open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esti Kittus

**Esti Kittus** (7. aprill 1948 Tartu – 20. november 2023) oli eesti teatrikunstnik ja kunstiõpetaja.

Ta õppis aastatel 1963–1966 Tartu Kunstikoolis ning lõpetas 1966. aastal Tartu õhtukeskkooli ja 1972. aastal teatrikunstnik-pedagoogi erialal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (juhendaja Mari-Liis Küla).

Kittus töötas aastatel 1972–2003 Vanemuise teatris kunstnikuna. Ta on kujundanud ka Tartu laulu- ja tantsupidusid.

2004. aastal rajas ta Puka kunstikooli ning töötas seal 2021. aastani.

Ta oli Eesti Teatriliidu (1974), Eesti Lavastuskunstnike Liidu (1993; auliige) ja Eesti Kunstnike Liidu liige (1995). Samuti kuulus ta Tartu Kunstnike Liitu.


Esti Kittus - Noorpaar Hiinas.jpg|"Noorpaar Hiinas" (2018), õlimaal
Esti Kittus - Öine Shanghai.jpg|"Öine Shanghai" (2018), õlimaal
Esti Kittus - Moonid.jpg|"Moonid", siidimaal
Esti Kittus - Liiliad.jpg|"Liiliad", siidimaal
Esti Kittus - horisondi kavand teosele "Maarahvas ehk kui valgus tuli".jpg|Horisondi kavand teosele "Maarahvas ehk kui valgus tuli" (1992)
Esti Kittus - Don Pasquale lavapilt Vanemuises 1987.jpg|"Don Pasquale" lavapilt Vanemuises 1987

## Tunnustus
* 2010 – Valgamaa teenetemärk
* 2021 – Valgetähe V klassi teenetemärk 
* 2022 – Eesti Kultuurkapitali Valgamaa ekspertgrupi elutööpreemia

## Viited

## Välislingid
* "Suurte kogemustega õpetaja: kunst rikastab elu" Lõuna-Eesti Postimees, 8. veebruar 2021
* "JÕHKRAD SKEEMID: Ameerika „kindral“ tühjendas naise pangakonto ja tema rahakott muutus müügimeeste läbikäiguhooviks" Õhtuleht, 1. aprill 2023
Heinart Sillastu

**Heinart Sillastu** (kuni 29. detsembrini 1936 **Heinart Seidenberg**; 1. jaanuar 1929 – 16. september 2021) oli eesti arstiteadlane (ftisiaater-pulmonoloog). 

Sillastu sündis Tallinnas tööliste perekonnas. 1942. aastal lõpetas ta Tallinna 21. Algkooli, 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonnas). 

Järgnes aspirantuur. Erilist huvi tundis Heinart Sillastu tuberkuloosi kui ühe maailmas ja Eestis levinuma haiguse vastu. 
Meditsiiniteaduste kandidaadi väitekirja kaitses ta 1959. aastal ja doktoriväitekirja 1974. aastal.

Aastatel 1958–1994 töötas Heinart Sillastu Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, algul assistendina, hiljem dotsendina ning alates 1976. aastast professorina. 1966–1973 oli ta TRÜ arstiteaduskonna prodekaan, 1992–1994 ftisiaatria ja pulmonoloogia professor ning kopsukliiniku juhataja. 1994. aastast oli Sillastu Tartu Ülikooli emeriitprofessor. 

Tema teadusuuringud käsitlevad eeskätt tuberkuloosi ja teiste kopsuhaiguste patofüsioloogiat, diagnostikat ja ravi; trükis ilmus temalt üle 200 publikatsiooni.

Aastatel 1972–2001 oli ta Eesti Kopsuarstide Seltsi esimees, 1982–1991 Nõukogude Liidu esindaja ja nõunik Rahvusvahelise Tuberkuloosi ja Kopsuhaiguste Tõrje Liidu Euroopa regiooni nõukogus ning Maailma Terviseorganisatsiooni tuberkuloosiekspertide rühmas. 

## Tunnustus
* Eesti NSV riiklik preemia (1981)
* Soome Kopsuarstide Seltsi auliige (1988)
* Ungari Kopsuarstide Seltsi auliige (1989)
* Argentina Meditsiiniühingu välisauliige (1990)
* Soome kopsuhaiguste seltsi FILHA auliige
* Severi Savoneni hõbemedal (Soome, 1997)
* Eesti Kopsuarstide Seltsi auliige (2005)
* Venemaa Kopsuarstide Seltsi auliige (2008)
Vittorio Emanuele Orlando

**Vittorio Emanuele Orlando** (19. mai 1860 – 1. detsember 1952) oli Itaalia riigimees, kes oli tuntud selle poolest, et ta esindas koos välisministri Sidney Sonninoga kuningriiki 1919. aasta Pariisi rahukonverentsil. Kuna ta alistas Esimeses maailmasõjas koos Antantiga Keskriigid, siis tunti teda kui "Võidu Esimeest". Ta oli ka Itaalia Asutava Kogu liige ja president, kes muutis Itaalia valitsemisvormi vabariigiks. Lisaks silmapaistvale poliitilisele rollile on Orlando tuntud ka üle saja kirjutise poolest. Kuna ta oli õigusteaduste professor, kirjutas ta peamiselt juriidilistel ja kohtulikel teemadel.

## Välislingid
Max Plancki Astrofüüsika Instituut

**Max Plancki Astrofüüsika Instituut** (saksa keeles *Max-Planck-Institut für Astrophysik*; lühend **MPA**) on Max Plancki Ühingu egiidi all tegutsev teadusuurimisinstituut.

Max Plancki Astrofüüsika Instituut asutati 1991. aastal Saksamaal Baieri liidumaal Garchingis (Müncheni lähistel) asunud Max Plancki Füüsika ja Astrofüüsika Instituudi reorganiseerimise tulemusena.

Instituudis töötab umbes 40 teadurit, kuni 20 külalisteadurit ja umbes 35 doktoranti.

## Juhtimine
Astrofüüsika instituuti juhitakse kollegiaalselt. Tegevdirektori ülesandeid täidavad osakondade direktorid järgemööda paariaastaste perioodide kaupa. 2021. aasta seisuga on tegevdirektor Volker Spingler. Varem on direktorina töötanud teiste seas Briti astrofüüsik Simon White ja Venemaa astrofüüsik Rašid Sjunjajev.

## Uurimisvaldkonnad
Instituut on spetsialiseerunud astrofüüsikale ja kosmoloogiale. Tegeletakse järgmiste uurimisvaldkondadega: tähtede astrofüüsika, arvutuslik astrofüüsika ja kosmoloogia, galaktikate evolutsioon ja galaktikasüsteemid, kosmilised suureskaalalised struktuurid, gravitatsiooniläätsed, kosmiline mikrolaine-taustkiirgus ning füüsikaline kosmoloogia.

## Viited

## Välislingid
*
*Instituudi koduleht
Sillastu

**Sillastu** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Sillastu uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Ivanov, Seidenberg ja Siilaberg. 2021. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sillastu Eestis 9 mehel ja 7 naisel. 

*Heinart Sillastu (1929–2021), eesti arstiteadlane
Lokāyata

Lokaajata (skr: लोकायत) *lokāyata*, maailmaõpetus. Tšaanakja (Cāṇakya) teoses ''Arthaśāstra'' nimetatakse lokaajatat loogiliste põhjuste uurimiseks. Lokaajata ühendas vanaindia mõttekunstis (filosoofias) materialismi, naturalismi, skeptitsismi ja religioosse ükskõiksuse erinevaid süsteeme (nāstika). Brahmanismi (rituaalide ja kastisüsteemi: *varna-ashrama dharma*) vastane lokaajata oli materialistlik ja ateistlik mõttesund (eitati jumalat, nirvaanat, moksat, taaskehastumist jms). Elus ei tuleks karta rõõmu ja valu vaheldumist. See maailm on ainus maailm, see elu on ainus elu ja see on parim.

Lokaajata mõttekunsti päritolu aja osas on lahkarvamusi. Kuid enamik allikaid viitab, et selle tekkimine toimus 6. sajandi ja 2. sajandi ema vahel. Lokaajata, kui materialistliku mõttesüsteemi kohta leidub kommentaare *[[Mahābhārata]]*, *[[Bhagavadgītā]]*, dzainismi ja budismi raamatutes.

Brihaspatit peetakse lokaajata filosoofia esimeseks asutajaiks. Lokaajata alguse natuke rohkem tuntud esindaja on Tsaarvaaka (Cārvāka). Tsaarvaaka järgijad vanandia mõttekunstis toetasid argielu kesksuset ja väitsid end lokaajata pooldajatena. Dzainistid, budistid, vedaanta ja njaaja mõtlejad pidasid Tsaarvaakat peamiseks vastaseks. Need Tsaarvaaka vastased vaidlused on lokaajata peamised allikad, millese tuleks suhtuda kriitiliselt.

Ainult lokaajata mõttekunsti kohta on leitud mõned Bārhaspatya suutrad. Jayarashi Bhatta 8. sajandi *Tattvopaplavasimha* (umbes 8. sajand) on sageli nimetatud ainsaks tõeliselt autentseks lokaajata tekstiks, kuid see sisaldab ka madhjamaka mõju. *Shatdarshan Samuchay* ja *Vidyaranya Sarvadarśanasaṅ̇graha* on veel mõned teosed, mis selgitavad lokaajata mõtteid.

Üks olulisemaid viiteid  lokaajata mõttekunstile on *Sarva-darśana-sangraha* (etümoloogiliselt: senise filosoofia kogu), 14. sajandi advaita vedaanta õpetlane Mādhava Vidyāraṇya Lõuna-Indiast, mis algab peatükiga lokaajata (või tsaarvaaka) süsteemist. Selles viidatakse charvaka ateistlikule koolkonnale ja Brihaspati õpetusele, et jumaliku olendi austamise asemel tuleb rõõmu tunda enda elust, siin maailmas.

Lokaajata süsteem sarnanes Vana-Kreeka Empedoklese, Aristippuse ja Epikurose õpetustega. Lokaajata oli ainus vanaindia ja keskaja India koolkond, mis oli ateistlik (nāstika) selle mõiste kõigis kolmes tähenduses. Lokaajata traditsiooni järjepidevus katkes 12. sajandil. Hedonismi suunitusega lokaajatat peetakse inimsuse tekkimise alguse üheks osaks.
Vamberk

**Vamberk** (saksa keeles *Wamberg*) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Rychnov nad Kněžnou ringkonnas. Vamberk asub Rychnov nad Kněžnoust umbes 5 km lõunas ja Hradec Královést ligi 35 idakagus.

Vamberk asub merepinnast 320 meetri kõrgusel.

Asulat on esmamaintud 1341. aastal. Linnaõigused sai Vamberk 1616. aastal.

Vamberk on alates 18. sajandist pitsikudumise keskus, seal asub pitsimuuseum.

Vamberkis on sündinud tšehhi helilooja, pianist ja organist Jan Václav Voříšek (1791–1825).

## Viited
Deûle

**Deûle** (hollandi: *Deule*) on jõgi Põhja-Prantsusmaal, mis on põhiosas (Lensist Lille'ini) kanaldatud. Ülesvoolu osa on endiselt osaliselt vabalt voolav ja seda tuntakse **Souchezina**. Deûle suubub Deûlémont'is Lysi (paremalt).

Souchez moodustub kahe väiksema oja, Carency ja Saint-Nazaire'i ühinemisest Souchezi külas.

Kanaldatud osa koosneb kahest harust:

* suure kaliibriga kanal *Canal de la Deûle*, mis tagab ühenduse kanaldatud Lysi ja Scarpe (Schelde lisajõgi) Douais vahel,
* *Canal de Lens*, mida toidab Souchez, mis ühendab Lensi *Canal de la Deûle'iga* Courrièresis.

Vahetult Lensist allavoolu on kanal naaberkallastega võrreldes kaevanduslohkude tõttu ebatavaliselt kõrgendatud.

Deûle voolab läbi Pas-de-Calais' ja Nordi departemangu ning Lensi, Winglesi, Loosi, Lille'i, Wambrechiesi ja Quesnoy-sur-Deûle'i linna enne kui see Deûlémontis Lysi suubub.

Deûle ei saa veel *[[Schéma d'aménagement et de gestion des eaux]]'st* kasumit.
Bělá pod Bezdězem

**Bělá pod Bezdězem** (saksa keeles *Weisswasser*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Mladá Boleslavi ringkonnas. Bělá pod Bezdězem asub Mladá Boleslavist umbes 12 km põhjaloodes ja Praha kesklinnast ligikaudu 55 km põhjakirdes.

Bělá pod Bezdězem on asutatud 1304. aastal. Asula kandis esialgu nime Nový Bezděz. Nový Bezděz sai linnaõigused 1337. aastal, kuid linna nimi ei jäänud püsima. 16. sajand oli linna õitseaeg. Aastatel 1514–1521 tegutses seal Böömi vendade trükikoda ja kogu 16. sajandi vältel toodeti linnas kangast.

Bělá pod Bezdězemi vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.

Linnas on sündinud Tšehhoslovakkia ja Saksamaa maletaja, maleliteraat ning poliitaktivist Luděk Pachman (1924–2003).

## Viited
Chaillot' palee

**Chaillot' palee** (prantsuse keeles *Palais de Chaillot*) on kolossaalne hoonetekompleks Chaillot' mäel Trocadéro piirkonnas Prantsusmaa pealinna Pariisi XVI ringkonnas. Palee ehitati arhitektide Louis-Hippolyte Boileau, Jacques Carlu ja Léon Azéma projekti järgi 1937. aasta maailmanäituse tarvis. See koosneb kahest tiivast, mis moodustavad laiad kaared, kus asuvad Rahvuslik Merendusmuuseum (*Musée national de la Marine*) ja Inimese Muuseum (*Musée de l'Homme*) ning Arhitektuuri ja Pärandi Linnak (*Cité de l'Architecture et du Patrimoine*).

## Vaata ka
*Trocadéro aiad

## Välislingid
Josef Fritzl

**Josef Fritzl** (sündinud 9. aprillil 1935 Amstettenis) on Austria kurjategija, oma lapse ahistaja, vägistaja, intsesti toimepanija. Ta on populaarne naiste armastuskirjade saaja vanglas, kus ta kannab eluaegset karistust.

Ta vangistas oma tütre Elisabethi ja tema kolm last maa-aluses vangikongis ning vägistas regulaarselt oma tütart Elizabethi.

Ta saab pidevalt armastuskirju naistelt, kes näiteks leiavad, et "südamelt on ta hea inimene".

## Viited
Kristjan Gold

**Kristjan Gold** (sündinud 25. septembril 1982) on eesti raadiosaatejuht.

Ta on lõpetanud Lähte Ühisgümnaasiumi..

Ta on töötanud raadio Elmar saatejuhina. Praegu on ta Kuku Raadio saadete "Filmikägu" ja "Ärataja"  saatejuht. 

Alates 2. jaanuarist 2024 on ta ka Kanal 2 saate "Telehommik" saatejuht.

Ta on abielus.

## Viited
Talvi

**Talvi** on eesnimi, mis on peamiselt kasutuses naisenimena.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Talvi 154 naisel. Taivi on Eestis levikult 615. naisenimi. Talvi oli keskmiselt 56 aasta vanune (mediaanvanus oli 57). Kõige populaarsem oli eesnimi Taivi vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,5.

## Tuntud nime kandjaid
*Talvi Johani, eesti maalikunstnik ja tekstiilimaalija
*Talvi Märja, eesti tennisist, treener, sporditegelane, psühholoog, andragoog ja poliitik
*...

## Viited
Sirly

**Sirly** on eesti naisenimi.

1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Sirly 98 naisel. Sirly oli Eestis populaarsuselt 781. naisenimi. Sirly oli keskmiselt 37 aasta vanune (mediaanvanus oli 38). Kõige populaarsem oli eesnimi Sirly vanuserühmas 40–44, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,6 ning Pärnu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,73.

## Nime kandjaid
*Sirly Hiiemäe
*Sirly Illak-Oluvere
*Sirly Tiik

## Viited

## Vaata ka
*Sirli
Čukarica

**Čukarica** (serbia kirillitsas *Чукарица*) on Serbia pealinna Belgradi linnaosa.

## Viited

## Välislingid
Savski Venac

**Savski Venac** (serbia kirillitsas *Савски Венац*) on Serbia pealinna Belgradi linnaosa.

## Välislingid
Rašid Sjunjajev

**Rašid Alijevitš Sjunjajev** (vene keeles Рашид Алиевич Сюняев; tatari keeles Рәшит Али улы Сюняев *Rəşit Ğali uğlı Sөnəyev*; sündinud 1. märtsil 1943 Taškendis) on tatari päritolu Venemaa astrofüüsik, Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemik.

2013. aastal oli Sjunjajev Ameerika Ühendriikide uudisteajakirja Time koostatud maailma 25 mõjukama kosmoseteadlase nimekirjas.
Ta on andnud suure panuse füüsikalise kosmoloogia ja kõrge energia astrofüüsika valdkonnas.

Sjunjajev on lõpetanud 1966. aastal Moskva Füüsika-Tehnika Instituudi (MFTI) ja seejärel samas instituudis üldise füüsika ja rakendusfüüsika teaduskonna aspirantuuri. Ta sai 1968. aastal füüsika-matemaatikakandidaadi ja 1973. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi.

## Töökäik
Sjunjajev sai 1974. aastal MFTI professoriks. 1992. aastal asus ta Venemaa Teaduste Akadeemia Kosmoseuuringute Instituudi peateaduri ametikohale. Aastatel 1995–2018 oli ta Max Plancki Astrofüüsika Instituudi üks direktoreist. Venemaa TA Kosmoseuuringute Instituudi kodulehe andmeil (2021. aasta septembri seisuga) oli ta instituudi kõrge energia astrofüüsika uurimisuuna teaduslik juhendaja ja astrofüüsika laboratooriumi juht.

## Tunnustus

*1995 – Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal
*2000 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia
*2002 – Fridmani preemia
*2003 – Gruberi auhind
*2008 – Crafoordi auhind
*2008 – Karl Schwarzschildi medal
*2008 – Henry Norris Russelli auhind
*2011 – Kyoto auhind
*2012 – Benjamin Franklini medal
*2015 – Eddingtoni medal
*2015 – Venemaa Teaduste Akadeemia Zeldovitši kuldmedal
*2015 – Oskar Kleini medal
*2016 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia
*2018 – Marcel Grossmanni auhind
*2019 – Diraci medal
*2023 – Max Plancki medal

#### Valitud teadusühingute liikmeks
*1984 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia (korrespondentliige)
*1990 – Academia Europaea (liige)
*1991 – USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia (välisliige)
*1992 – Baškortostani Vabariigi Teaduste Akadeemia (auakadeemik)
*1992 – Venemaa Teaduste Akadeemia tegevliige (akadeemik)
*1992 – Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia (välisliige)
*1995 – Tatarstani Vabariigi Teaduste Akadeemia (auakadeemik)
*1997 – Ameerika Astronoomiaselts (auliige)
*2003 – Leopoldina (liige)
*2004 – Hollandi Kuninglik Teaduste ja Kunstide Akadeemia (välisliige)
*2007 – Ameerika Filosoofiaselts (välisliige)
*2009 – Londoni Kuninglik Selts (välisliige)

## Isiklikku
Poeg Shamil Sunyaev on Harvardi Ülikooli biomeditsiini professor ja poeg Ali Sunyaev Karlsruhe Tehnoloogiainstituudi informaatikaprofessor.

## Viited

## Välislingid
*
*Rashid Sunyaev. scholar.google.com
Zruč nad Sázavou

**Zruč nad Sázavou** (saksa keeles *Srutsch an der Sasau*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kutná Hora ringkonnas. Linn asub Sázava jõe ääres, Kutná Horast umbes 26 km lõunaedelas ja Praha kesklinnast ligikaudu 61 km kagus.

Zruč nad Sázavou paikneb merepinnast 344 meetri kõrgusel.

## Viited
Vidrik Võsoberg

**Vidrik Võsoberg** (sündinud 1980 Räpinas) on eesti ajakirjanik.

Ta on töötanud ajakirja DI toimetaja ja raadiojaama Tartu FM-i saatejuhina.

## Viited
Taimar

**Taimar** on mehenimi.

Eestis oli 2021. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Taimar 137 mehel. Taimar oli levikult 550. mehenimi. Taimar oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus oli 39). Kõige populaarsem oli eesnimi Taimar vanuserühmas 40–44 ja Põlva maakonnas.

## Nime kandjaid
*Taimar Peterkop, eesti ametnik

## Viited
Lütke

**Lütke** (vene keeles *Литке*) oli Brandenburgist pärit aadlisuguvõsa.

## Lütked rüütelkonna matriklis
Viitseadmiral Friedrich Benjamin von Lütke (1797−1888) võeti 1846. aasta 10. septembril (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Lisaks sellele võeti suguvõsa 20. oktoobril (vkj) 1856. aastal Peterburi kubermangu  ja Kaluga kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.

## Suguvõsa liikmeid
*Johann Philipp Lütke (1705−1771), Peterburi akadeemilise gümnaasiumi konrektor, Peterburi Peetri kooli rektor, Peterburi Anna koguduse abipastor, Moskva Uue koguduse pastor
*Peter August von Lütke (1750−1808), 2. järgu major, tõeline riiginõunik, Peterburi tolliameti direktor
*Krahv Friedrich Benjamin von Lütke (1797−1888), admiral, Tallinna ja Kroonlinna sadama peakomandör, Riiginõukogu liige, Keiserliku TA president, mõisaomanik
*Krahv Konstantin Peter von Lütke (1837−1892), kontradmiral
*Krahv Nikolai Johann von Lütke (1839−1887), tõeline riiginõunik, kammerhärra, mõisaomanik

## Pildid

File:Count Konstantin Litke.jpeg|Polkovnik krahv Konstantin Benjamin von Lütke (1873−1915)


## Lütke suguvõsa mõisavaldused
*Eestimaa:
**Avanduse (*Awandus*) (1849−1889)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980).
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 305-306 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000601,00314.html?prozent=.

## Välislingid
*Lütke suguvõsa krahvivapp saidil gerbovnik.ru
Smederevo

**Smederevo** (serbia kirillitsas Смедерево) on linn Serbia idaosas, Podunavlje ringkonna ja Smederevo valla halduskeskus. See asub Doonau paremal kaldal, umbes 45 kilomeetrit pealinnast Belgradist allavoolu.

## Demograafia
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 64 105 inimest, Smederevo vallas 108 209 inimest.

## Ajalugu
Linna ajalugu algab Rooma impeeriumi vallutustega 1. sajandil eKr, kui loodi asula nimega **Vinceia**. Kaasaegse linna juured ulatuvad hiliskeskaega, mil see oli Serbia despootkonna pealinn (1430–1439 ja 1444–1459). Seejärel vallutas linna Osmanite riik.

## Vaata ka
*Smederevo kindlus
* Smederevo Püha Georgi kirik

## Välislingid
Arteri kvartal

**Arteri kvartal** (ka *Liivalaia kvartal*) on ärihoonete kompleks Tallinnas aadressil Liivalaia 34/36. Kvartal koosneb 28-, 15- ja 9-korruselistest hoonetest, mille kõrgus on vastavalt 111 m, 63 m ja 39 m. Hooneid ühendab 470-kohaline parkimismaja. 

Radisson Blu Hotel Olümpia läheduses asuvad ehitised projekteeris arhitekt Martin Aunin. 2024. aastal lõppesid kolm aastat kestnud ehitustööd. 28-korruselisse hoonesse kavatseb kolida oma Eesti peakontori Swedbank, mis seni asub sama tänava suurhoones Liivalaia 8-14, samuti Kalevi kvartali hooneis.

## Viited

## Välislingid
* Kvartali koduleht
Uusmodernism (arhitektuur)

**Uusmodernism** on reaktsioon postmodernse arhitektuuri keerukusele ja eklektikale, otsides laiemat lihtsust. Uusmoderne arhitektuur jagab paljusid modernismi põhiomadusi. Mõlemad lükkavad tagasi klassikalise ornamentika, kaunistused ja tahtlikud ambitsioonid jätkata modernismi-eelseid traditsioone. Sellised hooned, nagu ka modernistlikud, on kavandatud olema suures osas monoliitsed ja funktsionaalsed.

## Vaata ka
*Beetham Tower
*Varso
Reyes Maroto

**María Reyes Maroto Illera** (sündinud 19. detsembril 1973 Medina del Campos Valladolidi provintsis) on Hispaania majandusteadlane ja poliitik, ta on Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liige. Ta oli 7. juunist 2018 kuni 28. märtsini 2023 Hispaania tööstus-, kaubandus- ja turismiminister Pedro Sáncheze esimeses ja Pedro Sáncheze teises valitsuses.

Ta sündis aastal 1973 Medina del Campos Valladolidi provintsis. Ta on lõpetanud Valladolidi Ülikooli ökonomisti kvalifikatsiooniga.

Ta oli 7. juunist 2018 kuni 28. märtsini 2023 Hispaania tööstus-, kaubandus- ja turismiminister (nii Pedro Sáncheze esimeses kui ka Pedro Sáncheze teises valitsuses).
Carl Danhammer

**Carl Johan Danhammer** (sünninimi **Jouko Kalevi Juvonen**; 13. juuli 1957 Pieksämäki, Soome – 31. august 2021) oli soome ettevõtja.

## Välislingid
* "Suri Anu Saagimiga abielus olnud skandaalne ärimees Carl Danhammer" elu24.postimees.ee, 2. september 2021
Kesk-Serbia

**Kesk-Serbia** (serbia keeles *централна Србија* või ka *ужа Србија*) on Serbia piirkond, mis asub väljaspool Vojvodina provintsi põhjas ja väljaspool vaidlusalust Kosovo territooriumi. Mõistet kasutatakase kokkuleppeliselt ning sellel puudub igasugune eraldi haldusvorm.

## Vaata ka
*Lõuna-Serbia
The Link

**The Link** on 241 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is. 

Praegu ehitamisel valmib torn 2025. aastal.
Ráma kuningriik

**Ráma kuningriigi** nimetust kasutasid ungari allikad Bosnia sünonüümina. Kuningriiki kui sellist ei eksisteerinud. Ungari kuningriik kui Kesk-Euroopa suurriik hõivas Bosnia territooriumit alates 12. sajandist ning valitses väiksemate või suuremate katkestustega kuni 16. sajandi alguseni. Kuninglik tiitel Ráma oli ungari valitsejate kätes kuni 13. novembrini 1918, mil kehtestati Eckartsau deklaratsioon. 

Ráma oli piirkonna nimi Bosnia kaguosas. Samanimeline on kitsas orus voolav oja Bosnia ja Hertsegoviina piiril.
Yuri Beletsky

**Yuri Beletsky** (valgevene keeles Юрый Бялецкі *Jurõi Bjaletski*; vene keeles Юрий Белецкий *Juri Beletski*) on Valgevene päritolu astronoom ja astrofotograaf.

## Haridus ja töökäik
Minskist pärit Yuri Beletsky lõpetas Odessa Ülikooli astronoomia erialal. Seejärel astus ta Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikooli doktorantuuri. Samaaegselt oli ta Euroopa Lõunaobservatooriumi (ESO) kraadiõppur. Pärast doktorantuuri lõpetamist Münchenis jätkas ta teadlaskarjääri ESO-s, mille kõik observatooriumid asuvad Tšiilis. Ta kolis Münchenist Santiagosse. Järgmised viis aastat töötas ta ESO-le kuuluvas Atacama kõrbes asuvas Paranali observatooriumis teadurina ja 8,2-meetriste teleskoopide seadistajana. Seejärel vahetas töökohta ja asus tööle Carnegie Instituudile kuuluvas Las Campanase Observatooriumis (asub samuti Tšiilis).

## Teadus
Beletsky teadushuvid on seotud pruunide kääbuste uurimisega. Ta on uurinud ka kvasared.

2015. aastal ilmus teadusajakirjas Nature artikkel "An ultraluminous quasar with a twelve-billion-solar-mass black hole at redshift 6.30", mille üks kaasautoreid on Beletsky.

## Astrofotograafia
Beletsky on eksponeerinud oma astrofotograafilisi töid näitustel. Tema fotosid on avaldatud ka ajakirjades.

2010. aastal tunnistati tema Paranali observatooriumis töötamise aegu tehtud pilt "Laser Towards Milky Ways Centre" Wikimedia Commonsi aasta parimaks pildiks.

## Viited

## Välislingid
*Beletsky pilte. iceland-photo-tours.com
Tulistamine Permi Ülikoolis

**Tulistamine Permi Ülikoolis** oli 2021. aasta 20. septembril Permi Riikliku Ülikooli linnaku territooriumil toimunud tulistamine, mille käigus õigusteaduskonna esimese kursuse 18-aastane pumppüssiga relvastatud üliõpilane avas valimatult tule üliõpilaste ja õppejõudude pihta ning tappis kuus inimest (1 mehe ja 5 naist) ja vigastas 47 inimest.

Sündmuskohale jõudnud korrakaitsjad avasid ründaja pihta tule, haavasid teda ja vangistasid. 22. septembri seisuga oli ründaja haiglas kriitilises seisundis.

## Viited

## Vaata ka
* Kaasani koolitulistamine (21. mai 2021, 9 hukkunut, 23 haavatut)

## Välislingid
* Тимур Бекмансуров, устроивший стрельбу в пермском университете, приговорен к пожизненному заключению. BBC News Русская служба, 28. detsember 2022
Alex Schulman

**Carl Magnus Alexander Schulman** (sündinud 17. veebruaril 1976 Trelleborgi vallas Skåne läänis) on rootsi ajakirjanik, blogija ja kirjanik.

Ta sündis 1976. aastal (praeguse haldusjaotuse järgi Trelleborgi vallas Skåne läänis), kuid kasvas üles Uddeholmis (asub Värmlandi läänis) ja Stockholmis. Ta on õppinud Stockholmi Ülikoolis filmiteadust, kirjandusteadust ja filosoofiat.

2005. aastal asutas ta veebisaidi Stureplan.se. Samal aastal esines ta koos vend Calle Schulmaniga TV4 saates "Postkodmiljonären". 2006. aastal hakkas ta blogi pidama ja seejärel töötas Aftonbladetis. Ta kirjutas ajaveebiartikleid, avaldas raamatuid ja sai hiljem saatejuhiks.

## Kirjanduslooming
Ta alustas kirjanikuteed autobiograafiliste teostega. 
* 2009 "Skynda att älska" ('kiirusta armastusega') rääkis tema isast Allan Schulmanist, 
* 2011 "Att vara med henne är som att springa uppför en sommaräng utan att bli det minsta trött" ('temaga koos olemine on nagu suvine üle heinamaa jooksmine ilma vähimatki väsimata') oma abikaasa Amanda kohta, 
* 2016 "Glöm mig" ('unusta mind') oma ema Lisette Schulmani alkoholi kuritarvitamise kohta, 
* 2018 "Bränn alla mina brev" ('põleta kõik mu kirjad') vanavanemate Sven ja Karin Stolpe kohta.

2020. aastal ilmus talt romaan "Överlevarna", mis ilmus 2021. aastal sarjas "Põhjamaade romaan" pealkirjaga "Ellujääjad" (tõlkija Ruth Laidmets).
Magdalena Andersson

**Eva Magdalena Andersson** (sündinud 23. jaanuaril 1967 Uppsalas) on Rootsi poliitik, sotsiaaldemokraat. Ta oli alates 2021. aasta 30. novembrist kuni 2022. aasta oktoobrini Rootsi peaminister. 

Aastatel 2014–2021 oli ta Rootsi rahandusminister ning alates 2021. aastast on ta IMF-i rahandus- ja finantskomitee (IMFC) eesistuja. 

4. novembril 2021 valisid Rootsi sotsiaaldemokraadid ta oma uueks esimeheks Stefan Löfveni asemel, kes augustis oli teatanud oma tagasiastumisest. 30. novembril 2021 astus ametisse Anderssoni juhitud sotsiaaldemokraatide vähemusvalitsus. 

## Haridus
Andersson sai 1992. aastal magistrikraadi Stockholmi Majandusülikoolist.

Aastatel 1992–1995 oli ta Stockholmi Majandusülikooli juures doktorantuuris. 1994. aasta sügissemestril õppis ta Austrias Viinis sotsiaalteadustele orienteeritud instituudis *Institut für Höhere Studien* (*Institute for Advanced Studies*) ja 1995. aasta kevadsemestril USAs Harvardi Ülikoolis. Doktoriõpingud jäid lõpetamata. 

## Karjäär
Andersson astus 1983. aasta sügisel sotsiaaldemokraatide noorteühenduse SSU liikmeks. 

Aastatel 1991–1992 juhtis Andersson Stockholmi Majandusülikooli sotsiaaldemokraatlike vaadetega üliõpilaste klubi *Socialdemokratiska ekonomklubben* (SEK).

1996–1998 tegutses ta peaminister Göran Perssoni kantseleis nõunikuna ja 1998–2004 planeerimisjuhina. 

2004–2006 töötas ta juhtival ametikohal rahandusministeeriumis. 

Aastatel 2005–2009 oli ta sotsiaaldemokraatliku mõttekoja *Policy Network* juhatuse liige.

2007–2009 oli ta sotsiaaldemokraatide tollase juhi Mona Sahlini nõunik.

2009–2012 töötas ta Rootsi maksuameti tegevjuhina. 

2012. aasta veebruaris nimetas Stefan Löfven Anderssoni sotsiaaldemokraatide majandusvaldkonna kõneisikuks. 

2014. aasta valimistel valiti Andersson Stockholmi lääni valimisringkonnas Riksdagi liikmeks. 2014. aasta 3. oktoobril nimetati Andersson Löfveni valitsuse rahandusministriks.

2020. aasta lõpus valiti Andersson IMFC eesistujaks. Ametiaeg algas 2021. aasta 18. jaanuaril ja kestab kolm aastat. Andersson on üle 12 aasta esimene eurooplasest IMFC eesistuja ja ta on esimene eesistujaks valitud naine. 

2021. aasta 4. novembril valiti ta Rootsi sotsiaaldemokraatide esimeheks. Ta on Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei teine naissoost juht ja pärast Stefan Löfveni tagasiastumist sai ta 24. novembril 2021 Rootsi esimeseks naissoost peaministriks, kuid astus juba 7 tundi hiljem ametist tagasi. 29. novembril valiti ta taas peaministriks, 30. novembril astus ametisse Anderssoni juhitud sotsiaaldemokraatide vähemusvalitsus. Löfveni valitsuses sotsiaaldemokraatide koalitsioonipartneriks olnud Roheline Partei otsustas koalitsioonist välja astuda, kuna Rootsi 2022. aasta eelarve oli koostatud opositsioonierakondade poolt.  

## Isiklikku
Andersson oli nooruses eliittasemel ujuja.  

Ta on abielus Stockholmi Majandusülikooli professori Richard Fribergiga. Kohtuti õpingute ajal ja abielluti 1997. aastal. Neil on kaks last, poeg ja tütar. 

## Viited
Astmeskirik

**Astmeskirik** ehk **astmikkirik** (saksa keeles *Stufenhalle*, *Staffelkirche*) on hilisgooti kodakiriku tüüp, mille kesklööv on veidi kõrgem kui külglöövid, valgmik puudub ja kõiki lööve katab ühine kõrge viilkatus.

## Võrdlus teiste kirikutüüpidega

Aisleless church with barrel-vault.png|Saalkirik
Hall church central nave wider.png|Kodakirik
Stepped hall church.png|Astmeskirik
Pseudobasilica with a three-part-roof.png|Pseudobasiilika
Basilica, cross-section scheme.png|Basiilika


## Ajaloost
Prantsusmaal Poitou romaanikas ilmub kõrgendatud kesklööviga ruumitüüp juba 11. sajandil, kusjuures kesklöövi katab seal silindervõlv, aga külglööve ristvõlvid. 1150. aastal valminud Poitiers' Notre-Dame-la-Grande on iseloomuliku näitena külglöövidest kõrgema kesklööviga.

15. sajandil ehitati eelkõige Frangimaal paljud kihelkonnakirikud astmeskirikutena. Ehitustüüp oli levinud mujalgi Kesk-Euroopas ja ka paljud Taani kihelkonnakirikud on seda tüüpi. Suured astmeskirikud on Ingolstadti toomkirik, Püha Stefanuse toomkirik Viinis ja Königsbergi toomkirik endisel Ida-Preisimaal. Lisatud kabelilöövid andsid mõnikord tulemuseks väliselt viieklöövilise kiriku, nagu on Eggenfeldeni kirik. Ka Prantsusmaa kõrggootikas leidus astmeskirikuid, nagu Poitiers' katedraal.

## Pildid

Notre-Dame la Grande (large short).jpg|Notre-Dame-la-Grande
Poitiers - Notre-Dame la Grande 11.jpg|Poitiers' Notre-Dame-la-Grande
D-IN-Ingolstadt08.JPG|Ingolstadti toomkiriku sisevaade
Muenster IN Scherbelberg.JPG|Ingolstadti toomkirik
Viena, catedra, bovedas.TIF|Viini Püha Stefanuse katedraal
Cathédrale Saint-Pierre de Poitiers - interior - 2014 - 02.JPG|Poitiers' katedraali sisevaade
Cathedral in Kaliningrad.jpg|Königsbergi toomkirik
Königsberg Dom Innen Langhaus West 1.jpg|Königsbergi katedraali kesklööv, vaade läände


## Viited
Valašské Klobouky

**Valašské Klobouky** (saksa keeles *Wallachisch Klobouk*) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Zlíni ringkonnas. Valašské Klobouky asub Slovakkia piirist umbes 7 km kaugusel, Zlínist ligikaudu 26 km idakagus.

Valašské Kloboukyt on esmamainitud 1341. aastal, linnaõigused sai 1356. aastal.

Valašské Klobouky vanalinn on alates 22. septembrist 1995 ajalooline linnakaitseala.

Valašské Kloboukys on sündinud slovaki kirjanik ja ajakirjanik Ladislav Mňačko (1919–1994).

## Viited
Immunoglobuliin Y

**Immunoglobuliin Y** ehk **Y-antikeha** (**lühendatult IgY**) on vesilahustuv valk, mis on peamine antikeha lindude, roomajate, kahepaiksete ja kopskalade veres. Seda leidub ka lindude munakollases, tekitades nii embrüole kui ka kooruvale tibule esmase kaitse haigustekitajate vastu.

Varem klassifitseeriti Y-antikeha imetajate immunoglobuliin G-ks nende sarnase struktuuri tõttu.

## Struktuur ja aine omadused
Immunoglobuliin Y on antikehale iseloomuliku Y-kujuga. Sellel on kaks rasket ja kaks kerget ahelat. Ühe raske ahela molekulmass on 67–70 kDa, kerge ahela mass on keskmiselt 25 kDa. Y-antikeha kergetel ahelatel on üks konstantne piirkond ja üks muutuv piirkond. Raskes ahelas on neli konstantset piirkonda. 

IgY on suhteliselt vähepaindlik, kuna sellel puuduvad liigendpiirkonnad, ka glütsiini- ja proliinijäägid piiravad selle liikuvust. Jäikuse eeliseks on Y-antikeha vastupidavus proteolüütilisele degradatsioonile ja fragmentideks killustumisele. Selle poolestusaeg on ühest kuust kuni mitme kuuni, olenevalt temperatuurist, säilides toatemperatuuril kuni kuus kuud ja 37 °C juures ühe kuu.

IgY on suhteliselt stabiilne valk, püsides muutumatu temperatuurivahemikus 30–70 °C ja pidades vastu pH-le 3,5–11, siiski väheneb selle afiinsus antigeeni suhtes temperatuuri tõustes.  Ka pärast kaheksatunnist inkubeerimist trüpsiini või kümotrüpsiiniga säilitab IgY 40% oma aktiivsusest.

IgY Swedbergi koefitsient (sadestumiskoefitsient) on 7S-i.

## Immunoglobuliin Y Eestis
Teadaolevalt pole immunoglobuliin Y mõju veel Eestis täpsemalt uuritud ja ka selle kasutus pole teada.

## IgY meditsiinis
Odava tootmistehnoloogia ja mitmete kasutusvõimaluste tõttu on immunoglobuliin Y-il väga suur potentsiaal võitluses viiruslike ja bakteriaalsete haigustekitajate vastu nii veterinaar- kui ka humaanmeditsiinis. Ühe doosi nasaalselt või suukaudselt manustatava annuse valmistamine maksab vaid paar senti. Selleks süstitakse munevate kanade vereringesse haigustekitaja antigeene. Organismis valmivad antigeenispetsiifilised IgY immunoglobuliinid, mis jõuavad vereringe kaudu ka kana munasarjadesse ja sealt edasi arenevatesse folliikulitesse. Munemise järel on vastavad immunoglobuliinid talletunud munarebus. Üks muna sisaldab keskmiselt 50–100 mg IgY-d. 

### Võrdlus teiste immunoglobuliinidega

1,0 mg/ml lahuse optiline tihedus 280 nm juures

## Viited
Laila Kaasik

**Laila Kaasik** (sündinud 13. juunil 1991) on eesti astrobioloog, fotograaf ja poliitik. Valiti 2025. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Tartu linnavolikogu liikmeks.

## Haridus ja teadustöö
2010–2014 õppis Kaasik Tartu Ülikoolis bakalaureuseastmes, 2014-2022 magistriastmes. Tema magistritöö teema oli "Happesuse sensori prototüüpimine Veenuse pilvede elukõlblikkuse uurimiseks" (juhendajad Mihkel Pajusalu ja Angela Ivask). Tema doktoritöö juhendaja on Mihkel Pajusalu, teema "Astrobiological sensors for space missions" ("Astrobioloogia sensorid kosmosemissioonide jaoks").

2022–2023 töötas Kaasik Tartu observatooriumis insenerina, 2023. aastast kosmosetehnoloogia nooremteadurina.

## Poliitiline tegevus
Juunist 2019 kuni aprillini 2023 oli ta Eestimaa Roheliste erakonna liige. Ta on Progressiivse Liikumise asutajaliige ning oli 2023. aastani selle asejuht. 2025. aasta oktoobris valiti uuesti Progressiivse Liikumise juhatusse.

Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel Eestimaa Roheliste nimekirjas, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 182 häält ning ei osutunud valituks.

Kaasik kandideeris 2025. aasta kohalike omavalitsuse volikogu valimistel Sotsiaaldemokraatliku erakonna nimekirjas Tartu linnavolikokku, kus sai 250 häält ning osutus valitkus. Ta kuulub volikogu majanduskomisjoni.

## Isiklikku
Tema vanemad on Helle ja Marko Kaasik. Ta on biseksuaal ja mittebinaarne.

## Viited

## Välislingid

*
*Koduleht
Wilhelm Süß

**Wilhelm Süß** (9. märts 1882 Friedberg – 12. juuli 1969 Mainz) oli saksa klassikaline filoloog, Tartu Ülikooli professor.

Süß sai doktorikraadi 1904. aastal Gießeni ülikoolis väitekirjaga "De personarum antiquae comoediae Atticae usu abque origine". Ta habiliteerus samas 1909. aastal teosega "Ethos. Studien zur älteren griechischen Rhetorik".

Aastatel 1909–1916 töötas ta eradotsendina Leipzigi Ülikoolis, 1916–1922 oli ta samas erakorraline professor. Aastatel 1923–1934 oli ta Tartu Ülikooli professor, seejärel Gießeni (1934–1940), Breslau (1940–1945) ja Mainzi Ülikooli professor (1947–1950). Tema teadustöö käsitles peamiselt antiikkomöödia ja retoorika stilistikat.

## Viited

## Välislingid
* Wilhelm Süß Leipzigi Ülikooli professorite kataloogis
Ernst Raatma

**Ernst Raatma** (kuni 1935. aastani **Ernst Rosenberg**; 17. veebruar 1891 Helme vald, Viljandimaa – 21. september 1959 Rakvere) oli Eesti poliitik. 

Ernst Rosenberg õppis Helme vallakoolis, Helme kihelkonnakoolis ja hiljem Volmari õpetajate seminaris, mille lõpetas 1910. aastal. 

Olnud aastake õpetajaks Pikaristi (Viru-Nigula) kihelkonnakoolis, asus ta 1911. aasta sügisel Rakveresse, kus töötas kõigepealt Julius Seljamaa juhitud Rakvere Eesti Haridusseltsi III järgu algkoolis laulmise, muusika ja eesti keele õpetajana, seejärel viis aastat Rakvere õpetajate seminaris ja Rakvere Linna tütarlaste gümnaasiumis. Õpetajate seminaris oli Rosenberg muusikaelu juht, klassivälise töö innustunud suunaja. Lisaks õpetas ta tasu saamata eesti keelt, mis oli seminari kolme esimese klassi tunnikavas vabatahtlik aine.

1918. aasta novembrist oli ta Viru maakonnavalitsuse liige ja haridusosakonna (hiljem koolivalitsuse) juhataja. Rosenberg-Raatma tegutses Viru maakonna haridusjuhina kuni 1940. aastani. Ta kuulus ka Viru maakonnanõukogusse ning oli Eesti Maakondade Liidu nõukogu ja 1924. aastast selle juhatuse liige. 

Rosenberg oli ka Rakvere Rahvamaja ja Haridusseltsi segakoori koorijuht. Ta juhatas mitut Rakvere laulukoori ja oli mitme Virumaa laulupeo üldjuht. Samuti oli ta Virumaa rahvaülikooli Seltsi asutajaliige ja juhatuse liige.

24. oktoobril 1928 sai Ernst Rosenbergist III Riigikogu (1926–1929) liige tagasiastunud Kristjan Kaarna asemel. Ta oli Eesti Tööerakonna nimekirjas.

1938. aastal pälvis Ernst Raatma Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi.

## Viited

## Välislingid
*Endel Molotok, Andres Pulver, Õpetajate seminar oli karm kool, virumaateataja.postimees.ee, 13. detsember 2011
*Odette Kirss, Rakvere Eesti Haridussselts aitas EESTLUST edendada, Virumaa Teataja 23. aprill 2013
*Raatma, Ernst - Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
*
Ängelholm

**Ängelholm** on tiheasustusega paikkond Rootsis Skåne läänis, Ängelholmi valla keskus.

2015. aastast on tiheasustusega paikkonna (rootsi keeles *tätort*) ametlik nimi **Ängelholm och Vejbystrand**, sest linn on kokku kasvanud Skepparkrokeni ja Vejbystrandi asulaga. Väike osa sellest kuulub Båstadi valda. 2015. aasta lõpus oli seal 27 500 elanikku.

Linn asutati 1516. aastal kui Luntertuni ehk Rynestadi elanikud pidid kuningas Christian II käsul rannikult kolima mööda Rönne jõge mõned kilomeetrid ülesvoolu.

Ängelholmis tegutseb autotootja Koenigsegg.

7 km kesklinnast põhja pool asub Ängelholm-Helsingborgi lennujaam.

## Viited
Kaasani koolitulistamine

**Kaasani koolitulistamine** oli 2021. aasta 11. mail Kaasani 175. gümnaasiumis toimunud rünnak, mille käigus 19-aastane kooli vilistlane avas tule kooli töötajate ja õpilaste pihta. Laskemoona lõppemisel lõhkas ta isetehtud lõhkekeha (IED). Rünnaku tulemusel sai surma üheksa inimest ning vigastada 23 inimest.

## Viited

## Vaata ka
* Tulistamine Permi Ülikoolis (20. september 2021, 6 hukkunut, 47 vigastatut)

## Välislingid
* Venemaa leinab koolitulistamise ohvreid. ERR, 12.05.2021
Eesti mereväe staap

**Mereväe staap**, varem ka **Merejõudude Staap**, on Eesti mereväe (varem Eesti merejõud) ülema juhtimisorgan-staap. 

## Ajalugu
Merejõudude Staap asutati Vabadussõja ajal 1. veebruaril 1919 ja likvideeriti seoses Eesti okupeerimisega 1940 aastal.

Mereväe staap taasasutati 13. aprillil 1994 ja likvideeriti 2014. aastal seoses Kaitseväe struktuurireformiga, mille üheks eesmärgiks oli ka staapide arvu vähendamine. Mereväe staabi asendamiseks loodi tegelikult Laevastiku alluvuses eraldi operatiivstaap ja lisaks teatud tugiosakonnad Mereväebaasi koosseisus. 

## Viited
Béthune'i ringkond

**Béthune'i ringkond** on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus. 2016. aasta seisuga elas seal 293 991 inimest. Ringkonna pindala on 707,4 km².

## Koosseis
### Kantonid
Ringkonna vallad jagunevad järgmiste kantonite vahel:

# Aire-sur-la-Lysi kanton (17 vallast 14 Béthune'i ringkonnas)
# Aucheli kanton
# Béthune'i kanton
# Beuvry kanton
# Bruay-la-Buissière'i kanton
# Douvrini kanton
# Lillersi kanton
# Nœux-les-Minesi kanton

2015. aastani jagunes ringkond 14 kantoniks:

# Aucheli kanton
# Barlini kanton
# Béthune-Esti kanton
# Béthune-Nordi kanton
# Béthune-Sudi kanton
# Bruay-la-Buissière'i kanton
# Cambrini kanton
# Divioni kanton
# Douvrini kanton
# Houdaini kanton
# Laventie kanton
# Lillersi kanton
# Nœux-les-Minesi kanton
# Norrent-Fontesi kanton

### Vallad

Ringkonnas on 104 valda (sulgudes INSEE koodid):

# Allouagne (62023)
# Ames (62028)
# Amettes (62029)
# Annequin (62034)
# Annezin (62035)
# Auchel (62048)
# Auchy-au-Bois (62049)
# Auchy-les-Mines (62051)
# Bajus (62077)
# Barlin (62083)
# Béthune (62119)
# Beugin (62120)
# Beuvry (62126)
# Billy-Berclau (62132)
# Blessy (62141)
# Bourecq (62162)
# Bruay-la-Buissière (62178)
# Burbure (62188)
# Busnes (62190)
# Calonne-Ricouart (62194)
# Calonne-sur-la-Lys (62195)
# Camblain-Châtelain (62197)
# Cambrin (62200)
# Cauchy-à-la-Tour (62217)
# Caucourt (62218)
# Chocques (62224)
# La Comté (62232)
# La Couture (62252)
# Cuinchy (62262)
# Diéval (62269)
# Divion (62270)
# Douvrin (62276)
# Drouvin-le-Marais (62278)
# Ecquedecques (62286)
# Essars (62310)
# Estrée-Blanche (62313)
# Estrée-Cauchy (62314)
# Ferfay (62328)
# Festubert (62330)
# Fleurbaix (62338)
# Fouquereuil (62349)
# Fouquières-lès-Béthune (62350)
# Fresnicourt-le-Dolmen (62356)
# Gauchin-Légal (62366)
# Givenchy-lès-la-Bassée (62373)
# Gonnehem (62376)
# Gosnay (62377)
# Guarbecque (62391)
# Haillicourt (62400)
# Haisnes (62401)
# Ham-en-Artois (62407)
# Hermin (62441)
# Hersin-Coupigny (62443)
# Hesdigneul-lès-Béthune (62445)
# Hinges (62454)
# Houchin (62456)
# Houdain (62457)
# Isbergues (62473)
# Labeuvrière (62479)
# Labourse (62480)
# Lambres (62486)
# Lapugnoy (62489)
# Laventie (62491)
# Lespesses (62500)
# Lestrem (62502)
# Lières (62508)
# Liettres (62509)
# Ligny-lès-Aire (62512)
# Lillers (62516)
# Linghem (62517)
# Locon (62520)
# Lorgies (62529)
# Lozinghem (62532)
# Maisnil-lès-Ruitz (62540)
# Marles-les-Mines (62555)
# Mazinghem (62564)
# Mont-Bernanchon (62584)
# Nœux-les-Mines (62617)
# Neuve-Chapelle (62606)
# Norrent-Fontes (62620)
# Noyelles-lès-Vermelles (62626)
# Oblinghem (62632)
# Ourton (62642)
# Quernes (62676)
# Rebreuve-Ranchicourt (62693)
# Rely (62701)
# Richebourg (62706)
# Robecq (62713)
# Rombly (62720)
# Ruitz (62727)
# Sailly-Labourse (62735)
# Sailly-sur-la-Lys (62736)
# Saint-Floris (62747)
# Saint-Hilaire-Cottes (62750)
# Saint-Venant (62770)
# Vaudricourt (62836)
# Vendin-lès-Béthune (62841)
# Vermelles (62846)
# Verquigneul (62847)
# Verquin (62848)
# Vieille-Chapelle (62851)
# Violaines (62863)
# Westrehem (62885)
# Witternesse (62900)

## Viited
Jaan Gutmann

**Jaan Gutmann** (17. juuni 1909 Valga – 22. märts 1993 Võru) oli Eesti võrkpallitreener. 

Ta lõpetas 1927. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi ja 1949. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna. Harrastas uisutamist, jalg-, korv- ja võrkpalli, kergejõustikku ning tennist. Töötas aastatel 1950–1977 Võru rajooni laste ja noorte spordikoolis võrkpallitreenerina ning Võru Tööstustehnikumis ja Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis tunniandjana. 1968. aastal anti talle Eesti NSV teenelise treeneri aunimetus. 

Tema õpilaste seas on Marianne Karnesk, Marina Kasch, Anu Kärsin, Peeter Kais jt. 

Tegutsenud kohtunikuna. Kuulus Eesti võrkpalli alaliidu juhatusse. Spordiseltsi Kalevi auliige (1966). 

## Mälestuse jäädvustamine
1994. aastast kannab Eesti üks pikima ajalooga võrkpalliturniir tema nime.

## Isiklikku

Jaan Gutmanni abikaasa oli kergejõustikutreener Viiu Gutmann.

## Välislingid

## Viited
Marina Kasch

**Marina Kasch** (sündinud 26. juulil 1960 Võrus) on endine Eesti võrkpallur.

Võrkpallitreeningutega alustas ta 1973. aastal Võru Spordikoolis treenerite Eda Kölleri, Jaan Gutmanni ja Raivo Jeenase juhendamisel. Aastatel 1977–1979 kuulus ta NSV Liidu noortekoondisse ning tuli 1979. aastal Euroopa juunioride meistriks. Samal aastal lõpetas ta Tallinna Spordiinternaatkooli.

Kasch esindas Eesti koondist aastatel 1977–1989 ning veelkord 1992. aastal. Ta on tulnud neljakordseks Eesti meistriks ning valiti Eesti parimaks naisvõrkpalluriks viiel järjestikusel aastal, 1978–1982. 1980. aastal pälvis ta NSV Liidu meistersportlase tiitli.

Alates 1989. aastast elab ta Soomes, kus mängis aastatel 1989–2001 Karhula Veikoti naiskonnas. 

2020. aastal autasustas Eesti Võrkpalli Liit teda teenetemedaliga.

## Viited

## Välislingid
*
Ernst Saar

**Ernst Saar** VR II/3 (4. oktoober 1892 Võisiku vald, Viljandimaa – 21. aprill 1937 Tartu) oli Eesti omavalitsuspoliitik (Tartu maakonnavalitsuse esimees) ja ettevõtja. 

Ernst Saar õppis Kõo ministeeriumikoolis ja Tallinna õhtukeskkooli kursustel, sai erihariduse Soomes, Orismala põllutöökoolis ja Mustiala põllumajanduse instituudis. Mustiala põllumajanduse instituudi lõpetas 1915 aastal, mille järel võeti Venemaa keisririigi sõjaväkke. Lõpetas Petrogradi
tehnoloogia instituudis gaasiasjanduse lahutusteaduse kursused ja  töötas Vene sõjaväes gaasiasjanduse instruktorina.

Eesti Vabadusesõja algul astus vabatahtlikult Kalevlaste malevasse reamehena, sõja lõpetas rooduülemana. Vahvuse eest sai
II liigi 3. järgu Vabaduseristi. 

1921. aastal astus Ernst Saar Tartu maakonnavalitsuse teenistusse maakonna agronoomina. 1922–1924 aasta märtsini oli ta ka ühtlasi Tartu maakonnavalitsuse liikmeks, juhatades põllumajandusosakonda.

1923. aasta lõpul Tartu maakonnavalitsuste valimistel valiti Ernst Saar Tartu maakonnanõukogu liikmeks, 1924 aasta algusest ka maakonna revisjonikomisjoni esimeheks ja 1925. aasta 1. maist, surnud Peeter Riivese asemel Tartu maakonnavalitsuse esimeheks (1925–1927). 

Ernst Saar oli ka: 1925–1937 Tartumaa Põllumeeste Esinduse esimees, 1925–1937  KL Tartumaa maleva pealiku abi, Vabaduseristi vendade organiseerija ja pealik ning juhatuse liige, Tartumaa Panga juhatuse esimees, põllutööriistade
vabriku a.-s. „ Teguri" juhatuse liige, Tartu Põllumeeste Seltsi abiesimees, Vahi põllutöökooli, Vasula kodumajanduskooli, Tartu Naisühingu Käsitöökooli ja Tartu Tehnikagümnaasiumi hoolekogude liige. 1930–1937 Noorte Kotkaste Tartumaa maleva vanem.

Alates 1927. aasta detsembrist kuni aprillini 1937 oli ta Lõuna-Eesti Eksporttapamaja direktor. Ühisus "Tartu Eksporttapamajad" asutati 1926. aastal ja  nimetati 1932. aastal ümber Lõuna-Eesti Eksporttapamajadeks. Eksporttapamaja,  Teguri tänav 48 oli 1930. aastate teisel poolel Tartu suuremaid tööstusettevõtteid. 1930. aastate lõpuperioodi puhkes suurimaid ja kõmulisemaid kohtuasju Eestis - Lõuna-Eesti Eksporttapamajade kohtuprotsess, kui kevadel 1937 allutati Tartu suurim tapamaja Eesti Lihaekspordile ja enne üleandmist viidi ühisuses läbi revisjon. Eksporttapamaja direktor Ernst Saar lasi 21. aprillil 1937  endale kuuli pähe ning suri sama päeva õhtul Tartu Erakliinikus.

Ernst Saar maeti Tartu Maarja vanale kalmistule.

## Viited
Harri Neem

**Harri Neem** (sünninimi **Harry Neiman**; 10/23. juuli 1917 Urvaste vald – 29. september 2011) oli Eesti sporditegelane. 

Võitis Tallinnas Eesti NSV 15. aastapäevale pühendatud spartakiaadil 10 ja 30 km käimises.  Töötas Võru rajooni laste ja noorte spordikooli direktorina.

## Tunnustus
*Spordiseltsi Kalev auliige (1963).
*Võrumaa teenetemärk (2008). 

## Viiteid
Bechyně

**Bechyně** (saksa keeles *Bechin*, *Beching* või *Bechingen*) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Tábori ringkonnas. Bechyně asub Lužnice jõe ääres,  Táborist ligikaudu 20 km edelas.

Bechyně asub merepinnast 406 meetri kõrgusel.

Asulat on esmamainitud 1120. aastal. 1268. aastal ostis Bechyně kuningas Otakar II, kes otsustas sinna rajada kivist kindluse. Linnaõigused sai Bechyně 1323. aastal. 1422. ja 1428. aastal vallutasid hussiidid Bechyně ja põletasid selle maha. Linn sai rängalt kannatada ka Kolmekümneaastase sõja ajal. 18. sajandil algas Bechyně kui kuurortlinna areng. Elektrirongiühenduse Táboriga sai linn 1903. aastal.

Bechyně vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.

## Viited