open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rietdijki-Putnami argument

**Rietdijki-Putnami argument**, mis on nime saanud Wim Rietdijki ja Hilary Putnami järgi, kasutab 20. sajandi füüsika avastusi – eriti relatiivsusteooriat –, et tõestada filosoofia seisukohta neljadimensioonilisusest.

Kui relatiivsusteooria vastab tõele, siis on igal vaatlejal oma arusaam samaaegsusest, mis koosneb unikaalsetest ürituste hulgast, mis moodustavad vaatleja praeguse hetke. Vaatlejatel, kes liiguvad eri kiirusel, on eri arusaam sellest, mis toimub hetkel, sest neid mõjutavad erinevad sündmused. Iga vaatleja võtab enda sündmuste hulka kolmedimensioonilisuses universumis, aga isegi väikseim pealiigutus kahe vaatleja vahel võib kaasa tuua, et nende kolmedimensioonilisus sisaldab eri asju. Kui iga kolmedimensiooniline maailm eksisteerib, siis mitme kolmedimensiooniga maailm pakub, et maailm on neljadimensiooniline. Sellele argumendile pandi nimi pärast Rietdijki (1966) ja Putnami (1967) vestlust. Mõnikord kutsutakse seda Rietdijki-Putnami-Penrose'i argumendiks.

## Andromeeda paradoks

Roger Penrose arendas edasi argumenti, mida nimetatakse **Andromeeda paradoksiks**, milles väidab, et kahel inimesel, kes kõnnivad üksteisest tänaval mööda, võib olla hetkel toimuvast väga erinev arusaam. Kui üks inimene kõnnib galaktika suunas, siis need sündmused võisid olla juba tunde või päevi eespool Andromeda sündmustest selle inimese jaoks, kes kõnnib teises suunas. Kui see on tõsi, muudab see tähelepanuväärselt meie arusaama ajast. Penrose arutas ka tagajärgedest, mis kaasnevad, kui Andromedal elavad tulnukad vallutavad Maa. Tema enda sõnade järgi:

Paradoks koosneb kahest vaatlejast, kes on samal ajal samas kohas kogemas erinevaid üritusi. Pange tähele, et kumbki vaatleja tegelikult ei näe, mis toimub Andromedal, sest valgus Andromedalt võtab 2,5 miljonit aastat, et jõuda Maale. Väide ei seisne selles, mida saab näha. See seisneb puhtalt sündmuses, mis erinevate vaatlejate arvates peaks samal hetkel toimuma.

## Viited
Austraalia Eesti Rahvuskapital

**Austraalia Eesti Rahvuskapital** oli Austraalia eestlaste organisatsioon, mille eesmärk oli toetada Eesti vabastamisvõitlust. Organisatsioon tegutses Austraalia Eesti Seltside Liidu juures.

Organisatsioon toetas muu hulgas eestlusega seotud selgituskirjanduse väljaandmist, eestlusega seotud üritusi, rahvusliku kasvatuse teostamist, Eesti Vabariigi ametlike välisesinduste asutamist ja ülalpidamist.

Organisatsiooni rahastati iga-aastastest korjandustest. 1957. aasta lõpuks oli korjatud umbes 3200 naelsterlingit. Annetajate nimed jäädvustati Raudraamatusse.

## Viited
Balti Agronoomide Liit

**Balti Agronoomide Liit** oli Baltimaade ja Soome agronoomide kutseühinguid koondav liit. Liit asutati 1926 Tartus. Liidu ülesanne oli kutseühingutevahelise info jagamine ja teha koostööd õppe- ja uurimistegevuses. 

Liit korraldas iga kahe aasta tagant Balti agronoomide kongressi. Kongresside protokollid avaldati ka saksa keeles trükitult.

## Viited
South Lebanon

*South Lebanon (Ohio)
*South Lebanon (Oregon)
*South Lebanon (Pennsylvania)

## Vaata ka
*Lõuna-Liibanon
Meremäe vald (1922)

**Meremäe vald** oli vald Eesti Petserimaai aastail 1922–1945 ja Eesti NSV-s Võrumaal aastail 1945–1950.

Meremäe vallamaja asus tänapäeva Meremäe küla aladel.

Aastatel 1922–1923 kandis vald nime *Obinitsa vald*.

1939. aasta vallareformi raames säilitas vald nime ja piirid.

Vald kuulus Riigivolikogu 31. valimisringkonda, kust valiti Aleksis Tsänk.

Meremäe valda kuulusid: Hillakeste (Hilläkeste), Väike-Härma, Jõksi, Kalatsovo, Kerba, Kärna, Kuksino, Lepa, Lutja, Tuulova, Tikliste, Meremäe, Ostrova, Paklova, Palande, Palovere, Palo, Pliia, Poksa, Puista, Raba, Ruutsi, Serga, Tepi, Tobrova, Väike-Tobrova, Treijali, Tserkonde, Tsirgu, Ulaskovo, Vaarkali, Vinski, Viru, Uusvada, Krantsovo, Kuige, Suure-Kiislova, Väike-Kiislova, Looska, Meeksi, Olehkova, Poroslova, Pelsi, Sulbi, Sunilova, Vasilde, Vareste, Vaaksaare, Voronkino, Kiirova asundus, Meremäe vallamaja ja Meremäe kool, Andrikova, Hilande, Suure-Härma, Ignase, Juusa, Karmsino, Kiksova, Korksi, Kosikova, Kõõru, Küllatova, Lindsi, Melso, Miku, Navike, Obinitsa, Roikino, Talka, Tedre, Tääglova, Vaslä, Klistino, Helbi, Kamenitsa, Jermakova, Kiiova, Krapkova, Maslova, Polovino, Seretsova, Tessova, Triigina, Tupleva, Veretino, Võmmorski ja Tiirhanna küla.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kalatškovo, Obinitsa ja Veretino külanõukogu.

26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Vastseliina rajooni koosseisu.

## Viited
Oliver Schmitt

**Oliver Jens Schmitt** (sündinud 15. veebruaril 1973 Baselis) on Šveitsi ajaloolane.
 
## Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1997. aastal Viini Ülikooli ajaloo erialal. 2000. aastal sai ta Müncheni Ülikoolist doktorikraadi. 2003. aastal habiliteerus ta Regensburgi Ülikoolis Ida-Euroopa ajaloo alal. Aastatel 2004–2005 töötas ta Berni Ülikoolis õppejõuna ja 2005. aastal sai ta Viini Ülikooli ajalooprofessoriks.

Ta on Viini Ülikooli Kagu-Euroopa ajaloo professor. Tema peamine uurimisvaldkond on Balkani maade keskaeg. Pärast töötamist Põhja-Itaalia arhiivides ilmus 2008. aastal temalt Albaania rahvuskangelase Skanderbegi põhjalik biograafia, mille albanoloog Ardian Klosi tõlkis 2008. aastal saksa keelest albaania keelde. See raamat oli esimene kriitiline Skanderbegi käsitlus ja põhjustas Albaania meedias ägeda diskussiooni. Schmitt oli raamatus väitnud, et Skanderbegi ema Voisava oli pärit serbia Brankovići aadlisuguvõsast ja et Kastrioti aadlisuguvõsa on kreeka päritolu. Schmitti süüdistati laimamises ja Ardian Klosile (enesetapp 2012) heideti ette, et ta sellise teose tõlkida võttis.  

## Tunnustus
* 2011 – valiti Austria Teaduste Akadeemia liikmeks
* 2013 – valiti Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks

## Raamatud
* 2001 – *Das venezianische Albanien 1392–1479.* https://www.amazon.de/venezianische-Albanien-1392-1479-S%C3%BCdosteurop%C3%A4ische-Arbeiten/dp/3486565699/ref=asap_bc?ie=UTF8
* 2008 – *Kosovo. Kurze Geschichte einer zentralbalkanischen Landschaft.* https://www.amazon.de/Kosovo-Kurze-Geschichte-zentralbalkanischen-Landschaft/dp/3825231569/ref=asap_bc?ie=UTF8
* 2008 – *Skanderbeg – der neue Alexander auf dem Balkan.* https://www.amazon.de/Skanderbeg-neue-Alexander-Balkan-Biografien/dp/3791722298/ref=sr_1_1?ie=UTF8&qid=1492753652&sr=8-1&keywords=Oliver+Schmitt
* 2012 – *Die Albaner – eine Geschichte zwischen Orient und Okzident.* https://www.amazon.com/Die-Albaner-Geschichte-zwischen-Okzident-ebook/dp/B007R8TG5I/ref=sr_1_5?ie=UTF8&qid=1492754238&sr=8-5&keywords=oliver+jens+schmitt
* 2012 – *Südosteuropa und die Adria im späten Mittelalter.* Hg. Victor Spinei. Bukarest/Brăila.
* 2016 – *Capitan Codreanu. Aufstieg und Fall des rumänischen Faschistenführers.* Wien, ISBN 978-3-552-05803-3. https://www.amazon.de/Capitan-Codreanu-Aufstieg-rum%C3%A4nischen-Faschistenf%C3%BChrers/dp/3552058036
* 2019 – *Der Balkan im 20. Jahrhundert: Eine postimperiale Geschichte* Stuttgart, ISBN 978-3-17-031860-1.

## Viited

## Välislingid
*A Soul for Europe Konferenz 2016 - Vortrag: Die kulturelle Spaltung in Europa. youtube.com 
*2008 Oliver Jens Schmitt: Scanderbeg: an Uprising and its Leader. albanianhistory.net
* Website Oliver Schmitt (University Vienna)
Lennuklubi

**Lennuklubi** (vanemas kirjanduses ka *aeroklubi*) on ühise huviala, harrastuslennundusega tegelevate inimeste vabatahtlik ühendus (klubi).

## Lennuklubisid
*Eesti Aeroklubi, aastatel 1937–1940 Eestis tegutsenud lennuklubi
*Ridali Lennuklubi, ainuke purilennuklubi Eestis
*Langevarjuklubi Dropzone
Aleksandr Novak

**Aleksandr Novak** (vene keeles **Александр Валентинович Новак**; sündinud 23. augustil 1971 Avdijivkas Donetski oblastis) on Venemaa poliitik. Ta oli 8. maist 2012 kuni 10. novembrini 2020 Venemaa energeetikaminister ja on alates 10. novembrist 2020 Venemaa asepeaminister. 

Ta sündis aastal 1971 Avdijivkas Donetski oblastis. Ta lõpetas Norilskis 23. Keskkooli. Aastal 1993 lõpetas ta Norilski Industriaalinstituudi metallurgia ökonoomika ja organiseerimise alal. Aastal 2009 lõpetas ta Moskva Riikliku Ülikooli ärijuhtimise alal.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks tütart.

## Välislingid
* Aleksandr Novaki elulugu ITAR-TASSi kodulehel (vene keeles)
Ravanahatha

**Ravanahatha** on poogenpill, mis oli kunagi populaarne Indias ja Sri Lankal ning neid ümbritsevates piirkondades. See on  India keelpill, mis on hilisemate Lääne keelpillide, näiteks viiuli ja vioola eelkäija. 

## Ajalugu

*Ravanahatha* pärineb usutavasti Sri Lanka hela (singali) tsivilisatsioonist, deemonkuningas Ravana ajast. Pilli keha on tehtud kookospähkli koorest, mis on kaetud kodukitsenahaga. Bambusest *dandi* kinnitatakse koore külge. Kaks põhikeelt on valmistatud vastavalt terasest ja hobusejõhvidest. Pika poogna külge on kinnitatud helisevad kellukesed. Indias on viiuli vanimaks eelkäijaks *ravanastrom*. See instrument kuulus arvatavasti 5000 aastat eKr India valitsejale. *Ravanastrom* sarnaneb *ravanahathaga*, mida leiab isegi tänapäeval Rajasthanis. Mütoloogia tunnustab *ravanahatha* loomise eest "Ramayana" Ravanat. *Ravanahathat* mängiti ühel keelel, mis oli umbes 56 cm pikk ja hõlmas kolm oktavit. Viiul aga hõlmab kolm oktavit neljal keelel sõrmlauaga, mis on 14 cm pikk. Seega oli *ravanahatha* neli korda suurem. Mõlemat mängitakse poognaga.

Läbi keskaegse India ajaloo olid kuningad muusikapatroonid; tänu sellele suurenes *ravanahatha* populaarsus kuninglike perede seas. Rajasthanis ja Gujaratis oli see esimene muusikainstrument, mida õppisid printsid. Tänu Rajasthani *sangeet*'i traditsioonile kasvas *ravanahatha* populaarsus ka naiste seas.

Legendi järgi oli Ravana jumal Šiva tulihingeline austaja ning teenis teda, mängides *ravanahathat*. "Ramayana" eeposes võttis Hanuman pärast Rama ja Ravana vahelist sõda maast *ravanahatha* ning naasis Põhja-Indiasse. Indias Rajasthanis mängitakse *ravanahathat* tänapäevalgi. Sealt rändas *ravanahatha* lääne poole Lähis-Idasse ja Euroopasse, kus 9. sajandil hakati seda kutsuma "tugevaks ravaniks". Mõned uskusid, et Hanuman tõi *ravanahatha* Sri Lankalt Indiasse. 

### Levimine läände ja viiuli eelkäija

Araabia kauplejad viisid *ravanahatha* endaga kaasa 7. ja 10. sajandi vahel. Kaubateede kaudu jõudis see Araabia poolsaarele ja seejärel Vahemere piirkonda. Hispaanias, Itaalias ja mujal Euroopas on *ravanahatha* Lääne klassikalises muusikas kasutatavate keelpillide (vioola ja viiul) eelkäija.

## Kasutus tänapäeval

Tänapäeval on toimunud *ravanahatha* taassünd Sri Lanka helilooja ja viiuldaja Dinesh Subasinghe käe läbi, kes on pilli kasutanud mitmes oma teoses (näiteks "Rawan Nada" ja "Karuna Nadee").

## Viited
Aedvilja Keskühisus

**Aedvilja Keskühisus** oli Eesti organisatsioon (ühisus), mis turustas aiasaadusi ja metsamarju ning importis puuvilju. Ühisus asutati 1934 Tallinnas. 

Keskühisuse liikmed olid aiandusühistud. Ühisus eksportis 13,8% Eesti üldisest aiasaaduste ja metsamarjade väljaveost.

## Viited
Arkadi Dvorkovitš

**Arkadi Dvorkovitš** (vene keeles **Аркадий Владимирович Дворкович**; sündinud 26. märtsil 1972 Moskvas) on Venemaa ökonomist, Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik (2004).

21. maist 2012 kuni 18. maini 2018 oli ta Venemaa peaministri asetäitja tööstuse ja energeetika teemadel. 
Aastatel 2008–2012 oli ta Venemaa presidendi abi. 

Dvorkovitš lõpetas Moskva 444. Keskkooli ja aastal 1994 Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal.

2015–2018 oli ta riigiettevõtte “Venemaa Raudteed” direktorite nõukogu esimees. 

Alates 2018. aasta oktoobrist on ta Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president.

Ta oli ka Skolkovo fondi nõukogu esimees, kuni esines  2022. aasta 15. märtsil  välisajakirjanduses Venemaa vägede Ukrainasse sissetungi vastase hoiakuga, misjärel teatas 19. märtsil, et lahkub ametikohalt.https://www.currenttime.tv/a/dvorkovich-pokinul-post-predsedatelya-fonda-skolkovo/31759155.html

## Isiklikku
Ta on aastast 2001 abielus Zumrud Rustamovaga (*Polymetal International*'i asedirektoriga), neil on kolm poega. Tema isa Vladimir Dvorkovitš (1937–2005) oli rahvusvahelise kategooria malekohtunik.

## Välislingid
* Arkadi Dvorkovitši elulugu Presidendi Administratsiooni kodulehel (vene keeles)
Lõunaeestlane.ee

**Lõunaeestlane.ee** on 2014. aastast Võrus tegutsev uudisteportaal, mis kajastab valdavalt Võru, Põlva ja Valga maakonna teemasid.

Portaal Lõunaeestlane.ee kuulus Breidaks ja Kaver Meedia OÜ-le, mille omanikeks olid eraisikud Arved Breidaks ja Jüri Kaver.

Arved Breidaks müüs osaluse ettevõttes 2017. aastal, kui asus tööle ajalehes Lõuna-Eesti Postimees. 

## Välislingid
* lõunaeestlane.ee
Riehkala

**Riehkala** ehk **Rehkolovo** (ka **Kapasi**, vene *Рехколово*) on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb ala Peterburi linna Puškini rajooni Aleksandrovskaja alevi territooriumile, Peterburi-Pihkva maantee ja Peterburi-Pihkva raudtee vahelisele alale Rehkolovo maantee ääres.

Küla soomekeelne rööpnimetus Kapasi tuleneb seal elanud ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest. 

1817. aastal oli külas (nimetatud kui *Бол. Кабози* ehk *Рехколово*) 29 talu.

1831. aasta Schuberti Peterburi lähiümbruse kaardil on kohta kujutatud kahe eraldi kõrvuti asetseva külana, millest lõunapoolses (*Бол. Кабози*) oli 15 talu ja põhjapoolses (*Кабози*) veel 15 talu. 

1838. aastal elas külas (nimetatud kui *Рехколово*) 193 inimest, kellest 97 olid mehed ja 96 naised.

1848. aastal elas külas (nimetatud kui *Riehkala*) 188 ingerisoomlast äyrämöist, kellest 99 olid mehed ja 89 naised.

1856. aastal oli külas (nimetatud kui *Рехколово*) 33 talu 99 meeshingega.

1860. aasta topograafilisel kaardil oli külas (nimetatud kui *Кабози Рехколa*) 20 talu, kusjuures 1831. aastal mainitud kahe küla asemel on alles vaid põhjapoolsem. Endine küla tuumik jäi nähtavasti ette Peterburi-Pihkva maantee ehitusele, mida 1831. aastal veel ei olnud. 

1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui *Кабози (Рехколовa)*) 49 talu. 

1913. aastal oli külas (nimetatud kui *Рехколово*) 48 talu. 

Aastatel 1917–1931 kuulus küla Vittolovo külanõukokku ning 1931–1939 Tallikova külanõukokku.

1941. aastal oli külas (nimetatud kui *Рехколово*) 97 majapidamist.

Teise maailmasõja ajal perioodil 01.09.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. 1946. aastast alates kandis küla nime Pesotšnaja (*Песочная*).

## Viited
Kapasi

Kapasi on mitme ajaloolise ingerisoome küla nimi Ingerimaal. Nimi tuleneb ingerisoome suguvõsa Kapanen nimest.

***Kapasi** ehk **[[Inkeren Kapasi]]** (ka Kortela ja Kordelevo) – küla Inkere kihelkonnas
***Kapasi** ehk **[[Tuutarin Kapasi]]** (ka Riehkala ja Rehkolovo) – küla Tuutari kihelkonnas
***[[Pieni-Kapasi]]** (ka Nuijala ja Maloje Kabozi) – küla Tuutari kihelkonnas
***Kapasi** ehk **[[Pulkkalan Kapasi]]** (ka Verhneje Koirovo) – küla Venjoki kihelkonnas
***[[Ant-Kapasi]]** (ka Pieni Selkelevä ja Maloje Sergelevo) – küla Venjoki kihelkonnas
Rootova vald

**Rootova vald** (aastatel 1919–1923 **[[Pankjavitsa]] vald**) oli vald Petserimaal; vald jäi Setumaa piiresse. Vald eksisteeris 1919–1939. Vallamaja asus Roodva külas.

1939. aastal moodustati ligikaudu endise Rootova valla piires uus vald: Roodva vald.

## Viited
Laura vald

**Laura vald** oli vald Petserimaal; vald jäi Setumaa piiresse. Vald eksisteeris 1922–1939. 1939 moodustati Laura valla ja osaliselt Rootova valla aladest uus vald: Lõuna vald. Vallamaja asus Lauras.

## Viited
HC Kometa Brno

**Brno HC Kometa** on Tšehhi jäähokiklubi, mis tegutseb Brnos. See mängib Tšehhi jäähoki kõrgliigas Extraliga.

Klubi on asutatud 1953. aastal armee jäähokiklubina. Algselt kandis klubi nime *Brno Rudá hvězda* ('Brno Punane Täht'). Aastatel 1962–1976 kandis klubi nime Brno ZKL ning seejärel kuni 1990. aastate alguseni Brno Zetor. Nime Kometa Brno sai klubi 1993. aastal.

Klubi tuli 11 korda Tšehhoslovakkia meistriks. Tšehhi meistriks on Kometa tulnud hooaegadel 2016–17, 2017–18 ja 2024–25.

Klubi koduväljak asub Winning Group Arenal.

## Saavutused
* **Tšehhi meister** (3): 2016–17, 2017–18, 2024–25
* **Tšehhoslovakkia meister** (11): 1954–55, 1955–56, 1956–57, 1957–58, 1959–60, 1960–61, 1961–62, 1962–63, 1963–64, 1964–65, 1965–66
* IIHF-i Euroopa karika võitja (3): 1965–66, 1966–67, 1967–68
* Spengleri karika võitja (1): 1955

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Eliteprospects.com
Petški

**Petški** (ka *Petska*, vene keeles Печки) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Uue-Irboska vallas. Küla asub Pihkva järve lõunakaldal valla keskusest Uus-Irboskast umbes 11 kilomeetri kaugusel põhjas. Ajalooliselt kuulus küla Setumaale.

Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Senno valda.

Külas asub Petški Püha Jüri kirik. Petški vana kirik ehitati 1483 ja 1905 ehitati selle asemele uus paekivist kirik.

2000. aastal elas külas 127 inimest.

## Viited
Kolpino küla

**Kolpino** (Kultna) (vene keeles Колпино) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. 

Küla asub Pihkva järves asuva Kolpino saare läänerannikul.

Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri maakonna Kulje ja Kalda valda.

Külas asub Kolpino Issanda muutmise kirik. Kiriku ümber on kalmistu. Kolpino Issanda muutmise koguduse avamise ja Issanda muutmise kiriku ehitamise aeg on täpselt teadmata, aga pealkiri kiriku kellal "7066. a. oktoobri kuu 18. päeval". st. 1558. aastal.

2000. aastal elas külas 59 inimest.

## Viited
Kulje

**Kulje** ehk **Kuulja** (vene keeles Кулье) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. Küla asub Setumaal.

1922 moodustati Kulje vald, mis 1939. aastal nimetati Kalda vallaks.

Külas asub Kulje Püha Ilja kirik. Külast pisut eemal asub kalmistu.

2000. aastal elas külas 156 inimest.

## Viited
Lisje

**Lisje** (vene keeles Лисье, setu keeles **Lisja**) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Krupi vallas. Asub Pihkva järve läänekaldal.

Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Kalda valda.

Külas asub 1874. aastal ehitatud Lisje Vladimiri Jumalaema kirik.

2000. aastal elas külas 115 inimest. 2010. aastal oli elanikke 65.

## Viited
Zalesje (Petseri rajoon)

**Zalesje** (vene keeles *Залесье*; eestipäraselt **Salesje**, setu **Saalesja**) on küla Setumaal.

Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda.

Külas asub Zalesje Püha Kolmainu kirik. Külas on kalmistu.

Tänapäeval jääb küla Venemaa poolele Eesti–Venemaa ajutist kontrolljoont, sealse haldusjaotuse järgi on küla Petseri linna-asunduses Petseri rajoonis Pihkva oblastis. 2000. aastal elas külas 246 inimest.

## Viited
Tailovo

**Taeluva** (vene keeles Тайлово *Tailovo*; eestipäraselt ka Tailova) on küla Setumaal Üle-Pelska nulgas, praeguse haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda.

Küla paikneb Petseri-Pankjavitsa tee ääres. Külas asub Tailovo Püha Nikolai kirik ja kalmistu, kus paikneb rohkelt setude haudu.

2000. aastal elas külas 122 inimest.

Pilt:Tailova kirik3.jpg|Tailovo Püha Nikolai kirik
Pilt:Venäläiskuoro.tif|Tailovo küla vene koor, 1912. a.


## Viited
Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia

**Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia** (albaania keeles *Akademia e Shkencave dhe e Arteve e Kosovës*) on Kosovo teaduste akadeemia.

Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. See asutati 1975. aastal Prištinas nimega **Kosovo Teaduste ja Kunstide Assotsiatsioon**. Assotsiatsiooni (akadeemia) esimene president (1975–1979) oli luuletaja ja veterinaariateadlane Esad Mekuli (rahvuselt albaanlane). 

Akadeemial on neli osakonda:
*lingvistika ja kirjandus,
*sotsiaalteadused,
*loodusteadused,
*kunstid.

## Akadeemia liikmeskond
Akadeemia liikmeskonda kuulub 22 tegevliiget, 8 korrespondentliiget, 18 välisliiget ja 1 auliige. 

#### Tegevliikmeid läbi aegade
*Fehmi Agani, sotsioloog ja poliitik, mõrvati 1999
*Eqrem Basha, kirjanik 
*Rexhep Ismajli, Kosovo albanoloog, akadeemia president 2003–2009
*Mark Krasniqi, Kosovo albaania etnograaf
*Zejnullah Rahman, kirjanik
*Ibrahim Rugova, Albaania esimene president

#### Välisliikmeid läbi aegade
 
*Alajdin Abazi Makedoonia füüsik, Kagu-Euroopa Ülikooli rektor
*Shaban Demiraj, albaania albanoloog
*Agnija Desnitskaja, Nõukogude Liidu lingvist
*Wilfried Fiedler, saksa balkanoloog ja albanoloog 
*Vukašin Vuk Filipovic, serbia kirjanik, akadeemia president 1986–1990
*Victor Friedman, USA lingvist, Balkani maade keelte eriteadlane
*Gjelosh Gjokaj, albaania kunstnik
*Eric P. Hamp, USA keeleteadlane
*Ismail Kadare albaania kirjanik, olnud Nobeli kirjandusauhinna kandidaat
*Ibrahim Kodra, albaania maalikunstnik
*Radoslav Katičić, horvaatia klassikaline filoloog ja indoeuropeistika eriteadlane 
*Noel Malcom, Briti ajaloolane, ajakirjanik ja poliitikaanalüütik
*Emin Riza, albaania arhitekt ja restauraator
*Oliver Schmitt, Šveitsi ajaloolane
*Aleksandar Stipčević, horvaatia arheoloog ja albanoloog

#### Auliikmeid läbi aegade
*Ema Teresa, albaania päritolu roomakatoliku nunn, nobelist
*Ferid Murad, albaania päritolu USA farmakoloog, nobelist

## Vaata ka
*Albaania Teaduste Akadeemia

## Viited

## Välislingid

*Akadeemia koduleht. ashak.org
*Akadeemia akadeemikud ja korrespondentliikmed. ashak.org
*Akadeemia välisliikmed. ashak.org
Ferid Murad

**Ferid Murad** (albaania keeles *Ferid Murati*; 14. september 1936 Whiting Indiana – 4. september 2023) oli albaania päritolu Ameerika Ühendriikide farmakoloog, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat (1998).
 
Ta oli George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia professor. Tema põhilised uurimisvaldkonnad olid rakusignalisatsioon ja homöostaas. Nobeli auhinna sai ta selle eest, et avastas, et kardiovaskulaarse süsteemi regulatsioonis toimib signaalmolekuli rollis lämmastikoksiid. Ta näitas, et nitroglütseriin ja seonduvad ravimid toimivad kui vasodilataatorid, sest neist moodustub organismis lämmastikoksiid NO, mis toimib kui signaalmolekul ja mõjub veresoontele lõdvestavalt, laiendades neid. 

## Haridus- ja töökäik
Ferid Murad lõpetas 1958. aastal Greencastle's Indianas asuva DePauw' Ülikooli bakalaureusekraadiga keemia erialal. 1965. aastal sai ta Clevelandis asuvast Case Western Reserve Universityst filosoofiadoktori farmakoloogias ja meditsiinidoktori kraadi.

Ta töötas professorina aastatel 1975–1981 Virginia Ülikooli meditsiinikoolis ja 1981–1989 Stanfordi Ülikooli sisehaiguste ja farmakoloogia osakonnas. 1997. aastal sai ta professoriks University of Texas Health Science Center at Houstonis. Aastatel 1999–2011 oli ta Texase ülikooli molekulaarse meditsiini instituudi direktor. 2011. aastast töötas ta George Washingtoni Ülikooli biokeemia ja molekulaarbioloogia osakonnas professorina.

## Tunnustus
Ferid Murad oli valitud mitme ülikooli audoktoriks (sealhulgas Lvivi rahvuslik meditsiiniülikool, 2001)

#### Valitud teadusakadeemiate liikmeks
*1997 – USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia (füsioloogia ja farmakoloogia sektsioon)
*1998 – USA Rahvuslik Meditsiiniakadeemia
*2000 – Albaania Teaduste Akadeemia
*2000 – Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia 
*2000 – Kosovo Teaduste ja Kunstide Akadeemia 
*2000 – Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia 
*2004 – Euroopa Teaduste Akadeemia

## Isiklikku
Tema isa Xhabir Murat Ejupi oli albaanlane, kes rändas noorukina Makedooniast Lääne-Euroopasse. Hiljem emigreerus ta USA-sse.

## Viited

## Välislingid

*Nobel Prize in Physiology or Medicine 1998. nobelprize.org
Akademik Lomonossov

**Akademik Lomonossov** on Venemaale kuuluv ujuv tuumaelektrijaam.

See valmis aastal 2018. Jaam on nime saanud Mihhail Lomonossovi järgi.

Teda on mõeldud kasutada Venemaal Pevekis elektri- ja soojusenergia tootmiseks.   

## Probleemid
Ujuva tuumajaama tankimine Peterburis on tekitanud tugevat vastuseisu ohu tõttu linnale. Ohtlik on ka jaama liikumine Läänemerel ja Põhjamerel, mille pärast on tundnud muret Soome ja Norra. 4. juulil 2017 oli aga jaamas põleng.

## Viited
Ujuv tuumaelektrijaam

**Ujuv tuumaelektrijaam** on tuumaelektrijaam, mis on paigutatud ujuvale alusele ning mõeldud teiste objektide varustamiseks elektriga. 

Ujuvad tuumaelektrijaamad on suhteliselt väikese võimsusega.

2019. aasta lõpus on plaanitud lülitada Pevekis tööle Venemaal ehitatud esimene ujuv tuumaelektrijaam Akademik Lomonossov.

## Probleemid
Ujuvate tuumajaamade puhul, mida on peamiselt arendanud Venemaa, kardetakse nende uputamist ookeani ekspluatatsiooniaja lõppedes (nagu on tehtud aatomiallveelaevadega), mis saab suureks keskkonnaohuks.
Sophie Brandenburg-Ansbachist

**Sophie Brandenburg-Ansbachist** võib tähistada mitut isikut:
***[[Sophie Brandenburg-Ansbachist (1485–1537)|Sophie Brandenburg-Ansbachist]]**, ka **Sophie Brandenburg-Ansbach-Kulmbachist** (1485–1537), markkrahv Friedrich II tütar ja Liegnitzi hertsog.
***[[Sophie Brandenburg-Ansbachist (1535–1587)|Sophie Brandenburg-Ansbachist]]** (1535–1587), markkrahv Georgi tütar ja Liegnitzi hertsog.
Jules Panksepp

**Jules B. Panksepp** (sündinud 26. novembril 1977) on eesti päritolu Ameerika Ühendriikide neuroteadlane ja psühhobioloog. 

Ta töötab Oregon Health & Science University meditsiinikooli psühhobioloogia osakonnas järeldoktorina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on neuroetoloogia, sotsiaalne neuroteadus ja evolutsioonibioloogia. Tal on uurimusi ka autismi, empaatia, võrdleva psühholoogia ja käitumusliku geneetika alal.

Ta lõpetas 2000. aastal Ohios asuva Bowling Greeni Ülikooli bakalaureusekraadiga bioloogia ja neuroteaduse erialal. 2003. aastal  sai ta sealsamas magistrikraadi bioloogias. 2009. aastal kaitses ta Wisconsini ülikoolis doktoritöö neuroteaduses.

## Isiklikku
Tema isa Jaak Panksepp oli ameerika neuroteadlane. 

## Publikatsioonid
*2015: Modeling Vicarious Experience In Adolescent Mice. JB Panksepp, AE Ryabinin, GP Lahvis. *Developmental Psychobiology* 57, S25
*2015: Social conditioned place preference in the captive ground squirrel (Ictidomys tridecemlineatus): Social reward as a natural phenotype. GP Lahvis, JB Panksepp, BC Kennedy, CR Wilson, DK Merriman. *Journal of Comparative Psychology* 129 (3), 291 3
*2016: "Differential influence of social versus isolate housing on vicarious fear learning in adolescent mice". JB Panksepp, GP Lahvis. *Behavioral neuroscience* 130 (2), 206 4
*2016: "ALONE ON THE DARK SIDE: SOCIAL ISOLATION AND ALCOHOL DRINKING IN ADOLESCENT RODENTS". AE Ryabinin, JB Panksepp. *ALCOHOLISM-CLINICAL AND EXPERIMENTAL RESEARCH* 40, 292A–292A	
*2016: "The roots of empathy: Through the lens of rodent models". KZ Meyza, IBA Bartal, MH Monfils, JB Panksepp, E Knapska. *Neuroscience & Biobehavioral Reviews*
*2017: "Sweetened ethanol drinking during social isolation: enhanced intake, resistance to genetic heterogeneity and the emergence of a distinctive drinking pattern in adolescent mice". JB Panksepp, ED Rodriguez, AE Ryabinin. *Genes, brain and behavior* 16 (3), 369–383	 

## Viited

## Välislingid
*Jules B. Panksepp. scholar.google.com
Sophie Brandenburg-Ansbachist (1485–1537)

**Sophie** (**Sophie Brandenburg-Ansbachist**, saksa **Sophie Brandenburg-Ansbachist**; 10. märts 1485 Ansbach – 24. mai 1537 Liegnitz) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Legnica ehk Liegnitzi hertsoginna.

## Elu
Sophie oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi Friedrich II. ning Zofia Jagiellonka (Poola kuninga Kazimierz IV tütre) tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.

24. novembril 1518 abiellus ta Sileesia ehk Liegnitzi hertsogi Friedrich II-ga, kes ehitas Liegnitzisse uue linnuse ning selle renessanss-stiilis peaportaalile lisati ka abielupaari portreed. Samuti kujutati abielupaari Ligenitzi Jumalaema kiriku aknal. 

Lisaks Friedrich II tütrele Sophiele oli Liegnitzi hertsoginnaks hiljem ka tema samanimeline nõbu (1535–1587), kes oli tema venna Georgi tütar.

## Järeltulijad
Sophie abielust sündisid järgmised lapsed:
* Friedrich III (1520–1570), Liegnitzi hertsog; abiellus 1538 Mecklenburgi printsessi Mecklenburgi Katharinaga (1518–1581);
* Georg II (1523–1586), Briegi hertsog; abiellus 1545 Brandenburgi Barbaraga (1527–1595);
* Sophia (1526–1546), abiellus 1545 Brandenburgi tulevase kuurvürsti Johann Georgiga (1525–1598).

## Sugupuu

## Viited

## Kirjandus
* A. Sammter, *Chronik von Liegnitz*, Druck von W. Pfingsten, 1868, lk 204–205.

## Välislingid
Stabiilse sobitamise probleem

**Stabiilse sobitamise probleem** on matemaatikas, majandusteaduses ja informaatikas esinev probleem, kus tuleb kahe ühesuuruse grupi vahel moodustada paarid nii, et tekkinud sobitus oleks stabiilne ehk ei esineks olukorda, kus

# esimeses grupis leidub element A, mis eelistab endaga sobitatud elemendile elementi B teisest grupist, ja
# element B eelistab endaga sobitatud elemendile elementi A.

Stabiilse sobitamise probleemi sõnastasid 1962. aastal USA matemaatikud ja majandusteadlased David Gale ja Lloyd Shapley, kes esitasid probleemile ka lahenduse: Gale'i-Shapley algoritmi.

## Ajalugu

 

1962. aastal avaldasid USA matemaatikud ja majandusteadlased David Gale ja Lloyd Shapley ajakirjas American Mathematics Monthly artikli "Vastuvõtud kolledžitesse ja abielu püsivus". Nad sõnastasid stabiilse sobitamise probleemi ning pakkusid sellele välja lahenduse Gale'i-Shapley algoritmi näol. Lisaks tõid nad välja, et isegi stabiilne sobitus võib soosida üht osapoolt.

2012. aastal anti Shapleyle ja Alvin Rothile Nobeli majandusauhind "stabiilse jaotuse teooria ja turu planeerimise ellurakendamise eest". Roth on stabiilse sobitamise probleemi ja Gale'i-Shapley algoritmi printsiipe käsitlenud keskkoolidesse kandideerimise, meditsiiniüliõpilaste residentuuri määramise jaelundidoonorite patsientidega sobitamise võtmes.

## Teooria

Gale ja Shapley sõnastasid probleemi järgnevalt: 

## Valdkonnad
1952. aastal loodi USAs meditsiiniüliõpilaste residentuuri määramiseks programm NRMP (National Resident Matching Program). Selle tarbeks lõid John Stalknaker ja F. J. Mullen IBM-i seadmetele kirjutatud algoritmi, mis võttis arvesse nii haiglate kui ka üliõpilaste vastastikuseid eelistusi. 1984. aastal näitas Roth, et süsteemi teoreetilised alused olid samad, mis Gale'i ja Shapley kaheksa aastat hiljem avaldatud artiklis, ning 1999. aastal täiendas süsteemi, tagamaks stabiilseid sobitusi ka juhul, kui arvesse võtta abielupaaride soovi töötada lähestikku.

Gale ja Shapley toovad oma artiklis "Vastuvõtud kolledžitesse ja abielu püsivus" näiteks kolledžitesse kandideerimise. 2003. aastal võttis NYCDOE (New York City Department of Education) õpilaste New Yorgi keskkoolides jaotamiseks kasutusele uue, Gale'i-Shapley algoritmist lähtuva ning õpilasi soosiva süsteemi.

Stabiilse sobitamise probleemina käsitletakse ka kasutajate sobitamist veebiserveritega. Kasutaja eelistusjärjekord kujuneb serveri läheduse põhjal ja serveri eelistusjärjekord kujuneb kasutaja ressursinõudlikkuse (jõudlus, mälu, signaali ribalaius) põhjal.

## Vaata ka

* David Gale
* Lloyd Shapley
* Gale'i-Shapley algoritm
* Alvin Roth
* Stabiilsete toakaaslaste probleem
* Kolledžisse vastuvõtu probleem
* Nashi tasakaal

## Viited
Anna Brandenburg-Ansbachist

**Anna Brandenburg-Ansbachist** (**Anna von Brandenburg-Ansbach**; 5. mai 1487 Ansbach – 7. veebruar 1539) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Cieszyni ehk Tescheni hertsoginna.

## Elukäik
Anna oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.

Anna abiellus 1518. aasta 1. detsembril Tescheni hertsogi Wacław II-ga (saksapäraselt Wenzel II). Kuna Wenzel II suri juba enne oma isa, Kazimierz II, siis sai järgmiseks valitsevaks hertsogiks 1528. aastal Anna ja Wacław II poeg Wacław III (Wenzel III), kelle eestkostjateks said tema ema Anna ning Böömi aadlik Johann von Pernstein. Samuti lepiti kokku Wacław III hilisem abielu Pernsteini tütre Mariaga.  

## Järglased
Abielust Wacław II-ga sündis Annal kolm last:
* Teadmata nimega poeg (1519/20 – umbes 1525);
* Ludmilla (suri 1539);
* Wacław III Adam (1524–1579), Tescheni hertsog, sündis pärast isa surma; oli abielus Maria von Pernsteiniga (srn 1566) ning Saksi-Lauenburgi printsessi Katharina Sidoniega (srn 1594).

## Sugupuu

## Kirjandus
* Gottlieb Biermann, *Geschichte des Herzogthums Teschen*, Im Commissions-Verlage bei K. Prochaska, 1863, lk 190–191.
Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool

**K. D. Ušinski nimeline Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool** on Jaroslavlis asuv kõrgkool. Kool on asutatud aastal 1908.

## Ajalugu
Aastal 1908 asutati Jaroslavlis **Jaroslavli Õpetajate Instituut**, mis valmistas kümne aasta jooksul ette ligi 200 õpetajat. Aastal 1918 sai õppeasutuse nimeks **Jaroslavli Pedagoogiline Instituut**, aastal 1919 **Jaroslavli Rahvahariduse Instituut**. Aastatel 1922–1924 tegutses õppeasutus Jaroslavli Riikliku Ülikooli pedagoogikateaduskonnana. Aastast 1924 sai õppeasutuse nimeks **Jaroslavli Riiklik Pedagoogiline Instituut**, aastal 1946 nimetati instituut Konstantin Dmitrievitš Ušinski nimeliseks. Aastal 1993 sai kõrgkool ülikooli staatuse.

## Pedagoogikaülikooli teaduskonnad
#Ajalooteaduskond
#Füüsika-matemaatikateaduskond
#Loodus- ja geograafiateaduskond
#Võõrkeelte teaduskond
#Kehakultuuriteaduskond
#Pedagoogikateaduskond
#Vene filoloogia ja kultuuri teaduskond
#Defektoloogia teaduskond
#Pedagoogika- ja psühholoogia instituut
#Kvalifikatsiooni tõstmise teaduskond
#Sotsiaalse juhtimise teaduskond (asub Pedagoogika- ja psühholoogia instituudi koosseisus)

Jaroslavli Riikliku Pedagoogikaülikooli postiaadress on 150000 Venemaa, Jaroslavl, Respublikanskaja 108/1.

## Välislingid
* Ülikooli koduleht (vene keeles)
Elisabeth Brandenburg-Ansbachist

**Elisabeth Brandenburg-Ansbachist** (**Elisabeth von Brandenburg-Ansbach**, ka **Elisabeth von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach**; 25. märts 1494 Ansbach – 31. mai 1518 Pforzheim) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Badeni markkrahvinna.

## Elu
Elisabeth oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde. 

1510. aasta 29. septembril abiellus ta Pforzheimis Baden-Durlachi markkrahvi Ernstiga (1482–1553). Ernstil õnnestus oma abikaasat ära kasutada, avaldamaks koos oma vendadega survet oma isale Christophile, nõnda et too 1515. aastal võimust loobus; seejärel jagati Baden markkrahv Ernsti ja ta vendade vahel.

Elisabeth maeti Stuttgardi kollegiaatkirikusse (*Stiftskirche*).

## Järglased
* Albrecht (1511–1542)
* Anna (1512–1579); abiellus Hohenzollerni krahvi Karl I-ga (1516–1576)
* Amalie (1513–1594); abiellus Löwensteini krahvi Friedrich II-ga (1528–1569)
* Marie Jakobäa (1514–1592); abiellus Barby krahvi Wolfgang II-ga (1531–1615)
* Marie Cleopha (1515–1580); abiellus Sulzi krahvi Wilhelmiga (surnud umbes 1566)
* Elisabeth (1516–1568); abiellus 1533 Salamanca-Ortenburgi krahvi Gabrieliga (srn 1539); 1543 Castelli krahvi Konrad II-ga (1519–1577)
*Bernhard (1517–1553), Baden-Durlachi markkrahv

## Sugupuu

## Viited

## Kirjandus
* Samuel Buchholtz, *Versuch einer Geschichte der Churmarck Brandenburg von der ersten Erscheinung der deutschen Sennonen an bis auf jezige Zeiten*, F. W. Birnstiel, 1767, lk 221.
Claus Hjort Frederiksen

**Claus Hjort Frederiksen** (sündinud 4. septembril 1947 Kopenhaagenis) on Taani jurist ja poliitik, ta kuulub erakonda Venstre. Ta oli 28. novembrist 2016 kuni 27. juunini 2019 Taani kaitseminister.

Ta oli aastatel 2001–2009 tööministriks Anders Fogh Rasmusseni esimeses, teises ja kolmandas valitsuses. Aastatel 2009–2010 oli ta rahandusministriks Lars Løkke Rasmusseni esimeses valitsuses, aastatel 2015–2016 oli ta rahandusministriks Lars Løkke Rasmusseni teises valitsuses. 28. novembrist 2016 kuni 27. juunini 2019 oli ta Taani kaitseminister Lars Løkke Rasmusseni kolmandas valitsuses.
Abramihhino

**Abramihhino** (vene keeles Абрамихино; eestipäraselt **Abramihhina**) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis.

Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda. Sel perioodil ei elanud külas setusid.

## Viited
Mika Lintilä

**Mika Tapani Lintilä** (sündinud 15. aprillil 1966 Toholampis) on Soome poliitik. Ta kuulub Keskerakonda ja on aastast 1999 Eduskunna liige. 10. detsembrist 2019 kuni 20. juunini 2023 oli ta majandusminister Sanna Marini valitsuses. Enne seda oli ta 6. juunist 2019  Soome rahandusminister Antti Rinne valitsuses ja 29. detsembrist 2016 Soome majandusminister (Juha Sipilä valitsuses).

## Isiklikku
Tema isa Aaro Lintilä (1928–1986) oli Soome keskerakondlik poliitik. 

## Välislingid
* Mika Lintilä Eduskunna kodulehel
* Mika Lintilä koduleht
Eurodom Osijek

**Eurodom Osijek** on äri-, kaubandus- ja kultuurikeskus Osijekis Horvaatias.

Hoonekompleks asub kesklinnas tiheda liiklusega Vukovarska tänava (horvaadi *Vukovarska ul.*) ja Vürst Trpimiri tänava (horvaadi *Ul. kneza Trpimira*) ristmikul ning on Osijeki oluline vaatamisväärsus. Keskus on saanud nime 2002. aastal asutatud äriettevõtte Eurodom d.o.o. järgi, mis rahastas keskuse ehitust ja on selle praegune omanik.

## Ehitise kirjeldus
11 000 ruutmeetril laiuva Osijeki Eurodomi ehitamine kestis mitu aastat ja maksis enam kui 650 miljonit Horvaatia kuna (HRK). Kompleks koosneb kolmest kõrvuti asetsevast hoonest, mille üldpindala on 85 000 m² ning mille ehitamiseks kasutati tänapäevaseid materjale. Loova lahendusega keskus pakub võimalusi kohandada sisepindu vastavalt kasutaja vajadustele, mistõttu 2016. aasta lõpus hakati kaaluma Osijeki kliinilise tervishoiukeskuse KBC (horvaadi *Klinički bolnički centar*) ümberpaigutamist Eurodomi.

Kompleksi kuulub parkla 800 (või 900) parkimiskohaga.
### Ärikeskus
Ärikeskus paikneb kahes omavahel ühendatud 61 meetri kõrguses tornis, mille fassaadidele on klaasist kattelahendusega antud ühtlustatud välisilme ja mida rahvasuu kutsub Osijeki kaksikuteks (horvaadi *osječki blizanci*). Seal paiknevad ettevõtte Eurodom d.o.o. kontoriruumid. Korruseid on 12, panoraamvaatega lifte 2 ja üldpindala 11 000 m², korruse pindala 1450 m².

### Kaubanduskeskus
Kaubanduskeskus on kuuekorruseline hoone 35 000-ruutmeetrise kaubanduspinnaga, kus on kaks panoraamvaatega lifti, 80 (ka 120) kauplust ning ruumid 16 toitlustusasutuse jaoks (ka 18).

### Kultuurikeskus
Keskuse pindala on 4500 m². Seal paiknevad mitmeotstarbeline auditoorium, kus on 386 istekohta, galeriid ja näitusesaalid.

## Viited

## Välislingid
* http://www.eurodom.com.hr/
Gumprecht von Hohenzollern

**Gumprecht von Hohenzollern** (ka **Gumprecht von Brandenburg-Ansbach** või **Gumprecht von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach**; mõnikord kasutatakse ka eesnime **Gumpert**; 16. juuli 1503 Ansbach – 15. juuni 1528 Napoli) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvkonda valitsenud Hohenzollernide suguvõsa haru liige, Bambergi toomhärra ning paavstlik saadik.

## Elukäik
Gumprecht oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka poeg. Tal oli 9 venda ja 7 õde ning ta oli neist kõigist noorim. Tema vanematest vendadest olid silmapaistvaimad Kulmbachi markkrahv Kasimir, Ansbachi markkrahv Georg, Saksa ordu kõrgmeister ja esimene Preisimaa hertsog Albrecht, viimane Riia peapiiskop Wilhelm ning Magdeburgi peapiiskop Johann Albrecht. 

Lasterikka vürstipere noorima pojana valiti Gumprechtile vaimuliku elukäik ning temast sai Bambergi toomkapiitli liige. Paavst Hadrianus VI ajal läks ta Rooma, kus ta elas kõrgmeistrist venna Albrechti loal koos oma teise venna Johann Albrechtiga Saksa ordule kuuluvas majas. Paari aasta pärast lahkus Johann Albrecht Roomast, kuid Gumprecht jäi sinna edasi, astudes paavst Clemens VII teenistusse. Roomas viibides taotles Gumprecht kuuria kaudu mitmeid toomhärra prebende, sealhulgas Eichstätti toomdekaani oma. Kuid kohalik toomkapiitel seisis tema taotlusele vastu ning tal ei õnnestunud seda ka kuuria abil läbi suruda. 

1527. aastal toimunud Sacco di Roma ajal langes Gumprecht aga paavsti vastaste kätte vangi ning suri vangipõlve vintsutuste tagajärjel järgmisel aastal Napolis. Ta maeti samasse San Giacomo degli Spagnoli kirikusse.

## Sugupuu

## Viited

## Kirjandus
*Christiane Schuchard, "Preußen, Franken, Rom. Der Briefwechsel zwischen Hochmeister Albrecht von Brandenburg und seinen Brüdern Johann Albrecht und Gumprecht", Schriftkultur und Landesgeschichte: Studien zum südlichen Ostseeraum vom 12. bis zum 16. Jahrhundert (Mitteldeutsche Forschungen 115), toim. Matthias Thumser, Köln etc: Böhlau, 1997. lk 219–239.
* Norbert Sack, Harald Stark jt.: *Drei Hochzeiten... und eine Kirchenspaltung - Markgraf Georg der Fromme und seine Zeit*. Schrift zur Sonderausstellung auf der Plassenburg (2009).
Radaja

**Radaja** (vene keeles Сигово *Sigovo*) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis.

Küla asub Setumaal ja kuulub Seeritsä nulka.

Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Vilo valda.

2000. aastal oli külas 11 püsielanikku.

Külas asub Radaja Seto Muuseum, samuti peetakse külas igal aastal 28. augustil maarjapäeva kirmast, setu perede kokkutulekut.

## Viited
Barbara Brandenburg-Ansbachist

**Barbara Brandenburg-Ansbachist** (**Barbara von Brandenburg-Ansbach**, ka **Barbara von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach**; 24. september 1495 Ansbach – 23. september 1552 Karlsbad) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Leuchtenbergi maakrahvinna.

## Elu
Barbara oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.
Ta abiellus 29. septembril 1510 Leuchtenbergi maakrahvi Georg III-ga (1502–1555). Abielulepingu järgi sai ta abieluvaraks 10 000 kuldnat ning nn hommikukingiks (saksa Morgengabe; peigmehe kink pruudile, mis sai tema isiklikuks varaks) 3000 kuldnat.

1549. aastal palus ta oma arvukatelt sugulastelt andestust, et ta oleks oma poja abielu ülirikka Marck-Arenbergi krahvinna Mechthildega peaaegu sõlminud ilma sugulastelt heakskiitu küsimata. Abielule oli teed sillutanud Barbara vanem vend, Preisimaa hertsog Albrecht; see õnnestus ka sõlmida ning see parandas oluliselt Leuchtenbergi maakrahvkonna rahalist seisu.

Barbara maeti Pfreimdi Maarja Taevassemineku kirikusse. Tema punasest marmorist hauaplaat koos vapi ja graveeringuga asub peaaltari ees.

## Järglased
Barbaral oli oma abielust Georg III-ga järgnevad lapsed:
* Georg IV (srn 1553), oma isa kõrval kaasvalitseja
* Ludwig Heinrich (1529–1567), Leuchtenbergi maakrahv; abiellus 1549 Marck-Arenbergi krahvinna Mechthildega (1530–1603)
* Elisabeth (1537/8–1579); abiellus 1559 Nassau-Dillenburgi Johann VI-ga (1536–1606)
* Barbara (eluaastad teadmata)

## Sugupuu

## Viited

## Kirjandus
* Johann Baptist Brenner, *Die Landgrafen von Leuchtenberg historisch genealogisch erläutert*, an der Tauber, L.M. Beck, 1834, lk 57–58.
Johann von Hohenzollern

**Johann von Hohenzollern** (ka **Johann von Brandenburg-Ansbach** või **Johann von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach**; 9. jaanuar 1493 Plassenburg – 5. juuli 1525 Valencia) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvkonda valitsenud Hohenzollernide suguvõsa haru liige ning Valencia asekuningas.
## Elukäik
Johann oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka viies poeg; tal oli 9 venda ning 7 õde.

Johann osales vaid 16-aastaselt Aragóni kuninga Fernando II (Aragón) vägede koosseisus Agnadello lahingus ning viibis seejärel kuninga kaaskonnas Hispaanias, kus ta tutvus hilisema keisri Karl V-ga ning sõlmis temaga lähedased sõbrasuhted. Johann võttis osa ka Karli keisriks kroonimisest (1520) ning temast sai tema oluline kaaskondlane. Juba 1516. aastal sai temast Kuldvillaku ordu rüütel.

17. juunil 1519 abiellus Johann Karl V vahendusel Germaine de Foix‘ga, kes oli Étampes’i krahvi Jean de Foix‘ tütar ning Fernando II lesk. 1523. aastal nimetas Karl V Germaine’i Valencia asekuningannaks, nõnda sai Johannist omakorda Valencia asekuningas. Kui Karl V 1524. aastal Prantsusmaa-vastaseks sõjaks valmistus, annetas Johann selle heaks nii enda kui oma abikaasa väärisesemeid ning kuld- ja hõbenõusid.

Pärast Pavia lahingut usaldati Johannile vangi langenud Prantsusmaa kuninga François I eest hoolitsemine, kes selle aasta juunis Valenciasse jõudis. Samal ajal haigestus Johann aga raskelt ning kahtlustati, et tema abikaasa võis ta mürgitada. Kuningas François lasi oma ihuarstil tema eest hoolitseda, kuid sellest hoolimata suri Johann 5. juulil. Ta maeti vastavalt tema surmaeelsele soovile Valenciasse Jeruusalemma nunnakloostrisse.

## Sugupuu

## Viited

## Kirjandus
* Theodor Hirsch, "Johann (Markgraf von Brandenburg-Ansbach)", *Allgemeine Deutsche Biographie (ADB)*. 14. köide, Duncker & Humblot, Leipzig 1881, lk 156. Vikitekstides: [Johann (Markgraf von Brandenburg-Ansbach)](https://de.wikisource.org/wiki/ADB:Johann_(Markgraf_von_Brandenburg-Ansbach))   
* Julius Freiherr von Minutoli, *Altes und Neues aus Spanien*, Allgemeine Deutsche Verlagsanstalt, 1854, lk 112–114.
Šilainiai vald

**Šilainiai vald** (leedu keeles *Šilainių seniūnija*) on vald Kaunase linna koosseisus ja selle loodepoolses osas, kuhu kuuluvad Linkuva, Sargėnai, Romainiai, Smėliai ja Milikoniai linnaosa (viimased kaks on ühte sulanud ühtseks Šilainiai asumiks). Valla pindala on 25,3 km². 2011. aastal oli seal 50 598 elanikku. Vallamaja asub aadressil Baltų pr. 53, vallavanem on Virginijus Naruševičius.

## Viited

## Välislingid
*Valla koduleht (*leedu keeles*)
Impulsiivsus

**Impulsiivsus** on erinevate põhjustega mitmekülgne isikuomadus, mille tunnuseks on kalduvus tegutseda impulsi ajendil, kusjuures inimese käitumist iseloomustab vähene või täiesti puuduv ettevaatlikus või mõtlemine tegude tagajärgedele. 

Impulsiivsed teod on tavaliselt "halvasti ettekujutatud, lapselikult väljendatud, põhjendamatult riskantsed, olukorraga sobimatud ja tihtipeale põhjustavad ebasoovitavaid tulemusi" ja halvendavad kaugemate positiivsete eesmärkide saavutamist. 

Impulsiivsusel on eri liiki tulemusi ja tagajärgi, näiteks tegutsemine ilma erilise ettemõtlemiseta ja ebasobivas olukorras, kuid mis võib lõppeda soovitava tulemusega. "Kui sellistel tegudel on positiivne tulemus, siis nende põhjustajana ei nähta impulsiivsust, vaid kui julguse, kiiruse, spontaansuse, vapruse ja tavapäratu tegutsemise tunnust." Seega on impulsiivsusel vähemalt kaks erinevat ja teineteisest sõltumatut külge: 
# käitumine ilma piisava mõtlemiseta, mis võib aga ei pea olema tulemuslik; ja 
# valitakse lühiajaline eesmärk arvestamata pikaajalisema eesmärgiga.

## Vaata ka
* Ebastabiilne isiksushäire

## Viited
Ajakohane Naljaleht

**Ajakohane Naljaleht** *: Armsaks ajawiiteks noorele ja wanale*, oli naljaleht, mis ilmus 1906. aastal Tallinnas. 

Toimetajaks ja väljaandjaks Juhan Lilienbach. Ajalehte trükiti Tallinnas "Mihkel Schifferi" trükikojas. Hind oli 5 kopikat.

Tsensuuri tõttu ilmusid Juhan Lilienbachi pilkelehed eri nimedega: Ajakohane Naljaleht (1906), Nooled (1906), Edu, Pilkeleht (1906), Reinuwader (1906), Kolerakülvaja (1907), Sügise (1907), Vali Tali (1908), mis kõik olid lugejate hulgas väga populaarsed tänu oma päevakajalisele satiirile.

## Viited

## Välislingid
* Digar - Ajakohane Naljaleht 1906