open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mandriline kliima

**Mandriline** ehk **kontinentaalne kliima** on kliimatüüp, millele on iseloomulikud suur aastane õhutemperatuuri amplituud ja väike aastane sademete hulk. Mandriline kliima on iseloomulik mandrite sisealadele ja külmade hoovuste lähedastele rannikualadele. Mandriline kliima on ülekaalus Venemaa suurimas osas, Ukrainas,  Kesk-Aasias (nt Kasahstanis, Usbekistanis), Mongoolias ning USA  ja Kanada sisealades. 
Troopiline mandriline kliima on iseloomulik Aafrika põhja- ja lõunaosale, Austraaliale. Antarktises on mandriline polaarkliima. 

Kuna mandrilise kliimaga alades on suur vee nappus, siis kujunevad seal rohtlad, poolkõrbed ja kõrbed. 

## Parasvöötme mandriline kliima
Parasvöötme mandrilisele kliimale on iseloomulikud kuum suvi ja külm talv, väike sademete hulk ja üsna suured õhutemperatuuri kõikumised ööpäeva jooksul. Merelise kliimaga võrreldes on siin aasta keskmine õhutemperatuur madalam, õhuniiskus on väiksem, mõnikord ka tolmu sisaldus on suurem. Pilvisus on väike, sajab vähe, peamiselt suvel. Ilm on rohkem muutlik, kui merekliimaga alades.

## Troopiline mandriline kliima

Troopilise mandrilise kliimaga alades on aastane õhutemperatuuride amplituud vähem, kui parasvöötmes, sajab vähe või peaaegu üldse ei saja. Ööpäevane õhutemperatuuride amplituud on üsna suur. Nendes piirkondades on kujunenud kõrbed ja poolkõrbed. 

## Polaaralade mandriline kliima

Polaaraladele on iseloomulikud lühike jahe suvi (Antarktisel on külm suvi) ning pikk ja väga külm talv.

## Vaata ka
*Ariidne kliima
*Mereline kliima
Mereline kliima

**Mereline kliima** on kliimatüüp, millele on iseloomulikud väikesed ööpäevased ja aastased õhutemperatuuride amplituudid, suur suhteline niiskus, suur pilvisus ja aastane sademete hulk. Selline kliima on iseloomulik ookeanidele ja mereäärsetele rannikualadele, mille kliimat mõjutavad merelised õhumassid. 

Näiteks mõjutavad Lääne-Euroopa kliimat Atlandi ookeani peal kujundavad merelised õhumassid, mis liiguvad läänest itta. Parasvöötmes liiguvad sageli mandri peale tsüklonid. Merelise kliimaga aladel esinevad kõrgeimad ja madalaimad õhutemperatuurid tavaliselt 1–2 kuud võrra hiljem kui mandrilise kliimaga piirkondades, sest veemassid soojenevad ja jahutavad aeglasem, kui maismaa. Sügis on tavaliselt soojem, kui kevad.

Tüüpilise merelise kliima näide on Lääne-Euroopa parasvöötme mereline kliima, kus on aasta ringi ülekaalus läänetuuled, mistõttu soojad ja niisked õhumassid liiguvad Atlandi ookeani kohalt mandrialadele. Selle tõttu on aastased amplituudid Euroopa lääneosas vaid paar kraadi ja ida poole (mandri poole) liikudes amplituud järk-järgult suureneb.

## Vaata ka
*Mandriline kliima
*Ariidne kliima

## Viited
Lappstad

**Lappstad** on saamide kirikuküla Rootsis.

## Pildid

Pilt:Arvidsjaur-Lappstaden 2.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Arvidsjaur-Lappstaden 3.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Arvidsjaur-Lappstaden 4.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Arvidsjaur-Lappstaden 5.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Arvidsjaur-Lappstaden 6.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Arvidsjaur-Lappstaden 7.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Arvidsjaur-Lappstaden 8.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Lappstaden, Arvidsjaur 2011 01.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Lappstaden, Arvidsjaur 2011 02.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Lappstaden, Arvidsjaur 2011 03.jpg|Arvidsjauri lappstad
Pilt:Lappstaden, Arvidsjaur 2011 04.jpg|Arvidsjauri lappstad


## Viited
Ulla-Maj Wideroos

**Cecilia Ulla-Maj Wideroos** (sündinud 22. oktoobril 1951 Jakobstadis) on Soome poliitik.

Ta kuulub Soome Rootsi Rahvaparteisse.

Ta oli Soome teine rahandusminister Anneli Jäätteenmäki valitsuses 2003. aastal.

Hariduselt on ta merkonoom.

## Välislingid
*Ulla-Maj Wideroosi koduleht
*Ulla-Maj Wideroosi ajaveeb
Columbia ülikool

**Columbia ülikool**, täisnimega **Columbia Ülikool New Yorgis** (inglise *Columbia University in the City of New York*) on eraõiguslik ülikool Ameerika Ühendriikides New Yorgis Manhattani saarel.

Columbia ülikool on vanim kõrgkool New Yorgi osariigis, vanuselt viies USA-s ja üks Ameerika Ühendriikide üheksast koloniaalkolledžist, mis rajati enne Ameerika revolutsiooni. Tänapäeval on Columbia ülikoolil ka neli rahvusvahelist keskust: Ammanis Jordaanias, Pekingis Hiinas, Pariisis Prantsusmaal ja Mumbais Indias.

Ülikooli asutas *King's College*i nime all 1754. aastal Suurbritannia kuningas George II. Ameerika revolutsiooni järel kuulus õppeasutus mõnda aega riigile ja nimetati 1784. aastal ümber Columbia kolledžiks (*Columbia College*). 1787. aastal läks ülikool selle endiste õpilaste Alexander Hamiltoni ja John Jay juhitud juhatuse erajuhtimise alla. 1896. aastal kolis ülikool oma praegusse asukohta Manhattanil Morningside Heightsi naabruskonnas. 1912. aastast kannab see nime *Columbia ülikool New Yorgis*.

Columbia ülikool annab välja iga-aastast Pulitzeri preemiat ning seal on töötanud rohkem Nobeli auhinna laureaate kui üheski teises akadeemilises asutuses üle maailma. Columbia ülikool on üks Ameerika Ülikoolide Assotsiatsiooni 14 asutajaliikmest ja oli esimene kool USA-s, mis andis meditsiinidoktori kraadi. 2021. aasta detsembris seisuga on Columbia ülikooli vilistlaste seas neli USA presidenti, 53 elusolevat miljardäri, 10 USA ülemkohtu kohtunikku, 33 Oscari võitjat, 23 olümpiavõitjat ja 125 Pulitzeri preemia pälvinut.

Ülikooli spordivõistkonnad kannavad nimetust Columbia Lions. Ülikoolil on kokku 31 spordivõistkonda. Columbia Ülikool on USA üliõpilasspordi organisatsiooni NCAA konverentsi Ivy League'i liige.

Columbia ülikool on ka Eesti presidendi Toomas Hendrik Ilvese ning ajakirja Mana toimetaja ja kirjastaja aastatel 1965–1999 Hellar Grabbi *alma mater*. 

## Välislingid

*Koduleht
Silvia Modig

**Anna Silvia Modig** (sündinud 8. juulil 1976 Helsingis) on Soome poliitik ja ajakirjanik, ta kuulub Vasakliitu. Ta on 2019. aastast Euroopa Parlamendi liige.

Modig on soomerootslane.

18-aastaselt alustas ta tööd Soome televisioonis, pärast seda töötas Yleisradio laste- ja noortesaadete toimetuses.

2008. aasta Soome kohalikel valimistel sai ta 895 häält ja valiti Helsingi linnavolikokku. 2012. aastal valiti ta 2003 häälega teiseks ametiajaks ja 2017. aastal 2300 häälega kolmandaks ametiajaks tagasi.

Aastatel 2011–2019 oli ta Eduskunna liige. 2019. aastal ei valitud teda enam tagasi.

2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta 51 844 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks. Ta on Vasakliidu ainus esindaja europarlamendis.

## Isiklikku

Modig on avalikult lesbiline ja taimetoitlane. 2010. aastast 2011. aasta oktoobrini ta elas koos ajakirjaniku ja kunstniku Rakel Liekkiga.

2019. aasta juunis abiellus ta Meri Valkamaga, kes on Vasakliidu Helsingi piirkonna pressiesindaja ja sekretär. Nende peres on kaks last.

## Viited

## Välislingid

*Silvia Modig IMDb-s
*Tutvustus Eduskunna lehel
Veeressursid

**Veeressursid** ehk **veevarud** on mingi piirkonna pinna- ja põhjavee koguhulk, mida on võimalik kasutada.

Veeressursid **laiemas mõttes** on vedelas, tahkes või gaasilises olekus olev vesi ja tema jaotumine maakeral.

Veeressursside hulka kuulub kogu hüdrosfääri vesi, sh jõgede, järvede, kanalite, veehoidlate, merede ja ookeanide vesi, põhja- ja mullavesi, mäe- ja mandriliustike vesi (jää) ning veeaur atmosfääris.

Veeressursside kogumaht on 1390 mln km³, millest umbes 1340 mln km³ on maailmamere vesi. Alla 3% on magevesi, millest kasutamiseks kättesaadava osa moodustab vaid 0,3%.

Iga aasta 22. märtsil tähistatakse ÜRO otsuse järgi Ülemaailmset veepäeva.

## Viited
Rahvusvaheline perepäev

**Rahvusvaheline perepäev** on 15. mail tähistatav päev. 

Perepäeva eesmärk on meelde tuletada perekonna kui kõige vanema ja olulisema institutsiooni tähtsust ja väärtust. 

Rahvusvaheline perepäev asutati ÜRO Peaassamblee poolt 1993. aastal ning juba järgmisel aastal tähistati seda esmakordselt.

## Viited
Mandriliustik

**Mandriliustik** on ulatuslik ja paks liustik, mis tekib polaaraladel ja paikneb mere tasemel.

Erinevalt mäeliustikudest puudub mandriliustikul selget toitumis- ja ablatsiooniala (kuigi peamiselt toimub mandriliustiku toitumine kupli keskosas, aga ablatsioon servalalal) ning nende kuju ei sõltu pinnamoest, nad peituvad maapinna alusreljeefi.

Mandriliustikel on kuplilaadse jääkilbi kuju. Nende paksus on üsna suur (kuni 4&nbsp;km Antarktikas ja kuni 3,2&nbsp;km Gröönimaal). Gröönimaa mandriliustiku maht on umbes 2,8 mln km³, Antarktika jääkilbi maht on ligikaudu 12,5 mln km³. Mandriliustike liikumiskiirus on 0,03 – 0,35 meetrit ööpäevas, suurim kiirus on liustiku keskosas.

Pleistotseenis kattis mandrijää suurt osa Põhja-Ameerikast ning Euroopast, kaasa arvatud Eestit. Nende mõjul oli tekkinud erinevad pinnavormid (moreentasandikud, -künkad, otsmoreenid, voored jne).

## Vaata ka
*Mandrijää 
*Jäämüts

## Viited

## Välislingid
* Liustikute klassifikatsioon (GLIMS) (англ.) (PDF)
Innari Toome

**Innari Toome** (sündinud 5. aprillil 1976 Märjamaal) on eesti teatrikunstnik. 

Aastal 1999 lõpetas Toome Tartu Kunstikooli kunstilise kujundamise alal. Ta töötab Vanemuise kunstnikuna ja kuulub Eesti Teatriliitu. 

Alates 2010. aastast on Toome Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu juhatuse liige.
Kornelius Petserist

**Kornelius** (ka *Kornili Petserist*, 1501 Pihkva – 1570 Petseri klooster) oli Petseri kloostri ülem, kanoniseeritud 1690. aastal.

Kornelius sündis Pihkvas bojaari perekonnas ja sai ettevalmistuse mungaeluks Mirožki kloostris Pihkvas. 1529. aastal sai temast Petseri kloostri ülem. Tema tegevusajal kasvas oluliselt kloostri mõjukus, suurenes munkade arv ja laienes misjonitegevus. Liivi sõja alguses rajati kloostri ümber müürid, mis muutsid kloostri kaitserajatiseks.

1570. aastal saabus kloostrisse tsaar Ivan IV. Kornelius tuli talle vastu, kuid raevunud tsaar, kes arvas, et klooster on tema suhtes reetlik, tappis ta väidetavalt ise. Hiljem olevat tsaar oma tegu väga kahetsenud ja kloostrile selle märgiks kella annetanud.

1690. aastal maeti Korneliuse säilmed ümber. Seda on peetud tema kanoniseerimise ajaks.
Helle Kalervo Erviö

**Helle Kalervo Erviö** (27. juuni 1906 Pori – 18. mai 1951 Lahti) oli Soome vaimulik, kes teenis Eesti Ingerimaal ja pidas liivikeelseid jumalateenistusi ka Lätis.

Erviö lõpetas aastal 1925 Tamperes gümnaasiumi, seejärel oli ta ajateenistuses ning 1926. aasta sügisel asus ta õppima Helsingi ülikooli usuteaduskonna, mille lõpetas 28. mail 1930. Sama aasta 2. juunil ordineeris piiskop Jaakko Gummerus ta Tampere toomkirikus õpetajaks. 

Seejärel saadeti Erviö tööle Narva Rootsi-Soome Mihkli kiriku koguduse õpetajaks, samuti anti talle ülesandeks kolm-neli aastat külastada liivlaste kogudusi Lätis (Kūolka, Miķeļtornis, Mazirbe), kus ta viibis seal iga kord umbes kuu aega ja nii kestis see ligi kaheksa aastat. 

Esialgu tekkisid tal probleemid Eestis ametimääramisega, kuna seaduse järgi pidi pastor olema vähemalt 30-aastane. 1930. aasta augustis need siiski lahenesid ja ta kinnitati ametisse. 1930–1937 töötas ta enamasti Narvas, kuid pidas teenistusi ka Kallivere kiriku ingeri koguduses. 

Ta lahkus Eestist 1937. aastal, kui 1937. aastal jõustus Eestis seadus, et koguduste vaimulikud peavad olema Eesti vabariigi kodanikud.

## Viited

## Kirjandus
*Rosonanjoen rantamilla, Inkeri : inkerinsuomalainen kulttuurilehti Virossa, 1 aprill 2017
Kolka

**Kolka** (liivi *Kūolka*) on küla (*ciems*) Kuramaal Lätis. Küla asub Talsi piirkonnas, Kolka ninal, ja on Kolka valla halduskeskus.

Kolkas on raamatukogu. Seal asub ka kalmistu. Külas asuvad Mazā skola, Kolka ja Delfini bussipeatus.

Kolka jääb Slītere rahvusparki. Külas kasvab kaks looduskaitse all olevat mändi, kaks  hobukastanit ja üks sanglepp.

Siluri Kolka kihistik on nime saanud Kolka küla järgi, ka on sealne puurauk selle kihistiku stratotüüp. Lisaks on sealne puurauk veel Slītere kihistiku stratotüübiks.

Külast põhjas asub Kolka tuletorn. Kultuuriväärtustest asuvad külas Kolka luteri kirik, Kolka katoliku kirik ja Kolka õigeusu kirik. Küla põhjaosa lähistel on meres muinsuskaitsealune Kolka vrakk. Rannas asub Kristgals või Kristciems: 1907. aastal Dundaga mõisa poolt randa rajatud kalurite väikemajapidamiste rühm. 1902. aastal rajatud Roksti kalurite majapidamisest on säilinud kelder ja majapidamishoone. Pastnieki elamu on vana Kolka põhikooli hoone, mis ehitati aastal 1881 ja kus tegutses kool aastani 1929. Seejärel kolis kool ümber Dundaga mõisa omanike Osten-Sackenite suvemajja, kus tegutses aastani 1962.

Muinsusmälestisena on riikliku kaitse all küla rannas asuv Kolka I vrakk.

## Ajalugu
Kolkat on mainitud Rootsis Upplandis asuval kiviplaadil (Mervallastenen), mille vanus on täpselt teadmata, ent tõenäoliselt pärineb see aastast 1040. Aastal 1048 on Bremeni Adam maininud Kuramaale rajatud kirikut, mille asukoht kroonika põhjal oli Kolkas. Kindlam esmamainimine pärineb aastast 1387. Vanades allikates kasutatakse paiga kohta nime Domesnes, ent hiljem kasutatakse üha tihedamini ka nime Kolka, kuni 20. sajandi alguseks jäi kasutusele üksnes viimane. 1681. aastal asus seal kaks tuletorni, ent aastaks 1870 oli neid asendamas tulelaev. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale.

Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.

## Elanike arv


* 343 (1935)
* 1099 (1970)
* 1042 (1979)
* 1000 (1989)
* 999 (1997)
* 1007 (2000)
* 1027 (2005)

* 877 (2010)
* 746 (2011)
* 819 (2013)
* 765 (2015)
* 656 (2022)
* 568 (2025)


## Viited

## Välislingid
Jaakko Hallas

**Jaakko Hallas** (sündinud 12. septembril 1948) on eesti tõlkija, toimetaja ja usundiloo tundja.

Hallas on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli filoloogina. Ta töötas 2008–2011 TEA entsüklopeedia toimetuses humanitaarala (keeleteaduse, usundiloo ja filosoofia) toimetajana. Ta on ajakirjanduses avaldanud arvamusartikleid, peamiselt usundiloo ja mütoloogia küsimustes.

## Tunnustus

* 2002 Sirbi laureaat

## Isiklikku
Tema abikaasa on luuletaja Katrin Väli (Katrin Hallas).

## Välislingid
*Jaakko Hallas. Võiksin vabalt raamatutega luku taga olla, Eesti Ekspress, 9. oktoober 2012
Pedro II

**Pedro II** on olnud mitme monarhi nimi:
***[[Pedro II (Aragón)|Pedro II]]**, Aragóni kuningas
***[[Pedro II (Portugal)|Pedro II]]**, Portugali kuningas
***[[Pedro II (Brasiilia)|Pedro II]]**, Brasiilia keiser
Loomulik valgustus

**Loomulik valgustus** on päikesevalguse juhtimine ruumi või varjatud alale. Seda tehakse peamiselt akende või muude avade ja peegeldavate pindade asetusega.

Traditsiooniliselt on rohkem ja suuremaid aknaid ehitatud maja ekvaatoripoolsele küljele, sest aasta jooksul tuleb rohkem valgust sealt suunast.

## Vaata ka
*Valgustehnika
Friisi Akadeemia

**Friisi Akadeemia** (*Fryske Akademy*) on teaduslik uurimisasutus, mis tegeleb friisi kultuuri ja friisi keele uurimisega. 

Akadeemia asutati 1938. aastal. See asub Leeuwardenis.
Reading

**Reading** on linn Inglismaal Berkshire'i krahvkonnas.

Linn asub Londonist 60 km lääne pool.

Readingis asub Readingi Ülikool.

## Viited
Readingi Ülikool

**Readingi Ülikool** (*University of Reading*) on ülikool Readingis Inglismaal.

See asutati esialgu Oxfordi Ülikooli osana 1892. aastal.
Oxford

**Oxford** on linn Lõuna-Inglismaal Oxfordshire'i krahvkonnas.

Oxfordis asub Oxfordi Ülikool.

## Sõpruslinnad
Oxfordi sõpruslinnad on
*  Bonn
*  Grenoble
*  Leiden
*  León
*  Perm

## Vaata ka

* Oxfam
* Oxfordi koma
* Oxfordi krahv
* Oxfordi piiskop

## Viited
Vool

**Vool** on mitmetähenduslik sõna:
***[[vool (loodus)|vool]]** ehk **voolus** on mingi vedeliku (vee, vere jt), suspensiooni või gaasi liikumine ühes suunas (nt jõevool, mudavool, veevool, verevool, gaasivool, õhuvool).
***[[Elektrivool|vool]]** on elektrilaengute korrapärane liikumine metallis või lahuses (nt alalisvool, elektrivool, induktsioonivool, kõrgsagedusvool, vahelduvvool). 
***[[Vool (ühiskond)|vool]]** on suundumus poliitikas, kunstis, kirjanduses, religioonis.
Voolukiirus

**Voolukiirus** on voolamise kiirus vedelikus fikseeritud mahu osas. 

*Voolukiirus on mittetasakaalulises vedelikus fikseeritud pinda ajavahemikus läbinud vedelikuosa ruumala ja pindala jagatis. Mõõtühikuna kasutatakse liikumiskiiruse mõõtühikut m/s, km/t jm.

*Voolukiirus ei ole liikumiskiirus, mille määrab ühest kohast teise liikunud keha teepikkuse ja ajavahemiku suhe, mõõtühikuga m/s, km/t jm.

*Voolukiiruse võib siduda liikumiskiirusega, mille määrab ühest kohast teise liikunud veeosa (veeosakeste süsteemi) teepikkuse ja ajavahemiku suhe.

*Jõe voolukiiruse määramiseks tuleb valida voolusängis ristlõige, mõõta ajavahemikus ristlõike voolamisele avatud osa st elavlõiget läbinud vee ruumala ja jagada tulemus elavlõike pindalaga.

## Viited

* http://www.tturaamat.ee/?id=2&cats=178&product=833900
Päikese-soojuselektrijaam

**Päikese-soojuselektrijaam** on päikesekiirgust kontsentreeriv päikeseelektrijaam, mis kasutab päikesekiirguse neeldumist ainetes. 

Päikese-soojuselektrijaamadel on kõrgem kasutegur ja suurematel võimsustel väiksem maksumus võimsusühiku kohta võrreldes fotogalvaaniliste ehk päikesepatareidega elektrijaamadega.

Päikese-soojuselektrijaamad jagunevad:
*Torn-päikeseelektrijaamad
*Rennpeegel-päikeseelektrijaamad
*Pöördparaboloidpeegel-elektrijaamad
*Tiik-päikeseelektrijaamad
*Õhuvoolu-päikeseelektrijaamad
Renmini Ülikool

**Renmini Ülikool** ehk **Hiina Rahvaülikool** (inglise keeles *Renmin University of China*, tuntud ka kui *People's University of China*) on ülikool Pekingis, Hiina Rahvavabariigis.

1950. aastal asutatud Renmini Ülikool on üks Hiina prestiižsemaid ülikoole.
Päikeseküte

**Päikeseküte** on päikeseenergia kasutamine tarbevee soojendamiseks või hoonete kütmiseks.
Päikeseenergiat kogutakse päikesekollektoris soojusena, kantakse torustiku abil tarbimiskohale või salvestatakse soojussalvestis hilisemaks kasutamiseks.

Eestis kasutatakse päikesekütet tarbevee soojendamiseks nii eramutes kui ka kortermajades.

## Viited
Mägijõgi

**Mägijõgi** ehk **mäestikujõgi** on jõgi, mis osaliselt või tervikuna voolab mägedes. Suure langu tõttu on tavaliselt selle jõe voolukiirus üsna suur. Enamasti voolab ta kitsas jõeorus – kanjonis või kuristikus –, kus ülekaalus on põhja kulutavad protsessid (põhjaerosioon). Sageli paiknevad mägedes mägijõgede ülemjooksud, aga kesk- ja alamjooksul on nad tasandikujõed.

## Vaata ka
*Tasandikujõgi
Kratos

**Kratos** on arvutimängude tegelane Sony Computer Entertainmenti mängusarjas "God of War".

Esmakordselt ilmus Kratos sarja avaosas "God of War". Seal kasutab Kratos Pandora laeka väge, et tappa sõjajumal Ares ja päästa Ateena. Tänuks selle eest teeb Athena ta uueks sõjajumalaks.
Soome Rootsi Rahvapartei

**Soome Rootsi Rahvapartei** või **Rootsi Rahvapartei Soomes** (rootsi keeles *Svenska folkpartiet i Finland*, lühend *SFP*; soome keeles *Suomen ruotsalainen kansanpuolue*, lühend *RKP*) on Soome poliitiline erakond, mis esindab peamiselt soomerootslaste huvisid.

Partei asutati 1906. aastal.

Erakonna esimees on Anders Adlercreutz.

2011. aasta alguses oli parteil umbes 28 000 liiget.

Kuni juunini 2010 kandis partei nime **Rootsi Rahvapartei**.

## Erakonna esimehed
*Axel Lille (1906–1917)
*Eric von Rettig (1917–1934)
*Ernst von Born (1934–1945 ja 1955–1956)
*Ralf Törngren (1945–1955)
*Lars Erik Taxell (1956–1966)
*Jan-Magnus Jansson (1966–1973)
*Kristian Gestrin (1973–1974)
*Carl Olof Tallgren (1974–1977)
*Pär Stenbäck (1977–1985)
*Christoffer Taxell (1985–1990)
*Ole Norrback (1990–1998)
*Jan-Erik Enestam (1998–2006)
*Stefan Wallin (2006–2012)
*Carl Haglund (2012–2016)
*Anna-Maja Henriksson (2016–2024)
*Anders Adlercreutz (2024–)

## Soome Rootsi Rahvapartei kohtade arv Eduskunnas alates 1907. aastast

Aasta
1907. 24
1908. 24
1909. 25
1910. 26
1911. 26
1913. 25
1916. 21
1917. 21
1919. 22
1922. 25
1924. 23
1927. 24
1929. 23
1930. 20
1933. 21
1936. 21
1939. 18
1945. 14
1948. 13
1951. 13
1954. 12
1958. 13
1962. 13
1966. 11
1970. 11
1972. 9
1975. 9
1979. 9
1983. 10
1987. 12
1991. 11
1995. 11
1999. 11
2003. 8
2007. 9
2011. 9
2015. 9
2019. 9
2023. 9

Soome parlamendis on 200 kohta.

## Viited

## Välislingid
* Erakonna koduleht
Elektrivarustus

**Elektrivarustus** on tarbijate varustamine elektrienergiaga.

Elektrivarustus võib olla:
* tsentraliseeritud (avalikest energiasüsteemidest)
* autonoomne elektrivarustus tarbija enda juurde kuuluvatest toiteallikatest. Autonoomse elektrivarustusega on autonoomsed sõidukid (autod, lennukid, laevad jt.), samuti kasutatakse autonoomset elektrivarustust kohtades, kuhu pole majanduslikult otstarbekas ehitada elektriliine.

Hoonesisene elektrivarustus on üldjuhul teostatud kohtkindlalt ehk elektripaigaldisena.
Sirelisuru

**Sirelisuru** (*Sphinx ligustri*) on surulaste sugukonda sirelisuru perekonda kuuluv liblikas.

## Nimi
Sirelisuru ladinakeelne nimi tuleb tema rööviku välimusest ja tüüpilisest poosist, mille ta võtab, kui teda ähvardatakse.

## Levila ja elukoht
Sirelisuru elab Euroopas, Põhja-Aafrikas, Kaukaasias, Väike- ja Kesk-Aasias, Siberis, Mongoolias, Põhja-Hiinas ja Kaug-Idas. Ta saab elada nii metsas, rohumaal kui linnas.

## Kirjeldus
Ta on Eesti suurimaid liblikalisi tiibade siruulatusega kuni 12 cm. Liblika esitiivad on roostepruunid mustade triipudega. Tagatiivad on roosad või punased mustade triipudega. Tagakeha on mustade ja punaste täppidega. Rindmikul on must joonis, mille abil sirelisuru teistest liblikatest eristada saab. Esineb ka teistmoodi värvunud isendeid.

Sirelisurul on hästi arenenud lont. Sellega imeb ta taimeõitest nektarit, hõljudes ise õie lähedal õhus.

Kui isast sirelisuru häirida, siis teeb ta sisisevat häält. Selleks hõõrub ta vastamisi oma tagakehal asuvaid ogasid ja soomuseid.

## Elutsükkel
Aastas annab sirelisuru kaks põlvkonda järglasi: esimese aprillis-juunis ja teise juulis-augustis. Levila põhjaosas on ainult ühe põlvkonna aastas: juunis. Pärast paaritumist muneb emane kuni 200 muna, mille kinnitab paari-kolmekaupa toidutaime lehe alaküljele. Erinevalt enamikust liblikatest ei ole sirelisurul kindlat toidutaime, vaid tema röövik suudab toituda paljudel taimedel, sagedamini puudel ja põõsastel: lisaks sirelile saarel, õunapuul, pihlakal, kuslapuul, ligustril, sõstral ja angervaksal, samuti lodjapuul, hortensia, vaarikal, kitseenelal, ebajasmiinil ja teistel taimedel.

Röövik koorub 9–20 päeva pärast munemist. Röövik kasvab 9–10 cm pikaks. Ta on ereroheline valgete, roosade või helelillade triipude ja kollaste täppidega. Rööviku keha koosneb seitsmest segmendist. Pea all on näha kolm paari jalgu nagu putukatele tüüpiline, tagakeha all on veel neli paari jalgu. Jalad on hästi arenenud. Anaalsarv on alt hele, pealt must ja läikiv. Kaugelt vaadates võib röövik meenutada rullikeerdunud lehte, kusjuures anaalsarv meenutab lehevart.

Enne nukkumist hakkab röövik rahutult ringi kõndima ja tema tagaosa tõmbub pruuniks. Ta talvitub nukuna, mõned nukud talvituvad ka kaks korda.

## Pilte

Fail:Sphinx ligustri.jpg|Täiskasvanud isend
Fail:Sphinx ligustri01.jpg|Röövik
Fail:Sphinx ligustri pupating3.jpg|Nukk
Fail:Sphinx ligustri pupating1.jpg|Nukkuv sirelisuru
Fail:Sphinx ligustri - Ligusterschwärmer (16).jpg
Fail:Sphinx.ligustri.7634.jpg
Fail:Sphinx.ligustri.7630.jpg


## Välislingid
*
Hüdroturbiin

**Hüdroturbiin** on jõumasin (turbiin), mis muundab langeva või voolava vee hüdroenergia pöörleva võlli mehaaniliseks energiaks. Hüdroturbiine kasutatakse enamasti samal võlli asuva sünkroongeneraatori käitamiseks.

Hüdroelektrijaamades kasutatakse peamiselt viit liiki hüdroturbiine:
* koppturbiin ehk Peltoni turbiin (vesiratta edasiarendus)
* radiaal-aksiaalturbiin ehk Francise turbiin
* pööratavate (reguleeritavate) labadega turbiin ehk Kaplani turbiin
* propellerturbiin ehk jäigalt kinnitatud labadega Kaplani turbiin
* kruviturbiin ehk Arhimeedese kruvi (Vähem kasutatav).

Ajalooliselt esimene veejõumasin oli vesiratas. 

## Turbiiniliikide võrdlus

## Kruviturbiin
**Kruviturbiin** on hüdrauliline masin, mis muudab vee potentsiaalse energia tööks. Nime saanud oma kuju järgi. On ehitatud üles nii, et oleks võimalikult kalasõbralik.

## Hüdroturbiini võimsus
Võimsus turbiini võllil on arvutatav valemiga
: P=\eta \ \rho \ g \ H \ Q,
kus
: \eta  on turbiini kasutegur
: \rho  on vee tihedus kg/m3
: g  on raskuskiirendus m3
: H  on rõhukõrgus m,
: Q  on vee vooluhulk m3

## Vaata ka
*Hüdroenergia
*Hüdrogeneraator

## Viited
Kornili

**Kornili** on slaavipärane nimi, mis ladinapäraselt ja eesti keeles esineb sageli kujul **Kornelius**.

Kornili nime all on tuntud mitmed õigeusu pühakud.

***[[Kornili Perejaslavist]]**
***[[Kornili Komelskist]]**
***[[Kornili Petserist]]**

## Vaata ka
*Kornelius
Elektritarviti

**Elektritarviti** on  elektriseade, mis tarbib oma talitluseks elektrienergiat, muundades seda mõnda muud liiki energiaks –  mehaaniliseks energiaks (elektriajamiga masinad jm seadmed), soojuseks (nt elektripliit) ja valguseks (valgusti). Elektritarvitite hulka kuuluvad ka tarbeelektroonika seadmed (tarbivad võrguvoolu sisseehitatud toiteploki abil või külgeühendatava toiteadapteri kaudu).

## Vaata ka
* Elektritarbija
Francisc Vaștag

**Francisc Vaștag** (ungaripäraselt *Ferenc Vastag*; hüüdnimi **Feri**; sündinud 26. novembril 1968 Reșițas Caraș-Severini maakonnas Rumeenia Banaadi piirkonnas) on endine Rumeenia poksija, rahvuselt ungarlane.

Vaștag oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) ja I keskkaalus (kuni 71 kg) kokku viiekordne Rumeenia meister aastatel 1989–1993.

Vaștag osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Anibál Acevedole (Puerto Rico) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Vaștag võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989),  I keskkaalus (kuni 71 kg) 7. maailmameistrivõistlustel (Tampere, 1993) ning 8. maailmameistrivõistlustel (Berliin, 1995) kuldmedali ja tuli maailmameistriks. Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Andreas Ottole (Saksamaa).

Vaștag võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993) ja 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

Vaștag tegutseb alates 2000. aastast Rumeenia poksikoondise treenerina ja alates 2004. aastast ka Rumeenia Poksiliidu aseesimehena.

## Viited

## Välislingid
*
Mait Agu

**Mait Agu** (1. oktoober 1951 – 1. september 1998) oli eesti koreograaf, mitme laste- ja noorte tantsupeo üldjuht.

Lõpetas 1969. aastal Tallinna 1. Keskkooli. Aastatel 1969–1970 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat ja 1970–1972 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris (VI lennus). Aastal 1976 lõpetas ta Leningradi Riikliku Kultuuriinstituudi koreograafia erialal.

Töötas 1976. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna. 1992. aastast oli ta seal koreograafia õppetooli juhataja (1990 dotsent, 1994 professor). 1978. aastast (vaheaegadega) oli ühtlasi Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri lavalise liikumise ja tantsu õppejõud.  

Ta lavastas ja seadis tantse Eesti teatrites, sh Estonias, ja Eesti Televisioonis, kabareeprogrammides, Tallinnfilmis. Esines ka ise tantsijana Viru varietees ja välisriikides. Oli üliõpilaste laulu- ja tantsupeo Gaudeamus, noorte tantsupidude (1982, 1987, 1997) ja 1994. aasta üldtantsupeo üldjuht-pealavastaja. Ta oli ka 1992. aasta ESTO (New Yorgis) lavastaja. Juhtis harrastustantsurühmi Peiar, Kullaketrajad ja Soveldaja ning lõi neile ka tantse.  

Ta jõudis pealavastajana valmis teha suurema osa 1999. aasta üldtantsupeost, mille lavastamise võtsid enda kanda Mait Agu õpilased ja kaasteelised.  

Aastatel 1996–1998 oli Eesti Tantsupedagoogide Liidu esimees.

## Tunnustus

* 1984 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
*1995 Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium
*1996–1998 Eesti rahvatantsu talismani kandja

## Mälestuse säilitamine
1999. aastast antakse Tallinna Ülikooli koreograafia osakonna või õppekava initsiatiivil välja Mait Agu stipendiumi.

## Isiklikku
Koreograaf Märt Agu on tema poeg.

Mait Agu hukkus 46-aastaselt autoõnnetuses, sõites Tallinnas Laagna teel ehk Lasnamäe kanalis autoga vastu kanali betoontarindit.

## Viited
Harmoneeritud standard

**Harmoneeritud standard** on eristaatusega Euroopa standard, mis kirjeldab tehnilisi lahendusi direktiivides toodud oluliste nõuete täitmiseks.

## Välislingid
* Harmoneeritud standardid Eesti Standardikeskus
Puutepingekaitse

**Puutepingekaitse** hõlmab võtteid ja vahendeid, mis takistavad pingestatud osade puudutamist või muudavad puudutamise ohutuks.

Inimene võib elektripinge alla sattuda kahel viisil:
* otsepuute teel, kui puudutab elektriseadme osa, mis normaaltalitlusel on pingestatud; 
* kaudpuute teel, kui puudutab elektriseadme või muu seadme osa, mis on sattunud pinge alla isolatsioonirikke tagajärjel (elektriseadme juhtivaid osi, mis võivad isolatsioonirikke korral pinge alla sattuda, nimetatakse pingealdisteks osadeks).

Kaitset otsepuute eest nimetatakse elektriohutusstandardites põhikaitseks ja kaitset kaudpuute korral rikkekaitseks.

**Põhikaitse** saavutatakse eelkõige elektriisolatsiooniga, kusjuures eristatakse põhiisolatsiooni ja kaitse- ehk lisaisolatsiooni (nt topelt- või tugevdatud isolatsioon). Puuteohtlikes tingimustes kasutatakse ka kaitseväikepinget, mille korral läbi inimkeha ei saa normaaltingimustes tekkida eluohtlikku voolu; selle pinge enimalt lubatav väärtus on vahelduvvooluahelates 50 V.

**Rikkekaitset** (kaitset kaudpuute korral) saab teostada
* pingealdiste osade maandamisega (kaitsemaandus);
* pingealdiste osade potentsiaalide ühtlustamisega (potentsiaaliühtlustus);
* elektrilise eraldusega spetsiaalsete eraldustrafode abil;
* seadme kiire automaatse väljalülitamisega pingealdiste osade pinge alla sattumisel (rikkevoolukaitse).

Põhi- ja rikkekaitse teostamise viiside järgi jagatakse elektritarvitid kolme klassi, vt Kaitseklass.

## Kirjandus
* Endel Risthein. Energiatehnika ja maailm. Tallinn, TTÜ kirjastus, 2013, lk 332–335
Apollodoros (täpsustus)

**Apollodoros** on mitme tuntud isiku nimi:
***[[Apollodoros]]** oli kreeka õpetlane, pärit Ateenast, tegutses Aleksandrias (2. sajand eKr)
***[[Apollodoros Ateenast]]** oli kreeka  monumentaalmaali meister (5. sajand eKr)
***[[Apollodoros Damaskusest]]** oli vanarooma  arhitekt (1. sajandi lõpp – 2. sajandi algus pKr)
Jüri Rent

**Jüri Rent** (1. mai 1952 Tallinn – 9. juuni 2018) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1975. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise klassi.

Ta oli Tehnikaülikooli Akadeemilise Meeskoori peadirigent , Tallinna Ülikooli Meeskoori dirigent, EMLS Tallinna Meeskoori dirigent ja peadirigent aastatel 1989 - 2017.

## Tunnustus
*2000 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Eesti-Soome Ühislaulupeo kunstiline juhtimine)
*2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2001 – Arvo Ratassepa mälestusauhind
*2002 - Tallinna Tehnikaülikooli teenetemedal “Mente et Manu” nr.9 .
*2005 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (panus Eesti meestelaulu arendamisse ja tulemuslik töö Tallinna Ülikooli meeskooriga)
*2009 – Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium
*2012 – Tallinna Ülikooli teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa Harri Rent oli sõjaväelane.

## Viited

## Välislingid
* Suri koorijuht Jüri Rent
Apofaasia

**Apofaasia** on retooriline võte, mille puhul kõneldakse millestki läbi puuduoleva.

Näiteks teoloogias eristatakse katafaatilist (ehk jaatavat) ja apofaatilist (ehk eitavat) teoloogiat – esimeses räägitakse jumalast tal olevate omaduste kaudu, teises tal puuduva kaudu.
Armatuurlaud

**Armatuurlaud**, ka **näidikulaud** või **näidikupaneel**, on mootorsõiduki, veoki või muu liikurmasina juhikoha ees asuv juhtpaneel, kust on jälgitavad mõõdikute näidikud ning kus asuvad paljud lülitid ja muud regulaatorid. 

Veoauto armatuurlaud asub juhikabiinis, sõiduauto armatuurlaud juhi ees salongis, võidusõiduauto armatuurlaud kokpitis jne.

## Viited
Eerik Teder

**Eerik Teder** (28. juuni 1928 Tartu – 19. märts 2004 Tallinn) oli eesti kirjandusteadlane, tõlkija ja bibliofiil. Ta kasutas ka pseudonüüme Riho Mõtus, A. Laan, A. Tuvike, E. Kaderik, H. Raa, H. Salu, L. Virk, T. Eerik, Ü. Kõiv ja V. Tuul.

Teder õppis 1936–39 Tartu XV algkoolis, 1939–1944 Hugo Treffneri Gümnaasiumis, 1944–1947 Tartu I Keskkoolis, 1950–1955 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas eesti filoloogia erialal. 1958–1961 oli ta Keele ja Kirjanduse Instituudi aspirantuuris.

Eerik Teder töötas 1955–1958 Tartu Riikliku Ülikooli Raamatukogus. Ta oli 1962–1963 Eesti NSV TA FR. R. Kreutzwaldi nim. Kirjandusmuuseumi vaneminsener, 1964–1965 Oskar Lutsu majamuuseumi vanemteadur ja 1967–1971 ENE peatoimetuse teaduslik toimetaja. 1966–1992 töötas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõuna, lisaks oli 1971–1975 E. Vilde ja A. H. Tammsaare Memoriaalmuuseumi vanemteadur ja 1975–1993 Keele ja Kirjanduse Instituudi teadur.

1964–1965 oli Teder Tartu luuleteatri kunstiline juht, 1979–1994 Eesti NSV Raamatuühingu juhatuse liige ning 1981. aastast Tallinna Bibliofiilide Klubi esimees.

1990. aastast kuulus Eerik Teder Eesti Kirjanike Liitu.

Tema isa Kristjan Teder oli maalikunstnik, ema Haldi Sule (1902–1993) bibliograaf. 1965. aastast oli ta abielus Mai Kiileriga, neil olid poeg ja tütar.

Eerik Teder on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Koostaja
Eerik Teder on koostanud kogumikud "Mälestusi Oskar Lutsust" (koos Meelik Kahuga, 1966) ja "Mälestusi A. H. Tammsaarest" (1978). Ka osales ta toimetuskolleegiumi liikmena Tammsaare Kogutud teoste (18 köidet, 1978–93) koostamises ning kirjutas mitme köite järelsõna ja kommentaarid.

Alates aastast 2000 kuni oma surmani koostas ta bibliofiilide ja raamatuloolaste almanahhi "Raamat on.." (I 2000, II 2002, III 2003, IV köite kaastoimetaja Jaan Toomla, 2005).

## Tunnustus
*1989 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited

## Kirjandus
*Lehte Tavel, Jaan Undusk, "Mitmekülgse mehe juubeliks" – Keel ja Kirjandus 1988, nr 6, lk 371–372
*Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 589, artikli autor Martin Neithal
*Jaan Toomla, "Eerik Teder: 28. VI 1928 – 19. 3. 2004" – Keel ja Kirjandus 2004, nr 5, lk 395–396
*Jaan Toomla, "Eerik Teder ja raamat" – "Raamat on..." IV, Tallinn 2005, lk 287-295

## Välislingid
*
*Eerik Teder, "Esimesi kokkupuuteid raamatute ja kirjanikega" – Sirp 3. juuli 1998, lk 6–7
*Aivar Kull, "Raamatuaasta kajab vastu almanahhis" (almanahhi "Raamat on..." II arvustus) – Tartu Postimees 26. november 2002
*Aivar Kull, "Almanahh toob esile tsensuuri imeteod" (almanahhi "Raamat on..." III arvustus) – Tartu Postimees 16. oktoober 2003
*Ülo Matjus, "Mälestades Eerik Tederit" – Postimees 26. märts 2004, lk 15
*"Eerik Teder raamatute ja õunapuude keskelt". Meenutusi: Ivar Piir, Abel Nagelmaa – Eesti Päevaleht / Arkaadia 26. märts 2004, lk 15
*Nekroloog – Sirp 26. märts 2004, lk 19
Kuldbulla

**Kuldbulla** (*chrysobull*) oli kuldne pitser (ladina keeles *bulla aurea*), mis kinnitati keskajal ja renessansi ajal Bütsantsi keisrite ja hiljem Euroopa monarhide poolt välja antud riiklikult tähtsatele ürikutele (bulla). Mõiste tähistas algul kuldset pitserit ennast, kuid hiljem kasutati seda kogu üriku kohta. Selliseid ürikuid tunti kuldbulladena Lääne-Euroopas, Bütsantsi keisririigis kutsuti neid *chrysobull* (χρυσός ehk *chrysos* tähendab kreeka keeles kulda).

Ligi kaheksasada aastat anti neid välja ühepoolselt, ilma kohustusteta teisele poolele. Kuid lõpuks osutus see ebasoodsaks, kui bütsantslased püüdsid talitseda võõrvõimude jõupingutusi keisririigi kahjustamisel. 12. sajandil hakkasid bütsantslased kuldbulladele lisama oma läbirääkimispartnerite kohustuste vannutatud avaldusi.

Muud Euroopa monarhid võtsid kuldbullasid vastu Bütsantsi imiteerides, kuid kasutasid neid palju säästlikumalt. Mittebütsantslike kuldbullade erandlik loomus andis neile palju suurema tähtsuse kui oli bütsantslikel originaalidel või tavalistel teadaannetel. Märkimisväärsed kuldbullad olid:

* 1136. aasta kuldbulla, välja antud paavst Innocentius II poolt, tuntud rohkem kui Gniezno bulla.
* Sitsiilia kuldbulla, välja antud aastal 1212 keiser Friedrich II poolt.
* 1213. aasta kuldbulla, välja antud keiser Friedrich II poolt.
* 1214. aasta kuldbulla, välja antud keiser Friedrich II poolt. Sellega loovutati kõik Saksa territooriumid põhja pool Elbe ja Elde jõge Taani kuningas Valdemar II Võitjale.
* Berni kuldbulla, väidetavalt samuti välja antud Friedrich II poolt aastal 1218, kuid nüüd peetakse võltsinguks.
* 1222. aasta kuldbulla, välja antud Ungari kuninga András II poolt. See kinnitas aadli õigused; bulla sunniti talle peale peaaegu samal viisil, kui Inglise kuningas John Maata sunniti allkirjastama *[[Magna Carta]]*.
* 1224. aasta kuldbulla (*Kuldne Vabaduskiri*), samuti välja antud András II poolt, andis teatud õigusi Transilvaaniasse asunud saksidele.
* Rimini kuldbulla, välja antud aastal 1226 keiser Friedrich II poolt.
* 1242. aasta kuldbulla, välja antud Ungari kuninga Béla IV poolt Gradeci (tänapäeva Zagreb) ja Samobori asukatele Horvaatias mongolite sissetungi ajal. Sellega kuulutas kuningas Bela IV välja vabad ja kuninglikud linnad.
* 1267. aasta kuldbulla, välja antud Ungari kuninga Béla IV poolt.
* 1348. aasta kuldbulla, välja antud Tšehhi kuninga Karel IV poolt, kellest hiljem sai Saksa-Rooma keiser Karl IV. See anti välja Karli ülikooli loomiseks Prahas.
* 1356. aasta kuldbulla on tõenäoliselt kõige kuulsam kuldbulla, selle andis välja Karl IV. Selle väljakuulutamine Nürnbergi riigipäeval defineeris rohkem kui neljasajaks aastaks Saksa-Rooma riigi põhiseadusliku struktuuri.
* 1702. aasta kuldbulla, välja antud keiser Leopold I poolt Akademia Leopoldina, tulevase Wrocławi ülikooli (*Universitas Vratislatensis*) loomiseks Sileesia pealinnas Breslaus (praegune nimi Wrocław).

## Vaata ka
* Bulla
Arukas kasv

**Arukas kasv** ehk **mõistlik kasv** on planeerimispraktika, mis püüab vähendada inimasustuse mõju keskkonnale ja loodusvarade tarbimist, pakkuda kõigile taskukohast eluaset ja mitmekesist elukeskkonda, kujundada säästvat transporti ja ohjata majanduskasvuga kaasnevat negatiivset mõju ühiskonnas ning eelistada jätkusuutlikku arengut.

Arukas kasv tugineb keskkonnateadlikkusele, üldsuse kaasamisele planeerimisse ja tugeva kohaliku identiteedi loomisele. 

## Vaata ka
*globaalne ümberorienteerumine
*laostav kasv
*majanduskasv
*mittekasv
*säästev linnaplaneerimine
*uus-urbanism
*ökopolis

## Viited
Endel Mallene

**Endel Mallene** (26. veebruar 1933 – 23. detsember 2002) oli eesti kirjandusteadlane ja tõlkija.

Ta lõpetas 1952. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna.

Ta töötas ajalehe Sirp kirjandustoimetajana, Eesti Raadios ja Eesti Kirjanike Liidus.

## Looming
*"Kriitiku päevik". Eesti Raamat. 1973
### Koostaja
*"Kirjanduse jaosmaa". Kirjastus Eesti Raamat. Aastail 1976–1987 ilmunud kirjandust, kriitikat, tutvustusi, ülevaateid, kirjanduselu lühikroonikat ja statistikat sisaldav iga-aastane kogumike sari. Sarja teosed avaldati kaheaastase hilinemisega, näiteks "Kirjanduse jaosmaa 1976" ilmus aastal 1978 jne.
### Tõlkija
Ta tõlkis muuhulgas Veijo Meri, Väinö Linna, Mika Waltari teoseid.

## Tunnustus
* 1978 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Eesti kirjandus 1975" ja "Eesti kirjandus 1976")
*2002 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Kirjandus
* Lembit Remmelgas, ""Entsüklopedist" Endel Mallene" [50] – Looming 1983, nr 2, lk 284
* Endel Mallene, "Kuidas minust sai soome kirjanduse tõlkija" – Keel ja Kirjandus 1993, nr 2, lk 115–117
* Andres Langemets, "Endel Mallene 60" – Looming 1993, nr 2, lk 273–274
* Eesti kirjarahva leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 1995, lk 319–320, artikli autor August Eelmäe
* Endel Mallene, "Kuueteistkümne aasta jooksul pidi midagi muutuma" (tööst Kirjanike Liidu kirjandusliku konsultandina aastatel 1977–1993) – koguteoses "Eesti Kirjanikkude Liit 75", Tallinn 1997, lk 70–72
* Harri Jõgisalu, "Endel Mallene 26. II 1933 – 23. XII 2002" – Keel ja Kirjandus 2003, nr 4, lk 315–317

## Välislingid
*Endel Mallene 26. II 1933 – 23. XII 2002, Sirp 
*Endel Mallene õhutas hõimuleeki, Sakala, 27. veebruar 2008
*"Eesti-Soome kirjandussuhete heitlik tee." http://www.suri.ee/inf/eestiee.html Soome-Ugri Rahvaste Infokeskus (SURI) / Arhiiv
Biovesinik

**Biovesinik** ehk **bioloogiline vesinik** on (mikro)organismide abil toodetud vesinik. 

Erinevalt tavapärastest vesiniku tootmise viisidest (elektrokeemiline, fotokeemiline, termokeemiline) nõuab biovesiniku tootmine oluliselt vähem energiat ja on nendega võrreldes oluliselt keskkonnahoidlikum. 

Biovesiniku tootmisel kasutatakse sageli mikroorganisme, kes eritavad vesinikku eluprotsesside käigus, kasutades selleks taastuvaid loodusvarasid, näiteks orgaanilisi jäätmeid (eriti muda) ja päikeseenergiat. Vesiniku genereerimise meetodite seas on biofotolüüs, kaudne biofotolüüs, fotofermentatsioon ja pimefermentatsioon.

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=495 (vaadatud 10.07.2011)
Eesti säästva metsanduse standard

**Eesti säästva metsanduse standard** on Metsahoolekogu (FSC) ja Metsade Sertifitseerimise Kinnitamise Programmi (PEFC) kehtestatud säästva metsanduse põhimõtete eeskujul loodud Eesti metsade säästva majandamise põhimõtete kogu, mis on vabatahtlik ja õiguslikult mittesiduv.

Riigimetsa Majandamise Keskusel (RMK) on FSC ja PEFC sertifikaat. 

## Vaata ka
*mahemetsandus
*püsimetsandus
*säästev metsamajandamine

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=498 (vaadatud 10.07.2011)
Käpp

**Käpp** on looma (sh putuka) jala kõige alumine (küünistega) osa
.

Käppasid kasutab loom kõndimiseks, hõõrde suurendamiseks toetava pinnaga, saaklooma kinnihoidmiseks jne.

## Vaata ka
*Kabi
*Sõrg

## Viited
Käpp (täpsustus)

Sõna "**käpp**" võib tähendada erinevaid asju:

***[[Käpp]]** on looma jala kõige alumine osa.
***[[Käpp (perekond)|Käpp]]** (*Orchis*) on orhideede perekond.
***[[Käpp (perekonnanimi)|Käpp]]** on perekonnanimi
**Osvald Käpp
Július Torma

**Július Torma** (ungaripäraselt **Gyula Torma**; 7. märts 1922 Budapest – 23. oktoober 1991 Praha) oli Ungari, Slovakkia ja Tšehhoslovakkia poksija, rahvuselt slovakk.

Torma oli kuuekordne Ungari meister aastatel 1941–1946 ning kokku kümnekordne Tšehhoslovakkia meister. Ta esindas aastatel 1942–1944 kümnel korral maavõistlustel Ungarit, 1946. aastal ühel korral Slovakkiat ja aastatel 1947–1955 kümnel korral Tšehhoslovakkiat.

Torma võitis Tšehhoslovakkia võistlejana kergekeskkaalus (kuni 67&nbsp;kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks, osales II kergekeskkaalus (kuni 67&nbsp;kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Zygmunt Chychłale (Poola) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning II keskkaalus (kuni 75&nbsp;kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ramón Tapiale (Tšiili) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Torma osales Ungari võistlejana kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7&nbsp;kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ferdinand Raeschkele (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Tšehhoslovakkia võistlejana võitis Torma kergekeskkaalus (kuni 67&nbsp;kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks ning sai keskkaalus (kuni 73&nbsp;kg) 7. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1947) ja poolraskekaalus (kuni 81&nbsp;kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Erich Schöppnerile (Lääne-Saksamaa).

## Viited

## Välislingid
*
Lottsuru

**Lottsuru** (*Hemaris*) on surulaste sugukonda kuuluv liblikaliste perekond.

Perekonda kuulub 17 liiki.

## Eesti liigid
Eestis elab kaks lottsuru liiki:

**Hemaris tityus* (Linnaeus, 1758) – harilik lottsuru		 
**Hemaris fuciformis* (Linnaeus, 1758) – kimalas-lottsuru		 


Hemaris croatica - MHNT CUT 2010 0 510 - Bihać, Federation of Bosnia and Herzegovina - male.jpg|*[[Hemaris croatica]]*
Hemaris diffinis MHNT CUT 2010 0 393, Morgan territory, Contra Costa Co, California, male.jpg|*[[Hemaris diffinis]]*
Hemaris fuciformis MHNT.jpg|*[[Hemaris fuciformis]]*
Hemaris gracilis antennae - MHNT CUT 2010 0 509 - Chester Maine USA - male.jpg| *[[Hemaris gracilis]]*
Hemaris saundersii - MHNT CUT 2010 0 509 - Simla Indes - male.jpg|*[[Hemaris saundersii]]*
Hemaris thetis MHNT CUT 2010 0 393 Fraser (Colorado), male.jpg|*[[Hemaris thetis]]*
Hemaris thysbe - MHNT CUT 2010 0 509 - Enfield Maine USA - male.jpg|*[[Hemaris thysbe]]*
Hemaris tityus - MHNT CUT 2010 0 510 - Strasbourg France - male.jpg|*[[Hemaris tityus]]*
Lapstööjõud

**Lapstööjõud** on alla 15-aastaste (Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) järgi) tööhõive ehk osalemine majandustegevuses osalise või täistööajaga. Lapstööjõud võib pärssida laste kehalist, sotsiaalset või vaimset arengut. Lapstööjõu kasutamine ohustab tulevaste põlvkondade võimet muutustega toime tulla. Eri riikides on kehtestatud erinevad vanusepiirangud, millest nooremaid lapsi tööle võtta ei tohi. Paljudes kolmanda maailma riikides on lapsed tööle võetud varases nooruses. Eriti kasutavad lapsi rahvusvaheliste korporatsioonide alltöövõtjad. Lapstööjõu kontrollimine ja reguleerimine on kolmanda maailma riikides väga raske, sest lapsed töötavad väljaspool ametlikult reguleeritud tööturgu.

## Lapstööjõu kasutamine
Kogu maailmas on 218 miljonit 5–17-aastast last. Neist 152 miljonit (88 miljonit poissi ja 64 miljonit tüdrukut) on lapstööjõu kasutamise ohvrid. Peaaegu pooled neist (73 miljonit) teevad ohtlikku tööd. Kõige rohkem kasutatakse lapstööjõudu Aafrikas (72,1 miljonit), 62,1 miljonit Aasias ja Vahemere piirkonnas, 10,7 miljonit Ameerika Ühendriikides, 1,2 miljonit Araabia maades ning 5,5 miljonit Euroopa ja Kesk-Aasia riikides. Lapstööjõudu kasutatakse eelkõige põllumajanduses (71%), mis hõlmab kalandust, metsandust, loomakasvatust, vesiviljelust kui ka elatus- ja kaubanduslikku kasvatamist; 17% teenustest ja 12% tööstussektoris.

Lapstööjõu kasutamist põllumajanduses on avastatud:
* banaaniistandustest Ecuadoris;
* teeistandustest Argentinas ja Bangladeshis;
* puu- ja köögiviljakasvandustest Ameerikas;
* kakaoistandustest Elevandiluurannikul.

## Lapstööjõu kasutamise kaotamine
Tänapäeval on UNICEF ühinenud ILO-ga, et hoida ära laste tööjõu kasutamist. Valitsuste koostöös on UNICEF-i projekte rakendatud üle maailma. Seda selleks, et lapsed saaksid ohtlikust tööst eemalduda ja koolis käia. UNICEF töötab laste tööjõust mõjutatud riikides lapsi kaitsva keskkonna loomiseks – turvavõrgus, mis luuakse siis, kui valitsused ja kõik ühiskonnaliikmed teevad koostööd, et kaitsta lapsi igasuguse ebaseadusliku kasutamise vastu.

Bangladeshis aitas UNICEF luua keskusi, mis pakuvad tüdrukutele kooliharidust, harrastustegevusi ja tervishoiuteenuseid. Programmi põhikomponent eeldab vanemate veenmist, et toetada tüdrukute haridust ja tunnustada tulevaste kasutegurite olemasolu, koolitades sealseid inimesi sellistes asjades.

Marokos on UNICEF aidanud sadu lapsi eemaldada keraamika, vaipade kudumise ja nahktööstuse ekspluateerivast tööst.

Burkina Fasos eemaldas UNICEF kolmest kullakaevanduspiirkonnast 150 last, et õpetada peresid ja kogukondi kaevandamise ohtude eest.

UNICEF on töötanud laste tööjõu vähendamiseks ja kõrvaldamiseks, kasutades järgmisi strateegiaid: 
* õiguskaitse, et tagada lapstööjõu kasutamine kehtiva õiguse alusel;
* hariduse kättesaadavuse ning kvaliteedi ja asjakohasuse parandamine, koolide vägivalla käsitlemine;
* perede ja kogukondade teadlikkuse tõstmine ning laste ekspluateerimise vastu võitlemine;
* sotsiaalkaitseprogrammid ja rahasiirded, et parandada perekondade ja elanike majanduslikku olukorda, et vähendada vajadust laste saatmiseks tööle.

## Viited