open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stasi

**Stasi** (lühend saksakeelsest ametlikust nimest **Ministerium für Staatssicherheit** 'riikliku julgeoleku ministeerium') oli aastatel 1950–1990 Saksa DV riiklik julgeolekuteenistus ning riigi kommunistlikule juhtkonnale ja riigikorrale lojaalsuse järelevalvet teostanud poliitiline politsei.

Stasi eellaseks oli 1946. aastal Nõukogude Sõjaväeadministratsiooni loodud Rahvamajanduse kaitse komisjon (*Ausschuß zum Schutze der Volkswirtschaft*), alates 1948. aastast nimega 'Rahvamajanduse Kaitse Peavalitsus' (*Hauptverwaltung zum Schutze der Volkswirtschaft*), mida juhatas Erich Mielke. 

Pärast Saksa DV väljakuulutamist 7. oktoobril 1949 moodustati 1950. aasta 8. veebruaril Saksa DV Riikliku Julgeoleku Ministeerium, mille juhiks sai Wilhelm Zaisser ning tema asetäitjaks Erich Mielke.

Stasi tegeles analoogselt NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komiteega välisluure, vastuluure ning riigi elanike lojaalsuse kontrolli ning ebalojaalsete isikute repressioonidega ning seda loeti kõige efektiivsemaks idabloki luureteenistuseks.

1961. aastal oli Stasis 20 000 töötajat, 1971. aastal 45 500, 1982. aastal 81 500 ja 1989. aasta oktoobri lõpus 91 015. Lisaks aitasid jälgimisele kaasa 180 000 milleametlikku töötajat. 

## Juhid ja struktuur kuni 1989. aastani
*1950–1953 Wilhelm Zaisser
*1953–1957 Ernst Wollweber
**Martin Weikert, julgeolekuministri asetäitja 1953–1957
**Otto Walter, julgeolekuministri asetäitja 1953–1964
**Bruno Beater, julgeolekuministri asetäitja 1955–1982
*1957–1989 Erich Mielke
**kindralpolkovnik (*kindralooberst*) Bruno Beater, julgeolekuministri asetäitja 1955–1982
** Fritz Schröder, julgeolekuministri asetäitja 1964–1974
** Rudi Mittig, julgeolekuministri asetäitja 1975–1989
** Gerhard Neiber, julgeolekuministri asetäitja 1980–1989
** Werner Großmann, julgeolekuministri asetäitja 1986–1989

## Organisatsioon
* Esimene peavalitsus (saksa keeles *Hauptverwaltung Aufklärung ([[HVA]])*), välisluure
* Teine peavalitsus, vastuluure
* Kolmas peavalitsus, tehniline luure

## Tegevus ja silmapaistvamad juhtumid
Üheks edukamaks SDV Stasi luurajaks võib lugeda Günther Guillaume'i, kes pärast infiltreerumist Saksamaa LV-sse tõusis Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikus Parteis liidukantsler Willy Brandti isiklikuks abiks ning omas ligipääsu ülisalajastele Saksamaa LV poliitikas määravat tähtsust omavatele dokumentidele.

Pärast Guillaume'i tegevuse avastamist oli Willy Brandt sunnitud 1974. aastal erru minema.

## Viited

## Kirjandus
*Gieseke, Jens: "Mielke kontsern. Stasi ajalugu 1945–1990", Tallinn 2006.
* Koehler, John O. "STASI: The Untold Story of the East German Secret Police". Boulder, CO: Westview Press, 1999.''

## Välislingid

*"Mineviku kummitused:Stasi arhiivist leiti Karl-Heinz Kurrase aktid"
Wennemar von Dellwig

**Wennemar von Dellwig** (ka *Wolmar von Dellwich*; surnud 1510) oli Liivi ordu liige, Viljandi komtuur aastatel 1480–1510.

Wennemari vanemaid pole teada. Tema sugulane oli Maasilinna foogt Herbert von Dellwig, kuid kui lähedalt, pole võimalik kindlaks teha. Tõenäoliselt sündis ta Dellwigis Dortmund lähedal. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadli hulka.

Dellwig saabus Liivimaale 15. sajandi keskpaiku. 1472. aastal on teda mainitud Võnnu (Cēsise) kumpanina, seejärel sai temast Pärnu komtuur, kuid pole selge, kas ta sai selleks juba 1472 või alles 1477. 1480. aastal sai temast ühe kõige olulisema orduvalduse, Viljandi komtuurkonna juht. Ta kuulus meistrite Johann Freitag von Loringhoveni ja Wolter von Plettenbergi ajal kõige olulisemate ordukäsknike hulka ja 1501–1502, kui Plettenberg oli sõjaretkedel Venemaal, oli ta ordumeistri kohusetäitja. Dellwig oli kõige pikaajalisem Viljandi komtuur.

## Vaata ka
*Delwig

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 154 (lk 165–166). 

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa Rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 1930
Liivimaa ordu maamarssalite loend

**[[Liivimaa ordu]] [[Liivimaa ordu maamarssal|maamarssalite]] loend** loetleb teadaolevaid maamarssaleid:
*1236/1238 – 1239 Rutger, varem ka Mõõgavendade ordu maamarssal
*1241 Werner
*1279 Gerhard von Katzenelnbogen
*1300 Heinrich
*1306 Kuno
*1316 Heinrich (eelmisest erinev isik)
*1324?–1328 Johann Ungnade
*1330 Emeko Hake
*1342, 1347–1349 Bernhard von Oldendorf
*1354–1375 Andreas von Steinberg
*1375–1385 Robin von Eltz
*1387–1393 Johann von Ohle
*1395–1404 Bernhard Hövelmann
*1410 Hermann Vincke
*1417–1420 Gerhard Wrede
*1420–1422 Walrabe von Hunsbach
*1422–1427 Dietrich Kra
*1427–1431 Werner von Nesselrode
*1432–1434 Frank Kirskorf
*1434–1435 Heinrich von Böckenförde genannt Schüngel
*1435–1441 Gottfried von Rodenberg
*1441–1448 Heinrich von Notleben
*1450–1461 Goddert von Plettenberg (Gotthard)
*1462–1468 Gerhard von Mallinckrodt
*1468–1470 Johann von Krieckenbeck genannt Spor
*1470–1471 Lubbert von Varssem
*1471 Bernd von der Borch
*1472–1488 Konrad von Herzenrode
*1489–1494 Wolter von Plettenberg
*1495–1501 Heinrich von der Brüggen
*1502–1529 Johann von dem Broele genannt Plater
*1529–1535 Hermann von Brüggenei genannt Hasenkamp
*1535–1551 Heinrich von Galen
*1551–1556 Jasper van Munster
*1556–1558 Christoph von Neuhof genannt Ley
*1558–1560 Philipp Schall von Bell
## Kirjandus
*Otto Schnettler, Westfalen und Livland. Westfälische Landmarschalle in Livland Münster (Westf.), 1916, s. 76-81
Jaakko Juteini

**Jaakko Juteini** (õieti **Jaakko Heikinpoika**, ametliku nimega **Jacob Judén**; 14. juuli 1781 Hattula – 20. juuni 1855 Viiburi) oli Soome kirjanik ja rahvavalgustaja. 

Juteini õppis Turu Akadeemias teoloogiat, kuid ei lõpetanud ülikooli. Seejärel töötas ta koduõpetajana.

Aastatel 1813–1840 oli Juteini Viiburi magistraadisekretär. Ta avaldas valgustuslikku ja patriootlikku luulet ja proosat. Oma ühiskonnakriitilistes teostes nõudis ta soome keelele suuremaid õigusi ning kritiseeris kirikut. Üks ta filosoofiline teos (1827) tunnistati ketserlikuks ja põletati 1829. aastal Viiburi turul. 

Aastatel 1856–1858 ilmusid Juteini kogutud teosed (9 osas).
Wolter von Plettenberg (Dobele komtuur)

**Wolter von Plettenberg** oli Dobele komtuur aastatel 1422–1426.

Plettenberg pärines Vestfaalist, tõenäoliselt Hovestadtist Soesti lähedalt. Ta on esimene teadaolev Plettenbergi suguvõsa esindaja Liivi ordus. Hiljem sai tema sugulane ja nimekaim Liivi ordu maameistriks, tema samanimeline vend oli aga Viljandi komtuur. Esimese Wolter von Pletenbergi täpseid sugulussidemeid hilisematega pole teada, nagu ka seda, millal ta Liivimaale tuli või millal ta suri.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 675 (lk 512).
Zacharias Topelius

**Zacharias Topelius** (ka **Sakari Topelius, Zachris Topelius**; 14. jaanuar 1818 Nykarleby vald – 12. märts 1898 Sibbo vald) oli rootsikeelne Soome kirjanik, ajakirjanik ja ajaloolane.

Topelius oli arsti ja rahvaluulekoguja Zacharias Topelius vanema (1781–1831) poeg. Nende perekond kandis algselt nime Toppila, kuid kirjaniku vanaisa ladinapärastas selle kujule Toppelius ja isa jättis ühe p-tähe välja. Kirjaniku ema oli Katarina Sofia Calamnius.

Topelius tuli Helsingisse 1831 ja ta sai Johan Ludvig Runebergi ümber kogunenud noorte rahvuslikult meelestatud meeste rühmituse liikmeks. Ta isegi elas Runebergi kodus mõnda aega. 1833. aastal astus ta Soome keiserlikku Aleksandri ülikooli ning sai sealt 1840. aastal magistrikraadi, 1844. aastal litsentsiaadikraadi ja 1847. aastal filosoofiadoktori kraadi. Tema doktoritöö kandis pealkirja "De modo matrimonia jungendi apud fennos quondam vigente" ("Vanade soomlaste abielukommetest"). Lisaks ajaloole õppis ta süvendatult teoloogiat ja meditsiini.

1842–1846 oli ta Soome Bioloogiaühingu (*Societas pro fauna et flora fennica*) sekretär. 1846–1861 töötas ta ülikooli raamatukogus. Sel ajal töötas ta Helsingi lütseumis ajaloo, statistika ja rootsi keele õpetajana.

Topelius oli 1854. aastast Helsingi Ülikooli ajalooprofessor ning aastatel 1875–1878 rektor. Topelius oli üks soome rahvusromantilise kirjanduse silmapaistvaimaid esindajaid; ta kirjutas peamiselt rootsi keeles. Ta kirjutas sadu lüürilisi luuletusi, sealhulgas palju loodusteemadel. Tema luules oli tunda soome rahvaluule mõju. Väga tuntuks said tema muinasjutud, laulutekstid ja näidendid.

Topelius oli üks esimesi soome romaanikirjanikke, kes avaldas ka Soome esimese ajaloolise romaani ("Hertiginnan af Finland", 1850). Tema ajaloolised teosed ülistavad patriotismi, jumalakartlikkust ja seisusteühiskonda. Tuntuse on saavutanud on tema romantilised "Velskri jutustused" ("Fältskärns berättelser").

Aastatel 1870–1875 ning 1878–1879 oli Topelius Soome Muinasmälestiste Ühingu esimees.

Topelius on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Teoseid eesti keeles
* "Velskeri jutustused. Esimene lugu: Kuninga sõrmus", Tõlkinud Ernst Raudsepp, Eesti Kirjanduse Selts 1923
* "Aallotari jäljed", tõlkinud Linda Viiding, Eesti Riiklik Kirjastus 1957
* "Knut Pillimees", tõlkinud Linda Viiding, Varrak 2003, ISBN 9985305590
* "Muinasjutte", tõlkinud Linda Viiding, Eesti Raamat 1990, ISBN 5450008222
* "Sampo Lappelill", tõlkinud Silvia Airik-Priuhka, Välis-Eesti & EMP 1984, ISBN 9186116304

## Vaata ka
*Maamme kirja

## Välislingid
* Reet Krusten. Kallimeelne mees läinud sajandist. Postimees, 10. märts 1998
* Zacharias Topelius. 375 Humanitaari. Helsingi ülikooli humanitaarteaduskond. 20.6.2015.
Tõdva–Hageri tee

**Tõdva–Hageri tee** (registrinumbriga 11240) on kõrvalmaantee Saku ja Kohila vallas. Tee pikkus on 14,8 km. 

Tee saab alguse Tallinna–Rapla–Türi maantee kuueteistkümnendal kilomeetril Tõdva külas (Saku vald) ja lõpeb Kernu–Kohila tee kümnendal kilomeetril Hageri alevikus (Kohila vald). 

Tee kulgeb läbi Tõdva, Metsanurme, Roobuka, Aespa, Vilivere, Sutlema ja Hageri küla ning Kiisa ja Hageri aleviku.

Tee ületab ühe silla (Kiisa sild üle Keila jõe tee kuuendal kilomeetril) ja 11 truupi. Teele jääb kuus bussipeatust: Kiisa, Kiisa raudteejaam, Standard, Soonurme, Ikarus, Optimist.

Teega ristub esimesel kilomeetril Saku–Tõdva tee, neljandal kilomeetril Kasemetsa–Kiisa tee, kuuendal kilomeetril Kiisa jaama tee, seitsmendal kilomeetril Kiisa–Maidla tee, kaheksandal kilomeetril Kiisa–Kohila tee.

Kuni Kasemetsa–Kiisa teeni on tee mustkattega, kuni Kiisa–Kohila teeni on tee asfaltkattega, edasi põlevkivituhkbetoonkattega. Tee on klassita, Hageri alevikus tänavaklassiga. Liiklussagedus on Saku–Tõdva teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi Kasemetsa–Kiisa teeni 1000–3000 autot ööpäevas, edasi Kiisa–Kohila teeni 3000–6000 autot ööpäevas, edasi 9. kilomeetrini 1000–3000 autot ööpäevas ning sealt tee lõpuni 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on lõigul 4,5–10 km ja tee kahel viimasel kilomeetril (50 ja 70 km/h). Teevalgustus on Kiisa alevikust Harju maakonna piirini ning Hageri alevikus.
Lemmaltsalised

**Lemmaltsalised** (*Balsaminaceae*) on kanarbikulaadsete seltsi kuuluv sugukond kaheidulehelise taimi. Sugukonda arvatakse üle 850 liigi ja neist enamik kuulub perekonda lemmalts (*Impatiens*). 

Lemmaltsaliste seas leidub nii üheaastasi kui ka püsikuid. Nende areaaliks on parasvöötme ja troopika piirkonnad, nende seas Põhja-Ameerika, Aasia, Euroopa ja Aafrika.

Eestis esindab sugukonda üks perekond – lemmalts (*Impatiens*), milles Eestis on üks pärismaine liik ja kaks invasiivset võõrliiki.
Kellukalised

**Kellukalised** (*Campanulaceae*) on astrilaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond. Siia sugukonda kuulub umbes 70 perekonda 2000 liigiga. 

Kellukalised on enamasti rohttaimed ja põõsad, harva ka väikesed puud. Sugukonna levinumad perekonnad on tüüpperekond kellukas (*Campanula*), *[[Lobelia]]* ja *[[Platycodon]]*.

## Perekondi
Eestis on enamik selle sugukonna esindajaid perekondadest
**Campanula* – kellukas,
**Jasione* – sininukk,
**Lobelia* – lobeelia,
**Phyteuma* – rapuntsel.

## Morfoloogia
Kellukaliste õis on korrapärane ja viietine, õie värvus on kas valge või kollane. Õiekate on kaheli, tupp- ja kroonlehed on liitlehised. Hüpoteetiline kellukaliste õievalem on järgmine: *K(5)C(5)A5G(2...5)ü. Vili on kupar.
Adriano Celentano

**Adriano Celentano** (; sündinud 6. jaanuaril 1938 Milanos) on itaalia laulja, koomik, näitleja, filmirežissöör ja saatejuht.
Full Clip: A Decade of Gang Starr

**"Full Clip: A Decade of Gang Starr"** on Ameerika Ühendriikide hiphopbändi Gang Starr kogumikalbum, mis sisaldab 32 lugu aastatest 1989–1999. Album anti välja 13. juulil 1999.

### Lood
**Esimene CD**
*1. "Intro"
*2. "Full Clip"
*3. "Discipline"
*4. "Words I Manifest (Remix)"
*5. "Ex Girl to Next Girl"
*6. "I'm the Man"
*7. "Mass Appeal"
*8. "Jazz Thing (Video Mix)"
*9. "The Militia"
*10. "Tonz 'O' Gunz"
*11. "Royalty"
*12. "Who's Gonna Take the Weight"
*13. "You Know My Steez"
*14. "Above the Clouds"
*15. "Just to Get a Rep"
*16. "DWYCK"

**Teine CD**
*1. "All 4 Tha Ca$h"
*2. "Step in the Arena"
*3. "Work"
*4. "Soliloquy of Chaos"
*5. "Take It Personal"
*6. "Speak Ya Clout"
*7. "Gotta Get Over (Taking Loot)"
*8. "1/2 & 1/2"
*9. "The ? Remainz"
*10. "Code of the Streets"
*11. "So Wassup?!"
*12. "Now You're Mine"
*13. "Betrayal"
*14. "B.Y.S."
*15. "Credit Is Due"
*16. "The Militia II (Remix)"
*17. "You Know My Steez (Three Man & a Lady Remix)"
Searching for Jerry Garcia

**"Searching for Jerry Garcia"** on Ameerika Ühendriikide räppari Proofi teine stuudioalbum, mis ilmus 9. augustil 2005 plaadifirma Iron Fist väljaandel. 
See album jäi ühtlasi ka viimaseks, kuna Proofi tulistati 2006. aastal. Album jõudis USA edetabelis Billboard 200 albumite arvestuses 65. kohale. Albumi väljaandmise aeg 9. august 2005 märkis 10 aasta möödumist Jerry Garcia surmast. 

Plaadil on kokku 20 lugu ja nendel teevad kaasa palju tuntud räpparid, teiste hulgas 50 Cent, Method Man, B-Real, Obie Trice ja Nate Dogg.

### Laulud

*1. "Knice"
*2. "Clap wit Me" 
*3. "Biboa's Theme" 
*4. "When God Calls..." 
*5. "Forgive Me" (koos 50 Centiga) 
*6. "Purple Gang" 
*7. "Nat Morris" 
*8. "Gurls wit da Boom" 
*9. "High Rollers" (koos B-Reali & Method Maniga) 
*10. "Rondell Beene" 
*11. "Pimplikeness" (koos D12-ga) 
*12. "Ali" koos (MC Breediga) 
*13. "No. T. Lose" (koos King Gordyga) 
*14. "Jump Biatch" 
*15. "M.A.D." koos (Rude Jude) 
*16. "72nd & Central" (koos Obie Trice & J-Hilliga) 
*17. "Sammy da Bull" (koos Nate Doggi & Swifty McVayga) 
*18. "Black Wrist Bro's" (koos 1st Born'ga) 
*19. "Slum Elementz" (koos T3 of Slum Village & Mudd of 5ela'ga) 
*20. "Kurt Kobain"
Topograafia

**Topograafia** on teadusharu, mis tegeleb maapinna mõõdistamisega ja mõõtmistulemuste põhjal geograafiliste objektide (situatsiooniobjektide) kujutamisega topograafilistel kaartidel. Topograafilise mõõdistamise põhimeetod on aerofoto- ja satelliitmõõdistamine. Väikeste maa-alade mõõdistamisel kasutatakse tahhümeetrilist mõõdistamist (mensulmõõdistamine ei leia enam kasutust) ja sel juhul saadakse maa-ala kohta plaan. 

Topograafia on tihedalt seotud geodeesia ja kartograafiaga. 

Sageli käsitletakse topograafiat geodeesia haruna, mis tegeleb väikeste maa-alade mõõtmisega, kus Maa kumer pind loetakse tinglikult tasapinnaks ja mõõtmiste tulemusel saadakse plaan.
Nvu

**Nvu** (kääldatakse "N-view" või eestipäraselt "en-vjuu") on veebiautoriseerimisprogramm, mille edasiarendus on lõpetatud ja mis baseerub Mozilla Suite Composeri komponendil ja Geckol. 

Kui Mozilla Internet Suite lõhuti eraldi osadeks (brauser, meiliklient, jne) siis Nvu korjas Composeri üles ja arendas teda edasi, lisades mõned seni puudunud funktsioonid. Nvu on vabavara ja sobivaks alternatiiviks näiteks Microsoft FrontPage'ile ja Macromedia Dreamweaverile. See tähendab, et erinevalt teistest samal põhimõttel töötavatest programmidest saab Nvu'd tasuta ja legaalselt alla laadida ning vajadusel ja oskuste olemasolul ka enda vajadustele kohandada. Nvu on disainitud olema võimalikult mugav algajale kasutajale, kes ei pea isegi HTML-i või CSS-i tundma. Kasutaja vormistab oma kodulehe justkui tekstitöötlusprogrammis, millega saab lihtsalt lisada pilte, tabeleid, linke, jne. Projekti alustas ja sponsoreeris Linspire. Linspire palkas Daniel Glazmani, endise Netscape Communications Corporationi töötaja juhtivaks arendajaks. 
Nvu on saadaval Linuxi, Mac OS X ja Microsoft Windowsi kasutajatele ja teda saab üles sättida peaaegu igale platvormile.

## Nvu arendus
Esialgne plaan 2005. aasta juunis nägi ette Nvu muudatuste pookimine Mozilla Composerisse, kuid Mozilla Suite arendamine lõpetati ja seda ei tehtud. 
Daniel Glazman lõpetas 2006. aasta käigus Nvu ametliku arendamise ja hakkas arendama successor Mozilla.org projektina selle järglast, mida kutsutakse lihtsalt Composeriks (või Mozilla Composer 2.0-ks) ja mis hakkab toetama nii PHP-d kui ka CSS-i. 
Vabavaralised omaalgatuslikud arendajad on Nvu lähtekoodi kasutanud, et luua ajutine järglane, mille suurim erinevus peale disainelementide on lihtsalt veaparandused ja mis väidetavalt vajub unustusse niipea, kui Daniel Glazman saab valmis Composeri.

## Standardivastavus
Nvu sobitub W3C veebistandarditega. Vaikimisi luuakse lehed HTML 4.01 veebikeeles ja kasutatakse CSS-i stiliseerimiseks, kuid neid sätteid saab ka muuta, kasutamaks vanemaid standardeid. 
Programm sisaldab ka sisseehitatud HTML validaatorit, mis laeb lehe W3C HTML validaatorisse ja kontrollib ühtivust.
Erinevalt konkureerivatest programmidest on Nvu loodud kood üpris lihtne ja kasutajale mõistetav, kui võrrelda näiteks Microsoft Frontpage'i loodud veebilehekoodiga, mis sisaldas liialt ülearust koodi ja oli kasutajale mõistetamatu.
Emoräpp

**Emoräpp** on suhteline termin räppmuusika suunale, mida on keeruline defineerida. Väidetavalt kuuluvad emoräpi viljelejate hulka sellised artistid nagu Atmosphere, Sage Francis, Sole, P.O.S. jne. 
Kõik eelnimetatud artstid aga kuuluvad ennemini alternatiivräpi või underground räpi kilda. 
Väidetavalt defineerib emoräppi emotsionaalne lüürika, mis on halb eristus, kuna ka gängsta räpp võib olla emotsionaalsete sõnadega ning RnB, kui tänapäeva hiphopmuusika osa, põhinebki emotsioonidel. 
Väidetavalt nimetatakse emoräpi peamiste esinumbritena Anticoni, Rhymesayersi räppareid ning puhuti ka Def Juxi räppareid.

## Välislingid
### Tuntuimad emoräpi videod nimetatud artistidelt
Atmosphere – Tryin' To Find A Balance

P.O.S. – Bleeding Hearts Club

Brother Ali – Uncle Sam Goddamn

Sage Francis – Escape Artist
Orzeł

**Orzeł** ['ožel] (eesti keeles 'kotkas') oli Poola allveelaev, mis ehitati Hollandis De Schelde laevatehases 1938. aastal. Laev anti üle 2. veebruaril 1939. Teise maailmasõja puhkedes septembris 1939 oli see Poola laevastiku kõige kaasaegsem allveelaev.

## Orzełi juhtum

Maailmasõja puhkedes lahkus Orzeł Poola vetest ja saabus 14. septembril 1939 Tallinna lahele. "Orzełi juhtumi" käigus allveelaev interneeriti Tallinna sadamas, kuid seejärel põgenes Eesti vetest 18. septembril 1939. Sellele järgnes diplomaatiline kriis Eesti Vabariigi ja Nõukogude Liidu vahelistes suhetes. Interneeritud sõjalaeva põgenemine andis Nõukogude valitsusele võimaluse süüdistada Eestit neutraalsuse rikkumises – NSV Liiduga sõjas oleva riigi, Poola Vabariigi abistamises. Stalin kasutas Orzełi juhtumit ühe ettekäändena, et survestada Eesti Vabariiki sõlmima Nõukogude Liiduga niinimetatud baaside lepingut (28. septembril 1939). 

### Teine Orzeł
1980. aastatel ehitati Nõukogude Liidus uus samanimeline allveelaev, mis on siiani Poola lipu all. 

## Viited

## Välislingid

*Laskmata jäänud lask ja päästetud au Tallinna Postimees, 16. september 2009
*Orzel saatis eestlased maale küpsiste ja viskiga Postimees, 22. september 2009
Halhõn goli lahing

**Halhõn goli lahing** oli 11. mail 1939. aastal alanud vahejuhtum Mongoolia ja Mandžuuria piiril Halhõn goli jõe juures. 

Kuna kogu piirkond oli kaardistamata, puudus üheselt määratletud piirijoon. Jaapan teatas, et kes Mandžuuria piiri rikub, see rikub Jaapani piiri ja Nõukogude Liit teatas, kes Mongooliat ähvardab, see ähvardab Nõukogude Liitu. 

11. mail 1939 oli üks umbes 80-meheline Mongoolia piirivalve grupp Halha jõe lähistel, valis omale ööpaika ja hobustele söödapaika. Neile sattus peale Mandžuuria piirivalvegrupp ja peletas nad tagasi üle Halha jõe. 14. mail kohtusid grupid samas kohas, aga seekord sunniti mandžuurlased põgenema.

Halha jõe ääres oli Jaapani kontingent juuliks kasvanud terveks armeegrupiks. Venelased olid ehitanud 7 silda üle Halha ja kaitsesid sillapäid suurtükiväe, tankide ja automaatrelvadega hästi varustatud jalaväega. Juuli lõpul katsus Jaapani 6. armeegrupi ülem, kindral Michitarō Komatsubara ületada Halha jõge pontoonsillaga ja tungida kõrgendikule venelaste tagalas. See õnnestus, aga varustuse järelvedu polnud võimalik ja vene väed lõid jaapanlased pärast mõne-päevast võitlust tagasi idakaldale. Stalin määras Nõukogude Liidu üksuste juhatajaks Georgi Žukovi. Kuuajalise ettevalmistusega määras Žukov pealetungi alguseks 20. augusti. Nõukogude Liidu parimad eliitväeosad, tankiüksused ja lendurid, kaasa arvatud Hispaania kodusõja kogemustega lendurässad, koguti Mongooliasse.

Jaapanlaste poolel osales lahingus 80 000 meest, 135 tanki ja 450 lennukit. Žukov pani neile vastu 35 jalaväediviisi, 20 ratsaväeeskadroni, 500 suurtükki, 500 tanki ja 600 lennukit. 31. augustil oli terve Jaapani 6. väliarmee sisse piiratud ja peaaegu hävitatud. Üle 50 000 jaapanlase sai surma või langes vangi. Kuigi see oli Jaapani sõjaväe kõigi aegade suurim kaotus, jäi see Läänes suuresti märkamata, kuna samal ajal oli tähelepanu keskpunktis Poola ründamine ja Teise maailmasõja algus. Konflikt lõppes 16. septembril 1939.
Tampa

**Tampa** on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis, Hillsborough' maakonna halduskeskus.

Tampa asub Florida poolsaare läänerannikul Tampa lahe ääres. Linn asutati 1849. aastal, kuid kasvama hakkas alles pärast seda, kui 1883. aastal avastati ümbruskonnas suured fosforiidi leiukohad.

Tampa kuulub koos Saint Petersburgi ja Clearwateriga linnastusse, mida nimetatakse Tampa lahe piirkonnaks. 

Tampa pindala on 441,9 km2 ja seal oli 2008. aastal 382 888 elanikku.

Üks linna suuremaid tööandjaid on MacDilli õhujõudude baas. Tampas on kaks suurt ülikooli: Lõuna Florida Ülikool ja Tampa Ülikool.

Tampa hüüdnimed on Cigar City ja The Big Guava. Sagedase välgu järgi on nime saanud linna NHL-is mängiv jäähokimeeskond Tampa Bay Lightning. Lisaks sellele kuuluvad põhiliigadesse Ameerika jalgpalli meeskond Tampa Bay Buccaneers ja pesapallimeeskond Tampa Bay Rays.

Tampas asub Wikipedia peaserver.


Pilt: Downtown Tampa and Convention Center During Gasparilla Pirate Fest 2003.jpg|Piraadipidu Tampas
Pilt: Tampa Sacred Heart Church04.jpg|Kirik Tampas


## Viited

## Välislingid

* Tampa linna koduleht
Halhõn gol

**Halhõn gol** on jõgi Ida-Mongoolias ja Põhja-Hiinas. Saab aluse Suur-Hingani läänenõlvadelt ja suudmes jaguneb kaheks jõeharuks, vasakpoolne suubub Bujr nuuri järve ja parempoolne Orxoni jõkke. 

Jõe pikkus on 232 km. Valgla suurus on umbes 17 000 km2.

## Vaata ka
*Halhõn goli lahing
Kalju Mätik

**Kalju Mätik** (16. september 1932 Tartus – 2. oktoober 2019) oli Eesti vabadusvõitleja ja endine Nõukogude Liidu dissident.

Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 10. Keskkooli. 
1959. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinseneri erialal. 

Ta on töötanud TTÜ Eesti Mereakadeemia õppejõuna. 

Mätik osales aastatel 1970–1974 nõukogudevastase organisatsiooni Eesti Demokraatlik Liikumine töös. Selletõttu süüdistati teda ENSV KrK (Eesti NSV kriminaalkoodeksi) § 68 lg. 1 järgi, mis sätestas kriminaalvastutuse nõukogudevastase agitatsiooni ja propaganda eest.

Eesti NSV Ülemkohtu kriminaalasjade kohtukolleegiumi 31. oktoobri 1975 otsusega tunnistati Mätik süüdi ja teda karistati ENSV KrK § 68 lg. 1 järgi kuueaastase ja § 207 lg. 1 järgi üheaastase vabadusekaotusega. Eesti NSV KrK § 40 alusel mõisteti talle lõplikuks karistuseks 6 aastat vabadusekaotust range režiimiga parandusliku töö koloonias.

Mätik oli ERSP asutajaliige 20. augustil 1988.

Pärast Eesti taasiseseisvumist töötas ta tehniliste tekstide tõlkija ja toimetajana.

Kalju Mätik kuulus Põllumeeste Kogu juhatusse.

Ta kandideeris Euroopa Parlamendi 2009. aasta valimistel Põllumeeste Kogu nimekirjas. See erakond ei saanud piisavalt hääli, et oma esindajat Euroopa Parlamenti saata. Kalju Mätik oli Eesti Euroopa Liiduga liitumise vastu, osaledes arvukatel pikettidel ja meeleavaldustel sõnavõttudega.

## Tunnustus
* 2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2018 Vabaduse Tammepärja aumärk

## Viited

## Kirjandus
* Kalju Mätik. Peidikud ja tuhnimised. Raamatus: Kollane maja. Oodatud kõik, kes armund supilinna! Tartu, MR Piller 2003, lk 66–69. http://www.noorsupilinn.ee/08kollane_maja/kollane_matik.php
Julius Bleyer

**Julius Bleyer** (21. veebruar 1901 Tartu – 20. märts 1980 Tallinn) oli postiajaloo uurija, Posti Peavalitsuse rahvusvahelise osakonna ametnik, Eesti Postimuuseumi asutaja ja esimene juhataja (1935–1947). 

Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. 

## Tunnustus
*Valgetähe teenetemärgi I klassi medal, 1938
*Rootsi Vaasa Ordu 4. klassi aumärk, 1937.

## Kirjutisi
*Bleyer, Julius 1936. Postiajaloolisi katkendeid Rootsi ajastust seoses Eesti- ja Liivimaaga. Rmt: Bleyer, Julius (toim.), *Eesti-Rootsi posti juubeli album*. Tallinn, lk 29–49.
Maltsalised

**Maltsalised** (*Chenopodiaceae*) on (endine) taimede sugukond nelgilaadsete seltsist. 

Traditsiooniliselt on maltsalisi käsitletud sugukonnana (Cronguisti süsteem). Tänapäeval on molekulaargeneetilised uuringud näidanud sugukonna kuulumist rebasheinaliste (*Amaranthaceae*) sugukonda, viimane on aktsepteeritud ka APG-süsteemi (1998) ja APG II süsteemi (2003) poolt. Sealses sugukonnas käsitletakse maltsalisi mõnikord alamsugukonnana – *[[Chenopodioideae]]*, mille enamiku moodustavad varem sugukonna (*Chenopodiaceae*) alla paigutatud perekonnad, välja arvatud mõned perekonnad, keda käsitletakse alamsugukondades *Salicornioideae* ja *Salsoloideae*.

## Eesti liikidega perekonnad
**Atriplex* – malts
**Axyris* – aksüüris
**Bassia* – puhmikmalts
**Beta* – peet
**Chenopodium* – hanemalts
**Corispermum* – lurssvili
**Halimione* – soolmalts
**Salicornia* – soolarohi
**Salsola* – ogamalts
**Spinacia* – aedspinat
**Suaeda* – soodahein
OUN

**Ukraina Rahvuslaste Organisatsioon** ehk **OUN** (ukraina keeles **''О**рганізація **у**країнських **н**аціоналістів*) oli [[Ukraina]] [[Vastupanuliikumine|vastupanuliikumise]] poliitiline organisatsioon, mille osa [[Ukraina Ülestõusuarmee|UPA]] ([[ukraina keel]]es *Українська повстанська армія*, *УПА*) oli NSV Liidu [[okupatsioonivõimud]]ega relvastatud võitlust pidanud tiib.

== Ajalugu ==
Organisatsiooni lõi [[1928]]. aastal [[Ukraina]]st emigreerunud [[Jevgen Konovalets]]. Konovalets tapeti 1938. aastal [[Pavel Sudoplatov]]i organiseerimisel [[Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee|VK(b)P Keskkomitee]] juhtkonna korraldusel.



*'Fraktsioonid'''
* OUN-B – Stepan Bandera juhitud OUN-i fraktsioon, mille liikmed kuulutasid 30. juunil 1941 Lvivis (Lwow) välja Ukraina riigi.  

## Viited
Ketš

**Ketš** (inglise keeles *ketch*) on taglase tüüp ja selle järgi nimetatud väike, kahemastiline purjelaev, mille besaanmast on palju lühem kui grootmast ja mille besaanmast asub laeva roolipeast eespool.
 
## Kirjeldus
Ketš on tavaliselt kas bermuudapurjedega ehk **bermuudaketš** või kahvelpurjedega ehk **kahvelketš**. On ka taakselketše, mis sarnanevad põhimõttelt taakselkuunariga. Traditsiooniline kahvelketš oli varem väikese purjekana levinud eeskätt Lääne-Euroopas. Tänapäevane bermuudaketš on ilmselt levinuim kahemastilise purjejahi tüüp.

Ketši taglast on üsna lihtne käsitseda. Tavaliselt võib sõita stabiilselt ka poole purjepinnaga, tõmmates näiteks üles vaid eespurjed ja besaanmasti purje(d) või ainult grootmasti purjed. Ketši plussiks on, et sõites pärituules ei varja besaanmasti purjestus grootmasti oma, kuid samas miinuseks on, et tihttuules sõites kipub grootmast väiksemat besaanmasti tuule eest varjama. Tänu suhteliselt kaugel ahtris asuvale besaanmastile muutub traditsiooniliste ketšide ahter sageli raskeks, tekitades laevale ahtridiferendi. Et kahvelketši besaan-kahvelpuri ulatub märgatavalt üle ahtri, on besaan-kahvelpoomi raskem järtidega fikseerida. Veel keerukam on see samas aga jaulil.

Traditsioonilise kahvelketši purjestus võib olla järgmine:
*eespurjed: fliigerpuri, 1-2 kliivrit, taaksel (foka);
*grootmast: kahvelpuri, topsel või lüüger-topsel;
*besaanmast: kahvelpuri, topsel või lüüger-topsel (besaamastis on ülapuri harva).

Tänapäevase pukspriidita bermuudaketši purjestus on tavaliselt järgmine:
*eespurjed: 1-2 fokat (genua);
*grootmast: grootpuri, spinnpuri;
*besaanmast: besaanpuri.

## Ajalugu
Ketš tekkis 17. sajandi keskpaiku Inglismaal ja Põhja-Ameerikas ja kandis algselt nimetust *catch*. Vaatamata nimetusele ei kasutatud seda eriti kalalaevana, vaid sagedamini rannasõidu kaubalaevana. Arvatakse, et esialgne nimetus tulenes sellest, et seda tüüpi laevu kasutati vastase jälitamiseks. 18. sajandi alguses oli rohkesti seda tüüpi laevu kasutusel Inglise, Prantsuse ja Hollandi mereväes varustuslaevadena ja isegi suurtükilaevadena (inglise keeles *bomb-ketch)*. Relvastatutena 1-2 mortiiriga eespool grootmasti, kasutati neid vastase kaldakindlustuste pommitamiseks. 

Ketši algne purjestus koosnes kolmest eespurjest pika pukspriidi kohal ja forstaakseilist, grootmastis oli kahvelpuri ja kuni kolm raapurje, besaanmastis kahvelpuri ja üks raapuri. Hiljem asendati raapurjed topseilidega. Sellisest purjekast arenesid teised purjekatüübid, nagu nn postilaev (inglise *packetboat)* ning purjekalalaevad *hooker* ja *dogger*. 

Nüüdisajal on ketšide kahvelpurjestus enamasti asendatud bermuudapurjestusega ja purjekas leiab kasutust põhiliselt purjespordis. 

Eesti rannasõidus oli ketš (erinevalt Lääne-Euroopast) üsna vähe levinud, kuna eelistati ehitada peamiselt kaljaseid.

## Vaata ka
*Jaul
*Kaljas
*Jenny Kruse
Abéché

**Abéché** on linn Tšaadis, Ouaddaï piirkonna halduskeskus. Abéché on elanike arvult riigi neljas linn.

16. sajandil oli linn sõltumatu sultanaadi ja 1912. aastani Wadai kuningriigi pealinn. Linna läbis araabia orjakaubandustee.  

25. novembril 2006 vallutasid linna Demokraatia ja Arengu Liiduvägede mässulised. Järgnenud ööl toimus linnas ulatuslik rüüstamine. Järgmisel päeval vallutasid valitsusväed linna tagasi.

Abéché on soola-, karja-, kala-, datli- ja indigokaubanduse keskus.

Abéché on Dārfūri põgenikele abi jagamise keskus, kus tegutsevad mitmed abiorganisatsioonid. 30. oktoobril 2007 arreteeriti seal 17 Prantsuse vabatahtliku abiorganisatsiooni Zoé's Ark liiget, keda süüdistati laste röövimiskatses.

Linnas on väike lennuväli, millel on regulaarne lennuühendus 600 km kaugusel asuva pealinna N'Djamenaga.
Carlos I (Portugal)

**Carlos I** (**Carlos Fernando Luís Maria Victor Miguel Rafael Gabriel Gonzaga Xavier Francisco de Assis José Simão de Bragança Sabóia Bourbon e Saxe-Coburgo-Gota**; 28. september 1863 Lissabon – 1. veebruar 1908 Lissabon) oli Portugali ja Algarvede kuningas alates 19. oktoobrist 1889 kuni surmani.

Ta valitses ajal, mil Portugal koges poliitilist ebastabiilsust, majanduslikke raskusi ja rahulolematust monarhia vastu. Carlos I püüdis moderniseerida riigi majandust ja tugevdada kuninglikku võimu, kuid tema reformid olid sageli vastuolulised ja tekitasid rahva seas rahulolematust.

1. veebruaril 1908 mõrvati Carlos I ja tema vanem poeg, troonipärija Luís Filipe, Lissabonis rünnaku käigus. Mõrva taga olid monarhia vastased aktivistid, mis süvendas riigis poliitilist kriisi ja kiirendas monarhia kokkuvarisemist kolme aasta pärast, 1910. aastal.

## Viited
Carl Snoilsky

Krahv **Carl Johan Gustaf Snoilsky** (8. september 1841 Stockholm – 19. mai 1903 Stockholm) oli Rootsi luuletaja ja diplomaat. 

Vabadust ja armastust ülistavale luulekogule "Dikter" (1869) järgnesid kõrgsaavutusena Théophile Gautier' ja Charles Baudelaire'i mõjulised itaalia- ja hispaaniaainelised "Sonnetter" (1871). Hilislooming on konservatiivne ("Nya Dikter", 1881).

Snoilsky on maetud Stockholmi Solna kalmistule.

## Kirjandus
* ''Svenska bilder''
Anjala Liit

**Anjala Liit** oli Rootsi armee aadlikest ohvitseride kuningas Gustav III vastane vandeselts 1788–89, mis sai nime Anjala mõisa järgi (Lõuna-Soomes).

113 ohvitseri kirjutasid 12. august 1788 alla deklaratsioonile ja liidulepingule. Nad taotlesid 1788 Venemaa Keisririigi vastu alustatud sõja lõpetamist, Riksdagi kokkukutsumist ja 1772. aasta riigipöörde eelse valitsemiskorra taastamist. Göran Magnus Sprengtporteni eestvõttel taotles osa vandenõulasi Soome eraldumist Rootsist ja Venemaa kaitse alla kuuluva riigi loomist. Anjala Liidu juhitud liikumine suruti 1789 karmilt maha.

## Välislingid
*Liikkalan nootti 9.8.1788 (soome)
Uibulehelised

**Uibulehelised** (*Pyrolaceae*) oli varem kanarbikulaadsete seltsi kuulunud taimede sugukond.
Cronquisti süsteemi järgi käsitleti uibulehelisi sugukonnana, kuid hilisemad molekulaargeneetilised uuringud näevad neid sugukonna perekondi pigem kanarbikuliste (*Ericaceae*) sugukonnas, viimast tunnustab ka APG-süsteem.
Rosario Poidimani

**Rosario Poidimani** (sündinud 25. augustil 1941 Siracusas) on pettuses kahtlustatuna arreteeritud itaalia ärimees, kes väidab end olevat Portugali kuninga **Rosario I**.

Ennast eelviimase Portugali kuninga Carlos I vallastütreks nimetanud Hilda Toledano nimetas ta 3. aprillil 1987 enda järglaseks Portugali trooninõudlejana, jättes kõrvale omaenda tütre ja kaks tütrepoega. 

Sellest alates nimetab Rosario Poidimani end *Rosario de Saxe-Coburgo-Gota Bragançaks, Bragança hertsogiks ja Portugali kuningaks "Rosario I-ks"*.

Ta eitab Portugali valitsuse ja avalikkuse poolt tunnustatud Portugali kuningliku perekonna pea, Bragança hertsogi Duarte de Bragança õigust Portugali troonile, viidates viimase esivanema, kuningas Miguel I, väljasaatmisele Portugalist 1834. aastal ja eemaldamisele troonijärglusest. 

Kuigi ta nimetab end "konstitutsioonilise liini" peaks (vastandatuna Duarte de Bragança esindatavale, väidetavalt ebaseaduslikule "miguelistlikule" liinile), põhinevad tema nõudlused järgmistel tõestamata väidetel:

# Hilda Toledano oli Carlos I vallastütar
# kuningas Carlos I andis Hilda Toledanole õiguse pärida Portugali trooni
# abielurikkumisest sündinud vallaslastel on Portugali trooni pärimise õigus
# Hilda Toledanol oli õigus muuta kehtivat troonipärimisjärjekorda oma laste kahjuks
# Rosario Poidimanil on ainuisikuliselt õigus asendada 1910. aastal kehtinud Portugali kuningriigi põhiseadus 

## Välislingid
*Rosario Poidimani koduleht (portugali keeles) 
*Rosario Poidimani nõudluste juriidiline analüüs (inglise keeles)
*Itaalia politsei vahistas isehakanud kuninga ja tema kaaskonnna ning konfiskeeris sadade kaupa võltspasse (inglise keeles)
* The Italian who wants the Portuguese crown (portugali keeles)
Aleksandr Zverev

**Aleksandr Zverev** (sündinud 15. detsembril 1983 Petroskois) on Eesti arhitekt. 

## Haridus
*1999–2002 Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium
*2002–2008 Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri ja linnaplaneerimise erialal
*2008. aasta kevadel kaitses Kunstiakadeemias Inga Raukase ja Toomas Tammise juhendamisel arhitektuuri magistriväitekirja teemal "Avaliku ruumi võimalustest Kitseküla kvartali näitel (Pärnu maantee, Saku, Kohila tänavate vahelise ala planeering)"

2003/2004. õppeaastal oli ta Hansapanga stipendiaat.

## Looming

Motoentusiasti eramu Nõmmel (kaasautor Ingrid Aasoja-Zverev) on valminud 2021. aastal.

Eramu teletorni kõrval Pirital (kaasautor Ingrid Aasoja-Zverev) on valminud 2023. aastal.

### Näitused
25. maist 24. juunini 2007 oli tema töö eksponeeritud Kaunase maaligaleriis rahvusvahelise projekti "KoViKaVi" näitusel.

25. juulist 13. augustini 2007 oli tema töö eksponeeritud Tartu Kunstimaja suures saalis EKA magistrantide näitusel "Õhk, valgus ja lendamine".

Tallinnas Disaini- ja Arhitektuurigaleriis oli 28. maist 7. juunini 2008 arhitektuuri ja linnaplaneerimise eriala magistritööde näitusel eksponeeritud tema magistritöö.

## Liikmesus
*Eesti Arhitektide Liit

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
*Aleksandr Zverev Eesti Arhitektide Liidu kodulehel
Usulise arengu astmed

**Usulise arengu astmed** on arengupsühholoog James W. Fowleri poolt välja pakutud seitsmeastmeline skaala, mis kirjeldab inimese liikumist teistekesksest ja kohanduvast usust isikliku usu suunas. Ta avaldas selle oma 1981. aastal ilmunud teoses "Stages of Faith".

Fowleri usulise arengu astmed on tihedalt seotud teiste arengupsühholoogiliste teooriatega nagu William Perry eetilis-intellektuaalse arengu teooria, Jean Piaget' kognitiivse arengu teooria, Erik Eriksoni psühhosotsiaalse arengu astmed ja Lawrence Kohlbergi moraalse arengu astmed.

Usulise arengu astmed on järgmised:

Lisaks esitatud seitsmele astmele ei välistanud Fowler veel muude, veelgi kõrgemate astmete olemasolu, kuid nende kohta ta oma uuringutes tõendeid ei leidnud. Ükski aste ei ole tema meelest parem kui teine, kuid kõrgemad astmed on sidusamad ja terviklikumad kui madalamad astmed. Ka ei ole need astmed fikseeritud etapid, vaid väljendavad eelkõige teatud eluperioodide arengujooni.

Kõik tabelis esitatud vanusepiirid on tinglikud. Paljud inimesed ei pruugi üldse kunagi kõrgematele astmetele jõuda. Näiteks eelviimasele, paradoksaalse usu astmele jõudis Fowleri uuringute kohaselt 7 protsenti inimestest; viimasele, universaliseeriva usu astmele ainult 0,3 protsenti inimestest. 

Fowleri usulise arengu astmete praktiline väärtus seisneb eelkõige arusaama kujundamises, et igal inimesel on kasvupotentsiaal; et usuline areng ei toimu mingite eeskirjade või mudelite järgi, vaid läbi sisekogemuse. Tegemist on äärmiselt sügava ja isikliku protsessiga. Samuti tõestab see kriiside loomulikkust ja vajalikkust ning aitab mõista, et valulised kogemused on midagi, mida arengu juures ei saa vältida. 

## Kasutatud allikad

*Fowler, James W. *Stages of Faith.* San Francisco: Harper & Row, 1981.
*Pilli, Einike. *Arengupsühholoogia usuline kontekst: loengukonspekt.* Tartu: Tartu Ülikool, 2007.
*Valk, Pille. *[http://video.ut.ee/usundilugu2/02usundilugu_files/Default.htm#nopreload=1 Kaasaegseid käsitlusi usulise mõtlemise arengust: videoloeng.]* Salvestatud Tartu Ülikoolis 2005/2006. õppeaasta kevadsemestril.

## Välislingid

*Stages of Faith by James Fowler *(ingliskeelne kokkuvõte usulise arengu astmetest)*
Pajulillelised

**Pajulillelised** (*Onagraceae*) on mürdilaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.

Sellesse sugukonda on arvatud umbes 640–650 liiki. 

Eluvormilt on nad puud, põõsad ja rohttaimed. 

## Perekonnad
**Calylophus*
**Camissonia* – kõrbekell 
**Circaea* – nõiakold
**Clarkia* (*Eucharidum*) – klarkia
**Epilobium* – pajulill
**Fuchsia* – fuksia
**Gaura* – kalevikepp
**Gayophytum*
**Gongylocarpus*
**Hauya*
**Hemifuchsia*
**Heterogaura*
**Isnardia*
**Jussiaea*
**Lopezia* – sääskõis
**Ludwigia* – ludviigia
**Megacorax*
**Oenothera* – kuningakepp
**Stenosiphon*
**Xylonagra*
Kose–Jägala tee

**Kose–Jägala tee** (registrinumbriga 12) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee kolmekümne kaheksandal kilomeetril Kuivajõe külas. Tee pikkus on 36,1 km. Tee lõpeb Jägala–Käravete tee seitsmendal kilomeetril Partsaare ja Jägala küla piiril.

## Sillad Kose–Jägala teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Kose–Jägala teel

Kuivajõe küla, Krei küla, Kose alevik, Võlle küla, Ahisilla küla, Viskla küla, Nõmbra küla, Rooküla, Uuearu küla, Pikva küla, Kaunissaare küla, Lehtmetsa küla, Kehra linn, Salumetsa küla, Paasiku küla, Kehra küla, Kuusemäe küla, Anija küla, Aavere küla, Partsaare küla, Jägala küla.

## Vaata ka
*Kose tee (Kose)
*Kose sanatooriumi tee
*Kose–Ravila–Nõmbra tee
Riia–Pihkva tee

**Riia–Pihkva tee** (põhimaantee nr 7) on Lätit, Eestit ja Venemaad läbiva maantee Eesti piiridesse jääva osa. Teelõik kuulub Euroopa tee E77 koosseisu. See paikneb Murati ja Luhamaa piiripunkti vahel ning selle pikkus on 22,0 km. Riia–Pihkva tee on Eesti lühim põhimaantee. Samuti on selle maantee liiklussagedus 2020. aasta seisuga põhimaanteede hulgas kõige väiksem, olles vaid 615 autot ööpäevas.

2,4 km Luhamaast Murati poole suubub Riia–Pihkva teele Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee.

Maantee läbib Misso alevikku.

Läti pool jätkub tee sealse maanteena A2.
## Ajalugu

Ajalooliselt hõlmab nimi Peterburi-Pihkva–Riia postimaantee osas Riiast Pihkvani. Maanteed on nimetatud ka Riia–Pihkva kiviteeks, kohalike inimeste kõnepruugis ka lihtsalt kiviteeks. Kivitee nimi tuleneb ajast (aastast 1865), kui kogu tee oli kaetud munakivisillutisega. Riia–Pihkva kivitee läbis Pihkva kubermangu ja Liivimaa kubermangu Võru kreisi Misso lähedal ning Lätimaad kuni Riia linnani. Enne kivitee ehitamist kulges Vana Riia-Pihkva kaubatee, 1716. aastast kulges postimaantee läbi Aluksne, Vastseliina,  Tsiistre ja Murati, 1730. aastal suunati liiklus Valmiera, Valga, Lipši, Mõniste, Sänna ja Haanja kaudu läbi Vastseliina Petserisse ja Pihkvasse ning 1820. aastast ka maantee 42. verstalt haruteelt läbi Võru linna.

Ajalooline tee hõlmab lisaks Eestis paiknevale osale ka teid Lätis ja Venemaal. Tee E77 lõigu Riia–Veclaicene tähis Lätis on A2 ja pikkus 195,6 km. Venemaal paikneva osa, Luhamaa piiripunktist kuni Pihkvani on tee tähiseks A212 ning selle lõigu pikkus on umbes 60 km. Eesti piires on ajaloolist teed suuremal määral õgvendatud Kuura jõe piirkonnas ja viidud see lõuna poolt Kuklase ja Kuura külast mööda.

Riia–Pihkva teel asub Sumilkino-Luhamaa tolli- ja piiripunkt, Tartu ja Räpina poolt Petserisse sõitjad ületavad piiri Karisilla–Petseri teel Kunitšina Gora – Koidula tolli- ja piiripunktis.

## Sillad Riia–Pihkva teel (Eestis)
Sildade nimistu pärineb Teeregistri andmebaasist.

## Vaata ka
* E77
* Pihkva–Riia raudtee

## Viited
Kalev Katus

**Kalev Katus** (29. oktoober 1955 Tallinn – 11. juuni 2008) oli eesti rahvastikuteadlane.

Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta Moskva Riiklikus Ülikoolis, mille majandusteaduskonna poliitilise ökonoomia eriala spetsialiseerumisega rahvastikuteadusele ta 1979. aastal lõpetas ja kus 1982. aastal kaitses kandidaadiväitekirja. 

Eestisse naasnult asus ta arendama kodumaist rahvastikuteadust: kõigepealt Tallinna Polütehnilise Instituudi linnalaboris, 1986. aastast Eesti Kõrgkoolidevahelises Demouuringute Keskuses ning hiljem Eesti Demograafia Instituudi eesotsas, mida juhtis viimased kaheksa aastat kuni surmani. Alates 1994. aastast töötas Kalev Katus Tallinna Ülikoolis, kus oli demograafiaprofessor.

Teadlasena tegeles Kalev Katus andmekorraldusega, ta oli riigiesinduslike sündmuslooliste küsitluste ja rahvastikuteabe ühtlusarvutuste algatajaid, samuti rahvastiku päritolu ja põlisuse käsitleja.

2000. aastal sai Kalev Katus kui kollektiivi juht koos Allan Puuri, Luule Sakkeuse ja Asta Põldmaga riigi teaduspreemia sotsiaalteaduste alal monograafia "Rahvastiku vananemine Eestis" eest.

## Artikleid
* (koos Allan Puuriga), "Eesti rahvastiku suremusest elutabelite analüüsi põhjal" – Akadeemia 1991, nr 12, lk 2516–49
* "Sündimus ja selle piirkondlikud erisused Eestis demograafilise ülemineku jooksul" – Akadeemia 1994, nr 1, lk 134–149 ja nr 2, lk 365–385
* "Eesti rahvastiku tulevikujooned" – Looming 1994, nr 2, lk 243–255
* "Eesti rahvastiku vananemise põhijooned" – Akadeemia 1996, nr 7, lk 1379–1406 ja nr 8, lk 1592–1633 
* "Rahvastiku areng" – kogumikus "Eesti uue aastatuhande lävel: väikerahva võimalused ja valikud", Tallinn 2000, lk 18–29
* "Vananev rahvastik ühiskonna uuendajana" – kogumikus "Seminar "Elujõud"", Tallinn 2000, lk 13–31
* "Eesti rahvastiku areng Euroopa kontekstis" – kogumikus "Eestile mõeldes: Vabariigi Presidendi Akadeemiline Nõukogu 1994–2001", Tallinn 2001, lk 35–48
* "Eesti rahvastikuarengu põhisuundumused" – Eesti Arst 2002, nr 4, lk 197–205
* "Euroopa rahvastikukomitee ja Eesti" – kogumikus "Eesti ja Euroopa Nõukogu 1993–2003: artiklite kogumik", Tallinn 2003, lk 96–103
* (koos Allan Puuriga) "Rahvastikuteadus ja Eesti rahvastikuarengu pöördepunktid" – Akadeemia 2006, nr 2, lk 259–285 ja nr 3, lk 491–522 (bibliograafia lk 511–521)

## Välislingid
*In memoriam Kalev Katus (Tallinna Ülikool)
*Demograafia Instituudi direktoriks taasvaliti rahvastikuteadlane Kalev Katus (Tallinna Ülikool)
*Riigi teaduspreemiate määramine (Riigi Teataja 29.02.2000)
*In memoriam Kalev Katus
Jägala–Käravete tee

**Jägala–Käravete tee** (registrinumbriga 13) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Tallinna–Narva tee 27. kilomeetril Koogi külas, Jägala liiklussõlmes. Tee pikkus on 52,7 km. Tee lõpeb Pärnu–Rakvere–Sõmeru tee 129. kilomeetril Märjandi külas. Tee moodustab osa Piibe maanteest. Maanteel asub ka Nõukogude ajal rajatud reservlennuväli. Maantee läbib Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala ja Kõrvemaa maastikukaitseala.

## Sillad Jägala–Käravete teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Jägala–Käravete teel

Koogi küla, Jägala küla, Partsaare küla, Kuusemäe küla, Soodla küla, Raudoja küla, Pillapalu küla, Vikipalu küla, Aegviidu alev, Jäneda küla, Raudla küla, Kukevere küla, Märjandi küla, Käravete alevik.

## Viited
Liilialised

**Liilialised** (*Liliaceae*) on liilialaadsete seltsi kuuluv üheiduleheliste taimede sugukond.

## Morfoloogilised eritunnused
Liilialiste lehed on kas kaar- või rööproodsed. Sageli on neil varremuudenditena sibul (organ)ad, mugulad või risoomid. Paljude liiliate õieehitus on kolmetine. Õiekate on lihtne, kuid kroonjad lehed on erksad ja värvikad, et tolmeldajaid kohale meelitada. Vili on kupar või mari.

## Süstemaatika
### [[Cronquisti süsteem]]

Eestis esineb pärismaisena seitse perekonda:
**Allium* Lauk (APG III süsteemi järgi amarüllilised)
**Convallaria* Maikelluke (APG III süsteemi järgi asparilised)
**Gagea*  Kuldtäht
**Maianthemum* Leseleht (APG III süsteemi järgi asparilised)
**Paris* Ussilakk (APG III süsteemi järgi lemmelillelised)
**Polygonatum*  Kuutõverohi (APG III süsteemi järgi asparilised)
**Tofieldia*  Lemmelill (APG III süsteemi järgi lemmelillelised)

Kultuurtaimedena kasvatatakse Eestis:
**Calochortus* Preerialatern
**Cardiocrinum* Südaliilia
**Chionodoxa* Kirgaslill
**Erythronium* Koerahammas
**Fritillaria* Püvilill
**Hyacinthus*  Hüatsint
**Hosta*  Hosta
**Lilium* Liilia
**Lloydia* Linnutäht
**Muscari* Kobarhüatsint
**Streptopus* Varjukuljus
**Tricyrtis* Kõreliilia
**Tulipa* Tulp

### APG III 2009
Liilialiste süstematiseerimisel on viimasel ajal mitmeid varasemaid siia kuulunud perekondi teistesse sugukondadesse ja lausa teistesse seltsidesse tõstetud. 2009. aastal avaldatud APG III süsteemi järgi jäi liilialiste sugukonda 12 perekonda:

**Calochortus* Preerialatern
**[[Clintonia]]* Klintoonia
**Erythronium* Koerahammas
**Fritillaria* Püvilill
**Gagea*  Kuldtäht
**Lilium* Liilia
**Nomocharis* Täpikliilia
**Notholirion* Liira
**[[Scoliopus]]* Kummarduslill 
**Streptopus* Varjukuljus
**Tricyrtis* Kõreliilia
**Tulipa* Tulp

## Viited
Kanarbikulised

**Kanarbikulised** (*Ericaceae*) on kanarbikulaadsete seltsi arvatud puittaimede sugukond.

Sellesse sugukonda kuuluvad hästi tuntud marjataimed, näiteks mustikas, jõhvikas, sinikas ja pohl. Eluvormilt on kanarbikulised puud, kääbuspõõsad, põõsad või rohttaimed.

## Süstemaatika
Sugukonda kuulub 100 perekonda 1350 liigiga. APG III süsteem liitis kanarbikuliste sugukonnaga varem eraldi sugukondadena käsitletud sugukonnad kukemarjalised, rööpkanarbikulised, seenlillelised, uibulehelised ja *[[Prionotaceae]]*.

## Kasvukoht
Kanarbikulised kasvavad üksnes happelistel muldadel. Enamik kanarbikulistest (välja arvatud *[[Monotropaceae]]*, *[[Prionotaceae]]* ja *[[Pyrolaceae]]*) moodustab mükoriisa ning elab sümbioosis seentega, mis varustavad taime juuri toitainetega.

## Morfoloogia
Kanarbikuliste lehed on enamasti nahkjad ja igihaljad. Õied paiknevad varre ülemistes osades korrapäraselt. Õis on kolmetine kuni viietine, üldjuhul on õiekate liitlehine.

Nende vili on kupar või luuvili.

## Perekonnad

## Vaata ka
* Rööpkanarbikulised

## Viited