open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vladimir Potkin (tankikonstruktor)

**Vladimir Ivanovitš Potkin** (vene keeles Владимир Иванович Поткин; 21. jaanuar 1938 Kalmanka, Altai krai – 13. mai 1999 Nižni Tagil, Sverdlovski oblast) oli vene tankikonstruktor.

Potkin töötas Nižni Tagilis asuva Uralvagonzavodi masinaehituse konstrueerimisbüroo ülemana. Ta oli tanki T-90 peakonstruktor.

## Tunnustus
*1999 – orden Teenete eest Isamaa ees (3. järk, postuumselt)
Soko Grad

**Soko Grad** (serbia keeles Соко Град) on keskaegne linn ja kindlus Serbias Sokobanja kuurortlinnast 2 km idas. Kindlus kuulutati 1982. aastal suure tähtsusega kultuurimälestiseks ja seda kaitseb Serbia Vabariik.

## Ajalugu
Kindlus rajati 6. sajandil Ida-Rooma keisri Justinianus I valitsemisajal, et vältida Pannoonia avaaride ja slaavlaste sissetungi Balkani poolsaarele. 1172. aastal okupeeris selle Stefan Nemanja ja sellest sai keskaegse Serbia riigi osa. Bogomiilide Serbiast väljasaatmisel tekkis Nemanjal kokkupõrge Soko administraatoriga, kes oli ise samuti bogomiil. Osmanite riik okupeeris selle aastal 1398. Linn hävis Osmanite vägivaldse rünnaku käigus ja täna on nähtaval ainult ülemise linna jäänused koos värava, müüride ja kolme torniga. Soko Grad tähendab tõlkes "pistrikulinn". Oma nime sai see sellest, et linnas oli palju pistrikumehi, kes maksid makse väljaõpetatud pistrikutega.

## Omadused
Algne Justinianuse ehitatud kaitserajatis oli kalju kõrgeimale osale ehitatud tsitadell, mis muutis selle vaenlasele praktiliselt kättesaamatuks. Edasise arengu käigus Serbia riigis laienes kindlus tsitadelli ümber ja levis kalju alla. Kindluse keskel asus tsitadell domineeriva peatorniga. Sealt langesid kaitsevallid Moravica poole, moodustades sellise ala Alamlinna ruumi, mis oli ehitatud paremini ligipääsetavale pinnale. Kogu kindlustuskompleksil oli mitu torni, millest tänaseks on alles vaid mõned. Ülemlinnas on säilinud ja heas korras vaid esimene sissepääsutorn, teised tornid ja kaitsevallid on varemetes.

## Viited

## Välislingid
* Soko Gradi artikkel Politikin Zabavnikas
* Soko Grad
* Sokograd
Chess.com

**Chess.com** on malemängu veebileht, mis laseb inimestel mängida malet üksteisega interneti teel. Veebisait sai alguse 1995 aastal, Erik Allebest ostis lehekülje ära 2005. aastal ja veebisait avalikustati 2007. aastal.

## Ajalugu
Chess.comi rajas Erik Allebest koos Jay Seversoniga. Nad kohtusid kolledžis, kui Erik Allebest jäi malest sõltuvusse ja hakkas maleklubis käima, mille president oli Jay Severson. Kuna mõlemale meeldis male, said mehed sõpradeks. Veebilehe rajasid nad, kuna arvasid, et maailm vajab paremat male veebilehte.

## Arvamused
Chess.com-i hinnang 187 arvustuse põhjal on 1,77 tärni, mis näitab, et enamik inimesi pole üldiselt veebilehtedega rahul, kuna enda tulemuste nägemiseks peab maksma raha. Samuti on probleemiks, et paljud mängijad kasutavad roboti abi. Mängusaitide seas on chess.com 1005. kohal.

## Viited
Liiv-pirnipuu

**Liiv-pirnipuu** (*Pyrus pyrifolia*) on taimeliik pirnipuu perekonnast.

Kasvab kuni 15 meetri kõrguseks. Tavaliselt on tema kõrgus istandikes kuni kuus meetrit. Lehed on ovaalsed, piklikud, hambuliste servadega ja kuni 12 cm pikad. Väiksed valged õied ilmuvad vahetult enne või tärkavate lehtedega. 

Liiv-pirnipuu vilja nimetatakse liivpirniks. Viljad on ümarad, õunakujulised. Vilja läbimõõt on kuni 3 cm. Vilja värvus on sõltuvalt sordist erinev, varieerudes helepruunist kollaseni. Põhjapoolkeral õitseb aprillis.

Liik on pärismaine Aasias. Seda kultiveeritakse Hiinas, Indias, Jaapanis, Austraalias, Uus-Meremaal, USA-s jm.

Temast on aretatud mitu sorti. Teisendi *Pyrus pyrifolia var. Culta* vilja nimetatakse pirnõunaks ehk nashiks.

Viljadest tehakse mahla või keediseid. Koreas lisatakse seda punšile. Hiinas peetakse seda pühaks puuks.

 
## Levik

Liiv-pirnipuu hulka kuulub veidi üle 20 liigi. Neist umbes pooled kasvavad looduslikult Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Väike-Aasias, pooled aga Kesk- ja Ida-Aasias. Perekonda kuuluvad ka kodustatud ja laialiselt kultiveeritavad harilik pirnipuu (*Pyrus communis*). Esimene neist on pehmete viljadega hübriidne liik, mida looduses ei leidu, kuid mida kultiveeritakse viljade saamiseks Euroopas, USA-S, Kanadas, Argentinas, Tšiilis, Lõuna-Aafrikas jm. Kõvade viljadega liiv-pirnipuud kultiveeritakse Hiinas, Indias, Jaapanis, Austraalias, Uus-Meremaal, USA-s jm. 

## Kasutamine

Pirne süüakse põhiliselt värskelt, harvem kuivatatult ja konservitult. Pirne kasutatakse mitmesuguste toitude, pagaritoodete, veinide, siidri, siirupite, mahlade, kompottide jm valmistamisel,

Väikeses koguses omastab inimese organism pirne suurepäraselt. Pirnid korrastavad seedimist. Dieettoitudes on sageli tähtsal kohal, eriti diabeetikute toitumises.

## Vaata ka
* Pirnisortide loend

## Viited

## Välislingid
* https://raamaturott.fandom.com/et/wiki/Liiv-pirnipuu
Asuman Baytop

**Dr. Asuman Baytop** (27. märts 1920 – 18. veebruar 2015) oli Türgi botaanik, taimekollektsionäär, farmakoloog ja koolitaja, kes oli tuntud Türgi taimestiku raviomadusi käsitlevate uuringute poolest. 1964. aastal asutas ta Istanbuli ülikoolis farmaatsiabotaanika osakonna ja osakonna herbaariumi, kuhu andis üle 23 000 isendi. Ta on tuntud ka mitmete krookuseliikide kirjeldamise poolest ning tema auks on nimetatud liigid *Allium baytopiorum* ja *Colchicum baytopiorum*. Ta oli abielus kaasbotaaniku Turhan Baytopiga. Selle isiku tähistamiseks autorina kasutatakse botaanilise nimetuse viitamisel standardset autorilühendit **A. Baytop**.

## Viited
Alex Lyon

**Alexander Augustus Lyon** (sündinud 9. detsembril 1992 Baudette'is, Minnesota osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Florida Panthers.

Aastatel 2011–2013 mängis ta United States Hockey League'i klubis Omaha Lancers. Aastatel 2013–2016 mängis ta Yale'i Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2016. aasta aprillis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Philadelphia Flyers. NHL-is debüteeris ta 1. veebruaril 2018 mängus New Jersey Devilsi vastu. Nelja hooajaga sai ta NHL-is Flyersi meeskonnas kirja 22 mängu. Ülejäänud ajal mängis ta American Hockey League'is Flyersi tütarklubis Lehigh Valley Phantoms.

2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Carolina Hurricanes. Hooajal 2021/22 osales ta NHL-is kahes mängus. Suurema osa ajast mängis ta AHL-is Hurricanesi tütarklubis Chicago Wolves. Wolvesis mängides tegi Lyon oma seni parima hooaja AHL-is, kui 30 mänguga lasi ta endale lüüa keskmiselt 2,16 väravat mängus – liigas oli ta selle näitaja poolest paremuselt teine väravavaht. Samal hooajal tuli ta Wolvesiga Calder Cup'i võitjaks. Hooaja lõpus pälvis Lyoni AHL-i hooaja parimale väravavahile antava Harry "Hap" Holmes Memorial Award'i.

2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Florida Panthersiga. Pool 2022/23 põhihooajast mängis ta AHL-is Panthersi tütarklubis Charlotte Checkers. Panthersi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 2023. aasta jaanuaris ning sai põhihooajal 14 mänguga kirja üheksa võitu. 17. aprillil 2023 osales Lyon oma esimeses NHL-i väljalangemismängude mängus, kui esimese vooru esimeses mängus kaotati Boston Bruinsile tulemusega 1:3.

USA jäähokikoondise varuväravavahina osales ta 2015. aasta maailmameistrivõistlustel, kus võideti pronksmedal.

## Viited

## Välislingid

* Alex Lyon NHL.com lehel
* Alex Lyon hockeydb.com lehel
Ründekopter

**Ründekopter** on sõjaväehelikopter, mis on ette nähtud tankide, soomukite, soomustamata lahingutehnika, sõjaväekopterite ja teiste õhusõidukite hävitamiseks. Selleks on neil eri relvasüsteemid.

Ründekopterid erinevad oluliselt teistest kopteritest, nad on tavaliselt kahekohalised ning suurepärase sooritus-, lahingu- ja manööverdamisvõimega. 

Ründekoptereid kasutatakse ka eskortkopteritena, mis saadavad ja kaitsevad teisi koptereid, näiteks transpordi- ja ründekoptereid, kuna neil on mitmekesine arsenal, millega tõrjuda maalt või õhust tulevaid ohte, ning neil on kvaliteetsed andurid ja sidevahendid. Efektiivsete sidevahendite ja andurite tõttu kasutatakse eskortkoptereid ka lahinguluureks. 
## Ründekoptereid
*Mil Mi-24, Mil Mi-28, Mil Mi-35M
*Agusta A129 Mangusta
*Boeing AH-64 Apache
*Kamov Ka-52
*Bell AH-1 Cobra, Bell AH-1 SuperCobra
Štatol

**Štatol**, mida nimetatakse ka Ersa štatooliks (ersa keeles Štatol, ěrzäń štatol) on traditsioonilistestes ersa rituaalides (ersa keeles *erzja Ineškipazněń Kemema)* kasutatav vahaküünal, mida toetab ornamenteeritud puidust anum.

## Etümoloogia
Mõiste "štatol" (ersa keelest: šta ('vaha') ja tol ('tuli'). Selle termini vanim teadaolev kasutus mitte-ersa allikas on venekeelses Dali sõnaraamatus, mille avaldas vene leksikograaf Vladimir Dal 1863. aastal.

## Kasutamine ja sümboolika
Štatolid sümboliseerivad elu, esivanemate austust ja aja möödumist. Puunõu millesse küünal asetatakse, nimetatakse jandavaks (ersa keeles jandava). Jandavad on tahketest pärnatüvedest nikerdatud ja ebamääraselt pardikujulised. Štatole ja jandavat kasutatakse tavaliselt Ras'ken' Ozksi, Verya Ozksi ja teiste ersa rituaalide ajal.

## Viited
Ladva

**Ladva** on eesti perekonnanimi.

## Statistika
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Ladva 149 inimesel: 72 mehel ja 77 naisel. Perekonnanimede levikult oli Ladva meeste puhul 1303. kohal ja naiste puhul 1330. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Ladva vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,20. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 7,16 inimest.

Nimede eestistamisel võeti aastatel 1935–1940 Ladva uueks perekonnanimeks 8 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Lap, Lapman, Lappmann, Paalberg, Sadrak, Salon ja Veiber.

## Nime kandjaid
*Albert Ladva, eesti politseinik (1895–1942)
*Gustav Ladva, eesti poksija (1929–1968) 
*Ottomar Ladva, eesti maletaja (1997–) 

## Viited

## Välislingid
*
Murutraktor

**Murutraktor** on muru niitmiseks ja suurte murupindade hooldamiseks kasutatav masin. 

Murutraktorid olid algselt modifitseeritud traktorid, mida kasutati muru hooldamiseks. 1930. aastatel hakkasid tootjad tootma spetsiaalseid masinaid muru niitmiseks, mille varajased näited olid Cub Cadet ja John Deere Mudel 110. Tänapäeval on murutraktor koduomanike ja professionaalide jaoks hädavajalik tööriist.

## Ajalugu
Esimese muruniiduki leiutas ja patenteeris 1830. aastal Edwin Budding Inglismaal Gloucestershire'i krahvkonnas. See niiduk oli mõeldud muru niitmiseks spordiväljakutel, kalmistutel ja suurtes aedades. Tagant lükatav ja sepisest valmistatud Buddingi esimene masin oli 19 tolli lai. Kümme aastat hiljem, pärast olulisi täiendusi, esitleti loomade poolt tõmmatavat niidukit, 20 aastat hiljem ehitati auru jõul töötav niiduk.

John Deere'i väitel ulatub murutraktorite ajalugu 20. sajandi algusse, kui põllumehed hakkasid oma traktoreid ümber ehitama muru hooldamiseks.

## Tööpõhimõte
Murutraktorid kasutavad sisepõlemismootorit, et liigutada niidukit ja niita muru. Mootor töötab kütuse ja õhu plahvatuste abil, mille tulemusel liigub kolb. Käigukast võimaldab juhil muuta kiirust ja suunda vastavalt vajadusele. Lõiketerad asuvad murutraktori all ja nende pöörlemine on seotud mootoriga, kas otse võlli või rihmaga. Lõiketerad niidavad muru ja väljutavad selle murutraktori küljelt või tagant.

## Turvalisus
Murutraktori kasutamine võib olla ohtlik, kui ei järgita vajalikke turvameetmeid. Oluline on kanda sobivaid jalanõusid ja kaitsevahendeid, järgida juhiseid ja hoiatusi ning vältida muruniitmist märgadel või ebaühtlastel pindadel ning varjatud ohukohtade läheduses. Lapsevanemad peaksid jälgima, et nende lapsed ei kasutaks muruniidukit enne, kui nad on selle ohutuks kasutamiseks instrueeritud. Turvameetmete järgimine aitab muruniiduki kasutamisel vältida tõsiseid vigastusi .

## Hooldus
Murutraktorit tuleb regulaarselt hooldada: vahetada õli, õlifiltrit, õhufiltrit puhastada ja teritada terasid jne. Regulaarne hooldus tagab murutraktori pika eluea ja parema jõudluse.

## Sobiva murutraktori valimine
Murutraktori valimisel tuleb arvestada rohumaa suurust, maastiku reljeefi ja muru tüüpi. Õige mudelivalik tagab töökindluse ja tõhusa soorituse. Parim murutraktor suudab muru niita, lund lükata ja veel palju muud teha.

## Viited
Põlemine (album)

**"Põlemine"** on ansambli GGG 1988. aastal välja antud esimene ja ühtlasi ainus album. Album lindistati 1988. aastal Tallinna Linnahalli Stuudios ja ilmus 1988. aasta suvel. Albumilt pärineb ühtlasi üks GGG suurimaid hitte "Valgus". Albumil on nii uuemaid kui vanemaid lugusid. Lugu "Raudmees" esitati kontsertidel juba 1986. aastal.

## Lood

## Koosseis
*Gunnar Graps – vokaal, trummid, elektriorel
*Juri Stihhanov – soolokitarr
*Andres Aak – kitarr
*Jüri Roosa – bass
*Tiit Altosaar – trummid lugudel "Kaob kõik", "Valgus" ja "Raudmees"
Sergei Mihhejev

**Sergei Viktorovitš Mihhejev** (vene keeles Сергей Викторович Михеев; sündinud 22. detsembril 1938 Habarovskis) on vene helikopterikonstruktor.

Mihhejev on Moskva oblastis Tomilinos asuva Mili ja Kamovi Helikopteriehituse Rahvusliku Keskuse peakonstruktor.

Tema juhtimisel loodi loodi hulk sõjaväekoptereid, sealhulgas ründekopter Kamov Ka-52 ja mitmeotstarbeline kopter Kamov Ka-60.

## Tunnustus
*1997 – Venemaa Föderatsiooni kangelane 
*2000 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
*2011 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia tegevliikmeks
Boeing CH-47 Chinook

**Boeing CH-47 Chinook** on ettevõtte Boeing Defense, Space & Security valmistatud Ameerika Ühendriikide relvajõudude sõjaväe transpordikopter. 

Boeing CH-47 Chinookil on n 2 pearootorit ning 2 suurt ust.

Kopteris on 44 (istekohta) või võimalik paigutada 55 (hädaolukorras) täisvarustuses sõdurit, suure tagauksele kaudu võimalik peale ja maha laadida ka kergeid sõidukeid ja muud varustust/ relvastust; lastiruumi pindala on 21 m²,

Transpordikopterile on kokpiti taha võimalik paigaldada kaks 12,7 mm Browning M-2HB kuulipildujat.

## Ülevaatevideod
* 19. sept 2020, Here Comes the New MH-47G Chinook Helicopter, The the New MH-47G Block II Chinook Helicopter will replace older MH-47E helicopters in Army service.
* 12. märts 2023, The Most Secret US Helicopter?, Since its introduction in 1962, the American CH-47 Chinook heavylift helicopter has been a critical backbone of combat support
Nikolai Kamov

**Nikolai Iljitš Kamov** (vene keeles Николай Ильич Камов; 14. september (vkj 1. september) 1902 Irkutsk – 24. november 1973 Moskva) oli vene helikopterikonstruktor.

Kamov sai 1940. aastal Ljubertsõs asunud helikopteriehituse konstrueerimisbüroo peakonstruktoriks. Hiljem arenes sellest konstrueerimisbüroo Kamov. 

Nikolai Kamovi juhtimisel loodi helikopterid Ka-8 (1948), Ka-10 (1953), Ka-15 (1956), Ka-18 (1960), Ka-25 (1968), Ka-26 (1967) ja Ka -22 (1964). 

## Tunnustus
*1972 – sotsialistliku töö kangelane 

## Välislingid
Viigikaktus

**Viigikaktus** ehk **ämmakeel** (*Opuntia*) on kaktuseliste perekond. Ligi 190 liigiga on see üks liigirikkamaid kaktuseliste perekondi.

Viigikaktuse levila hõlmab suure osa Põhja- ja Lõuna-Ameerikast, sealhulgas Kariibi mere piirkonna. Peaaegu pooled liigid esinevad Mehhikos.

Perekonna teaduslik nimetus on saanud nime Vana-Kreeka linna Opuse järgi.

Kõige enam kasutatakse toiduna suureviljalise viigikaktuse (*O. ficus-indica*) vilja. Samuti on söödavad asteldest puhastatud varrelülid (nopalid).

Tenochtitlani linna asutamise kohta käiv asteekide legend räägib viigikaktusel istuvast lõgismaoga võitlevast kaljukotkast. Seda stseeni on kujutatud ka Mehhiko vapil.

## Liike
* *O. aurantiaca* – oranž viigikaktus
* *O. chaffeyi* – Chaffey viigikaktus
* *O. cochenillifera* – košenilli-viigikaktus (košenillikaktus) 
* *O. engelmannii* – Engelmanni viigikaktus
* *O. ficus-indica* – suureviljaline viigikaktus
* *O. fragilis* – habras viigikaktus
* *O. humifusa* – maadjas viigikaktus
* *O. leucotricha* – valgekarvane viigikaktus
* *[[Opuntia littoralis|O. littoralis]]*
* *O. macrorhiza* – suurejuurene viigikaktus
* *O. megacantha* – suureastlaline viigikaktus
* *O. microdasys* – kuld-viigikaktus
* *O. phaeacantha* – teksase viigikaktus
* *O. polyacantha* – rohkeastlaline viigikaktus
* *O. robusta* – tugev viigikaktus
* *O. rufida* – ruske viigikaktus
* *O. stricta* – jäik viigikaktus
* *O. tomentosa* – viltjas viigikaktus
Stefan Matteau

**Stefan Matteau** (sündinud 23. veebruaril 1994 Chicagos) on USA jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis ERC Ingolstadt ründajana vasakäärel.

2012. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i ''draft''is 29. valikuna. Enne seda mängis ta USA noorteliigas. Devilsiga sõlmis ta lepingu 2012. aasta mais. NHL-is debüteeris ta 19. jaanuaril 2013 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is sama aasta 9. veebruaril mängus Pittsburgh Penguinsi vastu. Järgmisel kahel hooajal mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) New Jersey Devilsi tütarklubis Albany Devils.

2016. aasta veebruaris kaubeldi Matteau Devante Smith-Pelly vastu New Jersey Devilsist Montreal Canadiensi. 2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu NHL-is esimest hooaega alustava klubiga Vegas Golden Knights. Golden Knightsis sai ta kirja kaheksa mängu, ülejäänud ajal mängis ta AHL-i klubis Chicago Wolves.

2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu AHL-i klubiga Cleveland Monsters. Sealt kaudu jõudis Matteau tagasi NHL-i, kui sõlmis 2020. aasta veebruaris kaheaastase lepingu Columbus Blue Jacketsiga. 20. veebruaril 2020 lõi ta mängus Philadelphia Flyersi vastu oma esimese värava NHL-is pärast enam kui nelja aastat.

2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Colorado Avalanche'iga. Avalanche'i meeskonnas debüteeris ta 16. oktoobril 2021 mängus St. Louis Bluesi vastu, kuid sai selles mängus kohe vigastada. Ta jäi jäähokist mitmeks kuuks kõrvale. Hooaja lõpus mängis ta AHL-is Avalanche'i tütarklubis Colorado Eagles.

2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Linköping HC. Rootsi kõrgliigas suutis ta aga 16 mänguga saada kirja vaid ühe väravasöödu, mistõttu lahkus ta juba samal aastal klubist ja liitus 2022. aasta novembris Ingolstadtiga.

2014. aastal osales Matteau USA kuni 20-aastaste koondise koosseisus juunioride maailmameistrivõistlustel.

Tema isa Stéphane Matteau mängis NHL-is üle 800 mängu. Ka Stefani õde Alyson on jäähokimängija.

## Viited

## Välislingid
* Stefan Matteau NHL.com lehel
* Stefan Matteau hockeydb.com lehel
Maie Kõrvel

**Maie Kõrvel** (11. jaanuar 1934 – 30. detsember 2020) oli tantsija, õpetaja ja eakate klubi Heldela asutaja.

## Elulugu
Ta osales 1957. aastast näiteringis ja rahvatantsurühmades. Ühtekokku tantsis ta 25 hooaega. Ta juhendas algklasside tantsurühma ja töötas Vastseliina keskkoolis õpetajana 30 aastat. Viimastel eluaastatel töötas ta eakate klubi Heldela võimlemisrühma juhendajana.

Teda nimetati Vastseliina südametunnistuseks, sest ta märkas kõike ja ütles oma arvamuse otse välja. Tema arvates pidi kõik olema selge, loogiline ja säästlik.

Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts tunnustas tema tegevust oma hõbemärgiga.

2014. aastal tunnustas sotsiaalkaitseminister tänuvastuvõtul vabatahtlikke ja teistele eeskujuks olevaid aktiivseid eakaid inimesi, sealhulgas Kõrvelit.

2018. aastal sai temast Võru valla aukodanik.

## Viited
Willy Messerschmitt

**Wilhelm Emil Messerschmitt** (26. juuni 1898 Frankfurt – 15. september 1978 München) oli saksa lennukikonstruktor.

Lennukikonstruktorina oli Willy Messerschmitti edukamaid ja tuntumaid arendusi hävitaja Messerschmitt Bf 109, mis loodi 1934. aastal. Sellest lennukist sai teise maailmasõja ajal Luftwaffe peamine jõud.

## Tunnustus
*1938 – Kunsti ja Teaduse Saksa Rahvuslik Auhind

## Välislingid
Colima osariigi lipp

**Colima lipp** on Colima osariigi lipp.

Lipul on valgel taustal osariigi vapp. Lipu küljepikkuste suhe on 4:7.

## Vaata ka
*Colima osariigi vapp

## Viited
Stegersbach

**Stegersbach** (horvaadi: *Santalek*, ungari: *Szentelek*) on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Güssingi ringkonnas.

## Sõpruslinn

* Northampton (Pennsylvania).

## Viited
Stepan Tarabalka

**Stepan Ivanovõtš Tarabalka** (ukraina keeles Степан Іванович Тарабалка; 9. jaanuar 1993 – 13. märts 2022) oli Ukraina sõjaväe ohvitser, piloot ja Ukraina õhujõudude major. Ta teenis Vene-Ukraina sõja ajal, sealhulgas 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse.

## Varajane elu ja haridus
Tarabalka sündis 9. jaanuaril 1993 Ukrainas Kozjatõni rajoonis Korolivkas, kus ta kasvas üles vaeses perekonnas. Tema perekond töötas regulaarselt Portugalis, kus nad said paremini elatist teenida, kuid naasis sageli Ukrainasse. Ta elas sõjaväebaasi lähedal ja nägi pidevalt läheduses maanduvaid sõjaväelennukeid, mis inspireeris teda juba varakult piloodiks saama. Tarabalka läbis kõigepealt sõjakooli ja seejärel lennukooli, õppides Harkivi riiklikus õhuväeülikoolis ja lõpetades selle 2014. aastal.

## Karjäär

2014. aasta esialgne konflikt, mis hõlmas Krimmi annekteerimist Venemaa poolt ja konflikti Ukraina idaosas kahe separatistliku regiooniga, oli Tarabalka esimene lahingukogemus. Nii omandas ta kogemusi toetusmissioonidel üle Donbassi piirkonna lennates.

Tarabalka tulistati alla 13. märtsil 2022 Ukrainas Žõtomõri oblasti kohal taevas, kui ta juhtis MiG-29-t ja seisis silmitsi "koeravõitlusega" mitme Venemaa hävitaja vastu. Rahvusvaheline meedia spekuleeris, kas niinimetatud "Kiievi kummitus" ja Tarabalka on tegelikult sama isik või oli kummituslegend lihtsalt välja mõeldud ja rakendati Tarabalkale pärast tema surma, kui tema edu Venemaa õhuväe vastu oli teada. 2022. aasta aprillis avaldati aga intervjuu piloodiga, kes arutas "Kummituse" üle (kes oli tema üksuse liige) enne tema identiteedi avaldamist. Intervjuus tõi piloot välja üksikasjad, mis ühtivad Tarabalkaga kui kummitusega, sealhulgas asjaolu, et ta lendas MiG-29-ga ja oli 29-aastane.

Ukraina relvajõudude õhujõudude väejuhatuse sõnul ei olnud Tarabalka "Kiievi kummitus". Kokku lasid 40. taktikalise lennuväe brigaadi piloodid alla 40 vaenlase lennukit. Teised allikad nagu New York Post ja BBC osutasid, et Tarabalka ise tulistas 40 lennukit alla.

## Surm
Tarabalka tapeti 13. märtsil 2022. aastal 29-aastaselt, kuna kuulujutud tekitasid sel ajal kahtlust, et tegemist on salapärase kummituse isikuga. Ukraina allikate sõnul suri ta missioonil olles "koeravõitluses" mitme vaenlase hävitajaga. Tarabalka maeti Ukrainas Kolomõja lähedal asuvale Korolivka kalmistule. Ukraina valitsus kavatses tema kiivri ja kindad oksjonile panna, et koguda raha käimasoleva konflikti jaoks. Ukraina valitsus andis talle postuumselt Ukraina peaauhinna vapruse eest, Kuldtähe ordeni Ukraina kangelase aunimetusega.

## Eraelu
Tarabalka oli abielus oma naise Olenaga ja tal oli surma ajal 8-aastane poeg Jaroslav.

## Viited
Stinatz

**Stinatz** (horvaadi: *Stinjaki*, ungari: *Pásztorháza*) on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Güssingi ringkonnas. Viimase rahvaloenduse järgi on 62% elanikkonnast Burgenlandi horvaadid.

## Ajalugu

Osmanite sõdade tõttu 15. sajandil rändasid paljud horvaadi pered sellesse piirkonda ja asutasid oma linna. Stinatzit on dokumendis esmamainitud 1577. aastal. Sarnaselt kogu Burgenlandi piirkonnaga kuulus Stinatz 1921. aastani Ungarile. Ungari seadusandluse ja poliitika muutumise tõttu 1889. aastal sai linn, algse nimega Stinjaki, ungari nime Stinacs. Linn kuulub 1921. aastast Burgenlandi liidumaa koosseisu.

Stinatzi horvaatidest elanikud kõnelevad lõunatšakaavi murret.

## Haridusasutused

Laste arvukuse tõttu on linnas oma eelkool ja algkool. Kuigi sündide arv on viimastel aastatel langenud, on koolil lapsi piisavalt, sest linnas on palju immigrante.

## Ühendused ja üritused

Linnas on palju klubisid, nagu jalgpalliklubi, muusikaselts, tenniseklubi, Stinjacko Kolo ja Naturfreunde. Kõigil neil klubidel on oma üritused.

## Rahvaviisid

Linna iseloomustab selle horvaadi päritolu, eriti värviline kohalik kostüüm (Stinatzer Tracht) ja tohutud pulmad, kus lauldakse ja tantsitakse palju.

## Inimesi

* Marijana Grandits, poliitik
* Ferdinand Grandits, poliitik
* Ernst A. Grandits, 3 Sat telesaatejuht
* Thomas Resetarits, skulptor
* Lukas Resetarits, kabareekunstnik
* Willi Resetarits, muusik, alias Kurt Ostbahn
* Terezija Stoisits, poliitik
* Thomas Stipsits, kabareekunstnik

## Viited
Joachim Winter

**Joachim Winter** oli 17. sajandi esimeses pooles Haapsalus ja Lääne-Eestis töötanud kiviraidur ja skulptor.

## Looming
Joachim Winter töötas De la Gardie perekonna teenistuses. Tema kunstnikukäekirja iseloomustab juba baroki vormikeel, eelkõige kõhrornament. Pärast Arent Passeri koolkonna hääbumist muutus Winter Eesti 17. sajandi esimese poole kunstis üheks hinnatumaks skulptoriks ja tema barokne looming mõjutas kohalikku kiviraidkunsti, eelkõige Tallinna meistreid.

Joachim Winteri kõige silmapaistvamad teosed on Haapsalu Jaani kiriku kivialtar (1630), Noarootsi kiriku epitaaf pastor Martin Winterile (1630), Pühalepa kiriku kantsel (1636) ning samuti on tema loodud Haapsalu toomkiriku ristimiskivi (1634). Haapsalu altarit iseloomustab varabarokile omane figuuride ja peade lopsakas modelleering, looduse realistlik kujutusviis ja mänglev dekoratiivornament.

## Viited
Mike Maignan

**Mike Peterson Maignan** (sündinud 3. juulil 1995 Cayenne'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib Itaalia kõrgliigaklubis AC Milan ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.

Ta sündis Prantsuse Guajaanas. Tema ema on Haiti ja isa Guadeloupe'i päritolu.

2009. aastal liitus ta Paris Saint-Germaini noortesüsteemiga. Aastatel 2012–2015 mängis ta klubi reservmeeskonnas Prantsusmaa tugevuselt neljandas liigas, kuid Paris Saint-Germaini põhimeeskonda ta välja ei jõudnud.

2015. aasta augustis liitus ta Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Lille'i esiväravavahiks kerkis Maignan hooajal 2017/18. Hooajal 2018/19 valiti Maignan Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja liigahooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2020/21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks.

2021. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu AC Milaniga. Ta sai Milani esiväravavahiks Paris Saint-Germaini siirdunud Gianluigi Donnarumma asemel. Kohe esimesel hooajal tuli Maignan Milaniga Itaalia meistriks. Hooajal 2021–22 sai Maignan Itaalia kõrgliigas kirja enim nullimänge (17) ning ta valiti hooaja parimaks väravavahiks ja liigahooaja sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2010–2016 mängis Maignan Prantsusmaa noortekoondistes. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 7. oktoobril 2020 mängus Ukraina vastu. Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Saavutused
;Lille
*Ligue 1: 2020–21
;AC Milan
*Serie A: 2021–22

## Viited

## Välislingid

* Profiil AC Milani kodulehel
Märgvaraarvuti

**Märgvaraarvuti** on orgaaniline arvuti (mida võib nimetada ka **tehislikuks orgaaniliseks ajuks** või **neuroarvutiks**), mis koosneb orgaanilisest materjalist "märgvarast", näiteks "elusatest" neuronitest. Neuronidest koosnevad märgvaraarvutid erinevad tavalistest arvutitest, kuna arvatakse, et need on neuronite dünaamilise olemuse tõttu võimelised "ise mõtlema".  Kuigi märgvaraarvuti on endiselt üsna kontseptuaalne, on olnud veidi edu ka nende konstrueerimisel ja prototüüpide loomisel, mis on olnud tõestuseks selle kontseptsiooni realistlikust rakendamisest andmetöötluses tulevikus.

## Prototüübid
* 2021. aasta lõpus näitasid teadlased, sealhulgas kaks Cortical Labsi teadlast, et digitaalsetesse süsteemidesse integreeritud kasvatatud ajurakud suudavad täita eesmärgipäraseid ülesandeid. Täpsemalt õppisid inimese ajurakud mängima simuleeritud (elektrofüsioloogilise stimulatsiooni abil) *[[Pong (videomäng)|pongi]]*, mida nad õppisid kiiremini, kui teadaolevad tehisintellekti süsteemid, ehkki siiski nii tehisintellektist, kui ka inimesest madalamal tasemel. Lisaks sellele toob uuring välja "esimesed empiirilised tõendid" erinevate liikide neuronite teabetöötlusvõime erinevuste kohta, kuna inimese ajurakud toimisid paremini kui hiirerakud.  
* Ka 2021. aasta detsembris teatasid Max Plancki polümeeriuuringute instituudi teadlased orgaanilise, väikese võimsusega neuromorfse elektroonika väljatöötamisest, mille nad roboti sisse panid, lastes sellel simulatsioonide asemel päris maailmas, sensomotoorselt õppida. Kiibi jaoks kasutati polümeere, mis kaeti ioonirikka geeliga, et materjal saaks kanda elektrilaengut nagu päris neuronid .  

## Vaata ka
* Tehisnärvivõrk
* Kvantarvuti
* Märgvara
* Biosensor

## Viited
Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand

**Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand** (makedoonia keeles *Природно и културно богатство на охридскиот регионon*; albaania keeles *Trashëgimia natyrore dhe kulturore e rajonit të Ohrit*; inglise keeles *Natural and Cultural Heritage of the Ohrid region*; prantsuse keeles *Patrimoine naturel et culturel de la région d'Ohrid*) on 1979. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud objekt, mis asub Albaania idaosas ja Põhja-Makedoonia edelaosas Ohridi järve ümbruses.

## Ajalugu
Ohridi järv võeti esmalt maailmapärandisse 1979. aastal kui looduspärand (väljapaistev loodusnähtus, kus on säilinud reliktsed ja maailmas ainulaadsed mageveeliigid ning seal on rikkalik linnustik) tollase Jugoslaavia alal. 1980. aastal laiendati objekti oluliselt, sellele lisati Ohridi linn kui kultuuripärand ning objekt muutus kultuuri- ja looduspärandi segapärandiks.

1991. aastal arvestati objekt äsjatekkinud Makedoonia Vabariigi alla.

2009. aastal oli väiksemaid piiride ja territooriumi muudatusi.

Veebruaris 2019 nimetati Makedoonia Vabariik ümber Põhja-Makedoonia Vabariigiks ning objekt arvestati Põhja-Makedoonia alla.

Mais 2019 laiendati objekti märgavalt, sellele tuli juurde osa naaberriigist Albaaniast (Ohridi järv täielikult) ning objekt muutus Albaania ja Põhja-Makedoonia ühispärandiks (jagatud pärandiks).

## Kirjeldus
Väljapaistev loodusnähtus Ohridi järv on elupaik paljudele endeemsetele magevee looma- ja taimeliikidele, mis pärinevad tertsiaari perioodist. Ohridi linn, mis asub järve kaldal, on üks Euroopa vanemaid. Peamiselt 7. ja 19. sajandi vahel ehitatud hoonetes on vanim slaavi klooster (St Pantelejmon) ja enam kui 800 bütsantsi stiilis ikooni, mis pärinevad 11. sajandist kuni 14. sajandi lõpuni. Järve kalda lähedal asuvas madalas vees on kolmes kohas eelajalooliste vaiaelamute osasid ning väikesel Lini poolsaarel on 6. sajandi keskel rajatud varakristliku kiriku varemed.

## Välislingid
*Ohridi piirkonna loodus- ja kultuuripärand, maailmapärandi objekt nr 99. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles
Nikolai Generalov

**Nikolai Generalov** (vene keeles Николай Иванович Генералов; 1905 – 19. juuli 1990) oli Nõukogude Liidu diplomaat (suursaadik, 1953).

Ta oli Nõukogude Liidu suursaadik Austraalias 1953–1954, saadik Uus-Meremaal 1953–1955 ja suursaadik Liibüas 1956–1959.
Kurtšatovi instituut

**Rahvuslik Uurimiskeskus Kurtšatovi Instituut** (vene keeles Национальный исследовательский центр "Курчатовский институт") on Venemaa Teaduste Akadeemia koosseisu kuuluv teadusinstituut. Asutatud 1943. aastal. Asub Moskvas.

Kurtšatovi instituudi põhiuurimisalad on tänapäeval tuumaenergeetika ohutu arendamine, juhitav termotuumasüntees ja plasmaprotsessid, madala ja keskmise energia tuumafüüsika, tahkisefüüsika ja ülijuhtivus, ka mesonikeemia.

## Endised nimed
*NSV Liidu Teaduste Akadeemia Labor nr 2 (1943–1949)
*NSV Liidu Teaduste Akadeemia Mõõteseadiste Labor (1949–1956)
*NSV Liidu Teaduste Akadeemia Aatomienergiainstituut (1956–1960)
*Kurtšatovi Aatomienergiainstituut (1960–1991)
*Venemaa Teaduskeskus Kurtšatovi Instituut (1991–2010)
*alates 2010. aastast praegune nimi

## Direktoreid
*Igor Kurtšatov (1943–1960)
*Anatoli Aleksandrov (1960– 1989)
*Jevgeni Velihhov (1989–1992; president 1992–2015, aupresident 2015. aastast)

## Vaata ka
*Ülevenemaaline Eksperimentaalfüüsika Teadusinstituut

## Välislingid

*Koduleht
Pierre-Luc Dubois

**Pierre-Luc Dubois** (sündinud 24. juunil 1998 Sainte-Agathe-des-Montsis Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Los Angeles Kings.

Aastatel 2014–2017 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'is, esimesed kaks ja pool hooaega Cape Breton Screaming Eaglesis ning viimasel hooajal lisaks Blainville-Boisbriand Armada. Hooajal 2015/16 pälvis ta liiga kõige lootusandvamale mängijale antava Michael Bossy Trophy.

2016. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i ''draft''is kolmanda valikuna. 2016. aasta juunis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Dubois debüteeris NHL-is hooajal 2017/18 ning kuulus esimesel hooajal koosseisus kõigis mängudes. Ta mängis ühes ründekolmikus koos ääreründajate Artemi Panarini ja Josh Andersoniga. Esimese värava lõi ta NHL-is 6. oktoobril 2017 mängus New York Islandersi vastu. Esimese kübaratriki tegi ta NHL-is 29. märtsil 2018 mängus Calgary Flamesi vastu. Debüüthooajal sai Dubois NHL-is kirja 20 väravat ja 28 väravasöötu ning oli sel hooajal Blue Jacketsi resultatiivsuselt kolmas mängija. Järgmisel hooajal sai ta kirja 27+34. Hooajal 2019/20 tõusis Dubois Blue Jacketsi hooaja resultatiivsusemaks mängijaks (18+31). 6. augustil 2020 sai Dubois mängus Toronto Maple Leafsi vastu kirja Blue Jacketsi läbi aegade esimese kübaratriki NHL-i väljalangemismängudes.

2021. aasta jaanuaris kaubeldi Dubois Patrik Laine ja Jack Roslovici vastu Winnipeg Jetsi. Hooajal 2022/23 tegi ta NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja (27+36).

2023. aasta juunis kaubeldi Dubois Alex Iafallo, Rasmus Kupari, Gabriel Vilardi ja tulevase *draft*i valiku vastu Jetsist Los Angeles Kingsi, kellega ta sõlmis seejärel kaheksa-aastase lepingu.

Aastatel 2019 ja 2022 võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel valiti Dubois ainsa Kanada mängijana turniiri sümboolsesse koosseisu.

## Viited

## Välislingid
* Pierre-Luc Dubois NHL.com lehel
* Pierre-Luc Dubois hockeydb.com lehel
Bowen Byram

**Bowen Byram** (sündinud 13. juunil 2001 Cranbrookis Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Colorado Avalanche.

Aastatel 2017–2020 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Vancouver Giants. Hooajal 2018/19 oli ta WHL-is enim väravaid löönud kaitsemängija (26).

2019. aastal valis Colorado Avalanche ta NHL-i ''draft''is neljanda valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 21. jaanuaril 2021 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Erinevatel tervislikel põhjustel jäi ta hooajal 2020/21 mitmel korral mängimisest eemale ning sai hooaja jooksul kirja vaid 19 mängu. 13. oktoobril 2021 lõi ta hooaja avamängus Chicago Blackhawksi vastu oma esimese värava NHL-is. 2021/22. põhihooajal jäi ta erinevate põhjuste tõttu jällegi mitmel korral mängimisest eemale, kuid kuulus väljalangemismängudes kindlalt Avalanche'i põhikoosseisu. Avalanche jõudis Stanley karika finaalmängudele, kus alistati Tampa Bay Lightning.

2020. aastal võitis Byram Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel kuldmedali ja 2021. aastal hõbemedali.

## Viited

## Välislingid
* Bowen Byram NHL.com lehel
* Bowen Byram hockeydb.com lehel
Helendav pulk

Helendavad pulgad on põnev ja praktiline leiutis, mis on leidnud laialdast kasutust erinevates valdkondades, sealhulgas lõbusas meelelahutuses, vahendites hädaolukordades ning isegi teadusuuringutes. Need säravad pulgad on tihti kasutatud pidudel, festivalidel ja kontsertidel, kuid vähesed inimesed teavad nende põhimõtteid ja kuidas nad tegelikult töötavad.

Helendavate pulkade tööpõhimõte on lihtne, kuid geniaalne. Need koosnevad plastikust või klaasist torust, mis sisaldab kahte eraldi komponenti - fluorestseeruvat ainet ja oksüdeerijat. Fluorestseeruv aine on tavaliselt ühend, mis suudab sära pimedas, kui talle antakse energiat. Oksüdeerija on komponent, mis vabastab energiat, kui see reageerib fluorestseeruva ainega. Kui helendav pulk puruneb või paindub, segunevad fluorestseeruv aine ja oksüdeerija, põhjustades keemilise reaktsiooni ja helendava efekti.

Kui helendavat pulka loksutada või painutada, segunevad fluorestseeruv aine ja oksüdeerija, käivitades keemilise reaktsiooni. See reaktsioon toodab valgust, mis põhjustab pulga helendamise. Erinevate fluorestseeruvate ainete kasutamine võib anda erinevaid värve, näiteks rohelist, sinist, punast või kollast. Mõned helendavad pulgad võivad sära kuni mitu tundi, samal ajal kui teised võivad helendada vaid mõne minuti jooksul.

## Ajalugu
Helendavad pulgad on suhteliselt uus leiutis, mis on saanud populaarseks alates 1980. aastatest. Nende päritolu võib jälitada sõjaväelistesse rakendustesse, kus neid kasutati algselt valgustustehnikana lahinguväljadel. Siiski on nende kasutamine ja tehnoloogia areng aja jooksul laienenud, ulatudes kaugemale sõjaväe kasutusest ja leides rakendust mitmel erineval viisil.

Helendavate pulkade varased variandid olid tegelikult suured ja ebapraktilised, kuid tehnoloogia areng on viinud palju väiksemate, taskukohasemate ja efektiivsemate pulkade loomiseni. 1960. aastatel töötasid teadlased välja fluorestseeruvate ainete ja oksüdeerijate segu, mis võimaldas pulkadel sära pimedas ja tekitada erinevaid värve. Esialgu olid need pulgad mõeldud sõjalisteks rakendusteks, näiteks öiste signaalide andmiseks või lahinguväljadel kasutamiseks, kuid kiiresti mõisteti nende potentsiaali ka tsiviilkasutuses.

Helendavad pulgad said laiemat tuntust ja populaarsust 1980. aastatel, kui neid hakati kasutama meelelahutuslikel üritustel, nagu pidudel, kontsertidel ja festivalidel.

## Kasutus
Helendavate pulkade kasutusalad on mitmekülgsed ja ulatuvad meelelahutusest erakorraliste olukordadeni. Üks tuntumaid kasutusvaldkondi on pidude ja ürituste valgustamine. Helendavad pulgad on populaarsed aksessuaarid pidudel, festivalidel ja kontsertidel, kuna need loovad huvitava ja lõbusa visuaalse efekti. Neil on ka praktiline rakendus ohutuse ja nähtavuse tagamisel, näiteks pidude turvalisus, suure rahvahulga korraldamine või öine matkamine.

Lisaks meelelahutusele on helendavatel pulkadel ka oluline roll hädaolukordades. Need võivad olla väärtuslikud abivahendid elektrikatkestuste, loodusõnnetuste või muude kriisiolukordade
Ülevenemaaline Eksperimentaalfüüsika Teadusinstituut

**Venemaa Föderaalne Tuumakeskus – Ülevenemaaline Eksperimentaalfüüsika Teadusinstituut** (vene keeles Российский федеральный ядерный центр – Всероссийский научно-исследовательский институт экспериментальной физики) on Rosatomi koosseisu kuuluv riiklik teadus- ja tootmisasutus, mis asub kinnises linnas Sarovis (Arzamass-16). 

Instituudi peamine tegevussuund on tuumarelva väljatöötamine ja selle tootmine.

2005. aastal töötas tuumakeskuses umbes 25 000 inimest. Kraadiga teadureid oli 629.

## Ajalugu
Nõukogude aatomiprojekti kureeris Riikliku Kaitsekomitee liige Lavrenti Beria, kes märtsis 1943 määras aatomiprojekti juhtima Igor Kurtšatovi. Tulevase instituudi asukohaks valiti Sarovi aleviku territooriumil asunud endine klooster. Seal alustaski tegevust 1946. aastal NSV Liidu Teaduste Akadeemia Labori nr 2 juurde loodud konstrueerimisbüroo **KB-11** (ülem Pavel Zernov, peakonstruktor Juli Hariton). Tootmiskorpuste rajamiseks tõi NKVD tööjõuna kohale üle 10 000 vangi.  

Kõige rangema salastatuse õhkkonnas tehti Sarovis tööd, mis kulmineerus esimese Nõukogude aatomipommi (29. august 1949) ja vesinikupommi (12. august 1953) katsetamisega.

1967. aastal kujundati KB-11 ümber **Üleliiduliseks Eksperimentaalfüüsika Teadusinstituudiks** ja allutati NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Ministeeriumile.

Praegust nime kannab instituut 1992. aastast.

## Direktoreid
*Pavel Zernov (1946–1951)
*Anatoli Aleksandrov (1951–1955)
*Boriss Muzrukov (1955–1974)
*Jevgeni Negin (1978–1987)

## Teadusdirektoreid
*Juli Hariton (1946–1992)

## Vaata ka
*Kurtšatovi instituut

## Välislingid

*Koduleht
George E. Huthsteiner

**George Edward Huthsteiner** (17. veebruar 1891 Tell City, Perry, Indiana – 29. juuni 1967 Glendale, Los Angeles, California) oli Ameerika Ühendriikide sõjaväelane (kolonel, 1941).

Ta oli Ameerika Ühendriikide sõjaväeatašee Balti riikides 1939–1940 ja Soomes 1939–1942. Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1940.

## Välislingid
*USA diplomaatilised esindajad Eestis 1919-1940
*The American colonel
Lahe (perekonnanimi)

**Lahe** on eesti perekonnanimi.

## Statistika
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lahe 265 inimesel: 122 mehel ja 143 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lahe meeste puhul 623. kohal ja naiste puhul 567. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lahe vanuserühmas 10–14, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,57. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,80 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Pühalepa kihelkonnas ja Ridala kihelkonnas, Tartumaal Palamuse kihelkonnas ja Pärnumaal Pärnu-Elisabethi kihelkonnas neljal korral nimeks Lahhe (Lahe).

Nimede eestistamisel võeti Lahe 1935.–1940. aastal uueks perekonnanimeks 99 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Bastig, Bauvald (2 korral), Kell, Klimand, Kressel, Laatson (2), Ladin, Laga, Läks, Lampberg, Leinsküll, Libber, Lieders, Limberverk, Luggenberg, Lunts, Lutsius, Mikson (2), Neyvaldt (2), Pibing (3), Pinberg (2), Poolenkoolmann, Puström (3), Sau, Serka, Spiess, Veiber, Vetterberg (3), Viridov, Volens (5), Zimmermann jne.

## Nime kandjaid
*Anneli Lahe, eesti teleprodutsent ja -ajakirjanik (1971–)
*Anu Ormisson-Lahe, eesti kunstiajaloolane (1984–)
*Hanah Lahe, eesti kliimaaktivist ja poliitik (1999–) 
*Jaan Lahe, eesti teoloog (1971–)
*Janno Lahe, eesti õigusteadlane (1978–)

## Viited

## Välislingid
*
Strem

**Strem** (ungari *Strém*) on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Güssingi ringkonnas.

## Viited
Jennersdorf

**Jennersdorf** [ˈjɛnɐsˌdɔʁf] (ungari *Gyanafalva, Gyana-Falva*, sloveeni *Ženavci*) on linn (*Stadtgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal , Jennersdorfi ringkonna keskus.

## Viited
Matteo Darmian

**Matteo Darmian** (sündinud 2. detsembril 1989 Legnanos) on Itaalia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Milano Internazionale ja Itaalia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri AC Milanis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2006. aastal (16-aastaselt) Itaalia karikavõistlustel. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta 2007. aasta mais. Hooajal 2007/08 sai ta Milani noortevõistkonna kapteniks, kuid Milani põhimeeskonnas ta endale kohta ei kindlustanudki. Hooajal 2009/10 oli ta laenul Itaalia esiliigaklubis Padova.

2010. aasta juulis liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Palermo. Aastatel 2011–2015 kuulus ta neli hooaega Torino põhikoosseisu, neist kolmel viimasel hooajal mängis ta klubiga Itaalia kõrgliigas. Hooaegadel 2013/14 ja 2014/15 valiti Darmian Itaalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

2015. aasta juulis siirdus ta 12,7 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Manchester United. 2016. aasta aprillis lõi ta Inglismaa kõrgliigas värava Crystal Palace'i vastu, kuid see jäi ka tema ainsaks väravaks Manchester Unitedi meeskonnas. Kui esimesel hooajal kuulus Darmian Manchester Unitedi koosseisu 39 mängus, siis iga järgmise hooajaga aina vähemates mängudes, kuni oma viimasel hooajal klubis, 2018/19, vaid seitsmes mängus.

2019. aasta septembris naasis Darmian Itaalia kõrgliigasse ja sõlmis lepingu Parmaga. 2020. aasta oktoobris läks ta laenule Milano Interisse, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu. Hooajal 2020/21 tuli ta Interiga Itaalia meistriks.

Itaalia jalgpallikoondises debüteeris Darmian 31. mail 2014 sõprusmängus Iirimaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu. Ta on kuulunud Itaalia koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Saavutused
;Manchester United
*FA Cup: 2015–16
*EFL Cup: 2016–17
*UEFA Euroopa Liiga: 2016–17
;Milano Internazionale
*Serie A: 2020–21
*Coppa Italia: 2021–22
*Supercoppa Italiana: 2021, 2022

## Välislingid

* Profiil Milano Internazionale kodulehel
Alessandro Bastoni

**Alessandro Bastoni** (sündinud 13. aprillil 1999 Casalmaggiores) on Itaalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Milano Internazionale ja Itaalia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Atalantas, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2006. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2016/17.

2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Milano Internazionalega. Hooajaks 2017/18 jäi ta laenule Atalantasse. Hooajal 2018/19 oli ta laenul Itaalia kõrgliigaklubis Parma. Internazionale põhikoosseisu on Bastoni kuulunud alates hooajast 2019/20. Hooajal 2020/21 tuli ta Internazionalega Itaalia meistriks, lisaks valiti Bastoni sel hooajal Itaalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

Aastatel 2014–2019 mängis Bastoni Itaalia noortekoondistes. Itaalia jalgpallikoondises debüteeris ta 11. novembril 2020 sõprusmängus Eesti vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. juunil 2022 UEFA Rahvuste Liiga mängus Saksamaa vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks.

## Saavutused
;Milano Inter
*Serie A: 2020–21
*Coppa Italia: 2021–22
*Supercoppa Italiana: 2021, 2022
*UEFA Euroopa Liiga: Teine koht 2019–20

## Viited

## Välislingid

* Profiil Milano Internazionale kodulehel
Peipsi järvefestival

**Peipsi Järvefestival** on Peipsi sadamaid ühendav ja järve põhjaotsast lõunasse kulgev kultuuriüritus, mis näitab nii kohalikele kui piirkonna külalistele Peipsi järve tavapärasest märksa põnevamal moel.

Järvefestivali raames saabuvad erinevad veesõidukid 8 päeva vältel iga päev uude sadamasse, kus terve päeva kestel viiakse läbi erinevaid tegevusi, mis tutvustavad Peipsi järve kultuuripärandit ja loodust, annavad ülevaate Eesti pärimusmuusikast ning võimaluse osa saada õpitubadest, laevasõitudest ja kontsertidest. Kõik huvilised on oodatud oma paatidega kaasa sõitma või maad mööda festivalile tulema.

Festivalil pakuvad toiduelamusi Peipsi piirkonna kohalikud ettevõtjad ja rahvas. Taldrikule jõudev maitsenauding on valmistatud kohalikust toorainest.

Festivali külastajat ootab mitmekülgne kultuuriprogramm ja erinevad õpitoad, mis on kõik külastajale tasuta.

Päeva lõpetuseks saavad külalised nautida meeliülendavat kontserti otse Peipsi kaldal.

**Viited**

https://www.puhkaeestis.ee/et/peipsi-jarvefestival

https://www.sisevetefestival.ee/peipsi-jarvefestival
Klim Kostin

**Klim Sergejevitš Kostin** (vene keeles Клим Сергеевич Костин; sündinud 5. mail 1999 Penzas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib ääreründajana NHL-i klubis San Jose Sharks.

Hooajal 2016/17 debüteeris ta KHL-i klubis Moskva Dinamo.

2017. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i ''draft''is 31. valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Bluesiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2017–2020 mängis ta kolm hooaega American Hockey League'is (AHL) Bluesi tütarklubis San Antonio Rampage. NHL-is debüteeris ta Bluesi meeskonnas hooajal 2019/20 ning sai sel hooajal NHL-is kirja neli mängu. Esimese värava lõi ta NHL-is 23. novembril 2019 mängus Nashville Predatorsi vastu.

Suurem osa hooajast 2020/21 mängis ta KHL-i klubis Omski Avangard, kellega võitis samal hooajal Gagarini karika. Hooaja lõpus naasis ta Bluesi. Hooajal 2021/22 sai ta NHL-is kirja 40 mängu, mille jooksul lõi neli väravat ja andis viis väravasöötu.

2022. aasta oktoobris kaubeldi Kostin Dmitri Samorukovi vastu Edmonton Oilersi. Ta asus alguses mängima AHL-is Oilersi tütarklubis Bakersfield Condors. Oilersi meeskonda kutsuti ta 2022. aasta novembris pärast seda, kui Evander Kane oli vigastusega eemale jäänud. 2022/23 tegi Kostin NHL-is seni oma edukaima hooaja, kui lõi 11 väravat ja andis kümme väravasöötu.

2023. aasta juunis kaubeldi Kostin koos Kailer Yamamotoga Oilersist Detroit Red Wingsi. Sama aasta juulis sõlmis Kostin Red Wingsiga kaheaastase lepingu, kuid juba järgmise aasta märtsis kaubeldi ta San Jose Sharksile.

2019. aastal võitis Kostin Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

## Viited

## Välislingid
* Klim Kostin NHL.com lehel
* Klim Kostin hockeydb.com lehel