open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pružany Püha Neitsi Maarja Taevamineku kirik

**Pružany Püha Neitsi Maarja Taevamineku kirik** (valgevene keeles *Kасцёл Унебаўзяцця Найсвяцейшай Дзевы Марыі*) on kirik Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Pružanys aadressil вул. Савецкая 39.

Kirikut kasutavad katoliiklased ja hoone on muinsuskaitse all. Pružany Püha Neitsi Maarja Taevamineku kirik on Pinski piiskopkonda kuuluva kihelkonna keskuseks.

## Kirikuhoone

Pružany Püha Neitsi Maarja Taevamineku kirik on uusklassitsistlik hoone. Sümmeetrilist fassaadi liigendab kolmnurkse frontooniga kõrge viil. Viilu külgedel asuvad voluudid. Peasissekäik on kujundatud lodžana, mille kohal asub ümarkaar. Kiriku külgi liigendavad pilastrid.

Kiriku võlvitud lagi asub vahetult katuse all, et madalas hoones oleks rohkem avarust.

## Ajalugu

Kirikut hakati kavandama aastal 1522 valminud puidust Püha Sigismundi ja Václavi kiriku asemele. Pärast 1863. aasta ülestõusu pooleliolev hoone aga võõrandati ja anti õigeusu kirikule. Aastal 1877 põles vana katoliku kirik maha ja katoliku kogudus jäi kirikuta. Tsaarivõimud lubasidki kirikut ehitada, tingimuseks oli see, et kirik ei tohtinud olla teistest linna hoonetest kõrgem. Ühtlasi finantseerisid Vene võimud kiriku ehitamist 22 000 rublaga.

1881. aastal osteti kiriku ehitamiseks maa ja ehitus lõppes 1883. aastal. Kiriku juurde ehitati ka kaheksa meetri kõrgune kahekorruseline kellatorn. 8. septembril 1884 õnnistati kirik sisse. Lisaks neitsi Maarjale pühitseti see ka veel Annale ja Carlo Borromeole. Aastal 1886 valmis ka puidust kirikla.

Esimese maailmasõja ajal sai kirikuhoone kannatada. Aastail 1929–1930 kirikut remonditi, ühtlasi viidi hoonesse ka elekter. Aastal 1939 sai sealseks vaimulikuks Kazimierz Świątek, kes pidas seda ametit aastani 1944. Pärast tema teistkordset arreteerimist käis kaks aastat kirikus jumalateenistusi pidamas Antoni Rojko, seejärel käisid koguduse liikmed kaks aastat kirikus koos ilma vaimulikuta. 2. märtsil 1948 kirik suleti.

19. aprillil 1951 võttis Pružany rajooni täitevkomitee vastu otsuse muuta kirik kultuurimajaks. Osa kiriku varadest müüdi maha, osa anti teatrile rekvisiitideks. 8. detsembril 1991 hakati kultuurimaja ruumides taas jumalateenistusi pidama.

1. veebruaril 1993 tagastati kirik kogudusele. Seekord pühitseti see üksnes neitsi Maarjale. Sama aasta 6. veebruaril pidas selle sündmuse tähistamiseks kirikus jumalateenistuse selleks ajas peapiiskopi ametit pidav Kazimierz Świątek. 1998. aastal hakati kirikuhoonet renoveerima.

## Viited

## Välislingid

*Fotod kiriku kohta
Pružany Aleksander Nevski peakirik

**Pružany Aleksander Nevski peakirik** (ametlikult **Pružany õigeusulise suurvürsti Aleksandri peakirik**, valgevene keeles *Сабор Аляксандра Неўскага*) on kirik Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Pružanys, aadressil ул. Ширмы 3..

Kirikut kasutavad õigeusklikud, see on muinsuskaitse all. Pružany Aleksander Nevski peakirik kuulub Bresti piiskopkonda. Aleksander Nevski peakirikus asub imettegevaks peetav Jumalaema kujutav ikoon.

## Kirikuhoone

Pružany Aleksander Nevski peakirik on hilisklassitsistlik hoone. Hoonel on kolm löövi. Keskmine lööv lõpeb pooliku ovaali kujulise kolme rõduga apsiidina, kus asub ka altar. Rõdud on kujundatud rotundina, ülemine rõdu asub kupliga kaetud ümmarguste akendega valgusküllases tamburis. Kiriku kolmel küljel, sealjuures ka sissepääsu juures asuvad kolmnurksed frontoonid. Seintel asuvad pilastrid on hoone juures ka reaalselt kandeelementideks.

Kellatornis asuvad 9 kella, torn on kaetud kupliga.

## Ajalugu

Pärast 1863. aasta ülestõusu otsustas tsaarivalitsus, et Valgevene venestamises tuleb anda õigeusu kirikule tähtsam roll. Selle ülesande täitmiseks moodustati kõigis kubermangudes ja maakonnalinnades komiteed, mille eesmärgiks oli ehitada juurde õigeusu kirikuid. Pružany kirikule pandi nurgakivi aastal 1864, tegelikult hakati seda ehitama aastal 1865 ja see valmis järgmisel aastal. 

Kiriku ehitamiseks saadi ülestõusus osalenud kohalikult aadlikult Valenci Szwykowskilt konfiskeeritud tellisetehasest tasuta telliseid. Samuti kasutati ära ehitamata jäänud uue katoliku kiriku jaoks mõeldud tellised. Iga Pružany maakonna talunik pidi andma kiriku ehitamiseks 50 kopikat, samuti osalema ühe päeva kiriku ehitamisel.

Kirik pühitseti sisse 22. oktoobril 1866. See sai nime Novgorodi vürsti Aleksander Nevski järgi.

Pärast Teist maailmasõda kavandati kiriku asemele viiekorruseline korterelamu. Maryja Mardań asus kiriku juures valvet pidama ja ehitustööliste saabudes helistas kirikukelli. Selle peale tulid kohale usklikud, et hoonet lammutamise eest kaitsta.

Aastast 2006 asuvad kirikus reliikviana Aleksander Nevski säilmed.

## Galerii


Aliaxandar Newski Church in Pružany 2932.Jpg|Kiriku fassaad
Aliaxandar Newski Church in Pružany 2958.Jpg|Vaade apsiidile
Сабор Аляксандра Неўскага (Пружаны).jpg|Vaade kirikule linnulennult
Pružany, Rynak, Sabornaja. Пружаны, Рынак, Саборная (1916) (3).jpg|Kirik I maailmasõja ajal


## Viited

## Välislingid

*Fotod kiriku kohta
*Kiriku ajaloost
*Kirik õigeusu kirikute võrguentsüklopeedias
Raissa Ruus

**Raissa Ruus** (aastani 1971 **Dijastinova**; 18. september 1942 Baimaki rajoon, Baškiiri ANSV – 14. jaanuar 1986 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja treener.

Ta osales 1972. aasta Müncheni olümpiamängudel, kus 800 meetri jooksus kukkus ja jäi oma eeljooksus ajaga 2.11,18 seitsmendaks, kokkuvõttes 33. kohale. Samast aastast on tema nimel 800 m jooksu Eesti rekord **2.02,1**.

Aastatel 1973–1976 tuli ta jooksudistantsidel 800–3000 meetrit kuuel korral Eesti meistriks.

1972. aastal nimetati ta Eesti aasta naissportlaseks.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli takistusjooksja Ilmar Ruus.

## Viited

## Välislingid
*
Nikolai Tover

**Nikolai Tover** (sündinud 29. mail 1982 Tallinnas) on Eesti allveesportlane. 

Ta sai 2007. ja 2009. aasta maailmameistrivõistlustel 50 m sukeldumises pronksmedali.

2000–2015 on ta tulnud kiirusaladel 78 korda Eesti meistriks. 

## Viited

## Välislingid
*
Seeria A

**Seeria "A"** on kirjastuse Valgus aastail 1973–1989 ilmunud maailma rahvaste muinaskultuuri tutvustav sari.

*Vladimir Kuzmištšev, Üksi kolmesaja vastu. Muinasmaiadest, nende kirjast ja selle dešifreerimisest. Vene keelest tõlkinud Mari Hion. 1973.
*Jan Burian ja Bohumila Mouchova, Etruskide kuulsus ja langus. Tšehhi keelest tõlkinud Leo Metsar. 1973.
*C. W. Ceram, Esimene ameeriklane. Saksa keelest tõlkinud Jüri Selirand. 1978.
*Vojtech Zamarovský, Alguses oli Sumer. Slovaki keelest tõlkinud Leo Metsar. 1980.
*Gerald S. Hawkins, Stonehenge pole ainus. Inglise keelest tõlkinud Ralf Toming. 1980.
*Friedrich Schlette, Germaanlased Thorsbergi ja Ravenna vahel. Germaanlaste kultuurilugu kuni rahvasterändamise lõpuni. Saksa keelest tõlkinud Jüri Selirand. 1980.
*Heinz Siegert, Seal, kus Apollo elas. Salapärane Traakia rahvas. Saksa keelest tõlkinud Ülo Kurvits. 1981.
*Jüri Selirand, Urniväljadest ümarkääbasteni. Äärjooni slaavi arheoloogiale. 1983.
*Rudolf Drößler, Kui tähed olid jumalad. Päike, Kuu ja tähed arheoloogia, kunsti ja kultuse peeglis. Saksa keelest tõlkinud Ralf Toming. Värsid tõlkinud Harald Rajamets. 1983.
*Vladimir Kuzmištšev, Päikesepoegade riik. Jutustus inkade impeeriumi loomisest, hiilgusest ja langusest. Vene keelest tõlkinud Tarmo Kulmar. 1985.
*Karel Sklenář, Kuldse ajastu avastajad. Tšehhi keelest tõlkinud Leo Metsar. 1985.
*Friedrich Schlette, Keldid Alesia ja Pergamoni vahel. Keltide kultuurilugu. Saksa keelest tõlkinud Jüri Selirand. 1986.
*Mihhail Zaborov, Ristisõdijad hommikumaal. Vene keelest tõlkinud Jüri Pärni. Värsid tõlkinud Jaanus Tamm. 1987.
*Anatoli Derevjanko, Päikesepõtra otsimas. Vene keelest tõlkinud Mari Vaba ja Lembit Vaba. 1988.
*Günther Kehnscherper, Kreeta, Mükeene, Santorin. Saksa keelest tõlkinud Jüri Selirand. 1989.
Põlvamaa vapimärk

**Põlvamaa vapimärk** on Põlva maakonna kõrgeim autasu.

Teenetemärgiga autasustatakse isikuid Põlva maakonnale osutatud eriliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks. 

Kuni 2017. aastani otsustas autasustamise ja andis autasu kätte Põlva maavanem.
Alates 2018. aastast otsustab autasustamise Põlvamaa Omavalitsuste Liit ning vapimärgi annab kätte liidu esimees Eesti Vabariigi aastapäeva maakondlikul vastuvõtul. Vapimärgiga kaasneb Põlvamaa Omavalitsuste Liidu rahaline preemia.

## Põlvamaa vapimärgi kavalerid
*2006 Oskar Tuvik
*2007 Heli Raidla
*2008 Veera Hirsik, Margus Leivo
*2009 Jaan Kivistik, Kalev Kreegipuu
*2010 Jaak Hinrikus
*2011 Urmas Jõgeva, Asta Tagel
*2012 Vello Saar
*2013 Heino Luiga
*2014 Ülle Podekrat
*2015 Laine Lõvi
*2016 Voldemar Enno
*2017 Mart Madissoon
*2018 Tarmo Tamm
*2019 Ester Liblik
*2020 Leo Kütt
*2021 Peeter Peedomaa
*2022 Heino Tartes
*2023 Ülo Needo
*2024 Tarmo Varul
*2025 Teet Helm

## Viited

## Välislingid
*Põlvamaa vapimärk
Simon Kingsepp

**Simon Kingsepp** või **Simon Ateenast** (kreeka Σίμων Ἀθηναῖος, σκυτοτόμος; 5. sajand eKr) oli Sokratese lähikondlane, kes oli pärit Ateenast Atikas.

Simoni kohta ei ole palju teada ning põhiline teadaolevast pärineb Diogenes Laertiose teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus talle pühendatud lühikesest peatükist. Väidetavasti käis Sokrates Simoni töökojas temaga filosoofilisi arutlusi pidamas, kusjuures Synesiose väitel ei nõustunud Simon ühegi Sokratese väitega enne korralikku tõestust.

Xenophoni teoses "Mälestusi Sokratesest" on sedastatud asjaolu, et kuna noored ei olnud agoraale lubatud, siis õpetas Sokrates neid lähedal asuvates töökodades ning Simoni kingsepatöökoda oli ilmselt üks seesugustest paikadest. Plutarchos kinnitab Simoni töötoa sobivust filosoofilisteks aruteludeks.  Simoni tegelikus eksisteerimises on kaheldud. Igatahes on uuemad arheoloogilised leiud kinnitanud seesuguse töökoja olemasolu agoraast edelas.

Diogenes Laertiose väitel oli Simon esimene, kes kirjutas sokraatilisi dialooge, ning väidetavalt tuginesid need tema tegelikele vestlustele Sokratesega, mille kohta ta oli vestluse käigus märkmeid teinud. Kokku loetleb Diogenes Laertios 33 Simoni dialoogi. Phaidon Elisest on väidetavasti temast endast kirjutanud dialoogi "Simon", mida on peetud autentseks. Diogenes Laertiose poolt kaheldavaks peetud ja Aischinesele omistatud "Kingsepa lood" käisid samuti ilmselt Simoni kohta ning on võimalik, et tegemist on sama dialoogiga.

Väidetavasti soovis Perikles Simonit toetada ning kutsus ta enda juurde, millest aga Simon keeldunud, väites, et ta ei soovi raha eest oma sõnavabadusest loobuda. Ilmselt seesuguste väidete tõttu on teda hiljem peetud ka suurepäraseks näiteks küünikust.

## Viited
Pärnumaa vapimärk

**Pärnumaa vapimärk** on Pärnu maakonna kõrgeim autasu.

Pärnumaa vapimärk antakse isikule Pärnu maakonnale osutatud eriliste teenete ja väljapaistvate saavutuste tunnustamiseks, sealhulgas silmapaistvate saavutuste tunnustamiseks spordi- ja kultuurivaldkonnas. Autasustamise üle otsustas ja autasu andis kuni 2017. aastani kätte Pärnu maavanem. Alates 1. jaanuarist 2018 korraldab vapimärgi andmist Pärnumaa Omavalitsuste Liit.

## Pärnumaa vapimärgi kavalerid
*1993 Paul Eha, Rudolf Glück, Jaan Hanson, Sergei Joaveski, Karl Laasme, Juhan Liitmaa, Jaagup Loosalu, August Männasalu, Anton Peetersoo, Georg Tamm
*1994 Helgi Sildever, Harald Nugiseks, Elmar Salumaa, Otto Juhansoo, Rein Kirs
*1995 Virve Andrekson, Jüri Kask, Eduard Ots, Arnold Michelis
*1996 Enda Kallas, Peeter Sõrmus, Gustav Maarand, Karl Kübar, Mark Soosaar
*1997 Peeter Tulviste, Marina Rooslaid, Astrid Järvesalu, Aino Lepp
*1998 Ernst Rosenstein, Siina Üksküla, Aksel Andrekson, Enn Tasalain
*1999 Mihkel Kallaste, Mai-Eliisabet Maiste, Peet Maruste
*2000 Per Ulriksen, Arne Link, Aldo Kals, Kuno Erkmann
*2001 Tarmo Kulu, Andres Toht, Andrus Veerpalu
*2002 Evi Kukk, Külvar Mand
*2003 Toomas Voll, Mati Sutt, Aime Käärats, Vello Muliin
*2004 Heiki Mägi, Ardo Keskküla, Mati Karmin, Vello Kutsar
*2005 Jüri Jaanson, Leida Rehtla, Eero Rändla
*2006 Tor Ottar Karlsen, Madis Padari, Toomas Rõhu, Ilmar Tõnisson
*2007 Margit Kalmus, Ülle Vapper, Ivo Aulik, Hans Erik Riwen
*2008 Virve-Elfriide Köster, Sulev Laanpere, Peeter Somelar, Arved Soovik, Ilmar Teevet, Bjarne Stabæk
*2009 Ain Roost, Elve Tamvere, Veiko Vahula, Aldur Vunk
*2010 Heldur Hiis, Toomas Kivimägi, Silvia Paluoja, Raul Peetson
*2011 Ülle Alanurm, Urmas Mägi, Riina Müürsepp, Bruno Sõmeri
*2012 Maie Ausmeel, Andres Laanemets, Aet Maatee, Urmas Sule
*2013 Mercedes Merimaa, Laine Mägi, Jaanus Männik, Jaan Ratnik, Alli Tiik
*2014 Olaf Esna, Peter Hunt, Mihkel Leppik, Hiie Martinson, Enn Raadik
*2015 Egon Elstein, Feliks Kark, Kaiu Kustasson, Andres Metsoja
*2016 Matti Killing, Jaanus Luberg, Helve Reisenbuk, Hans Soll,
*2017 Tõnu Endrekson, Rein Klaassen, Raimu Pruul, Tiiu Pärnits, Tarmo Saarts, Aldin Talving
*2018 Urmas Kase, Roger Ryberg, Peeter Tulmin
*2019 Eeri Tammik, Erli Aasamets, Andrus Kärpuk
*2020 Enn Kuslap, Guido Ratnik, Hannes Toomsalu, Roland Leesment 
*2021 Aadu Juhkental, Raido Paasma, Avo Rahu, Siim Suursild
*2022 Aivar Ruukel, Ervin Luur, Kädi Pärnoja
*2023 Kristel Ernits, Valter Parve, Margo Orupõld, Kalmer Metsaoru
*2024 Eiki Eriste, Andres Laasma, Margit Schmidt, Ester Vilgats
*2025 Enn Hallik, Väino Lensment, Mart Ruumet, Madis Veskimägi
*2026 Naima Toht, Enn Rand, Esta Tamm, Lea Mäeorg  

## Viited

## Välislingid
*Pärnumaa vapimärk
Laertes

**Laertes** oli vanakreeka eeposes "Odüsseia" Odysseuse isa. Tema naine oli Antikleia.

Ta oli ka üks argonautidest ja osales Kalydoni metssea küttimisel.

## Viited
Ghost Town (Adam Lamberti laul)

"**Ghost Town**" on USA laulja Adam Mitchel Lamberti esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.

## Välislingid
*Laulu "Ghost Town" sõnad
*"Ghost Towni" muusikavideo YouTube'is

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Ghost Town (Adam Lambert song)]] seisuga 21.06.2015.*
Ühe küla mehed

**"Ühe küla mehed"** on 1961. aastal Tallinna Kinostuudios valminud mängufilm.

## Sisu
Torm ajab paadi eesti kaluritega Soome randa. Viis meest on küll ühest külast, kuid erinevate iseloomude ja arusaamadega. Noorel Jüril tekivad soojad tunded kauni peretütre Anna-Liisa vastu. Rootsist saabub kohale meestega samast külast pärit väliseestlane Feliks Kandel, kes osavalt meelitab kalureid Läände jääma.

## Osatäitjad
*Kaarel Karm – Niglas
*Helend Peep – Juhan
*Einari Koppel – Kustas
*Oskar Liigand – Ervin
*Peeter Kard – Jüri
*Herta Elviste – Maali
*Aino Seep – Juula
*Kaljo Kiisk – Raimond
*Mall Sillandi – Aino
*Arnold Sikkel – Felix Kannel
*Elvira Lossmann – Anna-Liisa
*Yrjö Humppi – Esko
*Pauli Rinne – Yrjö
*Toivo Lankinen – konstaabel Lehtonen
*Genri Routtu – poemees Seppo
*Malle Kõo – Luule
CD26

**Dipeptidüülpeptidaas 4** ehk **DPP4** ehk **[[CD (klassifikatsioon)|CD]]26** (*Dipeptidyl peptidase-4*) on looduslikult valk, mida inimestel kodeerib geen *DPP4* ning mis toimib T- ja B-rakkude aktivatsioonil ja mitmetel rakkudel retseptorina.

## Inimese DPP4 (hDPP4)
Inimese T-rakud ekspresseerivad CD26 tüümuse diferentseerumise hilisemates arengufaasides ja neid seostatakse T-abistajarakkudega.

### Aktiivsus
Selle molekuli täpsed funktsioonid pole selged. See on antigeenne ensüüm, mida ekspresseerib raku pinnal enamik rakkudest (näiteks loomulikud tappurrakud, seedeelundkonna, maksa, eesnäärme ja neerutorukestes (*proximal tubule* – nefroni need osad, mis viivad Bowmani kihnust Henle lingule) epiteelirakud), ja seda seostatakse immuunsuse regulatsiooni, erinevate signaalide ülekande ja apoptoosiga.

DPP4 funktsioonide hulka kuuluvad ka glükoosi homöostaasi tagamine, talitlemine neurotransmitterina ja osalemine peptiidhormoonide metabolismis.

### Kliinilised märkused ja rakendus
CD26/DPPIV mängib mõningate uurijate arvates tähtsat rolli kasvajate bioloogias, kuna arvatakse, et selle taset saaks kasutada teatavate uudismoodustiste markerina.

Wesley jt avaldatud töös seostatakse CD26/DPPIV inhibeerivat toimet melanotsüütide maliigseks muutumisega, inditseerides seega melanoomi väljakujunemist takistavat toimet.

#### II tüüpi diabeedi ravimina
Suukaudsete antihüperglükeemiliste ravimite rühm, mida nimetatakse DPP-4 inhibiitoriteks, on välja töötatud nii, et need saaksid toimida II tüüpi diabeediga inimeste organismis nimetatud retseptori ensümaatilisele toimele inhibeerivalt.

#### Respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviirus
Respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviirus seondub inimese DPP4-retseptoriga hingamisteedes, kopsudes ja neerudes ning siseneb rakku, vabastades oma RNA tsütoplasmasse. Ka üksküürkaamelite ja hobuste DPP4 võib võimaldada viiruseosakeste sisenemist rakku.

## Nahkhiire DPP4
Nahkhiire DPP4 on *Bat coronavirus HKU4*, mis on suguluses MERS-CoV-viirusega, retseptor.

## Vaata ka
*DPP-4 inhibiitorid

## Viited
Tuulevaikus (film)

**"Tuulevaikus"** on 1970. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Einar Maasiku romaanil "Tuisu Taavi seitse päeva". Film on mustvalge.

## Sisu
Järve ääres asuvas kalurikolhoosis on sunnitud tööpaus – valitseb tuulevaikus, paadimootorite kasutamise on aga kalakaitseinspektor kalamaimude kaitseks keelanud. Kalakaitseinspektor Olevi ja kalurite suhted on pingelised. Noor kalur Tuisu Taavi on muidu kõva töörügaja, aga ta ei oska tööta endaga midagi peale hakata. Ta kihutab mootorrattaga küla vahel ringi. Kord teeb ta kaassõitjaks võetud Ritiga väikese avarii. Küla peal hakkavad levima jutud, et Taavist on saanud joodik ja seelikukütt. Riti on aga juba suhtes brigadir Ennuga. Tegelikult meeldib Taavile hoopis naabruses elav medõde Leili, kuid Taavi ei ole julgenud talle läheneda.  Ootamatult puhkeb naabertalus tulekahju, Taavi päästab Leili ja ta väikese venna. Taavi räägib neiule oma tunnetest ja saab teada, et Leilile on sümpaatne Olev. See aga ei mahu kuidagi Taavi hinge.

## Varia
Filmi vaatas Eesti kinodes peaaegu 170 000 inimest ja kogu Nõukogude Liidus rohkem kui 5 miljonit inimest.

## Osatäitjad
*Lembit Ulfsak – Tuisu Taavi
*Malle Pärn – Saare Leili
*Jüri Niin – Juss
*Aime Veskimäe – Riti
*Marge Visnap-Nöps – Mare
*Evald Hermaküla – brigadir
*Heino Mandri – kolhoosi esimees
*Astrid Lepa – Taavi ema
*Helend Peep – Tuisu Sass
*Raivo Trass – Olev
*Jüri Järvet – Saare Sander
*Mauri Raus – autojuht Alfred
*Ants Jõgi – taat
*Jan Roosaar – Leili vend
*Anders Vrager – Leili teine vend
*Voldemar Paavel – kolhoosnik
*Sophie Sooäär – Saare Maria
*Karl Kalkun – Eesmaa
*Endel Simmermann – Alasoo
*Aleksander Niitoja – mees heinaveol
*Elmar Salulaht – invaliid
*Laine Mesikäpp – I kolhoosnik
*Salme Reek – II kolhoosnik
*Leida Rammo – III kolhoosnik

## Viited

## Välislingid
* Tuulevaikus (1970) Eesti Filmi Andmebaas
* Tuulevaikus Rahvusarhiivi meediateek
* Kommentaare Eesti filmile: 48 - Tuulevaikus ERR arhiiv
Casewolde

**Casewolde** oli Eestimaa vasallisuguvõsa.

1342. aastal on mainimist leidnud Harjumaa vasall Tylo de Casewolde.

Suguvõsa valdus oli Kassu küla (Dorf Kasso). Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus see (kazwold xii) Hælfile, 1496. aastal Lohu vakusesse Ruila mõisas Tallinna komtuurkonnas, 20. sajandil Tohisoo mõisale Hageri kihelkonnas.

## Kirjandus
* Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 420, 785–786, 863.
Die Estlandliste des Liber Census Daniae

**Die Estlandliste des Liber Census Daniae** on 1933. aastal Tallinnas ilmunud Paul Johanseni raamat.

Raamat on üks olulisemaid Taani hindamisraamatut käsitlevaid uurimusi. Ta sisaldab muuhulgas Eestimaa suure ja väikese nimistu faksiimile, Taani hindamisraamatus mainitud Põhja-Eesti Taani valduste külade nimekirja, nende ajaloo ja vasallide sugupuud.

## Raamatus nimetatud suguvõsasid
*Aggmal
*Alwen
*Andes
*Ariselle
*Arkenal
*Asela
*Assen
*Asserien
*Aveggæ
*Aytes
*Bekeshovede
*Billa
*Birkhan
*Bolteman
*Brakel
*Bremen
*Brunswik
*Casewolde
*Cundis
*Geyvi
*Guldene
*Hawenpe
*Kabes
*Kagheren
*Kalleuere
*Koggele
*Langhedes, vt Johannes Langhedes
*Like
*Loyse
*Mynnekorp
*Nighete
*Nogardia, vt Robekinus de Nogardia
*Moltke, vt Nicholaus Molteke
*Rutto, vt Nicolaus Rutto
*Soreuere
*Stantforde, vt Winandus de Stantforde
*Torme
*Wanehusen
*Wargas
*Westval, vt Henricus dictus Westval
*Wopele
*Vorckele
*Yekes
*Ylmensalo, vt Rølo de Ylmensalo

## Raamatus nimetatud üksikisikuid
*Adam (Regneri poeg)
*Albert (Tatruse)
*Clemens Esto
*Henric Hund
*Knud Valdemarsen
*Thorth Føghæ
Adam (Regneri poeg)

**Adam filius Regneri** oli Eestimaa vasall 13. sajandil. Talle kuulus Taani hindamisraamatu järgi *uvænnæ xii*, 12-adramaaline Vandu küla (Dorf Wando) Toruestæuæræ kihelkonnas Virumaal (20. sajandil kuulus küla Neeruti mõisale Kadrina kihelkonnas). Küla ei olnud talle läänistanud Taani kuningas (*non a rege*), vaid ilmselt Mõõgavendade ordu.  

Ta võib olla samane Ojamaa kaupmehe Adamiga 1229. aastal. Eesnime sarnasuse järgi võib Eestimaa vasall 1318. aastal Adeke Hansson olla tema järglane. Tartu kodanik Claus Wandes koos kahe õe ja emaga 1432. aastal võis pärineda Vandu külast.

Paul Johanseni arvates ei ole Taani hindamisraamatu originaalsissekandes *uvænnæ xii victæ x* sisalduv victæ teise küla nimi, vaid Vandu küla adramaade ümardatud ja naaberküladega ühtlustatud maakasutusüksuste ("vikatite") nimetus. Vandu naaberkülade adramaade arv jaguneb 5-ga, nii on *Coskius* (Neeruti mõis) 5-, *Metapae* (Mädapea mõis) 5-, *Hullia* (Hulja mõis ja küla) 50-, *Paiunalus* (Päri karjamõis 20-, *Lagenæl* (?) 20- ja ainult *Eghøntakæ* (Jõetaguse karjamõis) 24-adramaaline.

## Kirjandus
*Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae, 1933, lk. 226, 644, 764.
Aggmal

**Aggmal** oli Eestimaa vasallisuguvõsa.

Perekonna valdus oli Atsalama küla Virumaal. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus see 9-adramaaline küla (Aggimal) kuningale.

1345. aastal on mainitud Nicholaus filius Brendescini de Aggmal, kes oli Rosenite järelvasall.

## Kirjandus
*Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 310–311.
Alwen

**Alwen** oli Eestimaa vasalliperekond.

Perekonna valdus vähemalt aastail 1306–1422 oli Alu mõis Harjumaal. Taani hindamisraamatu koostamise ajal kuulus see (Alafæ) Thidericus puer Odwardile.

Perekonna vapil on kujutatud kaks ristatud palmilehte.

Perekonna liikmetest on teada:

(I põlvkond): 

*dominus Albertus de Alfen, rüütel (miles) 1306

(II põlvkond):

*Lippoldus de Alwen, 1325 vasall Harjumaal, 1345 Rosenite järelvasall Rapla kihelkonnas, 1346 meeskohtunik
*Robekinus de Alwen et frater eius (ja tema vend) 1326, Robertus de Alwen, meeskohtunik, maanõunik 1346
*Martinus de Alwen, 1338

(III põlvkond):

*Sanderus de Alwen, vicarius, 1370
*Hinko (Hinke), Tallinnas, 1366–1373

(IV põlvkond):

*Magnus, 1416 õppis Leipzigi, 1418/1419 Viini ülikoolis, 1419 Oleviste koguduse preester Tallinnas, 1422 avalik notar samas.  

## Kirjandus
*Paul Johansen. Die Estlandliste des Liber Census Daniae. Reval, Kopenhagen 1933. S. 312–313, 839.
Nausikaa

**Nausikaa** oli vanakreeka eeposes "Odüsseia" kirjeldatud muinasjutuliselt õnneliku rahva faiaakide kuninga Alkinoose tütar. Kui Odysseus jõudis faiaakide saarele Scheriale, aitas Nausikaa tal linna jõuda.

## Viited
Tavatu lugu

**"Tavatu lugu"** on 1973. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.

## Sisu
Kogenud uurija Kaur ja noor uurija asuvad uurima sovhoosi autogaraaži põlengut. Selgub, et tegemist oli süütamisega. Esialgu otsitakse süüdlasi autojuhtide hulgast, kellest ühele on langenud kahtlus. Siis helistab aga valvekorrapidajale tundmatu naine, kes väidab, et tema süütas garaaži. Telefoniputkasid kontrollides helistaja avastatakse. 18-aastane Epp-Kai kinnitab kuritegu, kuid mõlemad uurijad kahtlevad selles. Tüdruk viiakse eeluurimisvanglasse, kuid noor uurija ei jäta asja niisama. Ta küsitleb Epp-Kai vanemaid, õpetajaid ja klassikaaslasi ning püüab leida kuriteo motiivi. Kohtusaalis võtab aga Epp-Kai ootamatult oma tunnistuse tagasi. Uurijad peavad oma tööd nüüd uuesti otsast peale alustama.

## Osatäitjad
*Kalju Komissarov – noor uurija
*Kaljo Kiisk – Kaur, kogenud uurija
*Elga Terasmägi – Epp-Kai
*Kaarel Ird – prokurör
*Jüri Järvet – psühhiaater
*Jüri Vlassov – Arvo
*Luule Paljasmaa – Helen
*Enn Kraam – Korp
*Ita Ever – Epp-Kai ema
*Rene Rekand – Epp-Kai isa
*Linnar Priimägi – klassiorganisaator
*Meeli Sööt – klassijuhataja
*Enn Klooren – miilits
*Ago Saller – miilitsa korrapidaja
*Mihkel Smeljanski – Arvo sõber
Ogygia

**Ogygia** oli vanakreeka eeposes "Odüsseia" kirjeldatud saar, millel elas titaan Atlase tütar nümf Kalypso. Eepose peakangelane Odysseus veetis saarel seitse aastat, enne kui jumalad käskisid Kalypsol ta vabastada.

## Viited
‘Alī Muḩammad Zakī

**‘Alī Muḩammad Zakī ‘Alī** (sündinud 1. detsembril 1953) on Egiptuse viroloog.

## Panus teaduse arendusse

Zaki diagnoosis Saudi Araabias esimest korda dengepalaviku ja eraldas 1995 uue puukidelt pärineva flaviviiruse (*Alkhurma hemorrhagic fever virus*), mis põhjustab osal inimestest Alkhurma hemorraagilist palavikku (*Alkhurma Hemorrhagic Fever*; AHF).

Professor Zakī avaldas septembris 2012 materjalid uue viiruseliigi tuvastamise kohta, mis praeguseks kannab nime respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviirus.

Professor Zakī arvas viiruse algselt paramüksoviiruste hulka. Zakī eraldas viiruse 13. juunil 2012 Dr. Soliman Fakeeh hospitali (Jiddah's) ravile võetud MERSi 0-patsiendi proovidest.
 
MERS-CoV põhjustab osal inimestest Lähis-Ida ägedat respiratoorset sündroomi.

## Publikatsioonid
* 2012. Novel coronavirus—Saudi Arabia: human isolate.. Int. Soc. Infect. Dis. ProMED-mail. 20. september 2012, 15:51:26
* koos V M Cormani, I Eckerle, T Bleickeri jt, DETECTION OF A NOVEL HUMAN CORONAVIRUS BY REAL-TIME REVERSE-TRANSCRIPTION POLYMERASE CHAIN REACTION, Eurosurveillance, 17. väljaanne, nr 39, 27. september 2012
*koos Sander van Boheemeni, M.Sc., Theo M. Bestebroeri, B.Sc., Albert D.M.E. Osterhausi, D.V.M., Ph.D., ja Ron A.M. Fouchieriga, Ph.D., Isolation of a Novel Coronavirus from a Man with Pneumonia in Saudi Arabia, N Engl J Med 2012; 367:1814-1820, 8. november 2012, DOI: 10.1056/NEJMoa1211721
* Zaki AM, van Boheemen S, de Graaf M, Lauber C, Bestebroer TM, Stalin Raj Victor, Osterhaus AD, Haagmans BL, Gorbalenya AE, Snijder EJ, Fouchier RA. 2012. Genomic characterization of a newly discovered coronavirus associated with acute respiratory distress syndrome in humans., mBio. 3:e00473.10.1128/mBio.00473-12, 20. november 2012

## Viited

## Välislingid
* Prof. Dr. Ali Mohamed Zaki
* Egyptian doctor loses job in Saudi Arabia for submitting letter to ProMED about new coronavirus NCoV, 24. märts 2013
* TARIQ A. AL MAEENA, Middle East coronavirus: No reward for man behind discovery, 8. juuni 2013
Westerplatte poolsaar

**Westerplatte** on poolsaar Poolas Gdańskis.

Poolsaart hakati aktiivselt kasutama 19. sajandi keskpaigas, kui sinna rajati kuurort.

Aastatel 1926–1939 paiknes poolsaarel Poola sõjaväegarnison, mis oli Gdanski vabalinnast eraldatud ja maismaaga ühendatud vaid maakitsusega.

Poolsaar on tuntud 1939. aastal toimunud Westerplatte lahingu järgi, mis oli Teise maailmasõja esimene lahing Euroopas. Lahingu ning abivägedest äralõigatud Poola sõjaväeüksuse mitmepäevase vastupanu mälestuseks on Westerplattele rajatud mälestussammas, lisaks on seal muidki mälestusmärke. Ehkki säilinud on Westerplatte saksakeelne nimi, on see nimi ühtlasi saanud Poolas vabadusvõitluse sümboliks.

## Välislingid

*Näitus "Westerplatte:  A spa – a bastion – a symbol"
Peetri tiik

**Peetri tiik** ehk **Peetrituru tiik** on tiik Tartus Raadi-Kruusamäe linnaosas.

Tiik asub Peetri tänava ääres Peetrituru platsi lähedal.

Tiik kasvas 2000. aastail võrdlemisi tihedalt suuri veetaimi täis.

## Viited
Euroopa puupealinn

**Euroopa Puude Linn** (*European City of the Trees*) on auhind, mida Euroopa Puuhoolduse Nõukogu (EAC) annab alates 2007. aastast igal aastal välja ühele Euroopa linnale, mis on silma paistnud rikkaliku haljastuse poolest.  

## Euroopa puude linnade loend
*2007 Valencia, Hispaania
*2008 Torino, Itaalia
*2009 Malmö, Rootsi
*2010 Praha, Tšehhi
*2011 Turu, Soome
*2012 Amsterdam, Holland
*2013 Kraków, Poola
*2014 Frankfurt, Saksamaa
*2015 Tallinn, Eesti
*2016 Winterthur, Šveits
*2017 Trnava, Slovakkia
*2018 Apeldoorn, Holland
*2019 Moskva, Venemaa
*2021 Viin, Austria
*2022 Merano, Itaalia
*2023 Antwerpen, Belgia
*2024 Varaždin, Horvaatia

## Vaata ka
*Euroopa kultuuripealinn
*Euroopa Puuhoolduse Nõukogu
*Eesti Arboristide Ühing

## Viited
Marek Peeba

**Marek Peeba** (sündinud 5. juulil 1992 Tallinnas) on eesti veemotosportlane.

2013. aastal sai ta klassis F-125 Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Juunis 2015 Itaalias peetud maailmameistrivõistlustel tuli ta klassi O-125 maailmameistriks.

## Tunnustus

* 2014 Eesti Vabariigi spordipreemia (Eesti veemotokoondise liikmetele – Rasmus Haugasmägi, Jüri Jõul, Paul Zujenkov, Marek Peeba, Ott Joala – suurepäraste sportlike saavutuste eest veemoto Euroopa ja maailmameistrivõistlustel 2013. aastal)

## Viited

## Välislingid
* Marek Peeba ESBL-is
* Veemoto.ee
* Veemoto maailmameister Marek Peeba: "Võiduks pead mängima võimaluste piiril!"
Peetriturg

**Peetriturg** on tänav Tartus.

Tänav ümbritseb platsi, kus varem tegutses Peetri turg.

Tänav algab Mäe tänavalt, teeb täisnurkse pöörde, ristub Peetri tänavaga, teeb täisnurkse pöörde ning jõuab uuesti Mäe tänavale. 

## Vaata ka
*Maarjaturg
*Peetri tiik
Saja aasta pärast mais

**"Saja aasta pärast mais"** on 1986. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.

## Sisu
Filmis jälgitakse nelja viimast päeva elukutselise revolutsionääri ja veendunud kommunisti Viktor Kingissepa elus. Viktor Kingissepp on juba kolm aastat põranda alt juhtinud kommunistliku parteid Eestis. Ent maailmarevolutsioon ei näi kätte jõudvat. 30. aprillil 1922 kohtub Kingissepp salaja oma koolivenna, riigikontrolör Oinasega, kes pakub talle võimalust emigreeruda Šveitsi. Kingissepp keeldub. Ta varjab ennast Telmanite korteris peidikus. Kohalike kommunistidega peab Kingissepp sidet ustava seltsimehe Linkhorsti kaudu. 1. mai rongkäigus tunneb politseiagent Russalka juures rahvahulgas ära kommunist Jaan Kreuksi. Kreuksil õnnestub küll põgeneda, kuid temaga kaasas olnud Linkhorst vahistatakse. Konspiratsioonireeglite kohaselt peaks Kingissepp nüüd 24 tunni jooksul vahetama konspiratiivkorterit, kuid ta ei tee seda. Pole selge, kas ta usub kaasvõitleja meelekindlusesse või on ta otsustanud saada märtriks.

## Osatäitjad

*Jüri Krjukov – Viktor Kingissepp
*Jaan Rekkor – Jaan Kreuks
*Arvo Kukumägi – Johannes Linkhorst
*Sulev Luik – Eesti poeet
*Jevgeni Filatov – Vene poeet
*Kärt Hansberg – Juliana Telman
*Angelina Semjonova – Salomonia Telman
*Kaarin Raid – Telmanite ema
*Evald Hermaküla – riigikontrolör Aleksander Oinas
*Maria Klenskaja – Alma Oinas
*Ago-Endrik Kerge – välisminister Ants Piip
*Jevgeni Gaitšuk – Nõukogude Venemaa saadik
*Mati Unt – Linkhorsti ülekuulaja
*Enn Kose – riigivanem
*Aleksander Eelmaa – sõjakohtu liige
*Vello Janson – Pavel Varfolomejev
*Andrus Vaarik – sõdur
*Aarne Üksküla – sisekaitseülem
*Kaljo Kiisk – Kingissepa ülekuulaja
*Madis Kalmet – Eduard Kägu
*Rudolf Allabert – A.Janson, sots
*Enn Kraam – Johannes Vanja
*Siiri Sisask – Vilhelmine Klementi
*Carmen Uibokant – Alice
*Leida Rammo – perenaine
*Tõnu Kark – tolliametnik
*Heino Mandri – sõjakohtu esimees
*Toomas Lõhmuste – Hausmann, nuhk
*Arvo Kruusement – Jaan Tõnisson
*Rein Malmsten – siseminister
*Endel Simmermann – Riigikogu esimees
*Vera Fjodorova – daam pärjaga
*Mati Klooren – Feliks Dzeržinski
*Robert Gutman – vangivalvur
*Toomas Urb – politseinik läbiotsimisel
*Peeter Urbla – II Sõjakohtu liige
*Hans Kaldoja – III Sõjakohtu liige
*Margus Tuuling – IV Sõjakohtu liige
*Peeter Simm – V Sõjakohtu liige
Glaukon

**Glaukon** (kreeka Γλαύκων; 5.–4. sajand eKr) oli Sokratese lähikondlane, kes tegutses Ateenas, aga oli tõenäoliselt pärit Kollytose deemist Atikas. Ilmselt oli ta Platoni vend, seega Aristoni ja Periktione poeg ning pärit kõrgest suguvõsast (ema poolt Soloni enda järeltulija).

Glaukon on peamiselt tuntud Platoni dialoogide tegelase, Sokratese vestluspartnerina, eelkõige "Riigis", aga ka "Parmenideses" ja "Pidusöögis". Kuulsa koopa võrdpildi esitab Platoni "Riigi" VII raamatu alguses Sokrates just Glaukonile. Lisaks Platonile on Glaukoni mainitud ka Xenophoni teoses "Mälestusi Sokratesest" ja Aristotelese "Poeetikas".

Glaukoni elukutse ei ole teada ning võimalik, et ülikuna ta ei pidanudki töötama. Platoni "Riigi" III raamatus viitab Sokrates asjaolule, et Glaukon on muusik, kuid see võib lihtsalt tähendada seda, et Glaukon oli saanud üldhariduse hulgas ka teatava muusikahariduse.

## Viited
Eesti Naistoimetajad

**Eesti Naistoimetajad** on mittetulundusühing, mis on välja kasvanud Eesti Ajakirjanike Liidu naistoimetajate sektsioonist.

2009. aastal loodud mittetulundusühing korraldab igal sügisel seminari "Kära meedia pärast" ja annab välja Hea sõna auhinda. Eesti Naistoimetajad on Eesti Naisteühenduste Ümarlaua liige.

## Välislingid
* Eesti Naistoimetajate koduleht
* Eesti Naistoimetajate vana blogi
Ankara provints

**Ankara provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis. Provintsi keskus on Ankara.

## Haldusjaotus

* Akyurti ringkond 
* Altındaği ringkond  
* Ayaşi ringkond 
* Balâ ringkond
* Beypazarı ringkond 
* Çamlıdere ringkond
* Çankaya ringkond  
* Çubuki ringkond 
* Elmadaği ringkond 
* Etimesguti ringkond
* Evreni ringkond 
* Gölbaşı ringkond 
* Güdüli ringkond 
* Haymana ringkond 
* Kaleciki ringkond 
* Kazani ringkond 
* Keçiöreni ringkond 
* Kızılcahamami ringkond 
* Mamaki ringkond  
* Nallıhani ringkond 
* Polatlı ringkond
* Pursaklari ringkond
* Şereflikoçhisari ringkond 
* Sincani ringkond  
* Yenimahalle ringkond 

## Viited

## Välislingid
* Ankara provintsi koduleht (türgi keeles)
Penijõe mõis

**Penijõe mõis** (saksa keeles *Pennijöggi*) oli rüütlimõis Lihula kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.

Mõis rajati 17. sajandi algul.

Mõis kuulus 20. sajandi algul Wetter-Rosenthalidele ja viimane (1919. aastal) omanik oli Johannes von Wetter-Rosenthal.

Tänapäeval on mõisa peahoone muudetud Matsalu looduskaitseala keskuseks, kus on ka looduskaitseala tutvustav muuseum.

## Viited

## Välislingid

*
Sausti mõis

**Sausti mõis**, varem **Kaarepere mõis** (saksa keeles *Sauß*) oli rüütlimõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kiili valda.

Mõisat on esimest korda mainitud 1453. aastal., 1546. aastal müüs  Paul von Scarenberg mõisa Hermann Anrepile.

17. sajandil kuulus mõis Scharenbergidele. 17. sajandil eraldati Sausti mõisast Saue mõis (tollase nimega Väike-Sausti mõis) ja vana ehk Sausti mõisat hakati nimetama **Suure-Sausti mõisaks** (*Groß-Sauß*).

## Viited

## Välislingid

*
Patandžali

**Patandžali** (sanskriti पतञ्जलि (*Patañjali*) [pʌtʌɲʤʌlɪ]) oli India õpetlane ja traditsioonilise jooga alusteksti "Joogasuutra" autor, mistõttu teda nimetatakse ka jooga isaks.

India traditsioon omistab talle ka ühe grammatikateose ja ühe kirjutise ajurveedast, kuid on vaieldav, kas need on ühe autori kirjutatud.

## Elu ja legendid
Patandžali elu kohta pole midagi kindlat teada. Arvatakse, et ta elas millalgi 2. sajandi eKr ja 4. sajandi pKr vahel.

Patandžali ema nimi oli legendi järgi Gonikā (*Goṇikā*), mistõttu tema kohta kasutatakse ka nimesid **Gonardīja** (*Goṇardīya*) ja **Gonikāputra** (*Goṇikāputra*). Gonikā oli eraklik askeet. Et ta oli naine, ei leidnud ta õpilasi, kellele oma teadmisi edasi anda. Ta pöördus palvega päikesejumala Sūrja poole. Siis kukkus talle taevast pihkudesse väike madu, kes muutus poisiks ja palus luba olla Gonikā õpilane. Gonika andis talle sellepärast nimeks Patandžali (sanskriti *pat-* 'lendama, alla kukkuma' ja *añjali* 'tervitus- ja palveasend'). Alternatiivse legendi järgi langes ta grammatik Pānini pihkudesse. Patandžalit peetakse ka maailmamao Šeša inkarnatsiooniks.

## Viited
Niidu-sinepiliblikas

**Niidu-sinepiliblikas** (*Leptidea juvernica*) on põualibliklaste sugukonda kuuluv päevaliblika liik.

## Välimus
Valmiku tiivad on üldtoonilt valged, ebamääraste tumedamate laikudega eestiibade ülakülje tipuosas. Niidu-sinepiliblikas on pisem kui väike-kapsaliblikas. Sarnaneb väga hariliku sinepiliblikaga (*Leptidea sinapis*). 

Niidu-sinepiliblikas on Eestis nüüdisajal tõenäoselt veidi sagedasem kui harilik sinepiliblikas.

## Välislingid
*
Küljetuul

**"Küljetuul"** on 1983. aastal valminud Eesti Telefilmi telemängufilm.

## Sisu
Filmi peategelased on jalgrattasportlased Raivo ja Martin. Raivol on lootust pääseda Eesti koondisse. Raivo vanemate meelest aga ei ole sporditegemisel mõtet, parem oleks hoopis selgeks õppida mõni eriala. Keerulised on ka Raivo suhted oma tüdruku Kristiinaga. Raivo sõber Martin on kuulunud varem Nõukogude Liidu koondisse, kuid sealt välja langenud. Ent ta ei ole kaotanud lootust Liidu koondisse tagasi pääseda.

## Osatäitjad
*Märt Visnapuu – Raivo
*Talvo Pabut – Martin
*Tõnu Saar – treener
*Kiiri Tamm – Kristiina
*Angelina Semjonova – Katja
*Meeli Sööt – Raivo ema
*Enn Kraam – Raivo isa
*Kalle Kirsiaed – Eesti koondise mehaanik
*Tõnu Mikk – Nõukogude Liidu koondise treener
*Eduard Salmistu – Eesti koondise liige
*Peeter Sauter – Eesti koondise liige
*Üllar Põld – Eesti koondise liige
*Kaupo Suuster – Eesti koondise liige
*Rein Küttim – Eesti Raadio reporter
Pedro López Quintana

**Pedro López Quintana** (sündinud 27. juulil 1953) on hispaania katoliku vaimulik.

Ta oli 2014. aasta märtsist kuni 2019. aasta märtsini nuntsius ehk Vatikani suursaadik Eestis, Lätis ja Leedus.
Clementa C. Pinckney

**Clementa Carlos Pinckney** (30. juuli 1973 Beaufort – 17. juuni 2015 Charleston) oli USA metodistivaimulik ja Lõuna-Carolina osariigi senaator.

Ta sündis aastal 1973 Beaufortis Lõuna-Carolina osariigis. Ta oli pärit religioossest perekonnast, tema emapoolses suguvõsas oli palju Aafrika Metodisti Episkopaalkiriku vaimulikke. Ta hakkas Beaufortis kodukoguduses jutlustama 13-aastaselt, 18-aastaselt sai ta pastoriks. Ta lõpetas aastal 1995 bakalaureusena mustanahaliste Alleni ülikooli (Columbias), aastal 1999 magistrina (MPA, Master of Public Administration) Lõuna-Carolina Ülikooli (Columbias), seejärel omandas ta teoloogiamagistri (Master of Divinity) kraadi Lõuna Luterlikust Usuteaduslikust Seminarist (Columbias). Ta õppis ka doktoriõppes Wesley Teoloogilises Seminaris (Washingtonis).

Pinckney hukkus 17. juunil 2015 Charlestoni kirikutulistamises.
Antoine Chalvin

**Antoine Chalvin** (sündinud 3. jaanuaril 1966) on prantsuse tõlkija ja õppejõud. 

Ta töötab Pariisi Ida keelte ja kultuuride instituudis, kus on spetsialiseerunud eesti ja soome keelele ja kirjandusele. 

Ta on tõlkinud eesti keelest prantsuse keelde. Muuhulgas on ta tõlkinud eesti rahvuseepose "Kalevipoeg".

2005. aastal anti talle Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd tõlkijana ja Eesti kirjanduse tutvustajana Prantsusmaal.

Chalvin algatas 2002. aasta augustis eestikeelse Vikipeedia ja oli selle esimene kaastööline.

## Teoseid
*"Punapäine tüdruk", Prantsuse keelest tõlkinud Tõnu Õnnepalu. Loomingu Raamatukogu 23. Tallinn 1993.
*Antoine Chalvin, Malle Rüütli, Katre Talviste, "Manuel d'estonien", Paris, L'Asiathèque, 2011, 254 lk.
*"Johannes Aavik et la rénovation de la langue estonienne", Paris, ADEFO/L'Harmattan, 2010, 334 lk.

### Tõlkeid eesti keelest
*Heinsaar, Mehis, L'homme-papillon et autres histoires, Saint-Malo : Editions Pascal Galodé, 2014 (ISBN 9782355932991)
*Heinsaar, Mehis, Les chroniques de Monsieur Paul, Bruxelles : Kantoken, 2015 (ISBN 9782930739120)
*Heinsaar, Mehis, L'homme qui ne faisait rien, Paris : Passage(s), 2016.
*Jaks, Ilmar, Les vagues et autres nouvelles, Paris : Alfil, 1993.
*Kaplinski, Jaan, Le désir de la poussière (poèmes), Marseille : Riveneuve, 2002.
*Kaplinski, Jaan, Difficile de devenir léger (poèmes, édition bilingue), Orléans : Paradigme, 2016.
*Kareva, Doris, La forme du temps; poèmes choisis et traduits de l'estonien par Antoine Chalvin et Jean-Luc Moreau, [Sampzon] : Delatour France, c2016
*Kivirähk, Andrus, Les groseilles de novembre : chronique de quelques détraquements dans la contrée des kratts, Paris : Le Tripode, 2014.
*Kreutzwald, Friedrich Reinhold, Kalevipoeg : épopée nationale estonienne, Paris : Gallimard, 2004.
*Kross, Jaan, Le vol immobile (roman), Lausanne : Noir sur blanc, 2006.
*Luik, Viivi, Le septième printemps de la paix (roman), Paris : Christian Bourgois, collection Lettre Internationale, 1992.
*Luik, Viivi, La beauté de l’Histoire (roman), Paris : Christian Bourgois, 2001.
*Tode, Emil, Pays frontière. Paris : Gallimard, 1997.
*Valton, Arvo, Le porteur de flambeau (nouvelles), Paris : Viviane Hamy, 1992.

## Tunnustus

* 2002 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (ilukirjanduslik tõlge eesti keelest võõrkeelde: Jaan Kaplinski luulevalimik "Le désir de la pousiére: poémes" ja eesti novelli antoloogia prantsuse keeles "Les hirondelles: anthologie de nouvelles estoniennes contemporaines")
* 2004 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (ilukirjanduslik tõlge eesti keelest võõrkeelde: "Kalevipoeg" prantsuskeelne tõlge)
* 2005 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* "Antoine Chalvin: Lauri Leesi käest sain teada, et söön kassitoitu" Eesti Päevaleht, 13. detsember 2024
* Eesti lugu. Raamatuaasta. Antoine Chalviniga Kalevipojast ja "Kalevipojast" Vikerraadio, 12. juuli 2025
Džuudopoisid

**"Džuudopoisid"** on Janno Põldma lasteraamat, mis sisaldab kuus juttu.

Raamatu esmatrükk ilmus 1985. aastal. 

Selle raamatu nimiloo põhjal on tehtud telelavastus "Džuudopoisid".
Jemaah Islamiyah

**Jema’ah Islamiyah’** (araabia ‏الجماعة الإسلامية‎, DMG *al-Ǧamāʿa al-Islāmiya*‚ Islami Kogukond; lühend JI) on 1993. aastal Abu Bakar Bashiri asutatud äärmuslik islamistlik terroriorganisatsioon Indoneesias.

Rühmitus sai avalikkusele tuntuks 2002. aasta oktoobris Balil toimunud terrorirünnakuga, millega tapeti 202 inimest.

Alates 2000 aastast on rühmitus korraldanud mitmeid terroritegusid:
* **24. detsembril 2000 –** koostöös Al-Qaidaga pommiplahvatus Indoneesias (18 surnut). Vahistatud Abu Bakar Bashir suutis end vabaks rääkida.
* **12. oktoobril 2002** – Indoneesiale kuuluval Bali saarel toimunud autopommiplahvatusega tapeti 202 ja vigastati üle 209 inimese. Abu Bakar Bashir sai vanglakaristuse riigireetmises, kolm peamist korraldajat hukati 8. novembril 2008.
* **5. augustil 2003 –** enesetapja autopommi plahvatuses Marriotti Hotellis Jakartas hukkus 12 ja vigastada sai 150 inimest. Abu Bakar Bashiri mõisteti 2,5 aastaks vangi.
* **1. oktoobril 2005 –** enesetapjate pommiplahvatustes Bali linnades (Jimbaran, Kuta) sai surma 20 inimest, palju oli ka vigastatuid.
Džuudopoisid (telelavastus)

**"Džuudopoisid"** on 1987. aasta Eesti Televisiooni telelavastus.  Seda näidati esimest korda  20. septembril 1987. 

Telelavastus valmis Janno Põldma lasteraamatu "Džuudopoisid" nimiloo põhjal. Lavastaja Ivo Eensalu, režissöör Virve Koppel, helilooja Igor Garšnek, laulusõnad Ott Arder, toimetaja Katrin Seppel, konsultant Andres Lutsar, kunstnik Liina Kulles, juhtoperaator Aare Varik. 

Seda salvestati muu hulgas Pirital, Ääsmäe mõisakoolis ning Ruila kaupluses. 

## Osades
*Aare Jaanus – Sander
*Erki Adler – Marek
*Sören Ruutsoo – Guido
*Veiko Kaiv – Kaarel
*Urmas Treier, Riido Saar – kaksikud 
*Märt Visnapuu – õpetaja Martin
*Silvia Laidla – õppealajuhataja Aliide Kask
*Tene Ruubel – õpetaja Hein 
*Salme Reek – õpetaja 
*Irja Aav – õpetaja

## Kirjandus
*Aigi Viira. „DŽUUDOPOISID“ 35: „Nüüd on niisugune asi, et meil on streik! Enne me võtteplatsile ei tule, kui lavastaja vabandust palub.“, ohtuleht.ee, 28.4.22. 

## Välislingid
*"Džuudopoisid" ERR-i arhiivis
*"Džuudopoisid" Jupiteris
*Sissekanne Lavabaasis
Jean Helleu

**Jean Helleu** (26. juuni 1885 Pariis – 30. mai 1955 Pariis) oli Prantsuse poliitik ja diplomaat.

Aastatel 1936–1939 oli ta Prantsusmaa saadik Eestis.
Toomas Lepp (ettevõtja)

**Toomas Lepp** (sündinud 26. augustil 1970 Tartus) on Eesti ettevõtja, Tartu firmade Metec ja Tarmetec juht ja osanik.

Aastail 1977–1988 õppis Lepp Tartu 15. Keskkoolis (hilisem Tartu Descartes'i Lütseum), mille lõpetas hõbemedaliga. 1988–1993 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis aparaadiehitusinseneriks mehhatroonika erialal. Isa (Andres Lepp) juhendamisel on ta tegelenud mudellennundusega. 

Aastast 1992 OÜ Tarmetec omanik ja juhatuse liige. 

Toomas Lepp on Tartu Mudellennuklubi juhatuse liige 1999. aastast ja Tartu Toome Rotary klubi liige 2015. aastast. Aastail 2004–2010 oli ta Eesti Masinaehitusliidu juhatuse ning 2008–2010 Tartu Kutsehariduskeskuse nõukogu liige.

Toomas Lepp on Eesti Maaülikooli kuratooriumi liige.

## Tunnustus
* 2015 Tartu medal
* 2024 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*
* Toomas Lepa CV
Olga Einasto

**Olga Einasto** (neiupõlvenimega **Pavlova**; sündinud 14. novembril 1965 Venemaal Magadani oblastis) on Eesti raamatukogundustegelane, giid ja kultuuritegelane.

Olga Einasto on lõpetanud 1986. aastal Moskva Riikliku Kultuuriinstituudi raamatukogunduse ja bibliograafia erialal (*cum laude*). 
2005. aastal sai ta Tartu Ülikoolis magistrikraadi kultuurikorralduses tööga "Ülikooli raamatukogu teenuse kvaliteedi monitooring kasutaja tolerantsustsoonis". 2016. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö . 

2000. aastast töötab Olga Einasto Tartu Ülikooli Raamatukogu teenindusosakonna juhatajana. 

Ta on ka Tartu linna giid ja Tartu Giidide Ühingu juhatuse liige, Prima Vista kirjandusfestivali venekeelse programmi koordinaator  ning Tartu vene kultuurielu edendaja. Ta on osalenud Tartu parima teenindaja konkursi korraldamisel.

## Tunnustus
* 2015 – Tartu medal
* 2023 – Tartu Ülikooli aumärk

## Viited
Lingvist (programm)

**Lingvist** on veebis olev keeleõppe platvorm, mille arendustegevus toimub muu hulgas Eestis. Platvormi avalik beetaversioon on kättesaadav 2014. aastast.

Lingvistis saab 2015. aasta juunist õppida inglise ja prantsuse keelt. Alates 2016. aasta septembrist on kasutajatel võimalus tutvuda hispaania- ja vene keele prooviversioonidega.

Programmi üks loojaid on füüsik Mait Müntel.

## Välislingid
*Lingvisti koduleht
Varssavi jaam (Gattšina)

**Varssavi raudteejaam** on raudteejaam Leningradi oblastis Gattšinas. See on linna üks kolmest raudteejaamast, teised on Balti jaam ja Balti kaubajaam.

Jaam jääb Peterburi–Varssavi raudteetrassile ja see avati 1. novembril 1853. 

## Välislingid

*Raudteejaam linna kodulehel
Jaanus Rooba

**Jaanus Rooba** (sündinud 20. detsembril 1968) on Eesti haridustegelane ja luuletaja, alates 1998. aastast Tartu Maarja Kooli juht. 

## Tunnustus

* 2008 aasta haridusjuht
* 2015 Tartu medal

## Looming

Temalt on ilmunud 5 luulekogu: 

*2025 Too Talle Rahu / ISBN 9789916430934 
*2020 Loodu looja lootuses / ISBN 9789949019441
*2016 Püstkoja kohal : Välgi metsa piiril 2010-2015 / ISBN 9789949811182 
*2014 Siis ilmaväravas ikka / ISBN 9789949946938
*2010 Pühendused aastaringi ühendused / ISBN 9789949210664

## Välislingid
* Kristel Rõss. Jaanus Rooba juhib Maarja kooli filosoofia najal. Tartu Postimees, 7. august 2003
Ülle Kuusik

**Ülle Kuusik** (sündinud 1956) on eesti eripedagoog ja lasteaiajuht.

2021. aasta seisuga on ta Tartu Hariduse Tugiteenuste Keskuse logopeed.

## Tunnustus
* 2015 Tartu medal

## Viited