Lubatushinnang

**Lubatushinnang** on keeleteaduses üks nominatiivse modaalsuse põhiliik, hinnangu väljendamine olukorra lubatavusele.

Eesti keeles eristatakse nelja nominatiivse:
*tegelikkushinnang (võimelisuse väljendus);
*tõenäosushinnang (tõenäosuse väljendus);
*lubatushinnang (lubatavuse väljendus);
*väärtushinnang (positiivne või negatiivne väärtustamine).

**Lubatushinnang** on deontiline modaalsus.

Lubatushinnangu põhiastmed:
*lubatud (võimalik)
:*Sa *'võid** veel magada.''
*kohustuslik (paratamatu)
:''Sa **pead** siit lahkuma.''
*keelatud (mittevõimalik)
:''Tuletikke **ei tohi** anda laste kätte.''
*mittekohustuslik (mitteparatamatu)
:''Sa **ei pea** talle vastama.''

Hinnangu allikad: kõneleja, üldsus, objektiivsed asjaolud, institutsioonid, muud autoriteedid.
Hinnang võib olla suunatud kõneakti osalisele, kõneaktist väljaspool seisjale või inimestele üldse.

Deontilist hinnangut sisaldavad ''käsk'' (***Tule*' siia!*) ja *väide* (*Ravimit **tuleb** võtta jaopärast*), mis kasutatakse inimeste tegevuse suunamiseks. Käsud kasutatakse peamiselt dialoogides ja väited on laialt kasutusel reeglites ja seadustes.

Modaalsushinnanguid sisaldavad oma tähenduses jussiiv ehk möönev kõneviis (***Jäägu** kõik nii nagu on.*) ja imperatiiv ehk käskiv kõneviis (***Tulge** koos minuga!*).

Lubatushinnangu väljendajateks on ka järgmised verbid, mis nõuavad infiniittarindit: 
*kausatiivverbid: *käskima, sundima, kohustama, panema, ette nägema, lubama, keelama*;
:*Mees oli **kohustatud** trahvi maksma. Lapsel **lubati** õues mängida. Lapsel **oli keelatud** õues mängida.*
*verbid: *tahtma, nõudma, vajama, olema, jääma*.
:*See küsimus **vajab/nõuab** lahendust. **Meil on** tubli jagu veel minna.* 

Deontilise modaalsuse väljendajad on modaalverbid ja verbipartikkel *las*.

Modaalverb *pidama* märgib kohustatust, *võima* lubatavust. *Sa **pead** siit lahkuma. Sa **võid** veel magada.*

Verbipartikkel *las* võib märkida:
*peamiselt lubatavust, mittekeelatust. ***Las** lapsed mängivad veel.*
*vähem kategoorilist kohustatust. ***Las** see jääb meie vahele*.

Sekundaartarindiga vormistatud situatsiooni modaliseerivad erinevad verbid, noomenid ja adverbid:
*kohustatust märgib verb *tulema*. *Avaldused **tuleb** esitada vastuvõtukomisjonile.*
*kohustuslikku eitust eitavas vormis verbid *maksma, pruukima, tasuma, tarvitsema. Kõiki jutte **ei maksa** uskuda.*
*lubatavust verb *tohtima*. *Palgast kinni pidada **tohib** ainult seaduslikul alusel.*

Sekundaartarindiga vormistatud situatsiooni modaliseerivad ka: 
*adjektiivid: *vajalik, soovitav, kohustuslik, lubatav. Sul on **kohustuslik** homme ilmuda.*
*adverbid: *vaja, tarvis. Teil on **vaja** paberid alla kirjutada.*
*substantiivid: *käsk, nõue, soovitus, vajadus. Kanda vormirõivad on meie kooli **nõue**. 

Kohustatustähendust intensiivistavad:
**paratamatusadverbid paratamatult, vältimata, tingimata. *'Paratamatul**t kerkib meil küsimus.''
*lubatavust adverb ''pealegi''. ''Las nad tulevad **pealegi**.''

Tingiva kõneviisi olevik märgib kõigi modaalsete verbide korral subjektiivset, pigem soovitavat kui normeerivat hinnangut. ''Lapsed **ei tohiks** tänaval mängida. Spordiga **peaks** tegelema pidevalt. Püksipõlvele **tuleks** paik peale panna. Te **võiksite*' mind külastada.*

Lubatushinnangut võib sisaldada ka modaliseerimata laused, kui need kirjeldavad mingit tegevust kui üldtunnustatut, õiget, kombekohast, nii et see kehtib üksikjuhul toimimisjuhisena.

*Esimest lehekülge ei nummerdata.*

## Vaata ka
*Modaalsus
*Modaalverb

## Kirjandus
*Erelt, M., Kasik, R., Metslang, H. jt. (1993). Eesti keele grammatika II. Süntaks. Tallinn: Eesti TA Keele ja Kirjanduse Instituut