open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jean-Baptiste de Belloy

**Jean-Baptiste de Belloy** (9. oktoober 1709 Morangles – 10. juuni 1808 Pariis) oli prantsuse vaimulik, Pariisi peapiiskop ja kardinal.

Enne revolutsiooni oli ta Glandèvesi, seejärel Marseille piiskop. Tagasi astunud, elas ta revolutsiooni ajal Chamblys. Pärast konkordaadi sõlmimist määras Napoleon I ta 1802. aastal Pariisi peapiiskopiks. Vaatamata oma kõrgele vanusele täitis ta oma ülesandeid peapiiskopkonna taastamisel pühendumusega ja efektiivselt. 17. jaanuaril 1803 nimetas Pius VII ta kardinaliks.

## Välislingid
*Elulugu. (inglise keeles)
*Vapp
Renminbi

**Renminbi** on Hiina Rahvavabariigi valuuta. Renminbi arveldusühikuks on jüaan. Valuuta emiteerijaks on Hiina Rahvapank.

## Välislingid
* Hiina ajaloolised ja praegused rahatähed aastatel (CNY / RMB) 1953 - 2019 (saksa, inglise, prantsuse keeles)
* Hiina Rahvavabariigi välisvaluuta sertifikaadid (FEC) 1980 - 1994 (saksa, inglise, prantsuse keeles)
Fuji Dream Airlines

**Fuji Dream Airlines** (jaapani 株式会社フジドリームエアラインズ, *Kabushiki-gaisha Fuji Dorīmu Earainzu*) on Jaapani lennufirma, mis asutati 2008. aastal.

Ettevõte teenindab Jaapani siseliine ja selle kodulennujaam on Shizuoka lennujaam.

Juuni 2010 seisuga on firmal kaks lennukit Embraer 170  ja üks lennuk Embraer 175.

## Välislingid
* Lennufirma koduleht
GAZ-24

**GAZ-24** oli aastatel 1967–1992 Gorki autotehases toodetud sõiduauto mudel. 

Tegu oli aastatel 1956–1970 toodetud GAZ-21 Volga edasiarendusega. 

GAZ-24 edasiarendus oli 1985. aastal tootmisse läinud GAZ-24-10.

GAZ-24 kasutati eeskätt taksona ning keskastmeametnike ja juhtivtöötajate sõiduvahendina.
Äntu Vahejärv

**Vahejärv** (ka *Äntu Vahejärv, Roheline järv, Äntu Roheline järv, Äntu Väikejärv*) on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas, üks Äntu järvedest. Järv asub Väike-Maarjast umbes 7 km lõuna pool Sini- ja Valgejärve vahel. 

Järve pindala on 0,8 ha, keskmine sügavus 3,3 m. Vesi on kollakasroheline.

Järvel on roheline värvus selle tõttu, et järve põhi on kaetud järvelubjaga, vesi on põhjani läbipaistev ning kallastel kasvav taimestik peegeldub vee pinnal.

Järv asub Äntu maastikukaitseala territooriumil.

## Viited
Roheline järv

**Roheline järv** on üks Balti soojuselektrijaama settebasseinidest Narvas. 

## Vaata ka
*Balti SEJ settebasseinid
Äntu Linaleojärv

**Linaleojärv** (ka *Äntu Linaleojärv, Äntu Linajärv, Moora järv*) on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas, üks Äntu järvedest.

Järv asub Väike-Maarjast umbes 8 km lõuna pool, Valgejärvest umbes 0,7 km lõuna pool ja Mäeotse järvest umbes 0,2 km põhja pool.

Järve pindala on 0,5 ha. Kalda ääres on õõtsikud, kaldad on kaetud metsaga.

Äntu Linaleojärv on läbivoolujärv. Järve suubub Valgejärvest väljavoolav oja. Järvest voolab välja Äntu oja, mis ühineb Kärsa ojaga ning suubub Nõmme jõkke.

Järve vesi on läbipaistev nagu Valgejärves.

Taimedest kasvavad seal kollane vesikupp, vesiroos ja ujuv penikeel.

Järves elutsevad ahven, särg, haug ning koger. 

Järve ääres asub Moora talu, kust on pärit kirjanik Kersti Merilaas.

Järv asub Äntu maastikukaitseala territooriumil.

## Viited

## Välislingid
*
ZAZ-965

**ZAZ-965** oli aastatel 1960–1969 Ukrainas Zaporižžja autotehases (**ZAZ**, *Запорізький автомобілебудівний завод*) toodetud väikeauto (venekeelsetes tekstides sageli ka "mikroauto") mudel. Auto ametlik marginimi on Zaporožets. Kokku toodeti 322 166 sõidukit. Rahvasuus nimetatakse ZAZ-965 kumera disaini disaini tõttu muhuks või maanteemuhuks.

## Mudeli variandid
Alates seeriatootmise alustamisest toodeti autot viies variandis.
*ZAZ-965 (moderiseeritud versioon ZAZ-965A) – üldotstarbeline baasmudel.
*ZAZ-965B (moderniseeritud versioon ZAZ-965AB) – kasutamiseks puudega inimestele, kes ei saa auto juhtimisel kasutada jalgu.
*ZAZ-965R (moderniseeritud versioon ZAZ-965AR) – kasutamiseks puudega inimestele, kes saavad juhtimisel kasutada ühte jalga ja ühte kätt.
*ZAZ-965S (moderinseeritud vesioon ZAZ- 965AS) – väikeseeria sõiduk kasutamiseks postiametnikele. See versioon oli parempoolse rooliga ning tagaistme asemel oli suurendatud pakiruum. Tagumised külgaknad olid asendatud metallplaatidega.
*ZAZ-965E (moderniseeritud versioon ZAZ-965AE) – eksportvariant, mida müüdi kaubamärgi Jalta all. NSV Liidu majandusmudelis oli väga tavaline, et ekspordiks toodeti mõnevõrra rikkalikuma varustusega sõidukeid. Sõidukite põhilised tehnilised sõlmed olid siiski enamasti identsed baasmudeli omadega. Peamiselt erines ZAZ-65E(ZAZ-965AE) üldotstarbelisest mudelist parema salongisisustuse poolest. Selleks olid näiteks parem mürasummutus, tuhatoosi olemasolu jmt.

## Auto tehniline kirjeldus
Auto loodi maksimaalselt lihtsana. Mootor oli neljataktiline bensiinimootor. Mootoril oli üks karburaator ja jahutamiseks kasutati õhku. Silindrid olid V-konfiguratsioonis (nurk 90) süütejärjekorraga 1-2-4-3.

## Seos Eestiga
Argikeeles hüütakse Eestis Zaporožetsi mudeleid **sapakaks**, vanemat mudelit aga iseloomuliku kerekuju tõttu ka **maanteemuhuks**.

## Vaata ka
* Zaporožets

## Välislingid

* Eastcars
GAZ-M20 Pobeda

**GAZ-M20 Pobeda** (; *Победа* – 'võit') oli Nõukogude Liidus aastatel 1946–1958 toodetud sõiduauto. Kokku toodeti Gorki autotehases 235 999 eksemplari, millele lisandub tootmine Poolas litsentsi alusel (FSO Warszawa nime all).

## Ajalugu ja disain
Pobeda oli Nõukogude Liidu tänavapildis võrdlemisi tavaline auto, mis oli tollaste Moskvitšide kõrval tunduvalt suurem ja luksuslikum. Pobeda oli üks maailma esimesi seeriaviisiliselt toodetud "ponton"-kerega (ilma esileulatuvate tiibadeta) autosid, mis muutis selle aerodünaamiliseks ja modernseks.

Kuigi tegu oli nõukogude konstruktorite loominguga, põhinesid paljud tehnilised lahendused varasematel litsentsidel ja lääne eeskujudel:
* **Mootor:** Sõiduk kasutab 2,1-liitrist neljasilindrilist **reasmootorit**. See oli veoki GAZ-51 kuuesilindrilise mootori "lühendatud" versioon (4 silindrit 6 asemel), mis omakorda põhines 1930. aastate Dodge'i (Chrysleri) mootori konstruktsioonil.
* **Ülekanne:** Käigukast ja tagasild pärinesid ehituselt 1933. aasta Ford V8-40-lt. 
* **Veermik:** Esisilla ja kerekonstruktsiooni juures võeti eeskuju 1930. aastate Opel Kapitänilt. 

Tuntud legendi kohaselt pidi auto algne nimi olema "Rodina" (Kodumaa), kuid kui seda 1945. aastal Jossif Stalinile esitleti, küsinud too irooniliselt: "Ja palju meil siis Kodumaa maksma hakkab?". Seepeale valiti nimeks Pobeda (Võit), mille kohta Stalin olevat öelnud: "Võit on suur asi, aga hind pole paha."

## Tehnilised andmed
Auto südameks oli 2112 cm³ neljasilindriline püstklappidega *(flathead)* reasmootor (R4):
* **Võimsus:** Sõltuvalt mudeliseeriast **37–38 kW (50–52 hj)**.
* **Maksimaalne pöördemoment:** 123 Nm (2200 p/min juures).
* **Dünaamika:** Tippkiirus oli kuni 105 km/h ning kiirendus 0–100 km/h võttis aega umbes 45 sekundit.

## Keremudelid ja variandid
Pobedat toodeti kolmes põhiversioonis:
# **Sedaan (M20):** Standardne neljaukseline kere.
# **Kabriolett (M20-B):** Toodeti aastatel 1948–1953 (katus oli riidest, kuid uksereamid jäid alles).
# **GAZ-M72:** Nelikveoline versioon, kus Pobeda kere oli asetatud GAZ-69 veermikule. Seda peetakse üheks maailma esimeseks mugavaks nelikveoliseks sõiduautoks.


Fail:GAZ-M-20 "Pobeda" in Hrodna, Belarus.jpg|GAZ-M20 Pobeda (III seeria) Valgevenes
Fail:Gaz M20 kabrio.jpg|Pobeda kabriolettvariant
Fail:ГАЗ М-72 в Хабаровске.JPG|Nelikveoline GAZ-M72


## Viited

## Välislingid

* Venekeelne portaal GAZ-20 "Pobeda" austajatele
GAZ-M72

**GAZ-M72** ( ГАЗ-M-72) oli GAZ-M20 põhjal valmistatud nelikveoline maastikuvariant, mis omas maastikusõiduks sobivat aeglustiga käigukasti, tugevdatud keret ja uuendatud sildu. Samuti olid erinevad auto poritiivad ja embleemid. Tegu esimese Nõukogude autoga, millel oli lisavarustusena olemas tuuleklaasipesur. Selliseid Pobedasid valmistati aastatel 1955–1958 4677 eksemplari ning kollektsionääride seas on tegu hinnatud mudeliga. M72 on üks esimesi nn linnamaastureid, mille vajadus tingitud selle aja Venemaa väga halbadest teeoludest.

## Välislingid
* Eastcars
Rein Raamat

**Rein Raamat** (sündinud 20. märtsil 1931 Türil) on eesti filmirežissöör ja -kunstnik, üks peamisi joonisfilmiarendajaid.

Ta lõpetas Türi Keskkooli ja 1957. aastal maalija-portretistina Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. 

Pärast seda töötas ta kuni 1971. aastani Tallinnfilmis mängufilmide kunstnik-lavastajana. 

1971. aastal asutas ta Tallinnfilmi juurde joonisfilmistuudio, oli selle juht ja lavastaja. 1972. aastal valmis tema esimene joonisfilm "Veekandja". Aasta hiljem jõudis kinodesse "Lend", kus oli ühendatud maal ja multifilmikunst. 

Rein Raamat rajas filmistuudio Stuudio B 1989. aastal ja Raamat-Film 1994. aastal. Raamatu joonisfilmid on sügavalt metafoorsed ja eesti folkloorist tõukuvad. Nad püüavad pilku piinlikult täpse joonistuslaadi, filosoofiliste teemade ja huumori puudumisega. 

Rein Raamatu lavastatud meistriteoste seas on joonisfilmid "Suur Tõll" (1980) ja "Põrgu" (1983).

## Filme
### Kunstnikuna

* 1964 "Põrgupõhja uus Vanapagan"
* 1968 "Viini postmark"
* 1969 "Viimne reliikvia"

### Režissöörina
* 1973 "Lend"
* 1976 "Kütt"
* 1978 "Põld "
* 1980 "Suur Tõll"
* 1983 "Põrgu"
* 1985 "Kerjus"
* 1988 "Linn"
* 2009 "Jaan Manitski tagasitulek"

## Tunnustus
* 1979 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1995 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (eesti joonisfilmi rajamine)
* 2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2011 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eest
* 2011 – PÖFFi elutööpreemia
* 2012 – Fredrikstadi animafilmide festivali elutööpreemia
* 2016 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium
* 2020 – Rahvusvahelise Animafilmiühenduse (ASIFA) elutööpreemia
*2021 – Kristjan Raua preemia (joonisfilmi eduloo käimalükkamise eest stuudios Tallinnfilm 1971. aastal ning kunstnike portreefilmide tegemise eest alates 1990. aastatest)
*2022 – Harju maakonna aukodanik

## Isiklikku
Tema abikaasa on Helvi Raamat.

## Viited

## Välislingid
* 
* Mari Sobolev. Rein Raamat teeb filmi Rein Raamatust. Õhtuleht, 29. september 2009
* Juta Kivimäe. Rein Raamatu isetud kunstidokumentaalid 2001–2003. Teater. Muusika. Kino, oktoober 2003
* Tiit Tuumalu. Rein Raamat tiris eestlased joonisfilmi juurde. Postimees, 20. märts 2006
* Jaanus Kulli. Rein Raamat: «Iga uus film on nagu uus abielu.». Õhtuleht, 20. märts 2006
* Ülle Tamm. Rein Raamat tegi Jaan Manitskist dokumentaalfilmi. Sõnumitooja, 25. veebruar 2009
* Andri Ksenofontov. Rein Raamat kunstnikest. Sirp, 2. oktoober 2009
*Mait Laas: Rein Raamat on põnev filmikunstnik, aga eelkõige lavastaja-filosoof, ERR, 16. märts 2021
Mari Kiviniemi valitsus

**Mari Kiviniemi valitsus** oli Soome 71. valitsus. Valitsus astus ametisse 22. juunil 2010 pärast Matti Vanhase teise valitsuse tagasiastumist ja oli ametis kuni Jyrki Kataineni valitsuse ametisseastumiseni 22. juunil 2011.

Enamik eelmise valitsuse koosseisust jäi samaks, Mari Kiviniemi asemele regionaalministriks sai Tapani Tölli.

Mari Kiviniemi valitsus jätkas eelmise valitsuse programmi täitmist.

## Ministrid
Arbimäe mänd

**Arbimäe mänd** (ka **Arbi (mäe) mänd**) on Elva linnas kasvav looduskaitsealune mänd. Kõrgus 10&nbsp;m, ümbermõõt umbes 3,8&nbsp;m, vanus ligikaudu 340 aastat. Puu on üks Elva linna sümbol. Jämeduse poolest on ta Eestis 7.-8. kohal.

1960. aastal ilmunud "Looduskaitse teatmiku" andmeil oli Arbi männi ümbermõõt 3,66&nbsp;m ja kõrgus 10&nbsp;m. 2000. aastal Hendrik Relve "Eesti põlispuud" väitis ümbermõõduks 3,78&nbsp;m ja kõrguseks 11&nbsp;m.

Kaitse all alates 1957. aastast.

## Legendid

Ühe legendi järgi istutas Arbi männi Rootsi kuningas Karl XII.

## Vaata ka
*Peetri mänd
*Kaarli mänd

## Viited

## Välislingid

*
*Arbi männist keskkonnaregistri lehel
*Arbi männist ajakirjas Eesti Loodus, 2008/2
Tolna komitaat

**Tolna komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari keskosas Doonau läänekaldal.

Komitaadi halduskeskus on Szekszárd, teised suuremad linnad on Dombóvár ja Paks.

Komitaadis on 109 valda.

## Välislingid

*Komitaadi koduleht
Arteesia allikas

**Arteesia allikas** on allikas, mis saab oma veed arteesia vee kihist.

## Vaata ka
*Arteesia kaev

## Viited
Šott

**Šott** on 20–25 m allpool merepinda paiknev kuiv või soolajärvedega nõgu Põhja-Aafrikas.

## Viited
 

## Kirjandus
* Võõrsõnastik. TEA Kirjastus, Tallinn. 1999.
Josua Möllenbeck

**Josua Möllenbeck** (sündis umbes 1600 Stralsundis Pommeris; suri 1650 Juurus) oli Eestimaa vaimulik ja juhuluuletaja. 

Õppis Greifswaldi ülikoolis (immatrikuleeriti 28. juunil 1615), Wittenbergi ülikoolis (immatrikuleeriti 1. mail 1622) ja Rostocki ülikoolis. Ordineeriti Tallinna Konsistooriumi poolt 8. detsembril 1624 Juuru Mihkli koguduse õpetajaks. Johannes Rudbeckiuse visitatsioonil väitis, et jutlustas saksa keeles (eesti keele oskus oli hilisem). 

Josua Möllenbeck on kirjutanud pulmalaulu "Dialogus Nuptialis", mis ilmus trükitult aastal 1639 Tallinnas. Kirjutanud luuletusi eesti, saksa ja ladina keeles. 

## Viited
Linaleojärv

**Linaleojärv** või **Linaleo järv** on mitme Eesti järve nimi.

Linaleojärv:
* Koorküla Linaleojärv, järv Valgamaal
* Linsänketräske (Linaleojärv), järv Läänemaal
* Kitsejärv, järv Läänemaal (eelmisest 500 m kirdes)
* Nelijärve Linajärv, järv Harjumaal
* Äntu Linaleojärv, järv Lääne-Virumaal

Linaleo järv:

* Ahvenajärv, järv Harjumaal
* Kääpa Palojärv, järv Võrumaal
Koorküla Linaleojärv

**Linaleojärv** (ka *Linaleotse järv, Koorküla Linajärv, Linajärv)* on järv Lõuna-Eesti Valgamaal Tõrva vallas.

Ümarakujuline järv (pindala 0,5 ha, suurim sügavus 6,5 m) asub Petäjärvest umbes 200 m kagu pool. Kallaste ääres on õõtsikud, kaldad on kaetud metsaga, läänes on põld. Järve põhi on kaetud mudaga. 

Järv on saanud nime selle järgi, et varem on järves lina leotatud.

Järv on peamiselt allikatoiteline, väljavool toimub kraavi kaudu ojja. Kollakasrohelise vee läbipaistvus on keskmine (2,7 m).

Taimestikus on 19 liiki. Järves elutsevad hobukaanid ja järveploomid (*[[Nostoc]]*), järvekarpide arvu vähenemise põhjuseks on järves elutsev ondatra.

Kalaliike on vähe, järves elavad peamiselt koger, linask ja mudamaim.

## Viited

## Välislingid
Märt Israel

**Märt Israel** (sündinud 23. septembril 1983 Karksi-Nuias) on Eesti kettaheitja.

Tema isiklik rekord on 12. mail 2011 Chula Vistas heidetud **66.98** (eelmine 66.56 septembris 2007 Helsingborgis). 

2008 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikoolis logistikaõpingud bakalaureusekraadiga ja jätkas ärikorralduse eriala magistrantuuris.

Märt Israel esindas Eestit 2012. aasta suveolümpiamängudel ning tulemusega 60,34 m sai 25.koha ja finaali ei pääsenud.

## Saavutused
### [[Universiaad]]il
* 2007  Bangkokis:
**  **pronksmedal** **60,32**
* 2011  Shenzhenis:
**  **kuldmedal** **64,07**
### Maailmameistrivõistlustel
* 2011  Daegus:
** 4. koht **65.20** (30. august)

## Viited

## Välislingid
* 
* 
* Deivil Tserp. Kettaheitja Märt Israel jätkab USAs innukat tippurühkimist. Postimees, 26. september 2006
* Märt Roosna. Märt Israel loodab, et ohtlik laiskus USA-s külge ei hakka. Eesti Päevaleht, 7. aprill 2007
* Deivil Tserp. Kettaheitja Märt Israel: algul ajas treener mind kaikaga harjutama, pärast hoidis tagasi. Õhtuleht, 4. august 2008
* Deivil Tserp. Märt Israel teeb tehnikaülikoolis magistritööd. Õhtuleht, 4. august 2008
* Madis Luik. Märt Israel: olen täieõiguslik mulk. Sakala, 3. jaanuar 2009
* Andrus Nilk. Kettaäss Märt Israel õpib uisutamise vigureid. Eesti Päevaleht, 12. aprill 2010
* Andrus Nilk. Märt Israel: Kanteri kõrval jätkub mullegi tähelepanu. Eesti Päevaleht, 29. juuli 2009
* Märt Israel võitis paduvihmas kettaheite. Sakala, 2. juuni 2010
* Deivil Tserp. Kettaheitja Israel: Iisraelis oma, Marokos persona non grata. Õhtuleht, 22. juuni 2010
SkyTeam

**SkyTeam** on suuruselt teine lennufirmade allianss Star Alliance'i järel. Lennufirmade ühendusse kuulub praegu 12 täisliiget neljalt mandrilt. SkyTeam opereerib ka kaubaallianssi SkyTeam Cargo. 

## Täisliikmed

1Asutajalennufirma
2Air France-KLM-i reisijad

## Sisseastumiskandidaadid
### Tulevased liikmed

## SkyTeami värvid
SkyTeam lõi hiljuti lennukitele erilise värvilahenduse. 2010. aasta 9. juuni seisuga kannab seda 12 lennukit. 

## Endised liikmed
Somogyi komitaat

**Somogyi komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari lääneosas. Piirneb lõunas Horvaatiaga, piirijõeks on Drava. Põhjapiiril asub Balaton.

Komitaadi halduskeskus on Kaposvár, teised suuremad linnad on Siófok, Marcali, Barcs ja Nagyatád.

Komitaadis on 245 valda.

## Välislingid

*Komitaadi koduleht
Aer Lingus

**Aer Lingus** on Iirimaa rahvuslik lennuettevõte. Lennukipark koosneb lennukitootja Airbus lennukitest, mis teenindavad sihtkohti Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Põhja-Aafrikas. Aer Lingus on Iirimaa vanim siiani tegutsev lennufirma ja suuruselt teine Ryanairi järel. Peakorter ja baas asuvad Dublini lennujaamas.

Aer Lingus on lennufirmade ühenduse Oneworld endine liige. Ta astus ühendusest välja 31. märtsil 2007. 

## Lennukipark

Air Linguse lennukid 2017. aasta juuli seisuga:

## Viited
Zala komitaat

**Zala komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari lääneosas. Piirneb Sloveenia ja Horvaatiaga. 

Balatoni lääneots jääb komitaadi piiridesse.

Komitaadi halduskeskus on Zalaegerszeg, teised suuremad linnad on Nagykanizsa ja Keszthely.

Komitaadis on 257 valda.

29. mail 1919 kuulutati komitaadi territooriumil välja Prekmurje Vabariik, mille 6. juunil 1919 vallutas Ungari Punaarmee.

## Välislingid

*Komitaadi koduleht
Vasi komitaat

**Vasi komitaat** [vaši] on 1. järgu haldusüksus Ungari lääneosas. Piirneb Austria ja Sloveeniaga.

Komitaadi halduskeskus on Szombathely, teised suuremad linnad on Sárvár, Körmend, Kőszeg ja Celldömölk.

Komitaadis on 216 valda.

Lõunaosas asub Őrségi rahvuspark.

Ajalooline Vasi komitaat hõlmas ka tänapäeva Austria ja Sloveenia idaosa.

## Välislingid

*Komitaadi koduleht
Ussiauk

**Ussiauk** on füüsikas ja ulmes aegruumi hüpoteetiline topoloogiline omadus, mis on põhimõtteliselt otsetee läbi aegruumi. Teoreetiliselt on ussiauk kahe otsaga tunnel läbi aegruumi.
Ussiauke ei ole siiamaani veel märgatud, kuid teoreetilisel tasemel on üldrelatiivsusteoorias ussiauke puudutavad võrrandid kehtivad.

Ulmeraamatuis ja -filmides kasutatakse ussiauke laialdaselt, kuna need võimaldavad kujutada kosmoses rändamist ja teiste tsivilisatsioonidega suhtlemist märksa kergemini kui pikaajalised kosmoselennud. Näiteks on ussiaukude teooria aluseks nn täheväravate süsteemile filmi- ja seriaalis "Tähevärav".
Polüeteen

**Polüeteen** ehk **polüetüleen** (lühend **PE**) on termoplastne polümeer ja plastmaterjalina laialdaselt kasutusel. Selle polümeeri eri tüüpe saadakse eteeni (C2H4 ehk CH2=CH2) molekulide polümerisatsiooni tulemusena. Kui eteenis lõhkuda kaksiksidemed üksiksidemeteks, tekivad pikad elementaarlülide ahelad –CH2–CH2–CH2–, üldvalem (CH2)n. Keemiliselt kuulub polüetüleen polüolefiinide rühma, on mittepolaarne ja olenevalt tüübist vähemal või suuremal määral kristalliseerunud ehitusega. 

Polüetüleen on elastne, seejuures mehaaniliselt küllalt tugev, peab hästi vastu keemilistele mõjutustele, on hea dielektrik, kasutatav temperatuurini 80–120 °C. Polüetüleeni on odav toota. Tulenevalt tööstuse ja kaubanduse laialdasest vajadusest pakkekiletoodete järele moodustab selle plasti toodang maailmas enam kui kolmandiku kõigi plastide kogutoodangust.

## Liigitus
Olenevalt valmistustehnoloogiast saadakse mitmesuguse struktuuri ja erinevate kasutusomadustega polüetüleene, millest rohkem levinud on järgmised:
* **HDPE** ehk **PE-HD** (HD – *high density*, kõrgtihe): polümeeriahelad nõrgalt hargnenud, seetõttu suur tihedus: 940–970&nbsp;kg/m3 (ehk 0,94–0,97&nbsp;g/cm3); 
* **LDPE** ehk **PE-LD** (LD – *low density*, madaltihe): polümeeriahelad tugevalt hargnenud, seetõttu väike tihedus: 915–935&nbsp;kg/m3; 
* **LLDPE** ehk **PE-LLD** (LLD – *linear low density*): lineaarne madaltihe polüeteen, mille polümeermolekulidel on ainult lühikesed harud;
* **PE-HMW** (HMW – *high molecular weight*): kõrgmolekulaarne polüeteen, mille polümeeriahelad on pikemad kui eelmistel, molaarmass 500–1000 kg/mol;
* **PE-UHMW** (UHMW – *ultra high molecular weight*): ülikõrgmolekulaarne HDPE molaarmassiga kuni 6000&nbsp;kg/mol.

## Vaata ka
* Polümeerid
* Plastid

## Välislingid
* "27. märtsil 1933 valmistati kogemata polüetüleeni" ERR Novaator, 27. märts 2015
Alex Schwarzman

**Alex Schwarzman** (16. aprill 1935 – 30. mai 2023) oli Iisraeli kabetaja. Ta oli rahvusvaheline meister Brasiilia kabes ja FMJD meister rahvusvahelises kabes. Ta oli Iisraeli suurmeister. 

Alex Schwarzman oli 10-kordne Moldaavia NSV meister ja osales kolmel korral NSV Liidu meistrivõistlustel. NSV Liidu meistersportlaseks sai ta aastal 1960, aga see tiitel annulleeriti 15 aastat hiljem, põhjuseks emigreerumine Iisraeli aastal 1973. Iisraeli meistriks tuli ta eri kabeliikides kokku 30 korral. Ta osales korduvalt nii Euroopa kui ka maailmameistrivõistlustel.

Ka ta pojad Igor ja Genadi on osalenud kabe maailmameistrivõistlustel.

## Teosed
*Радость побед и горечь поражений, Moskva, 2004.
*Путь к вершинам, Omsk, 2006.

## Kirjandus
*Feliks Vasserman, Сорок золотых медалей А.Шварцмана, Шашечный Израиль, 2010, nr. 4, lk 3–9.
GAZ-21

**GAZ-21 Volga** oli aastatel 1956–1970 Gorki autotehases toodetud sõiduauto mudel. 

Tegu oli Nõukogude Liidu piires populaarse sõidukiga, sealjuures valmistati mitmete eri keretüüpide ja -ülesannetega Volgasid. Aastate jooksul toodeti Gorkis mitme erineva generatsiooni ulatuses: kolm generatsiooni GAZ-21, universaalkerega **GAZ-22**, mitmeid GAZ-21 põhjal loodud GAZ-24 Volgasid ning ka hilisem GAZ-3102 Volga. 

Volga näol oli tegemist eeskätt populaarse, ent vananenud Pobeda järglasega. Pobedalt pärinesid ka I generatsiooni GAZ-21 käigukast (algselt planeeritud ameerikalik automaatkäigukast ennast halvemates teeoludes ei õigustanud), esisild, roolimehhanism ja ka osa pidurisüsteemist. Esimestel Volgadel kasutati ka Pobeda mootorit, ent 1958. aastal hakati tootma uut, spetsiaalselt GAZ-21 jaoks välja töötatud mootorit.

## Vaata ka

* Ford Mainline

## Välislingid
* Eastcars
John Milne

**John Milne** (30. detsember 1850 – 31. juuli 1913) oli Suurbritannia geoloog ja mäeinsener.

Ta töötas 1870. aastatel Newfoundlandis ja Labradoris kaevandustes mäeinsenerina. 1874. aastal osales ta geoloogilisel ekspeditsioonil Araabia poolsaarel.

1876. aastal reisis ta läbi Siberi Jaapanisse, kus töötas 20 aastat mäenduse ja mineraloogia professorina Tōkyō insenerikolledžis. Jaapanis elades hakkas Milne huvi tundma seismoloogia vastu. Pärast 1880. aastal Yokohamat tabanud maavärinat asus ta koos oma Briti kolleegide James Alfred Ewingi ja Thomas Grayga maavärinaid uurima. Milne'i algatusel loodi Jaapanis maailma esimene seismoloogide selts ning asutati ligi 1000 seismoloogiajaama. 1880. aastal leiutas ta lihtsa konstruktsiooniga, kuid tundliku horisontaalse pendelseismomeetri.

Pärast seda, kui kogu John Milne'i varandus 1895. aastal tulekahjus hävis, pöördus ta Inglismaale tagasi ning asus koos oma jaapanlannast abikaasaga elama Wighti saarele. Ta veenis teaduste akadeemiat rahastama 20 eri maailma paigus asuva seismoloogiajaama loomist ja varustamist neid tema loodud seismomeetritega. John Milne'i juhitav seismoloogiajaam Wighti saarel oli järgmise 20 aasta jooksul maailma juhtiv maavärinate uurimise keskus.

## Teoseid
* "Earthquakes and Other Earth Movements" (1886)
* "The Miners Handbook" (1894)
* "Seismology" (1898)

## Viited

## Välislingid
* The Miner's Handbook, Google Books
Julia Gillard

**Julia Eileen Gillard** (sündinud 29. septembril 1961 Walesis Barrys) on Austraalia poliitik. 24. juunist 2010 kuni 27. juunini 2013 oli ta Austraalia peaminister.

Gillard sündis Walesis. Tema isa töötas psühhiaatriahaiglas sanitarina, ema töötas Päästearmee hooldekodus. Julial on kolm aastat vanem õde Alison.

Lapsena kannatas Julia kroonilise kopsupõletiku käes. Vanemad kolisid 1966 Lõuna-Austraaliasse Pasadenasse, mis on Adelaide'i eeslinn, et Julia saaks soojemas kliimas paraneda. Ta saigi terveks.

Gillard astus Adelaide'i ülikooli. 1982 katkestas ta õpingud ja jätkas neid Melbourne'i ülikoolis, mille lõpetas 1986 õigusteaduse bakalaureusena.

1987 hakkas Gillard tööle Melbourne'is õigusbüroos. 1990, 29-aastaselt võeti ta selle ettevõtte osanikuks.

Poliitikaga hakkas Gillard tegelema juba Adelaide'i ülikoolis. 1983 sai ta Austraalia Üliõpilasliidu esimeheks, sealjuures ajaloo teiseks naisjuhiks. Ta on ka vasakpoolse organisatsiooni Sotsialistliku Foorumi endine sekretär. Ta astus Austraalia Leiboristliku Partei liikmeks.

Julia Gillard kuulub Austraalia parlamenti alates 1998. aastast. Ta on mitu korda kuulunud varivalitsusse. Aastatel 2007–2010 oli ta Austraalia ajaloos esimene naisasepeaminister. Ühtlasi oli ta haridusminister, tööminister ja sotsiaalse sidususe minister.

24. juunil 2010 valiti ta Kevin Ruddi asemel Austraalia Tööpartei esimeheks ning temast sai ühtlasi Austraalia läbi aegade esimene naispeaminister.

Pärast augustis 2010 toimunud parlamendivalimisi moodustas ta uue valitsuse, mis nimetati ametisse 14. septembril 2010.
Nyiragongo

**Nyiragongo** on tegev-kihtvulkaan Kongo Demokraatlikus Vabariigis Virunga mäestikus. Vulkaan on vaheaegadega pursanud alates 2002. aastast.

Vulkaan asub Virunga rahvuspargis Rwanda piiri lähedal umbes 20&nbsp;km Gomast ja Kivu järvest põhja pool. Mäe geograafilised koordinaadid on . Mäe kõrgus on 3470 m.

Vulkaan asub Ida-Aafrika riftivööndis, kus vulkanismi põhjustab kahe Aafrika laama osa eemaldumine teineteisest. Ta kattub osaliselt kahe vanema vulkaani Baratu ja Shaheruga.

Kraatri sügavus on umbes 250 meetrit ja läbimõõt kaks kilomeetrit. Kraatris moodustuva laavajärve tase kõigub suurtes piirides; see on olnud nii 600 kui ka 3250 meetri kõrgusel merepinnast. Oma mahult on Nyiragongo laavajärv olnud maailma suurim. Nyiragongo ja naabervulkaani Nyamuragira pursked moodustavad kahe peale kokku 40% teadaolevatest vulkaanipursetest Aafrikas.

Nefeliniitne laava on erakordselt väikese viskoossusega, mistõttu võib mööda mäenõlva alla voolava laava kiirus ulatuda kuni 100&nbsp;km/h.

Varasema vulkaanilise aktiivsuse kohta pole palju teada, kuid alates 1882. aastast on vulkaan pursanud vähemalt 34 korda. 10. jaanuaril 1977 murdusid kraatri seinad ja kraatrisse kogunenud laavajärv voolas vähem kui tunniga välja. Hukkus vähemalt 70 inimest. Vulkaan purskas uuesti aastatel 1982–1983 ja 1994.

Järgmine suurem purse toimus 17. jaanuaril 2002. Laavavool jõudis Goma linna ja Kivu järve põhjakaldani. See sundis umbes 400 000 inimest kodudest põgenema. Vähemalt 45 inimest hukkus. Pool aastat hiljem purskas vulkaan uuesti. Vulkaaniline aktiivsus kestab tänini.

Taas näitas vulkaan suuremat aktiivsust 2021. aastal, kui laavavood jõudsid Goma linna lennujaamani.

## Viited

## Välislingid
* Global Volcanism Program
418

**418. aasta**

## Sündmused
*Zosimuse järel sai paavstiks Bonifatius I
*Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Honorius ja Flavius Theodosius
*Aafrika piiskoppide kogu, keiser Honorius ja paavst Zosimus mõistsid hukka pelagianismi
*Läänegootide kuningaks sai Theoderich I

## Sündinud
* ...

## Surnud
*26. detsember – Zosimus, paavst
Urmas Hepner

**Urmas Hepner** (sündinud 31. juulil 1964 Tallinnas) on eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Ta oli taasiseseisvunud Eesti jalgpallikoondise esimene kapten. 

Aastal 1996 mängis ta klubis FC Lantana.

Ta oli 2008. aastani FC Levadia treener, 30. juulil 2008 asus ta tööle JK Kotkas Juunior/FC Levadia Jalgpallikooli direktorina.

## Tunnustus
* Aasta parim jalgpallur (1992)

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*
498

**498. aasta**

## Sündmused maailmas
*Anastasius II järel sai paavstiks Symmachus.
*Vana-Rooma konsuliteks olid Iohannes Scytha ja Paulinus.
* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud
*19. november – Anastasius II, paavst
Ping (täpsustus)

Sõnal **ping** on mitu tähendust.
***[[Ping]]** on liite võlli ja ava läbimõõdu erinevus enne koostamist, juhul kui võll on avast suurem.
***[[Ping (Hiina keiser)|Ping]]** oli Hiina keiser.
***[[Ping (programm)|Ping]]** on arvutiprogramm, mis kontrollib, kas teine seade on võrgu kaudu ligipääsetav.
***[[Pingi jõgi]]** on Tais asuv jõgi.
Heino Arumäe

**Heino Arumäe** (21. august 1928 Mäetaguse vald – 31. detsember 2025) oli eesti ajaloolane.

Ta lõpetas 1948. aastal Jõhvi Keskkooli ning õppis aastail 1948–1953 Tartu Riiklikus Ülikoolis. 1959. aastal asus ta tööle Eesti NSV Teaduste Akadeemia  Ajaloo Instituuti.

1961. aastal astus ta NLKP-sse.

## Teoseid
*"Kodanliku Eesti Nõukogude-vastasest välispoliitikast aastail 1920–1925". Eesti Riiklik Kirjastus 1960 
*"Kahe ilma piiril". Eesti Raamat 1979 
*"Võitlus Balti Liidu loomise ümber 1919–1925". Eesti Raamat 1983 
*"Kas vandenõu või revolutsioon, vabadus- või kodusõda?". Eesti Raamat 1987 
*"Eesti ja Soome. Sõjast sõjani". Argo 2018
* "Ants Piip - rahvusvaheline mees". Tallinn : ARGO. ISBN 9789916704455 

### Artikleid
* NSV LIIDU võitlus Baltimaade rahvaste julgeoleku eest Teise maailmasõja eel, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 21, 1972, nr. 4, lk 391–410
*60 aastat salapaktist. Maaleht, 19. august 1999
*Pätsi esimene vandenõu. Luup (Postimehe lisa), 21. veebruar 2000 
*Heino ARUMÄE. Mida uskuda? - Erkki Hautamäki. Suomi myrskyn silmässa. Marsalkka C. G. E. Mannerheimin kansion S-32 salaiset asiakirjat vuosilta 1932-1949. Osa 1. 1932-1940. Helsinki, 2005. 342 lk, Tuna, 2006 nr 1. Tuna, 2006 nr 1

## Tunnustus
* 1977 Nõukogude Eesti preemia
* 2008 Balti Assamblee medal

## Viited

## Välislingid
*
Eesti Dolomiit

**Eesti Dolomiit** oli tehas Eesti NSV-s, mis moodustati 1967. aastal tehase "Silikaat" Kaarma ja Tallinna kivitöötlemisjaoskonnast. Tehas asus aadressil Pärnu maantee 238.

Aastal 1972 võttis tehas kasutusele Tagavere karjääri. Aastal 1978 tootis tehas 137 000 m2 dolomiitvooderdusplaate, 160 900 m2 mosaiikplaate, 54 200 m2 kõnniteeplaate ja 51 800 m3 dolomiitkillustikku.

1. jaanuaril 1979 oli ettevõttes 260 töötajat, neist 131 Tallinnas.

Direktor oli aastatel 1975–1979 Ants Lillepalu.

## Viited
Janno Põldma

**Janno Põldma** (sündinud 7. novembril 1950 Tallinnas) on eesti filmioperaator ja -lavastaja.

Oktoobris 2007 Riias toimunud filmifestivali Lielais Kristaps parimaks täispikaks animatsioonifilmiks tunnistati Heiki Ernitsa ja Janno Põldma teos "Leiutajateküla Lotte".

9. veebruaril 2012 asus Janno Põldma koos Heiki Ernitsaga ACTA kaitsele. Janno ja Heiki väitel on neilt spetsiaalseid otsingumootoreid kasutades varastatud ühe kuuga üle miljoni Eesti krooni.

Janno Põldma on õppinud Tallinna kultuuriülikoolis karikatuuri Heinz Valgu kursusel.

## Näitused

* 1974 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumis karikatuurinäitus koos karikaturistidega - Kuulo Vahter, Aarne Vasar, Janno Põldma, Peeter Ernits, Tõnis Teemaa, Olimar Kallas, Ants Kasesalu, Elle Tikerpäe, Eduard Tüür, Felix Kark, Teet Kallas, Elmar Rõugas, Mati Kütt, Ants Kasesalu, Tõnu Puustusmaa, Jüri Aljak (2007 aastal toimus sama näitus)

## Teosed
*"Džuudopoisid". Eesti Raamat 1985, Jutulind 2007
*"Lepatriinude jõulud". Sild 2002. ISBN 9985942205
*"Leiutajateküla tähtis päev". Eesti Joonisfilm 2006. ISBN 9949137586
*"Lotte olümpiaraamat". Eesti Joonisfilm  2008. ISBN 9789949431397 (kahasse Heiki Ernitsaga)

## Tunnustus
*1995 Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind filmi "1895" eest
*1995 Eesti Näitemänguagentuuri näidendivõistluse I preemia ("Sõber Kurk")
*1995 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Priit Pärnaga; Johannes Pääsukese nimeline preemia: film "1895")
*1995 Eesti Vabariigi kultuuripreemia
*1996 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (joonisfilmi „1895“ loomise eest, koos Priit Pärnaga)
*2000 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (koos Heiki Ernitsa, Andrus Kivirähki, Regina Lukk-Toompere, Olav Ehalaga; südamliku huumoriga joonisfilmi “Lotte” loojad)
*2001 Stipendium "Ela ja sära"
*2004 Nukitsa konkurss, 1. koht kirjanike kategoorias ("Lepatriinude jõulud")
*2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2007 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Heiki Ernitsa, Kaspar Jancise, Mati Küti, Priit Pärna, Olga Marchenko, Ülo Pikkovi ja Priit Tenderiga; parim animafilm "Must lagi")
*2011 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Heiki Ernitsaga, aasta menufilm - "Lotte") 
*2014 Nukitsa konkurss, 3. koht kirjanike kategoorias ("Lotte ja kuukivi saladus") 
*2025 Pimedate Ööde filmifestivali elutööauhind

## Viited

## Välislingid
*
*Janno Põldma joonisfilm osaleb Ottawa võistlusprogrammis. Ärileht, 19. september 2000
*Sulev Vedler. PÄKAPIKK: KÕIGILE EESTI LASTELE! Janno Põldma "Lepatriinude jõulud". Eesti Ekspress, 24. detsember 2002
*Evar Post. Mehed multikate maailmast. Pere ja Kodu, 13. mai 2003 
*Anu Mõttus. Joonisfilm tegi puhta töö. Õpetajate Leht, 8. aprill 2004
*Piret Ehrenpreis. Paar: Sirje ja Janno Põldma. Eesti Naine, august 2006
*Priit Pullerits. Janno Põldma, vaikne husaar. Postimees, 19. august 2006
Tammispää peakraav

**Tammispää peakraav** on kraav Mustvee vallas Tammispää külas.

Kraav suubub Peipsi järve. Kraavi valgla on 7,1 km²

Tammispää kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1056800.

## Välislingid
*
ZIS-110

**ZIS-110** oli aastatel 1945–1959 Nõukogude Liidus Moskvas Stalini-nimelises autotehases ZIS toodetud limusiin.

ZIS-110 oli parteiladviku esindussedaan, mis oli mõeldud asendama 1930. aastatel toodetud mudelit ZIS-101. Tavakodanikele autot ZIS-110 ei müüdud. Esimesed autod läksid eravaldusse alles 1970. ja 1980. aastatel.

ZIS-110 prototüübiks oli 1938 toodetud Packard Super Eight mudel 180, mille kinkis USA president Franklin Roosevelt Jossif Stalinile 1942. Kuid ZIS-110 ei ole Packardi täpne koopia. Enamik detailidest on valmistatud mitte toll-, vaid meetermõõdustikus ja tehases on valmistatud uued kerestantsid, mistõttu Packardi detailid ZIS-ile varuosadeks üldjuhul ei kõlba. Kuid väliselt on need autod omavahel siiski nii sarnased, et nende eristamiseks peab nende konstruktsiooni peensusteni tundma.

ZIS-110 väljatöötamise eest anti autokonstruktoritele A. Ostrovtsevile, B. Fittermanile, L. Gussevile ja A. Zigeljule 1946. aasta juunis Stalini preemia.

Eeskätt toodeti sedaankerega mudeleid, kuid valmistati ka takso-, kiirabi- ja kabriolettvariandid.. Riigijuhtide tarvis valmistati ka soomustatud kerega mudeleid. Enamik sedaane oli värvitud mustaks. Moskva taksopark kasutas ZIS-110 taksodena aastail 1947–1958. Kuid seda mudelit kasutati ka marsruuttaksodena marsruutidel Moskva–Vladimir, Moskva–Rjazan ja isegi Moskva–Simferopol.

Stalinile endale toodeti spetsiaalne soomustatud limusiinivariant ZIS-115, mis kaalus 4.2 tonni, selle aknaklaasid kaalusid ligi 300 kilogrammi. Kuna Stalin oli paranoiline ja kartis atentaati, sõitis ta alati tagaistmel kahe relvastatud ihukaitsja vahel, kunagi ei sõitnud ta ühes limusiinis kaks päeva järjest ja pidevalt muutis marsruuti oma Kuntsevo datšast Kremlisse.

ZIL-110 järeltulija oli ZIL-111, aga seda toodeti aastail 1959–1967 kõigest 112 eksemplari.

## Tehnilised andmed

ZIS-110 toodeti 1945–1959, kokku 2080–2090 eksemplari.

Auto oli 600&nbsp;cm pikk, 196&nbsp;cm lai ja 173&nbsp;cm kõrge.. Omal ajal oli see üks maailma kõige suurematest sõiduautodest.

ZIS-110 teljevahe oli 376&nbsp;cm, tühimass 2575&nbsp;kg. Mootori töömaht oli 6005&nbsp;cm³, võimsus 137 hj ja kütusekulu 0,23–0,28 l/km.. Auto oli tagaveoline ja 3-käigulise manuaalkäigukastiga..

Auto juhtpaneelil olid spidomeeter, kütuse tasemenäidik, termomeeter, ampermeeter, mootoriõli rõhunäidik, vasaku ja parema suunatule märgutuled (mõlemad punased), kaugtulede märgutuled (sinine või lilla) ja süüte märgutuli (roheline). Spidomeetri noolel oli kolmevärviline altvalgustus, mille värv sõltus kiirusest: kiirusel kuni 60&nbsp;km/h oli valgustus roheline, kiirusel 60–120&nbsp;km/h kollane ja suuremal kiirusel punane.

Auto eripäraks olid hüdraulilised aknatõstukid. Autos oli raadio ja katseid tehti konditsioneeri väljatöötamise alal.

## Viited
GAZ-69

**GAZ-69** (vene keeles *ГАЗ-69*) on külma sõja ajal Nõukogude Liidus ja litsentsi alusel Rumeenias valmistatud neljarattaveoline maastur.

Aastail 1953–1955 tootis masinat GAZ ja aastatel 1954–1972 UAZ (ametlikult **UAZ-69**, kuid rahva suus kutsuti ka neid GAZ-69-ks). 

## Kirjeldus
GAZ-69 baasvariandil on ainult kaks ust ja katus ning külgede ülemine osa on enamasti presendist. Versioonil **GAZ-69A** on neli ust. Seda tootis ka Rumeenia autotootja ARO algul (1957–1959) IMS-57-na ja hiljem moderniseeritult Muscel M-59-na (1959–1963) ning Muscel M-461-na (1964–1975). UAZ-69 edasiarendusteks on kerge veok UAZ-450 ja uuem maastur UAZ-469.

## Kasutamine sõjaväes

GAZ-69 oli omal ajal põhiline maastur Nõukogude armees ja asendas selles rollis GAZ-67 ja Willys Jeepi. 

GAZ-69A vahetas omakorda välja UAZ-469.

Seda kasutati baasmasinana AT-1 Snapper rakette kandva tankitõrjekompleksi 2P26 loomisel ja neljarattaveolise amfiibsõiduki GAZ-46 MAV loomisel, mis põhineb Teise maailmasõja aegse USA amfiibsõiduki Ford GPA ehitusel.

## Viited

## Välislingid
Aleksander Arder

**Aleksander Arder** (19. september 1894 Kirna küla, Lähtru vald, Martna kihelkond – 29. september 1966 Tallinn) oli eesti laulja (bariton) ja viljakas laulupedagoog.

Ta lõpetas aastal 1914 Riia Vaimuliku Seminari. Laulmist õppis aastatel 1919–1923 Milanos A. Disconzi ja Roomas Georges Cunelli juures ning Stockholmis professor Karl August Nygren-Klosteri erastuudios, kus teisel aastal töötas kaasõppejõuna. Oli aastatel 1923–1931 Estonia teatri solist. Ta on esinenud ka kontsertlauljana, populariseerides eesti heliloojate soololaule ja seda ka väljaspool Eestit.

Arder võitis tunnustuse laulupedagoogina, töötades aastatel 1928–1941 Tallinna Konservatooriumis (1935–1940 lauluosakonna juhataja) ja aastatel 1944–1966 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (1949–1962 laulukateedri juhataja, 1951. aastast professor). Aastatel 1942–1944 kuulus ta Eesti NSV Riiklikesse Kunstiansamblitesse.

## Õpilasi
Marta Rungi, Elsa Maasik, Tiit Kuusik, Ott Raukas, Evald Tordik, Ivo Kuusk, Hendrik Krumm, Ludmilla Issakova, Uno Kreen, Enno Sein, Henn Pai, Kalju Karask, Georg Ots, Kalmer Tennosaar, Milli Rebane jt.

## Osi
*Olav (Evald Aav "Vikerlased")
*Boriss (Modest Mussorgski "Boriss Godunov")
*Figaro (Gioachino Rossini "Sevilla habemeajaja")
*Deemon (Anton Rubinstein "Deemon")
*Igor (Aleksandr Borodin "Vürst Igor")

## Tunnustus
*1942 – Eesti NSV teeneline kunstnik
*1964 – Eesti NSV rahvakunstnik

## Isiklikku
Tema isa oli Väike-Lähtru Jumalaema Sündimise kiriku (õigeusu) köster. Oli abielus Jaan Poska tütre Tatjanaga. Sellest suhtest sündis poeg Arpad Arder, kellest sai baptistijutlustaja. Teist korda oli abielus Marta Rungiga (aastast 1932). Pojapoeg Ott Arder oli luuletaja ja tõlkija. Pojapoeg Jaan Arder oli muusik (ansamblid Apelsin, Hortus Musicus jt).

## Viited

## Välislingid

* Ligadi-logadi - Polka - Aleksander Arder - 1931 YouTube
* Laisa-Tooma polka - Aleksander Arder - 1935 YouTube
Teeninduskombinaat Välk

**Teeninduskombinaat Välk** oli tööstuskombinaat Eesti NSV-s, mille keskus asus Tallinnas aadressil Kotka tänav 26.

Teeninduskombinaat Välk sai alguse 1926. aastal, kui asutati väikekäitis Välk. Aastal 1940 muudeti tootmisettevõte artelliks ja 1959. aastal tööstuskombinaadiks. Teeninduskombinaadi nime kandis aastast 1963.

Teeninduskombinaat valmistas ja parandas jalatseid ja nahkgalanteriitooteid, värvis ja puhastas karusnahast ja teisi nahast tooteid.

Teeninduskombinaadil Välk oli 1979. aastal 40 teenindus- ja 14 vastuvõtupunkti. 1978. aastal parandati 512 000 paari jalatseid ning tehti 77 590 paari uusi.

Teeninduskombinaadil Välk oli 1979. aasta 1. jaanuari seisuga 566 töötajat. Direktor oli aastatel 1975–1979 Mati Oblikas.

## Viited
Varbla Püha Urbanuse kogudus

EELK **Varbla Püha Urbanuse kogudus** on luterlik kogudus Varblas, mis tegutseb Varbla kirikus. Varem on kasutanud ka Kulli palvemaja (asub Saulepi külas Varbla ja Tõstamaa vahel).

Kogudus kuulub Lääne praostkonda.

Koguduse hooldajaõpetaja on Lembit Tammsalu, organist Ivi Kask, juhatuse esimees Lea Lehis.

Jumalateenistused toimuvad kuu esimesel ja kolmandal pühapäeval algusega kell 13.30 Varbla kirikus.

## Koguduse vaimulikud

## Viited
Riho Laurisaar

**Riho Laurisaar** (sündinud 20. juulil 1976) on eesti ajakirjanik.

Ta on teinud kaastööd Eesti Päevalehele (Tallinn) ja ERR-i Vikerraadiole. Ta on teinud Tamperes eestikeelseid saateid China Radio Internationali asutatud raadiokanalile Radio86.

Hiljem on Laurisaar teinud kaastööd Soome raadiojaamale Radio Classic. Ta on tegev Tuglase seltsis. 2015. aastast töötab ta Tampere linnavalitsuse koordinaatorina sisserändajate lõimumise ja tööhõivega seotud küsimustes.

Laurisaar on õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja teoloogiat. Ida-Soome ülikoolis sooritatud magistritöös uuris ta kiriku ja võimu vahelist koostööd Putini Venemaal.
Koeru Maarja-Magdaleena kogudus

EELK **Koeru Maarja-Magdaleena kogudus** on Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku kogudus.

Kogudus kasutab Koeru kirikut ja kogudus kuulub EELK Järva praostkonda. 

Koguduse õpetaja on Kristi Sääsk, organist Anne Pindre. Juhatuse esimees on Jan Saar. 

Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 12 Koeru kirikus.

## Koeru vaimulike loend
Loend on mittetäielik:
*1694, Christianus Calixtus (surn. 1696), Koeru kihelkonnakoguduse pastor
*1711–1742 Johann Abraham Winkler, Koeru Maarja-Magdaleena  (saksa k. *St. Mariae Magdalenae*) koguduse pastor
*1743–1768 Hermann Levin Schmidt  (1707–1768)
*1768–1769 David Christoph Schnabel
*1769–1801 Christoph Friedrich Mickwitz noorem
*1801–1846 Dietrich Georg Mickwitz
*1846–1891 Heinrich Ferdinand Hoffmann
*1893–1920 Adolf Georg Haller
*1921–1931 Hermann Johannes Ederberg
*1931–1941 August Pähn
*1942–1950 Aleksander Eller
*1950–1967 Valter Mattisson
*1967–1989 Juhan Jõgi
*1990–1993 Arne Hiob
*1999–2011 Allan Praats
**2005–2011 Elve Bender (abiõpetaja)
*2011–2013 Lea Heinaste
*2013–2019 Teet Hanschmidt (hooldajaõpetaja Türilt)
*2019–2023 Katrin-Helena Melder (hooldajaõpetaja Järva-Jaanist) 
**2013–2023 diakon Jaanus Tammiste
*2023– Kristi Sääsk

## Viited
Vaeküla raudteejaam

**Vaeküla raudteejaam** on raudteejaam, mis asub Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Vaekülas, raudteetsi 113,3 km Tallinna Balti jaamast ja 96,3 km kaugusel Narva piirijaamast. 

Naaberjaam Tallinna suunal on Rakvere ja Narva suunal Kabala. Jaamas asub lisaks peateele kaks kõrvalteed. Reisirongid alates 2001. aasta kevadest Vaekülas ei peatu.

Vaeküla jaamakompleks paikneb Tallinna-Narva raudteest põhja pool. Sealne puidust jaamahoone rajati 1920. aastatel tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi analoogselt Kaarepere ja Palupera jaamahoonetega. Hoone lammutati 1999. aasta alguses. Säilinud on mitu abihoonet.

1980. aastatel rajati jaama silikaadist elektritsentralisatsiooni post.

## Viited

## Välislingid
* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Ivar Hans Poëll

**Ivar Hans Poëll** (ka **Ivar Hans Pöhl**; 8. august 1913 Tallinn – 17. november 1984 Saltsjöbaden) oli rannarootsi päritolu Eesti ja rootsi vaimulik ja teoloog.

Ivar Poëll lõpetas 1932. aastal Tallinna poeglaste kommertsgümnaasiumi. Õppis aastatel 1934–1937 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 19. detsembril 1937 Tallinna Toomkirikus piiskop Hugo Bernhard Rahamäe poolt.

Ta oli 1937. aastal Tallinna Rootsi meremisjoni õpetaja, aastatel 1937–1938 Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse abiõpetaja, 1938–1939 Viljandi Pauluse koguduse abiõpetaja ja asetäitja õpetaja. 1939. aastal oli ta lühikest aega Noarootsi Püha Katariina koguduse asetäitja õpetaja. Aastatel 1939–1941 oli ta Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja. 

1941. aastal põgenes Saksamaale, kus oli aastatel 1941–1942 Berliini Rootsi koguduse õpetaja. 1942. aastal naasis Eestisse ja oli aastatel 1942–1944 Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse õpetaja. 1944. aastal põgenes Rootsi. Oli aastatel 1944–1984 eesti koguduste külalisõpetaja Rootsis, aastatel 1955–1958 Rootsi praostkonna abipraosti kt. ja 1983–1984 E.E.L.K. Konsistooriumi assessor. Oli veel Saltsjöbadeni rootsi koguduse õpetaja.

Ivar Poëll täiendas end süstemaatilise usuteaduse alal Lundi Ülikoolis ja Zürichi Ülikoolis. Ta sooritas theol. lic. eksami Lundi Ülikoolis eetika ja religioonifilosoofia alal 1957. aastal ning dr. theol. eksami Helsingi Ülikoolis 1963. aastal. Aastatel 1965–1983 oli ta (rootsikeelse) Turu ülikooli Åbo Akademi dotsent.

## Isiklikku
Tema vend oli eestirootsi vaimulik Hjalmar Pöhl.

## Teoseid
* Ivar H. Pöhl, Das Problem des Naturrechts bei Emil Brunner. Studien zur Dogmengeschichte und systematischen Theologie, Bd. 17 (Zürich, Stuttgart: Zwingli Verlag, 1963)
* Ivar H. Poëll, Människan - Guds avbild: en studie över imago Dei-begreppet hos Emil Brunner. Acta Academiae Aboensis. 29:5 (Åbo, 1965)
* Ivar H. Poëll, Arbetarprästerna: ett socialetiskt experiment (Stockholm: Verbum, 1968) 
* Ivar H. Poëll, Subsidiaritetsprincipen. Acta Academiae Aboensis. Ser. A, Humaniora, 44:1 (Åbo, 1973)

## Viited
Karl Lipping

**Karl Lipping** (28. september 1913 Tartu – 20. detsember 1985 San Francisco) oli eesti vaimulik.

Lõpetas Tartu kommertsgümnaasiumi. Astus 1935. aastal Tartu Ülikooli usuteadust õppima. Tunnistati 1943. aastal usuteaduskonna lõpetanuks. Pärast prooviaastat Tallinnas ja Kuressaare Laurentiuse koguduses ordineeris piiskop Johan Kõpp ta Tallinna Toomkirikus 9. jaanuaril 1944 õpetajaks.

Ta oli 1944. aastal Kärla ja Mustjala Anna koguduse asetäitja-õpetaja.

Põgenes 1944. aastal Saksamaale. Oli kirikuelu korraldaja Saksamaa USA tsoonis ja Kirikulehe toimetaja aastatel 1949–1950, samuti Wiesbadenis ja Altschaffenburgis olevate põgenikelaagrite õpetaja. Siirdus 1950. aastal USA-sse. Oli San Francisco piirkonna eestlaste usuelu korraldaja ja San Francisco koguduse asutaja. Teenis San Francisco kogudust aastatel 1950–1986, olles samal ajal ka USA Chicago praostkonna abipraost.

## Viited
Vesiniksulfiid

**Vesiniksulfiid** ehk **divesiniksulfiid** (vananenud termin: *väävelvesinik*; keemiline valem **H<sub>2</sub>S**) on mädamuna lõhnaga värvuseta ja mürgine gaas. 

Kui vesiniksulfiid vees lahustub, moodustub vesiniksulfiidhape. Vesiniksulfiidhappe sooli nimetatakse sulfiidideks.

Õhu juuresolekul vesiniksulfiid põleb. Õhk võib süttida, kui selles on vesiniksulfiidi sisaldus 4,3–46%. Sõltuvalt olemasoleva hapniku hulgast moodustub kas vaba (elementaarne) väävel (S) või vääveldioksiid (SO2). Vesiniksulfiid on tugev redutseerija.

Vesiniksulfiid on väga mürgine. Kuigi alguses väga ärritav, nüristab see kiiresti haistmismeele, nii et ohvrid ei saa seejärel enam arugi, et õhus on vesiniksulfiidi, ja võivad selle kätte surra. Vesiniksulfiid on õhust raskem ja võib koguneda halvasti ventileeritud ruumide põrandatele.

Vesiniksulfiid on üldmürk. See tähendab, et see kahjustab kehasse sattudes paljusid elundkondi, kuigi kõige rohkem saab kahjustada närvisüsteem. Vesiniksulfiidi mürgisus on umbes samasugune kui vesiniktsüaniidil.

Vesiniksulfiidi tekib inimkehas ka loomulikul teel, kuid kehas on ensüümid, mis oksüdeerivad vesiniksulfiidi kahjututeks sulfaatideks. Seetõttu suudab inimene väikesi vesiniksulfiidi annuseid taluda. Piiriks arvatakse olevat 300–350 ppm, seejärel ensüümide võimsus ammendub. Paljud gaasiandurid, näiteks niisugused, mida kannavad reoveega kokku puutuvad ja keemiatööstuse töölised, on seatud hoiatama vesiniksulfiidi sisalduse 5–10 ppm korral ja häiret andma 15 ppm korral.

## Viited

## Kirjandus
*EE 10 kd, 1998, lk 358.
Antoni Gaudí

**Antoni Plàcid Guillem Gaudí i Cornet** (ka Antonio Gaudí, 25. juuni 1852 Reus või Riudoms, Hispaania – 10. juuni 1926 Barcelona) oli katalaani arhitekt ja Kataloonia modernismi tähtsaim esindaja. Teda peetakse juugendstiili ja orgaanilise arhitektuuri esindajaks, kes arendas välja omapärase sürrealismi kalduva arhitektuurilise vormikeele. 
Ta töötas peamiselt oma kodulinnas Barcelonas, kus asuvad tema tuntuimad tööd, Güelli park ja Sagrada Família kirik.

1873–1878 õppis ta Barcelona arhitektuurikoolis, kus ta paistis silma isikupärase ja loomingulise joonistajana. 1878 tutvus ta katalaani töösturi Eusebi Güelliga, kellest sai tema sõber ja metseen.

1884. aastast kuni oma surmani tegeles ta Sagrada Família kiriku projekteerimisega. Viimased 15 aastat oma elust pühendas ta ainult sellele.

Tuntumate Gaudí projekteeritud hoonete hulka kuuluvad ka Casa Vicens (1884–1885), Casa Calvet (1899–1904), Casa Batlló (1905–1907) ja Casa Milà (tuntud kui La Pedrera; 1905–1907) Barcelonas.

7. juunil 1926 jäi Gaudí trammi alla. Kuna keegi teda ära ei tundnud ja ta oli vaese inimese moodi riides, viidi ta vaestehaiglasse, kus ta kolme päeva pärast suri. Ta maeti Sagrada Família kirikusse.

Gaudí oli pühendunud katoliiklane ja katalaani natsionalist.

## Välislingid
* Antoni Gaudi . eu (Kõigis Euroopa Liidu ametlikes keeltes)