealhulgas Novoselõtsja ja Verhnja Sõrovatka külad. Tuule suuna tõttu jäi Sumõ linn suures osas mõjutamata, hoolimata selle lähedusest lekkekohale.

## Taust
Kaks päeva enne leket väitis Venemaa riigikaitse juhtimiskeskuse juht Mihhail Mizintsev, et Ukraina natsionalistid kavandasid Sumõs libaoperatsiooni käigus keemiarünnakut. Mizintsev väitis 19. märtsil, et tehase kemikaalihoidlatesse paigutati miinid, et mürgitada elanikke Vene vägede linna tungimise korral. Ta väitis ka, et samamoodi saboteeriti keskkooli Mõkolajivi oblastis Kotljarovos.

## Leke
Esimest korda teatati lekkest 21. märtsil 2022 kohaliku aja järgi kell 4:30 Sumõhimpromi keemiatehases, mis asub Sumõ eeslinnas.

## Viited
Günther Prien

**Günther Prien** (16. jaanuar 1908 Osterfeld, Saksa keisririik  – oletatavalt 7. märts 1941 Atlandi ookean) oli saksa mereväelane (allveelaevnik), mereväeohvitser. 

Prien oli Kriegsmarine allveelaeva U-47 komandör teises maailmasõjas. Tema juhtimisel uputas U-47 üle 30 liitlaste laeva, sealhulgas 14. oktoobril 1939 Šotimaal Orkney saarestikus sadamas seisnud lahingulaeva HMS Royal Oak (hukkus 833 meremeest).

Ta suri oletatavasti 7. märtsil 1941, kui U-47 Atlandi ookeanil kadunuks jäi.

## Tunnustus
*1940 – Raudristi Rüütlirist tammelehtedega (20. oktoober 1940)

## Kajastus filmis
*Saksamaa mängufilm "U 47 – Kapitänleutnant Prien" (režissöör Harald Reinl, Günther Prieni osas Dieter Eppler; 1958).

## Välislingid
Otto Weddigen

**Otto Eduard Weddigen** (15. september 1882 Herford, Saksa keisririik  – 18. märts 1915 Põhjameri) oli saksa mereväelane (allveelaevnik), kaptenleitnant. 

Weddigen oli Kaiserliche Marine allveelaeva U-9 komandör esimeses maailmasõjas. Tema juhtimisel uputas U-9 22. septembril 1914 Põhjameres pooleteise tunni jooksul Suurbritannia kuningliku mereväe kolm soomusristlejat Aboukir', Hogue'i ja Cressy. Hukkus 1459 meremeest. 15. oktoobril lasi Weddigeni allveelaev põhja veel neljanda Briti soomusristleja Hawke'i (hukkus 525 meremeest).

1915. aasta veebruaris sai ta allveelaeva U-29 komandöriks. Ta hukkus allveelaeva pardal koos meeskonnaga sama aasta 18. märtsil, kui allveelaeva rammis Briti lahingulaev Dreadnought.

## Tunnustus
*1914 – Preisi kuningriigi kõrgeim orden Pour le Mérite (24. oktoober 1914)

## Pilte

Versenkung der britischen Panzerkreuzer CRESSY, HOGUE und ABOUKIR durch U 9 am 22. September 1914 vor der niederländischen Küste. Nach einer Originalzeichnung von Hans Bohrdt.jpg|22. septembril 1914 Põhjameres. Kunstnik Hans Bohrdt
File:Malchin, Wilhelm (1874-1942) - Nordsee, 22. IX. 1914, britische Kreuzer HOGUE, CRESSY, ABOUKIR werden vom U-Boot U9 versenkt.jpg|Wilhelm Malchini maal "Nordsee, 22. IX. 1914"
LC-USZ62-59516 (19642229688).jpg|Postkaart: Kuningliku mereväe HMS Aboukir JA HMS Hogue, mõlemad uputatud 22. septembril 1914
Почтовая открытка Капитан-лейтенант Отто Веддиген (Наш Веддиген), художник Артур Фишер.jpg|Postkaart: Otto Weddigen. Kunstnik Arthur Fischer


## Välislingid
Matija Nastasić

**Matija Nastasić** (serbia kirillitsas Матија Настасић; sündinud 28. märtsil 1993 Valjevos) on Serbia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Mallorca ja Serbia jalgpallikoondises.

Hooajal 2009/10 debüteeris ta Serbia esiliigaklubis Teleoptik.

2011. aastal liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Fiorentina. Alguses liitus ta klubi noorte võistkonnaga, kuid ta sai üsna varsti võimaluse Fiorentina põhimeeskonna juures tänu sellele, et Fiorentinal ei olnud kvaliteetseid keskkaitsjaid. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta 25. septembril 2011 mängus Bologna vastu. Hooajal 2011/12 sai Nastasić Itaalia kõrgliigas kirja 25 mängu ja kaks väravat.

2012. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Manchester City. Vahetustehingu käigus siirdus samal ajal Manchester Cityst Fiorentinasse Stefan Savić. Manchester City meeskonnas debüteeris Nastasić 18. septembril 2012 UEFA Meistrite Liiga mängus Madridi Reali vastu. Nastasić kindlustas peagi koha klubi põhikoosseisus ning valiti hooaja lõpus Manchester City hooaja parimaks noormängijaks. Hooajal 2013/14 tuli ta Manchester Cityga Inglismaa meistriks, kuid Nastasić oli suure osa hooajast vigastuse küüsis.

Hooaja 2014/15 esimeses pooles ta Manchester City põhimeeskonnas mänguaega enam praktiliselt ei saanudki. 2015. aasta jaanuaris suundus ta laenule Saksamaa kõrgliigaklubisse Schalke 04, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu.

Hooajal 2021/22 mängis Nastasić taas Fiorentinas.

2022. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Mallorcaga.

Serbia jalgpallikoondises debüteeris Nastasić 29. veebruaril 2012 mängus Küprose vastu.

## Saavutused
;Manchester City
*Premier League: 2013–14
*FA Cup: Teine koht 2012–13

## Viited
EHC Biel

**EHC Biel-Bienne** on Šveitsi jäähokiklubi, mis tegutseb kakskeelses linnas Biel/Bienne. See mängib Šveits jäähoki kõrgliigas National League.

Šveitsi kõrgliigas mängis klubi esmakordselt 1975. aastal. Klubi on tulnud Šveitsi meistriks aastatel 1978, 1981 ja 1983.

Hooaja 2012/13 esimeses pooles mängis klubis NHL-is toimunud tööseisaku tõttu NHL-i tähtmängijad Patrick Kane ja Tyler Seguin.

Klubi koduväljak asub Tissot Arenal, mis mahutab 6521 pealtvaatajat.

## Praegune koosseis
*Seisuga märts 2023*
***Väravavahid**: Simon Rytz, Harri Säteri, Joren van Pottelberghe
***Kaitsjad**: Noah Delémont, Yannick Rathgeb, Beat Forster, Noah Schneeberger, Viktor Lööv, Aleksandr Jakovenko, Robin Grossmann, Luca Christen
***Ründajad**: Ramon Tanner, Luca Cunti, Luca Hischier, Fabio Hofer, Jérémie Bärtschi, Yanick Stampfli, Jesper Olofsson, Toni Rajala, Elvis Schläpfer, Etienne Froidevaux, Riley Sheahan, Mike Künzle, Jere Sallinen, Tino Kessler, Gaëtan Haas (*[[kapten (jäähoki)|kapten]]*), Damien Brunner

## Saavutused
* **Šveitsi meister** (3): 1978, 1981, 1983
* **Šveitsi esiliiga** võitja (5): 1975, 2004, 2006, 2007, 2008

## Välislingid
* Ametlik koduleht (*saksa keeles*)
* Eliteprospects.com
2022. aasta 16. märtsi rünnak leivasabale Tšernihivis

]}] }} 

16. märtsil 2022 hukkus Venemaa rünnakus Ukrainas Tšernihivis 14 tsiviilisikut, kes ootasid leivajärjekorras.

## Taust
Ukraina linna Tšernihivi on toimunud Vene vägede rünnakud alates 24. veebruarist 2022, mil algas Venemaa sissetung Ukrainasse. Tšernihovi lahingud põhjustasid suuri tsiviilkaotusi. 3. märtsil toimus linnas pommitamine, milles hukkus 47 inimest. Vene kindralmajor Andrei Suhhovetski, tollane 41. ühendarmee ülema asetäitja, hukkus 4. märtsil, päev pärast pommitamist, olles esimene Vene kindral, kes hukkus Venemaa sissetungi ajal. 10. märtsil asus linn piiramisrõngasse, mis kestis 31. märtsini, mil Ukraina vägedel õnnestus linna piiramine lõpetada.

Lahingutegevuse jätkudes hukkus Tšernihivis rohkem tsiviilisikuid. 16. märtsil teatas Tšernihivi oblasti kuberner Vjatšeslav Tšaus, et ainuüksi sel päeval toimunud Venemaa rünnakutes Tšernihivile hukkus kokku 53 inimest.

## Rünnak
Sündmusest teatasid nii Tšaus kui ka Ameerika Ühendriikide saatkond Kiievis. Ukraina televisioonis ütles Tšaus, et rünnak mida ta kirjeldas kui pommitamist, ei olnud "esimene taoline pommitamine ega ka esimene tsiviilisikute pommitamine vaenlase poolt". USA saatkond teatas, et inimesi on "tulistatud ja tapetud". Ukrinform teatas 14 inimese surmast. Intsident juhtus umbes kell 10.00. Intsidendi ohvrid hukkusid raskekahurväe plahvatuse tagajärjel. Kõik tsiviilisikud olid relvastamata ja mõned neist elasid pommitamise üle; Tšernihivi politsei viis nad meditsiiniasutustesse.

Rünnakus hukkus Minnesotast pärit 67-aastane USA kodanik James Whitney Hill. Tšernihivi patrullpolitsei ja USA välisministeerium kinnitasid USA kodaniku surma. James, keda sotsiaalmeedias tuntakse nimega "Jimmy Hill", oli inglise keele õpetaja ja keeldus sõja algusest peale Ukrainast lahkumast, et hoolitseda oma elukaaslase eest, kelleks oli Ukraina kodanik Irõna.

## Reaktsioonid
Umbes neli tundi pärast intsidenti esitas Tšernihivi piirkonnaprokuratuur rünnaku kohta kohtuasja. Uurimist alustas ka Ukraina julgeolekuteenistuse Tšernihivi oblasti osakond.

## Vaata ka
* Tšernihivi pommitamine 3. märtsil 2022
* 2023. aasta 19. augusti raketirünnak Tšernihivile
* Sõjakuriteod Venemaa sissetungil Ukrainasse

## Viited
Tšernihivi pommitamine 3. märtsil 2022

**Tšernihivi pommitamise 3. märtsil 2022** viisib läbi Venemaa väged Tšernihivi linna piiramise ajal osana Venemaa 2022. aasta sissetungist Ukrainasse. Korraldatud õhurünnakutes hukkus 47 inimest. Amnesty International ja Human Rights Watch kirjeldasid rünnakuid sõjakuriteona.

## Rünnak
3. märtsil 2022, vahetult pärast kella 12.00, filmiti Tšernihivi elamurajoonis Vjatšeslava Tšornovila ja Kruhova tänavate moodustatud kolmnurksel avalikul väljakul alla kukkumas kuus juhitamata õhupommi. Amnesty Internationali analüüs näitas, et alla kukkus (vähemalt) kaheksa pommi. Ivana Bohuna tänava elanik Alina ütles, et kuulis enne pommide plahvatamist valju suminat.

Rünnaku film salvestati pardakaameraga. Filmis on näha kuue pommi kukkumist ja plahvatust. Teistes veebimeedias avaldati ohvrite surnukehad, ellujäänute kanderaamidel äraviimine, tuletõrjujad, kes üritasid kustutada tulekahjusid kannatada saanud peamises korterikompleksis, ning põlevaid autosid ja puid. Regionaalkuberner Vjatšeslav Tšaus ütles ajakirjanikele, et löögi sai kaks kooli.

Ukrainas sündinud USA kongresmen Victoria Spartz ütles ajakirjanikele, et tema vanaema elas lähedal asuvas hoones ja kõik aknad olid hävinud.

Samal päeval hävis mujal Tšernihivis kaks kooli (nr. 18 ja nr 21) ja 8 eramaja ning veel 7 maja sai tugevalt kannatada.

## Ohvrid
Julia Matvienko, samuti Ivana Bohuna tänava elanik, elas pommirünnaku üle peavigastusega. Tema kolm last ei saanud vigastada, kuid pidid pärast plahvatust rusude alt välja roomama. Kohalikud päästeteenistused registreerisid pommirünnakus 38 meest ja 9 naist ning 18 inimest sai vigastada.

## Uurimised
Kuna Amnesty International ei suutnud tuvastada läheduses olevat seaduslikku sõjalist sihtmärki, võib rünnak olla 2022. aasta sissetungi sõjakuritegu.

Human Rights Watch (HRW) ei leidnud ühtegi tõendit "märkimisväärse [sõjalise] sihtmärgi kohta ristmikul või selle lähedal, kui seda tabati, ... mis viitab potentsiaalselt tahtlikule või hoolimatule valimatule rünnakule". HRW kutsus üles algatama Ukraina Rahvusvahelise Kriminaalkohtu uurimist ja ÜRO uurimiskomisjoni selgitamaks, et kas tegu on sõjakuriteoga ja võtta vastutusele selle eest vastutavad inimesed. HRW uurimine hõlmas telefoniintervjuusid kolme tunnistaja ja veel kahe Tšernihivi elanikuga ning 22 video- ja 12 fotoanalüüsi. HRW küsitletud tunnistajad väitsid, et nad ei teadnud naabruses toimuvatest sõjalistest sihtmärkidest ega operatsioonidest.

Leiti pommikraater, mis vastab 500 kg kaaluvale pommile. FAB-500 pomme kasutati teadaolevalt 2022. aasta Venemaa sissetungil.

## Vaata ka
* Tšernihivi leivasaba rünnak 16. märtsil 2022
* Sõjakuriteod Venemaa 2022. aasta sissetungil Ukrainasse

## Viited
Bianca Ghelber

**Bianca Florentina Ghelber** (sünninimi **Bianca Florentina Perie**; sündinud 1. juunil 1990 Romanis) on Rumeenia vasaraheitja.

Ta on osalenud kolmedel olümpiamängudel. Pekingi olümpiamängudel 2008. aastal sai ta 16. koha, 2012. aasta Londoni olümpiamängudel 17. koha ja 2020. aasta Tōkyō olümpiamängudel sai ta kuuenda. koha.

2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis tuli ta tulemusega 72.72 Euroopa meistriks. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai ta tulemusega 72.26 kuuenda koha.

Tema isiklik rekord vasaraheites on **74.18**, mis on püstitatud suveolümpiamängudel Tōkyōs 3. augustil 2021. 

## Viited

## Välislingid
* 
*
Karl Ots (majandustegelane)

**Kaarel Ots**, ka **Karl Ots** (vene keeles Карл Мартович Отс *Karl Martovitš Ots*; 6. jaanuar 1892 Kurtna, Viru kreis, Eestimaa kubermang – 18. veebruar 1937 Tšeljabinsk) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu majandustegelane.

Ots lõpetas 1909. aastal Tallinna Raudtee Tehnikakooli. Ta osales allohvitserina esimeses maailmasõjas.

Detsembrist 1919 kuni jaanuarini 1922 oli Ots Pihkva kubermangu täitevkomitee esimees ning aastatel 1924–1930 töötas ta Torgsini esindajana Saksamaal, Tšehhoslovakkias ja Šveitsis.

Aastatel 1930–1936 oli ta Leningradis masinaehitustehase Krasnõi Putilovets (1934. aastast Kirovi tehas) direktor. Tehas alustas 1932. aastal tanki T-28 saritootmist.

1936. aastal määrati Ots Kolpinos asuva rasketööstusettevõte Ižorski Zavod direktoriks ja 1937. aastal Tšeljabinski traktoritehase ehitusülemaks.

## Tunnustus
*1932 – Lenini orden 

## Mälestuse jäädvustamine
*Tema järgi nimetati 1967. aastal tänav Novosokolnikis.

## Välislingid
*Karl Otsa ametikäik ja pilt. knowbysight.info
NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Tsiviillennunduse Peavalitsus

**NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Tsiviillennunduse Peavalitsus** (vene keeles Главное управление гражданского воздушного флота при СМ СССР) oli aastatel 1932–1964 eksisteerinud riigiorgan NSV Liidu Ministrite Nõukogu alluvuses. 

25. veebruaril 1932 likvideeriti Üleliiduline Tsiviillennunduse Ühendus ja selle baasil moodustati **NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv Tsiviillennunduse Peavalitsus**, mis 15. märtsil 1946 kujundati ümber N*SV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuvaks Tsiviillennunduse Peavalitsuseks*. Paralleelnimetusena on kasutusel olnud ka **Tsiviillennunduse Peavalitsus "Aeroflot"**, ka lihtsalt **Aeroflot**.

## Juhtimine
### Ülemad
*Abram Goltsman (1932–1933)
*Józef Unszlicht (1933–1935)
*Ivan Tkatšjov (1935–1938)
*Vassili Molokov (1938–1942)
*Fjodor Astahhov (1942–1947)
*Georgi Baidukov (1947–1949)
*Semjon Žavoronkov (1949–1957)
*Pavel Žigarev (1957–1959)
*Jevgeni Loginov (1959–1964)

### Ülema asetäitjaid
*Jaan Anvelt (1929–1935)

## Ümberkujundamine
27. juulil 1964 tsiviillennunduse peavalitsus kujundati ümber NSV Liidu Tsiviillennunduse Ministeeriumiks.
Srđan Babić

**Srđan Babić** (serbia kirillitsas Срђан Бабић; sündinud 22. aprillil 1996 Banja Lukas) on Serbia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Almería ja Serbia jalgpallikoondises.

Ta alustas jalgpalli mängimist kodulinnaklubis Banja Luka Borac. 2011. aastal liitus ta Serbia klubiga Vojvodina, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Serbia kõrgliigas hooajal 2013/14. Samal hooajal valiti ta ka Serbia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania klubiga Real Sociedad. Ta asus mängima klubi reservmeeskonnas, mis mängis Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2016/17 oli ta laenul Hispaania esiliigaklubis Reus.

2017. aasta juulis naasis ta Serbia kõrgliigasse, kui liitus Belgradi Crvena Zvezda. Hooajal 2017/18, 2018/19 ja 2019/20 tuli ta klubiga Serbia meistriks. Hooajal 2020/21 oli ta laenul Portugali kõrgliigaklubis Famalicão.

2021. aasta augustis asus ta mängima Almeríaga. Hooajal 2021/22 kindlus ta klubiga pääsu Hispaania esiliigast kõrgliigasse.

Aastatel 2012–2019 mängis Babić Serbia noortekoondistes. 2015. aastal tuli ta Serbia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Serbia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 24. septembril 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Rootsi vastu. Samal aastal kuulus ta Serbia koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Saavutused
;Vojvodina
*Serbia karikas: 2013–14
;Belgradi Crvena Zvezda
*Serbia Superliga: 2017–18, 2018–19, 2019–20
;Almería
*Segunda División: 2021–22

## Viited
Damián Suárez

**Damián Nicolás Suárez Suárez** (sündinud 27. aprillil 1988 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Botafogo ja Uruguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Defensor Sporting. Uruguay kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2007/08.

2011. aasta juunis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Sporting Gijón, kus mängis ühe hooaja. Aastatel 2012–2015 mängis ta kolm hooaega (neist kaks viimast hooaega Hispaania kõrgliigas) Elches.

Aastal 2015–2024 mängis Suárez Hispaania klubis Getafe. 2022. aasta aprillis sai Suárez enim mänge Hispaania kõrgliigas pidanud Getafe mängijaks. Getafega mängis ta Hispaania kõrgliigas kõikidel hooaegadel peale 2016/17.

2024. aasta veebruaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Botafogoga.

Aastatel 2005–2007 mängis Suárez Uruguay noortekoondistes. Uruguay rahvuskoondises tegi ta debüüdi alles 27. jaanuaril 2022 MM-i valikmängus Paraguay vastu. 34-aastaselt sai ta Uruguay koondises vanimaks debüteerinud väljakumängijaks. Enne seda kuulus see rekord Andrés Scottile, kes debüteeris Uruguay koondises 2006. aastal 30-aastaselt.

## Viited
Josh Jooris

**Joshua Jooris** (sündinud 14. juulil 1990 Burlingtonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette.

Aastatel 2010–2013 mängis ta Union College'i jäähokimeeskonnas.

2013. aastal õnnestus tal saada leping NHL-i klubiga Calgary Flames. Enne seda oli ta 2011. aastal osalenud Boston Bruinsi ja 2012. aastal Vancouver Canucksi treeninglaagrites. Hooajal 2013/14 mängis Jooris American Hockey League'is (AHL) Flamesi tütarklubis Abbotsford Heat. NHL-is debüteeris Jooris 17. oktoobril 2014 mängus Columbus Blue Jacketsi vastu ja lõi selles mängus ka oma esimese värava NHL-is. Hooaeg 2014/15 jäi Joorise NHL-i karjääri ka kõige resultatiivsemaks (12+12).

2016. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga New York Rangersiga. 12 mänguga sai Jooris liigas kirja vaid ühe värava ja ühe väravasöödu, mistõttu Rangers loobus temast. Seejärel liitus ta Arizona Coyotesiga, kus mängis kuni hooaja lõpuni. 2017. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Carolina Hurricanesiga. 2018. aasta veebruaris kaubeldi ta Greg McKeggi vastu Pittsburgh Penguinsile. Hooajal 2018/19 mängis Jooris AHL-i klubis Toronto Marlies.

2019. aasta juunis sõlmis ta lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga Lausanne HC. 2021. aasta septembris siirdus ta Genève-Servette'i.

Tema isa Mark Jooris on endine jäähokimängija, kes mängis suurema osa profikarjäärist Euroopas.

## Viited

## Välislingid
* Josh Jooris NHL.com lehel
Kiievi kaubanduskeskuse pommitamine

**Kiievi kaubanduskeskuse pommitamine** leidis aset 20. märtsil 2022 kella 22.45 paiku, kui Venemaa õhuväed ründasid Ukrainas Kiievis asuvat Retroville'i kaubanduskeskust. Osa kaubanduskeskusest koos 12-korruselise ärikeskusega hävis. Hukkus vähemalt kaheksa inimest, neist kuus olid riietatud sõjaväe värvidesse. Venemaa valitsuse teatel kasutati kaubanduskeskust kattena laskemoona, sealhulgas Ukraina mitmelasulise raketiheitja BM-21 Grad hoidmiseks ja ümberlaadimiseks.

## Taust
Venemaa relvajõud tungisid Ukrainasse 24. veebruaril 2022, alustades pealetungi Kiievi oblastisse, sisenedes Valgevenest. Järgmisel päeval algas linnas lahing.

Retroville'i kaubanduskeskuse suurus oli 120 334 kuupmeetrit, selle pindala oli 86 000 ruutmeetrit ja seal oli üle 250 kaupluse. Kaubanduskeskus valmis 2020. aasta mais. Seda haldab Leedu investeerimisettevõte BT Invest.

## Pommitamine

2022. aasta 20. märtsi õhtul pommitasid Venemaa relvajõud Ukraina pealinnas Kiievis asuvat Retroville'i kaubanduskeskust.

Ukraina päästeteenistus sai teate tulekahjust kaubanduskeskuses kell 22.48.

Kaubanduskeskus hävis suures osas, nagu ka läheduses asuvad autod, spordiklubi Sport Life ja ärikeskus. Kiievi linnapea Vitali Klõtško teatas, et lähedalasuvad hooned said tugevalt kannatada ja hukkus vähemalt kaheksa inimest.

Ärikeskuses asuv supermarketiketi Novus peakorter hävis peaaegu täielikult. Kannatada sai ka nende kaubanduskeskuses asuv lipulaev, mille laed varisesid ja mis sai muid konstruktsioonikahjustusi.

## Sihtimine
Venemaa kaitseministeerium teatas, et alustas rünnakut seetõttu, et Ukraina relvajõud kasutasid kaubanduskeskust kattena laskemoona, sealhulgas raketiheitjate BM-21 Grad hoidmiseks ja laadimiseks, ning esitas drooniga tehtud kaadreid sellest, mida ministeerium kirjeldas kui Ukraina mitmikraketiheitjat (MLRS), mis tulistas ja liikus tagasi kaubanduskeskusse, enne kui Venemaa rakett selle hävitas. Päev pärast rünnakut pidasid Ukraina võimud kinni mehe, kes nende sõnul jagas veebruari lõpus TikTokis ostukeskuse lähedal pargitud Ukraina sõjaväesõidukeid ning hoiatas ukrainlasi mitte avaldama teavet Ukraina sõjaliste liikumiste kohta.

## Vaata ka
* Raketirünnak kaubanduskeskusele Krementšukis

## Märkused

## Viited
Manor Solomon

**Manor Solomon** (heebrea keeles מנור סולומון; sündinud 24. juulil 1999 Kfar Savas) on Iisraeli jalgpallur, kes mängib rüdava või äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Fiorentina ja Iisraeli jalgpallikoondises.

Iisraeli kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2016/17 Petaẖ-Tikva Maccabi meeskonnas.

2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Ukraina kõrgliigaklubiga Donetski Šahtar. Šahtariga tuli ta neli korda Ukraina meistriks. Hooajal 2019/20 lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängudes värava Atalanta ja Manchester City vastu ning UEFA Euroopa Liiga kuueteistkümnendikfinaalis VfL Wolfsburgi vastu. Hooajal 2020/21 lõi ta Meistrite Liigas värava Madridi Reali vastu nii kodu- kui ka võõrsilväljakul.

2022. aasta juulis läks Solomon Šahtarist laenule Fulhami. Hooaja 2022/23 esimene pool jäi Solomonil põlvevigastuse tõttu suuresti vahele. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 11. veebruaril 2023 mängus Nottingham Foresti vastu.

Suvel 2023 lõppes tema leping Šahtariga ning ta liitus Inglismaa Premier League'i klubiga Tottenham Hotspur. 2024. aasta augustis läks ta sealt laenule Leeds Unitedi. Hooajal 2024/25 lõi ta Leedsi meeskonnas Inglismaa esiliigas 10 väravat. Hooaja 2025/26 esimeses pooles oli ta laenul Hispaania kõrgliigaklubis Villarreal. 2026. aasta jaanuaris läks ta laenule Fiorentinasse.

Iisraeli jalgpallikoondises debüteeris Solomon 7. septembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2020 Rahvuste Liiga mängus Šotimaa vastu.

## Saavutused
;Donetski Šahtar
*Ukarina Premjer-Liha: 2018–19, 2019–20, 2021–22
*Ukraina karikas: 2018–19
*Ukraina superkarikas: 2021
;Leeds United
*EFL Championship: 2024–25

## Viited
NSV Liidu Merelaevanduse Rahvakomissariaat

**NSV Liidu Merelaevanduse Rahvakomissariaat** (vene keeles Народный комиссариат морского флота СССР) oli aastatel 1939–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles meretranspordi korraldamisega.

Aprillis 1939 likvideeriti NSV Liidu Veetranspordi Rahvakomissariaat. Selle baasil moodustati kaks uut rahvakomissariaati, sealhulgas merelaevanduse rahvakomissariaat.

## Juhtimine
*Semjon Dukelski (1939–1942)
*Pjoyt Širšov (1942–1946)

## Ümberkujundamine
Märtsis 1946 kujundati merelaevanduse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Merelaevanduse Ministeeriumiks.
NSV Liidu Veetranspordi Rahvakomissariaat

**NSV Liidu Veetranspordi Rahvakomissariaat** (vene keeles Народный комиссариат водного транспорта СССР) oli aastatel 1931–1939 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles veetranspordi korraldamisega.

Jaanuaris 1931 reorganiseeriti NSV Liidu Teede Rahvakomissariaat. Sellest eraldati osa struktuuriüksusi, mille baasil moodustati eraldiseisev *NSV Liidu Veetranspordi Rahvakomissariaat*. 

## Juhtimine
*Nikolai Janson (1931–1934)
*Nikolai Pahhomov (1934–1938)
*Nikolai Ježov (1938–1939)

## Likvideerimine
Aprillis 1939 veetranspordi rahvakomissariaat likvideeriti. Selle baasil moodustati kaks uut rahvakomissariaati:
*NSV Liidu Merelaevanduse Rahvakomissariaat
*NSV Liidu Jõelaevanduse Rahvakomissariaat