Väärtuspõhine juhtimine

**Väärtuspõhine juhtimine** on kontseptsioon, mille kohaselt organisatsiooni tegevus, eesmärgid ja käitumisviisid kujundatakse ja viiakse ellu, lähtudes varem kokku lepitud väärtustest. Väärtuspõhise juhtimise protsess võib võtta omajagu aega, see koosneb kolmest faasist, mis vajavad tihti põhjalikku pühendumist ja tööd.

## Ajalugu
Esimesed mõtted väärtuspõhisest juhtimisest said alguse juba antiikajal ning neid võib seostada Aristotelese (384–322 eKr) filosoofiaga. Aristoteles nägi juhtimist tihedalt seotuna vooruse ehk moraalse iseloomuga. Hea iseloom kujuneb pideva tasakaalu leidmise mõistuse ja tunnete vahel. Tema mõiste “*hexis*” kirjeldab teadlikku moraalset vajadust käituda õigesti. See mõte on ka tänapäeval väärtuspõhise juhtimise aluseks: juht ei tee otsuseid ainult strateegia ja reeglite järgi, vaid lähtudes oma sügavatest väärtustest ja eetilistest põhimõtetest.

## Väärtuspõhise juhtimise põhimõtted
Juhtimine avalikus sektoris nõuab juhilt kindlate väärtuste paika panemist. Avalikus sektoris peetakse olulisteks väärtusteks “*seaduslikkust, ausust ja usaldusväärsust*”. Juht peab arvestama asjaoluga, et avalikus sektoris on ressursid piiratud, mistõttu tuleb otsuste langetamisel lähtuda võimalikult säästlikust variandist . Lisaks peab juht tegutsema täpselt seadustele kohaselt ja otsuste langetamisel lähtuma läbipaistvuse printsiibist . Rollid ja hoiakud avalikus sektoris (2023) uuringust selgus, et avalikus sektoris peetakse olulisteks väärtusteks ka "*kompetentsust, erapooletust, avatust, koostööle orienteeritust ning inimesekesksust*". 

Avaliku sektori juhile on oluline jälgida ametniku eetikakoodeksit, teisisõnu ka avaliku sektori väärtuste kogumit, kus on ära märgitud olulisemad avaliku sektoris tegutsemise põhiväärtused. 

## Rakendamine
Väärtuspõhise juhtimise protsess koosneb kolmest faasist:
* väärtuste formuleerimine;
* väärtuste kommunikeerimine;
* väärtuste praktikasse viimine.

### Väärtuste formuleerimine
Esimeses faasis on vaja välja mõelda ja paika panna organisatsioonile omased väärtused. Selles protsessis peaksid osalema nii omanikud, juhid kui ka töötajad, sest see mõjutab kõiki. Väärtuste formuleerimine võib kohati tunduda väikese või ebaolulise asjana, kuid selle hilisem mõju võib olla tohutu. Läbimõtlematult valitud väärtused võivad tulevikus osutuda nõrkusteks.

### Väärtuste kommunikeerimine
Teises faasis tuleb sõnastatud väärtused edasi kommunikeerida nii töötajatele kui ka avalikkusele. Selleks saab kasutada erinevaid infokanaleid, nagu näiteks ajakirjandus, sotsiaalmeedia, koosolekud, erinevad ühisüritused jne. See on vajalik, et tagada ühtne arusaam väärtustest ning vältida nende valesti tõlgendamisest tekkivaid lahkhelisid.

### Väärtuste praktikasse viimine
Kolmandas faasis tuleb teoreetilised väärtused ka praktikasse rakendada ehk see hõlmab kõigi organisatsiooni tegevuste ja taustsüsteemi ühildamist valitud väärtustega. Kõik töötajad peaksid organisatsiooni väärtused omaks võtma ja nende järgi toimetama, sellele aitab palju kaasa juhi eeskuju. Kui juht ei järgi oma organisatsiooni valitud väärtusi, siis ei pea ka töötajad nendest niivõrd lugu. 

## Väärtuspõhise juhtimise tugevused ja nõrkused
Žydžiūnaitė (2018) sõnul on väärtuspõhise juhtimise **tugevused**
* eetiline käitumine – juht teeb otsuseid, mis on ausad, mitte ainult kasumlikud;
* usaldus – töötajad ja partnerid usaldavad rohkem sellist juhti, sest näevad, et juht jälgib oma väärtusi;
* õhkkond – juht, kes tegutseb kindlate väärtuste järgi, inspireerib ka teisi samamoodi käituma.
Žydžiūnaitė (2018)  järgi on väärtuspõhise juhtimise **nõrkused**

* aeglasem otsustamine – iga otsus peab olema hoolikalt väärtuste järgi läbi mõeldud;
* väärtuskonfliktid – väärtuspõhised otsused lähevad vastuollu organisatsiooni või töötajate väärtuste ja põhimõtetega;
* subjektiivsus – otsuseid mõjutavad juhi isiklikud väärtused, mis ei pruugi kattuda kogu organisatsiooni ootuste või väärtustega.

## Viited