open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paide Teataja

**Paide Teataja** (vene keeles Вейсенштейнский Указатель; saksa keeles Weissensteiner Anzeiger) oli perioodiline väljaanne, mis ilmus Paides aastatel 1900–1912. Seda andis välja ja toimetas Oskar Wilhelm Brasche. Väljaandes on venekeelne pealkiri esikohal. Väljaande tekst on vene, saksa ja eesti keeles.

## Viited
Petania

**Petania** oli 1899–1915 Tallinnas ilmunud usuteemaline ajaleht/lendleht. Selle väljaandja ja vastutav toimetaja oli Johannes Dunkel. Väljaanne suleti 26. jaanuaril 1916 sõjaseaduse alusel.

Pealkirjad:
*1899-1900 Petaania
*1903-1904 (osaliselt 1905) Lendleht Peastmisemaja Salemi heaks
*1905 Lendleht Salemi heaks

Väljaandel oli lisa: Vaimu tuul ehk ärkamine 1877. aastal Läänemaal.

## Viited
Rahvaleht (täpsustus)

**Rahvaleht** või **Rahva Leht** või **Rahva leht** on olnud mitmed eestikeelse väljaande nimi:
*Rahvaleht, ilmus 1923–1940 Tallinnas
*Rahvaleht (ajaleht, 1906), ilmus 1906–1909 Viljandis
*Rahva leht (ajakiri, 1894), ilmus 1894 Tartus
*Rahva Leht (ajaleht, 1894), ilmus Helsingis
*Rahva Leht (ajakiri, 1896), ilmus 1896–1916 (vaheaegadega) Tallinnas
*Rahvaleht : töörahva häälekandja, ilmus 1913 aastal Narvas
*Rahvaleht (1917–1918), 1917–1918 Narvas ilmunud VSDTP Narva Komitee häälekandja
*Rahvaleht (1920), 1920. aastal Tallinnas ilmunud ajaleht

## Vaata ka
*Rahva Lõbuleht
*Rahva Päevaleht
Rahva Leht (ajakiri, 1896)

**Rahva Leht** oli 1896–1916 (vaheaegadega) Tallinnas ilmunud ajakiri. 

Seda andis välja ja toimetas Jakob Ploompuu.

## Viited
Kurttummade Sõber

**Kurttummade Sõber** oli 1899–1907 Vändras ilmunud ajakiri. Väljaande vastutav toimetaja oli Constantin Hörschelmann.

## Viited
Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kogudus

**Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kogudus** oli Läänemaal Lääne-Nigula vallas Väike-Lähtru külas tegutsenud apostlik-õigeusu kogudus aastatel 1884–1970.

## Ajaloost
Väike-Lähtru õigeusu kogudus moodustati 14. veebruaril 1884. Algul seati kirik sisse Panga talus. 1889. aastal ehitati Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kirik. Väike-Lähtru koguduse juures töötas õigeusu kihelkonnakool aastatel 1884–1918. Kogudus tegutses aastatel 1884–1974.

## Koguduses teeninud vaimulikud

### Preestrid
* pr Aleksander Bežanitski 29. juulist 1884 19. märtsini 1886 (oli koguduse esimene preester)
* pr Nikolai Zverev 1886–1889
* pr Vassili Bežanitski 1889–1890
* pr Paul Poska 1898–1907
* pr Joann Pavel 1907–1911
* pr Dionisi Antson 1911–1918
* pr/üpr Jakob Mutt 1918–1944
* pr Juulius Niinemets 1944–1945
* pr Teodor Villemson 1945–1946
* üpr Joann Meltsaar 1946–1950
* pr Nikolai Kokla 1950–1951
* pr Vjatšeslav Jakobs 1951
* pr Aleksander Tarkmees 1951–1956
* üpr Teodor/Feodor Bleive 1956–1959
* pr Jakob Mölter 1959–1960
* üpr Teodor/Feodor Bleive 1960–1966
* pr Feliks Remberg 1966–1969
* pr Nikolai Pärl 1969 – 3. juuli 1976 (oli koguduse viimane preester)

#### Köster-kooliõpetajaid
* Mart/Martin Truusman
* Karp/Karl Arder
* Augustin Pikkat
* Jakob Vaarask/Varrask
* Pavel Tšetõrkin
* Aleksander Küppar
* Matvei/Matteus Tõnisberg/Tenisberg
* Mihail Vapper
* Jaan/Joann Noppel
* Mihail/Mihkel Pops
* Dionisi/Tõnis Siiman
* Vladimir Pelder
* Joann Kaev
* Jakob Mölter
* August Kaljukosk

## Vaata ka
* Läänemaa Muuseum
* Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna kirik
* Uue-Virtsu Kristuse sündimise kirik

## Viited
Võitleja (ajakiri, 1891)

**Võitleja** oli 1891-1892 Narvas ilmunud väljaanne. Väljaanne oli Narva Eesti Karskuse Seltsi häälekandja. Väljaannet trükkis Jüri Reinvald. 

## Viited
Mesilane (ajakiri)

**Mesilane** (täispealkirjaga Mesilane : Mesilaste-kasvatuse ja aiaharimise ajakiri) oli 1900–1906 Tallinnas ilmunud mesinduse ja aianduse ajakiri. Ajakirja andis välja ja selle vastutav toimetaja oli Friedrich Kask.

## Viited
Eesti Põllomees kõige eesti põllomeestele

**Eesti Põllomees kõige eesti põllomeestele** oli Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi ''Baltische Wochenschrift für Landwirtschaft, Gewerbefleiß und Handel'' lisana välja antud ajakiri, mis ilmus Tartus aastatel 1868–1889; ühtlasi esimene eestikeelne põllumajandus. 

Ajakirja andis välja 1868–1880 Johann Voldemar Jannsen ja 1882–1886 Wilhelm Adolf Just.

1880–1882 kandis ajakiri nime Eesti Põllumees: Eesti Postimehe lisaleht.

## Viited
Elupuu kuldsed oksad

**Elupuu kuldsed oksad** oli 1913–1931 (vaheaegadega) ilmunud usuteemaline ajakiri. Ajakiri ilmus eri aegadel Tallinnas, Kuressaares ja Võrus. Ajakirja väljaandja oli 1913–1917 ja 1921–1925 K. Wöhrmann ja 1926–1931 A. Wöhrmann.

Ajakirja eelkäija oli Kiriku kellad ehk jutluse lendlehed (ilmus 1900–1912).

## Viited
Vladimir Bežanitski

**Vladimir Bežanitski** (12. juuni 1856 Priipalu – 2. august 1920 Narva) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu vaimulik (ülempreester).

## Elukäik
Ta sündis 1856. aastal Tartumaal Sangaste kihelkonnas Kuigatsi vallas Priipalu külas üpr Stefan Bežanitski peres, õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris aastatel 1868–1878 ja omandas köster-kooliõpetaja kutse. 

Vladimir Bežanitski töötas usuõpetajana ja õigeusu kihelkonnakoolide juhatajana: Antslas, Mustvees ja Rõngus aastatel 1884–1896. Ta oli usuõpetaja Narva Raudteekoolis aastatel 1909–1918 ja Narva Kreenholmi kirikukoolis aastatel 1918–1920. 

Ülempreester Vladimir Bežanitski suri Narvas 2. augustil 1920 ja maeti Uduvere (Pärnu-Jaagupi) kalmistule.

## Vaimulikupühitsused
* pühitseti diakoniks 22. jaanuaril 1884 Antsla-Kraavi Prohvet Eelija kirikus Riia ja Miitavi ülempiiskopi Donati (Babin-Sokolov) poolt
* pühitseti preestriks 29. jaanuaril 1884 Antsla-Kraavi Prohvet Eelija kirikus Riia ja Miitavi ülempiiskopi Donati (Babin-Sokolov) poolt
* pühitseti ülempreestriks 12. detsembril 1896 Rõngu Issanda Taevaminemise Kirikus Riia ja Miitavi ülempiiskopi Arseni (Brjantsev) poolt

### Teenistuskäik köster-kooliõpetajana
* Mustvee Püha Nikolai koguduses 1878–1884
* Võnnu-Kärsa Kristuse sündimise koguduses 1878–1884
* Antsla-Kraavi Prohvet Eelija koguduses 1878–1884

#### Teenistuskäik preestrina
* pr Antsla-Kraavi Prohvet Eelija koguduses 1884–1895
* pr Mustvee Püha Nikolai koguduses 1895–1896
* pr/üpr Rõngu Issanda Taevaminemise koguduses 8. novembrist 1896 – 12. detsembrini 1896
* üpr Jõhvi Jumalailmumise koguduses 1907
* üpr Narva Kreenholmi Ülestõusmise koguduses 12. detsembrist 1896 – 2. augustini 1920 (oli koguduse esimene preester)

## Isiklikku
Vladimir Bežanitski abikaasa oli Elisabeth Bežanitskaja (Šorohhova), nende lapsed olid Boris, Evgenia, Elisaveta.

## Vaata ka
* Stefan Bežanitski
* Viktor Bežanitski
* Aleksander Bežanitski
* Vassili Bežanitski
* Nikolai Bežanitski
* Kraavi kirik
* Kreenholm

## Viited
Karskuse Seltsi Leht

**Karskuse Seltsi Leht** oli eestikeelne ajakiri, mis ilmus 1890. aastal Pärnumaal Toris ning mida andis välja Tori Eesti Karskusselts Täht. Ajakirja trükkis Ado Grenzstein. Ajakirja ilmus seitse numbrit.

## Viited

## Välislingid
* Digar – Karskuse Seltsi Leht
Linda (ajakiri)

**Linda** oli 1887–1905 ilmunud eesti naistele suunatud ajakiri. Ajakiri ilmus 1887–1893 Viljandis, 1893–1902 Pärnus ja 1902–1905 Tartus. Ajakirja väljaandja kuni 1894 oli Lilli Suburg.

1887–1890 kandis ajakiri alapealkirja "Esimene literatuurlik ja ajakohane ajakiri Eesti naisterahvale".

## Ajakirja lisad

* Linda lisaleht (ilmus 1891–1897) 
* Jõuluhelinad (ilmus 1897) 
* Tervis (ilmus 1903–1904)

## Viited
Oodgeroo Noonuccal

**Oodgeroo Noonuccal** (enne 1988. aastat **Kath Walker**; sünninimi **Kathleen Jean Mary Ruska**; 3. november 1920 Põhja-Stradbroke'i saar, Queensland – 16. september 1993 ) oli Austraalia luuletaja ja poliitaktivist. Ta oli esimene aborigeeni päritolu luuletaja, kes avaldas luulekogu.

Noonuccal võitles tugevalt austraalia aborigeenide õiguste eest. Kuna ta ei suutnud luua erakonda, mis seisaks aborigeenide probleemide eest, astus ta Austraalia Kommunistlikku Parteisse. Ta oli üks peamine eestvedaja, kes aitas 1967. aastal Austraalia põhiseadusesse sisse viia parandust, millega said aborigeenid valimisõiguse. Ta toetas ka Robert Menziesi ja Harold Holti peaministrikandidatuuri.

Temalt ilmus mitu luulekogu. Esimene luulekogu "We Are Going" (1964) oli esimene aborigeeni naise avaldatud raamat. Luulekogu osutus väga edukaks ja Noonuccalist sai üks suurema teoste läbimüügiga Austraalia luuletaja. Tema luuletused kandsid tugevat poliitilist sõnumit. Ta tahtis näidata uhukust selle üle, et oli aborigeen. Ta soovis, et tema luuletused süvendaksid inimestes toetama võrdsust ja aborigeenide õigusi.

1972. aastal avas ta oma kodulinnas Põhja-Stradbroke'i saarel õppeasutuse, kus lastele õpetatakse loodusteadust ja aborigeenide kultuuri. 1970. aastate lõpus sai ta stipendiumi USA-sse õppima asumiseks, kus ta pidas loenguid aborigeenide õiguste kohta.

1987. aastal protesteeris ta Austraalia avastamise 200. aastapäeva auks tehtavate pidustuste vastu ja tegi poliitilise avalduse sotsiaalse ebavõrdsuse kohta Austraalias.

Noonuccal pälvis mitu kirjandusauhinda, sealhulgas Mary Gilmore'i medali (1970), Jessie Litchfieldi auhinna (1975) ja Austraalia Kirjanike Seltsi auhinna. 1970. aastal sai Briti impeeriumi ordu autiitli.

Oodgeroo Noonuccal on traditsiooniline *[[Quandamooka]]* hõimu nimi, mille ta võttis endale 1988. aastal (Oodgeroo tähendab oja-melaleukat (*Melaleuca leucadendra*) ja Noonuccal on tema hõimu nimi).

## Viited

## Kirjandus
*
Bakuu Kristallhall

**Bakuu Kristallhall** (aserbaidžaani keeles: **Bakı Kristal Zalı**) on mitmeotstarbeline sisehall Bakuus Aserbaidžaanis. Hall valmis kuue kuuga, see avati 7. mail 2012. Kristallhall asub 30-minutise jalutuskäigu kaugusel Bakuu kesklinnast neemel, kus varem oli sõjaväebaas.

Halli projekteeris saksa arhitektuuribüroo Gerkan, Marg and Partners (GMP International GmbH) arhitekt Wolquin Marg. Leping saksa kontserniga Alpine Bau Deutschland AG sõlmiti 2. augustil 2011 , mille kohaselt peatöövõtja vastutusel oli ehitustööde planeerimine ja organiseerimine ehituse esialgse kestusega 8 kuud. Alpine koostööpartnerid olid Nüssli AG Baselist Šveitsist ja Basler & Hofmann AG. Alltöövõtjate SSF Ingenieure AG ja Seele Austria GmbH & Co. KG kõrval 9500 LED-lambiga fassaadi kujundas Lichtvision Berliinist.

Kristallhalli pikkus on 206 m ja laius 168 m ning selle katuse kaal 2400 tonni. Ehitamiseks kulus 6500 tonni terast ja 7800 kuupmeetrit betooni. Linnahalli mahutavus on 23 000 – 25 000 pealtvaatajat.

Mitmesuguste ürituste jaoks rajatud Bakuu Kristallhallis toimus 26. mail 2012 Eurovisiooni lauluvõistlus. Jalgpalli Liidu FIFA poolt sama aasta 22. septembrist 13. oktoobrini Aserbaidžaanis korraldatud kuni 17-aastaste naiste maailmameistrivõistluste finaalturniiri raames andis avakontserdi uue linnahalli laval Jennifer Lopez, oktoobris esinesid seal Rihanna ja Shakira. 12.–28. juunil 2015 toimusid Bakuus esimesed üleeuroopalised kahtekümmet spordiala ühendavad Euroopa mängud, mille käsi- ja võrkpallivõistlused leidsid aset Kristallhallis.

Bakuu Kristallhall kuulub maailma kaunimate ehitiste hulka.

## Eurovisioonid

## Viited
 

## Välislingid

* Koduleht
Missioni Lehhed

**Missioni Lehhed** oli 1870–1875 Saksamaal Leipzigis ilmunud ajakiri, mida andis välja R. Härting.

Ajakirja 1870 ilmunud esimese numbri alapealkiri oli järgmine: allustued Werdau linna Missioni abbiseltsi polest nüüd mitme öppetaja abbiga wälja antud Sakseni kunningrigis.

Ajakirjal oli lisa: Lissa leht (ilmus 1870-1875).

## Viited
Rephop

**Rephop** on Eesti tarkvaraettevõte, mis võimaldab kontsernidel planeerida ja konsolideerida finantsandmeid ühes keskkonnas, sõltumata riigist ja raamatupidamisprogrammist.

## Ajalugu
Rephopi tarkvara on loodud aastal 2014. Ettevõtte asutajateks on Madis Lämmergas ja Taavi Salo. Rephopi kontor asub Tallinnas.

2014. aastal osales Rephop edukalt Soomes idufirmade kiirendis Startup Sauna.

2017. aasta alguseks oli Rephopil üle 400 kasutaja kogu maailmas (sh Singapuris, Kasahstanis, Brasiilias).

## Toode
Rephopi loodud tarkvara on veebipõhine ning võimaldab ühes kohas kättesaadavalt lahendada nii kontserni aruandluse, konsolideerimise kui ka planeerimise.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Elva Vallakodanik

**Elva Vallakodanik** on valimisliit Elva vallas.

Valimisliit moodustati 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisteks. Liidu lõid piirkonna kuue omavalitsuse Elva linna ning Konguta, Puhja, Rannu, Rõngu ja Palupera valla aktiivsed külade, valimisliitude ja volikogude liikmed, nimekirjas on mitukümmend inimest, ühenduse koordinaatoriks kinnitati Rõngu valla elanik Kristel Laurits. 
 

Valimisliidu liikmed on veel 
* Eva Kams 
* Tõnu Aigro 
* Urmas Heinaste 

## Viited

## Välislingid
* Valimiliidu blogi
Rõõmsad sõnumed lastele

**Rõõmsad sõnumed lastele** oli 1889–1900 Riias ilmunud lasteajakiri, mida andis välja Janis Aleksander Frey.

## Vaata ka
*Rõõmsad sõnumed noorte inimestele

## Viited
Rõõmsad sõnumed noorte inimestele

**Rõõmsad sõnumed noorte inimestele** oli 1889 ilmunud noortele suunatud usuteemaline ajakiri, mida andis välja Londonis tegutsev Laste Jumala Teenistuse Ühendus. Ajakirjad tõlkis inglise keelest Eduard Magnus Jakobson. Ajakirjad trükiti Riias.

## Vaata ka
*Rõõmsad sõnumed lastele

## Viited
Valgus (ajaleht, 1880)

**Valgus** oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1880–1906 (1880–1882 Rakveres ja seejärel Tallinnas). Aastatel 1880–1881 andis lehte välja Selts Kalevipoeg, 1882–1906 Jakob Kõrv ja 1906 Karl August Hermann. 1906. aastal hakkas Valguse asemel ilmuma ajaleht Hüüdja.

Aastatel 1880–1881 kandis ajaleht alapealkirja "Majesteedi Aleksandri II Nikolajevitshi XXV aasta juubeli mälestuseks priiannete kapitaaliga asutav Eesti rahva ajaleht".

Ajalehe suur populaarsus võis tulla sellest, et seal avaldati joonealusena põnevusromaane. Näiteks ilmusid "Nana Sahib ehk mässamine Indias" ja Gregor Danilevski "Patjomkin Donau ääres". Kirjanduslike lisalehtede maht võis kohati ületada ka põhilehe oma.

Arvustajad hindasid kõrgemalt alupäraseid jutte ja nii olid ka mitmed Jakob Kõrva kirjutised sellena reklaamitud. 1887. aastal avaldatud "Luigemäe Olli" eest sai Kõrv ka esimese auhinna Kirjameeste Seltsilt. Hiljem aga selgus, et tegemist oli kohandusega prantslase Chateaubriandi teose "Atala" saksakeelsest tõlkest. Samamoodi osutus algupärandipettuseks ka samal aastal ilmunud jutt "Kiired kosjad". Sellised tõlke- ja põnevusjutud oli aga jätkuvalt minev kaup ning ajalehe trükiarv oli enamasti suurem kui teistel väljaannetel.

## Viited
Viktor Bežanitski

**Viktor Bežanitski** (3. märts 1852 Kuigatsi – 14. mai 1924 Nõmme) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu vaimulik (ülempreester).

## Eluloolisi andmeid
Ta sündis 1852 Tartumaal Sangaste kihelkonnas Kuigatsi vallas Priipalu külas ülempreester Stefan Bežanitski peres, lõpetas Riia Vaimuliku Kooli ja Seminari 1873 ning omandas köster-kooliõpetaja kutse. Tegutses Rakvere õigeusu kirikukoolis (vene k. *Везенбергское Православное церковно-приходское училище*) ja oli Rakvere I Linnakooli õigeusu usuõpetaja. 

Ülempreester Vikotor Bežanitski suri 1924. aastal Tallinn-Nõmmel ja maeti Rakvere kalmistule.

## Vaimulikupühitsused
* pühitseti diakoniks/preestriks 11. augustil 1874 Aruküla Püha Kolmainu kirikus Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamini (Karelin) poolt
* pühitseti ülempreestriks 29. juunil 1917 Rakvere Jumalaema Sündimise kirikus Riia ja Miitavi ülempiiskop Joanni (Smirnov) poolt

### Autasud
* puusaehe (nabedrennik) 1879
* teenistusmüts 1880
* kamilavka 1897
* rinnarist 1904
* Aleksander III hõbemälestusmedal 1896

#### Teenistuskäik köster-kooliõpetajana
* Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise koguduses 1873–1874

##### Teenistuskäik preestrina
* pr Aruküla Püha Kolmainu koguduses 1874–1876

* pr Põltsamaa Pühavaimu koguduses 1876–1881

* pr/üpr Rakvere Jumalaema sündimise koguduses 1881–1921

* erus alates 1921

## Isiklikku
Viktor Bežanitski pere: abikaasa Sofia Bežanitskaja (Uberski), neid olid lapsed Ludmilla, Konstantin, Leonid, Boris ja Sergei.

## Vaata ka
* Kastolatsi Neitsi Maarja Rõõmukuulutamise kirik

## Viited
Jaan Kägu (ajakiri)

"**Jaan Kägu**: Huumori ja pilke nädalaleht" oli Eesti huumoriajakiri, mis ilmus aastatel 1928–1933 Tallinnas ja hiljem jätkas ilmumist ajalehena 1989–1991 Raplas.

Alates 14. detsembrist 1928 kuni 10. oktoobrini 1929 ilmus igal neljapäeval. Ei ilmunud 1930. aastal ja hakkas hiljem uuesti ilmuma aastatel 1931–1933 sagedusega 1 kord aastas.

Vastutav toimetaja ja väljaandja O.Roose.
Toimetus asus Tallinnas, Harju 37.

**Trükiti Tallinna trükikodades:**
* "B. Beilinson" 1928
* "Eestimaa Trükikoda", 1929 ja 1931-1932
* "J. ja A. Paalmann" 1933

**Täiendavalt ilmusid albumid:**
* Jaan Kägu Jõulualbum (1931, 1933)
* Jaan Kägu Kevadalbum (1932)
* Jaan Kägu Kevade Album (1929, nr. 22(19))
* Jaan Kägu Lihavõtte Album (1929, nr. 16(13))

**Väljaandjad:** 
* O. Roose 1928–1929
* Voldemar Kaljumäe 1931–1933

**Teised autorid:**
* O. Roose, toimetaja
* Ernst Aleksander Joll (pseudonüüm Jaan Kägu), följetonist
* Jaan Jensen (pseudonüüm Sen-Sen), illustreerija – kaane illustratsioonid: 1929 nr. 16, 22, 25

**1989–1991 aastal välja antud "Jaan Kägu"**, trükiti ajalehena Raplas.
1989. aastal ilmus 1 number, 1990. aastal 5 numbrit ja 1991. aastal 4 numbrit. Selle ajalehe toimetus koosnes erinevatest organisatsioonidest:
* Rapla Noorte Ühing (1990, nr 4)
* Pirgu Arenduskeskus (1989)
* Purila ühistu (1989–1991)

## Viited
Carrie Lam

**Carrie Lam Cheng Yuet-ngor** (hiina keeles: 林鄭月娥; sündinud 13. mail 1957) on Hongkongi poliitik, kes 2017. aasta valimistel sai järgmiseks Hongkongi tegevjuhiks ja astus ametisse 1. juulil 2017. Enne seda oli ta aastatel 2012–2017 administratsiooni peasekretär.

Pärast Hongkongi ülikooli lõpetamist liitus Lam tsiviilteenistusega aastal 1980 ning töötas mitmetel ametikohtadel erinevates valitsuse büroodes ja osakondades. Aastal 2007 nimetati ta arengusekretäri ametisse. Ta kogus oma ametiajal tuntust Kuninganna kai lammutamisega.

Aastal 2012 sai ta Leung Chun-yingi administratsioonis peasekretäriks. Ta juhtis aastatel 2013–2015 põhiseadusreformide elluviimist ning pidas 2014. aasta protestide ajal üliõpilaste liidritega läbirääkimisi.

Märtsis 2017 kogus Lam kolme kandidaadi seast Hongkongi valimiskomitees kõige rohkem hääli (777 1194st) ja osutus esimese naiskandidaadina valituks. Ta oli Mandri-Hiina valitsuse poolt ülesseatud kandidaat. Lam võitis ülekaalukalt endist rahandussekretäri John Tsangi ja erru läinud kohtunikku Woo Kwok-hingi.
Siioni sõnumetooja leht

**Siioni sõnumetooja leht** oli 1877–1889 (vaheaegadega) ilmunud väljaanne. Väljaanne ilmus algul Tartus ja hiljem Riias. Väljaannet andis välja Eduard Magnus Jakobson ja hiljem Schnakenburg. Väljaande pani kirja ja selle illustreeris Eduard Magnus Jakobson.

## Viited
Misjoni lendleht

**Misjoni lendleht** (originaalpealkirjaga **Missioni lendleht**) oli 1898–1931 (vaheaegadega) ilmunud jätkväljaanne (lendleht). Lendleht ilmus eri aegadel Tartus, Tallinnas ja Pärnus. Lendlehte andis välja 1927 Eesti Evangeelne Luteri Usu Konsistoorium ja 1929-1931 Eesti Misjoni Selts. Lendleht ilmus aastas üks kord.

## Viited
Põllumees (ajakiri, 1895)

**Põllumees** oli aastatel 1895–1912 Tartus ilmunud ajakiri; ühtlasi esimene eestikeelne erialaajakiri. Ajakirja andis välja ja selle vastutav toimetaja oli Hendrik Laas.

1895–1898 kandis ajakiri alapealkirja "põllu- ja aiatöö, karjakasvatuse ja piimatalituse, metsaasjanduse ja mesilaste pidamise ajakiri".

## Viited
Boris Bežanitski

**Boris Bežanitski** (17. aprill 1885 Kraavi, Vana-Antsla vald, Võrumaa – 6. juuni 1949 Võrumaa) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu köster-kooliõpetaja, vaimulik (ülempreester), praost.

## Elulugu
Boris Bežanitski sündis 17. aprillil 1885 Võrumaal Vana-Antsla vallas Kraavi külas preester Vladimir Bežanitski peres. Ta lõpetas Narva Gümnaasiumi 1905. aastal ja õppis aastatel 1905–1909 Peterburi Keiserliku Ülikooli õigusteaduskonnas. 1911. aastal sooritas ta Riia Vaimuliku Seminari juures usuteaduse eksami. 11. märtsil 1911 pühitses Riia ja Miitavi ülempiiskop Joann (Smirnov) ta Emmaste Jumalaema Sündimise kirikus diakoniks ja 12. märtsil 1911 preestriks. Boris Bežanitski jätkas õpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas aastatel 1917–1918. Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander (Paulus) ülendas ta ülempreestriks Pankjavitsa Püha Nikolai kirikus 3. aprillil 1939.

Ülempreester Boris Bežanitski küüditati Pankjavitsast 1945. aastal Kasahstani. Ta naasis Eestisse 1946. aastal, oli Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kiriku esipreester aastatel 1946–1949, Obinitsas 1949. aastal, Võrumaa praost.

Ülempreester Boris Bežanitski suri Võrumaal 6. juunil 1949 ja maeti Ritsiku kalmistule.

## Kiriklikud autasud
* puusaehe (1915)
* teenistusmüts (1917)
* kamilavka (1921)
* kuldrist (1926)
* Püha Piiskop Platoni ordeni III järk (1926)
* palitsa (1941)

## Teenistuskäik köster-kooliõpetajana
* köster-kooliõpetaja Tallinna Kopli Püha Nikolause koguduses (1909–1911)

## Teenistuskäik preestrina
* pr Emmaste Jumalaema Sündimise koguduses (1911–1913)
* pr Kullamaa Püha Nikolai koguduses (1913–1920)
* pr Risti Jumalailmumise koguduses (1919; kogudust hooldav)
* pr Uduvere Apostel Jakobi koguduses (1920–1932)
* pr Kergu Püha Suurkannataja Sinaiida koguduses (1929)
* pr Pankjavitsa Püha Nikolai eesti koguduses (1932–1935)
* pr Luhamaa Pühavaimu koguduses (1936–1937; 1942–1943; 1948)
* üpr Pankjavitsa Püha Nikolai eesti koguduses (1940–1945)
* üpr Meeksi Ristija Johannese koguduses (1949)

## Isiklikku
Boris Bežanitski pere: abikaasa Evgenia Bežanitski (Kams), nende lapsed: Vladimir (sünd 1912), Nikolai, Boris (1923–2013)

## Vaata ka
* Vladimir Bežanitski
* Pankjavitsa
* Mõniste Muuseum

## Viited
Modest Tšaikovski

**Modest Iljitš Tšaikovski** (vene keeles Модест Ильич Чайковский; 13. mai (vkj 1. mai) 1850  Alapajevsk – 15. jaanuar (vkj 2. jaanuar) 1916 Moskva) oli vene näitekirjanik, libretist ja tõlkija. Ta oli helilooja Pjotr Tšaikovski noorem vend.

Ta tõlkis vene keelde Shakespeare'i sonette ning kirjutas libretosid oma venna ooperitele. Ta kirjutas ka paar näidendit.
Vladimir Putškov

**Vladimir Putškov** (vene keeles Владимир Андреевич Пучков; sündinud 1. jaanuaril 1959 Novinkas Žirnovski rajoonis Volgogradi oblastis) on Venemaa sõjaväelane (auastmelt reservkindralleitnant) ja poliitik. Ta oli 21. maist 2012 kuni 18. maini 2018 Venemaa eriolukordade minister. 

Ta lõpetas 1979. aastal Tjumeni Kõrgema Sõjaväeinseneride Õppeasutuse. 1988. aastal lõpetas ta Kuibõševi nimelise Sõjaväeinseneride Akadeemia. Aastal 1991 lõpetas ta sama akadeemia juures adjunktuuri. Aastal 2000 lõpetas ta Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiametnike Akadeemia.

## Isiklikku
Ta on abielus, tal on kolm poega ja üks tütar.
Julian Barnes

**Julian Patrick Barnes** (sündinud 19. jaanuaril 1946 Leicesteris) on inglise kirjanik. 

Ta on kirjutanud romaane, lühijutte ning avaldanud ka esseekogumikke.

Tema 2011. aasta romaan "The Sense of an Ending" (e k "Kui on lõpp", 2013, tlk Aet Varik) pälvis Bookeri auhinna.

Barnes on kasutanud pseudonüümi Dan Kavanagh.

## Tunnustus
*2013 – Malaparte auhind

## Isiklikku
Barnesi vanemad olid prantsuse keele õpetajad. Tema vend Jonathan Barnes on filosoof.
Aas ja Nurm

**Aas ja Nurm** oli 1901–1904 Tallinnas ilmunud ajakiri. Ajakirja väljaandja ja selle vastutav toimetaja oli Mihkel Neumann. 

## Viited
Force Touch

**Force Touch** on Apple'i tehnoloogia, mis võimaldab puuteekraanil vahet teha eri tugevusega vajutustel.

Tehnoloogiat esitleti esimest korda 2014. aasta septembris ja esimeseks seda tehnoloogiat kasutavaks seadmeks oli Apple Watch.
Eestimaa Maakonna Teadaandmised

**Eestimaa Maakonna Teadaandmised** oli 1905–1906 ja 1911 Tallinnas ilmunud väljaanne. Väljaandes pole väljaandjat nimetatud. Väljaanne trükiti Revaler Beobachteri juures. Väljaanne ilmus aastas korra.

## Viited
Elukevad

**Elukevad** (enne 1926. aastat **Elukevade**) oli 1911–1940 ilmunud usuteemaline ajakiri. Eri aegadel ilmus ajakiri Pärnus, Tallinnas, Tartus ja Rakveres. 

Ajakirja andis välja 1911–1914 ja 1918 (osa numbreid) Hendrik Tuttar, 1918–1933 Eesti Baptisti Kirjanduse Selts ja 1933–1940 Eesti Baptisti Usuühingute Liit.

1911–1914 kandis ajakiri alapealkirja "kristlik kuukiri noortele".

## Viited
Hea karjane

**Hea karjane** (vanakreeka keeles ὁ ποιμὴν ὁ καλὸς, ladina keeles *pastor bonus*) on Vanas ja Uues Testamendis esinev sümboolne nimi ja kujundlik väljend Jeesus Kristuse kohta. Kunstiajaloos vastab sellele Jeesuse kujutamise viis varakristlikus kunstis - tavaliselt seismas või istumas oma karja keskel, vahel karjasekepp käes või on teda kujutatud lambatalle õlal või õlgadel hoidmas.

Sümbol põhineb Uue Testamendi kirjakohal Johannese evangeeliumist (Jh 10:11–18): "Mina olen hea karjane...".

## Pildid

Good_shepherd_02b_close.jpg|Kristus Hea karjasena 3. sajandi freskol Calixtuse katakombides
Rom,_Domitilla-Katakomben,_Der_gute_Hirte.jpg|Skulptuur Domitilla katakombides Roomas, u 300. aasta
Meister_des_Mausoleums_der_Galla_Placidia_in_Ravenna_002.jpg|Mosaiik Galla Placidia mausoleumis, 5. sajandi 1. pool
Good-Shepherd.jpg|Hilisrooma skulptuur Korintosest, 4. sajand
Shep02_bessarabia.jpg|Kristus hea karjasena, Bessaraabia 18. sajandi ikoon
St.Anna_in_Ellmau_-_Guter_Hirte.jpg|1750. aastate puuskulptuur Ellmau Püha Anna kirikus Tiroolis
Woppenroth_Fenster_Hirte.jpg|Hea karjane 1926. aasta vitraažaknal Woppenrothis
Christus_als_Guter_Hirte,_Pfarrkirche_Zum_Guten_Hirten_(Wien-Hietzing)_03_cropped.jpg|Otokar Čičatka skulptuur Hea karjase kogudusekiriku ees Viinis, 1965


## Viited
Hea Karjane (ajakiri)

**Hea Karjane** oli 1914–1916 Petrogradis ilmunud, ent Tallinnas trükitud väljaanne. Selle väljaandja ja vastutav toimetaja oli William Niemann. 

## Viited
Jakobi Teataja

**Jakobi Teataja** oli aastatel 1913–1915 Jakobi alevikus (praegu Pärnu-Jaagupi) ilmunud ajaleht. Ajalehte andis välja J. Andresson ja vastutav toimetaja oli A. Univer. 

Aastatel 1913–1914 kandis ajaleht alapealkirja "kaks korda kuus ilmuv kihelkonna ajaleht".

## Viited
Maarja Nuut

**Maarja Nuut** (sündinud 11. veebruaril 1986 Rakveres) on eesti viiuldaja ja laulja. 

Ta on õppinud klassikalist viiulit Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ja pärimusmuusikat Stockholmi Kuninglikus Muusikakõrgkoolis. Ta lõpetas 2011. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika eriala.  

## Looming
Maarja Nuudi muusika loob kihilise helipildi ruumis, kus minimalism ja eksperimentaalne muusika kohtuvad traditsiooniliste tantsulugude, laulude, juttude ja *live*-luupimisega. 

Maarja on esimese Eesti artistina mänginud mainekate maailmamuusikafestivalide WOMEX, globalFEST ja WOMAD põhiprogrammis ning viimastel aastatel andnud kontserte Ameerikas, Kanadas ja mitmel pool Euroopas. 

Maarja Nuudilt on ilmunud kuus albumit: "Soolo" (2013), "Une meeles" (2016), "Muunduja" (2018) ja “World Invented” (2020) (mõlemad koostöös Hendrik Kaljujärvega (teise nimega RUUM)), “Fantasies for Violin & Guitar” (2020, koostöös Sun Araw’ga) ning “Hinged” (2021).

Albumi "Une meeles" pala "Õdangule" arranžeeritud versioon kõlas president Kersti Kaljulaidi 2016. aasta digitaalsel jõulukaardil.

## Tunnustus
*2015 stipendium "Ela ja sära"
*2016 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (pärimusmuusika loova käsitlemise eest)
*2017 võitis Maarja Nuut albumiga "Une meeles" Eesti Muusikaauhindadel parima etno/folk/rahvaliku albumi auhinna. Samuti võitis ta popmuusika auhinna Kuldne Plaat "Aasta naisartist 2017" kategoorias. Plaat "Muunduja" nimetati 2019. aastal Eesti Muusikaauhindadel parimaks alternatiiv/*indie*-albumi kategoorias.

## Viited
Baltic Screen Media Review

**Baltic Screen Media Review** on ingliskeelne eelretsenseeritav ajakiri, mida alates 2013. aastast annab välja Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituut (BFM).

Ajakirjas käsitletakse erinevaid ekraanimeedia vorme, mis on kas valminud Läänemere regioonis või kajastavad selle piirkonna kultuure. Enamat tähelepanu regiooni riikide audiovisuaalkultuuride vastastikustele seostele ja mõjudele. Artiklites käsitletakse filmikunsti, televisiooni, interaktiivset meediat, videokunsti ja -mänge, liit- ja virtuaalreaalsust jpm.

Ajakiri ilmub trükis üks kord aastas ning vaba ligipääsuga ka veebis kirjastuse Sciendo väljaandena.

## Välislingid
*Baltic Screen Media Review Sciendo
Nikolai Bežanitski (1913–1989)

**Nikolai Bežanitski** (30. september 1913 Narva – 3. detsember 1989 Narva) oli Eestis tegutsenud vene rahvusest õigeusu köster-kooliõpetaja ja vaimulik (ülempreester), Pärnumaa praost aastatel 1950–1989. 

## Elulugu
Nikolai Bežanitski sündis 30. septembril 1913 Narvas ülempreester Boris Bežanitski peres. Ta lõpetas 1931. aastal Tallinna Linna Vene Gümnaasiumi ja seejärel Petseri vaimuliku seminari. Teenis köster-kooliõpetajana Velise Ristija Johannese koguduses aastatel 1932–1939. Pühitseti diakoniks ja seejärel preestriks 18. mail 1939 Velise Ristija Johannese kirikus Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi Aleksandri poolt. Teenis preestrina Velise Ristija Johannese koguduses (1939–1940; ametivaba 1940. aastal), Märjamaa Jumalaema kaitsmise koguduses (1941–1948) ja Velise Ristija Johannese koguduses (1941–1948), Antsla-Kraavi Prohvet Eelija koguduses (1948–1951), Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese koguduses (1949), Uruste Issanda taevaminemise koguduses (1955–1989), Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse koguduses (1956–1957 ja 1958–1989), Pärnu Issandamuutmise koguduses (1951–1989), Pootsi-Kõpu Püha Kolmainu koguduses (1966–1989). Ülendati ülempreestriks 1950. aastal. Oli Pärnumaa praost aastatel 1950–1989.

Ülempreester Nikolai Bežanitski suri 3. detsembril 1989 Narvas ja maeti Pärnu Alevi kalmistule.

## Kiriklikud autasud
* puusaehe
* rinnarist
* mitra (1974)
* Püha apostlisarnase suurvürsti Vladimiri orden (1981)
* Püha Sergi Radoneži orden (1984)

## Vaata ka
*Boris Bežanitski
*Vladimir Bežanitski
*Stefan Bežanitski
*Nikolai Bežanitski

## Viited
Toivo Koovit

**Toivo Koovit** (sündinud 2. mail 1946 Põltsamaal) on endine eesti kergejõustiklane (peamiselt pikamaa- ja krossijooksja).

Ta lõpetas 1965. aastal Põltsamaa Keskkooli. 

Koovit tuli aastatel 1968–1982 15 korda täiskasvanute Eesti NSV meistriks (1 kord 4 x 1500 m teatejooksus, 3 korda 10 000 m jooksus, 2 korda maratonis, 5 korda 20 km ja 4 korda 30 km maanteejooksus) ning sai kokku 10 hõbedat ja 7 pronksi. 

Ta võitis aastatel 1977 ja 1980 ümber Viljandi järve jooksu. 

## Isiklikke rekordeid
*1500 m jooks – 3.54,0 (1970)
*5000 m jooks – 14.10,0 (1971)
*10 000 m jooks – 29.29,4 (1971)
*maraton – 2:23.15 (1977)

## Tunnustus
*1973 NSV Liidu meistersportlane

## Viited

## Välislingid
*
*Toivo Kooviti sporditulemused
Türeoidperoksidaas

**Türeoidperoksidaas** ehk**[[Ensüümiklasside nomenklatuur| EC]] 1.11.1.8** (lüh *TPO*) on paljudes kilpnäärmehormoonide sünteesireaktsioonides osalev ensüüm.

Inimese türeoidperoksidaas katalüüsib kilpnäärmehormoonide biosünteesi. 

Hashimoto türeoidiidi ja Gravesi tõvega patsientidel käitub türeoidperoksidaas autoantigeenina. 

Ensüümi kodeerib TPO-geen ja TPO-geenimutatsioone, seni teatakse rohkem kui 80 mutatsiooni, seostatakse valdavalt kaasasündinud kilpnäärme alatalitluse vormi kilpnäärme düshormogeneesiga ja selle peamiseks põhjuseks on defektne türeoidperoksidaas.

## Viited

## Kirjandus
* Avbelj M, Tahirovic H, Debeljak M, Kusekova M, Toromanovic A, Krzisnik C, Battelino T., *[https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17468186 High prevalence of thyroid peroxidase gene mutations in patients with thyroid dyshormonogenesis.]*. Lühikokkuvõte, Eur J Endocrinol. 2007 mai;156(5):511-9
* *[http://enzyme.expasy.org/EC/1.11.1.8 ENZYME entry: EC 1.11.1.8]*
* "Meditsiinisõnastik", lk 806:2004
Maie Erik

**Maie Erik** (sündinud 1928) on looduskaitsja ja Eesti Rahvaluule Arhiivi kaastööline rahvapärimuse kogumise alal.

Maie Eriku isa oli politseinik Eesti Vabariigis, mis mõjutas tema haridus- ja töökäiku Eesti NSVs.

1946. aastal lõpetas Maie Erik Tartu 3. Keskkooli. Seejärel õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas, kuid kui pärast 1949. aasta küüditamisi selgus, et isa oli 1944. aastal saadetud Vorkuta vangilaagrisse, heideti ta ülikoolist välja. Edasi tulid eriliste valikuteta tööotsingud, abielu Ülo Erikuga ning sündisid poeg ja tütar.

Töökäik oli mitmekesine: vaktsinaator, pedagoog-kasvataja, kooliõpetaja, rahvamaja juhataja, raamatupidaja, traktoribrigaadi arvestaja, traktoribrigaadi brigadir-mehaanik, looduskaitse rajooniinspektor Suure-Jaani Metsamajandis alates 21. detsembrist 1967. Kui abikaasa Ülo 15. novembril 1969 Eesti Metsainstituudi direktoriks üle viidi, asus Maie Erik tööle metsandussüsteemi vastselt loodud looduskaitseinspektori ametisse Elva Metsamajandis, kus töötas pensionile siirdumiseni 1983. aastal.

Maie Erik korraldas ka Elva Metsamajandi koosseisus olnud Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal Taevaskoja külastajatele treppide, uute sildade, kaldakindlustuste jms rajamist.

## Tunnustus
* 2017 – Eesti Vabariigi presidendi rahvaluule kogumispreemia

## Viited
Vändra Kaja

**Vändra Kaja** oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1913–1914 Vändras. See oli Vändra kihelkonna ajaleht. Ajalehte andis välja E. Rungi ja ajalehe vastutav toimetaja oli F. Gustel. 

## Viited
Võta mind kaasa

**Wõta mind kaasa** oli 1915. aastal Viljandis ilmunud ajakiri. Ajakirja andsid välja Ernst Hunt ja Artur Sammul. Vastutav toimetaja oli A. Koffer. Ajakirja esimene number ilmus märtsis ja viimane ehk neljas number juunis. Ajakiri oli 16-leheküljeline ja maksis 10 kopikat. Ajakirja trükiti Viljandis Ernst Hunti ja Artur Sammuli trükikojas.

## Viited

## Välislingid
* Digar - Võta mind kaasa
Viljandi Teataja

**Viljandi Teataja** oli aastatel 1909–1914 Viljandis ilmunud ajaleht. Ajalehte andis välja Hermann Namsing ja seejärel Heinrich Niggol.

Ajalehe eelkäija oli Rahvaleht, mis ilmus aastatel 1906–1909.

## Vaata ka
*Viljandi Maakonna Teataja
*Viljandi Uudised

## Viited
Valge raamat

**Valge raamat** või **Valge Raamat** võib tähendada järgmist:
*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2005
*Valge raamat (inglise *white paper*) on riigiorgani teatud ametlik väljaanne
*Valge raamat on infotehnoloogias üks vikerkaareraamatuid
*Valge Raamat on Eesti kirjastus
*Valge Raamat oli 1917 ja 1919 Tallinnas ilmunud ajakiri
*Valge raamat on Euroopa Komisjoni väljaanne, milles on esitatud võimalikud stsenaariumid Euroopa tuleviku jaoks

## Vaata ka
*Punane raamat
Valge Raamat (ajakiri)

**Valge Raamat** (täispealkirjaga Valge Raamat : ajakiri näitelava tegelastele ja näitemängust osavõtjatele) oli eestikeelne  ajakiri, mis ilmus 1917. ja 1919. aastal Tallinnas. Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli Karl Jungholz. Ajakirja ilmus kaks numbrit.

## Viited
Noored Püüded

**Noored Püüded** (täispealkirjaga Noored Püüded : Eesti õppiva noorsoo ajakiri) oli 1916 ilmunud noorsoole suunatud ajakiri. Pole teada, kus ajakiri ilmus ja kes oli selle väljaandja. Ajakirja ilmus 4 numbrit.

## Viited
Leek (ajakiri, 1914)

**Leek** oli ajakiri, mis ilmus Tallinnas aastatel 1914–1915. 

Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli M. Rumba. Ajakirja ilmus kokku 20 numbrit.

## Viited
Lõbus Talupoeg

**Lõbus Talupoeg** oli 1914–1915 Viljandis ilmunud huumoriajakiri. Ajakirja andsid välja Ernst Hunt ja Artur Sammul. Ajakirja vastutav toimetaja oli A. Koffer. 

Esimene number ilmus 29. septembril 1914. Ajakirjas avaldati peamiselt vene pilkelehtedest võetud karikatuure. Kaanepildi ja mõned karikatuurid oli joonistanud ka Anton Suurkask. 

Ajakirja aastatellimus maksis 1 rubla ja üksiknumber 10 kopikat. "Lõbusa Talupoja" toimetus asus Viljandis Posti tänaval "E. Hunt & A. Sammul trükikojas". 

Ajakirja ilmus vaid 3 numbrit.

## Viited
Meie Aeg

**Meie Aeg** on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi:
*Meie Aeg (ajakiri, 1915)
*Meie Aeg (ajakiri, 1930)
*Meie Aeg (ajakiri, 1956)
Meie Aeg (ajakiri, 1915)

**Meie Aeg** oli 1915 Tallinnas ilmunud ajakiri. Ajakirja väljaandja ja vastutav toimetaja oli K. Tammin. Ajakirja esimene number ilmus 25. jaanuaril 1915 ja viimane ehk 44. number 29. novembril 1915.

## Viited
Meie Elu

**Meie Elu** on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi:
*Meie Elu (ajakiri, 1907)
*Meie Elu (ajaleht 1909) - Narvas
*Meie Elu (ajaleht, 1923)
*Meie Elu (ajaleht, 1929)
*Meie Elu (ajaleht, 1950–2001) – Torontos
Vladimir Paivel

**Vladimir Paivel**  (19. aprill 1875 Mustjala kihelkond – 15. juuni 1960 Lümanda) oli eesti õigeusu köster-kooliõpetaja, vaimulik, kirikukohtu uurija, usuõpetaja, koolijuhataja, koorijuht  ja helilooja.

## Elulugu
Vladimir Paivel sündis 19. aprillil 1875 Saaremaal Mustjala kihelkonnas Ado (Aleksei) ja Natalia (Ševeljeva) Paiveli peres. Ta õppis Mustjala kihelkonnakoolis ning seejärel Riia Vaimulikus Koolis ja Riia Vaimulikus Seminaris, mille lõpetas 13. juunil 1898 köster-kooliõpetaja kutsega (oli II järgu lõpetaja). Ta teenis aastatel 1897–1898 köster-kooliõpetajana Tiirimetsa Kristuse Sündimise koguduses.15. juulil 1898 pühitses Riia ja Miitavi ülempiiskop Agafangel ta  Dubbeli kirikus diakoniks ja 22. juulil 1898  Riia Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse katedraalkirikus preestriks. Ta teenis preestrina Tiirimetsa Kristuse sündimise koguduses aastatel 1898–1900, Piila Peaingel Miikaeli koguduses 1900–1913, Kuressaare Püha Nikolai koguduses 1921.  28. augustil 1929 ülendas Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander ta Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirikus ülempreestriks. Ta teenis Tiirimetsa Kristuse Sündimise koguduses 24. mai 1913 – 26. juuni 1952 (oli koguduse viimane preester), Lümanda Issandamuutmise koguduses 1940–1944 ja 1945–1957 (kogudust hooldav), erus alates 1957. aastast.

Ülempreester Vladimir Paivel suri Lümandas 15. juunil 1960 ja maeti Lümanda kalmistule.

## Muu tegevus
* 1897–1917 usuõpetaja Tiirimetsa, Piila ja Loona õigeusu kihelkonnakoolides 
* 1897–1957 koorijuht Tiirimetsas, Piilas, Torgus, Lümandas 
* 1912–1919 kirikukohtu uurija Saare praostkonnas 
* 1906–1912 majanduskomisjoni liige Saare praostkonnas
* 1919–1920 usuõpetaja Saaremaa Eesti Segagümnaasiumis 

## Tegevus heliloojana
* Õigeusu Kiriku laulud
* Õigeusu palveraamat
* Õigeusu palveraamat

## Kiriklikud autasud
* puusaehe (1901])
* peaehe (1906)
* kamilavka (1915)
* kuldrist (1917)

## Isiklikku
Vladimir Paiveli pere: abikaasa Evgenia  Paivel  (Mutovozova), nende lapsed: Veera, Nadežda. 

## Viited
Kaspar Tammist

**Kaspar Tammist** (sündinud 17. juuli 1988) on eesti ettevõtja ja kodanikuühiskonna aktivist. Alates 2019. aastast Arvamusfestivali eestvedaja.

Tammist on lõpetanud 2007. aastal Türi majandusgümnaasiumi ning õppinud Eesti Ettevõtluskõrgkoolis Mainor ärikorraldust ja majandusõigust.

Kuni 2018. aastani töötas ta Järvamaa Arenduskeskuses mittetulundusühenduste ja sihtasutuste konsultandina, samuti oli ta 2017. aastal Arvamusfestivali tegevjuht. Kuni 2019. aastani tegutses ta Türi Auto-Motoklubi juhatuse liikme ja tegevjuhina. Samuti korraldab Paide linnas jalgpallitrenne ja -võistlusi. 

2018. ja 2019. aasta suvel koordineeris ta vabatahtlikuna Arvamusfestivali linnaruumi eksperimendi korraldamist. Ruumieksperiment pälvis tunnustuse Eesti arhitektuuripreemia auhinnatseremoonial.

## Poliitiline tegevus
2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris Tammist Sotsiaaldemokraatliku erakonna nimekirja kuuluvas Meie Paide meeskonnas. Valimistel kogus ta 49 häält, mis tagas koha Paide linna volikogus.

## Tunnustus
Paide Linnavalitsuse tänukiri panuse eest 2016. aasta Arvamusfestivali korraldamisel.

## Isiklikku
Kaspar Tammist on pühendunud vanade majade taastamise ja säästva renoveerimise propageerija Järvamaal ning on Paide ajalooliste eramute ajaloo uurija. Muuhulgas on ta aidanud kaasa kohalike kogukonnakeskuste arengule. Lisaks tegutseb ta abipolitseinikuna.

2020. aastast tantsib ta Väätsa Rahvamaja segarahvatantsurühmas Vellendri.

## Viited

## Välislingid
* Motokrossi päästeplaan kaasab lapsi Järva Teataja, 19. jaanuar 2013
* Ühisnädal meelitab filmiõhtutega Järva Teataja, 29. oktoober 2015
* "Kolmekümnendates konsultandist juhiks" Järva Teataja, nr 131, 4. november 2017
Meie Elu (ajakiri, 1907)

**Meie Elu** oli 1907–1918 Narvas ilmunud ajakiri. Ajakirja andsid välja Reinhold Põder (1907–1908), Jaan Offril (1908–1911), Ühiselu (1913–1917) ja 1918 aastal Jaan Treufeldt. 

Ajakiri ilmus 3 korda nädalas - igal teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval. 

Toimetus asus Narvas, Malmi tn 5. Väljaannet trükiti Narvas Reinhold Põder'i (1907–1908 nr. 57); E. L. Skrõglovetsk'i (1908 nr. 58–60); G. Pihlaka's (1908 nr. 61 – 1911, 1913–1917); K. Anvelt'i (1918) trükikodades. 

Ajakirjal oli lisaks mitmeid lisasid:

# "Meie Elu" kirjanduse lisa (1909)
# "Meie Elu" pilke-nalja lisa (1909)
# Kirjandus ja Teadus : "Meie Elu" hinnata kaasanne (1910–1911)
# Naljalisa (1911)
# Külaline (Tallinn : 1911–1915)
# Õigus (Tallinn : 1914)
# "Ühiselu" kalender (1912–1914)

## Viited
Rahvusvaheline visuaalteatrifestival Tallinn Treff

**Visuaalteatrifestival Nuq Treff** (varem **Tallinn Treff Festival** ja **Tallinn Teater Treff**) on rahvusvaheline visuaal- ja nukuteatrifestival, mida korraldab Eesti Noorsooteater.  

Festival toimub alates 2007. aastast juuni alguses Tallinna vanalinna teatrisaalides. Kuni 2012. aastani oli festival seotud ka igal aastal juuni alguses toimuvate Tallinna vanalinna päevadega. Nime **Nuq Treff** kannab festival 2017. aastast ja samast aastast toimub festival ka üle aasta.

Aastatel 2009–2018 oli festivali kunstiline juht Vahur Keller, 2019. aastal oli festivali kunstiline juht Leino Rei. 

## Ajalugu
Nuq Treff on välja kasvanud Eestis 1992. aastal alguse saanud Läänemere maade nukuteatrite festivalist ja 2007. aastal väikefestivalina tegevust alustanud festivalist **Tallinn Teater Treff**. Viimasest kujunes kiiresti mitmekülgse rahvusvahelise programmiga teatrisündmus. Aastatel 2008–2016 kandis festival nime **Tallinn Treff Festival**.

Aastate jooksul on festivalil olnud eriprogramme (nt kooliteatrite ja teatritudengite programm "Noor vaim" ja Rahvusvahelise Nukuteatrite Liidu (UNIMA) programm), ühele teemale keskendunud festivale (nt beebiteater 2008. aastal), tasuta tänavaprogrammiga ja teistes linnades toimuvate kõrvalprogrammidega festivale.

## Viited
Margarethe Fuks

**Margarethe (Margareta) Fuks** (4. juuni 1921 Peterburi – 4. august 2005 Tallinn) oli eesti akvarellist.

## Elukäik
Margarethe Fuks sündis püssimeistri peres ning opteerus koos perega 1921. aastal Eestisse.  

Lõpetas 1935. aastal Tallinnas vene algkooli ja 1940 Riigi Tarbe- ja Kujutava Kunsti Kooli. Aastatel 1940–1941 õppis J. Koorti nimelises Riigi Rakenduskunsti koolis ja 1942–1943 Natalie Mei ja Eerik Haameri õpilasena Tallinna Kujutava Kunsti ja Rakenduskunsti Koolis.  

Töötas Sindi tekstiilivabrikus, Tallinnas A. Mõttuse ateljees ja aastatel 1944–1983 Arsis.  

Oli 1955. aastast Kunstnike Liidu liige.

## Looming
Illustreerinud ja kujundanud 1940. aastate teisel poolel hulga laste- ja noorsooraamatuid (Richard Rohu "Jäneste pulmad", 1946; Irma Truupõllu "Rohelise päikese maa", 1946; August Jakobsoni "Ööbik ja vaskuss", 1947), kujundanud ka õpikuid ja noorteajakirju ja -lehti. Loonud koos Valli Lember-Bogatkinaga Tallinna "Kalevi" spordihalli dekoratiivpannoo (1962, sgrafiito) ja Mustamäe Ehitajate tee suurpaneelmajade kosmoseainelised kaunistused (1960. aastad). Viljelenud plakatikunsti ja maalinud sadama- ja linnavaateid, natüürmorte ja portreid. Kavandas 1947. aastal toimunud üldlaulupeo märgi ja rinnamärgi (koos A. Holdrega; kavandivõistlusel 1945 I ja II auhind).

## Tunnustus
Sai 1946. aastal dekoratiivsete lastepiltide võistlusel II auhinna, 1963 Moskvas üleliidulisel plakatinäitusel II diplomi ning 1972 Baltimaade plakativõistlusel diplomi.

## Näitused
1944. aastast osales näitustel Tallinnas.

### Isikunäitused
1963 Orissaares, 1973 Tartu Kunstnike Majas, 1984 Tallinna kunstisalongis.

## Viited

## Välislingid
* V. Tigane. Surume kätt. Sirp ja Vasar, 1971, 4. juuni
* J. Pirn. Kunstisaalis. Sirp ja Vasar, 1984, 8. juuni
* Margarethe Fuksi teosed EKM digikogus
Sõnumitooja

**Sõnumitooja** on olnud mitme eestikeelse väljaande nimi:
*Sõnumitooja (ajakiri, 1920)
*Sõnumitooja (ajaleht, 1988), Kuusalu valla teabeleht
*Sõnumitooja (ajaleht, 1989), Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi kuuleht
*Sõnumitooja (ajaleht, 1994), Ida-Harjumaa nädalaleht
Teisi nimetuse **Sõnumitooja** kandjaid:
*Sõnumitooja (Arvo Valton), Arvo Valtoni 1972. aastal välja antud novellikogu
*Sõnumitooja (film), Leeni Linna 2009. aasta dokumentaalfilm
Erna-Josephine von Deeters

**Erna-Josephine von Deeters** (7. juuni 1876 Riia – 20. mai 1961 Sulz, Saksamaa) oli pedagoog ja maalikunstnik. 

## Elukäik
Erna-Josephine von Deeters sündis pärusaadlikust raudteeametniku Peter Woldemar von Deetersi perekonnas. Õppis Kuramaal August von Oettingeni eratütarlastekoolis, sooritas 1893 Riia Aleksander I gümnaasiumis lõpueksami ja sai koduõpetaja kutse. Kunstihariduse sai Riias E. Tode juures ning Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi koolis ja Jan Zionglinsky akti- ja portreeklassis. Omandas Peterburi Kunstiakadeemia juures naiskutsekoolis õpetamise õiguse. Õde Marie Antoinette von Deeters (sünd 1869) oli Vinni Stifti juhataja.

Töötas 1899–1921 õpetajana Peterburi koolides, sh 1919–1921 Kunstide Edendamise Seltsi koolis ja naiskutsekoolis. Seejärel asus Tallinna, kus tegutses 1922–1939 õpetajana peamiselt saksa õppekeelega koolides (1924–1933 juudi eragümnaasiumis, 1926–1938 Eliisekoolis ja 1929–1938 saksa poeglastegümnaasiumis), mõnda aega ka Tallinna Õpetajate seminaris. Lahkus Eestist 1939 ja asus Poznańisse. Elas pärast teist maailmasõda Harzis Rendsburgi lähedal, 1951–1957 Stockholmis ja mujal Rootsis. 1935–1939 EAKKK liige. 

## Looming
Loonud peamiselt õlimaale ja akvarelle, jäädvustanud neil lilli, interjööri- ja linnavaateid ning Lõuna-Eesti maastikku. Koostas postkaardisarja temperatehnikas Tallinna, Narva, Tartu ja Riia vaateist. Harrastanud ka litograafiat. Tegi kunstkäsitööateljeedele tikandi- ja muid kavandeid. 

## Näitused
Peamiselt Mir Iskusstva näitused 1901–1919 Peterburis ja Moskvas; 1922–1924 Ars, aastast 1923 EKKKÜ, aastast 1928 KKSKV ja 1935–1937 EAKKK näitused; eesti kunsti näitus Lübeckis ja Kielis 1929; saksa kunstnike koondise näitus Riias 1933.
## Viited

## Kirjandus
* A. Plath. Neue Bilder von Sommer. Revalische Zeitung, 26. september 1939.
* Erna-Josephine von Deetersi teosed EKM digikogus.