Reggae

***Reggae*** on 1960. aastate paiku Jamaical sündinud muusikastiil. *Reggae* kaudu väljendati 1960. aastate lõpus Jamaical sotsiaalsete, poliitiliste ning majanduslike raskustega kaasnevaid tundeid. *Reggae* tunneb ära eripärase rütmi järgi: seda iseloomustavad vasturütmi aktsendid ja aeglaselt ühtlane tempo, mis loob lõdvestunud ja sünkopeeritud *groove*'i.

*Reggae* mõjutas drastiliselt jamaikalaste identiteeti, andis Jamaica rahvale sügava spirituaalsuse ning tõstis nende kultuurilist tähtsust.

*Reggae* muusikastiil oli tugevalt mõjutatud traditsioonilisest *mento*-muusikast, samuti Ameerika džässist, rütmibluusist ning ''ska'' ja *[[rocksteady]]* muusika kooslusest.

## Mõiste kujunemine
Jamaica inglise keele sõnaraamatu 1967. aasta väljaandest selgub, et enne *reggae*'t kasutati terminit *rege*, mis võis tähendada nii "kaltse, räsituid riideid" kui ka "tüli, protesti". *Reggae* muusikatermin sündis 1968. aastal muusikalise koosseisu The Maytals *rocksteady* muusika hitiga "Do The Reggay".

= Ajalugu =

### ''Reggae'' eelkäijad
*Reggae* on olnud Jamaica peamine muusikastiil 1960. aastatest. *Reggae* kujunes varem olemas olnud stiilide najal, selle eelkäijad on ''ska'', *rocksteady*, traditsioonilised trummimängustiilid nagu *kumina*, *pukkumina*, *revival zion*, *nyabinghi* ja *burru*, aga see sisaldab ka rütmibluusi, džässi, *mento-* ja kalüpso-stiili ning traditsioonilisi Aafrika folkrütme.

*Mento* – traditsiooniline Jamaica rahvamuusika, mis arenes välja pärisorjuse ajal. See Aafrika ja Euroopa mõjude värvikas segu lõi aluse *reggae* õitsengule. Jamaica koloniseerimine 1500.–1600. aastatel tõi kaasa eri rahvaste segunemise, mille tulemuseks oli omapärase kõlaga *mento-*stiil. *Mento* puhul kasutati põhiliselt selliseid pille nagu akustiline kitarr, *rhumba box*, bandžo ja käsitrummid. *Mento* saavutas oma populaarsuse haripunkti 1950. aastatel.

1950. aastate lõpuks kujunes välja uus muusikastiil nimega *ska*. Antropoloog Ken Bilby on ''ska'' kohta öelnud: "''Ska'' sündis siis, kui Jamaica linnamuusikud hakkasid mängima Põhja-Ameerika rütmibluusi – stiili, mis oli saarele tunginud imporditud plaatide ja raadiosaatjate kaudu Miamist ja mujalt USA lõunaosast." Mõned ''ska'' aegade suurimad staarid on Derrick Morgan, Jimmy Cliff, Maytallid ja Skatelites.

1966. aastaks hakkas huvi ''ska''-biidi vastu raugema, artistid tüdinesid tuttavatest muusikalistest seadetest ja korduvatest põhirütmidest. *Rock steady* kontseptsioon tõi uue heli, mida ''ska'' artistid olid otsinud.

*Rocksteady*’l oli aeglasem rütm ning suurem fookus bassi- ja trummide partiidele. Just 1970. aastatel kujunes välja *reggae*'le iseloomulik bass. Aeglase tempo tõttu olid bassiliinid ühtlasemad, korduvamad ning meeldejäävamad. Oma uudsuse tõttu sai *rocksteady* muusika kohe edukaks. Kuid ka seetõttu, et tantsijad ei pidanud nii palju energiat kulutama ning jaksasid kauem tantsupõrandal viibida. Uued staarid, kes kerkisid esile Jamaica muusikakultuuri *rocksteady* perioodil, olid The Techniques, Slim Smith, Lloyd Parks ja Desmond Dekker.

*Rocksteady* haripunkt oli 1966. aasta keskpaigast 1967. aastani, kuniks artistid hakkasid eksperimenteerima erinevate rütmimoonutustega. Väidetavalt tegi Derrick Morgan seda esmalt oma varasema hiti "Fat Man" remiksiga, kasutades orelit, et rütmikitarriga teatud moel taustaks mängida. Ning see kitarri mängumeetod tekitas kriipiva müra, mis kõlas nagu "reggae, reggae, reggae".

### '''''Reggae''-muusika sõnum'''
*Reggae* tekstidele on iseloomulik sotsiaalne kriitika ja religioon, kuigi paljud laulud räägivad ka kergematel ja isiklikematel teemadel nagu suhted ja armastus. Palju lauldakse ka endisest orjapõlvest. *Reggae* andis hääle neile, kes tahtsid väljendada oma sõnumit seoses kultuuriliste, ühiskondlike ja/või poliitiliste probleemidega. *Reggae* pakkus äratundmist ja lohutust tõrjututele ja kannatajatele. See oli vahend väljendamaks emotsioone, unistusi ja üle elatud valu.

*Reggae-*muusikat peeti töölis- ja alamklassi inimeste vahendiks, mille abil end võimulolijatele väljendada. *Reggae* pälvis esmalt jamaikalaste heakskiidu ning levis edasi välismaale, eesmärgiga kaotada rassism ja ühiskonna kihistus. Pingutustest rassismi ja klasside kaotuse suunas arenes usulis-ühiskondlik liikumine nimega Rastafarianism, mille ideoloogiat kanti sedasi *reggae-*muusikaga.

James Walvini raamatus "Black Ivory" kirjeldab üks laul soovi siirduda tagasi koju: "If we want to go in a Ebo / Me can't go there! / Since dem tief me from a Guinea / Me can't go there!". Ekki paljud *reggae* laulud olid loodud meelelahutuseks, oli olulisem leevendada raskest tööst põhjustatud valu.

= Muusikaline karakteristika =
Stiililiselt sisaldab *reggae* elemente rütmibluusist, džässist, *mento*'st, kalüpsost, Aafrika ja Ladina-Ameerika muusikast ja veel muustki. *Reggae*'le tunnuslikus koosseisus on kaks kitarri, millest üks on rütmi- ja teine soolokitarr, bass, trummid, kongad ja klahvpillid, lisaks veel mitu vokalisti.

*Reggae*'t mängitakse alati 4/4 taktimõõdus või svingides, kuna selle sümmeetriline rütmimuster ei kattu teiste taktimõõtudega (nagu näiteks 3/4).

*Reggae* kõige kergemini märgatav iseärasus on teise ja neljanda löögi rõhutamine (ingl *off-beat*), mis viitab tavaliselt sünkopeerimisele ning takti nõrkade löökide rõhutamisele, mis tõuseb kõige rohkem esile rütmikitarril või klahvpillil. Teist ja neljandat lööki rõhutatakse koos soolotrummi või *rim shot*'i hoobiga kolmandal löögil. *Reggae* harmoonia on enamasti lihtne ja koosneb kõigest kahest-kolmest akordist. Need lihtsad korduvad akordistruktuurid aitavad luua hüpnootilist efekti, mida *reggae* vahel kannab. Kuid Bob Marley kirjutas ka keerukamaid akordistruktuure ja ansambel Steel Pulse on sageli kasutanud ka väga kompleksseid akordisüsteeme.

*Reggae* rütm on sageli aeglasem kui ''ska'''l ja *cksteady*'l. Just see aeglane 4/4 taktimõõdus rütm, teise ja neljanda löögi rõhutamine ning meloodiline bass eristabki *reggae*'t teistest muusikažanritest.

= Tuntumaid esindajaid =

### Desmond Dekker
Desmond Dekker oli üks esimesi Jamaica vokaliste, kes tegi ajalugu väljaspool oma sünnimaad. *Reggae* teerajaja, laulja ning järjepidev hittide looja 1960.–1970. aastatel. Dekkeril oli ka oma osa Bob Marley karjääri edendamisel.

### Jimmy Cliff
1960. aastatest saati oli Jimmy Cliff üks olulisemaid *reggae* esindajaid, kes aitas kaasa *reggae* levikule üle maailma nii oma võimsate rahu ja ühtsuse lauludega kui ka peaosaga 1972. aasta filmis "The Harder They Come". Cliffi osavõttu nii suure kultuurilise tähtsusega filmis võib nimetada kõige nähtavamaks saavutuseks *reggae* levikul ja teadvustamisel maailmas.

### Toots and the Maytals
Toots and the Maytals on tuntud bändina, kes populariseeris termini “*reggae*” oma 1968. aasta singliga "Do the Reggay”. Kuigi nad ei saavutanud sellist ärilist edu nagu The Wailers, oli nende tähtsus *reggae* ajaloos ligilähedane. Nende uhkus oli Jamaica saare karismaatilisim eeslaulja Toots Hibbert. Maytals oli bänd, kes kõige selgemalt demonstreeris seoseid Jamaica helide ning Ameerika rütmibluusi vahel.

### The Wailers
Bob Marley, Peter Toshi ja Bunny Waileri juhitud ansambel, üks populaarsemaid bände, kes tõid *reggae* ülemaailmsele areenile. Suurim *reggae*-staar oli Bob Marley, kes salvestas hitte ühe Jamaica populaarseima produtsendi Coxsone Doddi juures ning on maailmas väga tuntud.

### Bob Marley
Bob Marley'd peetakse *reggae-*muusika põhiesindajaks mitmel olulisel põhjusel. Teda teatakse peamiselt žanri parima laulukirjutaja ja muusikuna. Marley oli erakordne, kuna ta suutis koguda rahvusvahelise publiku, reetmata kunagi oma juuri *reggae* artistina või oma kodumaad Jamaicat. Ta oli ka harras rastafaarlane.

## Viited


## Välislingid
*reggae.ee