open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mārtiņš Prīmanis

**Mārtiņš Prīmanis** (24. jaanuar 1878 Carnikava – 11. detsember 1950 Ratingen) oli Läti keemik ja teadlane. 

Ta oli talunik Jēkabs Prīmanise ja tema abikaasa Ieva poeg.

Ta õppis aastatel 1890–1897 Riia Peeter I reaalkoolis.

Aastatel 1897–1908 õppis ta Riia Polütehnilises Instituudis algul kaubandust, kuid lõpetas kooli keemikuna. Ta oli korporatsiooni Talavija liige.

Ta oli Dr. chem. tehn., Läti Ülikooli keemiaprofessor, keemiateaduskonna dekaan ja Läti Ülikooli rektor.

Hiljem oli ta Ostlandi hariduse ja kultuuri peadirektor.
Piimahapendamise kauss

**Piimahapendamise kauss** on laia suuga klaasist kauss, milles hapendati piima. Neid toodeti Eestis 18.–20. sajandil.

## Piimahapendamise kausi kirjeldus
Piimahapendamise kausid on enamasti valmistatud võsaklaasist ehk metsaklaasist, millest tuleneb ka kausside rohekas värvus. Klaas on sobilik materjal hapendamiseks, sest see pole poorne ega reageeri muul moel toiduainetega.

Piimahapendamise kaussidel on väljapoole laienev suu, et kausis oleva piima kokkupuuteala õhuga oleks võimalikult suur, sest see kiirendab hapnemisprotsessi. Kaussidel ei olnud ühtset suurust. Eesti Ajaloomuuseumis olevate piimahapendamise kausside läbimõõt on näiteks 20–60 cm ja kõrgus 12–14 cm.

## Eellugu
Piimahapendamise kausse hakati ilmselt tootma 17.–18. sajandil toidukultuuris toimunud muudatuste tulemusel. Eelkõige Prantsuse köögi eeskujul hakati valmistama mitmeid spetsiifilise otstarbega kööginõusid ja -tarbeid, kaasa arvatud piimahapendamise kausse. 

Vanim Eestist leitud piimahapendamise kausi servakatke on dateeritud 17. sajandisse ja see on leitud Pärnust Uus tn 5/7 krundilt. Pärnust on kokku leitud 13 kausikatket, Haapsalust aga mitte ühtegi, kuigi sellest ei saa järeldada, et seal kausse üldse ei kasutatud.

Varem on Eestis piimakausse valmistatud ka savist ja puidust. Keraamilised kausid võivad olla aga poorsed või reageerida muul moel piima hapnemisel. Puit imab vedelikke ning kaussi pole võimalik korralikult puhastada.

## Viited
Uppsala Ülikooli Liivimaa natsioon

**Liivimaa natsioon** (ladina keeles **Natio Livonica**, rootsi keeles Livländska nationen) oli liivimaalaste organisatsioon Uppsala Ülikoolis.

Natsiooni mainitakse esmakordselt 1663. aastal koos Gotlandi ja Saksa natsiooniga, neil oli ühine inspektor.

Inspektorid olid Daniel Lipstorpius (alates 1663) ja Christian Ravius (alates 1667).
Klaasipiip

**Klaasipiip** on 1,2-1,5 meetri pikkune metallist toru, mida kasutatakse klaasi puhumiseks.

## Klaasipiibu ehitus

### Klaasipiibu toru
Klaasipiip on paksude seintega karastatud või roostevabast terasest toru, mille ühes otsas on huulik, kust puhutakse õhku sisse ning teises otsas on roostevabast terasest kogumisots, kust õhk väljub ja kuhu kogutakse sulaklaasi mass. Klaasipiibu kogumisotsad on tavaliselt 10-50 mm diameetriga ning õhuava 6 mm diameetriga. Mida suurem on puhutav ese, seda jämedam on klaasipiip ja seda suurem on selle kogumisotsa diameeter.

Karastatud terasest torud ei paindu nii kergesti, aga need kuluvad kiiremini. Sellistest torudest võib pikemal kasutusel klaasi sisse sattuda metallitükke. Roostevabast terasest torusid on võimalik kasutada kauem ning üldjuhul neist puru ei eraldu. Samas võivad need painduda ja neid tuleb aeg-ajalt sirgendada.

### Klaasipiibu käepide
Klaasipiibule võib olla lisatud puidust, kummist või tekstiiliga armeeritud kummist aiavoolikust 20-30 cm pikkune käepide, mis asub huulikust 5-7 cm allpool. Selle diameeter varieerub. Käepide võib olla lisatud valmistamisel või hiljem kasutaja poolt. Libe ja peenike metalltoru on käepidemega käepärasem kasutada ning selle abil saab klaasipiibu ka hoidikusse riputada.

### Klaasipiibu huulik

Klaasipiibu huulik võib olla valmistatud ühes tükis piibu toruga või eraldi kas plastikust või antibakteriaalsete omadustega metallidest (nt hõbe). Huulik on ümar, huultele sobiva kujuga.

## Klaasi puhumine

Klaasist esemete ja anumate valmistamiseks puhutakse huulikust läbi klaasitoru õhk klaasipiibu kogumisotsa kogutud sulaklaasi massi sisse. Tekib õhuga täidetud klaasimull, mille töötlemisel saab valmistada nii õõnsad kui lamedaid esemeid.

## Vaata veel

* Naabliraud
* Švakiraud
* Võsaklaas
* Eesti Klaasikunstnike Ühendus

## Viited
Sofie Dokter

**Sofie Dokter** (sündinud 19. detsembril 2002 Groningenis) on Hollandi seitsmevõistleja.

Ta võitis 2021. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas seitsmevõistluses Saga Vannineni järel hõbemedali isikliku rekordiga 5878 punkti. 2023. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Espoos võitis ta Vannineni järel hõbemedali 6256 punktiga.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis Dokter viievõistluses Noor Vidtsi ja Saga Vannineni järel 4571 punktiga pronksmedali. 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas sai ta 6418 punktiga viienda koha. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis oli ta 6452 punktiga kuues.

2025. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Apeldoornis võitis Dokter isikliku rekordiga 4826 punkti taas Vannineni järel hõbemedali.

## Isiklikud rekordid

### Mitmevõistlus

*Seitsmevõistlus – 	6452 punkti, 9. august 2024,  Pariis
*Viievõistlus – 4826 punkti, 9. märts 2025,  Apeldoorn

### Üksikalad
;Väljas

;Sees

Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit

## Isiklikku

Oosterwegel on õppinud Wageningeni ülikoolis maastikuarhitektuuri.

## Viited

## Välislingid

*
Oliver Helander

**Oliver Helander** (sündinud 1. jaanuaril 1997) on Soome odaviskaja.

Ta sai 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is kaheksanda koha tulemusega 82.24.

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis sai Helander 83.38-ga seitsmenda koha.

2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas viskas ta finaalis 85.75 ja võitis Jakub Vadlejchi ja Julian Weberi järel pronksmedali.

Helanderi isiklik rekord on 2022. aastal Turus visatud **89.83**.

## Isiklikku

Oliver Helanderi noorem vend on käsipallur Benjamin Helander.

## Viited

## Välislingid
*
Madagaskari pingviinid

**"Madagaskari pingviinid"** on Ameerika Ühendriikidest pärit multifilmisari, mille loojaks on Mark McCorkle ja Bob Schooley.

## Osades

* Tom McGrath – Skipper
* Jeff Bennett – Kowalski
* John DiMaggio – Rico
* James Patrick Stuart – Reamees

## Viited


## Välislingid
*
Tajon Buchanan

**Tajon Trevor Buchanan** (sündinud 8. veebruaril 1999 Bramptonis) on Kanada jalgpallur, kes mängib kaitsja, poolkaitsja või ääremängijana Itaalia kõrgliigaklubis Milano Internazionale ja Kanada jalgpallikoondises.

Aastatel 2017–2018 mängis ta Syracuse'i ülikooli jalgpallimeeskonnas ja aastatel 2019–2021 Major League Socceri (MLS) klubis New England Revolution.

2021. aasta augustis sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Club Brugge, kuid jäi kuni aasta lõpuni veel laenule New England Revolutioni. 2021. aastal lõi Buchanan MLS-is 27 mänguga kaheksa väravat ja valiti samal aastal liigahooaja sümboolsesse koosseisu. Belgia kõrgliigas debüteeris ta 15. jaanuaril 2022 mängus Sint-Truidense vastu ja lõi esimese värava sama aasta 24. aprillil mängus Royal Antwerpi vastu. Hooajal 2021/22 tuli ta Club Bruggega Belgia meistriks.

2024. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Milano Internazionalega. Buchanan sai läbi aegade esimeseks Kanada mängijaks Itaalia kõrgliigas. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta 16. veebruaril 2024 mängus Salernitana vastu ja lõi esimese värava sama aasta 10. mail mängus Frosinone vastu. Kohe esimesel hooajal tuli ta Internazionalega ka Itaalia meistriks.

Kanada jalgpallikoondises tegi Buchanan debüüdi 2021. aasta juunis MM-i valikmängus Aruba vastu. Samal aastal kuulus ta Kanada koondisse CONCACAF Gold Cup'il, mille poolfinaalis lõi ta värava Mehhiko vastu. Buchanan valiti lisaks ainsa Kanada mängijana turniiri sümboolsesse koosseisu. Ta on kuulunud Kanada koondisse veel ka 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Copa Américal.

## Saavutused
;New England Revolution
*Supporters' Shield: 2021
;Club Brugge
*Belgia kõrgliiga: 2021–22
;Milano Inter
*Serie A: 2023–24
*Supercoppa Italiana: 2023

## Viited
Laopind

**Laopind** on raamatu, ajakirja või muu trükise küljendatud lehekülje trükiga kaetud osa; lehekülg koosneb laopinnast ja veeristest.

## Kirjeldus
Laopinda piiravad neljast küljest veerised ehk trükita alad laopinna ja lehekülje serva vahel. Teksti, graafika või piltidega veerud on alati laopinna sees. Samuti on laopinna sees igal leheküljel korduv veerutiitel, mis sisaldab peatüki pealkirja ja vahel leheküljenumbrit, samuti joonealused märkused. Leheküljenumber üksi seevastu ei asetse laopinna sees.

Ladumisel taotletakse lehe kujundamist sellises proportsioonis, et see näiks vaatajale harmooniline. Selle enamasti subjektiivse eesmärgi saavutamiseks kasutatakse eri reegleid ja süsteeme, sealhulgas kuldlõikelist jaotust või Fibonacci jada naaberarvudest lähtuvat proportsiooni. Sama kindel skeem kehtib läbivalt ainult teatavas paberiformaadis.

## Viited
Sergio Peña

**Sergio Fernando Peña Flores** (sündinud 28. septembril 1995 Limas) on Peruu jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Malmö FF ja Peruu jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Alianza Lima, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2003. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 16-aastaselt 18. veebruaril 2012 mängus León de Huánuco vastu.

2014. aastal siirdus ta Hispaaniasse, kui asus mängima Granada CF reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. 2015. aastal mängis ta laenulepingu alusel taas Alianza Limas ja 2016. aastal samuti Peruu kõrgliigaklubis Universidad San Martín. 2017. aasta esimeses pooles mängis Peña taas Granada reservmeeskonnas, kuid hooajal 2017/18 kuulus ta Granada põhimeeskonda ning sai sel hooajal Hispaania esiliigas platsile 19 mängus ja lõi ühe värava. Hooajal 2018/19 oli Peña laenul Portugali kõrgliigaklubis Tondela.

Aastatel 2019–2021 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis FC Emmen ning lõi kahe hooajaga seal kümme väravat.

2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Malmöga. Aastatel 2021 ja 2023 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks.

Peruu jalgpallikoondises tegi debüüdi 2017. aasta märtsis MM-i valikmängus Venezuela vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2021. aasta Copa América teises alagrupimängus Colombia vastu. 

## Saavutused
;Malmö FF
*Allsvenskan: 2021, 2023
*Svenska Cupen: 2021–22, 2023–24

## Viited
Helpfau-Uttendorf

**Helpfau-Uttendorf** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas. U. 26 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 62 % on põllumaa.

## Viited
Hochburg-Ach

**Hochburg-Ach** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.

Hochburg-Ach asub *[[Innviertel]]i* piirkonnas Saksamaa piiri ääres, otse Baieri linna Burghauseni vastas. See asub Salzachist ida pool. U. 42 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 52 % on põllumaa.

## Märkimisväärseid inimesi

* Franz Xaver Gruber (1787–1863), algkooliõpetaja, kirikuorganist ja helilooja sündis seal.

## Viited
Lochen am See

**Lochen am See** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.

Lochen asub Mattsee järve ääres kõrgplatool Tannbergi jalamil.

## Viited
Leonid Aunapu

**Leonid Aunapu** (sündinud 10. juulil 1942 Tihvini rajoonis Leningradi oblastis) on endine Eesti NSV julgeolekutöötaja, lauatennisist ja sporditegelane.

Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1968. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.

Aunapu alustas lauatennisetreeninguid 1950. aastate alguses Spartakis Raimond Sepa juhendamisel, võitis aastal 1959 Nõukogude Liidu noortemeistrivõistlustel poeglaste paarismängus ja meeskondlikult pronksmedali, 1959–1960 Eesti võistkondlikud meistrivõistlused Tööjõureservide meeskonnas, sai meistrivõistlustel üksikmängus aastal 1961 hõbe- ja 1969 pronksmedali, meespaarismängus 1960 hõbe-, 1961 kuld- ja 1969 pronksmedali ning segapaarismängus 1961 hõbemedali. Ta tuli 1962–1966 Valgevene meistriks, kuulus 1962–1966 Valgevene ja 1966–1968 Eesti koondisse, esindas ka spordiühingut Kalev.

Aunapu oli aastatel 1967–1969 Tallinna Kalinini rajooni spordiklubi treener, 1969–1971 Kõrgemas Punalipulises F. E. Dzeržinski nimelises NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Koolis Moskvas kuulaja,   1971–1983 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 5. osakonna 2. jaoskonna operatiivvolinik ja vanemoperatiivvolinik, 1983–1987 Tallinna Linnaosakonna 4. jaoskonna ülem, 1987–1991 Eesti NSV Spordikomitee välissuhete osakonna juhataja asetäitja, 1992–2000 Tallinna Linnahalli jäähalli juhataja, 2005. aastast TTÜ Sport OÜ hooldusmeister.

Tema õpilaste hulgas on Kai Milvek.

## Viited
Fidías Panagiótou

**Fidías Panagiótou** (; sündinud 10. aprillil 2000 ), esinejanimega **Fidias**, on Küprose juutuuber  ja poliitik, kes valiti 2024. aastal Euroopa Parlamendi liikmeks.

## Viited
Baltazaria

***Baltazaria*** on kandseente hõimkonna *[[Agaricomycetes]]* klassi kuuluv perekond seeni.

Seeneperekond sai nime Brasiilia mükoloog Juliano Marcon Baltazari järgi.

## Liike
**[[Baltazaria galactina]]*
**[[Baltazaria neogalactina]]*
**[[Baltazaria octopodites]]*

## Välislingid
*
Baltazaria galactina

***Baltazaria galactina*** on kandseente hõimkonna *[[Agaricomycetes]]* klassi kuuluv liik seeni.

Seen kasvab lehtpuu lamatüvel.

## Välislingid
*
Võrkpalli Balti liiga 2014/15 hooaeg

**[[Võrkpalli Balti liiga]] 2014/15 hooaeg** (sponsornimega **Schenker Liiga**) oli kümnendat korda toimunud kõrgeim iga-aastane liiga Baltikumi võrkpalliklubidele.

## Võistkonnad
2014/15 hooajal osales Schenker Liigas 12 Baltimaade meeskonda (7 Eestist ja 5 Lätist).

## Põhiturniir
Kõik meeskonnad mängisid omavahel läbi kodus-võõrsil süsteemis. Põhiturniiri paremusjärjestuse määramisel arvestatakse esmalt punkte, siis võitude arvu, pärast mida geimide ja punktide suhet ning lõpetuseks omavaheliste mängude tulemusi.

Allikas: Schenker League 2015

## ''Play-off''
*Play-off* paarid jagati vastavalt põhiturniiri kohtadele (esimene läks vastamisi kaheksandaga, teine seitsmendaga jne). *Play-offe* mängiti kahe mänguvõiduni, kus kõrgema asetusega võistkonnal oli koduväljaku eelis (teine ja vajadusel kolmas mäng toimusid nende kodusaalis). Iga paari võitja pääses *Final fouri* ja kaotaja langes konkurentsist.

Allikas: Schenker League 2015

## ''Final four''
***Asukoht:** TTÜ spordihoone, Tallinn, Eesti

Allikas: Schenker League 2015

## Lõppjärjestus

Allikas: Schenker Liiga hooaeg 2014/2015

## Liiga parimad mängijad

## Viited
Nurmenukukollane

**Nurmenukukollane** või **priimulakollane** on üks kollastest värvitoonidest, nimetus tähistab heledapoolset kollast värvust, mis kattub osalisel määral inglise keele värvinimetusega "primrose yellow", kuigi nurmenukk on säravamat kollast värvi õitega kui varretu priimula.

Värvinimetust kasutatakse tekstiilide ja lõngade värvuse kirjeldamiseks ning sisekujunduses, kus värvitooni nimetatakse õhuliseks ja valgust peegeldavaks; nurmenukukollasena on kirjeldatud ka valkjaskollase tulbi õite värvust.

## Pildid

Primula veris 230405.jpg|Nurmenukk (*Primula veris*)
Primula veris (Kowal garden).jpg|Nurmenukk
Polećno cveće 1.JPG|Varretu priimula (*Primula vulgaris*)
Serinus canaria 2zz.jpg| 2zz]]|Heleda sulestikuga kanaarilind (*Serinus canaria*)
Sulfur-sample.jpg|Väävel
Paphiopedilum primulinum GotBot 2015 003.JPG|Nurmenukukollase õiega Sumatra endeemne orhidee *Paphiopedilum primulinum*


## Variatsioonid
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" näitab priimulakollast (*primrose yellow*) heleda kollase toonina , mis on segatud soojatoonilisest gummiguttist, vähesest väävelkollasest ja rohkest lumivalgest. Värvuse näideteks toob ta kahvatukollase kanaarilinnu sulestiku, varretu priimula õied ja väävli värvuse.

ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi võib nurmenukukollane (*Primrose Yellow*) olla helekollane , erk, särav või hele rohekaskollane , *Primrose Green* on kahvatu rohekaskollane  .

Pantone värvitoon 13-0755 *Primrose Yellow* on soojatooniline piimjas kollane värvus  , toon 13-0651 *Evening Primrose* on rohekaskollane  .

RAL Design värvikaardi toon 100 90 40 *Primelgelb* on kahvatukollane  .

## Vaata ka
* tulikakollane
* rapsikollane

## Viited
Adolf Eller

**Adolf Eller** (16. aprill 1879 Tarvastu vald, Viljandimaa – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (sõjaväeametnik).
Ronkmust

**Ronkmust** on väga tume, kergelt sinkjat läiget andev must värvitoon, ronga sulgede värvus. Värvinimetust kasutatakse, eriti ilukirjanduses, eelkõige karvkatte või mustade juuste värvuse kirjeldamiseks.

## Pildid

Corvus corax ad berlin 090516.jpg|thumb|Ronk (*Corvus corax*)
Hair rebonding.jpg|Mustad juuksed
Bibi Pferdemarkt Friese nach links.jpg|Musta värvi friisi hobune
Augite - Diana Township, Lewis Co, New York, USA.jpg|Must augiit


## Variatsioonid
Ernst Friedrich Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." kirjeldab ronkmusta (*rabenschwarz*) sügava rohekasmustana, mis läheb üle mustjasroheliseks ja nimetab mineraali augiidi ühe värvusevariandina samet- kuni ronkmusta.

Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab ronkmusta (*corbeau*) vasteks toonivahemiku sügavmustast sinkjasmustani .

Veebivärv *Raven* on soojapoolne sügavmust   või külm tumehall  .

## Viited
Hajós

**Hajós** (saksa keeles *Hajosch*, horvaadi keeles *Ajoš*) on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kalocsa kreisis.

Hajós kuulub Hajósi-Baja veinipiirkonda.

## Geograafiline asend
Hajós asub kreisikeskusest Kalocsast umbes 18 km lõunakagus ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 69 km lõunaedelas.

## Ajalugu
Asulat on ürikutes esmamainitud 1366. aastal. Türgi ikke ajal tühjenes piirkond elanikest. 18. sajandi esimesel poolel asustati Hajósisse švaabe. Katoliku kirik ehitati Hajósisse 1728. aastal. 1946. aastal saadeti 450 Hajósis elanud švaabi perekonda riigist välja. Nende asemele toodi ungarlasi. Hajós sai suurkülaks 1970. aastal ja linnaks 1. juulil 2008.

## Viited
Kirchberg bei Mattighofen

**Kirchberg bei Mattighofen** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.

## Viited
Mauerkirchen

**Mauerkirchen** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.

## Viited
Angervaksarooste

**Angervaksarooste** (*Trifragmium ulmariae*) on liik kandseeni.

Seen kasvab angervaksal.

## Välislingid
*
Juuni 2024

**Juuni 2024**, kroonika.

2024. aasta juuni algas laupäeval ja lõppes 30 ööpäeva hiljem esmaspäeval.

## [[1. juuni]]
*Indias lõppesid 19. aprillil alanud üldvalimised. Valimised võitis peaminister Narendra Modi juhitud India Rahvapartei, mis säilitas küll enamuse, kuid kaotas parlamendis kohti.
*Euroopa klubijalgpallis tuli Hispaania klubi Madridi Real 18. korda UEFA Meistrite Liiga võitjaks, kui alistas finaalis tulemusega 2:0 Saksamaa klubi Dortmundi Borussia.

## [[2. juuni]]
*Mehhiko presidendiks valiti Claudia Sheinbaum.

## [[5. juuni]]

*Kosmoselaev Boeing Starlineri esimene mehitatud lend viis kaks astronauti Rahvusvahelisse kosmosejaama.

## [[6. juuni]]
* Euroopa Liidus algasid 9. juunini kestnud Euroopa Parlamendi valimised.
* Iisraeli õhurünnakus Gazale hukkus vähemalt 40 palestiinlast, sealhulgas 14 last.

## [[10. juuni]]
*Malawis kukkus alla Malawi kaitsejõudude väikelennuk. Hukkusid kõik pardal viibinud üheksa inimest, teiste seas riigi asepresident Saulos Chilima.

## [[11. juuni]]
*EKRE juhatus otsustas erakonnast välja arvata Henn Põlluaasa, Jaak Valge, Silver Kuusiku ja Helle Kullerkupu.

## [[12. juuni]]
*2024. aasta tulekahju Mangafis: Kuveidis Mangafis läks põlema elumajas, hukkus 50 inimest.

## [[17. juuni]]
*Korvpalliklubi Boston Celtics tuli 18. korda NBA meistriks, kui võitis finaalmängudega 4:1 Dallas Mavericksi.

## [[18. juuni]]
*Tai sai esimeseks riigiks Kagu-Aasias, mis võttis vastu samasooliste abielu seaduse.

## [[23. juuni]]
*Venemaal Dagestani toimunud koordineeritud rünnakutes hukkus 27 inimest.

## [[24. juuni]]
*Jäähokiklubi Florida Panthers tuli esimest korda Stanley karika võitjaks, kui alistati finaalseeria seitsmendas ja otsustavas mängus Edmonton Oilersi.
*Lõuna-Koreas Hwaseongis hukkus akutehases puhkenud tulekahjus 23 inimest.

## [[25. juuni]]
*WikiLeaksi asutaja Julian Assange'i vabastati Londoni vanglast pärast seda, kui USA-ga oli saavutatud kokkulepe.
*Meelavaldajad ründasid maksutõusude tõttu Keenia pealinnas Nairobis parlamendihoonet. 19 inimest hukkus, kui politsei meeleavaldajate pihta tule avas.
*Pärast kaht kuud kestnud missiooni jõudis tagasi Maale Hiina Riikliku Kosmoseameti uurimisaparaat Chang'e 6, mis tõi esmakordselt Maale Kuu tagaküljelt pärit kivimiproove.

## [[26. juuni]]
*Boliivias toimus ebaõnnestunud riigipöördekatse.

## [[28. juuni]]
*2024. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimised: ajaleht New York Times kutsus oma juhtkirjas Joe Bidenit üles kandideerimisest loobuma.
*Euroopa Liidu liikmesriikide juhid esitasid Kaja Kallase Euroopa Liidu välispoliitikajuhi kandidaadiks.
*2024. aasta Iraani presidendivalimised: esimeses voorus said nelja kandidaadi seas enim hääli Mas‘ūd Pezeshkīān ja Sa‘īd  Jālīlī.
*Eesti kaitseväe juhatajaks sai Andrus Merilo, mereväe ülemaks sai Ivo Värk.

## [[29. juuni]]
*Eesti Reformierakonna juhatus nimetas Kristen Michali peaministrikandidaadiks.
*Tartus toimus Eesti Rahvuslaste ja Konservatiivide asutamiskoosolek. Loodava erakonna esimeheks valiti Henn Põlluaas, aseesimeesteks Silver Kuusik ja Paul Puustusmaa. 

## Viited
2028. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis

**2028. aasta UEFA Euroopa jalgpallimeistrivõistlused**, mida tavaliselt nimetatakse **UEFA Euro 2028**-ks või lihtsalt **Euro 2028**-ks, on 18. UEFA Euroopa meistrivõistlused, iga nelja aasta tagant toimuvad rahvusvahelised jalgpallimeistrivõistlused. Inglismaa, Põhja-Iirimaa, Šotimaa, Wales ja Iiri Vabariik korraldavad turniiri, mis toimub 2028. aastal 9. juunist kuni 9. juulini.

Pärast 1996. aasta EM-i ja kaheksat Euro 2020 mängu (kaasa arvatud finaal) on see kolmas kord, kui Inglismaa EM-i võõrustab. See on ka teine ​​kord, kui mängud mängitakse Šotimaal, kus 2020. aasta võistlusel toimus neli mängu. Mängud peetakse esimest korda Põhja-Iirimaal, Iiri Vabariigis ja Walesis.

23. märtsil 2022. aastal teatas UEFA, et turniiri korraldamise vastu huvi avaldanud riikidelt on laekunud kolm ettepanekut – Inglismaa, Põhja-Iirimaa, Iiri Vabariigi, Šotimaa ja Walesi ühispakkumine; pakkumine Türgilt; ja üks Venemaalt (mida hiljem peeti kõlbmatuks).

4. oktoobril 2023. aastal avalikustati, et Türgi võttis oma esildise tagasi, et keskenduda Itaaliaga ühispakkumisele 2032. aasta euroturniiril. 23. märtsil esitas pakkumise ka Venemaa, hoolimata praegusest UEFA keelust Venemaa klubidele ja rahvusmeeskonnale seoses riigi sissetungiga Ukrainasse. UEFA kuulutas 2. mail 2022 Venemaa mõlemad 2028. ja 2032. aasta pakkumised sobimatuks.

Korraldaja valiti 10. oktoobril 2023. aastal Šveitsis Nyonis. Inglismaa, Põhja-Iirimaa, Iiri Vabariigi, Šotimaa ja Walesi ühispakkumine võitis üksmeelselt.

## Välislingid

* UEFA EURO 2028 ametlik koduleht
Mattighofen

**Mattighofen** on linn (*Stadtgemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas Innvierteli piirkonnas.

## Ajalugu

Algselt kuulus Mattighofen Baieri hõimuhertsogkonda, millest sai Frangi riigi osa. 757. aastal dokumenteeriti siin valitsevate Karolingide *[[Pfalts|Kaiserpfalz]]* (palee). 1007. aasta Frankfurdi sinodil andis keiser Heinrich II Mattighofeni valdused vastloodud Bambergi piiskopkonnale. Wittelsbachi dünastia omandas selle 16. sajandil ja seda mõjutas Baieri pärilussõda, misjärel läks see 1779. aasta Tescheni rahuga Austria ertshertsogkonnale. Mattighofen sai linnaõiguse 1986. aastal.

## Majandus

Mattighofenis asub autosid, mootorrattaid ja jalgrattaid tootva kaubamärgi KTM peakorter ning Rootsi päritolu *[[Husqvarna Motorcycles]]*, mis tegeleb ka krossi-, enduro-, supermoto- ja tänavamootorrataste projekteerimise, tootmise ja turustamisega.

## Viited
Moosbach (Ülem-Austria)

**Moosbach** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.

Moosbach asub Ried im Innkreisist 25 km läänes ja Braunau am Innist 10 km kagus Inni oru (põhjas), Mattigi (läänes) ja Kobernaußi metsa (lõunas) vahel.

## Viited
Alexander Callens

**Alexander Martín Callens Asín** (sündinud 4. mail 1992 Callaos) on Peruu jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Ateena AEK ja Peruu jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Peruu klubis Sport Boys, mille meeskonnas debüteeris ta Peruu kõrgliigas 2010. aastal.

2011. aasta augustis sõlmis ta lepingu Hispaania klubiga Real Sociedad. Aastatel 2011–2015 mängis ta klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Ainsal korral mängis ta Real Sociedadi meeskonnas 4. detsembril 2014 Hispaania karikavõistluste mängus Real Oviedo vastu.

Aastatel 2015–2017 mängis Callens Hispaania esiliigaklubis Numancia. 2017. aasta jaanuaris liitus ta Major League Socceri (MLS) klubiga New York City FC, kus ta mängis kuus hooaega.

2023. aasta jaanuaris naasis Callens Hispaania kõrgliigasse, kui sõlmis lepingu Gironaga. 2023. aasta septembris läks ta laenule Ateena AEK-sse, kellega sõlmis aasta hiljem püsiva lepingu.

Peruu jalgpallikoondises tegi Callens debüüdi 17. aprillil 2013 sõprusmängus Mehhiko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta järgmise aasta 9. septembril sõprusmängus Katari vastu. Callens on kuulunud Peruu koondisse kolmel Copa América turniiril (2019, 2021 ja 2024).

## Viited
Tõnu Bachmann

**Tõnu Bachmann** (sündinud 28. juunil 1942 Tallinnas) on eesti laulja (bass) ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1973. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Tiit Kuusiku klassi, täiendas end 1977–1978 Moskva konservatooriumis Jevgeni Nesterenko juures ja 1978–1979 Moskva Suures Teatris ning lõpetas 1986. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi juures haridusjuhtide ettevalmistusosakonna.

Bachmann oli aastatel 1974–1983 Vanemuise solist, 1977–1985 Eesti NSV Teatriühingu liige, 1983–2001 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli laulupedagoog (sh klassikalise laulu osakonna juhataja), esines 1984–1993 Eesti Riikliku Filharmoonia loengkontsertide sarjas solistina, esmaesitas Gennadi Tanieli laulutsüklid „Kalendrilaulud” ja „Helin” (romansivõistluse auhind 1985).

Tema õpilaste hulgas on Iris Oja, Atlan Karp, Monika-Evelin Liiv, Merle Silmato, Külli Kiivet, Riivo Kallasmaa, Silva Valdt.

## Tunnustus

* 1972 3. preemia 4. vabariiklikul interpreetide konkursil

## Isiklikku
Tema kasuisa oli koorijuht Arno Kallikorm, ema koorijuht Linda Kallikorm, ta on abielus laulja Õiela Verreviga, nende tütar on pianist Maria Bachmann.

## Viited
Herbert Vellesaar

**Herbert Ervin Vellesaar** (varem **Herbert Ervin Welber**; 24. august 1911 Tallinn – 24. mai 1970 Tallinn) oli eesti kontrabassimängija.

Ta lõpetas 1930. aastal Tallinna Reaalkooli, õppis aastatel 1932–1939 Tallinna Konservatooriumis Adolf Vedro klassis.

Vellesaar mängis aastatel 1933–1940 Estonia Valge saali ning lokaalide Dancing Gloria ja Dancing Paris orkestreis, 1940–41 Balti mere laevastiku kultuurimaja orkestreis ning 1941–1970 Estonias, oli 1962. aastast Eesti NSV Teatriühingu liige.

## Viited
Enn Lee

**Enn-Peip Lee** (18. september 1941 Tallinn – 6. juuli 2017 Tallinn) oli eesti valgustaja.

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli eksternina, õppis 1961–1963 Tartu Ülikoolis ajalugu, töötas aastatel 1974–2000 Nukuteatris valgustajana ja vanemkunstnik-valgustajana.

## Tunnustus
* 1997 Eesti Teatriliidu tehnilise töötaja auhind

## Isiklikku
Tema elukaaslane oli Urve Paeorg.

## Viited
Olavi Ulm

**Olavi Ulm** (28. august 1941 Tallinn – 27. aprill 2023 Heiningen, Saksamaa) oli eesti jalgrattur ja autosportlane.

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli.

Ulm alustas jalgrattasporditreeninguid 1955. aastal Tallinna Mererajooni spordiklubis Helvi ja Rein Roosi ning Arno Metsari juhendamisel. Ta tuli aastal 1960 Eesti meeskonnas NL-i juunioride ja 1960–1968 maantee-, krossi-, tänava-, treki ja meeskonnasõidus 15 korda Eesti meistriks, sai 1966 MM-il ühisstardiga sõidus 49. koha, võitis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel aastatel 1963–1970 3 hõbe- ja 3 pronksmedalit, sai 1976 ja 1979 Eesti autorallimeistrivõistlustel 3. koha. Ta kuulus Dünamo liikmeskonda.

Ulm töötas Normas ning autolukksepana VAZ-i Tallinna keskuses ja Fakto Autos.

## Tunnustus

* 1960 NSV Liidu meistersporlane
* 1964 NSV Liidu aumeistersportlane

## Viited
Martin Nurme

**Martin Nurme** (10. november 1942 Tallinn – 26. veebruar 1992 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane.

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli, õppis Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonnas ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonnas, lõpetas 1974. aastal TPI tööstus- ja tsiviilehituse eriala. 

Nurme hakkas sportima Kalevi LNSK-s Aleksander Tšikini juhendamisel, 14-aastaselt püstitas 4 alal Eesti omaealiste rekordi, parandas rekordeid igal noorteklassiaastal. Ta võitis aastatel 1958–1959 NL-i noortemeistrivõistlustel 400 m-s medali, võitis 1963 Eesti-Soome maavõistlusel 400 m, sai 1964 400 m-s NL-i üliõpilasmeistrivõistlustel pronksmedali, 1961–1967 Eesti meistrivõistlustel 400 ja 800 m-s 5 hõbe- ja teatejooksus 2 kuldmedalit, kuulus 4 korral teatejooksus Eesti rekordi püstitanud meeskonda, võistles 25 korda Eesti koondises.

Nurme töötas aastatel 1966–1990 Teenindusministeeriumi REV-is töökoja meistrina, töödejuhatajana ja abitootmise juhatajana, 1990–1992 oli väikeettevõtte Timmet direktor.

## Isiklikud rekordid

* 100 m – 10,8 (1962)
* 200 m – 22,4
* 400 m – 48,4 (1961, parem NL-i noorterekordist)
* 800 m – 1.50,2 (1965)

## Isiklikku
Tema ema oli laulja Gerda Kopp, abikaasa oli korvpallur ja sporditegelane Reet Nurme, nende tütred on korvpallur Margit Toom ja pedagoogikateadlane Katrin Niglas.

## Viited
Diribe Welteji

**Diribe Welteji Kejelcha** (sündinud 13. mail 2002) on Etioopia keskmaajooksja.

Ta võitis 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis 1500 meetri jooksus Faith Kipyegoni järel hõbemedali. Oktoobris Riias toimunud maanteejooksu maailmameistrivõistlustel püstitas ta 1 miili maanteejooksu maailmarekordi 4.20,98.

2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis sai ta 1500 meetri jooksus isikliku rekordiga 3.52,75 neljanda koha.

2025. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Nanjingis võtis ta 1500 meetri jooksus Gudaf Tsegay järel hõbemedali ajaga 3.59,30.

## Isiklikud rekordid
;Tavarada

;Lühirada

Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit

## Välislingid

*
Ester Sillaste

**Ester Sillaste** (sündinud 6. mai 1943 Tallinn) on eesti ujuja ja treener.

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1966. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.

Sillaste hakkas ujumist harrastama 1955. aastal Tallinna Kalevis, teda juhendas Eve Uusmees. Ta kuulus 1960–1967 Eesti koondisse, tuli aastatel 1962–1967 selili- ja teateujumises 7 korda Eesti meistriks, parandas individuaalselt 3 ja teateujumises 5 korral Eesti rekordit.

Sillaste oli aastatel 1960–1967 laste ujumisõpetaja, 1969–1994 Tallinna Kalevi ujumiskoolis ja Tallinna Spordiinternaatkoolis ning 2007. aastast spordiklubis SharK ujumistreener (IV kutsetase).

Tema õpilaste hulgas on Katrin Kulbas, Terje Tomson, Marika Rattasepp, Anne-Ly Kerna, Ivar Stukolkin, Tanel Suurväli, Kaja Mets.

## Isiklikud rekordid

* 100 m selili – 1.15,5 (1965)
* 200 m selili – 2.43,8 (1964)

## Tunnustus

* 1964 NSV Liidu meistersportlane

## Viited


## Välislingid

* Johanna Viik. Siis, kui tüdrukud koolimajja jõudsid, oli Reaal juba ammu avatud Reaali Poiss, 1. märts 2012
Roode Liias

**Roode Liias** (sündinud 21. juulil 1953 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.

## Haridus
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 7. Keskkooli ning 1976. aastal *[[cum laude]]* Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna, omandades majandusinseneri kraadi ehituse ökonoomika ja organiseerimise erialal. Aastatel 1986–1988 õppis ta samas aspirantuuris ning kaitses 1989. aastal majandusteaduste kandidaadi kraadi Moskva Ehitusinseneride Instituudis .

## Töökäik
Oli Tallinna Polütehnilise Instituudi/Tallinna Tehnikaülikooli ehitusökonoomika kateedri tunnitasuline õppejõud 1976–1978, insener 1981–1982, assistent 1982–1987, vanemõpetaja 1987–1989, dotsent ja kateedrijuhataja 1990–1992; TTÜ ehitustootluse instituudi dotsent 1992–1999, professor 1999–2016, instituudi direktor 2004–2005, ehitusökonoomika ja -juhtimise õppetooli juhataja 2005–2016; TTÜ ehitusteaduskonna dekaan 2005–2015 ning teadus- ja arendusprodekaan 2015–2016; aastast 2017 ehituse ja arhitektuuri instituudi professor (2022-2024 praktik-professor). Aastast 2025 on ta TTÜ inseneriteaduskonna emeriitprofessor ning ehituse ja arhitektuuri instituudi vanemlektor.

## Teadustöö
Põhilised uurimisvaldkonnad: ehitusökonoomika ja -juhtimine, eluasemestrateegia, kinnisvara korrashoiu juhtimis- ja majandusprobleemid.

## Viited

## Välislingid
* Roode Liias Eesti Teaduse Infosüsteemis
* Roode Liiase publikatsioonid
Siledakarvaline foksterjer

**Siledakarvaline foksterjer** on üks paljudest terjeri tõugudest. See tõug on esimene foksterjerite perekonnas, mida Ühendkuningriigi Kennelklubi ametlikult tunnustas (umbes 1875; tõustandard 1876). Tõug on jahi- ja näituseringkonnas laialt tunnustatud, kuid vähem populaarne mujal, siiski on nad äärmiselt olulised kuna arvatakse, et paljud terjerid on aretatud sellest tõust.

## Ajalugu

### Päritolu
Siledakarvalise foksterjeri aretusest pole palju dokumente, kuid tõug oli tuntud juba 18. sajandi Inglismaal, esimesed dokumenteeritud tõendid on aastast 1790, kui kolonel Thornton lasi oma koerast Pitchist maalida pildi.

### Tunnustamine
19. sajandi keskpaigas hakkas siledakarvalist foksterjerit aina rohkem näitustel nägema. 1885. aastal tunnustas Ameerika Kennelklubi foksterjerit, sada aastat hiljem tunnistati siledakarvaline foksterjer eraldi tõuks.

Üldsuse arvates on siledakarvaline ja karedakarvaline foksterjer sama tõu variatsioonid, kuid viimastel aastatel on üha rohkem eksperte arvamusel, et need kaks tõugu ei ole omavahel suguluses. Kui karedakarvaline foksterjer põlvneb tõenäoliselt Walesi Rough Black and Tan terjerist, siis arvatakse, et siledakarvaline foksterjer põlvneb Smooth Black and Tani terjerist, kelles on ka ''beagle''<nowiki/>'i ja bullterjeri jälgi.

1980. aastate keskpaigani ristati tõuge aeg-ajalt, kuna arvati, et tegu on ühe tõu eri sortidega, kuid siis muutis AKC need eraldi tõugudeks.

Siledakarvalise foksterjeri ajalooline roll on rebaste urust väljaajamine. Foksterjer ajab rebased oma urust välja, et suuremad jahikoerad ja -mehed neid näeksid. Valge kasukaga siledakarvalisi foksterjereid hinnati rohkem, kuna lähivõitluses aeti neid vähem rebastega segamini.

### Temperament
Siledakarvaline foksterjer on väga energiline koer, mistõttu ei soovitata neid algajatele koeraomanikele. Kuna tõug on aretatud jahtima väikeloomi, on neil suur jahiinstinkt, siiski on nad sõbralikud koerad ning neil ei ole võõraste vastu midagi, kui neid noorelt inimestega kokku viia. Ilma sobiva varasema kokkupuuteta võivad nad valjult haukuma hakata.

## Tervis
Teadaolevateks terviseprobleemideks on näiteks kurtus, põlvekedra paikaltnihkumine ja mitmesugused silmahaigused, nagu *Ectopia lentis*, *Distichia* ja katarakt. Võimalike skeletiprobleemide hulka kuuluvad Legge-Perthesi haigus ja õlgade nihestused. Samuti on teada raskekujulise müasteenia (*Myasthenia gravis*), idiopaatilise epilepsia ja struuma esinemise juhtumeid. 

## Märkimisväärseid siledakarvalisi foksterjereid
* Snitter, peategelane romaanis "Katkukoerad", mille autor on Richard Adams.
* Skip, Willie Morrise raamatus "My Dog Skip".
* Igloo, maadeavastaja Richard E. Byrdi lemmikloom.
* Angus ja India on moedisaineri ja filmirežissööri Tom Fordi siledakarvalised foksterjerid; neid võib näha tema filmis "A Single Man".
* Kvik Taani telesarjas "Matador".

## Vaata ka
* Koeratõugude nimekiri
* Foksterjer, et saada lisateavet ajaloo, geneetika ja karvkatte värvi kohta

## Viited

## Välislingid
* koer.ee
Munderfing

**Munderfing** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas.

Munderfing asub Innviertelis Kobernaußi metsa lääneservas. U. 57 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 38 % on põllumaa.

## Viited
Moosdorf

**Moosdorf** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas Innvierteli piirkonnas.

Nimi *Moosdorf*  (sõnasõnalt: "samblaküla") on seotud selle lähedusega Ibmer Mooriga, mis on Austria suurim ja kõige idapoolsem rabakompleks kõigist Alpi-eelsetest rabadest. *Moos* on ülemsaksa keeles "soo" või "raba".

## Alljaotused

Vallas on 15 küla ja asundust (sulgudes rahvaarv 1. jaanuaril 2019):

* Einsperg (89)
* Elling (161)
* Furkern (43)
* Habersdorf (55)
* Hackenbuch (336)
* Haslach (33)
* Jedendorf (91)
* Kimmelsdorf (204)
* Moosdorf (487)
* Moosmühl (29)
* Mühlbach (38)
* Puttenhausen (18)
* Seeleiten (25)
* Stadl (34)
* Weichsee (41)

Vallas on katastrivallad Moosdorf ja Stadl.

## Viited
Pinšer

**Pinšerid** on Saksa koeratõugude rühm, mis algselt aretati rotipüüdjateks või valvekoerteks. 21. sajandil peetakse neid lemmikutena.

## Päritolu
Saksa pinšerit peetakse pinšerite prototüübiks ja üheks vanimaks Saksa koeratõuks, mis on tihedamalt seotud šnautseritega (tuntud karmikarvalise pinšerina) kui dobermannid ja teised pinšerid. 19. sajandi keskpaigast lõpetati selle karvkattega isendite ristamine ning 1895. aastal asutati Saksa pinšerite-šnautseriklubi (PSK), kus aretati välja erinevad tõud.

## Etümoloogia
Sõna pinšer etümoloogia kohta on mitu teooriat; üks neist on, et see tuleneb prantsuse keelest "pincer", mis tähendab kinni püüdma ja näksama, või hammustama ja haarama, tõenäoliselt seotud nende omadusega talus kahjureid püüda; teise teooria kohaselt tuleneb see ingliskeelsest sõnast "pinch", mis viitab koerte lõigatud kõrvadele; sarnaneb foksterjerile (arvestades, et seda kasutati kirjeldava terminina terjeri moodi tööd tegema), või hammustaja, kuigi tegusõnal näpistama on sama 13. sajandi alguse vanaprantsuse tuletis **pinchier*, mis ise võis pärineda vulgaarladina keelest.

## Tõud
Fédération Cynologique Internationale tunnustab 2. rühma 1. jaotises Pinšerid ja šnautserid, jaotis 1.1 Pinšerid: 

* Austria pinšer (Österreichischer Pinscher, nr 64)
* Dobermann (nr 143)
* Saksa pinšer (Deutscher Pinscher, nr 184)
* Kääbuspinšer (Zwergpinscher, nr 185)
* Ahvipinšer (nr 186)

Varem:

* Taani-Rootsi õuekoer (Dansk-svensk gårdshund, nr 356) 
* Lisaks aktsepteeris FCI varem harlequin pinšerit, see eemaldati ametlikust nimekirjast pärast väljasuremist.

Pinšeri nime kandvaid jahikoeri võib esineda rohkem, kuid need ei ole tunnustatud tõud. Lisaks sellele üritavad kasvatajad aretada uusi tõuge, mida nad võivad nimetada pinšeriteks. Üks näide sellest on Carlin Pinscher, mis on saadud mopsi ristamisel kääbuspinšeriga või mõne muu sarnase tõuga. On palju spordiklubisid, tõuklubisid ja Interneti-põhiseid tõuregistreid ja ettevõtteid, kuhu saab koeri registreerida ükskõik mis nime all, mida omanik või müüja soovib. 

## Galerii

Fail:Oostenrijkse_pinscher.jpg|alt=Austrian Pinscher| Austria pinšer
Fail:European_Dobermann.jpg| Dobermann
Fail:Bvdb-duitse_pincher.jpg|alt=German Pinschers| Saksa pinšerid
Fail:Miniature_pinscher.jpg|alt=Miniature Pinscher| Kääbuspinšer
Fail:Affenpinscher.jpg|alt=Affenpinscher| Ahvipinšer


## Viited
Marta Aliide Jakovski

**Marta Aliide Jakovski** (sündinud 11. mail 1992) on eesti lavastaja.

## Haridus
Ta on lõpetanud 2012. aastal rütmimuusika laulu erialal Heino Elleri Muusikakooli, seejärel õppinud Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias džässmuusikat ning lõpetanud 2022. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (30. lend) lavastaja erialal.

## Töö ja looming
Aastatel 2022–2024 oli ta vabakutseline lavastaja. 2024. aastal oli ta Soome Rahvusteatris lavastaja Kristian Smedsi assistent, kelle käe all valmis lavastus Arto Paasilinna teosest "Jänese aasta".

Alates 2024. aasta septembrist töötab ta koosseisulise lavastajana Tallinna Linnateatris. 

Ta on 2022. aastast Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu (ELDL) liige.

### Lavastusi
* 2021 Kotzebue/Beethoven, "Kuningas Stefan", ERSO ja EMTA koostöö
* 2021 Kassettlavastus, "Kõige all ja kohal on…", Eesti Noorsooteater 
* 2021 Juha Jokela, "Fundamentalist", EMTA Lavakunstikool ja Von Krahli Teater
* 2022 Henrik Esse, Roos Lisette Parmas, "Simson ja Deliila", Theatrum
* 2023 Rasa Bugavičute-Pēce, "Poiss, kes nägi pimeduses", Tallinna Linnateater
* 2024 Piret Jaaks, "Lõpp", teater Vanemuine
* 2025 Hanoh Levin, "Krum", Tallinna Linnateater

## Tunnustus
* 2024 – Kristallkingakese auhind – lavastuste "Fundamentalist" (Von Krahli Teater ja EMTA lavakunstikool) ja "Poiss, kes nägi pimeduses" (Tallinna Linnateater) eest

## Viited

## Välislingid
* Marta Aliide Jakovski enda diplomilavastusest: see on lihtne ja eluline Vikerraadio hommikuprogramm, 9. november 2021
* "Simson ja Deliila" lavastaja: raekoja seinamaalidel on seal oma roll ETV saade "Aktuaalne kaamera" 18. oktoober 2022
* Joonas Hellerma. Marta Aliide Jakovski: näidend köidab mind siis, kui see on minust targem ETV saade "Plekktrumm", 14. märts 2023
* Anu Tonts. Aasta alguses tuleb "Lõpp" Ajaleht KesKus, detsember 2023
* Sten Teppan. Käbi ei kuku ... Marta Aliide Jakvoski ja Linda Viller Vikerraadio saade "Käbi ei kuku ..." 28. jaanuar 2024
* Aet Kubits. Lavastaja Marta Aliide Jakovski: Leinast rääkimine on oluline ERR Kultuur, 10. veebruar 2024
Edvin Petrov

**Edvin Petrov** on eesti produtsent ja muusik.

Ta on olnud seotud ansamblitega: Patune Pool aastatel 2013–2018, Topeltmäng aastatel 2019–2021 aastal, ja Kurjad Plaanid alates 2021. aastast.

## Viited

## Välislingid
*Järvamaal elav muusik ja näitleja teeb kaasa uues tantsubändis. jarvateataja.postimees.ee, 8. aprill 2021.
*Rahvabändide Patune Pool ja Topeltmäng looja Edvin Petrov tegi uue ansambli. Õhtuleht, 19. mai 2021.
Simone Ashley

**Simone Ashwini Pillai** (sündinud 30. märtsil 1995) on Briti näitleja. Tema esinejanimi on **Simone Ashley**. 

Tema tuntumad rollid on sündinud Netflixi ajastudraamas "Bridgerton" (2022 – tänini) ja komöödiasarjas "Sex Education" (2019–2021).

## Noorpõlv
Simone Ashwini Pillai vanemad on India tamili päritolu Latha ja Gunasekharan Pillai ning tal on vend Sean Pillai. Ashley on maininud, et kuigi on sündinud akadeemikute perre, siis tõmbab teda rohkem loomevaldkond. Tema vanemad olid kunstivaldkonna suhtes kahtleval positsioonil. "Mu vanemad olid minu suhtes üsna kaitsvad," rääkis ta väljaandele Glamour. "Nad on immigrantide esimene põlvkond. Nad tulid Indiast siia, neil puudus elu, kus nad saaksid valida, mida iganes nad tahavad." Ashley kasvas üles klassikalist muusikat ja ooperit lauldes ning klaverit mängides.

Ashley pere kolis hiljem Beaconsfieldi, kuuendas klassis käis ta Beaconsfieldi keskkoolis ja seejärel Maidenheadi Redroofsi teatrikoolis.  Ta lahkus koolist kuueteistkümneselt, kirjeldades end kui "väga kangekaelset" isiksust. Ta veetis osa oma teismeeast Californias Ojais, kus tal on sugulased. 18-aastaselt sõlmis lepingu modelliagentuuriga ja alustas prooviesinemistega. Seejärel õppis ta näitlemist Lääne-Londoni kunstikoolis (ArtsEd).

## Loometee
### Algusaastad (2016–2021)
Ashley esimene roll oli CBBC fantaasiadraamas "Wolfblood", kus võis teda näha kahes jaos Zuhra rollis. Sellele järgnesid põnevussari "Guilt" (2016) ja ITV krimidraama "Broadchurch" (2017). Tema mängufilmidebüüt oli 2018. aastal väikese rolliga filmis "Boogie Man" (Aarti) ja rohkem silmapaistvama rolliga filmis "Kill Ben Lyk" ühena paljudest tegelastest nimega Ben Lyk.

Aastatel 2019–2021 mängis Ashley Netflixi komöödiadraamas "Sex Education" korduvat tegelast Olivia Hananit. 2020. aastal osales Ashley ITV põnevussarjas "The Sister" Elise Foxi rollis.

### Läbimurre
2021. aastal nimetati Ashley ajakirja Variety poolt britiks, keda vaadata. Pärast 2020. aasta prooviesinemist teatati 2021. aasta veebruaris, et Ashley on Shondalandi toodetud Netflixi sarja "Bridgerton" teise hooaja, põhineb Julia Quinni romaanil "The Viscount Who Loved Me". Sari avaldati 2022. aasta märtsis. Teda on näha ka Bridgertoni kolmandas hooajas.

2022. aastal tõsteti Ashley esile Euroopa meelelahutuse edetabelis Forbes 30 Under 30, Time 100 Next  ning The Hollywood Reporteri Briti ja Iiri filmi- ja telesaadete seas. Ta ilmus Briti Vogue'i 2022. aasta detsembri ja 2024. aasta märtsinumbrite kaanel.  2023. aasta Disney filmi "Väike merineitsi" uusversioonis mängis ta Arieli õde Indirat.

### Filmirollid

### Telesarja- ja -filmirollid

### Muusikavideod

### Auhinnad ja nominatsioonid

## Isiklikku
Ashley on suhetes endise advokaadi Constantin Kleiniga, praeguse FAT Ice Race'i tegevjuhiga, nad kohtusid 2022. aastal Monacos *grand prix*'l.

## Viited

## Välislingid
* 
*
John Malcolm Patterson

**John Malcolm Patterson** (27. september 1921 Goldville, Alabama – 4. juuni 2021 Goldville, Alabama) oli USA poliitik. Ta oli aastatel 1959–1963 Alabama osariigi 44. kuberner.

1939. aastal astus ta USA maaväkke ning teenis Teise maailmasõja ajal Põhja-Aafrikas ja Euroopas. Sõja lõpuks oli ta saanud majori auastme. Seejärel asus ta õppima Alabama ülikooli õigusteaduste teaduskonnas, mille lõpetas bakalaureusekraadiga. Aastatel 1951–1953 teenis ta Korea sõjas. Pärast seda asus ta tööle oma isa advokaadibüroos.

Aastatel 1955–1959 oli Patterson Alabama osariigi justiitsminister. Algselt pidi osariigi justiitsministri kohale kandideerima tema isa Albert Patterson, kes langes organiseeritud kuritegevuse poolt kurikuulsas Phenix Citys atentaadi ohvriks. Seejärel võttis Patterson üle oma isa kandidatuuri ja osutus valituks.

1958. aastal valiti Patterson Demokraatliku Partei kandidaadina Alabama osariigi kuberneriks. Ta pälvis toetuse Ku Klux Klanilt ja samuti valgenahaliste ülemvõimu toetavalt Kodanike Nõukogudelt (*Citizens’ Councils*). Tema tormilist ametiaega kubernerina segasid arvukad kodanikuõiguste protestid ja pikaajaline abieluväline suhe kahe lapse ema Tina Sawyeriga, kellest sai lõpuks tema kolmas abikaasa. Kubernerina oli Patterson veendunud rassilise segregatsiooni toetaja.

1966. aastal seadis Patterson osariigi kuberneri valimistel uuesti oma kandidatuuri üles, kuid Demokraatliku Partei eelvalimistel kogus ta napilt paarkümmend tuhat häält. Neli aastat hiljem ei osutunud ta valituks ka osariigi ülemkohtu peakohtuniku kohale. 1970. aastate lõpus alustas ta lektorina tööd Troy ülikoolis. Hiljem töötas ta veel Alabama kriminaalasjade apellatsioonikohtus.

## Viited
Nõukogude pedagoogika ja kool

**Nõukogude pedagoogika ja kool** on raamatusari. 

Seda andis välja Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituut aastail 1966–1989 (köited 1–41). 

Sarja jätkuks on sari Eesti pedagoogika ja kool (alates aastast 1990), mida annab välja
Ühiskondlik Pedagoogika Uurimise Instituut (alates köitest 42).
Riina Aav

**Riina Aav** (sündinud 9. detsembril 1972 Kohtla-Järvel) on eesti keemik.

## Haridus
Lõpetas Kohtla-Järve 1. Keskkooli 1991 ja Tallinna Tehnikaülikooli keemiateaduskonna toiduainete töötlemise tehnoloogia insenerina 1996. Omandas TTÜs loodusteaduste magistri (1998) ja doktori (2005) kraadi. Täiendas end Loránd Eötvösi ülikoolis Budapestis 1997 ja Genfi Ülikoolis 2000.

## Töökäik
Töötas Keemia Instituudis laborandi (1995–1996), inseneri (1996–1997) ja teadurina (1998–2002); oli TTÜ keemiainstituudis teadur 2002–2006, vanemteadur 2007–2010 ja dotsent 2010–2016. Aastast 2017 töötab TTÜ keemia ja biotehnoloogia instituudis: dotsent 2017–2018, kaasprofessor tenuuris 2018–2024, alates 2024 täisprofessor tenuuris. TTÜ loodusteaduskonna teadus- ja arendusprodekaan aastast 2020. Oli Illinoisi Ülikooli külalisteadur 2008–2009 ja Łódźi Ülikooli külalisprofessor 2018.

## Teadustöö
Põhilised uurimisvaldkonnad: analüüsimeetodid orgaaniliste ühendite identifitseerimisel, asümmeetrilise sünteesi 
meetodite rakendamine looduslike ühendite sünteesil, asümmeetrilise induktsiooni mõjurid, kiraalsete makrotsüklite süntees ja rakendus.

## Tunnustus
* 2022 Tallinna Tehnikaülikooli aasta õppejõud
* 2023 Tallinna Tehnikaülikooli loodusteaduskonna kõige kaasavam õppejõud (tunnustus loodusteaduskonna üliõpilaskogu poolt)
* 2024 Tallinna Tehnikaülikooli aasta teadlane
* 2024 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Riina Aav Eesti Teaduse Infosüsteemis
* Riina Aava publikatsioonid