open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
9 (Tallinna trolliliin)

**9. trolliliin** oli Tallinna trolliliin, mis liikus marsruudil Keskuse tänava lõppjaam – Kopli tänava lõppjaam. Liin avati 1987. aastal. Enne liini sulgemist olid lõpp-peatused Mustamäe linnaosas Keskuse tänaval (Männipargi naabruses) ja Põhja-Tallinna linnaosas Kopli tänaval, asudes Süsta pargi ja Tallinna Tehnikaülikooli hoone naabruses.

Liin suleti 2. mail 2017 seoses Kopli trammitaristu rekonstrueerimisega, selle asemel hakkas liini teenindama bussiliin 72.

## Marsruut
Liin läbis järgmisi linnaosi: Põhja-Tallinn, Kristiine ja Mustamäe. Marsruut kulges mööda järgmisi tänavaid: Keskuse tänav, Ehitajate tee, Sõpruse puiestee, Tulika tänav, Sõle tänav, Pelguranna tänav, Kopli tänav.

## Peatused
 

### Keskuse–Kopli
Keskuse, Liivaku, Vambola, Lepistiku, Siili, Linnu tee, Tedre, Koskla, Taksopark, Ülase, Sõle, Ädala, Kolde puiestee, Nisu, Ehte, Madala, Lõime, Maleva, Sirbi, Marati, Sepa, Kopli

### Kopli–Keskuse
Kopli, Sepa, Marati, Sirbi, Maleva, Lõime, Madala, Ehte, Nisu, Kolde puiestee, Ädala, Ülase, Koskla, Tihase, Tedre, Linnu tee, Siili, Lepistiku, Vambola, Liivaku, Ehitajate tee, Männi, Keskuse

## Trolliliini ajalugu
Koos Keskuse tänava uue lõppjaamaga sai 1987. aastal valmis (avati 18. detsembril) ka trolliliin mööda K. Marxi puiesteed (tänapäeval Sõle tänav) Koplisse.

## Trolliliini ajaloolised marsruudid
1987–1992 sõitis liinil Keskuse–Kopli troll marsruudil Keskuse tänav, Sõpruse puiestee, Tulika tänav, K. Marxi puiestee (tänapäeval Sõle tänav), Kalinini tänav (tänapäeval Kopli tänav).

Kuni 1992. aastani sisenesid trollid uude lõppjaama Keskuse tänaval Sõpruse puiesteelt pärast Liivaku peatust. Alates 28. novembrist 1992 kulgeb liin ümber Männi pargi mööda Ehitajate teed ja Keskuse tänavat.

## Vaata ka
*Trolliliiklus Tallinnas
*Tallinna ühistranspordiliinid
*72 (Tallinna bussiliin)

## Viited

## Kirjandus
* Aare Olander. Tramm, buss ja troll Tallinnas. Tänapäev 2008

## Välislingid
* Liini 9 marsruut koos peatustega
* Urmas Tooming. Kopli trolliliin lüheneb. Tallinna Postimees, 17. märts 2010
Sandra Z

**Sandra Z**  (sündinud 17. detsembril 1984) on bulgaaria päritolu vabakutseline Eesti kaasaegse tantsu koreograaf, lavastaja ning etendaja. 

Lõpetanud  Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi. Tantsualase hariduse omandas 1994–2004 Fine 5 tantsukoolis, lisaks Inglismaal Dartington College of Arts kunstikolledžis koreograafiat ja digitaalset meediat. Vokalist *[[death metal]]* bändis Syrcity (varasem nimi Deceased Dreams) http://www.myspace.com/deceaseddreams ning lo-fi  synthpop projektis QueeNNAivehttp://www.myspace.com/popqueennaive.
 

## Etendusi
* "Autistid/Artistid" (2010) - muusikal
* "It's Time" (2009)
* "STREIK!" (2008) (http://vimeo.com/7802793)
* "Puzzle" (2008) (YouTube'is)
* "Ühe minuti plagiaadid" (UUE TANTSU FESTIVAL)
* "Alkus" (2006)

## Välislingid
*Foto
* "Kanuti Gildi Saali 5. hooaja avab Sandra Z" Postimees, 29. august 2006
* Tallinn.ee: "Sandra Z "Streik!" esietendus"
* Tiiu Laks: "Sandra Z lööb noa selga" Eesti Päevaleht, 13. detsember 2008
Oskar Liik

**Oskar Liik** VR I/2 (25. jaanuar 1886 Kärdla – 23. juuli 1938 Tallinn) oli Eesti arst ja sõjaväelane (kolonel).

Lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1912, töötas arstina Tapal, osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. 

Alates 1919. aastast kuni surmani oli sõjaväe keskhaigla ülemarst. Tööpuuduse vastu võitlemise otstarbel lubas Vabariigi Valitsus tal 8. detsembril 1933 olla ka Politseikooli arst

26. juulil 1938 maeti ta Rahumäe kalmistule, matusetalituse pidas Jaani koguduse õpetaja Richard Koolmeister.

## Tunnustus
*1920 – Vabadusristi I liigi 2. järk
*1927 – Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste
*1932 – Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I aste
*1936 – Kotkaristi III klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*Suri sanitaar-kolonel O. Liik. Uus Eesti, 24. juuli 1938, nr. 200, lk. 1.
Jānis Endzelīns

**Jānis Endzelīns** (22. veebruar (vkj 10. veebruar) 1873 Kauguri v., Liivimaa kubermang – 1. juuli 1961 Koknese, Läti NSV) oli läti keeleteadlane. Endzelīns oli tunnustatud balti keelte uurija ja ajaloolis-võrdleva keeleteaduse eriteadlane. Avaldanud põhjapanevaid uurimusi läti keele ajaloo, murrete, grammatika ja sõnavara alalt. Lõpetanud ja avaldanud K. Mīlenbahsi "Läti keele sõnaraamatu". Uurinud ka soome-ugri ja balti keelte suhteid.

## Elukäik
Liivimaal sündinud Jānis Endzelīns oli taluniku poeg. Ta lõpetas 1892 Riia linnagümnaasiumi ning 1897 kandidaadikraadiga Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakonna ja 1900 slaavi filoloogia osakonna. Jäeti Tartu Ülikooli juurde valmistuma professorikutseks, samal ajal oli Tartus H. Treffneri ja meesgümnaasiumi õpetaja. Sai 1903 eradotsendiks. Kaitses 1905 Tartu Ülikoolis magistriväitekirja "Латышские предлоги. Часть 1" (Tartu, 1905). Töötas Tartu Ülikoolis 1909 aastani, siis läks Harkovi Ülikooli võrdleva keeleteaduse ja sanskriti dotsendiks. Kaitses 1912 Peterburi Ülikoolis doktoriväitekirja "Славяно-балтийские этюды" (Harkiv, 1911), sai Harkivi Ülikooli korraliseks professoriks. 1920–50 Riias balti keelte ja võrdleva keeleteaduse professor.

1944–1950 juhatas Endzelīns Läti Riikliku Ülikooli läti keele kateedrit. 1946. aastal asutati Läti NSV Teaduste Akadeemia. Jānis Endzelīns nimetati akadeemia täisliikmeks. 1951. aastal avaldas Endzelīns "Latviešu valodas gramatika" ("Läti keele grammatika"), mis oli 1922. aastal Lätis ilmunud raamatu "Lettische Grammatik" («Läti grammatika») täiendustega tõlkeversioon. Selle töö eest määrati talle 1958. aastal Lenini preemia.

Tema poeg oli maletaja Lūcijs Endzelīns.

## Tunnustus
### Liikmesus teadusakadeemiates
*NSV Liidu Teaduste Akadeemia (korrespondentliige 1929)
*Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia (välisliige)
*Hollandi Kuninglik Teaduste Akadeemia (välisliige)
*Tšehhi Teaduste ja Kunstide Akadeemia (välisliige)
*Läti NSV Teaduste Akadeemia (akadeemik 1946)

### Liikmesus teadusseltsides
*Soome-Ugri Selts (korrespondentliige)
*Königsbergi Teaduslik Selts (korrespondentliige)
*Göttingeni Teaduslik Selts (korrespondentliige)
*Ameerika Lingvistika Selts (auliige)
*Õpetatud Eesti Selts (auliige)
*Leedu Teaduslik Selts (auliige)

### Audoktor
*Uppsala Ülikooli audoktor
*Vytautas Suure Ülikooli audoktor

## Välislingid

*Teoseid
Tarbijahinnaindeks

**Tarbijahinnaindeks** (lühend **THI**) on indeks, mis iseloomustab tarbekaupade ja tasuliste teenuste hindade muutust. 

## Metoodika

Tarbijahinnaindeksi kaalusüsteemi ning arvutuste aluseks olevaid baashindu ajakohastab Statistikaamet igal aastal alates 2001. aastast. Jooksval aastal (t) on tarbijahinnaindeksi arvutuste aluseks olevateks baashindadeks eelmise aasta (t-1) detsembri hinnad. Arvutused tehakse baasil eelmise aasta detsember = 100. Kaalusüsteem vastab elanikkonna eelmise aasta keskmisele kulutuste struktuurile. Võimaldamaks võrdlusi varasemate perioodidega jätkatakse tarbijahinnaindeksi avaldamist baasil 1997 = 100. Ühendavaks kuuks on eelmise aasta detsember. Kulutuste grupeerimise aluseks on rahvusvaheline klassifikaator COICOP(Classification of Individual Consumption by Purpose). Kaupade ja teenuste hindu registreeritakse iga kuu kümnes Eesti linnas. Vaatlusperiood on nädal, kuhu jääb 15. kuupäev.

## Välislingid
*Statistika andmebaas
*Tarbijahinnaindeksi kalkulaator
*Lisainfo
Väärispuit

**Väärispuit** on hästi töödeldav ning omapärase värvusega ja tekstuuriga puit. 

Väärispuitu kasutatakse iluasjade, skulptuuride, muusikariistade, mööbli, meenete valmistamiseks. Väärispuit on oluline ka ehitusel ja isegi kosmeetikas, kus mitut liiki väärispuitu kasutatakse parfüümide valmistamisel.
Huvitav on see, kui laialdaselt saab väärispuitu kasutada, alates raudteeliipritest ja hoonetest kuni nipsasjakeste, parfüümide ja maiustusteni välja. Väärispuit on väga vastupidav haigustele, kahjuritele, mõnda liiki väärispuit talub tuld ja tugevaid lööke.

Väärispuidu alla kuuluvate liikide nimekiri on pikk. Mõned eksootilisemad neist on tiikpuu, mürobalaan, sandlipuu, paduk, mahagon, akažuu, sapeli, utile, omu, sedreel, okumee, makoree, eebenipuu, jakaranda, ipepuu, grenadill, raudpuu, pokkpuit, kebratšo, punapuu, hikkor, plaatan, iroko, balsa jt. Eestis loetakse väärispuiduks näiteks kadakat ja pirnipuud.

Seoses väärispuiduga on tekkinud väga suur probleem, sest üha rohkem võetakse maha vihmametsi, kus leidub olulist väärispuitu. Järjest enam on troopiliste vihmametsade tagavara ebaseadusliku raie tõttu ohustatud. Samas on puit väga oluline majanduslik tuluallikas.
Esialgsest vihmametsa hulgast on praeguseks inimtegevuse tõttu hävinenud pool. Igal sekundil hävib jalgpalliväljakusuurune ala. Troopilised väärispuud kasvavad metsas ühekaupa ja nende kättesaamiseks tehakse lageraieid, millest mets tavaliselt enam ei taastu.

## Vaata ka
* Puitmaterjal
Sisenõrenäärmed

**Sisenõrenäärmed** ehk **sisesekretoorsed näärmed** (ladina *glandulae endocrinae*; *glandula sine ductu*) on peamiselt selgrootute ja selgroogsete loomade endokriinsüsteemi kuuluvad juhata näärmed. Sisenõrenäärmete ülesandeks on eritada verre teiste elundite talitlust olulisel määral mõjutavaid aineid, näiteks hormoone. 

Sisenõrenäärmed ja nende produtseeritavad hormoonid moodustavad endokriinsüsteemi.

Inimkeha suurimaks endokriinelundiks on vere- ja lümfisoonte ja südame sisepinda kattev endoteel. Sisenõrenäärmed on näiteks hüpofüüs, pankreas, sugunäärmed munasarjad (naistel) ja munandid (meestel), kilpnääre jt.

Sisenõrenäärmetega seotud haigusi uurib meditsiini haru endokrinoloogia.

## Termin

Sisenõrenäärmete sünonüümidena kasutatakse erialakirjanduses ka termineid **endokriinnäärmed**, **sisesekretsiooninäärmed**, **sisenõristusnäärmed** ja **endokriinorganid**.

Endokriinnääre on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Terminologia Histologicas, H2.00.02.0.03072: Glandula endocrina. Endokriinnääre
*Enn Ernits, Esta Nahkur, "Koduloomade anatoomia", Eesti Maaülikool, Tartu, Halo Kirjastus, lk 265, 2013, ISBN 978-9949-426-28-8.
Destiny's Child

**Destiny's Child** on USA bänd, kes viljeleb R&B-d.

## Bändi liikmed
*Beyoncé Knowles
*Kelly Rowland
*Michelle Williams
*LeToya Luckett
*LaTavia Roberson

## Albumid
* Destiny's Child (1998)
* The Writing's on the Wall (1999)
* Survivor (2001)
* 8 Days of Christmas (2001)
* Destiny Fulfilled (2004)

## Välislingid
*Bändist Allstarz.ee lehel (vaadatud 29.07.2012)
Ojat

**Ojat** (vepsa keeles *Ajät*; vene keeles *Оять*) on jõgi Põhja-Euroopas Neeva jõgikonnas.

Ojat saab alguse Vepsa kõrgustikult, voolab peamiselt läände. Suubub Sviri jõkke.

Pikkus 266 km, valgala 5220 km².

Suuremad asulad jõe ääres on Kurba, Vinnitsõ ja Aljohhovštšina.
Andmekaitse Inspektsioon

**Andmekaitse Inspektsioon** (mitteametlik lühend **AKI**) on Justiitsministeeriumi valitsemisalas tegutsev sõltumatu järelevalveasutus.

Inspektsioon teostab järelevalvet isikuandmete kaitse seaduse, avaliku teabe seaduse ja elektroonilise side seaduse täitmise üle.

Isikuandmetega seotud õiguste kaitsmisel valvab inspektsioon, et inimeste eraeluline teave oleks piisavalt kaitstud.

Avaliku teabe valdkonnas valvab inspektsioon, et teave asutuste tegevuse kohta oleks piisavalt kättesaadav.
Õigus isikuandmete kaitsele ja õigus avalikule teabele on põhiseaduslikud õigused. Samuti annab põhiseadus õiguse igaühel küsida, milliseid andmeid on tema kohta kogutud.
Elektroonilise side seaduse üle teostab Andmekaitse Inspektsioon kontrolli osas, mis puudutab reegleid elektrooniliste sidevahendite kaudu tehtava otseturustuse kohta (rämpspostitused, SMS-reklaam).

1. oktoobrist 2008 kuni 30. septembrini 2018 oli Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor Viljar Peep. 2018. aastal peadirektori ametikohale toimunud konkursi luhtumise tõttu, kuivõrd uus peadirektor ei läbinud Kaitsepolitseiameti tehtud taustakontrolli, täidab peadirektori ülesandeid kohakaasluse alusel õigusdirektor Raavo Palu.

Alates 19. augustist 2019 on inspektsiooni peadirektor Pille Lehis.

## Viited

## Välislingid
* Andmekaitse Inspektsiooni koduleht
* Isikuandmete kaitse seadus
* Avaliku teabe seadus
* Elektroonilise side seadus
* Andmekaitse müüdid
Peeter Ulas

**Peeter Ulas** (7. aprill 1934 Tallinn – 15. detsember 2008) oli eesti graafik.

## Elulugu
Ulas lõpetas Tallinna 10. Keskkooli 1952. aastal. Ta alustas oma kunstiõpinguid keraamika alal, kuid vahetas peagi ala ning lõpetas 1959. aastal ERKI graafikuna. Joonistas karikatuure, mida avaldati ka ajakirjas Pikker. Seejärel tegutses ta vabakutselise kunstnikuna.

Aastal 1963 asus ta õppejõuna tööle Tallinna Pedagoogilisse Instituuti, kus töötas üle 30 aasta: 1973. aastast dotsendi, 1992–1998 professori ja 1994–1998 TPÜ kunstiosakonna juhatajana.

Koos Herald Eelmaga viis Ulas eesti graafikas läbi uuendamise: joonistuse ja litotehnika valitsemine asendus eri graafilistes tehnikates (linoollõige, söövitus jne) otsingutega. Ulas ja Eelma olid oma teostega 1960. aastate teise poole ANK rühma estetismi eelkäijad. Legendaarseks said tema kõrgtrükigraafikas valminud teosed "Õhtu sadamas" (1962), "Suur kammeljas" (1963), "Magav laps" (1965) ja mitmed teisedki, milleta ei koostatud ühtegi toonast kaasaegse graafika näitust, mis esindasid Eestit väljaspool. Vähem kui kümne aastaga oli ta sisuliselt jõudnud tippu. 1968. aastal pälvis Peeter Ulas peapreemia I Tallinna graafikatriennaalil teosega "Ohver". 

1970. aastatel võttis Ulase loomingus võimust sürrealistlik vaimsus. Kõige enam inspireerisid teda sellel perioodil linn üldisemas tähenduses, selle rütmid ja arhitektoonika ning Itaalia reisi muljed. Kunstnik avastas enda jaoks pehmelaki tehnika ning kombineeris seda embossinguga (värvita reljeeftrükk), klišeetrükiga jne. 1970. aastatel võitis tema looming juba üleüldise tunnustuse. 

1980. aastatel järgnes suures formaadis tööde sari "Pidulik graafika". 1990. aastate lõpust muutus Ulase looming lakoonilisemaks ja samas värvikamaks. Oluliseks muutusid kompositsioon, rütm ja värv. Just selle perioodi sarjadega pälvis kunstnik 2004. aastal Eesti graafikale suunatud Eduard Wiiralti preemia. Ulase looming oli veenvalt isikupärane, salapärane ning filosoofiline.

Ta oli üks silmapaistvamaid Friedrich Reinhold Kreutzwaldi loomingu illustreerijaid. Kreutzwaldi muinasjutu "Paristaja-poeg" kujundamise eest pälvis ta Jaan Jenseni preemia (1987).

## Tunnustus
*1976 Eesti NSV teeneline kunstnik
*1983 Kristjan Raua preemia (graafilised lehed "Õhud, õhud, õhud" ja "Õhud, maad ja veed")
*1987 Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia
*2004 Eduard Wiiralti kunstiauhind
*2005 Eesti Vabariigi kultuuripreemia

## Isiklikku
Peeter Ulase abikaasa oli Concordia Klar. Nende tütar on Maria-Kristiina Ulas. Tema õde Aime Ulas (1937–2012) oli moekunstnik.

## Viited

## Välislingid
*Ülle Kruus. Kujundite kasvamise lugu Sirp, 26. november 2004
* Suri graafik Peeter Ulas ERR, 16. detsember 2008
*Ants Juske. Lahkus teedrajav graafik Peeter Ulas, EPL, 17. detsember 2008
*Mari Rebane.  Avati Peeter Ulase mälestusnäitus ERR, 8. jaanuar
*Ants Juske. Ulase isikunäitus: vana mees tahab koju mere äärde EPL, 22. jaanuar 2009
*Andri Ksenofontov. Peeter Ulas ja olemine Sirp, 29. jaanuar 2009
Anton Vill

**Anton Vill** (sündinud 18. augustil 1979 Tartus) on eesti kunstnik.

Ta sündis Tartus füüsikute pojana. Kasvas üles Tallinnas ja lõpetas Tallinna 37. Keskkooli. 

Esimesed kunstikatsetused olid vihikuservadele klassikaaslastest joonistatud eri süžeedega karikatuurid. Proovis astuda Eesti Kunstiakadeemiasse graafika erialale, kuid need katsed ebaõnnestusid. Vend Artur Villa eeskujul hakkas iseseisvalt 3D-programme õppima. Kasutas neid oskusi telereklaamides ning tegi aastal 1999 Eesti esimese 3D-lühifilmi "Fro:d".

2000. aastal tegi ta 3D-animatsioone Eesti paviljonile EXPO-l.

2003. aastal sõitis Austraaliasse, elas Brisbane'is ning töötas firmas Creative Assembly mängusarja "Total War" animaatorina.

2003. aasta lõpul asus tööle Sydney firmas Animal Logic multifilmi "Lustakad jalakesed" (inglise k "Happy Feet") kontseptuaalse disainerina. Film pärjati Oscariga täispika animafilmi kategoorias. Töö käigus sõbrunes filmirežissöör George Milleriga. George'ile meeldisid Antoni maalid ning ta kutsus teda enda firmasse tööle. Kennedy Miller Mitchellis töötas Anton Vill filmidega "Mad Max", "Justice League of America" ja "Happy Feet 2".

## Välislingid
* "Intervjuu: tulnukad kolmandast dimensioonist" Muusa, september 2007
* "Näitus" ZA/UM, aprill 2010
Jevgeni Lukjanenko

**Jevgeni Lukjanenko** (vene **Евгений Лукьяненко**; sündinud 23. jaanuaril 1985 Slavjansk-na-Kubanis Krasnodari krais Venemaal) on Vene teivashüppaja. 2008. aastal tuli ta Valencias sisemaailmameistriks ning Pekingi olümpiamängudel sai hõbemedalini.

Tema isiklik tippmark on 6.01, mille ta püstitas Bydgoszczis 2008. aasta juulis.
Igor Pavlov

**Igor Pavlov** (sündinud 18. juulil 1979 Moskvas) on Vene kergejõustiklane, teivashüppaja. 

Ta tuli 2004. aastal sisemaailmameistriks ja 2005. aastal Euroopa sisemeistriks. 

Tema isiklik tippmark on 5.80.
Heinaste merekooli muuseum

**Heinaste merekooli muuseum** (läti keeles *Ainažu jūrskolas muzejs*) on Riia ajaloo ja laevanduse muuseumi filiaal, mis asub Lätis Heinastes (Ainaži) kunagise Baltimaade esimese merekooli hoones. Muuseum avati külastajaile 20. juulil 1969.

## Vaata ka
* Christian Dahl
* Andres Veide – ka Andreas Weide
* Jüri Veide

## Välislingid
* Ainažu jūrskolas muzejs
* The Museum of Ainaži Naval School
Saasteaine

**Saasteaine** (ka **reoaine**, **pollutant**) on inimtegevuse tagajärjel keskkonda (õhku, vette, mulda) sattunud aine, mis enamasti mõjub negatiivselt inimesele ja teistele organismidele. Saasteaine võib olemuselt olla nii tahke, vedel kui ka gaasiline.

Kui tavaliselt räägitakse saasteainetest kui keemilistest ühenditest, siis lisaks neile arvatakse siia ka müra ja vibratsioon, mõnikord ka ümbritseva keskkonna temperatuuri esilekutsutud muutumine.

Saasteainete sattumist keskkonda nimetatakse **[[saastumine|saastumiseks]]**.

Sõltuvalt sellest, millisesse keskkonda saasteaine jõuab saab eristada õhusaastust, veereostust, mullasaastust jne.

Paljude saasteainete kohta on fikseeritud lubatud piirkontsentratsioonid (LPK), mille juures need ained veel otseselt keskkonnale ega inimesele ohtlikud pole.

## Vaata ka
*Sekundaarne saasteaine
*Õhusaasteained
*Püsivad orgaanilised saasteained
*Saastamine
*Saastumine
*Reostuskoormus
*Aineringe
*Ökosüsteem

## Viited
Ökotüüp

**Ökotüüp** (ka *ökoloogiline rass*, *ökorass*) on mingi suhteliselt laia levikualaga liigi populatsiooni lokaalne rühm, millel on võrreldes teiste populatsioonidega iseäralikke morfoloogilisi ja/või füsioloogilisi kohastumusi. 

Sageli loetakse ökotüübiga samaväärseks mõistet "biotüüp".

## Vaata ka
*biotüüp
*geograafiline rass
*rass
*vorm (bioloogia)
Väetamine

**Väetamine** on põllumajanduslik tegevus, mille käigus mulda viiakse taimede kasvu soodustamiseks väetist, mis sisaldab taimetoiteelemente. 

Sõltuvalt väetamise ulatusest saab eristada **hajusat** ja **paiklikku väetamist**, esimesel juhul väetatakse taimi kogu nende kasvuala (põllu) ulatuses, paiklikul väetamisel aga suunatakse väetis taimele võimalikult lähedale.

## Vaata ka
* Ookeanide väetamine

## Välislingid

* "Margus Ameerikas: Nii nagu põld, vajaks ka mets väetamist" pollumajandus.ee, 28. veebruar 2017
Nen Jiang

**Nen Jiang** ehk **Nonni** (hiina keeles 嫩江 (Nèn Jiāng), mandžu keeles  (*Non ula*)) on jõgi Kirde-Hiinas Heilongjiangi provintsi põhjaosas ning Sise-Mongoolia kirdeosas, olles osalt nende piirijõeks ning lõpuks Heilongjiangi ja Jilini piirijõeks.  

Saab alguse Väike-Hinganist või Yilehuli Shanist või Suur-Hingani idanõlvadelt. Voolab Suur-Hingani ja Väike-Hingani vahelisel Songneni tasandikul (Mandžuuria tasandiku viljakas põhjaosas) meandritega, sageli harusid moodustavas jõesängis valdavalt lõunasse. Suubub Da'ani lähedal [vasakult [Songhuasse. Suudme geograafilised koordinaadid on 45°26'17" N, 124°39′26″ E.

Jõe pikkus on umbes 1380 km, 1370 km või 1089 km. Ta on Songhua pikim lisajõgi.

Alamjooksul on jõe laius 500–1000 m, suvise  suurvee ajal, mida tekitavad mussoonvihmad, kuni 15–20 km.

Valgla pindala on 244 000 km² või 283 000 km².

Keskmine vooluhulk on 700 m³/s.

Toitub põhiliselt vihmaveest. 

Jõgi külmub novembris, jääminek on aprillis. 

Nenjiang on laevatatav Qiqikari linnani, madala põhjaga alustele Nenjiangi linnani. Jõel toimub palgiparvetamine.

Jõel on olnud üleujutusi, viimati 1998 ja 2005.   

Nen Jiangi tähtsamad lisajõed on:
* Gan He (甘河; parempoolne)
* Namoer He (Nemor; 讷谟尔河; vasakpoolne) 
* Nuomin He (诺敏河; parempoolne)
* Anlun He (雅鲁河; parempoolne)
* Wuyuer He (Wuyur He, Nuyur; vasakpoolne)
* Chuo'er He (Chuoer; parempoolne)
* Tao'er He (Taoer, Chaor; 洮儿河; parempoolne; suurim lisajõgi)
* Huolin He (霍林河; parempoolne)

Tähtsamad jõeäärsed linnad on Nenjiang (nimetatud jõe järgi), Qiqihar, Jiangqiao ja Nehe.

## Ajalugu
17. sajandi vene rändurid nimetasid Nen Jiangi "Naun-jõeks]] ning kirjutasid, et seal "elatuvad (...) Bogdoi khaani [ Hiina keisri ] inimesed rändkarjakasvatusest ja külvavad teravilja".

Qingi dünastia ajal oli Nen Jiang tähtis ühendustee Mandžuuria lõunaosa ning Qigihari ja Mergeni (Nenjiangi) linna vahel, millest kumbji oli mingil ajal Heilongjiangi keskus. Kaubaveetee ühendas Nenjiangi ülemjooksu ka Aiguniga Amuuri ääres. 

Novembris 1931 toimus Nen Jiangi sillal Jiangqiao lähedal Nen Jiangi silla lahing, üks Teise Hiina-Jaapani sõja esimesi lahinguid.

## Viited

## Välislingid
*2005. aasta üleujutus
*Nen Jiangi lisajõgede skeem
*Amuuri jõgikonna kaardid
Onega laht

**Onega laht** on osa Valgest merest. 

Laht piirneb edelas Pomorje rannikuga, kirdes Onega poolsaarega. Põhjas on ühenduses ülejäänud Valge merega, suudmes on Solovetsi saared. 

Lahte suubub Onega jõgi.
Antíparos

**Antíparos** (Vana-Kreeka kontekstis **Oliaros**) on saar Egeuse meres, üks Küklaadidest. 

Saare geograafilised koordinaadid on .

Saare pindala on 45,182 km². Saar on künklik, kõrgus kuni 310 meetrit. Antíparos kuulub Kreekale.
Eugenia Gurin-Loov

**Eugenia Gurin-Loov** (3. juuni 1922 Noua Suliţă, Rumeenia (praegu Novoselõtsja, Ukraina) – 8. aprill 2001 Tallinn) oli juudi päritolu Eesti kultuuritegelane.

1925. aastal asus Gurinite pere elama Tallinna, kus Eugenia Gurin lõpetas 1940. aastal Juudi Gümnaasiumi. 

Sõja-aastad (1941–1944) möödusid põgenikuna Nõukogude Liidu tagalas. Aastail 1948–1952 õppis ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas. Pärast lõpetamist tegi pedagoogitööd Tallinna Rahanduse ja Krediidi Tehnikumis, Tallinna Polütehnilises Instituudis ja Tallinna Pedagoogilises Instituudis. 1968. aastal kaitses väitekirja majanduse alal ning sai majanduskandidaadi kraadi ning dotsendi kutse.

1988. aastal valiti ta Eesti Juudi Kultuuriseltsi ja hiljem Eesti Juudi Kogukonna aseesinaiseks. 

## Teoseid ja esinemisi
1994. aastal ilmus Eugenia Gurin-Loovi raamat "Suur häving", mis käsitleb Eesti juutide holokausti ning sisaldab ka natsistide käe läbi hukkunud Eesti juutide nimekirja. 

1998. aastal ilmus temalt raamat "Tallinna Juudi Gümnaasium". Sel aastal möödus 75 aas­tat kooli asutamisest. Raamat sisaldab ülevaadet kooli tegevusest kuni selle likvideerimiseni 1941. aastal, üht­lasi ka põgusat ülevaadet juutide elust Eesti Vabariigis.

Eugenia Gurin-Loovi juudi kultuuri ja ajaloo alaseid artikleid ilmus nii kogukonna ajalehes Hašachar (toimetaja Elhonen Saks) kui ka muudes väljaannetes. Ta korraldas kaks juudi kultuuri näitust ning käsitles juudi kultuuri teemasid raadios ja televisioonis nii Eestis kui ka välismaal.

## Tunnustus
*1997 Koosmeele auhind
*2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
* E. Gurin-Loov. "Suur häving. Eesti juutide katastroof 1941". Tallinn, 1994
Inverter

**Inverter** ehk **vaheldi** on elektriseade, mis muundab alalisvoolu energia vahelduvvoolu energiaks tüüritavate (juhitavate) elektronlülitite abil. Elektronlülitiks võib olla näiteks IGBT-transistor  või GTO-türistor. Vahelduvpinge poolperioodid formeerib tüürlülitus elektronlülitite perioodilise avamise ja sulgemisega. Vajaliku sageduse tagamiseks ning siinuselise lainekujuga pinge saamiseks rakendatakse tüürlülituses impulsilaiusmodulatsiooni.

Elektritoitesüsteemis kasutatakse vaheldit, kui alalisvooluallika olemasolul on tarvis saada vahelduvvoolu (näiteks puhvertoiteallika akupatareist 230 V pingega vahelduvvoolu), või siis selleks, et saaks juhtida alalisvooluenergiat vahelduvvooluvõrku.

## Vaata ka
* Jõuelektroonika
* IGBT

## Välislingid
 
*  Jõuelektroonika
*Inverter tutorials (inglise keeles)
Võsa

**Võsa** (ka *võsastik*, *võserik*, *põõsastik*) on jäätmaale, raiesmikule vm tekkiv looduslik kooslus, milles on enamuses peenetüvelised ja madalad lehtpuud nagu pajud, lepad jts.

Et võsakooslus (eriti lepavõsa) rikastab mulla kiiresti lämmastiku ja huumusega, paneb see aluse järgnevale suktsessioonile, milleks on üldjuhul suuremad leht- ja okaspuud, Eesti kliimatingimustes tavaliselt okaspuuenamusega mets.

## Vaata ka
*võsamaa
*mets
*tihnik
*kõlvik

## Viited

## Välislingid
* Tiit Kändler See võrratu võsa Eesti Loodus 8/2014, lk 30-31
Väravavaht

**Väravavaht** on sportmängudes mängija, kelle peaülesanne on takistada mänguvahendi (palli, litri vms) sattumist oma võistkonna väravasse.

Selline positsioon on teiste seas jalgpallis, jääpallis,  maahokis, saalihokis, jäähokis, käsipallis, lakrossis ja veepallis.

Väravavahtidele kehtivad tihtilugu erireeglid (nt käega mängimine jalgpallis) ja nad kannavad erivarustust (nt kaitsemask ja -polsterdus jäähokis).

## Vaata ka
*Väravavaht (jalgpall)
*Väravavaht (jäähoki)
Jalgpall (spordivahend)

**Jalgpall** on pall, mida kasutatakse spordivahendina jalgpallis. See on kaetud naha või mõne muu IFAB-i heaks kiidetud materjaliga. Palli ümbermõõt peab olema 68–70 cm (27–28 tolli) ja mängu alguses kaaluma 410–450 g (14–16 untsi). Palli rõhk on vahemikus 0,6–1,1 atmosfääri. Tänapäeva jalgpallid on vettpidava pealispinnaga, mistõttu jääb palli kaal isegi märjal ja porisel väljakul enam-vähem samaks. Palli võib mängu ajal vahetada ainult väljakukohtuniku loal.

Aprill 2020 seisuga on nõuded pallile, millega mängivad täiskasvanud, järgmised
* pall on kerakujuline
* valmistatud heakskiidetud materjalist
* ümbermõõduga 0,68–0,70 meetrit
* mängu alguses on kaal 0,410–0,450 kg
* siserõhuga 0,6–1,1 atmosfääri merepinna kõrgusel

Jalgpalli pall on kasutusel ka Ameerika jalgpallis, Austraalia jalgpallis, Gaeli jalgpallis, Kanada jalgpallis ja Ragbis, kuid seal on need teistsugused.

## Viited
Troll (täpsustus)

**Troll** võib olla: 

* elektri-tänavasõiduk (trollibuss)
* müütiline tegelane
* Tolkieni raamatute tegelane
* Internetis halvasti käituv isik
* Norra uurimisjaam Antarktikas
* Rootsi ansambel

## Vaata ka
*Muumitrollid
Lesk (mesindus)

**Lesk** ehk **isasmesilane** on viljastamata munast arenenud mesilane. 

Lesk on jämedam ja pikem kui töömesilane ja lühem kui mesilasema. Tal on mesilasemast ja töömesilasest parem nägemine, mis on vajalik paarituslennul mesilasema leidmiseks. Tal puudub astel.

Igas mesilasperes on tavaliselt paarsada leske, kes osalevad pere elutegevuses ainult kevadest sügiseni. Lesed ei tegele korjega, kuid 1 kg leski on oma tarus elatud paari kuu jooksul suuteline ära sööma kuni 20 kg mett. Lese ainuke ülesanne on ema paaritamine. Lesk paaritab ema lennu ajal ja tarust kaugemal. Pärast mesilasemaga paaritumist lesk hukkub, sest tema suguelundid rebitakse ära. Lese eluiga on keskmiselt 40 päeva. Kui ema on paaritunud, visatakse lesed tarust välja ning nad hukkuvad.
Magasin (mesindus)

**Magasin**  on neljakandiline kast raamidega, mis lisatakse lamavtarusse, kui tarus enam ruumi ei ole. Magasine esineb kahte tüüpi: pooleraamilised ja täisraamilised. Magasin on mõeldud mee korjamiseks. Võib ka juhtuda, et mesilasema muneb magasini ja magasini kasutus muutub.

## Vaata ka
*Magasiniraam
Magasiniraam

**Magasiniraam** on raam, mis pannakse lamavtarus teiste raamide peale, et mesilased sinna mett korjaksid. 

Eestis kasutatakse enamasti kahte tüüpi raame – täismõõdus magasiniraamid (samas mõõdus nagu pesa raamid), ja poole pesa raami suurused magasiniraamid.
Mesinik

**Mesinik** on inimene, kes tegeleb mesilaste pidamisega mesindussaaduste saamise ja õite tolmeldamise eesmärgil.

Mesiniku peamine töö mesilastega toimub kevadel ja suvel, kui tegeletakse mesilaste hooldamise ja mee võtmise ning töötlemisega. Talvel mesilased talvituvad ja tarust välja ei lenda, sel ajal tegeleb mesinik inventari hooldamise, mee turustamise ja erialaste teadmiste täiendamisega.

## Vaata ka
*Aasta mesinik

## Välislingid

*Mesiniku eriala riiklik õppekava
*Mesiniku kutsestandard
Lola Pagnani

**Lola Pagnani** (sünninimi **Anna Lola Pagnani Stavros**; sündinud 3. aprillil 1972) on Itaalia tantsija ja näitleja.

Ta sündis Rooma kirjaniku ja stsenaristi Enzo Pagnani ning teatri kostüümikunstniku Gilda Pizzolante Stavrose tütrena. Õppis Pariisis kaasaegset tantsu ja temast sai Momixi esitantsija maailmaturneel, kes töötas edukalt ka koos Circe du Soleiliga Montréalis. Siis sai temast Müncheni ooperi esitantsija lavastaja Lina Wertmülleri ja dirigent Giuseppe Sinopoli käe all. Hiljem õppis ta kaasaegset tantsu veel ka Alvin Ailey Ameerika tantsuteatris New Yorgis ja näitlemist HB Studios, samuti New Yorgis. 

Itaaliasse naasnult töötas ta koos selliste Itaalia ning rahvusvaheliste teatri ja kino suurnimedega nagu Ettore Scola, Giulio Base, Lina Wertmüller; ka mängis ta Spike Lee, John Turturro ja Abel Ferrara filmides. Itaalias töötas ta kaks aastat ka Maurizio Costanzo *talkshow*'s.

Hiljuti otsustas ta teha dokumentaalfilmi koos ameerika produtsendi ja lavastaja Melissa Baliniga. Projekt kannab nime "Women Seeking Justice" ja sisaldab lugusid ebaõiglusest üle maailma. Pagnani räägib vabalt itaalia, prantsuse, hispaania ja inglise keelt.

__NOTOC__
## Filmograafia

### Kino
* "Trafitti da un raggio di sole" (1995) – Fabiola
* "Polvere di Napoli" (1996) – Rosita
* "Ninfa plebea" (1996) – Lucia
* "Ferdinando e Carolina" (1999) – Sara Goudar
* "La bomba" (1999) – Daisy
* "Il pranzo della domenica" (2002) 
* "Gente di Roma" (2003)
* "Women Seeking Justice" (2007)

### Televisioon

*"Pazza famiglia" (1995)
*"Commissario Raimondi" (1998) – Esmeralda
*"Anni 50" (1998)
*"La squadra" (2000)
*"Un posto al sole" (2001) – Roberta Cantone
*"Francesca e Nunziata" (2001)
*"Carabinieri 5" (2005) 
*"Un ciclone in famiglia 2" (2005) 
*"Donne sbagliate" (2006) 
*"Capri" (2006) – Maria Rosaria

## Teater
* "Carmen" (1987)
* "Vergine Regina" (1996)
* "Anatra all'arancia" (1997)

## Välislingid
*
*Lola Pagnani koduleht
*Studio Morea-Lo Cascio, Lola's Press in Rome
Maire Haava

**Maire Haava** (sündinud 20. oktoobril 1962) on eesti laulja, metsosopran. 

Lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klassikalise laulu erialal, töötas ta aastatel 1994–2003 Rahvusooperis Estonia. Alates aastast 2004 tegutseb vabakutselise lauljana.

Tema olulisemate rollide hulka kuuluvad Cherubino Wolfgang Amadeus Mozarti ooperis "Figaro pulm", Vürstinna Aleksandr Dargomõžski ooperis "Näkineid", Frugola Giacomo Puccini ooperis "Mantel", Fidalma Domenico Cimarosa ooperis "Salaabielu", Miss Todd Gian Carlo Menotti ooperis "Vanatüdruk ja varas".

Maire Haava on esinenud aldisolistina Joseph Haydni Stabat Materis, Wolfgang Amadeus Mozarti Missas C-Duur ning Franz Schuberti Missas Es-Duur. 2004. aastal osales ta Kuressaare Kammermuusika Päevade lõppkontserdil Johannes Brahmsi vokaaltsüklite "Armastuslaulud" op. 54 ja Robert Schumanni "Hispaania laulumäng" op. 74 ettekannetel.

Maire Haava on esinenud Savonlinna Ooperifestivali galakontsertidel ja teinud koostööd organistide Rolf Uusvälja ja Tiia Tennoga.

Maire Haava tegutseb ka produtsendina Pille Lille Muusikute Toetusfondi juures.
Roland Liiv

**Roland Liiv** (sündinud 9. novembril 1971 Tõrvas) on eesti ooperilaulja (tenor).

Lõpetas 1998. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia bakalaureuseõppe (dotsent Ervin Kärveti lauluklassis) ja 2007. aastal magistriõppe (professor Jaakko Ryhäneni lauluklassis). Täiendanud end Taru Valjakka, P. Molli, M. Acda, R. Piernay, L. A. Llaneza, I. Kremlingi meistrikursustel. 

Roland Liiv on laulnudrahvusooperis Estonia, Tartu Vanemuises, Pärnu Endla teatris ja ka välismaal: Inglismaal Buxtonis Gilber ja Sullivani festivalil 2001, Soomes Vaasa Ooperiteatris 2005, Prantsusmaal Baugé Opera's 2007. Olnud ka suurvormide ettekandja: Wolfgang Amadeus Mozarti „Reekviem" ja „Litaniae Lauretanae“, Johann Sebastian Bachi „Jõuluoratoorium“ ja kantaat nr. 82a, C. F. Gounod' „Messe solenelle oe Sante-Cecile“ jne.

## Repertuaar

Roland Liivi lauldud rollide hulka kuuluvad Arbace Wolfgang Amadeus Mozarti ooperis „Idomeneo“ (Opéra de Baugé), Don Jose Georges Bizet’ ooperis „Carmen“ (Pärnu Endla teater, Rahvusooper Estonia), Alfredo Giuseppe Verdi ooperis „La traviata“, Virve isa Veljo Tormise ooperis „Luigelend“ (Eesti Draamateater), Edoardo Milfort Gioachino Rossini ooperis „La Cambiale di Matrimonio“, Polidoro Wolfgang Amadeus Mozarti ooperis „La finta semplice“, Don Ramiro Gioachino Rossini ooperis „Tuhkatriinu“, Acis Georg Friedrich Händeli „Acis ja Galatea“, Tamino Wolfgang Amadeus Mozarti ooperis „Võluflööt“, Naaber Tõnis Kaumanni ooperis „Mina – Napoleon!“, Pinkerton Giacomo Puccini ooperis „Madama Butterfly“, Bonnius Eduard Tubina ooperis „Barbara von Tisenhusen“, Tšekalinski Pjotr Iljitš Tšaikovski ooperis „Padaemand“, Karl/Clem/Alfred Benjamin Britteni ooperis „Väike korstnapühkija“, Remendado Georges Bizet’ ooperis „Carmen“, Borsa Giuseppe Verdi ooperis „Rigoletto“, Max Carl Maria von Weberi ooperis „Nõidkütt“, Joosep Kerge/Raadiku muusikalis „Vargamäe tõde ja õigus“, Camille de Rossillion Franz Lehári operetis „Lõbus lesk“, Don Gasparo Gaetano Donizetti ooperis „La favorita“, Arturo Gaetano Donizetti ooperis „Lucia di Lammermoor“, Mozart Nikolai Rimski-Korsakovi ooperis „Mozart ja Salieri“.

## Tunnustus
* 2004 Eesti Teatriliidu muusikaauhind
* 2005 Klaudia Taevi nimelise rahvusvahelisel noorte ooperilauljate konkursi eripreemia parima saksa aaria ja laulu interpretatsiooni ning diktsiooni eest 

## Välislingid

*Teater Vanemuine - Roland Liiv
NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees

**NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees**, lühendatult NSVL MN esimees (aastatel 1946–1991 Председатель Совета Министров СССР e *Predsedatel Soveta Ministrov SSSR* ja aastatel 1923–1946 **NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimees** Председатель Совета Народных Комиссаров СССР e *Predsedatel Soveta Narodnõhh Komissarov SSSR*) oli Nõukogude Liidu valitsusjuht ehk peaminister. 

## NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees
NSV Liidu konstitutsiooni järgi oli NSV Liidu Ministrite Nõukogu pädev otsustama kõiki riigi poliitilisi küsimusi, kuid tegelikult sündisid need otsused Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroos. Paljudel juhtudel oli NSVL MN esimees ja NLKP peasekretär sama isik, ei see olnud alati nii. 

## NSV Liidu valitsusjuht 1924–1946

## NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehed
*Jossif Stalin (15. märts 1946 – 5. märts 1953)
*Georgi Malenkov (5. märts 1953 – 8. veebruar 1955)
*Nikolai Bulganin (8. veebruar 1955 – 27. märts 1958)
*Nikita Hruštšov (27. märts 1958 – 14. oktoober 1964)
*Aleksei Kossõgin (14. oktoober 1964 – 23. oktoober 1980)
*Nikolai Tihhonov (23. oktoober 1980 – 27. september 1985)
*Nikolai Rõžkov (27. september 1985 – 19. jaanuar 1991)

## Nõukogude Liidu peaminister
*Valentin Pavlov (19. jaanuar 1991 – 22. august 1991)

## Valitsusjuht
*Ivan Silajev (1991; valitsusjuht augustiputšist Nõukogude Liidu lagunemiseni)

## Vaata ka
* Eesti NSV Ministrite Nõukogu
Aeroioon

**Aeroioon** on õhukeskkonnas olev ioon (katioon või anioon). 

Tuntuimad aeroioonid on O<sub>3</sub><sup>-</sup>, N2+ jpt.
Caffè latte

***Caffè latte*** (itaalia keeles: *caffè e latte*), ka **late**, on kohvijook, kus on 1/4 espressot ja 3/4 vahustatud piima. Kuum espresso (umbes 7 cl) valatakse klaasi või tassi põhja, selle peale valatakse kuuma auruga vahustatud piim (umbes 2 dl).

*Caffè latte*t juuakse tavaliselt kõrgest klaasist. Ka teisi *latte*l põhinevaid maitsekohvisid juuakse kõrgetest klaasidest. Joogi peal on piimavaht. 

Sõna *latte* tuleb itaalia keelest ning tähendab piima. Ingliskeelsetes maades viidatakse sellega kohvijookidele, mille tegemisel on kasutatud kuuma piima. Itaalias kutsutakse seda jooki nimetusega *caffè e latte* või *caffellatte*, mis tähendab "kohvi ja piima". Prantslaste *[[café au lait]]* on sarnane, kuid mitte päris identne jook. 

Veel 1980. aastatel sai Itaalias kohvikus *caffè latte*t tellides klaasi piima. Termin *latte* tähendab üldiselt maailmas *caffè latte*t.

## Vaata ka
* *[[latte art]]*
Café au lait

***Café au lait*** [kaˈfe ɔˈlɛ] on prantsuspärane kohv, mis sõna-sõnalt tähendab kohvi piimaga. See valmistatakse kohvi ja sooja piima (mitte piimavahtu) kokku segades. See on kohvijook, mis sarnaneb Itaaliast pärit *[[caffè latte]]*ga. *Café au lait*s ei ole aga espressot; kohv tehakse tavalist kohvi piimaga segades. Samuti on piim leige või soe, mitte kuum. *Café au lait* sisaldab võrdses koguses piima ja kohvi.
Cappuccino

***Cappuccino*** [kaputš'iino] on kohvijook, kus espressole on lisatud kuuma piima ja piimavahtu. Kodumaal Itaalias juuakse *cappuccino*t ainult hommikuti, näiteks koos sarvesaiaga. *Cappuccino* on väga levinud jook kohvikutes kõikjal maailmas.

Traditsiooniliselt on *cappuccino*s kolmandik espressot, kolmandik kuuma piima ja kolmandik piimavahtu. Tänapäeval esineb aga palju muidki variatsioone. *Cappuccino* ei ole pealt täiesti valge, *[[crema]]* peab olema äärtes nähtav. Ideaalse *cappuccino* maitse peab olema tasakaalus, piima magusus ja espresso peavad olema harmoonias. Joogis ei tohi olla tunda liiga palju piima, espresso maitse peab olema selgelt eristatav. 

Piim vahustatakse espressomasina küljes oleva aurutustoru abil. Piima aurutades üritab barista tekitada mikrovahtu. Hea mikrovahuga võib hea barista luua *[[latte art]]*i. Aurutatud piima maitse on magusam kui tavalisel kuumal piimal, kuna aurutamisega muutub piima konsistents. 

*Cappuccino* serveeritakse portselantassis nii esteetilistel kui ka praktilistel põhjustel. Portselan hoiab kuumust paremini kui teised materjalid. Joogi peal olev vaht isoleerib kohvi ning hoiab seda kauem kuumana. Hea *cappuccino*-tass on ümara põhjaga ja ülalt laienev, vaid siis seguneb vahustatud piim espressoga õigel moel. Ülalt laienev tassisein teeb lihtsamaks ka joogi pinnale piimavahuga kujundite joonistamise, *latte art*i.

Poodidest on võimalik osta ka kiir-*cappuccino*-pulbrit, mis segatakse kuuma veega. Seda jooki ei saa siiski nimetada *cappuccino*ks. 

Arvatakse, et *cappuccino* on nimetuse saanud kaputsiinide järgi, sest kaputsiinide kasutatav pruun rüü on sama värvi nagu kohvijook.
Latte art

***Latte art*** on väljend, mis tähistab kujundite loomist espressokohvi pinnale. Selleks kasutatakse peamiselt kaht meetodit või nende kombinatsiooni. 

Esimese meetodina luuakse kujundid vahustatud piima valamisega espressokohvi peale. Nii saab espressokohvi pinnale moodustada mitmesuguseid pilte, näiteks lehti, taimi või südameid. Abivahendina võib kasutada lusikat. Teise meetodina kasutatakse šabloone, mille abil tehakse espressokohvi pinnale näiteks kakaopulbriga kujundeid. 

Peamiselt tehakse *latte art*i *[[caffè latte]]* peale, kuna piltide loomiseks on vaja palju piima. Kujundeid võib teha ka muude kohvijookide, näiteks *[[cappuccino]]*, *[[macchiato]]* ja espresso peale. 

Baristade vahel korraldatakse ka *latte art*i võistlusi, kus aga ei ole määrav mitte ainult joogi välimus, vaid ka espresso ja *[[crema]]* kvaliteet.
Totar

**Totar** (või **Totaar**) on 1993. aastal Venemaal sündinud täisvereline ruun, kes oli Gunnar Klettenbergi võistlushobune. Totar võitis ratsutaja Zigmantas Sarkaga maailma karikasarja (MK) Tallinna etapi (Palladium cupi) 2001.

## Vaata ka
*ratsasport
*Palladium
*Favoritas (hobune)
*Terror (hobune)

## Välislingid

*http://paber.maaleht.ee/?old_rubriik=2851&old_num=719
*http://arielu.ee/est/?news=910679&category=2
*http://www.ohtuleht.ee/129631
*http://vana.www.sakala.ajaleht.ee/index.html?op=lugu&id=7550&number=392&rubriik=53
Houston Stewart Chamberlain

**Houston Stewart Chamberlain** (9. september 1855 Southsea – 9. jaanuar 1927 Bayreuth) oli inglise päritolu saksa filosoof.

Chamberlain oli Bayreuthi linna aukodanik. Tema elumajas asub Jean-Paul-Museum. Chamberlaini järgi nimetatud tänav nimetati hiljem ümber. Tema ja Eva Wagneri haud asub Bayreuthi linnakalmistul.

## Teosed
**Immanuel Kant: die Persönlichkeit als Einführung in das Werk*. München, 1905.

## Välislingid
*Elulugu ja teosed (saksa, inglise ja flaami keeles)
*Die Grundlagen des neunzehnten Jahrhunderts võrguversioon.
Heinrich Hein

**Heinrich Hein** (1590 Rostock – 1666) oli Liivimaa usu- ja õigusteadlane, korduvalt Tartu Ülikooli rektor.

Ta oli aastail 1632–1656 Tartu Ülikooli esimene õigusteaduse professor, Rooma ja Rootsi õiguste professor (u.j.d., see tähendab *utriusque juris doctor* — mõlema õiguse doktor) ülikooli õigusteaduskonnas.

Samuti tegutses Hein Tartu õuekohtu assessorina. Sellekohane soovituskiri Rootsi kantslerilt Axel Oxenstiernalt Liivimaa kindralkubernerile Gabriel Bengtsson Oxenstiernale pärineb 12. veebruarist 1646.

Hein oli roosiristlane ning seisis lähedal liikumise juhile Johann Valentin Andreaele, kellega ta oli kirjavahetuses. Tartuski püüdis ta rajada roosiristlaste ringi.

Heinile kuulus Tartu-lähedane Taabri mõis (saksa keeles *Anrepshof*). 1646. aastal kinnitas Rootsi kuninganna Kristiina Heini õigusi tollele mõisale.

Tema pojad olid Fridericus Hein (immatrikuleeritud Tartu ülikooli 19. märtsil 1634) ja Henricus Hein (immatrikuleeritud 1. novembril 1641).

## Viited

## Kirjandus
* Uku Masing "Roosiristlane Tartus", rmt: "Vaatlusi maailmale teoloogi seisukohast", Tartu, 1993, lk 427–428
Johann Below

**Johann Below** (ka **Johannes Below**; 1601 Rostock – 27. detsember 1668 Rostock) oli Saksamaal ja Eestis tegutsenud arst ja Tartu Ülikooli rektor.

Below astus Rostocki ülikooli 1618. aastal. 1628. aastal kaitses ta seal doktorikraadi väitekirjaga "De variolis et morbillis" (juhendaja Jacob Fabricius). Aastatel 1632–1642 oli Below Tartu Ülikooli arstiteaduse professor, aastatel 1633–1642 aga Tartu õuekohtu- ja linnaarst. 1634. ja 1641. aastal oli ta Tartu Ülikooli rektor.

1643. aastal lahkus Johann Below Tartust ja alustas tööd Vene tsaari Mihhail Fjodorovitši (ning hiljem ka tolle järeltulijate Aleksei Mihhailovitši ja Fjodor Aleksejevitši) ihuarstina. 1651. aastal pöördus ta tagasi Saksamaale, kus asus elama Lübeckisse.

## Sugulased
Johann Belowi vend Bernhard Below oli Rootsi kuninganna Kristiina ning kuningate Karl X Gustavi ja Karl XI ihuarst. Tema vennapoeg Jakob Friedrich Below, kes töötas Tartu Ülikooli rektorina aastatel 1696–97, oli samuti arst. Pärast Poltaava lahingus vangilangemist sai Jakob Friedrichist Peeter I õukonnaarst.

## Allmärkus

## Kirjandus
* "Svenskt biografiskt lexikon", kd 3 (1922), lk 131 jj.
*Kaarina Rein "Arstiteadus rootsiaegses Tartu gümnaasiumis ja ülikoolis aastatel 1630–1656. Meditsiinialased disputatsioonid ja oratsioonid ning nende autorid." Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2011, lk 19, 24, 35, 44–48, 50, 55, 59, 60, 94, 95,102–104, 107, 110, 111, 114, 115, 137–140.
Henrik Koppel

**Henrik Koppel** (ka **Heinrich Koppel** ja **Hendrik Koppel**; 29. detsember 1863 Naela talu, Tõnuküla, Uusna vald, Viljandimaa – 14. detsember 1944 Tallinn) oli eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli rektor aastail 1920–1928.

## Elulugu
Henrik Koppel sündis 29. detsembril 1863 Viljandimaal Uusna vallas Naela talus. Ta oli pere vanim laps, kellel õdesid-vendi seitse. Koppel õppis kohalikus vallakoolis, seejärel Viljandis algkoolis ja gümnaasiumis ning Tartu Aleksandri gümnaasiumis, mille lõpetas 1884. aastal. Ta õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust ja kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi, olles ka selle esimees. 1890. aastal lõpetas ülikooli. Doktorikraadi kaitses Koppel järgmisel aastal. 

Seejärel töötas ülikooli polikliinikus ja alustas erapraksist, keskendudes kõrva-nina-kurguhaigustele. Koppel oli 1920–1928 Tartu ülikooli rektor (nimetatud Vabariigi Valitsuse poolt 13. veebruaril 1920) ja sisehaiguste polikliiniku juhataja, organiseeris ülikoolis kõrva-nina-kurguhaiguste kateedri (1904) nimetati Tartu Ülikooli audoktoriks (1928). Riigivanema otsusega 7. veebruarist 1934 vabastati ta Tartu Ülikooli eripatoloogia, teraapia ja diagnostika korralise professori kohalt arvates 1. jaanuarist 1934. Edendas tervishoidu, asutas 1903 ajakirja Tervis. Oli juhtivail kohtadel Liivimaa Linna-Hüpoteegi Seltsis, Eesti Rahva Muuseumis ja lauluseltsis Vanemuine. Tema kohta on öeldud, et enne Jaan Tõnissoni esilekerkimist oli ta Tartu eestlaste esimene mees. Koppel propageeris tervishoiuideid ning tegeles eestlastest arstkonna ühteliitmisega. Tema panus ulatub leepravastasest võitlusest looduskaitseni, alghariduse andmise edendamisest Tartu ülikooli juhtimiseni. Ta oli aktiivne seltsiliikumises, Eesti ajakirjanduse ja kiriku ajaloos ning poliitikaelus.

Koppel oli hea looduse (eriti lindude) tundja, tegi looduskaitsealast propagandat ja aitas kaasa kaitsealade rajamises.

1920 valiti ta EÜSi auvilistlaseks. 1926 valiti ta Uppsala ülikooli arstiteaduse audoktoriks, 1927 Läti Ülikooli auliikmeks, 1928 Tartu ülikooli õigusteaduse audoktoriks, 1931 Soome Arstide Seltsi, 1938 Õpetatud Eesti Seltsi ja 26. mail 1940 Eesti Arstide Seltside Liidu auliikmeks.

Henrik Koppel suri 16. detsembril 1944 Tallinnas, kuhu ta oli augustis Tartust sõjategevuse eest ära läinud. Surma põhjustas jalga tabanud gangreen, mis jäi sõja tõttu õigeaegselt opereerimata. Koppeli matusetalitus toimus Tartu Ülikooli kirikus, Eesti NSV lipp oli peahoonel pooles vardas ja matustest võttis osa ka ülikooli uus punane juhtkond.

## Viited

## Kirjandus
*Jaan Tõnisson, "Heinrich Koppeli 70. sünnipäeva puhul" – Postimees 29. detsember 1933, nr 304, lk 2; loetav ka digiteeritud ajalehtede aadressil
*Henrik Koppel, Artikleid. Järelsõna: Arved Jents – Akadeemia 1991, nr 5, lk 1013–34; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
*Ken Kalling, "Rektor Henrik Koppel". Toimetaja Mart Orav; resümeede tõlge: saksa keelde Reet Bender, inglise keelde Saskia Kangro, vene keelde A&A Lingua; Aasta Raamat, Tallinn 2007, 164 lk; ISBN 9789985983324

## Välislingid
*
Happy Hour

"**Happy Hour**" oli Urmas Oti telesaade Kanal 2 eetris. Sarja alustati aastal 2003 ja saate tegemine lõpetati aastal 2006.

Külalised olid näiteks Markko Märtin, Vaiko Eplik, Ingrid Rüütel, Andrus Värnik, Evelin Võigemast, Toomas Hendrik Ilves.
Aas

**Aas** (kõnekeeles ka *niit*, *karjamaa*) on harva või lühikest aega üleujutatav lammirohumaa.

## Vaata ka
*Rohumaa
*Alpiniit ehk alpiaas

## Viited
William Charles Chamberlain

**William Charles Chamberlain** (21. aprill 1818 – 27. veebruar 1878) oli Briti sõjaväelane (kontradmiral).

Ta oli Basil Hall Chamberlaini ja Houston Stewart Chamberlaini isa.
Andreas Virginius

**Andreas Virginius** (18. november 1596 Schwessini rüütlimõis Pommeris – 30. detsember 1664 Tallinn) oli usuteadlane, korduvalt Tartu Ülikooli rektor, 1650. aastast Liivimaa asekindralsuperintendent ja ülemkonsistooriumi assessor Tartus, ning alates 1658. aastast Eestimaa piiskop. 

Andreas Virginius sündis 1596 oma aadlikust isa Jakob Vergien'i pärismõisas (Schvvessien) Pommerimaal (ta ema oli aadlisoost Anna Ilammermeisters). Ta õppis esmalt Stargardis, siis kuulsas Stettini pedagoogiumis, kus õppis 3 aastat. Selle järele läks Rostocki ülikooli, kus omandas esmalt filosoofia magistri astme, oli lühemat aega Greifswaldis ja Königsbergis filosoofia fakulteedi adjunktiks, asus siis uuesti
Rostocki. 

Aastatel 1632–1658 oli ta Tartu Ülikooli I usuteaduse professor ja korduvalt (1633, 1639 (alates nov. 1638), 1642 (alates nov. 1641), 1648 (alates nov. 1647), 1655 (alates dets. rp. nov. 1654) Tartu Ülikooli rektor ning mitmekordselt usuteaduskonna dekaan.  Ülikooli ülem hoolekanne ning valitsemine kuulus kantslerile ja prokantslerile, kuna tegelikuks juhiks oli Tartu ülikooli rektor, kes oli professorite hulgast määratud.

1658. aastal kinnitas Rootsi kuningas ta Eestimaa piiskopiks Rootsi piiskoppide soovitusel, ja Uppsala peapiiskop Johannes Canuti Lenaeus pühitses ta Uppsalas, Eestimaa piiskopiks (1658–1664) ning piiskopina oli ta ka Eestimaa konsistooriumi esimees.

## Viited

## Välislingid
*Eesti Ajalooarhiivi plakatid: Andreas Virginiuse ringkiri 1663  
*Teoseid ESTERis