open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pihkva piirivalvekaatrite divisjon

**Pihkva piirivalvekaatrite divisjon** (vene keeles дивизион пограничных сторожевых катеров ПУ ФСБ России по Псковской области) on Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse Piiriteenistuse Pihkvas paiknev piirivalvekaatrite ja -laevade allüksus. 

Divisjoni vastutusala on Peipsi ja Pihkva järv piirjoone pikkusega 130 kilomeetrit. 

2015. aastal avati Kamenka jõe ääres Navoloki külas divisjoni uus baas.

## Koosseis
Sulgudes pardanumbrid
***Valvelaevad**
** Mangust-klassi patrullkaater – 1 (636)
** Tšibis-klassi patrullkaater – 1
** Terjer-klassi patrullkaater – 2 (647, 649)
** Saigak-klassi patrullkaater – 1
** Hõljuk Mars-700 – 4 (115)
** Aist-klassi patrullkaater – 1 (630)
***Abilaevad**
** Jaroslavets-klassi abilaev – 1 (699)
** KŽ-klassi abilaev – puksiir – 2 (694, 696)
** Kiži-klassi abilaev – 2 (641, 648)

## Välislingid
* Псковское агентство информации 05.2014
* Псковская Лента Новостей 07.2014
* Псковская правда 12.2014
East Meadow

**East Meadow** on asula ja rahvastikustatistiline arvestusüksus (*[[census-designated place]]*) Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Long Islandi saarel Nassau maakonnas, mis kuulub juriidiliselt Hempsteadi linna koosseisu.

2010. aasta rahvaloenduse kohaselt elas seal 38 132 inimest.

East Meadow's asuvad mitmete rahvusvaheliste ettevõtete Ameerika Ühendriikide peakorterid, näiteks Lukoil, Lufthansa ja Swiss International Air Lines.
Sretenski bulvar

**Sretenski bulvar** (vene keeles *Сретенский бульвар*) on tänav Moskvas Krasnoselski rajoonis.

Tegemist on küllaltki lühikese, vaid 214 m pikkuse tänavaga. See rajati 1830. aastal. Alates 2007. aastast on tänavalt tagatud pääs ka Moskva metroosse, seal asuv metroojaam kannab samuti Sretenski bulvari nime. 

1995. aastal valminud büroohoones aadressil Sretenski bulvar 11 asub nafta- ja gaasiettevõtte Lukoil peakorter.
Gustavia (Rügen)

**Gustavia** oli 19. sajandi alguses lõpetamata jäänud Rootsi linn Rügeni saarel (tänase haldusjaotuse järgi Saksamaal). Nii selle ehitamise algus kui sunnitud katkestamine langesid Napoleoni sõdade aega.

## Taust
Rootsi kuningriik osales sageli sõdades ja Rootsi Pommeri muutus seetõttu tihti lahinguväljaks. Olukord, kus Rügeni saarel ei olnud sadamat, osutus ebasoodsaks neil kordadel kui ligipääs lähedalasuvasse Stralsundi oli maismaalt vaenlase vägede poolt blokeeritud. Neis olukordades kandsid Rootsi dessantväed Rügeni kaitsmata randadel maabudes suuri kaotusi. Seetõttu koostati aastal 1806 Rügeni kagukaldale rajatava sadamalinna plaanid. Veelgi enam - Rootsi lootis Mönchgut'i poolsaarel asuva kindlustatud sadamalinna abil vaevata blokeerida mistahes mereväe ligipääsu Stralsundi, Greifswaldi ja Wolgasti.

See sadam oleks saanud nime tolleaegse Rootsi monarhi Gustav IV Adolfi, kes ei kavandanud Gustaviat mitte ainult mereväebaasi, vaid ka kaubalinnana (*köping*), järgi. 1806. aasta juulist augustini viisid ohvitserid Boye ja Gripenberg läbi maamõõtmistööd Groß Zicker'i ja Klein Zicker'i asulaid ümbritseval alal, jõudes tõdemuseni, et abajat tõkestavate liivaste säärte süvendamise järel saaks seal lähedal asuvast *Zicker See* nime kandvast lahest hea sadama kolme- kuni neljasajale alusele. Boye koostas ka linna esimesed plaanid.

## Ehitus
1806. aasta 11. septembril andis Gustav IV Adolf käsu sadama ehitamiseks, usaldades järelevalve mehele nimega Ljungberg. Ehitustööd algasid samal kuul õhkimiste ja mullatöödega Groß Zicker'i külast läänes ning maabumissildade püstitamisega rannas. Oktoobris muutusid tulevase linna plaanid täpsemaks ja ehitada soovitati 30 rajatist, sealhulgas laevatehas, dokk, mereakadeemia, esinduslike eluhoonetega esplanaad ja kutse- ning põllumajanduskool. Detsembris mõõdistasid ehituspaika uuesti Johan Daniel Sabelström ja Fale Fjellström.

1807. aastal vallutas Prantsuse sõjavägi Stralsundi ja okupeeris oktoobris Rügeni. Kõik Gustavia ehitised võeti Prantsusmaa okupatsioonivägede poolt kas koost lahti või tehti maatasa. Kui Rootsi piirkonna taas oma kontrolli alla sai, ehitustegevusega ei jätkatud ja aastal 1812 okupeerisid selle taas Prantsusmaa väed. Peale nende lõplikku taandumist aastal 1813 ehitas Rootsi lähedusse kaks maabumissilda: üks Zickersches Hövt'i ja teine Göhrenisse. Kui Viini kongress Napoleoni sõjad aastal 1815 lõpetas, määrati Rootsi Pommeri Preisimaale ja kuigi Preisimaa merevägi kasutas aeg-ajalt endist Gustavia sadamat ning ehitas sinna aastatel 1849/1850 mõned pollarid, ei olnud Preisimaa huvitatud Rootsi projekti jätkamisest.

Kõik, mis Gustaviast säilinud on, on 1813. aastal ehitatud maabumissilla jaoks vette lastud kividega täidetud puidust kastid.

## Vaata ka
* Rootsi Pommeri

## Allikad

### Viited

### Bibliograafia
*
*
Gustavia

Nimi **Gustavia** võib viidata järgnevale:

* Gustavia (Saint-Barthélemy); Kariibi meres asuva Saint-Barthélemy saare suurim linn ja pealinn
* Gustavia (Rügen); lõpetamata sadamalinn Rootsi Pommeris
* Taimeperekonna gustaavia (*Gustavia*) ladinakeelne nimetus
Šeduva vald

**Šeduva vald** (leedu keeles *Šeduvos miesto seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil. Oma praegused piirid omandas vald aastal 2009, mil liideti Šeduva linnavald ja maavald.

Valla pindala on 148 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4867 inimest. Valla keskuseks on Šeduva linn (2011. aastal oli seal 2895 elanikku), vallamaja aadress on Laisvės aikštė 6. Vallavanem on Justinas Pranys.


Užuožeriai,_Nepriklausomybės_paminklas.JPG|Užuožeriai, iseseisvuse monument
Prastavoniai,_Daugyvenė.JPG|Daugyvenė jõgi
Kurklių_dvaras_(Šeduva).JPG|Kurkliai mõis
Butėnai,_buv._mokykla.JPG|Endine Butėnai koolimaja
Šeduva_windmill.jpg|Šeduva tuulik


## Viited
Šiaulėnai vald

**Šiaulėnai vald** (leedu keeles *Šiaulėnų seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 199 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1592 inimest. Valla keskuseks on Šiaulėnai alev (2011. aastal oli seal 751 elanikku), vallamaja aadress on Dvaro g. 2. Vallavanem on Ieva Bliznikienė.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid.

## Viited
Adolphe Monticelli

**Adolphe Joseph Thomas Monticelli** (14. oktoober 1824 Marseille – 29. juuni 1886 Marseille) oli prantsuse maalikunstnik.

## Välislingid
Tyruliai vald

**Tyruliai vald** (leedu keeles *Tyrulių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 84 km². 2011. aasta seisuga elas seal 845 inimest. Valla keskuseks on Tyruliai alev (2011. aastal oli seal 275 elanikku), vallamaja aadress on Liepų g. 11. Vallavanem on Rimantas Liukumas.


Tyruliai,_seniūnija.JPG|Vallamaja
Polekėlė,_gatvė.JPG|Polekėlė
BZN_Polekele_church_sideview_front_right.JPG|Polekėlė kirik
Tyruliai,_kultūros_namai.JPG|Tyruliai kultuurimaja
Polekėlė,_koplyčia_2.JPG|Polekėlė kabel


## Viited
Kaitseväe teenetemärk

**Kaitseväe teenetemärk** on Eesti kaitseväe autasu (teenetemärk) inimestele, kes on osutanud teeneid Eesti riigikaitse tugevdamiseks.

Teenetemärgil on kaks liiki: "kaitsealaste teenete eest" ja "lahinguliste teenete eest".

## Teenetemärgi kavalere
*Johannes Kert
*Mart Laar
*Ilmar Tamm
*Artur Tiganik
*Teo Krüüner
*Rein Aidma
*Olavi Tammemäe

## Vaata ka
*Kaitseväe teeneterist

## Viited

## Välislingid
*Kaitseväe teenetemärgist Eesti Kaitseväe kodulehel
*Kaitseväe teenetemärkide kirjeldus ja andmise kord elektroonilises Riigi Teatajas
Kaitseväe teeneterist

**Kaitseväe teeneterist** (varasema nimega *Kaitseväe eriteenete rist*) on Eesti kaitseväe autasu (teeneterist) kaitseväelasele või tsiviilisikule, kes on osutanud Eestile riigikaitselisi teeneid.

Teeneteristil on kaks liiki: "riigikaitseliste teenete eest" ja "eeskujuliku teenistuse eest".

## Teeneteristi kavalere
*Rein Aidma
*Tõnu Endrekson
*Arne Sirel
*Mart Laar
* Veiko-Vello Palm, riigikaitseliste teenete eest
*Kuno Rooba
*Herman Simm
*Olavi Tammemäe

## Vaata ka
*Kaitseväe teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Kaitseväe teeneteristist Eesti Kaitseväe kodulehel
*Kaitseväe teenetemärkide kirjeldus ja andmise kord elektroonilises Riigi Teatajas
Andrei Kontšalovski

**Andrei Kontšalovski** (kasutas ka nimekuju **Andrei Mihhalkov-Kontšalovski**; sündinud 20. augustil 1937 Moskvas) on vene filmirežissöör, stsenarist, produtsent ja ühiskonnategelane.

2014. aastal sai Kontšalovski Veneetsia filmifestivalil parima režissööri auhinna Hõbelõvi filmi "Postiljon Aleksei Trjapitsõni valged ööd" eest.

## Filme

## Tunnustus
*1974 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane
*1980 – Vene NFSV rahvakunstnik
*2019 – PÖFFi elutööpreemia

## Isiklikku
Andrei Kontšalovski isa Sergei Mihhalkov oli lastekirjanik, Nõukogude Liidu ja Venemaa hümni sõnade autor. Ta põlvnes aadlisoost. Ema Natalja Kontšalovskaja oli maalikunstnik Pjotr Kontšalovski tütar ja Vassili Surikovi lapselaps.

Tema vend Nikita Mihhalkov on samuti tuntud filmirežissöör.

## Välislingid
* 
*Koduleht
*"Vene režissöör keeldus Oscarile kandideerimast", Err, 26.09.2014
Valeri Graifer

**Valeri Isaakovitš Graifer** (vene *Валерий Исаакович Грайфер*; 20. november 1929 Bakuu – 24. aprill 2020) oli NSV Liidu ja Venemaa naftatööstustegelane, riigiametnik ja ärijuht.

1952. aastal lõpetas ta Gubkini-nimelise Moskva Naftainstituudi nafta- ja gaasileiukohtade kasutuselevõtmise erialal, 1967. aastal kaitses kandidaadikraadi.

Kohe pärast instituudi lõpetamist asus Graifer tööle naftatööstuses, 1972. aastast töötas ta aga NSV Liidu naftatööstuse ministeeriumis. Aastatel 1985–1990 oli ta NSV Liidu naftatööstuse ministri asetäitja.

1992. aastal asus ta tööle nafta- ja gaasitööstusettevõttesse Lukoil ja oli alates 2000. aastast sama ettevõtte direktorite nõukogu esimees.
Tallinna Teadlaste Maja

**Tallinna Teadlaste Maja** (lühend **TTM**) on Tallinnas tegutsev organisatsioon (mittetulundusühing), mis ühendab kõrgharidusega inimesi, kes tegutsevad teadusvallas. TTMi asutas 1966. aastal 111 inimest, kellest 17 olid akadeemikud ja 11 professorid. 

TTM on loodud selleks, et muu hulgas hõlbustada eesti teadlaste läbikäimist ja teabevahetamist.

TTM kõrgeim organ on kaheks aastaks valitav nõukogu, kuhu kuulub 12–15 liiget. Aastast 2011 on nõukogu esimees Sulev Mäeltsemees.

Organisatsioonil pole kunagi olnud enda maja. Juulist 2009 kasutab see Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi (Akadeemia tee 23) ruume. 1966–1983 kasutas TTM Eesti NSV Teaduste Akadeemia Presiidiumi hoonet (Kohtu 6).

TTMi sümbol on öökull.

## Viited

## Välislingid
*TTMi koduleht
Krimmitatarlaste küüditamine

**Sürgünlik** (krimmitatari *maapagu*) oli krimmitatarlaste küüditamine Krimmi poolsaarelt 1944. aastal, peamiselt Usbeki NSV-sse.

## Küüditamine
Kokku küüditati 238&nbsp;500 inimest, kellele pandi süüks teenimist Natsi-Saksamaa relvajõududes.

Küüditamine algas kõigis krimmitarlastega asustatud paikades 1944. aasta 18.&nbsp;mai hommikul kell 3.00. Deporteeritavatele anti 30 minutit aega asjade kokkupanekuks, misjärel suurem osa neist lahkus sünnipaigast loomavagunites jäädavalt.

20.&nbsp;mail kell 16 lõppenud aktsioonis osales üle 32&nbsp;000 NKVD sõduri. Deporteeriti 183&nbsp;155–193&nbsp;865 krimmitatarlast, neist 151&nbsp;136 Usbeki NSV-sse, 8597 Mari ANSV-sse, 4286 Kasahhi NSV-sse, ülejäänud 29&nbsp;846 Vene NFSV oblastitesse.

### Arabati intsident

Väidetavalt andis NKVD juhtivtöötaja Bogdan Kobulov&nbsp;– saanud 19. juulil 1944 teada, et mõnest Arabati sääre kalurikülast oli unustatud krimmitatarlased deporteerida&nbsp;– käsu, et 24 tunni jooksul ei jääks neisse küladesse ühtki elusat krimmitatarlast. Väidetavalt lukustati kõik nende külade elanikud suurele laevale, mis uputati Aasovi mere sügavaimasse kohta.

1944. aasta maist novembrini suri Usbekistanis nälga 10&nbsp;105 krimmitatarlast (7% Usbeki NSV-sse deporteeritudest). NKVD andmetel suri esimese pooleteise aasta jooksul umbes 30&nbsp;000 (20%) küüditatutest, krimmitatarlaste aktivistide andmetel suri aga 46% küüditatuist.

## Rehabiliteerimine ja kodumaale naasmine
NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi 1967. aasta 5. septembri otsusega vabastati krimmitatarlased süüst. 1968. aastal lubati kodumaale naasta 300 perekonnal, ülejäänutel aga mitte enne perestroika algust 1980. aastate teisel poolel.

## Õiguslik staatus
Krimmitatarlaste aktivistid taotlevad Sürgünliki tunnistamist inimsusvastaseks kuriteoks (genotsiid).

2015. aasta 12. novembril tunnistas Ukraina esimese riigina Ülemraada otsusega krimmitatarlaste küüditamise genotsiidiks ja kehtestas krimmitatarlaste küüditamise ohvrite mälestuspäevaks 18.&nbsp;mai.


Пам`ятник депортованим в Севастополі 2.JPG|Sevastopolis
Пам’ятник жертвам депортації кримськотатарського народу (Міжводне).jpg|Mižvodnes 
18 May Monument in Sudak (Monument of Crimean Tatars Deportation).jpg|Sudakis
Deportation of the Crimean Tatars en.svg|


## Viited

## Välislingid

* Surgun: Deportation of Crimean Tatars (18 May 1944), International Committee for Crimea (*inglise keeles*)
* 18 Mayıs 1944 – Kırım Sürgün ve Soykırımı (*türgi keeles*)
Bank of New York Mellon

**Bank of New York Mellon Corporation** (**BNY Mellon**) on Ameerika Ühendriikide rahvusvaheline pangandus- ja finantsteenuste ettevõte, mis moodustati 1. juulil 2007 Bank of New Yorki ja Mellon Financial Corporationi ühinemisel.

2016. aasta seisuga on BNY Mellon maailma suurim hoiupank, mis haldab 1,6 triljoni USA dollari väärtuses varasid ning kus on hoiustatud veel 28,5 triljoni USA dollari väärtuses varasid.

Ettevõtte peakorter asub New Yorgis ja selle tegevjuht on alates 2022. aasta augustist Robin Vince.

## Välislingid

* BNY Melloni koduleht (inglise keeles, vaadatud 27.02.2016)
Peterburi maantee

**Peterburi maantee** on tänav Narva idaosas Narva vanalinna linnaosas. Ta ühendab Peetri platsi Sõpruse sillaga. Tänava pikkus on umbes 370 m.

Aadressil Peterburi maantee 1 asub Maksu- ja Tolliameti Narva-Jaanilinna Narva maantee piiripunkt (Narva-2 piiripunkt asub Kose tänav 6), Peterburi maantee 2 aga Narva linnus ja Narva Muuseum.

## Ajalugu

20. sajandi alguses kandis tänav nime **Hermanni tänav** (**Германовская улица**). Praeguse nime sai tänav 11. mail 1994. Enne seda alates 1952. aastast kandis tänav nime *Leningradi maantee*. Oktoobrini 1940 Peterburgi tänav, siis Tõusu. 

Pilt:Hermanni tänav1.jpg|Vaade Hermanni tänavale sillast
Pilt:Hermanni tänav.jpg|Hermanni tänav


## Viited
Tiigi tänav (Paide)

**Tiigi tänav** on tänav Paides.

Tiigi tänava nime kasutati juba Eesti esimese iseseisvuse ajal. Nõukogude ajal kuni aastani 1989 kandis tänav nime *Johannes Raudmetsa tänav*, mis oli nimetatud NSV Liidu sõjaväelase Johannes Raudmetsa auks. Märtsis 1989 taastati varasem nimi: **Tiigi tänav**.

Tiigi tn 8 // Pärnu tn 53 asub algne Paide Saksa Tütarlaste Eragümnaasiumi hoone

## Viited
Born Villain

**"Born Villain"** on Marilyn Mansoni kaheksas täispikk stuudioalbum. Album avaldati kogu maailmas 1. mail 2012.   

See on Mansoni esimene album pärast Interscope Recordsiga lepingu lõppemist. Albumi avaldasid Mansoni enda stuudio Hell, etc. ja Cooking Vinyl. Albumilt ilmus kolm singlit ("No Reflection", "Slo-Mo-Tion" ja "Hey, Cruel World...") ning tehti samanimeline lühifilm. Ameerika Ühendriikides saavutas album esimesel müüginädalal 10. koha. Bänd reklaamis albumit maailmaturneega "Hey, Cruel World...Tour", kus osalesid ka Alice Cooper ja Rob Zombie. Manson kirjeldas seda kui *comeback*-albumit.  

## Lood
#"Hey, Cruel World..." 
#"No Reflection"
#"Pistol Whipped" 
#"Overneath the Path of Misery"
#"Slo-Mo-Tion"
#"The Gardener"
#"The Flowers of Evil"
#"Children of Cain" 
#"Disengaged" 
#"Lay Down Your Goddamn Arms" 
#"Murderers Are Getting Prettier Every Day"
#"Born Villain"
#"Breaking the Same Old Ground"
#"You're So Vain" (Carly Simoni kaver)
Anthony Burgess

**Anthony Burgess** (25. veebruar 1917 – 25. november 1993) oli inglise romaanikirjanik ja kriitik.

Anthony Burgessi tuntakse eelkõige romaani "Kellavärgiga apelsin" järgi. See on häiriv kirjeldus vägivaldsest noorsoost, kes keeldub elamast ühiskonna reeglite järgi.

## Elukäik
Burgess pärines Manchesterist katoliiklikust perekonnast. Ta isa oli klaverimängija ja ema näitleja muusikalistes komöödiates. Ema suri, kui Burgess oli alles aastane ja poiss veetis paar aastat vanavanemate hoole all. Aastatel 1937–1940 õppis Burgess Manchesteri ülikoolis inglise keelt ja kirjandust. Teise maailmasõja puhkedes astus ta armeesse. Rindel viibimise järel tegutses ta Briti valitsuse haridusametnikuna. 30. eluaastal hakkas ta hobi korras kirjutama, mitmed tema varajased romaanid said ainest tema kogemustest Kagu-Aasias.

42-aastasel Burgessil diagnoositi ajukasvaja. Soovides jätta abikaasale oma surma korral elatist, kirjutas ta ühe aastaga viis romaani. Burgess siiski paranes ning kirjutas elu jooksul kokku üle 50 raamatu.

## "Kellavärgiga apelsini" saamislugu
1942. aastal, kui Burgess oli armeeteenistuses, ründasid neli USA desertööri Londonis tema rasedat abikaasat, nii et naine sattus ränkade vigastustega haiglasse ning tõenäoliselt seetõttu kaotas lapse. Ilmselt inspireeris see juhtum "Kellavärgiga apelsini" kõige vägivaldsema stseeni loomist, milles rünnatakse kirjanikku ja tema abikaasat. Teoses kasutatakse väljamõeldud slängi ning tegevustik toimub lähituleviku Londonis. Romaani peategelaseks on noor ja vägivaldne kõrilõikaja, kellele on pärast vanglat tehtud ajupesu ning kellest peab saama normaalne ühiskonnaliige. Raamatu sihitu vägivaldsus, mida võimendas veelgi 1971. aastal valminud Stanley Kubricku filmiversioon "Kellavärgiga apelsin" tekitas ühiskonnas vastakaid tundeid.

## Teoseid
* 1960 "The Doctor is Sick" ("Arst on haige")
* 1961 "The Worm and the Ring" (" Uss ja sõrmus")
* 1961 "One Hand Clapping" ("Ühe käe plaks", e k 1995)
* 1962 "A Clockwork Orange" ("Kellavärgiga apelsin", e k 2001)
* 1978 "Ernest Hemingway and His World" ("Ernest Hemingway ja tema maailm")
* 1980 "Earthly Powers" ("Maised jõud")

## Tunnustus
* 1983 Malaparte auhind

## Kirjandus
*Maailmakirjanduse leksikon : 1000 kirjanikku, 10 000 teost / Tallinn : TEA Kirjastus, 2012, lk 95
Kagu-Aasia Lepingu Organisatsioon

**Kagu-Aasia Lepingu Organisatsioon** (inglise keeles *South-East Asia Treaty Organization*, lühend **SEATO**) oli Kagu-Aasia ja Vaikse ookeani maade sõjalis-poliitiline rühmitus, mis loodi USA algatusel võitluseks kommunismi ja revolutsiooniliste liikumise vastu. Manila paktile kirjutas 8. septembril 1954 alla kaheksa riiki: USA, Suurbritannia, Prantsusmaa, Austraalia, Uus-Meremaa, Filipiinid, Pakistan ja Tai, leping jõustus 19. veebruaril 1955. Liikmesriikide vahel on sõjaline (peale USA osalesid Vietnami sõjas Austraalia, Uus-Meremaa ja Tai), sotsiaalne, majandus- ja kultuurialane koostöö. 1960. aastate lõpul tõmbus Pakistan ja 1970. aastate algul Prantsusmaa SEATO tegevusest tagasi. Tähtsaim organ oli välisministrite nõukogu, peasekretariaat asus Bangkokis. SEATO saadeti laiali 1977.
Andres Laanemets

**Andres Laanemets** (sündinud 17. detsembril 1970 Pärnus) on eesti koolijuht, Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi direktor.

Ta on lõpetanud Pärnu 1. Keskkooli ja 1993. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna kehalise kasvatuse ja terviseõpetuse õpetajana. 

Ta on töötanud õpetajana Pärnu Koidula Gümnaasiumis ja Pärnu kutsekoolis ning olnud huvijuht ja õpetaja Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis. 
Alates 1998. aastast on ta Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi direktor. 

Ta on Pärnu Rotary Klubi liige.

## Tunnustus
*2010 – Pärnu aasta haridusjuht 
*2014 – Pärnu aasta haridusjuht
*2012 – Pärnumaa vapimärk (Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi direktor) 
*2016 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 
*2019 – Pärnu vapimärk (haridus- ja kultuurielu edendamise eest Pärnu linnas)
*2025 – Pärnumaa Ettevõtete Koda, Brackmanni Pärand 2025, aasta tegevjuht

## Viited
Araabia-Iisraeli sõda

**Araabia-Iisraeli sõda** ehk **Palestiina sõda** ehk **araabia riikide ja Iisraeli sõda 1948–49** oli araabia riikide ja Iisraeli vahel sõjaline konflikt. 

Sõda algas, kui aastal 1947 NSV Liidu ja USA toetusel vastu võetud ÜRO Peaassamblee otsuse alusel kuulutati 14. veebruaril 1948 välja Iisraeli riik. ÜRO oli tühistanud Suurbritannia Palestiina-mandaadi ja otsustanud asutada kaks iseseisvat riiki: Iisraelile eraldati 14 100 km² suurune ala (umbes 56% Palestiinast), seal elas 498 000 juuti ja 497 000 araablast (palestiinlast), Palestiina Araabia riigile anti 11 100 km², seal elas 725 000 araablast ja 10 000 juuti. 

Pärast Iisraeli iseseisvusdeklaratsiooni avaldamist ründasid Iisraeli Egiptus, Jordaania, Liibanon ja Süüria. Iisraelil õnnestus araabia riikide rünnak tagasi lüüa, ta okupeeris 6700 km² Palestiina Araabia riigile määratud alast ja Ida-Jeruusalemma. Sealt põgenes naaberriikidesse umbes 900 000 araablast. Ülejäänud Palestiina-osa, mis oli määratud Araabia riigile, liidendati Jordaaniaga. 

1949. aastal sõlmis Iisrael Egiptusega (24. veebruaril), Liibanoniga (23. märtsil), Jordaaniaga (3. aprillil) ja Süüriaga (20. juulil) vaherahu-lepingu.
Katrin Käärt

**Katrin Käärt** (sündinud 10. oktoobril 1983 Kohtla-Järvel) on endine eesti sprinter.

Katrin alustas isa Aini juhendamisel kergejõustikutreeninguid 1994. aastal Tootsis. Ain Käärt (1959–2006) oli samuti sprinter, kes saavutas 1980. aastal Eesti meistrivõistlustel 100 m jooksus kolmanda koha (ajaga 11,0).

Katrin lõpetas Tootsi Põhikooli 1999. aastal ning jätkas seejärel õpinguid Pärnu Hansagümnaasiumis.

Eesti meistrivõistluste sprindidistantsidel on Katrin Käärt tulnud juuniorina 13 ja täiskasvanute arvestuses 14 korda Eesti meistriks.

Katrini tütar Karoli Käärt tuli 2021. aastal 100 m sprindis Eesti meistriks ja 60 meetris Eesti sisemeistriks. Samuti on ta saavutanud 2020–2021 kolmel korral (sh üks kord hallis) Eesti meistritiitli ka teatejooksudes.

## Isiklikud rekordid
Katrin Käärdi isiklikud rekordid on kirjas alljärgnevas tabelis:

## Viited

## Välislingid
*
*
Antonio Meucci

**Antonio Santi Giuseppe Meucci** (13. aprill 1808 Firenze – 18. oktoober 1889 Staten Island) oli Itaalia leiutaja ja Giuseppe Garibaldi kaaslane. Meucci on peamiselt tuntud häälsuhtluse aparaadi ehk telefoni leiutajana.

Meucci seadis üles häälsuhtlussüsteemi oma New Yorgi kodus, kus teise korruse magamistuba oli ühendatud laboratooriumiga. Ta proovis 1871. aastal saada USA Patendiametist esimesele telefonile patenti. Vastuoluliselt sai patendi viis aastat hiljem hoopis Alexander Graham Bell.
Nigula mõis

**Nigula mõis** (saksa keeles *Niggola*) oli Elistvere mõisa karjamõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal.

## Viited

## Välislingid
*
Vanamõisa mõis (Maarja-Magdaleena)

**Vanamõisa mõis**, ka **Saare-Vanamõisa mõis** (saksa keeles *Althof*, ka *Alt-Saarenhof*) oli Saare mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal.

## Viited

## Välislingid
*
Vladas Mironas

**Vladas Mironas** (22. juuni 1880 Kuodiškiai – 18. veebruar 1953 Vladimir) oli Leedu katoliku preester ja poliitik, riigi peaminister 1938. aasta märtsist kuni 1939. aasta märtsini.

1901. aastal lõpetas ta Vilniuses preestrite seminari ja 1904. aastal Peterburis vaimuliku akadeemia. Lisaks vaimulikutööle osales ta ka ühiskondlikus tegevuses. 16. veebruaril 1918 oli Vladas Mironas üks Leedu iseseisvuse deklaratsioonile allakirjutanuid. 1926–1927 oli ta Leedu Seimi liige. 1929–1938 oli ta Kaunases preester ja sõjaväe peakaplan.

24. märtsist 1938 kuni 28. märtsini 1939 oli Vladas Mironas Leedu peaminister.

Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu vahistati Vladas Mironas Nõukogude võimuorganite poolt 12. septembril 1940, kuid ta vabanes vanglast Kaunases 1941. aasta juuniülestõusu ajal. 20. detsembril 1944 vahistati ta jälle Nõukogude repressiivorganite poolt. 2. veebruaril 1945 vabastati ta vahi alt, kuid vahistati 5. märtsil 1946 uuesti. Pärast mitmeid ülekuulamisi lasti ta 22. märtsil 1946 vabaks. 3. jaanuaril 1947 vahistati ta Mironas taas kord. 23. augustil 1947 mõisteti ta seitsmeks aastaks vanglasse. Vladas Mironas suri Vladimiri vanglas 1953. aasta veebruaris.

## Viited
Lota mõis

**Lota mõis** (saksa keeles *Charlottenthal*) oli rüütlimõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal.

Lotamõisa (Charlottenthal) on kuulunud Charlotte Margarethe Jacobine von Weissfeld'ile. Mõis rajati 1790 Keeni mõisast eraldatud alast., kui Hans Reinhold von Plateri vara oksjonilt ostis Lota mõisa Wilhelmine von Nothaft (sünd von Wulf). 1812. aastast oli mõis pandivaldajate valduses: Karl Reinhold Kreisberg, Elisabeth Dorothea Charlotte von Freymannile (sõnd von Löwis), Paul von Löwenstern, Balthasar von Berg. 

1820. aastal ostis Liivimaa Maakrediitseltsi ülemdirektor, Keeni ja a Pociemsi mõisnik, Päri Bergide suguvõsaliini Balthasar von Berg (1766−1839) mõisa, 1859. aastal läksid  Keeni, Lota ja Peri mõisad  Balthasar von Bergi surma järel  Liivimaa õuekohtu 18.05.1859. aasta otsusega testamendita pärimise korras tema pärijate, tema tütre Elisabeth Wilhelmine von Lilienfeldi poegade Eduardi, Georgi ja Alexander von Lilienfeldi ühisomandisse ja 1861. aastal läks Eduard, Georg ja Alexander von Lilienfeldi omavahelise lepingu järgi Lota mõis koos Keeni mõisaga 60 000 hõberubla eest Georg von Lilienfeldi ainuomandisse. Liivimaa maamarssali Karl Reinhold Georg von Lilienfeldi (1790–1875) poeg Georg Reinhold Karl von Lilienfeldi (1828–1881) oli  Tartu kreisideputaat, 1866–1869 Liivimaa maamarssal, 1869–1874 Liivimaa maanõunik. 1883. aastal läks Lota mõis Liivimaa õuekohtu 8.02.1883. a otsusega tema pärijate omandisse ja 1902. aastal Georg Reinhold Karl von Lilienfeldi lese, Jeanette Eleonore Helene von Lilienfeldi (sünd paruness Guillemot de Villebois) mõttelise osa Lota mõisast pärisid tema pojad Edward ja Stephan kummalegi 2/5 osas, tütar Magdalene von Sievers (sünd von Lilienfeld) 1/5 osas. 

1906. aastal omandas  Lota mõisa kokkuleppel kaasomanikega Edward Magnus Reinhold von Lilienfeld (1856–1919), kes oli ka mõisa viimane võõrandamiseelne omanik.

Mõisa peahoone ehitati arvatavasti 1790. aastatel. Hoone on väike ja varaklassitsistlikus stiilis. Hoone on säilinud tänapäevani.

## Viited

## Välislingid
*
*Lota  mõis (Sangaste  khk), Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register
*Muistsed külad ja läänid., Postimees (1886-1944), nr. 16, 17 jaanuar 1928
Uniküla mõis

**Uniküla mõis** (saksa keeles *Unniküll*) oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal.

Mõis rajati 1697 Äntu mõisast eraldatud alast.

## Viited

## Välislingid
*
Uniküla mõis (Sangaste)

**Uniküla mõis** (saksa keeles *Unniküll*) oli rüütlimõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal.

Mõisale kuulus 1577,07 ha müümata mõisamaad, 27,5 ha müüdud mõisamaad, 146,78 ha müümata talumaad, 942,38 ha müüdud talumaad, 1 ühik müüdud mõisamaad, 18 talu.

Keskajal kuulus Uniküla Tartu piiskopkonna Kärkna kloostrile. Vene-Poola sõja (1562–1582) järel Poola kuningas Stefan Batory andis suurema osa Kärkna abtkonna mõisatest kloostri maa-alal kuninglikele majandusmõisatele, nende hulgas ka Conrad Taube mõisa, Uniküla, Lätiküla (Lettenküll) ühes Pextega, Morajerwe ja Morajerwe Jorikasega, Tammepee ja Luua mõisa. Tasuks selle eest andis kuningas Stefan Batory 28. veebruaril 1585 Conrad Taubele, kes oli Võnnu vojevoodkonna „veinikallaja" (der Mundschenk), Laatre mõisa ühes Wainkkatzi, Tõlliste, Mõisamaa, Uneküla, Hastikuse, Rama, Herru ja Bella külaga.

1723. aastal ostis Gerhard Johann von Plater (1658–1728) Keeni, Vaalu ja Uniküla mõisad, kelle pärijaks sai tema poeg: leitnant ja sillakohtunik Carl Magnus von Plater (1724 - 1771), kes omakorda pärandas need mõisad poeg Hans Reinhold von Plater'ile  (1750–1817).

1807. aastal müüdi mõis Elisabeth von Gersdorffile, 1821. aastal müüdi Tõlliste ja Uniküla mõisa 75 000 hõberubla eest krahv Friedrich von Mengdenile. Mõis rajati 1829 Tõlliste mõisast eraldatud alast. 1829. aastal müüs krahv Friedrich Mengden Uniküla mõisa vürst Magnus Barclay de Tollyle (1798–1871), kes omakorda müüs selle 15. juulil 1860 paruness Marie Campenhausenile (sünd. von Smitten). 1886. aastal müüs Balthasar von Campenhausen müüb Uniküla mõisa Friedrich Hübbele, 1893. aastal müüs see mõisa Eduard von Kreuschile, 1895. aastal müüdi mõis kaupmees Friedrich Hübbele, 1902. aastal omandas mõisa õigusteaduste doktor professor Woldemar von Rohland, 1906. aastal omandas mõisa Georg von Zur Mühlen, 1911. aastal Sofia Durasov, 1912. aastal Arnold von Gersdorff.

Mõisa viimane omanik 1919. aastal oli Arnold von Gersdorff. 

## Viited

## Välislingid
*
*Uniküla mõis (Sangaste khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Muistsed külad ja läänid., Postimees (1886-1944), nr. 16, 17 jaanuar 1928
Hans Lippershey

**Hans Lippershey** (1570 – september 1619), tuntud ka kui **Johann Lippershey** või **Lipperhey**, oli saksa-hollandi päritolu prilliklaaside valmistaja. 

Teda seostatakse tihti teleskoobi leiutamisega, ehkki pole teada, kas just tema oli esimene, kes teleskoobi valmistamisega hakkama sai. Ta oli esimene kelle kohta oli kirjalikke teateid, kuid et läätsede kombinatsioon võib kaugel asuvaid objekte näidata suuremalt, selle järelduse oskasid teha ka mitmed teised. Näiteks Roger Bacon väitis 13. sajandil, et ta valmistas läätsede kombinatsiooni, mis võimaldas tal näha kaugel asuvaid objekte nagu nad oleksid lähedal.

## Elulugu
Hans Lippershey sündis Weselis Lääne-Saksamaal. 1594. aastal kolis ta Zeelandi provintsi pealinna Middelburgi ja samal aastal ka abiellus. 1602. aastal sai Lippersheyst Zeelandi kodanik. Selle ajaga oli ta saanud meistriks prilliklaaside ja läätsede valmistamises ning asutas prillipoe. Ta jäi Middelburgi kogu ülejäänud eluks.

### Teleskoobi leiutamine
Hans Lippershey valmistas teadaolevalt vanima refraktori, mille kohta leidub kirjalikke andmeid. Tema töö optiliste seadmetega sai alguse prilliklaaside valmistaja ametist, erialast, millega tegeleti alates 13. sajandist Itaalias Firenzes ja Veneetsias ning hiljem ka Saksamaal ja Hollandis.

Lippershey pöördus Hollandi parlamenti 2. oktoobril 1608, et saada patent aparaadile, mille abil saab "näha kaugel olevaid asju nii, nagu nad oleksid lähedal". Ta jõudis teisest hollandi leiutajast Jacob Metiusest vaid paar nädalat ette. Lippershey pikksilma optiline süsteem ei ole teada, kuid Metiuse pikksilm koosnes kumerläätsest ja nõgusläätsest, samuti kui Galilei teleskoop, ning suurendas 3 või 4 korda. Lippershey ei saanud patenti, sest sama leiutise patenti tahtis veel mitu leiutajat, kuid Hollandi valitsus tasus talle jooniste koopiate eest heldelt.

Lippershey patenditaotlust mainiti saatkonna diplomaatilises aruandes, mille saatis Hollandisse Siiami kuningas Ekathotsarot. Teadet levitati oktoobris 1608 mujalgi Euroopas ning see inspireeris teisigi leiutajaid sarnaseid seadeldisi katsetama. Galileo Galilei sai sellest teada prantsuse diplomaadilt. Nende hulgas kes proovisid teleskoopi edasi arendada olid ka itaallane Paolo Sarpi ja inglane Thomas Harriot, kes väidetavalt kasutas omatehtud teleskoopi juba suvel 1609.

Selle kohta, kuidas Lippershey teleskoobi mõttele võis tulla, on erinevaid lugusid. Ühe loo järgi nägi ta oma poes kaht läätsedega mängivat last, kes vestlesid omavahel sellest, kuidas nad näevad kaugel olevat tuulelippu palju suuremana, kui vaatavad seda läbi kahe läätse. On ka pakutud, et teleskoobi mõttele võis tulla Lippershey õpipoiss või mõni teine teadlane. Kuid nagu ütles Galilei, oli teleskoopi võimalik valmistada selle alusel mis sellel ajal oli teda optikast ja valguse murdumisest. Kõige tuntum oli 1572. aastal Šveitsis trükitud raamat Alhazeni optikast ning selle raamatu levik võis olla ka põhjuseks, miks mitmed peaaegu samal ajal teleskoobi leiutasid.

Tema järgi on nime saanud Lippershey kuukraater ja väikeplaneet 31338 Lippershey.

## Vaata ka

## Viited
Joseph Swan

**Joseph Wilson Swan** (31. oktoober 1828 – 27. mai 1914) oli briti füüsik ja keemik. Ta on peamiselt kuulus esimese hõõglambi leiutamise pärast.

Swan esitles oma lambipirni esmakordselt loengus Newcastle upon Tyne's 18. detsembril 1878, patendi sai ta alles 27. novembril 1880, kui oli teinud parandusi oma originaalsesse seadeldisse. Tema kodu Gatesheadis oli esimene hõõglambiga valgustatud maja maailmas. Tema loeng 1880. aastal on esimene hõõglambivalgel toimunud avalik üritus maailmas. Savoy teater Westminsteris sai 1881. aastal esimeseks ehitiseks, mis oli valgustatud ainult hõõglampe kasutades.

## Tunnustus
*1894 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
*1904 – löödi rüütliks (*[[Knight Bachelor]]*)

Swan valiti Suurbritannia Farmakoloogia Seltsi auliikmeks. Ta sai ka Prantsusmaa kõrgeima auastme Auleegioni ordeni, kui ta külastas 1881. aastal Pariisis ülemaailmset leiutiste näitust, kus näidati ka tema enda töid. Pariis sai valgustuse tänu tema elutööle.
Surveyori programm

**Surveyori programm** oli NASA kosmoseprogramm, mis toimus juunist 1966 kuni jaanuarini 1968. Programmi raames saadeti Kuule seitse kosmosesondi, mis demonstreerisid, et Kuule on võimalik sooritada pehme maandumine. Kosmoseaparaadid lendasid pärast starti otse Kuule, läbides vahemaa 63–65 tunniga ja sooritasid kolme minutiga pehme maandumise Kuule. Programmi juhtis JPL ja see maksis 469 miljonit USA dollarit.

Seitsmest kosmoseaparaadist viis, sealhulgas esimene, maandusid edukalt Kuule. Surveyor 2 kukkus Kuule puruks ja Surveyor 4-ga kaotati maandumisel side.

Kõik viis edukalt maandunud ja kaks puruks kukkunud Surveyorit on endiselt Kuul, sest Maale tagasitoomine polnud ette nähtud. Mõned Surveyor 3 osad toodi Apollo 12 meeskonnaliikmete poolt Maale ja selle kaamera on Washingtoni muuseumis.

## Eesmärgid

Surveyori programmi peamiseks eesmärgiks oli tõestada, et Kuule on võimalik maanduda. Lisaks demonstreeriti lennu ajal kursi korrigeerimist ning sondid uurisid ka tulevaste Apollo missioonide võimalikke maandumispaiku. Enne Luna ja Surveyori programmi ei teadnud keegi, millised on Kuu pinnase omadused, ning kardeti, et liiga pehme pinnase korral võib mehitatud missioonidel olla võimatu maanduda. Surveyori programm tõestas, et maandumine on võimalik, ja aimu saadi ka pinnase keemilisest koostisest.

Missiooni käigus pandi proovile ka mitmeid tehnilisi lahendusi, näiteks katsetati programmi raames radareid, mis pidid maandumisel kindlaks tegema kosmoseaparaadi kiiruse ja kõrguse. Lisaks sai NASA katsetada seadmeid Kuul valitsevates äärmuslikes tingimustes.

## Start ja maandumine

Kõik Surveyori sondid ehitas Hughes Aircraft Company ja need startisid Atlas-Centauri kanderaketiga. Pärast starti suundusid kõik sondid otse Kuule, kuhu jõudes ei jäänud nad Kuu orbiidile, vaid aeglustasid retroraketiga ja maandusid umbes 3 minutit hiljem Kuule.

Kõik Surveyorid alustasid Kuule maandumiseks vajalikku aeglustamist tahkekütusel töötava retroraketiga, mis käivitus 75,3&nbsp;km kõrgusel ja vähendas kiiruse 4 protsendini algsest kiirusest. 40 sekundit pärast retroraketi käivitumist, kui sond oli umbes 11&nbsp;km kõrgusel, heideti retrorakett minema ja ülejäänud vahemaa läbiti kolme väikese mootori abil. Viimased 3,4 meetrit lasti sondil vabalt langeda ja sond maandus Kuule kiirusel 3&nbsp;m/s.

Surveyor 1 jõudis Kuule umbes 63 tunniga ja Surveyor 5 65 tunniga. Sondide stardikaal oli 995–1040&nbsp;kg ja maandumise järel kaalusid nad 294–306&nbsp;kg.

## Kosmosesondid

Kuule saadeti Surveyori programmi raames seitse sondi, millest Surveyor 2 ja 4 hävisid õnnetustes.

* Surveyor 1
* Surveyor 2
* Surveyor 3
* Surveyor 4
* Surveyor 5 
* Surveyor 6 
* Surveyor 7

Surveyor 6 pidi algselt olema esimene Kuult startiv kosmoseaparaat. Surveyor 3 oli esimene kosmoseaparaat, mis radaririkke tõttu plaaniväliselt Kuult startis. Apollo 12 maandus 1969. aastal Surveyor 3 maandumispaika. Mõned sondi detailid toodi Maale tagasi ning nende uurimisel selgus, et sondi kaamera ja telemeetria süsteemid olid maandumisel kannatada saanud.

## Viited
Kasekedrik

**Kasekedrik** (*Eriogaster lanestris*) on kasekedriku perekonda ja kedriklaste sugukonda kuuluv liblikaliik.

Liigi areaal haarab suurt osa Euroopast ja parasvöötme Aasiat.

Kasekedriku röövikud teevad kollektiivselt puudele suuri võrgendeid.

## Välislingid
*
Kasekedrik (perekond)

**Kasekedrik** (*Eriogaster*) on kedriklaste sugukonda kuuluv liblikaperekond.

Perekonda kuulub 12 liiki.

Eestis üks liik – kasekedrik (*E. lanestris*).
Vladimiri vennaste koguduse kirik

**Vladimiri vennaste koguduse kirik** (vene keeles *Церковь Святого Равноапостольного князя Владимира*) oli õigeusu kirik Narvas Vestervalli tänaval.

1888. aastal asutati Narvas õigeusu vennaskond. Kirik ehitati aastatel 1889–1890 arhitektide Klodnitski ja Aleksandr Novitski projekti järgi ja pühitseti 29. juulil 1890 suurvürst Vladimir Pühale. See oli väike ühekorruseline tellisest ja paekivist maja. Kellatorni ei olnud, kellad rippusid eraldi kiriku taga. 1890. aastal ehitati kiriku juurde puidust koolimaja. Seoses õpilaste arvu suuremisega ehitati aastatel 1898 ja 1905 kaks kahekorruselist telliskivimaja Vestervalli ja Sepa tänava nurgale ning Sepa tänavale. Puumajas elas kiriku esipreester Pavel Kalinkin.

Õppimine kirikukoolis oli tasuta. Vennaskond korraldas loenguid, lugemisi, vaimulikke vestlusi koos ühislaulmisega. Kiriku juures töötasid rahvaraamatukogu, karskusselts ja vaeste kasuks raha korjamisega tegelev daamide ring. 1921. aastal loodi Vladimiri kiriku juurde kogudus, mis ühines 1937. aastal Narva Issandamuutmise katedraali kogudusega.

Teise maailmasõja ajal lõpetas Vladimiri vennaskond tegevuse. 1944. aastal kirik hävis, hoonest säilisid vaid seinad. Sõjajärgsel Narva taastamisel ja sakraalhoonete remondil kavatseti Narvas taastada ainult kolm endist kirikut – õigeusu Narva Issanda Ülestõusmise peakirik ja Aleksandri kirik kultushoonetena, endine Vladimiri kirik aga kombinaadi nr. 7 tarbeks, kes pidi sinna paigutama oma projekteerijad.  Tänaseks on see ümber ehitatud ja selles asub Narva hambapolikliiniku osakond. 

Hoone Sepa tänaval hävis, kuid koolimaja Vestervalli ja Sepa tänava nurgal ning puumaja säilisid ka pärast sõda. Nendes majades oli vastavalt moeateljee ja elumaja. Praegu on aadressil Vestervalli 25 Narva linna hambapolikliinik. 

## Viited

## Välislingid
*Нарвское Свято-Владимирское Братство с храмом св. равноап. князя Владимира (fotod)
Pranas Dovydaitis

**Pranas Dovydaitis** (2. detsember 1886 Runkiai – 4. november 1942 Sverdlovsk) oli Leedu jurist, filosoof, entsüklopedist ja poliitik, riigi peaminister 1919. aasta veebruarist aprillini.

1908. aastal lõpetas ta eksternina Marijampolė gümnaasiumi ja 1912. aastal Moskva Ülikooli õigusteaduskonna. Lisaks õppis ta samas ülikoolis veel ühe aasta ajaloofilosoofiat. Leedusse tagasipöördumise järel oli ta ajakirja Viltis toimetaja. Alates 1916. aastast oli ta Kaunases gümnaasiumiõpetaja. 1918. aastal valiti ta Leedu Nõukogusse, ta oli üks Leedu iseseisvusdeklaratsioonile allakirjutajatest.

1919. aasta 12. märtsist kuni 14. aprillini oli Pranas Dovydaitis Leedu peaminister.

Seejärel lahkus Pranas Dovydaitis poliitikast ja pöördus tagasi õpetajatöö juurde. 1922. aastal sai ta Kaunases Vytautas Suure Ülikooli filosoofiaprofessoriks. Alates 1931. aastast oli ta ka "Leedu entsüklopeedia" toimetuskolleegiumi esimehe asetäitja.

Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt vallandati Dovydaitis kõigilt ametikohtadelt. 14. juunil 1941 küüditati ta koos perekonnaga Uuralitesse ja paigutati vangilaagrisse. Ta mõisteti süüdi nõukogudevastases tegevuses ja lasti 1942. aasta novembris Sverdlovski vanglas maha.

## Viited
James Goldman

**James Adolf Goldman** (30. juuni 1927 Chicago – 28. oktoober 1998 New York) oli USA näitekirjanik ja stsenarist.

Tema vend William Goldman on näitekirjanik ja filmistsenarist.

1968. aastal sai ta Oscari parima mugandatud stsenaariumi kategoorias filmi "Lõvi talvel" eest. Filmi lavastas Anthony Harvey, peaosades mängisid Peter O'Toole, Katharine Hepburn ja Anthony Hopkins. 

## Näidendeid
*"Blood, Sweat and Stanley Poole" (1961)
*"They Might Be Giants" (1961)
*"The Lion in Winter" ("Lõvi talvel"; 1966)

## Filmistsenaariume
*"The Lion in Winter" (1968; "Lõvi talvel")
*"Nicholas and Alexandra" (1971)
*"Robin and Marian" (1976)
*"White Nights" (1985)
*"Oliver Twist"
*"Anna Karenina"
*"Cyber Bandits"

## Muusikalilibretod
*"A Family Affair"
*"Follies"

## Välislingid
*
Johannes Kalits

**Johannes Kalits** (20. aprill 1921 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 23. september 2003 Tartu) oli eesti sotsioloog. 

Ta lõpetas 1941. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja 1945. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Ta oli aastatel 1950–1953 M. V. Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna aspirant. Ta kaitses seal 1953. aastal väitekirja "Строительство советской высшей школы в Эстонской ССР и роль вузов в подготовке национальных кадров советской интеллигенции" ning sai ajalookandidaadiks.

Ta oli aastatel 1941–1945 mobiliseerituna Punaarmees.

Ta oli aastatel 1953–1963 Tartu Riikliku Ülikooli NLKP ajaloo kateedri vanemõpetaja, aastatel 1963–1975 dotsent ning aastatel 1976–1991 professor. Ta oli aastatel 1976–1988 NLKP ajaloo kateedri ja aastatel 1988–1990 sotsialismi ajaloo kateedri juhataja.

## Teoseid
*1963 – "Demokraatia leninlikest printsiipidest partei kolmes programmis". Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn 1963
*1969 – "Meisterlikkuse ABC. Propagandistile. Lektorile. Agitaatorile". Eesti Raamat. Tallinn 1969
*1973 – "Avalik kõne. Põhiteadmisi kõneoskusest". Eesti Raamat. Tallinn 1973 (kaasautor)
*"Esimesel nõukogude aastal". Punalipp nr 135, 19. november 1981. Lk 3
** "Esimesel nõukogude aastal". Punalipp nr 136, 21. november 1981. Lk 3
** "Esimesel nõukogude aastal". Punalipp nr 137, 24. november 1981. Lk 3
*1982 – "Ülikooli komsomoli neli aastakümmet". Eesti Raamat. Tallinn 1982
*1991 – "Neljakümnene endokrinoloogiadispanser. Arve, fakte, kroonikat". Tartu 1991

## Tunnustus
* 1972 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Isiklikku
Tema abikaasa oli endokrinoloog Irina Kalits.

## Kirjandus
*"Johannes Kalits - 50". TRÜ nr 12, 16. aprill 1971- Lk 3
*2000 – "Kalits, Johannes". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A-Ki. Tallinn 2000. Lk 532

## Välislingid

*Haud Tartu Jumalaema Uinumise kalmistul
Lõvi talvel

**"Lõvi talvel"** ("The Lion in Winter") on James Goldmani 1966. aastal ilmunud näidend. See esietendus New Yorgis Broadwayl 3. märtsil 1966.

## Tegelased
* Henry II, Inglismaa kuningas
* Akvitaania Eleanor, Henry II abikaasa
* Richard I Lõvisüda, poeg
* Geoffrey, teine poeg
* John Maata, kolmas poeg
* Philippe II, Prantsusmaa kuningas
* Alys (Vexini krahvinna)

## Eesti teatrites
Eestis on seda näidendit lavastatud Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris. Näidendi tõlkis inglise keelest Paul-Eerik Rummo ja lavastas Rudolf Allabert. Esietendus toimus 26. veebruaril 1985. 

Osades: 
* Aarne Üksküla (külalisena) – Henry II, Inglismaa kuningas
* Luule Komissarov – Eleanor, Henry II naine
* Eero Spriit – Richard Lõvisüda, vanim poeg
* Rein Oja – Geoffrey, keskmine poeg
* Andrus Vaarik – John, noorim poeg
* Tõnu Oja – Philip, Prantsusmaa kuningas
* Anu Lamp – Alais, Prantsuse printsess

## Filmid
Näidendi põhjal on valminud kaks filmi:
* "Lõvi talvel" (1968, lavastaja Anthony Harvey)
* "Lõvi talvel" (2003, lavastaja Andrei Kontšalovski)

## Viited
The Pale Emperor

**"The Pale Emperor"** on USA rokkbändi Marilyn Manson üheksas täispikk stuudioalbum. Selle andis välja bändi solistile kuuluv plaadifirma Hell, etc. 15. jaanuaril 2015, selle rahvusvahelin levitaja on sõltumatu plaadifirma Cooking Vinyl. Album anti välja nii CD-l kui ka vinüülplaadil, mis sisaldab kolme akustilist lisalugu. Albumi produtsendid on Marilyn Manson ja Tyler Bates, keda Manson kohtas telesarja "Californication" filmimise käigus. 

Erinevalt tavalisest *industrial*-muusikast oli albumi vältel kuulda hoopis bluusist inspireeritud muusikat. Mitmes intervjuus on Manson nimetanud peamiseks eeskujuks Jim Morrisoni ja Muddy Watersit. Album on pühendatud Mansoni emale, kes suri Alzheimeri tõppe muusika salvestamise ajal. Kriitiliselt, hinnati "The Pale Emperor" üheks parimaks albumiks 2015. aastal ning mitmed muusikaväljaanded nimetasid seda Mansoni parimaks albumiks pärast 2000. aasta Holy Woodi. Edetabelis Billboard 200 saavutas album 8. koha.
Muusikaalbumit reklaamis Manson maailmaturneedega "Hell Not Hallelujah" ja "The End Times Tour" koos Billy Corganiga.

## Lood
# "Killing Strangers"
# "Deep Six"
# "Third Day of a Seven Day Binge"
# "The Mephistopheles of Los Angeles"
# "Warship My Wreck"
# "Slave Only Dreams to Be King"
# "Devil Beneath My Feet"
# "Birds of Hell Awaiting"
# "Cupid Carries a Gun"
# "Odds of Even" (luksusversioon lisab loole 1 ja poole minuti pikkuse vaikuse)
# "Day 3" (akustiline versioon loost "Third Day of a Seven Day Binge")
# "Fated, Faithful, Fatal" (akustiline versioon loost "The Mephistopheles of Los Angeles")
# "Fall of the House of Death" (akustiline versioon loost of "Odds of Even")
Irina Kalits

**Irina Kalits** (kuni 1962 **Irina Podtšekajeva**; 10. aprill 1928 Tartu – 25. jaanuar 2023) oli Eesti arst ja arstiteadlane (endokrinoloog). 

Ta lõpetas 1946. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.

Ta oli aastatel 1952–1968 Eesti NSV Vabariikliku Struumatõrjedispanseri arst ja osakonnajuhataja ning aastatel 1969–1993 peaarst. Ta oli aastatel 1971–1994 Eesti NSV ja Eesti peaendokrinoloog.

## Teosed
*1973 – "Suhkruhaigele". Valgus. Tallinn 1973 (kaasautor Jaan Kelk). 2. tr 1978, 3. tr 1982, 4. tr 1987
*1979 – "Rasvumine – üks tervishoiualastest põhiprobleemidest. Abiks lektorile". Tallinn 1979
*1986 – "Endokrinoloogia, endokriinsed näärmed ja nende haigused". Tallinn 1986

## Liikmesus
*1980–1990 – Eesti Endokrinoloogide Selts, esimees
*1991 – European Association for Study of Diabetes, liige

## Tunnustus
*1975 – Eesti NSV teeneline arst

## Isiklikku
Tema isa oli arhitekt Anatoli Podtšekajev. Tema abikaasa oli sotsioloog ja Tartu Ülikooli professor Johannes Kalits.

## Kirjandus
*2000 – "Kalits, Irina". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A-Ki. Tallinn 2000. Lk 531–532

## Välislingid
*2005 – Film "Eestimaa Vene muuseumi ekspeditsioon – Tartu". 2/6. Vene keeles
Karoliinid

Nimi **Karoliinid** võib viidata järgnevale:
* Karoliinid (saared) – Mikroneesias asuvad saared
* Karoliinid (sõdurid) – Rootsi kuningate Karl XI ja Karl XII sõdurid
Elektroakustika

**Elektroakustika** on akustika haru, mis tegeleb helivõnkumise muundamisega elektrivõnkumiseks ja vastupidi. Elektroakustika valdkonda kuulub võimalikult väikeste moonutustega elektroakustiliste muundurite loomine. Peamised  elektroakustilised muundurid on mikrofonid ja valjuhääldid.

Elektroakustika tekkis 19. sajandi lõpus ja muutus iseseisvaks tehnikaharuks 20. sajandi esimesel poolel, kui elektroakustilisi muundureid hakati laialdaselt kasutama. 

## Vaata ka
*Helitehnika

## Viited
Madis Käbin

**Madis Käbin** (25. märts 1877 Kohtla vald, Virumaa – 24. oktoober 1954 Tallinn) oli Eesti pangandus- ja ühiskonnategelane.

Ta oli Asutava Kogu liige, esindades Eesti Tööerakonda. Ta oli Ühistegevuskoja liige.

1939. aastal valiti ta Nõmme linnavolinikuks.

Madis Käbin suri 24. oktoobril 1954 ja ta maeti 28. oktoobril 1954 Rahumäe kalmistule.

## Tunnustus
*1940 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema poeg oli arst Reinhold Käbin, pojapoeg õigusteadlane ja poliitik Tiit Käbin ning pojatütar toimetaja ja tõlkija Maret Käbin.

## Viited
Verner Loo

**Verner Loo** (23. november 1932 – 5. november 1997) oli eesti balletitantsija.

Verner Loo alustas tantsijakarjääri 1947. aastal Anna Ekstoni lavastatud "Windsori lõbusates naistes". Aasta hiljem sai temast Anna Ekstoni õpilane Tallinna Koreograafiakoolis, mille ta lõpetas 1955. aastal. Seejärel täiendas ta end Leningradi tollase kuulsa õppejõu Aleksei Pissarevi juures.   

1950.–1960. aastatel oli Verner Loo Estonia teatri juhtivaid balletisoliste. Verner Loo tantsis Helmi Puuri, Aime Leisi, Tiiu Randviiru, Ülle Ulla ja teiste nimekate baleriinide partnerina ballettides "Luikede järv", "Raimonda", "Chopiniana", "Esmeralda", "Giselle", "Romeo ja Julia", "Suur võlur – arm astus", "Kivilill", "Rigonda", "Don Quijote", "Mere kaldal".  

1965. aastast töötas ta pedagoogina Tallinna Koreograafiakoolis, aastatel 1977–1988 oli ka kooli direktor.
Leo Kerge

**Leo Kerge** (16. november 1922 Karula – 13. jaanuar 1982 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja följetonist.

Ta õppis 1942–1945 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ta arreteeriti 17. veebruaril 1945.

Leo Kerge töötas meditsiiniasutustes ja aastast 1961 ajakirja Pikker toimetuses. Ta on avaldanud satiirikogumiku "Palun, võtke edasi" ning följetonikogud "Pintsak pandiks", "Sangpomm" ja "Kivipull". Tõlkinud Jaroslav Hašeki, Mihhail Zoštšenko jt humoreske.