open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antanas Guoga

**Antanas Guoga** (rohkem tuntud kui **Tony G**); sündinud 17. detsembril 1973 Kaunases) on Leedu suurettevõtja, poliitik ja elukutseline pokkerimängija. Ta oli aastatel 2014–2019 Euroopa Parlamendi liige.

Lapsena tuli Rubiku kuubiku kokkupanemise Leedu meistriks ning emigreerus 11-aastaselt koos vanematega Austraaliasse. Elukutselise pokkerimängija karjääri alustas 18-aastaselt ning jõudis 21. sajandi alguses maailma absoluutsesse tippu. Tema suurimateks saavutusteks on Euroopa meistriks tulek, korduv pääsemine WPT ja WSOP finaallauda, Moscow Millionsi ja Betfairi Aasia pokkeriturnee võit.

Tony G on vastuoluline pokkerimängija, kes on ühelt poolt tuntud oma agressiivse mängu ning sageli ka verbaalse vägivalla poolest kaasmängijate suhtes; teisalt on ta annetanud väga suuri summasid oma võitudest heategevuseks, aidanud paljusid noori mängijaid ning teinud tohutut tööd pokkeri populariseerimisel maailma erinevais paigus, sealhulgas Eestis.

Tony G on maailma suurima pokkeriportaali PokerNews ning Eestis litsentseeritud kihlveokontori Tonybet omanik. 

TonyBet oli 2010. aastal Leedu korvpallikoondise peasponsor. 2012. aasta jaanuaris valiti Guoga Leedu äriväljaande Ekonomik korraldatud hääletusel riigi parimaks ärimeheks. 2014. aasta mais pääses Guoga Leedu liberaalide teise numbrina Euroopa Parlamenti. 

## Välislingid
*https://www.antanasguoga.lt/
Jaanus Piirsalu

**Jaanus Piirsalu** (sündinud 27. juulil 1973) on eesti ajakirjanik. 

## Haridus
Ta on lõpetanud 1991. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1999. aastal Tartu Ülikooli, kus õppis sotsiaalteaduskonnas ajakirjandust.

## Töökäik
Ta töötas 1997. aastast Eesti Päevalehes eri ametites. 2007. aastal saatis Eesti Päevaleht ta korrespondendiks Moskvasse. Ta oli tollal ainus Moskvas alaliselt töötav Eesti ajakirjanik, kes oli Venemaa välisministeeriumilt saanud aastase tööloa. Eesti Päevalehes töötas Piirsalu 15 aastat, viimati 4,5 aastat Moskva korrespondendina.

Pärast lapsepuhkust ja paariaastast tegutsemist vabakutselise ajakirjanikuna asus Piirsalu 2014. aastal  tööle Postimehe toimetusse.

2016. aasta suvel käis ta Uurali mäestiku põhjatipu lähedal, otse polaarjoonel asuvas söekaevanduste linnas Vorkutas.

## Tunnustus
*2009 – aasta ajakirjanik 
*2016 – Eesti Ajalehtede Liidu olemusloo preemia
*2019 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks poega. 2007. aastast elab pere Luksemburgis. Piirsalu juhendamisel valmib ebaregulaarselt ilmuv Luksemburgi eesti laste ajaleht Mõnikord. 2012. aastal oli ta lapsehoolduspuhkusel Strasbourgis.

## Teoseid
*"Kirjad Venemaalt: Eesti ajakirjaniku reportaažid elust Venemaal", Eesti Päevalehe kirjastus 2008, ISBN 978-9949431779

## Viited

## Välislingid
*Jaanus Piirsalu blogi
*Erik Rand. JAANUS PIIRSALU: otse Tšetšeeniast! EPL.ee, 21. veebruar 2008
*Liivi Šein. Jaanus Piirsalu Venemaa – kaante vahel EPL.ee, 30. detsember 2008
*Kärt Anvelt. Jaanus Piirsalu – eesti ajakirjanduse Mozart EPL.ee, 3. jaanuar 2009
#### Publikatsioone
* Putin tõendas, et tema sõna maksab endiselt EPL.ee, 30. juuni 2008
* Jaanus Piirsalu: Venemaa ootab Eestist uut Andres Tarandit EPL.ee, 1. juuli 2008
* Piirsalu: Eesti külast Tomski oblastis EPL.ee, 4. juuli 2008
* Politkovskaja mõrvaprotsess on esialgu avalik EPL.ee, 18. november 2008
* Politkovskaja protsessi uksed suleti EPL.ee, 20. november 2008
* Putin ehitaks Euroopa julgeoleku kolmele eitusele EPL.ee, 27. november 2008
* Jaanus Piirsalu: Kallis ja ligipääsmatu Eesti – Vene turisti jaoks EPL.ee, 16. jaanuar 2009
* Gruusia tulevik kaalukausil EPL.ee, 13. märts 2009
* Dmitri, ära lase enam inimesi peksta! EPL.ee, 20. aprill 2009
* Kadõrovid – tšetšeeni Konstantin Pätsid? EPL.ee, 1. juuni 2009
* Medvedev astus Putini konnasilmale EPL.ee, 21. september 2009
* Janukovitš pole veel kindel võitja Eesti Päevaleht, 29. jaanuar 2010
Moritz Hermann von Jacobi

**Moritz Hermann von Jacobi** (ka **Jacoby**; vene keeles Борис Семёнович (Морис-Герман) Якоби; 21. september 1801 Potsdam – 10. märts 1874 Peterburi) oli saksa päritolu vene füüsik ja arhitekt.

Ta õppis Göttingenis ja Königsbergis ehituskunsti.

Ta oli Tartu Ülikooli professor aastatel 1835–1840, 1835–1837 ühtlasi Tartu ülikooli arhitekt. Alates aastast 1837 oli Jacobi Peterburi Teaduste Akadeemia uurimiskomisjoni liige, aastast 1840 akadeemia adjunkt, 1847 akadeemik.

1836. aastal sai von Jacobi projekti järgi praeguse kuju Inglisild, silla algvariant valmis 1816. aastal Johann Wilhelm Krause projekti järgi.

## Teadustöö

Jacobi uuris elektromagnetismi, eriti masinaehituse seisukohalt. Ta oli galvanoplastika leiutaja. Samuti uuris ta elektrimootoreid ja traadiga telegraafi.

1834 hakkas ta tegelema elektrimootoritega, et uurida elektromagnetjõu kasutamist liikuvatel seadmetel. Ta uuris elektromagnetjõudu mootorites ja elektrigeneraatorites. Mootori originaal pole säilinud kuid sellest on tehtud rekonstruktsioon.

Jacobi sõnastas maksimaalse võimsuse teoreemi: "Maksimaalne võimsus edastatakse siis, kui vooluallika sisetakistus võrdub koormuse takistusega, eeldades, et välistakistust saab muuta ja vooluallika sisetakistus on konstantne." Ta avastas selle, uurides aku poolt elektrimootorile edastatavat võimsust. Jacobi mõõtis mootori väljundparameetreid, määrates tsingi koguse, mida aku tarvitas.

Nikolai I eraldatud vahendite abil ehitas Jacobi 1839. aastal 28 jala pikkuse **elektrimootoriga paadi**, mis töötas akudega. Paat kandis 14 inimest mööda Neevat vastuvoolu kiirusega 5&nbsp;km/h.

Ta töötas ka elektrilise telegraafi arendamise kallal. 1842–1845 ehitas ta telegraafiliini Peterburi ja Tsarskoje Selo vahele, kasutades maa-alust kaablit.

1867 esindas ta Venemaad Pariisi maailmanäituse ajal peetud mõõtühikute komisjonis. Ta oli kindel meetrisüsteemi pooldaja.

## Viited
Rame laht

**Rame laht** on Puhtulaiu ja Pivarootsi poolsaare vahel olev laht Pärnu maakonna lääneosas Lääneranna vallas Virtsu lähedal.

Laht piirneb põhjas Mõisalahega, neid kahte eraldab Rapla-Virtsu raudtee tarvis ehitatud raudteetamm. Lahe põhjakaldale ulatub Laelatu puisniit. Laht jääb Puhtu-Laelatu looduskaitsealale. Lahesuu lõuna-kaguossa jäävad Ahessäär ja Kibissäär (laiud) ning Araani säär (Pivarootsi poolsaare neem). Lahesuu lõuna-edelaossa jääb Laususäär (laid).

Keskkonnaregistri järgi koosneb laht kolmest osast:
# Rame laht kitsamas mõttes ehk selle avaosa (3,98 km²),
# Mõisalaht (2,88 km²),
# Vanalubi laht (0,28 km²).
:Rame laht kokku 7,14 km².

Rame lahe keskkonnaregistri kood on VEE3426010. 

## Välislingid
* 
*
Laelatu puisniit

**Laelatu puisniit** on puisniit Virtsu lähedal Laelatul.

Laelatu puisniit on olnud niidetavana (ja servades karjatatavana) kasutusel sajandeid. Et Laelatu asub Lääne-Eestis, kus maapind aastas kuni poolteist millimeetrit kerkib, on meri sealt aastasadade jooksul taandunud. Laelatu kõrgemad kohad võisid mere alt laidudena vabaneda umbes 2000 aasta eest. On võimalik, et laiud võeti suviste karjamaadena kohe kasutusele, mistõttu võis Laelatul juba algusest kujuneda puisniit ning õiget metsa pole seal võib-olla kunagi olnudki.

Laelatu puisniidul on teadaolevalt nii Eesti kui kogu Põhja-Euroopa kõige liigirikkam taimekooslus. Kui arvestada maailma väikesemõõtkavaliste (kuni 1 m2) alade soontaimede absoluutset liikide arvu, siis jääb Laelatu puisniit 2. kohale (kuni 76 liiki ruutmeetril), jäädes alla vaid Argentina madala rohuga kuivale mägikarjamaale, kus on loendatud kuni 89 taimeliiki ruutmeetril. Laelatul on leitud kasvamas 546 liiki soontaimi; muuhulgas kasvab seal 2/3 kodumaistest orhideeliikidest.

Laelatu puisniit on pikka aega olnud botaaniliseks ja ökoloogiliseks uurimisalaks, seal paikneb Laelatu bioloogiajaam. 

Laelatu puisniit asub Puhtu-Laelatu looduskaitseala põhjaosas ja sinna pääseb mööda aastatel 1931–1968 tegutsenud Rapla–Virtsu raudteetammi kulgevat teed.

## Viited

## Kirjandus
*Kukk, Toomas; Kull, Kalevi 1997. *Puisniidud*. Estonia Maritima 2: 1–249.
*Kukk, Toomas (toim.) 2013. *Laelatu ajalugu ja loodus*. Estonia Maritima 9.

## Välislingid

* Kaie Ilves. "Botaanik Toomas Kukk: Laelatu puisniidu liigirikkus väheneb" Lääne Elu, 4. juuli 2017
George Rene Francis

**George Rene Francis** (6. juuni 1896 – 27. detsember 2008) oli USA ülipikaealine, kes oma surma eel oli rahvusvaheliste organisatsioonide poolt kinnitatud andmetel vanuselt teine elusolev mees maailmas, seda küll koos temaga samal päeval sündinud inglase Henry Allinghamiga.

Francis töötas suure osa oma elust autotööstuses, kuid teenis leiba ka habemeajajana. Nooruses tegeles ta ka poksiga, kuid tema poksijakarjäär katkes. Francis suri Sacramento hooldekodus südamepuudulikkusesse.

Francis oli ka Ameerika Ühendriikide vanim elusolev mees, tema surma järel on selleks Walter Breuning.

## Välislingid
*Postimees: Suri maailma üks vanemaid mehi
Magma (ansambel)

**Magma** on 1969. aastast tegutsev, klassikalise muusika taustaga trummari ja helilooja Christian Vanderi loodud prantsuse progeroki ja zeuhli bänd, kes kasutab lauludes Christian Vanderi väljamõeldud tehiskeelt, nn Kobaïa keelt.
Vegetatiivne sigimine

**Vegetatiivne sigimine** on suguta sigimisviis, kus uus organism saab alguse ühest vanemorganismist, sageli tema (keha)osa(de)st. Vegetatiivne sigimine on suguta sigimise üks kahest peamisest tüübist (teine on eoseline sigimine). 

Vegetatiivne sigimine esineb nii ainuraksetel kui ka hulkraksetel organismidel. 
Ainuraksetel (arhedel, bakteritel jt) avaldub see rakujagunemisega (sealhulgas pooldumise, pungumise ja hulgijagunemisega). Hulkraksetele organismidel (sh taimedel, loomadel) avaldub vegetatiive sigimine ühe vanemorganismi mittegeneratiivse(te) ehk somatogeense(te) (keha)osa(de) eraldumisel, millest areneb uus organism (järglane). Ka hulkraksetele organismidel esineb pungumist (näiteks käsnad, hüdrad) ja pooldumist (ripsussid). Taimede puhul võib mittegeneratiivseks kehaosaks olla mugul, eriline sigikehake jt. Vegetatiivse sigimise erijuhtudeks on loomariigis rõngussidel esinev para- ja arhitoomia.

## Vaata ka
* eoseline sigimine
* sigipung
Eoseline sigimine

**Eoseline sigimine** ehk **sporogoonia** on suguta sigimisviis, mis toimub eriliste paljunemisrakkude ehk eoste abil. 

Eoseline sigimine esineb mõningatel protistidel (eosloomad) ning kõikidel taimedel ja seentel. 

## Vaata ka
*paljunemine
*sigimine
Planetoloogia

**Planetoloogia** ehk **astrogeoloogia** ehk **planetaargeoloogia** on teadusharu, mis uurib planeete, komeete, asteroide ja teisi sarnaseid taevakehi.

Tavaliselt peetakse planetoloogia all silmas väljaspool Maad asuvate teiste Päikesesüsteemi taevakehade uurimist. Planetoloogia tekkis siis, kui Maa uurimisel kogutud teadmisi ja tehnikat hakati kasutama teiste taevakehade uurimiseks. Seega on planetoloogia justkui maateaduste laiendus väljapoole Maad. Planetoloogiat peetaksegi maateaduste alldistsipliiniks, kuigi loogiliselt võttes võiks olla ka vastupidi.

Põhimõtteliselt ei piirdu planetoloogia uurimisväli vaid Päikesesüsteemiga, kuid väljaspool Päikesesüsteemi asuvate planetaarsete taevakehade ehk eksoplaneetide kohta on teadmised suure kauguse tõttu seni väga kehvad ning uurimine raskendatud.

Algselt nimetati planetoloogiaks Kuu ja teiste lähemate planeetide ning nende kuude pinnavormide uurimist.

1962. aastal defineeris soome geokeemik Kalervo Rankama planetoloogia kui universaalse teadusharu, mis uurib planeetide, nende looduslike kaaslaste ja teiste sarnaste taevakehade konfiguratsiooni, aineringeid ja sellega kaasnevaid energiamuundumisi Päikesesüsteemis ning võimalikes teistes planetaarsetes süsteemides. Sellega üritas Rankama lõpetada segaduse, mis saatis termineid "astrogeoloogia" ja "planetaargeoloogia", pakkudes nende asemele uue termini "planetoloogia".

Sellegipoolest käsitletakse planetoloogiat mõnikord eraldi astrogeoloogiast ehk planetaargeoloogiast. Sellise käsitluse korral mõistetakse planetoloogiat laiema teadusharuna, mis käsitleb ka teemasid, mis otseselt geoloogia alla ei kuulu. Piir planetoloogia ja planetaargeoloogia vahel on siiski niivõrd ähmane ja uurimisväli suures osas kattuv, et sageli peetakse neid sünonüümideks.

## Viited

## Välislingid
*Smithsonian Center for Earth and Planetary Studies – palju infot Päikesesüsteemi taevakehade kohta.
Malta Eurovisiooni lauluvõistlusel

**Malta** osales esimest korda **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** 1971. aastal. Joe Grech laulis siis maltakeelset laulu "Marija L-Maltija" ning jäi viimaseks. Ka aasta hiljem pidi Malta leppima viimase kohaga, kui riiki esindasid Helen & Joseph lauluga "L-Imhabba". Need kaks laulu on olnud Eurovisioonil ainsad maltakeelsed laulud. Pärast 1975. aasta lauluvõistlust Malta jäi võistlusest 15 aastaks eemale. 

1980. aastatel oli Malta huvitatud naasmisest võistlusse, kuid sel ajal oli maksimaalne osalejate arv 22, seega polnud Maltal võimalik naasta. 1991. aastal, kui Holland eemaldus, naasis Malta lauluvõistlusele. Roomas esindas Maltat Paul Giordimaina & Georgina, kes lauluga "Could It be" saavutasid 6. koha. 

Malta on saavutanud lauluvõistlusel kahel korral 3. koha. 1992. aastal esindas Maltat Mary Spiteri lauluga "Little Child". 1998. aastal Birminghamis esindas Maltat Chiara lauluga "The One That I Love". Malta on jäänud kahel korral ka teisele kohale. 2002. aastal Tallinnas viis Ira Losco Malta teisele kohale lauluga "7th Wonder". Kolm aastat hiljem esindas Maltat taas Chiara, kes oli Malta varem juba viinud kolmandale kohale. 2005. aastal laulis Chiara võistlusel laulu "Angel". 

Vaid aasta hiljem tabas Maltat tagasilöök. 2006. aastal Ateenas toimunud lauluvõistlusel jäi Malta viimasele kohale. Maltat esindas Fabrizio Faniello lauluga "I Do". 

2007. ja 2008. aastal Maltal ei õnnestunud pääseda poolfinaalist finaali, jäädes vastavalt 25. ja 14. kohale. 

Hoolimata viimaste aastate kasinatest tulemustest on Malta kõige edukam riik nende riikide seas, kes pole kunagi lauluvõistlust võitnud. 

Maltat esindab lauluvõistlusel Malta ringhääling Public Broadcasting Services (PBS).

## Osalejad

## Hääletamise ajalugu
1971.–2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistluste finaalides on Malta *andnud* kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

1971.–2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistluste finaalides on Malta *saanud* kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Viited

## Välislingid

* Eurovisioon.ee – Malta
* Eurovisionmalta.com
Sigimine

**Sigimine** ehk **tokogoonia** on eluprotsess, mille käigus toimub organismide enesetootmine (paljunemine). Mõistet "sigimine" võidakse käsitleda **laiemas** või **kitsamas** mõttes: esimesel juhul on see nii-öelda paljunemine kitsamas mõttes, ehk mida jagatakse suguliseks ja suguta sigimiseks; sigimine kitsamas mõttes on aga organismide suguline sigimine.

## Vaata ka
*embrüogenees
*eoseline sigimine
*paljunemine
*sigimissüsteemid
*sigimatus
Enn Tosso

**Enn Tosso** (sündinud 28. veebruaril 1976 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik.

Aastatel 2002–2010 töötas ta Äripäeva ajakirjanikuna. Tosso on kirjutanud tuhandeid lühiuudiseid uudisteportaalidele aripaev.ee, delfi.ee ja postimees.ee.  2017 lõi oma ettevõtte OÜ Kirjaabi.
Saiakopli mõis

**Saiakopli mõis** (saksa keeles *Neuhof*) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jäävad kunagise mõisa maad Tapa valda Lääne-Viru maakonnas.

## Ajalugu ja mõisaomanikud
Saiakopli mõis eraldati 1787. aastal Nõmmküla mõisast. Mõis kuulus Jacob Johann von Helwigile, 1816. aastal ostis mõisa Peter von Reimers. 1827. aastal läks mõis Julie von Rautenschildti valdusse. 1837. aastal müüs ta mõisa edasi doktor Gustav Hieronymus Ehrenbuschile. 

1884. aastal omandas mõisa Jakob Kurberg. Mõisa viimased võõrandamiseelsed omanikud enne 1919. aasta võõrandamist olid Arwed ja Ewald Kurberg, kellele kuulus ka naabermõis Moe mõis koos Moe viinavabrikuga.

## Mõisakompleks
Tõenäoliselt 19. sajandi keskel rajatud Saiakopli mõisa härrastemaja oli hilisklassitsistlikus stiilis kivihoone. Ehitis oli peamiselt ühekorruseline, välja arvatud keskosa, mis oli kahekorruseline ning mida kaunistasid kaaraknad ja segmentkaarne frontoon. 

1960. aastatel ehitati hoone ümber täiskahekorruseliseks ehitiseks. Muuhulgas muudeti akende kuju ja korruste kõrgust. Ka hoone segmentfrontoon asendati lameda kolmnurkfrontooniga. Hoones asus Eesti NSV ajal Nõmmküla sovhoosi keskus. 

## Vaata ka
*Saiakopli küla
*Saiakopli vald
## Viited

## Välislingid
*
*Saiakopli mõis, Eesti mõisaportaal
*Saiakopli mõis, www.tapamuuseum.ee
Kompositsioonimeetod

**Kompositsioonimeetod** (saksa keeles *Kompositionsmethode*) ehk **kompositsioonitehnika** (inglise keeles *music composition technique*) on muusikas õpetus, kunst ja oskus muusikaliste objektide muutmiseks, organiseerimiseks ja seostamiseks. Helilooja ehk komponist loob heliteose ehk kompositsiooni ühe või mitme kompositsioonimeetodi abil.

Nii nagu muutub muusika, muutuvad ka kompositsioonimeetodid. Kui näiteks 19. sajandi helilooja tegeles selliste mõistetega nagu duur-moll-süsteem, tonaalsus või muusika taktilis-meetriline jaotus, siis 20. sajandi heliloojad on tegelnud näiteks elektrooniliste tämbrite, müra, muusika seriaalse organiseerimise, muusikaliste parameetrite või minevikumuusika dekonstrueerimisega.

Muusika kompositsioonimeetodi ülesandeks on üldiselt tagada muusika käsitöönduslik kvaliteet, detailide ja terviku sobivus, aga ka muusika "tõesus", läbipaistvus, defineeritavus ühiskonna jaoks. Kompositsioonimeetodi sellist rolli on ka kritiseeritud. Näiteks Arnold Schönberg on pidanud uudsest kompositsioonimeetodist tähtsamaks uudset kõla: *"Ein neuer Klang ist ein unwillkürlich gefundenes Symbol, das den neuen Menschen ankündigt [---]"* (Uudne kõla on tahtmatult avastatud sümbol, mis kuulutab ette uut inimest [---]) 

## Vaata ka
* Muusika kompositsiooni- ja analüüsimeetodite loend
* Kompositsiooniõpetus

## Viited
Suguline sigimine

**Suguline** ehk **seksuaalne sigimine** on paljunemise vorm, kus erinevalt suguta sigimisest toimub eelnevalt sugurakkude meioos, ploidsuse vähenemine ja üldjuhul viljastumine. Sugulise sigimise erijuhuks on partenogenees, kus viljastumist ei toimu.

## Vaata ka
*paljunemine
*suguta sigimine
*seksuaalne erutus
Punavetikad

**Punavetikad** (*Rhodophyceae*) on ainuke punavetiktaimede hõimkonda kuuluv vetikate klass. 

Suur osa punavetikaid on hulkraksed. Neid võib leida nii mage- kui merevees. Punavetikaid on erinevate allikate järgi teada 4000 kuni 10 000 liiki. 

Kogu Läänemeres elutseb madala soolsuse tõttu vaid ligi 160 punavetikaliiki. Mõned liigid esinevad ka Eesti mageveekogudes.

Mitmed punavetikaliigid omavad töönduslikku tähtsust. Neis leiduvaid pigmente kasutatakse meditsiinidiagnostikas, molekulaarbioloogias ja toiduainetööstuses ning geelistuvaid polüsahhariide nii mikrobioloogias kui ka farmaatsia- ja kosmeetikatööstuses.

## Eesti liigid
Meres elavad järgmised liigid.
*perekond *[[Aglaothamnium]]*
***[[Aglaothamnium roseum]]*
*perekond *[[Ceramium]]*
***[[Ceramium tenuicorne]]*
***[[Ceramium virgatum]]*
*perekond *[[Chroodactylon]]*
***[[Chroodactylon ornatum]]*
*perekond *[[Coccotylus]]*
***[[Coccotylus truncatus]]*
*perekond *[[Furcellaria]]* – furtsellaaria
***[[Furcellaria lumbricalis]]* – agarik
*perekond *[[Gaillona]]*
***[[Gaillona rosea]]*
*perekond *[[Hildenbrandia]]*
***[[Hildenbrandia rubra]]*
*perekond *[[Leptosiphonia]]*
***[[Leptosiphonia fibrillosa]]*
*perekond *[[Polysiphonia]]*
***[[Polysiphonia fucoides]]*
*perekond *[[Rhodochorton]]*
***[[Rhodochorton purpureum]]*
*perekond *[[Rhodomela]]*
***[[Rhodomela confervoides]]*
*perekond *[[Vertebrata (punavetikad)|Vertebrata]]*
***[[Vertebrata fucoides]]*

Eesti vooluveekogudes esinevad järgmised liigid.
*perekond *[[Audouinella]]*
***[[Audouinella chalybea]]*
***[[Audouinella hermannii]]*
*perekond *[[Batrachospermum]]*
***[[Batrachospermum atrum]]*
***[[Batrachospermum gelatinosum]]*
*perekond *[[Hildenbrandia]]*
***[[Hildenbrandia rivularis]]*
*perekond *[[Lemanea]]*
***[[Lemanea fluviatilis]]*
***[[Lemanea fucina]]*

## Viited
Panda

**Pandaks** nimetatakse kahte eri liiki loomi:
*hiidpandat (*Ailuropoda melanoleuca*), kes kuulub karulaste sugukonda
*punapandat (*Ailurus fulgens*), kes kuulub pandalaste sugukonda
***"[[Panda (saade)|Panda]]"** oli ka Eesti Televisiooni saatesari.
***[[Panda (laev)|Panda]]** nime kannab Eesti puksiirlaev.

***[[Panda (ansambel)|Panda]]** on Mehhiko alternatiivroki ansambel.

## Vaata ka
*Fiat Panda
Valdai kõrgustik

**Valdai kõrgustik** (vene keeles *Валдайская возвышенность*, *Валдай*) on ulatuslik kõrgustik Ida-Euroopa lauskmaa loodeosas Tveri oblasti lääneosas ja Novgorodi oblasti lõunaosas. Laiemas mõttes Valdai kõrgustiku koosseisu kuuluvad ka Tihvini ja Vepsa kõrgustik Leningradi ja Pihkva oblastis ning mõned teised kõrgustikud Tveri ja Smolenski oblastis. Keskmine kõrgus on 150-250 m, kõrgeim tipp 346,9 m.

Valdai kõrgustiku pealiskord koosneb karboni ajastu lubjakivist, merglist ja savist, ta on kaetud mandrijää ning liustikujõgede ja jääjärvede setetega. Loodenõlv on järsk, kagunõlv on lame. Pinnamood on künklik, peamised pinnavormid on moreentasandikud. Esineb palju järvi, sealhulgas Ülemvolga järvestik (Peno järv, Vselugi järv, Volgo järv jt), Seligeri järv ja teised. Valdai kõrgustik on tugevalt soostunud. Kõrgustiku kaguosaga külgneb Valdai jääaja lõunapiir. 

Kõige kõrgem punkt on 346,9 meetri kõrgune küngas Tsna ülemjooksul, mille mitteametlik nimi on Verhuška Valdaja. Ta asub Tveri oblasti Võšni Volotšoki rajoonis Potšinoki külast 2,5 km kagu suunas punktis koordinaatidega .

Valdai kõrgustik on Volga jõgikonna ja Läänemere vesikonna veelahe. Kõrgustikul saavad alguse Volga, Daugava, Dnepr, Lovat, Msta, Pola, Mologa ja teised jõed.
 
## Viited
Ostaškov

**Ostaškov** on linn Venemaa Tveri oblastis, Ostaškovi rajooni keskus. Asub Seligeri järve kaldal.

Ostaškovi on esmamainitud 14. sajandil. Linnaõigused sai 1770. aastal.

Linna läbib Bologoje ja Velikije Luki vaheline raudtee.

Linnas asub 1689. aastal ehitatud Ülestõusmise kirik, 1697. aastal ehitatud Püha Kolmainu kirik ning Issanda Muutmise kiriku barokne kellatorn (ehitatud 1787–1789).

## Elanike arvu areng

## Välislingid

*Mitteametlik koduleht
Merle Parts

**Merle Parts** (sünninimi Merle Mahlapuu; sündinud 26. novembril 1967) on eesti kohtunik.

1994. aastal sooritas ta kohtunikueksami. Ta töötab kohtunikuna Harju Maakohtus.

31. märtsil 2002 sai ta Aatriumi parklas toimunud tulistamise käigus kuulist haavata.

2012. aastal pälvis ta Politsei- ja Piirivalveameti teenetemärgi.

## Isiklikku
Abielust Juhan Partsiga on kaks last: Toomas-Hendrik ja Pille-Riin .

Praeguse abikaasa Priit Tikerpega on Merle Partsil poeg Hans-Gustav. 

## Viited

## Välislingid
* Vesta Reest, Naine, nõrkus on su nimi Kroonika, 15. aprill 2002
* "Merle Parts suurendas büsti?" Kroonika, 22.veebruar 2009
Jagunemine

**Jagunemine** on bioloogias rakkude või nende sisestruktuuride (rakutuuma, mitokondrite jt) jaotumine kaheks (pooldumine) või rohkemaks osaks. Sageli peetakse jagunemise all silmas raku kui terviku jagunemist (**[[rakujagunemine]]**). Rakujagunemine võib toimuda pungumise, pooldumise, sissesoondumise, mitoosi, meioosi jne teel.

Raku sees oleva tsütoplasma jagunemist nimetatakse tsütokineesiks.

## Vaata ka
*Rakujagunemine
*Pooldumine
*Pungumine
Runge-Kutta meetodid

**Runge-Kutta meetodid** on arvutusmatemaatikas algoritmide pere harilike diferentsiaalvõrrandite (ja harilike diferentsiaalvõrrandite süsteemide) ilmutatud või ilmutamata ligikaudse lahendi numbriliseks leidmiseks algtingimustega ülesande korral. Nad põhinevad iteratsioonil. 

Meetodi algse kuju töötas välja saksa matemaatik Carl Runge 1895 ning seda üldistas Martin Wilhelm Kutta 1901.

## Klassikaline 4. järku Runge-Kutta meetod
 
4. järku klassikaline Runge-Kutta meetod on nii laialt levinud, et seda nimetatakse sageli lihtsalt Runge-Kutta meetodiks. 

Olgu meil Cauchy ülesanne \textbf{y}'=\textbf{f}(x,\textbf{y}), \textbf{y}(x_0)=\textbf{y}_0. Siis funktsiooni väärtus järgmises punktis arvutatakse järgmise valemi järgi:
 \textbf{y}_{n+1} = \textbf{y}_n + {h \over 6} (\textbf{k}_1 + 2\textbf{k}_2 + 2\textbf{k}_3 + \textbf{k}_4) 

kus

: \textbf{k}_1 = \textbf{f} \left( x_n, \textbf{y}_n \right), 
: \textbf{k}_2 = \textbf{f} \left( x_n + {h \over 2}, \textbf{y}_n + {h \over 2} \textbf{k}_1 \right), 
: \textbf{k}_3 = \textbf{f} \left( x_n + {h \over 2}, \textbf{y}_n + {h \over 2} \textbf{k}_2 \right), 
: \textbf{k}_4 = \textbf{f} \left( x_n + h, \textbf{y}_n + h\textbf{k}_3 \right), 
: \textbf{ }h — võrgu sammu suurus \textbf{ }x järgi.

See meetod on 4. järku, st viga igal sammul on O(h^5) ja summaarne viga integreerimise lõppintervallil on O(h^4).

## Otsesed Runge-Kutta meetodid
Otseste Runge-Kutta meetodite pere on 4. järku Runge-Kutta meetodi üldistus. See on antud valemitega
 \textbf{y}_{n+1} = \textbf{y}_n + h\sum_{i=1}^s b_i \textbf{k}_i, 
kus
: \textbf{k}_1 = f(x_n, \textbf{y}_n), \, 
: \textbf{k}_2 = f(x_n+c_2h, \textbf{y}_n+a_{21}h\textbf{k}_1), \, 
: \textbf{k}_3 = f(x_n+c_3h, \textbf{y}_n+a_{31}h\textbf{k}_1+a_{32}h\textbf{k}_2), \, 
::: \vdots 
: \textbf{k}_s = f(x_n+c_sh, \textbf{y}_n+a_{s1}h\textbf{k}_1+a_{s2}h\textbf{k}_2+\cdots+a_{s,s-1}h\textbf{k}_{s-1}). 

Konkreetse meetodi määravad arv s ning koefitsiendid  b_i, a_{ij} ja c_i. Need koefitsiendid paigutatakse sageli tabelisse

Runge-Kutta meetodi koefitsiendid peavad rahuldama tingimusi \sum_{j=1}^{i-1} a_{ij} = c_i ( i=2, \ldots, s). Kui me tahame, et meetod oleks p-järku, siis tuleb tagada ka tingimus \bar\textbf{y}(h+x_0)-\textbf{y}(h+x_0)=O(h^{p+1}), kus \bar\textbf{y}(h+x_0) on  Runge-Kutta meetodil saadud lähendus. Pärast mitmekordset diferentseerimist muutub see tingimus polünomiaalvõrrandite süsteemiks, mille lahendid on meetodi koefitsiendid. 

## Vaata ka
*Newmarki meetod
*Euleri meetod

## Kirjandus
*Carl Runge. Über die numerische Auflösung von Differentialgleichungen. – ''Mathematische Annalen, kd 46, 1895, lk 167–178.
Aleksander Raid

**Aleksander Raid** (kuni 22. veebruarini 1936 **Janson**, 2. jaanuar 1913 Gattšina, Peterburi kubermang – 13. august 1983 Tartu) oli eesti tõlkija ja keeleteadlane.

## Elulugu
Ta lõpetas 1932. aastal Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi, 1944. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ja 1946. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna.

## Looming
Ta tõlkis alates 1930. aastatest eesti keelde ilukirjandust slaavi keeltest. 
### Tõlkeid
*poola keelest
**Adam Mickiewiczi poolakate rahvuseepose "Pan Tadeusz"
**Teodor Parnick. "Aetius, viimne roomlane"
**Boleslaw Limanowski. "Mälestused"
**Jacek Machowski. "Musta lipu all"
**Arkady Fiedler. "Kalad laulavad Ucayalis"
*serbohorvaadi keelest
**Meša Selimović. "Derviš ja surm"
*slovaki keelest
**"Kangelase märkmik"
*tšehhi keelest
**Klára Jarunkovát
**Jan Otčenášek. "Kodanik Brych"
**Alois Jirásek. "Kõikide vastu" 
**Karel Čapekit
*vene keelest
**Fjodor Dostojevski. "Valged ööd" ja "Mälestused" (1. ja 2. osa)
**Nikodim Katšinski. "Mulla tekkimine ja elu"

### Romaanid
*romaani Poola helilooja Chopini elust (1939)
### Sõnaraamatud
Koos Savvati Smirnoviga koostas ta tšehhi-eesti sõnaraamatu. Ta on koostanud ka poola-eesti sõnaraamatu, mida pole välja antud.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli kunstiajaloolane Niina Raid.

Tema poeg on kartograaf Tõnu Raid ja pojapoeg on Juku-Kalle Raid. 

Ta on luuletaja Indrek Hirve vaimne isa ja eeskuju.

## Kirjandus
*"Eesti entsüklopeedia" 8. kd. Tallinn 1995

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Haud Tartu Maarja kalmistul
Kaljo Raid

**Kaljo Raid** (4. märts 1921 Tallinn – 21. jaanuar 2005) oli eesti helilooja ja baptisti vaimulik. 

Aastast 1954 oli ta Toronto eesti baptistikoguduse pastor.

Artikli kirjutamisel on kasutatud "Eesti entsüklopeedia" 8. köidet (1995)
Niina Raid

**[[Niina Raid]]** (kuni 1935 **Nepomnjaštši** või **Nepomnjaštšaja**; kuni 1938 **Neeme**; 25. jaanuar 1917 – 26. november 2001) oli eesti kunstiajaloolane. 

Ta uuris põhiliselt Tartu arhitektuuriajalugu.

## Teoseid
*Tartu kunstnike teoste näituse kataloog. Maal, graafika, skulptuur, tarbekunst. Koostanud Eha Ratnik, eessõna Niina Raid. Tartu 1960
*Kunstikabineti näituste kataloog 1962–1965. Koostanud Kaljo Põllu, eessõna Niina Raid. Tartu: Tartu Riiklik Ülikool, 1965
*Tartu vanemaid ehitisi. Tallinn: Eesti raamat, 1981
*Tartu ehitusmeistrid 17. sajandist kuni 19. sajandi keskpaigani. 1987
*Tartu Ülikooli peahoone. Tartu: Rahkoi, 1993
***Main building of Tartu University*. Tartu: Rahkoi, 1993
*Tartu tänavad aastani 1940. Tartu: ARC Projekt, 1999

## Tunnustus
*2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema abikaasa oli tõlkija Aleksander Raid ja poeg on kartograaf Tõnu Raid, kelle pojad on Jaak Raid ja Juku-Kalle Raid.

## Viited

## Kirjandus
*Hilja Läti. "Raid, Niina". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 418
*Eesti entsüklopeedia 8. Tallinn 1995

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Haud Tartu Maarja kalmistul
Rein Raie

**Rein Raie** (sündinud 24. jaanuaril 1941) on eesti kirurg traumatoloogia ja ortopeedia alal.

Ta on teinud üle 2400 lülisambaoperatsiooni ning olnud Seppo kliiniku direktor.

## Elulugu
Rein Raie on tööliste poeg. Lõpetas 1959 Tallinna 2. Keskkooli, 1965 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiini osakonna ja 1970 Moskvas Traumatoloogia-Ortopeedia Keskinstituudi aspirantuuri, meditsiinikandidaat (1970, samas); väitekiri "Восстановление опозиции большого пальца кисти", meditsiinidoktor (1982, Kaasani Riiklik Arstide Täiendusinstituut), väitekiri "Хирургическое лечение сколиоза у детеи и подростков". Oli 1965–1972 Tallinna Keskhaigla kirurg, 1972–1986 G. Turneri nim Leningradi Laste Ortopeedia Instituudis lülisamba patoloogia osakonna teaduslik juhendaja, 1986–1994 A. Seppo nim Traumatoloogia ja Ortopeedia Keskuse direktor, aastast 1989 professor. 1995–2000 Tallinna Keskhaigla traumatoloog-ortopeed ja Raie & Kask Ortopeedia OÜ juhatuse liige, aastast 2005 Ortopeedia Arstid OÜ-s. Arendanud lülisamba ortopeedilist kirurgiat. 

Läti Traumatoloogide-Ortopeedide Seltsi auliige. Rahvusvahelise ja Euroopa Traumatoloogide-Ortopeedide Föderatsiooni ja Seltsi Eesti delegaat.

## Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: lülisamba patoloogia ja käekirurgia, laste ortopeedia. U 120 teaduspublikatsiooni, sh 2 monograafiat.

## Teoseid
* О воcстановлении оппозиции большого пальца кисти. // Ортоп. травматол. (1969) 7
* Коррекция сколиотической деформации позвоночника у детей и подростков. // Вест. хир. (1979) 8
* Возможности применения дистрактора Harrington в хирургическом лечении сколиозов. // Ортоп. травматол. (1980) 5
* Заболевание и повреждение позвоночника у детей и подростков (kaasautor). Leningrad, 1986
* Mädase luuinfektsiooni ravi Seppo meetodil (kaasautor S. Umanski). // NET (1987) 7
* Руководство по мануальной терапии суставов конечностей (kaasautor). Tallinn, 1990.

## Tunnustus
* 2021 – Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
* Eesti entsüklopeedia, 14. köide, lk 401.
* Haviko, T, Professor Rein Raie 65. EA (2006) 4, 275.
Gunder Hägg

**Nils Gunder Hägg** (31. detsember 1918 Albacken, Jämtland – 27. november 2004 Löderup) oli Rootsi kergejõustiklane. 1940. aastatel oli ta maailma parimaid keskmaajooksjaid, püstitades 16 maailmarekordit 1500–5000 meetri distantsidel, neist kümme 1942. aasta suvel. Teise maailmasõja tõttu jäi tal osalemata olümpiamängudel. 1946. aastal tunnistati ta professionaaliks ning talle määrati eluaegne võistluskeeld.
Arlington

**Arlington** on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Tarranti maakonnas. 

Linn asutati 1875. aastal ja nimetati Virginia osariigis asuva Arlingtoni järgi. 

Arlington on auto- ja kosmosetööstuse keskus.

Arlington oli 2013. aastani suurim USA linn, millel polnud oma ühistransporti.

## Sport

Linnas tegutseb pesapalliklubi Texas Rangers.

## Sõpruslinnad
*  Bad Königshofen

## Välislingid

*Arlingtoni koduleht
Kärjekann

**Kärjekann** on kärje õhukeseseinaline kuuetahuline vahakannuke mee või haudme tarvis. See on peamiselt kasutuses kiletiivalistel, näiteks mesilastel.

Silindri põhi on keskelt sügavam ja servast kõrgem. Omavahel ühendatud kärjekannusid nimetatakse kärjeks. Kärjed on kahepoolsed ja kärje kummagi poole kärjekannud on omavahel põhjapidi ühendatud. Seejuures on kärjekannude põhjad omavahel poole kannu laiuse võrra nihkes.

Mesilaste kärjekannud on mesilasvahast tehtud. Nende kärjekannusid on mitut liiki:

* Töölise-kärjekannust kooruvad töömesilased ja sinna koguvad mesilased meelsasti ka mett.
* Lese-kärjekannudest kooruvad lesed (ehk isasmesilased) ning sinna mesilased meelsasti mett ei kogu.
* Vahe-kärjekannud on ebasümmeetrilised ning nendega on töölise-kannud ja lese-kannud omavahel ning omakorda kärjeraamiga ühendatud. Ka vahekannudesse koguvad mesilased mett.

## Viited
Rai

**Rai** või **RAI** võib tähendada erinevaid asju
*Rai, railaadsete ülemseltsi kuuluv kala
***[[RAI]]** (stiliseeritult **Rai**), *Radiotelevisione Italiana*, Itaalia riiklik avaõiguslik ringhääling
*Raí (sündinud 1965), Brasiilia jalgpallur

## Vaata ka
* *[[Raï]]*
Raidkiri

**Raidkiri** ehk **epigraaf** ehk **inskriptsioon** on tekst, mis on jäädvustatud (kõvale) materjalile, mille esmane otstarve ei ole kirjalike tekstide kandjaks olemine. 

Antiikaja raidkirju uurib epigraafika.
Nektar

**Nektar** (ka **mesineste**, **mesimahl**) on magus vedelik, mis eritub taimede nektarinäärmetest ja millest mesilased valmistavad mett. 

## Nektari kogumine
Õite magus nektar meelitab ligi putukaid. Kuna enamikul taimedel asuvad nektarinäärmed õiepõhjas, puutub nektarijahil putukas vastu õie emakat ja tolmukaid. Tolmuterad kleepuvad putuka keha külge ning kuna putukad külastavad nektari otsinguil mitmeid õisi, kanduvad tolmuterad õielt õiele. Seega aitavad putukate külaskäigud kaasa õite viljastamisele (tolmeldamisele). Nektarist toituvad ka mitmed linnud, tuntuimad neist on kahtlemata koolibrid.

## Nektari hulk ja koostis
Nektari hulk ja koostis sõltub taimede õitsemise ajast, taimede kasvust ja õite asukohast taimel. Seda mõjutavad ka kasvutingimused, õhuniiskus, valgus, temperatuur, mullastik jms. Sõltuvalt mõjuritest võivad nektarid olla väga varieeruva koostisega. Olenevalt taimeliigist ja ilmastikust on nektaris 30–94% vett, 5–20% fruktoosi ja glükoosi, happeid, valke ja mineraalühendeid.

## Viited

## Kirjandus
* Ágnes Farkas, Edit Zajácz, [Nectar Production for the Hungarian Honey Industry](http://biofizika.pote.hu/docs/farma/file/EJPSB_1(2)125-151.pdf), The European Journal of Plant Science and Biotechnology ©2007 Global Science Books
Ants Raid

**Ants Raid** (sündinud 18. aprillil 1941) on eesti arhitekt. 

Ta lõpetas 1968 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi. 

Ants Raid osales Pirita purjespordikeskuse projekteerimises.

## Viited
Aleksander Raidla

**Aleksander Raidla** (kuni 1935 **Aleksander Juhanson**; 29. september 1904 Enge vald – 13. jaanuar 1964 Kärde) oli eesti põllumajandusteadlane, rohumaade asjatundja. 

Aastast 1956 juhatas ta Tooma katsebaasi, kus ta kujundas eesti punase veise ühe parema tõukarja.

Eesti NSV teeneline agronoom 1960.

Artikli kirjutamisel on kasutatud "Eesti nõukogude entsüklopeedia" 6. köidet (lk 398).
Pühakoda

**Pühakoda** on mõiste, mis hõlmab Eestis kehtiva tähenduse kohaselt universaalsena kõiki usutunnistuselt, arhitektuurilt ja traditsioonidelt erinevaid kultusfunktsiooniga ehitisi.. 

## Viited
Jaroslav Raid

**Jaroslav Raid** (kuni 7. juuli 1937 **Jaroslav Tšupilin**; 24. mai 1919 Tallinn – 1. november 1984 Tartu) oli Nõukogude sõjaväelane ja parteitegelane ning eesti ajaloolane.

Ta lõpetas 1937. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1937–1941 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas metsandust. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Slavia ja Fraternitas Aeterna liige.

## Tegevus Nõukogude sõjaväes, komsomolis ja NLKP-s
*1940–1941 ELKNÜ Tartumaa komsorg ja Tartu segaturu kaadriülem 
1941 hävituspataljoni komissar 
*1941–1945 Nõukogude sõjaväes: 
**1941–1942 polgu komsomolisekretär ja komissar Leningradi rindel 
**1942–1945 mitme väeosa poliitosakonna instruktor 
*1945 NLKP liige
*1945–1948 ENSV Välisministeeriumi poliitikaosakonna vastutav referent
*1948–1949 EKP Tallinna Keskrajooni komitee propaganda ja agitatsiooni osakonna juhataja 
*1949–1951 EKP KK propaganda ja agitatsiooni osakonna juhataja
**1951–1952 juhataja asetäitja 
*1952–1953 EKP Pärnu oblastikomitee propaganda ja agitatsiooniosakonna juh 
*1953–1955 EKP KK propaganda ja agitatsiooni osakonna lektorite grupi juhataja 
*1954 lõpetas NLKP KK Kõrgema Parteikooli
*1955–1961 EKP Tartu linnakomitee 1. sekretär 
*1959–1963 Eesti NSV V Ülemnõukogu liige
*1963 ajalookandidaat

## Tegevus Tartu Riiklikus Ülikoolis
*1961-1962 Tartu Riikliku Ülikooli NLKP ajaloo kateedri vanemõpetaja
*1962-1972 NSV Liidu ajaloo kateedri vanemõpetaja
*1967-1984 dotsent
*1980 Viivi Rohtla diplomitöö Tartu Riikliku Ülikooli NSV Liidu ajaloo kateedris "Tartumaa komsomol aastatel 1940-1941" juhendaja 

## Teoseid
*"Tartu" (fotoalbum). Eessõna Jaroslav Raid, kaaneümbris ja kaas Rudolf Pangsepp. Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn 1960
*Я. Г. Райд. "Немецкая оккупация Эстонии в 1918 году. Диссертация кандидата исторических наук. Академия наук Эстонской ССР, отделение общественных наук. Тарту 1963 
*"Okupatsiooni ikkes: 1918. a. Saksa okupatsioon Eestis". Eesti Raamat. Tallinn 1966
*Я. Г. Райд. "Прибалтийские немцы в буржуазной Эстонии (1920-1940)". Eesti Raamat. Tallinn 1978
*"Sõjakeerises. Tartu Riikliku Ülikooli kollektiivi liikmete mälestusi Suure Isamaasõja rinnetelt ja nõukogude tagalast". Koostaja Hillar Palamets. Tartu 1984-1985. Käsikiri, Tartu Ülikooli raamatukogu

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
Raidla

**Raidla** on endine küla praeguse Suigu küla  territooriumil. Geograafilised koordinaadid on 58°31'20" N,  24°43'06" E.

## Viited
Amitoos

**Amitoos** (ka *lihtpooldumine*) on otsene raku- või rakutuuma jagunemine ilma mitoosile omaste protsessideta. Jagunemine toimub enamasti rakutuuma läbinöördumisega, kusjuures ei teki käävi.

Enne amitoosi toimub sageli rakutuuma suurenemine ja kromosoomide arvu kordistumine.

Looduses esineb amitoosi ainuraksetel ja teistel alamatel organismidel.

## Vaata ka
*Mitoos
Pooldumine

**Pooldumine** on organismide vegetatiivne sigimisviis ja ühtlasi rakujagunemine, mille tagajärjel vastav rakk jaguneb kaheks suhteliselt võrdseks osaks. 

Pooldumine sigimisviisina esineb üherakulistel organismidel (sealhulgas bakteritel, vetikatel) ja mõningail hulkraksel organismil, näiteks teatud ainuõõssetel ja rõngussidel.

## Vaata ka
*Jagunemine
*Pungumine
Smeegma

**Smeegma** (ka *smegma*, kreeka keeles *smēgma* 'seep') on enamiku imetajate välistel suguelunditel (ld *organa genitalia externa*), nii naise kui ka mehe suguelunditel paiknevate rasunäärmete toodetav sekreet ehk nõre. 

Smeegma liigitatakse: 
* *smegma praeputii* – mehe suguelunditel
* *smegma clitoridis* – naise suguelunditel

Smeegma biokeemilist koostist on kaua uuritud, kuid selle täpset segu pole tuvastatud. Smeegma komplekteerimine sõltub paljudest teguritest, näiteks indiviidi vanusest ja paljust muust. Ollakse seisukohal, et smeegma koosneb neutraalsetest rasvadest, rasvhapetest ja steroolidest ning teistest lipiididest, aga ka epiteelirakkudest.  
  
## Smeegma inimestel
### Mehe smeegma

Mehel tekib eesnaha alla eesnäärme talitluse tõttu smeegma ehk **eesvõie**, mida toodavad eesnäärme rasunäärmed ja mille ülesandeks on eesnaha ja peenisepea lubrikatsioon. Igapäevahügieeni eiravate ja nõrgenenud immuunsusega meestel võib smeegma muutuda roiskuvaks võideks, mille halba lehka on tunda juba paari päeva pärast. Mittepesemisel nädala jooksul võib tekkida eesnaha ja sugutiga ühendatud nn ümberpööratavas taskus põletik. 

Diagnoosimisel tasub olla ettevaatlik, sest ka mitmed seennakkused ja bakternakkused jms ning suguhaiguste tekitajad võivad mõjutada nimetatud piirkonna keskkonda nii, et võib erituda tavalisest rohkem ning erineva lõhna ja füüsikaliste parameetritega nõret. Smeegma on normaalne kehaeritis ning võib sisaldada keha talitlusjääke, baktereid ja muid mikroobe. Mõne teoreetiku kohaselt võib see sisaldada ka kantserogeenseid aineid.

## Vaata ka
* Valgevoolus e *Fluor albus*
* Leukorröa
* *[[Smegma embryonum]]* e *[[Vernix caseosa]]*
* Andres Karhu aka Akar

## Viited

## Välislingid

*Archiv und Zeitung des Apothekrervereins in Norddeutschland, Rudolp Brandes, Heinrich Mackenrober, Der Pharmazie: Chemistry in Life Sciences, Volume 21, I Band, 1840, Google`i raamatu veebiversioon (vaadatud 29.06.2013)
Sergei Mamontov

**Sergei Mamontov** (vene Сергей Иванович Мамонтов; 1. oktoober 1877 Moskva – 30. detsember 1938 Tallinn) oli Venemaa ja hiljem Eesti kontsertmeister ja pedagoog. 

Ta oli Moskva Suure Teatri kontsertmeister. Elas Eestis aastail 1920–1938, töötas kontsertmeistrina Estonia teatris ja õpetas Tallinna Konservatooriumis.
Peter Ernst von Keyserling

**Peter Ernst von Keyserling** (2. detsember 1773 – 1829) oli baltisaksa riigimees.

## Teosed
*Keyserling, Peter Ernst von; Derschau, Ernst Gotthard von 1805. *Beschreibung der Provinz Kurland*. Mitau: J.F. Steffenhagen und Sohn.

## Viited
Pungumine

**Pungumine** on organismide vegetatiivne sigimisviis, kus uus organism (järglane) saab alguse vanemorganismi keha väljasopistusest. Selle tagajärjel võib uus organism jääda kas vanemorganismi külge (moodustuvad kolooniad) või eraldub sellest, alustades iseseisvat elu. 

Pungumist esineb nii üherakulistel kui ka hulkraksetel organismidel. Ainuraksetest sigivad nõnda näiteks pärmseened, hulkraksetest aga ainuõõssed, sammalloomad jt.

## Vaata ka
*Pooldumine
*Skisogoonia
Ründaja

**Ründaja** on sportmängus mängija, kelle ülesanne on viia pall, hokilitter või muu mänguvahend väravasse, korvi jne. Tal peab olema hea tehnika, kiirus ja löögioskus. Nad on põhilised palli väravasse, korvi jne. saatjad.

## Jalgpall

Ründaja on jalgpallis mängija, kelle ülesanne on pall väravasse toimetada.

## Vaata ka
*Ründaja (jäähoki)
Super Aguri F1

**Super Aguri F1** on endine Jaapani Vormel 1 meeskond. Selle asutas endine jaapani vormelisõitja Aguri Suzuki. 

Super Aguri osales aastatel 2006–2008 39 võistlusel ning sai kokku neli punkti (aastal 2007). Tiimi esimene võistlus oli 2006. aasta Bahreini Grand Prix ja viimane 2008. aasta Hispaania Grand Prix 27. aprillil 2008. Meeskonna juhid teatasid osalemisest loobumisest 5. mail 2008.

Super Aguri sõitjad on olnud Takuma Satō (2006–2008), Yūji Ide (2006), Sakon Yamamoto (2006), Anthony Davidson (2007–2008) ja Franck Montagny (2006).

Super Aguri oli Honda F1 nii-öelda teine võistkond. Meeskond kasutas Honda mootoreid.
Tarmo Rüütli

**Tarmo Rüütli** (sündinud 11. augustil 1954 Viljandis) on eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Ta on lõpetanud 1973. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi ning 2005. aastal treeninguõpetuse ja spordijuhtimise erialal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

## Treenerikarjäär
Ta oli 1999–2000 ja uuesti alates 2008. aasta jaanuarist Eesti jalgpallikoondise peatreener. 2009. aastal oli ta FC Flora peatreener.

Oma esimese koondisemängu peatreenerina tema teisel ametiajal tegi 27. veebruaril 2008 sõpruskohtumises Poola jalgpallikoondise vastu, mis kaotati 2:0. 

Eesti Jalgpalli Liit teatas 13. augustil 2009 ehk päev pärast Eesti esmakordset sõprusmängu Brasiiliaga, et pikendab Rüütli aasta lõpuni kehtinud töölepingut 2011. aastani.

2011. aastal pärast edukat valiksarja pikendati lepingut 2013. aasta lõpuni. Novembris 2013 teatati, et lepingut Rüütliga ei pikendata.

## Saavutused
### Mängijana
* Eesti NSV meistrivõistlused
**Eesti NSV meister 1985
**Eesti NSV karika võitja 1981, 1982, 1988, 1990

### Treenerina
*  Meistriliiga
**Eesti meister 2004, 2006, 2007
** 2. koht 1999, 2000, 2005
** 3. koht 2003
** Soccernet.ee lugejate poolt hääletatud parimaks treeneriks 2006, 2007
*  Eesti Karikas
** Meister 2003/04, 2004/05, 2006/07
* Jalgpallihaigla poolt valitud jalgpalligeeniuseks 2004, 2006
* Eesti Jalgpalli Liidu hõbemärk 2004

## Tunnustus
* 2011 – EOK hõbedane teeneteplaat
* 2011 – aasta treener
* 2011 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (Eesti jalgpallikoondise peatreener – edukas esinemine EM valikturniiril, koondise läbi aegade kõrgeim)
* 2012 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Jalgpallur Henri Rüütli on tema poeg. Hilja Rüütli oli tema tädi.

## Viited

## Välislingid
* Tarmo Rüütli kinnitati Eesti koondise peatreeneriks Postimees.ee, 22. november 2007
* T. Rüütli usutlus saates "Kukul külas", 24. august 2008
*
Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee

**Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee** (põhimaantee nr 92) on üks Eesti põhimaanteedest. See saab alguse Tartu linna piiril Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 185. kilomeetril. Tee pikkus on 122,8 km, sh 4,8 km pikkune lõik Viljandi linnas (Viljandi linna tänavatena Tartu, Uus, Jakobsoni, Tallinna, Vaksali ja Pärnu maantee). Tee lõpeb Väljakülas Valga–Uulu tee 95. kilomeetril.

Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme tee loodi 2000. aastate alguses, kui ühendati kaks tugimaanteed: Tartu–Viljandi ja Viljandi – Kilingi-Nõmme tee.

Viljandi linna liikluskorralduse tõttu toimub liiklus Tallinna ja Tartu tänavate vahel Tartu suunal mööda ühesuunalist Jakobsoni tänavat ja Tartu suunalt mööda ühesuunalist Uut tänavat.

Maantee läbib kolme maakonda: Tartu maakonda (Tartu linn, Elva vald), Viljandi maakonda (Viljandi vald, Viljandi linn, Põhja-Sakala vald) ja Pärnu maakonda (Saarde vald).

## Sillad Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme teel

Sildade nimistu pärineb Teeregistri andmebaasist.

## Asulad Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme teel

Tartu linn, Õssu küla, Räni küla, Märja alevik, Haage küla, Pihva küla, Rõhu küla, Teilma küla, Ridaküla, Võsivere küla, Kaimi küla, Mõisanurme küla, Puhja alevik, Tännassilma küla, Sangla küla, Väike-Rakke küla, Suure-Rakke küla, Verevi küla, Vaibla küla, Leie küla, Oiu küla, Valma küla, Ridaküla, Jõeküla, Loime küla, Tänassilma küla, Mähma küla, Tõnuküla, Uusna küla, Vana-Võidu küla, Viiratsi alevik, Viljandi linn, Pinska küla, Päri küla, Raudna küla, Rihkama küla, Puiatu küla, Leemeti küla, Kiini küla, Punaküla, Kõpu alevik, Supsi küla, Kanaküla, Kärsu küla, Väljaküla küla.

## Vaata ka
* Viljandi – Kilingi-Nõmme tee (endine, registrinumbriga 56)
* Tartu-Viljandi tee (endine, registrinumbriga 48)

## Viited
Tsna

**Tsna** on vähemalt 8 jõe nimi, sealhulgas:
*Tsna (Mokša) – Volga lisajõe Oka lisajõe Mokša lisajõgi Venemaal Tambovi ja Rjazani oblastis
*Tsna (Neeva) – jõgi Venemaa loodeosas Tveri oblastis, mis suubub Mstino järve
*Tsna (Nemunas) – jõgi Valgevenes, Nemunase lisajõe Vuša jõe lisajõgi
*Tsna (Oka) – Volga lisajõe Oka lisajõgi Venemaal Moskva oblastis
*Tsna (Prõpjats) – Prõpjatsi lisajõgi Valgevenes
*Tsna (Svislatš) – Svislatši lisajõgi Valgevenes
Portugal Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Portugal]]** osales esimest korda **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** 1964. aastal.

Esimesel korral esindas Portugali António Calvário lauluga "Oração". Toona jäädi viimaseks. Riik on jäänud veel kahel korral viimasele kohale: 1974. aastal, mil Paulo de Carvalho laulis "E depois do adeus" ja 1997. aastal, mil Célia Lawson esitas "Antes do adeus". Olenemata viimasest kohast on "E depois do adeus" saavutanud tuntust kui üks kahest nelgirevolutsiooni alguse signaalist.

Portugal võitis Eurovisiooni esimest korda alles 2017. aastal ja sellega on Portugal kõige kauem võitu oodanud riik, sest esimest osalemist ning esimest võitu lahutas 53 aastat. Portugalile tõi võidu Salvador Sobral lauluga "Amar pelos dois". Enne seda pärines Portugali parim tulemus 1996. aastast, kui Lúcia Moniz saavutas kuuenda koha lauluga "O meu coração não tem cor".

Alates poolfinaalide kaasamist 2004. aastal Portugal ei pääsenud kordagi finaali kuni 2008. aastani. Belgradis esindas riiki Vânia Fernandes, kes saavutas poolfinaalis teise koha, kuid finaalis pidi leppima 13. kohaga. Pääses finaali ka aastal 2009.

Lauluvõistlust kannab üle Portugalis Rádio e Televisão de Portugal (RTP).

## Festival da Canção
**Festival da Canção** (tihti nimetatud ka "Festival RTP da Canção") on Portugali riiklik eelvoor Eurovisiooni lauluvõistluseks. Tavaliselt toimub see veebruaris või märtsis. Tegemist on üks pikema Eurovisiooni jaoks laulu valimise protsessiga. Varem on valinud võitja regionaalsed žüriid, kuid viimastel võistlustel on võitja valinud televaatajad. 

Olenemata Portugali kolmest eemaldumisest on lauluvõistlus siiski toimunud. Ainult 2002. aastal lauluvõistlust ei toimunud. 

## Osalejad

## Hääletamise ajalugu (1975–2015 finaalid)
Portugal on *andnud* kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

Portugal on *saanud* kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Välislingid
* Eurovisioon.ee – Portugal
Ust-Ižora

**Ust-Ižora** on alev Venemaal Peterburi haldusalas Kolpino linnarajoonis. Asub Ižora suubumiskohas Neevasse.