open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ken Koort

**Ken Koort** (sündinud 2. mail 1980 Tallinnas) on Eesti Maleliidu president.

## Hariduskäik
Ken Koort lõpetas 1998. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi. 1999–2002 oli ta Välisministeeriumi praktikant Eesti Vabariigi Suursaatkonnas Stockholmis, Eesti Vabariigi Suursaatkonnas Moskvas, Euroopa Nõukogu juures Strasbourgis. 2002. aastal lõpetas Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi  diplomaadina. 2015. aastal omandas ta Singapuri Nanyangi Tehnoloogiaülikoolis Executive MBA kraadi.

2007. aasta kevadest sai temast abipolitseinik ning ühtlasi Kaitseliidu Alutaguse Maleva liige. Ta on lõpetanud Eesti Kaitsejõudude reservohvitseride kursused ja omab nooremleitnandi auastet. Ta valdab võõrkeeltest inglise, vene, soome ja rootsi keelt. Ken Koort on Harju Maakohtu rahvakohtunik.

## Töökäik

*2002–2003 Ida-Viru maavanema nõunik
*2003–2007 Rahvastikuministri esindaja Ida-Virumaal, rahvastikuministri nõunik
*2003–2006 Väljaspool Eesti Vabariigi territooriumi elavate eestlaste toetamiseks tehtava töö planeerimiseks ja koordineerimiseks moodustatud valitsuse asjatundjate komisjoni liige
*2003–2007 Eesti esindaja Euroopa Komisjoni Integratsioonivõrgustiku juures
*2003–2007 Euroopa Liidu integratsiooni käsiraamatu projekti üleeuroopaline koordinaator
*2003–2005 Euroopa Nõukogu Migratsioonibüroo liige
*2004–2006 Euroopa Nõukogu migrantide eksperdikomisjoni esimees
*2005–2007 Migratsioonifondi nõukogu liige
*2005–2007 Eesti Inimõiguste Instituudi nõukogu liige
*2008–2012 tšarterlennufirma AS Panaviatic tegevjuht
*2012–     lennufirma Diamond Sky ja infotehnoloogiaettevõtte Grid Group OÜ omanik ja tegevjuht.
*2017–2023 Eesti Maleliidu president

## Isiklikku
Ken Koort sündis Eesti diplomaadi ja näitleja Heikki Koorti peres.

2017. aasta suvest on ta abielus Kristiina Koortiga.

## Viited

## Välislingid
*koort.ee koopia veebiarhiivis
*Ken Koorti elulugu ja isikuandmed
Kolín

**Kolín** on linn Tšehhi Vabariigis Kesk-Tšehhi maakonnas, Kolíni ringkonna keskus. Asub Elbe (Labe) ääres Prahast 35 km idas. 

Kolíni rajas 12. sajandil Ottokar II Přemysl. Linnana on seda mainitud Colonia nova nime all aastal 1261. 1437 rajati linna kindlus. 18. juunil 1757 toimus linna lähedal Kolíni lahing.

Kolíni vanalinn on alates 1. juunist 1989 ajalooline linnakaitsereservaat.

Linna lähedal avati 2005 suur autotehas, kus valivad Toyota, Peugeot' ja Citroëni autod. Tehases töötab 3000 inimest.

## Viited

## Välislingid
*Kolíni koduleht
Vladimir Ivanov (täpsustus)

**Vladimir Ivanov** on mitme isiku nimi.

***[[Vladimir Ivanov]]** on Eesti tennisist.
***[[Vladimir Ivanov (poliitik)|Vladimir Ivanov]]** on Eesti poliitik.
***[[Vladimir Ivanov (jalgpallur)|Vladimir Ivanov]]** on Bulgaaria jalgpallur.
***[[Vladimir Ivanov (kabetaja)|Vladimir Ivanov]]** on NSV Liidu kabetaja.
***[[Vladimir Ivanov (kiiruisutaja)|Vladimir Ivanov]]** on NSV Liidu kiiruisutajataja.
***[[Vladimir Ivanov (võrkpallur)|Vladimir Ivanov]]** on NSV Liidu võrkpallur.
Harry Siljander

**Harry Valfrid Siljander** (10. detsember 1922 Helsingi – 5. mai 2010 Espoo) oli Soome poksija.

Siljander oli kokku viiekordne Soome meister poolraskekaalus (kuni 80 kg) aastatel 1947–1950 ja poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1952.

Siljander osales 1948. aasta Londoni olümpiamängudel poolraskekaalus (kuni 80 kg), kuid kaotas oma kohtumise veerandfinaalis tulevasele olümpiavõitjale George Hunterile (Lõuna-Aafrika Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta võitis 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel poolraskekaalus (kuni 81 kg) pronksmedali.

Siljander lõpetas pärast 1952. aasta olümpiamänge poksimise ja töötas Hietanieme turu lihahallis Punavuore linnaosas Helsingis kuni 1986. aastani.
Minuskel

**Minuskel** (tuleneb ladinakeelsest nimetusest *minusculus* 'pigem väike') on tüpograafias kasutatav mõiste trükikirja väikese kirjatähe kohta. Minusklil on samas tähestikus reeglina olemas ka sama nimetuse ja hääldusega paariline suurtäht (majuskel). Minusklit ja majusklit eristab mitte niivõrd suurus kui erinev tähekuju.

## Kirjeldus
Erinevalt majuskelkirjast on minuskelkirjal hästi eristatavad üla- ja alapikendid (vrd D ja d, G ja g).  Majuskelkiri kirjutatakse kahe joone süsteemile (baasjoon ja x-kõrguse joon), minuskelkiri nelja joone süsteemile (neile lisanduvad üla- ja alapikendijooned).

Ladina kirja minusklite eeskujuks on karolingide minuskli tähekujud, mis vaid üksikjuhtudel on suurtähtedega sarnased.

## Ajaloost
Juba hilisantiikajal tunti ja kasutati kirjatähe minuskel- ja majuskelvormi. 5. sajandil kasutati majuskelkirjade ruutkapitaali ja untsiaali kõrval minuskelkirju rooma kursiivi ja pooluntsiaali.

8.–9. sajandil arenesid paralleelselt karolingide minuskliga Bodensee piirkonnas, St Galleni ja Reichenau skriptooriumides välja alemanni minuskel, 8.–12. sajandil Briti saartel iiri-anglosaksi minuskel, 7.–8. sajandi Põhja-Itaalias langobardi ja Lõuna-Itaalias benevendi minuskel ning Ibeeria poolsaarel kasutati 8.–10. sajandil läänegooti kirja minuskleid, enne kui karolingide minuskli kasutus selle välja tõrjus.

Karolingide minuskel ja muude kirjatüüpide minusklid mõjutasid Euroopa eri piirkondade hilisemate kirjastiilide varagooti, gooti ja hilisgooti kirjade minuskleid.

## Vaata ka
*Majuskel

## Viited
Tüükasorlased

**Tüükasorlased** (*Nyctibiidae*) on lindude sugukond öösorriliste seltsist.

Sugukonnas on üks perekond, tüükasorr (*Nyctibius*), seitsme liigiga.

Nad elavad vaid Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.

Nad on öise eluviisiga ja iseäraliku häälitsusega.
Öösorrilised

**Öösorrilised** (*Caprimulgiformes*) on lindude selts.

Enamik liike on putuktoidulised ja öise eluviisiga.

## Sugukonnad
Seltsi kuulub viis sugukonda
*Aegothelidae – õõnesorlased
*Caprimulgidae – öösorlased
*Nyctibiidae – tüükasorlased
*Podargidae – konnkurklased
*Steatornithidae – õlilindlased

## Eesti liigid
Eestis on sellest seltsist vaid üks liik – öösorr (*Caprimulgus europaeus*).
Kaari Vainonen

**Kaari Vainonen** (sündinud 29. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti kabetaja. 

Ta on tulnud Eesti naiste meistriks 64-ruudulises kabes aastatel 2005, 2006, 2007, 2008, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017 (ka 2009. aastal jagas ta esikohta, kuid kaotas järelmatši Marika Azojanile). 

Rahvusvahelises kabes tuli ta Eesti meistriks 2007. aastal. Ta on tunnistatud Eesti parimaks naiskabetajaks kuuel korral: 2005–08, 2010 ja 2011. Vene kabes on ta rahvuslik suurmeister ja rahvusvaheline meister ning rahvusvahelises kabes FMJD meister.

## Välislingid
*Kaari Vainonen Eesti Kabeliidu saidil
*
Havířov

**Havířov** (poola *Hawierzów*) on statutaarlinn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas. Asub riigi idaosas Poola piiri lähedal.

Havířov tekkis kaevandusasulana. Linnaõigused sai 1955. aastal.

## Viited

## Välislingid
*Havířovi koduleht
Tüükasorr

**Tüükasorr** (*Nyctibius*) on lindude perekond tüükasorlaste sugukonnast.

Tüükasorrid on öise eluviisiga ja iseäraliku häälega. 

Nad elavad Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.

## Liigid
Perekonnas on seitse liiki:
**Nyctibius aethereus* – pikksaba-tüükasorr	
**Nyctibius bracteatus* – ruske-tüükasorr	
**Nyctibius grandis* – suur-tüükasorr	
**Nyctibius griseus* – hall-tüükasorr	
**Nyctibius jamaicensis* – põhja-tüükasorr	
**Nyctibius leucopterus* – valgetiib-tüükasorr	
**Nyctibius maculosus* – andi tüükasorr
Peet Nõmmik

**Peet Nõmmik** (18. veebruar 1900 Sipelga talu, Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 6. mai 1947 Norillagi vangilaager, Krasnojarski krai) oli eesti vaimulik. 

Ta lõpetas 1921 Viljandi Maakonna Reaalgümnaasiumi ja 1926 Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Prooviaasta pidas ta Türi koguduses. Ordineeriti vaimulikuks 12. juunil 1927. 

25. septembril 1927 valiti ta Türi koguduse täieõiguslikuks õpetajaks. Ta teenis Türi kogudust kuni 30. detsembrini 1944, mil ta arreteeriti jumalateenistuse ajal (seoses Omakaitsesse kuulumisega) ja saadeti Norilskisse vangilaagrisse, kus ta suri 6. mail 1947.

Peet Nõmmik on oma õige nime all üks tegelasi Silver Anniko romaanis "Rusikad".

## Ühiskondlik ja poliitiline tegevus
Ta osales Vabadussõjas. Tegeles hõimuliikumisega.

Peet Nõmmik kandideeris 1938. aastal I Riigivolikokku (Riigivolikogu 22. valimisringkond), kuid ei osutunud valituks.

II maailmasõja ajal kuulus ta Omakaitsesse.

## Tunnustus
1926. aasta 7. septembri Postimees kirjutas, et viimase kursuse üliõpilane, korp! Ugala liige Peet Nõmmik on Türil jõe põhjast välja toonud ühe töölise ja oma oskust mööda tema ka ellu äratanud. Samas nimetas Nõmmik sündmust «ilusamaks tunniks oma elus». Uppuja päästmise eest anti talle Eesti Punase Risti hõbeauraha.

## Viited

## Välislingid
*Rita Puidet. "Olnud ustavad töötegijad: Truu kuni surmani – Peet Nõmmik". Eesti Kirik, 31. märts 2010
Tööaeg

**Tööaeg** on aeg, mida isik kasutab töö tegemiseks. Siia kuulub nii tasustatava kui mittetasustatava töötamise (nt talutöödeks kuluv või vabatahtlikuna tehtav) aeg.

## Vaata ka
*vaba aeg
*töönädal
Erasektor

**Erasektor** ehk **teine sektor** on üks ühiskonna kolmest sektorist, mille moodustavad eraettevõtted ja turumajanduslikud suhted. 

Erasektorit nimetatakse ka **tulundussektoriks** või isegi **ärisektoriks.** Erasektori ettevõtted erinevad küll oma õigusliku vormi (täisühingud, osaühingud, aktsiaseltsid jne), suuruse ja ka tegevusala poolest, nende ühisjooneks on kasumi taotlemine ja eraomandus.
Biotõrje

**Biotõrje** on umbrohu, metsa- ja aiakahjurite, taimehaiguste jms. leviku piiramine mitmesuguste looduslike mehhanismide kaasabil.

Näiteks mitmete põllumajandustaimi söövate putukate levikut piiratakse nende putukate parasitoidide levikut soodustades. Võõrliikide invasiivset levikut tõkestatakse vastava liigi päritolumaalt tema paljunemist piiravate liikide introdutseerimise abil.
Aret Vooremäe

**Aret Vooremäe** (sündinud 12. jaanuaril 1970) on eesti põllumajandusteadlane.

Ta on põllumajandusmagister taimekasvatuse erialal.

Ta on töötanud Põllumajandusministeeriumi teadus- ja arendusosakonna juhatajana. 

Praegu on ta Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi direktor.

## Välislingid
*
Illar Lemetti

**Illar Lemetti** (sündinud 21. aprillil 1968 Rannus) on eesti põllumajandusteadlane ja riigiametnik, alates 14. jaanuarist 2020 Viimsi vallavanem. 

Ta lõpetas aastal 1983 Rannu 8-klassilise kooli ja aastal 1986 Nõo Keskkooli. Aastatel 1986–1988 viibis ta ajateenistuses Nõukogude armees. Aastatel 1986–1989 oli ta puidutööline Elva metsamajandis. Aastal 1993 lõpetas ta *cum laude* Eesti Põllumajandusülikooli agronoomia erialal. Aastatel 1993–1995 oli ta samas magistrantuuris, ta on põllumajandusmagister mullateaduse erialal.

Aastail 2005–2010 oli ta Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi direktor.

4. aprillist 2016 kuni 25. novembrini 2019 oli ta maaeluministeeriumi kantsler, enne seda oli ta sama ministeeriumi asekantsler.

6. jaanuaril 2020 seadis Viimsi vallavolikogu valitsev koalitsioon (kuhu kuuluvad Reformierakond, Isamaa ja sotsiaaldemokraadid) ta Viimsi vallavanema kandidaadiks ning 14. jaanuaril valiti ta salajasel hääletusel 12 poolthäälega vallavanemaks. Tema koordineerida on valla üldjuhtimine, valla arengu strateegiline planeerimine, arengukavad, finantsstrateegia ja valla eelarve.

## Viited

## Välislingid
* Illar Lemettiga seotud artiklid Eesti Rahvusringhäälingu kodulehel
Töö

**Töö** on inimeste tegevus kasulike saaduste valmistamiseks. 

## Vaata ka
*töö (marksism)
*tööaeg
*töövõime
*tööpsühholoogia
Diedrik von Essen

**Dietrich von Essen** (1620 Selgase, Kihelkonna kihelkond – 10. märts 1678 Tallinn) oli Rootsi sõjaväelane ja kuninglik troman. 

Ta osales Magnus Gabriel De la Gardie ja Gustaf Horni alluvuses sõdades Saksa, Poola ja Taani vastu, Vene-Rootsi sõja ajal teenis ooberstleitnandina 4. detsembrist 1657 ooberst Mellini rügemendis (Mellins regemente), 1659 Bauska komandant Kuramaal ja 14. maist 1674 Häme lääni jalaväerügemendi ooberst.

17. novembril 1663 sai ta naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks ja immatrikuleeriti 1664 Selgase (Zellie, Zellige, Sellie) mõisa järgi Essen af Zellie nime all Rootsi rüütelkonda (Nr. 723). Erinevalt Essenite põlis (uradel) aadlisuguvõsa vapil kujutatud öökullist oli tema punasel vapikilbil rüütlikiiver ja 4 sinist kuuli.

Ta maeti 1681. aastal Hollola keskaegsesse kivikirikusse Soomes, kus asus ka tema vappepitaaf, mis 20. sajandi alguses viidi Soome Rahvusmuuseumisse.

Talle kuulusid Selgase, Koiskala ( Koiskalan säteri, Nastolas), Björkholmi, Laholmi ja Tervsundi (Terfsund) mõis.

## Perekond
Ta oli abielus Christina Maria Brakeliga ja seejärel Anna Polliga (surnud 1682), kes oli Henrik von Polli tütar. Abieludest sündisid:
*Johann Didrich von Essen (1664–10.3.1678 Riias), Hämee rügemendi majutusmeister
*Anna Magdalena von Essen (surnud 3.1672/1682 Eestimaal)
*Engel Hedvig von Essen (surnud 1745), 1645. aastast kapten Johan Georg Pistolekorsi abikaasa
*Odert Reinhold von Essen (1663–1714), Pori lääni jalaväerügemendi ooberst, Koiskala ja Pätilä mõisnik, kes hukkus Storkyro lahingus
*Fromhold von Essen (surnud 1722), Pohjanmaa jalaväerügemendi ooberstleitnant, Nastola Sesta mõisnik
*Alexander Magnus von Essen (surnud 1716), ihukaitsejalaväe rügemendi ooberstleitnant, hukkus Wismaris
*Otto Lorentz von Essen (surnud 8.6.1710), suri katku Neumünde kindluse piiramisel. 

### Sugupuu

## Viited
Amin Asikainen

**Amin Asikainen** (hüüdnimi **Idi**; sündinud 21. jaanuaril 1976 Kirkkonummis) on Soome endine poksija. 

## Harrastajana
Asikainen võistles harrastajana 1988–2001. Tema esimene treener oli endine tuntud poksija Olli Mäki, alates 1995. aastast on tema treener Olli Mäe poeg Pekka. Ta 
osales kokku 175 kohtumisel, millest võitis 135 ja kaotas 40. 

Asikainen oli kokku neljakordne Soome meister aastatel 1996, 1998 ja 1999 II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) ning 2001. aastal I keskkaalus (kuni 71 kg). 

Ta osales kolm korda Eesti–Soome maavõistlustel, kus võitis aastatel 1998 ja 2000 oma kohtumise ning kaotas 1995. aastal oma kohtumise.

## Elukutselisena
Asikainen poksis detsembrist 2001 kuni märtsini 2011 elukutselisena ning pidas 32 kohtumist, millest võitis 28 (neist 19 nokaudiga) ja kaotas 4 kohtumist (kõik need nokaudiga).

Tema mänedžer oli Pekka Mäki, kes oli ühtlasi ka tema varasem treener.

## Isiklikku
Tema ema on soomlane ja isa on pärit Marokost.

## Välislingid

* 
*Amin Asikaise koduleht
Ori (täpsustus)

**Ori** on orjuses inimene.

***"[[Ori (film 1917)|Ori]]"** (originaalpealkirjaga "The Slave") on 1917. aasta komöödiafilm, milles mängib Oliver Hardy.
***"[[Ori (film 2009)|Ori]]"** (originaalpealkirjaga "Slave") on 2009. aastal valminud õudusfilm, milles mängib Natassia Malthe. 

***"[[Ori (Singer)|Ori]]"** (originaalpealkirjaga "Der Knact") on Isaac Bashevis Singeri romaan.
***"[[Ori (Couchoro)|Ori]]"** (originaalpealkirjaga "L'Esclave") on Félix Couchoro romaan.
Lõpukadu

**Lõpukadu** ehk **apokoop** on keele ajaloos toimunud hääliku või häälikute kadumine sõna lõpust.

Lõpukao eelsel kujul on sõnad säilinud Põhja-Eesti regilaulus. Näiteks: "Tuli üks**i** suur**i** tuul**i**"

## Vaata ka
*Sisekadu (sünkoop)

## Viited
Georg von Stackelberg

**Georg von Stackelberg** on olnud mitme Stackelbergide suguvõsa liikme nimi:
***[[Georg von Stackelberg (Kambja mõisnik)|Georg von Stackelberg]]**, Kambja mõisnik, maanõunik, Rootsi kuninglik sõjakomissar
***[[Georg von Stackelberg (Kambja ja Maidla mõisnik)|Georg von Stackelberg]]**, Kambja ja Maidla mõisnik, Rootsi sõjaväelane (rittmeister)
***[[Georg von Stackelberg (Kambja ja Jõe mõisnik)|Georg von Stackelberg]]**, Kambja, Jõe ja *Arras*i mõisnik, Rootsi sõjaväelane (rittmeister)
***[[Georg von Stackelberg (surnud 1687)|Georg von Stackelberg]]** (surnud 1687), Rootsi sõjaväelane (kapten), mitme mõisa omanik Eestimaal, Liivimaal ja Rootsis
***[[Georg von Stackelberg (1648–1740)|Georg von Stackelberg]]** (1648–1740), Rootsi sõjaväelane (kapten), Vastse-Kambja ja Maidla mõisnik, Liivimaa maanõunik
***[[Georg von Stackelberg (1769–1808)|Georg von Stackelberg]]** (1769–1808), Rava ja Öötla mõisnik, kaardiväeleitnant, Eestimaa rüütelkonna sekretär
***[[Georg von Stackelberg (1775–1837)|Georg von Stackelberg]]** (1775–1837), Venemaa sõjaväelane (kindralmajor), tõeline riiginõunik
***[[Georg von Stackelberg (1807–1862)|Georg von Stackelberg]]** (1807–1862), Venemaa sõjaväelane (rittmeister), Lasinurme mõisnik
***[[Georg von Stackelberg (1808–1858)|Georg von Stackelberg]]** (1808–1858), Venemaa sõjaväelane (kindralmajor)
***[[Georg von Stackelberg (1808–1863)|Georg von Stackelberg]]** (1808–1863), Roosna-Alliku, Saarnakõrve, Hõreda ja Pae mõisnik
***[[Georg von Stackelberg (1851–1913)|Georg von Stackelberg]]** (1851–1913), Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral)
***[[Georg von Stackelberg (1857–1946)|Georg von Stackelberg]]** (1857–1946), Roosna-Alliku, Saarnakõrve ja Koordi mõisnik, Paide kreisi kreisisaadik, Eestimaa rüütelkonna maanõunik
***[[Georg Rudolf von Stackelberg|Georg von Stackelberg]]** (1872–1934), eesti poliitik ja I Riigikogu saadik
Arvamusliider

**Arvamusliider** on inimene, kelle arvamusega arvestatakse. See on autoriteetne isik, kes on võimeline interpreteerima oma erialal esilekerkinud uut infot või ideid, abstraheerima nende keskse tähenduse ja sisu ning selle edasi andma teistele inimestele, kes soovivad kujundada oma arvamust.

Arvamusliidritel on oluline roll avalik arvamuse kujundamisel.

## Vaata ka
*Arvamus
*Autoriteet
*Avalik arvamus
*Postimehe aasta arvamusliider
Peeter Langovits

**Peeter Langovits** (sündinud 7. juunil 1948 Tallinnas) on eesti fotograaf.

## Elukäik
1966. aastal lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli.

Aastal 1971 lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna ning töötas seejärel Hans Pöögelmanni nimelises Elektrotehnika Tehases insenerina.

Aastatel 1987–1995 oli ta Eesti Telegraafi Agentuuri fototoimetuse peatoimetaja ning 1995–2014 ajalehe Postimees fotokorrespondent. Praegu vabakutseline fotograaf.

Alates 1974. aastast on ta osalenud enam kui 350 näitusel või konkursil ning korraldanud ligi 50 isikunäitust nii kodu- kui ka välismaal. Tema fotosid on fotoagentuuride TASS, AP, Pressfoto, Scanpix Baltics vahendusel kasutanud paljud trükised ja väljaanded Eestis. Fotograaf on pühendunud linna igapäevaelu jäädvustamisele ja esindab nn subjektiivset dokumentalismi, mida iseloomustavad näitused „Hommik uues elamurajoonis“ (1984) ja „Uude korterisse“ (1986). 2017. aasta septembris toimus Narva linnuse 5. korrusel Peeter Langovitsi fotonäitus „Uus mikrorajoon“.

Avaldanud fotograafiateemalisi publikatsioone.

## Tunnustus
*2012 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Allikas
* Eesti entsüklopeedia, 14. köide.
Georg von Stackelberg (1808–1858)

**Georg Friedrich Jakob von Stackelberg** (1. september (vkj 20. august) 1808 Tallinn – 11. juuni (vkj 30. mai) 1858 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindralmajor).

## Perekond

Georg von Stackelberg oli kindralmajori ja tõelise riiginõuniku Georg von Stackelbergi (1775–1837) ja Charlotte Friederike von Patkuli poeg.

Ta abiellus 20. veebruaril (vkj. 8. veebruaril) 1849 Tallinnas Marie Elisabeth von Patkuliga, kes oli jalaväekindral Woldemar von Patkuli (surnud 1855) ja vabapreili Marie Elisabeth von Arpshoveni tütar. Abielust sündisid:
*Marie von Stackelberg (1849–1915)
*Woldemar von Stackelberg (1851–1918), Kihlevere mõisnik, mõrvati Jõhvis bolševike poolt

## Esivanemad
Viited:

## Vaata ka
*Stackelberg

## Viited
Alatornio

**Alatornio** (rootsi keeles Nedertorneå) oli vald Soomes Lapi maakonnas. 

Algselt oli Alatornio osa suurest Põhjalahest Jäämereni ulatuvast pirkkalaste maa-alast. 17. sajandi alguses otsustati valdade jaotus nii, et allpool Tornio jõe orgu asuv Alatornio moodustas omaette valla. Alatorniost eraldati 1621. aastal Tornio linn. Karunki vald eraldati Alatorniost 1745. aastal. Hamina rahu järel 1809. aastal jäi kolmandik tollasest Alatorni vallast Rootsi poolele. Seda osa kutsuti ka Alatornioks (Nedertorneå) ja hiljem 20. sajandi algul Haparannaks seal asuva linna järgi.
Coronationi laht

**Coronationi laht** on osa Põhja-Jäämerest ja Loodeväilast. Piirneb lõunas Põhja-Ameerika mandriga, põhjas Victoria saarega. Sügavus kuni 180 m.
Terje Ojaver

**Terje Ojaver** (sünninimi **Terje Tulik**; sündinud 13. oktoobril 1955 Tallinnas) on eesti skulptor.

Ta lõpetas 1985. aastal ERKI ning on seejärel töötanud vabakutselise kunstnikuna.

Valiti üheks kunstnikupalga saajaks aastatel 2023‒2025.

## Tunnustus

* 1999 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (isikunäitus "Lend" Tallinna Kunstihoone galeriis ja esinemine näitusel Diispora Oviedos)
* 2022 Kristjan Raua preemia

## Isiklikku
Tema abikaasa on skulptor Jüri Ojaver, isa oli lastekirjanik, kriitik, tõlkija ja ajakirjanik Arnold Tulik.

## Viited

## Välislingid

*TERJE OJAVER: naised pole sünnilt mitte üksi tundlikumad, vaid ka vastutustundlikumad kui mehed Sakala, 10. aprill 2004 
*Birgit Püve, Pekka Erelt, Tarmo Vahter. Ojaver kinnistab kabja Eesti kunstiloos Eesti Ekspress, 22. juuni 2004
*Ants Juske. Terje Ojaver tõi päevavalgele Sisyphose pruudi kannatused EPL, 22. september 2009
*Ojaver: Kangro ei anna aru, kus ta tööd peaks asetsema ERR, 27. aprill 2010
David Coverdale

**David Coverdale** (sündinud 22. septembril 1951) on Briti laulja.

Aastatel 1965–1968 alustas Coverdale esinemist kohaliku bändiga Vintage 67. Seejärel liitus Coverdale aastatel 1973–76 Deep Purple’iga peavokalistina. Koos anti välja kolm stuudioalbumit: "Burn" ja "Stormbringer" 1974. ning "Come Taste the Band" 1975. aastal. 1976. aastal lahkus Coverdale Deep Purple'ist ning alustas soolokarjääri.

Koos kitarrist Micky Moodyga andis David Coverdale välja sooloalbumid "White Snake" ja "Northwinds". 1977. aastal moodustas Coverdale omaenda bändi Whitesnake (bändi esialgne nimi oli David Coverdale's Whitesnake).

## Viited
Stagnatsiooniaeg

**Stagnatsiooniaeg** (kõnekeeles ka *stagnaaeg*) oli ajajärk NSV Liidus aastatel 1964–1987. See algas Leonid Brežnevi võimuletulekuga 1964. aastal ja kestis kuni NLKP XXVII kongressini veebruaris 1986, aga veelgi täpsemalt NLKP KK jaanuaripleenumini 1987, kui riigi ametlikuks poliitikaks kuulutati perestroika. 1970. aastateks oli NSV Liidu majanduses ja ühiskonna arengus kujunenud seisak, mis oli seotud suurelt osalt majanduse ekstensiivne arendamisviisiga. Ebarentaabel majandussüsteem, lohakas suhtumine riiklikusse omandisse ning töötajate motivatsiooni puudus, ebakvaliteetse ja maailmaturgudel konkurentsivõimetu toodangu väljastamine olid viinud NSV Liidu majandusliku krahhi äärele.

## Vaata ka
*Stagnatsioon
Baumgarten an der March

**Baumgarten an der March** on  katastripiirkond (*Katastralgemeinde*) Weiden an der Marchi vallas, Alam-Austria liidumaal, Austrias. 2001. aastal elas seal 192 inimest.

Alates 1970. aastatest on Baumgarten Venemaalt Lääne-Euroopasse imporditava maagaasi oluline transiitpunkt, Trans-Austria gaasijuhtme lõpp-punkt. OMV-le kuuluvat gaasisõlme läbib umbes kolmandik Venemaa gaasitarnetest Lääne-Euroopasse. Piirkonnas paiknevaid ammendatud gaasiväljasid kasutatakse tänapäeval suvise ja talvise nõudluse kõikumist kompenseerivate maa-aluste gaasihoidlatena.

Gaasisõlme tähtsust peaks veelgi kasvatama Nabucco ja South Streami gaasijuhtmete ehitus.
Värnitsa-mürgipuu

**Värnitsa-mürgipuu** (*Toxicodendron vernicifluum*) on anakardiliste sugukonda mürgipuu perekonda kuuluv puu. Teda tuntakse ka **lakipuu** nime all.

Värnitsa-mürgipuu kasvab Ida-Aasias, sealhulgas Hiinas, Koreas, Jaapanis ja Kuriilidel 800–2800 meetri kõrgusel mägedes.

## Välimus

Puu kasvab kuni 20 meetri kõrguseks. Tal on 15–30 cm pikkused 7–19 lehekesega liitlehed. Leheke on 6–13 cm pikk ja 3–6 cm lai ning terve servaga. Abilehed puuduvad.

Õied moodustavad pöörise. Õied on hallikaskollased. Kroonlehti on 5; need on 2,5 mm pikad ja 1,2 mm laiad. Tolmukad on 2,5 mm pikad. Emakas on 1 seemnealge.

Vili on 5–6 × 7–8 mm suurune luuvili.

## Lakk

Puudel on mürgine mahl, mis sisaldab urušiooli. See sõna tuleneb värnitsa-mürgipuu jaapanikeelsest nimest *urushi*. Mahlast valmistatakse lakki, mis on väga vastupidav ja annab läikiva pinna. Seda lakki kasutatakse hiina, jaapani ja korea traditsioonilises lakkehistöös.

Laki saamiseks lõigatakse 10-aastase puu tüvesse 5–10 rõhtsat sisselõiget. Sinna imbub hallikaskollast, mürgist ja söövitavat mahla. Enne lakitavale objektile kandmist mahl filtreeritakse, kuumtöödeldakse ja värvitakse. Kõige levinumad värvid on must ja punane ning neid saadakse vastavalt raua ja raud(III)oksiidi puru lisamisel taimemahla sisse. Esemeid lakitakse pintsliga. Värskelt lakitud ese vajab 12–24 tunni pikkust kuivamist soojas niiskes kohas. Selle aja jooksul urušiool polümeriseerub ning moodustab puhta, kõva ja veekindla pinnakatte. Lakitud esemed on äratuntavad oma eriti kulumiskindla ja läikiva pinna poolest.

Lakkimiskunstiteose valmistamine võib kesta kaua, vahel kuni nädalaid. See nõuab korduvaid ja hoolikaid lakkimise ja kuivamise tsükleid.

Värnitsa-mürgipuu mahl on ühtlasi väga tugev liim.

Vedel mahl, isegi aur võib inimesel tekitada löövet. See võib tekkida ka lakitud eseme katsumisel, ehkki on haruldane.

## Vaata ka
* Urušiooli põhjustatud allergiline kontaktdermatiit
Saksa rahvusrajoon

**Saksa rahvusrajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Altai krais. Asub Kulunda stepis.

Rajoonis on 12 küla. Halduskeskus on Galbštadti küla. 

Peamine majandusharu on põllumajandus.

## Ajalugu

Rajoon moodustati 1927. aastal ja likvideeriti 5. novembril 1938. Rajoon taastati 1991. aastal.

Elanikest on 59,3% venelased, 31,8% sakslased ja 5,3% ukrainlased.

## Välislingid

*http://www.altairegion22.ru/rus/territory/regions/doushrain/
Geneetik

**Geneetik** on teadlane, kes tegeleb geneetikaga. 

Geneetiku eriala kujunes välja 20. sajandil. Eestis oli alates 1960. aastate teisest poolest **bioloog-geneetik** üks neljast peamisest erialast, mida õpetati Tartu Ülikooli bioloogia osakonnas. 

## Vaata ka
*Geneetikute ja biokeemikute loend
Kaarel Vilbaste

**Kaarel Vilbaste** (22. juuni 1950 Tartu – 22. august 1986 Vändra) oli eesti bioloog.

Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal.

Ta töötas Zooloogia ja Botaanika Instituudi merebioloogia sektoris, kus uuris mere fütoplanktoni produktiivsust. Ta koostas aparatuuri mere fütoplanktoni algproduktsiooni mõõtmiseks <sup>14</sup>C meetodil.

Ta hukkus liiklusõnnetuses.

## Pere
Tema isa oli Juhan Vilbaste ja ema Asta Vilbaste. Tema abikaasa oli Sirje Vilbaste.

## Viited
Sirje Vilbaste

**Sirje Vilbaste** (sünninimega **Sirje Põlendik**, sündinud 10. oktoobril 1951) on eesti bioloog.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 1975. aastal hüdrobioloogia erialal.

Ta on töötanud Zooloogia ja Botaanika Instituudis Arvi Järvekülje töörühmas ning Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis.

Ta on algoloog, tegelenud fütobentose ja Eesti ränivetikate uurimisega.

## Teoseid
*Vilbaste, Sirje 2004. *Bentilised ränivetikakooslused ja neid mõjutavad ökoloogilised tegurid*. Doktoritöö.
*Vilbaste, Sirje 1996. *Bentiliste mikrovetikate kooslused Eesti rannikumeres ja jõgedes*. Tartu: Tartu Ülikool, zooloogia ja hüdrobioloogia instituut.
*Timm, Henn; Järvekülg, Rein; Pall, Peeter; Vilbaste, Sirje 2019. *Eesti jõed*. Tallinn: Varrak.
*Vilbaste, Sirje; Tiivel, Toomas; Kull, Kalevi (toim.), *Kuidas bioloogiat õpiti ja õpetati 1970ndate alguse Tartu Ülikoolis*. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Kaarel Vilbaste.

## Viited

## Välislingid
*
Algoloog

**Algoloog** ehk **fükoloog** on teadlane, kes tegeleb algoloogia ehk vetikate uurimisega.

Eesti algoloogidest on tuntumad Erich Kukk, Kalle Olli, Jaan Toom, Sirje Vilbaste.
Jaan Toom

**Jaan Toom** (16. juuni 1939 – 1999) oli eesti bioloog (algoloog).

Ta töötas Tartu Riikliku Ülikooli taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedris.

## Teosed
* Vetikate kultiveerimine mõnedel toiduainetööstuse heitvetel. (Väitekiri, 1967.)

## Isiklikku
Tema abikaasa oli botaanik Maie Toom.

## Viited
Euteelia

**Euteelilised** organismid omavad kindlat arvu rakke, mis on konkreetne suurus iga liigi puhul. Areng toimub kuni isendite täiskasvanuks saamiseni, edasine kasv leiab aset ainult läbi olemasolevate rakkude suurenemise.

Enamik euteelilisi organisme on mõõtmetelt väga väikesed.

Euteelilised on näiteks paljud keriloomad, loimurid, ripskõhtsed, rombloomad ja ümarussid.

Varbuss (*C. elegans*) on tuntuim euteeliline liik. Täiskasvanud hermafrodiitsel varbussil on 959 rakku, täiskasvanud isasel isendil aga 1031.

## Välislingid
*Lühike loend euteelilistest loomadest (*inglise keeles*)
Börje Karvonen

**Börje Karl Verner Karvonen** (14. september 1938 Helsingi – 6. märts 2016) oli Soome poksija.

Karvonen oli kaheksakordne Soome meister – aastatel 1960–1966 ja 1968 kukk-kaalus (kuni 54 kg) ning  1967. aastal sulgkaalus (kuni 57 kg).

Karvonen osales kuus korda Eesti NSV - Soome maavõistlusel. Ta võitis oma kohtumised aastatel 1959 ja 1961–1962 ning kaotas oma kohtumised aastatel 1960–1961 ja 1968.

Karvonen osales 1960. aasta Rooma olümpiamängudel kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel kukk-kaalus (kuni 54 kg), kuid kaotas mõlemal korral oma kohtumise I ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Mürgipuu

**Mürgipuu** (*Toxicodendron*) on seebipuulaadsete seltsi anakardiliste sugukonda kuuluv taimede perekond.

Perekonna nimi on tulnud kreekakeelsetest sõnadest τοξικος (*toxikos –* 'mürk') ja δενδρον (*dendron* – 'puu').

Mürgipuud kasvavad Aasias ning Põhja- ja Lõuna-Ameerikas.

Perekonda kuulub nii puid, põõsaid kui ka ronitaimi. Mürgipuu perekonda kuuluvaid liike on arvatud ka sumahhi (*Rhus*) perekonda. Hiljutised DNA uuringud selgitasid, et tegu on siiski eri perekondadega.

Mürgipuudel on vahelduvad sulgjad liitlehed; nende viljad on valkjad või hallikad luuviljad. Muus osas on need taimed üsna erineva välimusega. Lehed võivad olla sileda, hambulise või hõlmlehise servaga või isegi kõiki kolme korraga ühel ja samal puul. Lehed koosnevad tavaliselt kolmest osast, aga võivad koosneda ka 5 või 7 osalehest. Soo-mürgipuu ja värnitsa-mürgipuu lehtedel võib osalehti olla koguni 7–19.

Kõik liigid sisaldavad mürgist urušiooli, mis võib nii inimestel kui ka loomadel põhjustada tugevat allergilist reaktsiooni. See ei ole päris mürk, vaid tugev allergeen.

Mitme Ida-Aasias, eriti Jaapanis ja Hiinas kasvava mürgipuuliigi vaiku ja taimemahla kasutatakse laki tegemiseks. Lakitööstus kasutab mürgipuu marju kõrvalsaadusena jaapani vaha valmistamiseks.

## Liike
* *[[Toxicodendron acuminatum]]*
* *[[Toxicodendron diversilobum]]* (tammelehine mürgipuu)
* *[[Toxicodendron orientale]]*
* *[[Toxicodendron parviflorum]]*
* *[[Toxicodendron potaninii]]*
* *Toxicodendron pubescens* (harilik mürgipuu)
* *Toxicodendron radicans* (roniv mürgipuu)
* *[[Toxicodendron rydbergii]]*
* *[[Toxicodendron striatum]]*
* *Toxicodendron succedaneum* (vaha-mürgipuu)
* *[[Toxicodendron sylvestre]]*
* *Toxicodendron vernicifluum* (värnitsa-mürgipuu)
* *Toxicodendron vernix* (soo-mürgipuu)
Konrad Freifeldt

**Konrad Raimund Freifeldt** (13. märts 1847 Tartu – 31. mai 1923 Petrograd) oli luterlik kirikuõpetaja (muuhulgas ka Peterburi eesti koguduses) ja piiskop Venemaal.

Ta lõpetas gümnaasiumi Tartus ja õppis aastatel 1866–1869 Tartu ülikooli usuteaduskonnas, teoloogiakandidaat (1870).

Töötas aastatel 1870–1871 usuõpetajana Peterburis (*[[Sankt-Petri-Schule]]*). Ordineeriti 31. jaanuaril 1871 pastoriks. Oli aastatel 1871–1875 eragümnaasiumi direktor (Dir. d. Wiedemann-Anst.(Privatgymn.). Aastatel 1874–1875 oli ta adjunkt Mihkli kirikus ja 1875–1877 abiõpetaja Tartu Jaani koguduses, ühtlasi ülemõpetaja gümnaasiumis.

Konrad Raimund Freifeldt oli aastatel 1877–1880 Peterburi Jaani koguduse õpetaja (u. estn. Garde-Div-Pred.) ja 1880–1910 Peterburi Püha Anna koguduse pastor, olles 1887–1892 Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumi assessor, 1891–1892 Peterburi kindralsuperintendent ja Peakonsistooriumi abipresident aastail 1892–1917.

Freifeldt oli alates 25. jaanuarist 1896 piiskop ning aastatel 1904–1905 evangeelsete välilaatsarettide komitee viitsepresident ja 1920. aastal Venemaa Piiskopikonverentsi eesistuja. 13. detsembril 1921 pühitses Konrad Freifeldt Oskar Palsa Eesti Luterliku Kiriku piiskopiks Nõukogude Liidus.

## Viited
Arsenjev

**Arsenjev** on linn Venemaal Primorje krais. 

Linn asub Vladivostokist 160 km kirde pool Arsenjevka jõe paremal kaldal.

Arsenjev rajati 1902. aastal Semjonovka külana. Linnaõigused ja praeguse nime sai 1952. Linn on saanud nime Kaug-Ida uurija ja kirjaniku Vladimir Arsenjevi (1872–1930) järgi.

## Välislingid

*http://www.arsenevmis.ru/
Lembit Mägedi

**Lembit Mägedi** (28. jaanuar 1923 Rakvere – 31. august 2008) oli eesti näitleja ja kaitseliitlane.

Lembit Mägedi sündis Rakveres meisterkondiitri pojana, lõpetas Rakveres gümnaasiumi ja 1946. aastal Rakvere teatri õppestuudio. 

Aastal 1933 astus ta Kaitseliidu noorkotkaste Roela rühma ridadesse. 1938. aastal avastas oma taibukuse ja energilisusega Kaitseliidu Roela üksikrühma pealiku korterisse tunginud murdvarga ja pälvis selle eest tunnustust.

Teise maailmasõja ajal sai temast Narva pataljoni võitleja. 

Ta töötas aastatel 1946–1950 Rakvere teatris, 1950–1951 Lõuna-Eesti Teatris, 1951–1952 Ugalas, 1952–1961 Vanemuises, 1961–1988 Endlas, mänginud Endla lavastustes ka hiljem.

Taasiseseisvunud Eestis sai Lembit Mägedist üks Kaitseliidu taasellukutsujaid, Pärnumaa maleva asutajaliige ning esimene taastamisjärgne pealik. Ta oli ka noorkotkaste maleva pealik. Tema viimane ametikoht oli Soontagana malevkonna formeerimismeeskonnas. 

## Poliitiline tegevus
Mägedi oli Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei, Isamaaliidu ning Isamaa ja Res Publica Liidu liige.

## Tunnustus

* 1995 Pärnu vapimärk (teenekas vabadusvõitleja, kaitseliidu asutajaliige, Endla teatri näitleja 1961–1988)

* 1998 Kaitseliidu Valgeristi II klassi teenetemärk

* 2001 Kotkaristi V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Elanud koos Ellen Kaarmaga, kellega oli ühine poeg Tõnu Kilgas. Alates 1968. aastast oli ta abielus Reet Leissar-Mägediga.

## Rolle
* Eric (John Boynton Priestley "Inspektor tuli", 1946)
* Galileo Galilei (Ivan Personov / Gavriil Dobržinski "Suur ketser", 1950 Lõuna-Eesti Teatris)
* Peeter (Hindi ja Särevi "Tuuline rand", 1952 "Ugalas")
* Angelo (Shakespeare'i "Mõõt mõõdu vastu", 1954)
* Karida Hindrek (Uustulndi "Vana paat", 1962)
* professor Vlassov (Razdolski "Tülikas juubilar", 1966)
* Tarum (Vaheri "Otsitakse õnne", 1966)
* Dong (Brdečka, Hála ja Rychliku "Limonaadi Joe", 1968)
* Horace Vandergelder (Hermani "Hallo, Dolly!", 1974)
* Mats Mürk (Kitzbergi ja Simmi "Kosjasõit", 1974)
* Brown (Brechti ja Weilli "Kolmekrossiooper", 1975)
* Padron Toni (Goldoni "Märul Chioggias", 1975)
* Salomon Tenipelli (Lassila "Tark neitsi", 1978)
* Mulk (Koidula "Säärane mulk", 1978)
* Sergei Petrovitš (Gorki "Vassa Železnova", 1980)
* Alberigo (Lope de Vega "Tantsuõpetaja", 1982)
* Siponen (Paasilinna ja Murdmaa "Ulguv mölder", 1988)
* Ülem (Kaugveri "Saturnuse lapsed", 1989)
* Madisson (C. R. Jakobsoni "Arthur ja Anna", 1991)
* kapten Kerttunen (Smuuli "Kihnu Jõnn", 1997)

## Viited
Andres Sõber

**Andres Sõber** (sündinud 25. aprillil 1956 Harkus) on eesti korvpallitreener ja endine korvpallur.

Ta on õppinud aastatel 1964–1971 Kohila Keskkoolis, aastatel 1971–1974 Rapla Keskkoolis ja 1974–1978 Tallinna Pedagoogilises Instituudis.

Aastatel 1976–1983 mängis ta Eesti korvpallikoondises ja Kalevi esindusmeeskonnas. Ta kuulus 1977., 1980. ja 1981. aastal Balti karika võitnud meeskonda ning 1981., 1986. ja 1987. aastal Eesti meistriks tulnud meeskonda, lisaks võideti üheksal korral Eesti meistrivõistluste hõbe- või pronksmedal.

Ta oli BC Rakvere Tarvas peatreener ja juhatuse liige. Korvpalli Meistriliigas võitis Sõbra juhendatud BC Rakvere Tarvas meeskond 2010. aastal hõbemedali ning 2012., 2013. ja 2014. aastal pronksmedali, Eesti karikas võideti 2012. aastal. Andres Sõber on töötanud Eesti noormeeste U18 (2005) ja U20 (2011–2013) koondise treenerina ning olnud Eesti meeste koondise abitreener.

## Töökohad
*1976–1983 Korvpalliklubi Kalev korvpallur
*1983–1989 Oktoobri rajooni korvpallitreener
*1983–1989 Tallinna 49. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja
*1989–1990 Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppejõud
*1990–2000 Soome Lappeenranta ja Helsingi klubide treener
*2000–2002 Korvpalliklubi TTÜ/A. Le Coq peatreener
*2002–2005 Korvpalliklubi Kalev peatreener
*2005–2006 Rakvere Palliklubi peatreener
*2006–2017 BC Rakvere Tarvas peatreener
*2012–2016 Eesti meeste rahvuskoondise abitreener
*2011–2013 Eesti U20 koondise treener
*2018–2020 Aseri Kooli kehalise kasvatuse õpetaja
*2020– Viru-Nigula korvpalliklubi Viru-Nigula Hundid juhatuse liige ja treener

## Tegevus poliitikas
Sõber on alates 2005. aastast Eesti Keskerakonna liige. 

Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, kogus 165 häält ega osutunud valituks. 2023. aasta Riigikogu valimistel kogus ta valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa) 304 häält ega osutunud valituks.

## Tunnustus
*1978 – NSV Liidu meistersportlane
*2010 – Lääne-Virumaa kultuuripärl
*2013 – Rakvere Kroonimärk
*2020 – Kalevi auliige

## Isiklikku
Tema hobid on muusika ja ujumine. Tal on kolm tütart, kellest Triin elab Soomes, Marju Ameerika Ühendriikides ja Liis Kanadas. 

## Viited

## Välislingid
*
*Andres Sõber: tütred ja korvpalli-poisid on mu suurim rikkus! Õhtuleht, 18. mai 2010.
*Andres Sõber dokfilmist: hea, et kõiki "kuradeid" päris välja polnud lõigatud Delfi Sport, 20. detsember 2012.
*Andres Sõber aususest, ise otsustamisest..... Postimees, 13. jaanuar 2013.
*Andres Sõber: mängijana ma eriti andekas polnud.... Korvpall24.ee, 5. mai 2020.
*Andres Sõber: minu unistus välismaal karjääri teha on jäänud mu laste täita. err.ee, 25. aprill 2021.
Liebe ist für alle da

**"Liebe ist für alle da"** (saksa keeles 'armastus on kõigile') on Rammsteini kuues stuudioalbum, mis avaldati Euroopas 2009. aasta 16. oktoobril, Suurbritannias 19. oktoobril ja Ameerika Ühendriikides 20. oktoobril.

Album salvestati aastatel 2007–2009 Ameerika Ühendriikides California osariigis San Rafaelis. 

Albumilt ilmusid singlid "Pussy" (18. septembril 2009), "Ich tu dir weh" (5. veebruaril 2010), "Haifisch" (28. mail 2010) ja "Waidmanns Heil / Liebe Ist Für Alle Da" (16. aprillil 2011).

## Lood
#Rammlied
#Ich tu dir weh
#Waidmanns heil
#Haifsch
#B********
#Frühling in Paris
#Wiener blut
#Pussy
#Liebe ist für alle da
#Mehr
#Roter sand

### Piiratud väljaande boonuslood
#Führe mich
#Donaukinder
#Halt
#Roter sand (orkestriversioon)
#Liese
Lokuta Vabatahtlik Tuletõrje Selts

**Lokuta Vabatahtlik Tuletõrje Selts** on Rapla maakonna Lokuta küla vabatahtlike tuletõrjujate mittetulundusühing. Kuni 2000. aasta märtsini asus Lokutal kohaliku omavalitsuse päästeüksus, mis oli osaliselt riiklikult rahastatud. 23. mail 2001, alustas tööd mittetulundusühing.

## Tunnustus
*Lääne-Eesti Päästekeskuse Aasta Tegija 2008
*Aasta vabatahtlik päästekomando 2020

## Viited
Ömürbek Tekebajev

**Ömürbek Tekebajev** (Өмүрбек Текебаев, sündinud 22. detsembril 1958) on Kõrgõzstani poliitik, kes oli aastatel 2005–2006 parlamendi esimees ja aastal 2010 ajutise valitsuse asejuht. Ta on sotsialistliku partei Ata-Meken (Isamaa) juht.

Tekebajev on lõpetanud Kirgiisi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna füüsikaõpetajana (1981) ja õigusteaduskonna (1994). Kuni 1991. aastani töötas ta füüsikaõpetaja ja metoodikuna, seejärel kohalikus omavalitsuses. 1990. aastal valiti ta Kirgiisi NSV Ülemnõukogu saadikuks, 1991. aastal Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Vabariikide Nõukogu liikmeks.

Tekebajev oli üks partei Erkin Kõrgõzstan rajajaid 1991. aastal. Partei aga lõhenes ning Tekebajevi juhitud tiib sai nimeks Ata-Meken.

Tekebajev oli Askar Akajevi valitsusajal juhtiv opositsioonitegelane ning kandideeris 1995. ja 2000. aastal presidendiks. 2000. aasta valimistel jäi ta Ata-Mekeni ja Ar-Namõsi toetatud kandidaadina 14%-ga häältest Akajevi järel teiseks. Opositsioon leidis, et valimistulemusi võltsiti.

1995. aastal valiti Tekebajev Ata-Mekeni esindajana parlamendi liikmeks. 2000. aastal valiti ta uuesti parlamenti ja temast sai parlamendi aseesimees.

2005. aastal toimunud parlamendivalimiste järel valiti Tekebajev parlamendi esimeheks. Puhkenud Tulbirevolutsiooni järel ei tunnistanud kukutatud Akajev presidendi kohusetäitjaks tõusnud Kurmanbek Bakijevi volitusi, kuid oli nõus Tekebajeviga läbi rääkima. Läbirääkimised ebaõnnestusid.

27. veebruaril 2006 astus Tekebajev konflikti tõttu president Bakijeviga parlamendi esimehe kohalt tagasi.

2006. aasta septembris vahistati Tekebajev lühikeseks ajaks Varssavis, kuna tema pagasist leiti heroiiniga täidetud matrjoška. Politsei jõudis kiiresti veendumusele, et narkootikumid on pagasisse sokutatud poliitiku süüdlaseks lavastamiseks. Kõrgõzstani parlamendis moodustatud uurimiskomisjon leidis, et tegemist oli provokatsiooniga opositsiooniliidri diskrediteerimiseks ja avaldas veendumust, et intsidendiga on seotud Riiklik Julgeolekuteenistus. Peamiseks kahtlusaluseks oli Julgeolekuteenistuse asejuht, presidendi vend Džanõbek Bakijev, kes süüd eitas, kuid ametist taandus.

7. aprillil 2010 nimetas Bakijevi võimult tõuganud ülestõusu käigus võimu võtnud ajutine valitsus Tekebajevi aseesimeheks. 30. aprillil sai temast ühtlasi põhiseadust välja töötava nõukogu esimees.

## Isiklikku
Ta on abielus. Tal on kaks tütart ja kolm poega.

Ömürbeki vend Asõlbek on olnud parlamendi liige, Ata-Mekeni koordinaator ja televisioonifirma September juht.

## Viited

## Välislingid
* Elulookirjeldus lenta.ru-s
* Elulookirjeldus centrasia.ru-s
Esimene Kuriili väin

**Esimene Kuriili väin** ehk **Kuriili väin** (vene keeles Первый Курильский пролив, jaapani keel€s 占守海峡) on väin, mis eraldab Kuriile (Šumšu saart) Kamtšatka poolsaarest (Lopatka neemest) ja ühendab kõige põhjapoolsema väinana Ohhoota merd Vaikse ookeani põhiosaga. Väina geograafilised koordinaadid on . 

Väina pikkus on umbes 15 km, minimaalne laius 12 km. Rand on järsk. Saarest algavad liivaseljakud vähendavad väina laiust 12,4 kilomeetrilt 6,5 kilomeetrini. Väina keskmine sügavus on 25–40 m, keskosas liivaseljakute tõttu ainult 5,5 m . Väinast läände jääb Atlassovi saar, millel asub 2339 m kõrgune vulkaan Alaid.

Väinas on Odinetsi kalju (kekur), Vostotšnõi kari, Lopatka kari ja Kurbatovskaja leede. Väina põhjaosas Lopatka kari ja Kamtšatka vahel on Kamtšatka väin. Väina suubuvad Koškini jõgi, Ozernaja jõgi ja Bolotinka jõgi. Lõunarannikul on palju veealuseid ja -pealseid kive.

Tõusu keskmine kõrgus väina ääres on 1,0 m. 

Aastatel 1875–1945 kulges mööda väina Venemaa, hiljem Nõukogude Liidu piir Jaapaniga. 

Väina nimi tuleb sellest, et ta on põhja poolt lugedes esimene väin Suur-Kuriilides. 

Šumšu saarel on väina ääres Kurbatovo asula, Kamtšatka poolsaarel Semjonovka küla. 

Piki väina kulgeb Sahhalini oblasti ja Kamtšatka krai piir. 
 
## Vaata ka
*Kuriili väinad

## Viited
Uusvokalism

**Uusvokalism** (inglise keeles *new vocalism*) on muusikas 1950. aastatel tekkinud suundumus, mille all mõisteti inimhääle kasutamise uudset esteetikat ja vokaaltehnikaid. 

Uusvokalismi on algselt seostatud põhiliselt Luciano Berio avangardistliku vokaalmuusikaga, kuid uusvokalistlikuks võib pidada ka näiteks George Crumbi, Karlheinz Stockhauseni, Milton Babbitti ja Peter Maxwell Daviesi muusikat. Uusvokalismi eesmärgiks ei olnud tingimata hääle esteetiline ilu. Pigem väärtustati inimhäält kogu tema kummalisuses ja võimes kõlada “teisiti”.

Uusvokalismi võib pidada reaktsiooniks lihtsameelsele tavapärasele "ilusale" laulmisele. Kuna heliloojaid huvitas inimhinge erinevate, ka keerukate ja "tumedate" tahkude kajastamine muusikas, siis leiti selleks uudseid kõlasid, mida traditsiooniliselt oli peetud ebasobivateks, ebapuhasteks või lihtsalt ebameeldivateks. Selline mõtlemine rajas teed uuele vokaaltehnikale ning muutis arusaama inimhäälest kui sellisest. Uusvokalismi võib käsitleda tihedas seoses uuskomplekssusega ja vastandina *[[bel canto]]* traditsioonidele. 

Uusvokalismil on tihe seos ka laiema muusikainstrumentide virtuoosse käsitlemise suundumusega, milles kombati muusika esitajate tehnilise võimekuse piire ja arendati asjana iseeneses formaalset komplekssust. Uusvokalistlik muusika võib lisaks tavapärasele laulmisele sisaldada häälepaelte kasutamise eriefekte (*chordal effects*), kuuldavat sisse-väljahingamist (*articulated breathing*), laulmist ülemtoonidel ja kõnelaulu erinevaid variatsioone. Tihti oli eesmärgiks moonutatud hääl (*tortured voice*), ekstaatiline hääl (*ecstatic voice*), kunstlik hääl (*artful voice*), murtud hääl (*broken voice*) ja isegi “hääletu” hääl (*voiceless voice*).

Uusvokaalset muusikat kirjutavad heliloojad töötasid tihti koos lauljatega. Teada on näiteks Luciano Berio loominguline koostöö oma abikaasa, ameerika metsosoprani Cathy Berberianiga. Peter Maxwell Daviesi "Kaheksa hullu kuninga laulu" ("Eight Songs for a Mad King") 1969. aastast valmisid koostöös inglise baritoni Roy Hartiga, kelle ideaaliks oli n-ö kaheksa oktavi laul.

Uusvokalistlikest tehnikatest ja inimhääle potentsiaalsetest võimalustest on oma raamatus “The 21st-century Voice. Contemporary and Traditional Extra-Normal Voice” (2005) kirjutanud ameerika helilooja ja muusikateadlane Michael Edward Edgerton.
Vasakpoolsete Sotsialistide-Revolutsionääride (internatsionalistide) Partei

**Vasakpoolsete Sotsialistide-Revolutsionääride (internatsionalistide) Partei** (vene keeles * Партия левых социалистов-революционеров (интернационалистов)*) oli 1918. aastal Sotsialistide-Revolutsionääride Parteist eraldunud VSDT(b)P (bolševike) poliitikat toetanud poliitiline partei, mis kuulus kuni 1918. aasta suveni Nõukogude Venemaa valitsusse ja võimuorganitesse.

## Juhid
*Maria Spiridonova

## Viited
Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony

**"Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony"** on videomängu "Grand Theft Auto IV" kahest osast teine väljalase platvormidele Xbox 360, PlayStation 3 ja PC. Mängu töötas välja Rockstar North. See avaldati 29. oktoobril 2009 Xbox 360 jaoks ning 13. aprillil 2010 PlayStation 3 ja Microsoft Windowsi platvormi jaoks. Tegemist on neljanda "Grand Theft Auto" saaga lisapaketiga, mis on ühtlasi neljateistkümnes väljalase.

"The Ballad of Gay Tony" jälgib uue peategelase saavutusi. Luis Fernando Lopez on värske dominikaani narkoäri liige ja ühtlasi Anthony "Gay Tony" Prince'i ihukaitsja. Viimane on Liberty City suurimate ööklubide omanik. Rockstar Games väidab, et see mänguosa toob Liberty City ellu relvade, hiilguse ja kuritegevuse üledoosi. Mängija elu teevad keerulisemaks ka konkureerivad sõbrad ja perekonnaliikmed. Maailmas, kus igaühel on oma hind, saadab teda inimeste usaldamises ebakindlus.

Ühele plaadile kokku pandud lisad kannavad pealkirja "Grand Theft Auto: Episodes From Liberty City", mis ei vaja originaalvideomängu "Grand Theft Auto IV" olemasolu. Kuna plaat anti välja teise osa ilmumise aegu, siis sisaldab see mõlemat: nii osa "Grand Theft Auto IV: The Lost and Damned" kui ka osa "The Ballad of Gay Tony".

## Mängitavus

"The Ballad of Gay Tony" võimaldab uuesti mängida varem läbitud missioone, sisaldades ligilähedast punktisüsteemi, nagu see on kasutusel olnud videomängu "Hitman" saagas või videomängus "Manhunt". Ka GTA seeriates on seda varem kasutatud, nimelt videomängus "Grand Theft Auto: Chinatown Wars". Lisa on ka saanud mängu varustus, uued relvad on näiteks FN P90, M249 SAW automaatrelv, Atchisson Assault Shotgun, AMC Automagi püstol, samuti ka *sticky bombs*. Autodest on mängu lisatud kiireid sportautosid ja sedaane. Proovida saab uusi õhusõidukeid, näiteks väikest ründehelikopterit Buzzard, suure kandevõimega helikopterit Skylift ja süstikhelikopterit Swift. Lisaks on tagasi videomängust "Grand Theft Auto: San Andreas" tuntuks saanud langevari, võimaldades mängijatel osaleda langevarjuhüpetes. Kaardil saab kõrgust mõõta altimeetriga.
Mäng tutvustab ka uuendatud sõidukaugust. Mängijad saavad külastada kahte Tony ööklubi ning osaleda sealsetes joomise ja tantsimise minimängudes, samuti olla klubi turvatöötaja. Kaasa saab lüüa kaklusturniiridel. Aga kes sellistes asjades ise osaleda ei soovi, saab võitjat ennustades teha panuseid, jäädes ise vaatleja rolli.

Interneti-põhises mitmikmänguosas on uuendatud vabamängu tüüpi, tapmismatši, meeskonnapõhist tapmismatši ja võidusõitu ning lisatud langevarjuhüpped.
Omusati piirkond

**Omusati piirkond** on Namiibia 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb põhjas Angolaga.

Piirkond jaguneb 12 valimisringkonnaks.

Halduskeskus ja suurim linn on Uutapi.

## Välislingid

*Omusati piirkonnavalitsus
Ohangwena piirkond

**Ohangwena piirkond** on Namiibia 1. järgu haldusüksus (piirkond). Ta piirneb põhjas Angolaga.

Piirkond jaguneb 12 valimisringkonnaks.

Halduskeskus on Eenhana.