open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Väikesed trollid ja suur veeuputus

"**Väikesed trollid ja suur veeuputus**" on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni esimene muumilugude raamat. See on kirjutatud aastal 1945.

Seda on peetud ka omamoodi sissejuhatuseks hilisematele muumilugudele, sest tegelasi on seal vähem kui teistes raamatutes.

## Sisu
Muumimamma ja Muumitroll ekslevad hirmsas pimedas metsas, otsides Muumipapat, kes on Hatifnattidega seiklema läinud. Nad kohtavad üht pisikest olendit, kes nendega liitub ja saab hilisemates raamatutes nimeks Sniff. Oma tee valgustamiseks on neil tulp. Metsas ründab neid hiigelmadu ning nad päästab naine, kes tuleb välja sellesama tulbi seest ja keda seetõttu hüütakse Tullipaks.

Hiljem jõuavad nad ühe vana mehe maja juurde, kes kutsub neid elama oma aeda, mis on tervenisti kompvekkidest tehtud. Kui nad avastavad, et aias paistev päike on tegelikult tehtud läikpaberist, otsustavad nad siiski edasi liikuda. Muumimammat ründab sipelgakaru, kuid teised päästavad ta ära. Viimaks leiavadki nad hatifnatid ja istuvad ühte nende paati. Kuna tundub, et sel pole kindlat sihti, kutsuvad nad paati ühe meretrolli, kes neid aitab. Kui nad kuivale maale jõavad, lahkuvad nii hatifnatid kui meretroll. 

Nad suunduvad taas Muumipapat otsima ning jõuavad maja juurde, kus elab punaste juustega poiss ning too ütleb, et on Muumipapat näinud. Muumimamma, Muumitroll ja Sniff kiirustavad teda otsima, kuid Tullipa jääb poisi juurde elama. Peagi avastavad nad, et vesi on kiiresti tõusma hakanud ning päästavad ära kassi koos poegadega. Seejärel jätkavad nad oma otsinguid, kasutades tooli paadi asemikuna. Neile triivib vastu pudel appikutsega Muumipapalt ning toonekure abiga leiavad nad puude vahele kinni jäänud Muumipapa. Tema vabaks päästnud, suunduvad nad tagasi kuivale maale ning Muumipapa on väga mures selle pärast, et ta oli alles äsja valmis saanud Muumimaja ning siis viis vool selle endaga kaasa. Väikesel jalutuskäigul jõuavad nad kaunisse orgu, kuhu on pidama jäänud ka Muumimaja.
Alternative metal'i ansamblite loend

*Siin on  loetletud [[alternative metal]]'it viljelevaid ansambleid.*

## B
*Breaking Benjamin
## C
*Chevelle
## D
*Deftones
*Drowning Pool
## E
*Earshot
*Element Eighty
## F
*Faith No More
*Flaw
*Flyleaf
## G
*Godsmack
## H
*Helmet
## K
*Kittie
*Korn

## M
*Mudvayne
*Mushroomhead
## N
*Nonpoint
*Nothingface

## P
*Papa Roach
*Powerman 5000

## R
*Rage Against the Machine
## S
*Scars of Life
*Seether
*Sevendust
*Slipknot
*Staind
*Static-X
*Stone Sour
*System of a Down

## T
*Three Days Grace
*Trust Company
Hatifnatid

**Hatifnatid** (originaalis rootsi keeles *hattifnattar*) on Tove Janssoni muumilugude ühed paljudest tegelastest, kes esmakordselt ilmuvad välja raamatus  "Võlukübar".

Hatifnatid on pikad, kõhnad, kummituslikud olendid, kes meenutavad pisut pikki valgeid sokke. Neil on ümmargused ilma kaelata pead kahe suure silmaga. Kummalgi keha küljel asuvad neil viis sõrmetaolist moodustist. 

Olemuselt on nad vaiksed ja tõsised, nad ei kuule ega saa rääkida, ent see-eest on neil erakordselt terav tundemeel, millega suudavad tajuda ka kõige nõrgemaid maapinna võnkeid. Samuti tunduvad nad olevat üsnagi melanhoolsed. 

Hoolimata sellest, et hatifnatid meenutavad on loomuselt pigem loomi, saavad nad alguse seemnetest. Parim võimalus kellestki lahti saada ongi külvata selle kellegi koduaeda hatifnattide seemneid.

Hatifnatid reisivad meresid mööda ringi väikestes paatides, saades kord aastas kokku ühel tillukesel saarel. 

Suurimat huvi tunnevad nad ilma vastu ning neil on olemas oma ühine baromeeter. 

Erilist huvi näivad nad ilmutavat just äikesetormide suhtes. Selline kogus elektrit muudab nad pimedas helendavateks ning puudutustele ohtlikeks, kuna on elektriliselt laetud.

Hatifnatid hoolitsevad väga innukalt oma baromeetri eest. "Võlukübaras" varastab Koduvana selle nende käest ära ning nad jälitavad teda väsimatult kuni lõpuks selle tagasi saavad.

Mõnede arvates on hatifnatid ära nõiutud, kuid see on vaid üks seletus nende kummalisusele. "Nähtamatu laps" ja teisi jutte peatükis "Hatifnattide saladus" jõuab Muumipapa äratundmisele, mis on see hatifnattide müsteerium ning miks äikesetormid neid nii väga võluvad, nimelt püüavad nad välja selgitada vastuse küsimusele, mis on elu sügavam mõte.
Muumitrollid

**Muumitrollid** (ka *muumid*) on soomerootsi lastekirjaniku Tove Janssoni teoste muumilugude kesksed tegelased.

Muumitrollid on ühe Skandinaavia trollide pere liikmed, kes on valged, ümarad ja karvased ning suure nina tõttu meenutavad nad pisut jõehobu või kapibaarat.

Muretu ja seikluslik pere elab Muumiorus Muumimajas, kuigi varasemad ajutised peatuspaigad on neil asunud ka ujuvas teatris ja tuletornis. Koos sõprade ja kaaslastega elavad nad üheksas raamatus läbi lugematuid seiklusi.

Peale üheksa juturaamatu on Tove Jansson viie muumiteemalise pildiraamatu ja lugematute koomiksite autor.

Eriti populaarsed on muumitrollide lood Soomes, Rootsis, Eestis, Taanis, Norras, Poolas, Venemaal, Jaapanis, Iisraelis ja Inglismaal.

Muumitrollid on andnud ainest telesarjadele ja filmidele, tervele hulgale kaubaartiklitele, Muumimaa teemapargile Soomes Naantalis ja Metsä teemapargi Muumiorule Jaapanis Hannōs.

Tuntuimad muumitrollide telesarjad on 1969-1970 toodetud Jaapani animesari ja 1990-1992 toodetud Hollandi-Jaapani koostöös loodud animasari. Neist esimene sattus Janssoni raske kriitika alla, kuna see oli liiga tema algloomingust kõrvale kaldunud (näiteks üks episood, kus Muumitroll ja väike My mängivad Muumipapa vintpüssiga), samas ta kiitis sarja värvikasutust.

## Raamatusari
Tove Jansson kirjutas üheksa rootsikeelset muumiraamatut aastatel 1945–1970.
#"Väikesed trollid ja suur veeuputus" (1945). *Eesti keeles 2019.*
#"Sabatäht" (1946). *Eesti keeles 1995.*
#"Võlukübar" (1948). *Eesti keeles 1994, kogumikus "[[Muumitroll (raamat)|Muumitroll]]".*
#"Muumipapa memuaarid" (1950). *Eesti keeles 1975, kogumikus "[[Muumitroll (raamat)|Muumitroll]]".*
#"Ohtlik jaanipäev" (1954). *Eesti keeles 1995.*
#"Trollitalv" (1957). *Eesti keeles 1975, kogumikus "[[Muumitroll (raamat)|Muumitroll]]".*
#"Nähtamatu laps" ja teisi jutte (1962). *Eesti keeles 1975, kogumikus "[[Muumitroll (raamat)|Muumitroll]]".*
#"Muumipapa ja meri" (1965). *Eesti keeles 1975, kogumikus "[[Muumitroll (raamat)|Muumitroll]]".*
#"Hilja novembris" (1970). *Eesti keeles 1995.*

### Valik raamatusarja tegelasi
Keelemäng

**Keelemäng** (saksa *Sprachspiel*; inglise *language-game*) on Ludwig Wittgensteini filosoofiline mudel, mis viitab lihtsatele näidetele keelekasutustest ja tegevustest, millesse keel on põimitud. Wittgenstein väitis, et sõnal või lausel on tähendus ainult teatud keelesüsteemi raames. Tähendus sõltub suhtluseostest ehk suhtlusolukorra "mängureeglitest". Üldkeel on mitmete keelemängude kogum. Sõltuvalt kontekstist võib näiteks lausung "Vesi!" olla tellimus, vastus küsimusele või mõni muu väljendusvorm. Teoses “Tõsikindlusest” (e. k 2000) L. Wittgenstein kirjutab: *Keele “olemuseks” on *'keelemäng**, mis sisaldab lisaks keelele tegevusi, millega too läbi põimub'' (§7). ***Keelemäng*' on algfenomen, primaarsus* (§654, 656), *mis põhineb antud keelemängu raames analüüsimatutele reeglitele* (§199). *Kui võtame omaks reeglite tavast tulenevuse, eel-keelelisuse, kaob metafüüsiline põhivajadus piire tõmmata* (§76) - *pole vaja mingit teooriat, vaid ainult keelemängu kirjeldusi* (§109). Reeglite vajalikkus, mille tõestuseks Wittgenstein toob hulganisti näiteid, näitab aga omakorda, et *mängul (keelel) on mõtet vaid kogukondlikus kontekstis'' (§202). Wittgensteini keelemäng ja perekondliku sarnasuse mudelid täiendasid keelefilosoofiat.
Indohiina poolsaar

**Indohiina poolsaar** ehk **Indohiina** (varem **Indo-Hiina** ehk **Indo-Hiina poolsaar**) on poolsaar Euraasia kaguosas. Poolsaare nimi näitab, et piirkonna rahvaste kultuuri on tugevalt mõjutanud nii India kui ka Hiina. 

Indohiina poolsaart ümbritsevad läänest Bengali laht, Andamani meri ja Malaka väin, lõunast ja idast Lõuna-Hiina meri koos Tai lahe ja Tonkingi lahega. 

Tinglik poolsaare põhjapiir ulatub Gangese ja Brahmaputra deltast Hồng Hà deltani. Poolsaare pindala on umbes 2 miljonit km². 

Poolsaare pinnamood on mägine, mäeahelikud ulatuvad põhjast lõuna poole. Indohiina poolsaare lääneosas asuvad Arakani mäed, mille kõrgeim tipp on Viktoria mägi (3053 m). Poolsaare keskosas asub Šani mägismaa ja Thanoni ahelik, mis lõpeb Malaka poolsaarel. Indohiina idaosas asub Annami mäestik. Mägede vahel paiknevad madalikud – Irrawaddy ja Chao Phraya orud ning Mekongi–Tônlé Sabi tasandik ja Khorati mägismaa. 

Indohiina poolsaarel on lähisekvatoriaalne kliima. Tasandikel on õhutemperatuur +20...+30 °C, mägedes on temperatuur umbes 15 °C madalam. Mägede läänenõlvadel sajab 2500–5000 mm aastas, kõige rohkem sajab suvel. Poolsaare siseosas sajab vähem – kuni 100 mm aastas. Poolsaare idarannikul sajab rohkem talvel, aasta sademete hulk on umbes 2000 mm. 

Suurimad jõed on Mekong, Irrawaddy, Salween ja Chao Phraya, nende vett kasutatakse niisutamiseks. Suurim järv on Tônlé Sab.

Mägede tuulepealsed nõlvad on kaetud vihmametsadega. Rannikutel kasvavad mangroovid. Tasandikel paiknevad põllumaad, kasvatatakse peamiselt riisi.  

Poliitiliselt on Indohiina poolsaar jagatud Kambodža, Laose, Vietnam, Birma, Tai, Malaisia ja Bangladeshi vahel.

## Vaata ka
*Prantsuse Indohiina
Koodimuundur

**Koodimuundur** on seade, mis muundab üht tüüpi koodi teist tüüpi koodiks. Näiteks kümnendkoodi kahendkoodiks.

## Vaata ka
*Kooder
*Dekooder
Register (elektroonika)

**Register** on elektroonikas seade, mis võimaldab salvestada, säilitada ja taasesitada infot ühe infosõna kaupa. 

Register koosneb paljudest ühtse juhtimisega trigeritest. Ehituselt jagunevad registrid jadaregistriteks ja rööpregistriteks.

Info säilib registris kuni registri elektritoide on sisselülitatud. 

Register võib olla:
* andmeregister – kasutatakse arvuliste andmete hoidmiseks, sh. üldotstarbeline register.
* mäluaadressiregister – viitab mingi mälupesa aadressile
* nihkeregister
* ujukomaregister – ujukomaarvude hoidmiseks

Mikroprotsessori sisemised registrid on arvuti kõige kiiremateks mälupiirkondadeks.
Tugipinge

**Tugipinge** on elektripinge, millega võrreldakse mingit teist pinget. See on vajalik pingete otseseks võrdlemiseks, pinge muutumise mõõtmiseks ning pingestabilisaatorites ja -regulaatorites veasignaali saamiseks. Tugipinge allikatena kasutatakse stabilitrone ja stabiilseid elavhõbetsinkelemente.
Kra maakitsus

**Kra maakitsus** on maakitsus Aasia kaguosas, mis ühendab Indohiina poolsaare põhiosa Malaka poolsaarega. Maakitsuse rannikuid ümbritsevad Andamani meri läänest ja Tai laht idast. Kra maakitsus jaguneb Birma ja Tai vahel.

Laevaühenduse lihtsustamiseks on olemas Kra kanali rajamise plaan.
Maakitsus

**Maakitsus**, soomepäraselt ka **kannas**, on kitsas maismaariba, mis ühendab kahte   suurt maismaa osa ja mida ümbritseb kahest küljest vesi. 

Maakitsus on hea koht kanali rajamiseks. Näiteks Panama maakitsusele rajati Panama kanal, mis hõlbustas laevade sõitu Ameerika lääneranniku ja idaranniku vahel.

## Vaata ka
*Maakitsuste loend
*Väin
Descartesi auhind

**Descartesi auhind** (harvemini *Descartesi teaduskommunikatsiooni auhind*) on Euroopa Liidu välja antav auhind teaduse populariseerimise eest.  

Sellele auhinnale võivad kandideerida need Euroopa riikide esindajad, kes on võitnud riikliku teaduse populariseerimise auhinna. Eestis anti auhind teaduse populariseerimise eest esimest korda välja 2006. aastal.
Jegor Strojev

**Jegor Strojev** (vene keeles Егор Семёнович Строев; sündinud 25. veebruaril 1937) on Venemaa poliitik.

Ta oli 1963. aastast alates parteifunktsionäär. 1989 sai NLKP Keskkomitee sekretäriks ja 1990 NLKP KK Poliitbüroo liikmeks.

Alates 13. aprillist 1993 kuni 16. veebruarini 2009 oli ta Orjoli oblasti kuberner. 

Ta on olnud Riigiduuma saadik ja kuulub erakonda Ühtne Venemaa. Aastatel 1996–2001 oli ta Föderatsiooninõukogu esimees.
K-Wagen

**K-Wagen** (**Kolossal-Wagen** või **Grosskampfwagen**) oli Saksamaa Esimese maailmasõja lõpus valminud üliraske tank, mida 1918. aasta lõpuks jõuti peaaegu valmis ehitada 2 masinat. Tanki projekteerisid Joseph Vollmer ja kapten Wegner (või Weger). 

K-Wageni roomikud jooksid üle kogu kere. Relvastuseks oli 4 kahurit ja 7 kuulipildujat, mis paiknesid korpuse külgedelt väljaulatuvates laskepesades. Juhtimisruum paiknes masina esiosas ning mootor ja transmissioon taga. Meeskonda kuulus eri andmetel 22–27 meest .

## Eellugu

Juunis 1917 tellis Saksamaa sõjaministeerium üliraskete tankide projekti. Uus tank pidi endast kujutama liikuvat kindlust nelja 77&nbsp;mm kahuriga, kaaluma 150 tonni, teistel andmetel 145 või 165 tonni. 
28. juunil 1917 kinnitati projekti "K-Wagen" kavand. Selle järgi pidi uue üliraske tanki soomuse paksus ulatuma kuni 30 millimeetrini, relvastusse pidi kuuluma kas kaks või neli 50–77&nbsp;mm suurtükki, neli kuulipildujat ja kaks leegiheitjat. Meeskonda pidi kuuluma 18 meest, jõuseadmeks plaaniti kaks 200–300 hobujõulist mootorit ning masin pidi suutma ületada 4&nbsp;m laiusi kraave.

Esialgu anti projekti töötlemisest kuni esimese näidise valmimiseni aega üks aasta, kuid hiljem lühendati seda 8 kuuni. Programm nägi ette tellimust 100 masinale, millest esimese seeriana valmiks 10 tanki. Ühe masina hinnaks kujunes kuni 500 000 Reichsmarka.

Hiljem vähendati tanki pikkust 13 meetrile ja kaal vähenes sellega 120 tonnini. Kuna kaks 200&nbsp;hj mootorit olid ilmselgelt liiga nõrgad, valiti nende asemele kaks 650&nbsp;hj mootorit.

## Kirjeldus

K-wagen kaal oli 120 tonni, pikkus ligi 13&nbsp;m, laius 3&nbsp;m (sponsoonide kohal 6&nbsp;m) ja soomuse paksus kuni 30 mm. Tanki side- ja juhtimissüsteem oli üle võetud allveelaevalt. Bensiinipaagid mahutasid 3000 liitrit kütust.
K-Wagen relvastati nelja 77&nbsp;mm suurtükiga, kaks igas sponsoonis ja seitsme 7,92&nbsp;mm MG08/15 kuulipildujaga. Projekteerimise alguses kavandatud leegiheitjatest loobuti. Meeskonnas oli kokku 27 liiget: komandör, kaks juhti, signaaliedastaja, relvastusohvitser, 12 suurtükiväelast, 8 kuulipildurit ja kaks mehaanikut.

Suur kaal tegi võimatuks pikkade vahemaade läbimise, mistõttu tanki plaaniti transportida raudteel rinde lähedusse, kus seda kasutada taheti. Et tank ühes tükis raudteeplatvormile ei mahtunud, võeti tank lahti kuueks  eraldi transporditavaks mooduliks: juhtimisruum, võitlusruum, masinaruum, ülekanderuum ja kaks sponsooni.

## Saatus

Paljud pidasid seda projekti absurdseks, kuid Paul von Hindenburg nõudis isiklikult, et tank ikkagi ehitataks. Plaanide kohaselt pidi 10 tellitud masinat valmima 1919. aastal. Materjalipuuduse tõttu ehitus venis ja sõja lõpuks oli peaaegu valmis vaid kaks eksemplari. Mõlemad lõhuti liitlaste kontrollkomisjoni poolt või teise variandi kohaselt sakslaste endi poolt. 

## Viited

## Välislingid
* Kaks K-Wagenit tehases
Maakitsuste loend

*Siin on loetletud maailma ja [[Eesti]] [[maakitsus]]i.*

## A

* Aunuse kannas

## H
*Hopseidet

## K
*Karjala maakitsus
*Kesk-Ameerika maakitsus
*Kórinthose maakitsus
*Kra maakitsus
*Kurgu maakitsus

## M

* Maaselkä maakitsus

## O

* Onega maakitsus

## P
*Panama maakitsus
*Perekopi maakitsus

## S
*Suessi maakitsus

## T
*Tehuantepeci maakitsus
Nõrk vastastikmõju

**Nõrk vastastikmõju** ehk **nõrk interaktsioon** on üks neljast fundamentaalsest jõust looduses.

Nõrk vastastikmõju toimib nii kvarkide kui ka leptonite vahel. Tuntumad on kvarkide muundumised (d \to u  aatomituumade beetalagunemisel tuumareaktorites ja tähtedes termotuumareaktsioonides u \to d ). Kuna kvargid ei saa üksi eksisteerida, vaid moodustavad ainult liitosakesi, hadroneid, siis sellise ülalmainitud protsessi tagajärjel muundub prooton neutroniks. Nõrk vastastikmõju on peamine radioaktiivsete elementide sünteesija tähtede supernoovaplahvatusel, mille tulemusena on tekkinud kõik  elemendid, mille järjenumber keemiliste elementide perioodilisussüsteemis on suurem kui raual.

Standardmudeli kohaselt kannavad nõrka vastastikmõju massiivsed (≥80 GeV, umbes 100 prootoni massi) Z- ja W-bosonid. Z- ja W-bosoni suure massi tõttu on nende osakeste keskmine eluiga väga lühike, mistõttu on nõrgal vastastikmõjul väga väike mõjuraadius (10–18 meetrit) – umbes 1000 korda väiksem kui aatomituuma läbimõõt. Teiste vastastikmõjude välja vahendavad kvandid on praegu teadaolevalt massita ja nende mõjuraadius seetõttu lõpmata suur. (Märkus: Tugeva vastastikmõju reaalne mõjuraadius on siiski aatomituuma läbimõõduga samas suurusjärgus.)

Nõrga vastastikmõju kohta on teada vaid jõu suurus. Täpsemat matemaatilist valemit ei teata.

Nõrka vastastikmõju tunnevad kõik vasakukäelised leptonid ja kvargid. See on ainus vastastikmõju, mis rikub P-sümmeetriat ehk paarsussümmeetriat ning CP-sümmeetriat ehk laengu-paarsuse sümmeetriat.

## Viited
X noorte laulupeo kava

Selles artiklis on loetletud 2007. aastal toimunud X noorte laulupeo "Ilmapuu" kavas olnud teosed.

* Orkester: Üle-eestiline Noorte Sümfooniaorkester
* Helirežissöörid: Maido Maadik ja Priit Kuulberg
Jaan Toomla

**Jaan Toomla** (kuni 1936 **Torokoff**; 8. mai 1929 Kuremaa vald, Palamuse kihelkond, Tartumaa]] – 8. juuni 2007 Tallinn) oli eesti kirjastaja, toimetaja ja bibliofiil.

Ta sündis sepa perekonnas. Lõpetas Tartu 1. Keskkooli ja õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat. 

Seejärel töötas ta Tartus Eesti Kirjandusmuuseumis ja ajalehe Edasi toimetuses.

1964. aastast elas ja töötas ta Tallinnas. Ta oli aastatel 1964–1991 kirjastuse Eesti Raamat eesti kirjanduse toimetuse juhataja ja peatoimetaja asetäitja.
 
Jaan Toomla oli NLKP liige aastail 1961–1991.

1992. aastast oli ta Eesti Rahvusraamatukogu vanemkonsultant ja toimetaja.

## Looming
Ta osales mitme teatmetrükise koostamisel. Ta koostas ka mitu Nõukogude võimu ideoloogiat toetavat koguteost.

*Eduard Vilde. "Artikleid ja kirju". 1957 (E. Vilde "Teoste" sarjas, koos Liis Rauaga) 
*"Vaateid Vilde elusse". 1965
*"Pool sajandit". 1967 (luulevalimik Suure Sotsialistliku Oktoobrirevolutsiooni 50. aastapäevaks)
*"Võrdne võrdsete seas" (ukraina keeles). 1982
*"Võidulaul. Победная песня". 1986
*Ta oli tegev 1993., 1994. ja 1995. aasta Riigikogu Teatmike koostamisel
*"Valitud ja valitsenud. Eesti parlamentaarsete ja muude esinduskogude ning valitsuste isikkoosseis aastatel 1917–1999". Tallinn 1999
*Ta Tallinna Bibliofiilide Klubi almanahhi "Raamat on..." toimetaja ja 2004. aastast ka koostaja

## Liikmesus
*Tallinna Bibliofiilide Klubi

## Tunnustus
*1975 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Vello Jürna

**Vello Jürna** (1. detsember 1959 Väike-Maarja – 12. juuni 2007 Laulasmaa) oli eesti ooperilaulja, 1989. aastast Rahvusooperi Estonia solist.

Ta sündis Väike-Maarja kooliõpetaja perekonnas. Hariduse omandas Väike-Maarja Keskkoolis ja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Õpingud jätkusid aastatel 1985–1991 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis peamiselt Hendrik Krummi ja Ivo Kuuse juhendamisel. Hiljem täiendas ta end Itaalias Accademia Verdianas, kus tema juhendaja oli Carlo Bergonzi.

Muusikakooli aastatel hakkas Vello Jürna laulma Riiklikus Akadeemilises Meeskooris. Sinna kutsus ta esinema tema tollane õpetaja Raimond Alango. Aastast 1987 esines Jürna Estonia teatri ooperikooris ning oli alates 1989. aastast sama teatri solist.

Rahvusooperis Estonia esitas Vello Jürna üle 30 rolli. Lisaks astus ta külalisena üles teatris Vanemuine, Stockholmi kuninglikus ooperis, Läti ja Norra rahvusooperis, Göteborgi, Oulu ja paljudes muudes ooperiteatrites.

Tema viimaseks suuremaks osatäitmiseks Estonia teatri laval jäi maalikunstnik Cavaradossi roll Giacomo Puccini ooperis "Tosca".

Vello Jürna oli mitme muusikaauhinna laureaat. Aastal 1989 võitis ta esikoha Eesti lauljate võistlusel ja 1992. aastal publiku auhinna Violetti-Valsesia võistlusel. Aastal 1991 pääses ta Modenas toimunud Pavarotti-nimelise võistluse finaali.

## Isiklikku
Tema tütar on lavastaja Auri Jürna.

## Viited

## Välislingid
* Pealelend: Pille Lill, Sirp.ee, 27. november 2009
Komitaadi õigustega linn

**Komitaadi õigustega linn** (*megyei jogú város*) on Ungaris linn, mis on 1. järgu haldusüksus (välja arvatud pealinn Budapest, millel on eristaatus). 

Ungaris on alates 11. juulist 2006 23 komitaadi õigustega linna: kõik komitaadikeskused peale Budapesti ning veel viis linna.

Need on (sulgudes komitaadi õigustega linnaks saamise aasta):

*Békéscsaba (1990)
*Debrecen (1990)
*Dunaújváros (1990)
*Eger (1990)
*Érd (2006)
*Győr (1990)
*Hódmezővásárhely (1990)
*Kaposvár (1990)
*Kecskemét (1990)
*Miskolc (1990)
*Nagykanizsa (1990)
*Nyíregyháza (1990)
*Pécs (1990)
*Salgótarján (1994)
*Sopron (1990)
*Szeged (1990)
*Szekszárd (1994)
*Székesfehérvár (1990)
*Szolnok (1990)
*Szombathely (1990)
*Tatabánya (1990)
*Veszprém (1990)
*Zalaegerszeg (1990)

Komitaadi õigustega linn täidab teatud eranditega komitaadi ülesandeid. 

Aastatel 1954–1971 olid komitaadi õigustega linnadeks Debrecen, Miskolc, Pécs ja Szeged. Nende nõukogudel olid kõik komitaadinõukogude õigused ja kohustused. Nende linnade territooriumid olid neid ümbritsevate komitaatide territooriumidest lahus. 

Aastal 1990 taastati komitaadi õigustega linna kategooria. Sellesse arvati kõik linnad (peale pealinna), kus oli üle 50 000 elaniku. Aastal 1994 laiendati seda komitaadikeskustele, kus on alla  50 000 elaniku, (Salgótarján ja Szekszárd). Komitaadi õigustega linnade territooriumid jäid komitaatide territooriumide osaks. 

Komitaadi õigustega linna staatust on taotlenud ka Esztergom, kuid parlament seda ei andnud.
Nikolai Suursööt (vaimulik)

**Nikolai Suursööt** (sünninimi **Nikolai Ponomarjov**; 9. mai 1924 Tallinn – 10. juuni 2007 Stockholm) oli Eesti arhitekt ja õigeusu vaimulik. Korp! Sakala vilistlane.

Ta sündis Tallinnas muusikute perekonnas. Tema isa Mihhail Ponomarjov oli protodiakon ja koorijuht Aleksander Nevski katedraalis, onu Nikolai Ponomarjov vanem aga Estonia teatri näitleja ja laulja. Perekond eestistas nime 1930. aastatel Suursöödiks.

Keskhariduse omandas ta Tallinna Inglise Kolledžis, mille lõpetas 1942. aastal. Põgenenud 1944. aastal Eestist Saksamaale, asus ta neli aastat hiljem ümber Rootsisse, kus elas surmani.

Omandanud algul ilmaliku hariduse insenerina, asus Nikolai Suursööt hiljem õppima vaimulikku seminari. 1955. aastal pühitseti ta diakoniks, 1959 ülemdiakoniks ja 1974 preestriks Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikus. 1979 anti talle ülempreestri aunimetus. Kuni surmani oli ta Stockholmi Eesti Apostlik-Õigeusu Püha Nikolai koguduse esivaimulik ning teenis ka väliseesti kogudusi Göteborgis ja Suurbritannias.

1976. aastal valiti ta Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eksiilsinodi ehk niinimetatud Stockholmi Sinodi esimeheks. Sellel ametikohal aitas ta kaasa Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku autonoomia taastamisele Eesti territooriumil, milleni jõuti 1996. aastal.

Igapäevast leiba teenis Nikolai Suursööt kuni 1982. aastani arhitektina Rootsi arhitektibüroos Anker-Gate-Lindegren. 

Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule.

## Tunnustus
* Piiskop Platoni ordeni III järk, 1967
* Piiskop Platoni ordeni II järk, 1984
* Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk, 2002

## Allikad
*Vaimulike andmebaas
*Митрополит Корнилий. *О моем пути*. Таллинн, 2009. Lk 202.
Nikolai Suursööt

**Nikolai Suursöödi** nime on kandnud kaks tuntud eesti kultuuritegelast (mõlemal nimeks enne eestistamist **Nikolai Ponomarjov**):

*Nikolai Suursööt (1899–1943) oli Estonia teatri näitleja;
*Nikolai Suursööt (1924–2007) oli eelmise vennapoeg, Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku vaimulik.
Antiikkirjandus

**Antiikkirjanduseks** nimetatakse Vana-Kreeka ja Vana-Rooma ühiskonnas kujunenud kirjandust, mille algust tähistavad Homerose eeposed "Ilias" ja "Odüsseia" 8.–7. sajandist eKr ning mis sirutub välja hilisantiiki 4.–6. sajandil pKr.

Vanakreeka kirjandus on Euroopa vanim ja ainus täiesti iseseisvalt arenenud kirjandus. Vanimad vanakreeka kirjanduslikud mälestised pärinevad 8.–7. sajandist eKr. Vanakreeka kirjandus ei tugine teiste kirjanduste kogemusele. Vanakreeka kirjanduse tähtsaimad autorid on Homeros, eleegia viljelejad Tyrtaios, Solon, Archilochos, meelika žanri esindajad Alkaios ja Sappho ning antiiktragöödiameistrid Aischylos, Sophokles ja Euripides.

Vanarooma kirjandus hakkas arenema 3. sajandil eKr. Vanarooma kirjandus on suuresti mõjutatud vanakreeka kirjandusest. Siiski ei ole vanarooma kirjandus puhtalt koopia vanakreeka originaalist, vaid tal on ka omad eripärad ja spetsiifilised jooned. Olulisemad kirjanikud on Plautus, Terentius, Seneca, Marcus Porcius Cato, Marcus Tullius Cicero, Julius Caesar, Vergilius, Quintus Horatius Flaccus ja Publius Ovidius Naso.

Antiikkirjanduses saavutati kunstiliste kujundite ja stilistiliste võtete suur mitmekesisus. Vanakreeka ja vanarooma kirjanduses eksisteerisid juba peaaegu kõik uusaja kirjanduse žanrid. Paljude žanride (eepos, idüll, tragöödia, komöödia, ood, eleegia, hümn, satiir, epigramm, dialoog) nimetusedki pärinevad antiikkirjandusest.

## Vaata ka
*Antiikaeg
*Antiikkultuur
*Vanakreeka kirjandus
*Vanarooma kirjandus
Monoodiline meelika

**Monoodiline meelika** on ühehäälne laul või luuletus, mille temaatika on väga mitmekesine. Seda viljeleti Kreekas Lesbose saarel. Kõige enam sarnaneb monoodiline meelika tänapäeva lüürikaga.

Temaatiliselt on monoodiline meelika väga mitmekesine, nende hulgas leidub poliitilisi, sõja-, armastus- ja veinilaule. Žanri nimekamateks viljelejateks olid Alkaios, Anakreon ja Sappho. Viimane oli Lesbose saarel noorte neidude sõpruskonna esindaja, kes õpetas teisi laulma ja mängima. Tema luule motiivistikuks olidki sõpradevahelised suhted, nende unistused, pettumused ja kiindumused.

Anakreon oli rohkem tuntud kui veini- ja armastuslaulude autor.
Jambograafia

**Jambograafia** ehk **jamb** hõlmab poleemilisi, pilkelisi ja pahesid piitsutavaid luuletusi, mis pärinevad antiikkirjanduse varasalvedest, kuuludes žanriliselt antiiklüürika alla.

Nimetus on tulnud kahesilbilise värsijala jambi kasutamisest, kus esimene silp on lühike ja teine pikk.

Jambograafia rajajaks peetakse Archilochost.

Jambograafiast arenes hiljem välja epigramm ehk teatud tüüpi pilkeluuletus.
Meelika

**Meelika** on üks antiikkirjanduse esimesi tähtsamaid vorme. See on tuletatud kreekakeelsest sõnast *melos*, mis tähendab laulu. Üldisemalt võib meelika jaotada kaheks: monoodiline meelika ja koorimeelika.
Glomerulaarhaigused

Glomerulaarhaigusi on kirjeldatud praktiliselt kõigil imetajatel (inimesel, veisel, lambal, koeral, kassil, tuhkrul, jänesel, rotil, hiirel) ja paljudel reptiilidel.

## Glomerulaarhaigused inimesel

## Glomerulaarhaigused loomadel
Glomerulaarhaigused esinevad sageli sekundaarselt muude haiguste kõrval. Noorematel loomadel esineb glomerulaarhaigusi sagedamini koos põletikega, vanematel loomadel esineb rohkem kasvajatega seotud haigusi.

Sagedasemaks kassidel kirjeldatud glomerulaarhaiguseks on membranoosne glomerulopaatia, teisi vorme esineb harva.

### Loomadel kirjeldatud glomerulaarhaigused
*Neeruamüloidoos
*Fokaal-segmentaalne glomeruloskleroos
*Glomerulonefriit
**Sirprakuline glomerulonefriit
**Membranoproliferatiivne glomerulonefriit
**Proliferatiivne glomerulonefriit
*IgA nefropaatia
*Glomeruloskleroos
*Pärilik nefriit
*Luupus nefriit
*Membranoosne glomerulopaatia
*Minimaalmuutustega haigus
Koorimeelika

**Koorimeelika** arenes antiikkirjanduse perioodil välja peamiselt Spartas ning oli kõige enam seotud mitmesuguste kultusevormidega. See kajastus ka esitusviisis. Laulu kandis ette rituaalne koor, kes ühteaegu nii laulis kui ka tantsis.

Koorimeelikal on väga palju alaliike, millest tähtsaimal kohal olid hümnid. Ülemaaliste võitjate auks lauldi epiniikione ning nendest kahest alaliigist, hümnist ja epiniikionist, on hiljem välja kujunenud nüüdisaegne tuntud luulevorm ood. 

Koorimeelika viljakaim luuletaja oli Pindaros.
Heksameeter

**Heksameeter** on antiikkirjandusest pärinev värsimõõt. See koosneb kuuest värsijalast, millest neli esimest võivad olla nii daktülid ( tähis _ U U) kui ka spondeused ( tähis _ _). Viies värsijalg on pea eranditult daktül, viimane aga kas spondeus või trohheus. ( tähis _ U).

Heksameetri põhitunnuseks on ka tsesuur ehk värsisisene paus, enamasti kolmanda või neljanda värsijala keskel. Harvemini võib esineda ka kahe tsesuuriga heksameetrit, sel juhul on tsesuurid teise ja neljanda värsijala järel.

Heksameetrit on hilisemas luules väga palju kasutatud ja jäljendatud.

Üks tuntumaid klassikalise heksameetri näiteid pärineb Simonideselt (tõlkija Johannes Semper):
: *Rändaja, tõtta ja vii Lakedaimoni rahvale teade.*

Tartu Ülikooli eesti keele lektori (1851-1874) Carl Ferdinand Mickwitzi väitel olnud eesti keeles vaid üksainus heksameeter, mida ta kuulnud Tartu hobuselaadal sõimlevatelt talupoegadelt: 
: *Oh sina viimane tont ja kuradi pärade lontrus.*

## Viited
Epigramm

**Epigrammiks** nimetati algselt värsivormis pealkirja hauakivil või mälestussambal, hiljem hakati epigrammiks pidama iga eleegilise distihhoni vormis koostatud lühikest lüürilist luuletust.

Tänapäeval nimetatakse seda lühikeseks, pilkava tooniga luuletuseks.

## Vaata ka
*Epitaaf
Tyrtaios

**Tyrtaios** oli Vana-Kreeka eleegiline luuletaja. Ta elas Spartas 7. sajandil eKr ja oli elukutselt sõjamees, kes innustas oma lauludega ka teisi. Meelisteemadeks olid tal kangelaslikkus, patriotism, vaprus, sõda ning ülimaks ideaaliks pidas ta langemist võitlusväljal oma riigi eest.

## Teosed eesti keeles
* *1. Kaunis surra on sel, kes eesreas; 2. Võitmatu [[Herakles]] on teie soost; 4. Asu teele sa, eelkäind põlvist.* Tõlkinud Ellen Niit ja Valmen Hallap – Kreeka kirjanduse antoloogia, ERK, Tallinn 1964, lk 90–91 ja kommentaarid lk 572
Pindaros

**Pindaros** (522–443 eKr) oli Vana-Kreeka aristokraat ja suurim lüürik. Viljeles mitmesuguseid koorilüürika žanre, loomingut on kokku säilinud 12 raamatut. Kirjutanud palju ülistus- ja võidulaule valitsejatele, sportlastele, flöödimängijatele jt. 

Võidulaulu ülesehitus:
* võitja ja tema suguvõsa kirjeldus;
* räägitakse võitluse kohast, selle laadist.

Pindarose eesmärk oli säilitada luules inimese surematus. Tema stiil oli raskepärane, seal oli sees palju metafoore, võrdlusi, uut sõnavara. Keskajal loeti tema loomingut pigem kui proosat.
Archilochos

**Archilochos** (surnud umbes 650 eKr Párosel) oli Vana-Kreeka luuletaja, rändlaulik ja sõjamees.

Archilochos oli vaesunud aristokraadi ja orjatari poeg.

Archilochos oli palgasõdur. Pärimuse järgi osales ta Thasose saare traaklastest põliselanike ja Naxose saare elanike sõjas ning sai Naxose ja Parose vahelises lahingus surma.

Teda peetakse uue luulevormi jambograafia rajajaks. Ta kirjutas jambilises värsimõõdus pilke- ja sõimuluuletusi kellegi Lykambese pihta, kes talle oma tütart naiseks ei andnud. Lykambes ja tema tütred olevat suurest häbist nende luuletuste pärast end üles poonud.

Lisaks jambidele on ta kirjutanud ka valme ja eleegiaid.

Tema mitmekülgsest loomingust, mida iseloomustavad individualism ja kirglikkus, on säilinud üle saja katkendi. Tema stiili peetakse teravmeelseks ja skeptiliseks. Archilochos eiras traditsioonilisi reegleid, ta ei olnud sõjapatrioot ega ülistanud surma. Tema luule taunib nii otsustavalt heeroste aja inimtüüpi ja selle aristokraatlikku aumõistet, et antiikajal peeti teda Homerose antipoodiks. Sellegipoolest on Archilochose luulekeeles ja värsitehnikas märgata Homerose mõju.

Archilochos on tugevasti mõjutanud rooma luuletajaid Luciliust, Catullust ja Horatiust. Viimane uhkustas, et on oma oodide ja epoodidega loonud Archilochosele Roomas kodu, mida tol eluajal ei olnud.

1944 avastati Paroselt Archilochose raidkirjad. Need on 2 kiviplaati, mis pärinevad 3. sajandist eKr ning millel on Archilochose eluloolisi andmeid, 57 muusade ilmumisest rääkivat kokkukuuluvat värssi ja 30 värsi algused. Kiviplaadi järgi saatnud isa Telesikles Archilochose linna lehma müüma, kui kohtas rühma lõbusaid naisi. Need küsisid, kas lehm on müüa, ja lubasid maksta head hinda. Seepeale kadusid naised ja lehm ära ja Archilochos leidis nende asemelt lüüra. Varsti pärast seda teatas Apollon Telesiklesele Delfis, et tema poeg saab kuulsaks ja surematuks.

## Teosed eesti keeles

* Kreeka kirjanduse antoloogia, ERK, Tallinn 1964, lk 92–93 (10 lühiluuletust, tõlkinud Ellen Niit ja Valmen Hallap), kommentaarid lk 573
* "Ja langedes puutuksin nahka" (luuletsükkel). Vanakreeka keelest tõlkinud ja kommenteerinud Kattri Türk – Looming 1996, nr 7, lk 946–948 ja 950

## Viited


## Välislingid
*Archilochose tekstid kreeka vikitekstides
Rāmājana

**"Rāmājana"** on vanaindia eepos, mille loojaks peetakse pärimuse kohaselt iidset luuletajat Vālmikīd. 

Teos valmis umbes 2. sajandil pKr, kuid teose ainestik pärineb 4.–3. sajandist eKr.

Teose peategelane on Rāma ning teos räägib tema võitlustest.

Rāmājana jaguneb seitsmeks raamatuks. Esimene osa kannab nime Bala Kanda. Selles räägitakse Rāma ja ta vendade sünnist, tema tegudest lapsepõlves, Višvamitra ohvririituse kaitsmisest, kus Rama hukkab mitu rakšasat ja haavab Marichat, ning abiellumisest Sītāga.

Teine osa kannab nime Ayodhya Kanda. Selles soovib Rāma isa Ayodhya valitsemist Rāmale üle anda. Tema venna Bharata ema Kaikeyi rakendab aga oma õigust ja nõuab kahe soovi täitmist, mis vana kuningas talle lahingus oma elu päästmise eest lubas. Esimesega soovib ta, et troonile tõuseks Rāma asemel Bharata, teisega soovib ta, et Rāma trooni kaitseks neljateistkümneks aastaks metsa pagulusse saadetaks. Rāma tunnistab selle õiglaseks ja läheb koos vend Lakšmana ja naine Sītāga metsa. Vana kuningas sureb kurvastusest, Bharata aga võtab riigi hüvanguks kuningatiitli vastu, kuid keeldub troonile istumisest.

Kolmas osa kannab nime Aranya Kanda. Selles kohtab erakuna elav Rama rakšasa Šurpanakhat, kes püüab teda võrgutada. Karistuseks lõikavad Rama ja Lakšmana tal nina ja kõrvad maha. Solvunud Šurpanakha pöördub oma venna Rāvaṇa poole. See röövib Maricha abil Sītā ning haavab surmavalt Sītāt kaitsma tulnud raisakull Jatayut. Rama ja Lakšmana asuvad Sītāt otsima, ent kohtavad Kabandhat, kes annab neile nõu suunduda lõunasse, kus Sugriva võib neid abistada.

Neljas osa kannab nime Kishkindha Kanda. Selles otsustab Rama abistada endist vānara rahva kuningat Sugrivat, kelle vanem vend Bali on ta maalt välja kihutanud ja tema naise röövinud, pärast seda kui teda eksikombel surnuks pidanud rahvas Sugriva troonile pani. Rama surmab Bali ja hiljem saadab Sugriva oma väed Sītāt otsima.

Viies osa kannab nime Sundara Kanda ja keskendub Hanumani seiklustele, kes jõuab Lankale ja kohtub Sītāga. Nähes, mis tingimustes Sītāt kinni peetakse, Hanuman vihastab ja asub Lanka rajatisi lõhkuma, kuid ta tabatakse. Rāvaṇa soovib Hanumani hukata, ent otsustab siiski teda kui Rama saadikut pigem karistada, süüdates ta saba. Hanuman süütab pagedes Lanka ja naaseb oma kaaslaste juurde.

Kuues osa kannab nime Yuddha või Lanka Kanda ja see räägib Lanka vallutamisest ja Rāvaṇa surmast.

Seitsmes osa kannab nime Uttara Kanda. See on hiljem lisatud osa, milles räägitakse Rama tegudest pärast koju naasmist. Mõnede oletuste kohaselt on selle hiljem lisanud Vālmikī ise.

## Viited
Lazar Lissitski

**Lazar** Markovitš **Lissitski**, tuntud ka kui **El Lissitski** ja **El Lissitzky** (22. november 1890 Potšinok – 30. detsember 1941 Moskva) oli juudi päritolu Vene suprematistlik maalikunstnik ja arhitekt, fotograaf ja õppejõud.

Lazar Lissitski oli Bauhausi liige alates selle asutamisest 1919. aastal.
Brașov

**Brașov** (ungari keeles *Brassó*, saksa keeles *Kronstadt*) on linn Rumeenias Transilvaanias, Brașovi maakonna keskus.

Brașov on elanike arvult seitsmes linn Rumeenias.

Brașovi kohal asus antiikajal daaklaste ja hiljem roomlaste asula. István Püha rajas sinna lossi, mis läks 13. sajandi alguses Saksa ordu valdusse. Lossi lähedusse tekkis mitu asulat, millest kasvas välja tänapäeva linn.

1987 toimus linnas mäss Nicolae Ceaușescu majanduspoliitika vastu.

Linna tuntuimad ehitised on gooti stiilis Must kirik (*Biserica Neagră*) ja raekoda.

Ajalooline ungari nimi on *Brassó* ja saksa nimi *Kronstadt*. 2002. aastal oli linna elanikest 90,66% oli rumeenlased ja 8,54% ungarlased. 1910. aastal oli 43,4% elanikest ungarlased ja 26,4% sakslased.

Brașovis toodetakse MAN AG veoautosid.

Linna jalgpalliklubi on FC Brașov.


RoBrasovRepubliciiAfternoon.jpg|Linna tänav
Brasov black church winter 2006-03-08.jpg|Must kirik Brașovis


## Vaata ka
* Brașovi-Ghimbavi rahvusvaheline lennujaam

## Viited

## Välislingid

* Brașovi koduleht
* Oferte Turistice
Livoneesid

**Livoneesid** on Venemaa keisririigi hõbemündid, mida vermiti 1756. ja 1757. aastal Eesti- ja Liivimaal kasutamiseks. Mündid on saanud nime neil oleva ladinakeelse legendi *Moneta Livon et Estland* või *Moneta Livoesthonica* järgi.

Ehkki Balti provintsid olid 1710. aastal Põhjasõjaga läinud Venemaa võimu alla, jäid seal endiselt käibele Rootsi, Poola, Preisi jne mündid. Et seda olukorda muuta, andis keisrinna Jelizaveta Petrovna välja ukaasi vermida taalrisüsteemis, kuid vene vääringus mündid Eesti- ja Liivimaal kasutamiseks.

Münte vermitigi aastatel 1756 ja 1757 nimiväärtusega 96, 48, 24, 4 ja 2 kopikat, kuid hiljem selgus, et müntide kaalu määramisel oli tehtud arvutusviga ning 96-kopikaline oli tegelikult väärt 109,09 kopikat. Kuna sellised mündid olid riigikassale kahjulikud, kõrvaldati need käibelt.

## Vaata ka
* Eesti raha
Üheksakümne kuue kopikane livonees

**96-kopikane** on suurima nimiväärtusega livonees, mida vermiti.

__TOC__

Livoneese vermiti keisrinna Jelizaveta Petrovna käsul Eesti- ja Liivimaal kasutamiseks. Tegemist on taalrisüsteemis, kuid vene vääringus müntidega, mis pidid aitama nendel aladel Vene raha kasutusele võtta.
Hiljem aga selgus, et müntide massi määramisel oli tehtud arvutusviga ning 96-kopikaline oli tegelikult väärt 109,09 kopikat. Kuna sellised mündid olid riigikassale kahjulikud, kõrvaldati need käibelt.

## Kujundus
Münt kaalub 26,38 grammi ning selle serv on ornamenteeritud.

### Avers

Mündi esiküljel on keisrinna Jelizaveta Petrovna büst ning legend *ELISABETHA • I • D • G • IMP • TOT •ROSS*.

### Revers
Mündi tagaküljel on kahe peaga kotkas ovaalse Riia ja Tallinna vapikilbiga, selle all nimiväärtust tähistav arv 96 ja vermimise aasta ning legend *Moneta Livon et Estland* või *Moneta Livoesthonica*.

### Vermimisaasta erimid
Münte vermiti aastatel 1756 ja 1757, kusjuures 1756. aasta münte on kahesuguse tagaküljel oleva legendiga: *Moneta Livon et Estland* ja *Moneta Livoesthonica*.

## Vaata ka
* Rubla
* Eesti raha
Giovannino Guareschi

**Giovannino Guareschi** (1. mai 1908 – 22. juuli 1968) oli itaalia kirjanik, ajakirjanik ja karikaturist.  

Tema loodud kirjanduslikest kujudest on tuntuimad külapreester don Camillo ja kommunistist külavanem Peppone. 

Guareschi sündis Parma lähedal keskklassi peres. Ülikooliõpinguid lõpetamata asus ta tööle kohalikus ajalehes, hiljem tegi kaastööd satiiriajakirjadele. Mobiliseeriti teise maailmasõja ajal Itaalia vägedesse ning viibis pärast 1943. aasta vaherahu kolm aastat Poolas vangilaagris. Ajakirjanikuna kritiseeris nii kommuniste kui ka hiljem kristlikke demokraate, võimudega vastuollu läinuna pidi mõnda aega laimusüüdistusega vanglakaristust kandma.  

Eesti keeles on ilmunud kirjastuselt EMP Stockholm 1957. aastal J. Säki tõlkes "Don Camillo väike maailm" ("Mondo piccolo - don Camillo").
Kogutud teosed 1987–2002

**"Kogutud teosed 1987–2002"** on Eesti rokkansambli Ultima Thule muusikakogumik, mis ilmus 2002. aastal plaadifirma Elwood Muusik kaudu.

Kogumik koosneb kahest CD-st, kummalgi 19 lugu, ja voldikust.

## CD 1
# Ilmarine ja Dvigatel (V. Kobrin / V. Kangur) 3:30
# Dilemma kumma (Ultima Thule / V. Kangur) 3:36
# Tuvi jäljed (V. Kobrin, R. Sibul / O. Arder) 3:28
# Hallaöö (R. Sibul / O. Arder) 4:02
# Laul kadunud kodust (J. Cliff / J. Sang) 4:53
# Kuutõbiste tants (J. Ahelik, R. Sibul / P. Ilmet) 3:41
# Kolm paksu sakslast (R. Sibul / V. Kangur) 4:11
# Sinimandria (Albert Le Coq'ile mõeldes) (R. Vaigla / V. Kangur) 3:44
# Muuseas (R. Sibul / V. Kangur) 3:56
# Tung ja torm (R. Sibul / H. Volmer) 5:44
# Aed (R. Sibul / V. Koržets) 5:52
# Arusaamatus (R. Sibul / V. Kangur) 3:17
# Kakskeelne (R. Sibul / V. Kangur) 3:09
# Liivimaa pastoraal (R. Sibul / V. Kangur) 3:10
# Eesti asi (R. Vaigla, R. Sibul / V. Kangur) 2:59
# Muld (R. Sibul / P. Ilmet) 3:58
# Vader Rein (R. Sibul / O. Arder) 3:15
# Tuulemeelne (R. Sibul / P. Ilmet) 4:55
# Vägev vähk (R. Sibul / P. Ilmet) 4:35

## CD 2
# Turbatuli (R. Sibul / P. Ilmet) 3:42
# Ilmtingimata (R. Sibul / V. Kangur) 4:09
# Libalind (R. Sibul / V. Kangur) 3:34
# Lennelda priiks (V. Kobrin, R. Sibul / O. Arder) 4:45
# Parasiidi paradiis (R. Sibul / V. Kangur) 3:46
# Roosa toss (R. Sibul / P. Ilmet) 4:20
# Haiguslugu (R. Sibul / V. Kangur) 3:45
# Polaarpäev (R. Sibul / O. Arder) 4:28
# Öine (R. Sibul / P. Ilmet) 5:30
# Tupikjaam (R. Sibul / P. Ilmet) 4:25
# Kassitapp (V. Kobrin, R. Sibul / O. Arder) 3:25
# Seep see on (R. Sibul / H. Volmer) 2:57
# Tagutulevik (R. Sibul / O. Arder) 3:27
# Inimene pole kala (T. Raadik / V. Kangur) 4:32
# Väikse Peetri tänulaul (R. Sibul / H. Volmer) 4:17
# Suusalugu (Hawkins, Lewis, Broadwater / H. Volmer) 3:23
# Videvik (R. Sibul / V. Koržets) 6:33
# Laulev jõgi (R. Sibul / O. Arder) 5:38
# Mandolin, gitara i bas (K. Vilpuu) 1:32

## Voldik
Voldikus on bändi foto aastast 1987 ning liikmete (Tõnis Mägi, Riho Sibul, Slavka Kobrin, Silvi Vrait, Aare Põder, Raul Vaigla, Peeter Jõgioja, Jaak Ahelik, Kalle Vilpuu ja Toomas Rull) fotod (kõik mustvalged). Viimastel lehtedel on nimekiri sellest, kes mis loos mis pilli mängib.

Kujundanud Mari Kaljuste.

## Vaata ka
* Ultima Thule

## Välislingid
*
Leena (täpsustus)

**Leena** on mitmetähenduslik sõna:

***[[Leena]]** on jõgi Venemaal.
***[[Leena (eesnimi)|Leena]]** on naisenimi.

***"[[Leena (1954)|Leena]]"** on Soome romantiline komöödiafilm 1954. aastast.

***[[Leena (pornotäht)|Leena]]** ja **Leena La Bianca** olid pornotäht **Kathleen Mazzotta** lavanimed. Temast on ka 1992. aastal valminud film **"[[Leena (1992)|Leena]]"**.
Irrawaddy

**Irrawaddy** (birma ဧရာဝတီမ္ရစ္‌ (Eyawadi Myit; kohalikus transkriptsioonis ka Ayeyarwady) on jõgi Kagu-Aasias Myanmaris. Ta saab alguse Katšini osariigis kohas, kus ühinevad Mali Hka ja Nmai Hka, ja suubub Andamani merre, moodustades suure delta. Irrawaddy on Myanmari pikim jõgi, selle pikkus on 2170 km. Jõgikonna pindala on 411 000 km².

Irrawaddy voolab läbi riigi suunaga põhjast lõuna poole. Ülemjooksul voolavad Irrawaddy ja tema lisajõed kitsastes kanjonites läbi džunglite.

Jõe järgi on nime saanud Ayeyarwady piirkond.


Pilt:Myanmar Irrawaddy Minguin 200302130104.jpg|Hsinbyume-Pagood Irrawaddy kaldal Mingun Pahtodawgyi stuupa taustal 2003. aastal
Pilt:Unfinished Stupa.jpg|Lõpetamata budistliku Mingun Pahtodawgyi stuupa varemed Irrawaddy kaldal 2005. aastal
Pilt:Irrawaddy-myanmar-feve.jpg|Irrawaddy kaldal istuv poiss
Pilt:Ava Bridge Over Ayeyarwady Sagaing Myanmar.jpg|Ava sild – 1998. aastani ainus sild üle Irrawaddy
Black metal'i ansamblite loend

*Siin on loetletud [[black metal]]'it viljelevaid ansambleid.*

## #
* ...And Oceans
* 1349
## A
* Abigor
* Aborym
* Abruptum
* Absu
* Absurd
* Abyssos
* Aegrus
* Aeternus
* Aggression Overload
* Ajattara
* Akercocke
* Alghazanth
* AN
* Anaal Nathrakh
* Anal Blasphemy
* Ancestral Volkhves
* Antestor
* Anorexia Nervosa
* Aras
* Archemenia
* Archgoat
* Armagedda
* Armaggedon
* As Creation Falls...
* Aska
* Azaghal

## B
* Barathrum	
* Bathory 
* Batushka
* Beherit	 
* Behexen	 
* Besatt
* Black Death Ritual
* Blasphemy	 
* Blodsrit	 
* Blodulv
* Bloodhammer
* Borgne	 
* Burzum

## C
* Calvarium
* Carpathian Forest
* Ceremonial Embrace
* Chthonic
* Clandestine Blaze
* Concubia Nocte
* Crimson Moonlight

## D
* Dark Funeral	
* Darkthrone
* Darkwoods My Betrothed
* Deathspell Omega
* Dimhymn
* Dornenreich
* Dødheimsgard
## E
* Elite 
* Emperor
* Enthroned
## F
* Fafner
* From Shades
* Funeral Mist
* Funeris Nocturnum
## G
* Gaahlskagg
* Gloomy Grim	 
* Gorgoroth
* Graveworm
## H
* Hekel	 
* Heresi
* Horna
* Hromovlad	 
* Hypothermia

## I
* Ildjarn 
* Immortal
* Impaled Nazarene
* In The Woods...
* Infuneral
* Iperyt
* Isengard

## J
* Judas Iscariot
## K
* Katharsis	 
* Keep Of Kalessin	 
* Korium	 
* Krieg
* Khold
* Kult Ov Azazel
* Kvist

## L
* Langenu
* Legion Of Doom
* Leviathan
* Limbonic Art
* Loits

## M
* Malus Lupus
* Maniac Butcher
* Marduk	
* Mayhem
* Mgla
* Moonblood
* Musta Surma
* Myrkskog
* Mörk Gryning

## N
* Nargaroth
* Nattefrost
## O
* O	 
* Ofermod
* Old Man's Child	
* Ondskapt 
* Opera IX
## P
* Pest
## R
* Rotting Christ
## S
* Sarcofago
* Sargeist	 
* Sariola	 
* Satanic Warmaster	 
* Satyricon
* Shining
* Sigh
* Skyforger	 
* Slidhr
* Sportlov
* Summoning
* Surma	
* Svartkraft 
* Svartsyn
* Swine Of Satan

## Z
* Zyklon-B
## T
* Taake
* The Art Of Blasphemy
* Troll
* Trollheim's Grott
* Tulus
* Twilight Ophera

## U
* Ulver
* Urgehal
## V
* Vargsang	 
* Venom
## W
* Watain
## Y
* Xasthur
Vaimse tervise päev 2006

**Vaimse tervise päev 2006** oli avalik meditsiiniteemaline teabepäev, mille deviisiks oli "Teadlikkuse tõus – riski vähenemine: psüühilised haigused ja enesetapp". Ürituse organiseeris ülemaailmne vaimse tervise päeva raames Ülemaailmne vaimse tervise föderatsioon.

## Üritused Eestis
*Vaimse tervise probleemidega inimeste kunstitööde näitus "Rohkem arvamusi, vähem eelarvamusi" galeriis Aatrium.
*Vaimse tervise ja suitsiidide teemaline tasuta filmiprogramm Tallinna Kinomajas
*Lahtiste uste päev Kaksikdiagnoosiga Klientide Päevakeskuses
*Lahtiste uste päev Merimetsa Tugikeskuses
*Lahtiste uste päev Tallinna Vaimse Tervise Keskuses – toimus avatud loeng teemal "Kuidas märgata vaimse tervise probleeme". Loengu viis läbi dr. Liis Haavistu
*Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse üritused:
**Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse klientidele viidi läbi traditsiooniline Jänese matkarajal. 
**Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse Päevakeskuses toimus loovtund, kus teemaga seonduv joonistati ühiselt suurele paberile.
**Linnakodanikele toimus Tartu Raekoja platsil keskpäevane vaimse tervise teadvustamise kampaania. Selleks, et inimesed mõtleksid hetkeks vaimsele tervisele, arutleti järgmiste küsimuste üle:
#Mis on vaimne tervis? 
#Mis soodustab vaimset tervist? 
#Mis häirib vaimset tervist?

## Viited
Ayeyarwady

**Ayeyarwady** nime all võidakse mõista:
***[[Irrawaddy]]** jõge Birmas
*Irrawaddy jõe suudmealal asuvat Birma 1. järgu haldusüksust – **[[Ayeyarwady piirkond]]a**
Budistlik kirjandus

**Budistlik kirjandus** on budismile omistatud tekstid.

Budistlikud teosed kirjutati rahvalikus paali keeles, aga ka sanskritis. Budistlik kanoonilise kirjavara kogu, mis on loodud umbes aastal 205 eKr, kannab pealkirja "Tipitaka" (tõlkes "kolm korvi"). Pärimuse järgi peetakse selle autoriks samuti Buddhat ennast. Antud teose kuulsaim tekst kannab pealkirja "Dhammapada" ja see on Tipitaka 5. osa. Ülejäänud osad kannavad pealkirju:
* "Vinjapitaka" – räägib munkade elust;
* "Sukapitaka" – suutrad ehk õpetuslaused;
* "Abhidhammapitaka" – mõtisklused psühholoogiast. Nimi tähendab tõlkes "ülima seadmuse (õpetuse) kord".