open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Haapsalu aukodanik

**Haapsalu aukodanik** on Haapsalu linna antav aunimetus.

Aukodaniku nimetus antakse Haapsalule osutatud teenete eest või Haapsalu linna erilise austusavaldusena.

Pärast Eesti iseseisvumist valiti Haapsalu esimeseks aukodanikuks 1937. aastal Haapsalust pärit ärimees August Kimberg.

Varem on mõned Haapsalu elanikud saavutanud ka Venemaa aukodaniku seisuse (esimestena Caspar Joachim Landesen ja Fromhold Printz 1787. aastal), millel ei ole Haapsalu linnaga iseenesest midagi ühist ja mis ei andnud neile isikuile Haapsalu linna aukodaniku õigusi.

## Haapsalu aukodanikud
*1904 Gustav Hirsch (1828–1907)
*1937 August Kimberg (1883–1961)
*1995 Aksel Vaigur (1910–2000)
*2006 Evald Okas (1915–2011)
*2007 Heino Noor (1922–2018)
*2010 Ilon Wikland (sündinud 1930)
*2011 Erich Jaansoo (1920–2016)
*2013 Andres Lipstok (sündinud 1957)
*2015 Tiit Salumäe (sündinud 1951)
*2017 Kaia Kanepi (sündinud 1985)
*2018 Nikolai Novosjolov (sündinud 1980)

## Viited
Bruno Kreisky

**Bruno Kreisky** (22. jaanuar 1911 Viin – 29. juuli 1990 Viin) oli Austria poliitik.

Bruno Kreisky oli pärit suurkodanlikust juudi perekonnast. Juba kooliõpilasena ühines ta sotsialistliku liikumisega. Poliitilise tegevuse eest oli ta mitmel korral vahistatud. 14. märtsil 1938 lõpetas ta Viini Ülikooli õigusteaduse erialal. Järgmisel päeval ta vahistati. 1938. aasta lõpul õnnestus tal Rootsi emigreeruda, kuhu ta jäi eksiili kuni 1946. aastani.

1946–1950 töötas ta Austria saatkonnas Rootsis diplomaadina. 1951. aastal pöördus Kreisky Austriasse tagasi ja töötas kuni 1953. aastani president Theodor Körneri poliitilise nõunikuna. 1953–1959 oli ta valitsuse välisasjade riigisekretär.

Alates 16. juulist 1959 kuni 19. aprillini 1966 oli ta Austria välisminister.

21. aprillist 1970 kuni 24. maini 1983 oli Bruno Kreisky Austria riigikantsler (valitsusjuht).

## Viited
Scharnitz

**Scharnitz** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 964 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 158,77 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 1377 inimest.

Scharnitz on Hinterautali läänepoolses otsas, kus asub Isari jõe läte. Vald paikneb 16,4 km Innsbruckist põhjas ja 9 km Seefeld in Tirolist Saksamaa piiril.

See on üks piirkonna suurimaid valdu ja selles on 10 osa: Au, Eisack, Gießenbach, Inrain, Jägerviertel, Oberdorf, Schanz, Schießstand, Siedlung, Unterdorf.

Paikkond asutati varakeskajal ja oli kunagi tähtsal kaubateel Saksamaa ja Itaalia vahel.

Peamine sissetulekuallikas on turism, nii suvel kui ka talvel.

## Viited

## Välislingid
* www.scharnitz.tirol.gv.at
Ilmar Prikk

**Ilmar Prikk** (6. aprill 1928 Halliste – 18. september 1979 Põlva) oli eesti agronoom ja haldusjuht.

1947. aastal lõpetas ta Abja Keskkooli.

Aastatel 1967–1979 oli ta Põlva rajooni RSN Täitevkomitee esimees.

Ta on maetud Põlva kalmistule.

## Viited
Schmirn

**Schmirn** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1407 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 62,7 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 866 inimest.

## Asend

Schmirn paikneb 25 km Innsbruckist kagus samanimelises orus, mis hargneb Wipptalist, Sankt Jodoki külast kuni Tuxi Alpideni. Sankt Jodoki põhjaosa on Schmirni osa, kuid ülejäänud osa allub lõunapoolsele Valsi külale.

Naabervallad on Finkenberg, Navis, Steinach am Brenner, Tux, Vals ja Wattenberg.

## Ajalugu

Roomlased tungisid orgu Tux Jöchli kuru kaudu, siis kasutasid seda karjamaana. Schmirni on esmamainitud 1249. aastal kui Vallis Smurne ja see sai omaette vallaks aastal 1811; aastani 1926 kuulus valda ka Zillertalis asunud Hintertux. Pühale Joosepile pühitsetud kirik ehitati aastatel 1756–1757 barokkstiilis Franz de Paula Penzi ja Seelsorgeri projekti järgi; aastal 1778 ülendati kihelkonnaks ja aastatel 1958–1959 restaureeriti. 1831. aastal asutas Franz Fuchs III küla ansambli, mis tegutseb siiani.

## Viited

## Välislingid

* www.schmirn.tirol.gv.at
* Wipptal
Schönberg im Stubaital

**Schönberg im Stubaital** on vald (*Gemeinde*) Innsbrucki ringkonnas Austria Tirooli liidumaal, 1013 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 7,47 km². See asub 9 km Innsbruckist lõunas Stubaitali suudmes.

Küla on esmamainitud kui "Schönenberge" 1180. aastal.

1. jaanuari 2016 seisuga elas seal 1034 inimest.

## Viited

## Välislingid
* www.schoenberg.tirol.gv.at
Vaidtiib

**Vaidtiib** (tuletatud sõnadest **vaid** ehk 'ainult' + **tiib**) on erilise konstruktsiooniga lennuk, millel puuduvad tavalised juhtpinnad stabilisaator ja kiil.

Erinevalt tavalisest lennukist läheb vaidtiiva kere kabiiniosa üldjuhul sujuvalt üle tiivaks. Nii-öelda "puhta" vaidtiiblennuki tiivas asuvad kõik lennuks vajalikud komponendid: jõuallikas, kütus, last ja meeskond.

"Puhta" vaidtiiva alarühma liigituvad ka nii-öelda "sabata" lennukid, sellistel lennukitel puudub ka saba kereosa. Sellise lennuki tiiva tagaservale kinnitub kohe kiil või mitu kiilu. 

Vaidtiiva alla ei liigitu stabilisaatorita deltatiiblennukid.

## Viited
Kääbusšnautser

**Kääbusšnautser** on Saksamaalt pärinev koeratõug, üks kolmest šnautseritõust.

Tõustandardis on koera käitumise ja iseloomu kohta kirjas: „Iseloomult sarnaneb šnautserile. Temperament ja käitumine on omased väikesekasvulisele koerale. Arukus, julgus, vastupidavus ning valvsus teevad kääbusšnautserist sobiva majakoera. Sobib hästi ka valve- ja seltsikoeraks, keda on hõlbus pidada ka väikeses korteris.“


Crni Patuljasti šnaucer.jpg
Black-and-silver miniature schnauzer.jpg
Цвергшнауцер белый.jpg


## Viited

## Kirjandus
* Desmond Morris. *Dogs*, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3

## Välislingid
* Kääbusšnautser veebisaidil koer.ee

Ta sööb lapsi....
Polariton

**Polariton** on kvaasiosake, mis moodustub elektromagnetkiirguse (footonite) ja aine polaarsete ergastuse vastastikmõju tulemusena. See vastastikmõju viib footonite ja aine polaarsete ergastuste energianivoode tõukumisele, mille tulemusena leiab aset valguse dispersioon. Polaritonid on elektriliselt neutraalsed kvaasiosakesed (bosonid) ja neid tuleks eristada polaronidest, mis moodustuvad elektronide ja foononite vastasmõjul ja on fermionid.

Polaritonide liikumiskiirus on oluliselt aeglasem valguse kiirusest (vaakumis) ja sõltub tugevalt valguse sagedusest.

## Ajalugu
Polaritone käsitlesid esmakordselt teoreetiliselt Tolpõgo 1950. aastal ja Kun 1951. aastal. Termini *polariton* võttis kasutusele Hopfield 1958. aastal.

## Liigid
Polaritonid sünnivad footoni vastastikmõjust aine polaarsete ergastustega. Lähtuvalt aine ergastustest on polaritonide liigid:
* Foonon-polaritonid, mis sünnivad infrapunase footoni vastastikmõjust optilise foononiga; 
* Eksiton-polaritonid, mis sünnivad nähtava valguse vastastikmõjust eksitoniga;
* Juhtivustsooni polaritonid, mis sünnivad infrapunase või terahertssagedusega footoni vastastikmõjust juhtivustsooni vaheliste ergastustega;
* Pinnaplasmon-polaritonid, mis sünnivad footoni vastastikmõjust pinnaplasmonitega; 
* Braggi polaritonid ("Braggoritonid"), mis sünnivad nn Braggi footonite vastastikmõjust eksitonidega.

## Viited

## Välislingid
*Polaritons nature.com
David Suits

**David B. Suits** on Ameerika Ühendriikide filosoof.

Ta on Henriettas (Monroe maakond, New Yorgi osariik) asuva Rochesteri Tehnoloogiainstituudi filosoofiaosakonna emeriitprofessor.

Tema peamised uurimisalad on surmafilosoofia, vaimufilosoofia, eetika, anarhism, ulmekirjanduse filosoofia ja tehisnärvivõrkude eksperimenteerimine.

## Haridustee
Suits sai magistrikraadi (*M.A.*) ja  seejärel 1977. aastal ka filosoofiadoktori kraadi (*Ph.D*.) Kanadas Waterloo Ülikoolist. Lisaks kaitses ta Rochesteri Tehnoloogiainstituudis teadusmagistri kraadi (*M.S.*) arvutiteaduses.

## Raamatud
*"Epicurus: His Continuing Influence and Contemporary Relevance". RIT Cary Graphic Arts Press, 2003, ISBN 978-0971345966 (kaastoimetaja)

## Artikleid
*"The Question of Political Action" – Option 4 (1977): 21–22, 29–30
*"On Locke’s Argument for Government" – Journal of Libertarian Studies 1 (1977): 195–203 
*"Some Considerations about the Discovery of Principles of Justice" – Eidos 1 (July, 1978): 50–67
*"On Hobbes’s Argument for Government" – Reason Papers 4 (1978): 1–16.
*"Out of the Chinese Room" – The Computers and Philosophy Newsletter, issue 4:1 + 4:2 (July 1989): 1–7
*"Why Death Is Not Bad for the One Who Died" – American Philosophical Quarterly, 2001, 38 (1), lk 269–284

## Viited

## Välislingid
*David. B. Suits. people.rit.edu
Algse korra põhimõte

**Algse korra põhimõte** on arhiivinduse printsiip, mille kohaselt säilitatakse arhiivi korrastamisel kord ja liigitussüsteem, mis saadi arhiivimoodustaja asjaajamise või tegevuse käigus.

Kui dokumente hoitakse selle põhimõtte kohaselt, peegelduvad neis organisatsiooni tegevused ja olemus kõige paremini.
Igasugune ümberkorrastamine on muutunud üsna küsitavaks eriti tänapäeval, mil dokumente on palju ning eri liiki ja erineval kandjal.
See ei tähenda seda, et arhiive ei võiks ümber korrastada. Sellisel tegevusel peab olema aga selge põhjus. Tavaliselt on selleks ebarahuldav dokumendihaldus, kuid algne kord võib olla ka kaduma läinud. Seega on ümberkorrastamine vajalik juhtudel, kus algne kord pole säilinud või on puudulik. Algset korda ei saa alati austada ka isikuarhiive korrastades. Lihtsamalt öeldes: arhiivinduse aluspõhimõtted töötavad seda paremini, mida korralikumalt organisatsioon oma dokumente haldab. Just sellepärast pööravad arhiiviasutused nõnda palju tähelepanu asutuste dokumendihalduse korraldusele.
Karula asulakoht

**Karula asulakoht** on endine muinasaegne külaase Valga maakonnas Valga vallas Lüllemäel.

## Muistise kirjeldus

Asulakoht asetseb lääne pool Karula linnamäe ja kitsa oja vahelisel põllul. Asulakoha pikkus põhja-lõuna suunal 180 meetrit, laius ligemale 50 meetrit. Kui intensiivsem kultuurikiht asetseb põllu alumisel alal, siis mujal on see õhem. Asulakoha avastamisel ajal oli põld söötis ning metssigade songitud aukudest leiti juhuleidudena mõningaid savinõukilde ning ühe šlakikillu.
Asulakoha kasutusaega ei ole veel dateeritud, kuid see võib olla üheaegne Karula linnamäe kasutusajaga ehk 5. sajandi keskpaigast kuni 9 sajandini.

## Vaata ka
*Karula linnamägi

## Viited

## Välislingid
*
Natallja Arsenjeva

**Natallja Aljaksejevna Arsenjeva** (valgevene Наталля Аляксееўна Арсеньева; 20. september 1903 Bakuu – 25. juuli 1997 Rochester, New Yorgi osariik) oli valgevene näitekirjanik, luuletaja ja tõlkija.

Natallja Arsenjeva sündis Bakuus, kuid varsti pärast tema sündi kolis pere Vilniusse. Esimese maailmasõja ajal elas pere Jaroslavlis, kus ta kirjutas oma esimese luuletuse ja seda vene keeles. 1920. aastal naasis perekond Vilniusse, kus Natałla lõpetas Vilniuse Valgevene gümnaasiumi. Seejärel õppis ta Vilniuse Stefan Batory nimelises ülikoolis (poola keeles Uniwersytet Stefana Batorego).

1922. aastal abiellus ta Poola armee sõjaväelase Francišak Kušaliga. Pärast 1939. aasta septembrit elas ta Vilejkas ja töötas kohalikus ajalehes, aga kuna ta oli Poola ohvitseri abikaasa, siis 1940. aastal saadeti ta koos kahe pojaga Kasahstani. Suuresti tänu Janka Kupałale õnnestus Natałlal 1941. aastal tagasi tulla, siis juba Minskisse. Sõjast räsitud Minskis tegi ta kaastööd ajalehele Menskaja gazeta (Менская газэта), kirjutas mõned libretod ooperitele ja tõlkis.

1944. aastal emigreerus ta koos abikaasa ja pojaga Saksamaale. 1949. aastast elas Ameerika Ühendriikides, kus tegi kaastööd ajalehele Belarus ja töötas Raadio Vaba Euroopa / Vabadusraadio kaastöölisena.

Natallja Arsenjeva suri 25. juulil 1997 93-aastaselt.

## Looming
Arsenjeva loomingu hulka kuulub 1943. aastal kirjutatud luuletus "Молитва", millele lõi viisi Mikoła Ravienski 1947. aastal. Teos kannab pealkirja "Magutnõ Boža" ("Магутны Божа") ja 1995. aastal kaaluti see võtta uueks Valgevene hümniks.

Ta tõlkis valgevene keelde ooperite "Figaro pulm", "Võluflööt", "Nõidkütt" ja "Carmen" ning opereti "Mustlasparun" libreto.

## Viited
Ferdinand Liiv

**Ferdinand Liiv** (11. detsember 1912 Kasaritsa, Võrumaa – 24. detsember 1948 Uppsala, Rootsi) oli eesti kunstnik.

## Elulugu
Ferdinand Liiv kasutas kunstnikuna ka nime Värdi. Ta õppis Väimela põllutöökoolis ning aastatel 1935–1940 õppis Riigi Kunsttööstuskoolis graafikuks. Tema esimene esinemine näitustel oli 1942. aastal Tartu Kunstibüroos. 1930. aastate esimesel poolel tegi enamiku Võrumaal ilmunud ajakirjadele kaanekujundused. 1937. aastal andis Haanja Seltside Liidu kirjastus välja raamatu "Turistide kodu Munamäel", mis trükiti Võrus Valter Pohlaku trükikojas. Ferdinand Liiv kujundas selle raamatu kaane ja tegi sellesse albumisse karikatuurid kaheteistkümnest Haanjamaa tegelasest, kes olid tihedalt seotud Haanja rahvamaja ja turistide kodu sündimise ja käikuandmisega. 

1944. aastal õnnestus tal emigreeruda Rootsi, kus ta suri kõigest 36-aastaselt 24. detsembril 1948 Uppsalas.

## Kujundatud ja illustreeritud raamatud
* Elmo Ellor – "Pärl poris" (Tavet Mutsu Teatrikirjastus, 1936)
* Arnold Tulik – "Jõuluvõõras Mooramaalt : lastenäidend kahes vaatuses" (Eesti Haridusliit, Tallinn, 1936)
* Haanja Seltside Liit – "Turistide kodu Munamäel" (Võru, Haanja Seltside Liit 1937)
* Juhan Sütiste – "Esimene pääsuke", Näidend kolmes vaatuses (Eesti Haridusliit, 1937)
* Anton Hansen Tammsaare ja Andres Särev – "Kõrboja peremees" Näidend 3 vaatuses, 5 pildis (Eesti Haridusliit, 1937)
* Andres Särev – "Äripäev", neljavaatuseline näidend Oskar Lutsu jutustuse järgi (Eesti Haridusliit, 1938)
* "Võrumaa põllumajanduse aastaraamat", kaas (1938)
* Hella Wuolijoki – "Niskamäe leib – "Niskamäe naiste" II osa", soome keelest tõlkinud Albert Kivikas (Eesti Haridusliit, 1939)
* Andres Särev – "Sügis" (Tootsi-lugude järg), neljavaatuseline dramatiseering Oskar Lutsu jutustuse järgi (Tarvik, 1939)
* Ruut Paglant, Erich Priks ja Hermann Talts – "Kanakasvatus talus", illustratsioonid Ferdinand Liiv ja Guido Mamberg (Põllutöökoda, 1940)
* "Kunsti aastaraamat", Vartuja (Riigi Kunstikoolid, 1940)
*  Jüri Parijõgi – "Külaliste leib ja teisi eesti muinasjutte", kaanekujundus Ferdinand Liiv, illustratsioonid Hando Mugasto (Eesti Kirjastus 1942)
* Paul Ambur – "Laulurästas hallaöös – Karl Eduard Söödi elu ja luule piirjooni" (Tartu Eesti Kirjastus, 1942)
* August Mätlik – "Tubaka kasvatus ja kodune töötlemine" (Tartu Eesti Kirjastus, 1942)
* Anton Hansen Tammsaare – "Tõde ja õigus (1. osa)" (Tartu Eesti Kirjastus, 1942)
* Oskar Luts – "Kevade (1. ja 2. osa)", kaanekujundus Ferdinand Liiv, illustratsioonid Romulus Tiitus (Tartu Eesti Kirjastus, 1943)
* Jakob Kents – "Välismaailmajaod", Õpik gümnaasiumi I klassile (Tartu Eesti Kirjastus, 1943)
* Eduard Markus – "Suur-Saksamaa", Maateaduse õpik gümnaasiumi III kl. (Tartu Eesti Kirjastus, 1943)
* Jakob Kents – "Eesti Maateaduse õpik gümnaasiumi III klassile" (Tartu Eesti Kirjastus, 1944)
* Arvo Mägi – "Hõbedane noorus" (Eesti Kirjastus Orto, 1949)

## Viited
Elva Nike Arena

**Nike Arena Elva** on kunstmurustaadion Elvas aadressil Puiestee 2.

Staadion valmis 2017. aastal. Staadionil on kummitäitega 3. põlvkonna kunstmuru. Väljaku pikkus on 105 m ja laius 68 m. Väljak kuulub FC Elva klubile ja väljakusse on aastatel 2014–2018 investeeritud üle 500 000 euro. 

Kõrvalhoones on kaks riietusruumi.

Nike Elva Arena on Esiliigas mängiva FC Elva teine kodustaadion, kus toimuvad eri vanuseklasside treeningud-võistlusmängud.

## Viited
Raul Kilgas

**Raul Kilgas** (sündinud 2. detsembril 1951) on eesti ajakirjanik, tõlkija ja toimetaja.

## Hariduskäik
Ta on õppinud aastatel 1959–1962 Püssi Keskkoolis, 1962–1963 Kuremäe algkoolis, 1963–1970 Rakvere Internaatkoolis ja 1970–1975 Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat.

## Töö
Aastatel 1975–1978 oli ta Tootmiskoondise Ookean psühholoog, Tallinna Linna Täitevkomitee Kultuurivalitsuse insener, Tallinna Pedagoogilise Instituudi psühholoogiakateedri vanemteadur, 1979–1983 ajalehe Sirp ja Vasar publitsistikatoimetaja, 1984–1991 kirjastuse Eesti Raamat toimetaja, 1992–1998 Maalehe peatoimetaja, 1999–2002 Eesti Entsüklopeediakirjastuse peatoimetaja, 2003–2008 kirjastuse Ilo peatoimetaja, 2008–2009 TEA Kirjastuse TEA entsüklopeedia peatoimetaja.

1993–1998 oli ta Maalehe juures 1993. aastal loodud Arno Tali Sihtkapitali juhatuse esimees.

Raul Kilgas on üks "Väikese entsüklopeedia" (2002; 2006) ja TEA entsüklopeedia koostajaid ja autoreid.

Ta on tõlkinud peamiselt inglise keelest aime- ja teaduskirjandust.

## Raamatuid
*"Ajatud lood". Koostanud Raul Kilgas ja Heiki Raudla. Kirjastus Sator. 2011; 2012
*"Õpetajat otsimas". Koostanud Raul Kilgas ja Heiki Raudla. Kirjastus Sator. 2013; 2014
*"Kuldsed ajatud lood". Koostanud Heiki Raudla, Ringa Raudla ja Raul Kilgas. Kirjastus Sator. 2017

## Isiklikku
Tema isa oli näitleja, lavastaja ja draamakirjanik Paul Kilgas, tema lell oli näitleja ja lavastaja Gunnar Kilgas.

## Kirjandus
*TEA entsüklopeedia, 10. kd. Tallinn: TEA, 2013
David Kaufman (näitleja)

**David Kaufman** (sündinud 23. juulil 1961 Saint Louises Missouris) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
*
Einar Vapper

**Einar Vapper** (14. november 1929 Männikvälja, Virumaa – 7. aprill 1992 Tallinn) oli eesti õpetaja ja koolijuht.

Aastatel 1945–1948 õppis ta Rakvere Õpetajate Seminaris. 1951. aastal lõpetas Tallinna Õpetajate Instituudi, kus oli õppinud ajalugu. 1953. aastal astus Tallinna Pedagoogilisse Instituuti, mille lõpetas kaugõppes keskkooli ajalooõpetaja kutsega.

Aastatel 1948–1949 töötas ta Rakvere 2. 7-klassilises Koolis algklassiõpetajana, 1949–1951 Kose-Lükati Sanatoorses Metsakoolis õpetajana, 1951. aastast oli Tallinna 22. Keskkooli õppealajuhataja.

Aastatel 1959–1964 oli ta Tallinna 18. Keskkooli direktor, 1964–1971 Tallinna 22. Keskkooli direktor. 1971. aastast töötas ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis, 1972. aastast selle pedagoogika ja psühholoogia kateedri juhatajana. 

1972. aastal kaitses ta Tartu Riikliku Ülikooli pedagoogika kateedri juures kandidaadiväitekirja "Kodumiljöö mõju õpilase õppejõudlusele" (juhendaja Heino Liimets) ning sai pedagoogikakandidaadi kraadi. 1973. aastast oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi kaugõppeprorektor, 1977. aastast teadusala prorektor ja 1981. aastast kaugõppeosakonna juhataja.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Vapper, Einar – Tallinna 18. Keskkooli direktor (1962)
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Linnanõukogu hariduskomisjoni esimehe asetäitja, Tallinna 22. keskkooli direktor Einar Vapper Tallinna Töörahva Saadikute Nõukogu XI koosseisu V istungjärgul esinemas (1970)
ATV

**ATV** võib tähendada järgmist:
*Maastikusõiduk ehk ATV (*all-terrain vehicle*)
**[[Automated Transfer Vehicle]]*
*Associated Television, Suurbritannia telekanal
*...
Agricola

**Agricola** võib tähendada järgmist:
*Agrigola (perekonnanimi)
*Agricola (aadlisuguvõsa)
*Agricola (konsul)
*Agricola (lauamäng)
*...
Tõnu Kukk

**Tõnu Kukk** (sündinud 23. septembril 1961 Jõhvis) on eesti kunstnik ja karikaturist.

Õppis Adolf Kesleri nimelise Keskkooli kunstiklassis, Kohtla-Järve Laste Kunstikoolis ja Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis graafika erialal. Elab Olustveres ja töötab Viljandis. 

Tema huvialadeks on šaržide ja karikatuuride joonistamine, palindroomide loomine ning heraldika. 

Tema karikatuure on avaldatud huumoriajakirjades Pikker ja Pilkaja. 

Ta on loonud vappe ja logosid ning kujundanud raamatuid.

## Vapid
* Hiiu maakond
* Kohtla-Järve
* Põlva
* Lihula
* Võhma 
* Järvakandi vald
* Illuka vald
* Vigala vald 
* Halliste vald
* Tarvastu vald
* Abja vald 
* Rõngu vald 
* Lihula vald
* Tudulinna vald 
* Kõo vald

## Logod
* Eesti Pärimusmuusika Keskus
* Viljandi Pärimusmuusika Ait
* Muusikasündmus
* Kondase Keskus
* Viljandi Muusikakool
* Viljandi Linnaraamatukogu
* Tema loodud on nii 1994. kui ka 2010. aasta Viljandi pärimusmuusika festivali tunnuskujundused.

## Raamatud
* "Peast rase". Kuksiimid (Print Best, 2005) ISBN 9949130131
* Erkki Kõlu - "Kõlu Kõlkad", illustraator Tõnu Kukk, kujundaja Indrek Seegar (Postimehe Kirjastus 1999)

## Näitused
* 2006 – graafiliste märkide näitus "Kuksiimid" Võru Linnagaleriis

## Tunnustus

* 1986 – Karikatuurivõistluse "Mis siin naerda on?" Eesti NSV Vabatahtliku Karskusühingu preemia

## Viited

## Välislingid
* Kondase keskus - Tõnu Kuke juubelinäitus
Mõkola Babasjuk

**Mõkola Lukõtš Babasjuk** (ukraina keeles: Микола Лукич Бабасюк) või **Nikolai Lukitš Babasjuk** (vene keeles: Николай Лукич Бабасюк; 9. mai 1914 – 6. aprill 1983) oli nõukogude maalikunstnik ja pedagoog.

Babasjuk on paljude NSV Liidu liidrite portreede ja olustikumaalide autor, harrastas ka maastikumaali, oli Peterburi Kunstnike Liidu liige.
Luulik Kokamägi

**Luulik Kokamägi** (15. aprill 1921 Pärnu – 25. juuni 1986 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.

## Elukäik
Ta sündis õpetaja perekonnas. Õppis aastatel 1935–1939 Valga reaalkoolis ning astus 1939. aastal Tallinna Riigi Kõrgemasse Kunstikooli. 1940–1942 õppis Valga Gümnaasiumis. Mobiliseeriti 1944 Punaarmeesse, kus oli 1946. aastani. Astus 1947 Tartu Riiklikku Kunstiinstituuti ja lõpetas 1953 Tallinnas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI). 

Töötas 1946. aastast Valgas Säde teatri dekoraatorina, aastatel 1953–1957 Tallinnas Kunstitoodete Kombinaadi dekooriateljees, seejärel tegutses vabakunstnikuna. 1979–1980 oli ERKI-s maaliõppejõud.  

## Looming
Luulik Kokamägi kujunemine hinnatud portreemaalijaks toimus juba 1950. aastate keskel, varsti pärast ERKI lõpetamist. Tema varasemad portreed on väheldase formaadiga, mõneti vanameisterlikult tumedapoolses, peenetundeliselt nüansseeritud gammas. 1950. aastate lõpul muutus tema õhulisemaks, ekspressiivsemaks, koloriit helenes. Ta maalis vanu ja noori, maainimesi ja kultuuritegelasi, kusjuures eriti õnnestusid tal naiste ja laste portreed. Tema "Utra Mari" (1954, Tartu Kunstimuuseum), "Baleriin Ülle Ulla" (1956, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum), "Kunstiteadlane Inge Teder" (1957), "Näitleja Inna Taarna" (1961, mõlemad Eesti Kunstimuuseum) kuuluvad tolleaegse portreekunsti paremikku.

Kokamägi portreteeris korduvalt oma abikaasat, kunstnik Imbi Lindu ning maalis võluvaid portreesid oma lastest Ilost, Epust ja Juhost. Mõttelise punkti Luulik Kokamäe tööle pani grupiportree "Jaanipäeva paiku" (1982), milles kunstnik kujutab kogu oma peret suvise maastiku taustal.

## Tunnustus

* 1981 Konrad Mäe preemia

## Isiklikku
Ta oli abielus maalikunstnik Imbi Lindiga. Tema tütred on maalikunstnik Epp Maria Kokamägi ja metallikunstnik Ilo Kokamägi (s 1952).

## Viited

 
## Kirjandus
*EKABL

## Välislingid
*Luulik Kokamägi looming Eesti Kunstimuuseumi Digitaalkogus
Factorio

**"Factorio"** on ettevõtte Wube Software arendatav reaalaja strateegiamäng, mille väljatöötamine algas aastal 2012 Prahas ja mis on kättesaadav varajase ligipääsu mänguna alates aastast 2014.

Aastal 2013 korraldatud Indiegogo ühisrahastus ületas seatud eesmärgi ja aitas finantseerida mängu koos varajase ligipääsu koopiate müügiga kuni aastani 2016, kui mäng avaldati Steami keskkonnas.

Mängu peategelaseks on mees, kes teeb hädamaandumise tundmatule planeedile ning peab seal olevate ressursside kaevandamise teel tööle panema tööstuse raketi ehitamiseks – kuna tegu on avatud maailma mänguga, siis loo lõpp ei ole tingimata mängu lõpp. Mängu saab mängida nii üksi kui ka mitmekesi. Mängu võitmine võtab uue mängija jaoks hinnanguliselt 40-60 tundi. Eriti kogenud kiirustajad võivad võiduni jõuda paari tunni jooksul.

## Kirjeldus
"Factorio" on reaalaja strateegiamäng, kus tuleb ellu jääda ja samal ajal koguda ressursse. Palju mõjutusi on tulnud Minecrafti "BuildCrafti" ja "IndustrialCrafti" modidest. Mängija peab otsima kaevandatavaid ressursse, et valmistada tööriistu ja masinaid, mis omakorda lubab luua keerukamaid materjale ning tegeleda kõrgema taseme tehnoloogiatega. Mängu edenedes mängija ehitab ja haldab oma tehasekompleksi, mis automatiseerib kaevandamist, transporti, toorainete töötlemist ja konveierliine. Mängija avastatud tehnoloogiad võimaldavad teha uusi rajatisi, esemeid ja uuendusi – alustades lihtsast automatiseerimisest ning jõudes välja naftatöötlemise, droonide ja motoriseeritud eksoskeletini.

## Vastuvõtt
Kuigi mäng on ise veel varajases ligipääsus on "Factorio" on saanud positiivseid ülevaateid kriitikutelt nagu Rock, Paper, Shotgun ja Eurogamer.

2017. aasta suvel teatas Wube Software, et mängu "Factorio" on müüdud üle 1 miljoni eksemplari. See arv oli ületanud 1,2 miljoni piiri sama aasta lõpuks.

## Arendus
16. aprillil 2018 tõsteti mängu hinda, kuna lähiajal plaanitakse varajane ligipääs lõpetada ja mäng välja lasta.

Steami poes maksis mäng alguses 20 eurot ja peale hinnatõusu 30 eurot (Eesti regioonis).

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
* Aita panustada eestikeelse tõlke loomisesse
Esimene Mehhiko Keisririik

**Mehhiko Keisririik** () oli lühiajaline monarhia ja esimene iseseisev sõltumatu riik Mehhiko alal. See oli ainus endine Hispaania koloonia, kus tekkis pärast iseseisvumist monarhia, ja lühikese aja jooksul oli see koos Brasiilia Keisririigiga üks kahest euroopalikust keisririigist Ameerikas. Esimene Mehhiko Keisririik kestis vähem kui kaks aastat. 

Keisririigi loomist tähistas 18. septembril 1821 Mehhiko keisririigi iseseisvusdeklaratsiooni väljakuulutamine. Keiser pidi loobuma troonist 1823. aasta märtsis, kui ajutine valitsus sai võimule. Riigi ainus keiser oli Agustín de Iturbide ehk Agustín I, kes krooniti 1822. aasta juulis ja kes sai olla võimul vähem kui kaheksa kuud. 

Prantsusmaa taastas 1863. aastal Mehhiko keisririigi lühikeseks ajaks.

## Iseseisvus

## Iturbide
Väepealik Agustín de Iturbide valiti ajutise valitsuse peaks ja regendiks, kuni saab valitud sobiv monarh. Iturbide oli väga populaarne tänu tema tegudele iseseisvussõjas, mistõttu toimus 18. mail 1822 massimeeleavaldus, kus nõuti, et Iturbide saaks troonile.

19. mail 1822 nimetas Mehhiko kongress ta konstitutsiooniliseks keisriks.

## Viited
Loojang

**Loojang** ehk **loojumine** on taevakeha kadumine horisondi taha teise taevakeha pinnalt vaadelduna. Maal on sõna otseses mõttes igapäevane päikeseloojang, kuid loojumisest kõneldakse ka teiste planeetide, Kuu ja tähtede, ent samuti tehistaevakehade, näiteks Maa satelliitide puhul.

Loojangu põhjuseks on üldjuhul vaatleja asukohaks oleva taevakeha pöörlemine, samas kui vaadeldav taevakeha, mis loojub, on vaatleja alustaevakeha suhtes lühiajalises plaanis fikseeritud – kosmiliste mastaapide tõttu on pöörlemine vaatleja seisukohast kiirem kui taevakehade liikumine üksteise suhtes. Väga aeglaselt pöörleva taevakeha või väga kiirelt liikuva lähedase kaaslase puhul (nagu tehiskaaslased) võib loojangu peamiseks põhjuseks olla ka vaadeldava taevakeha suhteline liikumine.

Maal kokkulepitud ilmakaarte asetuse järgi loojub Päike läände või täpsemalt öeldes on lääs see ilmakaar, kuhu Päike loojub. Seda väljendab ka lääne nimetus mitmes keeles (nt vene *запад* ja poola *zachód*).

Eri taevakehade loojumisel võib olla mitmesuguseid praktilisi tagajärgi. Tähe, näiteks Päikese loojumine kahandab järsult vaatleja asukohale taevakeha pinnal langeva valguse, soojuse ja muude kiirguste hulka. Tähe kiirgust peegeldava kuu loojumisega öisel ajal (mil tähe otsene kiirgus vaatlejani ei jõua), on sama tagajärg, ehkki väiksemas mastaabis (sõltuvalt tähe kaugusest, teiste valgusallikate olemasolust jne). Tehiskaaslase loojangu järel katkeb üldjuhul sellega otseside, mis on oluline näiteks sidesatelliitide puhul. Astronoomias ja astroloogias on olulisel kohal ka planeetide ja tähtede täpsed loojanguhetked, mille järel ei ole täht enam vaatleja asukohast otseselt vaadeldav.

Võib juhtuda, et ühe taevakeha mõnes punktis vaadelduna ei looju teine taevakeha mitte kunagi või siis loojub väga harva. Harv ja aeglane loojang esineb näiteks juhtudel, kui vaatleja asub oma taevakeha polaarpiirkonnas, taevakeha pöörlemistelg on aga teise taevakeha suhtes viltu, nii et pöörlemisele vaatamata ei vaju teine taevakeha pikka aega esimesel asuva vaatleja silmis horisondi taha – selle tuntuim näide on Maal polaarpäev piirkondades, kus Päike loojub vaid korra aastas. Vaatleja seisukohast loojumatu on teine taevakeha näiteks juhul, kui vaatleja alustaevakeha on teise taevakeha kaaslane, mis pöörleb tiirlemisega samas tasapinnas nii, et kaaslase üks külg on pidevalt pööratud teise taevakeha poole. Selle klassikaline näide on Maa Kuu, mille üks külg on Maalt alaliselt vaadeldav ja teine mitte kunagi – ehk siis teisipidi võetuna on Maa Kuu ühelt poolelt alati nähtav ja teiselt mitte kunagi. Tehiskaaslased kui oma tiirlemiskeskmele suhteliselt lähedal asuvad ja kiiresti liikuvad objektid võivad aga loojuda väga tihti, Maalt vaadeldes näiteks mitu korda ööpäevas.

Metafoorselt nimetatakse loojanguks ka kellegi või millegi, näiteks tsivilisatsiooni või inimese allakäiku või (elu)lõppu.
Tõnu Virve

**Tõnu Virve** (18. juuni 1946 Rõuge vald, Võrumaa – 1. oktoober 2019) oli eesti teatri- ja filmikunstnik, lavastaja ning produtsent.

Ta õppis Tartu Kunstikoolis maali- ja teatridekoratsiooni erialal ning Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi teatridekoratsiooni erialal, lõpetas 1974. aastal.

Ta töötas Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris vanemdekoraatori ja peakunstnikuna, kujundas Eesti Televisiooni noorte- ja meelelahutussaadete sarju (sh "Reklaamiklubi") ja Eesti Telefilmi muusikafilme. Oli Tallinnfilmi kõrgema kategooria lavastuskunstnik. 

1990. aastal asutas ta filmistuudio Eesti Rahvuslik Stuudio Freyja Film OÜ.

## Filmograafia
* 1972 – "Tulgu tuju taresse" (kunstnik)
* 1973 – "Igavene tuli" (kunstnik)
* 1974 – "Arne Oidi laulud" (kunstnik)
* 1975 – "Tantsib Tiit Härm" (kunstnik)
* 1977 – "Surma hinda küsi surnutelt" (lavastuskunstnik, kostüümikunstnik)
* 1977 – "Tornimuusika" (stsenarist)
* 1979 – "Hukkunud Alpinisti hotell" (lavastuskunstnik)
* 1980 – "Medeia" (kunstnik)
* 1980 – "Metskannikesed" (lavastuskunstnik, kostüümikunstnik)
* 1981 – "Karge meri" (lavastuskunstnik, kostüümikunstnik)
* 1983 – "Lurich" (lavastuskunstnik, kostüümikunstnik)
* 1983 – "Nipernaadi" (lavastuskunstnik, kostüümikunstnik)
* 1983 – "Suletud ring" (näitleja)
* 1985 – "Naerata ometi" (kunstnik, kostüümikunstnik)
* 1987 – "Ringhoov" (režissöör, stsenarist, produtsent)
* 1991 – "Surmatants" (režissöör, stsenarist, produtsent)
* 1992 – "Luukas" (režissöör, stsenarist, produtsent)
* 2003 – "Armuunelmad" (režissöör, produtsent)
* 2004 – "Karl Johani sünd" (produtsent)
* 2008 – "Monument" (režissöör, produtsent, monteerija)
* 2009 – "Evald Okas" (režissöör, produtsent)
* 2012 – "Armud jäänud, armud tulnud" (režissöör, produtsent)
* 2018 – "Kas mõistab järeltulev sugu..." (kaasstsenarist, režissöör)
* 2019 – "Põldroos" (kaasstsenarist, režissöör)

## Viited
Dezső Frigyes

**Dezső Lajos Frigyes** (sünninimi **Fritsch**; 13. november 1913 Budapest – 13. juuli 1984 Cleveland, Ohio, USA) oli Ungari poksija.

Ta oli kokku neljakordne Ungari meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) aastatel 1934, 1938, 1939 ja 1941.

Ta sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Oscar Casanovasile (Argentina) ning 3. koha kohtumise Josef Minerile (Saksamaa).

Ta võitis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7&nbsp;kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Otto Kästnerile (Saksamaa). Ta osales sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale 4. koha saajale James Watsonile (Šotimaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta osales Euroopa eest 1936. aastal sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) maavõistlustel USA Kuldkinda turniiri võitjate meeskondadega ning võitis New Yorgis Bernhard Milleri. 

## Viited

## Välislingid
*
Philip Agee

**Philip Burnett Franklin Agee** (19. juuli 1935 Tampa – 7. jaanuar 2008 Havanna) oli Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuuri (CIA) töötaja, kes on peamiselt tuntud 1975. aastal avaldatud raamatu tõttu, kus ta avalikustas oma töö ja CIA-ga seotut.

Ta töötas CIA-s aastatel 1957–1968 ja elas Ecuadoris, Uruguays ja Mehhikos. Ta hakkas oma teadmisi ja kordasaadetut 1975. aastal avalikustama kuubalastele.

Agee avaldas 1975. aastal raamatu "Inside the company: CIA Diary" ("Kogukonna sees: LKA päevik"), mis kujunes tõeliseks menukiks. Selles avalikustas halastamatute pisiasjadeni CIA tegevust Ecuadoris, Uruguays ja Mehhikos. Teosele andis lisatausta CIA avalik osalemine Tšiili presidendi Salvador Allende kukutamises 1973. aastal. Raamatu lisas mainis ta 250 CIA töötajat. Just lisa pärast soovisid USA esindajad Agee väljaandmist Inglismaalt.

Agee avalikustas oma järgmises raamatus juba ligi 2000 CIA töötajat. Aastal 1981 kaotas ta kohtus USA kodakondsuse. Tuhanded kolleegid avalikustanud ja mõned ka otseselt ohtu seadnud Agee elas mõnda aega Grenada ja Nicaragua passidega ning lõpuks tänu oma naise kodakondsusele Saksa passiga. 

Seadused võimaldasid Ageel kuni elu lõpuni vabalt liikuda. Ta elas vaheldumisi Hamburgis ja Kuubal ning esines kõikvõimalikel kogunemistel CIA tegevuse avalikustajana.

Tema avalikustamiste tõttu võeti USAs 1982. aastal vastu "Luuretöötajate identiteedi kaitsmise seadus", mis välistab niisuguse karistamatuse, mida Ageel oli võimalik kasutada.
Feldmarssal (Austria)

**Feldmarssal** (saksa keeles *Feldmarschall*) oli Austria ja Austria-Ungari keisririigi kõrgeim sõjaväeline auaste aastatel 1804−1918.

## Ajalugu
Nimetus Austria feldmarssal tuli kasutusse pärast Austria keisririigi rajamist 1804. aastal; selle eelkäijaks oli Püha Rooma keisririigi feldmarssal. Kuni 1913. aastani oli sellest madalam väeliigi täiskindrali (jalaväekindral, ratsaväekindral, zeugmeister), seejärel kindraloobersti auaste. Mereväes vastas feldmarssalile suuradmirali aukraad.

## Feldmarssalid 1804−1918
### Austria keisririik 1804−1867

### Austria-Ungari keisririik 1867−1918

## Vaata ka
*Marssal
*Feldmarssal-leitnant

## Kirjandus
*Schmidt-Brentano, Antonio. *Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816-1918* https://www.yumpu.com/de/document/read/3273434/die-kk-bzw-kuk-generalitat-1816-1918-von-antonio-schmidt-brentano.
Avianca

**Avianca S.A.** on Colombia rahvuslik lennufirma. Lennufirmast sai 21. juunil 2018 Star Alliance´i ametlik liige.
Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia

**[[Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapital|Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali]] aastapreemia** on kehakultuuri- ja spordiauhind, mida annab välja Eesti Kultuurkapital. Preemiaid antakse vällja alates 1997. aastast.

Kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemiad antakse kätte igal aastal spordivaldkonna ühisel galaüritusel "Spordiaasta Tähed".

## Vaata ka

* **[[Eesti Kultuurkapitali aastapreemia]]** -> Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia
* Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali elutööpreemia

## Välislingid
* Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemiad. Eesti Kultuurkapitali veebisait
Meisel

**Meisel** on tööriist, mille tipus on iseloomuliku kujuga lõikeserv. Meislit kasutatakse tugevate materjalide, nagu puidu ja mineraalse kivi raiumiseks või metallitöös nikerdamiseks ja lõikamiseks.  Sõltuvalt tüübist võivad meisli käepide ja tera olla valmistatud metallist või puidust.

Meisli kasutamisel surutakse tera töödeldavasse materjali, töövahendit haamriga koputades või muul viisil mehaaniliselt mõjutades.

Üks meisli liike on puumeisel ehk peitel, mille tera on ühele poole kaldu ja mida kasutatakse toormaterjalist väikeste tükikeste eemaldamisel. Kõige sagedamini kasutatakse peitleid kumerate pindade töötlemisel. Tüüpiline kumerpeitel on U-kujulise ristlõikega.

## Viited
Torutangid

**Torutangid** on tööriist, millega saab keerata torusid. 

Torutangide iseloomulik omadus on võimalus sama tööriista kasutada eri jämedusega torude keeramiseks. Selleks on tangide ühel aasal mutter, mille keeramisel saab muuta tangi haarade vahekaugust. Teine oluline omadus on tööriista haarade sulgemisel ja järgneval keeramisel tekkiv tugev haare, mis võimaldab keerata siledapinnalisi torusid.
Torude keeramisel tuleb olla aga ettevaatlik, et ei rikutaks keeratavat toru. Sama tööriistaga saab keerata ka mutreid, polte ja lapikuid detaile. 

Torutangid leiutas 1888. aastal Rootsi leiutaja Johan Petter Johansson. Tema tööriist sarnaneb USAs levinud *pipe wrench*'i ja Suurbritannias levinud *Stillson wrench*'iga, aga need tööriistad ei ole detailidelt samad. Johansson on ka tellitavat võtit oluliselt täiendanud. Patent 1892. aastal. 

## Viited
Hebefreenne skisofreenia

**Hebefreenne skisofreenia** on skisofreenia vorm, milles on juhtivateks emotsionaalsed häired; luulumõtted ja hallutsinatsioonid on episoodilised ja fragmentaarsed; käitumine on inadekvaatne ja impulsiivne ning tavaliselt maneerlik. 

Meeleolu on lame ja inadekvaatne, sageli kaasnevad itsitamine või enesega rahulolev, omaette naeratus või kõrk hoiak, grimassid, maneerlikkus, veiderdamine, hüpohondrilised kaebused ja stereotüüpsed fraasid. Mõttekäik on desorganiseeritud, kõne laialivalguv ja seosetu. Ilmneb isoleerumistendents ja käitumine näib olevat eesmärgita ja tundmusteta. See skisofreenia vorm algab tavaliselt 15. ja 25. eluaasta vahel ning on enamasti halva prognoosiga, kuna negatiivsed sümptomid, eriti emotsioonide tuimenemine ja tahteaktiivsuse alanemine arenevad kiiresti välja.

Tavaliselt domineerivad emotsioonide, tahteelu ja mõttekäiguhäired. Hallutsinatsioonid ja luulumõtted võivad avalduda, kuid ei ole tavaliselt juhtivad. Patsiendi käitumine on iseloomulikult sihipäratu, tegevusel puudub mõtestatud eesmärk ja otstarve. Pinnapealne ja maneerne tegelemine religiooni, filosoofia või teiste abstraktsete teemadega võib süvendada raskusi patsiendi mõttekäigu jälgimisel.

## Diagnostilised juhised
Skisofreenia diagnoosi üldised kriteeriumid peavad olema täidetud. Tavaliselt diagnoositakse hebefreeniat esmakordselt nooruki- või varases täiskasvanueas. Premorbiidne isiksus on sageli, kuigi mitte ilmtingimata, pelglik ja isoleeruv. Hebefreenia kindla diagnoosi püstitamiseks on tavaliselt vaja patsienti kaks-kolm kuud pidevalt jälgida, et olla kindel eespoolkirjeldatud käitumise iseärasuste püsivuses.
Kevin Schon

**Kevin Dodd Schon** (sündinud 7. veebruaril 1958 San Diego maakonnas Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
*
Avatud standard

**Avatud standard** on avalikuks kasutamiseks mõeldud standard.
Avatud standard on avaldatud ja kõigile kättesaadav, levitamise ja korduvkasutuse piiranguteta ja eeldab enamasti avatud süsteemide rakendamist. 

## Viited
Gazanfer ağa

**Gazanfer ağa** (... – 1603) oli veneetslasest riigimees Osmanite riigis.

## Elulugu

Gazanferi ja tema venna röövisid nooruses korsaarid. 
Gazanfer oli Selim II lemmikeunuhh. Ta nõustus kastreerimisega, et saada hea ametikoht sultani haaremis. Seal teenis ta ka Selimi orjatari ja hilisemat seaduslikku abikaasat Nurbanu Sultanit, kes oli tõenäoliselt samuti veneetslane.

## Kujutamine kunstis

Türgi teleseriaalis "Sajandi armastus" mängib Gazanferi rolli Cavit Çetin Güner.

## Viited
Leo Jaago

**Leo Jaago** (ka **Leonhard** või **Leonard**; 5. jaanuar 1927 Tartu – 1. detsember 2015 Uus-Lõuna-Wales, Austraalia) oli eesti päritolu Austraalia erusõjaväelane (*warrant officer class two*; vastab Eesti kaitseväe vanemveeblile ehk NATO OR-8). 

Teise maailmasõja ajal astus ta 14-aastaselt Saksa sõjaväkke. Ta võttis osa lahingutest Daugavpilsi, Tartu, Riia ja Oppelni all. Hiljem sattus ta nn Tšehhi põrgusse. Sealt pääses ta üle Elbe jõe ameeriklasteni, kelle juures oli kaks aastat sõjavangis. 

1947. aastal rändas ta Saksamaalt Austraaliasse. Pidanud seal mitmesuguseid ameteid, astus ta Austraalia sõjaväkke, kus teenis kokku 25 aastat. Selle koosseisus sõdis ta Malaisias ja Vietnamis.

## Kirjandus
*"Marakratt. Sõdur kolmes sõjas. Emajõe lahingutest Vietnami džunglitesse". Grenader. 2015. 232 lk. ISBN 9789949512737
Harry Liivak

**Harry Liivak** (sünninimega **Harri Liivak**; 7. aprill 1920 Tartu – 17. detsember 1995 New York) oli eesti päritolu rakenduskunstnik, karikaturist ja dekoraator.

Lapsepõlves elas Viljandis. II maailmasõja algul emigreerus Taani, kus õppis rakenduskunsti.

Arvatavasti 1948. aastal siirdus elama Rootsi (1948?) Stockholmi Segeltorpi linnaossa. Rootsis õppis ta edasi rakenduskunsti ning töötas rakenduskunsti ja dekoratsioonide alal. Avaldas oma karikatuure Rootsi ajalehes Stockholms-Tidingen Eestlastele.

1951. aastal siirdus elama Montréali, kus töötas rakenduskunstnikuna ettevõttes Taylor Advertising Limited. 1955. aastal toimus Ameerika Ühendriikides New Yorgis rahvusvaheline reklaamifirmade näitus, millest võtsid osa ka Kanada suuremad reklaamifirmad, teiste seas Taylor Advertising Limited Harry Liivaku loodud reklaamikavanditega, mis said sellel näitusel esikoha ja auhinnaks kuldraha.

Hiljem töötas Liivak Montreali Eesti Teatris dekoraatorina. Kanadas elades avaldas oma karikatuure ajalehes Vaba Eestlane. Hiljem siirdus elama Ameerika Ühendriikidesse New Yorki, kus ta ka suri.

Ta oli Korp! Sakala vilistlane.

## Isiklikku
Tema isa oli advokaat Henn Julius Liivak ja õde oli viiulimängija Evi Liivak Anschuetz.

## Viited
Maardu Kunstide Kool

**Maardu Kunstide Kool** on huvikool Harju maakonnas Maardu linnas aadressil Keemikute 19.

1989. aastal avati Maardu Gümnaasiumis *Maardu Muusikakool*. Õppetööd alustati algul neljal erialal: klaver, kitarr, akordion ja bajaan. 1993. aastal asuti uude majja aadressil Keemikute 19, mis oli ehitatud 1965. aastal ühiselamuks. Esialgu tegutses kool ainult maja teisel korrusel. 1998. aastal avati kaks uut eriala: kunsti- ja balletiklass ja Maardu Muusikakool nimetati ümber **Maardu Kunstide Kooliks**. Kooli arenedes loodi uued aineklassid: löökriistade-, puhkpilli- ja lauluklass.

## Välislingid
* Maardu Kunstide Kooli veebisait
Inna Malva

**Inna Malva** (sünninimi **Inna Lõhmus**; 9. oktoober 1927 Sonda – 18. mai 1983) oli eesti rahvatantsujuht.

1953. aastal lõpetas ta rahvatantsujuhtide kolmekuulise kursuse.

Ta oli IX üldtantsupeol neiuderühma üldjuhi assistent ning X ja XI üldtantsupeol naisrühmade üldjuhi assistent.

## Tunnustus
*1978 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*2002 Sonda aukodanik (postuumselt)

## Viited
Roland Sutt

**Roland Sutt** (hüüdnimega **Roll**; sündinud 19. veebruaril 1972) on eesti trummar. 

Ta on mänginud ansamblites Nyrok City, Onu Bella Bänd, Vennaskond ja J.M.K.E.
Geórgios Stefanópoulos

**Geórgios Stefanópoulos** (kreeka *Γεώργιος Στεφανόπουλος*; sündinud 31. märtsil 1962 Peristeris Atika piirkonnas) on Kreeka endine kikkpoksija ja poksija.

## Kikkpoksijana
Ta võitis 1986. aastal WAKO 8. Euroopa meistrivõistlustel meeste täiskontaktses kikkpoksis kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

## Poksijana
Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Arnold Vanderlydele (Holland) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Ta sai raskekaalus (kuni 91 kg) hõbemedali 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Arnold Vanderlydele (Holland) ning pronksmedali 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Georgi Kandelakile (Gruusia) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales raskekaalus (kuni 91 kg) 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*
Keskkonnaajaloo keskus

**Keskkonnaajaloo keskus** (**KAJAK**) on 2011. aastal asutatud Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse teadusvõrgustik, mis edendab keskkonnaajaloo uurijate tegevust Eestis.

Keskuse peamised uurimisteemad on toidukultuuri ajalugu, keskkonnaajalugu ja arheoloogia ning inimeste ja loomade vahelised suhted ajaloos.

Keskus korraldab ettekandekoosolekuid, teaduskonverentse, seminare ja avalikke loenguid; edendab oma tegevusvaldkonnaga seotud doktoriõpet, bakalaureuse- ja magistriastme keskkonnaajaloo loengukursusi ja seminare; aitab avaldada uurimistulemusi ja allikmaterjale ning koordineerib keskkonnaajalugu tutvustavate teoste tõlkimist; osaleb rahvusvahelistes uurimisprojektides ja teeb koostööd teiste samalaadsete institutsioonidega välismaal. Keskuse rahastus on valdavalt projektipõhine.

Keskus koosneb eelkõige Eestis tegutsevatest uurijatest, kes huvituvad keskkonna ja inimkultuuri koosmõjust ning nende vastastikusest toimest ajaloo vältel. Lisaks Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse töötajatele kuuluvad KAJAK-i koosseisu partnerliikmetena teadlased paljudest Eesti teadusasutustest.

2017. aasta alguse seisuga on KAJAK-il 40 liiget.

Keskust juhib Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudi teadur Kadri Tüür. Juhatusse kuuluvad Tallinna Ülikooli ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse vanemteadur Priit Raudkivi ja Rootsi kuningliku tehnikainstituudi (KTH) teadur Kati Lindström.

2015. aastal septembris ilmus keskusel koostöös ajakirjaga Horisont keskkonnaajaloo erinumber.

## Viited
Tallinna kultuuritegu

**Tallinna kultuuritegu** oli tunnustusauhind, mida andis välja Tallinna Kultuuriväärtuste Amet aastatel 2005–2009. 

Statuudi järgi oli Tallinna kultuuritegu Tallinna kultuurielus tähelepanu äratanud sündmus, teos, loominguline saavutus või organisatoorne panus, mis paistis silma nii originaalsuse kui ka mõtteerksuse poolest ning oli uuenduslik ja linna kultuurielu rikastav. 

Tallinna kultuuriteo auhinda anti välja kahes kategoorias: loovisiku panuse eest Tallinna kultuuriellu ja kollektiivi panuse eest Tallinna kultuuriellu. 

Auhinnale võisid kandidaate esitada kõik isikud ja organisatsioonid. Auhinna saajad otsustas esimesel aastal Tallinna Kultuuriväärtuste Ameti juurde moodustatud komisjon, hiljem Tallinna Linnavalitsuse ajutine komisjon. Auhinnafond oli 100 000 krooni (u 6391 eurot), 2008. aastal 200 000 krooni (u 12 782 eurot), 2011. aastal 6000 eurot. 

## Tallinna kultuuriteo auhinna laureaadid
#### 2005
* Birgitta festival (Tallinna Filharmoonia) 
* Marika Valk ja Valeri Petrov 
#### 2006
* Eesti Arhitektide Liit 
* Tiina Lokk 
#### 2007
* Uue Maailma Festival (Mittetulundusühing Uue Maailma Selts) ja Disainiaasta (Eesti Kunstiakadeemia Disaini Innovatsioonikeskus)
#### 2008
* tantsumaraton "Made in Estonia" (mittetulundusühing Teine Tants) 
* Peeter Jalakas
#### 2009
* muuseumiöö 
* Helen Sildna ja Peeter Rebane
#### 2010
* Katusekino (Katusekino OÜ) 
* Riina Roose
+1

**"+1"** on Liis Lemsalu teine album. See ilmus 30. novembril 2017. Albumi andis välja Sargentas OÜ.

Albumil on 10 eestikeelset laulu ning lisaloona tema 2017. aasta Eesti Laulu võistlusel osalenud ja seal neljanda koha saavutanud "Keep Running". 

## Laulud

Märkus. Laulude pealkirjade ja autorite nimede allikaks on albumi buklett, laulude pikkused võivad eri CD-mängijates mõnevõrra erineda.

## Muusikud
Liis Lemsalu ansambli koosseis: Mairo Marjamaa, Hans Kurvits, Kalle Pilli, Martti Laas, Timm Vichmann.

### Külalismuusikud
*Ewert Sundja (klahvpillid, taustalaul)
*Magnus Wallin (tšello)
*Mairo Marjamaa (saksofon, klahvpillid)
*Bert Prikenfeld (klahvpillid, bass)
*Johannes Lõhmus (klahvpillid, taustalaul)
*Kaire Vilgats (taustalaul)
*Jorma Puusaag (kitarr)
*Kaarel Liiv (bass)
*Dagmar Oja (taustalaul)
*Ott Lepland (vokaal, klahvpillid)
Villem Lapimaa

**Villem Lapimaa** (sündinud 6. detsembril 1977) on Eesti jurist, ametilt kohtunik. 

Ta lõpetas 1996. aastal Tallinna Reaalkooli hõbemedaliga ja 2002. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. 

21. novembril 2005 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul ta  esimese astme kohtunikuks. Ta asus tööle Tallinna Halduskohtusse, olles 2006–2014 halduskohtu esimees. 

17. novembril 2014 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul ta teise astme kohtunikuks alates 1. jaanuarist 2015. Ta töötab seniajani Tallinna Ringkonnakohtus halduskolleegiumis. 17. maist 2017 kuni 16. maini 2024 oli ta Tallinna Ringkonnakohtu esimees. 

Ta töötab õppejõuna Tartu Ülikoolis. Ta on olnud ''ad hoc'' kohtunik Euroopa Inimõiguste Kohtus.

## Tunnustus
* 2013 – Kohtu Teravaim Sulg
* 2025 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited
Gerhard Riedmann

*Gerhard Riedmann (näitleja) (1925–2004), Austria näitleja
*Gerhard Riedmann (kirjanik) (1933–2003), Itaalia kirjanik