open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cochabamba departemang

**Cochabamba departemang** on Boliivia 1. järgu haldusüksus. Asub riigi keskosas.

Departemangu lääne- ja keskosa jäävad Altiplano platoole, idaosa katavad vihmametsad.

Departemangu majanduses on tähtsal kohal maisi- ja nisukasvatus.

2001. aasta rahvaloenduse andmeil oli departemangu rahvaarv 1 455 711. 74,36% üle 15-aastastest luges end indiaanlaseks. 81,52% oskas hispaania keelt.

Halduslikult jaguneb 16 provintsiks:

# Arani provints
# Arque provints
# Ayopaya provints
# Capinota provints
# Carrasco provints
# Cercado provints
# Chapare provints
# Esteban Arce provints
# Germán Jordán provints
# Mizque provints
# Narciso Campero provints
# Punata provints
# Quillacollo provints
# Bolívari provints
# Tapacarí provints
# Tiraque provints
Abdi İpekçi Arena

**Abdi İpekçi Arena** (varem tuntud kui **Abdi İpekçi Spordikompleks**) oli mitmeotstarbeline sisehall, mis asus Zeytinburnu linnaosas İstanbulis, Türgis. Hall suleti 2017. aastal ning lammutati 2018. aastaks. Selle asemele kerkib uus korvpalli treening- ja võistluskeskus.

Sisehall avati 1986. aastal ning nimetati kuulsa türgi ajakirjaniku Abdi İpekçi järgi. 

Halli publikumahutavus oli 11 500 inimest. Seal toimussid paljud rahvuslikud ja rahvusvahelised spordiüritused korvpallis, võrkpallis, maadluses ja tõstmises. Ka on toimunud seal kontserte ning kongresse. 

Mõned suuremad üritused, mis on toimunud Abdi İpekçi Arenal:
* 1992 Euroliiga 
* 1996 FIBA EuroStars
* 1997 Spice Girls-i tuur "Girl Power! Live in Istanbul" 
* 2001 Korvpalli Euroopa meistrivõistluste finaal
* 2004 Eurovisiooni lauluvõistlus
* 2009 Ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused
Ami Aspelund

**Ami Aspelund** (sündinud **Anne-Marie Aspelund**; 17. septembril 1953 Vaasas) on soome laulja.

Ta esindas lauluga "Fantasiaa" Soomet 1983. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul sai 41 punktiga 11. koha.

Tema õde Monica Aspelund on samuti laulja.

## Albumid
* Ami (1974)
* Credo – minä uskon (1975)
* Karibu (1975)
* Yön jälkeen (1976)
* Cascade (1976)
* Fågel blå (1978)
* Sinilintu (1978)
* Tänään huipulla (1982)
* Fantasy dream (1983)
* Framtidens skugga (1983)
* Fenor och vingar (1986)
* Rio Herne (1994)
* Sylvian paluu (1997)
* Sylvias återkomst (1996)
* Tänään huipulla (2000)
* Ami Live! (2005)
* Pärlor (2005)
* På resa! (2008)

## Välislingid

*Ami Aspelundi koduleht
Lulu

**Lulu Kennedy-Cairns** (sündinud **Marie McDonald McLaughlin Lawrie**; 3. novembril 1948 Lennoxtownis Šotimaal) on Šotimaa poplaulja. 

Ta võitis 1969. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esikoha lauluga "Boom Bang-a-Bang".

Ta on ka James Bondi filmi "Mees kuldse relvaga" ("The Man with the Golden Gun"; 1974) tunnuslaulu esitaja.

## Välislingid
*Lulu koduleht inglise keeles
Tommy Körberg

**Tommy Körberg** (sündinud 4. juulil 1948 Norsjös) on rootsi laulja ja näitleja.

Ta esindas Rootsit lauluga "Judy, min vän" 1969. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus sai kaheksanda koha, ja lauluga "Stad i ljus" 1988. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus tal oli probleem häälega ning laul saavutas 12. koha.

1986. aastal kehastas ta Tim Rice'i muusikali "Chess" esietendusel Londoni West Endis Anatoli Sergijevskit.

Tommy Körbergi poeg Anton Körberg (sündinud 1977) on saatejuht ja filminäitleja.

## Välislingid
* Tommy Körbergi koduleht
Skonto Hall

**Skonto Hall** (läti **Skonto Arēna**) on spordihall Riias, Lätis. Peamiselt toimuvad seal jäähoki ja korvpalli võistlused. Skonto Hall mahutab 6500 pealtvaatajat ning halli renoveeriti 2006. aastal, et seal saaks korraldada 2006. aasta meeste jäähoki maailmameistrivõistlusi. 

Hallis korraldati ka 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlust.
Margit Margusson

**Margit Margusson** (sündinud 17. august 1983) on endine eesti poplaulja, kes laulis ansamblis Push Up. 

Praegu elab ta Londonis ja töötab ettevõttes, mille tegevusvaldkonnad on finantsjuhtimine ning ärikonsultatsioon. 

## Tunnustus
* Eesti Popmuusika Aastaauhinnad 1999 – aasta debüütalbum – Push Up "Geisha"
Santa Cruzi departemang

**Santa Cruzi departemang** on Boliivia 1. järgu haldusüksus. Asub riigi idaosas.

Halduslikult jaguneb 15 provintsiks:

# Andrés Ibáñeze provints
# Ángel Sandovali provints
# Chiquitosi provints
# Cordillera provints
# Florida provints
# Germán Buschi provints
# Guarayosi provints
# Ichilo provints
# Ignacio Warnesi provints
# José Miguel de Velasco provints
# Manuel María Caballero provints
# Ñuflo de Cháveze provints
# Obispo Santistevani provints
# Sara provints
# Vallegrande provints
Kim Yŏng-il

:*Mitte segi ajada [[Kim Jong-il]]'iga*

**Kim Yŏng-il** (korea keeles 김영일; sündinud 2. mail 1944) oli Põhja-Korea peaminister (ministrite nõukogu esimees) 11. aprillist 2007 kuni 7. juunini 2010.
Kolga Kool

**Kolga Kool** (varem Kolga Keskkool) on üldhariduskool Kolga alevikusKuusalu vallas Harjumaal. 

## Ajalugu
1864. aastal loodi Kolga vallakool, mille jaoks mõis loovutas Vaadisepa talu Uuri külas, mis asus 3 km kaugusel Kolgast. Koolimaja õnnistati mihklipäeval, 29. septembril 1864. Mõni aasta hiljem kolis kool Luuba talusse. Esimeseks koolmeistriks oli Juhan Tuts. 

1877. aastal ehitati uus koolihoone. 

1899. aastal Uuri vallakool likvideeriti ja selle asemele loodi Kolga kaheklassiline ministeeriumikool, mille esimeseks juhatajaks oli Anton Kärk. 25. oktoobril 1899 sai õnnistuse uus koolimaja. 

Kooli nimetust on mitu korda muudetud: algul oli see algkool, seejärel etapiliselt 6-, 7-, 8-klassiline algkool, 1984. aastal nimetati kool põhikooliks ning 1991. aastal Kolga Keskkooliks. Hoone, kus kool tänapäeval töötab, avati aastal 1986. 

## Tunnustus
Kolga Keskkool pälvis Avatud Eesti Fondi 2009. aasta Koosmeele auhinna, millega tunnustati kooliõpilaste tegevust 2008. aastal Venemaa pommirünnakutes kannatanud Gruusia sõpruskooli toetamisel.

## Asukoht
Kolga Keskkool paikneb Kuusalu vallas Kolga alevikus, Kuusalu ja Loksa vahel.

## Vilistlasi
* Jakob Kalle, riigivolikogu liige
* Gustav Vilbaste, looduskaitse inspektor
* Joosep Prümmel, maarahva ajaleht Maa Hääl toimetaja
* Ludvig Parkas, pangandustegelane

## Viited

## Välislingid

*Kooli koduleht
*2009. aasta Koosmeele auhinna saab Kolga Keskkool, Avatud Eesti Fond
Utajärvi vald

**Utajärvi** on vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Pohjanmaa maakonnas.

## Külad

Lisaks Utajärvi kirikukülale on vallas järgmised külad:

Ahmas, Alakylä, Ala-Naama, Ala-Niska, Autio, Juorkuna, Järvikylä, Kangaskylä, Kemilä, Kivijärvi, Kormunkylä, Marttisjärvi, Murronkylä, Naamankylä, Niska, Ojakylä, Potku, Sanginkylä, Sipolankylä, Sotka (Sotkankylä), Särkijärvi, Tervolankylä, Utanen, Ylisuvanto, Yli-Utos.

Vallast voolavad läbi Oulu jõgi ja Kiiminki jõgi.

Valda läbib Oulu–Kontiomäki raudtee.

Utajärvil asub 1762. aastal ehitatud puukirik.

## Viited

## Välislingid

* Valla  koduleht
Vieki

**Vieki** on küla Soomes Põhja-Karjala maakonnas Lieksa linnas. 

Elanikke on umbes 1000.


Viekin kirkko.jpg|Vieki kirik
K-Extra Sinisalmi, Vieki (July 2008).jpg|Vieki kauplus
Rääkkylä vald

**Rääkkylä** on vald Soomes Põhja-Karjala maakonnas. Vald asutati 1874. aastal.

## Külad
Haapasalmi, Hernevaara, Hypönniemi, Jaama, Kiesvaara, Rääkkylä (kirikuküla), Nieminen, Oravilahti, Piimälahti, Pötsönlahti, Rasisalo, Rasivaara, Salokylä, Sangenlahti, Sintsi, Siurlahti, Täitimänniemi, Venturi, Varpasalo.

Endised külad: Heinonniemi

## Viited
Eno vald

**Eno** on endine vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas.

1. jaanuaril 2009 liitus Eno vald Joensuu linnaga.

## Viited
Vihti vald

**Vihti** (rootsi *Vichtis*) on vald Soomes Lääne-Uusimaal Uusimaa maakonnas. Vallas elas 2021. aasta seisuga 29 380 inimest ja selle pindala on 567,06 km², millest 45,04 km² on veekogud. Vihti asub Helsingist Turu suunas umbes 45 kilomeetri kaugusel, mööda Turu kiirteed. Vihti on osa Helsingi suurlinnapiirkonnast. 

Vihti naabervallad on põhjast päripäeva Karkkila, Loppi, Hyvinkää, Nurmijärvi, Espoo, Kirkkonummi, Siuntio ja Lohja. Varasemad naabervallad on Pyhäjärvi, mis liideti Karkkilaga 1969. aastal, Hyvinkää maapiirkond, mis liideti 1969. aastal Hyvinkää linnaga, Lohja vald, mis liideti Lohja linnaga 1997. aastal, ning Nummi ja Pusula, mis ühendati Nummi-Pusulaks 1981. aastal ja mis omakorda liideti 2013. aastal Lohja vallaga.

Suuremad asulad on Nummela, Vihti kirikuküla, Ojakkala ja Otalampi.

Sõprusvald Eestis oli Palupera vald.

## Viited

## Välislingid

* http://www.vihti.fi/
Ann-Christine Nyström

**Ann-Christine Nyström** (26. juulil 1944 Helsingi – 2022) oli soome laulja.

Ta esindas lauluga "Playboy" Soomet 1966. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul pälvis 7 punktiga 12. koha.

## Välislingid
*Diskograafia (soome keeles)
Kirkkonummi vald

**Kirkkonummi** on vald Soomes Uusimaa maakonnas. Asub Espoost läänes.

Naabervallad on Espoo, Vihti vald, Siuntio vald ja Inkoo.

Kirkkonummi vald moodustati 1330. aastal.

Suuremad asulad:
* Kirkkonummi (13 262 elanikku)
* Masala-Jorvas (5854 elanikku)
* Pikkalanlahti (1975 elanikku)
* Upinniemi (643 elanikku)
* Veikkola (4400 elanikku)
* Eestinkylä

## Viited

## Välislingid
Üksinda kodus

**"Üksinda kodus"** (inglise "Home Alone"; stiliseeritult "HOME ALONE") on 1990. aastal valminud USA komöödiafilm. Filmi stsenarist ja produtsent on John Hughes, lavastaja Chris Columbus. Filmi peaosas on Macaulay Culkin Kevin McCallisterina. 

Kevin McCallister on kaheksa-aastane poiss, kes jääb eksikombel üksi koju, kui tema pere lendab jõulupuhkuseks Pariisi. Esialgu naudib Kevin üksi kodust olemist, kuid peagi tuleb tal astuda võitlusse kahe murdvarga Harry (Joe Pesci) ja Marviga (Daniel Stern).

Culkin pälvis rolli eest muusika- või komöödiafilmi parima meespeaosatäitja Kuldgloobuse nominatsiooni. Film on üks kõigi aegade enim piletitulu teeninud komöödiafilme ja on sellega kuulunud ka Guinnessi rekordite raamatusse. Film esitati kahele Oscarile parima muusika ja parima filmilaulu kategoorias.

Põhiosa filmi tegevusest leidis aset Chicago äärelinnas Winnetkas aadressil 671 Lincoln Avenue asuvas majas, kuigi filmis asus see maja Lincoln Boulevardil.

Filmi muusika autor on John Williams. Filmi muusikas esineb mitu tuntud jõululaulu, näiteks "O Holy Night" ja "Carol of the Bells". Filmi tunnusmeloodia on "Somewhere in My Memory".

Filmi ametlik embleem on tehtud Edvard Munchi kuulsa teose "Karje" ainetel.

1992. aastal valmis filmi järg "Üksinda kodus 2".

## Osatäitjad
*Macaulay Culkin – Kevin McCallister
*Joe Pesci – Harry
*Daniel Stern – Marv
*Catherine O'Hara – Kate McCallister, Kevini ema
*Roberts Blossom – Kevini naaber Marley
*John Heard – Peter McCallister, Kevini isa
*Devin Ratray – Buzz
*Mike Maronna – Jeff, Kevini vend
*Hillary Wolf – Megan, Kevini õde
*Angela Goethals – Linnie, Kevini õde
*Gerry Bamman – onu Frank
*Terrie Snell – tädi Leslie
*Jedidiah Cohen – Rod, Kevini nõbu
*Senta Moses – Tracy, Kevini nõbu
*Daiana Campeanu – Sondra
*Kieran Culkin – Fuller
*Anna Slotky – Brooke
*Kristin Minter – Heather
*John Candy – Gus Polinski, "Kesk-Lääne polkakuningas"
*Ralph Foody – Johnny, tegelane gängsterifilmist
*Larry Hankin – politseiametnik perekriisi osas
*Ken Hudson Campbell – jõuluvanaks riietunud mees
*Tracy J. Connor – Sally, kassiir
*Dan Charles Zukoski – pitsamees
*Billie Bird – naine lennujaamas
*Bill Erwin – mees lennujaamas

## Vaata ka
*"Üksinda kodus 2" (1992)
*"Üksinda kodus 3" (1997)
*"Üksinda kodus 4" (2002)
*Üksinda kodus 5 (2012)

## Viited

## Välislingid
*
Tõnis Sahk

**Tõnis Sahk** (sündinud 1. juunil 1983) on endine eesti kaugushüppaja. Ta tegeleb ka maalikunstiga.

Sahki isiklik rekord on 7,99, mille ta hüppas 3. juunil 2008 Tallinnas.

Tema treener oli Andrei Nazarov.

## Viited

## Välislingid
*
* Tõnis Sahk: romantistlik kaugushüppaja, kes ei usu Darwinit
Tõnu Lepik

**Tõnu Lepik** (sündinud 1. mail 1946 Tallinnas) on endine eesti kaugushüppaja.

Lepiku México olümpiamängudel hüpatud 8.09 püsis Eesti rekordina 27 aastat, kuni Erki Nool selle ühe sentimeetriga ületas.

Tema nimel on Eesti siserekord kaugushüppes tulemusega 8.05, millega ta võitis 1970. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused.

## Saavutused
### [[Olümpiamängud]]el
*Méxicos 1968: 5. koht, 8.09
*Montréalis 1976: 20. koht, 7.49

## Viited

## Välislingid
* 
*
Üksinda kodus 2

**"Üksinda kodus 2: Kadunud New Yorgis"** (inglise "Home Alone 2: Lost in New York") on 1992. aastal valminud komöödiafilm. See on teine "Üksinda kodus" film.

Ühes osas osales ka Donald Trump, kes mängis oma hotellis iseennast.

## Vaata ka
*"Üksinda kodus" (1990. aasta film)
*Rookery Building (Duncani Lelulaegas)

## Viited

## Välislingid
* 
*
Viljar Loor

**Viljar Loor** (1. oktoober 1953 Tartu – 22. märts 2011 Tallinn) oli eesti kõigi aegade edukaim võrkpallur, kes tuli NSV Liidu koondise koosseisus olümpiavõitjaks 1980. aasta Moskva olümpiamängudel.

Ta lõpetas 1972. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1977. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi, kus õppis majandust.

Oli aastatel 1987–1992 AGRO asedirektor ja alates 1992. aastast AS Eramu juhataja asetäitja.

## Sportlasena
Tema treenerid olid Ülo Palk, Raimund Pundi, Ivan Dratšov, Nõukogude Liidu koondises Vjatšeslav Platonov ja Juri Tšesnokov.
### [[Olümpiamängud]]el
*Moskva 1980: kuldmedal
### Muudel võistlustel
*Maailmameister: 1978, 1982
*Euroopa meister: 1975, 1977, 1979, 1981, 1983
*Maailma karika võitja: 1977, 1981, 1983
*Euroopa noortemeister: 1973
* Kolmekordne Eesti NSV meister
### Klubiga
*4 × Euroopa riikide meistermeeskondade karikavõistluste võitja
*7 × NSV Liidu meister Moskva CSKA meeskonnas (1975–1976, 1979–1983) 

## Sporditegelasena
*2008 MTÜ Olümpiavõitjate Kogu president

## Tunnustus
*1975 Kalevi auliige
*1976 NSV Liidu aumeistersportlane
*1978 NSV Liidu teeneline meistersportlane
*1999 Eesti Olümpiakomitee auliige
*2004 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk
*2006 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
*2020 Eesti spordi kuulsuste koda

## Isiklikku
Viljar Loori vend Heldur (sündinud 10. mail 1955 Tartus) oli samuti võrkpallur ja tuli 1974. aastal TPI meeskonnas Eesti NSV meistriks.

Viljar Loor lõpetas elu enesetapuga. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule, sportlaste kvartalisse.

## Viited

## Kirjandus
*2007. aastal andis Eesti Olümpiakomitee Olümpiavõitjate sarjas välja Tiit Lääne koostatud raamatu "Viljar Loor"
*Kristi Leppik. "Võrkpallilegend Viljar Loor peab ehitusfirmat". Postimees, 2. august 2008
*2013. aastal ilmus Gunnar Pressi sulest elulooraamat "Härra sportlane Viljar Loor" (Menu Kirjastus)
**Raamat tunnistati 2013. aasta parimaks spordiraamatuks ning see pälvis Georg Hackenschmidti raamatuauhinna
*Jaan Martinson. Viljar Loor: mees, kes jõudis täiuslikkuse jalamile. Postimees, 12. oktoober 2013

## Viited

## Välislingid
* 
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Ojamõõl

**Ojamõõl** (*Geum rivale*) on roosõieliste sugukonda mõõla perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. 

## Nimetus

Taime on kutsutud ka **karukellaks**, **kassikelladeks**, **mesililleks** ja **kinnitushainaks**.

## Kirjeldus
Taime kõrgus on 25–75 cm.
Vars on püstine ja sirge, vahel ülaosas pisut harunenud (iga haru otsa kasvab õis). Tavaliselt on vars tumepunast värvi. 

Lehed on katkestunult sulgjagused, liitlehtede tipmine leheke on teistest lehekestest oluliselt suurem. Lehti on kahesuguseid. Suuremad lehed kasvavad välja maapinnalt, on pika leherootsuga ja sulgjagusad. Väiksemad lehed kasvavad varrel.

Tema õied on longus, kellukesekujulised, õietupp on punakaspruun, tupplehed on laiad, kroonlehed roosakad või kreemikad. Tolmukaid ja emakaid on palju. Õietolmu on õies vähe. 

Ojamõõla risoom on jäme ja roomav, kaetud taimelehtede jäänustega.

Vili on takjalaadne seemnis, mis loomade kasukasse haakudes aitab kaasa taime levimisele.

## Paljunemine
Taim paljuneb nii seemnete kui ka risoomiga. Taim õitseb maist juulini. Ojamõõla tolmeldavad peamiselt mesilased, harvem kärbsed ja põrnikad. Emakasuudmed saavad valmis enne tolmukaid, aga kui tolmukad on valmis ja putukad pole taime tolmeldanud, siis tolmeldab ta end ise – toimub isetolmlemine. Viljad valmivad juulis-augustis.

## Levila
Ojamõõl kasvab kogu Euroopas peale Vahemere maade, kõikjal Venemaal, samuti mõnel pool Kesk-Aasias ja Hiinas ning Põhja-Ameerikas. 

Eestis on ojamõõl tavaline . 

## Kasvukoht
Ojamõõl kasvab enamasti soodes ja niisketel niidualadel. Ta kasvab kergelt happelisel või lubjasel pinnasel nii täispäikeses kui ka poolvarjus.

## Kasutamine
Kasutatud ravimtaimena, ka on ta nektaririkas ja hea meetaim.

Ojamõõlast on ilutaimeks aretatud sort 'Leonardo Var', millel on suured vaskjad, pronksjad või roosad õied.

## Viited

## Välislingid
* 

* Kaarel Aluoja, Üks taim: Ojamõõl haagib end möödujale sappa, Järva Teataja, postimees.ee, 4. august 2007
Julija Džugašvili

**Julija Džugašvili** (enne abiellumist **Julija Meltser**, **Judif Meltzer**; 1911, Odessa – 1968) oli baleriin, Jossif Stalini poja Jakov Džugašvili abikaasa.

Julija ja Jakov abiellusid 1936. Aastal 1938 sündis neil tütar Galina.

## Viited
California lipp

**California lipp** on California osariigi lipp. Lipp on kasutusel alates 1911. aastast.

Lipu küljepikkuste suhe on 2:3. Lipu valgel taustal on rohelisel mururibal vasakule sammuv pruun grisli, vasakul ülanurgas punane viiharuline täht ja karu all suurtähtedes kiri "CALIFORNIA REPUBLIC". Lipu allääres on punast värvi triip (kuuendik lipu laiusest).
California osariigi pitsat

**California osariigi pitsat** on Ameerika Ühendriikide California osariigi sümbol. See on kasutusel alates 1849. aastast.

## Vaata ka
*California lipp
Vaida–Pajupea tee

**Vaida–Pajupea tee** (registrinumbriga 11201) on 9,5 km pikkune kõrvalmaantee Rae vallas.

Tee saab alguse Jüri–Vaida tee lõpust Suuresta külas. Tee kulgeb läbi Suuresta, Seli, Limu, Pajupea ja Vaskjala küla. Tee lõpeb Jüri–Aruküla tee kuuendal kilomeetril Pajupea ja Vaskjala küla piiril.

Tee ületab ühe silla (Kanali sild üle Kaunissaare–Patika kanali tee kolmandal kilomeetril) ja kuus truupi. Bussipeatusi teele ei jää.

Tee algusest kuni 3,5. kilomeetrini ja 7,5. kilomeetrist kuni tee lõpuni on pinnatud kruusatee, vahepeal on kruusatee. Tee on klassita. Kuni 4,5. kilomeetrini on liiklussagedus kuni 200 autot ööpäevas, edasi 200–500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
El Paso

**El Paso** on linn Ameerika Ühendriikide Texase osariigis, El Paso maakonna keskus. Linn asub Mehhiko piiri kõrval Rio Grande ääres. Teisel pool piiri asub Mehhiko suurlinn Ciudad Juárez.

Linnas tegutseb Texase Ülikool El Pasos. Ülikool võõrustab ülikoolide Ameerika jalgpalli meeskondade hooajajärgset mängu Sun Bowl.

## Rahvastik
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 678 815. Aastal 2010 oli elanikke 649 121. El Paso on elanike arvult Texase osariigi kuues ja USA 23. linn.

2020. aasta seisuga moodustavad 81,25% elanikkonnast ladinaameeriklased. El Paso on San Antonio järel USA suuruselt teine linn, kus ladinaameeriklased on enamuses.

## Majandus
2008. aastal oli El Paso linnastuala SKP 26,353 miljardit USA dollarit.

## Viited

## Välislingid
* El Paso koduleht
Punapõsk-bülbül

**Punapõsk-bülbül** (*Pycnonotus jocosus*) on bülbüllaste sugukonda kuuluv värvuline. 

Lind on levinud Aasias Indiast Kagu-Aasia ja Hiinani. Inimene on teda introdutseerinud Uus-Lõuna-Walesi, Los Angelesse, Mauritiusele ja Floridasse.

Punapõsk-bülbüli elupaigaks on hõredad puistud ja põõsastikud. Pesa ehitab ta põõsasse, kurnas on 2–3 muna.

Lind toitub puuviljadest, nektarist ja putukatest.
Kaheli õiekate

**Kaheli õiekate** on üks kahest õiekattetüübist (teine on lihtne õiekate). Sel puhul katavad taime õit nii tupp- kui ka kroonlehed. 

## Vaata ka
*Lihtne õiekate
Vaida–Urge tee

**Vaida–Urge tee** (teeregistri number 11202) on 27,0 km pikkune kõrvalmaantee Rae, Kose ja Kohila vallas.

Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 20. kilomeetril Suuresta küla ja Vaida aleviku piiril. Tee kulgeb läbi Vaidasoo, Aruvalla, Saula, Tuhala, Tammiku, Pahkla, Angerja, Salutaguse ja Urge küla ning Vaida ja Prillimäe aleviku. Tee lõpeb Tallinna–Rapla–Türi maantee 27. kilomeetril Urge külas. Vaida aleviku piires oli tee varem eraldi kõrvalmaantee (Innu–Saare tee).

Tee ületab üht silda (Otiveski sild üle Pirita jõe tee 11. kilomeetril) ja 18 truupi. Teele jääb bussipeatust: Väljaotsa, Ellaku, Aruvalla, Tuhala tee, Otiveski, Tuhala, Metsaküla, Nõmme, Laagri, Salutaguse, Prillimäe, Urge.

Teega ristuvad 1. ja 7. kilomeetril Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee, 3. kilomeetril Vaida tee, 6. kilomeetril Aruvalla–Jägala tee, 10. kilomeetril Saula tee, 14. kilomeetril Kurna–Tuhala tee, 17. kilomeetril Kolu–Tammiku tee ning 24. kilomeetril Seli–Angerja tee.

Tee on vähemalt Kolu–Tammiku teeristini mustkattega (alates 2007. aastast). Tee 20. kilomeetril on lühike asfalteeritud lõik, millele järgneb pinnatud kruusatee. Alates 23. kilomeetrist kuni lõpuni on tee mustkattega. Kuni 6,9 kilomeetrini ning alates maakonna piirist kuni tee lõpuni on tee klassita, vahepeal on tee klass V. Liiklussagedus on kuni Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteeni 200–500 autot ööpäevas, kuni Kolu–Tammiku teeni kuni 200 autot ööpäevas, kuni Seli–Angerja teeni 200–500 autot ööpäevas, kuni 23. kilomeetrini 500–1000 autot ööpäevas ja tee lõpuosas 1000–3000 autot ööpäevas. Tee 20. ja 21. kilomeetril on kiiruspiirangud 50 ja 70 km/h. Prillimäe aleviku piirkonnas on kiiruspiirang 70 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Lihtne õiekate

**Lihtne õiekate** ehk **perigoon** on üks kahest õiekattetüübist (teine on kaheli õiekate). Sel puhul on taime õiekate moodustunud üksnes kas tupp- või kroonlehtedest või viimaste taolistest lehtedest. 

## Vaata ka
*Kaheli õiekate
María Isabel

**María Isabel López Rodríguez** (sündinud 4. jaanuaril 1995) on Hispaania laulja, kes võitis 2004. aastal Juunioride Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Antes muerta que sencilla" ("Ennem olla surnud kui tavaline").
Õiekate

**Õiekate** ehk **periant** on õie vegetatiivne (suguta) osa, mis ümbritseb tolmukaid ja emakaid ning hiljem vilja. Koosneb kas tupp- ja kroonlehtedest (kaheli õiekate) või ainult ühesugustest õielehtedest (lihtne õiekate). Võivad olla rohelised või muud värvi. Vahel on õielehed omavahel kokku kasvanud, nii et õis meenutab putke või kellukat.

## Vaata ka
*Õiekroon
Rohttaimed

**Rohttaimed** (*herbae*) on sõnajalg- ja õistaimed, mille võsud taime elutsükli vältel ei puitu.

Rohttaimede maapealsed võsud võivad püsida kas ühe või mitu vegetatsiooniperioodi- ehk kasvuperioodi, pärast viljumist võsud sageli surevad.

Taime elukestuse järgi eristatakse üheaastasi rohttaimi, kaheaastasi rohttaimi ja mitmeaastasi rohttaimi ehk püsikuid.

## Vaata ka
*puittaimed
*rohundid

## Välislingid
*Eesti 
*ede määrajad, KeyToNature projekt
Viinamarjapress

**Viinamarjapress** on tööriist, millega pressitakse viinamarju. Viinamarjade pressimise eesmärk on saada marjast kätte mahl ja viljaliha. See protsess aitab kaasa pärmiseene paljunemisele, värvainete eraldumisele ja virde õhustumisele. 

Pressid on kujult erinevad. Kõige traditsioonilisem on korvpress, mida Champagne'is kasutatakse veel praegugi ja mis sobib kiireks, kuid õrnaks pressimiseks. Uuemal ajal on leiutatud vaslinpress, silinder, mille otsakettad metallkettidega kokku tõmmatakse, nii et need viinamarju pressivad. Raskete kettide liikumine pressi kokkutõmbumise ja avanemise ajal purustab viinamarjakesti ja teeb pressimise kergemaks.

Tänapäeval on kõige harilikum lõõtspress. Viinamarjad pannakse silindrisse, mille põhjas on paks kummimembraan. Õhk siseneb membraani altpoolt, surudes vastu viinamarju ja surudes mahla kokkusurumise teel välja.
Veini virde ülepumpamine

**Veini virde ülepumpamine** on meetod punase veini kääritamisprotsessis, mis aitab fenoole paremini kätte saada. Selleks pumbatakse vein kääritamisankru põhjast üles.
Utah' lipp

**Utah' lipp** on Utah' osariigi lipp. 

Lipp võeti kasutusele 16. veebruaril 2011. Tumesinisel taustal on kujutatud Utah' vappi, mida ümbritseb kuldne rõngas.

Osariigi eelmine lipp oli kasutusel alates 1913. aastast. See sarnaneb praeguse lipuga.
Malolaktiline kääritamine

**Malolaktiline kääritamine** on veinivalmistamisel kasutatav töötlus, millega muudetakse õunhape palju mahedamaks piimhappeks. Selle läbivad peaaegu kõik punased veinid ja ka mõned täidlasemad valged veinid. Selle käigus ei toimi pärmiseened, vaid bakterid. 

Selleks kasutatakse piimhappe baktereid (näiteks *Oenococcus oeni*), kes kasutavad õunhapet energiaallikana.
Mõrv sai teoks

**"Mõrv sai teoks"** (originaalpealkiri **"Murder, She Wrote"**) on USA kriminaal-telesari, mille peategelasena lahendab krimilugusid saladuslik kirjanik ja harrastusdetektiiv Jessica Fletcher. 

Sarja toodeti aastatel 1984–1996 kokku 264 osa. 

Eestis on seda sarja näidanud TV3.

## Peamised osatäitjad
*Angela Lansbury (Jessica Fletcher)
*William Windom (doktor Seth Hazlitt, Jessica sõber)
*Ron Masak (šerif Mort Metzger)
*Keith Michell (Dennis Stanton)
*Michael Horton (Grady Fletcher)
*Debbie Zipp (Donna Mayberry Fletcher)
*Genie Francis (Victoria Griffin)
*Alan Oppenheimer (doktor Raymond Auerbach)
*Julie Adams (Eve Simpson)
*Tom Bosley (šerif Amos Tupper)
*James Sloyan (Robert Butler)
*Richard Paul (linnapea Sam Booth)
*Ken Swofford (Perry Castalano)
*Louis Herthum (Andy Broom)
*Hallie Todd (Rhoda Markowitz)
*Will Nye (Floyd)
*Jerry Orbach (Harry McGraw)

## Välislingid
*Sarja koduleht inglise keeles
Angela Lansbury

**Angela Brigid Lansbury** (16. oktoober 1925 London – 11. oktoober 2022) oli Suurbritannia päritolu USA näitleja ja laulja. 

Tema ema oli Põhja-Iirimaalt pärit näitleja Moyna MacGill, isa ettevõtja Edgar Lansbury ning vanaisa endine leiboristide liider George Lansbury. 

Angela Lansbury mängis 264-osalise kriminaaltelesarja "Mõrv sai teoks" peategelast Jessica Fletcherit.

Sarja "Murder, She Wrote" lõid Peter S. Fischer, Richard Levinson ja William Link, kes olid varem "Columboga" edu saavutanud, ning Fletcheri rolli pakuti kõigepealt Jean Stapletonile, kes sellest keeldus. Pilootosa "Sherlock Holmesi mõrv" esilinastus CBS-is 30. septembril 1984, ülejäänud esimene hooaeg oli eetris pühapäeviti kell 20–21. Kuigi kriitikute arvustused olid erinevad, osutus see väga populaarseks, kusjuures pilootosakul oli Nielseni hinnang 18,9 ja esimene hooaeg oli oma ajavööndi kõrgeima hindega. See oli mõeldud kahjutuks perevaatamiseks, kuna vaatamata teemale vältis sari vägivalda või verd, järgides pigem "chhoduniti" formaati kui enamiku tolleaegsete USA kriminaalsarjade formaati. Lansbury kommenteeris: "Mis kõige parem, selles pole vägivalda. Ma vihkan vägivalda." 

Lansbury andis loomingulist panust Fletcheri kostüümide, meigi ja soengu loomisel ning lükkas tagasi telekanali juhtide surve tegelaskuju suhtesse panna, uskudes, et tegelane peaks jääma tugevaks vallaliseks naiseks. Kui ta uskus, et stsenarist oli pannud Fletcheri tegema või ütlema asju, mis ei sobinud tegelase isiksusega, tagas Lansbury stsenaariumi muutmise. Ta nägi Fletcherit eeskujuna vanematele naisvaatajatele, kiites tema "tohutut, universaalset ligitõmbavust – see oli saavutus, mida ma poleks kogu oma elus oodanud". Edelman ja Kupferberg kirjeldasid sarja kui "televisiooni verstaposti" USA-s, kuna selle peategelane oli vanem naistegelane, sillutades teed hilisematele sarjadele, nagu "The Golden Girls". Lansbury kommenteeris, et "ma arvan, et see on esimene kord, kui sari on tõeliselt suunatud keskealisele publikule" ja kuigi see oli kõige populaarsem pensionäride seas, võitis see järk-järgult ka noorema publiku; 1991. aastaks oli kolmandik vaatajatest alla 50-aastased. See saavutas suurema osa oma eetriajast pidevalt kõrgeid reitinguid, edestades oma ajavööndis konkurente, näiteks Steven Spielbergi saadet "Amazing Stories" NBC-s. 1987. aastal toodeti kõrvalsaade "The Law & Harry McGraw", kuigi see osutus lühiajaliseks. 

## Tunnustus
*1997 – National Medal of Arts
Eebenipuu

**Eebenipuu** ehk **diospüür** (*Diospyros* L.) on lehtpuude perekond eebenipuuliste sugukonnast.

Perekonda kuulub 450–500 liiki, mille hulgas on nii igihaljaid kui ka heitlehiseid puid. Suurem osa liikidest kasvab troopilistel aladel. 

Mõnel eebenipuu liigil on söödavad viljad (idadiospüür, virgiinia diospüür, mehhiko diospüür, harilik diospüür, filipiini diospüür, teksase diospüür), mida nimetatakse kas hurmaaks, maboloks või persimoniks. 

## Eebenipuit

Osal liikidest on väärtuslik puit, mis võib olla must (must eebenipuu, mauriitsiuse eebenipuu, bombei eebenipuu, lagose eebenipuu, gaboni eebenipuu), roheline (rohe-eebenipuu), punane (punane eebenipuu), pruun (virgiinia diospüür) või vöödiline (makassari eebenipuu, karune eebenipuu, koromandeli eebenipuu). 

Eebenipuude puit on sirgekiuline, peene ühtlase tekstuuriga, läikiv; ilma tuntava lõhna ja maitseta.

## Liike
* *[[Diospyros acris]]*
* *[[Diospyros armata]]*
* *[[Diospyros australis]]*
* *Diospyros blancoi* – filipiini diospüür, vili: mabolo 
* *[[Diospyros canaliculata]]*
* *Diospyros celebica* – makassari eebenipuu ehk sulavesi eebenipuu
* *[[Diospyros chamaethamnus]]*  
* *Diospyros chloroxylon* – rohe-eebenipuu
* *[[Diospyros confertifolia]]*
* *[[Diospyros decandra]]*
* *Diospyros dendo* – gaboni eebenipuu
* *Diospyros digyna* – mehhiko diospüür, vili: must persimon
* *[[Diospyros ebenaster]]* 
* *Diospyros ebenum* – must eebenipuu ehk tseiloni eebenipuu ehk eebenidiospüür
* *[[Diospyros embryopteris]]*
* *[[Diospyros fasciculosa]]*
* *[[Diospyros fischeri]]*
* *Diospyros gardneri* – bombei eebenipuu 
* *Diospyros haplostylis* – madagaskari eebenipuu
* *Diospyros hirsuta* – karune eebenipuu 
* *[[Diospyros insularis]]*
* *Diospyros kaki* – idadiospüür ehk kakidiospüür ehk kakiploomipuu, vili: hurmaa ehk kakiploom ehk kaki  
* *[[Diospyros kurzii]]*
* *[[Diospyros lanceifolia]]*
* *Diospyros lotus* – harilik diospüür, vili: hurmaa
* *[[Diospyros mabacea]]*
* *[[Diospyros macrocalyx]]*
* *[[Diospyros major]]*
* *[[Diospyros malabarica]]*
* *[[Diospyros maritima]]*
* *Diospyros melanoxylon* – koromandeli eebenipuu 
* *Diospyros mespiliformis* – lagose eebenipuu
* *[[Diospyros multiflora]]*
* *[[Diospyros mun]]*
* *[[Diospyros pavonii]]*.
* *[[Diospyros pentamera]]*
* *Diospyros rubra* – punane eebenipuu
* *[[Diospyros samoensis]]*
* *[[Diospyros sandwicensis]]*
* *[[Diospyros siamang]]*
* *[[Diospyros subrotata]]* 
* *Diospyros tessellaria* – mauriitsiuse eebenipuu
* *Diospyros texana* – teksase diospüür ehk teksase persimonipuu, vili: teksase persimon
* *[[Diospyros trichophylla]]*
* *Diospyros usambarensis* – usambaara eebenipuu 
* *[[Diospyros villosa]]*
* *Diospyros virginiana* – virgiinia diospüür ehk virgiinia eebenipuu ehk virgiinia persimonipuu, vili: virgiinia persimon

## Galerii

Pilt:Diospyros kaki fruit 02 by Line1.JPG|Hurmaad
Pilt:Black Sapote 1.JPG|Mehhiko diospüüri viljad mustad persimonid
Rudolf Pälson

**Rudolf Pälson** (24. juuni 1900 Kudina vald, Tartumaa – 7. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti poliitik (kommunist), 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu ja Eesti töölisliikumise liige.

Rudolf Pälson sündis Tartumaal kehviku peres ning hakkas osalema illegaalses poliitilises (kommunistlikus) tegevuses alles pärast Eesti iseseisvumist, ta astus Eestimaa Kommunistliku Noorsooühingu liikmeks ja valiti ka EKNÜ Keskkomitee liikmeks. Peale illegaalsete kommunistlike organisatsioonide oli R. Pälson ka Tartu Maatööliste Liidu ja Tartu Töölisühingute Kesknõukogu sekretär ja ka Kesknõukogu kultuuriosakonna juhataja.

1923. aastal valiti Pälson Töörahva Ühise Väerinna nimekirjas II Riigikogu liikmeks, astus tagasi 22. märtsil 1924, teda asendas Adolf Zillmer. 1923. aastal valiti Pälson ka Eesti Iseseisvast Sotsialistlikust Tööliste Parteist moodustatud Eestimaa Töörahva Partei Tartu osakonna esimeheks.

1924. aasta 21. jaanuaril kaitsepolitsei poolt läbi viidud vahistamisi riigipöördekatset ettevalmistavate kommunistide seas, õnnestus Rudolf Pälsonil end varjata ja ta jätkas riigipöördekatse ettevalmistamist ning osales ka ise 1. detsembri riigipöördekatses Tallinnas politsei ratsareservi vallutamise katses. 

Pärast riigipöördekatse läbikukkumist varjas Pälson end Tallinnas koos Georg Kreuksi, Vladimir Bogdanoviga Vilmsi tänava (end. Riisenkamfi tänav) majas nr 50, kus hukkus 7. detsembril 1924 politseiga nende kinnipidamisel peetud tulevahetuses.

## Mälestuse jäädvustamine
*Rudolf Pälsoni nimeline sovhoos Rakkes
*R. Pälsoni tänav Tartus (praegune Pepleri tänav)
*tänav Elvas ( Pargi, alates 10.1940 Jaan Punnisoni, 19.juulist 1950 Rudolf Pälsoni, nüüd  taas  Pargi tänav)

## Välislingid
*
Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev

**Eesti Üliõpilaste Ehitusmalev** (lühend EÜE) oli noorte vabatahtlik töökoondis, kuhu võisid astuda üliõpilased ja keskeriõppeasutuste õpilased. Malevat juhtis ELKNÜ Keskkomitee juures olev EÜE Keskstaap. Malev korraldas suvevaheajal oma liikmete tööd ja puhkust. EÜE algüksus oli rühm, mille eesotsas seisis komandörist, komissarist ja meistrist koosnev staap. EÜE sõlmis ettevõtetega töölepinguid. Vabal ajal harrastati taidlust ja sporti, korraldati ekskursioone, kohtumisi teiste rühmadega. EÜE-l oli oma lipp, vormirõivastus, liikmepilet, embleem ja rinnamärk. Oma sümboolika oli ka EÜE rühmadel.

## Loomine
1956. aastal osales 120 TRÜ üliõpilast uudismaaprogrammis Kasahstanis, mis pani aluse EÜE tekkele. EÜE alguseks peetakse siiski 1964. aastat, kui Kasahstani Kotorkuli rajooni ehitustöödel osales 125 Eesti üliõpilasest koosnenud rühm. Alates 1966. aastast tegutsesid selle rühmad peamiselt Eestis. 1966. aasta on ka EÜE ametlikuks alguseks. Sellele eelnes üliõpilaste ehitusmalevate koondamine ühe katusorganisatsiooni – Üleliidulised Üliõpilaste Ehitusmalevad – alla. Selle keskstaap loodi komsomoli keskkomitee juurde.

## Tegevus
1967. aastast hakkas ilmuma maleva häälekandja, ajaleht Noorte Hääl Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas, millest 1988. aastast sai Malevaleht.

1981. aastal oli EÜE-s umbes 2500 malevlast, tööd tehti 6,4 miljoni rubla eest.

Mõned rühmad saadeti tööle teistesse NSV liiduvabariikidesse (nt Vene NFSV-sse Karjalasse, Jakuutiasse ja Kamtšatkale), vahetuse korras ka Euroopa sotsialismimaadele.

EÜE viimane kokkutulek oli 1993. aastal. Koos kolhooside-sovhooside, MEKide ja KEKide lagunemisega kadus vajadus EÜE järele. 1996 toimus Intsikurmus "kõigi aegade ehitusmalevlaste kokkutulek".

## Viited

## Kirjandus
* Mati Kalkun. *Nooruse maa*. Tallinn 1966
*Rein Milistver. *Ühe suve värvid: [Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva töösuvi 1977]*. Tallinn: Eesti Raamat, 1978.
*Olev Remsu. *Lapsepõlvest Malleta*. Tallinn: Pegasus, 2009, 2. tr.
*Tiit Pruuli. *EÜE jälg: pildikesi üliõpilasnoorsoo elust*. Tallinn: Varrak, 2013.
*Olev Remsu. *Inge ja Epp, kaks pruuti: Teekond. Kamtšatka*.  Tallinn: Tänapäev 2014.
*Airi Uuna. "Gesellschaftliche Freiräume in einem autoritären System: Die studentischen Baubrigaden in den Estnischen SSR." *Forschungen zur baltischen Geschichte* 2016/11, lk 146–163.
Tartu Ülikooli filosoofia osakond

**Tartu Ülikooli filosoofia osakond** on Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudi allüksus, kus õpetatakse filosoofia eriala (bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppes) ning pakutakse filosoofialoenguid teiste erialade üliõpilastele kõrvaleriala, vaba- või valikainetena.

Filosoofia osakond avati 1992. aastal filosoofiateaduskonna koosseisus. Enne seda oli Tartu Ülikoolis **filosoofia kateeder**. 

Alates 2007. aasta juunist on filosoofia osakond ühendatud semiootika osakonnaga ning eetikakeskusega struktuuriüksuseks, mis kannab nime Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituut.

## Filosoofia osakonna juhatajad
*Eero Loone (1992–1994)
*Ülo Matjus (1994–1996) 
*Rein Vihalemm (1996–1998)
*Eero Loone (1998–2000)
*Ülo Matjus (2000–2004, sh 2002–2003 sügissemestril Rein Vihalemm)
*Margit Sutrop (2004–2012)
*Daniel Cohnitz (2013–2015)
*Bruno Mölder (2016–2025)
*Kadri Simm (alates 2025)

## Filosoofia kateedri juhatajad
Kateeder kandis algul nime dialektilise ja ajaloolise materialismi kateeder. Ehkki 1946. aasta märtsis anti korraldus luua kateeder kolmeliikmelisena, moodustus see tegelikult üksnes Arkaadi Uibost, kes oli ühtaegu kateedri juhataja ja ainus liige. Pärast Uibo lahkumist 1948. aastal Tartust lakkas kateedri tegevus kaheks aastaks. 1950. aasta septembris komplekteeriti dialektilise ja ajaloolise materialismi kateeder uuesti ja seda asus juhtima D. Šardin, kuid tekkinud konflikti tulemusel saadeti kateeder laiali ning 1951. aasta septembris alustati uues koosseisus G. Sapožnikovi juhtimisel.

*Arkaadi Uibo (1946–1948)
*Dimitri Šardin (1950–1951)
*Grigori Sapožnikov (1951–1953)
*Oskar Jüris (1954, 1955)
*Mihhail Makarov (1954, 1955–1956)
*Grigori Sapožnikov (1956–1957)
*Otto Štein (1957–1960)
*Mihhail Makarov (1960–1971, sh 1965–1966 Lembit Valt)
*Jaan Rebane (1971–1986)
*Eero Loone (1986–1992)

## Viited



## Välislingid
* TÜ filosoofia ja semiootika instituudi koduleht
Lõuna-Dakota lipp

**Lõuna-Dakota lipp** on Ameerika Ühendriikide Lõuna-Dakota osariigi lipp.

Lipu taevasinise tausta keskel on versioon osariigi ümmargusest vapist, mida ümbritsevad päikesekiiri sümboliseerivad kuldsed kolmnurgad. Lipul on tekst "SOUTH DAKOTA THE MOUNT RUSHMORE STATE". Lipp on praegusel kujul kasutusel alates 1992. aastast.
Vene Koorikapell

**Vene Koorikapell** on 1974. aasta märtsis Tallinnas asjaarmastajate segakoorina loodud koor.

Koori looja ja esimene koorijuht oli tuntud eesti dirigent John Tungal. Koori on juhatanud Uno Järvela ja Raul Talmar. Rohkem kui 15 aastat seisab koori eesotsas Eesti Muusikaakadeemia dotsent Olga Tungal. Koori repertuaaris on vene, eesti ja lääne heliloojate klassika, vene vaimulik muusika ja rahvalaulud. Kooris osaleb 30 lauljat, kelle keskmine vanus on 30 aastat. 1975. aastast on koor osa võtnud kõigist üldlaulupidudest, esinenud Tallinna vanalinna päevadel, Narva festivalidel "Kevadine võti", Tallinna õigeusumuusika festivalidel "Credo".

Koor on laulnud Eesti parimatel lavadel: Mustpeade maja saalis, Estonia Kontserdisaalis, Tallinna Raekojas, Matkamajas, Ajaloomuuseumi saalis, Niguliste ja Püha Vaimu kirikus, Tartu Ülikooli aulas.

Koor on käinud kontserdireisidel Lätis, Valgevenes, Gruusias, Usbekistanis, Karjalas, Ukrainas, Rootsis, kaks korda Saksamaal, Austrias rahvusvahelisel Schuberti konkursil, Norras. Koor on teinud koostööd selliste Eesti tuntud muusikutega nagu Ivari Ilja, Mati Palm, Leili Tammel ja Teo Maiste.

## Välislingid
*Koduleht
Ääsmäe mõis

**Ääsmäe mõis** (saksa keeles *Essemäggi*) oli rüütlimõis Keila kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Harju maakonna Saue valda, tänapäeva Ääsmäe küla lähedal Lääne-Harju vallas Harju maakonnas.

## Ajalugu
1569. aastal panditi Johan Berendesele Rootsi riigile antud laenu tagatiseks Ääsmäe piirkond ja Rahula küla. 9. augustil 1574 tõsteti Johan Berendes aadliseisusse ning talle läänistati truu teenistuse eest Ääsmäe ja *Rauke* (Rahula) päruseks.

Ääsmäe mõis rajati 1663. aastal, mil see eraldati Voore mõisast. Mõisa esimene omanik oli Johan III sekretäri ja Tallinna asehalduri Johan Berendesi (surnud 1612) pojapoeg, kindralmajor, vabahärra Fabian Berendes (1610–1678), kelle perekonna valdusse jäi mõis 1690. aastani, mil selle ostis Ebba Mörner.

18. sajandil vahetas mõis tihti omanikke. 1770.–1780. aastatel, mil mõis kuulus Tollidele, rajati kahekorruseline barokne peahoone.

1814. aastal sai Ääsmäe mõisa omanikuks Karl Otto von Lilienfeld-Glasenapp. 1859. aastal sai mõisaomanikuks tema tütar Caroline de Rossillon. 1874. aastal ostis mõisa Hugo Borgeest.

Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik enne 1919. aasta maareformi oli Hugo Raudith.

## Mõisakompleks

18. sajandi lõpul rajatud baroksel mõisahoonel oli algselt kõrge kelpkatusning hoonet ilmestavad liseenidega jaotatud fassaad ning nikerdustega välisuks. Hoone keskrisaliidi kohal paikneb ovaalaknaga kolmnurkfrontoon.

Härrastemaja interjöör oli rikkalikult kaunistatud. Säilinud on vestibüüli barokkstiilis trepp ning saali stukkseinad.

Kõrvalhooned paiknesid peamiselt mõisaesise auringi ümber. Mõisakeskuseni viis pikk allee. Säilinud on hulk kõrvalhooneid kuid enamikus ümberehitatud kujul.

1921. aastal asus peahoonesse kool, mis tegutses seal 1988. aastani. 1950. aastatel toimunud tulekahjus hävis hoone algne katus ning saali stukklagi. Praegune katus on tunduvalt lamedam kui eelmine.

Tänapäeval on mõisakeskus eravalduses.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Viited

## Kirjandus
*Alo Särg, "Harjumaa mõisad ja mõisnikud" Argo, Tallinn 2006

## Välislingid
*
*Ääsmäe mõis (Keila khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Ääsmäe mõisast Eesti Mõisaportaalis
Final Fantasy I

**"Final Fantasy"** (ファイナルファンタジー, *Fainaru Fantajī*) on konsooli rollimäng, mille töötas välja Jaapani tarkvarafirma Square (nüüd Square Enix) 1987. aastal. USA-s välja antud 1990. aastal Nintendole. See on firma esimene mäng "Final Fantasy" mängude sari. Lugu algab, kui ilmub välja 4 noorukit, keda hüütakse *light warrior*ideks. Igaühel on kaasas kera ühe elemendiga nende maailmast. Koos alistavad nad kurjuse ja päästavad maailma. **"Final Fantasy I"** on üks populaarsemaid mänge Nintendole.
Tartu Ülikooli semiootika osakond

**Tartu Ülikooli semiootika osakond** avati 1992. aastal. Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna loomisel sai ta selle osaks. Alates 2007. aasta juunist kuulub semiootika osakond filosoofiateaduskonna koosseisu. Semiootika osakond ja filosoofia osakond moodustavad koos Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudi. Osakond kuulus Kultuuriteooria Tippkeskusesse.

## Õppekavad
Semiootika osakonna koordineerida on semiootika ja kultuuriteooria õppekava, mis on olemas nii eestikeelsena bakalaureuse-, magistri- ja doktoriõppe tasemel kui ka ingliskeelsena magistri- ja doktoriõppes.

## Ruumid
Osakond paiknes esialgu keeleteaduste majas Tartu Ülikooli peahoone kõrval Ülikooli tänaval. Alates 1996. aastast asus osakond sotsiaalteaduskonna hoones Tiigi tänav 78. Alates 2011. aasta augustist ollakse kesklinnas hoones Jakobi tänav 2.

## Jätkväljaanded
Semiootika osakond annab välja ajakirja *[[Sign Systems Studies]]* ja raamatusarja *[[Tartu Semiotics Library]]*. Doktoriväitekirjad publitseeritakse seerias *[[Dissertationes Semioticae Universitatis Tartuensis]]*. Raamatusari *[[Approaches to Culture Theory]]* on algatatud ja kaastoimetatud osakonna poolt, samuti Eesti Semiootika Seltsi väljaanne *[[Acta Semiotica Estica]]*.

## Semiootika osakonna juhatajad
*1992–1997 Igor Černov
*1997–2006 Peeter Torop
*2006–2018 Kalevi Kull
*2018–2024 Timo Maran
*alates 2024 Tiit Remm

## Semiootika osakonna õppejõud (alates 1992)

## Vaata ka
*Juri Lotmani stipendium
*Lotmani loengud
*Uexkülli loengud
*Tartu-Moskva semiootikakoolkond
*Tartu Semiootika Suvekool
*Eesti semiootika sügiskool

## Välislingid
* TÜ semiootika osakonna koduleht

### Konverentsid, seminarid
* "Naming in Text, Naming in Culture" 14–15. detsember 2007, Tartu
* "What's wrong with nature?" 25.–26. jaanuar 2008, Tartu
* "Culture in Mediation: Total Translation, Complementary Perspectives" 26.–27. november 2010, Tartu
* "Zoosemiotics and Animal Representations" 4.–8. aprill 2011, Tartu
* "Tartu Summer School of Semiotics 2011" 22.–26. august 2011, Palmse
* "Cultural polyglotism. Dedicated to Juri Lotman's 90th Anniversary" 28. märts – 2. aprill, 2012, Tartu
* "Gatherings in Biosemiotics 12" 16.–21. juuli 2012, Tartu
* "Framing Nature" 29. aprill-3. mai 2014, Tartu
* "Tartu Summer School of Semiotics 2015" 17.-20. august 2015
Guajaana hoovus

**Guajaana hoovus** on hoovus Atlandi ookeanis. Hoovab mööda Lõuna-Ameerika kirdekallast loodesse. Läbinud Väikesed Antillid, muutub Kariibi hoovuseks. 

Tempereatuur 27–28 °C, kiirus 0,5–0,8 m/s. 

## Viited
Ratmanovi saar

**Ratmanovi saar** ehk **Suur Diomid** ehk **Nunarbuk** (eskimo nimi on **Imaqliq** – 'veega ümbritsetud') on saar Beringi väinas, läänepoolne kahest Diomidi saartest. 

Pindala umbes 29 km&sup2;. Saar on künklik, kõrgus umbes 400 m (Skalistaja sopka – 513 m). Kuulub Venemaa Tšuktši autonoomse ringkonna koosseisu, on Venemaa kõige idapoolsem punkt. 

Saarel asub Venemaa piirivalvekordon. 

Saar on saanud nime mereväeohvitser Makar Ratmanovi auks. 

## Vaata ka
*Little Diomede
Kolu–Tammiku tee

**Kolu–Tammiku tee** (registrinumber 11203) on 7,1 km pikkune kõrvalmaantee Kose vallas.

Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 34. kilomeetril Kolu ja Saula küla piiril. Tee kulgeb läbi Kolu, Saula, Nõrava, Oru, Kata ja Tammiku küla. Tee lõpeb Vaida–Urge tee 14. kilomeetril Tammiku külas.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga üheksa truupi. Teele jääb kolm bussipeatust: Sepiku, Oru, Pärtlimägi.

Teega ristub esimesel kilomeetril Kolu–Habaja tee.

Tee on mustkattega. Tee klass on IV. Liiklussagedus teel on 500–1000 autot ööpäevas. Tee lõpukilomeetril on kiiruspiirang 70 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kompassi väljak

**Kompassi väljak** (2010. aastani Kompassi plats) asub Tallinna kesklinnas Kompassi asumis Maneeži, Villem Reimani ja Gonsiori tänava ristmel.

2004. aastal valati väljaku keskele betoonist ringikujuline istemüür. Betoonmüüri külgedel oli märgitud tähtedega kaheksa ilmakaart. Väljaku viimase  korrastustöö käigus 2019 istemüür eemaldati.

Kompassi väljak ei ole aadressikoht. Väljak rajati pärast sõda asumi nende majade kohale, mis olid sõjas kannatada saanud. 1957. aastal valmis väljaku äärde ühiselamu (Gonsiori 9), mis nüüd on renoveeritud hotelliks *Ambassador*. 

## Välislingid
* Kesklinna tuleb põneva kujundusega Kompassi plats
*Jaak Juske, Vana asumi totaalne muutumine
Kolu–Habaja tee

**Kolu–Habaja tee** (registrinumbriga 11204) on 13,9 km pikkune kõrvalmaantee Kose vallas.

Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 32. kilomeetril. Tee ristub 2. kilomeetril Kolu–Tammiku ja Kolu–Kurena teega. Tee kulgeb läbi Saula, Kolu, Kanavere, Kirivalla, Alansi ja Äksi küla. Tee lõpeb Kose–Purila maantee kümnendal kilomeetril Äksi külas.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 13 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.

Tee esimene kilomeeter on mustkattega, ülejäänud on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus on tee esimesel kahel kilomeetril 200–500 autot ööpäevas, edasi kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kuivajõe – Kose-Uuemõisa tee

**Kuivajõe – Kose-Uuemõisa tee** (registrinumbriga 11205) on 2,0 km pikkune kõrvalmaantee Kose vallas.

Tee saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee kolmekümne kaheksandal kilomeetril Kuivajõe ja Krei küla piiril (samas algab ka Kose–Jägala maantee). Tee kulgeb läbi Kuivajõe ja Krei küla ning Kose-Uuemõisa aleviku. Tee lõpeb Kose-Uuemõisa aleviku südames.

Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Teele jääb kaks bussipeatust: Kuivajõe ja Krei.

Tee on mustkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on 1000–3000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Kose-Uuemõisa alevikus (50 ja 70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
397

**397. aasta**

## Sündmused

*...

## Sündinud

*...

## Surnud

* 4. aprill – Ambrosius, Milano piiskop, keda peetakse neljanda sajandi kõige mõjukamaks vaimulikuks.
* 11. november – Püha Martin, munk ja Toursi kolmas piiskop.
Final Fantasy II

**"Final Fantasy II"** (ファイナルファンタジーII, Fainaru Fantajī Tsū) on konsooli arvuti-rollimäng, mille töötas välja Square (nüüd Square Enix) 1988. aastal Nintendo perearvutile (ingl Nintendo Family Computer). Mäng on "Final Fantasy" sarja teine osa. Kõigepealt ilmus mäng ainult Jaapanis, kuid uusversioonid anti välja ka Põhja-Ameerikas ja PAL-i regioonis. Kõige uuem uusverioon on tehtud 2007. aastal PSP-le.

Mängu lugu keskendub neljale noorukile, kelle vanemad tapeti sõjaväe invasiooni ajal. Invasiooni juht, keiser, vallutab maailma, kasutades koletiste ja deemonite abi. Noorukid ühinevad vastuhakuga, mille eesmärgiks on lõpetada keisri sõda.

**"Final Fantasy II"** tutvustab uuendusi, mis esinevad ka tulevates mängudes, näiteks tegelane Cid, Chocobo.
Önoloogia

**Önoloogia** (kreeka οἶνος (*oinos*) 'vein' ja sufiks -λογία, (-*logia*) 'õpetus millestki') on teadus veinidest ja veinivalmistamisest.