open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
August Leps

**August Julius Leps** (21. detsember 1895 (vkj)/ 2. jaanuar 1896 Puiatu, Adavere vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 26. veebruar 1972 Uppsala) oli Eesti advokaat ja poliitik.

Ta õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas 1918, 1920–1923 ja lõpetas 1924. aastal. Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

1918–1920 osales ta Vabadussõjas.

1923–1928 oli ta vandeadvokaadi abi ja alates 1928. aastast vandeadvokaat Rakveres. 

IV Riigikogu ja V Riigikogu liige. 

1944. aastal põgenes ta Rootsi, töötas hiljem Uppsala Ülikooli õigusinstituudi arhiivis. Ta ei võtnud enam osa väliseesti organisatsioonide tegevusest, sest kartis oma Eestisse jäänud omaste pärast.

## Artikleid
*"Väikeriik ja diktatuur". Akadeemia, 5/1937
*"Uuest tsiviilseadustikust ja talundite pärimisõiguse reformist". Päevaleht nr 295, 30. oktoober 1939. Lk 2

## Isiklikku
Tema lapsed on insener ja koorijuht Olaf Leps, saksa filoloog Astrid  Pommer (tema lapselaps on õigusteadlane Lauri Mälksoo), malekohtunik ja matemaatik Aaso Leps ning õigusteadlane Ando Leps.

## Viited

## Kirjandus
**Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944*. II köide. Tartu 1994. Lk 30

## Välislingid
*''Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944''
*Haud Stockholmi Metsakalmistul. ''SvenskaGravar''
Herbert von Dellwig

**Herbert von Dellwig** (ka *Evert von Dellwich*) oli Liivi ordu liige ja Maasilinna foogt aastatel 1476–1488.

Herberti vanemaid pole teada. Ta pärines Marki krahvkonnast Vestfaalist. Viljandi komtuur Wennemar von Dellwig oli tema sugulane, kuid nende täpset sugulusastet ei saa tuvastada. Herbert sündis Dellwigis Dortmundi lähedal.

Peale selle, et ta oli Maasilinna foogt, pole Herbertist peaaegu midagi teada.

## Vaata ka
*Delwig

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 153 (lk 165).

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa Rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 1930
Johann Stael von Holstein

**Johann Stael von Holstein** (surnud 1512) oli Liivi ordu liige ja Järva foogt aastatel 1492–1511. 

Johanni vanemad olid Robert Stael von Holstein ja Christina von Hardenberg. Tema suguvõsa pärines Vestfaalist ning oli saanud nime Holsteini linnuse järgi, varem oli suguvõsa kutsutud Vleckeks. Johann sündis Dortmundi lähedal. Tema nõost Jürgenist sai hiljem samuti Liivi ordu liige. Tema kaugemad sugulased saabusid Liivimaale just enne Liivi sõda ja panid aluse Stael von Holsteini suguvõsa kahele Liivimaa harule.

Johann saabus Liivimaale tõenäoliselt 1480. aasta paiku. 1487. aastal sai ta Rakvere foogtiks ja 1492. aastal Järva foogtiks, mis tähendas ühtlasi ordu ladvikusse kuulumist. Sellel ametikohal oli ta ligi 20 aastat; ta vabastati ametist 1511. aastal, umbes samal ajal kui teisedki tema põlvkonna ordu tippjuhid Wennemar von Dellwig (Viljandis) ja Johann von der Recke (Tallinnas). Järgmisel aastal ta suri.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 827 (lk 611–612).
Tarō Asō

**Tarō Asō** (麻生 太郎 *Asō Tarō*, sündinud 20. septembril 1940 Iizukas Fukuoka prefektuuris) on Jaapani poliitik.

24. septembrist 2008 kuni 16. septembrini 2009 oli ta peaminister. 

Tarō Asō isa Takakichi Asō oli suurettevõtja, kaevanduste ja tsemenditootmisettevõtte omanik. Tema ema Kazuko oli Jaapani peaministri Shigeru Yoshida tütar.

Pärast Gakushūini ülikooli lõpetamist asus ta 1966 tööle oma isa firma juhatusse töötades Brasiilias ja seejärel Sierra Leones. Ta räägib vabalt portugali keelt.

Ta osales 1976. aasta suveolümpiamängudel Jaapani laskmismeeskonna koosseisus.

## Poliitiline karjäär
Asō kuulub Jaapani kaua aega võimul olnud Liberaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 2008–2009 oli ta partei esimees.

Ta valiti esmakordselt Jaapani Esindajatekotta oktoobris 1979 ning seejärel valiti ta tagasi 8 järgmistel valimistel. 2003. aastal asus ta Jun'ichirō Koizumi valitsuses sise- ja kommunikatsiooniministri ametikohale. Oktoobrist 2005 augustini 2007 oli ta Jaapani välisminister.

Arvatakse, et Tarō Asōl on düsleksia. Novembris 2008 juhtis ajakirjandus tähelepanu sellele, et ta teeb kõnesid paberilt lugedes sageli vigu tavaliste *[[kanji]]*de lugemisel.

## Isiklikku
Tema naine Chikako on endise Jaapani peaministri Zenkō Suzuki tütar. Tema õde on printsess Mikasa Tomohito.

Usutunnistuselt on ta katoliiklane nagu ka tema vanemad.

## Välislingid

* Tarō Asō koduleht
Johann von Eickel (rüütelvend)

**Johann von Eickel** oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandi keskel.

Johann pärines Vestfaalist, kust tulid ka teised Eickeli-nimelised orduvennad, kuid tema lähema päritolu kohta pole peaaegu midagi teada.

1554. aastal oli Eickel rüütelvennana Liivimaal ja 1562. aastal pöördus ta Vestfaali tagasi. 1568. aastal on tema nime mainitud seoses ühe kahjutasunõudega ja sealt ilmneb, et ta langes millalgi Liivi sõja alguses venelaste kätte vangi ja sealt vabanenult otsustas Vestfaali naasta. Edasised teated temast puuduvad.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 207 (lk 197).
Kosmoselaev

**Kosmoselaev** on ühekordseks kasutamiseks ehitatud ning manööverdamist ja põkkamist võimaldav, enamasti mehitatud kosmoseaparaat.

## Viited
Institutsioon

**Institutsioon** on sotsioloogia termin ühiskondlikult mõju omavate struktuuride ja mehhanismide tähistamiseks. Institutsioon võib olla ka mingi asutus või organisatsioon. Uus institutsionalist Douglass North väitis, et institutsioonid on ühiskondlikud stimuleerimissüsteemid.

Institutsiooni mõiste võttis kasutusele Maurice Hauriou (1856-1929), prantsuse jurist ja sotsiaalteadlane, haldusõiguse teooria looja. Institutsioon oli tema arvates „üks avaliku elu püsivamatest koostisosadest". Täpsemalt teoses Droit administratif:

*§ 1. Institutsioon on sotsiaalne organism, milles võimu omajad on end allutanud kogu ettevõtmist kandvale ideele. Teiste sõnadega: nad teenivad oma ametit, täites neile pandud ülesandeid, selle asemel et kasutada oma autoriteeti ära iseenda vajaduste rahuldamiseks. Selline enese allutamine põhiideele annab organisatsioonile sotsiaalse ühtsuse ja õigusliku iseseisvuse. Ta võib ulatuda juriidilisest isikust kuni isiksuseni välja.*

Institutsioonid struktureerivad meie igapäevast maailma ja vähendavad määramatust. Ühiskonnas on indiviididel üheaegselt nii ühised kui ka vastandlikud huvid, kuid ühiste huvide olemasolu ei vii iseenesest koostööle ja erihuvid on seotud nii koostöökasude loomise kui ka jaotamisega. Institutsioonide mõte on koostöö võimaldamises ning mõnel juhul ka takistamises. Karl Popper: "*Pole olemas lollikindlaid institutsioone. Institutsioonid on kindlused. Nad peavad olema hästi kavandatud ja sobivalt mehitatud*."

**[[Politoloogia]]s** eristatakse poliitilisi institutsioone (erakond), võimuinstitutsioone (parlament, volikogud, riigipea administratsioon), valitsemisinstitutsioone (valitsus, riigiametid), järelevalveinstitutsioone (kohus, inspektsioonid).

**Sotsiaalne institutsioon** on rollide ja staatuste kogum, mis arvestab teatud sotsiaalsete vajaduste rahuldamist (Neil J. Smelser 1994). Sotsiaalne institutsioon on reeglite, normide, põhimõtete, tegutsemismallide jms püsiv kogum, mis reguleerib inimtegevuse teatud valdkonda, organiseerides inimesi kindlatesse rollidesse, staatustesse, suhetesse mingi olulise sotsiaalse vajaduse rahuldamiseks. Näiteks on perekond ja abielu on sotsiaalne institutsioon.

**Majanduses** on peamised institutsioonid turg ja ettevõte. 
Ronald Coase on tegelenud firmateooriaga, mis selgitab majanduslike institutsioonide toimimist.

## Vaata ka
* Institutsionaliseerumine
* Ajalooline institutsionalism
* Uus institutsionalism
* Institutsionalism
* Sotsioloogiline institutsionalism 
* Süsteemiteooria
Johann von Eickel

**Johann von Eickel** oli Liivi ordu liige ja Dünaburgi komtuur; võimalik, et ka Aluliina komtuur.

Eickeli vanemad olid Walrave von Eickel zum Krange ja Kunigunde von Plettenberg. Tema suguvõsa oli Marki krahvkonnas küllaltki olulisel positsioonil. Ta sündis Eickelis Bochumi lähedal. 

Eickeli isa Walrave sai 1484. aastal päranduseks kaks Krange-nimelist mõisa. Kusagil 16. sajandi alguses sai Johann nende omanikuks, teda on Vestfaalis asuvana märgitud aastatel 1502–1517. Viimasel aastal andis ta aga Krange oma õele ja õemehele üle ning astus Liivi ordusse. See võis olla seotud tülidega tema suguvõsas, millest ta võis püüda eemale hoida. 1519. aastal sai ta Aizkraukle linnusekomtuuriks. 1527. aastal sai temast Dünaburgi komtuur ja 1535. aastal oli ta oletatavasti Aluliina komtuur. 1537. aastal on teda mainitud seoses ühe läänistusega Vestfaalis, kus teda on aga mainitud välismaal viibivana. On võimalik, et ka toona oli ta veel Aluliina komtuur, kuna järgmine komtuur on teada alles 1540. aastast. 

## Kirjandus
*Sonja Neitmann, *Von der Grafschaft Mark nach Livland: Ritterbrüder aus Westfalen im livländischen Deutschen Orden*. Köln: Böhlau, lk 264–268.
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 208 (lk 197–198).
MO

**MO** või **Mo** võib tähistada mitut asja.
*Macau kahetäheline riigikood standardi ISO 3166 järgi
*Missouri osariigi USA postiteenistuse kood
*Magnetoptiline kettaseade
*Microsoft Office
*MO, digitaalne kollektsioon

***Mo** on molübdeeni keemiline sümbol 
***Mo** on Moosese raamatute tähis
***[[Mo (eesnimi)|Mo]]** on eesnimi

**Mo** on mitme asula nimi:
***[[Mo i Rana]]**, linn Norras Rana vallas

## Vaata ka
*Mo
*.mo
Kleptomaania

**Kleptomaania** ehk **vargustõbi** on haiguslik vastupandamatu tung midagi varastada, mille juurest puudub materiaalse kasu saamise motiiv. 

Kleptomaania all kannatajaid nimetatakse **kleptomaanideks**.   

## Välislingid
*http://www.kliinikum.ee/psyhhiaatriakliinik/Programm/ravi/ph/60k-haired.htm#Kleptomaania
*Kleptomaania kimbutab just naisi
Rando Tuvikene

**Rando Tuvikene** (sündinud 2. juunil 1981) on eesti keemik, filosoofiadoktor, Tallinna Ülikooli biopolümeeride keemia professor.

Aastatel 1987–1996 õppis ta Tallinna 60. Keskkoolis ning pärast seda Tallinna Tondiraba Keskkoolis, mille lõpetas 1999. aastal. 2003. aastal lõpetas ta *[[cum laude]]* Tallinna Pedagoogikaülikooli põhikooli loodusteaduslike ainete õpetaja erialal. 

2005. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis teadusmagistri kraadi füüsikalise keemia alal ning 2009. aastal doktorikraadi ökoloogias. Ta on Tokio Mereteaduse ja -tehnoloogia Ülikooli järeldoktor.

Tuvikene on aastast 2004 Eesti Rohelise Liikumise liige, aastast 2005 Eesti Keemiaseltsi liige ja aastast 2006 Eesti Noorte Teadlaste Akadeemia liige.

## Tunnustus
*2023 Tallinna Ülikooli teenetemärk

## Välislingid
*
François Guillemot de Villebois

**François Guillemot de Villebois** (prantsuse keeles *François Guillemot, dit Villebois*, venepäraselt *Никита Петрович Вильбоа*, *Nikita Petrovitš Villebois*) (1681 Guérande, Väike-Britannia – 17. märts (vkj)/ 28. märts 1760 Tartu) oli bretooni päritolu Venemaa mereväelane – viitseadmiral, Peeter I lähikondlane, Kroonlinna kuberner ning Ahja, Kurista ja Sarakuste mõisnik Võnnu kihelkonnas Eestis.

## Teosed
**Mémoires secrets pour servir à l'histoire de la cour de Russie, sous les règnes de Pierre&nbsp;le Grand et de Catherine&nbsp;Ire / rédigés et publiés, pour la première fois, d'après les manuscrits originaux du Sieur de Villebois, Chef d'Escadre et Aide de Camp de S.&nbsp;M.&nbsp;le Czar Pierre&nbsp;Ier, par M.&nbsp;Théophile Hallez*. Brüssel: Comptoir des Éditeurs (M. Dumont), 1853 (Imprimerie de G. Stapleaux). 151 lk. (prantsuse keeles) Google Books Open Library
**Mémoires secrets d'un Breton à la cour de Russie sous Pierre&nbsp;le Grand / par François Guillemot, dit Villebois*. Rennes: Éd. Les Portes du Large, 2006. 224 lk. (prantsuse keeles) ESTER-is

## Perekond
*Esimene naine Juškova (prantsuspäraselt *Iouschkoff*). Abielust sündis:
**Daniel Guillemot de Villebois (venepäraselt *Даниил Никитич Вильбоа*; 1711–1797), kindralmajor, Ahja (*Aya*) ja hiljem Ambla kihelkonna Järvajõe (*Jerwajöggi*) mõisnik
*1715. aastal abiellus François Guillemot de Villebois Elisabeth Glückiga, kelle vanemate Aluliina pastor Ernst Glücki (1654–1705) ja Christiana Emerentia Reyteri perekonnas oli kasvanud ka keisrinna Katariina I. Abielust sündis:
**Alexander Guillemot de Villebois (venepäraselt *Александр Никитич Вильбоа*; 1716 Neuschottland/ Nowe Szkoty, Danzig/ Gdańsk – 1781 Tartu), Venemaa sõjaväelane

## Välislingid
*Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Tournée de conférences de Bernard Le Nail sur François Guillemot, le petit Guérandais qui devint l'aide de camp du tsar Pierre le Grand
*Ahja mõisast Eesti mõisaportaalis
Veltto Virtanen

**Veltto Virtanen** (õieti **Pertti Olavi Virtanen**; sündinud 18. mail 1951 Hämeenlinnas) on soome psühholoog, rokkmuusik ja poliitik. 

Ta on töötanud ka läänikunstniku ning Soome küngaslaskumis- ja suusahüppekoondise hingelise treenerina.

Veltto Virtanen sai rokkmuusikuna tuntuks 1970. ja 1980. aastatel tegutsenud ansamblitest Virtanen (koos Mauri Konttisega), Välikausitakki, HERU ja Sammas. Välikausitakki algkoosseisus olid lisaks Virtasele ka Mikko Alatalo ja Harri Rinne ning hiljem ka Juice Leskinen. Velttot on nimetatud "soome pungi prohvetiks".

Ta osales sõltumatu kandidaadina 1994. aasta Soome presidendivalimistel ja sai 95 650 häält (3,0%), see oli häälesaagilt seitsmes tulemus. 1995. aastal valiti ta ainsa Ökoloogilise Erakonna esindajana Eduskunna liikmeks; ta moodustas üheliikmelise omanimelise parlamendirühma. Virtase sobimatu ja populistlik esinemine äratas paljudes Eduskunna liikmetes pahameelt. Juba esimesel istungil tekitas ta kõneainet keeldumisega võtta peast baretti, mida ta alati kannab. Tähelepanu äratas ka tema hääletamiskäitumine parlamendis. Valitsuse usaldushääletustel jäi ta sageli erapooletuks. 

Ta kandideeris ka 1999. ja 2003. aasta parlamendivalimistel ning Euroopa parlamendi valimistel 1999, kuid ei osutunud valituks. 2007. aastal valiti ta sõltumatu kandidaadina Perussuomalaiste nimekirjas 4129 häälega taas eduskunna liikmeks.

## Välislingid

*Veltto Virtase koduleht
*Veltto Virtase Eduskunna leheküljed
MP 40

**MP 40** (**Maschinenpistole**) on 9 mm püstolkuulipilduja, mis töötati välja Saksamaal ettevõttes ERMA ning mida toodeti aastatel 1940–1944. Mp40 oli relvastuses Wehrmachtis ja Teises maailmasõjas teljeriikides.

MP40-ga relvastati peamiselt langevarjurid ja tankimeeskonnad. Neid relvi jagati enamasti ohvitseridele ja allohvitseridele, aga ka ründeallüksuste sõduritele. MP 40-t on kirjeldatud kui suhteliselt väikese tulekiiruse ja vähese tagasilöögiga (hea omadus) püstolkuulipildujat.

MP 40 on välja arendatud MP 38-st, viimase peamisteks puudusteks olid tootmisprotsessi keerukus ja kallidus. MP 38 töötas motoriseeritud üksuste jaoks välja Heinrich Vollmer 1938. aastal. Püstolkuulipildujale võeti palju elemente üle ka MP 18-st ja MP 28-st. Kuna MP40 masstootmiseks kasutati lihtsamat ja odavamat tootmisprotsessi, detailide lehtmetallist stantsimise meetodit, oli relv palju soodsama hinnaga ja väiksema toormaterjali kuluga , sellega oli ka lihtsam ümber käia kui varasemate eelkäijatega. Nimelt oli MP40-t väga kerge lahti võtta ja kokku panna.

Paljud MP40 konstruktsioonivead parandati 1939. aasta Poola invasiooni ajal. MP 40 juures kasutati detailide tootmisel metalltoorikust freesimise asemel laialdaselt stantsimist ja keevitamist. Kokku toodeti MP 40 sõja jooksul kuni miljon eksemplari, enamus sellest tehases Erfurter Maschinefabrik Geipel GmbH (ERMA). 

Liitlased nimetasid püstolkuulipildujat Schmeisseriks, kuna pidasid relva konstruktoriks Hugo Schmeisserit. Tegelikult omas Schmeisser ainult MP 40 salve patenti. Schmeisser konstrueeris MP 41, millel oli erinevalt MP 40-st puust kaba ja mis sarnanes vägagi MP 28 relvalaega. MP 41 ei saanud aga kunagi Saksa sõjaväe põhirelvaks, küll kasutasid seda mõned SS-i üksused ja palju eksemplare müüdi Saksamaa liitlasele Rumeeniale.

### Tehnilised andmed
*Tüüp: täisautomaatne, vabalukuga
*Kaliiber: 9 mm
*Kaal: 3,7 kg (salveta)
*Salv: 32 padrunit
*Kadents: 500 lasku/minutis
*Kuuli algkiirus: 380 m/s

*Padrun: 9x19 mm Luger/Parabellum
*Efektiivne laskekaugus: kuni 200 m
Konstruktor: Heinrich Vollmer
## Viited
Dialüüs

**Dialüüs** on meetod, mis seisneb selles, et lahusest on poolläbilaskva membraani abil võimalik eraldada suhteliselt väiksema molekulmassiga ühendid (madalmolekulaarsed ühendid, näiteks glükoos), mis membraani läbivad, suhteliselt suurema molekulmassiga ühendeist (kõrgmolekulaarsed ühendid, näiteks tärklis), mis membraani ei läbi.

Dialüüs toimub ka organismide rakkudes, kus selle poolläbilaskvad membraanid aineid valikuliselt läbi lasevad. 

## Vaata ka
*Elektrodialüüs
Kõrgharidus

**Kõrgharidus** on keskhariduse baasil omandatav teaduslikul käsitlusel rajanev haridus, mille omandamist tõendab vastav lõpudokument.

## Kolmeastmeline kõrgharidussüsteem

Alates 2002/2003. õppeaastast on kõrgharidussüsteem kolmeastmeline ja järgib Euroopa kõrgharidusruumi *bachelor-master-PhD* mudelit.

Kõrgharidustaseme õpped nendel kolmel astmel on järgmised:
1) kõrghariduse esimesel astmel bakalaureuseõpe ja rakenduskõrgharidusõpe,
2) kõrghariduse teisel astmel magistriõpe ja integreeritud bakalaureuse- ja magistriõpe ning
3) kõrghariduse kolmandal astmel doktoriõpe.

## Kõrgharidusõppesse vastuvõtu üldtingimused

Kõrgharidusõppesse vastuvõtu üldtingimuseks on keskharidus, kuid õppeasutused võivad kehtestada täiendavaid vastuvõtutingimusi, näiteks sisseastumiseksamid, riigieksamite tulemused või vestlus.

## Kõrgharidust andvad õppeasutused

Kõrgharidust andvad õppeasutused jagunevad:
a) avalik-õiguslikeks ülikoolideks ja eraülikoolideks, mis viivad läbi õpet kõigil kõrgharidustaseme õpetel 
b) riigirakenduskõrgkoolideks ja erarakenduskõrgkoolideks, mis viivad läbi õpet rakenduskõrgharidusõppes, kuid võivad seda teha ka magistritasemel.

Lisaks võivad rakenduskõrgharidusõpet läbi viia ka kutseõppeasutused, kellel on õppe läbiviimise õigus.

## Kõrghariduse õppekavad

Kõrghariduses kehtivad erialased õppekavad. 

Näiteks elektroonika ja (tele)kommunikatsiooni erialal kehtib praegu ühine elektroonika ja kommunikatsiooni õppekava õppetöö käigus toimuva spetsialiseerumisega ehk eriala (elektroonika või kommunikatsioon) valimisega.

Varem kehtisid mitmete erialade, näiteks automaatika ja telemehaanika, süsteemitehnika/arvutisüsteemide, elektroonika, telekommunikatsiooni jm jaoks eraldi õppekavad.

## Kõrgharidussüsteemi reguleerivad seadused

Kõrgharidussüsteemi reguleerivad Eestis ülikooliseadus, rakenduskõrgkooli seadus ja erakooliseadus.

## Vaata ka
* Kõrgharidussüsteem alates 1. september 2013
* Kõrgharidussüsteem alates 1. september 2011
* Kõrgharidussüsteem alates 1. jaanuar 2010
* Kõrgharidussüsteem alates 2003 kuni 31. detsember 2009
* Eesti kõrgkoolide loend
* Eesti Kõrg- ja Kutsehariduse Kvaliteediagentuur

## Viited
Ike (orkaan)

**Ike** oli orkaan, mis tekitatud kahju poolest oli üks USA ajaloo suurimaid, sest ta maabus otse ühe USA suurima linna Houstoni kohal. Galvestoni saar ja Houstoni linn kannatas tugevaimate tuulte all 12. septembri ööl vastu 13. septembrit 2008. Tuul lõhkus Houstoni mitmetel kõrghoonetel palju aknaid, suurem osa linnast oli orkaani järel umbes nädala jooksul elektrita. 

Orkaan nõudis vähemalt 195 inimohvrit, neist 112 USAs ja 74 Haitil.
Geislingeni Eesti Gümnaasium

**Geislingeni Eesti Gümnaasium** (lühend **GEG**) oli suurim eesti pagulaste gümnaasium aastail 1945–1951, asukohaga Saksamaal.

Gümnaasium asutati Geislingen an der Steiges ja tegutses 14. detsembrist 1945 kuni 15. jaanuarini 1951. Direktor oli kuni 1949. aastani Karl Urm, hiljem Aleksander Laane. Inspektor oli Linda Saarmaa, tuntumad õpetajad Ants Roos, Roman Koolmar, Harald Parrest, Osvald Sulla, Klavdia Voiko, Paul Lannus, Aleksander Hinno, Eduard Lind, Annaliisa Janov, Ilse Roos, Õie Keinaste, Anton Kasemets, Udo Kasemets, Olev Parlo ja Lembit Karjel.

Aastail 1946–1950 lõpetas gümnaasiumi viis lendu kokku 168 vilistlasega, enim õpilasi oli sügisel 1947 (268). 1949 alanud edasirände tõttu vähenes õpilaste arv paarikümneni, misjärel gümnaasium viidi 1950 üle Ulmi ja likvideeriti seal.

## Geislingeni Eesti Gümnaasiumi vilistlasi
* Ylo Anson
* Olaf Bagger
* Oleg Golubjatnikov
* Rjurik Golubjatnikov
* Hellar Grabbi
* Ivor Ilmet
* Uno Kodres
* Olaf Kopvillem
* Jyri Kork
* Aldis Kurvits
* Feliks Kuus
* Lembit Lilleleht
* Endrik Nõges
* Jüri Nõu
* Ahto Palm-Leis
* Arved Plaks
* Maido Saarlas
* Henn Soonpää
* Anatol Särko
* Endel Tulving
* Rutt Tulving
* Jüri Täht
* Taavo Virkhaus

## Vaata ka
* Geislingeni Eesti Algkool

## Kirjandus
* Geislingeni Eesti Gümnaasium 1945–1948. Album. Geislingen, 1949. 
* Geislingeni Eesti Gümnaasiumi õpilaste ja õpetajate elulugusid. 3., parandatud ja täiendatud trükk. Nassau Bay, Texas, 2003. 
* Hellar Grabbi. Geislingeni Eesti Gümnaasiumis. Akadeemia, 2008, nr. 9, lk. 2018–2061.
Kaarel Tarandi

**Kaarel Tarandi** (7. november 1907 – 26. mai 2008) oli eesti mullateadlane ja pikaealine.

Ta oli Eesti Põllumajandusakadeemia õppejõud. 

2008. aasta alguses loeti teda vanimaks dotsendiks Eestis. Oli alates 1929. aastast üliõpilasseltsi Liivika liige.

## Viited

## Kirjandus
* *Saja-aastane Kaarel Tarandi: koolmeistri pojast põllumeeste õpetajaks*. Tartu, 2007.

## Välislingid
* Eesti Maaülikool Maaülikooli vanim teadlane Eesti Vabariigist 10 aastat vanem
ZEV

**ZEV** (saksa keeles *Zentralstelle zur Erfassung der verschleppten und mobilisierten Esten*, eesti keeles *Äraviidute Otsimise ja Tagasitoomise Keskus*, hiljem *[[Eesti Rahva Ühisabi]] Äraviidute Otsimise ja Tagasitoomise Osakond ZEV*) oli aastail 1941–1944 Eestis tegutsenud organisatsioon (asutatud 4. septembril 1941), mis kogus andmeid Nõukogude okupatsiooni läbi aastail 1940–1941 Eestis tekitatud inimkaotuste kohta. ZEV tõi eestlastest sõjavangid tagasi Eestisse, varustas neid toiduainete, riiete ja 50-riigimargase taskurahaga.

ZEV-i ja Rahvusvahelise Punase Risti kaudu toimus ka kirjavahetus välismaaga.

Pärast Tallinna pommitamist 9. märtsil 1944 kogus ZEV hukkunute kohta andmeid, identifitseeris neid ja teatas nende omastele.

ZEV-i juhataja oli Elmar Tambek ja president dr. Hjalmar Mäe.

## Viited
Gregor Heuer

**Gregor-Konrad Heuer** [hoier] (27. juuni 1915 Harkiv, Ukraina – 30. märts 1989 Augsburg, Saksamaa) oli eesti helilooja ja pianist.

Heuer sündis Harkivis saksa kaupmehe peres. 1933. aastal astus ta Tallinna Konservatooriumi, mille lõpetas 1937. aastal kompositsiooni (Artur Kapi klass) ja 1940. aastal klaveri erialal (Artur Lemba klass). 1936. aastal sai ta Eesti kodakondsuse.

Aastatel 1940–1941 oli Heuer Estonia teatri repetiitor ning esines pianisti ja dirigendina. Seejärel läks Saksamaale, kus pärast sõjavangis olemist jätkas õpinguid. 

1956. aastast oli Gregor Heuer Augsburgi Leopold Mozart Konservatoriumi klaveriõppejõud.

## Teoseid
* "Eksootiline fantaasia" klaverile ja orkestrile (1933)
* Klaverikontsert (1935)
* Keelpillikvartett (1936)
* Impressioonid klaverile (1937)
* Sonaat viiulile ja klaverile (1938)
* Sümfooniline poeem "Videvik" (1939)
* Poeem viiulile ja orkestrile (1939)
* Kantaat "Eestimaale" (1939)
* Ballett "Surmatants" (1942)
* soololaulud

## Kirjandus
* Harri Kiisk. Gregor Heueri mälestuseks. Teataja, 1. juuli 1989, nr. 13, lk. 6–7.

## Välislingid
*Gregor Heueri elulugu (saksa k)
Karl Urm

**Karl Urm** (4. juuli 1900 Hellenurme vald, Tartumaa – 1. jaanuar 1969 New York) oli eesti õpetaja.

Osales õppursõdurina Vabadussõjas, õppis 1921–1925 Tartu Ülikoolis matemaatika-loodusteaduskonnas, lõpetas 1925. aastal ning õppis edasi keskkooliõpetajate 1. liigi kutsetunnistuse omandamiseks kuni 1927. aastani. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 

Karl Urm oli 1925–1944 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi matemaatika- ja füüsikaõpetaja Tartus. 

Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, oli seal 1945–1949 Geislingeni Eesti Gümnaasiumi direktor ning 1949. aastal siirdus Ameerika Ühendriikidesse.
Talvesõda (film)

**"Talvesõda"** (soome keeles "Talvisota") on Antti Tuuri romaani ainetel põhinev Soome 1989. aasta draama- ja sõjafilm, mis keskendub Talvesõjale. 

Lähemalt räägib see film Soome jalaväe 23. rügemendist, mis koosneb ainult Lõuna-Pohjanmaa meestest. 

Film esilinastus Soomes ja Rootsis üheaegselt 30. novembril 1989, sellega tähistati ühtlasi 50 aasta möödumist Talvesõja algusest. Sõda kestis 30. novembrist 1939 kuni 13. märtsini 1940. 

Filmis on kasutatud palju Teise maailmasõja aegset sõjatehnikat, näiteks kergetanke T-26, kiirpommitajaid Tupolev SB, Polikarpov I-16 ja 37 mm PstK/36 tankitõrjesuurtükki.

## Film
### Osatäitjad
Lavastaja Pekka Parikka kandideeris Berliini filmifestivalil Kuldkarule kui parim filmilavastaja 1990. aastal. 

Sama aasta Soome filmiauhindade jagamisel võitis "Talvesõda" kuus Jussi auhinda järgmistes kategooriates: 

* Parim näitleja (Taneli Mäkelä)
* Parim Co-ordinator (Raimo Mikkola)
* Parim lavastus (Pekka Parikka)
* Parim muusika (Juha Tikka)
* Parim filmiheli (Paul Jyrälä ja meeskond)
* Parim kõrvalosatäitja (Vesa Vierikko).

## Telesarjad

Film on jaotatud ka viieosaliseks draamasarjaks, mille ühe seeria pikkus on umbkaudu 55 minutit. See draamasari on jooksnud Soome Televisioonis 1991. ja 1999. aastal. Kolmandat korda oli see eetris 2009. aasta sügisel.

### Osatäitjad

* Taneli Mäkelä – Martti Hakala
* Vesa Vierikko – Jussi Kantola
* Timo Torikka – Pentti Saari
* Heikki Paavilainen – Vilho Erkkilä
* Antti Raivio – Erkki Somppi
* Esko Kovero – Juho Pernaa
* Martti Suosalo – Arvi Huhtala
* Markku Huhtamo – Aatos Laitila
* Matti Onnismaa – Veikko Korpela
* Konsta Mäkelä – Paavo Hakala
* Tomi Salmela – Matti Ylinen
* Samuli Edelmann – Mauri Haapasalo
* Vesa Mäkelä – Yrjö Haavisto
* Aarno Sulkanen – pataljonikomandör Sihvo
* Kari Kihlström – Jorma Potila
* Esko Nikkari – Yrjö 'Ylli' Alanen

## Välislingid
*IMDB
Monitor (laev 1862)

**Monitor** oli esimene USA soomuslaev, esimene tema järgi nime saanud laevatüübist Monitor. Laev lasti vette 30. jaanuaril 1862 ja see uppus 31. detsembril 1862.

See oli ülimadala (praktiliselt veepinna kõrguse) parda ja pöörleva suurtükitorniga laev. 

Sai tuntuks 9. märtsil 1862 peetud esimese soomuslaevadevahelise merelahingu (Ameerika Riikide Konföderatsiooni Virginia vastu) järel. 

## Välislingid
Sapp

**Sapp** ehk **sapivedelik** (ladina keeles *bilis*) on enamikul inimestel ja paljudel selgroogsetel maksa rakkude poolt sapijuhade kaudu sapipõide kogunev seedenõre. Ühissapijuha kaudu liigub sapivedelik kaksteistsõrmikusse.

## Imetajatel
### Inimesel
Sappi eritub maksast ööpäev läbi.

Sapp, mis on värvuselt  kuldkollane (olenevalt sapipigmentidest ka kuldpruun kuni rohekas) vedelik, koguneb sapipõide söögikordade vahepeal. Pärast söömist, kui eelseedinud toidumass liigub kaksteistsõrmikusse, hakkab sapipõis hormooni koletsüstokiniin-pankreosümiini toimel perioodiliselt kokku tõmbuma ning ühissapijuha kaudu sappi kaksteistsõrmikusse pritsima.

Sapi eritumise kiirust mõjutavad nii humoraalne kui ka neuraalne regulatsioon.

## Sapi koostis
Sapi koostis on loomaliigiti ja ka indiviiditi erinev, olenedes nii pärilikest teguritest kui ka söödavast toidust ja selle kogustest.

Sapil on oluline roll enterohepaatilises tsirkulatsioonis (sool-värativeen-maks-sapp-sool) ja tsirkulatsioon saab toimuda seni kuni soolesisaldistes leidub rasva.

Sapp seedeensüüme oluliselt ei sisalda. Maksasagarike poolt kolesteroolist valmistatavad sapisoolad (sapphapete soolad) on aga lipiidide seedimiseks vältimatud.

Sapp sisaldab rohkesti kolesterooli.

## Sapp kulinaarias
Loomasapp leiab kulinaarias vähe kasutust, kuna sapipõie seedenõre on kibeda maitsega. Seetõttu tuleks kalu rookides või loomade sisikonda eemaldades  sapipõis eemaldada ettevaatlikult, et selle vedelik ei valguks laiali.

Osades kultuurides valmistatakse madude sapist (inglise *snake bilewine*) koos alkoholiga erilist jooki, millel usutakse olevat ravitoime.

## Vaata ka
*bilirubiin
*ensüümid
*enterohepaatiline tsirkulatsioon
*hormoonid
*kolesterool
*maks
*sapijuha
*sapikapillaarid
*sapinõristid
*sapipigmendid
*sapiseep
*sapphape
*ühissapijuha

## Viited

## Välislingid
*JOHN G. REINHOLD, L. KRAEER FERGUSON ja AMBROSE HUNSBERGER, JR.,*[http://www.jci.org/articles/view/100864/files/pdf THE COMPOSITION OF HUMAN GALLBLADDER BILE AND ITS RELATIONSHIP TO CHOLELITHIASIS]*, Veebiversioon (vaadatud 25.11.2013) (*inglise keeles*)
*Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", Werner Söderström Osakeyhtiö, Kirjastus Medicina, 6 trükk, lk 320-323, 2011, toimetaja Georg Loogna, tõlkija Heli Kõiv, keeletoimetaja Tiiu Sulsenberg, ISBN 9985-829-36-0.
Skeletilihased

**Skeletilihased** on osa selgroogsete lihastikust. Skeletilihaste ülesanne on liigutada skeleti osi ja kindlustada sel teel keha ja selle üksikosade liikumine. Algavad luult, ületavad liigese ja kinnituvad teisele luule pehmete kudede kaudu.

Skeletilihaste tööd reguleerib somaatiline närvisüsteem.
Geislingen

**Geislingen an der Steige** on linn Saksamaal Baden-Württembergis.

Kuni 1802. aastani kuulus Geislingen Ulmi vabalinnale, 1803–1810 Baierile, seejärel Württembergile.

## Geislingen ja Eesti
1944. aasta suure põgenemise laine tõi Saksamaale tuhandeid eestlasi. Pärast teist maailmasõda elas Geislingeni põgenikelaagris 4400 eesti pagulast (sealhulgas Voldemar Päts, Olev Piirsalu, Elias Kasak, Verner Hans Puurand, Henrik Visnapuu, Pedro Krusten, Roman Toi, Peeter Puusep, Harald Raudsepp jt).

Seal tegutsesid Geislingeni Eesti Gümnaasium, Geislingeni Eesti Algkool ja Geislingeni Eesti Teater, Geislingeni Eesti Sümfooniaorkester, seal ilmus aastail 1945–1953 ajaleht Eesti Post. Geislingeni surnuaiale püstitati 1949. aastal arhitektide Kolmar ja Areni kujundatud, eestlaste saatust eksiilis kajastav mälestusmärk. Kivisse raiuti Geislingenis surnud 102 eestlase nimed, hiljem täiendati nimekirja ühtekokku 154 nimega. Geislingeni põgenikelaager eksisteeris 1945. aasta oktoobrist 1950. aasta 24. juunini.

2007. aastal elas linnas 27 350 elanikku.

## Viited

## Kirjandus
* Bernhard Stille. Von Baltikum ins Schwabenland. Estenlager und Ausquartierenschicksal in Geislingen 1945–1950. Weissenhorn, 1994.
Harry Illak

**Harry Illak** (sündinud 7. juunil 1961 Tallinnas) on eesti puhkpilliorkestrite dirigent.  

Aastatel 1973–1978 õppis ta Tallinna Lastemuusikakoolis õpetaja Aleksander Aleksejevi juures metsasarve erialal. 1988–1993 õppis Illak Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuriteaduskonnas kultuuritöötaja-puhkpilliorkestri dirigendi erialal. Tema dirigeerimisjuhendaja oli Ahti Rääst ja metsasarveõpetaja Kalmer Kiik. 

2001–2004 õppis ta Tallinna Pedagoogikaülikooli matemaatika- ja loodusteaduskonna informaatikaosakonnas multimeediumis õpisüsteemide erialal ning omandas magistrikraadi (juhendaja TTÜ dots. Jaak Henno).

## Juhatatavad orkestrid
*1991–1993 Saue Seadistustööde Valitsuse puhkpilliorkestri dirigent (asutaja)
*1993–2003 Saue Gümnaasiumi puhkpilliorkestri dirigent 
*1995–2008 Eesti Noorte Puhkpilliorkestri dirigent (taasasutaja) 
*Alates 1997 Harjumaa Noorte Puhkpilliorkestri dirigent 
*2003–2008 Saue Muusikakooli puhkpilliorkestri dirigent 
*2003–2014 Viljandi Noorte Sümfooniaorkestri dirigent (asutaja) 
*2004–2008 Nõmme Muusikakooli puhkpilliorkestri dirigent 
*2004–2007 Viljandi Muusikakooli puhkpilliorkestri dirigent 
*2005–2008 Vabariikliku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestri dirigent
*2008–2013 Vabariikliku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestri peadirigent

## Tunnustus
*2002 konkursi “Saue aasta õpetaja” laureaat
*2004 Harjumaa teenetemärk (nr 18)
*2005 Eesti Kooriühingu aasta orkestridirigent
*2005 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (mitmete puhkpilliorkestrite tulemuslik juhtimine ja nende edukas esinemine konkurssidel) 
*2008 Tartu Ülikooli aumärk
*2011 CISM aktsepteeritud Rahvusvahelisel Puhkpilliorkestrite konkursi parima dirigendi eripreemia
*2015 Kultuurkapitali Viljandimaa tunnustuspreemia

## Viited


## Välislingid
*http://www.sakala.ajaleht.ee/371698/oppedirektor-voitis-parima-dirigendi-karika/ Sakala 13.01.2011
*http://www.harjuelu.ee/index.php?option=com_content&task=view&id=2332&Itemid=239 Harju Elu 08.07.2011
*http://uus.saue.ee/public/files/saue_oktoober_21_2011_internetuus.pdf Saue Sõna 21.10.2011
Piila Peaingel Miikaeli kirik

**Piila Peaingel Miikaeli kirik** on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik (pühakoda) Saare maakonnas Piila külas. 

## Ajaloost
Saaremaal Kaarma kihelkonnas siirdus 1848. aastal õigeusku 1643 inimest. Kaarma koguduse luterliku pastori Adalbert Hugo Willigerode pingutustele vaatamata ei õnnestunud takistada kohalike inimeste kirikuvahetust. Rahvas oli veendunud, et usuvahetus on keisri enda käsk ning keeldus kohaliku pastori vastupidiseid kinnitusi uskumast. Vene Õigeusu Kiriku Pühima Sinodi ukaas Piila õigeusu koguduse rajamiseks anti välja 1847. aastal. Piila õigeusu kogudus avati 1848. aastal ja selle pühitses Riia vikaarpiiskop Filaret I Peaingel Miikaeli (Mihhail Arhangelski) nimele. Esimene teenistus toimus Luulupe mõisa küünis. Piila Peaingel Miikaeli koguduses oli siis 3140 liiget.

## Kirik
Piila kroonumõisast eraldati esimene maatükk kiriku ehituseks 1859. aastal. Riia arhitekti Heinrich Scheeli projekteeritud viie kupliga, paekivist seintega seest ja väljast krohvitud kivikirik valmis 1873. aastal ning selle pühitses Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) Peaingel Miikaeli auks sama aasta 8. novembril. Kiriku kõrvale rajati hooned koguduse vaimulikele ja kirikuametile.

Tänapäeval kasutab pühakoda EAÕK Piila Peaingel Miikaeli kogudus.

## Koolid
Usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomist. Piila Peaingel Miikaeli koguduse kihelkonnakool ehitati 1852. aastal. Kool oli tegev kuni 1918. aastani. 1905. aastal oli koguduseliikmeid 2116 ja 1913. aastal 2300 inimest. Saaremaal tõusis õigeusu kiriku liikmete arv ka pärast 1905. aasta usuvabadusmanifesti. Suurearvuline Piila õigeusu kogudus avas kihelkonnakoolile lisaks 6 abikooli.

## Kalmistu
Piila kalmistu rajati 1859. aastal Piila kroonumõisast eraldatud maale. Enne seda maeti Piila õigeusu koguduse liikmeid kas Leisi õigeusu kalmistule või Kaarma luteriusu kalmistule. 

## Vaata ka
* Leisi Püha Olga kirik
* Reomäe Apostel Andrease kirik

## Kirjandus
* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 430–434 lk 924–926: lk 429
* Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu, 2003; lk 136–140; lk 288–289
* Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare, 1997. AS Terbo, 1997; lk 4–5; lk 69
* Jaanus Plaat/Arne Maasik, "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 482–487
Wilhelmine von Bunge

**Wilhelmine Luise von Bunge** (sündinud **Wilhelmine Luise Wegener**, 15./27. märts 1804 Tartu – 1876 Wiesbaden) oli Friedrich Georg von Bunge abikaasa.

Wilhelmine Luise Wegener sündis apteeker Christian Gotthard Wegeneri tütrena. Abiellus Friedrich Georg von Bungega Tartus 11./23. detsembril 1825. Abielust sündis kolm poega ja neli tütart.

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Koltšanovo

**Koltšanovo** on küla Venemaal Leningradi oblastis Volhovi rajoonis. Asub Sjassi paremal kaldal.

Külas on sündinud Georg Meri.
Reina mõis

**Reina mõis**, ka **Salli mõis** (saksa keeles *Hüers, Saltack*) oli rüütlimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Saaremaa valla territooriumile Saare maakonnas.

## Ajalugu
Reina mõisa on esmamainitud 1464. aastal (*Saletacken*). Keskajal kuulus mõis Elme aadlisuguvõsa valdusse. 1479. aastal müüs Hans Vinger mõisa nimega Hyrs, Hans Tyttuerile ja 1537 Liivimaa ordumeister läänistas Hans Treydenile ostetud mõisa nimega Hüers. 

Aastail 1537–1723 kuulus mõis Treydenite omandusse, kelle järgi sai mõis ka oma eestikeelse nime. Hiljem vahetusid mõisa omanikud tihedalt, kuni 1769. aastal läks Reina mõis Buhrmeisterite omandusse. 

1914. aastal kuulus mõisale 519,66 hektarit mõisamaad, 782,78 ha talumaad, Välja mõis (Niethof), Kahutsi küla.

Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Helena von Buhrmeister. Mõisasüda jäi Buhrmeistrite kätte 1939. aastani.

1909. aastal kuulus mõis Uuemõisa valda, 1939. aastal kuulus endine Reina mõisasüda uude Pöide valda.

## Mõisaansambel
Väike kivist ühekorruseline peahoone rajati ilmselt 19. sajandi alguses. Nüüdseks on hoonest säilinud varemed.

Säilinud on üksikud kõrvalhooned ümberehitatud kujul.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend
## Viited

## Kirjandus
**Saaremaa. Maateaduslik, majanduslik ja ajalooline kirjeldus*. Toim. A. Luha. Tartu: Eesti Kirjanduse Seltsi kirjastus, 1933. Lk 708-709 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:276058/251965/page/727.

## Välislingid
*Reina mõisast Eesti mõisaportaalis
Ralph von Bunge

**Oskar Ralph von Bunge** (8./20. september 1866 Tallinn – 11./24. juuli 1903 Vladivostok) oli eesti arst.

Õppis 1876–1885 Toomkoolis, 1887 ja 1888–1894 Tartu Ülikoolis, dr. med. 

1897–1899 Nuustaku arst, 1899–1901 Väike-Maarja kihelkonnaarst, seejärel Vene mereväearst Kroonlinnas, alates 1902. aastast Vladivostokis. 

Friedrich Georg von Bunge pojapoeg.

## Välislingid
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
* Väljavõte Isidorus Brennsohni "Die Aerzte Estland"'ist
Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirik

**Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirik** (ka *Tiirimetsa Jeesuse Sündimise kirik*) on EAÕK haldusalasse kuuluv varemetes õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Tiirimetsa külas.

Kirikut kasutas Tiirimetsa Kristuse Sündimise kogudus.

## Ajalugu
Paekivist viiekupliline kirik ehitati 1873. aastal Riia arhitekt Heinrich Scheeli projekti järgi. Kiriku ehitusmeister oli Koki külast pärit Aleksei Kann. Sama projekti järgi ehitati Liivimaal 16 õigeusu kirikut ja Eestimaal 1 õigeusu kirik.

1944. aastal rüüstasid Nõukogude sõjaväelased pühakoja ning see jäi varemeisse. Täitevkomitee andis korralduse lõhkuda hoone maha, kuid käsu saanud seda ei teinud.

## Pildid

Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirik, 2011-1.jpg
Tiirimetsa Kristuse Sündimise kirik, 2011-2.jpg


## Vaata ka
*Eesti kirikute loend
*Tiirimetsa Kristuse Sündimise kogudus

## Kirjandus
*Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare 1997. AS Terbo. Tallinn 1997. Lk 4-5; lk 69
*Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu 2003. Lk 136-140, 288-289
*"Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž, Koolibri. Tallinn 2007. Lk 429-434, 924-926
*Jaanus Plaat, Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 756-759
Klášterec nad Ohří

**Klášterec nad Ohří** (saksa *Klösterle an der Eger*) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Chomutovi ringkonnas. Asub Ohře jõe kaldal.

Klášterec nad Ohří sai linnaõigused aastal 1352.

## Viited

## Välislingid

*Klášterec nad Ohří koduleht
Yafo

**Yafo** (Vanas Testamendis **Jaafo**; Uues Testamendis **Joppe**; heebrea יָפוֹ *Yafo*; araabia يافا *Yāfā*) on ajalooline linn Iisraeli põhjaosas Vahemere rannikul, Tel Avivist lõunas.

## Ajalugu
Linna peetakse üheks maailma vanimaks sadamalinnaks. Linna on mainitud Vana-Egiptuse allikates 1470 eKr. Yafot on mainitud korduvalt Vanas Testamendis.

Roomlased hävitasid linna 68. aastal. Ristisõdijad hõivasid muslimite mahajäetud linna 1099. aastal.

19. sajandil sai linnast kaubavahetuse keskus. Linna sadama kaudu viidi Euroopasse siidi ja apelsine. Linna paljudes Euroopa keeltes kasutatava nimekuju *Jaffa* järgi said nime apelsinisort Jaffa ja selle järgi karastusjook Jaffa.

4.novembril 1949 liideti Yafo Tel Avivi linnaga ning viimase ametlikuks nimeks sai Tel Aviv-Yafo.

## Vaata ka
*Jaffa ja Ashkeloni krahvkond
*Tel Aviv

## Viited
Galveston

**Galveston** on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Galvestoni maakonna halduskeskus.

Linn asub Galvestoni saarel; linna pindala on 539,6 km2 (millest 120 km2 on maismaa ja ülejäänu on veeala) ja elanike arv 2005. aastal oli 57 466.

Galvestoni vanalinn (*The Strand District*) on rahvuslik ajaloomälestis. Linn on populaarne turismi sihtkoht. Texase Iseseisvussõjas (1835–1836) Texase peamise sõjasadamana teeninud Galvestoni sadam on populaarne kruiisilaevade peatuskoht.

Kaitseks tormide ja üleujutuste vastu on ehitatud 16 km pikkune rohkem kui 5 meetri kõrgune kaitsevall, kuid sellest hoolimata sai Galveston septembris 2008 möllanud orkaanis Ike tugevalt kannatada. Tuntum on aga linna 1900. aastal purustanud Galvestoni orkaan, mis on suurima ohvrite arvuga looduskatastroof USA ajaloos.

## Vaata ka
* Orkaan Galvestonis

## Välislingid

* Galvestoni koduleht
Galvestoni saar

**Galveston** on saar Kariibi meres Ameerika Ühendriikide Texase osariigi ranniku lähedal. Saar on 43 km pikk ja kuni 5 km lai, paiknedes paralleelselt rannikuga, umbes 80 km kaugusel Houstoni linnast. Enamiku saarest hõlmab Galvestoni linn.

Galveston sai tugevasti kannatada orkaani Ike tagajärjel 2008. aasta septembris.

## Välislingid
MN

**MN** võib tähistada:
*Mongoolia kahetäheine maakood standardi ISO 3166 järgi
*Minnesota osariigi USA postikood

## Vaata ka
*Mn
*.mn
*NSVL MN
*ENSV MN
Galveston (täpsustus)

"**Galveston**" võib tähistada mitut asja:
* **[[Galveston]]** on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Galvestoni maakonna halduskeskus.
* **[[Galvestoni saar|Galveston]]** on saar Kariibi meres Texase ranniku lähedal. 
* **[[Galveston (Indiana)|Galveston]]** on linn Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis Cassi maakonnas.
* **[[Galvestoni orkaan|Galveston]]** oli aastal 1900 Texase rannikut tabanud orkaan.
* "**[[Galveston (laul)|Galveston]]**" on Glen Campbelli laul.

## Vaata ka
* Galvestoni maakond
* Galvestoni laht
* Galvestoni lahing
GEG

**GEG** on lühend, mis võib tähendada: 
****Gelehrte Estnische Gesellschaft*** (**[[Õpetatud Eesti Selts]]**)
***[[Geislingeni Eesti Gümnaasium]]**
*Spokane'i rahvusvaheline lennujaam (IATA kood)
Hans Heinrich von Tiesenhausen

***[[Hans Heinrich von Tiesenhausen (1592–1662)|Hans Heinrich von Tiesenhausen]]**, Porkuni, Kohala ja Kose-Uuemõisa mõisnik, vabahärra, Rootsi kindralmajor (1592–1662)
***[[Hans Heinrich von Tiesenhausen (1628–1710)|Hans Heinrich von Tiesenhausen]]**, Ērgļi, Rakvere, Porkuni, Kohala, Kose-Uuemõisa, Vana-Harmi ja Lagedi mõisnik, vabahärra, Rootsi ooberstleitnant (1628–1710)
***[[Hans Heinrich von Tiesenhausen (1654–1724)|Hans Heinrich von Tiesenhausen]]**, Ērgļi, Porkuni, Kohala, Kose-Uuemõisa, Vana-Harmi ja Lagedi mõisnik, vabahärra, Rootsi kindralmajor (1654–1724)
***[[Hans Heinrich von Tiesenhausen (1685–1736)|Hans Heinrich von Tiesenhausen]]**, Ērgļi, Kose-Uuemõisa, Kirimäe ja Aruvalla mõisnik, vabahärra, Rootsi ooberstleitnant, Eestimaa rüütelkonna peamees (1685–1736)
***Hans Heinrich von Tiesenhausen**, Kose-Uuemõisa mõisnik, vabahärra (surnud 1747)
***[[Hans Heinrich von Tiesenhausen (Valtu mõisnik)|Hans Heinrich von Tiesenhausen]]**, Rootsi ooberst, Valtu mõisnik
***[[Hans Heinrich von Tiesenhausen (1741–1815)|Hans Heinrich von Tiesenhausen]]**, Sausti, Valtu, Alu, Hertu ja Rapla mõisnik, krahv, Venemaa riigitegelane (1741–1815)
Monitor

**Monitor** mitme tähendusega sõna.

* Monitor (laevatüüp), lameda kere ja soomustorniga sõjalaeva tüüp
** Monitor (laev 1862), USA soomuslaev
* Monitor (televisioon), televisioonisaate pildi omadusi kontrollida ja jälgida võimaldav seade
* Monitor (saade), Eesti Televisiooni saade
* Monitor (pedagoogika), Belli-Lancasteri süsteemis kaasõpilasi abistav õpilane
* Monitor (ansambel), eesti ansambel
* Arvutikuvar
Hans Heinrich von Tiesenhausen (1685–1736)

Vabahärra **Hans Heinrich von Tiesenhausen** (11. veebruar (vkj 1. veebruar) 1685 – 7. märts (vkj 25. veebruar) 1736 Tallinn) oli baltisakslasest Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant) ja Eestimaa rüütelkonna peamees.

Hans Heinrich von Tiesenhausen sündis Rootsi kindralmajori, Porkuni, Kohala, Kose-Uuemõisa, Vana-Harmi ja Lagedi mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Juliane Marie von Taube pojana.

Teenis Rootsi armees kus sai ooberstleitnandi auastme. Langes Põhjasõjas 1709. aastal venelaste kätte vangi ning oli kuni 1722. aastani Tobolskis sõjavangis.

1728–1731 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees.

Talle kuulus Ērgļi mõis Liivimaal ning Kose-Uuemõisa, Kirimäe ja Aruvalla mõis Eestimaal. 1734. aasta 22. veebruaril müüs Hans Heinrich Tiesenhausen pärandi jagamisel saadud Tiesenhausenite Ērgļi mõisa võla katteks Päri Bergide, Luiste suguvõsaliini Liivimaa maanõunik Gotthard Wilhelm von Bergile.

## Perekond

Hans Heinrich von Tiesenhausen abiellus 1719. aastal Tobolskis Helena Dorothea von Burghauseniga. Abielust sündisid:
*Johanna Charlotte von Tiesenhausen (1720–1786), abiellus Riisipere mõisniku Bengt Friedrich von Bistramiga
*Hans Heinrich von Tiesenhausen (suri 1747), Uuemõisa mõisnik
*Gustav Johann von Tiesenhausen (1725–1782), Uuemõisa, Aruvalla, Võhmuta, Aavere, Vana-Harmi ja Kirimäe mõisnik

Hans Heinrich von Tiesenhauseni vend Jakob Johann von Tiesenhausen oli aastail 1724–1725 samuti Eestimaa rüütelkonna peamees.
### Sugupuu

## Vaata ka
*Tiesenhausen

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Jakob Johann von Tiesenhausen

Vabahärra **Jakob Johann von Tiesenhausen** (sündinud 3. detsember (vkj 23. november) 1686 – 1749) oli baltisakslasest Rootsi sõjaväelane ja Eestimaa rüütelkonna peamees.

Jakob Johann von Tiesenhausen sündis Rootsi kindralmajori, Porkuni, Kohala, Kose-Uuemõisa, Vana-Harmi ja Lagedi mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Juliane Marie von Taube pojana.

Teenis Rootsi armees kus sai ooberstleitnandi auastme. Langes Põhjasõjas 1709. aastal venelaste kätte vangi ning oli kuni 1716. aastani sõjavangis.

1724–1725 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik 1725–1733.

Talle kuulusid Rakvere, Kohala, Andja mõis ja Aseri mõis.

## Perekond

Jakob Johann von Tiesenhausen abiellus Gertrude Wilhelmine von Bistramiga (1696–1772), kes oli Eestimaa rüütelkonna peamehe Bengt Heinrich von Bistrami tütar. Abielust sündisid:
*Hans Heinrich von Tiesenhausen (sündis 1719)
*Otto Johann von Tiesenhausen (sündis 1720)
*Bengt Gabriel von Tiesenhausen (sündis 1721)
*Anna Juliane von Tiesenhausen (1723–1795), abiellus vabahärra Karl Johann von Maydelliga
*Jakobine Charlotte von Tiesenhausen (1725–1793), abiellus kindralmajor Gustav von Albedylliga ja hiljem kindralleitnant Johann Dietrich von Rennenkampffiga
*Magnus Detlof von Tiesenhausen (1728–1804), Porkuni ja Põdrangu mõisnik, Holsteini kammerhärra, Virumaa kreisimarssal
*Jakob Johann von Tiesenhausen, Rakvere ja Tudulinna mõisnik
*Engelbrecht von Tiesenhausen (1731–1756)
*Gustav Adam von Tiesenhausen (1733– ~1756), Saksimaa kuurvürstiriigi sõjaväelane (rittmeister), Aseri mõisaomanik
*Karl Friedrich von Tiesenhausen (1734–1752)
*Margaretha Elisabeth von Tiesenhausen (1736–1799), abiellus Claudius Magnus von Helmerseniga
*Barbara Wilhelmine von Tiesenhausen (1740–1794), abiellus Eestimaa rüütelkonna peamehe vabahärra Otto Wilhelm von Budbergiga

Jakob Johann von Tiesenhauseni vend Hans Heinrich von Tiesenhausen oli aastail 1728–1731 samuti Eestimaa rüütelkonna peamees.

### Sugupuu

## Vaata ka
*Tiesenhausen
## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Ralambo

**Ralambo** (1575 Alasora – 1612 Ambohitrabiby) oli merinade maa (Madagaskari keskpiirkond) valitseja 16. sajandi teisel poolel. 

Ta oli kuningas Andriamanelo poeg; too oli viinud pealinna Alasorasse. 

Ralambo jätkas oma isa poliitikat, püüdes riiki laiendada. Olles vallutanud Antananarivo ümbruse, pani ta oma riigile nimeks Imerina Ambaniandro ('kõrge maa päikese all'). Arvatakse, et nimi oli käibel juba palju varem ning Ralambo tegi selle lihtsalt ametlikuks. 

Nagu Andriamanelogi, on Ralambo kultuuriheeros, kelle valitsemisajale omistatakse seebuliha söömise algus, püha kümbluse *[[fandroana]]* traditsiooni algus ning *[[hova]]*-*[[andriana]]* süsteemi kehtestamine. Viimane jaotab kuninga alamad kaheks grupiks või klanniks (hovad ja andrianad), mille liikmetele on ette nähtud endogaamia. Riigi laienedes laienes see süsteem kogu merinade maale. 

Ralambol oli abielust Andrianamboninolona ja Rasoavimbahoaka Rafotsindrindramanjaka tütre Ratompokoandriambavy Ratsitohinina poeg Andrianjaka ning abielust Andriamamilazabe ja Andriamanentohento tütre Ratompokoamandrainy Rabehavinaga poeg Andriantompokoindrindra ja tütar Ravaomasina. Peale selle olid Ralambol veel pojad Andriampanarivomanga, Andriantompobe, Andriamasoandro, Andrianakotrina, Andriantsinompo, Andriampolofatsy ja Andrianimpito. 

## Vaata ka
*Imerina 

## Viited

Artikli kirjutamisel on kasutatud prantsuse vikipeedia artiklit seisuga 26.09.2008.