open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saint-Riquier' evangeliaar

**Saint-Riquier' evangeliaar** on purpurpärgamendile kirjutatud ja illumineeritud evangeliaar, mis on valminud Karl Suure eluajal Aacheni pfaltsi õukonnakoolis. Käsikirja loetakse varase karolingide raamatukunsti väljapaistvaks näiteks, tekstikirja ja illustratsioonide stiili järgi paigutatakse see nn Ada gruppi.

Käsikirja peetakse Karl Suure kingituseks St. Riquier' kloostri abtile Angilbertile. Saint-Riquier' evangeliaar ja Godescalci perikoopideraamat on ainsad kindlalt Karl Suure eluaega dateeritud purpurpärgamentkäsikirjad, kuigi Karl Suurega seostatakse pärimuses ka Saksa keisrite Ottode kroonimisel kasutatud Viini kroonimisevangeliaari.

## Käsikiri
Käsikiri on dateeritud aastaisse 786/800. See koosneb 188 purpurseks värvitud pärgamentlehest ning kümnest värvimata pärgamentlehest mõõdus 35 x 24,5 cm, mis on raamatuks kokku köidetud. Käsikiri algab eessõnaga, mis sisaldab märkusi konkordantside kohta, kirikuisade tsitaate jm, järgnevad kaanonitahvlid ja evangeeliumide täistekstid. Iga evangeeliumi algul on evangelisti portree ja intsiaal. Peatükkide loetelu lõpus on värvimata pärgamendil.

### Tekst
Untsiaalkirjas tekst on kirjutatud lehtedele kuldtindiga kahes veerus. Ainult perikoopide loetelu käsikirja lõpus on kirjutatud värvimata pärgamendile kuldtindiga karolingide minusklis, kõik pealkirjad on oranžpunase värviga või harvem hõbetindiga untsiaalkirjas.

### Illustratsioonid
Evangeliaari kaunistavad evangelistide Matteuse (fo 17v), Markuse (fo 66v), Luuka (fo 101v) ja Johannese (fo 153v) värvilised täisfiguurportreed, kunstipäraselt kaunistatud kaanonitahvlid (fo 10r–16v) ja mõned terve lehekülje suurused rikkalikult kaunistatud initsiaalid.

## Viited

## Välislingid
* Evangeliaar digiteerituna portaalis gallica.bnf.fr
* Pilte evangeliaarist portaalis Bildindex der Kunst und Architektur
* C. Denoël, P. Roger Puyo, A. Brunet, N. Poulain Siloe. Illuminating the Carolingian era: new discoveries as a result of scientific analyses. Heritage Science, vol 6, 28 (2018)
Vilkastciems

**Vilkastciems** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla keskosas Roja jõe ääres. Küla oli vahepeal arvatud Rude küla koosseisu. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.

## Viited
Lina Ǵortšeska

**Lina Ǵortšeska** (makedoonia keeles Лина Ѓорческа; sündinud 3. augustil 1994) on Makedoonia tennisist.

Ta mängis 2013. aasta mais Despoina Vogasariga Ateena tenniseturniiril paarismängu Laura Deigmani ja Anett Kontaveidi vastu.

## Viited
Jaotuskaar

**Jaotuskaar** ehk **kergenduskaar** on müürisisene kaar koormuse ümberjaotamiseks, esineb sageli näiteks talasilluse või arhitraavi kohal. Võib olla müüriga samas tasapinnas või petikkaarena.

Varaseim näide kergenduskaarest on Suure püramiidi hauakambri sissekäigu silluse kohal, see koosneb kolmnurkkaarena vastamisi paigutatud kahest kivist. Kergenduskaare pseudokaarne lahendus on Atreuse varakambri sissekäigul ja Mükeene Lõviväraval, viimase puhul on avasse paigutatud tümpanoniplokk. Vana-Rooma arhitektuuris oli kergenduskaar tavaline, näiteks on kergenduskaared müürides Panteoni sammastike arhitraavide kohal. Spliti Diocletianuse palee Kuldsel väraval on sirge sillus ja profileeringuga kaunistatud ümarkaarne ava selle kohal. Samasugune profileeringuga kaunistatud kergenduskaare motiiv leidub ka Palestiina sünagoogidel 2. sajandist ja hilisemas Bütsantsi arhitektuuris.

## Pildid

Wejście do piramidy Cheopsa.jpg|Cheopsi püramiidi sissekäik, illustratsioon 1839
Кладка дворца Августов.jpg|Kergenduskaared Domus Augustana seinas Roomas
Pantheon back door rome italy.jpg|Rooma Panteoni kõrvaluks
20130602 Split 149.jpg|Diocletianuse palee Kuldne värav Splitis
Torre dei Rigaletti, portalino.JPG|13. sajandi torni uksekaar Firenzes
Relieving Arch.jpg|Segmentkaarne jaotuskaar ristkülikukujulise akna kohal
Lintel and discharging arch, minaret of the Great Mosque of Kairouan.jpg|Hoburaudkaarne jaotuskaar Kairouani Suure mošee minareti sissekäigu kohal


## Viited

## Välislingid
* Jaotuskaarest veebientsüklopeedias Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte (saksa keeles)
Ģipka

**Ģipka** (liivi **Gipko**, vanasti ka **Ģibka**, **Ģibks ciems** või **Ģibkas ciems**) on küla (*ciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla keskosas Liivi lahe kaldal.

Aastal 1869 avati Ģipkas Dundaga merekool, mis sealt aga aastal 1893 Mazirbesse üle viidi. Küla piiril asuv Ģipka kirik on  regionaalse kaitse all. Külas asub ka Ģipka tuletorn, külla jääb baptistide palvemaja. Kaks külas kasvavat mändi on looduskaitse all.

Ģipka piirile jääb Ģipka bussipeatus.

Ģipka on tekkinud Dundaga mõisa karjamõisa juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.

## Elanike arv


* 292 (1970)
* 230 (1979)
* 109 (1989)
* 104 (2000)

* 83 (2011)
* 100 (2015)
* 71 (2020)
* 69 (2025)


## Viited
Kino Capitol

**Kino Capitol** on endine kino Pärnus, mis tegutses aastatel 1929–1941.

Kino laskis ehitada Aleksander Ormisson. Tegu oli tolle aja parima kinoks ehitatud hoonega Pärnus. 

Hoone asus tollase Brackmanni (praeguse Ringi) ja Martna (praeguse Hospidali) tänava nurgal, aadressil Brackmanni 10. Majas asus ka kohvik.

Kino hävis 7. augustil 1941, kui sai pommitabamuse Nõukogude sõjalennukilt.

Sõja järel hoone varemed koristati ning sellele kohale ehitati Lydia Koidula ausamba taha nn projekteerijate maja.

## Viited
Piscina

***Piscina*** (ladina keeles 'veekogu', 'kalatiik' sõnast *piscis* 'kala') ehk kätepesunišš on katoliku kiriku altariruumi või käärkambri seinaorvas paiknev äravooluga valamu, ette nähtud preestrile käte ja altarinõude rituaalseks pesemiseks.

*Piscina* esineb kirikuarhitektuuris alates varakristlusest, gooti arhitektuuris on see sageli rikkaliku dekooriga.

## Eestis
Eesti keskaegses arhitektuuris esineb *piscina* näiteks Saaremaa keskaegsetes kirikutes, aga ka Harju-Risti kiriku kooriruumi seinas, Haljala Mauritiuse kiriku käärkambri idaseinas, Kolga-Jaani kiriku idaseinas, Järva-Madise kiriku käärkambri seinas.

## Viited
Ģipka tuletorn

**Ģipka tuletorn** on tuletorn Lätis Talsi piirkonnas Ģipka külas.

Ģipka tuletorn on metallist sõrestikule rajatud tuletorn. Torni ülemist osa piiravad puidust latid. Sellest ülemised kaks kolmandikku on punane, alumine kolmandik aga valge. Tuletorn rajati kas 1953. või 1954. aastal, tänapäevase välimuse sai 1961. aasdtal.

Torni kõrgus on 30 meetrit. Tuli on valge ja paikneb merepinnast 37 meetri kõrgusel, olles nähtav kuni 155 meremiili kauguselt. Tuletorn töötab aasta läbi, pimedamal perioodil ka ööpäev läbi. Valgusrežiim: tuli põleb kaks sekundit, ei põle neli sekundit.

Tuletorni haldab Riia sadam.

## Viited
Elias Vesset

**Elias (ka Elia) Vesset** (1871 – 29. jaanuar 1943 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli eesti kommivabrikant. 

1904. aastal asutas ta Pärnusse Malmi tn 16 vabriku "Progress", kus toodeti kompvekke, marmelaadi ja puuviljasiirupit. Vesset osales näitustel ja võitis mitmeid medaleid.  

Elias Vessetile kuulus 1928. aastal valminud villa Pärnus Supeluse tänaval, mis praegu on tuntud kui Villa Wesset ning kus alates 2007. aastast asub hotell. 

1940. aastal natsionaliseeris nõukogude võim Vesseti vabriku ja majad. 

14. juunil 1941 küüditati Vesset rongiga Siberisse Severurallagi vangilaagrisse, kus ta 29. jaanuaril 1943 suri.

## Viited
Vanapargi tänav

**Vanapargi tänav** on tänav Pärnus  Kesklinna ja Eeslinna linnaosas.

Tänav algab Suur-Jõe ja Väike-Jõe tänava ristumiskohas ja lõpeb ringristmikul, kus saab kokku Aia, Kuninga ja Karja tänavaga. Tänav ristub veel Laia (paremalt), Riia maantee (vasakult), Pika, Vingi, Rüütli (paremalt) ja Jalaka (vasakult) tänavaga. Tänav külgneb Vanapargiga ja Vabaduse pargiga.

Vanapargi tänav on ligikaudu 525 m pikkune. 

## Nimi
Enne 1948. aastat kandis nime *Aleksandri tänav* – arvatavasti kahel korral Pärnut külastanud Vene keisri Aleksander I auks. 1948. aastal nimetati ümber *Revolutsiooni tänav*aks. Oma praegust nime hakkas tänav kandma 26. juulil 1991 Pärnu linnavalitsuse määrusega.

## Viited


## Välislingid
*Pärnu täna: Aleksandri tänav ja Vana park – Pärnu Postimees
Villa Wesset

**Villa Wesset** on villa Pärnus Supeluse tänaval. 

1928. aastal valminud villa kuulus eesti kommivabrikant Elias Vessetile. 1940. aastal Vesseti majad natsionaliseeriti.

Praegu asuvad hoones hotell ja restoran.

## Viited
Godescalci perikoopideraamat

**Godescalci perikoopideraamat** on purpurpärgamendile kirjutatud ja illumineeritud ladinakeelne käsikirjaline evangelistaar, loodud arvatavasti 781. ja 783. aasta vahemikus Karl Suure Aacheni pfaltsi õukonnakooli skriptooriumis. See on vanim käsikiri Ada grupiks nimetatud koolkonna töödest ja ühtlasi vanim näide karolingide raamatumaalist.

Käsikiri on nime saanud kirjutaja Godescalci järgi. Luuletuses lehekülgedel 126v-127r on nimetatud käsikirja suursugused tellijad Karl Suur ja tema abikaasa Hildegard. Kirjutaja saatis kuningat tema reisil Itaaliasse, kui Karl Suur külastas Peetruse hauda ja paavst Hadrianus I ristis ta poja Pippini. Käsikiri asub tänapäeval Prantsusmaa Rahvusraamatukogus Pariisis märgistusega BNF Ms. nouv. acq. lat. 1203.

## Käsikiri
Käsikiri koosneb 127 purpurpärgamendilehest mõõdus 31 x 21 cm. Tekst on kirjutatud purpurlehtedele kahes veerus kuld- ja hõbetindiga. Põhitekst on untsiaalkirjas, pealkirjad ja algusleheküljed rooma kapitaalis ning pühendusluuletus karolingide minusklis. 

Käsikiri on kaunistatud kuue samast ajast pärit miniatuuriga, servaornamentidega, initsiaalidega ja ehislehekülgedega. Kuus täislehekõlje suurust miniatuuri on koondatud käsikirja algusse. Iga evangeeliumi alguses on tervet lehte täitev kompositsioon initsiaaliga ja igal lehel ümbritseb teksti ornamentidest raamistus. Ornamentikas on kohati selgelt äratuntav iiri-anglosaksi käsikirjade põim- ja muude pinnaornamentide mõju, kuid troonivat Kristust, nelja evangelisti ja elu allikat kujutavatel miniatuuridel on äratuntav figuuride ja neid ümbritseva ruumi loogilise ja realistliku kujutamise taotlus.

Elu allika motiiv ilmub raamatumaalis esmakordselt selles käsikirjas.

## Pildid

Evangeliarium - évangéliaire dit de Charlemagne ou de Godescalc - Jésus-Christ - BNF Gallica.jpg|Kristus auhiilguses
Vangeli di godescalco (evangelista luca), Ms. Lat 1203 f. 1r. 21x31 cm, parigi bibliotheque nationale, 783 circa.jpg|Evangelist Luukas


## Viited

## Välislingid
* Godescalci perikoopideraamat digitaliseeritult portaalis gallica.bnf-fr
* Godescalci perikoopideraamatu faksiimile tutvustus
Melania Krimm

**Melania Krimm** (ka **Milla Krimm**; 23. mai 1894 – 22. märts 1978) oli eesti luuletaja.

Eduard Rajari väitel võib olla tegu Pärnumaa kuulsaima luuletajaga: "Krimm kirjutas vaimuliku sisuga luuletusi, kusjuures neid on tõlgitud saksa keelde ja tema tekstidele on kirjutatud laule, mida lauldakse kirikutes üle maailma".

## Viited

## Välislingid
*Tõnu Kann. "Vana-Pärnu kalmistu on servapidi jõkke vajumas". Pärnu Postimees, 21. juuli 2012
*Haud Vana-Pärnu kalmistul
Benjamin Pavard

**Benjamin Jacques Marcel Pavard** (sündinud 28. märtsil 1996 Maubeuge'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lille, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta Lille'i meeskonnas 2015. aasta jaanuaris.

2016. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Saksamaa esiliiga klubiga VfB Stuttgart. Hooajal 2016–17 võitis ta klubiga Saksamaa esiliiga, misjärel tõusti kõrgliigasse.

2019. aastal sõlmis Pavard viieaastase lepingu Müncheni Bayerniga.

Suvel 2023 liitus ta ligi 30 miljoni euro eest Milano Interiga.

Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Pavard 10. novembril 2017 sõprusmängus Walesi vastu. 2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondisega maailmameistriks. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis Argentina vastu. Tema värav valiti turniiri ilusaimaks.

## Saavutused
;VfB Stuttgart
*2. Bundesliga: 2016–17

## Viited

## Välislingid
Jan Švankmajer

**Jan Švankmajer** (sündinud 4. septembril 1934 Prahas) on tšehhi filmilavastaja, fotograaf ja luuletaja.

## Tunnustus
* 1983 – Kuldkaru 
* 2002 – 

## Publikatsioonid
* Jan Švankmajer, Hmat a imaginace: Úvod do taktilního umění - Taktilní experimentace 1974–1983, 235 s., samizdat 1983, nakl. Kozoroh 1994
* Eva Švankmajerová, Jan Švankmajer, Anima, animus, animace, katalog a bibliografie, 185 s.,  Arbor vitae a Slovart s.r.o, Praha 1997
* Eva Švankmajerová, Jan Švankmajer, Imaginativní oko, imaginativní ruka, nakl. Vltavín Praha 2001, ISBN 80-902674-7-5
* Jan Švankmajer, Síla imaginace (ed. František Dryje), nakl. Dauphin (ISBN 80-7272-045-7) a Mladá fronta (ISBN 80-204-0922-X), Praha 2001
* Jan Švankmajer, Touching and Imagining: An Introduction to Tactile Art, I.B.Tauris & Co. Ltd, Londýn 2014, ISBN 978-1-78076-146-6
* Jan Švankmajer, Cesty spasení, (ed. František Dryje), nakl. dybbuk, Praha 2018, ISBN 978-80-7438-180-5

## Kirjandus
* Bruno Solařík (ed.), Jan Švankmajer, 304 s., Albatros Media a.s., Praha 2018, ISBN 978-80-264-1814-6
* František Dryje, Bertrand Schmitt (eds.), Jan Švankmajer, Ivo Purš, Dimensions of Dialogue-- Between Film and Fine Art, 508 s., Arbor Vitae, Řevnice 2012, ISBN 9788074670169
* Ursula Blickle, Gerald Matt (eds.), Das Kabinett des Jan Švankmajer: das Pendel, die Grube und andere Absonderlichkeiten, 239 s., Art Pub Incorporated, 2011, ISBN 9783869842561
* Kateřina Slezáková, Prvky surrealismu v tvorbě Jana Švankmajera, diplomová práce, FF MUNI v Brně 2011
* Jan Kolář, Velký rozhovor s Janem Švankmajerem, Divadelní noviny 2006, příloha VI, s. I-VII
* John Grant, Animated Movies Facts, Figures and Fun, (JŠ, Něco z Alenky, p. 69, Faust, p. 71) AAPPL Artists and Photographers Press, Ltd., 2006, ISBN 9781904332527
* John Grant, Masters o animation, 208 pp., NY: Watson-Guptill Publications, New York 2001, ISBN 9780823030415
* Simeona Hošková, Květa Otcovská (eds.), Jan Švankmajer, Transmutace smyslů, 104 s., Středoevropská galerie a nakladatelství Praha 1994

## Välislingid

* 
* Incredible stop-motion short film by Czech filmmaker Jan Švankmajer — an analogy for quarantine? (eesti keeles)
Vana-Pärnu toomkirik

**Vana-Pärnu toomkirik** (1251–1263) oli kirik Vana-Pärnus ja Saare-Lääne piiskopkonna Vana-Pärnu piiskopilinnuse osa.  

Kirik asus praeguse Vana-Pärnu kalmistu aladel või selle läheduses. 

Kiriku juurde kuulus surnuaed.

Kiriku koos linnaga põletasid 1263. aastal röövretkele tulnud leedulased Žemaitija valitseja vürst Treniota juhtimisel.

## Viited
Tin Jedvaj

**Tin Jedvaj ** (sündinud 28. novembril 1995 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis Panathinaikόs ja Horvaatia jalgpallikoondises.

2014. aastal valiti ta Horvaatia jalgpalli aasta tulevikulootuseks.

## Klubikarjäär
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Zagrebi Dinamo, mille meeskonnas debüteeris ta Horvaatia kõrgliigas 2013. aastal. Sama aasta juulis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Roma. Roma põhikoosseisu tal murda ei õnnestunud ning kogu hooaja 2013–2014 jooksul pääses ta Itaalia kõrgliigas väljakule vaid kahes kohtumises.

2014. aastal liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga Leverkuseni Bayer. 30. augustil 2014 lõi ta mängus Hertha vastu oma esimese värava Saksamaa kõrgliigas. Hooajal 2019–2020 mängis ta laenul Augsburgis.

2021. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Venemaa kõrgliigaklubiga Moskva Lokomotiv. Hooaja 2022/23 teises pooles oli ta Lokomotivist laenul Araabia Ühendemiraatide klubis Al Ain. 2023. aasta juulis läks ta laenule Panathinaikόsi.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Horvaatia jalgpallikoondises tegi Jedvaj 4. septembril 2014 sõprusmängus Küprose vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 15. novembril 2018 UEFA rahvuste liiga mängus Hispaania vastu. Ta on kuulunud Horvaatia koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. 

## Saavutused
;Zagrebi Dinamo
*Prva HNL: 2012–13
*Horvaatia superkarikas: 2013

## Välislingid
Vöötloom

Nimetus: Armadillo
Ladinakeelne nimetus: *Dasypodidae*

Liik: Imetaja
Toitumine: omnivoor
Keskmine eluiga: 12–15 aastat
suurus: 15–150 cm
kaal: 85 g kuni 54 kg
suurus: 15–150 cm

## Üldine iseloomustus

20 liiki armadillodest elab Ladina-Ameerikas. Kõige tuntum üheksavöödiline armadillo, elab lisaks veel ka USA-s.
Kõige lähedasemad liigid armadillole on sipelgasööjad ja laiskloomad, neil on üldiselt väga terav labidakujuline kärss ja väikesed silmad.
Armadillode suurus ja värv on väga erinev, alates 15 cm lõheroosa värvusega isendist, kuni tumepruuni hiiglasliku armadilloni, kes on 150 cm pikk. Armadillod on ainukesed imetajad, kellel on kilbid mis katavad: kukalt, pead, selga,saba ja jalgu.
Enamik armadillosid ohtu märgates hüppavad 90–120 cm kõrgusele õhku. Ainult üks liik armadillosid saab tõmmata ennast rulli nagu pall. Armadillodel on väga tugevad küünised millega ta saab hõlpsasti lõhkuda termiidipesi. 
(National Geographic, 12.2010)

## Elukoht ja toitumine
Armadillod armastavad elada soojades elupaikades: vihmametsades, rohumaadel ja poolkõrbetes. Nende kehal on väga vähe rasva ja seega on külm nende suur vaenlane. Külmad elutingimused võivad hävitada terve liigi.
Paljud liigid kaevavad tunneleid ja magavad ööpäevas kuni 16 tundi ööpäevas.

Toiduks tarvitavad nad mardikaid, vastseid, usse, termiite, rohutirtse, sipelgaid, tõuke ja tigusid. 

## Harjumused
Kuna armadillod magavad enamuse ajast ei ole nad eriti sotsiaalsed loomad.Tavaliselt hommikuti ja õhtuti armadillod saavad kokku, et paarituda. Külmematel aegadel võib grupp armadillosid kokku saada ühes urus, et jagada üksteisega kehasoojust.

## Fakte
* Mõned inimesed söövad armadillosid ja ütlevad, et see maitseb nagu sealiha.
* Gigantarmadillol võib olla 100 hammast.
* Halva nägemise ja haistmise asemel on armadillol suurepärane kuulmine, ta kuuleb kuni 20 cm sügavusele maa alla.
* Armadillod on head ujujad, oma raske kilbi tõttu, peavad nad sisse hingama palju õhku, et paisutada oma kõhtu veepeal püsimiseks.
* Armadillod on imetajad. Üheksavöödiline armadillo sünnitab vähemalt ühe neliku, tavaliselt saavad armadillod 1–15 poega.
* Kolmevöödiline armadillo on ainus, kes suudab ennast ohu korral rulli tõmmata, teised hüppavad 90–120 cm kõrgusele.
* Armadillot kutsutakse hispaania keeles väikseks soomustatuks.
* Armadillod võivad elada üle 20 aasta.

## Haigused
Armadillod levitavad baktereid, mis võivad tekitada inimesele pidalitõbe (*Mycobacterium lepra*e). Siiski võimalus pidalitõbe saada armadillolt on väga väike. Teadlaste arvates on inimesel vaja pidevat kontakti vöötloomaga või süüa nende liha, et haigestuda pidalitõppe.

## Järglased

Tiinus perioodi pikkus on 2–5 kuud, sünnitus toimub nn sünnitusurus, võib sündida 15 poega. Uru sügavus võib olla kuni 4,5 m. Beebi armadillosid kutsutakse kutsikateks, kaksikute sünd on tavaline. Üheksavöödilistel armadillodel on 4 identset samast soost kutsikat igas pesakonnas. Seitsmevöödilisel armadillol on 8–15 identset kutsikat samal ajal.
Kutsikad kasvavad kiiresti, umbes 9–12-kuuselt on nad valmis saama järglasi.
Modern (ajakiri)

**Modern** (Moodi- ja käsitööleht Modern) oli ajakiri, mis ilmus 1920. aastatel koos ajakirjaga Naisterahva elu. Ajakiri sisaldas moejooniseid ja -kirjeldusi.

Ajakirja andis välja Üldise ajakirjanduse kontori (G. Paju) kirjastus Tallinnas Harju tn 43.
Naisterahva Elu

**Naisterahva elu** on endine naisteajakiri, mis ilmus Eestis üks kord kuus aastatel 1923–1927 ja ebaregulaarselt aastatel 1928–1937.

Ajakiri ilmus Tartus (1923, nr. 2) ja Keilas (1926, nr. 5/6 – 1933). Väljaandjad olid Don-Cidalison (Don Chidalison) (1923), G. Paju (1924 – 1925 nr. 10), Richard Abroi (1925 nr. 11/12 – 1937), A. Elken (1926). Vastutavad toimetajad olid I. Essmann (1923), G. Paju (1924 – 1925 nr. 10), Richard Abroi (1925 nr. 11/12 – 1937).

Ajakirjale olid kaasa pandud mustrilehed (1924–1925, 1928–1933), 1924. aastal ilmus eriväljaanne Eesti Film-Revue. Kaasannetena ilmusid Modern (1924, nr. 2–4, 6 ja 8 juures) ning Modern pesu märkimise tähestik (1924 nr. 5 juures).

## Viited

## Välislingid
*Naisterahva Elu DIGAR – digiarhiiv
Marina Tuutma

**Marina Tuutma** (sündinud 9. novembril 1960 Tartus) on eesti ja Rootsi arst.

Ta lõpetas aastal 1979 Tartu 8. Keskkooli ja aastal 1987 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi osakonna. Ta oli internatuuris Tallinna Pelgulinna Haiglas.

Aastal 1988 asus ta tööle Raasikule. Aastast 1992 sai ta Raasiku ambulatooriumi juhatajaks, aastal 1994 sai ta perearsti kutse. Ta on õppinud nõelravi.

Aastast 2004 töötab ta Rootsis Karlstadis perearstina. Aastal 2012 valiti ta Rootsi Perearstide Seltsi juhatusse, aastast 2017 on ta selle seltsi esimees. Aastal 2014 valiti ta Rootsi Arstide Seltsi juhatusse, kuhu kuulub tänini. Novembris 2020 valiti ta Rootsi Arstide Liidu teiseks asepresidendiks. Septembris 2021 anti talle Eesti Arstide Liidu aumärk.

## Isiklikku
Ta on abielus, abikaasa Raivo töötab raamatupidajana Värmlandi regiooni kontoris; nad on kahe poja vanemad. Ta on tegelenud iluvõimlemisega ja on mänginud korvpalli. Ta on lõpetanud muusikaklassi klaveri erialal

## Välislingid
*Rootsi perearstide liider Marina Tuutma: Rootsis öeldakse kõiki asju ümber nurga
Toomas Tondu

**Jüri Koik** (näitlejanimega **Toomas Tondu**; 24. november 1888 Viljandi – 22. august 1928 Viljandi) oli eesti draamanäitleja.

Tema isa oli puusepp. Jüri Koik õppis Viljandis Kuhlbarsi algkoolis ja hiljem linnakoolis. 1907. aastal lõpetas ta raamatupidamise kursused.

1907. aastal võeti ta Vanemuise laulukoori. 1908. aastal esines solistina Eesti esimeses ooperis "Lembitu tütar".

Aastatel 1910–1911 oli ta Viljandis "Koidu" näitejuht ja näitleja.

1912. aastast töötas Estonias, kus mängis operettides ja sõnalavastustes.

1925. aastal sai Jüri Koik näitekunsti sihtkapitali ja kultuurinõukogu juhatuse liikmeks.

Tondu mängis kokku 135 näidendis (sh 7 lastelavastuses), 23 operetis, 1 ooperis ja 1 balletis ning käis kahel ringreisil.

Tondu suri Viljandis 22. augustil 1928 kurgutiisikusse.

## Rolle
*Harpagon (Molière "Ihnus")

## Viited

## Välislingid
*Haud Viljandi vanal kalmistul
Maia Tskhitišvili

**Maia Tskhitišvili** (gruusia keeles მაია ცქიტიშვილი; sündinud 2. juunil 1974 Thbilisis) on Gruusia majandusteadlane ja poliitik. Ta oli 30. märtsist 2018 kuni 18. veebruarini 2021 Gruusia regionaalarengu ja taristuminister, lisaks oli ta ka Gruusia asepeaminister.

Ta on õppinud rahvusvahelist majandust Thbilisi Riiklikus Ülikoolis ja Praha majandusülikoolis.

Ta on töötanud erasektoris juhtivatel ametikohtadel nii lennunduses kui ka ehituses.

Ta oli 30. märtsist 2018 kuni 18. veebruarini 2021 Gruusia regionaalarengu ja taristuminister, lisaks oli ta ka Gruusia asepeaminister.
Hotell Bristol

**Hotell Bristol** on hotell Pärnus aadressil Rüütli 45.  

Hotellis on 18 numbrituba, millest kaks on sviidid.  

Hotell asub 19. sajandi lõpus valminud uusgootipärase hoone teisel ja kolmandal korrusel.

Nõukogude ajal kandis hotell nime Kalevi võõrastemaja, allkorrusel asuv söökla aga söökla nr 2.

Samas hoones tegutses eraldi restoran Baltika, hilisema nimega Perona.

Hotelli esimesel korrusel asub praegu Pärnu ainus karaokebaar Coco Loco.

## Viited
Serge Gnabry

**Serge David Gnabry** (sündinud 14. juulil 1995 Stuttgardis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Saksamaa jalgpallikoondises.

Ta alustas profikarjääri Inglismaa klubis Arsenal. Arsenali meeskonnas debüteeris ta hooaja 2012–13 eel. Premier League'is debüteeris ta 20. oktoobril 2012 mängus Norwich City vastu. Ta oli sel ajal 17 aasta ja 98 päeva vanune, millega sai ta Jack Wilshere'i järel Arsenali noorimaks debütandiks liigas. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 28. septembril 2013 mängus Swansea City vastu. Hooaeg 2014–15 jäi tal põlvevigastuse tõttu vahele. Hooajal 2015–16 oli ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis West Bromwich Albion, kuid sai liigas väljakule vaid ühes kohtumises.

2016. aasta augustis siirdus ta Saksamaa kõrgliiga klubisse Bremeni Werder. Ta lõi hooajal 2016–17 liigas 11 väravat.

2017. aasta juunis sõlmis ta lepingu Müncheni Bayerniga. Hooajal 2017–18 mängis ta laenul 1899 Hoffenheimis, lüües liigas 10 väravat. Alates järgmisest hooajast on Gnarby kuulunud Müncheni Bayerni põhikoosseisu. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Saksamaa meistriks ja võitis lisaks Saksamaa karika. Samal hooajal valiti ta Müncheni Bayerni hooaja parimaks mängijaks.

2016. aasta suveolümpiamängudel võitis Gnabry Saksamaa meeskonnaga hõbemedali. Ta lõi kokku kuus väravat, millega oli koos Nils Peterseniga turniiri suurim väravakütt. 2017. aastal tuli ta Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.

Saksamaa jalgpallikoondises tegi Gnarby debüüdi 11. novembril 2016 MM-i valikmängus San Marino vastu, tehes selles mängus kübaratriki.

## Saavutused
;Müncheni Bayern
*Bundesliga: 2018–19
*DFB-Pokal: 2018–19

## Välislingid
Baškortostani kirjandus

**Baškortostani kirjandus** ehk **Baškiiri kirjandus** on Baškortostanis kirjutatud või sealt pärit kirjanike kirjutatud proosa ja luule.

## Baškiiri kirjanikke
*Aqmulla
*Ulfat Badretdinov
*Ljuza Badretdinova
*Zäinäb Biişeva
*Häziä Däülätšina	
*Mäžit Ğafuri
*Mostaj Kärim
*Güzäl Sitdiqova
*Ljudmila Ulitskaja
Hilda Hellas

**Hilda Sophie Nusar** (pseudonüümiga **Hellas**; 22. september 1889 Tartu – 21. veebruar 1977 New York) oli eesti näitleja ja laulja (sopran).

Hellas õppis laulmist eraõpetajate (Paula Brehmi jt) juures. Ta alustas lavategevust 1908. aastal Vanemuises, kus oli aastatel 1910–1912 näitleja. Aastatel 1909–1910 ja 1912–1925 oli Estonia teatris laulja ja näitleja. Esines ka kontserdilauljana.

Hellas läks 1930. aastatel Ameerika Ühendriikidesse. 1941–1944 elas taas Eestis ja hiljem New Yorgis, kus ta suri 1977.

## Viited

## Välislingid
*http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2382
Johannes Friedrich Ivalo

**Johannes-Friedrich Ivalo**, kuni 1934 **Johannes-Friedrich Ivasčenko** (31. mai 1902 Kihelkonna vald – 30. november 2001) oli Eesti mereväe ohvitser 1928 – 1940 (vanemleitnant, 1940).

Ta teenis sõjalaevadel Lembit, Vambola, Laene, Lennuk, Ristna, Sulev, Mardus, Pikker.

Ta oli aktiivne tegevtoimetaja ja tekstide autor ajakirjas Merendus.

Saksa okupatsiooni ajal teenis Omakaitses, 1944. aastal põgenes Rootsi, kus elas surmani.

## Viited
Baškiiri kirjandus

**Baškiiri kirjandus** on baškiiri keeles kirjutatud kirjandus.

## Baškiiri kirjanikke
*Zäinäb Biişeva
*Häziä Däülätšina
*Mustai Karim
*Güzäl Sitdikova

## Vaata ka
*Baškortostani kirjandus
Kattevärv

**Kattevärv** on värv, mis katab pinna opaakse, läbipaistmatu kihiga, vastupidi läbipaistvale lasuurvärvile. Kattevärvid on guašš, tempera, õlivärv, õlipastell.

## Viited
2006. aasta maleolümpia

**37. maleolümpia** (inglise keeles *37th Chess Olympiad*) oli 2006. aastal Torinos FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 

Maleolümpia peeti 20. maist kuni 4. juunini 2006 Torinos. Lahtises kategoorias osales 148 võistkonda, naiste kategoorias 103 naiskonda (korraldajariiki Itaaliat esindasid kolm võistkonda ja kaks naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Geurt Gijssen (Holland).

## Maleolümpia medalistid
*Lahtises kategoorias:   Armeenia,   Hiina,   Ameerika Ühendriigid
*Naiste kategoorias:   Ukraina,   Venemaa,   Hiina 

## Eesti esinemine maleolümpial
Eesti võistkond (esimesel laual Kaido Külaots) sai 46. koha, naiskond (esimesel laual Monika Tsõganova) 33. koha. 

## Välislingid
*
*37th Chess Olympiad 2006 Open. chess-results.com
*37th Chess Olympiad 2006 Women. chess-results.com
2004. aasta maleolümpia

**36. maleolümpia** (inglise keeles *36th Chess Olympiad*) oli 2004. aastal Mallorcal Calviàs FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 

Maleolümpia peeti 14. oktoobrist kuni 31. oktoobrini 2004 Calviàs. Lahtises kategoorias osales 129 võistkonda, naiste kategoorias 87 naiskonda (korraldajariiki Hispaaniat esindasid kolm võistkonda ja kaks naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ignatius Leong (Singapur).

## Maleolümpia medalistid
*Lahtises kategoorias:   Ukraina,   Venemaa,   Armeenia
*Naiste kategoorias:   Hiina,   USA,   Venemaa 

## Eesti esinemine maleolümpial
Eesti võistkond (esimesel laual Jaan Ehlvest) sai 32. koha, naiskond (esimesel laual Viktoria Baškite) 36. koha. 

## Välislingid
*
*36th Chess Olympiad 2004 Open. chess-results.com 
*36th Chess Olympiad 2004 Women. chess-results.com
Valkla õppevälja lennuõnnetus

**Valkla õppevälja lennuõnnetus** leidis suurtükiväe Valkla õppeväljal aset 1935. aasta 11. juulil. Õnnetuses hukkusid sõjaväelased Aleksander Arro ja Ernst Muru.

Lennuõnnetuse mälestuskivi asub Jõelähtme vallas Jõesuu külas.

## Õnnetuse kirjeldus
Lennuk kukkus alla vahemikus 11–12 (eri andmetel kell 11, 11.30, 11.45 või kella 12 paiku) Jägala puupapivabriku ja Eesti kaitseväe Jägala polügooni vahelisele alale jäänud Tuisu talu heinamaal. Jägala polügoonil lahinglaskmisi korraldanud Kaitseväe Lennukoolile kuulunud lennuk purunes seejuures peaaegu täielikult. Lendurite Arro ja Muru ülesandeks oli lahingumärkide tulistamine, kusjuures Aleksander Arro täitis lennul lendur-vaatleja rolli ja lennukit juhtis Ernst Muru. Allakukkunud lennukiga oli samal päeval varem sooritatud laskeülesandeid rahuldavalt.

Lennuk viibis õhus vaid lühikest aega, tehes enne õnnetust paar tiiru laagri kohal. Lennuk kaotas pöörangu sooritamise ajal kiiruse ja langes pöörisesse. Kuna kõrgus oli laskeharjutuste tõttu väike, lennati maapinna lähedal, ei jõudnud piloot enam lennukit pöörisest välja tuua. Lennuk kukkus 200 meetri kõrguselt propeller ees vastu maad ja purunes.

Esimesena jõudsid kukkumiskohale selle lähistel töötanud Tuisu talu heinalised, kes tõid mõni minut pärast lennuki allakukkumist rusude alt välja lendurite surnukehad. Lennuki allakukkumist nägid pealt ka polügoonil olnud kaitseväelased ja isegi 4 kilomeetri kaugusel Jõelähtme kiriku juures viibinud inimesed. Ajalehes Uus Sõna ilmunud artikli järgi nägi õnnetust aga pealt vaid üks motorist ja lennuk kukkus hoopis laskeplatsil kasvavate puude vahele.

Õnnetusest teavitati seejärel Õhukaitse staapi ning õnnetuskohta jõudsid sanitaarauto, arstlik personal, juurdlust toimetama määratud ohvitser ning ka Kaitseväe ja Õhukaitse kõrgemad juhid (sealhulgas Õhukaitse ülem Richard Tomberg). Kella 14 paiku viidi surnukehad sanitaarautodega õnnetuspaigast Kaitseväe haiglasse Tallinnas ning kella 16 seisuga olid lennuki rusud veoautole asetatud ja õnnetuspaik puhastatud. Lennuki mootori poolt maasse tekitatud auku asetati sündmuse mälestamiseks põllukivi.

## Lendurite matused
Hukkunud lendurite kirstupaneku talitus toimus 12. juulil kella 20 paiku Lasnamäe aerodroomil lennukiangaaris. Lisaks omastele ja tuttavatele saabusid sinna teiste sõjaväelaste hulgas ka kaitseminister Paul Lill ja Õhukaitse ülem Richard Tomberg. Lendurite matused toimusid 14. juulil. Pärast kella 14 alustas leinarongkäik Lasnamäelt teekonda Tallinna Kaarli kirikusse, kus kella 16.30 paiku toimus matuseteenistus. Teenistusel osales ka kaitsevägede ülemjuhataja kindral Johan Laidoner. Kirikust jätkas leinarongkäik kella 17 paiku teed Kaitseväe kalmistule. Lendurite matustest võttis osa sel ajal Eestis viibinud Rootsi lennuväeeskadrilli kogu ohvitserkond. Lendurid maeti kalmistu lennuväe ühiskalmistu ossa. Sarnaselt teiste sinna maetud lendurite haudadega asetati ka Aleksander Arro ja Ernst Muru haudadele risti asemel lennuki propeller (kahele hauale ühiselt).

## Viited
Jean-Pierre Papin

**Jean-Pierre Papin** (sündinud 5. novembril 1963 Boulogne-sur-Meris) on prantsuse endine jalgpallur (ründaja) ja jalgpallitreener.

Klubikarjääri jooksul aastatel 1984–2001 mängis ta Prantsusmaa klubides Valenciennes, Olympique de Marseille, Bordeaux' Girondins ja Guingamp, Belgia kõrgliiga klubis Club Brugge, Itaalia kõrgliiga klubis Milan ning Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern. Ta tuli Marseillega neli korda Prantsusmaa meistriks, Milaniga kaks korda Itaalia meistriks ning võitis Bayerni Müncheniga hooajal 1995–96 UEFA karika.

1991. aastal pälvis ta Marseilles mängides Ballon d'Or. Aastatel 1989 ja 1991 valiti ta Prantsusmaa aasta jalgpalluriks. Aastatel 1987–1992 oli ta viiel hooajal järjest Prantsusmaa kõrgliiga hooaja suurim väravakütt.

Prantsusmaa jalgpallikoondises mängis Papin aastatel 1986–1995 kokku 54 korral ja lõi 30 väravat. Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 1986. aasta maailmameistrivõistlustel ja 1992. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina.
Otylia Jędrzejczak

**Otylia Jędrzejczak** (sündinud 13. detsembril 1983 Ruda Śląskas) on Poola ujuja. 

2004. aasta suveolümpiamängudel võitis ta kuldmedali 200 meetri liblikujumises, hõbemedali 100 meetri liblikujumises ja 400 meetri vabaujumises. 200 meetri liblikujumises saavutas ta 2008. aasta suveolümpiamängudel 4. koha.
Konvertimine

**Konvertimine** ehk **konverteerimine** on informaatikas andmete teisendamine ühest andmetüübist teise või ühest andmevormingust teise.
Rebekk

**Rebekk** on pooliku pirni kujulise kerega puidust poogenkeelpill, mis oli populaarne 14.–16. sajandil.

Ühe käega mängitakse poognaga ja teise käega vajutatakse sõrmedega keeltele, et helikõrgust muuta.

Seda hoitakse mängides kas kaenlaaugu juures või lõua all ning mängimiseks kasutatakse nn renessansspoognat, mida kasutati samal ajastul ka viiuli mängimiseks. Rebekk koosneb kolmest põhiosast­: korpus, tekk ja sõrmlaud. Korpus koosneb omakorda kerest, kaelast ja peast. Kere otsas on nupp ehk nael, mis hoiab kinni keeltehoidjat. Keeli hoiab üleval roop. Rebeki pea võib olla erineva kujuga; kõige tavalisem on selline nagu viiulil või rombikujuline. Teki sees on kõlaaugud või rosetid, et kõla võimendada. (Rebeki osade tähendust saab teada Vikipeedia artiklist viiuli kohta.)

## Häälestus
Rebekil on 2–5, enamasti 3, keelt. Keeli häälestatakse kvintide kaupa häälestuspulkade abil. Rebekk oli 14.–15. sajandil kõrgehääleline instrument, kuid 16. sajandil tehti sellele ka madalama häälega versioonid (alt-, tenor- ja bassrebekk).  
## Ajalugu
Nagu paljude keelpillide, nii ka rebeki juured ulatuvad Kesk-Aasiasse. Vanim teadaolev eelkäija oli rabab, mida mängiti Araabias. Seda mängiti poognaga, hoides pilli põlve peal. Tänapäeval pole ühtegi rababi säilinud, aga leida võib pildimaterjali, näiteks keskaegseid illustratsioone. 

Rababi levikuga Põhja-Aafrikasse ja Türgi aladele tekkisid Bütsantsi lüüra ja Hispaania rabab, millest rebekiga sarnaneb just viimane.

## Tänapäev
Rebekk on tänapäeval haruldane muusikainstrument. Eestis kasutavad rebekki näiteks Vaikuse Muusika Stuudio muusikud.

## Välislingid
*http://crab.rutgers.edu/~pbutler/rebec.html
*https://caslabs.case.edu/medren/medieval-instruments/rebec-medieval/
*https://www.music.iastate.edu/antiqua/instrument/rebec
Laveering

**Laveering** (itaalia keelest *lavare* 'pesema') on ühevärviline varjundirikas pind, mis väga õhukeseks lahjendatud akvarellvärviga lisatakse tuši- või pliiatsijoonistusele, saavutamaks maalilist mõju. Oli eriti levinud barokk-kunstis, aga ka hilisematel sajanditel.

Laveeringuks on  nimetatud ka akvarellmaali tehnikat, mille puhul maalilisus saavutatakse mitme väga õhukese värvikihi üksteise peale kandmisega, lastes kihid vahepeal kuivada. Tänapäeval eelistatakse sellele märjalt-märga sulatamistehnikat.

## Vaata ka
* laviis

## Viited
Protsessi simulatsioon

**Protsessi simulatsiooni** kasutatakse tehniliste protsesside kavandamisel, väljatöötlemisel, analüüsimisel ja optimeerimisel. Sellist simulatsiooni kasutatakse keemiatehastes, keemiliste protsessidel, keskkonnasüsteemidel, elektrijaamadel, keerulistel tootmistoimingutel, bioloogilistel protsessidel ja teistel sarnaste tehniliste funktsioonidega aladel. 

## Peamine põhimõte

Protsessi simulatsioon on mudeli põhiline tarkvara, mis esindab keemiliste, füüsiliste, bioloogiliste ja teistel tehnilistel protsessidel. Põhieelduseks on puhaste komponentide ja füüsikaliste omaduste, reaktsioonide ja matemaatiliste mudelite põhjalikumad teadmised, mille kaudu on võimalik arvutada arvutites protsessi.

Protsessi simulatsiooni tarkvara kirjeldab protsesse vooskeemides, kus üksuse tööd on paigutatud ja ühendatud toote- või koolitusvoogude abil. Tarkvara peab leidma stabiilse tööpunkti lahendades massi- ja energia tasakaalu. Protsessi simulatsiooni eesmärk on leida optimaalsed tingimused uuritud protsessis. See on sisuliselt programmi optimeerimine, mis tuleb lahendada iteratiivse protsessiga.

Protsessi simulatsioon kasutab alati mudeleid, mis tutvustab ligikaudsust ja eeldusi, kuid võimaldab näha andmeid, mida reaalselt ei pruugi esile tulla. Samas võimaldavad mudelid teatud piirides interpoleerimist ja ekstrapoleerimist ning võimaldavad leida teadaolevate andmete vahemikust väljapoole jäävaid tingimusi.

## Modelleerimine
Reaalsete protsesside paremaks kajastamiseks on mudelite väljatöötamine simulatsioonitarkvara edasiarendamise tuum. Protsessi simulatsioon on üks väheseid valdkondi, kus töötavad koos keemia, füüsika, arvutiteaduse, matemaatika spetsialistide ja mitme eriala inseneridega.

Uute ja täiustatud omaduste arvutamise mudelite väljatöötamiseks tehakse palju pingutusi. See hõlmab näiteks:

* Termofüüsikalised omadused nagu aururõhk, viskoossus, kalorite andmed jne.
* Eri aparaatide omadused nagu näiteks reaktorid, destilleerimiskolonnid, pumbad.
* Keemilised reaktsioonid ja kineetika.
* Keskkonna ja ohutusega seotud andmed.

## Vaata ka
* Arvutisimulatsioon

## Viited

__NOTOC__
Anšlavs Eglītis

**Anšlavs Eglītis** (14. oktoober 1906 Riia – 4. märts 1993 Los Angeles) oli läti kirjanik, ajakirjanik ja maalikunstnik.

Tema isa oli kirjanik ja kunstiteoreetik Viktors Eglītis ja ema tõlkija Marija Eglīte; seitse aastat noorem vend õppis õigusteadust. Esimese maailmasõja ajal elas pere Venemaal, kuid tuli Lätti tagasi 1918. aastal. 

Ta õppis Alūksne algkoolis ja Riia 2. keskkoolis. Kooliõpingute kõrval õppis ta Alūksnes joonistamist Jēkabs Kazaksi juhendamisel ja Riias maalimist kunstnik Valdemārs Tone stuudios. 1925. aastal haigestus ta tuberkuloosi ja saadeti ravile Šveitsi Leysini sanatooriumi. 1935. aastal lõpetas ta Läti Kunstiakadeemia. 

1936. aastal ilmus tema esimene lühiproosakogu "Maestro". 1938. aastast töötas ta ajalehes Jaunākās Ziņas. 1938. aastal ilmus luulekogu "Vientulis un dzīrotājs". 1939. aastal ilmus järjejutuna romaan "Līgavu mednieki". 1941. aastal abiellus ta maalikunstnik Veronika Janelsiņaga. 1944. aastal ilmus romaan "Homo novus". Samal aastal otsustas ta abikaasaga kodumaalt lahkuda. Detsembris jõudsid nad Berliini. Viktors Eglītis oli 1944. aasta sügisel arreteeritud ja temast polnud teateid. Isa hukkamisest vanglas 1945. aasta kevadel kuulis perekond alles aastaid hiljem. 1945. aasta veebruaris lahkus abielupaar Berliinist Lõuna-Saksamaale, kus jäädi elama Teilfingeni külakesse Esslingeni põgenikekeskuse lähedal. 1950. aastal mindi edasi Ameerika Ühendriikidesse, kus jäädi lõplikult elama Los Angelese eeslinna Pacific Palisades.

Lisaks romaanidele ja jutustustele on ta kirjutanud filmi- ja teatrikriitikat.

Eesti keelde on tõlgitud tema romaanid "Inimene Kuult" (1956) ja "Pansion lossis" (2015, läti keelest tõlkinud Valli Helde).

2018. aastal valmis lavastaja Anna Vidulejal Eglītise romaanil põhinev film "Homo novus".

Eglītise 100. sünniaastapäeva puhul andis Läti Post välja talle pühendatud postmargi ja Inciemsi mõisapargis avati talle mälestusmärk.

### Romaanid
* *Līgavu mednieki* (1940)
* *Homo Novus* (1946)
* *Čingishana gals* (1948)
* *G̦īmetne* (1949)
* *Adžurdžonga* (1950)
* *Laimīgie* (1952)
* *Cilvēks no mēness* (1954)
* *Es nebiju varonis* (1955)
* *Misters sorrijs* (1956)
* *Omartija kundze* (1958)
* *Ilze* (1959)
* *Malahīta dievs* (1961)
* *Vai te var dabūt alu* (1961)
* *Pansija pilī* (1962)
* *Nav tak dzimtene* (1966, triloogia 1. osa)
* *Bezkaunīgie veči* (1968)
* *Cilvēks mežā* (1970, triloogia 2. osa)
* *Es nepievienojos* (1971)
* *Piecas dienas* (1976)
* *Vai zini zemi, citronas kur zied?* (1980, triloogia 3. osa)

## Viited

## Kirjandus

* Livia Viitol. Sõnameister Anšlavs Eglītis. – Pansion lossis. Libri Livoniae, Tallinn 2015. ISBN 9789949386697

## Välislingid
*Anšlavs Eglītis Läti rahvusentsüklopeedias
Koroonapandeemia Rootsis

**Koroonapandeemia Rootsis** on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.

Esimene nakatumisjuhtum tuvastati Rootsis 31. jaanuaril 2020 Hiinast Wuhanist naasnud isikul. Esimene koroonaviirusega nakatunu suri Stockholmis 11. märtsil.

Rootsi valitsus tuli 16. märtsil välja 28 miljardi eurose abimeetmete paketiga, et kaitsta tööandjaid ja töötajaid epideemia mõjude eest.

2020. aasta 2. juuli seisuga oli Rootsis tuvastatud 70 639 inimese haigestumine koroonaviirusega ning haigus oli nõudnud 5411 inimelu.

## Andmestik

## Viited

## Välislingid
* Anders Tegnell - Sweden's chief epidemiologist, Rootsi peaepidemioloogi Anders Tegnelli intervjuu, intervjueerija: Stephen Sackur, BBC, HARDtalk, 18. mai 2020 (video, 3:19 pikkune lõik 24-minutilisest saatest, inglise keeles)
* 6,561 metal flowers: One man's Covid tribute, BBC News, 5. jaanuar 2021 (video, 02:32)
* More or Less  Sweden’s polarising pandemic response. BBC Sounds, 30. aprill 2022 (audio, 08:59)
; Meedias
* "Rootsi ja Soome lähevad epideemia vastu vägagi erinevate meetmetega" ERR, 24. märts 2020
* "Rootsi teatas uutest koroonapiirangutest" ERR, 4. aprill 2020
* "Rootsis on peamiseks mureks eakate surmade suur arv" ERR, 16. aprill 2020
* "Rootsi strateegia võitluses koroonaviiruse vastu on hakanud tulemusi andma" ERR, 19. aprill 2020
* "ERR Rootsis: ühiskonnas on lai toetus riigi koroonastrateegiale" ERR, 17. mai 2020
* "Uppsala professor: naaberriigid ei jõua koroonasurmadelt Rootsi tasemele" ERR, 23. juuni 2020
* "Rootsi loob riigi koroonapoliitika hindamiseks töörühma" ERR, 1. juuli 2020
* "Rootsi turistid pole naaberriikides teretulnud" ERR, 10. juuli 2020
* "Rootsi pole enam eriline: koroonapiirangud on karmimad kui naabritel" ERR, 10. august 2020
* "Kevadel palju kriitikat saanud Rootsis on nakatumisnäitaja Eestiga sisuliselt võrdne" ERR, 10. september 2020
Robootika ehituses

**[[Robootika]] ehituses** on inimeste programmeeritud masinad, mis täidavad arvutisse programmeeritud käske. Robotid teevad töö kiiremini ja täpsemalt, vähendades sellega töö kulusid ja aega. Tulevikus kulub maja ehitamiseks vaid mõni päev ning see on praegusest odavam. Robotid on revolutsioon teaduses, tehnikas ja ehituses. 

## Hadrian X

Hadrian X on Austraalia tehnoloogiaettevõtte poolt välja töötatud robot, mis automaatselt laob, lõikab, paigutab ja suunab telliseid vastavalt sisse programmeeritud kujule. 

Hadrian X on valmistatud vastupidavast terasest, alumiiniumist, süsinikust. Robotit juhivad arvuti, servomootor, nägemiskaamerad ja laserid, mis jälgivad selle paigaldusasendit 0,5 mm täpsuse piires. 

Kui inimene on suuteline laduma 300–400 tellist päevas, siis Hadrian X on võimeline laduma 1000 tellist päevas. Erinevalt inimesest on robot võimeline töötama ööpäev läbi. See tähendab, et 180-ruutmeetrise maja võib täielikult valmis ehitada kahe või kolme päevaga. 

Masinas kasutatakse tööstuslikku liimi, mis suurendab konstruktsiooni tugevust neli kuni viis korda, soojus ja akustiline efektiivsus suureneb 70%. 

Masinal on tipptasemel kompenseerimissüsteemid, hoolimata poomi 30-meetrisest pikkusest ja segavatest looduslikest teguritest nagu tuul ning vibratsioon, püsib tellist asetatav komponent ideaalselt paigal. Masin teeb iseseisvalt ettenähtud lõiked elektri ja sanitaartehnika jaoks ära.

## Viited
Granuliit

**Granuliit** on kõrgekvaliteediline heledavärviline moondekivim, mis on tekkinud graniidi moondumisel sügaval maakoores kõrge temperatuuri ja rõhu tõttu. Põhikoostisosaks on kvarts ja päevakivid. Granuliidile on iseloomulik suur punase granaadi kristallide sisaldus, mis annab kivimile omapärase teralise välimuse. 

Granuliidid pakuvad geoloogidele huvi, kuna sisaldavad mandrilise maakoore sügavusest pärit aineid. Osa granuliite on dekompressiooni tõttu kõrge temperatuuriga keskkonnast sügavalt Maa seest tõusnud pinnapealsema maakooreni; osa on vastupidi jahtunud ja jäänud Maa sügavusse.

Granuliidis sisalduvad mineraalid varieeruvad sõltuvalt lähtekivimist ning temperatuurist ja rõhust metamorfismi ajal. Tavatüüpi granuliit, mis on leitud metamorfoossest kivimist mandril, sisaldab pürokseeni, plagioklassi ja granaati, vähesel määral ka sillimaniiti, küaniiti, augiiti, turmaliini ja korundi.

Granuliiti on võimalik eristada rohkete väikeste roosade või punaste granaatide ja gneisja vöödilise tekstuuri järgi.

## Tekkeprotsess
Granuliidid tekivad sügaval maakoores, tavaliselt kõrgetel temperatuurigradientidel piirkondliku metamorfismi ajal, temperatuuril üle 30 °C/km. Mandrilise maakoore kivimites võib biotiit kõrgel temperatuuril laguneda moodustades ortopürokseeni + kaaliumpäevakivi + vee, tekitades granuliidi.

## Keskmised tehnilised näitajad

## Leiukohad Eestis
Eestis on granuliiti põhiliselt Lõuna-Eesti aluskorras. Leitud on ka üksikuid granuliitse koostisega rändkive.

## Viited
Mihhailovski

**Mihhailovski** on vene perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Mihhailovski-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Murd (1937. aastal Tallinnas). 2020. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Mihhailovski Eestis 10 mehel ja perekonnanimi **Mihhailovskaja** 16 naisel.

*Georgi Mihhailovski (1870–1912), vene geoloog
*Konstantin Mihhailovski (1834–1909), vene insener
Eluri

**Eluri** on eesti perekonnanimi.

Eluri määrati nimede eestistamisel uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Eibenberg (Tallinnas), Eisenberg (Järvakandi vallas ja Tallinnas), Elle ja Jälle (mõlemad Undla vallas). 2020. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Eluri Eestis 5 mehel ja 11 naisel.

## Viited
Fahrettin Koca

**Fahrettin Koca** (sündinud 2. jaanuaril 1965 Ömeranlıs Kulu ringkonnas) on Türgi arst ja poliitik. Ta oli 10. juulist 2018 kuni 2. juulini 2024 Türgi tervishoiuminister.

Ta sündis aastal 1965 Ömeranlıs Kulu ringkonnas Konya provintsis. Ta lõpetas alg- ja põhikooli Konyas ning keskkooli Bursas. Ta lõpetas aastal 1988 İstanbuli Ülikooli arstiteaduskonna. Ta spetsialiseerus seejärel Istanbuli ülikooli Cerrahpaşa meditsiinikoolis laste tervise ja haiguste osakonnas ning sai 1995. aastal laste tervise ja haiguste spetsialistiks.

Ta töötas arsti ja meditsiinidirektorina erinevates tervishoiuasutustes. Ta oli İstanbuli Medipoli Ülikooli hoolekogu esimees, mille asutas 2009. aastal Hariduse Tervise- ja Teadusfond (TESA (Türkiye Eğitim Sağlık ve Araştırma Vakfı)), mille asutajaks oli ta. Ta on Türgi Lastearstide Assotsiatsiooni, Pediaatrilise Metabolismi ja Toitumise Assotsiatsiooni, Istanbuli Kaubanduskoja (ITO (İstanbul Ticaret Odası)), tervishoiutöötajate komitee, Erahaiglate Tervishoiuasutuste Assotsiatsiooni (OHSAD (Özel Hastaneler Sağlık Kuruluşları Derneği)) liige. Ta on ka välismajandussuhete nõukogu (DEIK (Dış Ekonomik İlişkiler Konseyi)) hariduskomitee ärinõukogu asepresident, sihtasutuse Ülikooli haiglate liidu president ja teenuseeksportijate liidu tervishoiuteenuste komitee esimees.

Ta oli 10. juulist 2018 kuni 2. juulini 2024 Türgi tervishoiuminister.

## Isiklikku
Ta on abielus Hale Kocaga ja neil on neli last.
Oinas (perekonnanimi)

**Oinas** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Oinas on pandud 38 mõisavallas. Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Eelmets, Einas, Jaagumets, Järve, Järvoja, Jõelaid, Jõesaar, Kaldmäe, Kaljussaar, Laidsaar, Lain, Laumets, Lehela, Lehtla, Leisi, Maidla, Murumets, Männik, Oimet, Ojala, Ojalaid, Ojalo, Ojamaa, Ojamets, Ojamäe, Ojarand, Ojasaar, Ojasalu, Ojaste, Oldma, Olingo, Ollen, Ollino, Oluvere, Oras, Orgmäe, Orumets, Orusalu, Oruste, Osula, Raidma, Rand, Rohtlaan, Rommisto, Roodla, Roose, Saristu, Sinisalu, Sirel, Sõstram, Tamm, Tammi, Tammiste, Toompuu, Vallistu, Õismets ja Õunapuu. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Oinas Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.

*Aleksander Oinas (1887–1942), Eesti poliitik
*Alma Ostra-Oinas (1886–1960), Eesti poliitik
*August Oinas (1898–1965), eesti ajaloolane
*Felix Oinas (1911–2004), eesti folklorist ja keeleteadlane
*Hella Tiiu Oinas-Mikiver-Hallik (1919–1980), eesti rahvuslane ja haritlane
*Janne Oinas (1973–), soome jalgpallur
*Johannes Oinas (1896–1941), eesti kommunist
*Valdar Oinas (1942–), eesti astrofüüsik

*Elo Tuglas (Emma Elisabet Oinas, 1896–1970), Friedebert Tuglase abikaasa