SMERŠ

**SMERŠ**, ametlik nimetus Vastuluure Peavalitsus SMERŠ (vene keeles *СМЕРШ, [[akronüüm]] *'Смер**ть **ш**пионам!'', Surm spioonidele!) oli Nõukogude Liidu sõjaväe, sõjalaevastiku ja sõjaväestatud asutuste ja organisatsioonide vastuluureorganisatsioonide ühisnimetus, aastatel 1943–1953.

[[Nõukogude Liidu Relvajõud]]ude, piirivalve-, sisevägede, miilitsa ja sõjaväestatud organisatsioonide vastuluurealase järelevalvega tegelesid järgmised organisatsioonid:
***NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ** (''ГУКР СМЕРШ НКО CCCP'', ''Главное управление контрразведки «СМЕРШ» Народного комиссариата обороны (НКО) СССР)''), (**GUKR SMERŠ NKO**) oli [[Nõukogude armee]] [[vastuluure]]organ ajavahemikul 19. märts [[1943]] – [[1946]], mis allus NSV Liidu kaitse rahvakomissar [[Jossif Stalin]]ile;
***NSV Liidu Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsus SMERŠ** (''УКР СМЕРШ НК ВФ CCCP'') oli Nõukogude sõjalaevastiku [[vastuluure]]organ ajavahemikul 19. märts [[1943]] – [[1946]], mis allus NSV Liidu sõjalaevastiku rahvakomissar [[Nikolai Kuznetsov (sõjaväelane)|Nikolai Kuznetsovile]].
***NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsus SMERŠ*' (*УКР СМЕРШ НКВД CCCP*) oli Nõukogude Liidu piirivalve, sisevägede, miilitsa ja teiste relvastatud jõudude [[vastuluure]]organ ajavahemikul [[15. mai]] 1943 – 1946, mis allus NSV Liidu Siseasjade rahvakomissar [[Lavrenti Beria]]le.

[[NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaat|NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi]] Vastuluure Peavalitsus ja [[NSV Liidu Sõjalaevastiku Rahvakomissariaat|NSV Liidu Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi]] Vastuluurevalitsus moodustati [[NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu]] määrusega nr 415-138сс, [[19. aprill]]il [[1943]], millega eraldati [[NSV Liidu SARK]]-i sõjaväe [[vastuluure]]organi [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Eriosakondade Valitsus| Eriosakondade Valitsus]]e (*Управление особых отделов; УОО*) [[eriosakond|eriosakonnad]] Kaitse Rahvakomissariaadi ja Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi haldusalasse. 15. mail 1943 moodustati Vastuluurevalitsus ka NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi koosseisus.  [[1943]]. aasta aprillis lahutati taas  [[ÜK(b)P KK Poliitbüroo]] otsusega [[14. aprill]]ist [[1943]] No П 40/91 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat uuesti [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat|NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadiks]] ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadiks. Rahvakomissariaatide lahutamine kinnitati [[NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu]] poolt alles [[2. juuni]]l [[1943]] käskkirjaga №621-191сс.

Pärast [[Teine maailmasõda|Teise maailmasõja]] lõppu, [[25. veebruar]]il [[1946]] reorganiseeriti SMERŠ-i valitsused NSV Liidu valitsusorganite reformi käigus ([[NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaat|Kaitse Rahvakomissariaadi]] ja [[NSV Liidu Sõjalaevastiku Rahvakomissariaat|Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi]] liitmise tõttu) [[NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaat|NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaadi]] (*Народный Комиссариат Вооружённых Сил СССР, НКВС СССР*) haldusalasse ning seejärel [[15. märts]]il [[1946]] selle järglase [[NSV Liidu Relvajõudude Ministeerium]]i haldusalasse, kuid juba 1946. aasta 4. mail viidi organisatsioon [[NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeerium]]i haldusalasse NSVL RJM 3. Peavalitsusena. NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsuse ülema [[Viktor Abakumov]]i määras Stalin [[NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeerium]]i ministriks.

==Kaitse RK Vastuluure Peavalitsuse SMERŠ ülesanded==
Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsuse SMERŠ ülesanded:
*a) "võitlus [[vastuluure|välismaiste luurete]]; [[Spionaaž|spioon]]i-, [[sabotaaž|diversant]]iliku, [[terrorism|terroristiliku]] ja muu õõnestustegevusega [[Punaarmee]] üksustes ja asutustes"; 
*b) "võitlus [[nõukogudevastane element|nõukogudevastase elemendiga]], kes on tunginud Punaarmee üksustesse ja asutustesse"; 
*c) "vajalike, agentuur-operatiiv, ja (läbi juhtkonna) muude meetmete tarvituselevõtt loomaks rindel olukord, mis välistaks vaenlase agentuuri rindejoone ületamise, takistamiseks ja selleks, et muuta rindejoon läbimatuks spioonidele ja nõukogudevastastele elementidele";
*d) "võitlus reeturlusega ja kodumaa reeturitega Punaarmee üksustes ja asutustes (üleminek vaenlase poole, spioonide varjamine ja nende igakülgne abistamine)"; 
*e) "võitlus [[desertöörlus]]ega, [[enesevigastamine|enesevigastamisega]] rindel"; 
*f) "vaenlase [[Sõjavang|vangistuses]] ja piiramisrõngas olnud sõjaväelaste ja teiste isikute kontroll"; 
*g) "[[kaitse rahvakomissar]]i ([[Jossif Stalin]]i) spetsiaalsete ülesannete täitmine".

==Kaitse RK Vastuluure Peavalitsuse juhid ja struktuur==

* [[Viktor Abakumov]], ([[19. aprill]] [[1943]] – [[4. mai]] [[1946]]), [[2. järgu riikliku julgeoleku komissar]], 9. juulist 1945 [[kindralpolkovnik]] (ajavahemikul 19.04.–25.05.1952 kaitserahvakomissari asetäitja) otsene kaitse rahvakomissari [[Jossif Stalin|Stalini]] alluv), SMERŠ-i ülem 
** [[Nikolai Selivanovski]] (19. aprill 1943 – 4. mai 1946) – [[3. järgu riikliku julgeoleku komissar]], 26. maist 1943 [[kindralleitnant]], asetäitja   
** [[Pavel Mešik]] ([[:ru:Мешик, Павел Яковлевич|ru]]); 19. aprill 1943 – 17. detsember 1945 – 3. järgu riikliku julgeoleku komissar, 26. maist 1943 kindralleitnant, asetäitja
** [[Issai Babitš]] (19. aprill 1943 – 4. mai 1946) – [[riikliku julgeoleku komissar]], 26. maist 1943 kindralleitnant, asetäitja
** [[Ivan Vradii]] (26. mai 1943 – 4. mai 1946) – [[kindralmajor]], 25. septembrist 1943 kindralleitnant, asetäitja

===Kaitse RK Vastuluure Peavalitsuse struktuur 1943–1946===
*Sekretariaat, ülem polkovnik [[Ivan Tšernov]]
*1. osakond – [[agentuur-operatiivtöö]] [[NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaat|Kaitse Rahvakomissariaad]]i keskaparaadis, ülem [[riikliku julgeoleku polkovnik]], hiljem kindralmajor [[Ivan Gorgonov]] 
*2. osakond – kontrollüritused [[sõjavang]]is viibinud [[punaarmee]]laste suhtes, ülem [[riikliku julgeoleku alampolkovnik]] [[Sergei Kartašev]] 
*3. osakond – viis läbi võitlust nõukogude armee tagalasse saadetud saksa luureasutuste agentidega, [[desinformatsioon]]ioperatsioone ja [[raadiomäng]]e saksa sõjaväeluure [[Abwehr]]i ja [[RSHA|julgeolekuamet]]i [[Sicherheitsdienst]]i (SD) vastu, ülem riikliku julgeoleku polkovnik [[Georgi Utehhin]]
*4. osakond – viis läbi vastuluureoperatsioone Saksa vägede poolt okupeeritud territooriumil, NSV Liitu saadetavate luureagentuuri väljaselgitamiseks, ülem riikliku julgeoleku polkovnik [[Pjotr Timofejev]]
*5. osakond – [[sõjaringkond]] SMERŠ vastuluureorganite juhendamine, ülem riikliku julgeoleku polkovnik [[Dmitri Zenitšev]]
*6. osakond – uurimisosakond, ülem riikliku julgeoleku polkovnik [[Aleksandr Leonov]] 
*7. osakond – operatiivarvestused ja statistika, [[VK(b)P Keskkomitee]], [[NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaat|Kaitse Rahvakomissariaadi]], [[NSV Liidu Sõjamerelaevastiku Rahvakomissariaat|Sõjamerelaevastiku Rahvakomissariaadi]], sõjandusega seotud [[Nomenklatuur (eliit)|nomenklatuuri]] ja šifreerimisteenistuste töötajate järelevalve, ligipääsu andmine piiratud ligipääsuga materjalidele *täiesti salajane* ja *salajane* ning tööle nendega (*допуск к совершенно секретной и секретной работе*), kaastöötajate kontroll, keda suunati tööle välismaale. Ülem [[polkovnik]] A. Sidorov 
*8. osakond – operatiivtehnika, riikliku julgeoleku alampolkovnik [[Mihhail Šarikov]]
*9. osakond – uurimistoimingud: läbiotsimised, vahistamised, [[varjatud jälgimine]], riikliku julgeoleku alampolkovnik [[Aleksandr Kotšetkov]]
*10. osakond – (osakond S, vene keeles Отдел «С») – eriülesannete täitmiseks, [[riikliku julgeoleku major]] [[Aleksandr Zbrailov]]
*11. osakond – šifreerimisosakond, riikliku julgeoleku polkovnik [[Ivan Tšertov]]
*Poliitosakond – polkovnik [[Nikifor Sidenkov]]
*Kaadriosakond – polkovnik [[Ivan Vradii]] 
*Haldus-finants-majandusosakond – riikliku julgeoleku alampolkovnik [[Sergei Polovnjov]]
===Kaitse RK Vastuluure rindeasutused ===
*Läänerinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralleitnant, Pavel Zelenin
*Põhja-Kaukaasia rinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Mihhail Belkin
*1. Ukraina rinde SMERŠ Vastuluurevalitsus:
*Leningradi rinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Aleksandr Semjonovitš Bõstrov
*Keskrinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Aleksandr Vadis
*Looderinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Jakov Jedunov
*Brjanski rinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Nikolai Železniakov
*Edelarinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor [[Pjotr Ivašutin]]
*Lõunarinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Nikolai Kovaltšuk
*Volhovi rinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Dmitri Melnikov
*Karjala rinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Aleksei Sidnev
*Moskva sõjaväeringkonna SMERŠ Vastuluurevalitsus: kindralmajor Fjodor Tutuškin
*Kalini rinde SMERŠ Vastuluurevalitsus: Nikolai Hannikov
==Sõjamerelaevastiku RK Vastuluurevalitsuse juhid ja struktuur==

*riikliku julgeoleku komissar, P. Gladkov, alates 24.07.1943 kaldateenistuse kindralmajor
==Siseasjade RK Vastuluurevalitsuse juhid ja struktuur==
*riikliku julgeoleku komissar, [[Sergei Juhhimovitš]]
**2 asetäitjat
*sekretariaat
*Erigrupp
*operatiivarvestusgrupp
*1. jaoskond, agentuur-operatiivtöö SARK-i vägede keskasutustes;
*2. jaoskond, tegevarmee SARK-i vägede tagalajulgestusvägede SMERŠ-i vastuluureosakondade tegevuse juhendamine (1943. aasta augustis 12 rinde vastuluureosakonda);
*3. jaoskond, SARK-i [[NSV Liidu piirivalve|piirivalve]]vägede SMERŠ-i Vastuluureosakondade tegevuse juhendamine (1943. aasta augustis 10, 1945. aasta alguses 18 piirkondlikku SMERŠ-i osakonda);
*4. jaoskond, SARK-i sisevägede, raudteevägede, konvoivägede ja eriti tähtsate tööstusobjekti valve vägede ja [[kohalik õhukaitse|kohaliku õhukaitse]] SMERŠ-i Vastuluureosakondade tegevuse juhendamine;
*5. jaoskond, uurimisjaoskond;
*6. jaoskond, organisatsioonilis-mobilisatsioonijaoskond.
**[[Ukraina NSV]] sisevägede ringkonna SMERŠ-i VLO
**[[Põhja-Kaukaasia]] sisevägede ringkonna SMERŠ-i VLO, 1945. aastaks oli Punaarmee poolt hõivatud piirkondades moodustatud juba 7 sisevägede ringkonda
**Dzeržinski nim 1. motolaskurdiviisi SMERŠ-i VLO,
**SARK-i vägede Üksiku Eriotstarbelise motolaskurbrigaadi SMERŠ-i VLO,
**suurte tööstuspiirkondade [[Moskva]], [[Kuibõšev]]i, [[Novosibirsk]]i, [[Jekaterinburg|Sverdlovsk]]i SMERŠ-i VLO.

==SMERŠ-i osakondade tegevus==
Vastuluureosakondade tegevuspiirkondadeks olid Punaarmee tegevarmee ning lahingutegevuspiirkondade tagalapiirkonnad. Tegevarmee koosseisus olevad vastuluureosakondade töötajad teostasid kontrolli punaarmeelaste võimaliku kodumaa reetmise ning Saksa luureorganitega koostöö vältimiseks, kuid suur osa Teise maailmasõja ajal "avastatud" kodumaa reeturite ja Saksa luure agentide süüasjadest olid fabritseeritud oma olemasolu vajaduse õigustamiseks. Teise maailmasõja ajal tabasid nõukogude riikliku julgeoleku ametkonnad 1854 agenti-parašütisti, kelle hulgas oli ka 631 [[raadiojaam (seade)|raadiojaam]]aga varustatud radisti, sellest koguarvust oli vastuluureosakondade osa 55–65%. Vastavalt viimastele andmetele fikseerisid nõukogude raadiovastuluurejaamad aga sellel ajal 389 tuvastamata ning avastamata raadiojaama, mis edastasid informatsiooni Saksa luureorganisatsioonidele.

Kõige edukam oli vastuluureosakondade tegevus Saksa luureorganite s.t Saksa sõjaväeluure luurekoolide vastu suunatud tegevus, mille käigus tuvastati sinna värvatud punaarmeelased värvati [[topeltagent]]ideks ja edastati raadiomängude käigus desinformatsiooni või luurekoolidesse [[operatiivkombinatsioon]]ide käigus suunati esmase luureülesande edukalt täitnud [[topeltagent]] tagasi luurekooli, kus nad saavutades õppejõudude või juhtivkoosseisu kohad viisid läbi luurekoolide õppurite seas psühholoogilisi mõjutusoperatsioone – mõjutades väljaõpetatud luurekoolide õppureid pärast rindejoone ületamist ilmuma Punaarmee vastuluureosakondadesse ning paljastama enda ning oma luuregruppidesse kuulunud isikud ning luureülesanded.

Vastuluureosakond tegeles kogumis-etapilaagrite (*сборно-пересылочных пункт (СПП)*) ja [[kontrollfilterpunkt]]ide (*фронтовых проверочно-фильтрационных пункт (ПФП)*) võrgustikus (alates 1944. aasta 1. oktoobrist muudeti kontrollfilterlaagrid NSV Liidu SARK-i erilaagriteks), Saksa sõjavangis ning okupeeritud territooriumitel viibinud sõjaväelaste ja tsiviilisikute kontrolli nendepoolse võimaliku Saksa okupatsioonivõimude ja laagriadministratsiooniga koostöö (kodumaa reetmise) väljaselgitamiseks. Kogumis-etapilaagrites teostati kinnipeetute kontrolli 2–5 ööpäeva ja kontrollfilterlaagrites 2 kuu jooksul. Rinnete tagalapiirkondades moodustati kontrollfilterlaagrite võrgustikud: 2. Valgevene rinde – 15 laagrit, 1. Valgevene rinde – 30, 1. Ukraina rinde – 30, 2. Ukraina rinde – 10, 3. Ukraina rinde – 10, 4. Ukraina rinde tagalas – 5 laagrit, igaühes kuni 10 000 kinnipeetut. Teise maailmasõja lõpus oli Nõukogude Liidus 43 erilaagrit ja 26 kontrollfilterlaagrit, Nõukogude vägede poolt okupeeritud Saksamaa osas ja Ida-Euroopas oli 74 [[Kontrolli ja filterlaager|Kontrolli ja filterlaagrit]] ja 22 kogumis-etapilaagrit.

==SMERŠ ja Eesti==
[[Eesti NSV]] territooriumil oli [[Eesti NSV SARK]]-i ja hiljem [[Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeerium]]i vastuluureosakonna SMERŠ-i juht julgeoleku major [[Konstantin Kolk]]., SMERŠ asus 1944. aastal Tallinnas [[Narva maantee (Tallinn)|Narva maantee]] 38 hoones.

==Vaata ka==
* [[Eriosakond]]

==Viited==


==Kirjandus==
* [[Vladimir Bogomolov]], "Tõehetk" (*«Момент истины»'')