Lilla

**Lilla** ehk **violett**, omadussõnana **violetne**, on spektrivärvus nähtava valguse spektri lõigus, mis vastab lainepikkuste vahemikule ~390–420 nanomeetrit. Violetset värvust iseloomustab lühim lainepikkus ja see piirneb inimsilmale nähtamatu ultravioletiga. Eesti keele seletav sõnaraamat defineerib lillat värvust punasinisena, Sõnaveeb lisab võrdluseks sireli- ja kanarbikuõie värvuse, violetset kirjeldatakse kannikeseõite värvi lillana. Sõna *lilla* kuulub eesti keele 11 põhivärvinime hulka.

:Lillade värvitoonide mittetäielikku loetelu vt Värvuste loend põhivärvinimede järgi.

## Värviõpetuses
Kõigist spektrivärvustest ja teistest kromaatilistest värvustest on lilla kõige tumedam. Lilla värvuse komplementaarvärvus enamikul värviringidel on kollane.

Subtraktiivses värvisünteesis pigmentvärvide korral, RYB-värvimudelis, samuti neljavärvitrüki korral, on violett üks kolmest sekundaarvärvusest. Segades erinevaid punaseid ja siniseid värvipigmente, saadakse eri pigmentide puhul erinevaid lillasid värvitoone, magentapunase ja tsüaansinise segamisel saadakse sinise poole kalduv violetne värvus violettsinine.

Aditiivses värvisünteesis võib lillat käsitleda tertsiaalvärvusena, mis moodustub sekundaarvärvusest magentast (*Fuchsia*, sinisest ja punasest valgusest) ja sinisest, see lilla on komplementaarne kollakasrohelisega.

Pilt:Sintesis ryb plano.svg|Lilla tekib punase ja sinise pigmentvärvi segamisel
Pilt:Barreja substractiva utilitzada a les arts gràfiques.png|Violettsinine tekib magenta ja tsüaani segamisel
Pilt:CIE1931xyY Blank-fr.svg|CIE 1931 värvsusdiagrammil paikneb üks osa punakaslillasid toone, mis pole spektrivärvid, nn purpurjoonel
Pilt:Violet vs Magenta.jpg|Violetse ja fuksiapunase (*magenta*) värvuse eristamine inglise keeles, eesti keeles loetakse lillaks kahe ringi vahel jäävat ala 


### Lilla eri värvisüsteemides
Erinevad värvisüsteemid on ühel meelel lilla segamises subtraktiivses värvisünteesis punasest ja sinisest pigmendist, kuid eri pigmentvärvide segamisel saadud lillad värvused värviringides vanades värviteooria-raamatutes erinevad toonilt üsna tugevasti.

Kolme põhivärvusega värvisüsteemides, nagu Goethe värviringil, Charles Blanci ja Johannes Itteni värvitähtedel jt, on lilla vastandvärvuseks värviringis tavaliselt kollane.

Nelja või kaheksa põhivärviga värvisüsteemides, nagu NCS ja Ostwaldi värvisüsteem, samuti viie põhivärviga Munselli värvisüsteemis on violeti vastandvärvuseks lehe- või kollakasroheline.

Pilt:Color diagram Charles Hayter.jpg|Karmiinlaki ja Preisi sinise segamisel saadud hallikaslilla Charles Hayteri värvisüsteemis
Pilt:Merimee-Chromatic Scale.jpg|Primaar- ja sekundaarvärvused lihtsal skeemil Jean-François Léonor Mérimée raamatus 1830. aastast
Pilt:Chromatography 1841 Field.png|George Fieldi "Chromatography" 1841. aastast näitab lilla tertsiaalvärvusi sinakas- ja punakaslillat
Pilt:A class-book of color - including color definitions, color scaling, and the harmony of colors (1895) (14586737847).jpg|Sinised ja punakad lillad toonid 1895. aastal välja antud värviõpikus
Pilt:Étoile chromatique RJB (peinture).png|Lilla kollase vastas Charles Blanci värvitähe edasiarendusel
Pilt:NCS Colour Circle converted.jpg|NCS-i värviring põhivärvustega telgedel, violett on R ja B vahel R50B
Pilt:MunsellColorWheel.svg|Munselli värviringis paikneb puhas violett 5P heleda kollakasrohelise 5GY vastas


## Lilla värvus looduses
### Mineraalid ja anorgaanilised pigmendid
Lilla värvusega mineraalid on vääriskivi ametüst (violetne kvarts), ehtekividena kasutatavad ametriin (kvartsi teisend), lepidoliit, tšaroiit ja ioliit, samuti võivad lilla värvusega olla tansaniit, fluoriit ja ahhaat. Lilla värvusega teisendid on vääriskividel safiiril ja topaasil.


Amethyst DSCF0451.jpg|Ametüst
Corundum-233509.jpg|Lilla safiir
Corundum-231696.jpg|Punakaslilla safiir
Topaz-147455.jpg|Lilla vääristopaas
5agat, Brazylia.jpg|Lilla ahhaat
Zoïsite (Tanzanite).jpg|Lihvimata ja lihvitud tansaniit


FluoriteBerbes.jpg|Fluoriit
Charoitite, sw Yakutia Siberia.jpg|Tšaroiit Jakuutiast
Quartz 35.jpg|Ametriin Boliiviast
Erythritemaroc1.jpg|Erütriit Marokost
Cordiérite var. iolite 6.jpg|Sinakaslilla ioliit
Purpurite - Sandanab, Namibia.jpg|Purpuriit ehk mangaanfosfaat


### Lilla värvus taimedel
Üheks peamisteks õievärvuste põhjustajateks on flavonoidide hulka kuuluvad antotsüaanid. Kolmeks laiemalt levinud antotsüaaniks on pelargonidiin, tsüanidiin ja delfinidiin, mis erinevad üksteisest vaid hüdroksüülrühmade arvu poolest. Mida rohkem hüdroksüülrühmi, seda sinisem pigment on, nii et ühe hüdroksüülrühmaga pigment värvib õied punaseks, kahega violetseks ja kolme hüdroksüülrühmaga siniseks. Kuna antotsüaanid annavad õitele ja viljadele nende värvuse, siis on neil oluline roll loomade ligimeelitamisel nii tolmeldamiseks kui ka seemnete levitamiseks. Liblikad tolmeldavad eelistatult roosasid ja roosakas- ning punakaslillasid õisi, mesilased peale kollaste ka siniseid ning sinilillasid õisi.

Õie pigmenteerunud osades varieerub antotsüaanide sisaldus 0,01%-st kuni 15%-ni kudede kuivkaalust ja isegi sama perekonna või liigi esindajad võivad erineda antotsüaani sisalduse poolest sadu kordi.

Suure mõjuga taimede õievärvusele on antotsüaanide kompleksid erinevate kaaspigmentidega. Need on mitmesugused orgaanilised ühendid nagu parkained ja kaneelhappe derivaadid, kuid kõige sagedamini on need antotsüaanidele lähedased ühendid mõnest teisest flavonoidide klassist.

Tegelikult annavad antotsüaanid ka muudele eri taimeosadele - punase kapsa lehtedele, mustika, viinapuu ja baklažaani viljadele, härgheina lehtedele - laia värvispektri õrnroosast kuni mustjaslillani. Värv ja selle intensiivsus sõltub nii pigmendi kontsentratsioonist kui ka sellest, millised paljudest võimalikest antotsüaanide konkreetses taime osas on olemas ja tavaliselt annab värvi erinevate antotsüanidiinide kombinatsioon – mustika viljale annavad värvuse näiteks delfinidiin, tsüanidiin, petunidiin, peonidiin ja malvidiin.

#### Õied

Sylibum marianum cardo II.jpg|Maarjaohakas (*Sylibum marianum*)
Campanula patula Колокольчик5.JPG|Harilik kellukas (*Campanula patula*)
File:Glycine (Wisteria) (2).jpg|Visteeria (*Wisteria*) õied
Atlas roslin pl Głowienka pospolita 8351 7678.jpg|Harilik käbihein (*Prunella vulgaris*)
Jacarandai at New Farm-2 (112987193).jpg|Õitsev *[[Jacaranda mimosifolia]]* Austraalias
Purple Vinca, Home 3-10-13 (8552627178).jpg|Väike igihali (*Vinca minor*)


Põld-varesjalg.jpg|Põld-varesjalg (*Consolida regalis*)
Spring2crocus.jpg|Lilla krookus
Violett (Lila2) 8 Juni 2003.JPG|Äiatari (*Knautia arvensis*) õisik
Honeylavender.jpg|Lavendel
Iris &#039;Elizabeth of England&#039; 01.JPG|Lilla võhumõõk


#### Viljad ja muud taimeosad

Vaccinium myrtillus 1600.JPG|Küpsed mustikamarjad
Plums prunes.jpg|Ploomid
Wine grapes04.jpg|Viinapuu lehed ja marjad
Image:Mure-sauvage.jpg|Põldmarjad
Image:PurplePeruvianPotatoes.jpg|Lillad kartulid
Image:Chou cabus rouge 01.jpg|Punakapsas
Image:Aubergines.jpg|Baklažaanid
Atlas roslin pl Pszeniec gajowy 9408 7395.jpg|Härgheina lillad tipmised lehed


### Seened
Eesti seente hulgas on 21 seeneliiki, mille liiginimes esineb sõna "lilla". Ainult osa neist on silmaga nähtavalt violetset värvi.

2008-08-22 Cortinarius violaceus (L.) Gray 18241.jpg|Lilla vöödik (*Cortinarius violaceus*)
Chondrostereum purpureum 051120A.jpg|Lilla ebanahkis (*Chondrostereum purpureum*)
Peziza violacea.jpg|Lilla liudik (*Peziza violacea*)
L nuda.jpg|Lilla ebaheinik (*Lepista nuda*)
Mycena pura 2.JPG|Lilla mütsik (*Mycena pura*)
Calocybe ionides.jpg|Lilla pisiheinik (*Calocybe ionides*)
Leptoporus mollis punahäivekääpä kötticka.jpg|Lillatümak (*Leptoporus mollis*)
Peziza saniosa BW33 (1).jpg|Lillapiim-liudik (*Peziza saniosa*)


## Kunst, käsitöö ja tehnoloogia

### Lillad pigmendid maalikunstis
Looduslikke violetseid anorgaanilisi värvipigmente ei leidu, vaid punasel ookril on mõnes piirkonnas violetne varjund. Enamasti saadi violetsed värvitoonid maalidel sinise ja punase värvi segamise teel. Violetsed tehispigmendid sünteesiti alles 19. sajandil. Antiik- ja keskajal kasutati maalikunstis vahel purpurtigude värvainet, mida seinamaalide või hiljem raamatumaali tarvis segati side- ja täiteainetega.
* violetset mangaanisisaldusega hematiiti on juba vanaajast alates kasutatud värvina kohtades, kus seda leidub ja see on naturaalse pigmendina saadval ka tänapäeval
* Hani violett, Vana-Hiinas kuni 3. sajandini kasutusel olnud tehispigment BaCuSi2O6
* Tüürose purpur, kasutusel olnud alates antiikajast
* Koobaltviolett, alates 19. sajandist
* Mangaanviolett, alates 19. sajandist
* Ultramariinviolett, tehispigment 	Al6Na6O24S8Si6, mis on sama koostise ja kristallstruktuuriga kui looduslik ultramariin 
* Marssviolett ehk sünteetiline *[[caput mortuum]]*, tehislik raudoksiidvärv (Pigment Red 101), alates 19. sajandist
* Dioksasiinviolett, sünteetiline orgaaniline pigment (Pigment Violet 23 ja Pigment Violet 37)
* Perüleenviolett, sünteetiline orgaaniline värvaine (Pigment Violet 29)
* Kinakridoonviolett, sünteetiline orgaaniline pigment (Pigment Violet 19 ja Pigment Violet 42)


Cueilleuse de safran, fresque, Akrotiri, Grèce.jpg|Safranikorjajat kujutaval freskol Akrotiris Kreetal on osa krookuseõit maalitud purpuriga
Eastern Han Luoyang Mural of Liubo players.jpg|Violetsed detailid 3. sajandi seinamaalil Henani provintsis on tehtud Hani violetiga
Psalterium aureum 015 beatus.jpg|Esimese psalmi kuldne initsiaal purpurtaustal, Sankt Galleni Kuldne psalter 9. sajandist
Claude Monet, Irises.jpg|Claude Monet. "Iirised" - violetsed toonid on koobaltvioletiga segatud
Painterly Realism of a Football Player – Color Masses in the 4th Dimension (Malevich, 1915) - Google Art Project.jpg|Kasimir Malevitš, 1915. Violetne nelinurk ülal on maalitud koobaltvioleti, koobaltsinise ja tehisultramariini seguga


### Lilla värv värvitaimedest, -loomadest ja -seentest
Violetset värvust tekstiilikiudude jm materjali värvimisel annavad järgmised looduslikud värvained:
* Tüürose purpur ehk antiikpurpur purpurtigudest *Hexaplex* ja *Murex*
* Mesoameerika vanad kultuurrahvad kasutasid lilla värvi valmistamiseks kohalike meres elavate purpurtigude värvainet
* *[[shikon]]* ehk tokio violett puna-rusujuurest, värvaine šikoniin
* lisaks punasele on punakaslillat ja lillat värvi saadud värvialkanna juurtest, värvaine alkaniin
* lillat värvi saadakse sinipuiduga värvimisel maarjajää peitsiga
* on kasutatud ka mitmekordset värvimist – indigoga värvitud tekstiil värvitud üle orselliga või vastupidi
* Vereva vöödiku (*Cortinarius sanguineus*) keeduvedelikuga on isegi peitsita võimalik värvida villakiudu lillaks. Samuti annavad lillat värvi kakaopruunik (*Hapalopilus nidulans*)ja kaneelpruunik (*Hapalopilus rutilans*).


Purple_Purpur_(retouched).jpg|Tuntumad purpurteod ja neist saadud purpuriga värvitud kangad Viini loodusmuuseumis
Seide-purpur-03-10.jpg|Purpuriga värvitud siid
Wolle-purpur-03-10.jpg|Purpuriga värvitud villased lõngad
11th century Byzantine griffins.gif|11. sajandi Bütsantsi dalmaatika fragment, kuldsed greifid purpuriga värvitud taustal


### Lilla värv muudest keemilistest ühenditest
Ajalooliselt vanim lilla aniliinvärvaine tekstiili värvimiseks on aniliinlilla ehk Perkini violett.

Preparaatide ja bakterite värvimiseks mikroskoopias, värviandjana kirjutusmasinalintidel ja kopeerpaberitel, samuti ph-indikaatorina kasutatakse orgaanilist värvainet kristallvioletti.

Mauv2.jpg|Aniliinlilla värvinäidis 19. sajandist
Crystal Violet in aqueous solution.jpg|Kristallvioleti vesilahus


## Kasutus ja sümboolika
Purpurlillat ja violetti seostatakse kuninglikkuse ja luksusega. Samuti seostatakse lillas sisalduvat tasakaalu sinise ja punase vahel sisemise harmooniaga, aga ka sensuaalsuse ja kirega. Lilla värvi kandjat peetakse intelligentseks ja tundlikuks, loovaks, intuitiivseks, empaatiliseks, otsusekindlaks ning sihipäraseks.

Violett on traditsiooniliselt ka leinavärv, Victoria-aegses leinarõivastuses oli see koos halli ja valgega üks poolleina perioodiks soovitatud toonidest

### Liturgilise värvina
Liturgilise värvina on violett patukahetsuse ja meeleparanduse, aga ka ootuse ja valmistumise värv. See on katoliku ja anglikaani kirikus, samuti kreeka õigeusu kirikutes kasutusel paastuajal (vene traditsioon kasutab musta selle asemel).

### Lippudel ja vappidel
Riigilippudest on violett Dominica, Belize ja Nicaragua lipul (vappidel). Hispaania riigilipp ajavahemikus 1931–1939 oli punane-kollane-violetne trikoloor.

Kohalikest omavalitsusüksustest on violett Ambrolauri, Ninotsminda, Sagarejo ja Zugdidi rajooni lippudel Gruusias, Juudi Autonoomse oblasti lipul Venemaal ja Baleaari saarte lipul, Connecticuti osariigi lipul Ameerika Ühendriikides.

Violett esineb Edmontoni, Málaga, Montreali, Saskatooni, Tokyo, Leóni, Vagharšapati, Ambrolauri ja Zugdidi linnade lippudel. Madridi linna lipp on violetjas-granaatpunane.

Armeenia Apostliku kiriku lipul on kiriku embleem violetsel taustal.

Ajaloolistel vappidel on heraldiline violett väga haruldane, näiteks violetne lõvi Leóni kuningriigi vapil, kuid see on varastes allikates murtud hallikaslilla tooniga. Ühel dokumenteeritud juhul on kasutatud sümboolikas tõelist purpurvärvi: Tüürose purpuriga oli värvitud Bütsantsi keisrite Komnenoste sõjalipp, millel oli purpursel taustal kullaga kahepealine kotkas.

### LGBT sümboolikas
Lilla värv on seksuaalvähemuste vikerkaarelipul ja aseksuaalide kogukonna lipul ning biseksuaalse uhkuse lipul.

## Väljendid
Kõnekeeles tähistatakse sõnaga "lilla" homoseksuaalset inimest, eelkõige geimeest.

"Lillat lööma" tähendab kergemeelset elu elama, sama tähendus on väljenditel "elu on lilla" või "elu on lilla-prilla".

## Vaata ka
* Tüürose purpur
* Purpurpunane
* Purpur (heraldika)
* Lillad värvitoonid

## Viited

## Välislingid

* C. Cortese animatsioon "Color in Motion" põhivärvide psühholoogiast: lilla alates 06:20