open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mihkel Jõeveer

**Mihkel Jõeveer** (3. august 1937 Tori vald, Pärnumaa – 6. juuni 2006 Tõravere) oli eesti astronoom.

## Elulugu

Mihkel Jõeveer sündis taluniku peres. Ta lõpetas 1955 Vändra Keskkooli ja 1960 Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli matemaatikaosakonnas õppinud astronoomiat. Tema ainuke töökoht oli Tartu Observatoorium Tõraveres, kus töötas alates 1960. aastast algul nooremteadurina, siis vanemteaduri, juhtivteaduri ja laborijuhatajana. Ta täiendas end 1987–1988 Leideni Ülikoolis ja 1989–1990 Cambridge'i Ülikoolis. Jõeveer suri 2006. aastal Tõraveres ja on maetud Nõo kalmistule.

## Teadustöö

Jõeveer kaitses 1984 Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis kandidaadiväitekirja astrofüüsikas "Galaktika struktuur Päikese ümbruses ja varjatud massi probleem". Tema juhendaja oli Jaan Einasto.

Jõeveer uuris galaktikate ja galaktikasüsteemide ehitust ja dünaamikat, tumeda aine hulka ja jaotust galaktikates ning teaduse ajalugu.

Ta kuulus akadeemik Jaan Einasto galaktikauurijate koolkonda. Jõeveer avastas galaktikate suuremõõtmelises jaotuses lineaarsed ja lapikud struktuurid ning supernoovade anomaalse punanemise nähtuse.

Jõeveer oli 1976–2006 "Tartu Tähetorni Kalendri" peatoimetaja. Ta avaldas üle 70 teaduspublikatsiooni ja umbes 70 aimeartiklit.

### Publikatsioone
*1978 Jõeveer, M.; Einasto, J.; Tago, E. Spatial distribution of galaxies and of clusters of galaxies in the southern galactic hemisphere. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 185, 357–370
*1980 Einasto, J., Jõeveer, M., Saar. E. Structure of superclusters and supercluster formation. Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 193, 353–376
*2007 Einasto, J.; Einasto, M.; Tago, E.; Saar, E.; Hütsi, G.; Jõeveer, M.; Liivamägi, L.J.; Suhhonenko, I.; Jaaniste, J.; Heinämaki, P.; Müller, V.; Knebe, A.; Tucker, D. Superclusters of galaxies in the 2dF redshift survey. I. The catalogue. Astronomy & Astrophysics, 462(2), 811–825; II. Astronomy & Astrophysics, 462(2), 397–410; III. Astronomy & Astrophysics, 464, 815–826
*2006 Tago, E.; Einasto, J.; Saar, E.; Einasto, M.; Suhhonenko, I.; Jõeveer, M.; Vennik, J.; Heinämäki, P.; Tucker, D. L. Clusters and groups of galaxies in the 2dF galaxy redshift survey: A new catalogue. Astronomische Nachrichten, 327(4), 365–378
*1980 Einasto, J., Jõeveer, M., Saar. E. Superclusters and galaxy formation. Nature, 283, 47–51

## Tunnustus
* 1982 Eesti NSV riiklik preemia (kollektiivis)
* 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*
Malālah Yūsafzay

**Malala Yousafzai** (Malālah Yūsafzay, puštu keeles ملاله یوسفزۍ‎; sündinud 12. juulil 1997) on Pakistani aktivist ja noorim Nobeli auhinna saaja. Ta võitleb naiste õiguse eest haridusele.

2009. aastal, kui ta oli 11–12-aastane, kirjutas ta varjunime all BBC-le blogi, mis käsitles elu Khyber Pakhtunkhwa provintsis Talibani võimu all ja püüdlusi tagada seal haridusvõimalusi naistele. Järgmisel aastal tehti temast dokumentaalfilm ning Malala hakkas andma intervjuusid trüki- ja teleajakirjandusele.

9. oktoobril 2012 tulistati teda koolibussis pähe. Ta oli mitu päeva väga kriitilises seisus, kuid hiljem paranes aeglaselt.

Ajakirja Time 29. aprilli 2013. aasta numbri kaanel oli tema pilt ja ta oli ajakirja Time koostatud 100 maailma mõjukaima inimese nimekirjas.

Aastatel 2017–2020 õppis ta Oxfordi Ülikooli Lady Margaret Halli kolledžis filosoofiat, poliitikat ja majandust.

## Tunnustus
* 2013 – Sahharovi auhind
* 2014 – Nobeli rahuauhind

## Teoseid
### Raamat
* 2014 – Malala Yousafzai ja Christina Lamb, "I am Malala". Malala memuaarid said kiiresti rahvusvaheliseks menukiks. 

Tõlge eesti keelde: "Ma olen Malala. Tüdruk, kes tahtis haridust, kuid sai Talibanilt kuuli pähe". Tõlkinud Karin Suursalu. Sinisukk, 2015. ISBN 978-9949-34-296-9

### Dokumentaalfilm
2015. aastal valmis režissöör Davis Guggenheimi dokumentaalfilm "He Named Me Malala", mille üks stsenariste ja iseennast mängiv peategelane on Malala Yousafzai.

## Viited
Ületammi kalju

**Ületammi kalju** on liivakivipaljand (ehk pae) Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal Otteni vesiveski sillast umbes 100 meetrit ida pool, endisaegse Valgesoo–Himmaste veskitee ääres. 

Ületammi kalju on Burtnieki lademe Härma kihistiku liivakivi paljand, mis asub jõeoru paremkalda veerul metsatee mõlemal pervel, moodustades väikese kanjoni. Paljand on kõrgem metsatee lõunapoolsel küljel, kus ta on umbes 50 meetrit pikk ja kuni 7 meetrit kõrge. Metsatee põhjaküljel on paar kuni 2 meetrit kõrgust ja 10 meetrit pikka paljandit.

Ületammi kalju on tuntud mängufilmi "Viimne reliikvia" võttepaigana. See on koht, kus tõllaga Agnese juurde sõitev Hans von Risbieter küsib maskeerunud Ivo Schenkenbergilt: "Kas me oleme ikka õigel teel?" Ivo vastab: "Te oletegi kohal," haarab Hansu käest reliikvia, tõukab Hansu tõllast välja ja tulistab. Hans langeb surnult tee äärde maha. Selle järgi on paljandit hakatud nimetama ka **Risbieteri kaljuks**.

## Viited

## Välislingid
*
Joha Heiman

**Joha Heiman** (28. juuni 1911 Eesti – 11. detsember 1999) oli prantsuse laulja ja poeedi Georges Brassensi (1921–1981) eestlannast elukaaslane ja muusa, kellele on pühendatud mitu Prantsuse kultuuripärandiks saanud laulu.

19-aastane Joha Heiman saabus Prantsusmaale 1930. aastal. Ta elas Pariisis oma tädi juures, seejärel tütarlaste pansionis. Ta töötas õmblejana ja õpetas saksa keelt. 1934. aastal tutvus Joha Jean-Paul Ruskoné'ga ja abiellus. Sündis poeg Yvon. Abielu ei olnud õnnelik ja see lahutati. Georges Brassensiga tutvus Joha Heiman Pariisis 1947. aastal, ligi kümme aastat enne muusiku tähelendu. Armastuslugu kestis üle 30 aasta.

Brassensi inspireeris eestlanna sedavõrd, et ta pühendas oma kõige kaunimad laulud ("Je me suis fait tout petit", "Saturne", "J'ai rendez-vous avec vous") Johale. Georges ja Joha armastasid teineteist, kuid eelistasid elada eraldi ega abiellunud kunagi. "Mul on au mitte paluda Sinu kätt," kirjutab Georges Brassens laulus "La non-demande en mariage" (1966), austusavalduses Joha Heimanile, keda tuhanded Brassensi austajad tundsid nimega Püpchen (saksa keelest Püppchen – nukuke). Pärast Georgesi surma 1981. aastal jäi Joha aastateks üksi. Püpchen suri 1999. aastal ja on maetud Georgesi kõrvale Sète'i linna Py kalmistule.

Georges Brassensist ja Joha Heimanist on valminud Eesti Pariisi Suursaatkonna korraldatud fotonäitus "Daam tema mõtteis ... Kaaslased elus: Georges Brassens ja tema eestlannast muusa Joha Heiman".
Näitusel esitatud fotod pärinevad Josée Stroobantsi, laulja sõbra ja fotograafi kogust, Georges Brassensi muuseumi arhiivist ning Joha Heimani lähedaste erakogudest. Fotokogu võimaldab elada kaasa erakordsele sõprusele ja armastusloole, mis ühendas Georges Brassensi Joha Heimaniga, kes mõjutas märkimisväärselt Prantsuse kultuuripärandiks saanud teoseid.

Georges Brassensi auks, kelle muusa eestlanna oli, korraldas Prantsuse Suursaatkond Eestis 2011. aastal Tallinnas näituse ja kontserdiõhtu.

## Viited
André Brink

**André Philippus Brink** (29. mai 1935 Vrede, Free State – 6. veebruar 2015) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi kirjanik ja Kaplinna ülikooli inglise kirjanduse professor.

André Brink kirjutas nii afrikaani kui ka inglise keeles.

Ta sündis Vredes (Free State'i provintsis Lõuna-Aafrika Vabariigis). Ta lõpetas 1952. aastal Lydenburgis (asub Mpumalanga provintsis) keskkooli. Aastatel 1953–1959 õppis ta Limpopo ülikoolis. Aastatel 1959–1961 ja 1967–1968 viibis ta Pariisis, ta promoveeriti aastal 1961 Sorbonne'is doktoriks.

Tema loomingust on eesti keeles ilmunud aastal 1988 romaan "Kuivvalge aeg" (inglise keelest tõlkinud Krista Kaer väljaandest "A Dry White Season"), romaan ilmus sarjas "Nüüdisromaan".

André Brink suri Amsterdami–Kaplinna lennureisil 6. veebruaril 2015 tromboosi tagajärjel; pärast seda, kui ta sai Belgias Université catholique de Louvain'ist audoktori tiitli.

## Looming
### Romaanid
**The Ambassador*
**Looking on Darkness*
**An Instant in the Wind* (1975)
**Rumours of Rain* (1978)
**A Dry White Season* (1979)
**A Chain of Voices*
**The Wall of the Plague*
**States of Emergency*
**[An Act of Terror*
**The First Life of Adamastor* (1993)
**On the Contrary*
**Imaginings of Sand*
**Devil's Valley*
**The Rights of Desire*
**Anderkant die Stilte (The Other Side of Silence)* (2002)
**Before I Forget* (2004)
**The Other Side of Silence* (2004)
**Praying Mantis* (2005)
**The Blue Door* (2006)
**Other Lives* (2008)
**Philida* (2012)

### Mälestused
**A Fork in the Road* (2009)

## Tunnustus
* 1980 Prix Médicis étranger

## Isiklikku
Ta on olnud viis korda abielus, tema poeg Anton Brink on kunstnik.
Raudonė

**Raudonė**  (saksa keeles vanasti ka *Raudonn*) on alev Leedus Jurbarkase rajoonis, Raudonė valla halduskeskus. Raudonė asub Nemunase jõe põhjakaldal Panemunė regionaalpargi territooriumil.

Alevis on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Raudonė loss ja selle juures asuv park, lisaks veel aastal 1932 valminud katoliku kirik.

Raudonė tähendab leedu keeles *pruuni*. Kuigi asula väljapaistvaim ja vanim ehitis on pruunidest tellistest loss, tuleneb asula nimi siiski seal voolavast Raudonė ojast.

Esimese kindluse ehitasid ristisõdijad alevi territooriumile juba aastal 1300. Praegune loss püstitati XVI sajandil, selle juurde tekkis ka asula. Aastal 1636 ehitati sinna kabel, aastal 1932 rajati selle asemele kirik. Nõukogude ajal asus seal kohaliku kolhoosi keskus. Alev sai Raudonėst aastal 1972.

## Pilte

Raudon.jpg|Raudonė kirik
Raudone azuolas 2004.jpg|Raudonė tammik
Raudone123.jpg|Raudonė
 

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Johannes Markus (Pauluse õpilane)

**Johannes Markus** (Markus 14:51.52; Ap. 12:12.13) pärines tõenäoliselt rikkast juudi perest, Jeruusalemmas. Maarja Magdaleena poeg (Apostlite teod 12:12) ja Alg-Johannese evangeeliumi koostaja. 

Esimest korda on temast otseselt juttu algkristlikus koguduses. Oli arvatavasti aasta 44. Peetrus oli ime läbi vabanenud Herodes Agrippa I vanglast ja läks ”*majja, kus elas Maarja, kes oli Johannese, lisanimega Markuse ema, ning kuhu üsna paljud olid kokku tulnud*” (Apostlite teod 12:12).

Markuse sugulane Barnabas oli algkoguduse liige. UT-is on mainitud üks tema tolleaegne heldekäeline tegu uute õpilaste heaks. Jeesus ilmselt tundis nii Barnabast kui ka tema tädi Maarjat ja tolle poega Markust (Apostlite teod 4:36.37; Koloslastele 4:10).

Johannes Markuse pidamine Maarja Magdaleena pojaks tugineb veel ka Lk 24:10, kus lauses: 

*Aga need olid Maarja Magdaleena ja Johanna ja Maarja, Jaakobuse ema, ja muud naised,* asemel on osades käsikirjades tõlkevõmalus:  

*Aga need olid Maarja Magdaleena, Johannese ema ja Maarja, Jaakobuse ema, ja muud naised.* 

See korrastab ka lause mõtte - emad ja naised, mis muidu on arusaamatu.
Sea Cadet Corps

**Sea Cadet Corps** (lühend **SCC**) ehk Merekadetikorpus on Suurbritannias kaitseministeeriumi toetusel tegutsev merendus- ja mereväe kallakuga vabatahtlik noorteorganisatsioon.

## Kirjeldus
Merekadetikorpusse kuulub ligikaudu 13 600 liiget vanuses 10–18 aastat ning ligikaudu 5900 täiskasvanud instruktorit ja juhti. 10–12-aastastele on moodustatud eraldi noorte merekadettide (Junior Sea Cadets) sektsioon. Eraldi sektsioonis on ka kuningliku merejalaväe kadetid.

Õpitakse näiteks rivi, meditsiini, laskmist, sukeldumist, navigatsiooni, meteoroloogiat, muusikat, meresidet, laevatehnikat, purjetamist ja muud mereasjandust. Tehakse ka füüsilisi treeninguid ja seiklustreeninguid.

Kasutatakse Briti mereväe vormiriietust ja nimetusi koos oma iseärasustega. Organisatsioonil on viis õppelaeva, millest suurim on brikk HMS Royalist.

## Ajalugu
SCC on üks vanemaid ja järjepidevamaid Suurbritannia noorteorganisatsioone. See on asutatud 1854. aastal. Algatajateks olid Krimmi sõjast naasnud meremehed, kes hakkasid moodustama vastavaid noorte gruppe.

1963. aastal ühendati kadetid sarnase temaatikaga tütarlaste organisatsiooniga.

## Vaata ka
* Army Cadet Force

## Välislingid
*Sea Cadets Is A Different Kind of Adventure
Raudonė loss

**Raudonė loss** (*Raudonės pilis*) on loss Leedus Jurbarkase rajoonis Raudonė vallas Raudonė alevis.

## Ajalugu

Algselt asus lossi kohal Saksa ordu Bayersburgi linnus, mis valmis pärast seda, kui leedulased olid hävitanud algse Bayersburgi praeguses Veliuona alevis. Linnus on Ida-Preisimaa legendi "Bayersburgi lossi neitsi" toimumispaik. Pärast Tannenbergi lahingut oli ordu sunnitud kindlusest loobuma.

Algselt oli linnus kohaliku riigimõisa keskuseks, kuid XVI sajandil andis Zygmunt II August selle Preisi kaupmehe Hieronymus Krispin-Kirschensteini valdusse. Tema poeg hakkas vana kindluse asemele uut lossi ehitama. Kindlustatud loss valmis aastaks 1610. Arvatakse, et renessansiajastule tüüpilise kindlustatud elamu arhitekt oli hollandlane Peter Nonhardt. Ehitise väljapaistvaim osa oli 33,5 meetrit kõrge torn.

XVIII sajandil läks loss Olędzkite suguvõsa valdusse. Nemad võtsid käsile hoone renoveerimise, projekti tegi arhitekt Laurynas Gucevičius. Hoone sai klassitsistliku ilme.

Aastal 1811 läks hoone Platon Zubovi valdusse. Ta lasi samuti hoone rekonstrueerida, palgates selleks arhitekt Cesare Anighini. Kompleksis jätkusid ehitustööd ka järgmise omaniku, Platon Zubovi vennatütre Sophia von Pirch-Kaisarova ajal. Hoone kujundati ümber uusgooti stiilis, samuti ehitati selle juurde aastal 1877 valminud kõrvalhoone, mida kasutati algul lao ja teenijate elupaigana, hiljem ehitati see ümber veskiks. Aastast 1898 olid omanikud Sophia von Pirch-Kaisarova tütretütar Sophia Waxell ja tema abikaasa José Carlos de Faria e Castro, pärast Sophia surma aga nende poeg Joseph Carlo de Faria e Castro, tema abikaasa Olga Kordaševskaja ja nende lapsed. 

Aastal 1937 loss võõrandati ja see anti üle Leedu Pangale. Teise maailmasõja ajal sai loss kannatada.

Aastal 1965 loss rekonstrueeriti arhitektide S. Čerškutė ja V. Jurkštase projekti järgi. Loss anti Raudonė põhikooli kasutusse. Aastal 1968 taastati ka lossi peatorn, mis avati külastajatele.

## Park

Lossi juures asub 26,8 hektari suurune park, mida hakati rajama XVI sajandi alguses. Pargis asub aastal 1977 valminud kõrvalhoone, mis tegutseb aastast 1923 veskina. Platon Zubov rajas parki ka paisjärve. Pargis asub mälestusmärk langenud Punaarmee sõduritele.

Pargis domineerivad kohalikud liigid: harilik vaher, harilik pärn, harilik saar, harilik tamm, harilik kuusk, harilik haab sookask ja arukask. pihlakad ja pajud. Sophia von Pirch-Kaisarova ajal lisati ka võõrliike, näiteks Euroopa lehiseid ja pähklipuid. Samuti kasvab seal harilik hobukastan. Vanim puu on harilik tamm, mille legendi kohaselt istutas Gediminas.


Raudone002.JPG|Raudonė lossi torn
Raudones mokykla.jpg|Lossihoov
Raudone001.JPG|Raudonė loss


## Välislingid

*Loss YouTube'is
Neli monoloogi Püha Jüri asjus

"**Neli monoloogi Püha Jüri asjus**" on Jaan Krossi 1970. aastal ilmunud novell. Raamat ilmus Loomingu Raamatukogu sarjas. Raamatu kirjastas Perioodika. Raamatus on 54 lehekülge.

Raamatu peategelane on Madalmaades õppinud ja töötanud Tallinna maalikunstnik Michel Sittow.
Penn

**Penn** on mitme riigi või territooriumi endisaegne raha(ühik).


Penny, Great Britain, 1797 - George III.jpg|Penn Suurbritannia 1797, George III
Penny Great Britain, 1858, Victoria.jpg|Penn Suurbritannia 1797, kuninganna Victoria
Grand Duchy of Finland, 1915 - 5 penny, Nicholas II.jpg|5 penni Soome, 1915
Penny of the South African Republic (Transvaal), 1898.jpg|Penn Transvaal, 1898
Province of Canada, 1 sous or halfpenny token, 1852.jpg|1/2 penn, Kanada, 1852


## Pennisid
*Soome penn
*Eesti penn (paberraha 1918–1928)
*Suurbritannia penn
*...
Eesti penn

**Eesti penn** oli 1918—1927 Eestis kasutusel olnud peenrahaühik. 1 penn oli võrdne 1/100 Eesti margaga.

Alates 6. maist 1919 anti välja väikeses formaadis 5-, 10-, 20- ja 50-pennised kassatähed, samuti jäid pärast 2. maid 1919 kuni 31. jaanuarini 1920 käibele 1 margast ja 1 rublast väiksemad välismaa rahad. Kiire inflatsiooni tõttu kaotas penn oma väärtuse, mistõttu alates 1922. aastast vermitud Eesti müntide väikseimaks nimiväärtuseks sai 1 mark. Pennivääringus kassatähed kaotasid oma kehtivuse enne krooni kehtestamist, 1. augustil 1927. Eesti krooni kehtestamisega 1. jaanuaril 1928 kaotati marga (mis muutus sendi nimetuse all uueks peenrahaühikuks) jagunemine pennidesse.
Ruudi Toomsalu

**Ruudi Toomsalu** (aastani 1935 **Rudolf Tomson**; 2. aprill 1913 Tallinn – 3. august 2002 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane ja spordipedagoog.

Ta osales 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis. 100 m jooksus jäi ta oma poolfinaalis ajaga 11,0 kolmandaks ja veerandfinaali ei pääsenud. Kaugushüppes sai ta tulemuseks 7,00 meetrit, mis teda finaali ei viinud.

1937. aastal võitis ta üliõpilaste maailmameistrivõistlustel kaugushüppes 7,29-ga hõbemedali.

1938. aasta Euroopa meistrivõistlustel Pariisis saavutas ta kaugushüppes 7,24 meetriga viienda koha. 200 meetri jooksus ta aga katkestas. 

Maetud Tallinna Metsakalmistule, spordirahva kvartalisse.  

## Tunnustus
*1963 Kalevi auliige
*1965 Eesti NSV teeneline sporditegelane
*1992 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige
*1998 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944'' 
*
*
Enn Roosi

**Enn Roosi** (sündinud 6. novembril 1958) on Vigala valla volikogu liige ja kuni 2025. aastani Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskooli direktor.

Ta on lõpetanud 1977. aastal Pärnu-Jaagupi Keskkooli ja 1982. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajandustehnika insenerina.

## Tunnustus
* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited
Meelis Välis

**Meelis Välis** (sündinud 9. märtsil 1964 Jaamakülas) on koolijuht ja omavalitsustegelane.

## Haridus
Meelis Välis lõpetas 1982. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna keemik-pedagoogi kvalifikatsiooniga. 2007. aastal kaitses ta Tallinna Ülikooli Haapsalu Kolledžis pedagoogilise nõustamise erialal magistritöö "Õpimotivatsiooni languse põhjused ja toetamise võimalused Kullamaa Keskkooli II kooliastmes" ja sai haridusteaduste magistri kraadi. 2016. aastal lõpetas Tallinna Ülikooli matemaatikaõpetajana.

## Töö
1989. aastast töötas Meelis Välis Mihkel Aitsami nimelises Kutsekeskkoolis õpetajana ja aastatel 1991–1998 direktorina; ühtlasi õpetas ta ühel aastal ka Kivi-Vigala Põhikoolis ja Vana-Vigala Põhikoolis.

Aastatel 1998–1999 oli ta Pärnu-Jaagupi Keskkooli direktor, kuid jätkas selle kõrvalt tööd ka kutsekooli õpetajana. 1999. aastal valiti ta Vigala vallavanemaks, kuid jätkas ka seda ametit pidades tööd õpetajana.

Aastatel 2003–2020 oli ta Kullamaa Keskkooli direktor.

## Poliitiline tegevus
Ta oli alates 1993. aastast Vigala valla volikogu liige ja aastatel 1999–2002 Vigala vallavanem. 2020. aasta kevadest on ta Märjamaa vallavanem. 

Ta kuulub Reformierakonda (10. septembrist 2003).

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on viis last.

Ta laulab Vigala meeskvintetis ja on harrastusnäitleja Vigala Õpetajate Showtrupis.

## Viited
Maret Järv

**Maret Järv** (sündinud 17. detsembril 1951) on meditsiinitöötaja, tervisedendaja ja omavalitsustegelane.

## Haridus
Lõpetas 2005. aastal Tallinna Ülikooli.

Ta on läbinud Eesti Punase Risti esmaabiõpetaja koolituse ja saanud tunnistuse, mis annab õiguse läbi viia esmaabi kursuseid.

## Töö
Maret Järv töötab Vigala Tervisekeskuse Vana-Vigala osakonna pereõena ning õpetab Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskoolis esmaabi ning tööohutuse ja töötervishoiu aineid.

2012. aastal oli ta Rapla maavalitsuse aasta tervisedendaja tiitli nominent.

## Osalemine kohaliku omavalitsuse poliitikas
Maret Järv on osalenud kandidaadina kohaliku omavalitsuse valimistel alates 1993. aastast. Ta on olnud Vigala valla volikogu liige aastatel 1993–1999, 2000–2002 ja alates 2009. aastast käesoleva ajani. 1993. ja 1996. aastal valiti ta Vigala vallavolikogu liikmeks kohaliku valimisliidu "Koduvald" nimekirjas. 1999. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel kandideeris ta kohaliku valimisliidu "Koostöö Vigala arenguks" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses volikogu liikmeks 2000. aastal asendusliikmena. 2002. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel ta ei kandideerinud. 2005. aasta valimistel kandideeris ta Eestimaa Rahvaliidu nimekirjas, kuid ei osutunud valituks. 2009. aasta valimistel kandideeris ta valimisliidu "Vigalal Pole Viga" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses volikokku asendusliikmena. 2013. aasta valimistel kandideeris ta valimisliidu "Vigala Väega Värk" nimekirjas ja ei osutunud valituks, kuid pääses taas volikokku asendusliikmena.

Ta on Vigala valla volikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni esimees.

## Viited
Jaan Viska

**Jaan Viska** (6. aprill 1947 – 23. oktoober 2018) oli koolijuht, Vigala valla aukodanik ja volikogu liige.

Ta lõpetas aastal 1972 Eesti Põllumajanduse Akadeemia maaparanduse erialal ja aastal 1995 Tallinna Pedagoogikaülikooli.

Ta töötas aastatel 1992–2003 Vana-Vigala Põhikooli direktorina. Samuti on ta tegutsenud Haimre põhikooli direktorina ja õpetajana Kivi-Vigala Põhikoolis.

Ta oli aastast 1996 Vigala valla volikogu liige. Ta kuulus 18. juunist 2002 Keskerakonda.

## Viited
Simeon

**Simeon** oli Klopase poeg, ehk Jeesuse onupoeg. Jeruusalemma 2. piiskop.

Eusebiose arvates tapeti keiser Hadrianuse ajal, aga see võis olla juba mõni järgmine samanimeline (Jeesuse sugulane), sest pole usutav, et ta 120 aastat elas.
Toivo Averin

**Toivo Averin** (sündinud 27. detsembril 1951 Pärnu-Jaagupis) on Vigala valla volikogu liige ja endine vallavanem, Kivi-Vigala põhikooli majandusjuhataja ja tehnoloogiaõpetaja, Vigala Maarja koguduse juhatuse liige.

Ta lõpetas aastal 1970 Pärnu-Jaagupi Keskkooli ja aastal 1975 Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsandusteaduskonna.

## Viited
Pritsimeeste pidu

**"Pritsimeeste pidu"** (tšehhi k *Hoří, má panenko*) on 1967. aastal Tšehhoslovakkia ja Itaalia koostööna valminud uue laine satiiriline tragikomöödia, mille lavastas Miloš Forman. Filmi tegevus toimub väikelinna vabatahtlike tuletõrjujate iga-aastasel ballil, mis täis äpardusi. Filmis mängivad valdavalt amatöörid – mõnda tegelast mängivad selle väikelinna tuletõrjujad, kus teos filmiti. Teoses kujutatakse kohalikus kogukonnas levinud korruptsiooni ja parimate plaanide luhtaminekut, pilades kommunistlikku süsteemi. Tuletõrjujate ball oli viimane film, mille Forman tegi oma kodumaal Tšehhoslovakkias enne Ameerika Ühendriikidesse kolimist.

See on ka esimene värviline film ja Tšehhoslovakkia filminduse uue laine verstapost. Filmi näitamine keelati aasta hiljem. Film nomineeriti 41. Oscarile võõrkeelse filmi kategoorias.

## Süžee
Kohalikud vabatahtlikud tuletõrjujad korraldavad iga-aastase traditsioonilise peo. Kuid kõik ei kujune nii, nagu planeeritud. Iludusvõistlusest kujuneb jabur farss ja loterii auhinnad varastatakse ära. Vahepeal läheb üks läheduses asuv maja põlema, kuid saamatuse ja oskamatuse tõttu ei oska vabatahtlikud tuletõrjujad olukorraga toime tulla ning maja põleb maha. Seejärel pidu jätkub. Kui auesimehele hakatakse hinnalist mälestuseset üle andma, siis selgub, et ka see on varastatud.

Filmis on nähtud sotsialistliku süsteemi allegoorilist satiiri.

## Osatäitjad
*Jan Vostrčil 
*Josef Šebánek 
*Josef Valnoha
*František Debelka
*Josef Řehořek
*Vratislav Čermák
*Václav Novotný
*František Reinstein
*František Paska
*Ladislav Adam
*Josef Kolb
*Jan Stöckl
*Stanislav Holubec
*František Svět
*Josef Kutílek
*Antonín Blažejovský
*Stanislav Ditrich
*Milada Ježková
*Alena Květová
*Hana Hanusová
*Marie Slívová

## Viited
Palanumägi

**Palanumägi** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres jõe vasakkaldal Kiidjärve sillast umbes 1,1 km allavoolu.

Palanumägi asub Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal, jõe looke idaserval. Palanumägi on Burtnieki lademe Härma kihistiku liivakivipaljand, umbes 100 m pikk. Paljand on järsuseinaline, langeb otse vette ja on kuni 8 m kõrge.

Paljandi keskosas, üle 2 m veepiirist on sissevarisenud koopa ava. Palanumäe juures lõpeb Saesaare paisjärv, ehkki suurveega võib üleujutatud ala ulatuda kuni Kiidjärve veski paisuni.

Paljand on vaadeldav jõelt ning vastaskaldalt, RMK Roiupalu õpperajalt.

## Vaata ka
* Ahja jõgi
* Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala

## Viited

## Välislingid
*Geokogude infosüsteem. Palanumägi (ID: 16445)
Jeesuse sugulased

**Jeesuse sugulased** on 1. sajandil pKr Palestiinas elanud Taaveti soost inimesed, keda mainivad antiikaja allikad. Nende täpse tuvastamise seisukohast on põhiprobleem samade nimede (Maarja, Johannes jms) kordumises ning kreeka-rooma varjunimede kasutamises.

## Jeesuse perekond
* Jeesuse vanemad: Joosep + Maarja (Aaroni soost)
* Jeesuse vennad: Jaakobus, Johannes, Juudas (= Juudas Toomas), Simeon
* Jeesuse õdesid on mainitud mitmuses: õed. Filippose evangeeliumis ühe õe nimi on Maarja (NHC II,3)

## Jeesuse sugulased
* Jeesuse lell ehk Joosepi vend: Klopas
** Klopase lapsed: Simeon, Maarja (Klopase tütar)
*** Maarja (Klopase tütar) + Saaba (Leevi soost) lapsed: Joseph Barsabbas (kr Barnabas; hüüdnimega Justus), Jaakobus Väiksem, Juudas Barsabbas
* Jeesuse ema Maarja sugulane Eliisabet (Aaroni soost) ehk Ristija Johannese ema

## Jeesuse perekonnatuttavad
* Klopase naise lapsed esimesest abielust: Lazarus (= Laatsarus Betaaniast), Marta, Maarja Magdalast
** Maarja Magdalast + (preester?) = Johannes Markus

## Vaata ka
* Jeesuse perekonna hauakamber

## Viited
Kristiina Jõgi

**Kristiina Jõgi** (sündinud 20. augustil 1972 Tallinnas) on eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1990 Tallinna 20. Keskkooli ja aastal 1993 Viljandi Kultuurikolledži raamatukogunduse erialal. Aastatel 1999–2003 õppis teoloogiat EELK Usuteaduse Instituudis ja aastatel pastoraalseminaris. Ta ordineeriti 25. novembril 2002 Nõmme Rahu koguduse diakoniks ja 10. augustil 2004 õpetajaks.

Ta töötas aastatel 1993–1999 mitmes raamatukogus.. Aastatel 2002–2003 oli ta Nõmme Rahu koguduse diakon, aastatel 2003–2004 oli ta Vigala Maarja koguduse diakon. Ta on aastast 2004 Vigala Maarja koguduse õpetaja.

Ta töötab Vigala Maarja koguduses aastast 2003. Lisaks on ta aastast 2018 Pärnu-Jakobi koguduse hooldajaõpetaja.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Eestis teenivad vaimulikud: seisuga 1. juuli 2013. Koostanud Kristjan Luhamets ja Ülle Keel. EELK Konsistoorium, Tallinn 2013.
Kathrine Windfeld

**Kathrine Windfeld** (21. august 1966 Kopenhaagen – 6. veebruar 2015 Kopenhaagen) oli taani filmilavastaja.

Windfeld õppis aastail 1990–1995 Poola Rahvuslikus filmikoolis Łódźis ja 1994–1996 Briti riiklikus filmi- ja telekoolis.

## Valik filme ja telesarju
*"Kronprinsessan" (2006)
*"Kungamordet" (2008)
*"Wallander - Indrivaren" (2010)
*"Wallander - Vittnet" (2010)
*"Drottningoffret" (2011)
*"Hamilton – I nationens intresse" (2012)
*"Forbrydelsen III" (2012)
*"Broen II" (2013)
*"Rita" (2013)
*"The Team" (2015)

## Välislingid
*Koduleht
*
Jaak Jaaniste

**Jaak Jaaniste**  (25. mai 1944 Tallinn – 3. august 2025) oli eesti astronoom ja teaduse populariseerija.

## Elulugu
Lõpetas 1962 Tallinna 1. Keskkooli ja 1970 Tartu ülikooli füüsikaosakonna.

Töökohad:
* 1970–1983, 1985–1990 Tartu Observatoorium, insener, vaneminsener, nooremteadur, vanemteadur
* 1986–1997 Eesti TA Astronoomia ja Füüsika Osakonna teadussekretär
* 1983–1999 Eesti Põllumajandusülikool, vanemõpetaja, dotsent, füüsikainstituudi juhataja
* 1990–1994 Rahvusvahelise Kosmoloogiakeskuse vanemteadur
* 1991 Greenwichi observatooriumi külalisteadur
* 1999–2004 Eesti Põllumajandusülikool, professor
* 2004–2014 Eesti Maaülikooli tehnikainstituudi dotsent 
* alates 2014 EMÜ emeriitdotsent

## Teadustöö
Kandidaadiväitekirja astrofüüsikas "Hüpergalaktilise struktuuri päritolu ja evolutsioon", juhendaja Enn Saar, kaitses 1978 AAI-s.

Uurinud universumi rakustruktuuri, galaktikate ruumjaotust, protosuperparve jagunemist galaktikateks ning galaktikate vastastikmõju selle areneva struktuuriga. Osales orbitaaljaama "Saljut" fotomeetri "Mikron" projekti ettevalmistamises.

Temalt on ilmunud üle 20 teaduspublikatsiooni ning ka aimekirjutisi.

### Teoseid
* Jaaniste, Jaak; Saar, Enn (1990). Täheatlas. Tallinn: Valgus
* Jaaniste, J.; Tago, E.; Einasto, M.; Einasto, J.; Andernach, H.; Muller, V. (1998). The Supercluster-Void Network – IV. The Shape and Orientation of Superclusters. Astronomy and Astrophysics, 336(1), 35–43.
* Jaaniste, J.; Einasto, M.; Einasto, J. (2004). Deep slices and the Supercluster-void Network. Astrophysics and Space Science, 290, 187–193.
* Jaaniste, Jaak; Kuperjanov, Andres (2007). Planisphaerum Dorpatensis [Kaart] = Tartu tähetorni taevakaart.

## Tunnustus
* 1982 Eesti NSV riiklik preemia (kollektiivis) 
* 2009 Tartu medal  
* 2013 Eesti haridus- ja teadusministeeriumi, Eesti Teaduste Akadeemia ja Eesti Teadusagentuuri Tiiu Silla nimeline elutööpreemia astronoomia pikaaegse populariseerimise eest (koos abikaasa Helle Jaanistega).

## Viited

## Välislingid
*
Joe B. Mauldin

**Jr. Joe Benson Mauldin** (8. juuli 1940 Lubbock – 7. veebruar 2015 Nashville) oli USA muusik, ansambli The Crickets basskitarrist.

2012. aastal lisati ta koos teiste bändiliikmetega Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Laulja Buddy Holly oli selle liige 1986. aastast.
Aleksander Arulaid

**Aleksander Arulaid** (24. mai 1924 Tallinn – 9. juuli 1995 Tallinn) oli eesti maletaja ja insener.

Ta lõpetas aastal 1941 Tallinna 10. Keskkooli ja aastal 1951 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrimasinate ja -aparaatide erialal.

Ta tuli kolm korda (1948, 1955, 1964) males Eesti meistriks.

## Viited

## Välislingid
*Biograafia ESBL-is
Aino Bāliņa-Karmo

**Aino Bāliņa-Karmo** (neiupõlvenimi **Aino Lõhmus**; 3. mai 1935 Imavere vald, Käsukonna küla – 31. mai 2023) oli Eesti-Läti džässlaulja. 

Ta oli Raimonds Paulsi juhitud Riia estraadiorkestri solist Riias ja Oleg Lundströmi orkestri solist Moskvas, samuti džässorkestri Horre Zeigeri Big Band solist.

## Isiklikku
Ta oli abielus Läti pianisti Ermens Bāliņšiga, hiljem Heldur Karmoga.

## Viited

## Kirjandus
* Jaanus Kulli. "Eestis olin ma topeltreetur. Esiteks et julgesin minna Riiga, ja pärast veel ka Moskvasse" Õhtuleht, 3. detsember 2014
* Imavere Vallavalitsuse sünniregister I; LVMA.553JR.5.59; 17.08.1926-14.01.1941 https://www.ra.ee/dgs/_purl.php?shc=LVMA.553JR.5.59:282

## Välislingid
* "Aino Bāliņa" Läti Rahvusentsüklopeedias (läti keeles)
* Haud Tallinna Liiva kalmistul
Otto Benecke

**Otto Benecke** (3. märts 1849 Jõhvi – 7. märts 1927 Würzburg) oli poliitik, III Riigiduuma saadik (Eestimaa kubermangust). 

Otto Benecke lõpetas Tallinna kubermangugümnaasiumi ja Tartu ülikooli ning oli 1872. aastal Eestimaa kubermanguvalitsuse ametnik, seejärel aga tegutses Tallinna rae teenistuses raeadvokaadina ja alates 1875. aastast raesekretärina. 

Kui Tallinna linna kohaliku omavalitsusorganina moodustati Tallinna Linnavalitsus 1887. aastal 26. märtsil, sai jurist Otto Benecke Tallinna linnasekretäriks. Pärast Tallinna linnasekretäri ameti üleandmist eestlaste valimisvõidu järel 1905. aastal Mihkel Pungale jätkas ta Tallinna Linnavolikogu liikmena.

Ta oli üks neljast Eestimaa kubermangust valitud III Riigiduuma saadikust.

Eesti iseseisvumise järel oli ta aastatel 1919–1922 Eestimaa Kirjandusühingu esimees.

## Viited
Theophile von Bodisco

**Theophile von Bodisco** (ka *Theophile Magda Eugenie von Bodisco*, neiupõlvenimega *von Wistinghausen*; 15. märts 1873 Tallinn – 17. juuni 1944 Bad Schachen, Lindau lähedal) oli baltisaksa naiskirjanik.

## Kirjandus
*Reinart, Heili. "Theophile von Bodisco – unustatud baltisaksa kirjanik, kelle maailma eestlaste vabadusiha kokku kukutas." *[[Postimees]]* 10. aprill 2018.
*Tarvas, Mari (2007). Theophile von Bodisco als Vertreterin deutschbaltischer Literatur. Jahrbuch für internationale Germanistik (77 - 81). Peter Lang Europäischer Verlag der Wissenschaften
Friedrich Brenner

**Friedrich Christian August Brenner** (2. juuni 1815 Eisleben – 11. november 1898 München) oli saksa päritolu Eesti organist, muusikapedagoog ja helilooja. 

## Välislingid
*
Otto von Budberg

Parun **Otto von Budberg** (täisnimi saksa keeles **Otto Bernhard **Freiherr** von Budberg-Bönninghausen**, vene keeles **Отто́н Рома́нович Бу́дберг**; 18. veebruar 1850 Tallinn Eestimaa kubermang Venemaa keisririik – 17. veebruar 1907 Kivi-Vigala Haapsalu kreis  Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli Eestimaa mõisnik ja rüütelkonnategelane.

Budbergide suguvõsast pärit parun Otto Bernhard von Budberg sündis Vanamõisa mõisniku ja Eestimaa rüütelkonna sekretäri parun Reinhold (Roman) Friedrich von Budberg-Bönninghauseni (1816–1858) ja Vanamõisa ning Seira pärijanna vabapreili Alexandra Elisabeth Clodt von Jürgensburgi (1829–1898) vanima lapsena.

Ta õppis 1863–1869 Tallinna Toomkoolis ja 1869–1875 Tartu ülikoolis õigusteadust. Ta oli 1881. aastast Vanamõisa ja  Seira mõisnik ning tegutses Haapsalu kreisi meeskohtu assessori, adrakohtuniku, kreisikohtunikuna, oli Läänemaa kreisi koolikomisjoni liige, Kuuda Õpetajate Seminari kuraator. 

Otto von Budberg oli 1881–1893 Läänemaa kreisisaadik,  Läänemaa ülemkirikueestseisja, 1893–1902 Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik ning Venemaa keisririigi Riiginõukogu liige.

Aastatel 1905–1907 oli ta Eestimaa Põllumajanduse Seltsi esimees, Eestimaa Kirjanduse Ühingu president.

Talle kuulus Vanamõisa (Võhma-Vanamõisa) mõis,  Kirbla kihelkonnas  ja Seira mõis Haapsalu kreisis.

Ta mõrvati 17. veebruaril 1907 Kivi-Vigalas, tema 1905. aasta revolutsioonist osavõtnud sotsiaaldemokraatidest Anton Holunder, Aleksander Donner ja Jakob Leis jt. terroristide lendsalga röövmõrtsukad, kes Põhja-Eestis riisumiste ja röövmõrtsukatöödega kogusid raha revolutsiooni otstarbeks, tabati. Budbergi tapmises mõisteti  1908. aastal Anton Holunder, Voldemar Johanson ja Eduard Sommer Peterburi sõjaringkonnakohtu väljasõiduistungil Tallinnas surma. Holunder ja Johanson poodi Rahumäe tee äärde männi otsa. Teistele kohtualustele määrati karistuseks eri pikkusega sunnitöö, ja seda mitte ainult Budbergi tapmise, vaid ka muude kuri­tegude eest.

Budberg maeti 24. veebruaril 1907 Tallinna Kopli kalmistule.

## Perekond
Otto von Budberg abiellus 17. augustil 1882 Aasperes vabapreili Elisabeth Alexandrine von Dellingshauseniga (1860–1896), kes oli Aaspere mõisniku ja Eestimaa rüütelkonna peamehe Nikolai von Dellingshauseni ja Alexandrine von Weissi tütar. Abielust sündisid:
*Alexandra (Adine; sünd. 1883) abiellus 1907 Lihula mõisniku parun Hermann Buxhoevedeiga
*Otto Reinhold Eberhard Gotthard von Budberg (Odo; sünd. 1884), staabirittmeister
*Roman Nikolai Bernhard Andreas von Budberg (1886–1929)
*Anna Harriet Elisabeth (sünd. 1886), abiellus 1916 Hans Hjalmar Christensoniga
*Harriet Wilhelmine Marie Sophie (sünd. 1890), abiellus 1912 Massu mõisniku Hans Arnold von Winkleriga (suri 1930)
**Nikolai* Rotger Emil Arthur Friedrich von Budberg (Ley; 1896–1974), kes abiellus 1921 Jäneda mõisniku lese Mura Zakrevskajaga (1892–1946), kes sai hiljem tuntuks Maksim Gorki ja Herbert George Wellsi armastatuna.

## Esivanemad

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Eestimaa rüütelkonna genealoogilises käsiraamatus
*
Maakri tänava sünagoog

**Maakri tänava sünagoog** oli sünagoog Tallinnas aadressil Maakri tänav 5 (praegu ligikaudu Rävala pst 6). 

*[[Juudid|Juutide]] Suur Koraalne Sünagoog* ehitati 1884. aastal Härjapea jõe kaldale, Maakri tänava ja tolleaegse Väike-Tartu maantee (hilisema Sakala) ristmikule neoromaani stiilis hoonena Nikolai Thamm vanema projekti järgi. Sünagoogi alla kuulus ka Siselinna kalmistu piirkonnas asunud Tallinna vana juudi kalmistu, kuhu arhitekt Thamm projekteeris samuti paekivist historitsistliku vahimaja, millel oli sünagoogihoonega arhitektuurilisi sarnasusi.

Sünagoog ja selle kõrval asunud juudi kool said katkematult tegutseda enam kui pool sajandit. Teise maailmasõja ajal, 1941. aasta suve lõpus muutsid Saksa okupatsioonivõimud sünagoogi sõjaväelaoks.

1944. aasta Tallinna märtsipommitamisel Nõukogude lennuväe poolt sünagoog hävis tules. Selle hoone varemed lammutati 1947. aastal.

1945. aastal lubas ENSV Ministrite Nõukogu juures tegutsev usuasjade nõukogu avada juutidel palvetoa Kreutzwaldi tänaval pooleli jäänud Pauluse kiriku ruumes. Pärast selle hoone lammutamist hotell Kungla ehitamise tõttu kolis palvemaja Lasteaia (praegune Magdaleena) tänav 9 asuvasse puithoonesse, kus oli asunud tehase Punane Täht ladu.
Tänapäeval asub vana sünagoogi piirkonnas (Rävala puiestee ja Ants Laikmaa tänava nurgal) Euroopa Liidu alaline esindus Eestis.

Praegu on Tallinnas mais 2007 avatud sünagoog Karu tänaval (Tallinna sünagoog).

## Vaata ka
*Eesti juudid
## Välislingid
Boriss Baljasnõi

**Boriss Baljasnõi** (26. juuni 1957 Žõtomõris) on Eesti luuletaja, tõlkija, pedagoog, kirjastaja.

Ta on avaldanud luuletusi, jutustusi ja tõlkeid ajalehtedes Molodjož Estonii ja Den za Dnjom.

Tema luuletusi on ilmunud ajakirjades Looming, Tallinn, Raduga, Võšgorod ja Družba narodov. 

Ta on tõlkinud Marie Underi, Betti Alveri, Karl Ristikivi, Kalju Lepiku, Mats Traat, Aleksander Suumani, Priidu Beieri, Aado Lintropi, Ellen Niidu, Leelo Tungla, Doris Kareva, Ott Arderi, Teet Kallase, Heljo Männi, Juhan Viidingu ja teiste eesti luuletajate luulet vene keelde.

Baljasnõi on Eesti Kirjanike Liidu liige.

Ta õpetab Tallinna Ülikoolis suulist ja kirjalikku tõlget ning tõlketoimetamist.

## Teoseid
*"Vihmade varjus". Luulet. EKSA 2017. Tõlked: Eda Ahi, Contra, Hasso Krull, Mats Traat ja Valeeria Villandi tekstid.

## Välislingid
*
Jaak Jaagus

**Jaak Jaagus**  (sündinud 24. detsembril 1956 Tartus) on eesti klimatoloog ja õppejõud. 

## Elulugu
Ta sündis inseneri peres.
Lõpetas 1975 Tartu 7. Keskkooli ja 1980 Tartu ülikooli geograafiaosakonna.
 
Töökohad:
* 1980–1991 Eesti Agrometeoroloogia Laboratoorium, Saku, insener, nooremteadur, teadur
* 1991–2008 Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskond, lektor, dotsent
* 2008– TÜ LOTE Ökoloogia- ja Maateaduste Instituut, klimatoloogiaprofessor

## Teadustöö
Geograafiakandidaadi väitekirja "Meteoroloogiliste väljade ajalis-ruumiline muutlikkus ja selle mõju odra saagi kujunemisele Eesti NSV territooriumil" (juhendaja Olev Avaste) kaitses 1989 Leningradi Hüdrometeoroloogiainstituudis.

Uurimisalad: 
* meteoroloogiliste väljade ruumiline ja ajaline muutlikkus
* Eesti sademete-, õhutemperatuuri- ja lumikatterežiim
* kliimatrendid 
* atmosfääri tsirkulatsiooni mõju ilmastiku ja kliima muutustele

Avaldanud üle 80 teaduspublikatsiooni.

* 2003–2011 Publicationes Instituti Gepgraphici Universitatis Tartuensis toimetuskolleegiumi liige
* 2003–2006 Eesti Teadusfondi bio-geoteaduste ekspertkomisjoni liige
* 2004–2006 TÜ bioloogia-geograafia teaduskonna teadusnõukogu liige
* 2007–2011 TÜ Ökoloogia ja Maateaduste Instituudi teadusnõukogu liige
* 2009–2011 Eesti Teadusfondi bio- ja keskkonnateaduste ekspertkomisjoni liige
* 2010–2011 TÜ LOTE teadusliku nõukogu liige
## Tunnustus

* 2006 Tartu Ülikooli aumärk
* 2016 Tartu Ülikooli medal

## Publikatsioone
* Punning, Jaan-Mati; Kont, Are; Jaagus, J.; Kloiseiko, J.; Koff, Tiiu; Mandre, M.; Roostalu, H.; Tamm, T (1996). Vulnerability and Adaption Assessments for Estonia . Vulnerability and Adaption to Climate Change : Interm Results from the U.S. Country Studies Programm / U.S. Country Studies Program (pp. 249–275). Dordrecht: Kluwer Academic Publishers.
* Jaagus, J. (1997). The impact of climate change on the snow cover pattern in Estonia. Climatic Change, 36(1–2), 65–77.
* Aunap, R.; Ahas, R.; Ainsaar, L.; Jaagus, J.; Kirsimäe, K.; Järvet, A.; Rooma, I.; Kuusk, V.; Aaviksoo, K.; Valdmann, H.; Ojaveer, E.; Kont, A.; Katus, K.; Liiber, Ü.; Salumäe, T.; Marksoo, A.; Pragi, U.; Raagmaa, G.; Valma, A.; Kaasik, A.; Kurs, O.; Mällo, R. (1996). Eesti atlas koolidele. Tallinn: Avita.
* Orviku, K.; Jaagus, J.; Kont, A.; Ratas, U.; Rivis, R. (2003). Increasing activity of coastal processes associated with climate change in Estonia. Journal of Coastal Research, 19(2), 364–375.
* Jaagus, J. (2006). Climatic changes in Estonia during the second half of the 20th century in relationship with changes in large-scale atmospheric circulation. Theoretical and Applied Climatology, 83(1–4), 77–88.
* Kont, A.; Jaagus, J.; Aunap, R. (2003). Climate change scenarios and the effect of sea-level rise for Estonia. Global and Planetary Change, 36(1–2), 1–15.

## Viited

## Välislingid
*
Rakvere Jumalaema Sündimise kirik

**Rakvere Jumalaema Sündimise kirik** on Lääne-Virumaal Rakvere linnas paiknev õigeusu kirik. Kirik asub aadressil Tallinna tänav 17.

Kirikuhoonet kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Rakvere Jumalaema Sündimise kogudus.
## Ajalugu

Kirik (vene k *Храм Рождества Пресвятой Богородицы*) valmis 1839. aastal, kui doktor Sikleri kahekorruseline elumaja ehitati ümber kirikuks. Aastail 1897–1900 ehitati kirik põhjalikult ümber. 

Kirikus altarist vasakul paiknevas sargas asuvad, 2003. aastal sinna paigutatud Venemaa Keiserliku Armee kaplani, preestermärter Sergi Florinski säilmed.
## Rakvere Jumalaema Sündimise kogudus
Rakvere Jumalaema Sündimise kogudust on teeninud preestrid:
*preester/ülempreester  Viktor Bežanitski, 7. juuli 1881 – 1921
*ülempreester Aleksander Tamm, 15. september 1926 – 19. oktoober 1933
*ülempreester Aleksander Leets, 31. jaanuar 1934 – 1. oktoober 1940
*ülempreester Aleksander Leets, 1. detsember 1940 – 1. juuli 1953
*ülempreester Aleksandr Lebedev
## Viited

## Välislingid
*Kirikust Moskva Patriarhiaadi Eesti Õigeusu Kiriku kodulehel
*
Soome Liblikauurijate Selts

**Soome Liblikauurijate Selts** (*Suomen Perhostutkijain Seura*) on Soome lepidopterolooge ühendav selts. 

Selts on asutatud 1955. aastal. 

Selts annab välja ajakirja Baptria, mis ilmub neli numbrit aastas. 

## Tunnustus
*2005 Hans Remmi mälestusmedal

## Vaata ka
*Eesti Lepidopteroloogide Selts

## Välislingid
*Seltsi koduleht
*Seltsi leht Facebookis
*Seltsi ajakiri Baptria
Maardu Peaingel Miikaeli kirik

**Maardu Peaingel Miikaeli kirik** on Maardus asuv õigeusu kirik.

Kirik sai valmis 1998. aastal. 

Kirikut kasutab MPEÕK Maardu Peaingel Miikaeli kogudus.

## Viited

## Välislingid

*Kirikust Moskva Patriarhiaadi Eesti Õigeusu Kiriku kodulehel
*
Kiviõli Jumalaema Kaitsmise kirik

**Kiviõli Jumalaema Kaitsmise kirik** (vene keeles **Храм Покрова Пресвятой Богородицы**) on Kiviõlis asuv õigeusu kirik.

Kirik on ehitatud 20. sajandil. Hoone ehitati küll algselt katoliku kirikuks, ent aastast 1940 tegutseb seal õigeusu kogudus.

## Viited

## Välislingid

*Kirikust Moskva Patriarhiaadi Eesti Õigeusu Kiriku kodulehel
*
Lohusuu Veneküla kalmistu kabel

**Lohusuu Veneküla kalmistu kabel** on Lohusuus Veneküla kalmistul olev kabel. Kabel on võetud kaitse alla ehitismälestisena.

## Välislingid
*Kabelist Moskva Patriarhiaadi Eesti Õigeusu Kiriku kodulehel (vene keeles)
*
Apteekrimägi

**Apteekrimägi** on kõrgendik (küngas) Otepää kõrgustikul Otepää linna territooriumil. Mäe absoluutne kõrgus on 169,8 meetrit üle merepinna, suhteline kõrgus kuni 50 meetrit. Apteekrimägi asub Otepää looduspargis.

Küngas on nime saanud asjaolust, et 1882. aastal leiti sealt Otepää esimese proviisori Jürvelsoni surnukeha, kes arvatavalt oli õnnetu abielu tõttu sooritanud enesetapu.

Apteekrimäel asub madalate suusahüppemägede kompleks. Seal on neli hüppemäge kõrgustega K40, K25, K18 ja K10. Kõrgendikul korraldab treeninguid Otepää Spordiklubi.

1934. aastal ehitati Apteekrimäele 26 meetri kõrgune triangulatsioonitorn. Esimene suusahüppetrampliin, mis oli kinnitatud triangulatsioonitorni külge, ehitati Apteekrimäele 1938. aasta jaanuaris.

Oktoobris 1939 valmis Apteekrimäel uus suusahüppemägi, mis võimaldas sooritada kuni 23-meetriseid hüppeid. Suusahüppemäe valmimist juhendas Eesti Spordi Keskliidu suusatreener Aleksander Peepre, kes oli koostanud hüppemäe kavandi. Apteekrimäe hüppemägi avati jaanuaris 1940. 1953. aastal ehitati Apteekrimäele tehiskattega 40-meetrine suusahüppemägi.

## Viited

## Välislingid
* Apteekrimäest Ski Jumping Hill Archive'is
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Teetasandamine hüppe hoolaval, mis on ehitatud Apteegimäele triangulatsiooni torni külge. 24.01.1938
Tammiku radioaktiivsete jäätmete hoidla

**Tammiku radioaktiivsete jäätmete hoidla** (ka **Tammiku jäätmehoidla**) oli Saku valla Männiku küla territooriumil asuv endine radioaktiivsete jäätmete hoidla. 

Tammiku jäätmehoidla rajati 1963. aastal ja seda kasutati Eesti territooriumil paiknevate tööstusettevõtete, teadus- ja meditsiiniasutuste ning mujal tekkivate radioaktiivsete jäätmete matmispaigana. Hoidla haldamisega tegeles Tallinna Eriautobaas.

Jäätmete ladustamiseks rajati eraldi hoidlad vedelate ja tahkete jäätmete hoiustamiseks. Vedeljäätmete hoiustamiseks rajati maa-alune silindriline betoonmahuti. Vältimaks radionukliidide sattumist põhjavette, olid mahuti seinad ja põrand seestpoolt vooderdatud roostevabast terasega. Tahkete jäätmete hoidla kujutas endast maapinnalähedast betoonkonstruktsiooni mõõtmetega 17,8×7,9 m, mis oli betoonvaheseintega jaotatud üheksaks sektsiooniks. Hoidla sektsioonide kõrgus on ligikaudu 4 m ning pealtpoolt olid need kaetud betoonplaatidega.

1994. aastal Rootsi Kiirguskaitse Instituudi koostatud ohutushinnangu järgi ei vastanud Tammiku jäätmehoidla radioaktiivsete jäätmete hoidlate suhtes kehtivatele kaasaegsetele ohutusnõuetele. Seetõttu lõpetati 1995. aastal hoidlas radioaktiivsete jäätmete ladustamine ja selle haldamine anti üle riigi omandisse kuuluvale äriühingule A.L.A.R.A..

Hoidla üheksast kolme meetri sügavust sektsioonist olid kolm tühjad. Kuuesse ülejäänud sektsiooni oli maetud erinevaid jäätmeid: metalli, kilet, laborite kappe, onkoloogilised kiiritusvahendeid, katseloomi, kopterite jäätumisandureid, suitsuandureid (sisaldasid plutooniumi) jms.

Vedeljäätmete mahuti sisaldas küllaltki madala aktiivsusega jäätmeid. Kiirguskeskuse ja Tallinna Linnavalitsusega kooskõlastatult juhiti need jäätmed 2001. aastal Tallinna kanalisatsioonisüsteemi kaudu merre.

2005. aastal koostati hoidla likvideerimiskava, sest Tammiku radioaktiivsete jäätmete hoidla võis senisel kujul kujutada edaspidi tõsist ohtu ümbritsevale keskkonnale ja kohalike elanike tervisele. Kava kohaselt peab hoidla nii likvideerima, selle järel võib territooriumi kasutata edasiste piiranguteta.

Aastatel 2009–2011 teisaldati hoidlas sisalduvad (110 m3) tahked jäätmed Paldiski radioaktiivsete jäätmete vahehoidlasse.

## Radioaktiivsete ainete varastamine 1994. aastal

Hoidlast varastati 1994. aastal radioaktiivseid aineid ja intsidendi käigus ja selle järel suri 2 ja radioaktiivseid kahjustusi sai 4 inimest.

## Viited

## Välislingid
* "Saku maapõu varjas aastakümneid sadat tonni radioaktiivset saasta" Õhtuleht, 28. november 2011
Frankfurter Allgemeine Zeitung

**Frankfurter Allgemeine Zeitung** (lühend **F.A.Z.** või **FAZ**) on Saksamaal 1949. aastal asutatud päevaleht. Maini-äärses Frankfurdis väljaantav ajaleht ilmub pühapäeviti nime *Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung* (**F.A.S.**) all.

Kuni 2007. aastani, 58 aasta jooksul, oli ajalehe esiküljel ilmunud foto vaid 33 korda.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (*saksa keeles*)
Tammiku radioaktiivsete ainete varastamine

**Tammiku radioaktiivsete ainete varastamine** oli 1994. aastal toimunud vahejuhtum, kui Tammiku radioaktiivsete jäätmete hoidlast varastati radioaktiivseid jäätmeid. Vahejuhtumi käigus ja selle järel suri kaks (Üks inimene ja üks loom) ja radioaktiivseid kahjustusi sai viis inimest.

## Viited

## Välislingid
*http://www.johnstonsarchive.net/nuclear/radevents/1994EST1.html Robert Johnston (koostaja). Tammiku stolen source, 1994. Johnston's Archive. Viimati muudetud 19.11.2011
*The radiological accident in Tammiku
Rahvusvaheline Krišna Teadvuse Ühing

**Rahvusvaheline Krišna Teadvuse Ühing** (inglise keeles *International Society for Krishna Consciousness*; lühendatult ISKCON), mitteametlikult tuntud ka kui **Hare Krišna liikumine** või **krišnaiidid**, on vaišnavistlik usuline ühendus, mille asutas A. C. Bhaktivedanta Swami Prabhupada 1966. aastal Ameerika Ühendriikides ja mis rajaneb hinduistlikel pühakirjadel nagu Bhagavad Gita ja Srimad Bhagavatam ning Gaudiya Vaišnava traditsioonidel.  

2010. aastal tegutsesid krišnaiidid 96 riigis, 421 templiga üle maailma. 

Krišnaiitide jaoks on Krišna ülim jumalus ning oluliseks praktikaks on Hare Krišna mantra retsiteerimine. 

## Välislingid
* ISKCON Celebrates 50 Years Since Its Founding