open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
27 (Tallinna bussiliin)

**Tallinna bussiliin 27** sõidab Harkujärve küla ja Laagri aleviku vahel läbides Väike-Õismäed, Mustamäed ja Nõmmet. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel.

Liin 27 on töös iga päev, tööpäevadel valdavalt iga pooltund, tipptunni ajal kolm korda tunnis. Nädalavahetusel teenindab Tallinna Linnatranspordi AS liini sagedusega 1 või 2 korda tunnis.Väljumised 30-70 minuti tagant

## Ajalugu
Liini on pikendatud mõlemalt poolt viimase 15 aasta jooksul, seega kuigi bussiliin on märgitud kui Harkujärve–Laagri alevik, siis tegelikult sõidab buss nendest peatustest pikemalt. Bussiliini pikendati 2007. aasta 12. veebruaril esialgsest Harkujärve peatusest edasi Oja tee peatuseni, lisades 5 uut peatust Harku vallas. Samuti lisati mõlema suuna peale kokku 5 uut peatust Laagri suunal: 1. detsembril aastal 2012 pikendati teenindust Veskimöldre elamurajooni Laaniku peatuseni. Hilisem muudatus on seoses Pärnu maantee ja Veskitammi tänava ristmiku rekonstrueerimisega, kui 1. oktoobrist 2019. aastal alates ei teeninda bussiliin Harkujärve suunal enam Laagri peatust.

## Marsruut
Bussiliin 27 marsruudi pikkus suunal Harkujärve–Laagri alevik on 17,3 km 28 peatusega ning vastupidisel suunal 19,7 km, peatudes 32-s bussipeatuses. Suunal Harkujärve–Laagri alevik on marsruut järgmine: Sütemetsa tee, Kiriku tee, Järvekalda tee, Paldiski maantee, Õismäe tee, A.H.Tammsaare tee, Ehitajate tee, Pärnu maantee, Veskitammi tänav ja Möldre tee.

## Peatuste loend

### Harkujärve > Laagri alevik
* **Oja tee**
* Alasniidu tee
* Kiriku
* Harkujärve
* Lutsu
--- Harku valla ja Tallinna linna piir ---
* Järvekalda
* Järveotsa tee
* Väike-Õismäe
* Kullerkupu
* Nurmenuku
* Meistri
* Autobussikoondis
* E. Vilde tee
* Männi
* Tehnikaülikool
* Nõmme
* Võsu
* Hiiu jaam
* Salve
* Kivimäe jaam
* Laane
* Värsi
* Pääsküla jaam
* Rohula
* Pärnu maantee
* Vana-Pääsküla
* Sillaotsa
--- Tallinna linna ja Saue valla piir ---
* Rahnu
* Laagri alevik
* Turbasambla
* **Laaniku**

### Laagri alevik > Harkujärve
* **Laaniku**
* Laaniku
* Turbasambla
* Laagri alevik
* Rahnu
* Nõlvaku
* Nõlvaku
--- Saue valla ja Tallinna linna piir ---
* Vana-Pääsküla
* Pärnu maantee
* Rohula
* Pääsküla jaam
* Värsi
* Laane
* Kivimäe jaam
* Salve
* Hiiu jaam
* Võsu
* Nõmme
* Tehnikaülikool
* Männi
* E. Vilde tee
* Autobussikoondis
* Meistri
* Nurmenuku
* Kullerkupu
* Väike-Õismäe
* Järveotsa tee
* Järvekalda
--- Tallinna linna ja Harku valla piir ---
* Harkujärve
* Kiriku
* Alasniidu tee
* **Oja tee**

## Vaata ka
* Tallinna ühistranspordiliinid

## Viited


## Välislingid
* 27. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel
Evald Tordik

**Evald Tordik** (26. september 1923 Saru vald, Võrumaa – 5. jaanuar 1989 Tartu) oli eesti ooperilaulja (bass).

Ta lõpetas 1949. aastal Eesti Riikliku Teatriinstituudi ja 1958. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Aleksander Arderi lauluklassi. 

Aastatel 1950–1953 oli represseerituna Nõukogude Liidu vangilaagris.

1957. aastast kuni surmani 1989 töötas Vanemuise ooperisolistina ning 1953–1957 Eesti Raadio Segakoori solistina; töötas solistina ka TPI naiskooris (nüüdne TTÜ Akadeemiline Naiskoor) ja meeskooris Gaudeamus. Andis tihti soolokontserte koos pianist Viiva Väinmaaga. 

Evald Tordik on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.

## Looming
Kolme aastakümne vältel laulis ta 70 muusikalavastuses, sh poolesajas ooperis. Ta oli laia haardega laulja, kellel õnnestusid hästi nii koomilised kui ka süvapsühholoogilised, tõsised, põhjalikku analüüsi nõudvad rollid. Oli hinnatud solist suurvormide ettekandel, sh Mozarti "Reekviemi" esiettekanne NSV Liidus (1956; dirigent Roman Matsov), Šostakovitši XIV sümfoonia, Beethoveni "Missa solemnis" (1962, 1970) ja Bachi Missa h-moll (1968).

### Teatrirolle
* Mehis (Eugen Kapp "Tasuleegid") 1956 Estonias
* Eremiit (Carl Maria von Weber "Nõidkütt") 1957
* Vaho (Evald Aav "Vikerlased") 1958
* Voorimees Pukk (Boris Kõrver "Laanelill") 1959
* Don Alfonso (Mozart "Cosi fan tutte") 1959
* Mölder (Aleksandr Dargomõžski "Näkineid") 1960
* Vaarao (Verdi "Aida") 1961
* Mendoza (Prokofjev "Kihlus kloostris") 1962
* Vanapagan (Riho Päts "Kaval-Ants ja Vanapagan) 1962
* Tommaso (Eugen d'Albert "Madalik") 1963
* Kontšak (Borodin "Vürst Igor") 1963
* Mefisto (Gounod "Faust") 1965
* Falstaff (Nicolai "Windsori lõbusad naised") 1965
* Sparafucile (Verdi "Rigoletto") 1966
* Vana sunnitööline (Šostakovitš "Katerina Izmailova") 1966
* Ülempreester (Ojakäär "Kuningal on külm") 1967
* Kapten (Tamberg "Raudne kodu") 1967
* Kõrtsmik (Ernesaks "Tormide rand") 1967
* Vestmann (Kõrver "Mees pisuhännaga") 1968
* Zuniga (Bizet "Carmen") 1969
* Kindral (Prokofjev "Õnnemängija") 1970
* Friesner (Tubin "Barbara von Tisenhusen") 1971
* Kreon (Cherubini "Medeia") 1971
* Gremin (Tšaikovski "Jevgeni Onegin") 1973
* Rocco (Beethoven "Fidelio") 1974
* Dulcamara (Donizetti "Armujook") 1974
* Geronimo (Cimarosa "Salajane abielu") 1976
* Tšerevik (Mussorgski "Sorotšintsõ aastalaat") 1976
* Tristan (Flotow "Martha") 1976
* Basilia (Rossini "Sevilla habemeajaja") 1983
* Bartolo (Mozart "Figaro pulm") 1983
* Loots (Kangro "Ohver") 1983
* Norton (Rossini "Abieluveksel") 1984

### Filmirolle
* 1969 kirikumõisa rentnik (Kevade)

### Salvestisi
* Evald Tordik, bass (Eesti Raadio 2003; CD)

## Tunnustus
* 1967 – II preemia, Eesti NSV lauljate võistlus

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Vanemuise teatri kauaaegne ooperisolist, muusikateadlane ja õppejõud Vivian Tordik (1933). Nende lapsed on laulja Liina Tordik (1966) ning kunstnik ja restauraator Jaanus Tordik (1961).

## Välislingid
* Evald Tordiku haud
Vallo Toomet

**Vallo Toomet** (sündinud 24. veebruaril 1960 Otepääl) on eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja.

Ta lõpetas 1977. aastal Nõo Keskkooli ja 1982. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Aastatel 1991–1992 töötas ta Eesti Televisioonis reporteri ja saatejuhina, seejärel kuni 1995. aastani Reklaamitelevisioonis toimetajana. Aastatel 1995–1997 oli ta ETV uudistetoimetuse juhataja.

Ta on olnud muu hulgas TV1 ja Tallinna Sadama nõukogu liige. 2004. aastal mõisteti ta süüdi ümbrikupalkade maksmises TV1 töötajatele.

Alates 2001. aastast töötas Vallo Toomet Eesti Päevalehes; esialgu oli ta majandustoimetuse juht ja alates 2007. aastast uudistejuht. Alates aprillist 2011 märtsini 2012 oli ta Eesti Päevalehe peatoimetaja. 2012. aastal oli ta kaks kuud majandusajakirja Forbes eestikeelse väljaande peatoimetaja.. 2012. aasta lõpus sai ta Eesti Kaitseväe teavitusosakonna ülema asetäitjaks ja 2014. aastal kaitseväe peastaabi strateegilise kommunikatsiooni osakonna juhatajaks.

## Isiklikku
Tiina Toomet on Vallo Toometi abikaasa.

## Viited
Atifete Jahjaga

**Atifete Jahjaga** (sündinud 20. aprillil 1975 Gjakovës) on Kosovo politseiametnik ja poliitik.

Ta oli 7. aprillist 2011 kuni 7. aprillini 2016 Kosovo president.

Ta ei kuulu ühtegi parteisse. Enne presidendiks saamist oli ta Kosovo politseiameti asejuht.

## Välislingid
* Presidendi kantselei koduleht
Mahamadou Issoufou

**Mahamadou Issoufou** (sündinud 1952) on Nigeri poliitik, kes oli 7. aprillist 2011 kuni 2. aprillini 2021 Nigeri president.

Ta on hariduselt insener ja on töötanud mäetööstuses.

Mahamadou Issoufou on erakonna Nigeri Partei Demokraatia ja Sotsialismi eest esimees.

17. aprillist 1993 kuni 28. septembrini 1994 oli ta Nigeri peaminister. Aastatel 1995–1996 oli ta parlamendi esimees. Alates 1999. aastast kuni presidendiks valimiseni oli ta opositsiooniliider.

Mahamadou Issoufou on kandideerinud alates 1993. aastast kõikidel presidendivalimistel. Märtsis 2011 peetud presidendivalimiste teises voorus sai ta umbes 58 protsenti häältest ja valiti presidendiks.

Märtsis 2016 valiti ta presidendiametisse tagasi. Tema teine ametiaeg algas 2. aprillil 2016.
Birgit Nilsson

**Märta Birgit Nilsson** (17. mai 1918 – 25. detsember 2005) oli rootsi ooperilaulja,  dramaatiline sopran. 

Ta asutas fondi, mille varadest antakse alates 2009. aastast välja miljoni USA dollari suurust Birgit Nilssoni auhinda. 

Birgit Nilssoni on kujutatud 2016. aastal käibele lastud Rootsi 500-kroonisel pangatähel.

## Tunnustus

* Vasa ordeni I klassi komandör (1974). 

* Léonie Sonningi muusikaauhind (1966).
Valgustustihedus

**Valgustustihedus** (ingl k *illuminance*) ehk **valgustatus** ehk **valgustustugevus** on valgussuurus, mis väljendab valgustatava pinna ühikule langevat valgusvoogu.

Valgustustiheduse ühik on luks, kusjuures 1 lx = 1 lm/m2. Seega kui 1 ruutmeetri suurusele pinnale langeb valgusvoog 1 luumen, siis on selle pinna valgustustihedus 1 luks.

## Valgustustiheduse definitsioon
valgustustihedus *E* (pinna punktis) on antud punkti sisaldavale pinnaelemendile langeva valgusvoo d*Φ* ja selle elemendi pindala d*A* jagatis: 

:E  \, = \, \frac{\mathrm{d}\Phi}{\mathrm{d}A}.

Juhul kui valgustustihedus on pindala *A* ulatuses konstantne, pole vaja diferentsiaalsuurusi kasutada ja valgustustiheduse saab arvutada valemiga 
:E  \, = \, \frac{\Phi}{A}.
Seesama lihtne valem on kasutatav samuti siis, kui valgusvoog pinna eri punktides pole küll ühesuurune, kuid *Φ* väljendab valgusvoo keskmist väärtust.

Valgustustihedust saab avaldada ka pinda valgustava allika valgustugevuse *I* kaudu:
:E \, = \, \frac{I}{r^2} \cdot \cos \,\vartheta,
kus 
:*r* on valgustatava pinna kaugus valgusallikast,
:*ϑ* on nurk pinna normaali (ristsirge) ja valgusallika suuna vahel.

Nagu valemist näha, väheneb valgustustihedus koos kauguse *r* ruuduga. Valem kehtib punktvalgusallika korral (selliseks allikaks võib lugeda nt läbipaistva kolviga lambi hõõgniidi).

## Arvutusnäide
Laevalgusti jaotab valgusvoo 500 luumenit ühtlaselt alumisse poolruumi (ruuminurka *Ω* = 2π steradiaani), siis valgustugevus selles poolruumis
:I\, = \, \frac{\Phi}{\Omega} \, = \, \frac{500 \ \mathrm{luumenit}}{2\,\mathrm{\pi} \ \mathrm{steradiaani}} \, = \, 80 \ \mathrm{kandelat}
ja valgustustihedus valgusti all nt 1.8 m kaugusel asuva laua pinnal normaali suunas (*ϑ* = 0) 
:E\, = \, \frac{80}{1,8^2} \cdot \, \cos\,0^\circ \, = \, 25 \ \mathrm{lx}.

Kui sama valgusvooga (500 lm) valgusallikas on laualambis, mis jaotab valgusvoo 90-kraadise nurga all (vastavalt ruuminurgas Φ =1,842 sr), siis valgustugevus *I* = 500/1,842 = 272 cd ning valgustustihedus pinna punktis, mis on valgusallikast 0,75 m kaugusel ja kiirtekimp langeb sellesse punkti nurga all *ϑ*  = 45° (cos 45° = 0,707),
:E \, = \, \frac{272}{0,75^2} \cdot 0,707\,=\,342 \, \mathrm{lx}.

## Valgustustiheduse näiteid
Valgustustihedus
*maapinnal selge taeva korral suvel – 20 000 lx;
*filmivõtetel stuudios – 10 000 lx;
* lugemiseks ja kirjutamiseks, arvutitööks – 300 kuni 500 lx, peentöödeks kuni 1500 lx;
*üldvalgustuseks elutoas või köögis – 200 lx, trepikojas – 150 lx, esikus – 100 lx;
*tänavalgustuseks – 5–10 lx;
*küünalal 1 m kaugusel – 1 lx.

Valgustustihedust mõõdetakse luksmeetriga.

## Vaata ka
*Fotomeetria

## Viited
Mõisavald

**Mõisavald** oli 17. sajandil Eestis ja Lätis haldusüksuseks muutunud mõisa ümbritsev talupoegadega asustatud mõisa territoorium. Mõistet *mõisavald* kasutati eraldamaks talupoegade elamispiirkondi mõisaomanike kasutatud mõisasüdamest, kus asusid häärber ja mõisa abihooned.

Mõisavalda nimetati eesti keeles lühidalt vallaks. Vald tänapäevases mõistes kui haldusüksus loodi Eestimaal juriidiliselt 1816. aasta talurahvaseadusega, Liivimaal 1819. aastal kehtima hakanud talurahvaseadusega, Kuramaa kubermangus 1817. aastal. Valla kui talurahva omavalitsusüksuse teke algas koos vallakohtu moodustamisega, kuid vald (seaduse sõnastuses *möisakoggodus*) jäi endiselt mõisniku kontrolli alla. Mõisniku otsustada oli valla üldkoosoleku kokkukutsumine ja mõisnik kinnitas ka vallakoosoleku otsused. Valla tähtsaim ametimees oli vallatalitaja, kelle õlul oli nii varaline arvepidamine kui ka kirjavahetus ja vallaelanike registreerimine.

Mõisa haldusvõim valla üle kadus alles 1866. aasta vallaseadusega ja asendati Venemaa keisririigi kubermangu asutuste järelevalvega. Vallaseaduse alusel 1866. aastal moodustatud valdade piirid ei kattunud paljudel juhtudel endiste mõisapiiridega, sest mitmed väiksed mõisapiirkonnad liideti üheks vallaks.

## Vaata ka
*mõis
*kihelkond
*maakond
*kreis
*kubermang
Põhjamaade Energiauuringute Keskus

**Põhjamaade Energiauuringute Keskus** (inglise keeles *Nordic Energy Research*, rootsi keeles *Nordisk Energiforskning*) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu alluvuses töötav organisatsioon, mis toetab Põhjamaade energiaalast koostööd ja rahastab selles vallas tehtavaid uuringuid.

Toetatakse ühisprojekte, mis edendavad uuendusmeelseid, keskkonnasäästlikke ja jätkusuutlikke lahendusi, sealhulgas taastuvenergia, energia tootmise ja kasutamise tõhustamise, vesinikuenergia kasutuselevõtu, energiaturgude integreerimise ja kliimamuutuste uurimise vallas.

Põhjamaade Energiauuringute Keskus tegeleb lisaks rahastamisele ka projektide kooskõlastamise ja nõustamisega.

Põhjamaade energiauuringute programmi alustati 1985. aastal; 1999. aastal loodi selle põhjal Põhjamaade Energiauuringute Keskus.

Keskuse peakorter asub Oslos. Keskuse tegevjuht on Klaus Skytte. Varem on seda juhtinud näiteks Anne Cathrine Gjærde.

Põhjamaade Energiauuringute Keskus toimib koos NordForski ja Põhjamaade Innovatsioonikeskusega Põhjamaade Tippteaduse Algatuse sekretariaadina.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
* Põhjamaade Energiauuringute Keskuse põhikiri
Anne Cathrine Gjærde

**Anne Cathrine Gjærde** on norra tehnikateadlane.

Ta on lõpetanud 1987. aastal Norra maaülikooli magistrikraadiga füüsika alal ning kaitsnud samas 1994. aastal doktoriväitekirja elektrotehnika alal.

2009–2014 töötas ta Põhjamaade Energiauuringute Keskuse direktorina ja alates 2018. aastast töötab ta Norra maaülikoolis. 

## Viited

## Välislingid
* Intervjuu Anne Cathrine Gjærdega lehel Research-europe.com *(inglise keeles)*
Ingvar Kamprad

**Feodor Ingvar Kamprad** (30. märts 1926 – 27. jaanuar 2018) oli rootsi ettevõtja, IKEA asutaja.

Aastal 2010 paigutas Forbes Kampradi maailma rikkaimate inimeste edetabelis 11. kohale.

## Viited
Oscar Temaru

**Oscar Manutahi Temaru** (sündinud 1. novembril 1944 Faa'as Tahitil) on Prantsuse Polüneesia poliitik, viiekordne Prantsuse Polüneesia president (2004, 2005–2006, 2007–2008, 2009 ja 2011–2013).

1960. aastatel osales ta Prantsuse mereväes Alžeeria sõjas.

1970. aastatel vastustas ta häälekalt Prantsusmaa tuumakatsetusi Polüneesias. 1977. aastal asutas ta iseseisvusmeelse Polüneesia Vabastusrinde, millest 1983. aastal sai Tavini Huiraatira.
Rauno Remme

**Rauno Remme** (26. jaanuar 1969 Tallinn – 15. märts 2002 Tallinn) oli üks esimesi Eesti multimeediakunstnikke.

Ta on helilooja, kelle loomingus muusikaga võrdsel kohal seisavad visuaalsed ja multimediaalsed kontseptsioonid. Ta on loonud muusikat kammeransamblitele ja sümfooniaorkestrile, elektroonilisi, elektroakustilisi ning video- ja multimeediateoseid, heli- ja videoinstallatsioone ning filmi- ja näidendimuusikat.

Rauno Remme oli alates 1993. aastast tegutseva Eesti Muusikaakadeemia elektronmuusika stuudio rajaja.

Rauno Remme õppis Tallinna Muusikakeskkoolis klaverit (aastatel 1975–1983, õpetaja Ülle Sisa), oboed (1980–1983, õpetaja Tulike Loorits), muusikateooriat ja heliloomingut (1980–1986, õpetajad Heino Lemmik ja Alo Põldmäe). Aastal 1991 lõpetas ta Jaan Räätsa juhendamisel *[[cum laude]]* Tallinna Konservatooriumi kompositsiooni erialal. Aastatel 1996–1997 õppis ta lisaks Tallinna Pedagoogilises Ülikoolis filmi- ja videokunsti ning läbis Eesti Kunstiakadeemias multimeediakursuse. Muusikaõpinguid jätkas Rauno Remme Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuris Erkki-Sven Tüüri ja Lepo Sumera juhendamisel, kuid ei lõpetanud. Ta käis end korduvalt täiendamas Helsingi Ülikoolis ja Sibeliuse Akadeemias, aastal 1992 võttis ta osa uue muusika suvekursustest Darmstadtis. Aastal 1994 tutvus ta New Yorgi Ülikooli stuudioga ning samal aastal osales multimeediaekspositsiooniga Ohio Northern Universitys. Aastal 1996 sai tema videoteos „Piilutorn” Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse näitusel „Eesti kui märk” ühe peapreemiatest.
Aastatel 1989–1992 tegutses Remme Tallinna Konservatooriumi helikabineti juhatajana, kuni aastani 1999 oli ta EMA elektronmuusika stuudio juhataja ning kuni 2001. aastani samas õppejõud. Samuti tegutses ta helirežissöörina (Klesment Audio Productions/ARM Music, 2000–2001).

## Isiklikku
Tema abikaasa oli muusikakriitik Anneli Remme.

## Viited

## Välislingid
*http://lizard.artun.ee/~rauno/Rauno.html
*Politsei lõpetab helilooja Rauno Remme surma uurimise
*Helilooja Rauno Remmet meenutades
*http://www.emic.ee/helilooja/raunoremme
*http://naistemaailm.ee/index.php?module=article&id=8172
*http://www.koolielu.edu.ee/eesti_muusika/composers/remme/elu.htm
Eduard Nukk

**Eduard Nukk** (26. märts 1896 – 11. mai 1978 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, luuletaja, laste- ja näitekirjanik. 

Tema esimene luuletus ilmus Postimehes 1914. Luulekogud "Rännakul" (1923), "Trioletid Amorille" (1924) ja "Eleegilised laulud" (1925) sisaldavad peamiselt loodus- ja lembelüürikat. Raske trioletivormi kasutamine ei teinud tasa tema luuletuste sisulist lihtsakoelisust. 

Alates 1926. aastast toimetas Nukk esimesena ja kaks esimest aastat üksinda Pärnu Päevalehte ning hoolitses lehe majandusliku külje eest.

1930. aastatel avaldas peamiselt lastejutte ja mõned näidendid täiskasvanutele ("Isamaa ilu hoieldes", 1935 jt).

## Viited

## Välislingid
*
Artur Lemba

**Artur Lemba** (24. september 1885 Tallinn – 21. november 1963 Tallinn) oli eesti pianist, helilooja ja pedagoog.

Klaverihäälestaja pojana puutus ta lapsest saati klaveriga kokku. Muusikalise algõpetuse sai ta oma vanemalt vennalt Theodor Lembalt. 

1894. aastal astus Theodor Peterburi konservatooriumi. Aasta pärast läks ema nooremate lastega Peterburi järele. 1899 astus Artur vanema venna eeskujul Peterburi konservatooriumi ja õppis seal professot van Arcki, hiljem professor Tolstovi klaveriklassis, kompositsiooni Nikolai Solovjovi ning muusikateoreetilisi aineid Aleksander Ljadovi, Aleksandr Glazunovi ja Nikolai Rimski-Korsakovi juures. Artur Lemba konservatooriumiaeg oli hiilgav. 1908. aastal lõpetas ta kõrgkooli klaveri erialal kuldmedaliga ja kompositsiooni erialal hõbemedaliga. Lisaks sai ta Rubinsteini-nimelise preemia, milleks oli kontsertklaver Schröder. Pidulikul lõpuaktusel esitas Lemba suure menuga oma 1. klaverikontserdi (1905), mis on jäänud tänapäevani üheks tema tuntumaks helitööks.

Lemba on esimese Eesti ooperi "Sabina" (1905) autor. Selle teisele redaktsioonile "Lembitu tütar" (1908) kirjutas libreto Otto Mägi, ümbertehtud variandi Anna Haava. Ta komponeeris veel ooperid "Kalmuneid" (1928), "Armastus ja surm" (1931) ja "Elga" (1934).

## Tunnustus
*1935 – Kotkaristi III klassi teenetemärk
*1937 – Belgia Kuningriigi Leopoldi Orden
*1945 – Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku

Koos vend Theodoriga (1876–1962) oli ta Eesti üks esimesi kutselisi pianiste, kes esinesid solistidena nii Eestis kui ka välismaal. Nende õde Ludmilla Hellat-Lemba (1879–1945) oli tunnustatud laulja ja laulupedagoog.

## Viited

## Välislingid
*
Aarne Männik (füüsik)

**Aarne Männik** (sündinud 6. aprillil 1972 Kohtla-Järvel) on eesti füüsik.

## Haridus
Õppis 1990–1995 Tartu Ülikooli füüsikaosakonnas keskkonnafüüsika erialal. Lõpetas 1997. aastal Tartu Ülikooli keskkonnafüüsika instituudi magistritööga "Vee transport ja faasisiirded atmosfääri numbrilistes mesomudelites". Kaitses 2003 doktoritöö teemal "Numbrilise ilmaennustusmudeli HIRLAM mittehüdrostaatilise adiabaatilise tuuma teostus ja testimine".

## Teenistuskäik
Töötas 2002–2003 Tartu Ülikooli keskkonnafüüsika instituudi erakorralise teadurina, 2004-2007 teadurina, uurimisvaldkonnaks atmosfääri mittehüdrostaatilised mudelid ja numbriline ilmaennustus. Oli Tartu Ülikooli füüsika instituudi teadur 2008-2012 ja vanemteadur 2012-2017.

Oli Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudi arendusosakonna juhataja 2006-2011 ja peadirektori asetäitja 2011-2013 ning Keskkonnaagentuuri peaspetsialist 2013-2015.

Aastast 2017 töötab Tallinna Tehnikaülikooli meresüsteemide instituudis: sihtrahastusega vanemteadur 2017-2019, kaasprofessor tenuuris 2019-2024, aastast 2025 vanemteadur. Ta on instituudi modelleerimise ja kaugseire osakonna juhataja alates 2019.

## Viited


## Välislingid
* 
* Aarne Männiku publikatsioone
Enn Võrk

**Enn Võrk** (kuni 1934. aastani **Ernst-Ulrich Võrk**; 14. märts (1. märts vkj) 1905 Vaŭkavysk (Volkovõsk), Grodno kubermang – 20. september 1962 Tallinn) oli eesti organist, helilooja ja koorijuht.

Keskhariduse omandas ta Tallinna Poeglaste Humanitaargümnaasiumis, 1926. aastal lõpetas kompositsiooni erialal (professor Artur Kapi klass) Tallinna Konservatooriumi. Töötas 1926–1933 Tallinnas Jaani kiriku koorijuhi ja organistina ning 1928–1929 Raadio-Ringhäälingu orkestri dirigendina, 1933–1945 Tartu ülikooli muusikaõpetajana, 1945–1950 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateoreetiliste ainete õppejõuna (aastast 1947 dotsent).

Tagandati 1950 õppejõuametist, varjas end. Valenime all Viljandimaal elades valmis tal aastail 1952–1956 ulatuslik Uue Testamendi apokalüptiliste tulevikupiltide põhjal loodud oratoorium "Valvake!".

Võrk oli 1955–1960 Eesti NSV Muusikafondis klaverihäälestaja ja 1960–1962 Tallinna Klaverivabrikus peainsener.

1955–1962 töötas ta Rapla kirikus koguduse organisti ja koorijuhina.

Juhatanud koore, näiteks Tartu üliõpilassegakoori ja Tartu Naistelaulu Seltsi koori.

Võrk on tuntud laulu "Eesti lipp" meloodia autorina; samuti on tema loodud laulu "Ma lillesideme võtaks" viis.

1. jaanuaril 1933 abiellus ta Tallinna Jaani kirikus Erika-Eha Kaldemaniga.

## Tunnustus
*1939 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

## Viited
Mati Mäetalu

**Mati Mäetalu** (sündinud 10. mail 1965) on endine Eesti poliitik. 

Kuulus Eesti Reformierakonda alates 6. detsembrist 2009  kuni 4. jaanuarini 2017.

Valiti Kuressaare linnapeaks 7. aprillil 2011. Oli selles ametis 2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimisteni.

Enne linnapeaks saamist oli Mati Mäetalu Kuressaare hariduse ja kultuuri valdkonna abilinnapea.

## Viited
Inuiti keeled

**Inuiti keeled** ehk **idaeskimo keeled** on eskimo-aleuudi keelkonna eskimo haru keelerühm, kuhu kuulub grööni keel, inuktituti keel ja injupiaki keel.

## Taksonoomia
* injupiaki  (*Iñupiaq*) [esi] & [esk] 
* Lääne-Kanada inuiti (*Inuvialuktun*) [ikt] 
* Ida-Kanada inuiti (*Inuktitut*) [ike] 
* grööni keel (*Kalaallisut*) [kal]

## Rahvastik

## Viited

## Välislingid
* Inuiti keeled. Maailma keeled, kirjad ja rahvad. Keelte loend.
Laidoneri liin

**Laidoneri liin** on 1930. aastatel püstitatud Eesti Vabariigi idapiiri kindlusehitiste rahvapärane nimetus. 

Johan Laidoner oli küll Sõjavägede Ülemjuhataja, kuid pole teada, et ta oleks olnud rohkem kui oma ametikohustuste tõttu seotud just piirikindlustustöödega. Samuti pole teada, et sellist nime oleks kasutatud ametlikes dokumentides.

Tulevast Eesti Vabariigi kirde- ja kagupiiri kindlustati juba I maailmasõja ja Vabadussõja ajal ja järel, kuid need tööd ei ole olnud seotud hilisemate piirikindlustustöödega.

Eraldi kindlustati kirde- ja kagupiiri. Üldiselt kasutatakse Laidoneri liini nime kogu idapiiri kohta, kuid peamiselt mõeldakse selle all kirdepiiri kindlusehitisi. Kirdepiiril jõuti kindlusehitisi ehitada valmis oluliselt rohkem kui kagupiiril, seetõttu on kirdepiiri kindlustised paremini hoomatavad. Samuti asub suur osa neist praegu Eesti Vabariigi kontrolli all oleval territooriumil, samal ajal kui kagupiiri vähesed ehitised asuvad praegu Venemaa Föderatsiooni kontrolli all oleval territooriumil.

21. novembril 1933 otsustas Vabariigi Valitsus tarviliseks pidada Vabariigi idapiiri kindlustamise juba rahuajal. Peale majanduslike põhjuste raskendas piirikindlustiste ehitamist asjaolu, et polnud kindel, kuhu need tuleks ehitada. Nii arvas Jaan Tõnisson 19. juunil 1939, et piirikindlustised tuleks ehitada ka Saaremaale. Peaminister Kaarel Eenpalu vastas, et kindlustustöid tehakse seal, kus seda kõige rohkem vaja on, aga Saaremaa kindlustamine oleks asjatu rahakulutus.

## Vaata ka
*Eesti Vabariigi kagupiiri kindlusehitised 1919–1939
*Eesti Vabariigi kirdepiiri kindlusehitised 1918–1921
*Eesti Vabariigi kirdepiiri kindlusehitised 1934–1939
*NSV Liidu Punaarmee 21. kindlustatud rajoon (21-й укреплённый район), Leningradi oblastis

## Viited

## Kirjandus
*Toe Nõmm. Eesti piirikindlustused. Tehnika ja Tootmine 8 ja 9, 1992
*Ahto Siig. "Võimalik, et nn. Laidoneri liini säilmed võetakse riigi kaitse alla". Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet nr 18, 8. mai 1997. Lk 9
*Toe Nõmm. Sõjaväevarustus ja piirikindlustused kuni 1939. aastani. Sõja ja rahu vahel I. Eesti julgeolekupoliitika 1940. aastani. S-Keskus, Eesti Rahvusarhiiv. Tallinn 2004
*Jüri Tõnisson. Avastamata turismiobjekt Narva jõe kaldal. Põhjarannik, 29. mai 2004
*Toe Nõmm. Eesti suurtükivägi 1918–1940. Relvastus ja ülesehitus. Laidoneri Muuseumi Aastaraamat 4, 2004. Tallinn 2005
*Robert Treufeldt. Kas Riigikülas ikka on palju vaba maad? Narva Postiljon, 23. veebruar 2006
*Роберт Трейфельт. *Оборонительные сооружения на северо-восточной границе Эстонской Республики в 1919–1939 гг*. Baltfort 4/ 2009
*Robert Treufeldt. Laidoneri liin kui Narva tabalukk. Tehnikamaailm 5/ 2010
*Robert Treufeldt. Eesti Vabariigi kirdepiiri kindlusehitised 1919–1939. Narva Muuseumi Toimetised 10. Narva 2010
### Pilte
*Mati Õun. Eesti sõjavägi 1920–1940. Tammiskilp. Tallinn 2001
*Merike Jürjo. Eesti kasarmud. *Estnische Kasernen und Stäbe. Estonian Barracks and Staffs*. Tänapäev. Tallinn 2008
August Wilhelm Rücker

**August Wilhelm Rücker** (25. september/7. oktoober 1805 Suure-Jaani – 21. veebruar/5. märts 1881 Unipiha) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1823–1826 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1827–1844 töötas ta koduõpetajana Eestimaal, Liivimaal ja Kuramaal. Ordineeriti 23. aprillil/5. mail 1844 õpetajaks.

Rücker oli aastatel 1844–1851 Kolga-Jaani Johannese koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1851–1879 (introdutseeriti 9. detsembril/21. detsembril 1851) oli ta sama koguduse õpetaja. Jäi oktoobris 1879 emerituuri.

## Isiklikku
Tema isa Franz Ludwig Rücker ja vanaisa Ludwig Nikolaus Rücker oli samuti Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetajad.

## Viited
Neo Perfomance Materials

**Neo Perfomance Materials** (enne 2015 Molycorp Inc.) on Ameerika Ühendriikide päritolu haruldaste muldmetallide ja haruldaste metallide tootmisega tegelev ettevõte, mille peakorter asub Greenwood Village'is Colorado osariigis.

Ettevõtte tootmine paikneb 26 kohas 11 riigis üle maailma, olles juhtivaid haruldaste muldmetallide ja haruldaste metallide tootjaid maailmas. 

Alates aprillist 2011 kuulus Molycorpile 90 protsenti Eesti ettevõtte Molycorp Silmet AS aktsiatest.

Molycorp pankrotistus 2015. aasta juunis. Pärast pankrotist väljumist sai ettevõtte uueks nimeks Neo Perfomance Materials. Molycorp Silmet nimetati 2016. aasta septembris ümber NPM Silmet AS-ks.

## Vaata ka
*Silmet

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Franz Ludwig Rücker

**Franz Ludwig Rücker** (24. juuni / 4. juuli 1769 Kolga-Jaani – 10. märts / 22. märts 1860 Kolga-Jaani) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.

Algõpetuse sai ta koduõpetajalt. Aastatel 1788–1791 (immatrikuleeriti 13. oktoobril 1788) õppis ta usuteadust Jena Ülikoolis. Ta ordineeriti 20. juulil / 31. juulil 1791 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1791–1851 (introdutseeriti 17. augustil / 28. august 1791) Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetaja. Aastatel 1820–1842 oli ta Viljandi praostkonna praost. Aastal 1838 oli ta konsistoriaalnõunik. Jäi emerituuri 20. aprillil / 2. mail 1851.

## Isiklikku
Tema isa Ludwig Nikolaus Rücker ja poeg August Wilhelm Rücker olid samuti Kolga-Jaani Johannese koguduse õpetajad.

## Tunnustus
*1841 Püha Stanislause orden, 3. klass
*1853 kullatud rinnarist

## Viited
Amise keel

**Amise keel** ehk **ami keel** (varasem nimetus *anuši keel*) on Taiwani keelte hulka kuuluv Austroneesia keel, mida kõneleb Taiwani saare idarannikul elav Taiwani põlisrahvaste hulka kuuluv rahvas amised. Seda kõneldakse Hualienist põhjas kuni Taitungini lõunas, samuti saare lõunatipus, ehkki vahel peetakse põhjamurdeid iseseisvaks keeleks.

Maakondades, kus elavad amised, teeb riigiraadio hiina keele kõrval saateid ka amise keeles (näiteks Hualieni ja Taitungi raudteejaamades). Alla 20-aastastest amistest kõnelevad amise keelt siiski vähesed ning on teadmata, kui paljud 180 978 (teistel andmetel 138 000) amisest seda räägivad.

Amise keel on murrete kontiinum. Põhjamurded (Sakizaya murre ja Nataorani murre) on piisavalt erinevad, et neid võiks nimetada eraldi keelteks. Amisi keel kitsamas mõttes hõlmab Tavalong-Vata'ani, kesk- ja lõunamurdeid, millest viimasesse kuuluvad ka Malani ja Hengchuni murre.

Amise keelt kirjutatakse ladina kirjas.

## Viited
Viru Koda

**Maausuliste Viru Koda** (lüh. **Viru Koda**) on organisatsioon, mis asutati 25. septembril 2010 Virumaal Torvastvere (Kadrina) kihelkonnas. Koja asutamine algas Ilumäe Hiieniinepuu juures toimunud palvusega. Maausuliste Viru Koda on Eesti põlisusuliste katusühenduse Maavalla koja viies kohalik koda.

Koda on mõeldud ühendama ja esindama Virumaa ja Vadjamaa põlise loonausu järgijaid ehk maausulisi. Viru koda soovib edendada viru maausku, elma ja samuti viru keelt. Tähelepanu pööratakse hiite ja teiste looduslike pühapaikade uurimisele, tutvustamisele ja kasutamisele. Koda hoiab silma peal põhiseadusliku usuvabaduse järgimisel, et vältida näiteks laste seadusevastast usulist pööramist üldhariduskoolides ja lasteaedades.

## Liikmeskond

Suurem osa koja liikmeid elab Virumaal ning nende hulgas on õpetajaid, talunikke, sõjaväelasi, ettevõtjaid, kunstnikke, toimetajaid ning teiste elualade esindajaid.

Põhikirja kohaselt võivad kojaga liituda Viru- ja Vadjamaaga seotud maausulised. Koda on vadjalastele avatud seetõttu, et Virumaa idaosa on vadjalaste ajalooline asuala ning Kuremäe Hiiemägi vadjalaste kõige püham paik. Lisaks on vadja keel üks maakeeltest ning vadjalased osa maarahvast.

### Koja juhatus
* Vanem – Ahto Kaasik
* Vardja – Ülle Männik
* Kirjutaja – Meelis Kütt

## Senine tegevus

Viru maausulised on olnud hiite kaitsel tegusad juba kümmekond aastat. Seni Härjapea kojas tegutsedes on suuremad õnnetused ära hoitud Mahu Tammealuse hiies, Purtse Hiiemäel ning Kunda Hiiemäel. Jätkatud on Teine maailmasõja paiku katkenud hiiepühade pidamise tava.

## Vaata ka
* Maausk
* Maavalla Koda

## Välislingid
* Maausuliste Viru Koda
* Maavalla Koja uudis Viru Koja asutamisest
Saarepealne Koda

**Maausuliste Saarepealne Koda** (lüh. **Saarepealne Koda** ühendab Muhu- ja Saaremaa maausulisi. Koda asutati 19 lehekuud 10215 (2002). Sama aasta pärnakuus võeti Saarepealne Koda Maavalla Koja liikmeks ning registreeriti Eesti Vabariigi kirikute ja koguduste registris.

## Juhatus

*Vanem: kohusetäitjana Bret Kuusik
*Vardja: Bret Kuusik
*Kirjutaja: Elo Liiv

## Vaata ka

*Maausk
*Maavalla koda

## Viited

Maausuliste Saarepealne Koda
Hannoveri provints

**Hannoveri provints** (saksa *Provinz Hannover*) oli Preisimaa kuningriigi ja Preisimaa vaba riigi provints aastatel 1868–1946.

Austria-Preisi sõja ajal püüdis Hannoveri kuningriik koos mõne teise Saksa Liidu liikmesriigiga säilitada neutraliteeti. Pärast Hannoveri poolthääletamist liidu vägede mobiliseerimiseks Preisimaa vastu 14. juunil 1866 nägi Preisimaa seda kui põhjust sõda kuulutada; Hannoveri kuningriik oli peagi löödud ja Preisimaa poolt annekteeritud. Troonilt tõugatud Hannoveri dünastia vara kasutas Otto von Bismarck jätkuva Ludwig II vastase sõja rahastamiseks. 

Aastal 1946 taasasutas briti sõjaline administratsioon *Hannoveri riigi*, mis kattus endise Hannoveri kuningriigi territooriumiga; kuid Saksa juhtkonna õhutusel ühendati see aasta jooksul koos Oldenburgi, Braunschweigi ja Schaumburg-Lippe riikidega uueks Alam-Saksi liidumaaks, mille pealinnaks sai Hannover.

## Hannoveri piirkonnad
 Hannoveri provints jagati kuueks piirkonnaks, mida algul kutsuti *Landdrostei*, ja mis 1. aprillil 1885 reorganiseeriti Preisi standardi järgi valitsuspiirkonnaks (*Regierungsbezirk*).
1) Aurich
2) Osnabrück
3) Stade
4) Lüneburg
5) Hildesheim
6) Hannover
Ngaio Marsh

Dame **Ngaio Marsh** (23. aprill 1895 – 18. veebruar 1982) oli Uus-Meremaa teatrilavastaja ja kriminaalromaanide autor.

Marsh kirjutas 32 klassikalist inglise kriminaalromaani, kus tegutseb Scotland Yardi politseiinspektor Roderick Alleyn.

Ngaio Marshi peetakse koos Dorothy L. Sayersi, Margery Allinghami ja Agatha Christiega 1920. ja 1930. aastate silmapaistvamateks Briti naiskriminaalkirjanikeks.

1966. aastal anti kirjanikule Briti Impeeriumi Komandöri orden koos tiitliga *dame* (Order of Dame Commander of the British Empire).

## Elulugu
Ngaio Marsh sündis 1895. aastal Uus-Meremaal pangasekretäri Henry Edwardi ja harrastusnäitleja Rose Elizabethi (neiupõlvenimega Seager) ainsa lapsena. Hariduse omandas ta St. Margaret College'is, kus neiul tekkis teatrikunsti vastu suur huvi. Aastatel 1915–1920 õppis Ngaio Canterbury University College School of Artis maalimist, tegeledes samas edukalt ka näitlemisega. 1928. siirdus naine Londonisse, kus töötas sisekujundusteenuseid pakkuvas firmas. Pärast ema surma 1932. aastal naasis Ngaio Marsh Inglismaalt oma sünnimaale. 

Teise maailmasõja järgsel ajal kogus Marsh tuntust teatrilavastajana. Eriti kõrgelt hinnati tema William Shakespeare'i lavastusi. Kogu elu vallalisena veetnud Ngaio Marsh suri 86-aastaselt Christchurchis.

## Looming
* "A Man Lay Dead" (1934); eesti keeles: "Mees lamas surnult", Eesti Raamat, 1995 sarjas "Mirabilia"
* "Enter a Murderer" (1935); eesti keeles: "Siseneb mõrvar", Loodus 1939 sarjas "Kriminaalromaan" nr. 30. Kordustrükk: Elmatar, 2008 sarjas "Öölane" nr 110
* "The Nursing Home Murder" (1935)
* "Death in Ecstasy" (1936)
* "Vintage Murder" (1937); eesti keeles: "Viinasurm", Kupar, 1993 sarjas "Kupra kriminaalromaan" nr 6
* "Artists in Crime" (1938); eesti keeles: "Mäng mõrvaga", Loodus 1940 sarjas "Kriminaalromaan" nr 40. Kordustrükk: "Roimakunstnikud". Kunst, 1993 ja Birgitta, 1995.
* "Death in a White Tie" (1938)
* "Overture to Death" (1939)
* "Death at the Bar" (1940)
* "Surfeit of Lampreys" (USA: "Death of a Peer", 1941)
* "Death and the Dancing Footman" (1942)
* "Colour Scheme" (1943)
* "Died in the Wool" (1945)
* "Final Curtain" (1947)
* "Swing Brother Swing" (USA: "A Wreath for Rivera", 1949)
* "Opening Night" (USA: "Night at the Vulcan", 1951)
* "Spinsters in Jeopardy" (USA: "The Bride of Death", 1954)
* "Scales of Justice" (1955)
* "Off With His Head" (USA: "Death of a Fool", 1957)
* "Singing in the Shrouds" (1959)
* "False Scent" (1960)
* "Hand in Glove" (1962)
* "Dead Water" (1964)
* "Death at the Dolphin" (USA: "Killer Dolphin", 1967)
* "Clutch of Constables" (1968) – eesti keeles: "Constable'i maastik konstaablitega", Kunst, 1994
* "When in Rome" (1970)
* "Tied Up in Tinsel" (1972)
* "Black As He's Painted" (1974)
* "Last Ditch" (1977)
* "Grave Mistake" (1978)
* "Photo Finish" (1980)
* "Light Thickens" (1982)

## Tunnustus
* 1978 – Grand Master Award – elutööauhind (Edgar Allan Poe auhind)

## Viited

## Välislingid

* Ngaio Marsh (1895-1982). Tangled Web UK
* Ngaio Marsh. Encyclopedia.com
* Ngaio Marsh Theatre. The University of Canterbury Students’ Association
Pál-tänava poisid

**"Pál-tänava poisid"** (ungari *A Pál utcai fiúk*) on Ungari kirjaniku Ferenc Molnári 1906. aastal ilmunud romaan.

Eesti keeles on teos ilmunud Julius Margi (1921), Ants Murakini (1971) ja hiljem Reet Klettenbergi tõlkes (2014).
Stadio Alberto Braglia

**Stadio Alberto Braglia** on jalgpallistaadion Modenas Itaalias, jalgpalliklubi Modena FC kodustaadion.

Staadion avati 11. oktoobril 1936 ja see mahutab umbes 20 000 pealtvaatajat.

Staadionil on toimunud mitmed kontserdid, teiste seas U2, Pink Floydi, Stingi, Prince'i, Guns N' Rosesi ja Rage Against the Machine'i esinemised.

3. juunil 2011 toimus seal Eesti jalgpallikoondise kohtumine Itaalia jalgpallikoondisega.
Ilumäe hiiepärn

**Ilumäe hiiepärn** (ka Hiieniinepuu, Hiiepärn, Hiiepuu, Püha niinepuu ja Marie niinepuu) ja tema juurte alt varem voolanud Ilumäe Silmaallikas asuvad Lahemaal Haljala vallas Ilumäe külas Kõnnu mäel.

Selle kandi inimesed on aastasadu käinud seal palvetamas, ande toomas, ravimas ja pühi pidamas. Hiiepuu õõnes tüvi on pakkunud vihmavarju karjalastele.

Loodus- ja muinsuskaitse alla kuuluva hiiepuu küljes võime näha paelu – seoseid, mille on jätnud pulmalised ja teised puu austajad. Rahvapärimus mäletab, et vanasti on seal okstesse seotud värvilisi riidetükke ja puu juurde pandud uudsevilja, tapetud loomadest esimene keedetud tükk, piimasaadusi, mett, münte ja palju muudki. Viidi ka õlut:

:*Ilumäe külas hiieniinepuu hallikale viidud osa talusaadustest jumalalepituseks. Kord saatnud peremees sulase kapaga õlut allikale viima, see aga joonud õlle ära. Teisel hommikul olnud laudas must lehm surnud.*

Hiiepuu lähedal kasvavate Surnukuuskede juures peatus matuserong teel Ilumäe kalmistule.

Hiiepuu vanuseks on hinnatud 300–452 aastat. Oletatakse, et seal praegu kasvavad niined on varasema puu geneetilised järglased. Nõnda võib hiiepuu seal kasvanud olla juba igiammustest aegadest peale.

### Silmaallikas
Silmaallika vett peeti pühaks ja hiiepühade ajal kasteti sellesse leiba. Allika veel oli ravivägi. Eriti hästi mõjunud see silmakorrale (kui silmad õhtuti väsinud, nagu liiva täis ja jooksevad vett).

## Kirjandus
* Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika. Tallinn: Varrak, lk 100–110.

## Välislingid
* 
* 
* Ilumäe hiieniinepuu Hiite Maja SA andmekogus. 
* Looduslik Pühapaik Ilumäe Hiieniinepuu
Absoluutselt jäik keha

**Absoluutselt jäigaks kehaks** ehk **jäigaks kehaks** nimetatakse sellist keha, mille mis tahes kahe punkti vaheline kaugus jääb suvaliste mõjuvate jõudude korral konstantseks.

Kuigi absoluutselt jäiku kehi ei leidu, on tegemist väga kasuliku mudeliga, mida rakendatakse näiteks mehaanikas (eriti staatikas, tugevusõpetuses), termodünaamikas jm.

## Viited
Katarina Brodin

**Katarina Brodin** (neiupõlvenimega **Katarina Barck**; 8. september 1943 – 24. mai 2022) oli Rootsi diplomaat. 

Ta oli aastatel 1995–1998 Rootsi suursaadik Eestis.

## Tunnustus
* 1998 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk
* 1998 Johan Skytte medal

## Viited
Aarne Männik

**Aarne Männik** (sündinud 18. veebruaril 1947 Tallinnas) on eesti helilooja.

Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal. Seejärel õppis ta kompositsiooni Eino Tambergi juhendusel 1966–1968 Heliloojate Liidu noortesektsioonis ja aastast 1968 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, mille lõpetas 1973. aastal. 

Männik on aastast 1971 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetaja. On tegutsenud ka koorijuhina.  

## Teosed
### Soololaulud
*Kolm laulu Kersti Merilaasi tekstidele (1974)
*Neli Mart Raua laulu (1976)

### Koorilaulud
*Kalendrilaulud, segakooritsükkel (tekst Juhan Saar) (1981)
*Intiimsed laulud, segakooritsükkel (tekst Linda Ruud, Viivi Luik, Juhan Liiv) (1981–1987)
*Neli näärilaulu segakoorile (ka nais- või lastekoorile, tekst Aarne Männik) (1986)
*Kolm laulu Lydia Koidula sõnadele, segakooritsükkel (1986–1987)

### Kammermuusika
*Sonatiin klaverile (1966)
*Rondo viiulile ja klaverile (1967)
*Kvartetiino keelpillidele (1968)
*Süit klaverile (1968)
*Klaveritrio (1969)
*Sonatiin klarnetile ja klaverile (1970)
*Puhkpillikvintett nr. 1 (1971)
*Introduktsioon ja tokaata viiulile ja klaverile (1971)
*Divertisment kahele oboele ja keelpillikvartetile (1973)
*Dialoogid kahele metsasarvele (1974)
*Serenaad nr. 1 keelpillikvartetile (1976)
*Puhkpillikvintett nr. 2 (1977)
*Meditatsioon ja tokaata tromboonile ja klaverile (1982)
*Serenaad nr. 2 flöödile, harfile ja tšellole (1984–1986)

### Vokaal-instrumentaalteosed
*Rannapääsuke, poeem-kantaat (tekst Kersti Merilaas) solistidele, segakoorile ja sümfooniaorkestrile (1972)
*Sügisöö üheksa poega, vokaaltsükkel (tekst Mart Raud) sopranile ja kammerorkestrile (1976–1980)
*Meie rõõm, kantaat ühendkooridele (tekst Otto Roots) (1978)
*Näärid tulid, põimik segakoorile, keelpilliansamblile ja löökpillidele (1986)

### Orkestriteosed
*Sümfoonia (1973)
*Metsasarvekontsert (1974)
*Võitmatus, sümfooniline ballaad (1975)
*Arhailine süit puhkpilliorkestrile (1977)
*Klarnetikontsert (1978)
*Concerto buffo kammerorkestrile (1982)
*Ostinaatsed variatsioonid leinamarsi teemale puhkpilliorkestrile (1983)
Tallinna JK Kotkad

**Tallinna JK Kotkad** on Eesti jalgpalliklubi, mis asutati 1998. aastal.

Meeskonna koduväljak on Kotka staadion.

Peatreeneriks on Märt Kosemets.

## Statistika ja loendid
### Eesti jalgpalli karikavõistlused

## Viited
Tartu Ehitiste Restaureerimise Tudengite Selts

**Tartu Ehitiste Restaureerimise Tudengite Selts** (lühend **TERTS**) on ehitiste restaureerimise eriala üliõpilasi ühendav organisatsioon. Organisatsiooni loomise idee käidi välja 2009. aasta kevadel, selts loodi 3. oktoobril 2009 Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledžis.

Tartu Ehitiste Restaureerimise Tudengite Seltsi eesmärk on arendada oma liikmeid spetsialistidena, lisaks pööratakse tähelepanu ka omavahelisele suhtlusele. Selts korraldab koolitusi, väljasõite ja suvepraktikaid, liikmetele antakse võimalus arendada juhtimise ja meeskonnatöö oskusi töörühmades.

Seltsi esimene esimees oli Maido Lüiste.

## Viited
Kohila JK Püsivus

**Kohila JK Püsivus** on Eesti jalgpalliklubi.

## Statistika ja loendid
### Varasemad liigahooajad ja karikavõistlused

ImageSize  = width:800 height:60
PlotArea   = left:10 right:10 bottom:30 top:10
TimeAxis   = orientation:horizontal format:yyyy
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period     = from:01/07/2004 till:01/07/2017
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:2005
Colors =
  id:ML  value:rgb(0.5,0.8,0.5)
  id:EL  value:rgb(0.9,0.9,0.3)
  id:ELB value:rgb(0.9,0.7,0.2)
  id:II  value:rgb(0.9,0.5,0.0)
  id:III value:rgb(0.8,0.6,0.6)
  id:IV  value:rgb(0.8,0.6,0.3)
  id:V   value:rgb(0.8,0.5,0.1)
PlotData   =
 bar:Position width:15 color:white align:center
 from:01/07/2004 till:01/07/2005 shift:(1,-4) text:3
 from:01/07/2005 till:01/07/2006 shift:(2,-4) text:2
 from:01/07/2006 till:01/07/2007 shift:(1,-4) text:7
 from:01/07/2007 till:01/07/2008 shift:(1,-4) text:7
 from:01/07/2008 till:01/07/2009 shift:(1,-4) text:10
 from:01/07/2009 till:01/07/2010 shift:(1,-4) text:12
 from:01/07/2010 till:01/07/2011 shift:(1,-4) text:8
 from:01/07/2016 till:01/07/2017 shift:(1,-4) text:2

 from:01/07/2004 till:01/07/2005 color:V   shift:(0,13) text:"V liiga"
 from:01/07/2005 till:01/07/2006 color:IV shift:(0,13) text:"IV liiga"
 from:01/07/2006 till:01/07/2010 color:III  shift:(0,13) text:"III liiga"
 from:01/07/2010 till:01/07/2011 color:IV  shift:(0,13) text:"IV liiga"
 from:01/07/2011 till:01/07/2016 color:ML  shift:(0,13) text:"2012-2016 ei osalenud"
 from:01/07/2016 till:01/07/2017 color:IV  shift:(0,13) text:"IV liiga"


## Välislingid
*Võistkond jalgpall.ee
Kaubamärgistus

**Kaubamärgistus** on pakendil või kasutusjuhendil olev märgistus, mis annab informatsiooni kauba kohta. Tarbijale pakutava või müüdava kauba märgistus peab olema loetav, arusaadav ja üheselt mõistetav.

Igal kaubal või kauba juures peab olema märgistus vähemalt kauba nimetusega. Tulenevalt kauba liigist, omadustest ja otstarbest on märgistuses nõutav ka teave kauba koguse või mõõtmete ning koostise kohta, samuti hoiatused ja ettevaatusabinõud kauba kasutamise või hävitamisega seotud ohtude kohta, juhised kasutamiseks, säilimisaeg ja –tingimused ning põhilised tehnilised andmed. Mõnedele kaubagruppidele nagu toidukaubad, rõivad, jalatsid, kosmeetikatooted, mänguasjad, on kehtestatud märgistamise erinõuded ning nende märgistuses peab olema hoopis rohkem infot.

## Vaata ka
*Etikett

## Välislingid
Kaubakoodid ja Kaubamärgistused
Eduard Mullart

**Eduard Martin Mullart** (aastani 1934 **Eduard Martin Müllerstein**, aastani 1937 **Eduard Müllerstein**; 17. oktoober 1898 Tallinn – 8. juuli 1943 Norillag, Krasnojarski krai, Vene NFSV) oli Eesti ohvitser (kapten).

Mullart lõpetas 1922. aastal sõjakooli. Ta teenis alates 1924. aastast Pioneerpataljonis. Pärast Nikolai Trankmanni poolt Eesti piirikindlustuskavade reetmist Nõukogude Liidule 1938. aastal määrati Mullart kirdepiiri kindlustustööde juhiks.

Mullart vahistati 14. juunil 1941. Talle määrati 5. septembril 1942 erinõupidamise otsusega 10 aastat vangistust ning ta suri Norillagis.

## Välislingid
*Eduard Mullart andmebaasis Eesti ohvitserid 1918-1940
*Eduard Mullart andmebaasis Eesti Vabariigi kaadriohvitseride saatus 1938-1996
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Uno Plakk

**Uno Plakk** (sündinud 7. aprillil 1944 Annamõisa külas Piirsalu vallas) on eesti kabetaja.

Plakk lõpetas 1965. aastal Tallinna kaugõppekeskkooli ja on õppinud Vinni sovhoostehnikumis. 

Mänginud kabet 1962. aastast. 

Aastail 1980–2005 on ta tulnud 13 korda Eesti meistriks, näiteks Vene kabes individuaalselt 1981, 1992 ja võistkondlikult 1985, 1986, 1988, 1989 ja 2003. 

Plakk on kuulunud Eesti koondisse 21 korda. 

Aastatel 1990–1991 oli ta Eesti Kabeliidu tegevdirektor ja 1990–1992 Eesti Kabeliidu asepresident. 

Pseudonüümi **Karl Kupal** all on Plakk avaldanud artikleid ajakirjanduses, toimetanud kabenurka Töörahva Lipus (Haapsalu), Punalipus (Jõgeva) ja Noorte Hääles. Toimetanud 17 partiikogumikku ja metoodilist materjali. 1991. aastal andis välja kaks numbrit ajakirja Eesti Kabe.

## Välislingid
*
Arno Uutma

**Arno Uutma** (sündinud 25. mail 1963 Keilas) on eesti kabetaja.

Ta on tulnud Vene kabes Eesti meistriks aastatel 1987, 1989, 1991, 1992, 1994, 1995–1999, 2003, 2006, 2009–2011 ja 2013–2018.  

1987. aastal võitis ta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 

## Välislingid
*
Ain Rool

**Ain Rool** (sündinud 1. märtsil 1966) on eesti kabetaja. 

Ta kuulub Järvamaa kabeklubisse ning on esindanud Paide linna Eestimaa linnade talimängudel.

Ta on nii Vene kui ka rahvusvahelises kabes võitnud individuaal- ja meeskondlikke Eesti meistrivõistluste medaleid.
Rummu Dünamo

**Rummu Dünamo** on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Vasalemmas.

### Rummu Dünamo varasemad liigahooajad

## Viited
Here To Stay

"**Here To Stay**" on Eesti ansambli Noisebleed esimene minialbum, millel on viis lugu.

## Lood
* "Sa ei tea" (2010)
* "The Girl Is Mine" (2010)
* "Tango 'til You're Dead" (2009)
* "Harlot of the Devil" (2008)
* "Mis ootab ees" (2009)

## Välislingid
Õhtuleht - Noisebleed lasi välja oma esimese minialbumi
Arvo Rist

**Arvo-Jüri Rist** (3. aprill 1944 Pühalepa vald – 16. aprill 2019) oli eesti kabetaja.

Ta lõpetas 1962. aastal Kärdla Keskkooli, 1971. aastal kehalise kasvatuse õpetajana Tartu Pedagoogilise Kooli Pärnu filiaali ja 1977. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.

Ta on tulnud aastatel 1967–2008 Eesti meistriks Vene kabes 11 korda, kiirkabes 2 korda (1992, 2009) ja välkkabes 4 korda (2008, 2014, 2015, 2018).

1967. aastal oli ta finalist Nõukogude Liidu meistrivõistlustel Vene kabes. Nõukogude Liidu kirikabe võistlustelt on ta saanud 1971 ja 1974 kuldmedali, 1976 ja 1978 hõbemedali ning 1969 pronksi. Ta tuli Nõukogude Liidu maaspordiühingute meistriks individuaalselt (1966) ja spordiühingu Jõud meeskonnas (1967).

Ta oli 1962–1987 Hiiumaa spordikomitee esimees, 1987–2007 Palade põhikooli kehalise kasvatuse õpetaja.

Ta on esindanud Hiiumaad koondvõistkonnas ka kergejõustikus, võrkpallis, lauatennises ja orienteerumises.

## Isiklikku
Raivo Rist on tema vend. Taivo Rist on tema poeg.

## Viited

## Välislingid
* 
*Arvo Rist Eesti Kabeliidu saidil
Piret Viirma

**Piret Viirma** (sündinud 27. märtsil 1968) on eesti kabetaja.

Tal on kabetreeneri III kutsetase. Tema õpilastest on tuntumad Margit Viirma, Joanna Sild, Veronika Pikkel ja Anneli Trees.

## Isiklikku
Laulja ja kabetaja Margit Viirma on tema tütar.

## Välislingid
*
Tallinna JK Piraaja II

**Tallinna JK Piraaja II** on Eesti jalgpalliklubi Tallinna JK Piraaja duubelmeeskond, mis mängib IV liigas.

## Statistika ja loendid
### Varasemad liigahooajad
Võru JK II

**Võru JK II** oli Eesti jalgpalliklubi Võru JK duubelmeeskond.

Klubi lõpetas tegevuse 2016. aasta lõpus koos põhimeeskonnaga, kui Võru JK koha võttis üle Võru FC Helios.
Veronika Pikkel

**Veronika Pikkel** (sündinud 25. oktoobril 1997) on eesti kabetaja.

2007. aastal saavutas ta Berliinis peetud noorte maailmameistrivõistlustel Brasiilia kabes oma vanuseklassis välkkabes teise koha.

## Välislingid
*Veronika Pikkel Eesti Kabeliidu kodulehel