open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marco Wanderwitz

**Marco Wanderwitz** (sündinud 10. oktoobril 1975 Karl-Marx-Stadtis Saksa DV-s) on Saksamaa poliitik (CDU). Alates 2014. aasta jaanuarist on ta olnud CDU / CSU parlamendirühma kultuuri- ja meediapoliitika pressiesindaja ning märtsist 2018 kuni veebruarini 2020 oli ta föderaalse siseministri, ehitus- ja siseasjade ministri riigisekretär. 
Ta on föderaalvalitsuse idavolinik ja samal ajal parlamendi riigisekretär föderaalse majandus- ja energiaministri juures.

## Poliitika
2017. aasta föderaalsetel valimistel valiti ta otse oma eelmises valimisringkonnas tagasi 35,1% -l esimestest häältest. Märtsist 2018 kuni veebruarini 2020 oli Marco Wanderwitz parlamendi riigisekretär föderaalses siseministris ning vastutas ehituse, elamumajanduse ja linnaarenduse valdkondade eest. Alates 2020. aasta veebruarist on ta olnud föderaalvalitsuse Ida-Euroopa volinik ja samal ajal parlamendi riigisekretär föderaalse majandus- ja energiaministri juures. 
Föderaalvalitsuse idavolinikuna tegutsedes on tema üks ülesandeid tagada, et Ida-Saksamaa elanike konkreetseid huve võetakse föderaalvalitsuse kõigis otsustes ja meetmetes piisavalt arvesse. Föderaalse majandus- ja energiaministri parlamentaarse riigisekretärina esindab Marco Wanderwitz ministrit poliitilises valdkonnas ja vastutab väliskaubandussuhete eest.

## Välislingid

* Marco Wanderwitz koduleht
Lennuamet

**Lennuamet** (inglise keeles  *Estonian Civil Aviation Administration*) oli Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi valitsemisalasse kuuluv riigiamet, mis teostas tsiviillennunduse riiklikku järelevalvet.

Lennuamet, Maanteeamet ja Veeteede Amet ühendati 2021. aastal Transpordiametiks.

Lennuametil oli Eestis kõrgeim lennuohutuse korraldamise ja järelevalve pädevus, see oli rahvusvaheliselt tunnustatud asutus. Amet tegeles tsiviillennundusohutuse reguleerimisega, väljastas lennunduslubasid, pidas õhusõidukite registrit, väljastas hooldusorganisatsioonide sertifikaate, õhusõidukite lennukõlblikkus- ja lennundusimulaatorseadmete kvalifikatsiooni sertifikaate, korraldas raadioside (lennunduse raadiokõneluste) kvalifikatsioonieksameid, liinipiloodi, ametpiloodi ja instrumentaallennupädevuse teooriaeksameid jne.

Lennuamet haldas riiklikku lennundusohutusprogrammi (SSP), tsiviillennunduse julgestuskäsiraamatut ning avaldas lennundusteateid.

Lennuametit juhtis peadirektor ning ametis oli 31 teenistuskohta. 

Lennuamet asus Tallinnas Lõõtsa 5. 

Tõsiste intsidentide ja lennuõnnetuste uurimisega tegeleb Eestis alates 1. jaanuarist 2012 Ohutusjuurdluse Keskus (OJK).

Lennuameti kodulehel oli leitav link nimekirjale lennuettevõtjatest, kelle suhtes kohaldatakse ühenduse piires tegevuskeeldu (Komisjoni määrus (EÜ) nr 474/2006 – 06.12.2012), ehk "must nimekiri".

## Lennuameti ajalugu
Amet moodustati 16. jaanuaril 1990 Eesti NSV Valitsuse määrusega "Eesti NSV riiklike ametite moodustamise kohta" nr 10.

28. jaanuar 1992 Lennuametiga liideti riigiettevõtte Estonian Air lennuliiklusteenistus. 

1. aprillil 1996 eraldati Lennuametist lennuliiklusteenistus ning loodi Lennuliiklusteeninduse Keskus (praegune Lennuliiklusteeninduse AS)

## Lennuameti peadirektorid

1990–1992 Rein Järv

1992–1995 Mati Sõrmus

1995 – Mati Iila

1995–1996 Jaan Tamm

1996–1998 Eduard Tüür

1998–2003 Toomas Peterson

2003–2013 Koit Kaskel

2013–2018 Kristjan Telve

2019–2020 Rait Kalda

## Viited
Kontrollaeg

**Kontrollaeg** on spordivõistlusel etteantud ajalimiit, mille jooksul tuleb sooritada mingi ülesanne või läbida rada. See on maksimaalne periood, mis on soorituseks lubatud.

Kontrollaja ületamist võidakse trahvida (nt punktide vähendamisega vms), võistleja lugeda katkestanuks ja võistluselt eemaldada (DNF) või diskvalifitseerida (DSQ).
Kambja kalmistu

**Kambja kalmistu** on kalmistu Kambja kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kambja alevikus Kambja vallas.

Surnuaed pühitseti 7. novembril 1773. Hiljem on surnuaeda korduvalt laiendatud, viimati 15. augustil 1920. 

Surnuaiapüha peetakse iga aasta 23. juunil kell 11.00. 

## Maetuid
*Erika Haggi
*Carl Eduard Hasselblatt
*Märt Mitt
*Michael Morgner (hauakoht teadmata)
*Arved Ruusa
*Gustav Emmanuel Stockenberg
*Johann Thal (hauakoht teadmata)

## Pildid

Kambja kalmistu väravaehitis.JPG|Kalmistu väravaehitis
Kambja Cemetery.JPG
Kambja surnuaed, 2014.jpg
Kambja surnuaed, 2014-2.jpg


## Vaata ka
*Kambja kogudus

## Kirjandus
*Kristjan Luhamets. Kambja kihelkonna ajalugu. Ilmamaa. Tartu 2011

## Välislingid

*
*Kambja kalmistu Kambja valla kodulehel
Eduard Toman

**Eduard Toman** (sündinud 25. mail 1960 Harkivis) on Eesti näitleja, lavastaja ja laulja.

## Haridus
Toman lõpetas 1978. aastal Harkivis keskkooli ning astus 1979. aastal Moskva B. V. Štšukini nimelisse Kõrgemasse Teatrikooli, mille lõpetas 1983. aastal.

## Töökäik
Alates 1983. aastast on ta töötanud näitlejana ja lavastajana Tallinna Vene Teatris. 1993–2005 oli ta teatri kunstiline juht. 

Praegu on ta Tallinna Vene Kultuurikeskuse direktor.  

Ta on kirjutanud muusikat mitmele teatrilavastusele, osalenud muusikaprogrammides ja kirjandussaadete salvestustel raadios. Lauljana on ta üles astunud nii kontsertidel kui ka telesaadetes.

## Tegevus poliitikas
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 201 häält ning ei osutunud valituks.

## Liikmesus
2009–2025 oli ta Keskerakonna liige. Toman on Tallinna linnavolikogu liige.

## Filmid
* 1992 – "Need vanad armastuskirjad" (Emma saatja)
* 1993 – "Kapsapea" (hääl)
* 1994 – "Tulivesi" (Einari)
* 1994 – "Ameerika mäed" (ööklubi direktor)
* 1997 – "Minu Leninid" (Stalin)
* 2004 – "Frank & Wendy" (hääl)
* 2006 – "Hundi agoonia" (Vene diplomaat)
* 2009 – "Disko ja tuumasõda" (hääl)
* 2010 – "Punane elavhõbe" (meeslaulja)
* 2016 – "Mausoleum" (Stalini hääl)
* 2017 – "Rohelised kassid" (Meelis)
* 2020 – "Salmonid. 25 aastat hiljem" (Jüri Dorbikov)

## Televisioon

* 1993–1995 – "Salmonid" (Jüri Dorbikov)
* 2006–2007 – "Kelgukoerad" (Alex)
* 2008 – "Tuulepealne maa" (Vorontsov)
* 2008 – "Eestlane ja venelane" (Miša)
* 2013 – "Kättemaksukontor" (Makar Levsov)
* 2015 – "Viimane võmm"

## Diskograafia
*2009 "A nam vsjo ravno: Vene filmimuusika klassika" ("А нам всё равно: классика русской киномузыки") – esitaja
*2010 "Gena ja teised: laulud vene multifilmidest" ("Гена и другие: песни из русских мультфильмов") – esitaja

## Tunnustus
*2002 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2021 Tallinna teenetemärk

## Isiklikku
Eduard Toman oli üle 30 aasta abielus teatrikunstnik Marianne Kuurmega. 2016. aastal sündis Eduard Tomanil uue elukaaslasega tütar.

## Viited

## Välislingid
*Jüri Pino, Eestlane Eduard Toman, ameti poolest venelane Õhtuleht, 20. jaanuar 2001
*Riina Luik, Eduard Toman armastusest ja pühakojast Postimees, 29. oktoober 2005
*Kaire Kenk, Eduard Toman: "Ah, see temperamentide erinevus on täielik jama!" Õhtuleht, 15. mai 2008
*Eduard Toman jõudis esimese juubelini, Tallinna Postimees, 25. mai 2010
**Järelvaadatavaid telesaateid**
* "Siin ja praegu. Eduard Toman". Portreesaade Eesti Televisiooni saatesarjast "Siin ja praegu", esmaeeter: 16. september 1997
* "Ennäe inimest: Eduard Toman". Saade ETV saatesarjast "Ennäe inimest", esmaeeter: 29. detsember 1997
* "Tähelaev: Eduard Toman". Portreesaade ETV saatesarjast "Tähelaev", esmaeeter: 16. märts 2008
* "Minu ETV: Eduard Toman". Saade ETV saatesarjast "Minu ETV", esmaeeter: 11. juuli 2010
* "Batareja intervjuu: Eduard Toman". Saade ETV saatesarjast "Batareja", esmaeeter: august 2010 
* "Reisikaaslane: Eduard Toman". Saade ETV saatesarjast "Reisikaaslane", esmaeeter: 23. oktoober 2016
Johann von Stackelberg

**Johann von Stackelberg** on olnud mitme Stackelbergide suguvõsa liikme nimi:
***[[Johann von Stackelberg vanem]]**, Kambja mõisnik, Tartu rüütelkonna peamees, hertsog Magnuse nõunik
***[[Johann von Stackelberg noorem]]**, Tartu toompraost, Vana-Kastre linnusepealik
***[[Johann von Stackelberg (Jööri)|Johann von Stackelberg]]**, Jööri mõisnik, Saaremaa maanõunik
***[[Johann von Stackelberg (Kaagri)|Johann von Stackelberg]]**  (1566–1599), Kaagri, Kasti ja Mõdriku mõisnik, Eestimaa maanõunik
***[[Johann von Stackelberg (suri 1645)|Johann von Stackelberg]]** (suri 1645), Rootsi lipnik
***[[Johann von Stackelberg (1623–1701)|Johann von Stackelberg]]** (1623–1701), Triigi mõisnik, Rootsi kaptenleitnant
***[[Johann von Stackelberg (1793–1863)|Johann von Stackelberg]]** (1793–1863), Jõksi ja Mügra mõisnik Liivimaal, Kašina, Maslova ja Kaserova mõisnik Pihkva kubermangus, staabikapten ning kreisimarssal
Unistuste bänd

**Unistuste bänd** on Raadio 2 kuulajate küsitluse tulemusel moodustatav ansambel. Ansambel esitab avalikult vaid ühe loo ja teeb seda galal Raadio 2 Aastahitt. Iga muusik saab kuuluda bändi vaid ühel korral.

## Unistuste bänd 2006
Bändi valiti Lenna Kuurmaa (vokaal), Elmar Liitmaa (kitarr), Raul Vaigla (bass), Tomi Rahula (klahvpillid), Kallervo Karu (trummid) ja DJ Critikal. Esitati tolleaastase Aastahiti küsitluse välismaiste lugude võidulaul, nimelt Justin Timberlake'i "SexyBack".

## Unistuste bänd 2007
Koosseis: Joosep Järvesaar (vokaal), Mihkel Mõttus (kitarr), Siim Usin (basskitarr), Eimel Kaljulaid (trummid), Koit Toome (klahvpillid) ja Lauri Õunapuu (torupill). Esitati oma versioon Rootsi *indie-rock* ansambli Peter Bjorn and John loost "Young Folks".

## Unistuste bänd 2008
Koosseis: Kristjan Kasearu (vokaal), Raivo Tafenau (saksofon), Robert Vaigla (kitarr), Danel Pandre (basskitarr), Katrin Siska (klahvpillid) ja Marko Atso (löökriistad). Esitati HU? "Depressiivsed Eesti väikelinnad".

## Unistuste bänd 2009
Koosseis: Jaagup Kreem (vokaal), Laur Joamets (kitarr), Henno Kelp (basskitarr), Erik Sakkov (klahvpillid),  Boris Hrebtukov (trummid) ja Tiit Kikas (erinevad instrumendid). Galal tuli esitusele Jaan Tätte lugu "Tuulevaiksel ööl",

## Unistuste bänd 2010
Koosseis: Tanel Padar (vokaal), Mihkel Raud (kitarr), Viljar Norman (basskitarr), Rein Rannap (klaver), Kristo Rajasaare  (trummid) ja DJ Paul Oja. Esitati Toivo Kurmeti ja Virmaliste "Suvehääl".

## Unistuste bänd 2011
Kuuenda "Unistuste bändi" koosseisu valiti Ott Lepland (vokaal), Stig Rästa (kitarr), Mihkel Mattisen (klahvpillid), Reigo Ahven (trummid), Ivo Etti (basskitarr) ja Sandra Sillamaa (torupill). Aastahiti galal esitas bänd loo "Sülita vaid allatuult", mille autorid on Ivo Linna ja Ott Arder.

## Unistuste bänd 2013
Koosseis: Hendrik Sal-Saller (vokaal), Antti Kammiste (klahvpillid), Jalmar Vabarna (kitarr), Kostja Tsõbulevski (basskitarr), Kaspar Kalluste (trummid), Silver Sepp (naelapill). Esitati: Ruja "Tahan oma raha tagasi".
PROTECT IP Act

**PROTECT IP Act** ehk **PIPA** (täisnimega *Preventing Real Online Threats to Economic Creativity and Theft of Intellectual Property Act of 2011*) oli USA Kongressi  seaduseelnõu, mis oleks andnud rakendumisel USA valitsusorganisatsioonidele ning suurtele autoriõiguste valdajatele laialdased õigused võitluseks internetipiraatlusega.

Seaduseelnõu esitas 12. mail 2011 demokraadist senaator Patrick Leahy.

PIPA on pälvinud laialdast kriitikat ning seda on nimetatud isegi Interneti surmanuhtluseks.

## Vaata ka
* Stop Online Piracy Act

## Viited

## Välislingid
* Move over SOPA & PIPA: Here comes CISPA — Internet censorship — The Cyber Intelligence Sharing and Protection Act (or CISPA for short) which is currently being discussed by Congress; vaadatud 2012-04-06 (inglise keeles)
2012. aasta Kuldgloobuse auhinnad

**2012. aasta Kuldgloobuse auhinnad** on 69. Kuldgloobuse auhinnad. Need jagati välja 15. jaanuaril 2012.

Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna sai Morgan Freeman.

## Võitjad
### Filmiauhinnad
*Parim draamafilm: "Järeltulijad" (*The Descendants*)
*Parim draamafilmi naisnäitleja: Meryl Streep – "Raudne leedi" (*Iron Lady*)
*Parim draamafilmi meesnäitleja: George Clooney – "Järeltulijad"
*Parim muusika- või komöödiafilm: "Artist" (*The Artist*)
*Parim muusika- või komöödiafilmi naisnäitleja: Michelle Williams – "Minu nädal Marilyniga" (*My Week With Marilyn*)
*Parim muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja: Jean Dujardin – "Artist"
*Parim naiskõrvalosatäitja: Octavia Spencer – "Koduabiline" (*The Help*)
*Parim meeskõrvalosatäitja: Christopher Plummer – "Algajad" (*Beginners*)
*Parim joonisfilm: "Tintini seiklused: Ükssarve saladus" (*The Adventures Of Tintin*)
*Parim võõrkeelne film: "Naderi ja Simini lahutus" (*Jodaeiye Nader az Simin*), Iraan
*Parim lavastaja: Martin Scorsese – "Hugo Cabret' leiutis" (*Hugo*)
*Parim stsenaarium: Woody Allen – "Südaöö Pariisis" (*Midnight in Paris*)
*Parim muusika: Ludovic Bource – "Artist"
*Parim laul: "Masterpiece" filmist "W.E."

### Seriaaliauhinnad
*Parim draamasari "Homeland"
*Parim draamasarja naisnäitleja: Claire Danesl – "Homeland" 
*Parim draamasarja meesnäitleja: Kelsey Grammer – "Boss"
*Parim muusika- või komöödiasari: "Moodne perekond" (*Modern Family*)
*Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja: Laura Dern – "Enlightened" 
*Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja: Matt LeBlanc – "Episodes"
*Parim lühisari või telefilm: "Downton Abbey (Masterpiece)" 
*Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja: Kate Winslet – "Mildred Pierce" 
*Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja: Idris Elba – "Luther" 
*Parim telefilmi, tele- või lühisarja naiskõrvalosatäitja: Jessica Lange – "American Horror Story"
*Parim telefilmi, tele- või lühisarja meeskõrvalosatäitja: Peter Dinklage – "Troonide mäng" (*Game of Thrones*)
András Sárközy

**András Sárközy** (sündinud 16. jaanuaril 1941 Budapestis) on ungari matemaatik. Ta on uurinud peamiselt analüütilist ja kombinatoorset arvuteooriat.

Tema Erdősi arv on 1. Ta on koos Paul Erdősiga avaldanud 62 teadusartiklit, mis on rohkem kui keegi teine.

2004. aastast on ta Ungari Teaduste Akadeemia täisliige.

## Tunnustus
*Pál Erdősi auhind (1980)
*Akadeemia auhind (1995)
*Tibor Szele mälestusmedal (2005)
*Széchenyi auhind (2010)

## Välislingid
*http://mta.hu/oldmta/?pid=421&TID=660
Fluorokinoloonid

**Fluorokinoloonid** on sünteetilised laiatoimelised antibiootikumid. Need on tugeva kemoterapeutilise toimega antibakteriaalsed ained, mis moodustavad kinoloonide alamrühma.

Tuntuimad fluorokinoloonid on levofloksatsiin, moksifloksatsiin, norfloksatsiin, ofloksatsiin ja tsiprofloksatsiin.

Fluorokinoloone kasutatakse laialdaselt nii humaan- kui ka veterinaarmeditsiinis. Neid iseloomustab tavapäraste antimikroobsete ainete toimemehhanismist erinev, ainult kinoloonidele omane toimemehhanism. Nende bakteritevastane toime seisneb mikroorganismide DNA replikatsiooni kahjustamises.

Kõige sagedamini kasutatakse neid kuseteede, suguelundite ja hingamiselundkonna nakkuste raviks. Eestis on fluorokinoloonid esimeseks valikuks prostatiidi, epididümiidi ja orhiidi ravis, samuti kuuluvad nad gonorröa peamiste ravimite hulka.

Fluorokinoloonid on laialt levinud haiglates saadud nakkuste ravimisel; samuti on nad efektiivsed bakterite vastu, millel on välja kujunenud antibiootikumiresistentsus mitme vanema põlvkonna ja/või looduslikku päritolu antibiootikumide suhtes. Samas on fluorokinoloonide laialdane kasutamine suurendanud oluliselt ka antibiootikumiresistentsust nende enda suhtes – on täheldatud, et bakterite resistentsus fluorokinoloonide suhtes võib välja kujuneda ka ravikuuri kestel.

Kuigi üldiselt talutakse fluorokinoloone hästi, tuleb nende kasutamisel olla ettevaatlik, sest sellel antibiootikumide rühmal on kõrvaltoimeid, mida teiste antibiootikumide puhul tavaliselt ei esine ja mis võivad olla pikaajalised või pöördumatud. Eelkõige väljendub see fluorokinoloonide toimes kesknärvisüsteemile, skeletile ja lihaskonnale. Samuti on nende tarvitamisel teiste antibiootikumidega võrreldes suurem oht eluohtlike bakterite nagu *[[Clostridium difficile]]* ja metitsilliini suhtes resistentse Staphylococcus aureuse vohamise väljakujunemiseks.
Hollandi soojavereline hobune

**Hollandi soojavereline hobune**, lühendina **KWPN** (), on ratsaspordi hobuste tõug ja tõuraamat Hollandis. 

KWPN-i tõuraamat on jaotatud nelja ossa:
* takistussõiduhobused;
* koolisõiduhobused;
* rakendussõiduhobused;
* Gelderlandi hobused.

## Ajalugu
1887. aastal hakati Hollandis soojaverelisi hobuseid registreerima. Sellest ajast peale märgiti kõik sündinud varsad raamatutesse. Algul oli küll palju tõuraamatuid, mis mõnel määral rivaalitsesid. Kuna ühine koostöö hobuste aretamisel on lihtsam, hakkasid eri tõuraamatud siiski ühinema. Nii jäigi neid kõigest kaks: NWP ja VLN. Aastal 1970  ühinesid needki kaks ja ühiseks nimeks sai WPN. Kui 1988. aastal oli Hollandis soojavereliste hobuste registreeritud aretamise 100. juubel, lisas kuninganna Beatrix WPN-i ette tiitli "kuninglik". Sellest alates on tõuraamatu ametlik nimi KWPN.

Aretamise suunda on aastate jooksul pidevalt vahetatud tulenevalt hobuste kasutamise vajadustest. Algul oli vaja hobuseid talutöödeks. Olenevalt piirkonnast võisid hobused erineda kehaehituse poolest.

Pärast Teist maailmasôda hakkas ratsasport populaarsemaks muutuma ja selleks oli vaja teist sorti hobuseid kui talupoja vankri ette. Siis hakati Hollandi soojaverelist tõugu Inglise täisvereliste, Prantsuse ja Saksa soojavereliste täkkudega modernsemaks muutma. Välimus, liikumine ja ka päritavate vigade puudumine on selles tõuraamatus aretushobuste valimisel alati väga tähtsal kohal olnud.

## Viited

## Välislingid

* Ants Põldoja "Hobuse tõugu silmaga ei erista" Õhtuleht, 15. juuli 2006
Laiatoimelised antibiootikumid

**Laiatoimelised** ehk **laia toimespektriga antibiootikumid** on antibiootikumid, mis toimivad suure hulga eritüübiliste bakterite vastu. Laiatoimelised antibiootikumid on efektiivsed nii gramnegatiivsete kui ka grampositiivsete bakterite puhul. See on nende peamine erinevus võrreldes kitsatoimeliste antibiootikumidega, mis mõjutavad kas gramnegatiivseid või grampositiivseid baktereid, kuid mitte mõlemaid.

Laiatoimeliste antibiootikumide tavapärased näidustused on järgmised:

* vajadus määrata ravi juhtudel, kus haigustekitajat ei ole suudetud või ei ole jõutud tuvastada, ent kus raviga viivitamine võib kujutada endast ohtu patsiendi tervisele;
* bakteriaalsed nakkused, mille tekitajatel on välja kujunenud resistentsus kitsatoimeliste antibiootikumide suhtes;
* superinfektsioonid, mille puhul on tegemist samal ajal mitut liiki haigustekitajatega.

Laiatoimeliste antibiootikumide kasutamise puhul on peamiseks ohuks nende laiaulatuslik rünnak nii paha- kui ka healoomuliste bakterite vastu eri elundkondades, mis võib võrreldes kitsatoimeliste antibiootikumidega kaasa tuua organismi mikrofloora üldise tasakaalutuse ning viia antibiootikumide suhtes resistentsete organismide vohamiseni.

Laiatoimeliste antibiootikumide hulka liigitatakse:

* aminoglükosiidid (näiteks streptomütsiin)
* mõned beetalaktaamid (näiteks erinevad karbapeneemid)
* fluorokinoloonid (näiteks levofloksatsiin, norfloksatsiin, ofloksatsiin)
* klooramfenikool
* mõned makroliidid (näiteks asitromütsiin)
* tetratsükliinid (näiteks tetratsükliin ja doksütsükliin)
Jaan Puidet

**Jaan Puidet** (sündinud 4. jaanuaril 1992) on eesti korvpallur. Ta mängib TTÜ Korvpalliklubi koosseisus.

Puidet alustas profikarjääri 2008. aastal Kuremaa SK meeskonnas. Järgmisel hooajal liitus ta Pärnu korvpalliklubiga. 2010. aastal mängis ta BC Kalev/Cramos, kellega tuli Eesti meistriks. Alates 2011. aastast mängib Puidet TTÜ Korvpalliklubis. 2015. aasta sügisel astus Jaan Puidet Rootsi kõrgliigas osaleva klubi Jämtland Basket ridadesse. 

## Viited
Elavad pildid

**"Elavad pildid"** on 2013. aastal Eesti ja Austria koostöös valminud ajalooline film, mille lavastas Hardi Volmer. 

Filmis mängib ligi 80 Eesti näitlejat, nende seas Ita Ever, Aarne Üksküla, Anu Lamp, Tõnu Oja, Sandra Üksküla-Uusberg, Priit Võigemast, Hendrik Toompere juunior juunior, Ain Mäeots, Marika Vaarik, Piret Kalda jt. Filmiga tähistati Eesti filmi 100 aasta juubelit. 

Filmi võtted algasid 5. jaanuaril 2012. Film esilinastus 21. veebruaril 2013.

2013. aastal käis Eesti kinodes filmi vaatamas 25 232 inimest.

## Viited

## Välislingid
*Inga-Gretel Linkgreim "Algavad Hardi Volmeri uue mängufilmi "Elavad pildid" võtted" – err.ee, 5. jaanuar 2012
Planktoni paradoks

**Planktoni paradoks** ehk **vetikaparadoks** ehk **Hutchinsoni paradoks** (inglise *plankton paradox*) on vastuolu, kus vaatamata piiratud ressurssidele (nt valgus, mineraaltoitained), esineb rikkalik planktoniorganismide koosseis. Paradoksile pööras esimesena tähelepanu USA limnoloog George Evelyn Hutchinson.

Planktoni paradoksi teeb vastuoluliseks see, et konkurentsi välistamise reegli (Gause reegel) järgi peaks kahest liigist, kel on sarnased ressursinõudlused, ellu jääma üks, mitte mõlemad. Fütoplanktoni suur mitmekesisus on aga nt mingis veekogus sarnastest ressursinõudlustest hoolimata (nt valgus, nitraadid, fosfaadid, ränihapped, raud) suur.

G. E. Hutchinson püüdis paradoksi seletada selliste tegurite nagu valguse või vee turbulentsi püstgradiendi olemasoluga, sümbioosi või kommensalismiga, valikulise kisklusega (inglise *differential predation*) või alaliselt muutuvate keskkonnatingimuste kaudu. Hilisemad tööd on välja toonud, et paradoksi saab selgitada suurussõltuva herbivoorsuse (inglise *size-selective grazing*), ruumilis-ajalise heterogeensuse, veekeskkonna fluktueerimise kaudu. Üldisemas plaanis on mõned teadlased välja pakkunud, et ökoloogilised ja keskkonnategurid muutuvad alaliselt ning planktoni asustatavates elupaikades ei saa kunagi tekkida tasakaal, kus üks liik on pikemat aega ainueelises.

## Vaata ka
*konkurentsi välistamise reegel
*fütoplankton
*zooplankton

## Viited
Leprosoorium

**Leprosoorium** on leeprahaigete ehk pidalitõbiste ravila. See on paik, asutus või hoone, kus hoitakse haigeid eraldatult (karantiinis).

## Ajaloost

Leprosooriumid hakkasid laialt levima keskajal, eriti Euroopas ja Indias. Neid pidasid tihti mungaordud. Ajalooliselt on leeprat kardetud kui ravimatut ja väga nakkavat haigust. Leepra leviku piiramiseks kasutati kuni 20. sajandini haigete isoleerimist leprosooriumidesse. Leprosooriume rajati mägedesse või teistesse kõrvalistesse kohtadesse, et tagada eraldatus, või just veekogulähedaste suuremate teede lähedale, et koguda annetusi nende ülalpidamiseks ja rajada linnavälist turuplatsi. Harva rajati neid keskuste keskele.

Euroopa tuntuimaks leprosooriumiks on ilmselt Spinalonga saar Kreeta lähedal. USA tuntuimaks on Hawaiis Molokai saarel Kalaupapa poolsaar, mis moodustab Kalawao maakonna. 

Tänapäeval arvatakse, et leepraks liigitati ajalooliselt ka paljusid muid, nüüdseks eristatud nahahaigusi, seega võis leprosooriumides olla ka muude haiguste põdejaid. Tulenevalt leepra levikule, kristlaste tavast rajada raviasutusi ja vajadusest pakkuda palveränduritele peavarju muutus leprosooriumite rajamine alates 11. sajandi lõpust iseenesestmõistetavaks nähtuseks. Tulenevalt leepra taandumisest ja ühiskonna mõtteviiside muutumisest kujundati 14. sajandil leprosooriumitest laiemale kasutajaskonnale avatud asutusi.

20. sajandi alguses tegutses Eestis viis leprosooriumi:

*Muuli leprosoorium (1891–1944)
*Nina leprosoorium (1892–1916)
*Kuuda leprosoorium (1896–1977)
*Tarvastu leprosoorium (1899–1939)
*Audaku leprosoorium (1904–1946)
## Vaata ka
*Püha Johannese leprosoorium
## Viited
Tartu Ülikooli nõukogu

**Tartu Ülikooli nõukogu** on üks Tartu Ülikooli juhtorganeist.

Kuni 2011. aastani kuulus Tartu Ülikooli nõukogusse 50 liiget, nende hulgas rektor, prorektorid, dekaanid, kolledžite (sh Viljandi Kultuuriakadeemia) direktorid, raamatukogu direktor, füüsikainstituudi ja tehnoloogiainstituudi direktorid, üliõpilasesinduse esimees, akadeemiline sekretär ning teaduskondade ja üliõpilaskonna valitud esindajad. See nõukogu kogunes viimast korda istungile 16. detsembril 2011.

## Tartu Ülikooli nõukogu alates 2012
Alates 2012. aastast on ülikooli juhtorganid nõukogu ja senat. Tartu Ülikooli uus nõukogu vastutab ülikooli pikaajalise arengu eest, otsustab muu hulgas laenu- ja kinnisvaraküsimused ning võtab vastu eelarve. Nõukogu koosseisu kuulub 11 liiget: Tartu Ülikooli poolt esitatud Toomas Asser, Toivo Maimets, Peeter Saari, Jüri Sepp ja Paul Varul, Eesti Teaduste Akadeemia esitatud Kari Olavi Raivio ning haridus- ja teadusministeeriumi esitatud Kaja Tael, Toomas Kiho, Kersti Kaljulaid (esimees), Vahur Kraft ja Aku Sorainen. Nõukogu koosseisu kinnitas viieks aastaks Vabariigi Valitsus 22. detsembril 2011.

## Tartu Ülikooli nõukogu alates 2017
Vabariigi valitsus kinnitas uue nõukogu koosseisu 16. veebruari 2017 istungil. Esialgu kinnitati nõukogu ainult kümneliikmelisena (viis ülikooli senati ja viis haridus- ja teadusministri poolt nimetatud liiget). Haridus- ja teadusministri nimetatud liikmed on Ruth Oltjer, Heidi Kakko, Vahur Kraft, Ants Nõmper ja Eva Åkesson ning senati nimetatud liikmed Toomas Asser, Jüri Sepp, Richard Villems, Birute Klaas-Lang ja Tõnu Lehtsaar. Hiljem nimetas Eesti Teaduste Akadeemia nõukogu liikmeks Els Heinsalu. 13. märtsi istungil valis nõukogu uus koosseis oma esimeheks Ruth Oltjeri. Kui Toomas Asser valiti rektoriks, nimetati tema asemel nõukogu koosseisu Jaan Eha.

## Tartu Ülikooli nõukogu alates 2022
Alates 1. jaanuarist 2022 on ülikooli nõukogu liikmed Arto Aas, Jaan Eha, Heidi Kakko, Birute Klaas-Lang, Marja Makarow, Mari Moora, Martin Aleksander Noorkõiv, Ants Nõmper, Ruth Oltjer (nõukogu esimees), Elmer Sterken ja Urmas Varblane.

## Viited

## Välislingid
Priit Paabo

**Priit Paabo** (sündinud 12. oktoobril 1968 Tartus) on eesti tuubamängija.

Ta mängib Tallinna Politseiorkestris, vaskpillikvintetis Silver Brass, diksiländansamblis Happy Feet Orchestra.
Aleksandri tänav

**Aleksandri tänav** (varem *Nõukogude tänav*; saksa keeles *Alexanderstraße*, *Schweinkoppelstrasse* 'Seakopli tänav', *Neue Straße* 'Uus tänav') on tänav Tartus Kesklinna ja Karlova linnaosas.

Tänav algab Riia tänavalt (millest teisel pool kannab ta nime Küüni tänav), kulgeb kagusse ja lõpeb Jõe tänaval. Tänava pikkus on 980 meetrit.

Aleksandri tänav ristub Soola, Lao, Aida ja Lina tänavaga.

Aleksandri tänava alguses asub kaubanduskeskus Kvartal.

Aleksandri tänava piirkonnas asub miljööväärtusega hoonestusala, mis hõlmab Aleksandri tänava mõlema külje hoonestust kinnistute Aleksandri 16, 19, 44 ja 49 vahel ning ulatub Lina tänava piirkonnas Turu ja Kalevi tänavani. Aleksandri tänava miljööväärtusega hoonestusala majad enamasti 19. sajandi lõpukümnenditest ja 20. sajandi algusest. Vanemad majad on ka Aleksandri 43 ja Lina 7 esimene korrus (pärast 1901. aasta ümberehitust sai 20. sajandi algusele omase ilme). Peale elamute asuvad alal Tartu Karlova Kool ja asus endine nakkushaigla kompleks.

## Ajalugu

Tänav on nime saanud Venemaa keiser Aleksander I auks.
21.aprillist 1950 kuni 7.detsembrini 1989 kandis tänav nime *Nõukogude tänav*.

Aleksandri 32 asus vana Tartu Kliinilise Nakkushaigla suur peahoone, mille aadress oli varem Lina tänav 6.

## Galerii

Aleksandri 6, Tartu.JPG|Aleksandri 6
File:Aleksandri 16, Tartu.jpg|Aleksandri 16
Hotel aleksandri.jpg|Aleksandri hotell, Aleksandri 42
File:Jalgrattahoidja tänavanimega 'aleksandri' Tartus Küüni tänaval Tartu uue kaubamaja ees, 22. september 2012.jpg|Jalgrattalasila Aleksandri tänava nimega Küüni tänaval Tartu uue kaubamaja ees, september 2012
Õhtune vaade Sõpruse sillalt Aleksandri tänavale, 22. juuni 2015.jpg|Õhtune vaade Sõpruse sillalt Aleksandri tänavale


## Viited

## Välislingid
Holmi tänav (Tartu)

**Holmi tänav** (*Holmstraße*) oli tänav Tartus, Emajõe vasakul kaldal.

Tänav algas Henningi platsilt (umbes praeguse Narva maantee ja Raatuse tänava ristmiku kohal) ja suundus jõeni. Holmi tänava lõpp asus praeguse Uueturu tänava otsa vastas üle jõe.

Holmi tänav oli 19. sajandist 1941. aastani oluline äritänav ning vaheaegadega kuni 1956. aastani toimis jõeületuskoht Holmi ja Uueturu tänava vahel. Tänava otsa juures jõekaldal asusid puuturg, kalaturg ja vanakraamiturg. Tsaariajal liikus jõel liiniparv. Kuni 1933. aastani kasutati ajutist ujukitel silda (nn nahksild), siis viidi see üle praeguse Võidu silla trassile. 1941. aastal ehitasid sakslased püsiva puitsilla, sest taganevad Nõukogude väed olid lasknud õhku senise peamise jõeületusvõimaluse – Kivisilla. Nõukogude väed ehitasid 1944. aastal uue puitsilla ning see oli 1956. aastani Tartu ainuke aasta läbi ületatav sild. Võidu silla valmides puitsild lammutati.

Holmi ja Kalaturu tänava nurgal asus linna esimene juugendstiilis ärihoone, mis kuulus Feodot Kudrjašovile ning kus tegutses ka hotell Jakor (1905, arhitekt Rudolf von Engelhardt). Hoone põles 1941. aastal. Terveks jäänud ärikorrus lammutati 1948. aastal.

Holmi 2 asus 1881. aastal tegevust alustanud Franz Georg Faure metallitöökoda, kus 1895. aastal hakkas tööle malmisulatusahi. 19. sajandi lõpul oli F. Faure tehas Franzenhütte Lõuna-Eesti suurim masinaehitusettevõte, firmale kuulus ka auru jõul töötav sae- ja jahuveski ning mitu kauplust. F. Faure vabriku baasil loodi OÜ Tartu Masina-Vabrik, mis sai 1920. aastal nimeks AS põllutöömasinate tehas Estöö ja seejärel põllutööriistade ja masinavabrik AS Tegur. 1930. aastate algul läks AS Teguri tehas pankrotti ja selle ostis Pikalaenu Pangalt Jaan Ratnik. 

J. Ratniku ettevõte natsionaliseeriti 1940. aastal.

Tänapäeval on endise Holmi tänava kohal Holmi park.

## Viited

## Välislingid
*Fotosid majadest Holmi tänaval
Kivi tänav

**Kivi tänav** on paljudes Eesti asulates.

*Kivi tänav Abja-Paluoja linnas
*Kivi tänav Jõgeva linnas
*Kivi tänav Jõhvi linnas
*Kivi tänav Karksi külas (Karksi vald)
*Kivi tänav Karksi-Nuia linnas
*Kivi tänav Kilingi-Nõmme linnas
*Kivi tänav Kiviõli linnas
*Kivi tänav Kohila alevis
*Kivi tänav Kuressaare linnas
*Kivi tänav Muraste külas (Harku vald)
*Kivi tänav Mustvee linnas	 
*Kivi tänav Mõisaküla linnas 	 
*Kivi tänav Nõo alevikus
*Kivi tänav Paldiski linnas
*Kivi tänav Põltsamaa linnas 	 
*Kivi tänav Pärnu linnas
***[[Kivi tänav (Rakvere)|Kivi tänav]]** Rakvere linnas
***[[Kivi tänav (Tallinn)|Kivi tänav]]** Tallinna linnas
*Kivi tänav Tapa linnas
***[[Kivi tänav (Tartu)|Kivi tänav]]** Tartu linnas
*Kivi tänav Toila alevikus
*Kivi tänav Tudu alevikus
*Kivi tänav Vasalemma alevikus
*Kivi tänav Viljandi linnas
*Kivi tänav Võiste alevikus
*Kivi tänav Võru linnas

## Vaata ka
*Kivi tee
Kivi tänav (Tartu)

**Kivi tänav** (*Steinstraße*) on tänav Tartus Ülejõe linnaosas. Tänav algab Narva maanteelt, kulgeb kirdesse, ristub Pika tänavaga ja lõpeb Jaama tänaval. Tänav on umbes 520 meetrit pikk.

Ülejõe vanima tänavana (pärineb vähemalt 16. sajandist) kandis see algul nime Kivitammi tee ning kulges Saksa värava vastas olnud Holmilt üle Emajõe luha. 17. sajandil oli see Ülejõe kõige laiem tänav (4,1 meetrit). 1758. aastal algas Kivitammi tee Narva maanteelt ning lõppes Jaamamõisa teel. Tänav kaotas tähtsuse 1775. aasta Tartu tulekahju tõttu, milles hävis Holmi ja Ülejõe vahelist Koolujõge otse Kivi tänava otsas ületanud sild. Uus, 1784. aastal valminud Kivisild juhtis liikluse Raatuse tänavale. 1786. aasta Tartu elanikeraamatus kandis tänav juba Kivi nime.

Kivi tänavale ehitas maja või elas seal rida linna ühiskondlikus elus silmapaistvaid tegelasi. Kivi 36 maja kuulus kaupmees J. Stadenile. Kivi 1 (Narva mnt 23) ehitas Ülejõe esimese kivimaja (Katariina II ehitusmäärust rikkudes) W. C. von Pistohlkors, hiljem ostis majas ringkonnadeputaat Constantin von Knorring. Kivi 6 elas aadlipreili Sharlotte von Oettingen, samuti elas Kivi tänaval krahv O'Rourke. Kivi 2 majaomanik oli maakohtu sekretär A. von Dehn. Kivi 20 omanikule Luchsingerile kuulus pagari- ja kondiitriäri Lossi tänaval, Kivi 51 omanikule Karl Hackenschmidtile mehaaniline villatööstus Kaluri tänaval.

Kivi tänaval asus ka mitmeid asutusi. Nii paiknesid Kivi 2 hotell Estland (1891, ehitusmeister Otto Schröder) ja linnaosa postkontor, Kivi 3 asus alates 1894. aastast Viljandist pärit fotograafi Wilhelm Stadeni ateljee (teine korrus rekonstrueeriti 1896. aastal ehitusmeister Peeter Kreutzwaldi projekti alusel). Pistohlkorsi majas Kivi 1 tegutses 1886–1896 Postimehe toimetaja ja väljaandjana Karl August Hermann. 1900. aastal oli Kivi tänaval 53 maja, neist viies tegutses toidupood.

1897. aasta rahvaloenduse andmeil elas Kivi tänava asumis luterlastest eestlasi 75,2%, õigeusklikke eestlasi 3,1%, luterlastest sakslasi 9,1%, õigeusklikke venelasi 4,4%, vene vanausulisi 1,2%, saksakeelseid juute 1,2% ning mittesaksakeelseid juute 4,2%.

## Pildid

Kivi 60, Tartu 01.JPG|A. Schmidti juugendstiilis üürimaja aadressil Kivi 60, mille projekteeris 1911. aastal Viktor Kessler, on üks väheseid tänaval säilinud sajandivanustest kivimajadest.
Kivi 60, Tartu 02.JPG|Kivi 60 tagantvaates


## Viited

## Välislingid
Näituse tänav (Tartu)

**Näituse tänav** (kuni 29. jaanuarini 1934 *Savi tänav*; saksa keeles *Lehmstraße*) on tänav Tartus. 1958. aastast kuni 28. oktoobrini 1987 kandis tänav nime **Oskar Lutsu tänav**.

See algab Kesklinnast Toomemäe jalamilt K. E. von Baeri tänavalt ning kulgeb üldiselt edelasse. Näituse tänava keskosa on Tähtvere ja Vaksali linnaosa piir. Näituse tänavaga ristuvad Veski, Taara puiestee, Kastani, Kooli, A. Haava, Vaksali tänav, Tapa–Tartu raudtee ja Lehola tänav. Näituse tänav lõpeb Veeriku linnaosas ristmikul, kus Ludvig Puusepa tänav läheb üle Ilmatsalu tänavaks.

Näituse tänava pikkus on umbes 1070 meetrit.

Tänava ääres asuvad Tartu Ülikooli õppehooned Näituse 2 (Uus Anatoomikum) ja Näituse 20.

Tartu linnavalitsus plaanis ehitada Näituse raudteeületuskohale tunneli, kuid täiendavatel uuringutel ilmnes projektis puudusi. Ka olid Näituse tänava elanikud tunneli rajamise vastu. Projekti ellu ei viidud.

## Pildid

Uus Anatoomikum.JPG|Uus Anatoomikum, vaade Näituse tänavalt, 2013
Näituse 3 building, Tartu.jpg|Näituse 3
Tartu asv2022-04 img49 Näituse 5.jpg|Puitelamu, Näituse 5
Näituse 8.JPG|Puitelamu, Näituse 8
Näituse tänav Vaksali ristmikult.JPG|Vaade Vaksali ristmikult kesklinna poole
Näituse tänav, 22. september 2012.jpg|Vaade kesklinna poole
Näituse tänava raudteeülesõit Tartus, vaade Vaksali ja Näituse ristmikult, 22. september 2012.jpg|Raudteeülesõit

## Ajalugu
Savi tänaval tegutses  Tartu linna XVI algkool.

## Viited

## Välislingid
* Savi tänav, andmebaas "Tartu ilukirjanduses"
* Savi tänav, andmebaas "Tartu ilukirjanduses"
* Savi tänav, andmebaas "Tartu ilukirjanduses"
Rahvusvaheline Artur Kapi Ühing

**Rahvusvaheline Artur Kapp´i Ühing** on 26. oktoobril 2001. aastal 48 inimese poolt Suure-Jaanis asutatud mittetulundusühing, mille eesmärk on Artur Kapi heliloomingu propageerimine ja levitamine, samuti teiste Suure-Jaani piirkonnaga seotud loovisikute elu ja tegevuse tutvustamine.

Ühingu juhatuse esimees on Andres Uibo.

## Välislingid
* Rahvusvaheline Artur Kapp'i Ühing
Kaamera

**Kaamera** on fototehniline aparaat, mis võimaldab andmekandjal saada üksikpilte või/ja liikuvaid pilte (järjestikuste piltide ehk kaadritena). Andmekandjaks on pikka aega olnud filmilint, seejärel ka magnetlint ning laserplaat, praegusajal peamiselt välkmälukiip (mälupulgas, mälukaardis, SSD-kõvakettas). 

Kaamera nimetus tuleb ladina keele sõnadest *camera obscura* ’pimekamber’; nii nimetati pimedat ruumi, mille seinas oleva väikese ava kaudu tekkis vastasseinal ümberpööratud kujutis ava ees olevatest esemetest või maastikust. Seesugusest pimekambrist on kirjeldusi juba alates 10. sajandist.  Tänapäeval paikneb pimekamber kõige sagedamini digikaameras ja nutitelefonis: kambri avas on väike objektiiv ja tagaseinas pildisensor.

Kaamerate liigid:
* fotokaamera ehk fotoaparaat (tänapäeval digikaamera);
*videokaamera;
*filmikaamera (professionaalne videokaamera);
*televisioonikaamera (kasutamiseks televisioonis).

## Vaata ka

* *[[Camera obscura]]*
* Stereokaamera

## Viited
Heliloojate Kappide majamuuseum

**Heliloojate Kappide majamuuseum** on heliloojate Joosep, Hans, Artur, Villem, Eugen Kapi elu ja loomingut tutvustav muuseum Suure-Jaani linnas aadressil Tallinna 30.

Muuseum asub majas, mille ehitas aastail 1926–1929 Hans Kapp ja kus elas alates 1938. aastast Villem Kapp.

Muuseum paikneb hoone esimesel korrusel: näituseruum, saal, magamistuba ja muusikatoaks renoveeritud söögisaal. Valdavalt pärineb eksponeeritud mööbel Hans Kapilt, osaliselt ka Joosep Kapilt. Saalis oleval klaveril on komponeerinud enamiku oma helitöödest Villem Kapp. Muusikatoas asub Eugen Kapile kuulunud tiibklaver. 

## Ajalugu
Muuseum asutati Suure-Jaanis 1971. aastal Viljandi Koduloomuuseumi filiaalina. 1973. aastal tehti majas põhjalik remont ja paigutati hoone seinale mälestustahvel Villem Kapile. 1996. aastast oli muuseum Suure-Jaani valla (kuni aastani 2005 Suure-Jaani linna) omandis.

1998. aastal avati muuseumis muusikatuba, kus on samast aastast toimunud ka Suure-Jaani Muusikafestivali avaüritused.

## Välislingid
* Heliloojate Kappide majamuuseum
Jaan Naissoo

**Jaan Naissoo** (sündinud **Jaan Naisson**; 23. september 1903 Pärdisepa talu, Rabavere küla, Koonga vald, Pärnumaa – 4. juuli 1941 Põltsamaa) oli Eesti politseinik ja metsavend.

Ta teenis Pioneerpataljonis ning konstaabli, kriminaalpolitsei agendi ja assistendina Viljandis ja Põltsamaal. 21. veebruaril 1940 anti talle Kotkaristi teenetemärgi kuldrist. 

Jaan Naissoo varjas end 1941. aasta küüditamise eest ja langes metsavennana võitluses hävituspataljoni vastu.

Ta oli Uno Naissoo isa.
Willibald Heldt

**Willibald Carl Bernhard Heldt** (15. juuni 1900 Kuressaare – 16. september 1968 Stuttgart-Degerloch) oli Eesti poliitik ja õpetaja.

Ta lõpetas 1919. aastal Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi ja õppis seejärel aastail 1919–1920 Tartu Ülikooli keemiaosakonnas, 1920–1921 kaubandusosakonnas ja 1921–1923 Berliini Kaubandusülikoolis. Ta oli Korporatsioon Fraternitas Academica vilistlane.

Willibald Heldt osales Vabadussõjas, oli 1926–1930 Võru saksa kooli, 1931–1939 Tallinna Hansakooli õpetaja, hiljem direktor, 1935–1938 ka Tallinna saksa algkooli juhataja, alates 1938. aastast Saksa kultuuromavalitsuse asepresident, 1939 Tallinna toomkooli direktor. 1939. aastal asus ta Saksamaale, oli Teise maailmasõja ajal sõjaväeametnik, alates 1949. aastast õpetaja Stuttgardi koolides.

## Isiklikku
Willibald Heldti õemees oli laskesportlane, insener ning Paide linnategelane Boris Pertel (1888–1955).

## Viited

## Välislingid
*
Surmahagijas

**"Surmahagijas"** on kaheteistkümnest Agatha Christie jutustusest koosnev kogumik.

1995. aastal avaldatud edetabelis "The Top 100 Mystery Novels of All Time Selected" (Mystery Writers of America) asus kogumikust pärit jutustus "Süüdistuse tunnistaja" 19. kohal.

## Jutustused kogumikus
* "Surmahagijas" (*The Hound of Death*)
* "Punane ohusignaal" (*The Red Signal*)
* "Neljas mees" (*The Fourth Man*)
* "Mustlasnaine" (*The Gipsy*)
* "Lamp" (*The Lamp*)
* "Raadio" (*Wireless*)
* "Süüdistuse tunnistaja" (*Witness for the Prosecution*)
* "Sinise kruusi mõistatus" (*The Mystery of the Blue Jar*)
* "Sir Arthur Carmichaeli kummaline juhtum" (*The Strange Case of Sir Arthur Carmichael*)
* "Tiibade kutse" (*The Call of Wings*)
* "Viimane seanss" (*The Last Seance*)
* "SOS" (*SOS*)

## Teosed eesti keeles
* 2000. "Surmahagijas"; kirjastuse Elmatar 50. raamat sarjas "Öölane". 240-leheküljeline taskuformaadis ja pehmes köites. Inglise keelest tõlkinud Maia Planhof.

## Viited

## Välislingid
*The Hound of Death and Other Stories. Stories. Agatha Christie koduleht.
Peeter Lainevool

**Peeter Lainevool** (kuni 1905. aastani **Peeter Lammas**, 1905–1923 **Peeter Lammas-Vildfluss**; 16. august 1898 Laatre vald, Pärnumaa – 14. september 1941 Lääne-Virumaa) oli eesti eraadvokaat.

Ta õppis aastail 1920–1923 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Ugala vilistlane.

Ta oli Tapa linnavalitsuse juriskonsult.

## Viited
Johannes Lambi

**Johannes Lambi** (kuni 1933. aastani **Johannes Lamp**; 28. märts 1898 Kobilu, Konguta vald, Tartumaa – 6. juuli 1942 Eesti) oli Eesti kohtunik.

Ta õppis 1917. aastal Tartu ülikooli matemaatikaosakonnas ja 1920–1925 (lõpetas) õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta osales Vabadussõjas, oli 1919. aastal Rahaministeeriumi, 1923–1925 Rooma saatkonna ametnik, 1925–1934 Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat ja Mustvee jaoskonnakohtunik, 16. märts 1934–1941 Tallinna 10. jaoskonna kohtunik.

Hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt 15.07.1942.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Jamie Baulch

**Jamie Steven Baulch** (sündinud 3. mail 1973 Nottinghamis) on Suurbritannia kergejõustiklane (400 m ja 4×400 m). 

## Saavutused
### [[Kaasaegsed olümpiamängud|Olümpiamängud]]el
1996 hõbemedal 4×400 m (**2.56,60**)

### [[Kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
1997 **maailmameister** 4×400 m (**2.56,65**)

### [[Kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused|Sisemaailmameistrivõistlustel]]
1997 hõbemedal 400 m (**45,62**)
1999 **maailmameister** 400 m (**45,73**) ; pronksmedal 4×400 m (**3.03,20**)
2003 pronksmedal 400 m (**45,99**) ; hõbemedal 4×400 m (**3.06,12**)

### [[Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus|Euroopa meistrivõistlustel]]
1998 **Euroopa meister** 4×400 m (**2.58,68**)
2002 **Euroopa meister** 4×400 m (**3.01,25**)

## Isiklikud rekordid
### Välisrekordid
*400 m jooks – 44,57, 3. juuli 1996, Lausanne.

## Välislingid
*
Peroksiidid

**Peroksiidid** (vananenud nimetusega *ülihapendid*) on teatud klass keemilisi ühendeid, mille molekulis esineb hapnik–hapnik-üksikside (-O-O-) või peroksiidanioon (O22-).

Aatomite rühma O-O nimetatakse **peroksürühmaks** või **peroksiidrühmaks**. Peroksiidide O-O side on ebastabiilne ja kergesti katkeb homolüütiliselt andes väga reaktsioonivõimelised radikaalid (ROOR'  → RO*+R'O*). Peroksiide kui kergesti aktiivseid radikaale moodustavaid ühendeid kasutatakse keemilise sünteesi protsessides oksüdeerijatena või radikaalreaktsioonide initsieerimiseks.

Lihtsaim peroksiid on vesinikperoksiid (H-O-O-H), mida kasutatakse suurtes kogustes keemiatööstuses, keemilises sünteesis, meditsiinis, olmes jm. Anorgaanilised peroksiidid on ioonsed soola tüüpi ühendid, kuid orgaanilistes peroksiidides on aatomid seotud kovalentsete sidemetega.

Orgaanilised peroksiidid on plahvatusohtlikud. Kuna need ühendid võivad valguse toimel moodustuda eetritest hapniku osalusel, siis tuleb pikemat aega seisnud eetrite destillatsioonil olla väga ettevaatlik ja eelnevalt kontrollida peroksiidide võimalikku sisaldust.

## Vaata ka
*Bensoüülperoksiid
*Vaba radikaal
*Radikaalreaktsioon
*Radikaalinitsiaator
Riho Mägi

**Riho Mägi** (2. detsember 1943 – 14. oktoober 2003) oli eesti tuubamängija, pedagoog ja muusikategelane.

Aastatel 1970–1992 oli ta Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri (ERSO) tuubamängija ja 1992–1994 direktor. Lisaks musitseeris ta paljudes ansamblites. 

Lisaks tuuba- ja baritonimängule õpetas ta toonases Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, Tallinna Muusikakeskkoolis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis puhkpilliorkestri dirigeerimist ja ansamblimängu.

Viimastel eluaastatel töötas Riho Mägi vask- ja löökpilliõpetaja ning puhkpilliorkestri dirigendina Soomes.

## Viited

## Välislingid
* Riho Mägi 2. XII 1943 – 14. X 2003 Sirp, 24. oktoober 2003
Leole (ajaleht)

**Leole** on Põhja-Sakala valla ajaleht. 

Suure-Jaani linn, Suure-Jaani ja Olustvere vald andsid alates 2000. aasta aprillist ühiselt välja ajalehte Leole. 2005. aasta oktoobris ühinesid Suure-Jaani linn ja Suure-Jaani, Olustvere ja Vastemõisa vald üheks omavalitsuseks – Suure-Jaani vallaks.

Ajaleht kajastab Suure-Jaani volikogu ja valitsuse tegemisi, õnnitletakse sünnipäevalapsi, antakse teada sündidest ja surmadest ning piirkonnas toimuvast. Põhirõhk on kohalike inimeste tegemiste tutvustamisel. Leole ilmub üks kord kuus ja toimetatakse inimestele koju tasuta. 

Alates 2001. aasta juulist saab Leolet lugeda ka veebiversioonis (samas on olemas ka lehe trükieelsed PDF-failid). 

## Välislingid
* Leole
Aleksander Põder

**Aleksander Põder** (2. detsember 1888 Halliku vald, Tartumaa – 1973) oli eesti õpetaja.

Ta õppis aastail 1915–1917 Tartu Ülikooli ajaloo-keele-, 1920–1929 filosoofia- ja 1931–1932 õigusteaduskonnas, Korporatsioon Sakala liige.

Aleksander Põder osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli 1920–1927 jahutööstuse juhataja Pala vallas, 1928–1934 Narva õhtukeskkooli vanade keelte õpetaja, alates 20. juunist 1934 Narva-Jõesuu jaoskonnavalitsuse esimees.

## Viited


## Kirjandus
*Album academicum universitatis Tartuensis, II köide, Tartu 1994, lk. 37.
Vaskpillikvintett

**Vaskpillikvintett** on instrumentaalansamblikoosseis, mis koosneb viiest vaskpillist.
Klassikalise vaskpillikvinteti koosseisu kuuluvad järgmised instrumendid:
*2 trompetit 
*metsasarv
*tromboon
*tuuba
Elise Aron

**Elise Johanna Aron** (3. juuli 1896 Alliku vald, Järvamaa – 23. detsember 1982 Tallinn) oli Eesti riigiametnik ja õpetaja.

Ta oli Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vabakuulaja aastail 1917–1918 ja üliõpilane 1920–1923 (lõpetas), Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.

Elise Aron oli aastail 1916–1917 algkooliõpetaja Lüganusel, 1919–1920 Koerus ja Tallinnas. 1940. aastani oli ta Siseministeeriumi juriidiliste isikute büroo juhataja, hiljem kooliõpetaja.

## Kirjandus
*Album Academicum Universitatis Tartuensis, II köide, Tartu 1994, lk 43.
*E. K. Eliise Aron surnud. Teataja, 22. jaanuar 1983, nr 2, lk 6.
Frommhold Weber

**Frommhold Gustav Max Weber** (10. september 1889 Vana-Kuuste vald, Tartumaa – 1. märts 1936 Tartu) oli Eesti kohtunik.

Ta õppis aastail 1909–1918 ja 1920–1923 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Frommhold Weber oli koduõpetaja Peterburis, osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli 1921–1922 notar J. Kallase kontori ametnik Tartus, 1923–1925 Rakvere-Paide, 1925–1926 Viljandi-Pärnu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1926–1931 Viljandi 2. ja 1931–1936 Tartu 5. jaoskonna kohtunik.

## Kirjandus
*Album academicum universitatis Tartuensis, II köide, Tartu 1994, lk. 44.
Täpsusorienteerumine

**Täpsusorienteerumine** on üks neljast Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni (IOF) poolt tunnustatud orienteerumisalast.

Võistleja peab kaardi ja kompassi abil lahendama orienteerumisülesandeid. Kaardile on ringiga märgitud hulk kontrollpunkte. Kontrollpunktide piirkonnas maastikul on 3–5 orienteerumistähist. Iga kontrollpunkti läheduses on tee või raja ääres tähistatud otsustuskoht. Võistleja peab kaarti ja kompassi kasutades ja maastikku tõlgendades valima, milline tähis vastab kaardile märgitud kontrollpunkti ringi keskpunktile. Iga kontrollpunkti piirkonnas paiknevatele tähistele vastavad kokkuleppeliselt tähed A, B, C, D ja E, vaadatuna vasakult paremale. Iga orienteerumisülesande vastusena tuleb kontrollkaardile märkida õige täht, komposteerides kaasasoleva kontrollkaardi vastavas veerus asuvat lahtrit. Orienteerumisülesande lahendamine sarnaneb valikvastustega testiga, kus tuleb valida, milline erinevatest kontrollpunkti tähistest on õige, st vastab kaardil märgitud kohale. Vastus tuleb märkida otsustuskohast lahkumata. Võimalik on aga ka see, et ükski maastikul asuvatest tähistest ei vasta kaardil näidatud kontrollpunkti ringi keskpunktile. Sel juhul tuleb märkida kontrollkaardi lahtrisse Z (zero ehk tühi vastus). Rajal on alati mõned ajavõtuga kontrollpunktid, kus vastus tuleb anda kiiruse peale. Kontrollaeg ajavõtuga kontrollpunktides on 60 sekundit.

Iga õigesti vastatud orienteerumisülesanne annab ühe punkti, ajavõtuga kontrollpunktide puhul annab ühe punkti õige vastus, mis on antud kuni 60 sekundi jooksul. Tulemuste arvestuses järjestatakse võistlejad kogutud punktisumma alusel.

Liikuda võib üksnes mööda kaardile märgitud teid ja teeradu, nendelt lahkumine on keelatud. Raja läbimise kiirus ei ole oluline. Seetõttu sobib see orienteerumisala ka puuetega inimestele. Liikumisel võib kasutada abivahendeid, näiteks ratastooli. Võistlejal, kes puude tõttu vajab kõrvalabi, võib olla saatja, kuid võistlemine on individuaalne ja saatja ei tohi abistada orienteerumisülesannete lahendamisel.

Täpsusorienteerumises kasutatakse kaarte mõõtkavaga 1:4000 või 1:5000 (1 cm kaardil vastavalt 40 või 50 meetrit looduses), kõrgusjoonte vahega 2 m või 2,5 m.

Täpsusorienteerumises peetakse nii maailma kui ka Euroopa meistrivõistlusi. Tiitlivõistlustel on kaks osavõtuklassi: avatud klass, kus võivad osaleda kõik, sõltumata soost, vanusest või muudest teguritest, ning paraolümpia klass invasportlastele.

## Vaata ka
*Eesti Orienteerumisliit

## Välislingid
*Trail orienteering Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni veebileht
*Eesti Orienteerumisliit
*Eesti Invaspordi Liit