open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valjala valla lipp

**Valjala valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Valjala valla lipp.

Lipp kinnitati 23. mail 1996 ning õnnistati sama aasta 2. juunil.

## Lipu kirjeldus

Valjala valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Sinise kanga vardapoolsel küljel valge vertikaalne laid, mis moodustab lipu pikkusest 1/3. Sinisel väljal on kanga alaservast tõusev ümarakaareline Valjala kiriku portaal, selle kohal pügalristikujulise ruudustikuga roosaken ja portaali saatena ümarkaarelised kirikuaknad 1+1.

Lipu normaalsuurus on 100×150 cm ning pikkuse ja laiuse suhe 2:3.

## Põhjendus
Lipul on kujutatud Valjala kiriku omapärane esisein. See kirik on Saaremaa vanim kirik, Valjala maalinnas võtsid saarlased 1227. aastal vastu ristiusu.

## Vaata ka
*Valjala valla vapp

## Välislingid
* Valjala valla sümboolika valla kodulehel
* Valjala valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Vastse-Kuuste valla lipp

**Vastse-Kuuste valla lipp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vastse-Kuuste valla lipp.

Lipp kinnitati 22. augustil 1998.

## Lipu kirjeldus

Vastse-Kuuste valla lipuks on ristkülikukujuline trikoloor, mis koosneb sinisest, rohelisest ja valgest ühesuurusest horisontaalsest värvilaiust. 

Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

## Vaata ka
*Vastse-Kuuste valla vapp

## Välislingid
* Vastse-Kuuste valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Udine

**Udine** on linn Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas, endise Udine provintsi halduskeskus. Udine asub Friuli ja kogu Itaalia kirdepiiril, keset Alpide-eelset tasandikku.

Varem oli Udinel oma asukoha tõttu strateegiline tähtsus, sest sealt kontrolliti põhja pool paiknevate Sainfritzi ja Pontebba kuru kaudu Itaaliat ja muud Euroopat ühendavat liiklust.

Tänapäeval on Udine peatuspunktiks paljudele Alpidesse suunduvatele suusatajatele ja matkajatele.

## Ajalugu
Arheoloogilised leiud lubavad Udine asustust dateerida II aastatuhandesse eKr. Kirjalikes allikates on linna esimest korda mainitud 983. aastal, mil keiser Otto II määras Udine kindluse koos paari teise valdusega Aquileia perekonna omandisse.

1420 läks linn koos ülejäänud Friuli aladega Veneetsia vabariigi valitsemise alla. Sellest ajast kattub ajalugu põhiosas Veneetsia omaga. Veneetsia perioodil on ehitatud põhiosa linna paleedest. Rikkad perekonnad meelitasid sinna oma aja parimaid kunstnikke, näiteks Andrea Palladio 16. sajandil ja Giovanni Battista Tiepolo 18. sajandil.

1472–1499 ründasid Udine linna ja selle ümbruskonda korduvalt türklased.

Aasta 1511 oli Udine jaoks kohutav aasta (*annus horribilis*), kui toimus verine talurahvaülestõus, millele järgnesid maavärin ja katkupuhang.

Pärast Veneetsia vabariigi lõppu 1797. aasta Campoformio lepingu tulemusel läks Udine koos teiste Friuli aladega Austria valdusse, kuhu jäi kuni 2. oktoobrini 1866, mil sealsed alad läksid Itaalia kuningriigi koosseisu.

## Vaatamisväärsused

Udine ajalooline kesklinn on koondunud Piazza della Libertá ümber.

* Udine toomkirik (*Duomo*) romaani ja gooti stiilis. Näha võib Tiepolo maale ja freskosid. Kiriku juurde kuulub kaheksakandiline kellatorn.
* Oratorio della Purità kirik
* San Francesco kirik romaani stiilis
* Palazzo del Commune Veneetsia gooti stiilis, ehitatud 1448–1456
* Palazzo Arcivescovile; peapiiskopi palee

## Viited

## Välislingid
* Udine valla koduleht (itaalia keeles)
Veriora valla lipp

**Veriora valla lipp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Veriora valla lipp.

Lipp kinnitati 9. aprillil 1999.

## Lipu kirjeldus

Veriora valla lipp on vapilipp. Kangas on jaotatud kahe kitsa, sinise ja valge lainelise laiuga diagonaalselt 
(vardapoolsest ülanurgast lehvipoolsesse alanurka) kaheks väljaks. Vardapoolne alumine väli on sinine ning sellel on viieharuline valge heraldiline okaspuutaim. Lehvipoolne ülemine väli on aga valge ja sellel sinine kollase ringikujulise südamikuga rukkilille õis.

Lipu normaalmõõtmed on 165×105 cm ning pikkuse ja laiuse suhe 11:7.

## Lipu kasutamise kord

Veriora valla lipp oli välja pandud ruumis, kus toimusid vallavolikogu istungid. 

Valla lipp heisati ametlike esinduste vastuvõtmisel, ülevallalistel pidupäevadel, valla kultuuri- ja spordiüritustel ning muudel juhtudel vallavalitsuse korraldusel. 

Lippu võisid kasutada valla ametlik delegatsioon või valda esindavad kollektiivid ja üksikisikud rahvusvahelistel, vabariiklikel ja regionaalsetel üritustel.

Valla lippu oli õigus omandada igal valla elanikul ning vallas registreeritud juriidilisel isikul vallavalitsuse kaudu, tasudes lipu valmistamise kulutused. 

Eesti riigilipu ja valla lipu samaaegsel heiskamisel paigutati valla lipp Eesti riigilipust lippude poolt vaadates vasakule. 

## Vaata ka
*Veriora valla vapp
*Põlva maakond

## Välislingid
*Veriora valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Varbla valla lipp

**Varbla valla lipp** on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Varbla valla lipp.

Lipp kinnitati 3. juunil 1996.

## Lipu kirjeldus

Varbla valla lipp on vapilipp. Sinise kanga allservas kolm lainelõikelist laidu (kaks ülemist on kitsamad ja alumine laiem), valge-sinine-valge. Sinisel väljal valge kollase nokaga luik.
  
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9 (2:3).

## Põhjendus

Lainelõige sümboliseerib valla mereäärset asendit ning kohalike inimeste merega seotud elu ja tegemisi. Ujuv luik tähistab nii sealmail elutsevaid majesteetlikke luikesid kui ka paljusid teisi veelinde. Sinine värvus tähendab tulevikulootust, valge on aga puhtuse ja vaimsuse võrdkuju. 

## Lipu kasutamise kord

#Varbla valla lipp heisatakse alaliselt vallavalitsuse hoonel. 
#Lippu kasutatakse vallavolikogu ja vallavalitsuse poolt korraldatavatel üritustel, tseremooniatel ja ametlikel vastuvõttudel, Varbla valla ja teiste kohalike omavalitsusüksuste ametlike delegatsioonide kohtumistel, kui ka avalikel üritustel ning muudel üritusel, kus on esindatud Varbla vald.
#Valla lipu võib heisata valla, kogukondlike, asutuste või perekondlike sündmuste ja tähtpäevade puhul.
#Valla lippu võidakse kasutada valla kultuuri-, spordi- ja muude delegatsioonide ees ava- ja lõputseremooniatel rahvusvahelistel, vabariiklikel , maakondlikel ja valdade vahelistel üritustel.
#Valla lipu kujutist võidakse kasutada vallavolikogu, vallavalitsuse ja vallavalitsuse hallatavate asutuste ametlikel trükistel ning suveniiridel.
#Kui valla lipp on vähendatud mõõdus (laualipuna), peab selle kujutis, värvilahendus ning mõõdusuhted vastama täpsele Varbla valla põhimääruse kirjeldusele.
#Valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. Heisatud lipul jääb lipukanga alumine serv maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele.
#Valla lipu heiskamisel koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi, mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga juhindutakse Eesti lipu kasutamise korrast.
#Valla lipu mõõtmed ei tohi ületada riigilipu mõõtmeid.
#Asutustel, ettevõtetel, seltsidel, ühingutel ja üksikisikutel on lubatud valla lipu kujutist kasutada vallavalitsuse loal. Loa saamiseks esitatakse vallavalitsusele kirjalik avaldus.

Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Varbla valla vapp
*Pärnu maakond

## Välislingid
*Varbla valla sümboolika valla kodulehel
*Varbla valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Hindrek Meri

**Hindrek-Peeter Meri** (21. veebruar 1934 Berliin – 29. september 2009 Tallinn) oli Eesti riigitegelane.

Aastatel 1934–1938 elasid Merid Berliinis, kus Georg Meri töötas Berliini Eesti saatkonna nõunikuna. 
1938. aasta jaanuarist töötas Georg Meri diplomaadina Pariisis, kuid juba augustis kolisid Merid perega tagasi Eestisse, kus asusid elama Nõmmel. 
1941–1945 oli Hindrek koos ema ja vennaga küüditatuna Siberis. Hindrek Meri õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis majandusgeograafiat.

Ta töötas 1957–1990 Eesti NSV Riiklikus Plaanikomitees, sealhulgas 1988–1990 plaanikomitee esimehe esimese asetäitjana. 1981. aastal töötas ta üheksa kuud Nõukogude Liidu eksperdina Vietnamis.

Hindrek Meri oli aastatel 1990–1997 Eesti Vabariigi riigikontrolör ja 1998–2003 Eesti Panga nõukogu liige.

Viimastel eluaastatel pidas Hindrek Meri Märjamaal Paekülas maakodu, korrastas sealset mõisaparki ja rajas puukooli. 

## Isiklikku
Hindrek-Peeter Meri oli Georg Meri poeg ja Lennart Meri vend. Tal on tütar Marit Meri. Orienteeruja Rain Seepõld on tema lapselaps.

## Tunnustus
* 1976 Eesti NSV teeneline ökonomist 
* 2002 Valgetähe II klassi teenetemärk 

## Mälestusteraamat
Hindrek-Peeter Meri on kirjutanud mälestusteraamatu "Tagasivaateid veerevast vagunist" (Ilmamaa, Tartu 2008, 560 lk, ISBN 9789985772751).

## Viited
Väätsa valla lipp

**Väätsa valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Väätsa valla lipp.

Lipp kinnitati 30. mail 1995.

## Lipu kirjeldus

Väätsa valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kahest ümberpööratud S-lõikest moodustunud kaldjaotusega vasakult poolitatud kollasel-rohelisel kangal kaks lõikest lähtuvat vastandvärvides ristikheinalehte. Vardapoolne lipuväli on kollane ja lehviv pool roheline.

Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 6:9.

## Lipu kasutamise kord

Vallalipu heiskamise võib teha kohustuslikuks vallavolikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel, teistele omanikele on need otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga.

Vallalipp heisatakse:

#Alaliselt valla administratiivhoone peasissekäigu juurde või selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
#Hoonetele, kus toimuvad volikogu või valitsuse istungid nende toimumise ajaks.
#Ametlike delegatsioonide vastuvõttudel.
#Valitsuse korraldusel kultuuri- ja spordiüritustel ja muudel puhkudel.

Kui vallalipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asub vallalipp lippude poolt vaadatuna riigilippudest vasakul, teistest lippudest paremal.

Rahvusvahelistel, vabariiklikel ja regionaalsetel üritustel võivad lippu kasutada Väätsa valla ametlikud delegatsioonid või Väätsa valda esindavad kollektiivid või üksikisikud Väätsa Vallavalitsuse korralduse alusel.

Vallalippe tohib valmistada üksnes valitsuse loal.

## Vaata ka
*Väätsa valla vapp
*Järva maakond

## Välislingid
* Väätsa valla sümboolika valla kodulehel
* Väätsa valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Udine provints

**Udine provints** oli provints Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas. Piirnes põhjas Austria ja idas Sloveeniaga. Provintsi keskus oli Udine linn.

## Haldusjaotus

Udine provints jagunes 136 omavalitsusüksuseks (*comune*).

### Suurima elanike arvuga vallad
Suurima elanike arvuga asulad olid järgmised.

Kõige vähem inimesi (138) elas Drenchias.

## Kirjandus
* AR. Kui Itaalias hävitati a. 1945 80 000 inimest n. n. "surma kolmnurgas". Eesti Päevaleht, 9. oktoober 1971, nr. 80, lk. 5.

## Välislingid

* Udine provintsi koduleht (itaalia keeles)
Trieste provints

**Trieste provints** oli provints Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas. Provintsi keskus oli Trieste linn.

Provints oli pindalalt ja omavalitsusüksuste (*comune*) arvult Itaalia väikseim. Rahvastikutiheduselt oli Trieste Itaalia provintsidest neljandal kohal (Napoli, Milano ning Monza ja Brianza provintside järel).

Trieste  provints jagunes kuueks omavalitsusüksuseks (*comune*):


Duino castle.jpg|Il castello di Duino
Muggia z001.JPG|Muggia
Val Rosandra near Trieste1.jpg|Rosandra org


## Välislingid

* Il Portale di Trieste
Pordenone provints

**Pordenone provints** oli provints Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas. Provintsi keskus oli Pordenone linn.

## Haldusjaotus
Pordenone provints jagunes 50 omavalitsusüksuseks (*comune*).

### Elanike arvult suuremad vallad
Enam kui 5000 elanikku (seisuga 31.08.2011) elas järgmistes omavalitsusüksustes (*comune*):

Kõige vähem elanikke (258) oli Barcises.


Pordenone-Municipio.JPG|Pordenone
Sacile-Palaces.JPG|Sacile
Sacile-Livenza1.jpg|Livenza Sacile juures
Polcenigo10.jpg|Livenza Polcenigo juures


## Välislingid
Mohammed VI

**Mohammed VI** (sündinud 21. augustil 1963 Rabatis) on Maroko kuningas. Tema isa oli Hassan II.

Mohammed VI abikaasa on printsess Lalla Salma. Neil on poeg prints Moulay Hassan (sündinud 2003) ja tütar printsess Lalla Khadija (sündinud 2007).
‘Abd Allāh II

**‘Abd Allāh II** ehk **‘Abdullāh II** (*‘Abd Allāh II ibn al-Ḩusayn* عبد الله الثاني بن الحسين; sündinud 30. jaanuaril 1962 Ammanis) on Jordaania kuningas.

Tema isa oli Jordaania kuningas Ḩusayn. Ema oli Suurbritannia päritolu Antoinette Avril Gardiner, kes pärast pulmi pöördus islamisse ja võttis nimeks Muna al-Ḩusayn. Abielust sündisid neli last, kellest Abd Allāh on vanim. Tal on vend Faisal ning kaksikõed Aisha ja Zein. Isal oli veel kolm naist, aga mitte korraga, vaid ükshaaval. Kaks esimest abielu lõppesid lahutusega, kolmas naise surmaga ja neljas Ḩusayni surmaga. Kõigist neljast abielust sündis lapsi ning Abd Allāh'l on seetõttu 3 poolvenda ja 5 poolõde. Abd Allāh on neist lastest vanim poeg, aga tal on 6 aastat vanem poolõde.

Abd Allāh oli vastavalt Jordaania põhiseadusele sünnist saadik troonipärija. Kuid Jordaania kuningal on õigus mingil määral ise troonipärijat valida ja 1965, kui poliitiline olukord riigis muutus ebastabiilseks, määras isa troonipärijaks oma noorema venna Hassani. Alles vahetult enne oma surma, 25. jaanuaril 1999 muutis isa testamenti, määrates troonipärijaks Hassani asemel Abd Allāh'. Ḩusayn suri 7. veebruaril ja Abd Allāh krooniti 9. juunil 1999.

Abd Allāh käis koolis USA-s Massachusettsi osariigis Deerfieldi akadeemias. 1980 astus ta Suurbritannias Sandhursti sõjaväeakadeemiasse. Ta võeti teenistusse teise leitnandina ja ta oli 13./18. kuningliku husaaride ratsarügemendi rühmajuht. (Selles rügemendis hobuseid ega teisi ratsaloomi ei olnud, olid tankid ja soomukid.) 1982 astus ta Oxfordi ülikooli ja õppis seal aasta aega Lähis-Ida asju. 1987 astus ta USA-s Georgetowni ülikooli, kus õppis välispoliitikat. Seejärel teenis ta Jordaania sõjaväes ja ülendati 1998. aasta mais kindralmajoriks.

Vastavalt isa testamendile määras Abd Allāh 7. veebruaril 1999 oma troonipärijaks oma poolvenna Hamzah'. 28. novembril 2004 tühistas ta selle otsuse, aga ei määranud ka uut troonipärijat. Alles 2. juulil 2009 määras ta sellele kohale oma poja Ḩusayni.

## Perekond

‘Abd Allāh II abikaasa on kuninganna Rāniyā ja neil on neli last:
* prints Ḩusayn (sündis 1994)
* printsess Iman (sündis 1996)
* printsess Salma (sündis 2000)
* prints Hashem (sündis 2005).

## Välislingid
*‘Abd Allāh II koduleht
Henri

**Henri** (tähis H) on induktiivsuse mõõtühik SI-ühikusüsteemis. Ühik on nime saanud ameerika füüsiku Joseph Henry (1797‒1878)  järgi.

Üks henri võrdub sellise vooluringi induktiivsusega, milles voolu tugevuse muutus ühe ampri võrra sekundis tekitab läbi tema kontuuri magnetvoo üks veeber. Induktiivpooli induktiivsus on üks henri , kui seda läbiva elektrivoolu tugevuse muutus ühe ampri võrra ühes sekundis indutseerib elektromotoorjõu üks volt:
: \mbox {H} = \frac{\mbox {Wb}}{\mbox {A}} 
= \dfrac{\mbox{V} \cdot \mbox{s}}{\mbox{A}} 
= \dfrac{\mbox{J} \cdot \mbox{s}^2}{\mbox{C}^2} 
= \frac{\mbox {m}^2 \cdot\mbox {kg}}{\mbox {s}^2 \cdot \mbox {A}^2} 
= \Omega \cdot \mbox {s} 
kus Wb ‒ veeber,  A ‒ amper, V ‒ volt, s ‒ sekund,  J ‒ džaul, C ‒ kulon, m ‒ meeter, kg ‒ kilogramm  ja Ω ‒ oom.

Praktikas kasutatakse ka väiksemaid ühikuid: 
*millihenri (1 mH = 10‒3 H),
*mikrohenri (1 μH = 10‒6 H). 
## Viited
Berliini kell

**Berliini kell** (saksa keeles *Berlin-Uhr*) on kvantdidaktika põhimõttel töötav linna kronograaf, mille leiutas Dieter Binninger. Originaalne Berliini kell asub Berliinis Europa-Centeri kõrval, on umbes viis meetrit kõrge ning näitab kellaaega punaste ja kollaste lampide abil. Algul paigaldati see 1975. aastal Uhlandstraße metroojaama kõrvale, kuid kell suleti 1995. aastal tehniliste probleemide ning suure hoolduskulu (5000 eurot aastas) tõttu. Alates 1996. aastast rahastab kella ülalpidamist Europa-Center.

## Tööpõhimõte

Berliini kell töötab kvantdidaktika põhimõttel ning on esimene omataoline. Ülemine ümmargune lamp vilgub iga kahe sekundi järel. Igaüks neljast punasest lambist ülemises reas osutab viiele tunnile. Alumises punaste lampide reas osutab igaüks ühele tunnile. Niisiis, kui ülemises reas põleb kaks lampi ja alumises reas kolm, on tundide arv 5 + 5 + 1 + 1 + 1 = 13 ehk kell on 1 pärast lõunat. Kolmandas, piklike lampide reas osutab iga lamp viiele minutile. Seal on 11 lampi, millest 3., 6. ja 9. on punased, näidates ära veerandtunnid. Viimased reas asuvad neli lampi osutavad igaüks minutile.

## Lauakell
Enne Berliini müüri lagunemist sai tollase kella asukohta ümbritsevatest suveniiripoodidest soetada kella väikest lauamaketti. Vaegnägijatele on kell hõlbus viis kellaaja teadasaamiseks, kuna kella helendavad tuled on kaugele näha.  

Pärast kella leiutaja surma 1990. aastate keskel selliseid kelli enam ei toodeta. 

## Välislingid

*Kella veebiversioon
Boweni skeem

**Boweni skeem** on skeem, mis kirjeldab magma jahtumisel sellest kristalliseeruvate mineraalide kristalliseerumisjärjekorda.

Skeemi loojaks on Kanada petroloog Norman Levi Bowen.

Boweni skeem meenutab Y-tähte, mille ülemistel harudel on mineraalid, mis kristalliseeruvad kõrgemal temperatuuril. Kõrgema sulamistemperatuuriga mineraalid on jaotatud kahte ossa. Ühes osas on katkendlik rida eraldi mineraalirühmadest nagu oliviin, pürokseen, amfibool ja biotiit. Teises harus on pidev rida plagioklassidest. Kõrgemal temperatuuril kristalliseerub kaltsiumirikas plagioklass ning madalamal naatriumirikas. Veelgi madalamal temperatuuril kristalliseeruvad muskoviit, ortoklass ning kvarts.

Boweni skeem on idealiseeritud ega kehti kõigil juhtudel. Magma erineva keemilise koostise, rõhu ja temperatuuri tingimustes võib kristalliseerumisjärjekord olla ka pisut teistsugune.
Schwerin

**Schwerin** on linn Saksamaal, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaa pealinn. Asub Schwerini järve ääres.

Schwerini on esmamainitud 1018. aastal, linnaõigused sai 1164. aastal.

Schwerin oli ka Mecklenburgide Mecklenburg-Schwerini liini hertsogite residents.

## Sõsarlinnad
Schwerin on Tallinna sõpruslinn alates 1970. aastast.

## Viited

## Välislingid
*Schwerini koduleht
Wuppertal

**Wuppertal** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Wupperi jõe ääres.

Suurtest linnadest asub Düsseldorf Wuppertalist umbes 30 km läänes, Köln umbes 40 km edelas ja Essen 23 km kirdes. 

Linn loodi 1. augustil 1929, kui liideti mitu linna: Elberfeld (suurlinn aastast 1883), Barmen (suurlinn aastast 1884), Cronenberg, Ronsdorf ja Vohwinkel, samuti naaberpiirkond Beyenburg, mis tänapäeval kuulub Remscheidi alla. Algul oli linna nimi **Barmen-Elberfeld**. 1930. aastal otsustati rahvaküsitlusega, et uueks nimeks saab Wuppertal.

## Haldusjaotus
Wuppertal on jaotatud 10 linnarajooniks:

* 0 Elberfeld
* 1 Elberfeld-West
* 2 Uellendahl-Katernberg
* 3 Vohwinkel
* 4 Cronenberg
* 5 Barmen
* 6 Oberbarmen
* 7 Heckinghausen
* 8 Langerfeld-Beyenburg
* 9 Ronsdorf

## Schwebebahn

Wuppertali vaatamisväärsus on rippraudtee Schwebebahn, mis on lääneedela-idakirdesuunaline, kulgeb läbi linna, on 13,3 km pikk ja 20 jaamaga. Schwebebahni otspunktid, kummaski depoo, asuvad Vohwinkelis ja Oberbarmenis. Raudtee kulgeb 10 km ulatuses Wupperi jõe kohal ning 3,3 km ulatuses linna teede ja tänavate kohal.

Schwebebahn avati 1901 ja seda kasutatakse siiamaale. Sõit ühest otsast teise kestab pool tundi. 2008. aastal teenindas Schwebebahn 25 miljonit reisijat. Raudtee tippkiirus on 60 km/h ja keskmine kiirus 27 km/h.

Schwebebahn on väga töökindel. Ainus inimohvritega toimunud õnnetus sellel toimus 12. aprillil 1999; selle põhjustas rekonstrueerimistöid teinud tööliste hooletus: nad olid graafikust maas, lõpetasid töö ainult kümme minutit enne esimese rongi väljumist ja unustasid kõrvaldada suure metallitüki. Päeva esimene rong sõitis vastu seda tükki kiirusega umbes 50 km/h ja kukkus kümmekonna meetri kõrguselt jõkke. 5 inimest hukkus ja 49 sai vigastada. Ehitustöölised ja ohutustehnikainsener vabastati vastutusest, kuid nende kõrgemad ülemused mõisteti tahtmatu tapmise eest tingimisi vangi.

21. juulil 1950 otsustas Althoffi tsirkus reklaamitrikina elevant Tuffit (1946–1989) raudteel sõidutada. Pärast sõidu algust sattus Tuffi paanikasse, lõhkus vaguni seina ja kukkus jõkke. Elevant, kaks ajakirjanikku ja üks reisija said kergelt vigastada. Nii Schwebebahni operaatorettevõtet kui ka tsirkuse direktorit karistati rahatrahviga. Tänapäeval meenutab seda sündmust Alter Markti ja Adlerbrücke jaama vahel olev hüppava elevandi kujutis hoone seinal.

## Sõpruslinnad

Wuppertalil on üheksa sõpruslinna: Beersheba (Iisrael), Berliin (Saksamaa), Jekaterinburg (Venemaa), Košice (Slovakkia, alates 1980), Legnica (Poola), Matagalpa (Nicaragua), Saint-Étienne (Prantsusmaa), Schwerin (Saksamaa) ja South Tyneside (Suurbritannia).

## Viited

## Välislingid
*Wuppertali koduleht
Würzburg

**Würzburg** on linn Saksamaal Baieri liidumaal, Alam-Frangimaa ringkonna halduskeskus. Asub Maini jõe ääres.

## Ajalugu
Würzburgi linna on esmamainitud 704. aastal. 1156. aastal toimusid seal Friedrich I Barbarossa ja Burgundia Beatrixi pulmad. 1402. aastal asutati Würzburgi ülikool.

1796. aastal toimus linna all sõjaline kokkupõrge ertshertsog Karli Austria/Saksa-Rooma ja Jean-Babtiste Jourdani Prantsuse vägede vahel. Lahing lõppes prantslaste kaotusega ning Jourdan pidi Reini jõeni taganema. 

Würzburgis avastas Wilhelm Röntgen röntgenikiirguse.

16. märtsil 1945 pommitasid Briti õhujõud Würzburgi. Hävis 90% kesklinnast, hukkus ligikaudu 5000 inimest.

## Sõpruslinnad
Würzburgil on kümme sõpruslinna:

## Pildigalerii

Wuerzburg-von Festung-06-Alte Mainbruecke-Main-Stadt-gje.jpg
Wuerzburg-Alte Bruecke-30-Statue Johannes Nepomuk-2014-gje.jpg
Wuerzburg-Altes Rathaus-10-2014-gje.jpg
Wuerzburg-20-Hof Conti-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Residenz-Parkfassade-18-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Residenz-Park-02-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Residenz-Hofkirche-04-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Main-08-Festung Marienberg-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Festung Marienberg-Kiliansturm-04-2007-gje.jpg
Wuerzburg-Festung Marienberg-Scherenbergzwinger-14-2014-gje.jpg


## Viited

## Välislingid

* Würzburgi koduleht
704

:*704 on ka [[Vietnam]]i [[ISO numbrikood]]*
----
**704. aasta**

Sajandid: 7. sajand - **[[8. sajand]]** - 9. sajand

Aastakümned: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - **[[700. aastad]]** - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad

Aastad: 699 700 701 702 703 - 704 - 705 706 707 708 709

----

## Sündmused maailmas

* ...

## Sündinud

* Aldfrith, Northumbria kuningas

## Surnud

* ...
Wiesbaden

**Wiesbaden** [v'iisbaaden] on linn Saksamaal, Hesseni liidumaa pealinn. Asub Reini jõe paremal kaldal ja ulatub kirdes ning idas Taunuse mäestikuni.

Wiesbadenis on üle 20 kuuma- ja külmaveeallika, mis olid oma raviomaduste poolest tuntud juba rooma ajal. Wiesbaden on üks Euroopa vanimaid kuurortlinnu. 

Lisaks Hesseni liidumaa ministeeriumitele asuvad Wiesbadenis ka Saksamaa Kriminaalamet (*Bundeskriminalamt*) ja Saksamaa Statistikaamet (*Statistisches Bundesamt*).

Teises maailmasõjas sai Wiesbaden palju vähem kannatada kui teised Saksamaa suurlinnad. Seetõttu on kogu kesklinnas säilinud klassitsistlikus stiilis hooned.

Linnas on palju muuseume, teatreid ja raamatukogusid.

## Ajalugu
Hessenit on esmamainitud Karl Suure kroonikas 828/830. aastal (*Wisibada*). 1170. aasta paiku läks linn Nassau krahvide valdusse. 1232. aastal sai Wiesbadenist arvatavasti riigilinn. 

1609 kuni 1610 ehitati Vana raekoda, mis on vanim siiani säilinud hoone linnas.

19. sajandi lõpus hakkas linn kiiresti kasvama.

## Vaata ka
*Mainz

## Viited

## Välislingid
*Wiesbadeni koduleht
Weimar

**Weimar** on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal.

Weimar oli tähtis kultuurikeskus 19. sajandi alguses. Seal elasid Johann Wolfgang von Goethe ja Friedrich Schiller.

## Viited

## Välislingid

* Weimari koduleht
Gera

**Gera** on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal. Asub Weiße Elsteri jõe orus.

## Ajalugu
Gerat on esmamainitud 995. aastal. 13. sajandi alguses sai Gera linnaõigused.

1945. aasta aprillis oli Geras kuni 400 eesti põgenikku. USA okupatsiooni algul valiti kohalik Eesti Komitee eesotsas Juhan Puskariga. Mais 1945 koondati Gera eestlased ja lätlased laagrisse Tinzi kasarmutes. Seoses linna loovutamisega Nõukogude Liidu okupatsioonitsoonile evakueeriti laager 30. juunil Bambergi.

## Viited

## Välislingid

* Gera koduleht
Telšiai

**Telšiai** () on linn Leedus, Telšiai rajooni halduskeskus. Asub Mastise järve kaldal. Administratiivselt moodustab Telšiai omaette valla.

Vaatamisväärsusteks on Telšiai katedraal, katoliku kirik aastast 1867 ja õigeusu kirik aastast 1938. Mastise järve kaldal asub vabaõhumuuseum, kus on taasloodud Žemaitija küla.

## Nimi
Linna vana saksakeelne nimi on *Telsche(n)* või *Telschi*, poola keeles *Telsze*, vene keeles on kasutusel olnud nimekuju Тельши.

## Ajalugu

Telšiaid on esmamainitud 1450. aastal. Asula tekkis kuralaste maadele. Aastal 1450 asus seal mõis, mille juurde tekkis ka alev. Aastal 1536 sai Telšiaist kohaliku kihelkonna keskus. Linnaõigused sai 1791. aastal, kuigi Jokūbas Leskauskas on asulat linnaks nimetatud juba aastal 1569. On oletatud, et põhjuseks võib olla see, et asula oli XVI sajandil linn ja kaotas vahepeal linnaõigused.

Alevi arengule aitas kaasa Povilas Sapieha, kes aastal 1624 asutas Telšiaisse kloostri. XVII–XVIII sajandil kogunes Telšiais mõnikord Žemaitija seim.

Aastal 1710 laastas Telšiaid katk, kuid aastaks 1721 oli alev taastunud. Kuningas August II andis asulale turuprivileegid, lubades avada turu igal nädalal, ühtlasi võidi seal pidada neli korda aastas laata.

Linn kasvas XIX sajandi lõpus kiiresti. Kuigi Telšiai oli aastast 1790 administratiivselt Žemaitija keskuseks, oli XVIII sajandil piirkonna jaoks tähtsaimaks asulaks siiski Raseiniai. Rahva jaoks muutus Telšiai Žemaitija pealinnaks alles XX sajandi alguses.

Linn oli aastal 2016 Leedu kultuuripealinnaks.

## Rahvastik

;Elanike arv
* 33 351 (1989)
* 30 500 (2005)
* 29 900 (2009)
* 24 295 (2014)
* 22 261 (2023)

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Telšiai elanikkonnast leedulasi 97,44%, venelasi 1,71%, ukrainlasi 0,14% ja valgevenelasi 0,12%.

## Sport
* FC Džiugas Telšiai
* Centrinis stadionas

## Tuntud elanikke

*Karolina Praniauskaitė – Leedu luuletaja
*Abraham Werner – Soome rabi
*Élie de Cyon – prantsuse filosoof
*Vladimir Suhhomlinov – Vene sõjaväelane
*Gabriel Narutowicz – Poola poliitik
*Wilfrid M. Voynich – Poola revolutsionäär, Voynichi käsikirja avastaja
*Dow Ber Menaše Abramowitz – juudi rabi
*Mykolas Eustachijus Brenšteinas – Leedu-Poola ajaloolane
*Władysław Tryliński – Poola insener
*Michael Noyk – Iiri poliitik
*Avraham Yitzchak Bloch – juudi rabi
*Justas Paleckis – Leedu poliitik
*Azriel Rabinowitz – juudi rabi
*Zalman Levinberg – Leedu-Iisraeli poliitik ja ajakirjanik
*Jurgis Tornau – Leedu kirjandusteadlane
*Egidijus Aleksandravičius – Leedu ajaloolane
*Rolandas Paksas – Leedu poliitik
*Alfredas Bumblauskas – Leedu ajaloolane
*Jurga Šeduikytė – Leedu laulja
*Danguolė Rasalaitė – Rootsi orjaks müüdud prostituut
*Simona Kiseleva – Leedu maletaja

## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
Gelsenkirchen

**Gelsenkirchen** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ruhri linnastus.

## Ajalugu

Gelsenkirchenit on esmamainitud 1150. aastal, kuid tänapäeva linnaosa Bueri juba 1003. aastal.

Pärast rasketööstusekeskuseks arenemist sai asula 1875. aastal linnaõigused.

## Sport

Linna edukaim jalgpalliklubi on FC Schalke 04, mille kodustaadion on Veltins-Arena.

## Viited

## Välislingid

* Gelsenkircheni koduleht
Sisimiut

**Sisimiut** (varasem taanikeelne nimi *Holsteinsborg*) on linn Gröönimaa läänerannikul, Qeqqata valla keskus.

2009. aastani oli linn Sisimiuti valla keskus.

Sisimiut on Gröönimaa põhjapoolseim sadam, mis on aasta läbi jäävaba.

## Vaata ka
*Sisimiuti lennujaam

## Välislingid
*Sisimiuti koduleht *(grööni, taani ja inglise keeles)*
Martna vald

**Martna vald** oli  kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Lääne maakonnas.

Valla territooriumile jäi osa Matsalu rahvuspargist.

Martna valda läbis Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, mis Ristil kohtub Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maanteega.

Martna vallavanem oli Tiiu Aavik.

## Ajalugu
Martna valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1992.

2016. aastal sõlmisid Kullamaa, Lääne-Nigula, Martna, Noarootsi ja Nõva vald ühinemislepingu. 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustus nende viie valla ning Nissi valla Rehemäe küla ühinemisel uus omavalitsusüksus – Lääne-Nigula vald.

## Valla asulad
Vallas oli 34 küla. Suuremad neist on Martna, Kirna, Kasari ja Rõude.

Täielik nimekiri: Allikotsa, Ehmja, Enivere, Jõesse, Kaare, Kaasiku, Kabeli, Kasari, Keravere, Keskküla, Keskvere, Kesu, Kirna, Kokre, Kuluse, Kurevere, Laiküla, Liivaküla, Martna, Männiku, Niinja, Nõmme, Ohtla, Oonga, Putkaste, Rannajõe, Rõude, Soo-otsa, Suure-Lähtru, Tammiku, Tuka, Uusküla, Vanaküla, Väike-Lähtru.

## Vaata ka
* Kiisaoja

## Viited
Qeqertarsuaqi saar

**Qeqertarsuaq** ehk **Disko** on saar Baffini lahes Gröönimaa läänerannikul. Seda eraldab Gröönimaa rannikult Disko laht. 

Saare pindala on 8578 km². Keskmine kõrgus on 975 m, kõrgeim tipp on 1919 m. Lõunakaldal asub sadamalinn Qeqertarsuaq.
Anatoli Podtšekajev

**Anatoli Podtšekajev** (vene keeles *Анатолий Алексеевич Подчекаев*; kasutas Eestis erinevaid nimekujusid, nt: **Podtschekajew**, **Podčekajev**; translitereerituna **Anatolij Podčekaev**; 13. jaanuar (vkj)/ 25. jaanuar 1879 Opotška – 7. mai 1938 Tartu) oli Venemaa ja Eesti arhitekt.

## Elulugu
Podtšekajev lõpetas Pihkva Reaalkooli 1899. aastal ning asus samal aastal õppima Varssavi Polütehnilisse Instituuti arhitektuuri. Pärast kooli sulgemist 1905. aasta revolutsiooni sündmuste tõttu läks ta tagasi Pihkvasse ja jäi ootama Varssavi kooli taasavamist. Ta ei jõudnud seda ära oodata (Varssavi Polütehniline Instituut avati uuesti õppetööks 1908. aastal) ja läks oma õpinguid lõpetama Riia Polütehnilisse Instituuti, kus ta õppis vaheaegadega aastatel 1907–1910 ja lõpetas selle kooli insener-arhitekti diplomiga. 

Pärast lõpetamist töötas ta aastatel 1910–1919 arhitektina Pihkvas.

Alates 1919. aastast elas ta Eestis ja alates 1921. aastast peamiselt Tartus, kus ta oli aastatel 1922–1926 Tartu linnaarhitekti kohusetäitja. Seejärel oli ta vabakutseline projekteerija ja ehitusettevõtja. 

## Looming

*Tartus:
**hooldekodu Liiva 32 (1923)
**koolihoone Lina 2 (1925)
**Eramuid Tartus Tammelinnas:
***Elva 3, ehitismälestis
***Elva 8
***Elva 13, ehitismälestis
***Elva 15, ehitismälestis
***Elva 27
***Tamme pst 15
***Väike kaar 30
***Väike kaar 48
*Pühakodasid:
*Petseri Peetri kirik
*Tapa Jakobi kirik

## Pildid

Fail:Elva 3, Tartu.JPG|Elamu Elva tn 3, 1924–1927
Fail:Elva 13, Tartu.JPG|Elamu Elva tn 13, 1924–1927
Fail:Elva 15, Tartu 1.JPG|Elamu Elva tn 15, 1924–1927


## Isiklikku
Tema tütar oli endokrinoloog Irina Kalits.

## Viited

## Kirjandus
*"Anatoli Podtschekajew". // *Album Academicum des Polytechnikum zu Riga. 1862–1912*. Jonck & Poliewsky. Riga 1912. Lk 626
*Oleg Kotšenovski. "Tartu kesklinna arhitektuurilisest kujunemisest kahekümnendail aastail". // *Linnaehitus ja arhitektuur*. Tallinn 1991
*Niina Raid. "Podtšekajev, Anatoli". // *[[EKABL]]*. Tallinn 1996. Lk 389–390
*Ene Läkk. "Tartu linnapea villa kolmas elu". Eesti Ekspress, 6. mai 2003
*"Arhitekt Anatoli Podtšekajev". // 
*Robert Treufeldt. "Arhitekt Anatoli Podtšekajev". // Kunstiteaduslikke Uurimusi 3–4 (13). Eesti Kunstiteadlaste Ühing. Tallinn 2004. Lk 78–112
*Владимир Васильев. Вспоминая архитектора Подчекаева. vestniktartu.ee, 27. jaanuar 2019

## Välislingid
*Film "Eestimaa Vene muuseumi ekspeditsioon – Tartu". 2/6 (vene keeles)
*Haud Tartu Jumalaema Uinumise kalmistul
Torgu valla lipp

**Torgu valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Torgu valla lipp.

Lipp kinnitati 23. jaanuaril 2002.

Torgu valla lipu kujundajaks on Sõrvest pärit Arne Pagil.

## Lipu kirjeldus

Torgu valla lipp on vapilipp. Kangas on jaotatud vertikaalselt kolmeks võrdseks väljaks, sinine-kollane-sinine. Kollase välja keskel on must tuletorn kollaste akendega ning selle kohal sinine aadlikroon.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.

## Põhjendus

Lipul kujutatud tuletorni kujutis sarnaneb mõningal määral Sõrve tuletorniga. Kollane sümboliseerib Sõrve poolsaart, sinine aga merd. Kroon meenutab, et sõrulased on tublid Torgu kuningriigi alamad (seda huumoriga pooleks).

## Lipu kasutamise kord

#Valla lipp heisati Torgu valla ajaloolistel pidupäevadel ja valla muudel tähtsündmustel.
#Valla lippu kasutati kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis kehtivad riigilipu kohta.
#Päevad lipu heiskamiseks määras kindlaks vallavalitsus.

## Vaata ka
*Torgu valla vapp
*Saare maakond

## Välislingid
*Torgu valla sümboolika valla kodulehel
*Torgu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Anton Vaarandi

**Anton Vaarandi** (kuni 8. juulini 1940 **Anton Vachtmann**; 12. september 1901 Rapla – 28. september1979 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja Eesti NSV riigitegelane.

## Elu ja tegevus
Lõpetas 1921. aastal Tallinnas õhtukeskkooli. Ta õppis aastatel 1921–1925 Tartu Ülikoolis filosoofiateaduskonnas, aastatel 1937–1940 Oslo Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja aastatel 1940–1941 uuesti Tartu Ülikoolis ajaloo-keeleteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta EÜS Ühendusse.

Osales Vabadussõjas kooliõpilaste pataljoni koosseisus. Oli aastatel 1921-1922 algkooliõpetaja Petserimaal ja 1923-1924 Väike-Maarja Gümnaasiumi õpetaja. 

Aastatel 1922–1924 tegutses ta Sotsiaalfilosoofilises Üliõpilaste Seltsis. Samuti tegutses ta Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu Rapla osakonnas. 

Aastal 1922 astus ta Eestimaa Kommunistlikku Parteisse. Aastatel 1924–1931 oli ta kommunistliku tegevuse pärast vangis.

### Paguluses
Pärast vabanemist läks Eestist ära NSV Liitu. Kui novembris 1933 saadeti ta õõnestustööle Skandinaaviasse, andis ta Taanis (aastatel 1933–1936), Rootsis (aastatel 1936–1937) ja Norras (aastatel 1937–1940) välja eestikeelseid kommunistlikke ajalehti Kommunist ja Rahva Hääl ning Meremeeste ja Sadamatööliste Internatsionaali Eesti sektsiooni poolt välja antud ajakirju "Tormi eel" ja Majakas.

### Nõukogude Eesti tegelasena
Nõukogude teise okupatsiooni ajal oli ta eestirootslastele mõeldud ajalehe Sovjet-Estland toimetaja, 18. septembrist 1940 kuni 30. maini 1941 ajalehe Noorte Hääl toimetaja ning aastatel 1940–1941 ajalehe Sirp ja Vasar toimetaja. 

Aastatel 1941–1944 oli NSV Liidu tagalas ajalehe Rahva Hääl toimetaja asetäitja ja toimetaja. 

Pärast sõda viibis ta ainsa Nõukogude Eesti ajakirjanikuna Nürnbergi protsessil.
* 1945–1948 Eesti NSV välisministri asetäitja; tegeles pagulas- ja repatrieerimisküsimustega
* 1948–1949 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja
* 1951–1960 ajakirja Looming vastutav sekretär
* 1960–1968 ajakirja Looming toimetaja

Aastast 1969 töötas ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu aparaadis nõunikuna.

## Teoseid
* A. Vahtmann. Päästame neegertöölised dollarkuningate elektritoolilt. Leningrad: Külvaja 1932
* Kild killu kõrvale. Mälestused. 1975
* Helene Johani. Anton Vaarandi kirju 1920.–1930-ndaist aastaist. Keel ja Kirjandus, 1981, lk 161–172

## Tunnustus
* 1965 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane 
Vaarandit on autasustatud Oktoobrirevolutsiooni ordeni, Tööpunalipu ordeni ja Punatähe ordeniga, paljude medalite ja  ENSV ÜN Presiidiumi aukirjadega.

## Isiklikku
Ta oli 1.07.1941 kuni 8.03.1948  abielus Debora Vaarandiga. 

Hiljem oli ta abielus sisearhitekt Maimu Vaarandiga, nende tütar Kai Vaarandi oli keraamikuharidusega tõlkija.

## Viited

## Kirjandus
*Aksel Tamm. Anton Vaarandi (*nekroloog*). Keel ja Kirjandus, 1979, lk 756–757 
*"Anton Vaarandi". // Raamatus: Aksel Tamm. "Aga see oli üks mees. Eluvisandeid". Kuldsulg. 2003, lk 213–225

## Välislingid
* ''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
* 
* Fotod Meediateegis
* Haud Tallinna Metsakalmistul
Rolf Liiv

**Rolf Liiv** (sündinud 9. juunil 1979) on eesti kirjanduskriitik, luuletaja ja pedagoog.

Ta on lõpetanud 2003. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli põhikooli prantsuse keele õpetaja erialal. Ta on õpetanud Audentese algkoolis prantsuse keelt. 

Viimastel aastatel on Rolf Liiv töötanud Tehnilise Tõlke Keskuses tõlkija-toimetajana. 2015. aastal andis Justiitsministeerium talle prantsuse-eesti vandetõlgi õigused.

Rolf Liiv on avaldanud kirjanduskriitikat ajalehtedes Sirp ja Eesti Päevaleht. Avaldanud sisemise maailma üle mõtiskleva, veidi religioosse luuleraamatu ning ühiskonnakriitilist luulet ajalehes Sirp ja ajakirjas Looming.

## Teosed
*"Enda sisse minek" (luulekogu; Tallinn; Aleksandra 2003) 
*Erlend-Ferdinand Vennola "Nõnda kisendas Vaikus" (2017) järelsõna autor

## Tunnustus
* 2004 Sotsia kirjandusfestivali luuleäss
* 2004 Sirbi laureaat

## Isiklikku
Ta on Toomas Liivi poeg.

## Viited
Vormel 1 radade loend

Vormel 1, lühendiga F1, on hetkel kõrgeima tasemega vormelautode võistlussari, mida korraldab Rahvusvaheline Autoliit (FIA). "Vormel" nimes viitab reeglistikule, millele peavad kõik osalejad ja autod vastama. Vormel 1 hooaeg koosneb etappidest, mida tuntakse Grand Prix nime all. Üldjuhul peetakse neid spetsiaalsetel ringradadel, kuid mõned ka tänavaradadel. Tulemused loevad kahe iga-aastase maailmameistritiitli arvestusse, üks sõitjate ja teine konstruktorite.

Selles nimekirjas on kõik ringrajad, mis on olnud Vormel 1 kalendris alates sarja loomisest 1950. aastal.

## Ajalugu
Esimene maailmameistrivõistluste Grand Prix peeti . aastal Silverstone'is; alates sellest on Grand Prix'sid peetud  76 erineval ringrajal. Paljud klassikalised (vanemad) ringrajad on läbi ajaloo korraldanud Grand Prix erinevatel trassidel: Nürburgring, Spa-Francorchamps, Monza jne. Tuues näiteks Nürburgringi, esimene etapp seal peeti 22,835 kilomeetrit pikal trassil, aga probleemid turvalisusega tähendasid, et järgmised Grand Prix'd peeti lühemal ja turvalisemal trassil. Vormel 1 algusaastatel olid enamus ringradadest Euroopas. Spordi arenedes on tekkinud rohkem ringradasid Aasiasse ja Ameerikasse. Kahekümnest Grand Prix'st . aastal peaaegu pooled polnud enne . aasta hooaega kalendris. Monza ringrajal on peetud kõige rohkem maailmameistrivõistluste etappe; ainult . aasta jäi vahele, sest Itaalia Grand Prix peeti Imola ringrajal.  Miami rahvusavheline autodroom on 76. erinev ringrada, kus Grand Prix on peetud, kui seal korraldati 2022. aastal Miami Grand Prix. Kõige pikem ringrada, millel Grand Prix on peetud, on Pescara ringrada, mis korraldas 1957. aasta Pescara Grand Prix: 25,8 kilomeetrit pikk ringrada Pescaras, Itaalias, korraldas iga-aastast Coppa Acerbo võidusõitu ning . aasta oli ainuke kord, kui see oli maailmameistrivõistluste kalendirs. Etapi võitis Stirling Moss. Las Vegase tänavarada on saamas Grand Prix korraldamise õigust 2023. aastal, kui peaks toimuma Las Vegase Grand Prix.

Mõned ringrajad on korraldanud Grand Prix mitmel trassil, viimati kasutatud trass on tabelis.

## Ringrajad

* Ringraja veerus on ringraja nimi sellise kujuga, nagu seda viimati Vormel 1-s kasutati.
* Kaardi veerus on viimati kasutatud trassi kaart.
* Tüübi veerus on ringraja tüüp: "tänavarada" kui trass paikneb suletud linnatänavatel, "maanteerada" kui kasutatakse nii linnatänavaid kui ka spetsiaalset ringrada, ja "ringrada" kui tegu on spetsiaalse ringrajaga.
* Pikkuse veerus on viimati kasutatud trassi distants.
* Suuna veerus on kirjas, mis suunas trassil sõidetakse.

## Märkused

## Viited
**Üldised**
* 
* 

**Kindlad**
855

**855. aasta**

Sajandid: 8. sajand - **[[9. sajand]]** - 10. sajand

Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - **[[850. aastad]]** - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad

Aastad: 850 851 852 853 854 - 855 - 856 857 858 859 860

----

## Sündmused

* ...

## Sündinud

*...

## Surnud

* 2. märts – Lothar I, Frangi keiser
795

**795. aasta**

Sajandid: 7. sajand - **[[8. sajand]]** - 9. sajand

Aastakümned: 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad - **[[790. aastad]]** - 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad

Aastad: 790 791 792 793 794 - 795 - 796 797 798 799 800

----
## Sündmused

*...

## Sündinud

*?? – Lothar I, Frangi keiser

## Surnud

*25. detsember – Hadrianus I, paavst
Tarni jõgi

**Tarn** on jõgi Lõuna-Prantsusmaal, Atlandi ookeani vesikonda kuuluva Garonne'i parempoolne lisajõgi.

Jõgi on andnud nime Tarni departemangule.

Jõgi algab Sevennidest ja voolab valdavalt läände sügavas orus läbi Keskmassiivi. Ta läbib Millau, Albi, Gaillaci ja Rabastensi. Siis suubub temasse suurim vasakpoolne lisajõgi Agout ja Tarn pöördub loodesse. Pärast Montaubani linna läbimist suubub temasse suurim parempoolne lisajõgi Aveyron ja Tarn pöördub taas läände. Pärast Moissaci linna läbimist suubub ta paremalt Garonne'i jõkke.

Jõe pikkus on 381 kilomeetrit ja valgla on umbes 12 000 km². Jõe vooluhulk suudmes on keskmiselt 200 m³/s. Jõe allikas on 1560 ja suue 65 m kõrgusel merepinnast, mis teeb jõe languks 1495 m.

Tarn voolab peaaegu kogu ulatuses Lõuna-Püreneede departemangus, ainult lühike algusosa asub Languedoc-Roussilloni departemangus.

Kunagi oli Tarn laevatatav 38 km ulatuses, suudmest kuni umbes Montaubanini. Selleks oli jõele rajatud 7 lüüsi. Tänapäeval on lüüsid kasutamata ja seetõttu ei saa neist mööda sõita. Garonne'i veetaset on vahepeal tõstetud, et Golfechi tuumaelektrijaama jaoks veehoidla rajada, see on kõige alumise, Moissaci ja Garonne'i vahelise lüüsi üle ujutanud ja seetõttu saab Moissaci laevaga sõita ka ilma lüüse taastamata (4 km). On tehtud ettepanek taastada ka 5 ülejäänud lüüsi, et Tarni mööda saaks laevaga sõita kuni Montaubanini.

Albi ja Rabastensi vahel kulgevad jõe kaldal maantee ja raudtee, aga seal, kus Tarn loodesse keerab, jätkavad need oma kulgu Toulouse'i suunas.

Millau linna lähistel ületab jõge aastatel 2004–2012 maailma kõrgeim rippsild Millau viadukt.

Tarni jõgi on tuntud metsikute üleujutuste poolest. Need on ühed kõige ohtlikumad kogu Euroopas. 1930. aasta märtsis tõusis Tarn ööpäeva jooksul Montaubanis oma tavalisest tasemest 17 m võrra kõrgemale ja tema vooluhulk oli sel ajal 7000 m³/s. Näiteks Reini keskmine vooluhulk on kõigest 2200 m³/s, aga Niiluse keskmine vooluhulk iga-aastase üleujutuse ajal enne Assuani paisu rajamist oli 8500 m³/s. Kolmandik Tarn-et-Garonne'i departemangust ujutati üle ja hävis tuhandeid maju, sealhulgas Montaubanis hävisid kõik madalamal olevad linnaosad ja Mossaic hävis peaaegu täielikult. Hukkus kolmsada inimest.

## Viited
Capri

**Capri** on Itaaliale kuuluv saar Türreeni meres Campania ranniku lähedal Napoli provintsis Sorrentost edelas. Saare pindala on 10,4 km². Saar on mägine, kuni 578 meetrit kõrge. Ta kaldad koosnevad järskudest lubjakivikaljudest. 2011. aastal  elas saarel 14 100 elanikku.

## Ajalugu
Kreeka geograaf Strabon kirjutas, et kunagi oli Capri ühenduses maismaaga. Tänapäevased arheoloogilised leiud ja geoloogilised uuringud kinnitavad seda seisukohta.

Arheoloogilisi leide on Caprilt leitud juba antiikajal. Suetonius kirjutas, et kui Caprile rajati Augustuse jaoks Merepaleed, olevat välja kaevatud suuri konte ja kivirelvi. Keiser käskis need palee aeda välja panna. See on üks esimesi teadaolevaid arheoloogiliste leidude väljapanekuid. Tänapäeva väljakaevamised on tuvastanud inimtegevuse jäljed saarel juba kivi- ja pronksiajast peale.

Vergilius kirjutab "Aeneisis", et Capril olevat elanud kreeklased, kes olevat sinna elama asunud Joonia saartelt. Strabon kirjutab, et minevikus oli Capril kaks linna, tema ajal ainult üks.

Tacituse järgi olevat Capril olnud 12 imperaatorlikku villat. Saare tegi tuntuks Tiberius, kes kolis sinna aastal 27 ja juhtis sealt impeeriumi kuni oma surmani 37 koos oma pärija Caligulaga. Ta laskis saarele ehitada luksuslikke villasid. Neist Villa Jovis on üks kõige paremini säilinud Rooma-aegseid villasid Itaalias.

Pärastpoole oli Capri pagenduspaik. Näiteks 182 pagendas Commodus Caprile oma õe Lucilla, kes varsti pärast seda mõrvati.

Keskajal kuulus saar Napolile. 866 kinkis Frangi keiser Ludwig II saare Amalfile. Aastal 987 pühitses paavst Johannes XV esimese Capri piiskopi. 1496 legaliseeris Napoli kuningas Federico IV kujunenud olukorra ning jagas saare administratiivselt kaheks: idapoolseks Capriks ja läänepoolseks Anacapriks. Selline jaotus on säilinud tänapäevani.

Keskajal kannatas Capri piraatide käes. Näiteks Türgi admiralid Khair ad-Din ja Dragut rüüstasid saart vastavalt 1535. ja 1553. aastal.

Jaanuaris 1806 okupeeris saare Prantsusmaa. Sama aasta mais vallutasid britid saare tagasi ja muutsid mereväebaasiks, teiseks Gibraltariks. Ehitustöödega tekitati saare muististele tugevat kahju. Joaquin Murat vallutas saare 1808 tagasi ja Prantsuse väed jäid Caprile kuni Napoleoni aja lõpuni 1815, mil tagastati Bourbonide dünastia võimu all olevale Napoli kuningriigile.

19. sajandi teisel poolel sai Capri populaarseks suvituspaigaks Euroopa kultuuritegelaste seas. Axel Munthe elas saarel pikemat aega, laskis ehitada endale maja Villa San Michele ja kirjutas sellest raamatu "San Michele raamat". Saarel elas ka Maksim Gorki. Capril veetis oma viimased eluaastad Jakob von Uexküll.

Tänapäeval on Capri populaarne nii Itaalia kui ka välismaa turistide seas. Napoli ja Sorrento elanikud käivad Capril ühepäevareisidel. Nii Napoli kui Sorrentoga on saarel parvlaeva- ja hõljukiühendus. Saarel on ka jahisadam. Lennujaama jaoks pole Capril ruumi, kuid saarele rajati 1950. aastatel kopterite maandumisplats.

Arenenud turismi tõttu on Capri keskväljakul küll säilinud kunagine taluarhitektuur, kuid neis hoonetes asuvad luksuskaupade poed ja kallid restoranid.

## Viited
Kreisiraadio

**Kreisiraadio** oli 1993–2008 tegutsenud eesti komöödiarühmitus, kellele oli omane absurdihuumor. Rühma kuulusid Tarmo Leinatamm, Peeter Oja ja Hannes Võrno. Nad esinesid nii samanimelises Kuku Raadio meelelahutussaates kui ka hiljem Eesti Televisioonis.

Aastatel 1993–1999 oli rühmitus Kuku raadio eetris vahelduva eduga. Osa tolleaegsetest helisalvestistest on säilinud. 

1999. aastal suundus Kreisiraadio televisiooni.

Kreisiraadio sõu koosnes paljudest sketšidest, milles kõiki osi mängisid Kreisiraadio kolm liiget. Mõni tegelaskuju esines paljudes sketšides, näiteks eestirootslane Alev Ström, mõni jäi ühekordseks, näiteks kivipallur Jürto.

2006. aastal esinesid nad Eesti kontsertetenduste sarjaga kaheksas paigas ja kõik 7500 piletit müüdi 11 päeva jooksul läbi. 

Huumorisaadetes oli Kreisiraadio viimati tegev 2007. aastal, kui nad esinesid Kuku raadios ja vana-aastaõhtu televisioonikavas.

2008. aastal võitis Kreisiraadio palaga "Leto svet" Eesti eurolauluvõistluse Eurolaul 2008, kuid sama aasta Eurovisiooni lauluvõistluse poolfinaalist nad edasi ei pääsenud, jäädes seal 8 punktiga 18. kohale ehk eelviimaseks. 

13. oktoobril 2014 suri rühmituse liige Tarmo Leinatamm vähki.

## Viited

## Välislingid
*Raadiosaated
*Kreisiraadio videod
*"Leto svet" ETV lehel
*Oja: Kreisiraadio oma mainet maha ei mänginud Postimees.ee, 21. mai 2008
*Kreisiraadio esinemine kulges viperusteta Eesti Päevaleht, 20. mai 2008
*Kreisirõvedused rahva raha eest Delfi.ee, 2. jaanuar 2008
Raadiosaadete loend

''Siin on loetletud raadiosaateid.

## A
*"Aiatark"
*"Aja jälg kivis"
*"Ajalootund"
*"Algtõed"

## E
*"Eestimaa, ärka!"
*"Elu võimalikkusest Eesti Vabariigis"

## H
*"Hallo, Kosmos!"
*"Hirmo Faktor"

## I
*"Iisrael ja meie"

## J
*Jaagutaja

## K
*"Keelekõrv"
*"Keskkonnatelk"
*"Keskpäevatund"
*"Keskööprogramm"
*"Kirjutamata memuaarid"
*"Kogu ja tegu"
*"Kolmest kuueni"
*"Kreisiraadio"
*"Kukkuv õun"
*"Kukul külas"
*"Käärkambritund"
*"Külalisestuudio"

## L
*"Labor"
*"Leviosuti"
*"Linnatund"
*"Loodusajakiri"
*"Lõputa lugu"

## M
*"Maailmamix"
*"Maailmapilt"
*"Maatund"
*"Majandusruum"
*"MeetTheMixer"
*"Meelejahutaja"
*"Memoria"
*"Meretund"
*"Metallion"
*"Mina ja maailm"
*"Missioonikandja"
*"Mnemoturniir"
*"Muusikaline tund"
*"Mõttelõngad"
*"Mölamaffia"
*"Müstiline Venemaa"

## N
*"Nädalategija"
## O
*"Olukorrast riigis"
*"Onu Raivo rännakud"
## P
*"Perekond ja kodu"
*"Pereringis"
*"Piibel kaanest kaaneni"
*"Piiblivõti"
*"Piirist piirini"
*"Pressiklubi"
*"Publikumärk"
*"Päevakaja"

## R
*"Raadio 2 Aastahitt"
*"Raadioakadeemia"
*"Rahva Oma Kaitse" 
*"Rahva teenrid"
*"Reisiraadio"
*"Restart"
*"Roheline saade"
*"Räägi minuga!"
*"Räägime asjast"

## S
*"Saade"
*"Sõduritund"
*"Sõnasõda"

## T
*"Tehnokratt"
*"Traditsiooni tarkus"
*"Tund Annega"
## V
*"Vikerhommik"
*"Vaimulikust varasalvest"
*"Võrgutaja"
*"Välismääraja"

## Ö
*"Ööülikool"

## Ä
*"Ärataja"

## Ü
*"Ühistusaade"
*"Ülekuulamine"
*"Ütle, mis sul on?"