open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vatla lennuväli

**Vatla lennuväli** oli NSV Liidu Punalipulise Balti laevastiku õhujõudude varusõjaväelennuväli Läänemaal, tänapäeva haldusjaotuse järgi Pärnu maakonna Lääneranna valla alal Kiska küla lähedal Karuse–Kalli teel. 

## Välislingid
*Vatla varulennuväli (maantee laiendus), Kultuurimälestiste register
Ülle Keerberg

**Ülle Keerberg** (26. juuli 1955 – 16. juuni 2020) oli eesti koorijuht ja muusikaõpetaja.

1974–1979 juhatas ta Kambja koori.

Ta töötas Hugo Treffneri Gümnaasiumis 43 aastat.
## Viited
MTÜ Maria ja lapsed

**MTÜ Maria ja lapsed** on mittetulundusühing, mille eesmärk on toetada raskustesse sattunud lapsi ja nende peresid. Kõigi tegevuste planeerimisel ja elluviimisel lähtutakse miljööteraapilisest lähenemisest.

MTÜ põhitegevusalaks on perekoduteenuse pakkumine vanemliku hoolitsuseta jäänud lastele. Pakutakse perekoduteenust kuni 19 lapsele Tudulinna alevikus Ida-Virumaal ning 6 lapsele Rakvere linnas Lääne-Virumaal.

## Välislingid
*MTÜ Maria ja lapsed koduleht
REO (REO Motor Car Company)

**REO (REO Motor Car Company)** oli Ameerika Ühendriikide autotööstuse ettevõte, mis tegutses aastatel 1905–1975. Firma asutajaks oli Ransom Eli Olds, kelle initsiaalidest moodustus brändi nimi. Enne seda oli Olds samuti omanimelise Oldsmobile (hilisem General Motorsi bränd) üks asutajatest ja juhtidest.

Tegevuse jooksul tootis REO sõiduautosid, veoautosid ja busse. Esimese sõiduaoto mudeli nimi oli Reo Runabout, kuni aastani 1936 toodetud sõiduautodest olid märkimisväärsemad Reo Flying Cloud (1927) ja Reo Royale 8 (1931). Peale 1929.–1933. aasta majanduskriisi ei suutnud firma kahjumist väljuda ning keskendus vaid veoautode tootmisele. Sellega suudeti püsida konkurentsis, kuid pärast teist maailmasõda tellimused vähenesid ja ettevõtte autotootmise haru müüdi ära. Ülevõtmised ja ühinemised ei suutnud firmat päästa ning see lõpetas 1975 pankrotiga. Reo brändi omandas Volvo.

Eestis oli Reo esindaja ja edasimüüja Kaubanduse & Tehnika kontor Orion (1928–1934) ja Kaubanduse & Tehnika Kontor ins. J. Täks (1934–1940). Teadaolevad Reo sõiduauto omanikud olid näiteks Christian Barthold Rotermann ja Johan Laidoner (kaitseväele kuuluv auto). Veoautosid imporditi erafirmadele ja kaitseväele.
Lilian Kosenkranius

**Lilian Kosenkranius** (neiupõlvenimi **Jako**; 9. august 1930 – 19. veebruar 2022) oli Eesti ajakirjanik ja meediategelane, moeajakirja Siluett peatoimetaja.

Ta oli tuntud eelkõige Eesti Televisiooni kokandussaate "Vaata kööki" (1971–1990; 700 saadet) juhina.

Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi erialal.

1965. aastal asus Kosenkranius tööle Tallinna Moemajas, kus tegeles toimetamistööga, kommenteeris moeetendusi ja korraldas ka näitusi.  

1970. aastal pakkus tollane tuntud reklaamimees Peedu Ojamaa talle telesaatejuhi ametikohta. 1971. aasta 13. veebruaril jõudis eetrisse tema juhitav esimene kokandussaade „Vaata kööki“, mis osutus erakordselt populaarseks, sest Kosenkranius pakkus välja nupukaid võimalusi, kuidas toonaste kasinate võimaluste juures mitmekülgselt süüa teha. Kosenkranius otsis välja kasutatavad retseptid ja toiduained ning nuputas välja ideed. Samas õpetas ta vaatajat kodumajapidamises paremini majandama. Eetrisse jõudis kokku 700 saadet. Pärast saatesarja lõppu 1990. aastatel taandus ta avaliku elu tegelase rollist.

Lilian Kosenkranius oli abielus stsenarist Ivar Kosenkraniusega. Viimastel aastatel elas ta paralleelselt Tallinnas ja Pärnus.

## Viited

## Välislingid
* Kirbuturu lood: 2 ERR, 2012
* "Suri ETV "Vaata kööki" saatejuht Lilian Kosenkranius" ERR menu, 22. veebruar 2022
Libustamine

**Libustamine** (inglise keeles *slut-shaming*) on naise häbimärgistamine käitumise eest, mida seostatakse valimatu sugueluga või seksuaalse provokatiivsusega. 

Tavaliselt kritiseeritakse naisi ja neidusid, kes rikuvad seksuaalsusega seotud küsimustes käitumise ja välimuse ootusi. 

Terminit võidakse kasutada ka geimeeste puhul, kes võivad silmitsi seista halvakspandava seksuaalkäitumisega, mida juhtub heteroseksuaalsete meestega harva.
2000. aasta Balti tsooniturniir males

**2000. aasta Balti tsooniturniir males** (inglise keeles **Baltic Zonal Tournament 2000**) oli 2000. aastal Lätis Mežezersis peetud Balti tsooniturniir, FIDE MM-võistluste kvalifikatsioonivõistlus males. 

Juunis 2000 Mežezersis toimunud 14 osavõtjaga Balti tsooniturniirist võttis osa kolme riigi (Eesti, Läti, Leedu) maleparemik. Ainsa naismaletajana osales turniiril Viktorija Čmilytė.

## Tsooniturniiri lõpptulemused
1. Jaan Ehlvest 10 punkti, 2. Aloyzas Kveinys 8,5 p, 3.–4. Mihhail Rõtšagov ja Kaido Külaots 8 p, 5. Māris Krakops 7 p, 6.–8. Normunds Miezis, Kalle Kiik ja Algimantas Butnorius 6,5 p, 9.–10. Jānis Klovāns ja Vytautas Šlapikas 6 p, 11.–12. Viesturs Meijers ja Viktorija Čmilytė 5 p. 

Turniiri kolmanda koha lisamatšis (juunis 2000 Rakveres) oli edukam Rõtšagov.


Jaan Ehlvest.jpg|Jaan Ehlvest
Kveinys_Aloyzas.jpg|Aloyzas Kveinys
Kulaots kaido 20081119 olympiade dresden.jpg|Kaido Külaots
Miezis_rd6_4thEUIO.JPG|Normunds Miezis
Butnorius_Algimantas_Wroclaw2010.JPG|Algimantas Butnorius


## Balti tsooniturniirilt edasipääsejad
Detsembris 2000 New Delhis peetud 128 osavõtjaga FIDE maailmameistrivõistlustele kvalifitseerus Balti tsooniturniiri esikolmik – suurmeistrid Jaan Ehlvest (Eesti), Aloyzas Kveinys (Leedu) ja Mihhail Rõtšagov (Eesti). 

## Viited
Elamuskeskus Tuuletorn

**Tuuletorn** on elamuskeskus Hiiumaal, Käina osavallas. Tuuletorn avati 1. juunil 2020.

Tuuletorn pakub tegevusi nii lastele kui ka täiskasvanutele. Eesmärk on tutvuda Hiiumaaga animatsioonide, mängude ja ekspositsioonide kaudu, mis suunavad avastama ka teisi Hiiumaa turismiobjekte.

Tuuletorni ekspositsioon keskendub kolmele teemale: Hiiumaa loodus, ajalugu ja kohalik elav kultuuripärand. Külastaja alustab teekonda Hiiumaa veealusest maailmast, milles õpib Hiiumaa tekkeloo, merekultuuri ja veealuse ajaloopärandi kohta. Rannikukorrus tutvustab Hiiumaa mitmekesist loodust ja vaatamisväärsusi ning aitab külastajal paremini mõista traditsioonilist looduse ja merega ühes rütmist elamist. Hiidlaste lugude korrus pakub kohalikele samastumisrõõmu ja saare külastajatele lustlikke avastusi. Ruumis keskendutakse hiidlaste kogukonnale, hiiu elutajule ja kultuuri ilmingutele nagu oma keel ja hiiu nali. Hiiumaa tunde korrus annab sõna inimestele, kes Hiiumaad ühel või teisel põhjusel ikka väisavad ning seda kohta väga eriliseks peavad. Taevase Hiiumaa korrus on lõbus lustimisala lastele, kes saavad seal turnida, linnu kombel lennata ja mänge mängida. Ekspositsiooni lõpetab tuulekella installatsioon terrassil koos suunaviitade postiga, mis julgustab külastajat Hiiumaad omal käel edasi avastama.

Hoones asub Baltimaade kõrgeim (20-meetrine) ronimissein, mis on visuaalselt kujundatud tuulekeerisena.

Tuuletornist leiab külastaja ka kohviku Ruudi, kus saab jalga puhata ja keha kinnitada.

Elamuskeskuse ehitusliku põhiprojekti koostas projekteerimisettevõte OÜ Esplan, arhitektuurilised lahendused Architect 11 arhitektid. Tuuletorni ehitas AS Eston Ehitus ning ekspositsiooni lõi produktsiooniettevõte Motor.

Elamuskeskust juhib alates 01.12.2019 Kristina Halla.

## Viited
Britannia (laev, 1893)

**Tema Majesteedi Jaht Britannia** oli 1893. aastal vette lastud kahvelpurjega kutter, mida kasutasid Walesi prints Albert Edward ja tema tulevasest kuningast poeg George V.

## Vaata ka
*Britannia (laev, 1953)

## Välislingid
*
Stasys Jakeliūnas

**Stasys Jakeliūnas** (sündinud 2. oktoobril 1958 Karagandas) on Leedu poliitik, ta kuulub Leedu Talunike ja Roheliste Liitu. Ta oli aastatel 2019–2024 Euroopa Parlamendi liige.

Ta sündis aastal 1958 Karagandas küüditatute perekonnas. Aastal 1966 naasis perekond Leetu. Ta on elanud (ja õppinud) Telšiais, Anykščiais ja Jonavas. Jonavas lõpetas ta ka keskkooli. Seejärel õppis ta raadioelektroonikat Kaunase Polütehnilises Instituudis. Aastatel 1980–1982 teenis ta Nõukogude armees. Aastal 1987 lõpetas ta Vilniuse Ülikooli psühholoogi ja psühholoogiaõpetaja erialal.
Vaike Reemann

**Vaike Reemann** (sündinud 8. mail 1952) on eesti etnograaf. 1995. aastast on ta Õpetatud Eesti Seltsi liige.

## Hariduskäik
Vaike Reemann õppis aastatel 1970–1975 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu ja etnograafiat. 1975. aastal kaitses ta magistriväitekirja "Moonakate töö- ja elutingimused Eestis 19. sajandil, 20. sajandi alguses".

## Töö
Aastatel 1978–2016 töötas ta Eesti Rahva Muuseumis teadur-kuraatorina.

Aastatel 1998–2009 oli Vaike Reemann Tartu Kõrgema Kunstikool rahvakunsti lektor.

## Tunnustus
* 1994 Eesti Vabariigi kultuuripreemia
* 2009 Tartu linna aasta muuseumitöötaja
* 2010 Pärandihoidja (Eesti Rahva Muuseumi teadur-kuraator. Elutööpreemia eesti rahvuslike käsitöötraditsioonide hoidmise ja edasiarendamise eest. Tema panuseks on pikaajaline teadustöö muuseumis, õppejõud, vaibakogude digitaliseerija ning käsitöötraditsioone tutvustavate publikatsioonide autor.)
* 2016 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited
Vera Lynn

Dame **Vera Margaret Lynn** (neiupõlvenimega **Welch**; 20. märts 1917 London – 18. juuni 2020 Ditchling, Ida-Sussex)  oli Briti laulja, laulukirjutaja ja meelelahutaja, kes sai populaarseks Teise maailmasõja päevil.

Ta hakkas esinema seitsmeaastaselt. 18-aastaselt esines ta orkestrite saatel. 1936. aastal andis ta välja oma esimese soolosalvestuse. Teises maailmasõjas esines ta vägede ees muuhulgas Egiptuses, Indias ja Birmas. Ta oli tuntud kui "Relvajõudude kallim" ("The Forces' Sweetheart"). Tema tuntumad laulud olid "We'll Meet Again", "(There'll Be Bluebirds Over) The White Cliffs of Dover", "A Nightingale Sang in Berkeley Square" ja "There'll Always Be an England".

Ta jäi populaarseks ka pärast sõda, esinedes Suurbritannias ja USA-s raadios ja televisioonis. 1952. aastal oli tema singel "Auf Wiederseh'n, Sweetheart" USA-s üheksa nädalat kõige müüduim singel ja kuus nädalat kõige mängituim singel raadiojaamades. 1954. aastal jõudis tema singel "My Son, My Son" esikohale Suurbritannias. 1982. aastal andis ta Falklandi sõja lõppemise tähistamiseks välja singli "I Love This Land". 2009. aastal anti välja tema kogumikalbum "We'll Meet Again: The Very Best of Vera Lynn", millega sai Lynn 92-aastaselt kõige vanemaks, kelle album on Suurbritannia edetabelis esikohale tõusnud. Tema 100. sünnipäeva puhul välja antud kogumikalbum "Vera Lynn 100" jõudis 2017. aastal kolmandale kohale.

## Viited

## Välislingid
* In pictures: Dame Vera Lynn's life and career, BBC News, 18. juuni 2020
Pajaaken

**Pajaaken**, Lõuna-Eestis ka **paja** või *pajamulk*, oli eesti etnograafias lükandluugiga aknaauk suitsutares, ka rehetoa kolde vastas olev aken.

Pajaaken oli kahe seinapalgi vahele raiutud väike neljakandiline valgusava, mis täitis akna ülesandeid enne selle kasutusele võttu. Pajaakent sai sulgeda seestpoolt lükandluugiga, mis liikus ava alla, palgi sisse, raiutud soones. Luugi liigutamiseks oli selle külge kinnitatud käepide, põõn või pulk. Kambril, mis ei olnud köetav ja milles hoiti toiduaineid, pandi pajaaknale mõnel pool pulgad ette, et kassid sisse ei pääseks.
 
Pajaakna ette võidi kinnitada teatud määral läbipaistvaid materjale (riie, õhuke nahk) või kelmeid (loomapõis, soolenahk jm).
    
## Viited

## Välislingid
* Pajaaken rehetoa ja rehealuse vahelises seinas. Eesti Rahva Muuseum
* Aknast ja selle katmise materjalidest. Eesti Vabaõhumuuseum
Rannapatarei nr 36

**Rannapatarei nr 36** oli 1917. aastaks ehitatud Peeter Suure merekindluse mererinde Väinamere positsiooni rannakaitsesüsteemi kuulunud rannapatarei Muhumaal Võiküla lähedal. 

## Patareipositsioon
Patareipositsiooni ehitust Võiküla ja Rässa külade vahel alustati 1915. aastal, enne 1917. aasta Esimese maailmasõja lahingutegevuse algust suudeti betoonalustele ümber paigutada vaid osa patarei suurtükke. Suurtükipositsioonide kaitseks kuhjati 400 meetri pikkune ning harjalt 15, jalamilt 25 meetri laiune mereliivast vall ning iga suurtüki ees oli vallipealne kindlustatud 30 cm paksuse betoonplaadiga. 

Muhu patareide nr 32 ja 36 ehitamiseks ja varustamiseks rajati Kuivastu sadamast patareini Peeter Suure merekindluse kitsarööpmeline väliraudtee, pikkusega 6 km ja munakivisillutisega Võiküla munakividest kindlustee pikkusega 4,5 km. 

## Rannapatarei nr 36
Patarei koosnes viiest 10-tollisest (10″/254 mm) Durlacheri tüüpi suurtükist, mis olid paigaldatud puidust alustele umbes 70-meetriste vahedega üksteise kõrvale. Enne 1917. aasta lahingutegevuse algust suudeti betoonalustele ümber paigutada vaid I ja V suurtükk. 

Suurtükipatareide sümbolite tähendus nimes (10″/45 või 254/45):

*10″/254 – kahurite kaliiber tollides/millimeetrites
*45 – suurtükitoru pikkus kaliibrites

Esimese maailmasõja ajal osales rannapatarei nr 36 1917. aasta sügisel Muhu Väikese väina tammi kaitsmisel. 

## Vaata ka
*Rannapatarei nr 32

## Kirjandus
*Saare maakonna militaarobjektide ekspertiis. Koostaja: Endel Püüa. 2006.a. VÕIKÜLA RANNAKAITSEPATAREI NR. 36

## Välislingid
*Võiküla 10″ patarei, Kultuurimälestiste register
*Muhu väina fortifikatsioonirajatised, register.muinas.ee
Konsensuaalsed lepingud Rooma õiguses

**Konsensuaalseteks lepinguteks** (*obligatsiones consensu contrahuntur*) nimetatakse üksmeele alusel sõlmitud lepinguid. See lepingute liik tuli Rooma õigusse preetorite tegevuse tulemusel rahvaste õiguse (*[https://en.wikipedia.org/wiki/Jus_gentium ius gentium]*) kaudu.
  
Üksmeele alusel sõlmiti Vana-Roomas [ostu ja müügi](https://et.wikipedia.org/wiki/Ost-m%C3%BC%C3%BCk_(Rooma_%C3%B5igus)), kasutamis- (üüri/rendi, töövõtu ja töösuhete), seltsingu- ja käsunduslepingud.  Neid lepinguid ei pidanud tingimata kirjalikult vormistama,  vaid piisas, kui pooled jõudsid kokkuleppele selles, mida nad üksteisele vastastikku võlgnevad. Need lepingud kohustasid pooli täitma ka hea usu (*[https://en.wikipedia.org/wiki/Good_faith bona fides]*) nõudeid.  

Konsensuaalsed lepingud erinesid teistest lepingu liikidest selle poolest, et nende kehtivuseks piisas ainult poolte kokkuleppest (*consensus*). Teiste lepingu liikide juures nõuti lisaks kokkuleppele ka asja üleandmist, kindlate sõnade lausumist või kirjaliku dokumendi koostamist.

## Viited
Leith

**Leith** (gaeli keeles *Lìte*) on Šotimaa pealinna Edinburghi sadamaala jõe Water of Leith suudmes Forthi lahte.

## Välislingid
Lukukivi

**Lukukivi** on kaare tipukivi, mis viimasena paika panduna pingestab kaare. Akende ja uste kaarsillustes on lukukivi sageli teistest kividest erineva kujundusega esile tõstetud, olles teist värvi, eenduv või raiddekooriga kaunistatud. Ristvõlvi puhul täidab võlvi kiirus sama ülesannet päiskivi.

Lukukivi võib olla silluses ka markeeritud puhtdekoratiivsel eesmärgil, nagu näiteks on Tartus asuva klassitsistliku Katariina maja akende krohvraamistustes või Värska Püha Georgiuse kiriku akende tellisraamistustes

## Pildid


File:RomaArcoSettimioSeveroVolta.JPG|Septimius Severuse võidukaare lukukivid ja lukukivi rõhutamine raiddetailiga kaare esiserval
File:Cloître du Puy en Velay. La sirène.jpg|Lukukivi ja selle merineitsit kujutav kaunistusdetail Puy-en-Velay katedraalis
File:Torun Ratusz Staromiejski zwornik 01.jpg|Toruńi raekoja raiddetail
File:2014 Kłodzko, barokowa brama 14.jpg|Barokne raiddekooriga lukukivi
File:0641 - Siracusa - Facciata del Duomo - Foto Giovanni Dall&#039;Orto, 22 May 2008.jpg|Inglipeaga lukukivi Siracusa katedraali fassaadil


## Vaata ka
* päiskivi
* *[[crossette]]*

## Viited
Salukõdrik

**Salukõdrik** ehk **ristlauk** (*Alliaria petiolata*) on taim ristõieliste sugukonnast kõdriku perekonnast.

Salukõdrikut on kasutatud maitsetaimena.

## Viited

## Välislingid
* 
* Tiina Marjapuu, Ka vürtside osas tasub eelistada kodumaist: kas tunned sellist taime, nagu salukõdrik?, Delfi, 10. juuni 2020
Rannametsa jõe lammimets

**Rannametsa jõe lammimets** asub Saarde vallas Laiksaare külas.

See võeti riikliku kaitse alla 1991. aastal. Kaitseala oli 0,38 hektari suurune. Kaitsealast moodustab metsamaa umbes 0,03 hektarit, ülejäänud ala on lage rohumaa. 

Seal kasvavad künnapuu ja harilik kikkapuu. 

Ala arvati riikliku kaitse alt välja 2020. aastal. Samas ulatub sinna kaitstav vääriselupaik.

## Vaata ka
*lammimets
*Rannametsa jõgi

## Viited
Ole valmis!

**Ole valmis!** on nutiseadmete rakendusprogramm (kriisiäpp), milles on infot pere ja kodu kaitseks, matkajale ning suuremate ja väiksemate kriiside puhuks. Rakendus loodi Naiskodukaitse (NKK) algatusel 2018. aastal.

## Menüü
### Juhendid
*Esmavajalik
**Üldised käitumisjuhised kriiside korral
**Kriisiks valmistumine
**Tuleohutus
**Esmaabi
**LASTELE: ÕPI ESMAABI
**Gaasiohutus
**Veeohutus suvel ja talvel
**Looduskeskkond
**Üleelamine
*Õnnetused
**Elutähtsate teenuste katkemine
**Loodusõnnetused
**Muud õnnetused
*Turvalisus
**Vaimne tervis
**Julgeolekuoht
**Enesekaitse
**Pere turvalisus
**Kodu ja vara turvalisus
**Küberturvalisus
**Infosõda
**Vägivallatu võitlus
### [[Küberhügieen]]i alusõppe moodul
### Minu varud
### Kasulikud numbrid

## Vaata ka
*Eeskujuliikumine Valge Õhupall
*Kaitse Kodu!
*Teeme lapsele pai
*Naiskodukaitse
Maris Hellrand

**Maris Hellrand** (sündinud 15. septembril 1970 Rakveres) on eesti ajakirjanik ja kodanikuaktivist. 

Ta on õppinud Lembit Pärna nimelises Tallinna 42. keskkoolis (praegune Kadrioru Saksa Gümnaasium), Tartu Ülikoolis ja Müncheni Ülikoolis. 

Ta on elanud aastaid Saksamaal, Suurbritannias, Singapuris ja Lõuna-Koreas. Rännakuperioodide vahel töötas mitmesugustel ametikohtadel president Lennart Meri juures, aga ka president Toomas Hendrik Ilvese juures, kui too veel välisministeeriumis ametis oli. 

Alates 2010. aastast elab Hellrand alaliselt Eestis. Teeb Eesti teemadel kaastööd rahvusvahelistele väljaannetele. 

Maris Hellrand kuulub alates 1998. aastast Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. 

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 286 häält ning ei osutunud valituks. Ta kandideeris 2021. aasta kohalikel valimistel Tallinna kesklinnas, kogus 482 häält ja osutus valituks Tallinna linnavolikogu liikmeks, kus ta oli Keskkonna- ja kliimakomisjoni esimees.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kesklinna linnaosas, kogus 209 häält ning ei osutunud valituks.

## Isiklikku
Ta on kolme lapse ema. Tema õde on filmirežissöör Margit Lillak.  

## Viited

## Välislingid
* https://www.zdf.de/nachrichten/heute-in-europa/30-jahre-wiedererlangung-der-unabhaengigkeit-100.html ZDF, 20. august 2021
*https://epl.delfi.ee/artikkel/94182699/maris-hellrand-segregatsioon-ei-eksisteeri-ainult-uldhariduskoolis-vaid-ka-huvihariduses, Eesti Päevaleht, 2. august 2021
*https://www.ohtuleht.ee/1039231/maris-hellrand-suure-keskkonnajaljega-suurlavastus-ehk-kuidas-jagada-avalikku-kultuuriraha Õhtuleht, 22. juuli 2021
*https://www.ohtuleht.ee/1030980/maris-hellrand-avalik-ruum-parandab-tervist-ja-loob-onnelikuma-kogukonna-kuid-tallinnas-seda-veel-napib / Õhtuleht, 9. aprill 2021
*https://medium.com/@marishellrand_50510 
*https://epl.delfi.ee/artikkel/91302149/paeva-teema-maris-hellrand-tallinn-jai-rohelise-pealinna-tiitlist-ilma-oige-kah-sest-sonamurdlik-kaitumine-euroopas-edu-ei-too Eesti Päevaleht, 8. oktoober 2020
*Hellrand: meem ministritest Auschwitzi värava ees oli ebasobiv / ERR.ee, 26. august 2019
* Ajakirjanik Maris Hellrand: aasta eest ei olnud pagulastest juttugi, aga õhkkond ühiskonnas oli sama kibe / DELFI, 13. oktoober 2015
* Maris Hellrand: mis sajandil meie kool elab? / Õpetajate Leht, 9. oktoober 2013
Maailma Rahanduskeskus

**Maailma Rahanduskeskus** (inglise keeles *World Financial Center*), praegu tuntud kui **Brookfield Place**, on büroohoonete ja kaubanduskeskuse kompleks, mis asub Battery Park City naabruskonnas New Yorgis.

## Tornid
*200 Liberty Street ehk varasem One World Financial Center
*225 Liberty Street ehk varasem Two World Financial Center
*200 Vesey Street ehk varasem Three World Financial Center
*250 Vesey Street ehk varasem Four World Financial Center
3000 m takistusjooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

**[[3000 m takistusjooks]]u [[Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus|Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.]]**

## Mehed

## Naised
Paistekakk

**Paistekakk** on ahjusuus tule paistel küpsetatud väike leivake. Lõunaeesti murretes on paistekakku nimetatud *õhik(as)* ja *ohik*, idaeesti murdes *pätu* ja *paasik*, põhjaeesti murretes *paisteleib* ja *paistekook*. 

Paistekakke valmistati Euroopa aladel juba hilisneoliitikumis ehk rohkem kui 4000 aastat tagasi. 

Eestis on tehtud õhukesi paistekakke kuni 20. sajandi alguseni kogu maal. Põhiliselt valmistati neid odrajahust, leivateo ajal ka leivatainast. Neid küpsetati ahjusuul tule või hõõguvate süte paistel kaldu asetatud lauakesel, pajakaanel, kivil vm ning küpsetamise ajal määriti kakud rasvaga kokku. Mõnel pool pandi küpsed paistekakud hapukoorega määritult kaussi hauduma. 

Paistekakke küpsetati ahjus ka tohu peal, sellist kakku nimetati *tohukakuks*. Kakku määriti küpsemise ajal mitu korda pekitükkidega, rannikualadel aga kasteti silgusoolveega. Hilisemal ajal tehti neid pärmitainast, mis mässiti märja riide sisse ning asetati kuuma tuha alla küpsema (*tuhakook*, *tuhkapäts*). Eriti küpsetati selliseid kakke tuhkapäeval.

19. sajandi lõpul hakati paistekakkude asemel küpsetama juba pannkooke, algul odrajahust, hiljem nisujahust. Nisujahust paistekakud olid sepiku eelkäijaks.

## Vaata ka
*pliinid
*karask

## Viited

## Välislingid
* Teraviljatoidud 
* Leivast vanal ajal Maaleht 24. detsember 2010
Delaware, Lackawanna & Western Railroad

**Delaware, Lackawanna & Western Railroad** oli Ameerika Ühendriikide esimese klassi raudteevõrk, mis ühendas Buffalo linna Hobokeniga ja parvlaevaühendusega New Yorgiga.
Triin Toomesaar

**Triin Toomesaar** (sündinud 26. detsember 1987) on eesti haridustegelane ja kodanikuaktivist.

Tal on bakalaureusekraad avalikus halduses Tallinna Tehnikaülikoolist. Ka on Toomesaar lõpetanud politoloogia magistrantuuri Tallinna Ülikoolis. 

## Töö
Programmi Noored Kooli raames töötas ta aastatel 2012–2014 Jüri Gümnaasiumis eesti keele ja kirjanduse õpetajana.

2015. aastal alustas Triin Toomesaar tööd Kiusamisvaba Kool SA tegevjuhina. Vabaühenduse juhtimise ja kiusuennetamise kõrvalt on ta andnud koolides külalistunde muu hulgas kodanikuaktiivsuse, soolise võrdõiguslikkuse ja seto kultuuri teemadel. 

Alates 8. märtsist 2021 kuni president Kersti Kaljulaidi ametiaja lõpuni oli ta Vabariigi Presidendi vabakonnanõunik ning juhtis presidendi kultuurirahastut.

Toomesaar on kirjutanud arvukalt arvamusartikleid ning esinenud tele- ja raadiosaadetes, eelkõige hariduse, kiusuennetuse, sallivuse ja parema suhtluskultuuri, aga ka keskkonna ja võrdsete võimaluste teemadel.

Alates 2023. aasta detsembrist töötab Toomesaar Vabaühenduste Liidu juhatajana.

## Tegevus poliitikas
Triin Toomesaar kuulus aastatel 2006–2023 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 698 häält ning ei osutunud valituks.

## Tunnustus
* 2019 – presidendi kultuurirahastu noore haridustegelase preemia. 
* 2019 – Tallinna Ülikooli aasta vilistlane 

## Isiklikku
Tema vend on filmirežissöör Tõnis Pill.

## Viited

## Välislingid

* Triin Toomesaar: Kiusamine ei ole kriisi ajal kuhugi kadunud / ERR, Vikerraadio 20. aprill 2020
* Triin Toomesaar: Täiskasvanudki vajavad julgustamist, et kiusamisse sekkuda / ERR.ee Arvamusportaal, 30. jaanuar 2020
* Triin Toomesaar parandab maailma / DELFI, 3. mai 2018
* Triin Toomesaar: Ma ei ole rassist, aga ... / ERR.ee Arvamusportaal 30. juuni 2015
Kilpkaar

**Kilpkaar** (saksa keeles *Schildbogen*) on võlvi toetava seina ja võlvisiilu liitumiskohas kulgev eenduv kaar. Seda joont nimetatakse kilpkaareks ka siis, kui võlvisiilu ja seina kokkupuutejoon on jäetud eriliselt kujundamata.

## Pildid

F09.Anzy-le-Duc.0235.JPG|Anzy-le-Duci Kolmainsuse kirikus on kesklöövi vööndkaared jõuliselt eenduvad, kuid kilpkaared vaid servjoontena


## Viited

## Välislingid
* Schildbogen. - Grundbegriffe. Kirchengebäude (joonis)
Hoboken

**Hoboken** (unami keeles *Hupokàn*) on Ameerika Ühendriikide linn Hudsoni maakonnas New Jersey osariigis.

## Viited

## Välislingid
110 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

*Siin on loetletud [[110 m tõkkejooks]]u [[Eesti meistrivõistlused kergejõustikus|Eesti meistrivõistluste]] medalivõitjaid.*

Kõige rohkem meistritiileid (10) on võitnud kaks meest: Johannes Talmre (Tomson, Toomre) aastatel 1933–1950 ja Kalju Jurkatamm aastatel 1961–1971. Jurkatamm on ka ainus sportlane, kes on tulnud enim kordi järjest (9) Eesti meistriks.

110 m tõkkejooksu Eesti rekord on **13,62** Tarmo Jallai nimel. Ta püstitas selle 13. mail 2006 Mehhikos Xalapas.

## Loend

## Vaata ka
*Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus
100 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

*Siin on loetletud [[100 m tõkkejooks]]u [[Eesti meistrivõistlused kergejõustikus|Eesti meistrivõistluste]] medalivõitjaid.*

Aastatel 1926–1968 joosti ainult 80 m distantsil. 80 m tõkkejooksus pidid naised ületama kaheksa tõket, mis olid paigutatud üksteisest 8 meetri kaugusele ja 76,2 cm kõrgusele. 1960. aastatel korraldati mõned katsevõistlused 100 meetri distantsil, kasutades tõkkeid kõrgusega 76,2 cm. 1968. aasta suveolümpiamängude ajal otsustati võtta kasutusele 100 m tõkkejooks, kasutades tõkkeid kõrgusega 84 cm. Esimene rahvusvaheline võistlus 100 m tõkkejooksus toimus kergejõustiku Euroopa meistrivõistlustel. Tänapäevasel 100 m jooksul on võrreldes 80 m jooksuga veel 2 tõket, mis on kõrgemad ja asuvad üksteisest veidi kaugemal (8,5 meetrit). Stardist esimese tõkkeni on vahemaa 13 meetrit ja viimasest tõkkest finišini on 10,5 meetrit. 

## Loend

## Vaata ka
*80 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
*Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus
Aksu (Žetisu oblast)

**Aksu** (kasahhi keeles Ақсу) on küla Kagu-Kasahstanis Žetisu oblastis Aksu rajoonis. See asub otse Žansügirovi põhjapoolsel küljel.
Seksisõjad

**Seksisõjad** ehk **feministlikud seksisõjad** või **lesbide seksisõjad** on feministlikus liikumises ja lesbide kogukonnas 1980. aastatel alguse saanud põhimõttelised vaidlused naisõigusluse seisukohtade üle seksuaalsuse, pornograafia, prostitutsiooni, transvestiitide jm seksuaalsusega seotud küsimustes. Hinnangud seksuaalsuse ja seksuaalsete praktikate küsimustes tõusid feminismi huviorbiiti 1970. aastate lõpul ja 1980. alguses, viisid kolmanda laine feminismi tekkimiseni ning on osaks feminismi puudutavatest debattidest tänapäevalgi.

Algul olid vaidluse osapoolteks pornovastased feministid nagu Andrea Dworkin ja Catharine MacKinnon ning sekspositiivsed feministid nagu Ellen Willis. Seksisõdade alguse määratlemisel osundatakse Ameerika Ühendriikide organisatsiooni National Organization for Women seisukohta 1980. aasta oktoobrist, et "pederastia, pornograafia, sadomasohhismi ja avaliku seksi" näol on tegu "ärakasutamise, vägivalla ja eraellu tungimisega" ja mitte "seksuaalsete eelistuste või orientatsiooniga". Vaidlused pornovastaste ja sekspositiivsete feministide vahel viisid esimeste eemaldamiseni Barnardi Kolledži konverentsilt seksuaalsuse teemal 1982. aastal, millele pornovastased reageerisid meeleavalduste korraldamisega konverentsi toimumiskoha juures.

## Vaata ka
* Libustamine
Alexandra von Grünewaldt

**Alexandra von Grünewaldt** (neiupõlves *Aleksandra Voinovna Rimski-Korsakov*; 12. juuli 1868 – 7. veebruar 1945 Pförten, teistel andmetel 1942 Tallinn) oli Eestimaa aadlik, Mäo mõisa viimane võõrandamiseelne omanik.

Sündis 1868. aastal Venemaa keisririigi mereväeohvitseri Voin Andrejevitš Rimski-Korsakovi (1822–1871) ja Maria Mathilda Luisa Rosa Baueri neljanda lapsena; tema lell oli tuntud helilooja Nikolai Andrejevitš Rimski-Korsakov. 1882. aastal abiellus Aleksandra ema Mäo mõisniku kontradmiral Olaf von Stackelbergiga (1818–1903).

Olaf von Stackelbergi surma järel pärisid Mäo mõisa tema 9 õelast, kes aga loovutasid mõisa 7. märtsi 1904 kinkelepinguga tolle kasutütrele Aleksandra Rimski-Korsakovile.

1908. aastal abiellus Aleksandra Rimski-Korsakov Ahula mõisast pärit  alampolkovnik Ernst von Grünewaldtiga (1864–1925). Nende abielust lapsi ei sündinud.

Helilooja Nikolai Rimski-Korsakov viibis mitmel korral oma vennatütre Mäo mõisas ning andis seal kodukontserte.

25. oktoobril 1919 Mäo mõisa võõrandati, kuid Alexandra von Grünewaldtile jäeti õigus mõisasüdames edasi elada ning ta rajas Mäo mõisa peahoonesse Mäo lastekodu.. See viidi 1942. aastal viidi sõjaolude tõttu üle endise Prääma mõisa ruumidesse ja vastavalt ka Prääma lastekoduks nimetati. Alexandra von Grünewaldti asutatud lastekodu tegutses seal kuni 1980. aastani, mil tulekahju Prääma mõisahoone hävitas.

1939. aastal lahkus ta Umsiedlungi käigus Saksamaale, kus suri 1945. aastal.

## Esivanemad
Viited:

## Viited
Stelmužė kirik

**Stelmužė Püha Risti kirik** (leedu keeles *Stelmužės Viešpaties Jėzaus Kryžiaus bažnyčia*) on kirik Leedus Zarasai rajooni Imbradase vallas Stelmužė külas. See kuulub katoliiklastele ja jääb Panevėžysi piiskopkonda. Kirik ja selle kellatorn on osa Stelmužė mõisa hoonetekompleksist.

## Ajalugu
Kirik ehitati 1704. aastal. Toona kuulus see Ilūkste kihelkonda. 1713. aastal ehitasid kohalikud mõisnikud Fölkersahmid kiriku ümber ja muutsid selle kalvinistide kirikuks. Tollest ajast pärineb ka kiriku interjöör. 

1808. aastal sai sellest kirikust katoliku kirik. XIX sajandi keskpaiku oli seal kirikuõpetajaks kirjanik ja tõlkija Juozapas Silvestras Dovydaitis, kes asutas kiriku juurde ka kooli. 1880. aastal rekonstrueeriti kirikut taas.

1945. aastal kirik suleti. 1963. aastal rajati sinna skulptuuride näitus ja sellest sai Rokiškise muuseumi kirikliku kunsti filiaal. 1990. aastatel tagastati kirik katoliku kogudusele. Kirikut on restaureeritud ka aastail 1980–1981 ja 2008.

## Kirikuhoone
Tegemist on vanima puidust kirikuhoonega Leedus. Hoone valmis 1650. aastal ja on ehitatud puidust, kuid asub maakividest ja punastest tellistest soklil. Eraldiseisev puidust kellatorn on puidust on pärit kirikuhoonega samast ajajärgust.

Hoone on nelinurkse põhiplaaniga, selle juures on kasutatud klassitsismi elemente. Ühelööviline kirikuhoone lõpeb idas presbüteeriumiga, mis asub kolmnurkses apsiidis. Kolmnurkse frontooniga portikust ääristavad mõlemal küljel kolm sammast, sealt pääseb eeskotta. Portikuse kohal on sepistatud rauast rist, metallist rist kaunistab ka apsiidi kohale rajatud puitkarkassiga tornikest. Lääneküljel asub kirikus oreli ja koori tarbeks rajatud rõdu. Kirikut katab sindelkatus. Nii altar kui kantsel on baroksed, nikerdatud puitskulptuuridega. Kiriku all asub kinni müüritud kelder, kuhu on maetud kohalikud mõisnikud.

Kirikuhoovi lääneservas seisab XVII sajandil ehitatud nelinurkse põhiplaaniga ja ruudukujulise torniga kellatorn. Ka kellatorn on rajatud kivist soklile. Hoonet restaureeriti aastail 1959 ja 1980.

Kirikuaia idaservas asub muinsuskaitsealune Esimese maailmasõja aegne Saksa sõjaväe kalmistu.

## Pildid

Stelmužė002.JPG|Vaade kirikule kirdest
Stelmužės bažnyčia (1) - panoramio.jpg|Vaade kellatornile ja kirikule
Stelmuzes varp.jpg|Kellatorn
StelmuzeB3.jpg|Sõjaväekalmistu


## Viited
Avilys

**Avilys** on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Zarasaist 8 kilomeetrit läänes. Avilys kuulub Daugava vesikonda. Järve kaldad on enamasti madalad ja soostunud (põhjakaldal asub 8 ha suurune Imbradase soo), kohati ka künklikud ja metsased.

Avilys asub merepinnast 154 meetri kõrgusel jää kujundatud moreenmaastikul. Ka järve põhja katab moreen ja põhi on künklikule moreenmaastikule omaselt ebatasane. Kallaste ääres katab järve põhja liiv ja kruus.

Kaldajoon on looklev, selle pikkus on saartega koos 75 kilomeetrit, ilma saarteta aga 43,81 kilomeetrit. Pindala on koos saartega 2,683 km² (ilma saarteta aga 12,372 km²). Järves on kokku 31 saart. Samanė pindala on 5,16 ha, Vilkinė pindala 2,18 ha, Erelinė oma aga 2,09 ha. Ülejäänud saared on nimetud, nende pindalad on 6,62 ha, 3,76 ha, 3,12 ha, 2,19 ha, 0,68 ha, 0,6 ha, 0,48 ha, 0,48 ha, 0,38 ha, 0,38 ha, 0,36 ha, 0,34 ha, 0,34 ha, 0,29 ha, 0,28 ha, 0,26 ha, 0,24 ha, 0,16 ha, 0,12 ha, 0,08 ha, 0,05 ha; lisaks asub seal veel 6 saarekest pindaladega ligi 0,01 ha).

Avilysist saab alguse Avilė jõgi, mida loetakse Laucesa jõe alguseks, sinna suubuvad Izita, Imbradėlė, Kiaulinis ja veel 28 oja. Kaladest elavad järves ahven, särg, roosärg, koger, turb, nurg, haug, latikas, luts, angerjas ja linask. Küladest asuvad järve kaldal Aviliai, Mozūrėliai, Jazdaičiškės, Jovydžiai, Ažuraisčiai, Rutuliškės, Maršoniškės, Ščiūriai, Kervelinė, Pdtkūnai, Brasta ja Astrava. Järve lõunakaldal asub Mukuliai mõisa hoonetekompleks.

Järve nimi tuleneb tõenäoliselt indoeuroopa algkeelest, kus **aulo-s*' tähendab piklikku lohku, toru, eesliide **av* aga allikat, lätet.

## Viited
Białogard

**Białogard** (saksa *Belgard*) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Białogardi maakonna halduskeskus.

Linn asub Parsęta jõe ääres.

Białogard sai linnaõigused 1299. aastal, Hansa Liitu kuulus alates 1386. aastast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.

## Viited
Vencavas

**Vencavas** on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Dusetosest 8 kilomeetrit kagus ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on ida-lääne sihiline. Järve kaldad on enamasti kõrged ja järsud (eriti lõuna- ja kirdekaldal), kohati savised või kivised. 

Kaldajoone pikkus on 7,94 kilomeetrit. Järves on saar pindalaga 1,28 ha. See kujutab endast kahte tunnelorgu eraldava oosi veest välja ulatuvat osa. Põhjaosas asub pikk Ragase poolsaar. Järve põhja katavad lohkudes savi ja liiv, kalda ääres on põhja katmas liiv ning kruus.

Vencavasessse suubub kaks nimetut oja, sealt välja voolav nimetu oja suubub Vencavėlise järve.

Kaladest elavad järves ahven, särg, roosärg, koger, viidikas, karpkala, nurg, haug, meritint, merisiig ja linask. Vähesel määral elab järves ka säga, levinuim kala on rääbis.

Külad järve kaldal on: Vencavai, Naujasodis, Narkyčiai, Kuikiai, Merkiai ja Kunotai.

Järve nime päritolu on ebaselge. See võib tuleneda isikunimedest Vencas, Vencys, Vincas. Nimi võib tuleneda ka seeli keelest, kui see on teinud läbi muudatuse **Vinkiavas < *Vinciavas*. Algus **vink-* tähendaks sel puhul painutatut, koolutatut.

## Viited
Aksu ringkond (Isparta)

**Aksu** on Isparta provintsi provintsilinn ja ringkond Türgi Vahemere piirkonnas. 2010. aasta seisuga oli Aksu ringkonnas 1947 elanikku.
Imanbek

**Imanbek Zejkenov** (kasahhi keeles Иманбек Зейкенов, esinejanimi **Imanbek**; sündinud 21. oktoobril 2000) on Kasahstani DJ ja produtsent. 

Ta sai muusikamaailmas tuntuks 2019. aastal, kui oli teinud Saint Jhni loost "Roses" remiksi.

## Elukäik
Imanbek Zejkenov sündis Kasahstanis Aksu linnas. Ta hakkas kitarri mängima kaheksa-aastaselt. Imanbek õppis raudteetransporti ja töötab sellel erialal, kuid on selle kõrvalt tegelenud muusikaproduktsiooniga alates 2017. aastast. 

Imanbeki remiks Guyana-Ameerika Ühendriikide räppari Saint Jhni loole "Roses" sai üle maailma kuulsaks. Remiks tehti ilma Saint Jhni osaluseta, kuna Zejkenovi katsed temaga Instagramis kontakti saada ebaõnnestusid ja ta ei saanud vastust. Laul jõudis enamikku Euroopa muusikaedetabelitesse, sealhulgas Belgia, Ungari, Hollandi, Poola, India ja Rootsi edetabelitesse ning tõusis Shazam Worldi edetabelis esikohale. Remiksi suure menu järel jõudis ka 2016. aastal lindistatud originaallaul USA Billboardi edetabelisse, Suurbritannia singlite edetabelisse ja teistesse edetabelitesse, sealhulgas Austria, Kanada, Taani, Prantsusmaa, Saksamaa ja Iirimaa edetabelitesse. Imanbek sõlmis plaadilepingu Venemaa plaadifirmaga Effective Records ja avaldas oma esimese laulu Spinnin Recordsi tütarplaadifirma Dharma Recordsi kaudu.

## Diskograafia
### Singlid
* "Roses" (koos Saint Jhniga) (2019)
* "I'm Just Feelin' (Du Du Du)" (koos Martin Jenseniga) (2020)

### Muud laulud
* "Take Me" (koos O'Neilliga)
* "Hot" (koos Parah Dice'iga)
* "Smoke It Up" (koos Stephanskiyga)
* "Dope"
* "Clandestina" (koos FILV & Edmofo ja Emma Petersiga)
* "Romantic Dance" (koos DJ DmimixeRi ja MURANAga)
Czersk

**Czersk** (saksa keeles *Czersk*, aastatel 1942–1945 *Heiderode*, kašuubi keeles *Czérskò*) on linn Poolas Pomorze vojevoodkonnas Chojnice maakonnas, Czerski valla halduskeskus.

Küla on rajatud 13. sajandil. Alates 1466. aastast oli Poola Kuningriigi koosseisus. Esimese Poola jagamise tulemusel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poolale läks Czersk 1920. aastal, linnaõigused sai 1926. aastal.

## Viited
Kalju Jurkatamm

**Kalju Jurkatamm** (27. september 1941 Tallinn – 23. veebruar 2024 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane, kelle põhiala oli 110 m tõkkejooks.

1960. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Keskkooli ja 1966. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arvutusmatemaatikuna. 

1956. aastal alustas ta kergejõustikutreeninguid Jaan Pällingu juhendamisel. Alates 1960. aastast treenis ta Hans Torimi juures.

Jurkatamm võitis aastatel 1964–1971 NSV Liidu kergejõustiku meistrivõistlustelt kokku 8 medalid: 200 m tõkkejooksus 2 kulda (1968 ja 1971), 1 hõbeda (1970) ja 3 pronksi (1964, 1966 ja 1969) ning 110 m tõkkejooksus 2 pronksi (1969 ja 1970). Ta on tulnud neljakordseks NSV Liidu ametühingute ja kolmekordseks NSV Liidu üliõpilasmeistriks. Aastatel 1961–1971 tuli ta Eesti NSV meistriks 22 korral sprindis ja tõkkejooksus ning 6 korral teatejooksudes. Ta on parandanud Eesti rekordit viis korda 110 m tõkkejooksus (14,5 – 13,8), kolm korda 200 m tõkkejooksus (23,5 – 23,0) ja kolm korda 200 m jooksus (21,5 – 21,2) ning 100 m jooksus korranud Eesti rekordit. Ta on osalenud 10 teatejooksurekordi püstitamisel.

Aastatel 1951–1974 jagati 200 m tõkkejooksus medaleid nii NSV Liidu kui ka Eesti NSV meistrivõistlustel. Jurkatamm võitis Eesti NSV-s kaheksa ja NSV Liidus kaks korda. Ta oli ka kiire tõketeta 200 m jooksus ja oli ajaga 21,2 Eesti rekordi omanik. Aastatel 1964–1971 kuulus ta 200 m tõkkejooksus maailma edetabeli esiviisikusse (1968 1.) ja kuulunud aastatel 1968–1969 110 m tõkkejooksus Euroopa teise kümnesse. Tema 110 m Eesti rekord 13,8 püsis riigi rekordina ligi 20 aastat. 1969. aastal kuulus ta NSV Liidu koondisse. Aastatel 1961–1971 võistles ta 32 korda Eesti NSV koondises. Ta oli tõkkejooksjana üle 10 aasta (1961–1971) Eestis võitmatu. 1969. aastal võitis ta sisevõistlustel tõkkesprindi 21 stardist 20, edestades NSV Liidu, Euroopa ja USA paremaid jooksjaid. 

2000. aastast töötas Salva Kindlustuse infotehnoloogiajuhina.

## Tunnustus
*NSV Liidu meistersportlane 4 kergejõustikualal
*1968 NSV Liidu rahvusvahelise klassi meistersportlane
*1970 Kalevi auliige

## Isiklikku
Kergejõustikuga tegeles ka Kalju abikaasa Tiiu (neiupõlvenimi Tiitus). Nende poeg Veiko Jurkatamm valis aga korvpalli ja kuulus Eesti esindusmeeskonda Tallinna Kalevisse.

## Viited

## Välislingid
*
*Kalju Jurkatamm portaalis World Athletics
Grodków

**Grodków** (saksa Grottkau) on linn Poolas Opole vojevoodkonnas Brzegi maakonnas, Grodkówi valla halduskeskus. Grodków asub Brzegist umbes 19 km lõunaedelas ja Opolest ligikaudu 39 km läänes.

Küla on esmamainitud 1210. aastal, linnaõigused sai 1266. aastal. Linn kujunes kaubandus- ja käsitöökeskuseks, oli aastatel 1344–1810 Breslau piiskoppide omanduses. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.

## Viited
Šventas

**Šventas** on järv Leedus Zarasai rajoonis. Järv asub Smalvosest 4 kilomeetrit edelas ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on loode-kagusihiline. Järve kaldad on enamasti madalad ja metsased, ent kuivad, põhjakallas on kõrgem. Lõunas piirneb järv Ignalina rajooniga.

Kaldajoone pikkus on 10,38 kilomeetrit. Järve põhi on ebatasane. Järve põhja katab sügavamas osas põhjamudaga segunenud sapropeel, kalda ääres liiv. Kaldavööndis kasvab pilliroog. Šventas on üks Leedu puhta- ja selgeveelisemaid järvi. 1998. aastal loodi järve juurde Šventase botaaniline kaitseala, mis kuulub Gražutė regionaalpargi koosseisu. Šventase kaldavöönd on Leedus ainuke paik, kus kasvab vahelduvaõiene vesikuusk. Järve ümbrust võib puhkepaigana kasutada, kuid sellele on seatud piirangud, nii näiteks ei või järve kaldal ööbida.

Järve suubub üks nimetu oja, väljavool puudub. See on kaasa toonud veetaseme suure kõikumise (kuni 2,7 meetrit). Kaldad maaharimiseks ei sobi. Külad järve kaldal on Pašventė, Kazeriškės, Girutiškė II ja Kaziūriškės.

Šventase nimi tähendab püha või pühitsetut, kuigi algselt võis see tähendada eredat.

Legendi järgi asus Šventase asemel kunagi kirik, ent maast välja paiskunud vesi uputas selle. Endise pühapaiga järgi saanud siis järv ka nime.

## Viited
Kamień Pomorski

**Kamień Pomorski** (saksa *Cammin in Pommern*) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas, Kamień Pomorski maakonna ja Kamień Pomorski valla halduskeskus. Linn asub Kamieński lahe ääres.

Kamień Pomorski on kuurortlinn.

Asulat on esmamainitud 1124. aasta paiku, linnaõigused sai 1274. aastal. 1188. aastast, kui Pommeri piiskopitooli koliti Cammini, asus seal Cammini piiskopkonna keskus Pommeri hertsogkonnas. Hansa Liidu liikmeks sai linn 14. sajandil. 

Teises maailmasõjas hävis umbes 65% linnast. Kuni 1945. aastani oli Kamień Pomorski Saksamaa keisririigi ja riigi Preisimaa koosseisus.

## Viited
Elizabethi ajastu

**Elizabethi ajastu** on periood Inglismaa ajaloos, mis hõlmab Elizabeth I valitsusaega (1558–1603). Tihti kirjeldatakse seda kui Inglismaa kuldajastut.

Elizabethi ajastu oli renessansiperiood, mil oli Inglise luule, kirjanduse ja muusika õitsenguaeg. Ajastu on tuntud ka Inglise draama poolest, mille tuntumad esindajad on William Shakespeare ja Christopher Marlowe. Rahvas hakkas ka paremini vastu võtma reformatsiooni, eriti pärast Hispaania Võitmatu Armaada purustamist 1588. aastal. Seda võitu peetakse sageli üheks suurimaks Inglismaa ajaloos.

## Viited
Kiilkivi

**Kiilkivi** (prantsuse keeles *voussoir*, saksa keeles *Keilstein*) on kiilutaoliselt ühele poole ahenevaks vormitud ehituskivi või tellis (**kiiltellis**), millest laotakse kaari või võlve. Erinevalt tavalisest kantkivist või tellisest jääb kiilkivide vahe nii kaare sise- kui välispinnal samaks, mis tagab kaare ühtlase vastupidavuse ja kandejõu.

Vahetult talumile toetuvaid alumisi kiilkive nimetatakse lähtekivideks, kaare ülemist kiilkivi, mis paikapanemisel pingestab kaare, nimetatakse lukukiviks. Lähtekivid ei erine tavaliselt muudest kaare kividest kujunduse poolest, kuid lukukivi võib olla kujundusega esile tõstetud.

Bütsantsi arhitektuuris, mauri arhitektuuris ja romaanikas on kaartes dekoratiivsel eesmärgil kasutatud kahes eri värvis kiilkive, näiteks punaseid ja valgeid vaheldumisi.

## Viited
Seitsmevõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

*Siin on loetletud [[seitsmevõistlus]]e [[Eesti meistrivõistlused kergejõustikus|Eesti meistrivõistluste]] medalivõitjaid.*

Seitsmevõistlus tekkis 1981. aastal viievõistlusest, mis oli olnud tavaline naiste mitmevõistlus alates 1928. aastast. 

Kergejõustikus on kaks seitsmevõistlust – naiste seitsmevõistlus ja meeste seitsmevõistlus –, kuid need koosnevad erinevatest võistlusaladest. Meeste seitsmevõistlus on vanem ja seda peetakse siseruumides, naiste seitsmevõistlus aga toimub väljas ja selles hakati võistlema 1980. aastatel. Esimene rahvusvahelise seitsmevõistlus peeti 1981. aastal Austrias Götzises.

Naiste seitsmevõistlus koosneb järgmistest aladest, millest neli esimest võisteldakse esimesel päeval ja ülejäänud kolm teisel päeval: 100 m tõkkejooks, kõrgushüpe, kuulitõuge, 200 m jooks, kaugushüpe, odavise ja 800 m jooks.

## Vaata ka
*Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus
*Viievõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
Audre Lorde

**Audre Lorde** (kodanikunimega **Audrey Geraldine Lorde**; 18. veebruar 1934 – 17. november 1992) oli Ameerika luuletaja, romaanikirjanik, feminist ja aktivist, kelle elutööks oli rassismi, seksismi, klassismi, heteroseksismi ja homofoobia vastu võitlemine. 

Tema luule ja proosa väljendab raevu ebaõigluse vastu, mida ta elu jooksul koges ja pealt nägi ning tegeleb peaasjalikult kodanikuõiguste, feminismi, lesbilisuse, haiguse ja puuete ning afroameerika identiteedi teemadega.

Lorde oli esimene, kes juhtis tähelepanu intersektsionaalsuse puudumisele feministlikus liikumises. Teoses "Autsaiderist õde: esseed ja kõned" (*Sister Outsider: Essays and Speeches*, 1984) rõhutab Lorde marginaliseeritud ühiskonnagruppide kogemuse kommunitseerimise ja nende probleemide nähtavaks tegemise vajadust ühiskonnas. Tema järgi peaksid erinevad grupid (näiteks valged ja afroameerika naised) tunnistama ja aktsepteerima oma erinevusi ning kasutama neid ühise keele leidmiseks võõrandumise asemel. Ta toonitab kogukonna olulisust ühiskonnas ning käsitleb seda, kuidas konstruktiivselt kanaliseerida rõhumise tekitatud raevu ja viha. Kogumikus ilmunud essees "Vanus, rass, klass ja sugu", mille ta kirjutas "49-aastase mustanahalise lesbilise feministliku sotsialisti, kahe lapse (kellest üks on poiss) ema ja rassidevahelise partnerlussuhte ühe osapoole" positsioonilt, tõi ta välja, et "valged naised ei saa aru oma kaasasündinud privileegist olla valged ja määratlevad naiseks olemist üksnes omaenda kogemusest lähtudes".

## Viited
Vahuri tänav

**Vahuri tänav** on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste asumis. Vahuri tänav algab Peterburi teelt, möödub Jüriöö pargist ning lõpeb tupikuga raudteeülesõidul. Tänav on lõunakagu-põhjaloodesuunaline ja ligikaudu 360 meetri pikkune.

Tänav moodustati Tallinna linnavalitsuse korraldusel 2020. aasta märtsis varasema Peterburi tee kõrvalharu põhjal. Algselt plaaniti nimeks Jüriöö tänavat, aga kohalik ettevõtja esitas vastuväite, et "nimi põhjustab välispartneritega suheldes probleeme nime hääldamisel ja navigatsioonisüsteemidesse aadressi sisestamisel". Vahuri nimi tuleb samuti Eduard Bornhöhe jutustuse "Tasuja" temaatikast nagu ka ümbruskonna Tambeti tänav ja Tasuja puiestee.  

## Viited
Lubliniec

**Lubliniec** (saksa *Lublinitz*, 1941–1945 *Loben*) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas, Lublinieci maakonna halduskeskus. Lubliniec asub Częstochowa kesklinnast umbes 34 km lääneedelas.

Lubliniec on raudteesõlm.

Asula on rajatud 1270. aasta paiku, linnaõigused sai 1300. aastal. Kuni 1922. aastani oli Saksamaa koosseisus.

## Viited
Eesti meistrivõistluste medalivõitjad 80 m tõkkejooksus

**[[Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus|Eesti meistrivõistluste medalivõitjad]] [[80 m tõkkejooks]]us**

Kuni 1968. aastani võistlesid naised 80 meetri tõkkejooksus, mis asendati siis 100 meetri tõkkejooksuga.

 

## Vaata ka
*100 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
*Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus
Sund (täpsustus)

**Sund** on mitmetähenduslik sõna.

* Sund, väin Skandinaavia poolsaare ja Sjællandi vahel
* Sundi vald, vald Soomes Ahvenamaa maakonnas
* Sundi vald (Norra), endine vald Norras Hordalandi maakonnas
* "Sund" ("Compulsion"), 1959. aasta Ameerika Ühendriikide film
* Sundimine
Áslaug Arna Sigurbjörnsdóttir

**Áslaug Arna Sigurbjörnsdóttir** (sündinud 30. novembril 1990 Reykjavíkis) on Islandi poliitik.

Ta lõpetas Islandi Ülikooli bakalaureusekraadiga õigusteaduse alal 2015. aastal. Magistrikraadi õigusteaduse alal omandas ta samas ülikoolis 2017. aastal. Aastatel 2011–2013 töötas ta ajakirjanikuna ajalehes Morgunblaðið. Aastatel 2014–2015 oli ta politseiametnik Suðurlandi piirkonnas. 
Ta oli Noortevolikogu aseesimees aastatel 2014–2016. 2016. aastal töötas advokaadibüroos Juris. Aastatel 2015–2019 oli ta Iseseisvuspartei sekretär. Alates 2016. aastast on ta Alþingi liige. 2017–2019 oli ta Alþingi väliskomisjoni esimees.

Alates 6. septembrist 2019 kuni 28. novembrini 2021 oli Áslaug Arna Sigurbjörnsdóttir Islandi justiitsminister.

Alates 28. novembrist 2021 kuni 21. detsembrini 2024 oli ta Islandi kõrgema hariduse, teaduse ja innovatsiooni minister.

## Viited
200 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad

**[[200 m tõkkejooks]]u [[Eesti meistrivõistluste medalivõitjad kergejõustikus|Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.]]**

 

## Naised