open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Silfverharnisk

**Silfverharnisk**, varem **Silfverharnesk** (Eestimaal tuntud kui **Silfwerharnisk**, vene keeles *Зильбергарниш*) oli Soome päritolu aadlisuguvõsa. Suguvõsa kustus meesliinis 1820. aastal.

## Ajalugu
Suguvõsa oli ilmselt Soome päritoluga. Suguvõsaliin algab major Matias Erikssoniga (1600−1670), kes sai 1651. aastal Lehijärvi kihelkonnas lääniks Nihattula valduse (ta rajas sinna mõisa). 12. augustil 1653 tõstis kuninganna Kristiina ta aadliseisusse ja ta sai aadeldamisel perekonnanimeks **Silfverharnesk**; ta introdutseeriti Rootsi rüütelkonda 1664. aastal. Tema pojapoeg Karl Gustav von Silfverharnesk (1702−enne 1783) läks 1737. aastal Rootsi teenistusest leitnandina erru ja asus elama Eestimaale. Temast sai alguse Eestimaa liin, mille esindajad kasutasid nimekuju **Silfwerharnisk**, harvemini **Silfverharnisk**. Suguvõsa suri meesliinis välja 1820. aastal.

## Silfverharniskid rüütelkonna matriklis
Leitnant Karl Gustav von Silfwerharinski (1702−enne 1783) pärijad võeti 1783. aasta 17. veebruaril (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Asehalduskorra ajal matriklid ajutiselt kaotati ning vennad Gustav Wilhelm von Silfwerharnisk (1755−1820) ja Karl Ernst von Silfwerharnisk (1759−1809) võeti 26. augustil (vkj) 1786 Eestimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.

## Suguvõsa liikmeid
*Matias Silverharnesk (1600−1673), major, Hämeenlinna (tollal Tavastehus) komandant, mõisaomanik
*Gustav Wilhelm von Silfwerharnisk (1755−1820), rittmeister, salanõunik, Eestimaa ja Olonetsi kubermanguprokurör, Peterburi politseimeister ja ülempolitseimeister, Slobodaa-Ukraina (hilisem Harkovi kubermang) kuberner
*Karl Ernst von Silfwerharnisk (1759−1809), Saksi-Weimari ooberstleitnant, pandivaldaja

## Vapp
Silfverhaniskid kasutasid nn kõnelevat vappi: punasel vapikildil on kujutatud ristatud mõõkade peal hõbedast raudrüüd (rootsi keeles *silfver* ‘hõbe’ + *harnisk* ‘raudrüü’). 

## Silfverharniski suguvõsa mõisavaldused
*Eestimaa:
**Haabneeme (*Habbinem*) (kuni 1809, pandivaldus), Haeska (*Hasik*) (1752−1788), Kiska (*Kiska*) (1784−1798, pandivaldus), Kärbla (*Kerwel*) (1750ndad), Vatla (*Wattel*) (1783−1798), Viimsi (*Wiems*) (kuni 1809, pandivaldus)
*Soome:
**Nihattula (a-st 1651)

## Viited

## Kirjandus
*EAA, f. 854, n. 3, s. 616. Toimik Silvferharniski aadliperekonna kohta.
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 436.
*Elgenstierna, Gustaf. *Den introducerade Svenska adelns ättartavlor med tilläg och rättelser*. VII kd. Stockholm: P. A. Norstedt & Söners Förlag, 1932. Lk 167−168 https://runeberg.org/elgenst/7/0183.html.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 346-347 https://www.digitale-sammlungen.de/en/view/bsb00000601?page=354,355&q=.
*Ramsay, Jully. *Frälsesläkter i Finland intill stora ofreden*. Helsingfors: Söderström & C:o Förlagsaktiebolaget, 1909. Lk 388−389 http://runeberg.org/frfinl/0406.html.

## Välislingid
*Silfverharniski suguvõsa saidil adelsvapen.com
Simolin

**Simolin** oli aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Suguvõsast on teada Turust pärit Matthias Simolin, kes aastast 1710 oli Tallinna Rootsi Mihkli kirikus jutlustaja. Matthiase pojad olid Vene õukonna tegelased ja said 1754 Saksa-Rooma riigilt aadlitiitli. Vanem poeg Karl Edler von Simolin oli muu hulgas Vene tõeline riiginõunik, kes 1776 sai Kuramaal Poola vabahärra tiitli.

Suguvõsa kanti 1768 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

## Viited
Zalău

**Zalău** on linn Rumeenias, Sălaji maakonna keskus.

## Ajalugu
Esimesed kirjalikud teated on 12. sajandist. Linnaõigused saadi 1473. aastal.

1918. aastal vallutasid linna Rumeenia väed, 1920. aastal läks linn Ungari alt Rumeenia koosseisu. Linn oli aastatel 1940–1944 uuesti Ungari koosseisus, kuid alates 1946. aastast kuulub ametlikult Rumeeniale.

## Rahvuslik koosseis
1910. aastal oli linna 10 184 elanikust 74% ungarlasi.

2011. aastal oli elanike arv 56 202, neist 81,59% olid rumeenlased, ungarlased 16,4% ja 1,5% mustlased.

## Viited

## Välislingid

* Zalău koduleht (rumeenia keeles)
Truro

**Truro** (korni **Truru**) on linn Inglismaal, Cornwalli krahvkonna ja tervikomavalitsuse keskus. Asub Cornwalli poolsaare lääneosas, umbes 14 km kaugusel lõunarannikust, kohas kus Kenwyni ja Alleni jõed moodustavad Truro jõe. Truro on Suurbritannia lõunapoolseim *[[City staatus Suurbritannias|city]]* staatusega linn.

Truro piirkond on rauaajast alates asustatud. 12. sajandil rajas Richard de Luci tänapäeva linna kohale kindluse. 14. sajandiks oli seal tinakaevandus ja tähtis sadam.

Linnas asub 1880–1910 ehitatud uusgooti stiilis katedraal, Truro katedraal. Linnas asuv Royal Cornwall Museum on Cornwalli vanim muuseum.

## Viited

## Välislingid

*http://www.truro.gov.uk/
Speranski

**Speranski** (vene keeles *Сперанский*, saksa keeles *Speransky*) oli Venemaa vaimuliku- ja aadlisuguvõsa, mis kustus 1839. aastal.

## Ajalugu
Tagasihoidlikku päritolu suguvõsa pärines Vladimiri kubermangust. Liin algab õigeusu vaimuliku Mihhail Vassiljevitšiga (1739−1801). Tema poeg oli nimekas riigimees ja reformaator Mihhail Mihhailovitš Speranski (1772−1839). 1800. aasta paiku tõusis ta päriliku aadliku seisusse ja 1839. aasta 1. jaanuaril (vkj) andis keiser Nikolai I talle krahvitiitli. 26. oktoobril (vkj) 1810 võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Kuna tal meessoost pärijaid ei olnud, kustus suguvõsa tema surmaga meesliinis.

### Vürst Kantakuzen krahv Speranski

Mihhail Speranski ainus tütar Jelizaveta (1799−1857) abiellus Tšernigovi tsiviilkuberneri Aleksandr Aleksejevitš Frolov-Bagrejeviga (1783−1845). Nende tütar Maria (1826−1887) naitus vürst Rodion Nikolajevitš Kantakuzeniga (1812−1880) ja sellest liidust sündis poeg Mihhail (1848−1894). Keisri ukaasiga lubati viimasel 1872. aastal kasutada nime ja tiitlit vürst **Kantakuzen** krahv **Speranski**. Tema liin on alles tänini.

## Suguvõsa liikmeid
*Krahv Mihhail Mihhailovitš Speranski (1772−1839), tõeline salanõunik, Venemaa reformaator, mõisarentnik
*Jelizaveta Mihhailovna Frolova-Bagrejeva (sündinud Speranskaja) (1799−1857), õuedaam, kirjanik

## Speranski suguvõsa mõisavaldused
*Liivimaa läti distrikt:
**Alamõisa (*Aahof*) (1804−1829, rendivaldus)
*Minski kubermang:
**Volkolata (1828−1839, rendivaldus)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 107-108.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 296-297 https://personen.digitale-sammlungen.de//baltlex/Blatt_bsb00000601,00305.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd XIII. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2002. Lk 452.
**Списки титулованным родам и лицам Российской империи*. Издание департамента Герольдии Правительствующего Сената. С.-Петербургъ: Типограiя Правительствующего Сената, 1892. Lk 45, 178-179.

## Välislingid
*Speranski suguvõsa genealoogia
Steinheil

**Steinheil** oli aadlisuguvõsa. 

Suguvõsast on teada Saksi kuurvürstkonna ametnik Johann Steinheil, kelle pojad Johann Wilhelm ja Friedrich Jakob tulid umbes 1745 Eestisse. Johann Wilhelm sai 1765 Paasvere mõisa omanikuks. 1777 said need pojad Saksa-Rooma riigilt vabahärra tiitli. 

Suguvõsa kanti 1818 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr. 304 all.

## Viited
Tritthof

**Tritthof** (vene keeles *Тритгоф*) oli Eestimaa aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Tritthofide suguvõsa päritolu on jäänud selgusetuks. Ühe allika kohaselt olid nad juba 1627. aastal Venemaa teenistuses ja kandsid perekonnanime **Tõrtov**. Liin algab Gottfried von Tritthofiga (suri 1766), kes astus 1737. aastal Venemaa sõjaväeteenistusse, tõsteti 1750. aasta paiku aadliseisusse ja lõpetas oma karjääri kindralmajori auastmes (1764). Tema vanem poeg Reinhold Johann von Tritthof (1746−1810) võeti esmalt 1785. aastal Eestimaa kubermangu aadliraamatusse ja seejärel 1800. aasta 8. märtsil (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Tema kahest pojast said alguse suguvõsa Kandle ja Põllküla liinid. Esimese neist rajas polkovnik Georg Gustav von Tritthof (1790−1851), kes omandas 1832. aastal Virumaal Kandle mõisa, mis jäi tema järeltulijate valdusse 1907. aastani. See haru kustus meesliinis 1908. aastal. Põllküla liini esiisaks oli rittmeister Hermann Johann Theodor von Tritthof (1794−1871), kes omandas 1827. aastal avalikul müügil Põllküla pandimõisa, mille ta 1836. aastal pärisomandiks sai. Mõis jäi suguvõsa majandada kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Selle liini ja suguvõsa viimane meessoost esindaja oli Ernst Ulrich von Tritthof (1869−1917), kes tapeti Haapsalus vene madruste poolt.

## Suguvõsa liikmeid
*Gottfried von Tritthof (suri 1766), kindralmajor
*Reinhold Johann von Tritthof (1746−1810), alampolkovnik, kolleegiuminõunik, Paldiski kreisirentmeister
*Gottfried Gustav von Tritthof (1753−pärast 1805), sekund-major, kolleegiuminõunik, pangadirektor
*Georg Gustav von Tritthof (1790−1851), polkovnik, mõisaomanik
*Hermann Johann Theodor von Tritthof (1794−1871), rittmeister, mõisaomanik
*Jakob von Tritthof (1825−1863), kreisikohtuassessor, mõisaomanik
*Rudolf Gustav Reinhold Berend von Tritthof (1825−1889), Ida-Harju adrakohtunik, kreisikohtunik, mõisaomanik
*Alexander von Tritthof (1853−1908), kreisikohtuassessor, mõisaomanik
*Ernst Ulrich von Tritthof (1869−1917), mõisaomanik

## Tritthofi suguvõsa mõisavaldused
*Eestimaa:
**Kandle (*Kandel*) (1832−1907), Põllküla (*Pöllküll*) (1827−1836 pandi-, 1836−1919 pärusvaldus), Ämari (*Habbinem*) (1896−1919)

## Viited

## Kirjandus
*EAA, f. 1674, n. 2, s. 200 (Tritthof).
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 403.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 21-31 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000601,00357.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Neue Folge. Bd I. Hamburg: 2011. Lk 367-375.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd XV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2004. Lk 23.

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Zubov

**Zubov** (ka **Subov**) oli Vene aadlisuguvõsa. 

Suguvõsast on teada 1571 mainitud Vene Välisasjade prikaasi djakk Ignati Zubov. Hiljem on tuntud Vene sõjaväelane ohvitser Platon Zubov, kes oli Katariina II favoriit. Platon koos oma isa ja vendadega sai Saksa-Rooma riigilt krahvitiitli. 1796 sai Platon Saksa-Rooma riigilt ka vürstitiitli. 

Suguvõsa kanti 1795 Eestimaa ja Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

## Viited
Vogdt

**Vogdt** oli aadlisuguvõsa. 

Suguvõsast on teada Johann Gottfried von Vogdt (suri 1819), kes oli Haapsalus rentmeister ja omas Hardu mõisat. Aadlitiitli oli ta saanud Venemaalt. Johann Gottfriedi poeg oli Peter Paul Johann, kes oli Vene armee kapten ja kes kanti 1821 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

## Viited

## Välislingid
*http://daten.digitale-sammlungen.de/bsb00000601/image_359
Troštšinski

**Troštšinski** (saksa keeles *Trotschinsky*) oli Venemaa aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Suguvõsast on teada polkovnik Stepan Troštšinski (suri 1716), kes oli Ukraina hetmani Mazepa õepoeg. Stephani järeltulija oli Dmitri Troštšinski (sündis 1749), kes 1802 oli Eestimaa Krediitkassa asutamise eestkostja. 1802. aastal kanti Dmitri Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse..

## Viited
Wartmann

**Wartmann** (vene keeles *Вартман*) oli teadmata päritolu aadlisuguvõsa. 

Suguvõsast on teada Hans Wartmann, kes tuli Eestimaale umbes 1580, olles sakslastest moodustatud palgasõdurite salga komandör. Hans teenis palgasõdurite komandörina Rootsi kuningat Johan III. 1585. aastal aadeldas Rootsi kuningas Johan III,  Hans Wartmanni riigiaadlikuks ja andis aadlitiitli. Hans sai oma valdusse Pikaküla, Põllküla ja Vaeküla mõisa. 

## Wartmannid rüütelkonna matriklis
Suguvõsa immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse 12. juunil (vkj) 1746. nr 131 all.

## Suguvõsa liikmeid
*Hans Wartmann  (suri enne 1610), Rootsi palgasõdurite juht, Tallinna lossifoogt, Pikaküla, Põllküla ja Vaeküla mõisnik
*Friedrich von Wartmann (1639−1679), Rootsi sõjaväelane (kapten), Eestimaa Põllküla ja Pikaküla mõisnik ja Liivimaa Päri mõisnik, kelle vappepitaaf on Niguliste kirikus Tallinnas 
*Erich Wartmann (suri enne 1645), Rootsi sõjaväelane, Meremõisa mõisnik
*Berend Johann von Wartmann (1736−1811), Eestimaa maanõunik, Eestimaa ülemmaakohtu assessor, Põllküla, Kernu, Kohatu, Ehmja,  Haeska mõisaomanik
*August Jakob Hans Hannibal von Wartmann (1812−1885), Eestimaa maanõunik, Kiideva mõisnik
*Bernhard (Boris) Konstantin Wilhelm von Wartmann (1825−pärast 1897), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), pataljonikomandör

## Wartmanni suguvõsa mõisavaldused
*Eestimaa:
**Ehmja (*Echmes*) (1783−1807), Haeska (*Hasik*) (1792−1811 pandi-, 1811−1886 pärusvaldus), Kernu (*Kirna*) (kuni 1784), Klooga (*Lodensee*) (XVII sajandil), Kohatu (*Kohhat*) (kuni 1784), Kõmmaste (*Kemnast*) (1720ndad−1740ndad), Meremõisa (*Merremois*) (1582−1786), Männiku (*Tannenhof*) (kuni 1851), Pikaküla (*Pitkaküll*) (1586−1760), Põllküla (*Pöllküll*) (1592−1792)
*Liivimaa eesti distrikt:
**Are (*Arrohof*) (1856), Päri (*Ninigal*) (1631−1652)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 475-476.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 271-276 https://personen.digitale-sammlungen.de//baltlex/Blatt_bsb00127527,00279.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd XV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2004. Lk 468.

## Välislingid
*Wartmanni suguvõsa vapp Ajaloarhiivi aadlivappide andmebaasis
Veelikse mõis

**Veelikse mõis** () oli rüütlimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Viljandi maakonna Mulgi valla territooriumile. 

## Ajalugu
Esimesed teated Veelikse mõisa kohta pärinevad 1542. aastast, mil see kuulus Hartwig Platele (pärast aadliseisusse tõstmist Plater). 

Mõisate taasriigistamise (Suure reduktsioon) ajal 17. sajandi lõpus oli Veelikse omanik Carl Detlof von Plater. 

Mõis tagastati Põhjasõja järel Plateritele ning 1727. aastal müüdi see 2316 taalri eest parun Moritz von Possele. 

Tema pojale, parun Eberhard Gustav von Possele pärandus mõis edasi 1765. aastal, kuid uus omanik suri juba samal aastal. 

Seejärel sai Veelikse enda valdusse Moritz von Posse vennapoeg parun Carl Magnus von Posse. 

Viimase järeltulija parun Georg von Posse müüs mõisa 1794. aastal 55 000 rubla eest oma tütrele Mariale ning tema abikaasale Christer von Rennenkampffile. Bienenstammi andmetel allus sellele koos Laatre mõisaga 1816. aastal 443 mees- ning 458 naishinge. 

1840. aastatel läks Veelikse abielu kaudu parun Carl Georg von Ungern-Sternbergile, kes müüs selle 1855. aastal 145 500 rubla eest kreisisaadik Georg Philipp von Strykile. 

Tema pojale Paul Andreas Leonhard von Strykile pärandus mõis 1863. aastal. 

Veelikse (ka Taagepera mõisa) viimane võõrandamiseelne omanik oli Hugo von Stryk.

Kuni lastepäevakodu avamiseni 1962. aastal tegutses majas Kamara sovhoosi Veelikse osakonna kontor.

1962. aasta märtsis avati endises Veelikse mõisa häärberis Kamara sovhoosi lastepäevakodu, mis tegutses selles majas kuni detsembri lõpuni 1985. aastal. Lasteaed kolis uue ja suurema hoone valmimise järel Kamara sovhoosi keskasulasse endise Kamara talu maadele.

Alates 1990. aastate algusest on maja eravalduses ning kasutatakse eramajana.

## Vaata ka
*Veelikse karjamõis
*Veelikse küla (Mulgi vald)
*Laatre mõis

## Viited

*Viljandimaa mõisad ja mõisnikud / Alo Särg [Tallinn] : Argo, 2007 lk 116.
*Abja aastad ja inimesed : Abja vald. Ajalugu, mälestused, tänapäev / Aksel Tiideberg Abja : Abja Vallavalitsus, 2007 lk 200 - 202

## Välislingid
*Veelikse mõisa peahoone
*Veelikse mõis
*Veelikse mõisa inventariseerimisakt Ankeedis on punkt nr 5 "Valdaja või valdajad ja kasutajad: Abja sovhoos" - õige on Kamara sovhoos.
Wittgenstein

**Wittgenstein** oli aadlisuguvõsa Preisi kuningriigi ja Läänemerekubermangudes. 

Suguvõsa esiisaks loetakse Stephan von Spangheimi, keda mainitakse esimest korda 1075 Saksamaal. 

Hiljem on tuntud krahv Christian Ludwig Kasimir Sayn-Wittgenstein (1725–1797), kes sõdis Preisi kuningriigi eest Seitsmeaastases sõjas, ent Kolbergi all 1761. aastal venelastele vangi langenult läks 1762 üle Venemaa keisri teenistusse. 

Christian Ludwig Kasimiri poeg oli Ludwig Adolf Peter von Wittgenstein  (1769–1843), kes 1812. aasta Isamaasõjas oli Vene kindralleitnant. 

Ludwig Adolf Peter von zu Sayn-Wittgenstein kanti 1812 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse 283 all ja 1814 Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 317 all ja Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse nime ja tiitliga krahv **Wittgenstein**.

## Viited
Wolffeldt

**Wolffeldt** oli aadlisuguvõsa. 

Suguvõsast on teada Rootsi sõjaväe kapral Magnus Wolffeldt, kellele kuulusid Keblaste, Ahaste ja Parasmaa mõis Läänemaal ja Kivikylä mõis Soomes . Magnuse pojad Johann, Magnus, Adam Otto ja nende onu Diedrich said 1651. aastal Rootsilt aadlitiitli ning kanti Rootsi rüütelkonda tituleerimata aadlisuguvõsana nr 1741 all. 

Poegadest vanim, Johann von Wolffeldt, oli Rootsi armee major ning Keblaste, Ahaste ja Parasmaa mõisnik.  

Suguvõsa kanti 1804. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

Eri aegadel olid suguvõsa käes Keblaste, Ahaste, Parasmaa, Tabivere, Maima, Voltveti, Laiksaare ja Vahakõnnu mõis Eestis ja Kivikylä mõis Soomes.

## Suguvõsa liikmed
* Magnus Wolffeldt, Rootsi sõjaväelane (kapral), Keblaste, Ahaste, Parasmaa ja Kivikylä mõisnik
** Johann von Wolffeldt (suri 1671), Rootsi sõjaväelane (major), Keblaste ja Ahaste mõisnik
*** Magnus Friedrich von Wolffeldt, Rootsi sõjaväelane, Keblaste ja Ahaste mõisnik
** Magnus von Wolffeldt (suri 1666), Parasmaa mõisnik
*** Bernhard Heinrich von Wolffeldt, Parasmaa mõisnik
** Adam Otto von Wolffeldt (suri 1696), Rootsi sõjaväelane (kapten), Tabivere mõisnik
* Diedrich von Wolffeldt (suri 1656), Rootsi sõjaväelane (major), Maima ja Voltveti mõisnik
** Heinrich von Wolffeldt (1631–1693), Rootsi sõjaväelane (kapten), Voltveti mõisnik
*** Karl Ernst von Wolffeldt, Rootsi sõjaväelane (kapten), Voltveti ja Laiksaare mõisnik

## Viited

## Kirjandus
* Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1, 2: Livland, lk 718
Wrede

**Wrede** oli Vestfaalist Rootsi aadlisuguvõsa. 

Suguvõsast on teada Vestfaalist pärit mõisnike järeltulija Caspar von Wrede, kes umbes 1550 tuli Liivimaale. 

Caspari poeg oli Rootsi sõjaväes rittmeistrina teeniv Heinrich von Wrede, Liivimaa Wredenhofi mõisnik, (suri  26. septembril 1605 Rootsi-Poola sõja (1600–1611)  Riia lähedal Salaspilsi ehk Kirchholmi lahingus). Kirchholmi lahingus Karl IX elu päästnud, kuid ise selle tõttu hukkunud Heinrich von Wrede lesele Gertrudile, doneeriti  Eestimaa Preedi mõis ja Soome alal Peipäla mõis.

Heinrichi (surn 1605) pojad Caspar Wrede ja Svea õuekohtu assessor  Karl Heinrich Wrede said 1653 Rootsi kuningas Karl IX-ndalt  vabahärra tiitli ning kanti 1654  Rootsi rüütelkonda vabahärrasuguvõsana Wrede af Elimä nr 44 all. Suguvõsa on kantud Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 135 all 1746. aastal.

## Suguvõsa liikmeid
* Vabahärra Caspar Wrede  (surn. 1667),  Turu lääni maaisand,  Rootsi sõjaväelane (kaptenleitnant), Eesti Preedi mõisat ja Liivimaal Wredenhofi (Briede) mõisnik ning Soome alal Peipäla mõisnik. on maetud koos naise, Sofia (sünd. Taube af Karlö) Tallinna toomkirikusse.
* Vabahärra,  Karl Heinrich Wrede (1606 Haapsalu – 1654), Rootsi sõjaväelane Kolmekümneaastases sõjas, mõisaomanik Rootsis ja Soomes Elimäki (rootsi k. Elimä) kihelkonnas, Svea õukohtu assessor, ametissenimetatud maapealik Åbo läänis, Rootsi ja järgnevalt Soome suguvõsaliin 
* Krahv Fabian Wrede (1641–1712), Rootsi maamarssal, Reduktsioonikomisjoni president, Preedi mõisnik, tõsteti 1687 krahviseisusesse ning kanti Rootsi rüütelkonda krahvisuguvõsana nr 27 all (meesjärglasteta).
* Krahv Fabian Wrede (1760–1824), Rootsi sõjamarssal, tõsteti krahviseisusesse Rootsis 1809. aastal ilma introdutseerimata Rootsi aadlisuguvõsade loendisse.
* Gustav Reinhold Wrede (1725–1792) oli haagikohtunik, Preedi, Rõhu ja Kapu mõisnik.
* ''Gustav'' Heinrich von Wrede (1771–1846), Venemaa keisririigi sõjaväelane (major),  Eestimaa maanõunik, Preedi, Rõhu ja Mõisamaa mõisnik
## Mõisavaldused
Wrede suguvõsa liikmetele kuulusid ms. Eestimaal: Preedi, Rõhu, Kapu mõis, Ageri ja Ervita mõisad, Liivimaal: Wredenhofi (Briede) mõis ning Anjala ja Tavastby mõisad Soomes ja Rootsis.

## Vaata ka
*Eesti kirikuajaloost, sama perenimega Eesti vaimulikud - Heinrich Wrede (1661–1705), Heinrich Christopher Wrede (1691–1764)
## Viited

## Välislingid

* Stackelberg, Otto Magnus von, Wrede, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft. 2, Görlitz: Verl. für Sippenforschung und Wappenkunde Starke 1930, seite 221-226
*Essen, Nicolai von:  Wrede, Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft, Reprint der Ausg. Tartu 1935, Hannover-Döhren, 1971, seite 638-639
*Wrede af Elimä nr 44, www.adelsvapen.com
*Wrede nr 27, www.adelsvapen.com
*Gabriel Anrep, Wrede af Elimä nr 44;  Wrede nr 27, SVENSKA ADELNS ÄTTAR-TAFLOR UTGIFNA AF GABRIEL ANREP., Afdelning 4. Skytte af Duderhoff - Östner, jemte tillägg, rättelser och slutord, STOCKHOLM, 1864. P. A. NORSTEDT & SÖNER, Kongl. Boktryckare, s. 653-660
Wulfsdorff

**Wulf(f)sdorff** (varasema nimega *Wolff*) oli aadlisuguvõsa. 

1583 sai suguvõsa esindaja Erhard Saksa-Rooma riigi keisrilt Rudolf II õiguse kasutada nime von **Wulffsdorff**. Suguvõsa hilisem esindaja leitnant Johann Friedrich abiellus 1748 Purila mõisniku tütre Anna von Taubega. Nende poeg oli Johann Ebert, kes omas Pölli, Nissi ja Sääla mõisat. 

Suguvõsa kanti 1824 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

## Viited
Die

**Die** [di:] on linn Prantsusmaal Drôme'i departemangus. See on samanimelise ringkonna ja Diois' kantoni keskuseks.

Tema territoorium kuulub Vercorsi regionaalsesse loodusparki. Valdade liitu Pays diois kuulub neli kantonit ja 52 valda.

Linn asub Drôme'i jõe kallastel. Linnas asub 11. sajandist pärit Notre-Dame'i katedraal. See on riiklik muinsuskaitse objekt.

Linnas asub ka raudteejaam. Raudtee ühendab linna regulaarsete liinidega Livroni, Aspres-sur-Buëchi, Valence'i, Pariisi ja Briançoniga.

Linna territoorium asub 367–1841 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapea on Gilbert Tremolet.

## Seos Eestiga
Dies 19.–28. septembrini 2015 peetud festivalil "Ida-Lääs" (*est – ouest*) oli aukülaline Eesti.

## Sõpruslinnad
*  Wirksworth, Suurbritannia
*  Varallo Sesia, Itaalia
*  Frankenau, Saksamaa
*  Kiskunfélegyháza, Ungari
*  Dhouge, Senegal


Die_05.jpg|Raudteejaam
Die_08_2006_087.jpg|Katedraal
Glandasse 02.JPG


## Viited

## Välislingid
* Linna koduleht (*prantsuse keeles*)
* Linna ajaloo- ja arheoloogiamuuseumi koduleht (*prantsuse keeles*)
* Linna turismiinfo (*inglise keeles*)
Spiraalgalaktika

**Spiraalgalaktika** on üks tüüp galaktikaid.

See koosneb kettast, mis omakorda koosneb tähtedest, gaasist ja tolmust.

## Struktuur

*Lame pöörlev  ketas, koosneb tähtedest ja tähtedevahelisest ainest
*Galaktika kese
*Peaaegu kerakujuline tähepilv, sisaldab palju kerasparvi
*Ülimassiivne must auk
*Peaaegu kerakujuline tumeaine pilv

### Harud

Spiraalgalaktikast kaugemale ulatuvaid, tähtedest koosnevaid osasid nimetadakse harudeks. Harud on peenikesed ja pikad ja meenutavad spiraali, seega annavad spiraalgalaktikale nime. Näiteks meie Päikesesüsteem asub Orioni harus.
### Kese

Spiraalgalaktika kese on tihedasti üksteise lähedal asuvate tähtede grupp. Keskme keskpunktis asub ülimassiivne must auk.

## Linnutee

Meie galaktika, Linnutee on ka spiraalgalaktika.
Șimleu Silvaniei

**Șimleu Silvaniei** on linn Rumeenias Sălaji maakonnas.

## Ajalugu
Esimesed kirjalikud teated kohast on 1258. aastast (*Wathasomlyowa*). 

1918. aastal vallutasid linna Rumeenia väed, 1920. aastal läks linn Ungari alt Rumeenia koosseisu. Linn oli aastatel 1940–1944 uuesti Ungari koosseisus, kuid alates 1946. aastast kuulub ametlikult Rumeeniale.

## Rahvuslik koosseis
1910. aastal oli linna 7886 elanikust 77,48% ungarlasi.

2011. aastal oli elanike arv 14 436, neist 60,47% olid rumeenlased, 20,78% ungarlased ja 8,94% mustlased.

## Vaatamisväärsused
### Linnus

### Sünagoog
1876. aastal püstitatud sünagoogis on praegu holokaustimuuseum.

## Välislingid
*Șimleu Silvaniei koduleht (rumeenia keeles)
Aminoatsüül-tRNA süntetaas

**Aminoatsüül-tRNA süntetaas** (**aaRS**) on ensüüm, mille ülesandeks on katalüüsida estersideme moodustumist aminohappe ja sellele vastava tRNA vahel. Sellisena vastutavad need ensüümid tRNA-d laadimise eest ja on hädavajalikud kõigis valgusünteesi läbiviivates rakkudes.

Üldjoontes vastab igale aminohappele oma spetsiifiline aaRS ligaas, kuigi mõnest organismist on leitud ka mitu erinevat samale aminohappele vastavat aaRS-i. Lisaks tuntakse veel nelja eraldiseisvat aaRS-i: ND-GluRS, ND-AspRS, PylRS ja SepRS.

Aminoatsüül-tRNA süntetaasid jaotuvad katalüütilise domeeni ehituse ja konsensusjärjestuste alusel kahte klassi, millest mõlemal on kolm alamklassi. Klass I ensüümidel sisaldab katalüütiline sait Rossmanni volti ja klass II ensüümidel α-heeliksitega ühendatud antiparalleelset β-kihti. Mõlemat tüüpi süntetaasid seovad tRNA molekule erinevalt.

Lisaks osalemise valgusünteesil on aaRS-id kasutusel ka mitme bioloogilise protsessi läbiviimisel. Näiteks imetajate TyrRS-il on kaks lisamotiivi, mis talitlevad vabanedes tsütokiinidena.

## Vaata ka
* Aminoatsüleerimine
Łyskava

**Łyskava** (valgevene keeles *Лыскава*, transkribeerituna **Lõskava**, *[[taraškievica]]s* kasutusel ka nimekuju *Лыскаў* (**Łyskaŭ**, transkribeerituna Lõskav), poola keeles *Łysków*) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis, Zielanievičy külanõukogu halduskeskus.

Asulas elas 2009. aasta seisuga 357 elanikku.

Asulas on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Tegutseb metsamajand.

Vaatamisväärsuseks on Łyskava lossi varemed (XV sajand), Łyskava klooster  XVIII sajandist, katoliku kirik XVII sajandist ja õigeusu kirik aastast 1933. Łyskavasse on maetud Franciszek Karpiński.

## Ajalugu

Łyskavat on esimest korda mainitud aastal 1504. Aastal 1527 lasi Viciebski vojevood Maciej Kłoczko sinna ehitada katoliku kiriku. Pärast tema surma andis ta naine asula Bona Sforzale. XVI sajandil asus seal Leedu suurvürstide lauamõis; sinna rajati ka loss. Asula ise kuulus Navahrudaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda.

Aastal 1690 läks asula Bychowiecide suguvõsa valdusse. Aastal 1751 lubas toonane omanik J. Bychowiec Łyskavasse asuda Congregatio Missionise mungaordul; sinna rajati klooster ja kirik. Kloostri juures olid haigemaja, kool ja raamatukogu.

Aastast 1795 läks alev kolmandal Poola jagamisel Venemaa koosseisu. Łyskava oli valla keskuseks Grodno kubermangu Navahrudaki maakonnas. Aastal 1897 oli seal 868 elanikku. Alevis oli lisaks kirikutele veel sünagoog, seal oli kaks veskit, 4 kõrtsi ja 21 poodi. Alevis peeti kolm korda aastas laata. 

Pärast Esimest maailmasõda hakkas alev kuuluma Poola koosseisu, asudes Białystoki vojevoodkonnas ja Vaŭkavyski maakonnas. Aastal 1921 oli seal 899 elanikku. Aastal 1939 liideti asula Nõukogude Liiduga, kus see kaotas alevi staatuse. Aastal 1940 oli Łyskavas 1250 elanikku. Teise maailmasõja ajal aastal 1944 tapsid Saksa okupatsiooniväed 535 küla elanikku ja põletasid maha 90 maja.

## Tuntud elanikke
* Jewno Azef - esseer, ohranka agent.
* Alaksandr Mikałaj Harain - Valgevene vaimulik
* Franciszek Karpiński - Poola luuletaja

## Viited

## Välislingid

* Łyskava
Mustla kivikalme

**Mustla kivikalme** on muistne kivikalme Järvamaal Mustla külas Tallinna–Tartu maantee 63. kilomeetril.

Kalme on väliskujult ovaalne ja selle pikkus on 42, laius keskelt 13 ja kõrgus 0,5–0,6 meetrit.

1960. aastal kalmet kaevati ning sealt leiti nooremast rauaajast pärinev käevõru, ripats ja savinõude kilde.

## Viited

## Välislingid
*
*
Mäla kivikalme

**Mäla kivikalme(d)** (ka **Ussimätta kivikalme(d)**) on muistne kivikalme Saare maakonnas Muhu vallas Mäla külas. Kivikalme on arvele võetud kultuurimälestisena.

Kivikalme koos lähedal asuvate muistsete põllujäänustega on dateeritud meie ajaarvamisse algusse. Kalmet uuriti 1984–1985 Vello Lõugase juhendamisel. Uurimisel leiti, et kalme oli rajamise ajal tüübilt kivikirstkalme. Hilisem kalme järk on tarandkalme.

## Viited

## Välislingid
*
* 
* "GALERII ⟩ Arheoloogid kutsuvad Mäla kaevamisi kaema" Saarte Hääl, 24. juuli 2025
Nava kalme

**Nava kalme** on muistne kalme Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Nava külas.

Kalmeid uuriti 1945-1946 Harri Moora eestvõttel. Kalme läbimõõt on 14,5–16,0&nbsp;m ja kõrgus 1 m. Kalmed on seal kahes kihis: vanemas ehk alumises osas avastati kivikirstkalme. Kivikirstkalme dateeriti 1.–2. sajandisse.
 	
## Viited

## Välislingid
*
*
Kirikumägi

**Kirikumägi** on kõrgendik (mägi), mille peal asub või asus kirik. 

**Kirikumägi** on ka mitme Eesti kõrgendiku nimi:
*Kirikumägi ehk Nurmsi kivikalme, Järva maakonnas Paide vallas
Fraktsioon

**Fraktsioon** võib tähendada mitut asja.

***[[Fraktsioon (parlamendis)|Fraktsioon]]** ehk **parlamendifraktsioon** on samasse parteisse kuuluv saadikurühm parlamendis.
**Riigikogu fraktsioon
***[[Fraktsioon (parteis)|Fraktsioon]]** on erimeelne rühmitis parteis.
***[[Fraktsioon (institutsioon)|Fraktsioon]]** on rühmitis institutsioonis.
***[[Fraktsioon (keemia)|Fraktsioon]]** on keemias fraktsioneerimisel saadav lähedaste füüsikaliste omadustega ainete kogum.
***[[Fraktsioon (osakeste kogum)|Fraktsioon]]** on lähedase suuruse või tihedusega osakeste kogum, näiteks liiva/killustiku puhul või toiduainetes.
**Fraktsioon (geoloogia)
Nurmsi kivikalme

**Nurmsi kivikalme** (ka *Nurmsi tarandkalme, (Nurmsi) Kirikumägi*) on tarandkalme Järva maakonnas Paide linnas Nurmsi külas; see on üks Kesk-Eesti suuremaid tarandkalmeid. Kalme on arvele võetud kultuurimälestisena.

Kalme on täielikult läbi kaevatud. 1905. ja 1907. aastal kaevati kalmet Järvamaa Muinasasjade Alalhoidmise Seltsi eestvõttel, 1921–1923 Aarne Michael Tallgreni ja Harri Moora eestvõttel ning 1934–1935 Artur Vassari eestvõttel.

Kalme kogupikkus on 51 m ja see koosneb 12 tarandist. Kalmest leitud enamik leide on dateeritud 2.–5. (6.) sajandisse.

## Viited

## Välislingid
*
*
Pada kivikalme

**Pada kivikalme** on muistne kivikalme (tarandkalme) Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.

Kalmet uuris aastatel 1928–1929 Marta Schiedehelm. Kalme on lääne-idasuunaline ja piklik (mõõtmed 37 × 9&nbsp;m), kõrgus 10–20&nbsp;cm. Kalmet kasutati 2.–4. sajandini. 2. sajandist pärinevad matused on enamasti põletamata ja 3.–4. sajandist matused põletatud.

Kalme on kultuurimälestis. Selle ümbruses leidub veel mitu kaitsealust kivikalmet, lähim neist 170&nbsp;m kirdes.

## Viited

## Välislingid
*
*
Pada kalmistu

**Pada kalmistu** on endine kalmistu Lääne-Virumaal Pada külas. Kalmistu asub Pada linnamäest vahetult idas.

Kalmistu oli kasutusel 12.–13. sajandini. See rajati varasema asulakoha alale.

Aastatel 1987–1989 kaevati läbi umbes veerand kalmistu oletatavast ulatusest ja leiti 172 luustiku. Hauad on 30–70 cm sügavused ja peamiselt ida-läänesuunalised. Enamik haudu sisaldas rikkalikult panuseid.

## Vaata ka
* Pada kivikalme

## Viited

## Välislingid
*
Paiküla kivikalmed

**Paiküla kivikalmed** on muistsed kivikalmed Saare maakonnas Saaremaa vallas Paikülas.

Kalmeid on aja jooksul mitu korda lõhutud. Kalmetest on leitud põletus- ja laibamatuseid. Kalmetest on leitud ka 11. ja 12. sajandist pärinevaid esemeid: sõrmuseid, käevõrusid, Bütsantsi münt, relvasid), samuti omapärane sõlg, mis arvatavasti pärineb I aastatuhande II veerandist Dnepri aladelt.

## Viited

## Välislingid
*
Paju kivikalmed

**Paju kivikalmed** (ka **Paju kalmeväli**) on muistsed kivikalmed Saare maakonnas Saaremaa vallas Virita külas.

Kivikalmed jäävad endisaegse Paju mõisa alale. Varasemas kirjanduses on kalmeväli jagatud mitmeks osaks: **Uuerehe põld**, **Leetu põllud** ja mitmed üksikkalmed. 

Kivikalmeid lõhuti tugevasti 19. sajandil ja hiljem hävis enamik kohaliku sovhoosi tegevusel.  	

Kalme rajati kiviaja asulakoha (Pajumõisa asulakoht) peale keskmisel rauaajal (täpsemalt 5.-6. sajandi I poolel).

## Viited

## Välislingid
*
Pidula kivikalmed

**Pidula kivikalmed** on muistsed kivikalmed Saare maakonnas Saaremaa vallas Pidula külas.

Pidula piirkond oli I aastatuhande lõpul eKr üks olulisemaid Loode-Saaremaa asustuskeskusi. Sealt on leitud mitukümmend kivikalmet, mida dateeritakse varasesse ja vanemasse ehk rooma rauaaega. Kalmetüübilt on seal mitmeid kivikirstkalmeid.

## Viited

## Välislingid
*
Bernd Leno

**Bernd Leno** (sündinud 4. märtsil 1992 Bietigheim-Bissingenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Inglismaa kõrgliiga klubis Fulham ja Saksamaa jalgpallikoondises.

Ta suundus 2018. aastal Leverkuseni Bayerist Arsenali 22 miljoni euro eest. Arsenalis mängis Leno neli hooaega, neist kolmel esimesel hooajal oli ta Arsenali esiväravavaht.

2022. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Fulhamiga.

## Koondisekarjäär
2009. aastal tuli Leno Saksamaa noortekoondisega Euroopa U17 meistriks.

Debüüdi Saksamaa rahvuskoondises tegi ta 29. mail 2017 sõprusmängus Slovakkia vastu.

Leno kuulus Saksamaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste esimeses alagrupimängus 19. juunil Austraaliaga kuulus ta algkoosseisu.

## Saavutused
;Arsenal
*FA Community Shield: 2020
*UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2018–19

## Viited

## Välislingid
Palasi kalmistu

**Palasi kalmistu** on muistne kääbaskalmistu Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Palasi.

Kääpaid uuriti 1958 ja 1985.

Kalmistust on säilinud 26 kääbast. Kääbaste läbimõõt on 2–4&nbsp;m ja kõrgus 0,3-0,8 m. Kääbastesse on maetud inimesed põletamata. Hauapanustena on leitud ehteid ja muid riietuse juurde kuuluvaid esemeid, mida dateeritakse 12. sajandi lõppu kuni 14. sajandisse. Kalmistusse maetuid seostatakse Kirde-Eestis elanud muistsete vadjalastega.

## Viited

## Välislingid
*
*
Mia Couto

**Mia Couto** (kodanikunimega **António Emílio Leite Couto**; sündinud 5. juulil 1955 Beiras) on portugali keeles kirjutav valge nahavärviga Mosambiigi meeskirjanik.

Ta sündis 1950. aastate alguses Mosambiiki saabunud Portugali emigrantide peres. 1969. aastal ilmusid tema esimesed luuletused kodulinna ajakirjandusväljaannetes. 1971. aastal asus ta elama Lourenço Marquesi (praegu Maputo) ja õppima Eduardo Mondlane ülikooli arstiteaduskonda.

## Tunnustus
* 2013 Camõesi auhind
Messier 51

**Messier 51** ehk **Veekeerise galaktika** (tuntud ka kui **Messier 51a**, **M51a** ja **NGC 5194**) on spiraalgalaktika Jahipenide tähtkujus. See oli esimene galaktika, mis klassifitseeriti spiraalgalaktikaks. 

M51 on tuntumaid galaktikaid põhjapoolkeral. See on oletatavalt 23 miljoni valgusaasta kaugusel Linnutee galaktikast. M51 ja selle kaaslast NGC 5195-t on võimalik näha selgetel öödel isegi binokliga.

## Avastamine
Veekeerise galaktika avastas 13. oktoobril 1773 Charles Messier, kes andis sellele oma kataloogis numbri M51. Selle kaasgalaktika M51b avastas 1783. aastal Pierre Méchain. M51 spiraalset struktuuri märkas aga alles 1845. aastal lord William Parsons 180 cm teleskoobiga.

## Kaaslane
M51 kaaslane NGC 5195 (tuntud ka kui M51b) on kääbusgalaktika, mis tõmbub M51 poole. Nad on üks tuntumaid galaktikapaare.

## Viited

__INDEKSIGA__
Poanse tarandkalmed

**Poanse tarandkalmed** (ka **Poanse kalmistu**) on kaks muitset tarandkalmet Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Poanse külas.

Kalmed on pärit I aastatuhande II poolest eKr.

## Kalmete kirjeldus

Kalmed asetsevad ida-läänesuunalise seljandiku Litoriinamere rannavalli lael. Esimese kalme, risti üle seljandiku ehitatud kalme pikkus oli põhja-lõuna suunas 16&nbsp;m, laius 10&nbsp;m, kõrgus seljandiku pinnaga võrreldes umbes 0,3&nbsp;m. Teine, peamiselt kahest tarandist koosnev kalme asub esimesest 6&nbsp;m ida pool. Tema pikkus oli enne kaevamisi põhja-lõuna suunas 8&nbsp;m ja laius ulatus 6 meetrini. Jonathan Kalmani luudeuuringute käigus tuvastati esimeses kalmes 44 surnu, teises aga 34 surnu luid.

## Viited

## Välislingid
*
Kaley Cuoco

**Kaley Christine Cuoco** (sündinud 30. novembril 1985) on USA näitleja. Tema tuntumad rollid on olnud Bridget Hennessy ABC sarjas "8 Simple Rules"("8 lihtsat reeglit minu teismelise tütrega kohtamiseks", 2002–2005), Billie Jenkins sarja "Charmed" ("Võluvägi", 2005–2006) viimasel hooajal ja Penny CBS-i komöödiasarjas "The Big Bang Theory" ("Suure Paugu teooria", 2007–2019). 2014. aasta oktoobris sai ta oma tähe Hollywoodi kuulsuste alleele.

Aastail 2013–2015 oli ta abielus Bahama päritolu USA tennisisti Ryan Sweetingiga.

## Välislingid
Ungariit

**Ungariit** on vulkaaniline kivim. 

Ungariit on kohalik nimetus suure küünekivi sisaldusega andesiidile, mille võttis aastal 1877 kasutusele Heinrich Otto Lang. 

Kivim on nimetuse saanud Ungari järgi.

## Viited
Denis Noble

**Denis Noble** (sündinud 16. novembril 1936) on inglise bioloog, füsioloog ja evolutsioonibioloog.

Ta on üks süsteemibioloogia rajajaid. Ta on põhjalikult uurinud südame töö mehhanisme. Ta on neodarvinismi kriitik.

## Tunnustus
*1979 – valitiLondoni Kuningliku Seltsi liikmeks.

## Teosed
*Noble, Denis 2006. *[[Elu muusika|The Music of Life]]: Biology Beyond the Genes*. Oxford: Oxford University Press.
*Noble, Denis 2016. *Dance to the Tune of Life: Biological Relativity.* Cambridge University Press.

### Eesti keeles
*Noble, Denis 2016. *[[Elu muusika]]: Bioloogia teispool geene*. Tõlkinud Lauri Laanisto, järelsõna Kalevi Kull. (Roheline Raamat.) Tallinn: Varrak.

## Kirjandus
*Laanisto, Lauri 2013. Süsteemibioloogia kümme alusprintsiipi. *[[Schola Biotheoretica]]* 39: 13–18.

## Välislingid
*Loeng 2016
*Denis Noble'i ja avalik debatt Richard Dawkinsiga
Šastaliit

**Šastaliit** on vulkaaniline kivim. Šastaliidiks nimetatakse klaasjat andesiiti, mis on moondeprotsessist täielikult mõjutamata.

Šastaliiti defineeriti esimest korda 1891. aastal ja see sai nimetuse Shasta vulkaani järgi USA California osariigis. Šastaliidi nimetas Wadsworth, eristamaks kivimit sarnase koostisega, ent moonde läbi teinud vaiselbergiidist.

## Viited
Madis Ligema

**Madis Ligema** (sündinud 13. augustil 1986) on eesti filmirežissöör. 

Ta lõpetas 2009. aastal Tartu Ülikooli semiootika ja kultuuriteooria erialal.  

Ta on dokumentaalfilmide "Kuidas ehitada kosmoselaeva?" ja "Kümnest kümneni" režissöör.
Marslane (film)

**"Marslane"** on režissöör Ridley Scotti 2015. aastal linastunud ulmefilm, kus peaosa mängib Matt Damon. Film põhineb kirjanik Andy Weiri samanimelisel romaanil.

Film oli nomineeritud seitsmele Oscarile ja see võitis ühe Kuldgloobuse.

## Sisu

Marsi missiooni käigus satub ekspeditsioon Ares III tugeva tormi kätte ja on sunnitud kiiresti evakueeruma, kuid kaootilise evakuatsiooni käigus jääb tormis kadunuks astronaut Mark Watney. Meeskonnaliikmed ja NASA usuvad, et Watney hukkus, ning Watney kaaslased lahkuvad ilma temata, kuid selgub, et Watney on ellu jäänud ja varsti märkab seda ka NASA, kelle esindajad asuvad Watney ellujäämisuudise saabudes kiiresti otsima võimalust „marslane“ planeedilt ära tuua. Samal ajal saab Ares III meeskond teada, et üks meeskonnaliige on Marsile maha jäänud, ning asub plaanima hulljulget ja ohtlikku päästemissiooni.

## Osatäitjad

* Matt Damon – Mark Watney
* Jessica Chastain – Melissa Lewis
* Kristen Wiig – Annie Montrose
* Jeff Daniels – Teddy Sanders
* Michael Peña – Rick Martinez
* Kate Mara – Beth Johanssen
* Sean Bean – Mitch Henderson
* Sebastian Stan – Chris Beck
* Aksel Hennie – Alex Vogel
* Chiwetel Ejiofor – Vincent Kapoor
* Donald Glover – Rich Purnell
* Benedict Wong – Bruce Ng
* Mackenzie Davis – Mindy Park
* Naomi Scott – Ryoko
* Lili Bordán – Blair
Kosmosesüstik Endeavour

**Kosmosesüstik Endeavour** (tähisega **OV-105**) oli kuues ja ehitusjärjekorras viimane NASA kosmosesüstik.

Endeavour ehitati 1991. aastal asenduseks Challengerile, mis plahvatas 1986. aastal 73 sekundit pärast starti. Endeavour jõudis esimest korda kosmosesse missiooni STS-49 raames 1992. aasta mais ja selle viimaseks missiooniks jäi STS-134 2011. aasta mais. STS-134 oli planeeritud Space Shuttle'i programmi viimaseks lennuks, aga STS-135 toimumisega, sooritas programmi viimase lennu kosmosesüstik Atlantis.

Kosmosesüstiku järgi on nimetatud SpaceXi kosmoselaev Endeavour.

## Nimi

Kosmosesüstik Endeavour sai nime Briti laeva HMS Endeavouri järgi, mis oli maadeavastaja James Cooki laev. See on ka põhjus, miks laeva nimi kirjutatakse britipäraselt, mitte ameerikapäraselt ("*Endeavor*"). Endeavouri meeskonnaruumis oli ka tükk puitu Cooki laevast. Nimi oli ka austusavaldus Endeavourile, Apollo 15 juhtimismoodulile, mis nimetati samuti Cooki laeva järgi.

Endeavourile valiti nimi riiklikul konkursil, millele said osaleda põhi- ja keskkooli õpilased. Võistlusel osalemiseks pidi kirjutama ka essee nimest ja miks sobib väljapakutud nimi NASA kosmosesüstikule. Endeavour oli populaarseim nimi, mida pakkus kolmandik osariigi tasemel võitjatest.

## Teenistus

Endeavour teenindas 19 teenistusaasta jooksul 25 missiooni ja temaga lendas kokku 154 astronauti. Süstiku tähtsaimateks missioonideks jäid ISSi ehituse abistamine.

Teenistusaja jooksul tiirles Endeavour 4671 korda ümber Maa ja läbis 197 761 262&nbsp;km.

Missioonil STS-118 oli üheks meeskonnaliikmeks astronaut Barbara Morgan, kes oli 1986. aastal osalenud projektis Õpetaja kosmoses. Morgan sai projekti võitja Christa McAuliffe asendajaks ja pidi kosmosesse minema juhul, kui McAuliffe oleks mingil põhjusel missioonilt eemaldatud. McAuliffe hukkus Challengeri katastroofis. Morgan oli missioonil STS-118 NASA missiooni spetsialistina ja kosmoses koolitunde ei andnud.

## NASA tänuavaldus ja missiooni embleemid

## Viited
Tolmutoru

**Tolmutoru** on elava taime isaspoole lühiealine osa.  

Haploidset tolmutoru rakku, mis kannab kaht liikumatut spermiumi, peetakse õistaimede ainsaks migreeruvaks rakutüübiks (Sanders ja Lord, 1989). 

Taime sugulise paljunemise käigus liiguvad tolmutorude rakud läbi emaspoole paljunemisvõimeliste kudede ja edastavad kaks spermi lootekotti, kus viljastatakse munarakk. Ühest spermirakust saab munarakk ja formeerub sügoot ning teisest tekib endosperm, mis on seemnes areneva loote toitekude (Lord ja Russell, 2002).

Tolmutoru indikeerib polaarset kasvu tipus, mis võimaldab tolmutoru rakul migreeruda läbi *transmitting tract*'i (TT) täpselt *ovule*'i suunas (Lord, 2000; Yang ja Fu, 2007). Tolmutoru kasvab tunduvalt kiiremini emakas kui idandamiseks spetsiaalselt valmistatud toitekeskkonnas. 

Emaka ja tolmutoru interaktsioonid ei ole päris selged. Arvatakse, et emakakoed varustavad tolmutoru arenguks ja kasvuks vajalike ainetega. Mitmes uuringus on leitud biokeemilisi ja geneetilisi tõendeid selle kohta, et tolmutoru tipu kasvus on kriitiline roll väikestel tolmuteradel või emakakudedel (Chae jt, 2007, 2009) ja nende keemilisel juhendamisel.

Tolmuterade füüsilisele kokkupuutele emakasuudmega järgneb nende niisutamine ja tolmutoru moodustumine. 

Tolmutoru suudab rakuvälises ruumis läbi *transmitting tract*'i kasvada tänu rakuseina modifitseerivatele omadustele. Tolmutoru sisenemist *micropyle*'isse (*ovule*) juhib emasgametofüüt (Shimizu ja Okada, 2000; Palanivelu ja Preuss, 2006).

Generatiivne rakk annab mitoosi teel jagunedes kaks spermiumi (isasgameeti). 

Tolmutoru esmavaatlejaks (1824, 1830) peetakse itaalia teadlast Giovanni Battista Amicit (1786–1863).

## Viited
Challenger

**Kosmosesüstik Challenger** (tähisega **OV-099**, algselt **STA-099**) oli üks NASA kosmosesüstikutest ja oli süstikute ehitusjärjekorras teine. Challenger startis oma esimesele missioonile (STS-6) 1983. aasta aprillis. Süstik jõudis enne hävimist sooritada üheksa missiooni ja on vähima arvu missioone teenindanud süstik.

Challenger oli esimene kahest süstikust, mille NASA kaotas. Süstik hävis 28. jaanuaril 1986 kui 73 sekundit pärast starti plahvatas Challengeri parempoolse tahkekütuskiirendi tihendi purunemise tõttu kosmosesüstiku välispaak.

1991. aastal ehitas NASA Challengeri asenduseks kosmosesüstiku Endeavour.

## Ajalugu

Kosmosesüstik Challenger nimetati Apollo 17 kuumooduli ja HMS Challengeri järgi, mis oli aastatel 1872 kuni 1876 mereuuringuid teinud Briti korvett.

### Ehitus

Kuna kosmosesüstikuid ei plaanitud ehitada suures koguses, otsustati ehitada Struktuuri Katsetamise Artikkel 099 (*Structural Test Article*, STA-099), mille saaks hiljem süstikuks ümber ehitada. STA-099 ehituslepingu sai 26. juulil 1972 endale Rockwell. Pärast selle valmimist kasutas seda Lockheed, mis testis seda 11 kuu vältel vibratsioonitestides, et stimuleerida starti ja maandumist.

NASA plaanis algselt kosmosesüstik Enterprise´i ehitada ümber kosmoselendudeks, aga selgus et see plaan on liiga kallis ja keeruline. Kuna STA-099 kere polnud testimistel kahjustada saanud, otsustas NASA STA-099 ehitada ümber kosmosesüstikuks Challenger. Ehitus algas meeskonnaruumi ehitusega jaanuaris 1979, sest ülejäänud keret kasutas endiselt Lockheed. Challenger valmis oktoobris 1981.

Challenger oli esimene kosmosesüstik, millel oli laskumisefaasis kasutusel HUD ja mille mootorid arendasid stardil võimsust 104%.

### Teenistus

Varsti pärast esimest starti 1983. aasta aprillis, sai Challengerist NASA kosmosesüstikute tööloom, lennates Columbiast tunduvalt rohkem. Aastatel 1983 ja 1984 lendas Challenger 85% kosmosesüstikute missioonidest ning isegi pärast Discovery ja Atlantise lendude algust lendas Challenger kolm missiooni aastas.

Challengeriga käis kosmoses USA esimene naisastronaut Sally Ride ja esimene afroaameeriklane, hollandlane ja kanadalane. Samuti sooritas süstik esimese öise stardi ja maandumise. Challenger hävis 1986. aastal, kui oli startimas oma kümnendale missioonile.

Challenger oli ainus süstik, millele ei paigaldatud MEDS kokpitti ja pidurduslangevarju.

### Pärast katastroofi

Ookean uhub aeg-ajalt tänaseni kaldale Challengeri rususid. Kui mõni Challengeri jupp rannalt leitakse, siis NASA korjab selle ära ja ladustab teiste rusude juurde.

## NASA tänuavaldus ja teenindatud missioonide embleemid





## Vaata ka
* Challengeri katastroof

## Viited
Liiva-Putla tarandkalme

**Liiva-Putla tarandkalme** ehk **Putla tarandkalme** on muistne tarandkalme Saare maakonnas Saaremaa vallas Liiva-Putla külas.

Kalmet uuriti 1963 Aita Kustini juhendamisel. Kalme rajati 1. sajandil ja matmispaigana kasutati seda mitusada aastat. Kalmest leiti muu hulgas ka üle 3000 savinõukillu, pronksist ja rauast karjasekeppnõelu, nuge. 

## Viited

## Välislingid
*
*
Raatvere maa-alune kalmistu

**Raatvere maa-alune kalmistu** (ka *Kalmemägi*) on muinaskalmistu Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Raatvere külas, Raatvere asulakohast 300 m kagu pool.

Kalmistu oli kasutuses 11.–12. sajandini. 

Kalmeid uuriti 1981–1983 päästekaevamistel Ain Lavi juhendamisel. Kalme matustest on eriti tähelepanuväärne sepa matus (nr 15), mis on üks rohkeimate hauapanustega matuseid Eesti alal.

Kalmistu piiresse jääb ka muinsuskaitsealune rauasulatuskoht.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Vaiselbergiit

**Vaiselbergiit** on endine vulkaanilise kivimi tüüp. Vaiselbergiidiks nimetati algselt suure augiidi ja plagioklassi sisaldusega andesiiti, mis võis olla moondeprotsessist mõjutatud.. Kivimi nimetas nii Karl Heinrich Rosenbusch aastal 1887.

Vaiselbergiidi definitsiooni muudeti aastal 1891, mil Wadsworth hakkas sellest eristama moondeprotsessist mõjutamata šastaliiti. Vaiselbergiiti defineeriti seejärel kui klaasjat andesiiti, mis on moondeprotsessist osaliselt mõjutatud.

Veel hiljem hakati vaiselbergiiti pidama doleriidiks, millel on augiitse andesiidiga ühine vaid struktuur. Avastati, et kivim sisaldab lisaks suurematele augiidikristallidele ka labradori. Kivim on nimetuse saanud Weiselbergi mäe järgi St. Wendeli linna lähedal Saarimaal.

## Vaata ka
*Šastaliit

## Viited