open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalypso

**Kalypso** (vanakreeka keeles Καλυψώ) on vanakreeka mütoloogias nümf, kes elas Ogygia saarel ning hoidis seal mitmeid aastaid vangistuses Odysseust. Teda peetakse üldiselt titaan Atlase tütreks.

## Etümoloogia
Kalypso nimi tuleneb vanakreeka verbist καλύπτω, mis tähendab 'katma', 'peitma', 'varjama'. See on vastandsõna verbile ἀποκαλύπτω, mille tähendus on 'nähtavale tooma'. Selle põhjal on välja pakutud, et Kalypso võis algselt olla surnute jumalanna. 

## Odüsseia
Kalypsot tuntakse peamiselt tänu Homerose eeposele "Odüsseia", milles ta hoiab oma saarel kinni legendaarset Kreeka kangelast Odysseust, et teha temast oma surematu abikaasa. Homeros kirjutab, et Odysseus oli vangistuses seitse aastat, aga Pseudo-Apollodorose väitel oli tegemist viie aastaga. Lisaks on hilisem Rooma kirjanik Hyginus öelnud, et tegemist oli vaid ühe aastaga. Vangistuse ajal magab Odysseus Kalypsoga, aga soovib peagi olukorra muutumist.

Odysseus ei taha ega suuda enam kauem olla lahus oma naisest Penelopest ning kavatseb seda Kalypsole öelda. Tema patroon jumalanna Athena palub Zeusil anda käsk Odysseus saarelt vabastada ning seda viimane ka teeb. Zeus saadab Hermese Kalypsole ütlema, et too laseks Odysseusel saarelt lahkuda, sest nende kahe saatus pole elada igavesti koos. Kalypso reageerib sellele vihapurskega ning väidab, et jumalad vihkavad jumalannade suhteid surelikega. Tundes siiski muret oma armastatu Odysseuse pärast, annab Kalypso talle paadi, veini ning leiba. Viimaks sõnab Odysseus, et on teadlik Kalypso ilust, mis ületab Penelope oma, aga ta tahab koju jõuda teistel põhjustel.

Homeros ei maini, et Kalypsol oleks olnud lapsi. Hiljem on väidetud, et Kalypso sünnitas Odysseusele poja Latinuse, kelle emaks on harilikult peetud Kirket. Teiste andmete põhjal sünnitas Kalypso Odysseusele kaks last, Nausithouse ja Nausinouse.

## Kalypso popkultuuris
Prantsuse teadlane Jacques-Yves Cousteau nimetas oma uurimislaeva Kalypso järgi.

Populaarses filmisarjas “Kariibi mere piraadid“ kujutatakse Kalypsot jumalannana, kes on jäänud lõksu inimkehasse.

## Vaata ka
* Calypso bulbosa
* Kalüpso
Joann Lõssov

**Joann Lõssov** (10. september 1921 Tallinn – 3. august 2000 Tallinn) oli Eesti korvpallur, treener ja spordipedagoog.

Joann Lõssov oli 1944, 1945, 1946, 1947. aastal, Eesti meistrivõistlustel korvpallis Tallinna Kaleviga, Eesti meister korvpallis. Seejärel oli ta  Tallinna Kalevi naiskonna treener ja  Tallinna Kalevi juunioride (U20) meeskonna treener

Ta oli 1947–1952 Nõukogude Liidu korvpallikoondise kapten ja mängujuht. 1947. ja 1951. aastal tuli ta Nõukogude Liidu korvpallikoondisega Euroopa meistriks ning 1952. aasta suveolümpiamängudel võitis Nõukogude Liidu korvpallikoondisega hõbemedali.

1951–1957 oli ta Nõukogude Liidu Olümpiakomitee liige. Lõssov oli 1944–1953 Tallinna Kalevi treener ning 1953–1958 Nõukogude Liidu naiste korvpallikoondise vanemtreener.

## Tunnustus
* 1964 – Kalevi auliige 
* 1998 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2000 – Avatud Eesti Fondi preemia
* 2010 – valiti Eesti korvpalli kuulsuste halli
## Viited

## Kirjandus
* Tiit Lääne, Eesti olümpiamedalivõitjad 1912–2006. Tallinn 2006 (ISBN 9949-427-25-8)
* Joann Lõssov, Paavo Kivine, Elu on mäng. Tallinn 1998 (ISBN 998581827X)

## Välislingid
* 
* Joann Lõssov saates "Kukul külas" (eetris: 17. jaanuaril 1999, saatejuht Tiit Karuks) – 1. osa, 2. osa, 3. osa, 4. osa
Sidus rannikukorraldus

**Sidus rannikukorraldus** (inglise *integrated coastal zone management*, lühendatult **ICZM**) on valdkondadevaheline käsitlus rannikuressursside tasakaalustatud majandamiseks, kui üheaegselt on vaja rahuldada kaitse, säilitamise, kasutuse ja arendamise vasturääkivaid huve ja nõudmisi. Sidusa rannikukorralduse kiire areng on toimunud alates 1990. aastatest.

## Vaata ka
*Sidus juhtimiskorraldus
*VASAB 2010
*Ökosüsteemne käsitlus

## Viited
Läänemere Agenda 21

**Läänemere Agenda 21** (inglise *Baltic Agenda 21*) on 1998. aastal Läänemerega piirnevate riikide välisministrite vastu võetud jätkusuutliku arengu dokument, mis määrab kindlaks üldised ja valdkondlikud eesmärgid ning tegevuse jätkusuutliku arengu saavutamiseks Läänemere piirkonnas. 

See on esimene regionaalsel tasandil ühiseid eesmärke sisaldav jätkusuutliku arengu tegevuskava maailmas. 

Tegevuskavas käsitletavad valdkonnad on ühistegevus, ruumiline planeerimine ja sektorite tegevus: transport, energeetika, turism, tööstus, põllumajandus, kalandus, metsandus ja keskkonnaharidus. Kuna valdkondade tegevust juhivad harilikult kaks riiki, üks Läänemere läänekaldalt ja teine idakaldalt, siis sõltub teemade edenemine nende riikide aktiivsusest. Samas puudub Läänemere Agendal projektide rahastamise mehhanism ja enamik projekte viiakse ellu riiklike ja muude vahendite abil.

## Vaata ka
*Agenda 21
*Kohalik Agenda 21
*VASAB 2010

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=204 (vaadatud 01.01.2012)
Enköping

**Enköping** on tiheasustusega paikkond Rootsis Uppsala läänis, Enköpingi valla keskus.

Enköping asub 78 km Stockholmist loode pool Mälareni põhjakaldal.

2010. aasta lõpus elas Enköpingis 21 121 inimest. Ta on lääni suuruselt teine asula Uppsala järel.

## Viited

## Välislingid
Näituse tänava residents

**Näituse tänava residents** ehk **kapten Tiidemanni villa** on maja Tallinnas Nõmmel aadressil Näituse tänav 23.

Villa ehitati aastatel 1938–1940. Maja projekteeris kapten Oskar Tiidemannile arhitekt Elmar Lohk. Hoone fassaadil on Juhan Raudsepa valmistatud skulptuur. Maja üldpind on 888 m² ja see asub 4709 m² suurusel krundil.

1940. aastal hoone natsionaliseeriti ja seal tegutses J.Poska nimeline lastekodu, mis nõukogude okupatsiooni ajal nimetati Tallinna I Lastekoduks.  Eesti Sõna, nr. 13, 19 jaanuar 1943. Kirjuab, et Tiideman loobus ise oma majast lastekodu tarbeks ja elas üürikorteris Järvel. 

1970. aastatest alates on seda kasutatud Eesti NSV riikliku residentsina.

Aastal 1972 ööbis residentsis Iraani šahh Moḩammad Reẕā Pahlavī abikaasaga, 1982. aastal Indira Gandhi ja 1987. aastal Mihhail Gorbatšov.

Villa on alates 1997. aastast kultuurimälestisena kaitse all.

## Pilte



## Viited

## Välislingid
*
Kuno Veeber

**Kuno Bernhard Veeber** (ka **Weber**; 12. või 13. märts 1898 Adila mõis – 1. jaanuar 1929 Tallinn) oli eesti maalikunstnik ja graafik.

## Elukäik
Kuno Veeber lõpetas 1917. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi ja astus seejärel Tartu ülikooli arstiteadust õppima. Aastatel 1919–1920 oli ta Vabadussõjas velsker ja seejärel osales Riigikogu hoone ehitusel.

Veeber alustas kunstiõpinguid 1916. aastal Ants Laikmaa ateljeekoolis, hiljem õppis joonistamist Nikolai Triigi ja skulptuuri Jaan Koorti juures. Aastal 1922 asus kunstnik õppima Pallasesse. Ta töötas Konrad Mäe maaliateljees ja tutvus sakslasest õppejõu Magnus Zelleri käe all graafikatehnikatega. 1923 reisisid nad koos Saksamaale, kus Veeber tutvus saksa ekspressionismiga. Hoolimata ainelisest kitsikusest ja kehvast tervisest õnnestus kinnise loomuga andekal kunstnikul 1924. aastal Pallas lõpetada. Sama aasta oktoobris sõitis Veeber Pariisi ja jäi sinna kuni 1926. aastani. 

Pariisis õppis ta prantsuse keelt ning kunsti André Lhote'i ja kreeklase Demetrios Galanise juures Académie Montparnasse’is. Veeber uuris põhjalikult vanu graafilisi tehnikaid Pariisi Rahvusraamatukogu estampide saalis. 

1927. aastal reisis kunstnik koos abikaasa Agathe Veeberiga Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse stipendiumiga Itaalias. 

1929. aasta 1. jaanuaril sooritas kunstnik enesetapu.

## Looming
Veeber viljeles natüürmorti, hiljem eelkõige aktimaali. Graafikatehnikatest eelistas ta puugravüüri ning litograafiat.

Tema tööd olid väljas näitustel Pariisi Sõltumatute Salongis, eesti kunsti välisnäitustel Riias, Kaunases, Helsingis, Kölnis, Kopenhaagenis, Moskvas, Roomas ja Budapestis. 


Pilt:Kuno Veeber. Kartulivõtjad. 1918.jpg|"Kartulivõtjad" (1918)
Naisportree, Kuno Veeber, EKM j 153-167 M 123.jpg|"Naisportree" (1923)
Tualett, Kuno Veeber, EKM j 153-168 M 124.jpg|"Tualett" (1924)


## Isiklikku
Kuno Veeber oli abielus Agathe Veeberiga (1901–1988). Tema õde oli Helene Johani.

## Mälestuse jäädvustamine
Tartus on Kuno Veeberi tänav.

## Viited

## Välislingid

* Kuno Veeberi teoseid digitaalses kunstimuuseumis
* Koopia XX sajandil: Kuno Veeber Sirp, 16. detsember 2005
Tüüp 82 (juhtimissoomuk)

**Tüüp 82** (82式指揮通信車) on Jaapani kuue rattaga juhtimis- ja sidesoomuk, mis võeti kasutusele 1982. aastal. Aastal 2010 oli neid Jaapani Omakaitsejõudude teenistuses 229 masinat.

## Ajalugu
Karmide maasrikuolude tõttu kasutas jaapan pikka aega ainult roomiksoomukeid, kuid 1970. aastate lõpul algasid tööd ratastega luuresoomuki loomiseks. Aastal 1974 valmistati Jaapani Omakaitsejõudude tarbeks kaks luuresõidukit: Komatsu Seisaku-Jyo valmistas neljarattalise masina ja Mitsubishi rasketööstusettevõte valmistas kuue rattaga masina. Katsete järel otsustati kuuerattalise mudeli kasuks. Tootma hakati kahte kuuerattalist soomukit: Komatsu hakkas tootma luuresoomukit Tüüp 87, juhtimis- ja sidesoomukit Tüüp 82 hakkas tootma Mitsubishi. Tüüp 87 ja Tüüp 82 kasutavad sama veermikku.

Aastal 2010 oli Jaapani Omakaitsejõududes kasutusel 229 juhtimis- ja sidesoomukit Tüüp 82.

## Kirjeldus
Tüübi 82 soomus on keevitatud terasest ja pakub kaitset käsitulirelvade ja mürsukildude eest. Juht istub masinas ees paremal ja tema kõrval vasakul istub veel üks meeskonnaliige, kelle pa kohal on luuk. Luugi ees paikneb üks 7,62 mm kuulipilduja. Esiaknad on võimalik lahingupiirkonnas vaatepiludega soomusluukidega kinni katta.

Tagumine meeskonnaruum on esiosast kõrgem, et mahutada sideaparatuur ja kuus meeskonnaliiget. Tagumise ruumi katuses on kaks luuki: vasakpoolsel luugil on kuus periskoopi vaatluseks ja parempoolse ees paikneb 12,7 mm kuulipilduja. Kuulipilduja on varustatud teraskilbiga. Masina tagaosas asub suur luuk vaatlus- ja laskeavaga. Vasakul küljel teise ja kolmanda ratta vahel paikneb veel üks laskeavaga luuk, kuid on nähtud soomukeid ilma selle luugita. Tagumise luugi kohal asub veel üks laskeava ja kaks paiknevad küljeluugi kõrval.

Mootor paikneb kahe meeskonnaruumi vahel. Mootorist paremal on läbipääs, mis ühendab kahte meeskonnaruumi. 
 
## Mudelid

* **ABK luure soomuk** – masina tagaosas on seadmed proovide kogumiseks. 

## Viited

## Välislingid
*Pildid Tüübist 82
Daugai

**Daugai** () (poola keeles *Daugi*, saksa keeles vanasti *Daugen*) on linn Leedus Alytuse maakonnas Alytuse rajoonis. Linn asub Dzūkija kõrgustikul merepinnast 137 meetri kõrgusel Didžiulise järve kaldal.

Daugais on saekaater, veski ja mõned puidutöötlemisettevõtted. Linnas on raamatukogu, kultuurimaja ja keskkool. Lisaks annab seal haridust Daugai tehnoloogia- ja kaubanduskool. Vaatamisväärsuseks on aastal 1862 valminud katoliku kirik.

## Ajalugu

Linna piiridesse jääb esimesel aastatuhandel rajatud ja XIV sajandini kasutusel olnud Daugai linnamägi.

Asulat on esmamainitud 1384. aastal. Toona suundusid ristisõdijad sealse linnuse kaudu Trakai ja Vilniuse suunas. XIV sajandil rajati sinna suurvürstide jahiloss, mis oli kasutusel XV sajandini. Arvatakse, et Vytautas lasi sinna ka esimese kiriku rajada. Aastal 1503 andis suurvürst Aleksander Daugaile linnaõigused. Arvatakse, et aastal 1639 kihlus Władysław IV Waza seal oma naise Ludwika Maria Gonzagaga. XVIII sajandi alguseks oli linn aga katku, näljahäda ja sõdade tõttu peaaegu inimtühjaks jäänud ja nii kaotas see aastal 1732 oma privileegid.

1792 sai Daugai taas linnaõigused, kuid 1793 võeti linnaõigused ära. Selle lühikese aja vältel jõuti linna siiski kool asutada.

Alevi elanikud osalesid jaanuariülestõusus. Alev kandis tsaariajal venekeelset nimekuju Дауги. 1906. ja 1925. aastal Daugai põles.

Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Uuesti sai linnaks 1956. aastal. Nõukogude perioodil oli Daugais piimakombinaat, seal tegutses ka kalakasvatus.

## Elanikkond


* 368 (1833)
* 534 (1865)
* 833 (1880)
* 1288 (1897)
* 1287 (1959)
* 1384 (1970)
* 1900 (1974)

* 2000 (1976)
* 2054 (1979)
* 2790 (1989)
* 1458 (2001)
* 1120 (2011)
* 993 (2018)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Daugai elanikest leedulasi 96,6%, venelasi 1,53% ja tatarlasi 1,11%.

Daugai,_Lithuania_-_panoramio_(22).jpg|Daugai tänavavaade
Daugai, gimnazija.JPG|Koolimaja
Daugai, technologijos mok.JPG|Tehnoloogia- ja kaubanduskool
Daugai church.JPG|Daugai kirik
Daugai,_Lithuania_-_panoramio_(45).jpg|Daugai


## Tuntud elanikke
*Janina Buzūnaitė-Žukaitienė – Leedu luuletaja

## Viited

## Välislingid

*http://www.daugai.lt/
*Linn portaalis Vietoves.lt
409

**409. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Honorius ja Flavius Theodosius II.
*Vandaalid ületasid oma rännakul lääne poole Püreneed ning jõudsid Hispaaniasse. Roomlased andsid neile maad (tänapäeva Andaluusia. Alaanid hõivasid Lusitaania ja sueebid osa tänapäeva Portugali aladest.
*Hermeric sai esimeseks sueebide kuningaks Gallaecias.    
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Gao Yun, Põhja-Yani keiser
Urbino

**Urbino** (ladina keeles: *Urvinum Mataurense* 'pisike linn Matauruse jõe kaldal') on omavalitsusüksus (*comune*) Itaalias Marche maakonnas Pesaro ja Urbino provintsis.

Urbino ajalooline keskus kanti 1998. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Urbinos elas 16. sajandil üks Itaalia suuremaid majoolika Francesco Xanto Avelli.

## Haldus
Urbino piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Acqualagna, Auditore, Colbordolo, Fermignano, Fossombrone, Piano saar, Lunano, Mondaino (RN), Montecalvo in Foglia, Monteciccardo, Montefelcino, Montelabbate, Peglio, Petriano, Piandimeleto, Sant'Angelo in Vado, Sassocorvaro, Tavoleto, Urbania.

## Teadus
Urbinos on aastal 1506 asutatud ülikool. Aastal 1971 loodi Urbino semiootikakeskus.

## Viited
Dusetos

**Dusetos** () on linn Leedus Utena maakonnas Zarasai rajoonis, Dusetose valla halduskeskus. Asub merepinnast 120 meetri kõrgusel Sartai järve lähedal.

Vaatamisväärsusteks on 1825. aastal valminud kihelkonnakooli hoone, 2008. aastal avatud skulptuuride park, 1888. aastal valminud katoliku kirik ja selle XVIII sajandil valminud kellatorn. Linnas on Sartai regionaalpargi administratsioon ja külastuskeskus.

## Ajalugu

Dusetost on esmamainitud 1520. aastal. Toona rajati sinna ka esimene kirik. Asula tekkis Dusetose küla ja Radživillide Užpaliai valdustest eraldatud mõisa (tänapäeval Didžiadvarises) maadele. Sealse juudi kogukonna kohta on teateid aastast 1530, samal aastal asutati sinna kihelkonnakool. Dusetosest sai alev XVI sajandi alguses.

Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Дусяты. Alev põles aastail 1806, 1862, 1868, 1905 ja 1910. Aastal 1825 hävis tules vana kihelkonnakooli hoone ja selle asemele ehitati uus. 1919. aastal toimus Dusetose juures lahing Leedu sõjaväe partisaniüksuste ja Punaarmee vägede vahel. Aastal 1935 tegutsesid alevis kaks auruveskit, seal asus ka meierei.

Aastal 1941 vabastasid asula Juuniülestõusu käigus Leedu väed. 26. augustil hukkasid Saksa okupatsiooniväed Dusetose ja Zarasai juudid. Teise maailmasõja järel tegutsesid Dusetose ümbruskonnas Leedu metsavennad. 1950. aastal sai Dusetos linnaõigused. 1951. aastal ehitati sinna kultuurimaja.

### Hobuste võiduajamised

XIX sajandi alguses hakati Sartai järve jääl korraldama hobuste võiduajamisi. 1905. aastal hakati neid pidama koos rahvapidustustega. 1933. aastal võttis nende korraldamise enda peale Leedu põllumajandusministeerium. Teise maailmasõja ajal võiduajamiste korraldamine katkes, ent 1950. aastal hakati neid taas korraldama.

## Nimi

Linna poolakeelne nimekuju on *Dusiaty*.

Dusetose nimi on hüdronüüm, linn on nime saanud Dusetose jõelt (Šventoji jõe ülemjooksu varasem nimetus).

Kohaliku legendi kohaselt saatnud kord peremees oma sulase hobuseid ostma. Kaks hobust pidanud tal ühelt sõelalt sööma; sulane ei suutnud aga loomade säärast kohtlemist taluda ja lõikas sõela kaheks, nii et mõlemad hobused said oma sööginõu. Peremees kihutanud sulase seepeale minema. See jäänud Dusetose kohale elama ja kui talt küsitud, miks ta seal elab, siis mees vastanud: "Kahe sõela pärast" (*Už du sietus*). Nii saanudki sealne paik nime.

## Elanike arv

* 970 (1811)
* 450 (1865)
* 1 278 (1897)
* 1 164 (1923)
* 1 806 (1959)
* 1 600 (1970)
* 1 500 (1976)

* 1 357 (1979)
* 1 184 (1989)
* 914 (2001)
* 791 (2007)
* 707 (2012)
* 585 (2017)
* 549 (2020)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dusetose elanikest leedulasi 90,1%, venelasi 6,83%.

Dusetos, Lithuania - panoramio (34).jpg|Dusetos
Dusetu baznycia 3.jpg|Dusetose kirik
Dusetu baznycia varpine.jpg|Dusetose kellatorn


## Tuntud elanikke

* Faustas Latėnas – Leedu helilooja
* Albertas Broga – Leedu kunstnik
* Kęstutis Macijauskas – Leedu sõjaväelane
* Benjaminas Sakalauskas – Leedu poliitik

## Viited

## Välislingid

*Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
* Linn portaalis vietoves.Lt
*http://www.dusetos.lt/
Ülem-Saksi ringkond

**Ülem-Saksi ringkond** () oli Saksa-Rooma keisririigi ringkond, loodi aastal 1512.

Ringkonnas domineerisid Saksimaa kuurvürstkond (ringkonna juht) ja Brandenburgi kuurvürstkond. Hiljem lisandusid Saksi Ernestiinide hertsogkonnad ja Pommeri. Lausitz, mis läks Saksimaale 1635. aastal Praha rahuga, ei kuulunud kunagi ringkonda.

## Koosseis

Ringkonnas olid järgmised osariigid:

## Välislingid

* Keiserlikud ringkonnad 16. sajandil Saksamaa ajaloolised kaardid
Raffaeli teoste loend

Itaalia kõrgrenessansi maalikunstnikule ja arhitektile Raffaelile omistatavate teoste loend.

## Allikad
* M Alpatov Kunstiajalugu, II kd Renessansi ja uusaja kunst Tallinn: Kunst, 1982 Lk 55–59
* Barone, Juliana & Marques, Luiz Raffaello Sanzio In: Marques, Luiz (org) *Catálogo do Museu de Arte de São Paulo Assis Chateaubriand*: Arte italiana São Paulo: Prêmio, 1998, p 62-67
* Richard Mühlberger, *O que faz de um Rafael um Rafael?*, éditeur Cosac et Naify, 2003, p7-9 ISBN 85-7503-134-1
* S Negrini, *La Galería de los Uffizi de Florencia y sus pinturas*, Collection Los Grandes Museos, éditeur Noguer, Barcelone, 1974, p 13-20 ISBN 84-279-9203-3
* Christof Thoenes, *Rafael*, éditeur Taschen, Cologne, 2005, p 13-20 ISBN 3-8228-2302-3

## Märkused

## Välislingid
* Raffaello Sanzio teoste tähestikuline, kronoloogiline ja asukohapõhine loend (hispaania keeles)
* Prado muuseum (inglise keeles)
411

**411. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliks oli Flavius Theodosius.
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Constantinus III, Lääne-Rooma vastukeiser
Tamagotchi

**Tamagotchi** (たまごっち) on Jaapanis loodud kaasaskantav "digitaalloom". Esimesena tuli see müügile 1996. aastal Jaapani lelu- ja videomängude firma Bandai poolt. 2010. aastaks oli maailmas müüdud üle 76 miljoni Tamagotchi. 

Nimi "Tamagotchi" on tulnud kahest jaapanikeelsest sõnast "tamago", mis tähendab tõlkes "muna", ning "tomodachi", mis tähendab tõlkes "sõber", või kombinatsioonist "tamago" ja "chi", mis tähendab tõlkes "armas".

## Vaata ka
* Furby(Furby)
Emir Kusturica

**Emir Nemanja Kusturica** (serbia kirillitsa: Емир Немања Кустурица; sündinud 24. novembril 1954  Sarajevos) on Serbia filmirežissöör, näitleja ja muusik.

## Osaline filmograafia

## Välislingid
*
441

**441. aasta** (**CDXLI**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas kolmapäeval. Arvu 441 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliks oli Cyrus.
*...

## Sündinud
*Shen Yue, hiina luuletaja ja ajaloolane

## Surnud
*...
Eveline Widmer-Schlumpf

**Eveline Widmer-Schlumpf** (sündinud 16. märtsil 1956 Felsbergis) on Šveitsi poliitik, Liidunõukogu liige 2008–2015. 2012. aastal oli ta Šveitsi liidupresident.

2008. aastast kuulub ta Šveitsi Kodanlik-Demokraatlikku Parteisse, enne seda oli ta Šveitsi Rahvapartei liige.

Widmer-Schlumpf on omandanud Zürichi Ülikoolis kõrghariduse õigusteaduse alal, ta on töötanud advokaadi ja notarina. Poliitilistel ametikohtadel on ta töötanud 1985. aastast.

1. jaanuarist 2008 on ta olnud Liidunõukogu (föderaalvalitsuse) liige. Valitsuses on tema vastutusvaldkonnaks rahandus. 14. detsembril 2011 valiti ta liidupresidendiks, tema volitused sellel ametikohal kestsid 1. jaanuarist 31. detsembrini 2012.
Ežerėlis

**Ežerėlis** () on linn Leedus endise Kaunase maakonna aladel Kaunase rajoonis merepinnast 95 meetri kõrgusel. Linnas on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu.

## Ajalugu

Ežerėlis on asutatud 1915. aastal turbatootmisasulana. Teise maailmasõja ajal oli seal väike mustlaste geto. Sõja järel tegutsesid asula ümbruses leedu metsavennad, sealne turbatööstus aga kaasajastati ja Ežerėlisest sai alev. 1956 sai Ežerėlis linnaõigused. Sealne kirik valmis aastal 1998, mil asulast sai kihelkonna keskus.

## Elanikkond


* 132 (1923)
* 2189 (1959)
* 1988 (1970)
* 2100 (1974)
* 2060 (1976)

* 2300(1985)
* 2151 (1989)
* 2051 (2001)
* 1959 (2010)
* 1705 (2011)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ežerėlise elanikest leedulasi 97,09%, venelasi aga 1,81%.

Ežerėlis. Centre.JPG|Ežerėlise keskus
Ežerėlis. Šv. Antano Paduviečio bažnyčos priekis.JPG|Kirik
Ežerėlis. Durpių įm. adm. pastatas.JPG|Turbatööstuse administratiivhoone


## Viited

## Välislingid
*http://www.ezerelyje.lt/
* Linn portaalis vietoves.Lt
421

**421. aasta** (**CDXXI**) oli 5. sajandi 21. aasta.

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Eustatius ja Agricola.
*8. veebruar – Lääne-Rooma keiser Honorius kuulutas Constantius III oma kaaskeisriks. Constantius suri ootamatult seitse kuud hiljem.
*7. juuni – Ida-Rooma keiser Theodosius II abiellus Alia Eudociaga.

## Sündinud
*...

## Surnud
*2. september – Constantius III, Lääne-Rooma keiser

## Viited
422

**422. aasta**

## Sündmused
*Bonifatius I järel sai paavstiks Coelestinus I
*Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Honorius ja Flavius Theodosius II

## Sündinud
*...

## Surnud
*paavst Bonifatius I
Lõhketöö

**Lõhketöö** on erinevate looduslikku ja tehislikku päritolu materjalide kontrollitud ja juhitav purustamine ja teisaldamine, nende struktuuri ja vormi muutmine lõhkeaine plahvatuse abil ning lõhkematerjalide hävitamine.

Lõhketöid teostavad lõhkajad ehk minöörid, kasutades selleks lõhkeaineid ja lõhkamisvahendeid.

Kuna lõhketööd on kõrgendatud riskiastmega tegevus, siis on selle juures ette nähtud rangete ohutusnõuete järgimine ning lõhketöid sooritav isik peab kindlasti olema vastava väljaõppega. Näiteks Eesti kaitseväes on see rahuaja tingimustes reguleeritud "Kaitseväe lõhketööde ohutuseeskirjaga".

Lõhketööde läbiviimise meetod valitakse vastavalt lõhkamiskohas valitsevatele konkreetsetele tingimustele ja toetudes kasutada olevatele tehnilistele võimalustele. Seejuures arvestatakse lõhkeainete erikulu ja plahvatusala suurust ning leitakse sobilikud laengusuurused. Laengud valmistatakse ja paigaldatakse vastavalt kehtivatele nõuetele ning seejuures püütakse tagada maksimaalne ohutus inimestele, nende varale ja keskkonnale.

## Vaata ka
* Lammutamine

## Välislingid

* Lõhketöö projektile esitatavad nõuded Riigi Teataja
* Lõhkematerjali valdkonnas väljastatavad load Tehnilise Järelevalve Amet
* [Kaitseväe lõhketööde ohutuseeskiri](https://web.archive.org/web/20070609161055/http://www.mil.ee/files/ohutus/OTE5.3(Lohketood).pdf)
Elektrėnai

**Elektrėnai**  () on linn Leedus, Elektrėnai omavalitsuse ja Elektrėnai valla halduskeskus. 

Linn asub merepinnast 95 meetri kõrgusel Elektrėnai veehoidla ääres. Elektrėnai jääb Vilniusest 47 kilomeetrit lääne poole.

Asutati 1961. aastal Elektrėnai elektrijaama ehitusega seoses. Aastal 1962 sai linnaõigused. Aastal 1968 toimus sel Leedu esimene džässifestival *Jaunystė 68*. Aastal 1996 valmis sealne katoliku kirik.

Linn on tuntud oma jäähokitraditsioonide poolest. Pikka aega oli Elektrėnai Leedus ainus hästivarustatud jäähokiväljakuga linn. Praegugi on enamik Leedu jäähokikoondise mängijaid pärit Elektrėnaist.

Linna jäähokiklubi SC Energija on Leedu meister ja mängib ka Läti hokiliigas.

Linnas on kultuuri- ja kunstimuuseum.

## Ajalugu

Asutati 1961. aastal Elektrėnai elektrijaama ehitusega seoses. Aastal 1962 sai linnaõigused.

## Elanikkond

* 4 500 (1965)
* 6 730 (1970)
* 7 800 (1976)
* 8 466 (1979)
* 13 200 (1985)

* 15 871 (1989)
* 14 050 (2001)
* 12 011 (2011)
* 11 566 (2015)
* 11 588 (2020)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Elektrėnai elanikest leedulasi 83,09%, venelasi 8,62%, poolakaid 3,46%,valgevenelasi 1,59% ukrainlasi 1,44% ja tatarlasi 0,27%.

## Tuntud elanikke

*Rūta Rikterė – Leedu pianist
*Donatas Vėželis – Leedu tantsija
*Darius Kasparaitis – Leedu jäähokimängija
*Dainius Zubrus – Leedu jäähokimängija
*Arūnas Aleinikovas – Leedu jäähokimängija
*Nerijus Ališauskas – Leedu jäähokimängija
*Egidijus Bauba – Leedu jäähokimängija
*Aivaras Bendžius – Leedu jäähokimängija
*Arnoldas Bosas – Leedu jäähokimängija
*Nerijus Dauksevičius – Leedu jäähokimängija
*Aimas Fiščevas – Leedu jäähokimängija
*Mindaugas Kieras – Leedu jäähokimängija
*Dovydas Kulevičius – Leedu jäähokimängija
*Šarūnas Kuliešius – Leedu jäähokimängija 
*Artūras Kuzmičius – Leedu jäähokimängija
*Darius Lelėnas – Leedu jäähokimängija
*Petras Nausėda – Leedu jäähokimängija ja poliitik
*Aleksejus Nikiforovas – Leedu jäähokimängija
*Darius Pliskauskas – Leedu jäähokimängija
*Pijus Rulevičius – Leedu jäähokimängija
*Karolis Šlikas – Leedu jäähokimängija
*Dalius Vaiciukevičius – Leedu jäähokimängija
*Povilas Verenis – Leedu jäähokimängija
*Justinas Vėželis – Leedu jäähokimängija
*Tomas Vyšniauskas – Leedu jäähokimängija
*Andrejus Židkovas – Leedu jäähokimängija

## Haridus

Linnas asub Elektrėnai kutsehariduskeskus.

Haridust annavad gümnaasium, progümnaasium ja algkool. Linnas on ka Darius Kasparaitise jäähokikool.


Elektrėnų_Versmės_gimnazija.JPG|Gümnaasium
Elektrėnai,_Ąžuolyno_mokykla.JPG|Progümnaasium
Elektrėnai,_prad._mokykla.JPG|Algkooli hoone
Elektrėnai,_prof._mokymo_centras.JPG|Kutsehariduskeskus


## Sõpruslinnad

*  Maardu, Eesti
*  Nowy Dwór Mazowiecki, Poola

*  Žovkva, Ukraina
*  Forli, Itaalia

## Viited

## Välislingid

* http://www.elektrenai.lt/
* Linn portaalis vietoves.Lt
442

**442. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Eudoxius ja Flavius Dioscurus.
*Ida-Rooma keiser Theodosius II saatis keisrinna Eudocia igavesse pagendusse Jeruusalemma halvenenud suhete tõttu

## Sündinud
*...

## Surnud
*Johannes I, Antiookia patriarh

## Viited
Lõhkematerjal

**Lõhkematerjal** on lõhkeaine või lõhkamisvahend (nagu detonaator, detoneeriv nöör, süütenöör jm lõhkelaengu initsieerimiseks ettenähtud toode), mis sisaldab lõhkeainet.

Tulenevalt lõhkematerjalide suurest ohtlikkusest on nende transport, hoiustamine, turustamine ja kasutamine rangelt reguleeritud vastavate õigusaktidega.

## Välislingid
* Lõhkematerjaliseadus Riigi Teataja
Lõhkaja

**Lõhkaja** ehk **minöör** on isik, kes lõhkeaineid ja lõhkamisvahendeid kasutades teostab kontrollitud plahvatusi ehk teeb lõhketöid.

Lõhketöid võib teha ainult lõhkaja kvalifikatsiooni omav isik. Eesti kaitsejõududes on neli lõhkaja kategooriat: A, B, C ja D. Neist suurima pädevusega on D-kategooria lõhkaja, kes peab olema suuteline teostama mis tahes keerukusega lõhketöid.

Lõhkaja põhiliste tööülesannete hulka kuuluvad
* lõhkematerjalide ettevalmistamine,
* lõhkamiskohtade ettevalmistamine ja ohutuks muutmine,
* lõhkelaengute ettevalmistamine, paigaldamine ja lõhkamine,
* lõhkamiskohtade järelkontrollimine, tõrkelaengute likvideerimine,
* lõhkematerjalide katsetamine ja hävitamine,
* aruandluse koostamine lõhkematerjalide saamise ja kasutamise kohta.

## Viited

## Välislingid
* Kaitseliitlased õpivad lõhkama Kaitseliidu Viru malev, 21. juuni 2010
* [Kaitseväe lõhketööde ohutuseeskiri](http://www.mil.ee/UserFiles/sisu/kaitsevagi/organisatsioon/dokumendiregister/dokumendid/Ohutuseeskirjad/OTE5.3(Lohketood).pdf)
* Lõhkaja II kutsestandard
Lõhkamisvahend

**Lõhkamisvahend** on lõhkelaengu initsieerimiseks kasutatav toode.

Lõhkamisvahendid on näiteks detonaator, detoneeriv nöör ja süütenöör.
Rauno Pehka

**Rauno Pehka** (sündinud 1. jaanuaril 1969 Keilas) on eesti korvpallur ja korvpallitreener.

Aastatel 1991–2004 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Pehka tuli klubikorvpallis Nõukogude Liidu, Läti, Belgia ja Eesti meistriks.

## Haridus
Pehka õppis aastatel 1976–1984 Tallinna 44. Keskkooli inglise keele eriklassis ja seejärel TSIK-is, mille lõpetas 1987. aastal.

## Korvpallurikarjäär
### Klubi
Pehka tuli ajateenistuses olles Riia ASK-s mängides (1987–1989) Läti meistriks ja võitis 1988. aastal Läti karika, profikorvpallurina tuli 1994. aastal Riia SWH Broceni meeskonnas Läti meistriks ja võitis karika.

Pehka on tulnud aastatel 1992, 1995–1998, 2002 ja 2003 BC Kalevi ja BC Tallinna meeskonnas Eesti meistriks. Ta on mänginud ka Iisraeli klubides Beitar Ramat Gan (1992–1993) ja Maccabi Irony Ramat Gan (1998–1999) ning Belgias Oostende Telinduse meeskonnas (2000–2001), kellega tuli Belgia meistriks ja võitis superkarika.

### Koondis
Pehka võistles aastatel 1991–2004 Eesti koondises 134 mängus ning saavutas 1993. aasta Euroopa meistrivõistlustel 6. koha ja 2001. aasta Euroopa meistrivõistlustel 14. koha.

### Saavutused
* NSV Liidu meister (1991)
* Läti meister (1987, 1994)
* Läti karika võitja (1988, 1994)
* Belgia meister (2001)
* Belgia superkarika võitja (2001)
* Eesti meister (1992, 1995–1998, 2002, 2003)
* Eesti karika võitja (1992, 1996, 2001)

## Treenerikarjäär
Pehka on olnud aastatel 2008–2009 Eesti koondise abitreener, aastatel 2010–2012, 2014 ja 2019 poiste U16, aastatel 2013 ja 2016 noormeeste U18 ning aastatel 2018 ja 2020 U14 poiste koondise treener.

Pehka tegutses aastatel 2007–2013 Korvpalliliidus meistriliiga tegevjuhi ja aastatel 2012–2020 Audentese spordiklubi korvpallitreenerina.

## Isiklikku
Tal on abikaasa Maie Kuusikuga pojad Ron-Arnar (sündinud 1998) ja Ran-Andre (sündinud 2001), kes on korvpallurid.

## Viited

## Välislingid
* 
* Plaadipõgenik: Rauno Pehka
Pavel Gratšov

**Pavel Gratšov** (vene Павел Сергеевич Грачёв; 1. jaanuar 1948 Tuula oblast – 23. september 2012 Krasnogorsk, Moskva oblast) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa sõjaväelane, Venemaa poliitik. 

Nõukogude Liidu kangelane (1988), endine Venemaa kaitseminister (1992–1996), esimene Venemaa armeekindral.
449

**449. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Protogenes ja Asterius.
*Teine Efesose kirikukogu
*...

## Sündinud
*Kavadh I, Pärsia kuningas

## Surnud
*...
Vladimir Titov

**Vladimir Titov** (vene Владимир Георгиевич Титов; sündinud 1. jaanuaril 1947 Sretenskis Tšitaa oblastis) on Nõukogude Liidu kosmonaut, Nõukogude Liidu kangelane (1988).
448

**448. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Rufius Praetextatus Postumianus ja Flavius Zeno.
*Ida-Rooma keiser Theodosius II käsul korraldati ulatuslik paganlike raamatute põletamine

## Sündinud
*...

## Surnud
*Germanus Auxerre'ist, piiskop

## Viited
Lõhkelaeng

**Lõhkelaeng** ehk **laeng** on plahvatuseks ette valmistatud ja sihipäraselt paigaldatud lõhkeaine kogus.

Laengu suurust mõõdetakse massiühikutes ja see sõltub nii kasutatava lõhkeaine kui ka lõhatava materjali omadustest, lõhatava objekti mõõtmetest ja kujust, laengu paigutusest ning lõhkamise eesmärgist. Lõhketööde tegemisel arvestatakse laengusuuruse arvutamisel nii lõhkeaine erikulu kui ka plahvatusel moodustuva purustusala vajalikku suurust.

Lisaks massile iseloomustab lõhkelaenguid veel laengutihedus, mis väljendab laengu massi ja ruumala suhet. Lõhkeaine detonatsioon toimub kõige kiiremini optimaalse laengutiheduse juures. Kui see on liiga väike, võib detonatsiooni asemel toimuda plahvatuspõlemine või plahvatus. Kui see on liiga suur, väheneb jällegi detonatsioonikiirus, kuna keemilise reaktsiooni levik on raskendatud.

Igasugune laeng on tõhusam, kui see on paigutatud maksimaalselt suletud keskkonda, et energia ülekanne laengult teda ümbritsevale oleks võimalikult suur.

Lõhkelaenguid initsieeritakse kas leegi, elektrisädeme või detonatsioonilainega.

## Laengute liigitamine
Laenguid võib liigitada nende ehituse, kuju, paigutuse, toime või valmistusviisi järgi.

Ehituse järgi saab laenguid jagada pidevateks, mille üksikosad ei ole omavahel eraldatud, ja hajusateks, mille osade vahel on kas õhk, topis (liiv, savi jm) või vesi.

Kujust tulenevalt eksisteerivad koondlaengud, piklikud laengud ja kujulaengud. Neist viimased matkivad üldjuhul purustatava objekti vormi. Piklikud ja koondlaengud erinevad üksteisest külgede suhte poolest – piklikel laengutel on külgede suhe 1:4 või suurem.

Paigutuse järgi on olemas sise- ja välislaengud. Seejuures saab välislaengud liigitada kontaktlaenguteks ja puutevabadeks laenguteks. Välislaengu eriliigi moodustab kumulatiivlaeng.

Toimest sõltuvalt võib pinnase ja kivimite lõhkamisel kasutatavaid laengud jaotuda suru-, kobestus- ja väljapaiskelaenguteks.

Valmistamisviisi järgi liigitatakse laengud omavalmistatuteks ja tööstuslikult valmistatud standardlaenguteks.
Soome sild

**Soome sild** on Eesti ja Soome ühisolemise ja ühenduse metafoor.

Soome silla motiiv esineb eesti ja soome rahvalauludes (laulutüüp "Sõitsin üle Soome silla"), samuti Kalevipoja ja Vanapagana muistendites, kus kividest silla ehitamisega algust tehakse, kuid lõpule ei jõuta.

Soome silda on mainitud rahvuseeposes "Kalevipoeg" kuuendas loos (Mõõga ostmine,  Liigud ja taplus,  Tamme raiumine ).

Saare eit tõi koju heinamaalt leitud kotka, kelle tiiva all oli mehike. Saarel kasvas suur tamm, mille maharaiumiseks polnud saare taat sobivat meest leidnud. Mehikesele pakuti tamme maharaiumise eest kuldakaussi. Too oli nõus, läks tamme juurde ja kasvas mitme sülla kõrguseks. Mees raius tamme kolm päeva, misjärel tamm langes, latv lainetesse, tüvi kattis terve saare.
:Tüvest tehti tugev silda,
:Painutati kena parvi
:Kahel haarul üle mere.
:Üks viis saarelt Viru randa,
:Teine haaru Soome randa,
:See′p see kuulus Soome silda. 

## Viited

## Välislingid
* Seppo Zetterberg, Soome sild kui mitmetähenduslik sümbol, 24. november 2004
* Kalevipoja sillad
Vello Viisimaa

**Vello Viisimaa** (1935. aastani **Vello Vismann**; 1. jaanuar 1928 Tallinn – 14. veebruar 1991 Tallinn) oli eesti opereti- ja estraadinäitleja.  

Ta töötas aastatel 1944–1980 Estonia teatris: 1944–1949 näitleja ja inspitsiendina ning aastail 1950–1980 operetisolistina. Hiljem tegutses Pajusi rahvamaja juhina. 

Ta mängis tuntud filmides "Mehed ei nuta" ja "Noor pensionär". Samuti teistes filmides ning telelavastustes. 

1991. aastal pälvis ta postuumselt Meie Matsi mälestusauhinna. 

Aastal 2002 paigaldati talle Pajusi rahvamajas Saaremaa marmorist mälestustahvel.

## Isiklikku
Tema isa oli Aarne Viisimaa, abikaasa oli eesti baleriin Teesi Viisimaa. On maetud Tallinna Metsakalmistule, teaterirahva kvartalisse. 

## Kirjandus

## Viited
Gelgaudiškis

**Gelgaudiškis** () on linn Leedus Šakiai rajoonis. Linn on Gelgaudiškise valla halduskeskus. Asub Panemunė regionaalpargi territooriumil Nemunase jõe kaldal 51 meetri kõrgusel merepinnast.

Linnas kaevandatakse savi. Gelgaudiškises on raamatukogu ja kultuurikeskus, haridust annavad keskkool ja vaimse puudega laste erikool.

Vaatamisväärsused on Gelgaudiškise metsapark, kus on rohkesti põlispuid ja kus kasvas 2009. aastani Leedu jämedaim kuusk; 1868. aastal valminud katoliku kirik ja Gelgaudiškise mõisa hoonetekompleks.

## Elanikkond


* 231 (1827)
* 691 (1897)
* 613 (1923)
* 1212 (1959)
* 1732 (1970)
* 1900 (1977)

* 2018 (1979)
* 2310 (1985)
* 2724 (1989)
* 2029 (2001)
* 1761 (2011)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gelgaudiškise elanikest leedulasi 97,95%, valgevenelasi 0,79% ja venelasi 0,62%.

## Ajalugu

XV sajandi alguses kuulus Nemunase teisel kaldal asuv Skirsnemunė mõis Jurgis Gedgaudasele. Nemunase lõunakaldal asus karjamõis, mis hakkas kandma nime *Gedigaudiškis*. 1504. aastal läks see Sapiehade valdusse. 1578. aastaks oli mõisa juurde tekkinud ka alev, kus asus puust kirik. 1585. aastal sai asulast kohaliku kihelkonna keskus. Gelgaudiškise nime kasutati esimest korda 1599. aastal.

1635. aastal sai alev kaubanduslikud eesõigused. 1655. aastal rüüstasid seda Rootsi väed. XVIII sajandi alguses jagunesid sealsed valdused kaheks karjamõisaks. Kui alev pärast Poola jagamist Preisimaa koosseisu kuuluma hakkas, hakkas see kuuluma Keudellide suguvõsale.

1819. aastal asutati Gelgaudiškises kihelkonnakool. 1864. aastal põles vana kirik maha, uus kirik valmis 1868. aastal. Kuni XX sajandini oli alev eravalduses, 1905. aastal streikisid 400 sealse mõisa töölist. Asula hakkas kasvama 1930. aastatel, mil sinna rajati üks Leedu suuremaid telliselööve. Gelgaudiškisest sai linn 1958. aastal.

## Tuntud elanikke
*Hieronim Kajsiewicz – Poola kirjanik
*Antanas Andrijonas – Leedu luuletaja

## Viited

## Välislingid

*Linna koduleht
*Linn portaalis vietoves.Lt
Grigiškės

**Grigiškės** () (poola *Grzegorzewo*) on linn Leedus, mis allub Vilniusele, moodustades selle koosseisus Grigiškėse valla. Asub Nerise ja Vokė jõe kallastel merepinnast 90 meetri kõrgusel ja Vilniuse kesklinnast 17 km kaugusel.

Linna tähtsaim ettevõte on paberitehas AB „Grigiškės“, seal asub ka haigla. Haridust annavad kaks gümnaasiumi, kaks algkooli ja kunstikool.

## Ajalugu

Linn tekkis 1923. aastal rajatud paberivabriku juurde. Piirkond oli siiski varem asustatud, sellest annavad tunnistust Grigiškėse ja Neravai tumulused. Ka asusid linna kohal Kunigiškise, Kauno Vokė ja Salos-Afindevičiuse küla.

Paberivabriku asutas insener Grzegorz Kurec, kelle järgi on asula ka nime saanud. Ta valis selleks paiga, kuhu sai vabriku tarbeks puitu parvetada nii mööda Nerist kui ka Vokė jõge. Palgiparvetamise hõlbustamiseks rajas ta linna akvedukti, hiljem valmis ka kanal Merkysi ja Vokė jõe vahele.

Vabrik arenes eriti teise maailmasõja järgsetel aastatel, mil sinna asus Valgevene aladelt tulnud töölisi, hiljem ka Siberist asumiselt naasnud rahvast, kel ei lubatud Vilniusse elama asuda. Linnaõigused sai asula 1958. aastal, sel aastal algas koolides ka leedukeelne õpe. 

1992. aastal moodustati sinna katoliku kihelkond. Kihelkonna kabel valmis 1995. aastal. 21. detsembril 1999 liideti linn ja selle ümbruse vald ametlikult Vilniusega; varem oli piirkond kuulunud Trakai rajooni. 2016. aastal alustati korjandust kihelkonnale oma kiriku ehitamiseks.

## Elanike arv

* 200 (1931)
* 2 578 (1959)
* 5 026 (1970)
* 6 800 (1977)
* 8 259 (1979)
* 10 600 (1985)

* 11 610 (1989)
* 11 448 (2001)
* 11 496 (2007)
* 10 867 (2011)
* 10 433 (2015)
* 10 808 (2020)


## Viited

## Välislingid

* Linn portaalis vietoves.Lt
Surulaeng

**Surulaeng** ehk **kamuflettlaeng** on selline lõhkelaeng, mis pannakse plahvatama maa all ning selle toimel moodustub maapõue kas kerakujuline või vaba pinna suhtes väljavenitatud tühemik ehk kamuflett. Lõhkelaengu toime ei jõua maapinnani.

## Vaata ka
* Kobestuslaeng
* Väljapaiskelaeng
Kobestuslaeng

**Kobestuslaeng** on selline lõhkelaeng, mille plahvatamisel moodustub maapõue plahvatuslehter, kus kivim kobestub, aga lehtrist välja ei paisku.

## Vaata ka
* Surulaeng
* Väljapaiskelaeng
Väljapaiskelaeng

**Väljapaiskelaeng** on selline lõhkelaeng, mille plahvatusel moodustub väljapaiskelehter. Suurem osa laengu kohal paiknenud pinnasest paiskub plahvatuse mõjul lehtrist välja.

## Vaata ka
* Kobestuslaeng
* Surulaeng
Martela

**Martela Oyj** on Soome ettevõte, Soome suurim ja Põhjamaade suuruselt kolmas kontorite ja avalike ruumide sisustaja ja kontorimööbli tootja.

Martela on 1945. aastal asutatud perefirma, toonase nimega **Tehokaluste Oy** . Ettevõtte peakorter on Helsingis, tootmisüksused asuvad Soomes Nummelas, Kiteel ja Raisios, Rootsis Bodaforsis ja Poolas Varssavis. Tütarettevõtted on lisaks Soomele Rootsis, Norras, Poolas ja Venemaal. 

Martela toodab ka hotelli- ja koolimööblit. Martela mööbel on saanud maailma tunnustatumaid disainiauhindu, sealhulgas mitu IF Design Awardi, Red Dot Awardi ja ADEX Design Awardi.

## Ajalugu

Ettevõtte asutas Matti Martela, kes töötas Riihimäel enese asutatud puidutööstusettevõttes. Tal olid äriringkondades head suhted ja ta teadis, et uue kontorimööbli järele on nõudlus. Seetõttu asutas Martela ettevõtte, mille eesmärk oli välja töötada ja turustada mõistlikult projekteeritud kontorimööblit, mis vastaks kaasaja standarditele.

Esialgu kandis ettevõte Tehokaluste nime. Erinevalt enamikust konkurentidest ei hakanud see kohe ise mööblit tootma, vaid püüdis keskenduda disainile. Selle eest vastutas sisekunstnik Vladimir Rumjantsev. Juba enne seda, kui ettevõte õieti asutatud oli, saabus Soome valitsuselt esimene tellimus: Soome põllumajandusministeeriumi ümberasujate osakonna direktor Veikko Vennamo tellis 50 kirjutuslauda. Tootja ei jõudnud neid veel kättegi toimetada, kui telliti veel 50 kirjutuslauda. See oli tegevust alustava ettevõtte jaoks suur tellimus, mis pani aluse Martela ja Tehokaluste headele suhetele. Valitsus oli palju aastaid Tehokaluste suurim klient.
 
2010. aastal oli Martela kontserni käive 108,4 miljonit eurot, töötajaid oli 601. Ettevõtte peamised turud on Läänemere piirkonna maad, Norra, Holland, Ukraina, Ungari ja Jaapan. 

Martela aktsiad on alates 1986. aastast noteeritud Helsingi börsil.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
* Martela 60. aastapäeva väljaanne
Harry Browne

**Harry Edson Browne** (17. juuni 1933 New York – 1. märts 2006 Franklin) oli Ameerika Ühendriikide finantsnõustaja, publitsist ja poliitik.

Ta oli 1996. ja 2000. aastal Libertaarse Partei presidendikandidaat.

## Välislingid
* Harrybrowne.org
* Järelehüüe The Washington Timesis
Reuven Feuerstein

**Reuven Feuerstein** (21. augustil 1921 Botoşani, Rumeenia – 29. aprill 2014) oli Iisraeli psühholoog.

Ta oli tuntud oma vahendatud õpetamise ja arendamise meetodite poolest.
Maggie Stiefvater

**Maggie Stiefvater** (sünninimi **Heidi Hummel**, sündinud 18. novembril 1981) on ameerika kirjanik.

## Elukäik
Kirjutanud suure müügieduga noorte fantaasiaromaane. Ta elab Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis. 

Ta on lõpetanud Mary Washington College'i, pärast seda töötanud portreekunstnikuna. 

16-aastaselt vahetas Stiefvater eesnime Heidi ametlikult Margaretiks. 

Ta on abielus ja tal on kaks last.

## Teosed

### Mercy Fallsi huntide sari
#"Värin" ("Shiver") (Tõlge eesti keelde Stella Timmer, Tänapäev, 2010)
#"Palavik" ("Linger") (Tõlge eesti keelde Stella Timmer, Tänapäev, 2011)
#"Igavesti" ("Forever") (Tõlge eesti keelde Stella Timmer, Tänapäev, 2012)

### Faerie romaanid (pole eesti keeles ilmunud)
#"Lament: The Faerie Queen's Deception"
#"Ballad: A Gathering of Faerie"
#"Requiem (TBA)"

### Muud teosed (pole eesti keeles ilmunud)
#"An Infinite Thread"
#"Kiss Me Deadly"
#"The Merry Sisters of Fate"
#"The Scorpio Races"
#"Re: Myself (TBA)"
Otto Joost

**Otto Joost** (6. märts 1904 Torma vald, Tartumaa – 11. veebruar 1976 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1939).

## Teenistuskäik
*24. august 1927 – kadett, ülendatud nooremleitnandiks
*19. veebruar 1932 – teenis Sidepataljonis, ülendatud leitnandiks
*17. veebruar 1939 – ülendatud kapteniks

Eesti sõjaväe kujundamisel Punaarmee 22. Eesti Territoriaalseks Laskurkorpuseks, jätkas teenistust 415. sidepataljonis. 

Ta arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941.

## Teos
*Sidekoerad. Käsiraamat kasvatajatele. Inseneriväe inspektuur, Tallinn, 1931.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Mauri Sariola

**Mauri Aukusti Sariola** (25. november 1924 – 9. august 1985) oli soome kirjanik. Tema kriminaalromaanides lahendab kuritegusid komissar Olavi Susikoski.

Viljaka prosaistina avaldas Sariola ligi 80 romaani. On kasutanud pseudonüümi **Esko Laukko**.

## Elulugu
Mauri Sariola sündis õpetaja peres. Hariduse omandas Hämeenlinnas ja Toijalas. Teise maailmasõja ajal oli sideväes, võttes osa ka Lapi sõjast. 1945. aastal astus Helsingi Ülikooli, kus õppis mitu aastat õigusteadust. Sariola on töötanud advokaadibüroos (1947–1948), pangas direktorina (1949–1959) ja õpetajana põhikoolis. Teinud kaastööd mitmele ajakirjale ja ajalehele. Aastatel 1956–1966 oli ta krimireporter Helsingin Sanomates.   

Oma esimese romaani "Laukausten hinta (Salama 25)" avaldas Mauri Sariola 1956. aastal. Kohturomaan "Laia tee seadus" ("Lavean tien laki", 1961) pälvis 1969. aastal Prantsusmaa kriminaalkirjanduse auhinna "Prix du Roman d'Aventures"

## Looming
* "Leivätön pöytä on katettu (Salama 46)", 1958
* "Susikoski ottaa omansa (Salama 58)", 1959
* "Ei nõidus ega palve" – "Ei loitsu eikä rukous", 1959; eesti keeles: Eesti Kirjastus Orto 1968.
* "Laia tee seadus" – "Lavean tien laki", 1961; eesti keeles: Eesti Kirjastus Orto 1967, tõlkinud Harry Ingelman.
** "Laia tee seadus". Eesti Raamat 1973 sarjas "Mirabilia". Tõlkinud Harald Lepik.
* "Punaisen kukon laulu", 1963
* "Minä, Olavi Susikoski", 1963
* "Susikosken vaikein juttu", 1967

## Viited

## Välislingid
* Mauri Sariola Seltsi koduleht
* Mauri Sariola (1924–1985) – pseudonüüm: Esko Laukko. Kirjasto.sci.fi
* Hannu Saraluoto. Mauri Sariola. PHNet.fi
Bodafors

**Bodafors** on tiheasustusega paikkond Rootsis Jönköpingi läänis Nässjö vallas.

2010. aastal elas Bodaforsis 1886 inimest.

Bodaforsis tegutseb mitu suurt mööblitootmisettevõtet, sealhulgas Soome firma Martela tootmisüksus.

## Viited
Feliks Leesik

**Feliks Johannes Leesik** (5. jaanuar 1898 Koruste, Rõngu vald, Tartumaa – 23. veebruar 1967 Borås) oli eesti arst. 

Ta õppis aastail 1919–1922 ja 1923–1928 (lõpetas) Tartu ülikooli arsti- ja 1922–1923 õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta oli 1929–1932 Tartu ülikooli 1. haavakliiniku assistent, 1932–1944 Petseri haigla juhataja. 

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1947. aastal Rootsi. 1949–1960 oli ta kirurg Göteborgi Sahlgrenska haiglas ning Boråsi, Eksjö ja Nässjö haiglates, alates 1960. aastast eraarst Boråsis.
Artur Tuldava

**Artur Tuldava** (kuni 29. septembrini 1936 **Artur Haman**; 11. august 1897 Velise vald, Läänemaa – 16. veebruar 1942 Sanhino, Sverdlovski oblast) oli Eesti diplomaat.

## Elulugu
Ta lõpetas aastal 1915 Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi. Aastatel 1915–1918 õppis ta Peterburi sõjameditsiini akadeemias ja 1919 (matrikli nr 10) Tartu Ülikooli filosoofia-, 1919–1920 arsti- ja 1920–1923 õigusteaduskonnas (vahepeal, 1923–1924, Pariisi Ülikooli õigusteaduskonnas) ning 1925–1926 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas *[[cum laude]]*); Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta osales Esimeses maailmasõjas, oli aastal 1919 Tapa gümnaasiumi ja aastatel 1919–1920 Tartu Linna tütarlastegümnaasiumi õpetaja, 1923–1925 Eesti Vabariigi Pariisi saatkonna 1. sekretär, 1925 ja 1929–1935 Välisministeeriumi administratiiv-juriidilise büroo juhataja, 1926–1929 Varssavi saatkonna 1. sekretär, 1929–1935 ja 1939–1940 Välisministeeriumi protokolliülem. Aastal 1935 *[[chargé d'affaires]]* Stockholmis, 1935–1939 Kopenhaagenis, 1940 Välisministeeriumi poliitilise osakonna direktor, Välisministeeriumi kodanliku õhukaitse üldjuht ja esmaabi tegevkonna juht.

Eesti okupeerimise ja annekteerimise järel vahistati Artur Tuldava Tallinnas 14. juunil 1941 ja suri eeluurimise ajal Nõukogude Liidu vangilaagris.

## Isiklikku
Tema abikaasa Elisabeth Tuldava (neiuna Siimo, 1896–1985) oli naistearst. Keeleteadlane ja Nõukogude Liidu luuraja Juhan Tuldava oli nende poeg.

## Välislingid
*Poliitilised arreteerimised Eestisˮköide 3 Koostanud Leo Õispuu. Tallinn, 2005
Hans Mõttus

**Hans Mõttus** (9. juuli 1898 Õisu vald, Viljandimaa – 22. märts 1942 Kamõšlov, Sverdlovski oblast) oli Eesti arst ja sõjaväelane (kapten).

Ta õppis 1919–1924 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Korporatsioon Sakala vilistlane.

Ta teenis 1. Jalaväerügemendis, 2. Diviisi laatsaretis ja Ratsarügemendis.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Elmar Kull (metsaülem)

**Elmar Kull** (25. aprill 1898 Sürgavere vald, Viljandimaa – 30. juuli 1949 Geislingen) oli Eesti metsaametnik.

Ta õppis aastail 1919–1925 (lõpetas) Tartu Ülikooli metsandusosakonnas, korporatsiooni Sakala vilistlane.

1935. aastal oli Elmar Kull Roela metsaülem, hiljem Rakvere revident-metsaülem. 

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus suri.
447

**447. aasta**

## Sündmused
*Utusi lahingus said Bütsantsi väed hunnidelt lüüa.
*Vana-Rooma konsuliteks olid Callepius ja Ardaburius.
*Chlodio järel sai frankide kuningaks Merovech.
*Sueebide valitseja Rechiarius võttis vastu ristiusu.

## Sündinud
*...

## Surnud
*...