open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teater ja Muusika

**Teater ja Muusika** oli 1941. aasta jaanuarist juunini Tallinnas ilmunud ajakiri (lava- ja muusikakunsti ning -kirjanduse ajakiri). Ajakirja vastutav toimetaja oli Paul Rummo ja tegev toimetaja Woldemar Mettus.

Ajakiri loodi seetõttu, et asendada Nõukogude võimu poolt suletud samateemalisi ajakirju Teater ja Muusikaleht. 

Kord kuus ilmus 6 numbrit, kokku 288 lehekülge, trükiarvuga algul 5000, hiljem 3000, üksiknumbri hinnaga 1 rubla ja 50 kopikat. Väljaandja oli Eesti NSV Kunstidevalitsus, kirjastaja RK Pedagoogiline Kirjandus. Toimetusel oma aadress puudus, kaastööd paluti saata Woldemar Mettusele "Kommunisti" toimetusse Pikk tänav 2. Samal aadressil (Trükikoda Kommunist) ajakirja ka trükiti. Viimane number anti trükki 24. juunil 1941. 

Esimene number algab Johannes Semperi saatesõnaga, kus on muuhulgas öeldud: "Siin tuleb kiiresti appi tõtata ja kõik jõud tööle panna, et meie helikunstnikud, näitlejad, kunstnikud ja kirjanikud aegsasti ja põhjalikult teadlikuks saaksid käesoleva ühiskondliku murrangu suurusest, proletariaadi diktatuuri ülesandeist, kõigest sellest, mida õpetab marksism-leninism ja mis annab kätte õige perspektiivi väiksemategi üksikasjade vaatlemisel. Alles siis, kui põhjalikult tuntakse ühiskondliku arengu seadusi, kui eneses elavaks on muudetud kommunismi kõrged ideaalid, alles siis, kui iga näitleja, iga laulja, iga orkestriliige teadlikuks saab oma ülesandest sotsialistlikus ühiskonnas ja kui ta seoses sellega tunneb eneses uut, julget, rõõmsat elurütmi, võib tekkida uus kunst, mis sütitab ja elu mõtestab." Mida nõukogude võim teda teenivale ja talle meelepärasele loovisiksusele anda võib, on samas esitatud 90-aastase kasahhi rahvalauliku Džambul Džabajevi sõnadega: "Ma laulsin, nagu oleksin noor mees. ... Mu kuldsed unelmad on täitunud. Stalin ise on minust kuulnud. Nüüd ma kannan siidrüüsid ja elan valges jurtas. Mul on suurepärane kõrb hobune ja rikkalikult kullaga panustatud sadul. Ma käisin Moskvas, linnas, mis on veel imepärasem kui legendaarne Gulistan, ja tervitasin seal Stalinit. Nõukogude valitsus austas mind mu laulude pärast ja annetas mulle Punalipu ordeni." Peale kohustuslike propagandapalade sisaldab ajakiri ka objektiivseid artikleid maailma (ka vene) kultuuripärandist, teoreetilistest küsimustest ning arvustusi ja intervjuusid kaasaegse eesti teatri- ja muusikaelu kohta. 

Ajakiri on austavalt ära märgitud järgnenud Saksa okupatsiooni ajal välja antud Eesti raamatukauplustest ja avalikest raamatukogudest kõrvaldamisele kuuluva kirjanduse nimestikus.

## Viited

## Välislingid
*Digar
Nils Muižnieks

**Nils Muižnieks** (sündinud 31. jaanuaril 1964 Los Angeleses) on läti politoloog ja inimõigusaktivist. Ta oli 2012–2018 Euroopa inimõigustevolinik.

Muižnieks sündis läti põgenike perekonnas. Ta õppisPrincetoni ja Berkeley Ülikoolis politoloogiat. Tema doktoriväitekirja pealkiri oli "The Baltic popular movements and the disintegration of the Soviet Union".

1994–2002 oli ta Läti inimõiguste ja rahvusuuringute keskuse direktor. 2002–2004 oli ta Läti integratsiooniminister. 2004 kandideeris ta Läti Esimese Partei nimekirjas Euroopa Parlamenti. Seejärel töötas ta Euroopa Rassismi ja Sallimatuse Vastase Komisjoni liikme (2005–2010) ja esimehena (2010–2012). Jaanuaris 2012 valiti ta Euroopa Komisjoni inimõigustevoliniku kohale ning ta asus ametisse 1. aprillil.

2020. aastast töötab ta Amnesty Internationali Euroopa haru direktorina.

## Tunnustus
* 2005 Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Nils Muižnieks on abielus, tal on kaks tütart.

Ta räägib emakeelena nii läti kui ka inglise keelt.

## Viited

## Välislingid

*Euroopa Nõukogu inimõigustevoliniku koduleht
*Euroopa inimõiguste volinik saabub Eestisse, Postimees, 24. märts 2013
TOM

**TOM** on võib tähendada järgmist:
*TOM (Täna Otsustan Mina) oli Eesti valitsuse internetiportaal
*...

**Tom** on võib tähendada järgmist:
*Tomi jõgi
*Tom (eesnimi)
Toomapojad

**Toomapojad** oli aastatel 1966–1973 tegutsenud Eesti biitmuusikaansambel. Ansambel on ka hiljem esinenud festivalidel ja kontsertidel.

Ansambli koosseisu kuulusid teiste seas Aare Kreilis (solist), Jaan Loot ja Toivo Tasa.

Ansambli repertuaaris oli Eesti rahvalikke laule, biit-, rokkmuusika palasid.

Ansambli tuntuimad lood olid näiteks "Õrn ööbik", "Kullast süda" ja "Pilv puistab lund".

## Viited

## Välislingid
*Ansamblist Eesti Ansamblite Andmebaasis (vaadatud 19.02.2013)
* Toomapojad @ youtube.com
TriaLogos

**TriaLogos** on aastast 1998 toimuv rahvusvaheline kultuuridialoogi festival.

Festivali eesmärke on Vene ja Lääne-Euroopa kultuuriruumide vahel luua dialoogifoorum, samuti püütakse otsida kultuurilise mitmekesisuse säilitamise võimalusi, tegeldakse rahvuskultuuride kestvuse temaatikaga.
Festivali kultuuridialoogid toimuvad nii intellektuaalsel, kunstilisel kui ka religioossel tunnetustasandil.

Festivali korraldajad on:
*Ühendus Ladina Kvartal
*Hereditas MTÜ
*SA Theatrum
*Vanalinna Hariduskolleegium
*Ukraina Kultuurikeskus

## Viited

## Välislingid
*Festivali koduleht (vaadatud 19.02.2013)
Toronto Eesti Täienduskoolid

**Toronto Eesti Täienduskoolid** (inglise keeles *Toronto Estonian Supplementary Schools*) on Torontos tegutsev õppeasutus, kus õpetatakse eesti lapsi ja noori. Asutus koosneb algkoolist, keskkoolist ja gümnaasiumist, eraldi antakse ka eesti keele kursuseid.

Kool sai alguse 1949. aastal St. Johni kiriku ruumides avatud algkoolist, mida juhtis sealne Peetri koguduse õpetaja Oskar Puhm. Aastast 1960 tegutseb algkool Toronto Eesti Majas. Aastal 1964 avas kool ka keskkooli ja aastal 1982 gümnaasiumi.

Aastal 2003 oli alg-, keskkoolis ja gümnaasiumis vastavalt 82, 52 ja 13 õpilast, keelekursustel käis 2003. aastal 27 inimest.

## Viited

## Välislingid
*Kooli koduleht (vaadatud 19.02.2013)
*Õppeasutusest Eesti Instituudi kodulehel
Kuld-nõelköis

**Kuld-nõelköis** (*Epipremnum aureum*) on võhaliste sugukonda kuuluva nõelköie perekonda kuuluv ronitaimeliik. Kuld-nõelköis on rahvapäraselt tuntud kui Tarzani köis (ka kujul "tarsaniköis" ja "tarzaniköis").

Kuld-nõelköis on igihaljas liaan, mis looduses kasvab kuni 20 meetri kõrguseks. Lehed võivad olla peaaegu üleni rohelised, aga ka mitmesuguses suuruses kollaste triipude ja laikudega. Noortel taimedel on lehed väikesed ja südamekujulised. Troopikas kasvavatel vanadel taimedel on lehed hiigelsuured ja sulgjate lehehõlmadega. Kuld-nõelköis on populaarne toataim. Ta on leplik ja vähenõudlik taim ning tõhus õhupuhastaja. Tubase potitaimena kasvaval nõelköiel lõhestunud lehti, nagu looduses, peaaegu kunagi ei moodustu.

## Viited
The Murphy Band

**The Murphy Band** oli aastatel 1925–1929 tegutsenud Eesti esimene kutseline džässorkester.

Orkestrisse kuulusid algul Kurt Strobel (trummid), Rolf Eichwald (viiul) ja Konstantin Paalse (bandžo), kellega aastal 1925 ühinesid Wolfgang Pachla (klaver; samal aastal vahetas ta välja Victor Compe), Eugen Allas (bandžo, hiljem saksofon) ja Jakov Zahharov (trompet). Orkestrit juhtis Victor Compe.

Ansambel esines muu hulgas mitmes Saksamaa linnas.

Aastal 1929 lahkusid ansamblist Kurt Strobel ja Konstantin Paalse, mistõttu ansambli juht Victor Compe korraldas ansambli ümber, pannes talle uueks nimeks **[[The Estonia Dance Orchestra]]**.

## Viited
Uudisleht

**Uudisleht** oli aastatel 1927–1940 Tallinnas ilmunud leht, mis kajastas kõmulisi teemasid.

Ajaleht ilmus esimestel aastatel nädalas korra, 1928. aastast kaks korda nädalas, 1931. aastast kolm korda nädalas, 1933. aastast neli korda nädalas, 1933. aasta lõpust viis korda nädalas ja aastal 1940 ilmus iga päev (päevaleht). Toimetus asus Tallinnas, Rataskaevu 9. Väljaandja oli J. Loosalu, toimetuse juhataja T. H. Treufeldt ja vastutav toimetaja A. Peterson. Karikatuure joonistasid Oskar Veldemann ja Jaan Jensen.

Ajalehel oli mitu tasuta kaasannet, näiteks Noorte Uudisleht ja Koduleht.

## Viited
Mecheleni rüüstamine

**Mecheleni rüüstamine** oli sündmus Kaheksakümneaastase sõja (1568–1648) ajal, kui Hispaania sõdurid ründasid 2. oktoobril 1572 Mecheleni linna Flandrias ja rüüstasid selle.

1522. aastal sõlmis Saksa-Rooma keiser Karl V oma noorema venna, ertshertsog Ferdinandiga jagamislepingu, millega Habsburgid jagunesid Austria ja Hispaania haruks. 1549. aasta Pragmaatilise sanktsiooniga kuulutas Karl Seitseteist provintsi ühendatuks ja jagamatuks Habsburgide valduseks. Oma tagasiastumisel jättis ta Hispaania pärandi oma ainsale elusolevale pojale Felipe II-le.

Aragoni ja Kastiilia kuninga (1556–1598), Burgundia hertsogi (1555–1598) ja Milano hertsogi (1554–1598) Felipe despotism ja tema karmid vastureformatsioonimeetmed põhjustasid Hollandi mässu peamiselt kalvinistlikes Hispaania Madalmaade provintsides, mis viis Kaheksakümneaastase sõja puhkemiseni aastal 1568. 
## Mecheleni rüüstamine
Kui linna garnisoniülem kuulis Hispaania sõdurite lähenemisest linnale, otsustas ta oma meestega linnast lahkuda. Peamiselt katoliiklik elanikkond tervitas hispaanlasi alistumise märgiks, aga hispaanlaste juht Fadrique Álvarez de Toledo sellest ei hoolinud. Tema mehed asusid linna rüüstama. Elanikke hakati tapma ja nende vara röövima. Naised ja tüdrukud vägistati. Sõdurid laamendasid linnas kolm päeva ja hiljem raporteeriti kuningas Felipe II-le, et "ühtki naela ei jäetud seina".

## Tagajärjed
Mecheleni rüüstamisel oli mõneks ajaks soovitud mõju. Kõik linnad, kuhu järgmiseks mindi, ei osutanud vastupanu. Ainuke erand hilisemates rüüstejuhtumites oli Antwerpeni rüüstamine, mida ei korraldanud väejuhid, vaid rahulolematud sõdurid.

## Vaata ka

*Hispaania Madalmaad
*Hollandi vabariik
Vaba Maa

**Vaba Maa** oli aastatel 1918–1938 Tallinnas ilmunud ajaleht (päevaleht), mida andis välja OÜ Vaba Maa. 

Ajaleht ei ilmunud esmaspäeviti, mil ilmus Esmaspäev. Vaba Maa viimane peatoimetaja oli Eduard Laaman. Aastatel 1918–1932 oli see Eesti Tööerakonna ja 1932–1935 Rahvusliku Keskerakonna häälekandja.

1934. aasta reklaamis on öeldud: 

Ajalehes ilmus 17. veebruaril 1938 nelja Gori poolt joonistatud karikatüüri Adolf Hitlerist, Herman Göringist, Saksa sõjaministrist Werner von Blombergist, marssal Tshiang Kai-shekist ja Saksa välisminister Konrad von Neurathist. Järgmisel päeval Eesti välisminister Friedrich Akel saatis salajase kirja nr. 563 siseminister Kaarel Eenpalule, "et pilkepildid välisriikide riigipeade ja riigi tegelaste kohta on täiesti lubamatud ja et samuti tuleb hoiduda pahakspanevatest kirjutistest välisriikide, eriti meie suurte naabrite aadressil". Samal päeval Akel veel saatis teise salajase kirja nr. 564 siseminister Eenpalule, et karikatuurid "kahjustavad meie suhteid Saksamaaga".

Ajalehe vastutav peatoimeja Olev Soots kuulati üle 28. veebruaril. Siseminister Eenpalu otsustas Kaitseseisukorra seaduse § 9 p. 8 alusel ajalehe "Vaba Maa" ilmumise seisma panna, kuna selle "toimetus on teadlikult kahjustanud Eesti Vabariigi välispoliitika huvisid".

Ajalehe **Vaba Maa** viimane number ilmus 4. märtsil 1938.

## Ajalehe peatoimetajad
*1918–1921 Julius Seljamaa
*1921 Lui Olesk
*1921–1929 Ado Anderkopp
*1923 Ants Piip
*1924–1929 Eduard Laaman
*1930–1938 Eduard Laaman

## Viited

## Kirjandus
* http://entsyklopeedia.ee/artikkel/vaba_maa_%28ajaleht%291
*Vaba Maa (1918–1938) – Eesti rahvusbibliograafia
Välis-Eesti

**Välis-Eesti**ks nimetatakse väljaspool Eestit elavate eestlaste kogukonda. See on olnud ka mitme väljaande nimi:
***[[Välis-Eesti (ajakiri 1926)]]** oli 1926 ja 1936–1940 New Yorgis ilmunud ajakiri.
***[[Välis-Eesti (ajakiri 1929)]]** oli 1929–1940 Tallinnas ilmunud ajakiri.
***[[Välis-Eesti (ajakiri 1996)]]** oli 1996–1997 Tallinnas ilmunud ajakiri.
***[[Välis-Eesti (ajaleht)]]** oli 1944–1995 Stockholmis ilmunud paljusid teemasid käsitlev ajaleht.

## Kirjandus
*EE 12. köide, 2003 lk 696
Võitleja

**Võitleja** on aastast 1952 ilmuv eesti sõjameeste ja vabadusvõitlejate globaalne väljaanne.

Leht ilmus asutamisaastast 1979. aastani Saksamaal: 1952–1956 Ettlingenis, 1956–1979 Heidelbergis. Aastast 1980 ilmub leht Torontos. Lehte on välja andnud Eesti Võitlejate Ühing Saksamaal.

 asub lehe toimetus Torontos, lehte aga trükitakse Keilas. Ajaleht ilmub neli korda aastas. Aastast 2009 on ajalehe toimetaja Jaanika Kressa.

## Viited

## Välislingid
*Väljaandest ajakirjas Kultuur ja Elu, 1994 (vaadatud 19.02.2013)
Markianos Herakleast

**Markianos Herakleast** (kreeka keeles; ladina keeles *Marcianus Heracleensis*; 4. sajand pKr) oli hilisantiigi hellenistlik geograaf.

Markianos mainib oma teostes muu hulgas kuskil Eesti lähedal asuvat Turuntese jõge (kreeka *Тουρουντης*), mille asukoht on tänini teadmata. Ptolemaiose ja Markianose järgi sai Turuntes alguse Ripea mägedest ning suubus Sarmaatia ookeani (st Läänemere) Veneedi lahte. Pihkva ajaloolase Anatoli Aleksandrovi arvates võis see nimi tähistada pikemat veeteed, mis kulges Polova jõest mööda Velikaja jõge, üle Pihkva ja Peipsi järve ning lõpuks piki Narva jõge.

Eesti keeles on tema nimest kasutatud ka ekslikke, vene ja inglise keele kaudu tuletatud keelevigaseid vorme, näiteks "Herakleitose Markianus".

## Säilinud teosed
* "Periplus maris externi", toim. Müller (1855), lk 515–562
* "Menippi periplus maris interni (epitome Marciani)", toim. Müller (1855), lk 563–572
* "Artemidori geographia (epitome Marciani)" toim. Müller (1855), lk 574–576

## Viited

## Välislingid
* K. Müller (ed.), Geographi Graeci minores, vol. 1. Paris: Didot, 1855 (repr. Hildesheim: Olms, 1965)
Tartu telemast

**Tartu telemast** on telemast Tartus, mis on ehitatud 1957. aastal. Kõrgus on 192 meetrit.

Asub aadressil Soinaste 8A.Samade parameetritega  on ka Tartu teletorn, mis valmis aprillis 1957.

## Viited
Sele

**Sele** (ladinakeelne nimi *Silarus*) on jõgi Edela-Itaalias Campania maakonnas Salerno ja Avellino provintsis. Jõgi on 64 km pikk.

Jõe läte asub Avellino provintsis Caposeles, Paflagone mäe kagunõlval Picentini mägedes. Jõgi suubub Türreeni mere Salerno lahte Eboli lõunanurgas.

Sele peamised lisajõed on Tanagro, Bianco, Melandro, Platano, Pergola ja Calore Lucano.

Sele kallastele, suudmest lätteni, jäävad järgmised omavalitsusüksused: Eboli, Capaccio, Albanella, Serre, Campagna, Contursi Terme, Oliveto Citra, Colliano, Senerchia, Valva, Calabritto ja Caposele.

Sele jõe suudmes (*Foce del Sele*), mõne kilomeetri kaugusel Paestumist põhjas, asus Hera pühamu. Sellest dooria templist (6. sajandi lõpp eKr) on säilinud metoope.

Silaruse lahingus (212 eKr) alistas Hannibali juhitud Kartaago armee preetor Marcus Centenius Penula juhitud roomlaste sõjaväe.

Aastal 71 eKr purustas Marcus Licinius Crassus Silaruse juures Spartacuse juhitud väed.

## Galerii

Foce Sele.JPG|Sele jõe suue
Diga Persano.jpg|Veehoidla Persanos
Piana del Sele.jpg|Sele tasandik
Marco malzone persano2.jpg|


## Välislingid
Vagabund

**Vagabund** oli Eesti kirjastus, mis tegutses aastatel 1991–2008 Kirjastus pidas ennast 1990. aastal ilmunud kultuurilehe Vagabund õigusjärglaseks. 

Kirjastust juhtis ja raamatuid toimetas Joel Sang.

Ettevõte kirjastas luulet, esseesid, filosoofiateemalisi teoseid. Kirjastus on kirjastanud ka raamatuid sarjast "Avatud Eesti raamat".

## Viited
Õigem Valem

**Õigem Valem**  Tallinnas tegutsev kirjandusrühmitus, mille esimene avalik esinemine leidis aset 1998. aastal.

Rühmituse moodustasid Jan Kaus, Kalju Kruusa, Fagira D. Morti, Juku-Kalle Raid.

## Viited

## Välislingid
*Fagira valemid, Sirp, 31.08.01 (vaadatud 19.02.2013)
Bussento

**Bussento** on jõgi Edela-Itaalias Campania maakonnas Salerno provintsis. 

Jõe läte asub Cervati mäe nõlval, umbes 900 meetri kõrgusel merepinnast. Jõgi suubub Türreeni merre Policastro lahes, kaks kilomeetrit Policastro Bussentino keskusest edelas.

Umbes 20 km kaugusel jõe lättest asub Sabetta tehisjärv (650 000 km³).

Aastal 194 eKr rajasid roomlased jõe suudmele Buxentumi koloonia.

## Galerii

Pilt:Bussento reserve.JPG
Pilt:Mulino Bussento.JPG
Pilt:
Pilt:


## Viited


## Välislingid
Raul Vester

**Raul Vester** (sündinud 13. juunil 1982 Narvas) on eesti laulja (tenor), vabakutseline näitleja, õhtujuht ja graafik.

Raul hakkas muusikaga tegelema 4- ja kunstiga 13-aastaselt. On laulnud 2003–2007 Tartu Akadeemilises Meeskooris ning 2007–2009 Tallinna Tehnikaülikooli Meeskooris tenorina. Töötab MTÜ-s Romantiline Muusika kunstilise juhina. Raul Vesteri juhendamisel tegutseb juba rahva lemmikuks saanud ansambel Meremees.

Vester on algatanud uuenduslikke muusikaprojekte, näiteks "Rahvalik lauluvara", kogudes ja taaselustades ammu unustatud loomingut.

14. veebruaril 2003, kui eesmärgiga populariseerida vanu laule asutati ansambel Romantika, oli ta üks selle asutajaid ja lauljaid. Raul Vesterit peetakse Raimond Valgre heliloomingu asjatundjaks.

Vester on õppinud kunsti Tartu Kunstigümnaasiumis ja seejärel Tartu Kõrgemas Kunstikoolis, kus ta õppis disaini.

## Viited

## Välislingid
*Raul Vester. Tantsumuusika ja õhtujuhtimine
*Raul Vesteri isikunäitus Sirp, 22. september 2012
Angitola järv

**Angitola järv** (hääldus , itaalia keeles *Lago Angitola*, *Lago dell'Angitola*) on tehisjärv Lõuna-Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis, Maierato ja Monterosso Calabro territooriumil. Aadria meri jääb järvest umbes 3 kilomeetri kaugusele läände.

Veekogu rajati Agnitola jõele 1966. aastal.


Insieme appassionatamente. Lago dell'Angitola.jpg|
Angitola 2010.jpg|
Svasso maggiore. Lago dell'Angitola.jpg|
Volo di migratori 1 sul lago dell'Angitola.jpg|


## Välislingid
Krista Kiuru

**Krista Katriina Kiuru** (sündinud 5. augustil 1974 Poris) on Soome sotsiaaldemokraatlik poliitik. Ta oli 24. juunist 2014 kuni 29. maini 2015 Alexander Stubbi valitsuse haridusminister ja kommunikatsiooniminister. 6. juunist 2019 kuni 4. veebruarini 2022 oli ta Soome rahvastiku- ja sotsiaalteenuste minister (Antti Rinne valitsuses ja alates 10. detsembrist 2019 Sanna Marini valitsuses). Teist korda oli ta Soome rahvastiku- ja sotsiaalteenuste minister 6. oktoobrist 2022 kuni 20. juunini 2023.

Enne seda oli ta 24. maist 2013 Jyrki Kataineni valitsuse haridusminister ja veelgi varem kommunikatsiooni- ja eluasememinister.

Ta on riigiteaduste magister. Ta on enne Eduskunna liikmeks valimist tegutsenud sotsiaaldemokraatlikes noorte- ja õpilasorganisatsioonides. Samuti oli ta Ulvila lütseumis filosoofia, usundiõpetuse ja draamakasvatuse õpetaja.

Aastal 2007 valiti ta SDP nimekirjas Satakunta valimisringkonnast 5560 häälega Eduskunna liikmeks. Aastal 2011 valiti ta 7786 häälega uuesti Eduskunna liikmeks. 22. juunil 2011 sai ta Jyrki Kataineni valitsuses kommunikatsiooni- ja eluasemeministriks.

## Isiklikku
Krista Kiuru on estofiil ja valdab vabalt eesti keelt. Ta on luterlane. Tema elukaaslane on investeerimisteenuste ettevõtte müügidirektor Simo Rahikainen; 17. märtsil 2022 sündis neil tütar.

## Viited

## Välislingid
* Intervjuu Krista Kiuruga EPL
Romantika (ansambel)

**Romantika** on vokaal-instrumentaalansambel, mis asutati 14. veebruaril 2003 Tartus.

Repertuaariks enamjaolt estraad, romantiline popp, muusikalid, operett, Raimond Valgre looming jt. Traditsiooniks on saanud iga-aastased sõbrapäevakontserdid Elva raekoja saalis.

## Koosseis
### Liikmed
*Vladimir Karjalainen (klaver, akordion)
*Margoliina Unt (sopran, kontsertiina)
*Raul Vester (tenor, mandoliin, kunstiline juht)
*Marko Hõrak (kitarr)
*Tõnis Kalmre (tenor)

### Endised liikmed
*Piret Vester (sopran)
Ladõžõnka

**Ladõžõnka** (ukraina keeles Ладижинка) on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis Umani rajoonis. Elanike arv on 2286. Pindala on 10,10 km².
Veterinaar- ja Toiduamet

**Veterinaar- ja Toiduamet** (lühend **VTA**) oli Eesti Põllumajandusministeeriumi hallatav valitsusasutus, mis muu hulgas teostas ja korraldas Eestis riiklikku veterinaarjärelevalvet. 

Veterinaar- ja Toiduamet loodi 2000. aastal ümber organiseeritud *Veterinaar- ja Toiduinspektsiooni* (lühend VTI; kasutati ka nime: *Riigi Veterinaar- ja Toiduinspektsioon* (lühend *RVTI*)) baasil. 

Peale riikliku veterinaarjärelevalve olid VTA-l veel näiteks järgmised ülesanded:
* korraldada ja teostada loomataudide tõrjet;
* korraldada ja teostada toidu käitlemisettevõtete tunnustamist;
* korraldada laboratoorseid uuringuid loomataudide diagnoosimiseks ning toidu, sööda ja joogivee kvaliteedi hindamiseks;
* teostada loomade identifitseerimise ja registreerimise järelevalvet.

Veterinaar- ja Toiduamet oli keskasutus, millele allus 15 maakondade veterinaarkeskust. 

1. jaanuarist 2021 moodustati Põllumajandusameti ning Veterinaar- ja Toiduameti ühendamisel Põllumajandus- ja Toiduamet.

## Vaata ka
*Veterinaar- ja Toidulaboratoorium

## Viited

## Välislingid
*Valitsusasutuse koduleht (vaadatud 19.02.2013)
Henna Virkkunen

**Henna Maria Virkkunen** (sündinud 4. juunil 1972 Joutsa vallas Soomes) on Soome ja Euroopa Liidu poliitik. Ta on alates 1. detsembrist 2024 Euroopa Komisjoni tehnoloogilise suveräänsuse, julgeoleku ja demokraatia eest vastutav juhtiv asepresident von der Leyeni teises komisjonis.

## Soome minister
Henna Virkkunen on Rahvusliku Koonderakonna liige. 

Alates 11. detsembrist 2008 kuni 22. juunini 2011 oli ta Soome haridusminister (nii Matti Vanhaneni teises valitsuses kui ka Mari Kiviniemi valitsuses). Alates 22. juunist 2011 kuni 4. aprillini 2014 oli ta Jyrki Kataineni valitsuses regionaalminister. Pärast Vasakliidu lahkumist valitsusest 4. aprillil 2014 sai temast ühtlasi transpordiminister.

## Euroopa Parlamendi liige
Henna Virkkunen on valitud kolmel korral Euroopa Parlamenti: 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ja 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel. Ta on olnud Euroopa Parlamendi liige alates 1. juulist 2014 kuni 30. novembrini 2024. 1. detsembril 2024 sai tema asendusliikmeks Euroopa Parlamendis Sirpa Pietikäinen.

## Euroopa Komisjoni volinik
Pärast 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimisi nimetas Soome valitsus Henna Virkkuneni Euroopa Komisjoni voliniku kandidaadiks. 17. septembril 2024 nimetas komisjoni ametisseastuv president Ursula von der Leyen Henna Virkkuneni Euroopa Komisjoni tehnoloogilise suveräänsuse, julgeoleku ja demokraatia eest vastutava juhtiva asepresidendi kandidaadiks. Tema kuulamine Euroopa Parlamendis toimub 12. novembril 2024. Von der Leyeni teine komisjon astus ametisse 1. detsembril 2024.

## Isiklikku
Tema abikaasa on Matti Mäkinen.
Animas Forks

**Animas Forks** on Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis San Juani maakonnas asuv kummituslinn. See asub Silvertonist 19 kilomeetrit kirdes.

## Asukoht

Animas Forks asub Alpine Loop National Back Country Byway teede võrgustikus. Sellesse võrgustikku kuulub 105 km katteta teid, mis ühendavad mägikülasid Lake Cityt, Ourayd ja Silvertoni. Enamikku sellest piirkonnast haldab kas USA Metsateenistus või Maahaldusbüroo. Aastas külastab Animas Forksi üle 100 000 inimese. Animas Forks asub 3400 m kõrgusel üle merepinna.

Tee Silvertonist Animas Forksi on läbitav suvel läbitav kaherattaveoliste sõidukitega, aga sealt edasi üle Engineeri kuru Lake Citysse sõitmiseks on vaja neljarattavedu.

## Asula teke

Esimene palkmaja ehitati Animas Forksi 1873 ja 1876 sai Animas Forksist kaevandusasula. Tol ajal oli seal 30 maja, hotell, kauplus, kõrts ja postkontor. Aastal 1883 elas asulas 450 inimest ja 1882 hakkas ilmuma ajaleht "Animas Forks Pioneer", mis lõpetas tegevuse 1886. aasta oktoobris. Igal sügisel rändas massiliselt inimesi soojemasse linna Silvertoni. Aastal 1884 oli Animas Forksis 23-päevane lumetorm, lumekihi paksus oli 7,6 meetrit, elanikud pidid kaevama tunneleid, et saada majast majja. Animas Forksi majandus põhines kaevandamisel ning maagi töötlemisel ja saadustega kauplemisel.

## Langus

Kaevandamisest tulev kasum hakkas vähenema ja kuigi 1904 avati Animas Forksis saeveski nimega Gold Prince Mill, oli elu asulas peaaegu lõppenud. Isegi asulat läbiv raudteeliin ei täitnud talle pandud ootusi. Gold Prince Mill suleti 1910 ja 1917 koliti selle seadmed Eurekasse, mis ise samuti hiljem kummituslinnaks muutus. Selle ettevõtte sulgemine andis märku Animas Forksi lõpust ja 1920. aastatel muutus Animas Forks kummituslinnaks.

## Linn tänapäeval

Asulast on saanud turismiatraktsioon. Colorado Osariigi Ajaloofond andis 1997 ja 1998 San Juani maakonnale koostöös Maahaldusbürooga raha järelejäänud hoonete stabiliseerimiseks. Maakond ja Maahaldusbüroo haldavad asulat ühiselt. Selle parklas jagatakse asulat tutvustavaid brošüüre ja kaarte. Kuigi sissepääs hoonetesse ei ole piiratud, on mõne hoone põrand väga hapraks muutunud ja ähvardab kokku variseda.

## Vaata ka
*Kummituslinnad Colorados
Colorado kummituslinnade loend

Siin on mittetäielik **Colorados asuvate [[kummituslinn]]ade loend**. Colorados on rohkem kui 600 kummituslinna, millest enamus olid varem kaevanduslinnad ja on tänapäeval populaarsed turismiatraktsioonid.

19. sajandi lõpus vallandunud kullapalavikuga tekkisid Colorados kaevanduslaagrid ja linnad otseses mõttes nagu üleöö. Tuhanded mehed saabusid Coloradosse otsima sädelevaid mineraale. Asulad rajati kaljustele nõlvadele, rohustel niitudele ning ojade ja jõgede kallastele – kus iganes arvati olevat kulla või hõbeda leiukoht.

Palju linnad, nagu Central City, Leadville ja Cripple Creek olid nii edukad, et nad kasvasid suurteks linnadeks, mõned linnad olid sel ajal suuremad kui Denver. See kaevandus buum tõi Coloradole riikliku tunnustuse kui ühele kõige tulusamale kohale 19. sajandi lõpus.

Enamik neist linnadest hääbus täielikult, kui kaevandamisega oli maak ammendatud ja kaevandused suleti. Paljud linnad sattusid raskustesse pärast hõbede devalveerimist 1893. aastal. Mõned asulad olid pühendanud täielikult maagi freesimisele või sulatamisele. Kaevanduste sulgedes hüljati ka nemad. Üksikud; siiski ei hääbunud iial, kuna nad pöörasid oma fookuse mõnele muule majanduslikele ettevõtmistele, olid asunud peateedel ja võtnud tulu turistide teenindamisvõimalustest. Nende linnade hulka kuulusid Leadville, Breckenridge ja Idaho Springs.

Ainult kolmes Colorado "kummituslinnas" toimuvad ikka veel aktiivsed kaevandustegevused: Victoris, Lake Citys ja Gold Hillis. Nende hulka kuuluvad ka Colorado fordid. Enamik neist asutati Metsiku Lääne indiaanisõdade ajal ja hüljati, kui neid ei olnud enam vaja. Seal on mitmeid linnu, mis jätkasid näitamist linna vana jäänuseid või rekonstruktsioone. Teised on muutnud kogu linna. Paljudes nendes vanades asulates, võivad endiselt inimesed isegi elada.

Kaevandamine ei olnud alati põhjus linnade saamisel "kummituslinnadeks." Mõned on endised farmilinnad, eriti Ida-Colorado tasandikel, kus mõned linnad on inimtühjad rahvaarvu vähenemise tõttu maapiirkondades; muud linnad hääbusid, kui postitõlla peatuskohad jäeti maha; asulad, mis olid asutatud toetamaks raudteeliine ning mis ei eksisteerinud kaua; vähesed ehitati kuurortlinnadeks ja need lihtsalt ei töötanud; ja mõned jäid vee alla veehoidlate rajamisel.

Need vanad linnad, mis on jätkuvalt mingil viisil ellu jäänud, pakuvad huvitavaid pilguheite ajaloosse, vaateid Vanale Metsikule Läänele, lugusid legendaarsetest isikutest jne.

## Kummituslinnad

## Vaata ka
* Ameerika Ühendriikide kummituslinnade loend

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Välislingid
* Ghost Towns of Colorado
* Coloradopast.com – Exploring Colorado Ghost Towns and Photography
* Ghost town Photos of Colorado by Rocky Mountain Profiles
Howardsville (Colorado)

**Howardsville** on USA-s Colorados San Juani maakonnas olev kohaliku omavalitsuseta paik.

Howardsville asub piki Animasi jõge Cunningham Creeki oja suudmes 2971 m kõrgusel merepinnast.

Howardsville'i asutas 1874 Bullion City Company ja algselt kandis asula nime **Bullion City**. Juba 1875 nimetati ta ümber, aga pole teada, kas leitnant Howardi järgi, kes oli sel ajal sealkandis kohaliku tähtsusega tegelane, või George Howardi järgi, kel oli sealkandis majake.

Bullion City oli San Juani maakonna esimene halduskeskus, aga juba 1875 viidi maakonnakeskus sealt ära. Tänapäeval asub San Juani maakonna keskus Silvertonis, kus on ka kogu maakonna ainus kohalik omavalitsus.
Trasimeno järv

**Trasimeno järv** (ladinakeelne nimi *Trasimenus*; itaalia keeles *Lago Trasimeno*, ), tuntud ka kui **Perugia järv** (*Lago di Perugia*), on järv Kesk-Itaalias Umbria maakonnas Perugia provintsis. Madalaveelise, laminaarse voolusega järve kõrgus merepinnast on 258 meetrit, pindala 128 km², valgala pindala 309 km². Järv on pindalalt Apenniini poolsaare suurim ning Garda, Maggiore ja Como järel Itaalia suuruselt neljas järv.

## Saared
Järves on kolm saart: Polvese, Maggiore ja Minore.

Suurim saar Polvese asub järve kaguosas ning selle pindala on 69,60 hektarit. Saar on Perugia provintsi halduspiirides alates 1973. aastast. 1995. aastal rajati saarele teadus- ja hariduspark, mis tegeleb teadusliku uurimistöö, katsete ja keskkonnaalase hariduse andmisega. Saare ida- ja lõunaosas on suur märgala, mis on koduks paljudele linnuliikidele ja kahepaiksetele.

Maggiore on järve ainus püsiva asustusega saar (18 elanikku 2011. aastal) ning selle pindala on 24 hektarit. Saarel on parvlaevaühendus Tuoro sul Trasimeno, Passignano sul Trasimeno ja Castiglione del Lagoga.

Minore kõrgus järvepinnast on umbes 20 m. Komakujulise saare mõõtmed on umbes 450×260&nbsp;m, pindala 0,05&nbsp;km². Saar on kaetud tiheda taimestikuga, mis pakub varju arvukatele kormoranidele.

## Asulad
Trasimeno kallastel asuvad San Feliciano, Monte del Lago, Torricella, Passignano sul Trasimeno, Tuoro sul Trasimeno, Borghetto, Castiglione del Lago, Panicarola, Sant'Arcangelo ja San Savino.

## Ajalugu
Esimesed jäljed inimasustusest järve kallastel pärinevad esiajast.

Aastal 217 eKr toimus järve ääres II Puunia sõja tähtsaim lahing, Trasimenuse järve lahing. Lahingus said konsul Gaius Flaminius Nepose juhitud Rooma leegionid Hannibali vägedelt lüüa.


Pilt:Lago Trasimeno 08.JPG|
Pilt:Castiglione del Lago, Lago Trasimeno.jpg|
Pilt:Polvese Ansicht3.JPG|Polvese saar
Pilt:Maggiorecastle-2.jpg|Maggiore saar
Pilt:Isola Minore Trasimeno.jpg|Minore saar
Pilt:Lac Trasimène.jpg|
Pilt:Lago Trasimeno Air.JPG|


## Viited

## Kirjandus
* Mauro Natali. *I pesci del lago Trasimeno*, Tipolitografia Grifo, Perugia, 1993.
* Ettore Orsomando, Andrea Catorci. *Carta della vegetazione del comprensorio Trasimeno*, Editrice Grafica l'Etruria, Cortona, 1991.
* Lucia Ghetti, Antonella Carosi, Massimo Lorenzoni, Giovanni Pedicillo, Romano Dolciami, *L'introduzione delle specie esotiche nelle acque dolci. Il caso del carassio dorato nel Lago Trasimeno.*, Litograf Editore, 2007.
* AAVV,*Progettiamo e realizziamo il passato, il lago, Guido Pompilj e il Consorzio di bonifica, atti dell'Incontro di studio, Panicale, 27 settembre 1996*, a cura di Fabrizia Trevisan, Perugia, 1998.
* Michele Chierico, *Guido Pompilj - Statista del Lago*, Perugia, 1996.
* Michele Chierico, *Un'elite all'opera: i cinquant'anni che segnarono il destino del Trasimeno*, Perugia, 2003.

## Välislingid
Eesti Vabadusliit (1945)

**Eesti Vabadusliit** oli 1945. aasta veebruaris Saksamaal loodud eesti organisatsioon. Selle patrooniks valiti Heinrich Himmler.

## Viited
Varamu

**Varamu** oli aastatel 1937–1940 Tallinnas ilmunud kuuajakiri. Aastal 1940 hakkas ajakirja asemel ilmuma ajakiri Viisnurk.

Ajakirja andis välja K/O.-Ü. “Kultuurkoondis” Tallinnas, vastutav ja tegevtoimetaja oli Henrik Visnapuu, kunstiosakonna toimetaja Rudolf Paris. Aastas ilmus kümme numbrit, iga number vähemalt 142 lehekülge. Ajakiri avaldas luuletusi, romaani- ja näidendikatkeid, novelle, probleemartikleid humanitaar- ja rakendusteaduste ning muusika (koos noodilisadega) alalt, teatri-ja kunstikroonikat, arvustusi, eesti ja väliskunstnike reproduktsioone, käsitles ka poliitilisi päevaprobleeme..

## Viited
Varangu järvelubjamaardla

**Varangu järvelubjamaardla** on endine üleriigilise tähtsusega järvelubjamaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Maardla pindala on 73 ha. 

Tootsa kihi paksus on 1,6 m ja geoloogiliselt on see Kvaternaari ladestu  järvelubi. Maardla katendi paksus on 0,4 – 2 m. 

Maardlast ei kaevandata

## Viited
SA Theatrum

**SA Theatrum** (ametliku nimega **Sihtasutus THEATRUM**) on aastal 2005 asutatud sihtasutus, mis jätkab aastal 1994 asutatud **stuudioteatri Theatrum** tööd.

Stuudioteatri asutasid 1994 Eesti Humanitaarinstituudi teatriõppetooli üliõpilased ja õppejõud (Lembit Peterson, Juhan Viiding) ning Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriprogrammist osavõtjad. 

Sihtasutus peab oma ülesandeks:

• toetada ja jätkata selle sajandi olulisemate teatritegijate loomingulisi ja metodoloogilisi otsinguid režii- ja näitlejatehnika vallas, mis aitaksid leida klassikalise dramaturgia mängimiseks ja neis sisalduvate väärtuste edasiandmiseks tänasele vaatajale arusaadavaid vahendeid ja mängulisi kujundeid;

• süveneda dramaturgiliste ja teiste tekstide kaudu erinevate ajastute vaimu-, mõtte- ja tundemaailma ning haridus- ja kultuuritegevuse kaudu hoida alles neis sisalduvaid vaimseid väärtusi;

• õppida tundma, loovalt edasiarendada õhtumaade varajase teatri traditsiooni, sidudes seda väärtusliku ja mõistetavaga kogu maailma teatritraditsioonis, otsides kultuuridevahelisi süvaseoseid (interkulturaalsus ühendavatest juurtest lähtudes);

• näitlejatele treeningutundide ja teoreetiliste teadmiste andmist.

Sihtasutus kasutab oma tegevuseks Tallinna Dominiiklaste kloostri aidahoone III korrust. 

## Viited

## Välislingid
*Sihtasutuse koduleht (vaadatud 20.02.2013)
Teleteater

**Teleteater** oli Eesti Televisiooni struktuuriüksus, kus alates 1956. aastast toodeti telelavastusi.

2006. aasta seisuga oli Teleteatri töö ja loominguna teleekraanile jõudnud 400 telelavastust.

Esimene telelavastus oli Eduard Vilde jutustuse "Nimekiri" instseneering. 

Teleteatri kaudu on ETV ekraanile jõudnud ka telemuusikale (esimene aastal 1959), teleoopereid (esimene aastal 1963) ja lastelavastusi.

## Viited

## Välislingid
*50 aastat tagasi oli esmakordselt eetris Teleteater, ETV pressiteated, 2006
Võrukeste lipp

**[[Võrukesed|Võrukeste]] lipp** või ka **Võru (võro) lipp** on lipp, mis on mõeldud sümboliks võru keelele, selle kõnelejaile ja nende maale – vanale Võrumaale, mis on võru keele- ja kultuuriala. Valge kaheksakannaga roheline lipp valiti lipukonkursi paljude kavandite hulgast võrukeste lipuks 2013. aastal. 

## Tähendus
Võrukeste lipul on kujutatud valge kaheksakand tumerohelisel taustal. Seda märki on näha rahvarõivastel, kinda- ja vöökirjades ja mujal. Usutakse, et märk kaitseb halva eest ja toob õnne.

Kaheksakanna kaheksa nurka tähendavad vana Võrumaa kaheksat kihelkonda (Urvaste, Kanepi, Põlva, Räpina, Vastseliina, Rõuge, Hargla, Karula).

Roheline värv tähendab vana Võrumaa rohelist metsa ja võrukeste loodusega koos elamist. Valge värv tähendab võrukese puhast ja ausat hinge. Valge on ka rahvarõiva särgi värv.

## Ajalugu

Vajadus võrukeste oma lipu järele tekkis koos võru keele ja kultuuri liikumisega, mis algas suurema hooga 1980. aastate lõpus. Suurem nõudmine võru lipu järele tekkis võru keele tähistamiseks Interneti keelevalikutes ja võrukeelsetel suurematel ettevõtmistel, nagu Kaika suveülikool ja Uma Pido.

Kuniks polnud ametlikku Võru lippu, pakuti välja kavandeid, millest üht esimest, 2004. aastal loodud kavandit – kolla-sinine ring sinirohelisel taustal – hakati ka juba mitmel veebilehel kasutama.

## Vaata ka
*Võrumaa lipp

## Välislingid
*Võrukeste lipukonkursi tulemustest ajalehes Uma Leht

*Võrukeste lipust Võro Seltsi VKKF kodulehel
Varak

**Varak** oli Eesti kirjastus, mis tegutses aastatel 1925–1941 Tallinnas. Selle asutas Bernhard Linde.

Varak kirjastas tõlkeilukirjandust, elulugusid, mälestusi.

## Vaata ka
*Varrak (kirjastus)
*Varrak (kirjastus 1919)

## Viited
Teatrielu

**"Teatrielu"** on aastatel 1961–1985 ja aastast 1995 ilmuv teatriteemaline kogumik.

Esimene kogumik, mis kajastas 1961./1962. aasta hooaega, kandis pealkirja **"Teatrimärkmeid"**. Pärast seda hooajani 1978/1979 kandis pealkirja **"Teatrimärkmik"**. Aastatel 1980–1985 ilmus kogumik aastaraamatuna, kandes pealkirja **"Teatrielu"**. Aastast 1995 kannab pealkirja **"Teatrielu"**.

## Viited

## Välislingid
*Kogumiku väljaanded Eesti Teatriliidu kodulehel (vaadatud 20.02.2013)
Nastiklased

**Nastiklased** (*Colubridae*) on madude liigirohkeim sugukond. Neid on väga mitmesugustes elupaikades kõigil mandritel peale Antarktise. Eesti looduses on ainsa liigina esindatud harilik nastik. Nastiklaste levila piiriks on üldiselt 55 kraadi põhjalaiust, erandiks vaid Euroopa, Loode-Venemaa ja Skandinaavia maad, kus levila ulatub 65. laiuskraadini Soomes. Nii puuduvad nad suuremal osal Venemaast ja Kanadast,  Austraaliast ja ka Iirimaalt ja Uus-Meremaalt.

## Klassifikatsioon

### Zaheri klassifikatsioon (1999)
Zaher süstematiseeris sugukonna *Colubridae* järgmisteks alamsugukondadeks:
**[[Boodontinae]]*
**Calamariinae* (kääbusmadulased)
**Colubrinae* (vilbasnastiklased) Oppel, 1811
**Dipsadinae* (jämepeamadulased)
**[[Homalopsinae]]*
**[[Natricinae]]* 
**[[Pareatinae]]* 
**Psammophiinae* (liivamadulased)
**[[Pseudoxenodontinae]]*
**[[Pseudoxyrhophiinae]]*
**[[Xenodermatinae]]*
**[[Xenodontinae]]*

***[[incertae sedis]]***
**[[Blythia]]*
**[[Cercaspis]]*
**[[Cyclocorus]]*
**[[Elapoidis]]*
**[[Gongylosoma]]*
**[[Haplocercus]]*
**[[Helophis]]*
**[[Myersophis]]*
**[[Omoadiphas]]* (hiljuti avastatud)
**[[Oreocalamus]]*
**[[Poecilopholis]]*
**[[Rhabdops]]*
**[[Tetralepis]]*
**[[Thermophis]]*
**[[Trachischium]]*.

Enamik *Colubridae* sugukonna madusid on mürgitud või poolmürgised (liivamadu, bumslang jt), kuid seda tuleb mõista nii, et nad pole üldjuhul inimesele ohtlikud peamiselt oma suu ja hammastiku ehituse tõttu – neil puuduvad suu eesosas nn mürgihambad.Aga nende hulgas on ka päris mürgiseid madusid.

Samas on paljude liikide sülg ja nn mürk (toksiin) toksiline nende saakloomade jaoks.

Mõned Aafrikas levinud liigid on põhjustanud ka inimeste mürgistusi ja surma. Teadlased püüavad seletada neid juhtumeid iga mao eripäradega ja ka madude süljenäärmete eritiste väga varieeruva keemilise koostisega, mis võib erineda isegi ühe pesakonna madudel. 

*Colubridae* sugukonda liigitatud maod on enamasti saledad, suurim neist on Kagu- ja Lõuna-Aasias levinud kuni 3,5-meetrine suursilmmadu, väikseim aga kuni 10 cm pikkune kääbusmadu Malai saartel. Enamik nastiklasi on ovipaarsed ehk munejad. Nad toituvad peamiselt pisiimetajaist, lindudest, kaladest, kahepaikseist ja selgrootuist.

## Etümoloogia
*Ladina keeles *coluber* – 'madu'.

## Viited

## Välislingid

*toimetajad C.G.Glasby, G.J.B.Ross, P.L.Beesley, FAUNA of AUSTRALIA Volume 2A, 34. FAMILY COLUBRIDAE, Harald Ehmann, AGPS Canberra, 1993, ISBN 978 0 644 32429 8, veebiversioon (vaadatud 16.09.2013) (pdf) (inglise keeles) 
*Donald M. McKinstry, TOXICITY IN COLUBRID SNAKES OF THE WORLD AN ANNOTATED BIBLIOGRAPHY, veebiversioon (vaadatud 17.09.2013) (inglise keeles)
Eesti Rahvusteater

Nime **Eesti Rahvusteater** on kandnud mitu väljaspool Eestit tegutsenud või tegutsevat teatrit.

***Eesti Rahvusteater** (ka nimena: Eesti Rahvusteater Saksamaal), tegutses 1945–1949
***Eesti Rahvusteater** (ka nimena:  Eesti Rahvusteater Kanadas (teater 1972)), tegutseb aastast 1972 Torontos
*Eesti Rahvusteater Kanadas (teater 1951), tegutses 1951–1981 Torontos

## Kirjandus
*EE 12. köide, 2003: 94
Eesti Harrastusteatrite Liit

**Eesti Harrastusteatrite Liit** (lühend: EHL) on aastast 1989 Tallinnas tegutsev Eesti harrastusteatreid ühendav liit. 

EHLi asutasid 1989 kuusteist harrastusteatrit. 

EHL korraldab üleriigilisi ja rahvusvahelisi teatrifestivale ja -projekte, teatritevahelist välissuhtlust, aastast 2000 (loodi õpikeskus) ka koolitust. 

Aastast 1991 kuulub EHL Ülemaailmsesse Harrastusteatrite Liitu (International Amateur Theatre Association, IATA).

## Viited

## Välislingid
*Liidu koduleht (vaadatud 20.02.2013)
Balaruc-le-Vieux

**Balaruc-le-Vieux** [*bala'rük le vjöö*] on asula ja vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Asula saub Thau basseini kirdenurgas, ning vald on surutud Gardiole mäemassiivi ja järve vahele. Valda lahutab Sète linnast 6 kilomeetrit.

11. detsembril 1886 jagati Balaruci vald kaheks eraldi vallaks: Balaruc-le-Vieux ja Balaruc-les-Bains. Nimi "Balaruc-le-Vieux" tähendab vana Balaruci.

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht
Tippmeloodia

**"Tippmeloodia"** oli aastatel 1971–1975 Jüri Roomere eestvõttel korraldatud lauluvõistlus.

Eelvoorus osalenud laulud esitati raadios, ja nende seast valiti lõppvooru pääsevad laulud. Lõppvoor toimus Estonia kontserdisaalis avaliku kontserdina, kus selgitati aasta tippmeloodia. 

Võistluse võidulaulude seas olid näiteks Rein Rannapi laul "Sa tule nüüd" ja Arne Oidi "Nii kaugel kõik".

## Viited
Castelnau-de-Guers

**Castelnau-de-Guers** [*kastel'noo de ger*] on asula ja vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Vallas asub gooti stiilis Saint-Sulpice kirik (XIII-XIV sajand).

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht
* Valla ajaleht
Tubin ja tema aeg

**"Tubin ja tema aeg"** on alates 2001. aastast toimuv rahvusvaheline muusikafestival, mis keskendub Eduard Tubina loomingu tutvustamisele ja mängimisele. Festival jätkab 1990. aastal ja aastatel 1995–1996 toimunud **Eduard Tubina muusikapäevade** järjepidevust.

Festivali korraldavad Rahvusvaheline Tubina Ühing ja Eesti Kontsert.

Festivali on peale Tallinna korraldatud ka näiteks Tartus, Viljandis, Peterburis.

## Viited
Nézignan-l'Évêque

**Nézignan-l'Évêque** [*nesin'ja lev'ek*] on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht (prantsuse keeles)
* Valla kirjeldus (inglise keeles)
Tallinna keelpillikvartett

**Tallinna keelpillikvartett** on 1984. aastal asutatud keelpillikvartett. 

Kvarteti esimesse koosseisu kuulusid Urmas Vulp (I viiul), Toomas Nestor (II viiul), Andrus Järvi (vioola) ja Teet Järvi (tšello). Hiljem on mitmed mängijad vahetunud. Asutamise ajal kandis kvartett nime Tallinna Riikliku Konservatooriumi keelpillikvartett (TRK keelpillikvartett).

Keelpillikvartett on esinenud rahvusvahelistel muusikafestivalidel, näiteks Torontos "Sound Pressure'il" ja Pariisis "Saison Balte'il". Üles on astutud ka üleriigilistel muusikafestivalidel NYYD, David Oistrahhi Festival jm.

2003. aastal pälvis keelpillikvartett Heino Elleri nimelise muusikapreemia.

## Vaata ka
*Tallinna Konservatooriumi keelpillikvartett

## Viited

## Välislingid
*Keelpillikvartetist Eesti Muusika Infokeskuse portaalis (vaadatud 20.02.2013)
Eesti Keelpilliõpetajate Ühing

**Eesti Keelpilliõpetajate Ühing** (rahvusvahelise nimega ka: *ESTA Estonia*) on aastal 1989 asutatud Eesti keelpilliõpetajaid ühendav mittetulundusühing.

Põhikirja järgi on ühingu eesmärgid muu hulgas "laste ja noorte keelpillimängu arendamise Eestis ning keelpilliõpetajatele täienduskoolituste korraldamine".

Aastast 1992 on ühing Euroopa Keelpilliõpetajate Ühingu (ESTA) liige.

## Viited

## Välislingid
*Ühingu koduleht (vaadatud 20.02.2013)
Saint-Gervais-sur-Mare

**Saint-Gervais-sur-Mare** on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Prantsuse kuningriigi ajal kandis vald nime Saint-Gervais-Ville, et erineda vallast Saint-Gervais-Terre (või ka Saint-Gervais-Terre-Foraine) viimasest on tänapäeval saanud Rosis' vald.

Vallaga on seotud järgmised isikud:
*Jacques Roergas de Serviez, prantsuse ajaloolane
*Emmanuel de Serviez, prantsuse kindral ja poliitik

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht (prantsuse keeles)
Tallinna Riikliku Konservatooriumi keelpillikvartett

**Tallinna Konservatooriumi keelpillikvartett** (lühemalt: **TRK keelpillikvartett**) oli aastatel 1944–1968 (vaheaegadega) tegutsenud keelpillikvartett.

Kvarteti esimesse koosseisu kuulusid Evald Turgan, Vladimir Alumäe, Herbert Laan ja August Karjus. 

Aastatel 1956–1959 oli kvartett Eesti NSV Riikliku Filharmoonia koosseisus (sel perioodil nimega *Eesti NSV Riikliku Filharmoonia keelpillikvartett*).

## Viited
Saint-Pons-de-Thomières

**Saint-Pons-de-Thomières** [*sen pons de tomiee're*] on asula ja vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Tänapäevane vald on tekkinud kahe küla – Thomières' ja Saint Ponsi – kokkukasvamisel.

Saint-Pons de Thomières' klooster rajati Toulouse'i krahvi Raymond III Ponsi poolt märter Saint Pons de Cimiezi auks.

Vallaga on seotud olnud järgmised isikud:
*Saint Pons de Cimiez, märter
*Thomas de Treil de Pardailhan, rahvasaadik Pariisis revolutsiooni ajal (1791–1792)
*Henri de Bornier (prantsuse luuletaja ja näitekirjanik)
*Ferdinand Fabre (prantsuse romaanikirjanik)

## Viited

## Välislingid

* Saint-Pons-de-Thomières ja le Saint-Ponais – kohalikust ajaloost (prantsuse keeles)
* Saint-Pons-de-Thomières INSEE andmed
FC Jazz

**FC Jazz** on Soome jalgpalliklubi, mis hooajal 2013 mängib riigi kolmandas liigas Kakkonen. Klubi kodulinn on Pori. 

Aastatel 1934–1991 oli klubi nimi Porin Pallo-Toverit (PPT). FC Jazz on tulnud Soome meistriks aastatel 1993 ja 1996.

## Välislingid
*FC Jazzi koduleht
Tudengijazz

**Tudengijazz** (TUJA) on Eesti džässmuusikafestival.

## Ajalugu
Esimene festival toimus 1982. aastal – Eesti NSV ajal, mil džässmuusika mängimine oli avalikult keelatud –, keskendudes džässi õppivatele üliõpilastele. Festivali eesmärk on pakkuda noortele muusikutele võimalust esineda, et tuua publikuni üliõpilaste omaloomingut, kompositsioone ja arranžeeringuid Eestist ja mujalt Euroopast.

Esinejate seas on olnud näiteks Jaak Sooäär, Tanel Ruben, Oleg Pissarenko, Villu Veski, Kadri Voorand, Raul Sööt, Raivo Tafenau, Virgo Sillamaa, Siim Aimla, Sofia Rubina, Joel Remmel, Laura Põldvere, Janno Trump, Jana Kütt Group, Johannes Laas Kvintett, Rita Ray, Anna Lea Haamer, Reti Niimann, The Crosslegs, SEPT ja paljud teised. Festivali korraldustiimi on juhtinud Villu Veski, Eero Raun, Anne Erm, Reigo Ahven jne. 

Alates 2011. aastast on Tudengijazzi ametlik korraldaja Eesti Jazzliit. 2004. aastal loodud Eesti Jazzliit kuulub alates 2006. aastast European Jazz Networki.

## Tunnustus

* 2020 – Eesti Jazziauhind – aasta jazziedendaja

## Viited

## Välislingid
*Festivali koduleht
Psühhonaut

**Psühhonaut** (kreeka keeles ψυχή *psychē* 'hing/vaim/meel' ja ναύτης *naútēs* 'meremees/navigaator') on isik, kes aktiivselt uurib psüühikat, kasutades hallutsinogeene ja/või transsi või nägemusi tekitavaid, taju avardavaid ning meelt uurivaid tehnikaid, nagu näiteks meditatsioon, šamanistlikud rituaalid, enesesisendus, hüpnoos, sensoorne deprivatsioon, teadlikud unenäod jne.

## Tuntud psühhonaute
*Timothy Leary
*Terence McKenna
*Vigala Sass
*Tiit Teras
Torma pasunakoor

**Torma pasunakoor** (ka **Torma puhkpilliorkester**) on aastast 1848 Tormas Jõgeva vallas tegutsev puhkpilliorkester. 

Aastatel 2006–2018 tegutses Torma pasunakoor koostöös Kaitseliiduga, oli registreeritud mittetulundusühinguna ja kandis nime Kaitseliidu Jõgeva Maleva ja Torma Valla Ühisorkester. 2018. aastal muudeti nimi uuesti Torma puhkpilliorkestriks, sest haldusreformi tulemusel lakkas Torma vald eksisteerimast.

Torma pasunakoor on Eesti vanuselt teine pasunakoor. Eesti esimene pasunakoor on Väägvere pasunakoor, mis asutati 1839. aastal.

Torma pasunakoorile pani 1848. aastal aluse Torma kihelkonnakooli õpetaja Adam Jakobson. 

Pasunakoor on osalenud kõikidel Eesti üldlaulupidudel (v.a 1965).

## Dirigendid

* Adam Jakobson (orkestri asutaja-juht aastail 1848–1857)
* Carl Robert Jakobson (1859–1862)
* Friedrich Masing (1863–1875)
* Joosep Neumann (1876–1878)
* Adalbert Reiljan (1879–1894), asutas ka viiulikoori;
* Gustav Kommusaar (1895–1920)
* August Tomberg (1921–1936)
* Hugo Kirdelaht (1937–1941)
* Oskar Kask (1945–1952)
* Alfred Õunapuu (1953–2001)
Alfred Õunapuu jäi dirigeerimisest kõrvale tegelikult 1998. aastal, kuid lõi pillimehe ja organisaatorina orkestri tegevuses kaasa kõrge vanuseni. 1998. aastal andis ta dirigendikepi üle Enno Tublile. Seejärel on orkestrit juhtinud Kaido Järvsoo, Raino Kubjas, Veronica Lass, Vairi Niinep ja Kristi Talistu.

## Vaata ka
*Väägvere pasunakoor

## Viited

## Välislingid
*Pasunakoorist portaalis www.virumaa.ee (vaadatud 20.02.2013)
Saint-Chinian

**Saint-Chinian** [*sen ši'nian*] on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Vallaga on seotud järgmised isikud:
*François-Maximin Valentin, Isère'i departemangu saadik (seal sündinud);
*Auguste Affre alias *Gustarello*, prantsuse tenor;
*Charles Trenet prantsuse laulja, tema isa oli valla notar.

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht (prantsuse keeles)
* Infosait valla veinitoodangu kohta (prantsuse keeles)
Toronto Eesti Meeskoor

**Toronto Eesti Meeskoor** on aastal 1950 August Kiilaspea Torontos asutatud meeskoor.

Aastal 1964 tegi koor kontserdireisi Euroopasse, lauldes näiteks Rootsis ja Prantsusmaal. Aastal 1965 tegi koor samalaadse reisi USA-s.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht