open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Francesco Araja

**Francesco Domenico Araja** (ka **Francesco Domenico Araia**; 25. juuni 1709 Napoli – u 1770 Bologna) oli itaalia helilooja, kes tegutses kapellmeistrina ka Venemaal.

Ta oli niinimetatud Napoli koolkonna ooperihelilooja, kes hakkas oopereid kirjutama alates 1729. aastast. Aastail 1735–1758 ja hiljemgi (1762) elas-töötas ta oma ooperitrupiga Peterburis ning käis ajuti Itaalias uusi lauljaid värbamas. 

Talle kuulub Venemaal esimese itaalia ooperi lavastamise au: ooper "Armastuse ja vihkamise jõud" lavastati seal 1736. aastal (Milanos 1734), see ilmus  tõlkes ka vene keeles. 1755. aastal lavastati tema ooper "Tsefal ja Prokris" venekeelsele libretole (A. P. Sumarokov Ovidiuse järgi). Alates 1755. aastast kaasas ta itaalia ooperisse ka vene lauljaid. 

Alates 1759. aastast elas ja töötas ta taas Itaalias.

## Looming
*Ooperid, sealhulgas
** "Kojamees Nino ehk Semiramid", 1737
** "Artaxerx", 1738
** "Selevk", 1744
** "Scipion", 1745
** "Mitridate", 1747
** "Bellerophonte", 1750
** "Pärjatud Jevdoxia", 1751
** allegooriline pastoraal vene külaelust "Rahu pelgupaik" (*L'asilo della pace*), 1748
** "Aleksander Indias", 1755
* oratooriumid
* kantaadid
* sonaat-kapritšo tšembalole jm.
Anton Arenski

**Anton Stepanovitš Arenski** (12. juuli (30. juuni vkj) 1861 Novgorod – 25. veebruar (12. veebruar vkj) 1906 Terijoki) oli vene helilooja, pianist, dirigent ja pedagoog.

Arenski oli arsti poeg. Ta õppis Peterburi nn Rousseau era-muusikakoolis  juures, lõpetas kompositsiooni eriala 1882 Rimski-Korsakovi õpilasena. Aastail 1882–95 töötas koos oma õpetajatega Peterburi konservatooriumis muusikateooria pedagoogina, aastast 1889 professorina. Ta õpilaste hulgas olid Sergei Rahmaninov, G. Konjus, Aleksandr Koreštšenko, Aleksandr Goldenweiser, Aleksandr Skrjabin jt. Aastail 1888–95 juhatas Venemaa kooriühingu koori, 1895–1901 juhatas Peterburi õukonna Laulukapelli. Kirjutanud harmooniaõpikuid.

## Looming
*ooperid
**"Unenägu Volgal" (1882 Moskva)
**"Raffael" (1894 Moskva)
**"Nal ja Damajanti" (1904 Moskva)
*ballett "Egiptuse ööd"
*2 sümfooniat
*instrumentaalkontserte
*orkestrisüit "Siluetid".
Dominick Argento

**Dominick Argento** (27. oktoober 1927 York, Pennsylvania – 20. veebruar 2019) oli Itaalia päritolu Ameerika Ühendriikide helilooja.

Argento vanemad olid Sitsiilia päritolu immigrandid.

## Looming
Argento kirjutas 15 ooperit, sealhulgas "Valentina pulm" ja "Asperni väärtpaberid", samuti Catulluse tekstil põhineva teose "Vihkan ja armastan" koorile ja löökpillidele.

## Tunnustus
*1980 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
Harold Arlen

**Harold Arlen** (sünninimi **Hyman Arluck**; 15. veebruar 1905 Hyman Arluck, Buffalo – 23. aprill 1986 New York) oli USA helilooja.

Koolipoisina mängis ta orkestris klaverit. Alates 1925. aastast oli ta New Yorgi teatris kontsertmeister. 1930. aastal lõi esimesed laulud, hiljem kirjutas seitse aastat muusikat ka Hollywoodi filmidele.

## Looming
*Muusikalised komöödiad "Hooray For What !" 1937, "Rumal tüdruk" ("Bloomer Girl") 1944 (654 esitust);
*muusikalid "St. Louis Woman" 1946, "Lillede maja" ("House of Flowers") 1954, "Jamaica" 1957, "Saratoga" 1959.
Thomas Arne

**Thomas Augustine Arne** (12. märts 1710 London – 5. märts 1778 London) oli inglise viiuldaja ja teatrihelilooja.

Ta oli umbes 40 aastat Covent Gardeni dirigent. Ta loomingut hävis palju teatri tulekahjus aastal 1808.

## Looming
Umbes 90 lavateost, sealhulgas
*55 ooperit/maski: "Rosmond" 1733, "Dido and Aeneas" 1734, "Comus" 1738, "Alfred" 1740 (siin üks ta populaarsemaid laule "Saa paremaks, Britannia"), "Don Severino" 1750
**[[opera seria]]*d "Artaxerxes" 1762, "Love in Village" 1762, "The Rose" 1772, "Caractus" 1776, "Thomas & Sally" 1760
*oratooriumid "Avel" 1744, "Judith" 1761
*8 avamängu
*7 triosonaati, sonaadid klavessiinile
Malcolm Arnold

Sir **Malcolm Henry Arnold** (21. oktoober 1921 Northampton – 23. september 2006) oli inglise trompetisolist ja helilooja. Ta oli staažikas trompetimängijana Londoni Filharmooniaorkestris ja BBC sümfooniaorkestris.

## Looming
* 2 ooperit
**"Tantsuõpetaja"
**"Avatud aken"
*balletid
**"Pühendus kuningannale" 1953
**"Briljant" 1956
**"Rinaldo"
**"Armida"
*9 sümfooniat sh keelpillidele 1946 ja Mänguasjade sümfoonia 1957
*avamängud
**"Lobamokk Beckus" 1943
**"Suits" 1948
**Pidulik 1948
**"Tom O´Shanter" Burns´i järgi 1955
**"Peterlo" 1968
*4 šoti tantsu orkestrile 1957
*kontserdid orkestriga metsasarvele (2 - 1944–1957), klarnetile 1949, oboele 1953, lõõtsale 1954, kitarrile 1959
*muuhulgas ka Variatsioonid ukraina teemale klaveril 1944, muusika Shakespeare´i draamale "Torm" ja filmidele
Sulev Teppart

**Sulev Teppart** (sündinud 13. septembril 1960 Viljandis) on eesti näitleja.

Ta on lõpetanud 1978. aastal Viljandi 5. Keskkooli ja 1982. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (X lend). 

Aastatel 1982–1985 töötas ta Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris ja 1985–2006 Eesti Draamateatris näitlejana. Pärast seda on olnud vabakutseline.

2006. aastal töötas ta lühikest aega Vanemuises draamajuhina.

## Tunnustus
* 1981 – Voldemar Panso nimeline auhind
* 2001 – Eesti Teatriliidu meeskõrvalosatäitja auhind (Eesti Draamateatri lavastuse "Aristokraadid" trupile)
* 2001 – Eesti Teatriliidu sõnalavastuste žürii eriauhind Eesti Draamateatri lavastuse "Aristokraadid" trupile
* 2002 – Eesti Teatriliidu meeskõrvalosatäitja auhind

## Isiklikku
Sulev Teppart on olnud abielus näitleja Anu Lambiga. Nende pojad on näitlejad Jaak Prints ja Tõnn Lamp.

## Viited
Tina Weirather

**Christina Weirather** (sündinud 24. mail 1989 Vaduzis) on Liechtensteini mäesuusataja. Tema vanemad ema Hanni Wenzel ja isa Harti Weirather on endised mäesuusatajad.

Juunioride maailmameistrivõistlustel 2006. aastal Mont Sainte-Anne'is võitis Weirather kuldmedali suurslaalomis. Aasta hiljem Altenmarktis tuli ta juunioride maailmameistriks kiirlaskumises. Samal aastal sai ta juunioride MM-il veel kaks hõbemedalit suurslaalomis ja ülisuurslaalomis. 2009. aasta juunioride MM-il Garmisch-Partenkirchenis oli ta suurslaalomis teine.

Esimese medali maailmameistrivõistlustelt võitis ta 2017. aastal Sankt Moritzis, kui võitis ülisuurslaalomis hõbemedali.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta oma esimese olümpiamedali, kui sai ülisuurslaalomis pronksi. See oli Liechtensteini esimene medal taliolümpiamängudel pärast 1988. aastat.

Esimese võistluse maailma karikasarjas tegi Weirather Söldenis 22. oktoobril 2005 suurslaalomis, kus ta oli esimese laskumise järel 77 startinu seas 55. kohal ja selle tulemusega ta teisele laskumisele ei pääsenud. Esimest korda punktikohale, ehk 30 parema hulka pääses ta Reiteralmis 2006. aasta detsembris Alpi kahevõistluses, kui ta sai 22. koha. Poodiumile pääses Weirather esimest korda Lake Louise'is 2. detsembril 2011 kiirlaskumises, kui ta sai teise koha. Esimese etapivõidu sai ta 1. märtsil 2013 Garmisch-Partenkirchenis ülisuurslaalomis.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
* 2018  Pyeongchangis
**  pronksmedal ülisuurslaalomis

### [[mäesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
* 2017  Sankt Moritzis
**  hõbemedal ülisuurslaalomis

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2006  Mont Sainte-Anne'is
**  **juunioride maailmameister** suurslaalomis
* 2007  Altenmarktis
**  **juunioride maailmameister** kiirlaskumises
**  hõbemedal suurslaalomis
**  hõbemedal ülisuurslaalomis
* 2009  Garmisch-Partenkirchenis
**  hõbemedal suurslaalomis

### [[Mäesuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]
* Ülisuurslaalomi karikas
** **1. koht**: **2017, 2018**
** 2. koht: 2016
** 3. koht: 2014
* Kiirlaskumise karikas
** 2. koht: 2012
** 3. koht: 2018
Tina Weirather on osalenud (seisuga 25. märts 2018) 193 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 38 korral, neist 9 on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Välislingid

* Tina Weiratheri koduleht
*
Cuiabá

**Cuiabá** on linn Brasiilias, Mato Grosso osariigi pealinn (1818. aastast). Asub Cuiabá jõe ääres.

Elanike arv on 2020. aasta seisuga 618 124.

Linnas valitseb lähisekvatoriaalne kliima. Oktoobri keskmine õhutemperatuur on +28 °C. Kui algavad suvemussoonid, mis kannavad sinnakanti mereõhku, alaneb temperatuur kuni +27 kraadini jaanuaris. Talvel langeb see +24 kraadini juunis. Seega on aastane õhutemperatuuri kõikumine 4°.

Linn on asutatud 1727. aastal kullakaevanduste juurde.

Linnas tegutseb Mato Grosso Föderaalülikool.

Linnas läbib maantee BR-364, mis ühendab São Paulo osariiki Acre osariigiga.

Linna jalgpalliklubi Cuiabá Esporte Clube mängib Brasiilia kõrgliigas. Klubi kodustaadion Arena Pantanal võõrutas 2014. aasta maailmameistrivõistluste osasid alagrupimänge.

## Viited

## Välislingid
* http://www.cuiaba.mt.gov.br/
Igor Šaplavski

**Igor Šaplavski** (lätipäraselt **Igors Šaplavskis**; sündinud 21. jaanuaril 1968 Jelgavas) on Läti endine poksija.

Šaplavski oli poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1988. aastal Läti NSV meister.

Šaplavski osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Juan Carlos Lemusele (Kuuba) ning jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*Igor Šaplavski Läti Olümpiakomitee lehel. Läti keeles
*
My Love Is Your Love

"**My Love Is Your Love"** on Whitney Houstoni album. See ilmus aastal 1998.

## Lugude nimekiri

# It's Not Right but It's Okay – 4:51 - (LaShawn Daniels, Toni Estes, Rodney Jerkins, Fred Jerkins III, Isaac Phillips)
# Heartbreak Hotel – 4:41 - (K. Karlin, T. Savage, C. Schack) - feat. Faith Evans e Kelly Price)
# My Love Is Your Love – 4:24 - (Jerry Duplessis, Wyclef Jean)
# When You Believe – 4:28 - (Babyface, Stephen Schwartz) - feat. Mariah Carey
# If I Told You That – 4:37 - (Daniels, Estes, R. Jerkins, F. Jerkins) - feat. George Michael
# In My Business – 3:26 - (Kelvin Bradshaw, Missy Elliott, Lloyd Turner) - feat. Missy Elliott
# I Learned from the Best – 4:19 - (Diane Warren)
# Oh Yes – 6:52 - (Bradshaw, Elliott, Turner)
# Get It Back - 4:56 - (Daniels, Estes, R. Jerkins, F. Jerkins)
# Until You Come Back – 4:53 - (Babyface, D. Simmons)
# I Bow Out – 4:30 - (Warren)
# You'll Never Stand Alone – 4:21 - (Warren)
# I Was Made to Love Him – 4:29 - (Henry Cosby, Lula Mae Hardaway, Sylvia Moy, Stevie Wonder)
Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik

**Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku haldusalasse kuuluv pühakoda Tartu maakonnas Elva vallas Mõisanurme külas.

## Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kirik
Kavilda õigeusu kirik ehitati maakividest 1873. aastal Kavilda mõisa territooriumile. Pühakoda valmis Riia arhitekti Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi siseministeeriumi rahastusel ja 1873. aastal pühitses Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin selle püha Neeva-Aleksandri auks. 1944. aastal sai kirikuhoone sõjas kannatada. Järelevalveta pühakotta murti mitmel korral sisse. 1973. aastal varastati 15 ikooni, 30. juulil 1977 varastati taas ikoone ja muid väärtuslikke esemeid. Kavilda kiriku umbes 90 kunstiteosest jäid järele vaid pooled. Aastatel 1978–1979 koostatud aktide alusel viidi järelejäänud varad Uderna, Vasknarva ja teistesse kirikutesse. Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kiriku altarimaal "Kristuse ülestõusmine" asub Antsla-Kraavi Prohvet Eelija kirikus.

1997. aastal kanti Kavilda õigeusu kirik Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Tänapäeval seisab kirik varemeis ja Kavilda Püha Neeva-Aleksandri kogudus kirikut teenistusteks ei kasuta.

## Õigeusu koolid
Juba üsna usuvahetusliikumise algusjärgul, 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juures õigeusu kihelkonnakoolide loomist. Konfessionaalne koolikorraldus kinnitati 1849. aasta talurahvaseadusega. Kavilda õigeusu kihelkonnakool avati 1873. aastal kiriku lähedal olevas majas ja see tegutses koos õigeusu abikooliga 1918. aastani.

## Kalmistu
Kavilda õigeusu kalmistu rajati 1873. aastal Kavilda riigimõisa poolt eraldatud maale.

## Vaata ka
* Puhja kihelkond
* Kavilda mõis
* Nõo Püha Kolmainu kirik
* Elva Peetri ja Pauli kogudus
* Tartu Püha Georgi (Jüri) kogudus

## Viited

## Kirjandus
* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 924–927
* Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 348–357
* Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945–53". Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu, 2004; lk 65–125
* "Eesti õigeusk X–XXI sajandil". Entsüklopeediline teatmik (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. Kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn, 2014; lk 458
* August Kaljukosk. "Õigeusu kogudustes teeninud vaimulikkude nimekiri. Tallinn, 1975. Käsikiri. Eesti Riigiarhiiv

## Välislingid
*
*Kavilda õigeusukoguduse ajaloost Tartumaa muuseum
*Kavilda ei ole enam mahajäetud kirik Eesti Kirik, 10. august 2007
Guy Fawkes

**Guy Fawkes** (ka **Guido Fawkes**; 13. aprill 1570 – 31. jaanuar 1606) oli Inglise katoliiklasest sõdur, kes kavatses Püssirohuvandenõu käigus 5. novembril 1605 lasta õhku Inglismaa parlamendi.

Fawkes sündis ja sai hariduse Yorkis. Tema isa suri, kui Fawkes oli kaheksa-aastane, seejärel abiellus ta ema katoliiklasega, kes keeldus käimast anglikaani kiriku teenistustel. Hiljem pöördus ka Fawkes katoliiklusse ja lahkus Inglismaalt. Ta võitles Kaheksakümneaastases sõjas katoliikliku Hispaania poolel protestantlike Hollandi reformistide vastu. Sellal võttis ta ka nime Guido Fawkes. Hiljem reisis ta Hispaaniasse, kus otsis edutult toetust katoliiklikule ülestõusule Inglismaal. Ta kohtas Thomas Wintouri, kellega koos naasis Inglismaale.

Wintour tutvustas Fawkesi Robert Catesbyle, kes kavatses mõrvata Inglismaa kuninga James I ja seada taas troonile katoliikliku kuninga. Vandenõulased  lordide koja hoone keldris, viisid sinna 36 vaati püssirohtu ja panid Fawkesi seda valvama. Anonüümkirjast saadud vihje ajel otsisid ametivõimud 5. novembri algustundidel Westminsteri palees läbi ja leidsid Fawkesi püssirohtu valvamas. Järgmistel päevadel teda küsitleti ja piinati, kuni ta lõpuks murdus ning andis välja ka teised asjaosalised. 31. jaanuaril 1606 hüppas Fawkes alla lavalt, kus ta pidi poodama, murdis kaela ja pääses seega edasisest piinamisest.

## Guy Fawkes kultuuris

Fawkesi nimi on hakanud tähistama kogu Püssirohuvandenõu, mille läbikukkumist on Inglismaal pidulikult tähistatud alates 5. novembrist 1605. Suurbritannias nimetatakse 5. novembrit Guy Fawkesi päevaks. Tavapäraselt põletatakse sel puhul Fawkesi kuju tuleriidal. 1650. aastatest on kombeks saanud korraldada tulevärk ning alates 1673. aastast hakati põletama ka teiste ebapopulaarsete tegelaste kujusid, näiteks Rooma paavsti oma.

Guy Fawkesi on kujutatud paljudes kirjandusteostes, sealhulgas ka sümpaatsena. Muu hulgas on teda nimetatud ainsaks inimeseks, kes sisenes Parlamenti ausate kavatsustega.

1982. aastal ilmus Alan Moore'i koomiks "V for Vendetta", mis kujutab tuumasõjajärgset totalitaarset düstoopiat Suurbritannias 1980.–1990. aastatel. Koomiksis kannab Guy Fawkesi maski ennast V-ks nimetav anarhistlik revolutsionäär, kes püüab valitsevat režiimi kukutada. Moore'i süžeed on levitanud 2006. aastal ilmunud samanimeline film.

Koomiksi mõjul võttis Guy Fawkesi maskid kasutusele internetipõhine rühmitus Anonymous, samuti on neid kasutanud Occupy liikumine, muu hulgas meeleavaldusel Occupy Wall Street. Maske on kantud ka 2012. aasta ACTA-vastastel demonstratsioonidel: 2012. aasta jaanuaris ilmusid Poola Seimi ACTA-vastased liikmed parlamendi istungile Guy Fawkesi maskides.

Guy Fawkesi maskide kasutamine anonüümsetel meeleavaldustel inimõiguste ja kodanikuvabaduste kaitseks on muutnud ka Guy Fawkesi kui ajaloolise kuju tõlgendust. Koomiksi illustraatori David Lloydi sõnul oli Fawkes "meie suur ajalooline revolutsionäär".

Harry Potteri romaanide sarjas on Sigatüüka kooli direktoril Albus Dumbledore'il fööniks Fawkes.

## Viited
Õppeaine

**Õppeaine** (inglise *subject*) on õppeasutuses õpetatav teadus‑, tehnika‑, kunsti‑ või ametiala sisu. Õppeained on õppekavade osa. Õppeained võivad olla rühmitatud moodulitesse. Ühte õppeainet võib õpetada üks või mitu õpetajat või õppejõudu. Pikema kestusega (nt mitu õppeveerandit või semestrit) õppeainet nimetatakse ka kursuseks. Elektrooniliste sidevahendite abil toimuvat õppeainet, kus õpetav ja õppiv isik ei asu samas ruumis, nimetatakse e-õppeaineks või e-kurususeks.
 
Koolis õpitakse ja õpetatakse õppeaineid enamasti koolitunni, kõrgkoolis loengute ja seminaride vormis. 

Üldharidusõppekavades tüüpilised õppeained on emakeel, loodusõpetus, matemaatika, ajalugu, bioloogia, kirjandus, füüsika, keemia, geograafia, inimeseõpetus, kodaniku- või ühiskonnaõpetus, muusika ja mitmesugused võõrkeeled (Eestis enamasti inglise, saksa ja vene, harvem rootsi, soome, ladina, prantsuse, hispaania jt). Mõned õppeained on kohustuslikud, mõned on vabatahtlikud (nt filosoofia, usundiõpetus ja psühholoogia). 

Kõrgharidusõppekavades sõltub õppeainete nomenklatuur konkreetsest erialast. Kõrgkoolides jagunevad õppeained kohustuslikeks-, valik- ja vabaaineteks. Kohustuslikud õppeained peavad läbima kõik vastavale õppekavale immatrikuleeritud üliõpilased; valikained on õppekavas ette nähtud valitavad õppeained, millest üliõpilased peavad valima ettenähtud mahus õppeaineid vastavalt oma huvidele ja spetsialiseerumissuunale; vabaained on õppeained, mis ei ole õppekavas ette nähtud, vaid mida üliõpilane võib valida vabalt, lähtudes oma huvidest. Sisu järgi jagunevad kõrgharidusõppekavade õppeained erialasteks ja üldaineteks. Erialased õppeained on mõeldud vastaval erialal töötamisel ja edasiõppimisel oluliste pädevuste omandamiseks, üldained on mõeldud nn ülekantavate pädevuste ehk üldoskuste omandamiseks, mis on vajalikud igas elu- ja töövaldkonnas, sõltumata õpitavast erialast. Näiteks matemaatika õppekaval on matemaatika erialane õppeaine, aga väljendusõpetus, võõrkeel jmt on üldaine.  

## Vaata ka
*e-õpe
*teadusharu
*õpik
*õppetund

## Viited
Georges Auric

**Georges Auric** [žorž or'ikk] (15. veebruar 1899 Lodève – 23. juuli 1983 Pariis) oli prantsuse helilooja, 1862. aastast Prantsuse Instituudi liige. 

Ta õppis Montpellier's klaverit ning seejärel Pariisi konservatooriumis kontrapunkti ja fuugat Georges Caussade'i juures, ka kompositsiooni Schola Cantorumis Vincent d'Indy juures. Heliteoseid hakkas kirjutama 10-aastaselt, oma romanssidega esines juba 15-aastaselt. Ta kuulus 1920. aastail rühmitusse Les Six ning oli koos Francis Poulenciga Igor Stravinski fänn. 

1954. aastast oli ta autorikaitseorganisatsiooni president, 1957–1969 L´amore kontsertide president, 1962–1968 Pariisi ooperiühingu (Grand Opera & Comic) peadirigent.

## Looming
*Ooperid "Maslis", "Südame kuningas"
*balletid
**"Tüütud" ("Les facheux") 1924 Monte Carlo
**"Madrused" ("Les matelots") 1925 Pariis
**"Pastoraal" 1926 Pariis
**"Alcina võlud" 1929 Pariis
**"Konkurss" 1932 Monte Carlo
**"Kujutlused" 1934 Monte Carlo
**"Kunstnik ja modell" 1949 Pariis
**"Phydra" 1954 Firenze
**"Helge tee" ("Le chemin de lumière") 1952
**"Kamber" 1955 Pariis
**"Varaste ball" ("Le bal des voleurs") 1960 Nervy
*orkestrile Fokstrott, Nokturn, Süit, Avamäng 1938, Sümfooniline süit 1960, Süit kitarrile orkestriga
*kammeransamblid, Sonaat viiulile klaveriga
*klaveripalu sh Sonaat in F 1931, ekspromptid, 3 pastoraali, Partiita 2 klaverile
*laule sh tsüklid "Põsed õhetavad", "Tähestik lastele"
*muusikat näidenditele ja umbes 75 filmile sh "Moulin Rouge"
Daniel-François-Esprit Auber

**Daniel-François-Esprit Auber** [ob'eer] (29. jaanuar 1782 Caen – 12. mai 1871 Pariis) oli prantsuse helilooja, Prantsuse Instituudi liige alates 1826.

Ta mängis lapsena viiulit, lõi romansse, missasid, avamänge, kuid vanemad sundisid kommertskarjäärile. Õppis viiulit Ignaz Ladurneri ning klaverit ja kompositsiooni Luigi Cherubini juures, 1842-70 oli Pariisi konservatooriumi hinnatud direktor, alates 1857 Napoleon III õukonna-helilooja ja kapellmeister. Koos Giacomo Meyerbeeriga viljeles (enamasti) koomilist ja nn suurt ooperit.

## Looming
*46 ooperit (neist 37 Eugène Scribe'i libretole)
**sealhulgas "Julia" 1811
**"Sõdurite puhkehetk" 1813
**"Testament e. Armastusväärsed märkmed" 1819
**"Karjapoisist lossivalitseja" 1820
**"Emma e. Ettevaatamatu lubadus" 1821
**"Lumi" ("La neige") 1823
**koos Ferdinand Héroldiga "Vandoom Hispaanias" 1823
**"Õukonnakontsert" 1824
**"Leocadi" 1824
**"Kiviraidur ja lukksepp" 1825
**"Häbelik" ("La timide") 1825
**"Fiorella" 1825
**"Fenella e. Portici tumm tüdruk" 1828 (Venemaal nime all "Palermo bandiidid" 1857)
**"Mõrsja" ("La fiancée") 1829
**"Vend Saatan e. Terracina kõrts" 1830 (Venemaal 1831, Estonias 1939)
**"Jumal ja bajadeer" 1830
**"Lemmikjook" ("Le philtre") 1831
**koos kaheksa teise heliloojaga "Markiis de Brenwille" 1831
**"Vanne" ("Le serment") 1832
**"Gustave III maskeraad" 1833
**"Lestock" 1834
**"Pronkshobune" 1835 (uus redaktsioon 1875 nn *grand opera*ks)
**"Acteon" 1836
**"Valged kapuutsid" 1836
**"Naisaadlik" 1836
**"Must doomino" 1837
**"Haldjate järv" 1839
**"Sanett" 1840
**"Krooniteemandid" 1841
**"Sireen" 1844
**"Haydée" 1947
**"Eksinud poeg" 1850
**"Zerline" 1851
**"Marco Spada" 1852 (töötles 1857 balletiks)
**"Manon Lescaut" 1861
**"Kuningas Garbe mõrsja" 1864
**"Esimene õnnepäev" 1868
**"Armastuse-unistus" 1869
*veel 4 kontserti tšellole orkestriga
*viiulikontsert jm.
Punane viiul

**"Punane viiul"** on 1974. aastal linastunud Eesti draamafilm, mille lavastas Kaljo Kiisk. Linateos räägib viiuldaja Eduard Sõrmusest.

## Näitlejad
*Viktors Lorencs – Eduard Sõrmus
*Ljubov Albitskaja – Ida
*Nadežda Hill – Virginia
*Kaarel Ird – Broschowski
*Hans-Peter Reinicke – Brückner
*Swetlana Schönfeld – Marta
*Rodion Aleksandrov – Lunatšarski
*Kaljo Kiisk – Komandör
*Jüri Järvet – Peek
*Helmut Schreiber – Politseipresident
*Thomas Neumann – Politseinik
*Herbert Sievers – Fischer
*Ants Eskola – Bichot
*Arvo Kruusement – Veski
*Lulo Purre – Madam Delmas

## Välislingid
* Punane viiul. Tallinnfilm
* Film: Punane viiul. Rate Your Music
Eesti Lennuakadeemia

**Eesti Lennuakadeemia** (lühend **ELA**; inglise keeles *Estonian Aviation Academy*) on lennundusalast õpet andev rakenduskõrgkool.

Kool asutati 1993. aastal **Tartu Lennukolledžina** ning 2008. aastal nimetati see ümber Eesti Lennuakadeemiaks. 

## Õppehoone
2011. aastast on akadeemial oma õppehoone Tartumaal Kambja vallas Reola külas (Lennu 40) Tartu lennujaama kõrval. Tiivikukujuline õppehoone pälvis 2011. aastal konkursi "Aasta tegu Eesti lennunduses" rändauhinna Kotkas. Enam kui 4000 ruutmeetri suuruses hoones on ruumi 300 üliõpilasele ning 60 õppe- ja teadustöötajale, ehituseks eraldasid Eesti riik ja Euroopa Regionaalarengu Fond 4,35 miljonit eurot.

## Rektorid
Lennuakadeemia rektorid on olnud Villu Mikita, Jaan Tamm ja Jaanus Jakimenko. Alates 2. jaanuarist 2020 on akadeemia rektor Koit Kaskel.

## Erialad
Eesti Lennuakadeemias saab õppida nelja rakenduskõrghariduse eriala: lennuliiklusteenindus, õhusõiduki juhtimine, lennunduskorraldus ja lennundustehnika. Koostöös Eesti õhuväe ja lennukite hooldusettevõttega Magnetic MRO pakub lennuakadeemia ka kaheaastast kutseõppeprogrammi õhusõidukite hooldustehniku õppekaval.

2018. ja 2019. aastal oli Eesti Lennuakadeemia üks populaarsemaid kõrgkoole Eestis, kus kõikide erialade keskmine konkurss oli viis või enam huvilist ühele õppekohale. Neil aastatel olid populaarsemad erialad lennuliiklusteenindus, õhusõiduki juhtimine ja lennunduskorraldus.

Tartu Kultuurkapitali juurde asutati 2006. aastal Tartu Lennukolledži Fond, mis nüüdseks kannab nime Eesti Lennuakadeemia Fond. ELA Fondil on viis stipendiumifondi, mis annavad välja stipendiume lennuakadeemia õppuritele.

Lennuakadeemias on Eesti ainus lennundusalane raamatukogu. Seal on arvel ligi 7000 teavikut.


Eesti Lennuakadeemia 360-4.jpg
Eesti Lennuakadeemia 360-7.jpg
Eesti Lennuakadeemia 360-8.jpg
Eesti Lennuakadeemia 360-10.jpg
Eesti Lennuakadeemia 360-13.jpg


## Viited

## Kirjandus
* Lennuakadeemia ajalugu ja meenutused - 20 aastat

## Välislingid

* Eesti Lennuakadeemia koduleht
* Kadri Ratt "Lennuakadeemia on saanud ligi 700 sisseastumisavaldust" Postimees, 8. juuli 2011
Georgica (film)

**"Georgica"** on 1998. aastal valminud eesti mängufilm.

Filmi režissöör on Sulev Keedus. Filmi tootis Allfilmi stuudio. Film sai pealkirja Vergiliuse samanimelise teose järgi.

Filmi tegevus toimub pärast teist maailmasõda ühel üksildasel Eesti saarel.

"Georgica" valiti 1998. aasta parimaks eesti filmiks ja 2006. aastal parimaks filmiks alates Eesti iseseisvumisest. Filmi on näidatud mitmel rahvusvahelisel filmifestivalil.

## Osatäitjad
* Evald Aavik – Jakub
* Mait Merekülski – Maecenas
* Ülle Toming – ema

### Muu personal
* Kunstnik – Ronald Kolmann
* Kostüümikunstnikud – Maret Kukkur ja Ene-Liis Semper
* Helirežissöör – Tiina Andreas

## Tunnustus
* 1998 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia (Sulev Keedus, Rein Kotov ja Evald Aavik)
* 1998 Eesti Filmiajakirjanike Ühingu aasta filmi auhind
* 1999 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (Sulev Keedus, Madis Kõiv, Evald Aavik ja Ronald Kolman)
* 1999 Suure Vankri auhind (Sulev Keedus, Rein Kotov ja Mart Otsa)

### Festivaliauhinnad
* 1998 Auhind NET 98 - New European Talent (Hispaania), parim täispikk mängufilm
* 1998 Stockholm International Film Festival (Rootsi), Virmalised: rahvusvaheline võistlusprogramm - FIPRESCI auhind parimale mängufilmile
* 1999 L'ALTERNATIVA - Independent Film Festival of Barcelona (Hispaania), parim mängufilm
* 1998 Riga International Film Festival (Läti), auhind Maagiline Kristall
* 1999 Rouen Nordic Film Festival (Prantsusmaa), parim meesnäitleja: Evald Aavik
* 1998 Naples International Film Festival (Napoli, Itaalia), žürii eripreemia
* 1999 Prix Europa - The European Broadcasting Festival (Berliin, Saksamaa), Prix Europa eriauhind
* 1998 KINOSHOCK - Open Film Festival for states of the CIS and Estonia, Latvia and Lithuania (Anapa, Venemaa), parim meesnäitleja: Evald Aavik
* 1998 Tallinna rahvusvaheline filmifestival, žürii eripreemia
* 1999 Lagow Summer Film Presentation (Poola), diplom

## Viited
Istmik

**Istmik** ehk **tuharad** (tavakõnes ka *tagumik*,  *perse*, *kannikad* või *pepu*) on inimese kehaosa, mille moodustavad vaagna taga olevad pehmed koed ja lihased.

## Inimesel
Inimeste tagumik on proportsionaalselt loomariigis suurim, tuharad on arenenud tõenäoliselt kahel jalal kõndimise tõttu. Kahel jalal kõndima hakkamine vormis ümber inimese vaagnaluu ja koos sellega ka lihased (lad k *[[gluteus maximus]]*), millele lisandus rasvakiht, mis võib toimida energiavaruna.

## Vaata ka

* aanus
* jämesool

## Viited
Fotobiont

**Fotobiont** ehk **fükobiont** on üks osapool seene (mükobiondi) ja fotosünteesiva organismi vastastikku kasulikus kooselus, mille tulemusena
moodustub samblik. Fotobiondina võib samblikus toimida kas rohevetikas (sageli ümarad rohelised rakud) või tsüanobakter (nt sinakate
rakkude kogumikud või pärlikeesid meenutavad ketid).

## Kirjandus
*Tiina Randlane, Andres Saag, Ljudmilla Martin, Einar Timdal & Luigi Nimis. *Eesti puudel kasvavad suursamblikud*, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2011.
Nauplius

**Nauplius** on teatud vähkide esimene vastsejärk, seda esineb näiteks aerjalalistel. 

Naupliusele järgneb metanauplius. 

Naupliusel on üks silm ja kolm paari jäsemeid.

## Vaata ka
*Metanauplius
*Vastsejärgud

## Viited
Viktors Lorencs

**Viktors Lorencs** (30. juuli 1927 Riia – 26. jaanuar 1992 Riia) oli läti näitleja ja stsenarist.

Ta mängis peaosa filmis "Punane viiul" ning oli filmi "Hullumeelsus" stsenarist.

## Välislingid
* Viktors Lorencs andmebaasis IMDb
* Биография Виктора Лоренца на сайте kino-teatr.ru
Pargi tänav (Raadi)

**Pargi tänav** on tänav Tartumaal Tartu vallas Raadi alevis.

Tänav algab Mõisa puiesteelt, ristub seejärel Paruni, Aadliku ja Mõisaproua tänavaga ning lõpeb ristudes Mõisapiiri tänavaga. 2022. aastani kuulus tänav Vahi alevikku.

Pargi tänav on nime saanud Raadi mõisa pargi järgi, mis paikneb tänava läheduses.

## Viited
Kolm õde

**"Kolm õde"** on Anton Tšehhovi näidend, mis valmis 1900. aastal.

Näidend esietendus 31. jaanuaril 1901 Moskva Kunstiteatris.

"Kolme õe" peategelased on Prozorovide perekonna kolm õde Olga, Maša ja Irina ning nende vend Andrei. Õed on üles kasvanud Moskvas, kuid pidanud veetma viimased üksteist aastat provintsilinnas. Näidendi keskne sümbol on Moskva kui õnneseisund, kuhu õed igatsevad naasta, ent mis neist üha kaugemale libiseb. Laiemas plaanis kujutab realistlik näidend Vene kõrgklassi allakäiku ja tähenduseotsingut moodsas maailmas.

Kolme õe prototüüpideks on peetud õdesid Brontesid (Charlotte, Emily ja Anne), kuid tõenäolisemalt on neiks Permis elanud õed Zimmermannid.

Näidendit on korduvalt trükitud ja lavastatud ka Eestis.

## Lavastusi Eesti teatrites
* 2023 – Ekspeditsioon, lavastaja Katariina Unt
* 2022 – Must Kast, lavastaja Ingomar Vihmar
* 2021 – Endla teater, lavastaja Ingomar Vihmar 
* 2014 – Rakvere teater, lavastaja Andres Noormets
* 2012 – Eesti Draamateater, lavastaja Hendrik Toompere

## Viited
Maria Karamzina

**Maria Vladimirovna Karamzina** (sündinud **Maria Maksimova**; 19. jaanuar 1900 Peterburi – 17. mai 1942 Novõi Vasjugan) oli vene ja Eesti luuletaja, proosakirjanik, kirjanduskriitik ja tõlkija.

## Elukäik
Pärast 1917. aasta revolutsioone kolis tema pere Prahasse. Seal abiellus tollane Maria Maksimova Praha ülikooli vene õigusteaduskonna privaatdotsendi Ivan Davidovitš Grimmiga, kelle isa David Grimm oli 1910–1911 olnud Peterburi ülikooli rektor. 1927. aastal asusid mõlemad elama Tartusse.

Eestis kohtus Maria Grimm Vassili Aleksandrovitš Karamziniga, ajaloolase Nikolai Karamzini venna pojapojaga. Abiellunud, kolisid Karamzinid Kiviõlisse, kus Vene kodusõja järel elas rühm vene valgeid emigrante. Maria Karamzinal oli kolm poega: üks esimesest, kaks teisest abielust.

Pärast Eesti liitmist NSV Liiduga 1940. aastal arreteeriti aadlik ja endine rittmeister Vassili Karamzin 17.märtsil 1941, 1941. aasta 30. juunil lasti ta maha. Tema naine ja alaealised lapsed küüditati 14. juunil 1941 Volkovo asulasse Narõmi krais Siberis. Maria Karamzina suri 1942. aasta mais nälja ja haiguste kätte haiglabarakis Tomski oblastis, Novõi Vasjugani asulas.

Hiljem võttis üks Maria Karamzina kunagisi Kiviõli naabreid lastekodust enda juurde ühe tema poja, Mihhaili.

## Looming

Maria Karamzina luulekogu "Ковчег" ilmus Narvas 1939. aastal vene kirjaniku ja Nobeli laureaadi (1933) Ivan Bunini soovitusel, kellega Maria Karamzina oli kohtunud 1938. aastal Tallinnas. Karamzina pidas kirjavahetust ka Vladislav Hodasevitši, Ivan Šmeljovi ja peapiiskop Joann Šahhovskoiga. Tema luuletused ilmusid ka kogumikus "Поэзия узников ГУЛАГа" 2005. aastal.

2008. aastal ilmus Tallinnas raamat "Ковчег: стихотворения, судьба, памятные встречи, письма И. А. Бунина к М. В. Карамзиной".

## Viited
Halobiondid

**Halobiondid** on obligaatselt suure soolsusega keskkonda vajavad organismid.
Organisme, kes eelistavad suuree soolsusega keskkonda, nimetatakse halofiilideks. 

Halobiondid on kohastunud elama näiteks soolajärvedes.

## Vaata ka
*halofiil
*halofiilsed bakterid
*halofüüdid

## Viited
Kalaparv

**Kalaparv** on ühevanuste ja bioloogiliselt seisundilt sarnaste, üksteise kaudu vastastikku orienteeruvate kalade rühm (parv). Ajalises mõttes on kalaparv pikemat ajavahemikku eksisteeriv kui suhteliselt ajutine kalade elementaarpopulatsioon.

Parvi moodustavad kalad (parvekalad) on eluviisilt tavaliselt pelaagilised ehk avavees elavad. 

Eestikeelses kirjanduses on mõnikord eristatud ka kalaparvest suuremat rühmitust, mida nimetatakse  kalakarjaks või kalapopulatsiooniks.

## Vaata ka
*Parvekalad
*Kalakari

## Viited
Kristjan Palusalu mälestusvõistlus

**Kristjan Palusalu mälestusvõistlus** on võistlus Kreeka-Rooma maadluses, mida korraldatakse kahekordse olümpiavõitja Kristjan Palusalu auks alates 1988. aastast. Alates 2017. aastast võisteldakse ka vabamaadluses.

Algul korraldas võistlusi Spordiselts Kalev, hiljem Eesti Maadlusliit. 

Turniir toimus traditsiooniliselt oktoobri lõpus, alates 2017. aastast toimub see kevadel. 

2018. aastal toimus võistlus 31. korda, see peeti Kalevi spordihallis. Teist korda võisteldi ka vabamaadluses, lisaks oli võistlus lülitatud UWW kalendrisse. Saku Suurhallis toimus ka Euroopa suurim noorte maadlusturniir Tallinn Open 2018 – Kristjan Palusalu noorte maadlusvõistlus.

## Viited
Pimeaed

**Pimeaed** on park Narva idaosas Vanalinna linnaosas, mis rajati Victoria bastionile 19. sajandi lõpus. Park on saanud nime kõrval asuva Pimevärava järgi.

Pargi osa Pax bastionil nimetatakse Väikeseks Pimeaiaks. Seal asub purskkaev.

Pimeaias asuvad 1882. aastal püstitatud mälestussammas 1704. aastal Narva vallutamisel langenud vene sõjameestele ning 1964. aastal püstitatud mälestusmärk 1918. aastal Joala lahingus hukkunud II Viljandi kommunistliku kütipolgu sõduritele.

1965. aastal paigutati Pimeaias Victoria bastionile 1918. aastal sõjategevuse käigus hukkunute matmispaigale dolomiitkiviplokkidest sein, reljeefse tekstiga "SIIA ON MAETUD / NARVA VABASTAMISE / LAHINGUTES NOVEMBRIS / 1918 LANGENUD VILJANDI / KOMMUNISTLIKU POLGU / JA TEISTE PUNAARMEE / VÄEOSADE VÕITLEJATE / PÕRM".

Punaarmeelaste mälestusmärk demonteeriti 19. septembril 2023 ning väidetavast ühishauast inimsäilmeid ei leitud.

## Viited
Georg Lurichi mälestusvõistlused

**Georg Lurichi mälestusvõistlused** on Georg Lurichi mälestusturniir Kreeka-Rooma maadluses. 

Esimesed mälestusvõistlused peeti 26.–28. aprillil 1956 seoses Georg Lurichi 80. sünniaastapäeva tähistamisega.
Stieglitzi kunstikool

**A. L. Stieglitzi nimeline Peterburi Riiklik Kunsttööstusakadeemia** (vene keeles *Санкт-Петербургская государственная художественно-промышленная академия имени А. Л. Штиглица*), eesti keeles ajalooliselt tuntud **Stieglitzi kunstikoolina**, on Peterburis asuv kunstikõrgkool. See on kandnud ka nimesid **Tehnilise joonistamise keskõppeasutus** (*Центральное училище технического рисования*, ЦУТР) ja **V. I. Muhhina nimeline Leningradi kõrgem kunsttööstuskool** (*Ленинградское высшее художественно-промышленное училище им. В. И. Мухиной*, ЛВХПУ).

Kool rajati 1876. aastal Aleksander II käsul vahendite eest, mille annetas pankur ja tööstur parun Alexander von Stieglitz. Kool tegutses Stieglitzi surma järel 1884. aastal pärandatud kapitali (umbes 7 miljonit rubla) protsentidest. See valmistas ette nii tarbekunstnikke tööstuse tarvis kui ka joonistus- ja joonestusõpetajaid keskastme kunsttööstuskoolide tarbeks. 

Eesti kunstnikest on Stieglitzi kunstikoolis õppinud Lilly Walther (1888–1894), Karl Burman vanem (1901–1902), August Roosileht (1906–1907), Aleksander Promet (1897–1904), Hans Kuusik (1902), Peet Moorats, Jaan Koort, Konrad Mägi, Roman Nyman, Aleksander Tassa, Voldemar Mellik ja Nikolai Triik.

Akadeemia peakorpus asub hoones, mille projekteeris kooli esimene direktor, arhitekt Maximilian von Messmacher.

Aastatel 1953–1994 kandis õppeasutus Nõukogude skulptori Vera Muhhina nime, seepärast hüütakse seda vahel ka "Muhhina kooliks". 1994. aastal võeti õppeasutuselt Muhhina nimi ning 27. detsembril 2006 anti sellele tagasi Stieglitzi nimi.

Tänapäeval on akadeemias umbes 1500 üliõpilast ja 220 õppejõudu. Selles on kolm osakonda: monumentaalkunsti, disaini ja dekoratiiv-rakendusliku kunsti osakond.

## Vaata ka
* Stieglitzi muuseum

## Viited

## Välislingid

* СПГХПА им. А. Л. Штиглица
Troonide mäng (telesari)

**"Troonide mäng"** (inglise "Game of Thrones") on Ameerika Ühendriikide telesari. Sarja loojad on Ameerika produtsendid David Benioff ja D. B. Weiss. Telesari põhineb George R. R. Martini romaanisarjal "Jää ja tule laul", sarja pealkiri pärineb romaanisarja esimese raamatu pealkirjast "Troonide mäng". 

Sarja filmitakse Belfasti stuudios, välivõtted filmitakse Horvaatias, Islandil, Maltal, Marokos, Põhja-Iirimaal, Hispaanias, Šotimaal ja Ameerika Ühendriikides. "Troonide mängu" esimene osa läks eetrisse 17. aprillil 2011 telekanalil HBO ja viimane osa oli eetris 19. mail 2019.

"Troonide mängu" muusika on loonud saksa helilooja Ramin Djawadi.

2011. aastal sai "Troonide mäng" 13 Primetime Emmy nominatsiooni, aga võitis ainult ühe auhinna. Auhinna sai Peter Dinklage draamasarja parima meeskõrvalosatäitja kategoorias. Sari on viie hooaja peale kokku võitnud 190 auhinda, nende seas 26 Emmyt.

"Troonide mäng" on üks maailma kallimaid telesarju – ühe osa tootmine maksab keskmiselt 6 miljonit dollarit. Sarja kalleim osa, milleks oli teise hooaja üheksas, "The Battle of Blackwater", maksis koguni 8 miljonit dollarit. "Troonide mängu" üht hooaega filmitakse terve aasta, näiteks viienda hooaja filmimine viies riigis vältas 240 päeva. Võttemeeskonda kuulus üle 1000 inimese, osatäitjaid oli 166 osatäitja ja massistseenides osalejaid 5000. Sarja kuues hooaeg on filmitud Põhja-Iirimaal, Hispaanis, Horvaatias ja Islandil. Sari on oluliselt tõstnud Põhja-Iirimaa külastatavust, tuues piirkonnale sisse hinnanguliselt 100 miljonit dollarit. 

Sarja jaoks loodud dothraki keel põhineb osaliselt eesti keelel, teisteks keelteks olid vene, türgi, inuktituti ja suahiili keel.

Sarja teise hooaja avaosa esilinastus HBO kanalil 1. aprillil 2012. Eestis on telesarja näidanud televisioonikanalid ETV2 ja Fox Eesti. Sarja 4. hooaeg jõudis vaatajateni kanalil Fox 7. aprillil 2014. Sarja 6. hooaeg jõudis teleekraanidele 24. aprillil 2016, Eestis esilinastus hooaja avaosa 25. aprillil kanalil Fox.

## Osatäitjad

## Viited
Knjažna Anastassija

**Knjažna Anastassija** (vene keeles *Княжна Анастасия*) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 *teine seeria*) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1989. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Laev kannab suurvürstinna Anastassija (1901–1918) nime.

## Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 396 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ja alus lasti vette 27. mail 1988 ning 27. juunil 1989 kirjutati alla üleandmise-vastuvõtu aktile ja tõsteti NSVL lipp. Laevale pandi nimeks *Nikolai Bauman* ja see anti üle Moskvas asuvale Moskva Laevakompaniile (ГП Московское речное пароходство МРФ РСФСР). Riigiettevõte Moskva jõelaevandus, hiljem eraettevõte OAO Moskva jõelaevandus ning OAO Moskovskij turistitšeskij flot on kasutanud jõelaeva Nikolai Bauman kruiisidel Volgal, Moskva jõel ja Neeval. 12. augustil 2011 asus Knjažna Anastassija pikale reisile ja 2011. aasta septembrist kasutatakse laeva hotellina naftaleiukohal Kaspia merel.

## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* Jõelaev Knjažna Anastassija, projekt 302 (vene keeles)
Michael McCallum

**Michael (Mike) McCallum** (7. detsember 1956 Kingston, Jamaical – 31. mai 2025) oli Jamaica poksija.  

McCallum osales II keskkaalus (kuni 67 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Reinhard Skricekile (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

McCallum osales II keskkaalus (kuni 67 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Clinton Jacksonile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

McCallum poksis jaanuarist 1981 kuni veebruarini 1997 elukutselisena. Ta pidas kokku 55 kohtumist, millest võitis 49 (neist 36 nokaudiga) ja kaotas 5 kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki. Ta on olnud eri poksiorganisatsioonide ja kaalukategooriate maailmameister.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Francisco Asenjo Barbieri

**Francisco Asenjo Barbieri** (3. august 1823 Madrid – 19. veebruar 1894 Madrid) oli hispaania helilooja, dirigent ja muusikateadlane.

Ta õppis Madridi konservatooriumis klaverit Pedro Albénizi, klarnetit R. Brocki, laulmist Baltasar Saldoni ja kompositsiooni Ramón Carniceri juures aastal 1837. Töötas ooperilaulja ja pianistina, oli sõjaväe-teatriorkestris klarnetimängijana, oli rändteatrite koormeister; asutas aastal 1847 ooperit propageeriva ajakirja La Espana musical; oli alates 1868 Madridi konservatooriumi harmoonia ja muusikaajaloo professor, rahvusliku *zarzuela* üks taaselustajaid, milleks 1856 avati spetsiaalne teater, alates 1866 juhatas Madridi kontserdiühingut; avaldas 1890 suure kogu vanu (15.–16. sajandi) hispaania laule.

## Looming
77 *zarzuela*'t, sh "Au ja parukas" 1850, "Mäng tulega" 1851, "Leib ja sõnnid" 1864, "Krooni briljandid" 1854, "Väike habemeajaja Lavapies'st" 1874, "Juan de Urbina" 1876, "Los fusileros" 1884. Mõned on Hispaanias populaarsed tänaseni.
Itaalia liir

**Itaalia liir** (itaalia keeles *lira italiana*, tähis ₤, L. või Lit) oli Itaalia rahaühik 1861–2002. 1999–2002 oli liir ametlikult euro "rahvuslik allühik", kuid füüsilisi makseid sai teha ainult liirides.

Enne Teist maailmasõda jagunes liir sajaks tšenteesimoks (*centesimo* – 'sajandik').

Ehkki paberrahana võeti liir kasutusele 1882. aastal vaid 5- ja 10-liiriste kupüüridena, millele alles 1895. aastal lisandusid 25-liirised, viis inflatsioon 20. sajandi vältel selleni, et 1997. aastal lasti välja isegi 500 000-liirine rahatäht.

Euro tulekul olid kasutusel järgmiste nominaalväärtuste ja kujutistega paberliirid:
* 1000 liiri, Maria Montessori (0,516 eurot)
* 2000 liiri, Guglielmo Marconi (1,03 eurot)
* 5000 liiri, Vincenzo Bellini (2,58 eurot)
* 10 000 liiri, Alessandro Volta (5,16 eurot)
* 50 000 liiri, Gian Lorenzo Bernini (25,82 eurot)
* 100 000 liiri, Caravaggio (51,65 eurot)
* 500 000 liiri, Raffael (258,23 eurot)

Liiri kasutati ka teistes Itaalia riikides: Parma hertsogiriigis enne 1802. aastat ning 1815–59, Napoleon I rajatud Itaalia kuningriigis 1807–1814, Sardiinia kuningriigis 1816–1861, San Marinos 1860. aastatest 2002. aastani, Kirikuriigis 1866–1870 ning Vatikanis 1929–2002. Samuti on liiri nimeline valuuta kasutusel olnud mõnes muus riigis (Iisrael, Malta, Türgi jt).

Sõna "liir" tuleneb ladina sõnast *libra*, mis tähendab naela kui hõbeda massiühikut.
Paberraha

**Paberraha** (ka **kupüür** ja **rahatäht**) on paberist, riidest, metallist või plastist valmistatud seaduslik maksevahend, enamasti ristkülikukujuline. See on teine sularaha liik müntide kõrval.

Paberraha nominaalväärtus on muutumatu ja see on tavaliselt trükitud suurelt paberrahale. Paberraha on tavaliselt suurema nominaalväärtusega kui mündid, ehkki mitte alati.

Esimesed paberrahad võeti kasutusele Tangi ja Songi dünastiate aegses Hiinas alates 7. sajandist. See arenes kaupmeeste hoiusetšekkidest Tangi dünastia ajal, kuna kaupmehed soovisid vältida suurte tehingutega kaasnevaid vaskmündikoguseid. Yuani dünastia ajal võttis paberrraha kasutusele mongolite riik. Euroopasse jõudis paberraha 14. sajandil, tänapäevasel kujul võeti see tarvitusele 17. sajandil.

Ehkki tänapäeval tagab paberraha tavaliselt riik, võib see põhimõtteliselt kehtida ka üksnes panga tagatisega. Ka nüüdisajal ei väljasta paberraha kõigis riikides üksnes riigipank.

Riigi paberraha on tavaliselt, kuid mitte igal maal seaduslik maksevahend, mis tähendab, et nendega saab tasuda kõiki võlgu ja muid rahalisi nõudeid. Tavaliselt kehtib paberraha kõikjal riigis ühtmoodi ja tavaliselt kehtib ühes riigis ainult üht liiki paberraha, ehkki näiteks Hiinas ringlevad tänapäevani kolme liiki paberrahad: lisaks Hiina jüaanile veel Hongkongi dollarid ja Macao patakad.

Ajalooliselt on pangad püüdnud tagada, et kui nad väljastavad paberraha, siis saaksid nad sama koguse maksta müntidegagi. Seda nimetatakse tagatiseks. Tänapäeval paberrahadel üldjuhul tagatist ei ole. Seda nimetatakse fiat-rahaks. Fiat-rahagi võeti esimest korda kasutusele Hiinas 12. sajandil.

Paberraha valmistamine on suhteliselt odav ja kontroll selle üle, missuguses koguses seda tehakse, on üsna nõrk. Kui paberrahal pole tagatist, tekitab see valitsustes kiusatuse trükkida ebamõistlikult palju raha. Liigne rahatrükk põhjustab inflatsiooni ja raskematel juhtudel hüperinflatsiooni.

Paberraha võltsimise takistamiseks kasutatakse mitmesuguseid turvameetmeid, näiteks vesimärke. Paberraha võltsimise eest on ette nähtud karmid karistused.
Arnold Bax

**Arnold Edward Trevor Bax** (8. november 1883 London – 3. oktoober 1953 Cork) oli inglise helilooja.

Bax sündis hollandi päritolu kõrgkeskklassi perekonnas. Perekonna mõju tõttu ei pidanud ta kunagi tööd raha pärast tegema, vaid üksnes sellepärast, et see talle meeldis.

Juba nooruses paistis Bax silma intellekti ja suure muusikaandega, eriti klahvpillidel. Teda õpetati kodus, formaalselt käis ta esimest korda koolis alles 1898–1900 oma kodulinnaosas asuvas Hampsteadi konservatooriumi nimelises erakolledžis. Ta õppis klaverit Tobias Matthay ja kompositsiooni Frederick Corderi juures Londoni Kuninglikus Muusikaakadeemias.

1941 sai kuningliku muusikameistri tiitli. Seda tiitlit kannab Suurbritannias korraga ainult üks inimene ja tollal oli see eluaegne amet.

Bax töötas pianisti ja dirigendina. Teda mõjutasid Richard Wagner, Nikolai Rimski-Korsakov, romantism ja prantsuse impressionistid. Ta on avaldanud autobiograafia "Farewell my youth" (1943).

Luulet ja jutustusi kirjutas ta varjunime **Dermot O'Byrne** all.

## Looming
*Balletid, sh "Ehast koiduni" ("From Dusk till Dawn", 1917), "Tõde vene tantsijaist" ("The Truth about the Russian Dancers", 1920, kirjutatud Sergei Djagilevile)
*7 sümfooniat (1922–1939)
*9 sümfoonilist poeemi, sh "Imede aed" ("In the fairy hills", 1909), "Tintangel" (1919), "Vahemeri" (1921)
*Viiulikontsert (1937), Vioolakontsert (1920), Tšellokontsert (1932), Klaverikontsert vasakule käele (1949), Fantaasia viiulile klaveriga (1920)
*Kontsert fagotile ja harfile keelpillide sekstetiga (nonett)
*Kontsert flöödile, oboele ja harfile keelpillikvartetiga, 3 keelpillikvartetti
*Trio flöödile, vioolale ja harfile
*6 sonaati (erinevatele instrumentidele)
*Klaverile "Maiöö Ukrainas", "Hopakk" (1910)
Amy Beach

**Amy Marcy Cheney Beach** (5. september 1867 Henniker, New Hampshire – 27. detsember 1944 New York) oli Ameerika Ühendriikide pianist ja helilooja. Ta oli üks esimesi professionaalseid naissoost heliloojaid Ameerikas ning saavutas tuntuse nii interpreedi kui ka heliloojana.

Beach oli esimene Naisheliloojate Assotsiatsiooni (The Society of American Women Composers) president.

## Looming
Tema loomingusse kuulub kammer- ja klaverimuusika, sümfoonilised teosed, koorimuusika ja laulud. Tema tuntumaid teoseid on "Gaelic Symphony" (1896).

## Viited
Georg Anton Benda

**Georg Anton Benda** (õieti **Jiří Antonín Benda**; 30. juuni 1722 Benátky nad Jizerou – 6. november 1795 Köstritz) oli tšehhi viiuldaja, dirigent ja helilooja.

Ta õppis muusikat Kosmonosy (1735) ja Jičíni (mõlemad Kesk-Tšehhi maakonnas) (1739–1742) gümnaasiumides, töötas 1742–1749 Berliinis kammermuusikuna, alates 1750. aastast Gothas, kus oli 1770–1778 õukonna kapellmeister, esines oma kapelli dirigeerides Berliinis, Potsdamis jm Euroopas.

## Looming
Tema loomingus on 13 ooperit, sh melodraamad "Ariadne Naxosel" 1774, "Medeia" 1775, "Pygmalion" 1779, "Almanzor ja Nadine" 1779, *singspiel*'id, sh "Metsad" 1776; "Külalaat" 1775 (kõige edukam), veel "Puuraiuja ehk Kolm soovi" 1778, "Romeo ja Julia", "Tatari seadus" 1786, missad, sümfoonilised kantaadid "Amynti kaebed" 1774, "Cephal ja "Aurora" 1775, "Blenda kaebed" 1792.
Henk Badings

**Henk Badings** (tegelikult **Hendrik Herman Badings**; 17. jaanuar 1907 – 26. juuni 1987) oli hollandi helilooja.

## Haridus
Autodidakt pluss kompositsiooniõpe Rotterdamis, Amsterdamis ja Haagis.

## Looming
Loomingus Bachi-stiili, bitonaalsust, lineaarsust, elektroonikat, A.D.Fockeri 31-tooni süsteemi.

*Ooperid
**"Lemmik-kuulujutud"
**"Rembrandt"
**"Neiu Androsest"
*elektrooniline ooper "Salto-mortale"
*balletid
**"Balletto-grotesco"
**"Orpheus ja Euridyke"
**"Evolutsioonid"
*10 sümfooniat sh 
**N6 Psalmide sümfoonia
**"Louisville sümfoonia"
*avamänge
*4 viiulikontserti
*2 tšellokontserti
*kolmik-kontsert klaverile, tšellole ja saksofonile orkestriga
*Oktett puupillidele
*kvintette
*3 keelpillikvartetti
*2 sonaati viiulile
*oratoorium "Apokalypsis"