open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
60-aastane kliimatsükkel

**Keskmiselt 60-aastane kliimatsükkel** on üks paljudest kliimat kujundavatest kliimarütmidest ja -teguritest. Erinevalt teistest on sel viimasel 160 aastal täiesti vaieldamatult täheldatud selge kuju ja mõju.

## Tsükli ilmingud
Alates 1850. aastast on toimunud regulaarsed ilmavaatlused. Nende andmete põhjal on tuvastatud ja tuvastatav alates sellest ajast siiani (2011) selgelt väljenduva umbes 60-aastase rütmi olemasolu. Ajavahemiku 1933–2008 kohta on seda tuvastanud ka Arktikas tehtud vaatlused.  

Tsüklil on selge 30-aastane jahedam osa ja 30-aastane soojem osa. Viimane jahedam osa oli aastatel 1940–1970 ja viimane soojem osa aastatel 1970–2000. Tsükkel jaguneb ka 20-aastasteks alltsükliteks. 

Seda umbes 60-aastast rütmi on paljud uurijad täheldanud paljudes erinevates valdkondades. Ajas kõige kaugemale tagasi ulatuvalt on seda tuvastatud Hiinas 619–1943 ülestähendatud meteoorisadude kohta käivates andmetes. Alates aastast 1000 on tuvastatud 10Be, 14C ja Wolfi arvu 60–64-aastast tsüklit. Rütm on kooskõlas ka viimasel aastatuhandel tuvastatud Maunderi, Spöreri, Wolfi ja Oorti miinimumidega. Teiste ajas tagasiulavate tööde kaugemad ajalised piirid on: 1650, 1700 ja 1800. 60-aastase tsüklika märke on leitud ka Maa nurkkiiruses (angular velocity) ja geomagnetilises väljas. Need tulemused sisendavad, et selle rütmi põhjused võivad olla astronoomilise päritoluga. Seetõttu on mitmed tööd seda seostanud Maa, Jupiteri ja Saturni ümber Päikese tiirlemises ilmneva 60- (59,6-) aastase ühisrütmi mõjuga Päikese kujule, seeläbi ka selle aktiivsusele ning Päikesetuule suunale ja vormile. (Analoogselt Kuu mõjule Maale, mis avaldub merede tõusudes ja mõõnades.)

## 60-aastaseid paralleele kultuuriloost
Pole kindlaid tõendeid ega märke, et erinevates kultuurides kasutatavad 60-aastased ajaarvamistsüklid oleksid otseselt seotud selle kliimatsükliga. Nende kasutuse põhjuseks võib olla pigem arvu 60 suur ühiskordsete tegurite hulk. 60-aastane ajaarvamistsükkel on kasutusel alates 14s eKr Hiinas. Seda kasutatakse ka Tiibetis ja Tamilis. Sama pikka India astroloogia peamist tsüklit nimetatakse samvatsaraks. Kas Sumeris kasutusel olnud kuuekümnendsüsteemi kasutati ka 60-aastase tsükli jaoks, pole teada.

## Viited

## Välislingid
*The Sixty-Year Climate Cycle
608

**608. aasta** (**DCVIII**) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas esmaspäeval.

## Sündmused
*Bonifatius IV pühitseti paavstiks. 
*Aafrikas algas Herkleiose juhitud mäss Bütsantsi keisri Phokas vastu 

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
Raikküla Kool

**Raikküla Kool** on Rapla maakonnas Raikkülas asuv riigikool õpiraskustega lastele. 

Õppetöö toimub erikooli lihtsustatud ja toimetuleku õppekava alusel. Õppetöö on üles ehitatud avastusõppele, arvestades lapse individuaalseid eripärasusi. Koolis on hästi välja arendatud tööõpetuse baas – poisid õpivad ehituslaudsepa oskusi, tütarlapsed õmblemist, kudumist, masinkudumist jne. Kõik lapsed omandavad toitlustamise algtõed. 

Erivajadustega lapsi hakati õpetama 1958. aastal.  tegeleb kool laste füüsilise puude korrigeerimisega. Õppekavas on ravivõimlemine, vesiteraapia ja massaaž. Tegeldakse ka laste kõne korrigeerimisega.

Raikküla Kool tegutses kuni 30.06.2025. Kooli õigusjärlane on Maarjamaa Riigikool, mis moodustati seitsme seni tegutsenud riigikooli baasil: Urvaste Kool, Valga Jaanikese Kool, Kammeri Kool, Ämmuste Kool, Raikküla Kool, Nurme Kool ja Kiigemetsa Kool. Õppetegevus jätkub kõigis senistes tegevuskohtades.

## Kooli nimed

* 1925-1958 Raikküla Lastekodu
* 1958-1964 Raikküla Erirežiimiline Internaatkool
* 1964-1995 Raikküla Eriinternaatkool
* 1995-2015 Raikküla Kool
* al 01.07.2025 Maarjamaa Riigikool

## Viited

## Välislingid
*Raikküla Kooli koduleht
Peter Nagel

**Peter Nagel** (3. aprill 1938 – 1. august 2024) oli saksa religiooniloolane, teoloog ja koptoloog.

Ta oli kopti, süüria, gnostiliste ning Uue Testamendi tekstide uurija ja varakristliku kirjanduse tõlkija.

## Viited
Freeman Wills Crofts

**Freeman Wills Crofts** (1. juuni 1879 – 11. aprill 1957) oli iiri päritolu inglise kirjanik ja raadiokuuldemängude stsenarist.

Raudteeinseneriharidusega Croftsi peetakse 20. sajandi esimese poole klassikalise Briti detektiivžanri suureks mõjutajaks. Ta on avaldanud üle 30 kriminaalromaani, kus üks värvikamaid tegelasi on Scotland Yardi inspektor Joseph French.

1930. aastal asutas ta Londonis koos Agatha Christie, Dorothy L. Sayers, Anthony Berkeley Coxi ja teiste Briti kriminaalkirjanikega ühenduse Detection Club.

## Elulugu
Freeman Wills Crofts sündis 1879. aastal Iirimaal Briti armee meediku pojana, kes usuliselt oli protestant. Kaotanud varakult isa, jäi Freeman vaid ema kasvatada. Hariduse omandas noormees Belfastis Methodist and Campbell College'is. Aastatel 1896–1929 töötas Freeman Wills Crofts Põhja-Iirimaa raudtee-ettevõtetes Belfast and Northern Counties Railway ja Londonderry and Strabane Railway ehitusinsenerina. Aastal 1912 abiellus mees Mary Bellas Canninguga.

1920. aastate algul avaldati tema esimesed kirjanduslikud katsetused. Läbimurre saabus 1925. aastal esimese Joseph Frenchi romaani ilmumisega. Raudteetöölt läks Crofts 1929. aastal väljateenitud pensionile. Koos abikaasaga koliti Lõuna-Inglismaale, kus kirjanik elas kuni oma surmani.

## Teoseid eesti keeles
* "Vaat" – *The Cask*, 1920; eesti keeles: Kuldsulg, 1995 sarjas "Meisterdetektiivid"
* "Inspektor Frenchi kuulsaim juurdlus" – *Inspector French's Greatest Case*, 1924; eesti keeles: Kuldsulg, 2001
* "Äkksurm" – *Sudden Death*, 1932; eesti keeles: Kuldsulg, 1999

## Viited

## Välislingid
* Crofts, Freeman Wills. Gadetection
* Michael E. Grost. Freeman Wills Crofts. A Guide to Classic Mystery and Detection Home Page
Johann Georg Schnell

**Johann Georg Schnell** (24. juuni 1734 Lindau, Bodensee ääres – 6. veebruar/18. veebruar 1812 Suure-Jaani) oli Eesti vaimulik.

Schnell sündis Lindaus, Bodensee ääres. Ta õppis Lindau koolis ning aastast 1751 (immatrikuleeriti 30. aprillil 1751) Jena Ülikoolis, aastast 1754 (immatrikuleeriti 1. novembril 1754) Leipzigi Ülikoolis, aastast 1755 (immatrikuleeriti 16. oktoobril 1755). Töötas aastatel 1756–1760 koduõpetajana vabahärra von Ferseni juures Olustvere mõisas. Ordineeriti 15. juulil/26. juulil 1764 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1764–1767 Suure-Jaani Johannese koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1767–1812 sama koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1804–1812 Viljandi praostkonna praost. Ta on kirjutanud ühe raamatu ja tõlkinud ühe raamatu.

## Isiklikku
Nii tema poeg Carl Reinhold Schnell kui ka pojapoeg Georg Leonhard Schnell olid Suure-Jaani Johannese koguduse õpetajad. Ta oli kaks korda abielus. Tema teise naise Anna Charlotte vend Friedrich Emanuel Sendenhorst oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja.

## Viited
Detection Club

**Detection Club** on kirjanikke, ajakirjanikke ja teisi loomeinimesi ühendav organisatsioon, mis loodi 1930. aastal Londonis. 

Klubi asutasid Gilbert Keith Chesterton, Henry Christopher Bailey, Edmund Clerihew Bentley, Anthony Berkeley Cox, Agatha Christie, George Douglas Howard Cole, Alfred Walter Stewart, Freeman Wills Crofts, Clemence Dane, Robert Eustace, R. Austin Freeman, Ronald Gorell Barnes, Edgar Jepson, Ianthe Jerrold, Milward Kennedy, Ronald Knox, Alfred Edward Woodley Mason, A.A. Milne, Arthur Morrison, paruness Emma Orczy, Jessie Louisa Rickard, John Rhode, Dorothy L. Sayers ja Victor Whitechurch.

## Klubi presidendid
* 1930–1936 Gilbert Keith Chesterton
* 1936–1949 Edmund Clerihew Bentley
* 1949–1957 Dorothy L. Sayers
* 1957–1976 Agatha Christie (1958–1963 asendas teda Ronald Gorell Barnes)
* 1976–1985 Julian Symons
* 1985–2000 H. R. F. Keating
* alates 2000 Simon Brett

## Viited

## Välislingid
* The Detection Club.
* The Golden Age by Gladys Mitchell.
* Kay House. Mysteries: Rules of the Genre. Vision, No. 9, May/June 2002, p. 137-144
Balti Kaubad ja Teenused

**Balti Kaubad ja Teenused AS** on Eesti ettevõte, kus toodetakse nanotehnoloogial põhinevaid pinnakaitsevahendeid. Tegemist on ainsa omataolise tootmisettevõttega lähiriikides. Ettevõte asutati 2. septembril 1993, siis tegeleti eelkõige haruldase keemilise tooraine vahendamise ja tarnimisega. Nanotehnoloogia juurutamine, võimaluste uurimine ja praktiliste lahenduste uurimine algas 2006. aastal.

### Ajalugu

Balti Kaubad ja Teenused AS-i asutas 1993. aastal grupp keemiainsenere ja -tehnolooge. See tegutses aastaid edukalt, vahendades ja tarnides haruldast keemiatoorainet Baltimaade ja SRÜ riikide ettevõtetele. Ettevõtte suurklientideks olid põhiliselt suured ettevõtted, näiteks LukoilNeftehim, Belneftehim, Sibur, Dneproshina.

*2005. aastal oli ettevõte Eesti ettevõtete seas 34. kohal. Aasta keskmine kaubakäive moodustas 1,2–1,5 miljonit eurot. 

*2006. aastal alustas ettevõte nanotehnoloogia rakendusvõimaluste uurimist. Kahe ja poole aasta jooksul tehti ettevõttes teadusuuringuid, mille põhjal hakati tootma nanotehnoloogial põhinevaid pinnakaitsevahendeid kodus kasutamiseks, autohoolduseks ja professionaalseks teeninduseks.

*Vabrik nanoFormula valmis 2010. aastal ning toodab Ida-Virumaal Toila vallas Voka alevikus pinnakaitsevahendeid. Ettevõtte vabrik valmistab tooteid, mis võimaldavad vähendada tavapärase olmekeemia kasutamist kodus, tööstuses ja teeninduses kuni kümme korda.

*2010. aasta lõpus sai ettevõte Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuselt toetust välisturgudele laienemiseks.

### Ettevõtte tootmistegevus

Ettevõttes toodetakse põhiliselt kolme liiki pinnakaitsevahendeid:

*kasutamiseks kodumajapidamises, sari "Home",
*kasutamiseks autohoolduses, sari "Car",
*kasutamiseks professionaalsetele ettevõtetele, sari "Pro".

Ettevõttel on oma labor, kus tehakse teste ja töötatakse välja uusi retsepte.

## Välislingid

*Ettevõtte koduleht
*Ingliskeelne blogi
*Nanotehnoloogial põhinev Voka tehas toodab pinnakaitsevahendeid, Ago Gaškov, ERR, 24. oktoober 2010
*Uudiselõik "Aktuaalses kaameras", ERR Uudised, 24. oktoober 2010
Ühisvara

**Ühisvara** on üheaegselt kahele või enamale isikule kuuluv vara, mida juhitakse ja hallatakse ühiselt.

## Abikaasade ühisvara

Juriidilises kontekstis tähistab mõiste "ühisvara" sageli abikaasadele ühiselt kuuluvat abielu kestel soetatud vara (kinnisasjad, autod, vallasvara, laenud, liisingud, dividendid, pangakontod, väärtpaberid jne). 

## Kogukondlik ühisvara
**Kogukondlik ühisvara** (ingl *commons/ common-pool resources/ commons-based peer production*) kujutab endast sotsiaalset, poliitilist ja majanduslikku süsteemi, mis tugineb iseorganiseeruvusele ning hõlmab kollektiivset omandit ehk ressursse, mida teatud kogukonna liikmed või inimkond laiemalt omavahel jagab, aga ka juhtimispõhimõtteid ja reegleid, mille kogukond kujundab ressursi ühiseks loomiseks või haldamiseks (Enn, Kostakis 2021). Selliste ressursside hulka võib lugeda loodusvarad, üldkasutatava maa ja ka näiteks vaba tarkvara, informatsiooni ja teadmised. 

Ühisvarade hulka kuulub ühiskondlik omand ja eraomand, mille kasutamist lubavad seadused või traditsioonid (nt avalikuks kasutamiseks olev kallasrada on ühisvara). Kultuurivallas on ühisvaraks vabalt kättesaadav kirjandus, muusika, kunstid, disain, filmid, televisioon, raadio, informatsioon ja tarkvara. Ühisvarade hulka kuulub ka avalik hüvis (sh nt riigikaitse). Haridusvaldkonnas on levinud ühisvaralised õpikogukonnad (ingl *educational commons*), kujutades endast liikmete võrdsel ja aktiivsel osalusel põhinevaid koosloomelisi õpikogukondi, kus ühiste õpiressursside loomine ja rakendamine toimub kollektiivsete otsuste ja ühise panustamise tulemusena. Selliste õpikogukondade kandvaks ideeks on vastastikune õppimine (ingl *peer-to-peer learning*), eesmärgiga jõustada õpiprotsessis osalejaid ja tagada võimalikult vaba ligipääs ühiselt loodud ja kogutud infole ja teadmistele (selle kogukonna peamine ühisvara) (Pantazis 2021). 

Peter Barnes kirjeldab ühisvarasid jagatud kingitusena. Jagatud kingitus pole individuaalne kingitus, oleme selle saanud kogukonna liikmena. Sellised kingitused on näiteks õhk, vesi, ökosüsteemid, keeled, puhkepäevad, raha, seadused, matemaatika, pargid ja Internet Kogukondliku ühisvara printsiip püüdleb kõigi kogukonnaliikmete otsustamisse kaasamise poole, püüdes hoiduda ebavõrdsusest ja hierarhiatest, mis loovad eeliseid teatud klassi, soo, rassi või positsioonide (nagu juhid, eksperdid jt) esindajatele (Hardt & Negri 2012, vt Pechtelidis & Kioupkiolis 2020). 

Sisuliselt on kogukondliku ühisvara puhul seega oluline teadvustada lisaks ressursile ka seda, et kogukonna sotsiaalsete ja looduslike ressurssidega seotud ühistegevused oleksid juhitud kogukonnaliikmete poolt võrdsuse ja aktiivse osaluse põhimõtetele tuginevalt. 

Eestikeelses kirjanduses on kogukondliku ühisvara mõiste kõrval kasutusel ka mõisted ühisvara, kogukonnavara, ühistuline tootmine, inimkonna ühisvarad jm. 

## Vaata ka
* globaalsed ühisvarad
* ühisomand
* ühisomanditragöödia
* ühiskondlik omand
* ühisvaral põhinev koosloome
* ühisvaraline õpikogukond

## Viited
Johann Alexander Spränger

**Johann Alexander Spränger** (10. november/22. november 1837 Viljandi – 6. märts/18. märts 1877 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Spränger õppis Gustav Max Schmidti Eragümnaasiumis Viljandis. Aastatel 1855–1858 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1860–1861 töötas ta koduõpetajana Eestimaa kubermangus. Aastal 1861 oli ta prooviaastal Paistu Maarja koguduses Woldemar Adolf Hanseni juures. Ordineeriti 15. aprillil/27. aprillil 1862 Riias õpetajaks.

Ta oli aastal 1862 Tartu, Viljandi ja Pärnu praostkondade vikaarõpetaja. Aastatel 1863–1864 oli ta Laiuse Püha Jüri koguduse adjunktõpetaja ning aastatel 1864–1877 (introdutseeriti 15. detsembril/27. detsembril 1864) sama koguduse õpetaja. Suri aastal 1877 Tallinnas, maeti Laiusele.

## Viited
Merck KGaA

**Merck KGaA** on Saksamaa päritolu rahvusvaheline ravimitööstuse kontsern.

Ettevõtte aktsiad on noteeritud Frankfurdi börsil ja aktsia hind kuulub indeksi DAX koosseisu.

Merck KGaA-st eraldunud Ameerika Ühendriikide ettevõte Merck & Co. kasutab väljaspool Ameerika Ühendriikide ja Kanada turge nime Merck Sharp & Dohme (lühendatult MSD).

Merck KGaA kasutab Ameerika Ühendriikide ja Kanada turul nime **EMD Chemicals**.
Merck

**Merck** võib viidata

* Saksamaa päritolu ravimitööstuse ettevõttele **[[Merck KGaA]]**, mis Ameerika Ühendriikides ja Kanadas kasutab nime EMD Chemicals
* Ameerika Ühendriikide päritolu ravimitööstuse ettevõttele **[[Merck & Co.]]**, mis väljaspool Ameerika Ühendriikie ja Kanadat kasutab nime Merck Sharp & Dohme (lühendatult MSD)
Rahkvälja maastikukaitseala

**Rahkvälja maastikukaitseala** oli kohaliku omavalitsuse kaitstav maastikukaitseala Harjumaal Kose vallas. Selle pindala oli 530 hektarit.

Ala võeti kaitse alla 2007. aasta novembris Kose vallavolikogu määrusega. Järgmise aasta märtsis tühistas Tallinna halduskohus kaitseala moodustamise, pärast seda kui Paekivitööde Tehas OÜ oli selle vaidlustanud.

## Viited

## Välislingid
*
Balteco

**AS Balteco** on Eesti erakapitalil põhinev tootmisettevõte, mis alustas tegevust 1990. aastal. 

Ettevõtte põhitegevus on vannide, Xonyx solid surface kivivannide, massaaživannide, dušitoodete, aurusaunade, valamute ja minibasseinide tootmine ja turustamine. Balteco on Põhja-Euroopa suurim vannitootja.

Baltecol on üle-eestiline edasimüüjate võrk ja müügiesindused enamikus Euroopa riikides. Baltecol on kvaliteedijuhtimise sertifikaat ISO 9001:2000. Balteco ekspordib oma tooteid 2020. aasta seisuga 40 välisriiki. Kaugemaid eksporditurud on Austraalia, Uus-Meremaa ja Ameerika Ühendriigid. 

AS Balteco tehas asub Harjumaal Kivitammis 40 km kaugusel Tallinnast. Administratiivhoone ja arenduskeskus asuvad Tallinna lähedal Jälgimäel. Arenduskeskuse põhifunktsiooniks on uute toodete disaini loomine, insener-tehniliste lahenduste väljatöötamine uute toodete loomisel ja olemasolevate toodete arendamisel.

## Balteco Grupp
Balteco Grupp on äriühendus, kuhu kuulub kolm ettevõtet: Balteco AS, Balteco Mööbel OÜ ja Wellspa OÜ.

Balteco Mööbel OÜ alustas tootmistegevust 1995. aasta alguses. Balteco Mööbel toodab ja turustab MDF-plaadist vannitoamööblit ja mööblidetaile, samuti valumarmorist valamuid. Ettevõttel on nii üle-eestiline edasimüüjate võrk kui ka edasimüüjad mitmes välisriigis. Balteco Mööblis töötab sadakond inimest. Tootmisvõimsus on 420 000 värvitud ja 180 000 PVC kilega kaetud MDF-detaili ning 18 000 valumarmorist valmistatud valamut aastas.

Wellspa OÜ tehas alustas tegevust 2004. aastal ning on tuntud kui välibasseinide ja multifunktsionaalsete massaažiseadmete, Xonyx-vannide, kraanikausside tootja. 95% ettevõtte toodangust eksporditakse.

## Välislingid
*Balteco koduleht
*Wellspa koduleht
Etüülrühm

**Etüülrühm** on etaani molekulile, milles puudub üks vesiniku aatom, vastav ühevalentne rühm. Etüülrühma keemiline valem on –CH2CH3 ehk –C2H5 ja tähistatakse seda ka lühendiga Et.

Tuntuim etüülrühma sisaldav ühend on etüülalkohol ehk etanool, mille keemiline valem on  C2H5OH ehk CH3CH2OH ehk EtOH.

Etüülrühm ei ole reaalselt esinev aine osake, vaid formaalne molekulis esinev rühm, millega on seotud veel mingi aatom või rühm. Etüülrühma tähenduses on kasutatud ka terminit "etüülradikaal", mille põhitähendus on vaba radikaal Et*, mis tähendab reaalset ebastabiilset intermediaati ja mitte formaalset molekuli osa, nagu seda on etüülrühm.

## Vaata ka
*Alküülrühm
Pentüülrühm

**Pentüülrühm** on orgaanilise molekuli osa (substituent), mis koosneb üksiksidemetega seotud süsiniku ja vesiniku aatomitest ja milles on 5 süsiniku aatomit.

Kvantitatiivselt vastab pentüülrühm pentaani molekulile, milles puudub üks vesiniku aatom. Pentüülrühma üldvalem on –C5H11, mille lühendina (sümbolina) kasutatakse Pn. Varasemas kirjanduses on pentüülrühma tähenduses kasutatud ka nimetust "**amüül-**.

Nii nagu pentaani molekulil esineb struktuuriisomeeria, nii esineb ka pentüülrühmal 8 isomeerset struktuuri. 
Pentüülrühm ei ole reaalselt esinev aineosake, vaid formaalne vaba valentsiga rühm, millega on molekulis seotud veel mingi aatom või rühm. Pentüülrühma tähenduses on kasutatud ka terminit "pentüülradikaal", mille põhitähendus on vaba radikaal Pn•, mis tähendab reaalset ebastabiilset intermediaati ja mitte formaalset molekuli osa, nagu seda on pentüülrühm.

Hargnenud struktuuriga rühma (CH3)3C-CH2–  nimetatakse **neopentüülrühmaks** (sümbol Np).

**Tsüklopentüülrühm** on 5-lüliline tsükkel ja vastab valemile –C5H9.

## Vaata ka
*Alküülrühm
*Amüülalkohol
R. Austin Freeman

**Richard Austin Freeman** (11. aprill 1862 – 28. september 1943) oli inglise arst ja kriminaalromaanide autor.

Freemani loomingu tuntuim tegelane on kohtuarst Dr. Thorndyke.

R. Austin Freeman oli ühenduse Detection Club asutajaliige (aastast 1930).

## Elulugu
Richard Austin Freeman sündis 1862. aastal Londonis Richard Freemani ja Ann Maria Dunni pere noorima, viienda lapsena. Esmalt õppis noormees apteekriks. Hiljem täiendas end Middlesexi Haigla meditsiinikoolis, kust sai kirurgi kutse. Aastatel 1887–1891 töötas Freeman Kullaranniku (tänases Ghanas) pealinnas Accras arstina, Ashanti ja Bondoukou piirkonnas aga mitme ekspeditsiooni juhina. Nende aastate jooksul läbielatust valmis reisiraamat "Travels and Life in Ashanti and Jaman" (1898). Aafrikas haigestus mees rängalt malaariasse. Invaliidistunud Richard Austin Freeman saadeti tagasi Suurbritanniasse. Pärast esimest maailmasõda kolis ta koos abikaasaga pealinnast Kagu-Inglismaale Gravesendi linna. Seal hakkas Richard Austin kirjutama kriminaalromaane, tegutsedes ka kohaliku arstina.

## Eesti keelde tõlgitud

* "Julge mäng", Eesti Kirjastus-Ühisus 1923.
* "Reetlik kõõrdpilk", Loodus, 1939 sarjas "Kriminaalromaan" nr 35.
* "Osirise silm"– "The Eye of Osiris" (kogumikust "Dr. Thorndyke's Crime File" 1941); eesti keeles: Elmatar, 2012 sarjas "Öölane" nr 131.

## Viited

## Välislingid
* Michael E. Grost. R. Austin Freeman. A Guide to Classic Mystery and Detection
* R. Austin Freeman. LibraryThing
* Freeman, R Austin. Gadetection
Tartu Titans

**Tartu Titans** on Ameerika jalgpalli klubi Tartus.

Klubi tegutseb MTÜ Tartu Sport all alates 2009. aasta sügisest. Klubi liikmed on osalenud Tallinn Tormi meeskonna ridades Soome II divisjonis. 2010. aasta augustis osales võistkond Lätis toimunud Open Flagfootballi turniiril, kus saavutati kolmas koht.

## Välislingid
*Tartu Titans Ameerika Jalgpalli klubi
Majoraatmõis

**Majoraatmõis** oli valdusvorm, mille korral pärandiks olev mõis pärandati tervikuna, meesliini pidi, majoraadiõiguse ehk vanimaõiguse kohaselt lähimale meessugulasele (sama sugulusastme puhul ealiselt kõige vanemale), millega hoiti mõisad ühe perekonna valduses ning ühise tervikuna. Vastandina kuulusid pärandiks olev kinnisvara (mõis või mõisad) jagamisele pärijate vahel.

## Vaata ka
*Fideikomiss
Immanuel Alexander Voss

**Immanuel Alexander Voss** (11. november/23. november 1832 – 30. oktoober/11. november 1899 Kodavere) oli Eesti vaimulik.

Alghariduse sai ta koduõpetaja käest. Aastatel 1841–1844 õppis ta Muyscheli koolis, edasi Tartus gümnaasiumis ja aastatel 1851–1855 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1856–1857 oli ta koduõpetajaks Uue-Saalusel, Rõuge kihelkonnas. Aastatel 1858–1859 täiendas ta ennast Erlangeni ülikoolis. Prooviaastal oli ta aastatel 1859–1860 Tarvastu Peetri koguduses Paul Carlblomi juures ja Tartu Maarja koguduses Adalbert Hugo Willigerode juures. Ordineeriti 9. oktoobril/21. oktoobril 1860 Rannus õpetajaks.

Ta oli aastatel 1860–1861 Tartu ja Võru praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1861–1864 Tartu Maarja koguduse adjunktõpetaja ning aastatel 1864–1899 Alatskivi ja Kodavere koguduse õpetaja. Oli aastal 1891 neljaks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele(õigeusus pettunutele). Ta oli ka Tartu praostkonna vaimulik koolirevident.

## Isiklikku
Voss oli kaks korda abielus. Tema esimese naise Marie Elisabethi isa oli Tartu Maarja koguduse õpetaja Adalbert Hugo Willigerode. Tema teise naise Anna Pauline Auguste isa oli Maarja-Magdaleena ja Vara koguduse õpetaja Woldemar Mickwitz. Tema väimees (tütre Helene Marie mees, abielust Anna Pauline Auguste Mickwitziga) Heinrich Richard Hoffmann oli Alatskivi ja Kodavere ning Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja, seejärel misjonäriks Indias, hiljem Vaivara koguduse vikaarõpetaja ja Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja.

## Viited
Turjasaami keel

**Turjasaami keel** on idapoolseim saami keel. Seda kõneldakse Koola poolsaarel.

Turjasaami keelel ei ole standarditud kirjakeelt.

2004. aastal kõneles turjasaami keelt kümme ja 2010. aastal kaks inimest.

## Murded
Turjasaami keelel on olnud kuus murret: 
* Jofkjogki ehk Jokanga murre (Ёфкёгк диалект, vene keeles Иоканьга)
* Lõmbesi ehk Lumbovka murre (Лымбэс диалект, vene keeles Лумбовка)
* väljasuremise äärel Põenne ehk Ponoi murre (Пыэннэ диалект, vene keeles Поной)
* väljasuremise äärel Sosnõeffke ehk Sosnovka murre (Сосныэффкэ диалект, vene keeles Сосновка)
* väljasurnud Kiintuši murre (Кӣнтуш диалект)
* väljasurnud Kõedtemjarvvre murre (Кыэдтемяввьрэ диалект)

## Viited

## Välislingid
Gondel

**Gondel** on traditsiooniline lameda põhjaga üheaeruline Veneetsia paat kanalitel ja laguunidel sõitmiseks. Gondel on pikliku kujuga ning terava püstise vööri ja ahtriga.

Gondlid olid sajandeid Veneetsia peamised transpordivahendid. Tänapäeval on nende põhiülesanne turistide vedamine. Gondleid juhivad elukutselised gondlisõudjad gondoljeerid.

1983. aastal kinkis Veneetsia Tallinnalle gondli.

## Viited

## Välislingid
Josephine (Taani printsess)

**Josephine**, **Taani printsess**, **Monpezat' krahvinna** (*Josephine Sophia Ivalo Mathilda*; sündinud 8. jaanuaril 2011) on Taani kroonprints Frederiki ja Taani kroonprintsess Mary neljas ja ühtlasi noorim laps. Printsessil on kaksikvend prints Vincent.

Printsess on Margrethe II ja prints Henriku seitsmes ja noorim lapselaps. 

Josephine on troonipärimisjärjekorras vanema venna prints Christiani, vanema õe printsess Isabella ning vanema kaksikvenna prints Vincenti järel neljandal kohal.

## Sünd
Printsess sündis Kopenhaageni Ülikooli haiglas (Rigshospitalet) kell 10.52. Ta kaalus 2,44 kg ja oli 46 cm pikk. 

Sama päeva õhtul lasti Kronborgi lossist ja Holmeni mereväebaasist printsessi auks 21 kahuripauku.

## Ristimine
Printsess ristiti 14. aprillil 2011 Holmeni kirikus ja ta sai nimeks Josephine Sophia Ivalo Mathilda. Tema ristivanemad on Taani printsess Marie, prints Carlo, emapoolne tädi Patricia Bailey, Bendt Wedell, Birgitte Handwerk ja Josephine Rechner.

## Nimi
* **Josephine**
* **Sophia**
* **Ivalo** (Gröönimaa päritolu nimi)
* **Mathilda**
NEFCO

**Põhjamaade Keskkonnainvesteeringute Korporatsioon** (**NEFCO**, akronüüm sõnadest *The Nordic Environment Finance Corporation*) on rahvusvaheline finantsasutus. 

Institutsiooni asutasid 1990. aastal viis Põhjamaade riiki: Taani, Soome, Island, Norra ja Rootsi. 

Asutuse peakorter asub Helsingis.

Praeguseks on NEFCO rahastanud hulgaliselt keskkonnaprojekte Kesk- ja Ida-Euroopa riikides, sh nii Venemaal, Ukrainas kui ka Valgevenes. 

NEFCO tegevus on keskendunud projektidele, mis võimaldavad saavutada tasuvaid keskkondlikke hüvesid. NEFCO prioriteetideks on projektid, mis vähendaksid heitgaaside hulka, leevendaksid mürgiste saasteainete osakaalu ja parandaksid Läänemere ökoloogilist seisundit.

NEFCO portfoolio hõlmab praegu ligi 300 väiksemat ja suuremat projekti mitmesugustes valdkondades: keemia, mineraalid, metallid, toitlustus ja tehnika, põllumajandus, veepuhastus, energiatootmisvahendid, munitsipaalteenused, jäätmekäsitlus, tuumavaldkonna edendamine, keskkonnahaldus ja keskkonnaseadmete tootmine.

Tagamaks vajalikku kapitali projektide toetuseks, töötab NEFCO koostöös mitme rahastamisasutustega. Kõige märkimisväärsemad neist on Investeerimisfond (*Investment Fund*), Nordic Environmental Development Fund, Testing Ground Facility süsinikufond ja Barents Hot Spots Facility. NEFCO haldab ka teiste osapoolte finantsvarusid, kes tagavad keskkonnaprojektide ressursse. Nende hulka kuuluvad teiste hulgas nii Euroopa Komisjon kui ka Põhjamaade valitsused.

NEFCO projektid viiakse tavaliselt läbi koostöös ettevõttega, mis "omab" projekti. Rõhk on asetatud otseinvesteeringutele, näiteks avaliku ja erasektori partnerlusele ning ettevõtete avalikele teenustele. NEFCO toetatud projekti struktuur peab olema tasakaalus riski ja tasu vahel kõigi huvitatud osapoolte jaoks. Eesmärgiks on saavutada õiglane tasakaal investeeringute struktuuri ja nende keskkonnakvaliteedi suhtes. NEFCO sihiks on pakkuda konkurentsivõimelisi tingimusi igal ajahetkel.

NEFCO täiendab finantsvarusid läbi partnerlusvõrgustiku teistelt huvitatud osapooltelt. NEFCO teeb ka koostööd kahepoolsete keskkonnaalaste abiprogrammidega.

## Viited

## Välislingid
*NEFCO koduleht
Luna Alcalay

**Luna Alcalay** (**Lucia Günther**; 21. oktoober 1928 Zagreb – 9. oktoober 2012) oli Austria pianist ja helilooja. 

Luna Alcalay õppis Viini muusikaakadeemias Bruno Seidlhoferi juures klaverit ja Alfred Uhli juures kompositsiooni. Sai akadeemialt stipendiumi õpingute lõpetamiseks Roomas (1958). 

Naasnud Viini, töötas ta Viini Muusika- ja Näitekunstiakadeemias klaveriprofessorina.  Heliloojana rajas Alcalay kontakti rahvusvahelise avangardiga, külastas Darmstadt Holiday muusikakursusi ja oli tunnustatud Bruno Maderna poolt. 

Teda saatis varakult rahvusvaheline edu, mida näitab ka suur hulk kompositsiooniauhindu: 
*Darmstadt 1963 ja 1964, 
*Gaudeamus- võistlus 1967 
*Berlin 1972 
*Rahvusvaheline ISCM-võistlus Itaalia 1973 
*ORF Steiermark 1973 
*"Preis der Stadt Wien" 1992 

Luna Alcalay oli esimene naishelilooja, kellel on dokumentatsioon oma töö eest Austria Rahvusraamatukogus (september 2000), kus *relatif la sonorite* ja *pas de deux* viidi läbi esmakordselt.

Ta kirjeldas oma suhtumist muusikasse, traditsioon ja töö metoodika, *Nonconformist'na*.

## Viited
Josephine

**[[Josephine (eesnimi)|Josephine]]** on naisenimi.

Seda kannab Taani printsess **[[Josephine (Taani printsess)|Josephine]]**. 

Josephine'i nime kannavad veel:

***[[Josephine (Texas)|Josephine]]**, asula Texases
* Josephine, Chris Rea laul

## Vaata ka
*Joséphine
*Josefina
Kristjan Vomm

**Kristjan Vomm** (sündinud 30. juulil 1990) on Eesti jalgpallur

Ta mängib Tartu JK Tammekas poolkaitsjana.
Johan Tamverk

**Johan Gottfried Tamverk** (14. juuni 1906 Haapsalu – 26. jaanuar 1988 Tallinn) oli eesti helilooja, muusikapedagoog ja koorijuht.

Ta lõpetas Tallinna Konservatooriumi 1928. aastal kompositsiooni erialal (professor Artur Kapi klass) ja 1929. aastal muusikapedagoogika erialal Juhan Aaviku juhendamisel. 

Ta töötas muusikaõpetajana Läänemaa Õpetajate Seminaris (1928–1931), Tartu Pedagoogiumis (1932–1937) ja 1937. aastast (vaheaegadega) mitmes Tallinna koolis. 1937–1940 oli ta Ühendatud Usklikkude Haridusseltsi Eraprogümnaasiumi direktor ja muusikaõpetaja, 1940–1941 Rahva Kunstilise Isetegevuse Keskmaja muusikainspektor, 1942–1944 Tallinna Konservatooriumi inspektor. Aastatel 1950–1956 töötas ta Rakvere Pedagoogilises Koolis ja 1959–1974 oli Tallinna 23. Keskkooli muusikaklassi juhataja. 

Koorijuhina juhatas ta aastatel 1934–1937 Tartu Naislaulu Seltsi naiskoori ja 1937–1939 Tallinna Meestelaulu Seltsi meeskoori.

Aastatel 1945–1950 oli ta Eesti NSV Heliloojate Liidu liige. 1950. aastal arvati ta ideoloogilistel põhjustel Heliloojate Liidust välja, kuid 1959. aastal võeti ta uuesti liidu liikmeks.

Tema heliloomingu kaalukaima osa moodustab vaimulik muusika. Tema tuntuim teos on oratoorium "Taavet ja Koljat" (piibli ainetel teksti autor Peeter Sink), mille esiettekanne toimus 8. detsembril 1934 Estonia kontserdisaalis, kus oratooriumi esitas Tallinna Meestelaulu Seltsi meeskoor Johan Tamverki juhatamisel, kaasa tegid Karl Ots, Karl Viitol, Bernhard Hansen ja Riigi Ringhäälingu Sümfooniaorkester.
Johan Tamverki 100. sünniaastapäeva puhul esitasid 3. oktoobril 2006 oratooriumi "Taavet ja Koljat" Eesti Rahvusmeeskoor ja rahvusooper Estonia sümfooniaorkester.

## Teosed

* 2 fuugat keelpilliorkestrile (1927)
* Keelpillikvartett (1927)
* "Üksipäinis", kantaat segakoorile, orelile ja sümfooniaorkestrile (1928)
* "Taavet ja Koljat", oratoorium solistidele, meeskoorile, orelile ja sümfooniaorkestrile (1934)
* "Heroiline poeem" sümfooniaorkestrile (1968)
* "Pax", kantaat tenorile, naiskoorile ja orelile (tekst A. Kruza, A. Otto) (1972)
* "Meri", oratoorium tenorile, meeskoorile ja sümfooniaorkestrile (tekst Heldur Karmo) (1973)
* Fugett 2 viiulile D-duur (1975)
* Fugett d-moll 2 viiulile (1975)
* Fugett g-moll 2 viiulile (1975)
* Fugett e-moll 2 viiulile (1975)
* Eesti rahvaviis 2 viiulile (1975)
* Eesti rahvatants 2 viiulile (1975)
* 2 rahvatantsu 2 viiulile (1975)
* "Õhtul" 2 viiulile (1975)
* "Kevade laul", kantaat solistile ja sümfooniaorkestrile (tekst Ralf Parve) (1976)
* "Võitlusradadel" sümfooniaorkestrile (1977)
* "Leinapoeem" sümfooniaorkestrile (1978)
* "Tormilaul", poeem meeskoorile ja orelile (tekst Juhan Smuul) (1983)
* "Koduranna tuul", poeem meeskoorile ja orelile (tekst Aino Otto) (1986)

### Koorilaulud
* "Meeste samm", meeskoorilaul (1970, tekst Aino Otto)
* "Kajaka lend", naiskoorilaul (1969, tekst E. Oengo, Aino Otto)
* "Mis see oli?" (1967, segakoorilaul, tekst Gustav Suits)

## Viited
Vincent (Taani prints)

**Vincent** (*Vincent Frederik Minik Alexander*; sündinud 8. jaanuaril 2011) on Taani prints ja Montpezat' krahv. Ta on Taani kuningas Frederik X ja Taani kuninganna Mary kolmas laps. Printsil on kaksikõde printsess Josephine.

Prints on Margrethe II ja prints Henriku kuues lapselaps. 

Vincent on troonipärimisjärjekorras vanema venna prints Christiani ja vanema õe printsess Isabella järel kolmandal kohal.

## Sünd
Prints sündis Kopenhaageni Ülikooli haiglas (Rigshospitalet) kell 10.30. Ta kaalus 2,67 kg ja oli 47 cm pikk. 

Sama päeva õhtul lasti Kronborgi lossist ja Holmeni mereväebaasist printsi auks 21 kahuripauku.

## Ristimine
Prints ristiti 14. aprillil 2011 Holmeni kirikus ning ta sai nimeks Vincent Frederik Minik Alexander. Tema ristivanemad on Hispaania kroonprints Felipe, prints Gustav Sayn-Wittgenstein-Berleburg, krahv Michael Ahlefeldt-Laurvig-Bille, paruness Helle Reedtz-Thott, Caroline Heering ja emavend John Stuart Donaldson.

## Esivanemad
Ossiani laulud

**"Ossiani laulud"** on šoti poeedi James Macphersoni kirjutatud ingliskeelsete poeemide tsükkel, mis ilmus aastail 1760–1765.

Poeemide autor oli Macphersoni väitel muistne bard Ossian, kelle teosed Macpherson oma väitel gaelikeelsetest käsikirjadest inglise keelde tõlkis.

Aastal 1760 avaldas James Macpherson teose "Fragments of ancient poetry, collected in the Highlands of Scotland, and translated from the Gaelic or Erse language" ("Muistse luule fragmendid, kogutud Põhja-Šoti mägismaal ja tõlgitud gaeli ehk ersi keelest").

1761. aastal väitis James Macpherson, et oli leidnud Ossiani kirjutatud eepose sangar Fingalist (sama nimi esineb ka kujul Fionnghall), ning avaldas selle teosena "Fingal, an Ancient Epic Poem in Six Books". 1762. aastal kirjutatud poeem Fingalist kujunes Ossiani lauludest kõige populaarsemaks. Poeem "Temora" ilmus aastal 1763.

Kõiki Ossiani laule koondav kogu ilmus 1765. aastal originaalpealkirjaga "The Works of Ossian".

James Macphersoni luulest ja selle tõlgetest teistesse Euroopa keeltesse lähtuvat rahvusromantilist muinas- ja rahvaluulele või nende imitatsioonidele toetuvat voolu Euroopa kirjanduses nimetatakse ossianismiks. Selle suuna hulka on loetud ka Garlieb Merkeli teost "Wannem Ymanta" ning Friedrich Reinhold Kreutzwaldi kirjutatud eepost "Kalevipoeg", kuna "Ossiani laulud" olid mõlema eeskujuks.

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelse Vikipeedia artikleid [[:en:Ossian]] ja [[:en:James Macpherson]] ning saksakeelse Vikipeedia artiklit [[:de:James Macpherson]] seisuga 15.4.2011.*
Otto Grossschmidt

**Otto Grossschmidt** (20. detsember 1869 Vastse-Otepää vald, Tartumaa – 10. juuni 1941 Tartu) oli eesti luuletaja, ajakirjanik ja näitekirjanik.

Ta oli aastatel 1889–1906 Rõngu kihelkonnas Raigastes kooliõpetaja, hiljem Tartus ajakirjanik.

Tuntud on tema luuletus "Pühajärv" ("Kuulen sinu laente laksu...). Avaldanud luulekogud "Veikene Lille Kimbukene" ja "O. Grossschmidti Luuletused". Kirjutanud külanäidendeid ("Meie aja kilplased"), "Uued sihid, uued vaated", "Moonakael", "Elutöö palk", "Kõrgemäe koolipapa"), lasteraamatuid, tõlkinud, koostanud lugemikke, albumeid ja kalendreid.

## Välislingid
* Otto Grossschmidt (1869-1941) Eesti kultuuriloolisel veebilehel Kreutzwaldi sajand
*
Artur Uritamm

**Artur Uritamm** (9. september 1901 Tõstamaa – 8. juuli 1982 Pärnu) oli eesti helilooja ja pedagoog. 

## Elulugu
Ta lõpetas 1937. aastal Tallinna Konservatooriumi kompositsiooni erialal professor Artur Kapi klassis.
Oli aastatel 1940–1941 ja 1945–1946 samas muusikateoreetiliste ainete õppejõud. Aastatel 1945–1946 oli ta ajalehe Sirp ja Vasar muusikatoimetaja ja NSVL Muusikafondi Eesti Vabariikliku osakonna juhataja. 1946. aastal tagandati ta neist ameteist ja kustutati ENSV Heliloojate Liidu liikmete nimekirjast. Artur visati Eesti heliloojate liidust välja, sest ta polnud kirjutanud nõukogulikku muusikat ja oli olnud kiriku teenistuses. Aastatel 1950–1955 töötas ta Märjamaa keskkooli muusikaõpetajana ja 1955–1961 Pärnu Lastemuusikakooli õpetajana.
Ta tegutses ka muusikaarvustajana.

Artur Uritamm oli taimetoitlane ja teda huvitasid terviseprobleemid. Paljud võõrad inimesedki käisid temalt nõu ja abi küsimas.

## Teoseid
*Fantaasia nr 1 sümfooniaorkestrile (1924, 2. redaktsioon 1980)
*"Koidu valgel", poeem sümfooniaorkestrile (1936)
*"Meditatsioon" metsasarvele ja sümfooniaorkestrile (1936)
*Fantaasia nr 2 sümfooniaorkestrile (1938)
*"Kui kutsub isamaa", kantaat, tekst A. Uritamm (1941)
*Klaverikontsert (1941)
*"Nõukogude inimese kolm palet", klaveritrio (1948)
*"Nõel", tekst K. E. Sööt (1948)
*"Tiideratas, taaderatas", eesti rahvalaul, seade V. Reiman (1948)
*"Kapriis" viiulile ja klaverile (1972)

## Viited
Heino Jürisalu

**Heino Jürisalu** (13. august 1930 Tartu – 18. aprill 1991) oli eesti helilooja. 

## Elukäik
Lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi 1954. aastal kompositsioonierialal professor Heino Elleri klassis. Töötas 1950–1969 Eesti Raadios helirežissöörina, oli 1969–1970 ja 1975–1983 Eesti Heliloojate Liidu konsultant, aastast 1969 Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooniõppejõud (aastast 1985 dotsent). Juhendas vanamuusikaansamblit Consortium. Propageerinud koolides Carl Orffi muusikaõpetust.

Sai orkestriteose "Kolm eesti tantsu" eest Ülemaailmsel Noorsoo- ja Üliõpilasfestivalil 1959 Viinis hõbemedali.

Tema abikaasa oli tõlkija Vilma Jürisalu.

## Tunnustus
*1977 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

## Teosed
* 1954 Poeem "Kalevi tulek"
* 1956 Kolm eesti tantsu sümfooniaorkestrile 
* 1957 Sümfoniett
* 1960 Kontsert orkestrile "Luiged lendasid üle", poeem naiskoorile ja sümfooniaorkestrile (tekst Juhan Smuul)
* 1961 Kolm serenaadi kammerorkestrile 
* 1962 "Muinasjutt kevadest" teleoperett (Ardi Liivese ja Artur Rinne libreto). Kolm klaveripala lastele 
* 1963 Sonatiin klaverile 
* 1963 Viis klaveripala eesti rahvaviisi motiividel 
* 1963 "Tänav", lühiballett (Udo Väljaotsa libreto) (esietendus Estonias 9. detsembril 1963)
* 1965 Intermetso kammerorkestrile
* 1967 "Tõuse, me laul" kantaat poiste- ja meeskoorile ning sümfooniaorkestrile (tekst Otto Roots)
* 1967 Hommikukantaat (tekst Mats Traat)
* 1967 "Oktoobrimõtted", kantaat (tekst Hando Runnel)
* 1967 Signaalid trompetile ja keelpillidele
* 1967 Puhkpillikvintett 
* 1968 Pidulik muusika sümfooniaorkestrile
* 1969 Sonaadivormis pala klaverile. Kontsert flöödile ja keelpilliorkestrile
* 1970 I sümfoonia "Pastoraalid", 3 osas 
* 1970 Teretus häälele ja sümfooniaorkestrile (tekst Lydia Koidula)
* 1970 Helletus trompetile
* 1972 "Maast ja rahvast", kantaat (tekst Mart Raud)
* 1975 II sümfoonia 
* 1975 Noortekantaat (tekst Valmar Adams)
* 1975 Lento soolotšellole
* 1976 Kalendrilaulud meeskoorile (tekst Juhan Saar)
* 1976 Kolm pala plokkflöötidele
* 1976 Kolm viietoonilist pala plokkflöödile ja löökpillidele
* 1977 Metsakontsert metsasarvele ja orkestrile 
* 1977 Kvintett nr 2 flöödile, klarnetile, viiulile, tšellole ja klaverile  
* 1977 12 pala kahele plaatpillile
* 1977 Pala sooloflöödile
* 1983 "Püha Susanna", ooper 3 vaatuses (Enn Vetemaa libreto). Esietendus Vanemuises 1986
* 1983 "Iberica" (3 romanssi) metsosopranile ja flöödile, kitarrile, elektriklaverile ning löökpillidele (tekst hispaania luuletajatelt) 

## Koorimuusika
### Segakoorilaulud
*"Suveõhtu maal" (1965, tekst Marie Under),  
*"Öö valge on õnn" (tekst Ernst Enno), 
*"Koites" (tekst Villem Ridala),  
*"Mu madal maa" (1967, tekst Manivald Kesamaa)

### Meeskoorilaulud
*"Ann läks merre mõskemaie" (1969, tekst rahvaluule)

## Raamatud
*Plokkflöödid (Tallinn, 1974) 
*Plokkflöödi õpetus (I – 1974; II – 1975)

## Viited
Juhan Jürme

**Juhan Jürme** (aastani 1938 **Johannes Jürgenson**; 20. märts 1896 Tallinn – 25. märts 1943 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja muusikapedagoog. 

Ta lõpetas 1925 Tallinna konservatooriumis professor August Topmani oreliklassi. Seejärel töötas ta pianistina kinodes, organistina, koorijuhina ning laulu- ja muusikaõpetajana. Aastatel 1942–1943 oli ta Tallinna konservatooriumi õppejõud. 

Juhan Jürme hukkus Tallinna pommitamisel NSV Liidu lennukite poolt.

## Teosed
*1925 Klaverisonaat
* 1926 "Avamäng-fantaasia" sümfooniaorkestrile
* 1927 "Pärast püha õhtusöömaaega", kantaat solistidele, segakoorile ja sümfooniaorkestrile (tekst M. Kaus)
* 1929 8 koraali segakoorile
* 1932 "Eluohver", müsteerium (tekst V. Kuljus)
* 1933 "Memento mori", kantaat solistidele, segakoorile ja sümfooniaorkestrile (tekst A. Soomre)
* 1937 "Nebukadnetsar", oratoorium solistidele, segakoorile ja sümfooniaorkestrile (tekst J. Kaljuvee)
* 1938 Avamäng sümfooniaorkestrile
* 1939 "Võõras veri", ooper Aino Kallase "Barbara von Tisenhuseni" ainetel)

## Soololaulud klaverisaatega
*Ei püsi neist ükski (tekst Ernst Enno) 
*Hommik (tekst Juhan Liiv) 
*Ingli laul 
*Isa, ma olen pattu teinud
*Karjase nelipüha hommik (tekst Anton Hansen Tammsaare)
*Kevadel (tekst Ernst Enno) 
*Liivakell (tekst Friedebert Tuglas)
*Lumehelbeke (tekst Juhan Liiv)
*Ma sündisin sääl ilmale (tekst Eduard Wöhrmann) 
*Meie isa 
*Noortelaul (tekst V. Voolma) 
*Päikesele (tekst Anna Haava)
*Rukkirääk (Marie Under)
*Siis olgu! (tekst Anna Haava) 
*Sügiselaul (tekst Gustav Suits) 
*Tuisk, duett klaveri saatega 
*Töölise laul vabrikun (tekst Jaan Kärner) 
*Vaigistus (Hällilaul) (tekst Lydia Koidula) 
*Vaimulik aaria
*Väsinud (tekst Ernst Enno) 
*Üle müüri (tekst Aino Kallas)

## Koorilaulud
*Jõulurahu segakoorile 
*Laulatuseks segakoorile (tekst H. Pärn) 
*Naljalugu (Tere, tibukene) segakoorile/meeskoorile (tekst rahvaluulest) 
*Rukkirääk segakoorile (tekst Marie Under) 
*Säältpoolt kaldalt segakoorile (tekst A. Kallas)
*Üksinda armastan segakoorile (tekst rahvaluulest)
*Kaugel naiskoorile (tekst J. Tamm)
*Mitte asjata naiskoorile (tekst J. Tamm)
*Rukkirääk naiskoorile/segakoorile klaverisaatega (tekst Marie Under) 
*Oled väike sõstrasilm meeskoorile (tekst A. Alver)
*Peremees kuri, sulane parem meeskoorile (tekst rahvaluulest)
*All orus hõiskab õitselind lastekoorile (tekst Anna Haava)
*Kari mul mängib kaasikussa lastekoorile (tekst rahvaluulest)
*Kevadel, tantsusüit lastekoorile (tekst H. Turp)
*Legend lastekoorile (tekst A. Alle)
*Lüpsil lastekoorile (tekst rahvaluulest)
*Pilved sõudvad lastekoorile (tekst Juhan Liiv)

## Kammermuusika
*Jõmpsikate tants klaverile
*Liblikate tants klaverile / klaverile, viiulile ja tšellole
*Sepikojas klaverile
*Tinasõdurite marss klaverile
*Adagio tšellole ja klaverile
*Andante sostenuto tšellole/metsasarvele ja klaverile
*Fuuga c-moll orelile
*Fuuga h-moll orelile
*Surmatants orelile

## Orkestrimuusika
*Avamäng-fantaasia puhkpilliorkestrile
*Marss eesti ja soome viisidest meeskoorile ja puhkpilliorkestrile
*Menuett puhkpilliorkestrile
*Rukkirääk puhkpilliorkestrile 
*Valss kolmekesi ("Rukkiräägu" motiividel) sümfooniaorkestrile
Tõnis Kaumann

**Tõnis Kaumann** (sündinud 5. aprillil 1971 Tallinnas) on eesti helilooja ja laulja.  

## Haridus
Tõnis Kaumann on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria ja kompositsiooni erialal René Eespere juures. Seejärel õppis kompositsiooni Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Raimo Kangro käe all (1989–1994) ja lõpetas magistrantuuri 2000. aastal Jaan Räätsa juures. 

1989. aastal sai Kaumannist ansambli Linnamuusikud laulja ja ühtlasi sai alguse tihe kokkupuude vanamuusikaga. Linnamuusikutega (1989–1996) paralleelselt laulis ta mõnda aega ka ansambli Hortus Musicus motetikooris. 1996. aastast on Kaumann ansambli Heinavanker ja 2002. aastast ansambli Vox Clamantis liige.

Aastatel 2003–2004 elas Kaumann Hollandis ja õppis laulmist Groningeni muusikakoolis (Stedelijke Muziekschool Groningen) Franke Doli juures. Hollandist on pärit tema naine Marty Diane Bos ning seal sündis 2004. 8 kuud hiljem kolis pere Eestisse, kus Kaumann ja Bos abiellusid.

1995. aastast siiani on tema hääletreeninguid juhendanud Vilja Slizevski – algul Linnamuusikute hääleseadjana, siis Muusikaakadeemias Kaumanni magistriõpingute raames ja hiljem eraviisiliselt.

Helilooja stiil on silmatorkav ja omapärane, ta kasutab uusklassitsismi ja džässi. Hoolimata kaugemast ja lähemast muusikaloost pärit stiilivõtete kasutamisest mõjus ja mõjub tema muusika värskena ja isikupärasena.

Nooremas eas oli Kaumanni kujundites sageli sarnasusi Prokofjevi ja Šostakovitši heliteostega, kuid praeguseks on helikeel koos heliloojaga küpsenud; tema helikeeles esineb palju barokiajastuga seostuvat ning palju nalja, mis peegeldab Kaumanni lopsakat huumorimeelt.

## Tunnustus

* 2005 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (muusika loomine ooperile "Mina Napoleon")
*2005 Heino Elleri nimeline muusikapreemia

## Vaata ka
*"Mina – Napoleon!"

## Viited

## Välislingid
*Elulugu ja looming veebilehel Koolielu
*"Persona grata. Tõnis Kaumann" ajakirjas Teater. Muusika. Kino
*Tõnis Kaumann veebilehel emic.ee
Tōkyō Denryoku

**Tōkyō Denryoku** (jaapani keeles 東京電力, inglise keeles *Tokyo Electric Power Company*, lühendatuna TEPCO) on Jaapani energiaettevõte, mis toodab elektrit Kantō piirkonna, Yamanashi prefektuuri ja Shizuoka prefektuuri idaosa tarbeks.

Tōkyō Denryoku teenindatava piirkonna hulgas on Jaapani pealinn Tōkyō. 

Tōkyō Denryoku aktsiad on noteeritud Tōkyō börsil, aktsia hind on Tōkyō börsi indeksite TOPIX ja Nikkei 225 komponent.

Ettevõtte peakontor asub Chiyodas Tōkyōs ja rahvusvahelised harukontorid tegutsevad Washingtonis ja Londonis.

Tōkyō Denryokule kuulub Fukushima I tuumaelektrijaam, milles 2011. aastal toimus tuumaõnnetus, ning Fukushima II tuumaelektrijaam.
Amüülalkohol

**Amüülalkohol** ehk **pentanool** on küllastunud alkoholide klassi kuuluv ühend keemilise valemiga C5H11OH. Nimetuse ”amüülalkohol” all mõeldakse kas 1-pentanooli või ka ühte kaheksast võimalikust struktuuriisomeerist või ka nende segu.

:

Kolm tabelis toodud alkoholi (3., 6. ja 7.) on optiliselt aktiivsed, kuna sisaldavad asümmeetrilist süsiniku aatomit.

Amüülalkohol on puskariõli koostisosa.

## Vaata ka
*Alkoholid
*Pentüülrühm
Kemi saami keel

**Kemi saami keel** on 19. sajandil väljasurnud saami keel, mida kõneldi Soome Lapimaa lõunaosas Kuolajärvi ja Sompio piirkonnas.

Kemi saami keelt kirjutati ladina tähestikus. Kemi saami keelest on säilinud mõned joiud ning aastal 1829 avaldatud Jacob Fellmani koostatud väike sõnastik. 

## Meieisapalve
Äätj miin, ki lak täivest.
Paisse läos tu nammat.
Alda pootos tu väldegodde.
Läos tu taattot nou täivest, ku ädnamest.
Adde miji täb päiv miin juokpäiv laip.
Ja adde miji miin suddoit addagas,
nou ku miieg addep miin velvolidäme.
Ja ale sääte miin kjäusaussi.
Mutto tjouta miin pahast.
Tälle tu li väldegodde, vuöjme ja kudne ijankaikisest.
Amen.
Mati Maanas

**Mati Maanas** (sündinud 2. jaanuaril 1953) on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku konsistooriumi assessor. 

Mati Maanas on Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluva kinnisvaraettevõtte Kiriku Varahaldus OÜ ainuke juhatuse liige.

## Viited

## Välislingid
* Kes on kes EELK Konsistooriumis? Eesti Elu, 5. detsember 2008.
Põhjamaade Laste ja Noorte Komitee

**Põhjamaade Laste ja Noorte Komitee** ehk **NORDBUK** (Nordic Children's and Youth Committee) on organisatsioon, mis tegeleb Põhjamaade Ministrite Nõukogu Põhjamaade laste- ja noortepoliitika koordineerimise ja nõustamisega. Komitee eesmärgiks on suurendada Põhjamaade koostööd noorte ja laste osaluse arendamisel kultuuri-, sotsiaal- ja poliitikavaldkondades.

Põhjamaade Laste ja Noorte Komitee rahastab projekte, mis suurendavad ja toetavad laste ja noorte suhtlemist Põhjala riikides.
Kiriku Varahaldus

**Kiriku Varahaldus** OÜ on täielikult Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluv kinnisvaraettevõte.

2011. aasta 15. aprilli seisuga oli Kiriku Varahalduse ainuke juhatuse liige Mati Maanas, ettevõtte nõukogusse kuulusid Urmas Viilma (nõukogu esimees), Aivar Berzin, Mart Einpalu, Illar Hallaste ja Johan Patrik Göransson.

## Viited