open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sinilind (täpsustus)

**Sinilind** tähendab mitut asja.
***[[Sinilind (perekond)|Sinilind]]** (*Sialia*) on linnuperekond.
***"[[Sinilind]]"** on Maurice Maeterlincki näidend.
***"[[Sinilind (film 1970)|Sinilind]]"** on 1970. aasta Nõukogude Liidu multifilm.
***"[[Sinilind (laul)|Sinilind]]"** on Raimond Valgre laul.
***[[Sinilind (ansambel)|Sinilind]]** on ansambel.
***[[Sinilind (auhind)|Sinilind]]** on UNICEF-i aastapreemia.
***[[Sinilind (lasteaed)|Sinilind]]** on lasteaed Tallinnas Mustamäel.
***[[Sinilind (kultuurikeskus)|Sinilind]]** on kultuurikeskus Elvas.
***[[Sinilind (laev)|Sinilind]]** on tiibur.
***[[Sinilind (laev 2006)|Sinilind]]** on Mereakadeemia väike õppelaev.
Voolutangid

**Voolutangid** ehk **ampertangid** on mõõteriist elektrivoolu tugevuse mõõtmiseks ilma mõõdetavat ahelat katkestamata. .  Voolu otseseks mõõtmiseks tuleb mõõteriist (ampermeeter) teatavasti ühendada vooluahelasse järjestikku, s.t vooluahela katkestuskohta.

Tangid võivad olla mõeldud ainult vahelduvvoolu mõõtmiseks või siis nii vahelduv- kui ka alalisvoolu mõõtmiseks.
## Vahelduvvoolutangid
Vahelduvvoolutangid kujutavad endast voolutrafot, millel puudub oma primaarmähis; voolu mõõtmisel on selleks isoleeritud juhe või kaabel, mille ümber suletakse tangide kahe poolega magnetahel. Juhet läbiv muutuv vool tekitab magnetsüdamikus muutuva magnetvoo, mis indutseerib südamikule keritud sekundaarmähises voolu, mida mõõdab osutimõõteriist või digitaalnäidik.

## Alalisvoolutangid
Et vooluahelat katkestamata mõõta alalisvoolu, kasutatakse voolutangides peamiselt Halli efektil põhinevat andurit, mis paikneb magnetsüdamiku õhupilus. Juhet läbiva voolu ja magnetvälja koosmõjul Halli anduris tekkivat nõrka pinget võimendab elektroonikalülitus. Niisuguse mõõteriistaga saab mõõta ka vahelduvvoolu.
## Vaata ka
*Mõõtetrafo
*Voolutrafo
## Välislingid
*Voolutugevuse mõõtmine
Alberta Ülikool

**Alberta Ülikool** on ülikool, mis asub Edmontoni linnas Alberta provintsis Kanadas.

Ülikooli asutasid 1908. aastal Alberta esimene peaminister Alexander Cameron Rutherford ning matemaatikaprofessor ja ülikooli esimene president Henry Marshall Tory.

Üle 39 000 üliõpilase õpib 400 õppekaval 18 teaduskonnas.
Kommunaar

**Naha- ja jalatsite Tootmiskoondis Kommunaar** (1944–1997) oli Eesti naha- ja jalatsivabrik pärast Teist maailmasõda. Hiljem nimetati tootmiskoondiseks, kuid lõpetas tegevuse Eesti iseseisvuse taastamise järel. 

Kommunaar loodi riigistatud naha- ja jalatsivabrik "Union"-ist.

Kommunaar paiknes aadressil Maakri 19/21, kus 2012. aastal tulid ehitusplatsi ettevalmistamisel välja keldris olnud puidust nahaparkimistünnid, mis varem olid kuulunud Kommunaari eelkäijale, riigistatud jalatsivabrikule Union.

Riikliku aktsiaselts Kommunaari tootmishoone asus Laki tänav 12.

## Viited
Tiiu Erelt

**Tiiu Erelt** (1962. aastani **Tiiu Kask**; sündinud 20. aprillil 1942 Tallinnas) on eesti keeleteadlane. 

Tema erialase tegevuse põhialad on olnud keelekorraldus, terminoloogia ja leksikoloogia ning paljude erialade oskuskeele kujundamine. 

## Haridus
Tiiu Erelt on lõpetanud 1960. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning õppinud aastatel 1960–1965 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia osakonnas, kitsam eriala soome-ugri keeled. 

## Töökäik
Aastatel 1965–2009 töötas ta Eesti Keele Instituudis (aastani 1993 Keele ja Kirjanduse Instituut). On töötanud vanemlaborandina ja nooremteadurina, 1990. aastast vanemteadurina, 2003–2008 peakeelekorraldajana. 1977–1984 õpetas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis terminoloogia- ning 1984 ja 1986 Tallinna Pedagoogilises Instituudis keelekorralduse kursust. 1993 pidas loenguid Helsingi Ülikoolis. Ta on töötanud patendinduse, ehituse, pedagoogika ja keeleteaduse terminoloogia ning kutse- ja ametinimetuste täpsustamisel. Osalenud õigekeelsussõnaraamatute koostamises, sealhulgas on ka 1999. ja 2006. aasta õigekeelsussõnaraamatu toimetaja ja kaaskoostaja ning üks 1976. ja 2013. aasta õigekeelsussõnaraamatu koostajaid. Toimetanud muuhulgas ka "Vene-eesti sõnaraamatu" 3. ja 4. köite.

Tiiu Erelt on olnud Emakeele Seltsi keeletoimkonna liige (1995–2000 toimkonna vanem) ning vabariikliku õigekeelsuskomisjoni liige (1972–1978 teadussekretär). 

Ta on avaldanud üle 270 publikatsiooni.

## Tunnustus
* 1999 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
* 2000 Eesti Vabariigi teaduspreemia
* 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2013 Eesti Keeletoimetajate Liidu auliige
* 2017 Emakeele Seltsi auliige

## Teoseid
* Vene-eesti kutse- ja ametinimetuste sõnastik (1979, koos Anna Argali ja Kristjan Toropiga)
* Eesti oskuskeel (1982)
* Väike uudissõnastik (1983, 1989)
* Uudis- ja unarsõnu (1985, koos Rein Kulli ja Henno Meristega)
* Eesti-soome keeleteaduse sõnastik (1992, 1995)
* Nimekirjutusraamat (1993, autoreid)
* Eesti ortograafia (1995, 2005)
* Eesti keele käsiraamat (1997, 2007, koos Mati Erelti ja Kristiina Rossiga)
* Eesti keelekorraldus (2002)
* Eesti-inglise keeleteaduse sõnastik (2003, koos Mati Erelti ja Enn Veldiga)
* Eesti oskuskeelekorralduse seisund (2003, koos Arvi Tavastiga)
* Terminiõpetus (2007)
* Keelenõuanne soovitab 1–4 (1996–2008, autoreid)

## Isiklikku
Tiiu Erelti abikaasa on Mati Erelt. Nende pojad on Pekka Erelt ja Jaan Erelt.

## Viited

## Välislingid

* ETIS:  Tiiu Erelt
* Ott Heinapuu. "ÕS-i toimetaja: ühiskond ei poolda keelekasutuse pärast karistamist" *Eesti Päevaleht*, 17. august 2009
* Hille Saluäär. "Palju õnne, Tiiu Erelt!" *Õiguskeel*, veebruar 2012
István Postuumne

**István Postuumne** (1236 – 10. aprill 1271, Veneetsia) oli Ungari kuninga András II postuumne poeg, tema ema oli Ungari kuninganna Beatrice d'Este. Vanemad poolvennad, sh Ungari kuningas Béla IV pidasid teda abieluväliseks ning keeldusid andmast talle Ungari kuninga pojana ettenähtud elatist. Suure osa elust veetis ta Itaalias, kus tema ema võitles poliitilise toetuse eest.

Istvàn abiellus lesknaise Isabella Traversaniga (?-1264), nende poeg Istvàn suri noorelt. Tema teine naine oli Veneetsia patriits Tomasina Morosini, nende pojast sai Ungari kuningas András III (valitses 1290-1301), Árpádi dünastia viimane kuningas.
Samuel Matete

**Samuel Matete** (sündinud 27. juulil 1968 Chingolas) on Sambia endine kergejõustiklane (400 m tõkkejooksja), maailmameister ja olümpiamedalist.

Temast sai esimene Sambia kergejõustiku maailmameister ja MM-i medalist, kui ta võitis 1991. aasta maailmameistrivõistlustel Tōkyōs 400 m tõkkejooksus kuldmedali Jamaica jooksja Winthrop Grahami ja Suurbritannia jooksja Kriss Akabusi ees. Matete oli varem samal aastal jooksnud Zürichis 47,10, mis oli ka Aafrika rekord. Kaks aastat hiljem tuli ta Stuttgardi maailmameistrivõistlustel valitseva olümpiavõitja Kevin Youngi järel teiseks. Hõbemedali võitis Matete ka 1995. aasta maailmameistrivõistlustel Göteborgis.

1996. aasta Atlanta olümpiamängudel võitis Matete hõbemedali, kaotades võitjale Derrick Adkinsile 0,24 sekundiga. Matete võitis maailma karikavõistlustel 400 m tõkkejooksus kokku kolm esikohta: 1992, 1994 ja 1998. 1998. aastal tuli ta Aafrika meistriks.

## Saavutused
### [[Nüüdisaegsed olümpiamängud|Olümpiamängudel]]
* 1996  Atlantas 
**  hõbemedal 47,78

### [[Kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
* 1991  Tōkyōs 
**  **maailmameister** **47,64**
* 1993  Stuttgardis
**  hõbemedal 47,60
* 1995  Göteborgis 
**  hõbemedal 48,03

### [[Maailma karikavõistlused kergejõustikus|Maailma karikavõistlustel]]
* 1992  Havannas 
**  **kuldmedal** **48,88
* [[1994. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus|1994]]  [[London]]is
**  **kuldmedal** **48,77
* 1998  Johannesburgis 
**  **kuldmedal** **48,08

===[[Aafrika meistrivõistlused kergejõustikus|Aafrika meistrivõistlustel]]===
* [[1998. aasta Aafrika meistrivõistlused kergejõustikus|1998]]  [[Dakar]]is 
**  **kuldmedal** **48,58

## Isiklikud rekordid

## Viited

## Välislingid
*
Aaro Pajari

**Aaro Olavi Pajari** (17. juuli 1897 Asikkala – 14. oktoober 1949 Kokkola) oli Soome sõjaväelane, Soome kindralmajor, kahe Mannerheimi risti kavaler.

Ta võttis osa nii Talvesõjast, Jätkusõjast kui ka Lapi sõjast.

## Tunnustus
* 14. september 1941 – Mannerheimi rist
* 16. oktoober 1944 – Mannerheimi rist
Hjalmar Siilasvuo

**Hjalmar Fridolf Siilasvuo** (aastani 1936 **Hjalmar Fridolf Strömberg**; 18. märts 1892 Helsingi – 11. jaanuar 1947 Liminka Oulu lähedal) oli Soome sõjaväelane, Soome kindralleitnant, Mannerheimi risti kavaler.

Ta võttis osa nii Talvesõjast, Jätkusõjast kui ka Lapi sõjast.

## Tunnustus
* 21. detsember 1944 Mannerheimi rist
Tõmbekeskuste Eesti

**Tõmbekeskuste Eesti** nime sai regionaalminister Siim Kiisleri poolt 2012. aasta oktoobris algatatud omavalitsusreform. 

Omavalitsusreformi seaduseelnõu nägi ette, et omavalitsused ühinevad vabatahtlikult piirkonnas väljakujunenud olulisemate tõmbekeskustega, mille tulemusel tekib Eestisse pärast 2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimisi kuni 63 senisest tugevamat ja võimekamat omavalitsust.

## Vaata ka
* Eesti omavalitsuste haldusreform
Ungari Jolánta

**Ungari Jolánta** (u. 1216–1251) oli Aragóni kuninganna (1235–1251), kuningas Jaime I Vallutaja teine naine. 

Ungaris pärines ta Árpádi dünastiast, Hispaanias kuulus Aragóni dünastiasse. Eri keeltes nimetatakse teda väga erinevalt: ungari keeles **Jolánta**, katalaani keeles **Iolanda** või **Violant d'Hongria**, hispaania keeles **Yolanda** või **Violante de Hungría**, inglise keeles **Violant of Hungary**.

## Perekond
Jolánta sündis Ungaris Esztergomis Ungari kuninga András II ja kuninganna Yolanda de Courtenay lapsena. Tema isapoolsed vanavanemad olid Ungari kuningas Béla III ja tolle esimene naine Antiookia Agnes, emapoolsed Ladina keisririigi keiser Pierre II de Courtenay ja tolle teine naine Yolande de Hainaut.

Ta oli Teise Bulgaaria tsaaririigi keisrinna Anna Mária, Ungari kuninga Béla IV, Püha Elisabethi ja Galiitsia-Lodomeeria kuninga Kálmáni poolõde.

Jolánta ema suri 1233, kui Jolánta oli 17-aastane. Ta isa András II abiellus Beatrice d'Estega, kellega sai poja Istvàni.

## Abielu
1235. aastal abiellus Jolánta Aragóni kuninga Jaime I Vallutajaga. Jaimel oli juba poeg Alfonso eelmisest abielust Kastiilia Eleanoriga. Jaime lahutas Eleanorist ja otsustas uuesti abielluda, valides Jolánta.

Jaimel ja Jolántal oli kümme last:
# Violante de Aragón (1236–1301), Kastiilia kuninganna, Kastiilia kuninga Alfonso X naine
# Constanza de Aragón
# Pero III, Aragóni kuningas (1240–1285)
# Jaume II, Mallorca kuningas (1243–1311)
# Ferdinand de Aragón (1245–1250)
# Sancha de Aragón (1246–1251)
# Isabelle d'Aragon, Prantsusmaa kuninganna (1247–1271)
# María de Aragón (1248–1267), nunn
# Sancho, Toledo peapiiskop (1250–1275)
# Eleanor de Aragón (sündis 1251, suri noorelt, surmaaeg teadmata)

Jolánta oli Prantsuse kuninga Philippe IV ja Valois krahvi Charlesi vanaema; Charles oli omakorda Prantsusmaa kuninga Philippe VI isa.

Jolánta suri 1253. aastal. Ta on maetud koos oma tütre Sanchaga Santa Maria de Vallbona kloostrisse Vallbona de les Mongesis Kataloonias.

Tema abikaasa Jaime abiellus veel ühe korra Teresa Gil de Vidaurega, kes oli varem üks Jaime armukestest.

## Viited
BBC World News

**BBC World News** on ööpäev läbi rahvusvahelisi uudiseid edastav ja jooksvaid sündmusi kajastav telekanal. 

BBC World Newsil on BBC kanalitest suurim vaatajaskond. Telekanal hakkas saateid edastama BBC World Service Televisioni nime all 1991. aasta 11. märtsil, 1995. aastal sai kanali nimeks BBC World ja alates 2008. aastast kannab telekanal nime BBC World News.

Kanali saateid saab vaadata näiteks FTA-vastuvõtja vahendusel. Eestis on kanal olemas näiteks Telia andmesideteenuste paketi telekanalite valikus.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Čiekurkalns

**Čiekurkalns** on asum Lätis Riia linna Põhjarajooni, osalt ka Vidzeme eeslinna osa pindalaga 5,67 km². Asub Ķīšezersi järve kaldal. Asum piirneb lõunas Teika asumiga, põhjas aga Mežaparksiga. Seal on 8111 elanikku (2010).

Čiekurkalns asub madalal ja tasasel alal Riia–Valga raudteest põhja pool. Kõrgused on vahemikus 2–7 meetrit üle merepinna. Piirkonnas asunud küngastel kasvasid vanasti männid, mis kandsid ohtralt käbisid. Sellest on paik saanud ka lätikeelse nime (Čiekurkalns tähendab tõlkes "käbimägi").

Čiekurkalnsis asub katoliiklik Riia Püha Miikaeli kalmistu.

## Ajalugu

1687. aastal eraldati Mazā Jumpravmuiža mõisast Čiekurkalnsi mõis. Lisaks Čiekurkalnsi mõisale asusid asumis Ķīšezersi järve ääres veel mitmed suvemõisad, nagu Heili mõis ja Dragunmuiža mõis. 1870. aastatel jagas mõisnik mõisa maad ehituskruntideks ja sinna hakkas kerkima Čiekurkalnsi linnaosa.

Elamukruntide juurde tekkisid ka mitmed tööstusettevõtted. Tähtsamad neist olid vagunitehas Fēnikss, džuudimanufaktuur, mõõteriistu valmistav vabrik Salamandra. Asumist kujunes üks vanemaid töölisrajoone Riia linnas.

Aastal 1889 valmis Riiast Pihkvasse viiv raudtee. Asumi juurde tekkis raudteejaam, mis kandis algul nime *Sortirovotšnaja* (Сортировочная). Põhjuseks oli see, et jaama juures sorteeriti ja järjestati Pihkva suunas minevaid vaguneid. 20. sajandi alguses sai jaam nimeks *Riga-Baltiiskaja* (Рига-Балтийская), aastal 1911 aga *Tsarski Les* (Царский лес). Aastast 1918 kandis jaam nime *Kaiserwald*, aastast 1819 aga *Krūzes muiža*. Alles aastast 1929 kannab jaam Čiekurkalnsi nime.

Čiekurkalnsis asub Riia suurim veetorn, mis valmis aastal 1918. Hoone arhitekt on Wilhelm Bockslaff. Teine märkimisväärne hoone, mis toona ehitati, on aastal 1911 valminud algkoolihoone aadressil Gaujas ielā 23. Riia linnaga liideti asum aastal 1924.

Aastail 1951–1954 valmis Ķīšezersi järve kaldal asumi suurim tööstusettevõte – Riia soojuselektrijaam. Algul toodeti elektrit turbast, kuid praegu on kütteaineks maagaas. Teised olulisemad ettevõtted, mis jäävad asumi territooriumile, on Riia Lihakombinaat ja suveniirivabrik Daiļrade.

## Viited

## Välislingid
*Čiekurkalnsi koduleht (*läti keeles*)
*Asum portaalis CitaRiga (*läti keeles*)
Kakaoõli

**Kakaoõliks** ehk **kakaovõiks** (*Cacao oleum*, *buthyrum Cacao*) nimetatakse hariliku kakaopuu täisküpsenud viljade töötlemise saadusi, mida kasutatakse väga erinevatel eesmärkidel ja valmistusviisidel nii töönduslikult kui ka kodumajapidamises.

Kakaovõid valmistatakse tänapäeval valdavalt tööstuslikult. Selleks kogutakse sobiva valmidusastmega seemned, need fermenteeritakse, eemaldatakse koored ja jahvatatakse väga peeneks pudruks, mida nimetatakse likööriks, edasi kuumutatakse, vajadusel mitu korda, temperatuurini 80–230 °C. 

Valminud või on pooltoode. Seda vajatakse toiduainetetööstuses ja kodumajapidamistes.

Võimalikult looduslikus keskkonnas kasvanud ja minimaalselt töödeldud kakaopuu seemnetest saadud kakaoõli suudab sekkuda kehaomase kolesterooli metabolismi, muutes keha elundite ja süsteemide ja geenivõrgustike tööd.

Kakaovõis esinevat aminofüliinisarnast ainet on kasutatud erektsioonihäirete ravis.
  
Kakaovõist valmistatud šokolaadid (milles kakaovõi sisaldus võib ulatuda kuni 99%) sisaldavad alkaloidi teobromiini ja tavaliselt vaid vähesel määral kofeiini, kuid suured annused võivad kaasa tuua samasuguseid sümptomeid nagu röstitud kohvipuu seemnete tarbimine joogina: unetust, ärrituvust, äkilist vererõhu tõusu ja kõrvetisi.

Arvatakse, et biogeensed amiinid võivad põhjustada migreenihooge ning pikaajaline kakaoubade ja kakaovõid sisaldavate toodete tarbimine suurel hulgal võib esile kutsuda sõltuvuse, aga eelkõige siiski söömisharjumuste kaudu.

## Viited
Raduń

**Raduń** on alev (endine linn) Valgevenes Hrodna oblastis Voranava rajoonis. Alev on Raduńi külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on leedu keeles *Rodūnia*. Nimi tuleb Valgevene keeleteadlaste arvates asulat läbiva Radunka jõekese nimest, leedu keeleteadlased seostavad seda aga preislaste Barta muinasmaakonnas austatud jumalusega. 

Alevis on kaks keskkooli, laste muusikakool ja internaatkool, lisaks asuvad seal veel kaks raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik aastast 1933 ja XIX sajandil ehitatud sünagoog.

## Ajalugu
Alevit mainitakse esimest korda aastal 1387 kui Jogailale kuulunud alevit. XIV–XVII sajandil seisis alevi juures ka kindlus.

Aastal 1649 sai Raduń linnaõigused. Kuni XVIII sajandi teise pooleni allus linn otse kuningale.

Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli linn Venemaa koosseisus. Asula kaotas linnaõigused. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Raduń Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kuni Teise maailmasõjani oli Raduńis suur juutide kogukond.

## Pilte

Raduń, Mažejkaŭskaja. Радунь, Мажэйкаўская (1915-18).jpg|Raduń XX sajandi algul
Centrum miasta Raduń.JPG|Raduń tänapäeval


## Tuntud elanikke
*Piatro Bitel – Valgevene luuletaja
*Chofetz Chaim – juudi rabi

## Viited

## Välislingid

* Alev YouTube'is
2011. aasta juunioride ja kuni 23-aastaste põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

**Juunioride põhja suusaalade 2011. aasta maailmameistrivõistlused** olid **35.** juunioride suusaalade maailmameistrivõistlused ja **kuuendad kuni 23-aastaste suusaalade maailmameistrivõistlused**, mis toimusid Eestis Otepääl 25.–31. jaanuaril. Võistlustel osalesid 38 riigi sportlased. Võistlustel toimus 21 võistlust kolmel spordialal: suusahüpped, murdmaasuusatamine ja kahevõistlus. Võistlused suusahüpetes ja kahevõistluses toimusid Tehvandi mäel (K90) Tehvandi spordikeskuses. Enim medaleid võitis Norra (6 kulda, 7 hõbedat, 5 pronksi). 

## Medalitabel
2013.–2014. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises

**2013.–2014. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises** oli **33.** ametlik maailma karikasarja hooaeg. Sarja esimene etapp peeti 29. novembril 2013 Soomes Kuusamos ja viimane 16. märtsil 2014 Rootsis Falunis.

MK-etappe peeti kokku 16 paigas, nii meestel kui naistel oli kavas 28 individuaalset võistlust. Veel toimus 3 teatevõistlust nii meeste kui ka naiste arvestuses.

## Punktide jagamine

Tabel punktide jagamisel 2013.–2014. aasta maailma karikasarjas murdmaasuusatamises meeste ja naiste arvestuses.

## Tulemused
### Mehed

#### Individuaalalad

#### Teatesõidud

### Naised

#### Individuaalalad

#### Teatesõidud

## MK-sarja lõplik paremusjärjestus

### Mehed

### Naised

## Märkused
 Algselt esimese koha saanud austerlane Johannes Dürr diskvalifitseeriti positiivse dopinguproovi tõttu.

## Viited
Voranava

**Voranava** on alev Valgevenes Hrodna oblastis, Voranava rajooni ja Voranava külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles *Woronów*, leedu keeles aga *Varanavas*. 

Alevis on toiduainete tööstus. Voranavat läbib Vilnius-Lida raudtee. Haridust annavad keskkool, spordikool, laste muusikakool ja internaatkool, Alevis on kaks raamatukogu ja kino. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik, Scipio del Campode mõisakompleks, XX sajandi algul ehitatud sünagoog.

## Ajalugu
Alevit on esimest korda mainitud aastal 1536. Toona oli asula nimeks Blotna. XVI sajandist kuulus asula Goštautastele. Aastal 1613 kanti asula kaardile alevina.

XVIII sajandi algul kuulus alev Mosiewiczitele, nende ajal püstitati sinna ka katoliku kirik. Peagi läks Voranava aga Scipio del Campode valdusse. See suguvõsa avas alevis kooli.

Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Voranava Venemaa koosseisus. Tol ajal peeti seal neli korda aastas laata. Pärast esimest maailmasõda kuulus Voranava Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu.

## Pilte

Pilt:Pallotynki woronowo.JPG|Voranava
Pilt:Woronowo-church-qsqs-1rrr.JPG|Voranava kirik
Pilt:Woronowo-qsqs-211.JPG|Voranava kirik seestvaates


## Tuntud elanikke
*Siarhiej Abłamiejka – Valgevene matemaatik

## Viited

## Välislingid

* Voranava
* Alev Valgevene fotoentsüklopeedias
Sülitavad kobrad

**Mürki sülitavateks kobradeks** ehk **sülitajateks kobradeks** ehk **sülitajamadudeks** (inglise keeles *spitting cobras*) nimetatakse mitmeid roomajate seltsi maoliste alamseltsi kuuluvaid madusid, kes on võimelised enesekaitseks röövloomade ja inimese silmade suunas mürgina toimivat sülge pritsima.

Sülje pritsimist vaenlase suunas (inimestele harilikult näkku), kuni 2 m kaugusele, seostatakse enesekaitsega, kuna saakloomade püüdmisel kasutavad maod siiski hammustamist, mille käigus manustatakse vajalik kogus sülge hammaste tipus paikneva kitsa augu kaudu. 

Enamik sülitavaid kobrasid liigitatakse kobrade perekonda: 
* *[[Naja ashei]]*
* *[[Naja katiensis]]*
* *[[Naja mossambica]]*
* *Naja naja* – india kobra
** *Naja naja sputatrix* – sülitav india kobra
* *[[Naja nigricincta]]*
* *Naja nigricollis* – mustkael-kobra
* *[[Naja nubiae]]*
* *[[Naja pallida]]*
* *[[Naja philippinensis]]*
* *[[Naja samarensis]]*
* *[[Naja siamensis]]*
* *[[Naja sputatrix]]*
* *[[Naja sumatrana]]*. 

## Teised sülitajamaod

Sülitamine on enesekaitsega seotud käitumismall ka kaeluskobra perekonda liigitatud maol - kaeluskobral  (*Hemachatus haemachatus*).

## Välislingid
*Aleksei Turovski,Maod kui omapäraseimad maismaa selgroogsed, Sirp nr 8, 22.02.2013, Veebiversioon (vaadatud 17.03.2014) 

## Videod
*YouTube'i video: Sülitajakobra lõvi silmadesse sülge pritsimas

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Spitting cobra]] seisuga 17.03.2014.*
Jaak Maandi

**Jaak Maandi** (sündinud 7. augustil 1936 Tallinnas) on Eesti riigiametnik.

Ta on õppinud Stockholmi Eesti Algkoolis ja Södra Latins gymnasiumis. Seejärel õppis ta Stockholmi Ülikoolis ajalugu ja geograafiat. 1962. aastal sai ta magistrikraadi filosoofias. Ta on EÜS Põhjala liige.

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Rootsi Tarbijateühisuste Keskühisuses (:sv:Kooperativa Förbundet), siseministeeriumis ja planeeringute ametis. Aastast 1984 viibis välisabi programmide raames Aafrikas. Aastatel 1989–1992 elas ja töötas Lesothos, juhendades regionaalset planeerimist. 

Alates 1992. aastast on ta töötanud Eestis, algul valitsuse nõunikuna, seejärel Riigikantseleis omavalitsuste ja regionaalarengu osakonna juhatajana, lõpuks peadirektori asetäitjana. Alates 1999. aastast töötas ta Keskkonnaministeeriumi ja seejärel Siseministeeriumi planeeringute osakonnas.

Ta on olnud Rootsi Eestlaste Esinduse saadik, Eesti Rahvusnõukogu presiidiumi liige; aastatel 1966–1971 oli ta Eesti Liberaalse Erakonna esimees. Ta oli ka üks metsaülikooli initsiaatoreid.

## Tunnustus
* 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa Helmut Maandi oli jurist, Vabariigi Valitsuse riigisekretär, vend Mart on suhtekorraldaja. Ta on 1966. aastast abielus Katrin Maandiga; neil on kolm poega ja üks tütar.

## Viited

## Välislingid
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=3375
2010. aasta juunioride ja kuni 23-aastaste põhja suusaalade maailmameistrivõistlused

**Juunioride põhja suusaalade 2010. aasta maailmameistrivõistlused** olid **34.** juunioride suusaalade maailmameistrivõistlused ja **viiendad kuni 23-aastaste [[murdmaasuusatamine|murdmaasuusatamise]] maailmameistrivõistlused**, mis toimusid Saksamaal Hinterzartenis 24.–31. jaanuarini. Võistlustel osalesid 39 riigi sportlased. Algselt pidi osalema 40 riiki, kuid Alžeeria loobus osalemast. Võistlustel toimus 20 võistlust kolmel spordialal: suusahüpped, murdmaasuusatamine ja kahevõistlus. Medalite arvestus oli ületamatult parim Norra (8 kulda, 7 hõbedat, 5 pronksi).

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Hajciuniški

**Hajciuniški** (transkribeerituna **Gaitsjuniški**) on küla Valgevenes Hrodna oblastis Voranava rajoonis, Kanvieliški külanõukogus Žyžma jõe kaldal.  Poola keeles on asula nimeks *Gojcieniszki*.

Külas asub psühhiaatriahaigla. Vaatamisväärsusteks on mõisa keskaegne kindlustatud peahoone koos pargiga ja kabel, endine luteri kirik aastast 1613.

## Ajalugu

Esimest korda mainitakse Hajciuniški küla aastal 1512. Aastal 1565 rajasid Rymszad sinna mõisa. 
Poola jagamisel aastal 1795 läks Hajciuniški Venemaa koosseisu. 

Esimese maailmasõja ajal läbis Hajciuniškit Saksa-Vene vägede vaheline rindejoon. Vana mõisahoone sai lahinguis kannatada, hävis ka sinna varjule viidud arhiiv.

Kuni 1917. aastani oli Hajciuniški Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu.


Pilt:Hajciuniškaŭski zbor. Гайцюнішкаўскі збор (J. Bułhak, 1929).jpg|Hajciuniški kabel, endine luteri kirik


## Viited

## Välislingid
* Küla YouTube'is
* Hajciuniški Valgevene fotoentsüklopeedias
Keskprovints (Sambia)

**Keskprovints** on 1. järgu haldusüksus Sambias, üks riigi kümnest provintsist.

Keskprovints piirneb põhjas Kongo Demokraatliku Vabariigi ja Copperbelti provintsiga, kirdes Muchinga provintsiga, kagus Idaprovintsi, lõunas Lusaka provintsi ja Lõunaprovintsiga, läänes Lääneprovintsi ning loodes Loodeprovintsiga. 

Provintsi halduskeskus on Kabwe. Teised suuremad asulad on Kapiri Mposhi, Mumbwa, Mkushi, Serenje, Chisamba.

Provintsi pindala on 94 393 km². See on 12,5% Sambia pindalast. Pindalalt on Keskprovints Sambia provintside seas neljandal kohal, rahvaarvult aga kuues.

## Loodus
Provintsi läbivad Lunsemfwa ja Lukusashi jõgi. 

Keskprovintsi alale jääb osa Sambia suurimast rahvuspargist Kafue rahvuspargist. Sellest ida pool on Blue Lagooni rahvuspark ja Kafue tasandike põhjaosa. Provintsi idaosas on Kasanka rahvuspark ja osa Bangweulu märgalast ning Lõuna-Luangwa rahvuspargist, mille sissepääs on Idaprovintsi poolel. Lääneosas on Lukanga soo ja Lunga-Luswishi ulukiala.

## Haldusjaotus

Keskprovints jaguneb kuueks ringkonnaks (2022):
* Chibombo ringkond
* Chisamba ringkond
* Chitambo ringkond
* Kabwe ringkond
* Kapiri Mposhi ringkond
* Luano ringkond
* Mkushi ringkond
* Mumbwa ringkond
* Ngabwe ringkond
* Serenje ringkond
* Shibuyunji ringkond

## Rahvastik
Aastal 2010 elas Keskprovintsis 1 307 111 inimest, sealhulgas 648 465 meest ja 658 646 naist. Elanikest 25 protsenti elas linnades. Kirjaoskajaid oli 84,4 protsenti.

Levinuim keel on bemba keel, mida kõneleb 31,8% elanikest. Kõneldakse ka lala-bisa, tonga ja lendže keelt.

## Majandus

Keskprovints on üks Sambia jõukamaid provintse. Mkushis kaevandatakse mangaanimaaki. Kabwes on kaevandatud plii-, tsingi-, vanaadiumi- ja kaadmiumimaaki. Olulisim tegevusala on siiski põllumajandus. Mumbwa ümbrust peetakse Sambia viljaaidaks. On ka tööstusettevõtteid, oluline roll on turismil.

Kabwe lähedal on Lunsemfwa jõele rajatud Mita Hillsi hüdroelektrijaam.

Kapiri Mposhist saab alguse TAZARA raudteeliin Tansaaniasse Dar es Salaami. Provintsi läbib ka riigi lõunaosast Copperbelti suunduv Sambia Raudtee liin. Kabwet ja Kapiri Mposhit läbib ka Great North Road. Keskprovints on üks väheseid piirkondi, kus on kättesaadav ühistransport.

## Sport
Keskprovintsist on pärit mitu tuntud sportlast, sealhulgas poksijad Michael Norgrove ja Charm Chiteule ning jalgpallur Emmanuel Mayuka.

Kabwe jalgpalliklubi Kabwe Warriors mängib Sambia kõrgliigas.

## Viited
Rikissa Birgersdotter

**Rikissa Birgersdotter**, kes on tuntud ka kui Rixa, Richeza, Richilda ja Regitze (u 1237 Rootsi – pärast 1288), oli kaaskuningas Håkon noorema abikaasana Norra kuninganna (1251–1257) ning seejärel Mecklenburg-Güstrow' ja Werle printsi Heinrich I abikaasana Werle printsess.

## Elulugu
Rikissa Birgersdotter sündis hilisema Rootsi jarli ja regendi Birger jarli ning tema abikaasa Ingeborg Eriksdotteri, kuningas Erik XI vanima õe abielust, olles üks nende vanimaid lapsi.

Rikissa põlvnemine (erinevalt tema oletatavate nooremate õdede omast) on hästi tõendatud. Rikissa sai nime emapoolse vanaema, Rootsi kuninganna ja Valdemar Suure tütre Rikissa järgi. Skandinaavia kombe kohaselt anti tütardele surnud vanaemade nimesid ning esmasündinud tütred ristiti tavaliselt emapoolse vanaema järgi (kui ta ei olnud enam elus).

Aastal 1250 suri Rikissa onu Rootsi kuningas Erik Eriksson ilma otseste pärijateta ning Rikissa vend Valdemar Birgersson, kes oli veel alaealine, päris ema kaudu Rootsi kuningatrooni; tema isast Birger jarlist sai aga Rootsi regent. Birger püüdis hoida kolme Skandinaavia kuningriigi vahel rahu ja tugevdada tema enda juba niigi võimsa perekonna mõju. Seetõttu peeti kõiki tema seaduslikke lapsi *de facto* Rootsi printsideks ja printsessideks nende ema ja Birgeri enda kuninglike esivanemate kaudu.

1251. aastal pandi Rikissa mehele Norra troonipärijale, titulaarkuningale ja oma isa Håkon IV kaasvalitsejale Håkon Håkoni pojale (1232–1257). Abielust sündis üks laps – poeg Sverre, kes suri noorelt (1252–1261). Rikissa abikaasa Håkon suri viis aastat enne oma isa, mistõttu sai Norra troonipärijaks tema noorem vend Magnus, tulevane kuningas Magnus VI.

1262. aastal abiellus Norra leskkuninganna Rikissa Mecklenburg-Güstrow' ja Werle printsi Heinrich I-ga (suri 1291) ning nende abielust sündis mitu last:
* Werle prints Heinrich II (suri 1308);
* Werle-Güstrow' prints Nikolaus (suri 1298);
* Werle printsess Rikissa (ka Rixa) (suri 1312), kelle abikaasa oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog Albrecht II.

## Oletused
*Chronica principum Saxonie* mainib Rikissat kui Rootsi kuninga tütart (*filia regis Suecie*) ning see on hilisemaid uurijaid hämmastanud. Seda on seletatud järgmiselt:
* kuningas Valdemari alaealisuse ajal paistis kõikvõimas regent Birger jarl kroonikakirjutajale kui kuningas;
* Rikissa oli kuningas Erik X lapselaps;
* Valdemari troonile tõustes tunti nende ema Ingeborgi kui "kuninga ema" (inglise keeles *Queen Mother*) – tiitel, mis reeglina eeldanuks seda, et selle kandja oli ka ise kuninganna;
* kroonikas kasutatud termin viitab lihtsalt Rootsi kuninglikule perekonnale.

## Viited

## Kirjandus
* Cronica Principum Saxonie, MGH SS XXV, lk 476.
*
Kabwe

**Kabwe** on linn Sambias, Keskprovintsi ja Kabwe ringkonna keskus.

Kabwe asub Keskprovintsi ja kogu Sambia keskel.

2010. aasta rahvaloenduse järgi elas Kabwes 202 914 inimest.

Linn asutati *Broken Hilli* nime all pärast seda, kui 1902. aastal piirkonnas plii- ja tsingimaagi leiukohad avastati.

Kabwe on oluline kaevanduslinn ja transpordikeskus.

## Viited
Zaritšne (Tultšõni rajoon)

**Zaritšne** (ukraina keeles Зарічне) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 1372. Pindala on 5,41 km².
Dožd

**Dožd** (vene keeles Дождь) on Venemaa sõltumatu telekanal.

Kanal alustas tegevust 2010. aasta 27. aprillil. Laiemat tuntust kogus ta 2011. aasta parlamendivalimistel toimunud rikkumiste ja järgnenud meeleavalduste avameelse kajastamisega.

2013. aasta septembris muudeti kanali veebis jälgimise võimalus tasuliseks.

2014. aasta jaanuaris lülitati kanal välja enamikust Venemaa satelliit- ja kaabelvõrkudest. Põhjuseks toodi see, et Dožd küsis oma vaatajatelt, kas Leningradi blokaadi päevil oleks pidanud sadade tuhandete inimeste elude säästmiseks Leningradi loovutama. 4. märtsil teatas kanali peadirektor Natalja Sindejeva, et võrkudest väljalülitamise tulemusena on kanal sunnitud mõne kuu jooksul tegevuse lõpetama.

Kanal peatas tegevuse teadmata ajaks 2022. aasta märtsis seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse ja sellele järgnenud meediapiirangutega riigis. Eelnevalt olid juba mõned kanali töötajad Venemaalt põgenenud. Kanali viimane saade läks eetrisse YouTube'is, mängima jäeti Tšaikovski "Luikede Järv".

2022. aasta detsembris tühistati kanali tegevusluba Lätis, kuhu Dožd oli Venemaalt kolinud, kuna selle tegevust seostati Venemaa agressiooni toetamisega Ukrainas.

## Vaata ka

* Ehho Moskvõ

## Viited

## Välislingid

* Telekanali veebileht
Bieniakoni

**Bieniakoni** (valgevene keeles **Беняконі**, transkribeerituna **Benjakoni**, leedu keeles **Benekainys**, poola keeles **Bieniakonie**) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis, Voranava rajoonis; ta on Bieniakoni külanõukogu keskus.

Bieniakoni asub Valgevene-Leedu piiri ääres ja Vilniuse–Lida maantee ääres.

## Ajalugu

Bieniakonit on esmamainitud 1529. aastal. Toona kuulus asula õekestele Tomkadele, kes pärisid selle oma toona juba surnud isalt. Aastal 1542 läks asula üle Jataŭtavičitele, aastal 1553 Jamantovičitele. Aastal 1556 on kirjutatud Bieniakonist kui külast, mis kuulus Zygmunt II Augusti valduses olevale Rudamina riigimõisale.

Seoses haldusreformiga hakkas Bieniakoni kuuluma Vilniuse vojevoodkonda. Tol ajal rajati asulasse ka kõrts.

XVII sajandil läks Bieniakoni Czaplińskite valdusse. Aastal 1634 ehitati sinna katoliku kirik.

Poola jagamisel aastal 1795 läks Bieniakoni Venemaa koosseisu, kus kuulus Vilniuse kubermangu. Aastal 1897 kandsid Bieniakoni nime kaks küla, üks Lida kreisis, kus asusid kirik, kas poodi ja kool, ning teine Ašmiany kreisis, kus asus pastoraat. Aastaks 1905 lisandus veel sellenimeline raudteejaam ja selle juurde tekkinud asula.

Kuni 1917. aastani oli Bieniakoni Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale. Toona sai Bieniakonist alev. 1939–1991 kuulus Nőukogude Liidu koosseisu, aastal 1940 kaotas Bieniakoni alevi õigused.

## Pilte

Pilt:Bieniakonie sac.JPG|Benjakoni Ristija Johannese kirik
Pilt:Wereszczakowna tomb bieniakonie qs.JPG|Maryla Wereszczakówna haud


## Viited

## Välislingid

* Bieniakoni YouTube'is
* Bieniakoni Valgevene fotoentsüklopeedias
Ave Kovaljov

**Ave Kovaljov** (sündinud Roots, 16. detsembril 1981) on eesti sotsioloog.

## Elulugu
Ave Kovaljov on pärit Põltsamaalt ja ta on lõpetanud Põltsamaa Ühisgümnaasiumi.

2000–2004 õppis Kovaljov Tartu Ülikoolis sotsioloogiat bakalaureusekursusel.

2004–2006 jätkas ta samas magistriõpinguid ja lõpetas tööga, mille teema oli "Kas siire Eestis on lõppenud? Sotsiaalse mobiilsuse võrdlus perioodidel 1992–1997 ja 1997–2004". Lõputööd juhendas Mikk Titma.

2006–2013 õppis ta Tartu Ülikoolis sotsioloogia eriala doktorantuuris. Tema doktoritöö teema oli "Occupational and income mobility during post-socialist transformation of 1991–2004 in Estonia". Tööd juhendasid emeriitprofessor Mikk Titma (Tartu Ülikool, Stanfordi Ülikool) ja vanemteadur Mare Ainsaar (Tartu Ülikool).

## Töö
Ave Kovaljov on Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi sotsiaalpoliitika õppetooli teadur ja õppejõud. Lisaks osaleb ta paljudes teadusprojektides. Ta on uurinud näiteks sotsiaalset mobiilsust. Uurimisteemadest on käsil sotsiaalne stratifikatsioon, seejuures nii tööturul kui ka sugude vahel.

Kovaljov on tihedalt seotud Euroopa Sotsiaaluuringu (ESS) korraldamisega Eestis. See uuring kuulub Euroopa teaduse olulisimate projektide nimekirja ja Eesti on uuringus osalenud alates 2004. aastast. ESSi juurde kuulub ka Euroopa kognitiivsete intervjuude organiseerimine, mille eest samuti Ave vastutab.

Tööturu uuringutest on Kovaljov tegelenud analüüsiga, kus vaadeldakse mitte-eesti rahvusest inimeste töö- ja pereelu ühitamise mõjutegureid. Lisaks on ta vaadelnud, mis tegurid mõjutavad töötamise jätkamist ja lõpetamist hiliskarjääris Eesti näitel võrdlevas perspektiivis.

## Viited

## Välislingid
*
Voldemar Ernesaks

**Voldemar Leonhard Ernesaks** (17. aprill (vkj 4. aprill) 1903 Tallinn – 20. oktoober 1989 Toronto) oli eesti majandusteadlane.

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli ning õppis aastail 1923–1927 ja 1932–1936 (lõpetas) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas, korporatsioon Vironia vilistlane.

Voldemar Ernesaks oli pangaametnik, 1937 Eesti Panga Pärnu osakonna juhataja. Mitmekordne Eesti meister ujumises. Saksa okupatsiooni ajal oli ta Pärnu linnapea ja Õhukaitseliidu Pärnu kohtkonna juhataja. 

1944 põgenes ta Saksamaale, 1947 asus ümber Inglismaale, hiljem Kanadasse.

## Pärnu linnapea (1942-1944)
Pärast Artur Peetre taandumist Pärnu linnapea postilt, astus asemele Ernesaks ja oli sellel kohal kuni põgenemiseni Saksamaale 1944. a. septembris.

## Surm
Ernesaks suri 86-aastaselt 20. oktoobril 1989 Torontos Kanadas.

## Isiklikku
Tema vennad olid ujujad Arnold Ernesaks ja Evald Ernesaks.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Johannes Raudava

**Johannes Raudava** (kuni 1940 **Johannes Rosenfeldt**; 18. oktoober (vkj)/ 30. oktoober 1894 Tallinn – 5. aprill 1944 Tallinn) oli eesti pangandustegelane.

Pärast aastat P. Leysti algkoolis õppis ta Tallinna 4-klassilises linnakoolis, mille lõpetas 1911. Sama aasta sügisel ta astus Tallinna õhtukeskkooli, kust raha puuduse tõttu pidi järgmisel semestril (1912) kohe välja astuma ja läks tööle Dvigateli vagunitehase peakontorisse arveametnikuks.

1914. aasta kevadel hakkas ta õhtuti käima Tallinna Kaubanduskooli kursustel ja 1916. aasta jaanuaris lõpetas ta Tallinna Peetri Reaalkool ikaubandusosakonna eksternina. Alates septembrist 1915 kuni sõjaväeteenistuse kutseni jaanuaris 1916 töötas ta Vene Põllupanga Tallinna osakonnas raamatupidaja abina.

Ta osales Esimeses maailmasõjas. 1917. aasta kevadel lõpetas ta Pauli sõjakooli ja siis teenis 27. Vitebski ja 3. Eesti polgus, hiljem peamiselt Nižni Novgorodis, sealhulgas ka vene punaste juures.

Eestis tagasi 1920. aastal. Ta õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, kuni lõpetas sama teaduskonna majandusosakonna 1928. aastal. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Fraternitas Estica liige.

Tema töö Eesti Pangas algas 1. mail 1921. 1922–1928 ta oli Eesti Panga laenude osakonna ametnik, 1928–1933 konto-korrentosakonna ja välisosakonna juhataja, 1933–1940 direktor ja juhatuse liige, 1941–1943 juhataja. 1943–1944 Eesti Peapanga direktor ja Eesti Majanduskoja pangandusala juhataja. Teda määrati 1933. aastal Eesti Panga esindajaks Riigihoiukassa nõukogusse.

Tema allkiri on Eesti 1937. ja 1940. aasta 10-kroonisel pangatähel ja 1935. aasta 100-kroonisel pangatähel.

Ta määrati 1939. aasta Eesti Panga kodaniku õhukaitse juhiks.

Tema kandis Eesti lippu Garmisch-Partenkirchenis 1936. aasta taliolümpiamängude avatseremoonial, kuid sportlasena ta ei osalenud.

## Tunnustus
* 1938 – Eesti Punase Risti III klassi teenemärk

## Isiklikku
Tema isa oli Kurna mõisast pärit poodnik Mart Rosenfeldt (1865–1943) ja ema oli Rae mõisast pärit Leena Rosenfeldt (Krivel) (1872–1946).

1924. aastal abiellus ta Timotheus Kuusiku noorema lapse Agniaga (1904–1993) ning neil oli kolm tütart: Ingeborg (hiljem Inge; abielus Puusep; 1927–1988 Austraalias), Astrid (abielus Kalmar; s. 1929) ja Kristi (abielus Carlquist-Johansson; 1942).

1939. aastal ostis ta Lutheri perekonna käest Poska tänaval asuva Kadrioru lossi teenijate asunduses perele maja.

## Viited

## Kirjandus
* "Johannes Raudava †". Eesti Sõna nr 83, 11. aprill 1944. Lk 4 ("Ennastsalgava töö, täpse kohusetäitmise, õiglase ja lahke iseloomu tõttu võitis ta niihästi majandusringkondade kui ka kaasteenijate poolehoiu ja armastuse")

## Välislingid
*Eesti ohvitserid 1918-1940
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944'' 
*Haud Tallinna Vana-Kaarli kalmistul
Elle Tarik

**Elle Tarik** (neiuna **Elle Kaarna**; 10. juuni 1938 Uhmardu küla, Kudina vald – 16. märts 2014 Kobratu küla, Tartu vald) oli eesti raamatukogundustegelane, Tartu Linnaraamatukogu direktor 1975–1983. 

Tarik sündis tollasel Tartumaal (praegusel Jõgevamaal) popsi peres ning õppis Vedu algkoolis, Tartu II Keskkoolis ja Tartu Kunstliku Vedelkütte Tehnikumis. Raamatukogundust õppis ta 1961–1964 Viljandi Kultuurharidustöö Koolis ja 1964–1969 Eduard Vilde nim. Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Ta käis ka õppereisidel Soome ja Rootsi raamatukogudes.

Aastatel 1956–1961 töötas Tarik põllutöölisena Miina Härma nimelises kolhoosis, 1961–1964 oli Tartu külanõukogu sekretär, 1964–1966 Vedu, Nabala ja Kokora külaraamatukogu juhataja. 1968–1975 Tartu Rajooni Keskraamatukogu metoodik.

Aastatel 1966–1968 oli ta Nikolai Gogoli nimelise (alates 1987. aastast Oskar Lutsu nimelise) Tartu Linna Keskraamatukogu vanemraamatukoguhoidja, 1975–1983 direktor, 1983–1988 metoodikaosakonna juhataja. 1988. aastal rajas Tarik Tartu Linnaraamatukogu väliseesti kirjanduse osakonna (2004–2021 väliseesti ja vanema raamatu osakond), kus töötas surmani. 

Elle Tariku direktoriks oleku ajal avati muusikasektor Lydia Koidula nimelises harukogus (1976), avati Annelinna harukogu (1977) ja valmis keskkogu juurdeehitis (1980). 

Tarik avaldas ajakirjanduses, Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu (ERÜ) aastaraamatutes ja kogumikes erialaseid artikleid, koostas ja toimetas kaks ERÜ aastaraamatut (1989 ja 2009) ning oma raamatukogu väljaandeid. Ka esines ta ettekannetega konverentsidel ja seminaridel. 

Elle Tarik oli Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu taasasutajaliige (1988) ja juhatuse liige (1989–1993), Eesti Kirjanduse Seltsi liige (1994) ja Karl Ristikivi Seltsi (2002) liige. Ta oli ka Eesti NSV Raamatuühingu liige (1974–1996) ning Eestimaa Looduse Fondi toetajaliige.

## Tunnustus
*1974 rinnamärk "Eesti NSV kultuuritöö eesrindlane"
*1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*1991 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia
*2002 Valgetähe medaliklassi teenetemärk
*2006 Eesti Kirjanduse Seltsi auliige 
*2011 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu auliige 

## Välislingid

* Eesti raamatukogunduse biograafiline andmebaas
* Elle Tarikuga kirjandusest ja elurõõmust
* In memoriam: Elle Tarik
Bilohirsk

**Bilohirsk** (vene Belogorsk, krimmitatari Qarasuvbazar) on linn Ukrainas Krimmis, Bilohirski rajooni halduskeskus. Asub Krimmi poolsaare keskosas, 42 km Simferopolist ida pool.
Pärast Krimmi annekteerimist märtsis 2014 kuulub *de facto* Krimmi Vabariigi koosseisus Venemaale.

Asulat on esmamainitud 13. sajandil. 1736. aastal, kui vene väed olid Bahtšisarai maha põletanud, oli lühikest aega Krimmi khaaniriigi pealinn. 

Qarasuvbazar oli krõmtšakkide ja krimmitatarlaste keskus kuni nende küüditamiseni 1944. aastal. 1926. aastal sai linnaõigused. 1944. aastani oli ka linna venekeelne nimi **Karasu-Bazar** või **Karasubazar** (Карасу-Базар, Карасубазар).

Enne Krimmi annekteerimist Venemaa poolt oli linna elanikest 35% krimmitatarlased, 35% venelased, 22% ukrainlased ja 8% muust rahvusest.

Linnas on keskaegse Taš-Hani karavanserai varemed.

Linnas asub veinitehas, puidu- ja ehitustööstuse ettevõtted.

## Viited

## Välislingid

*Bilohirski koduleht
Gustav Puu

**Gustav Puu** (18. märts 1901 Päite, Voka vald, Virumaa – 19. jaanuar 1992) oli eesti haridustegelane ja jurist. 

Gustav Puu õppis usuteadust Tartu Ülikoolis, ent õpinguid jäid tiisikuse tõttu pooleli. Ta ravis ennast Taagepera sanatooriumis. Hiljem lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Võttis osa Vabadussõjast. 

Alustas haridustegevust juba 1920. aastate lõpul, mil pidas Tallinna Rahvaülikoolide Seltsi egiidi all loenguid ning koostas 1933. aastal Eesti Haridusliidu ülesandel kodanikuõpetuse õpiringide kava. Töötas 1930. aastate keskel Tallinnas vandeadvokaadina. Asutas Tallinnas nn kodukeskkooli, mis võimaldas hariduse saamist kirja teel. Oli 1939. aastal Eesti Hariduse Sõprade Seltsi Poeglaste Eraprogümnaasiumi sekretär. Töötas ka Haridusliidus.  

Pärast Eesti okupeerimist 1940. aastal töötas ta vene keele õpetajana Jäneda põllutöökoolis. Saksa okupatsiooni ajal töötas Kuressaare maavalitsuses tervishoiu ja hariduse alal ning määrati 1942. aastal abimaavanemaks. 

Põgenes 1944 Rootsi koos abikaasa Meta Johanna (sündinud Jahnson) ning 16-aastase tütre Maia ja 8-aastase poja Tõnuga. Õppis Rootsis ümber raamatupidajaks ja lõi kaasa rootsieestlaste pagulaspoliitikas Uppsalas ja Stockholmis. 1971. aastast elas Umeås Põhja-Rootsis. Ta suri seal 1992. aastal.

## Isiklikku
Tema emapoolne onu oli kirjanik Christian Rutoff, hilisem Kristjan Rajasaare. 

## Viited

## Välislingid
* Tartu Ülikooli üliõpilased
Bērzu mõis

**Bērzu mõis** (*Bērzu muiža*) oli suvemõis Lätis Riia linnas Čiekurkalnsi asumis. Mõisa peahoone asus Gustava Zemgala tänaval. Saksa keeles *Birkenhof*.

Mõisa rajamise aeg on teadmata. Aastatel 1804–1939 kuulus see Bulmerincqide perekonnale. Mõisas elasid nii kirurg Michael von Bulmerincq kui ka rahvusvahelise õiguse ekspert August von Bulmerincq. Mõisa viimane omanik oli Alexander Georg von Bulmerincq. 

Tänapäevaks on Bērzu mõisa hooned hävinud. Mõisa asukohta on ehitatud laohooned ja mõisast pole maastikule jäänud ainsatki jälge.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
Okaspuu-võrsevähk

**Okaspuu-võrsevähiks** ehk **okaspuu-krumenuloosiks** ehk **vihmavarjutõveks** ehk **skleroderrioosiks** (inglise keeles *Scleroderris canker*) nimetatakse osal okaspuudest elava virulentse parasiitseene *[[Gremmeniella abietina]]* põhjustatud haigust.

Okaspuu-võrsevähi tekitaja levib harilikult õhu kaudu ja nakatamisvõime oleneb ka seene alamliigist. Euroopa rass nakatab kevaditi peremeespuid, peamiselt mände (nt harilik mänd jt), aga ka kuuski, nulgi, lehiseid ja ebatsuugasid.
 
*Gremmeniella abietina* "kodustab" kasvavad võrsepungad ning liigub edasi okastesse ja tüveni. Kui seene kasvulava on ulatuslik ja peremeespuu vastupanu ei osuta, siis võib peremeespuu hukkuda. Puude surma põhjustab ta sagedamini puukasvanduses kasvavate okaspuu-võõrliikidel.

## Viited

## Välislingid
*Anneli Ylimartimo, The effect of nitrogen and potassium availability on scleroderris canker of scots pine seedlings, Water, Air, and Soil Pollution, 1990/91, Volume 54, Issue 2, pp 307-313 (vaadatud 18.03.2014) (*inglise keeles*)
*Darroll D. Skilling, James T. O'Brien, James A. Bell, Scleroderris Canker of Northern Conifers (vaadatud 18.03.2014) (*inglise keeles*)
*G. Warren ja G. Laflamme,Outbreak of Scleroderris canker, European race,in Central Newfoundland: Escape from Quarantine…. (vaadatud 18.03.2014) (*inglise keeles*)
*Sissekanne Forestry Imagesis (vaadatud 18.03.2014) (*inglise keeles*)
Kakaopuu (perekond)

**Kakaopuu** (*Theobroma*) on haisupuuliste sugukonda kuuluv puuperekond.  

## Klassifikatsioon
Kakaopuu perekonda liigitatakse järgmised puuliigid:
* *[[Theobroma abovatum]]*
* *[[Theobroma angustifolium]]* 
* *[[Theobroma bicolor]]* 
* *Theobroma cacao* L. – harilik kakaopuu
* *[[Theobroma canumanense]]*
* *[[Theobroma chocoense]]*
* *[[Theobroma cirmolinae]]*
* *[[Theobroma glauca]]*
* *Theobroma grandiflorum* – suureõieline kakaopuu 
* *[[Theobroma leiocarpa]]*
* *[[Theobroma mammosum]]*
* *Theobroma mariae* – kiu-kuradivill
* *[[Theobroma martiana]]*
* *[[Theobroma microcarpa]]*
* *[[Theobroma nemorale]]*
* *[[Theobroma pentogona]]* 
* *[[Theobroma purpureum]]*
* *[[Theobroma simiarum]]* 
* *[[Theobroma sinuosum]]*
* *[[Theobroma stipularum]]*
* *[[Theobroma speciosa]]* 
* *[[Theobroma subincana]]*
* *[[Theobroma velutinum]]*.

## Nimetus
Teaduslikult kirjeldas kakaod esimest korda 1753 Linnaeus, kes andis talle ladinakeelse nimetuse *Theo broma*, mis kreeka keeles tähendab jumalate toitu.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne GRIN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne SITI-s

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Theobroma]] seisuga 18.03.2014.*
Haisupuulised

**Haisupuulised** ehk **sterkuulialised** (*Sterculiacea*) on kassinaerilaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.

## Klassifikatsioon

Haisupuuliste sugukonda klassifitseeritakse järgmised taimeperekonnad:   
**[[Acropogon]], [[Aethiocarpa]], [[Ambroma]] (Abroma), [[Astiria]], [[Ayenia]], [[Brachychiton]] (pudelpuu), [[Byttneria]], [[Cheirolaena]], [[Chiranthodendron]] (kuradikäepuu), [[koola (perekond)|koola]], [[Commersonia]], [[Corchoropsis]], [[Cotylonychia]], [[Dicarpidium]], [[Dombeya]] (dombeia), [[Eriolaena]], [[Firmiana]] (imepuu), [[Franciscodendron]], [[Fremontodendron]] (sametpõõsas), [[Gilesia]], [[Glossostemon]], [[Guazuma]], [[Guichenotia]], [[Hannafordia]], [[Harmsia]], [[Helicteres]], [[Helmiopsiella]], [[Helmiopsis]], [[Heritiera]] (kukkurpuu), [[Hermannia]], [[Herrania]] (ahvikakaopuu) , [[Hildegardia]], [[Keraudrenia]], [[Kleinhovia]], [[Lasiopetalum]], [[Leptonychia]], [[Lysiosepalum]], [[Mansonia]] (mansoonia), [[Maxwellia]], [[Megatritheca]], [[Melhania]], [[Melochia]], [[Neoregniella]], [[Nesogordonia]], [[Octolobus]], [[Paradombeya]], [[Paramelhania]], [[Pentapetes]], [[Pterocymbium]], [[Pterospermum]], [[Pterygota (taimeperekond)|Pterygota]], [[Rayleya]], [[Reevesia]], [[Ruizia]], [[Rulingia]], [[Scaphium]], [[Scaphopetalum]], [[Seringia]], [[Sterculia]], [[kakaopuu]], [[Thomasia]], [[Trichostephania]], [[Triplochiton]], [[Trochetia]], [[Trochetiopsis]], [[Uladendron]], [[Ungeria]], [[Waltheria]]*.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne GRIN-is
*Sissekanne SITI-s

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Sterculiaceae]] seisuga 18.03.2014.*
Heili mõis

**Heili mõis** (läti keeles *Heila muiža*, ka *Elziņmuiža*) oli suvemõis Lätis Riia linna Čiekurkalnsi asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Ezermalas iela 10. Saksa keeles *Heilshof*.

Mõisa rajati tõenäoliselt XVIII sajandil. 1895. aastal ostis insener Gustalf Adolf Agthe Heili mõisa ja kõrvalasuvad Dragunmuiža mõisa ning Jaunā muiža suvemõisad, liites krundid üheks. Ta kavatses rajada Ķīšezersi järve kaldale villade piirkonna, aga see plaan jäi teostamata. Tõenäoliselt valmis seal ainult üks villa aadressiga Ezermalas ielā 6.

XX sajandi algul oli Heili mõisas kolm hoonet. Peahoone oli suure verandaga barokkstiilis puitmaja. Agthede pere ei kasutanud seda enam suvilana, vaid asusid sinna püsivalt elama ja võõrustasid seal sageli baltisaksa kunstnikke.

1930. aastatel läks Heili mõis Riia linna valdusse. Tänapäevaks on mõisa hooned hävinenud.

## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)