open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Otto Friedemann Jakob Hörschelmann

**Otto Friedemann Jakob Hörschelmann** (15/27. detsember 1830 Viru-Jaagupi – 31. oktoober/12. november 1873 Kuressaare) oli Liivimaa vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1851–1853 ja 1856, grad. stud. 1857. Oli seejärel koduõpetajaks Müüriku ja Mõdriku mõisas.

Oli aastatel 1860–1861 Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Vabastati 18. juulil 1861 tervislikel põhjustel ametist. Elas seejärel Kuressaares, kus ta ka suri.

## Isiklikku
Tema isa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Tema vend Heinrich Emil August Hörschelmann oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Peterburi Anna koguduse õpetaja, teine vend Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Tema abikaasa Marie Winkler oli tema poolõe Julie Hörschelmanni ja Constantin Winkleri tütar. Marie isa Constantin Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Tema poeg August Constantin Hörschelmann oli pastoriks Vändras, Paldiskis ja Guttstadtis (praegu Dobre Miasto, Olsztyni maakonnas, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Poolas)

## Viited
Carrie Underwood

**Carrie Marie Underwood** (sündinud 10. märtsil 1983) on USA kantrilaulja, laulukirjutaja ja näitleja, kes võitis 2005. aastal telesaate "American Idol".

Pärast seda on Underwood saanud mitmekordse plaatinaplaadiga artistiks, võitnud mitu Grammyt, ta on valitud kolm korda kantrimuusikaühenduste (Academy of Country Music ja Country Music Association) lauluvõistluste parimaks naislauljaks ja ACM-i aasta meelelahutajaks. Ta on kõigi aegade esimene naisartist, kes võitis üksteise järel aasta meelelahutaja auhinna Academy of Country Music (ACM) Awardsil (2009/2010). 

Tema debüütalbum "Some Hearts" sai seitsmekordseks plaatinaplaadiks ja oli 2006. aasta veebruaris kõige kiiremini müüdud kantri debüütalbum Nielsen SoundScani ajaloos. See oli samuti müüduim naisartisti soolodebüütalbum kantrimuusika ajaloos, alates 2008. aasta veebruarist. "Some Heartsil" oli kolm esikohahitti Billboard Hot Country Songsil ja üks esikohahitt Billboard Hot 100 Songs edetabelis. Ta teine album "Carnival Ride" anti välja 23. oktoobril 2007. Seda on ostetud üle 3 miljoni eksemplari alates 2010. aasta jaanuarist ja esitanud neli esikohahitti Billboard Hot Country Songs edetabelis. Underwoodi kolmas album, "Play On", anti välja 3. novembril 2009. Selle kuulutas RIAA plaatinaalbumiks 3. novembril 2009. Sellel on kolm lugu, mis on siiani edetabeli Billboard Hot Country Songs esikohahitid. Alates 2010. aasta maist on Underwoodi albumeid ja singleid ostetud (maailmas) üle 20 miljoni eksemplari.

## Lapsepõlv ja noorus
Carrie Marie Underwood sündis Stephen ja Carole Underwoodi peres 10. märtsil 1983 Muskogees. Ta kasvas vanemate farmis maakoha linnas Checotah's. Tal on kaks vanemat õde, Shanna Means ja Stephanie Shelton. Ta isa töötas saeveskis ja ema oli algkooliõpetaja. Lapsepõlves esines Underwood "Robbins Memorial Talent Show's" ja laulis Free Will Baptist Churchis. Hiljem laulis ta kohalikel üritustel Checotah's, sealhulgas Old Settler's Dayl ja Lion's Clubis. 1996. aastal pakkus Capitol Records Underwoodile lepingut, aga tühistas selle, kui ettevõtte juhtkond muutus. 

## Välislingid

* Carrie Underwoodi koduleht 
* Carrie Underwood YouTube'is
* Carrie Underwoodi YouTube'i VEVO kanal
* Carrie Underwood MySpace'is
* Carrie Underwoodi Facebook 
* Carrie Underwood IMDb-s
* Carrie Underwood Billboard.com-is
Tordoki-Jani mägi

**Tordoki-Jani** (vene keeles Тордоки-Яни ehk Тардоки-Янги) on mäetipp Venemaa Kaug-Ida lõunaosas Habarovski krai territooriumil. See on Sihhote-Alini kõrgeim tipp, selle kõrgus on 2077 m (teiste andmete järgi 2090,4 m). Tordoki-Jani asub Habarovski krai kaguosas Primorski kraiga piirist põhja pool.

Mäetipust lõuna pool asub Anjui jõe  jõelähe.

## Viited
Magnus Heinrich Ferdinand Hörschelmann

**Magnus Heinrich Ferdinand Leopold Hörschelmann** (21. september 1836 Ridala – 14. jaanuar 1908 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1850–1854 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1855–1858. Oli seejärel koduõpetaja. Aastatel 1862–1863 reisis Euroopas. Ordineeriti 3. juulil 1866 Tallinna toomkirikus õpetajaks.

Oli aastatel 1866–1868 Eestimaa vikaarõpetaja. Oli aastatel 1868–1888 (kutsuti 5. augustil 1868, introdutseeriti 8. oktoobril 1868) Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja. Oli aastatel 1877–1881 Läänemaa koolikomisjoni liige, aastatel 1878–1888 Eestimaa konsistooriumi assessor. Aastatel 1888–1904 oli ta Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja, Eestimaa kindralsuperintendent ja konsistooriumi asepresident. Aastal 1904 jäi emerituuri.

Ta esines Eestimaa pastorite sinodil aastal 1881 ettekandega "Kas oleks kasulik, et ka meie võtaksime osa Aleksandrikooli asutamisest?" Ettekanne ilmus esmalt saksa keeles (Baltische Monatschrift, 1881) ja siis eesti keeles pealkirjaga "Eesti Aleksandrikool ja pastorid" (Tallinna Sõber, 1882).

## Isiklikku
Tema isa Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, vanaisa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vanavanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja, onu Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Teine vanaisa Christoph Heinrich Rinne oli arst, vanavanaisa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Tema äi Ernst Wilhelm Woldemar Schultz oli Saarde ja Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ning Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja, Eestimaa kindralsuperintendent ja konsistooriumi asepresident, naisevend Otto Woldemar Ludwig Schultz oli Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja.

## Viited
Rašti org

**Rašti org** (tadžiki *Водии Рашт*) on piirkond Tadžikistanis, hõlmab suure osa Tadžikistani vabariikliku alluvusega rajoonidest.

Piirkonna ajaloolised nimed on Karategin ja Garm.

Tadžikistani kodusõja päevil (1992–1997) oli piirkond Emomali Rahmoni valitsuse vastaste tugiala.

Aastatel 1920–1955 kuulus Rašti org Garmi oblastisse.
Harkivi lepingud

**Harkivi lepinguteks** või ka **Harkivi paktiks** nimetatakse 2010. aasta 21. aprillil allkirjastatud leppeid,
mille kohaselt Ukraina pikendas Sevastopoli mereväebaasi rentimist Venemaale 2017. aastalt 2042. aastani ning Venemaa kohustus varustama Ukrainat odavama maagaasiga. Lepingu allkirjastasid presidendid Viktor Janukovõtš ja Dmitri Medvedev Harkivis. Riikide parlamendid ratifitseerisid lepingu 27. aprillil.

Ukraina opositsioon nimetas lepingut Ukraina huvide mahamüümiseks ja püüdis ratifitseerimist igati takistada. Ülemraada esimeest loobiti munadega, hääletusmasinad kleebiti kinni. Ratifitseerimisotsuse poolt hääletanuteks märgiti saadikuid, kes istungil kohal ei olnud.

2014. aasta märtsis, pärast seda kui Venemaa Krimmi ja Sevastopoli oma territooriumiks oli kuulutanud, teatas Venemaa peaminister Dmitri Medvedev kavatsusest lepingud denonsseerida ja Ukrainalt kahjutasu nõuda.

## Viited

## Välislingid
* Mereväebaasi leping (ukraina keeles)
* Gaasilepingu täiendused (ukraina keeles)
* Lepingu ratifitseerimist saatnud märul Ukraina parlamendis (pildid, videod)
Johann Heinrich Hörschelmann

**Johann Heinrich Hörschelmann** (7. september 1752 Großrudestedt Erfurdi lähedal – 20. juuni 1798 Vändra)

Lõpetas Weimaris gümnaasiumi. Õppis usuteadust (immatrikuleeriti 15. oktoobril 1768) Jena Ülikoolis. Oli aastal 1768 koduõpetaja Lustiveres. Ordineeriti 21. juulil 1784 õpetajaks.

Oli aastatel 1784–1798 (introdutseeriti 25. augustil 1784) Vändra Martini koguduse õpetaja.

## Isiklikku
Tema isa Johann Heinrich Hörschelmann (1704–1774) oli pastor Saksamaal Erfurdi lähedal. Tema vend Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi retoorikaprofessor ja mõne aasta sama kooli rektor. Vennapoeg Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vennapoeg Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vennapoeg Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, vennapoeg Paul Eduard Hörschelmann oli Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja ja Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja.

## Viited

## Välislingid
*
Jõesiga

**Jõesiga** (*Potamochoerus porcus*) on loom sigalaste sugukonnast. Ta pole kodustatud liik ning elab Aafrikas, enamjaolt Guineas. 
Ta eelistab elada märgade alade (jõgede ja soode) lähedal ning väljub harva vihmametsast.

Nagu paljud teisedki sigalased, on ka jõesiga omnivoor. Ta sööb rohtu, juuri, putukaid, marju ja ka molluskeid. Jõesead elavad kuni 20-liikmelistes karjades, mida juhib kult. Emised sünnitavad enamasti 3–6 põrsast koosneva pesakonna.

## Kirjeldus
Jõeseal on silmatorkav punane karvastik, mustad jalad ja valge jutt piki selga. Silmade ümber, põskedel ja lõual on valged markeeringud, ülejäänud koon ja nägu on must. 
Täiskasvanud siga kaalub 45–115 kilogrammi ja on 55–80 cm kõrge; kehapikkus on 100–145 cm. Saba on peenike ja 30–45 cm pikk. Kuldid on emistest mõnevõrra suuremad. Isastel on kärsa külgedel muhud ja väikesed teravad kihvad.

## Käitumine
Jõesiga on omnivoor, kes sööb põhiliselt juuri ja naereid, kuid ka puuvilju, rohtu, mune, surnud loomi, putukaid ja sisalikke. Kärsaga songib ta mulla seest juuri välja. Sel viisil põhjustavad jõesead tihtipeale istandustele kahjustusi.

Jõesiga on põhiliselt öise eluviisiga. Päeval peidab ta end tihedas taimestikus. Pärast päikeseloojangut liiguvad jõesead karjadena ringi, otsides toitu. Karja kuulub isane (kult), mõned emised ja nende põrsad. Kult kaitseb agressiivselt oma karja kiskjate eest, põhiliselt leopardi eest. Vahetevahel võivad mitu karja liituda, moodustades kuni 60 loomast koosneva karja.

## Levila
Jõesiga elab vihmametsades, märgades savannides, metsastunud orgudes; jõgede, soode ja rabade läheduses. Levila ulatub Kongost ja Gambiast Ida-Kongoni, lõuna pool Kongo jõe ja Kasaini.
Varkla kraav

**Varkla kraav** (ka *Nõmmküla kraav*) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Väike-Nõmmküla ja Niibi külas.

Kraavi pikkus on 3,1 km. See suubub vasakult Riguldi jõkke. Kraavi valgla suurus on alla 25 km².

Kraavi on varem ekslikult peetud Riguldi jõe ülemjooksuks. Kraav on Niibi raba loodeservas.

Kraav on mitteavalik veekogu.

Varkla kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1103901.

## Välislingid
*
August Constantin Hörschelmann noorem

**August Constantin Hörschelmann** (27. veebruar 1863 Haapsalu – 25. juuli 1937 Eschwege) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1873–1881 Kuressaare gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1881–1886. Oli prooviaastal Tartus ja Rõuge Maarja koguduses. Ordineeriti 31. mail 1887 õpetajaks.

Oli aastal 1887 Rõuge Maarja koguduse adjunktõpetaja. Aastatel 1887–1889 oli Gelliehausenis Göttingeni lähedal vikaarõpetaja ja 1889–1891 sealsamas õpetaja. Aastatel 1891–1892 oli Viljandi Jaani koguduse adjunktõpetaja ja samaaegselt usuõpetaja. 

Aastatel 1892–1893 oli ta Vändra Martini koguduse õpetaja ja aastatel 1892–1895 juhtis Vändra kurttummade koolitamise seltsi "Ehwata". 1894. aastal õppis kurttummade koolitamist ja oli seejärel aastatel 1894–1906 Vändra kurttummade kooli juhataja. 29. septembril 1899 ilmub tema toimetamisel ajakirja Kurttummade Sõber esimene number.

Aastatel 1906–1907 oli ta Riia lähedal (Jugla järve ääres) Strazdumuiža mõisas (saksa keeles *Strasdenhof*) asuva pimedate kooli direktor. Aastatel 1907–1908 oli ta Jelgavas asunud saksa õpetajateseminari direktor. Aastatel 1909–1910 oli Kuramaa saksa seltsi tegevjuht. Aastatel 1910–1911 oli ta Liepāja saksa gümnaasiumi õpetaja, aastal 1911 sama kooli direktor. 

Aastatel 1913–1918 oli ta Paldiski Nikolai koguduse õpetaja, oli aastatel 1915–1917 küüditatud Siberisse. Aastatel 1919–1922 oli luterlik pastor Guttstadtis Ida-Preisimaal (praegu Dobre Miasto Olsztyni kreisis Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Poolas. Aastal 1922 oli kirikuametis Wittenis (Ruhri linnastus Nordrhein-Westfaleni liidumaal), aastatel 1922–1926 luterlik vaimulik Zürichis. 

Suri aastal 1937 Eschweges (Werra-Meißner-Kreisis Kasseli ringkonnas Hesseni liidumaal).

## Isiklikku
Tema isa Otto Friedemann Jakob Hörschelmann oli aastail 1860–1861 Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja, vanaisa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, teine vanaisa Constantin Winkler oli Rakvere Kolmainu koguduse õpetaja. Tema onu Heinrich Emil August Hörschelmann oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Peterburi Anna koguduse õpetaja, teine vend Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja.

## Viited
Vibu

**Vibu** on laskerelv, mida kasutatakse noolte ja mõnel pool ka kuulide laskmiseks. Vibu koosneb painduvast vibukaarest ehk loogast ja selle otsi ühendavast nöörist. Vibusid on kasutatud jahil, kalastamisel ja sõjas hilispaleoliitikumist kuni tänapäevani kõikjal maailmas.       

Pärast tulirelvade kasutuselevõttu on vibu tähtsus relvana järk-järgult vähenenud. Kuid veel Teises maailmasõjas kasutasid täpsuslaskurid vibu, vibuga tapeti vähemalt 5000 sõdurit. Tänapäeval täidab vibu kõiki kunagisi ülesandeid. Klassikalist vibu lastakse hoides looka parema käega ning asetades noole kindlasti paremale poole kaart, selline asend suurendab laskekiirust ja -täpsust. Nööri hoidmisel kasutatakse tihti sõrmeraudu, mis võimaldavad tugevamat tõmmet ja vähendavad sõrmede stressi.      

Eristatakse kolme vibu põhiliiki: lihtvibu, liitvibu ja plokkvibu. 
# Lihtvibu look on ühest kindlast materjalist, mille läbilõike pindala väheneb otste suunas. Inglise pikkvibu laskekiiruseks on hinnatud 12 noolt minutis. 
# Liitvibu ehk refleksvibu look on mitmest osast ja eri materjalidest kokku liimitud ning jõudeolekus ilma nöörita tagaspidi kaardus. Selline ehitus annab vibule suure elastsuse ja laskekauguse (kuni 900 m). Lahingus on liitvibuga saavutatud sihitud tabamus on üle 700 meetri ja see sündmus on jäädvustatud ühel aasia-india freskol. Eksperimentaalarheholoog Lars Anderseni järgi võib ratsaniku liitvibu laskekiiruseks olla 3 noolt 0,6 sekundiga. 
# Plokkvibu ehituses kasutatakse plokke ja trosse, et suurendada vibu kiirust ja kergendada sihtimist tõmbetugevuse vähendamisega vinnatõmmatud asendis.

Ungari vibulaskja Mónus József Kína purustas 784 aastat püsinud maailmarekordi, traditsioonilise vibuga noolt lastes tabas ta inimfiguuri 508,74 meetri kauguselt. Ligi kaheksa sajandit püsinud rekord oli 502,5 meetrit. Tema liitvibu tõmbetugevus oli ligikaudu 140 naela.

## Vaata ka

*Amb
*Arbalett
*Maastikuvibulaskmine
*Nöör

## Viited
Kassitapp

**Harilik kassitapp** (*Convolvulus arvensis*) on kassitapuliste sugukonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

## Levik ja kasvukoht
Kassitapp kasvab pärismaisena Euroopas ja Aasias. Eestis on ta tavaline.

Taim eelistab kuivemat savikat või liivast pinnast. Ta on levinud umbrohi aedades ja põldudel.

## Kirjeldus

Taim kasvab 0,5–1,5 meetri kõrguseks. Ta on väänduva roomava või roniva varrega taim.

Lehed kinnituvad varrele vaheldumisi. 2–6 cm pikkused lihtlehed on terveservalised.

Taime juured ulatuvad väga sügavale ja moodustavad harunenud võrgustiku. Juba esimese paari elukuuga suudab juurestik tungida kuni meetri sügavuseni, soodsatel tingimustel võib kasvada see kolme ja isegi viie meetri sügavusele.

Kassitapp õitseb juunist septembrini. Õis on lehterja kujuga, valge kuni õrnroosa, kuni 3,5 cm läbimõõduga. Taim on putuktolmleja. 

Vili on umbes 6 mm pikkune kupar.

Taim paljuneb peamiselt maa-aluste võsundite abil, vähem seemnetega.

## Vaata ka
*tara-seatapp

## Välislingid

*
Uuemõisa oja (Uuemõisa alevik)

**Uuemõisa oja** (ka *Oja kraav*) on oja Läänemaal Haapsalu linnas Uuemõisa alevikus.

Oja pikkus on 1 km ning see suubub Tagalahte. Oja valgla pindala on alla 10 km². Oja algab Oja tänava juurest.

Oja on mitteavalik veekogu.

Uuemõisa oja keskkonnaregistri kood on VEE1500007.

## Välislingid
*
Friedrich von Ampten

**Friedrich von Ampten** (ka **Friedrich von Ambten**; surnud 1557) oli Tallinna piiskop aastatel 1551–1557.

Ampten pärines tõenäoliselt Kuramaalt Embūtest (saksa *Amboten*). Ta oli arvatavasti samanimelise Kuramaa aadlisuguvõsa liige, kuid tema varasema elukäigu kohta pole kuigi palju teada. Tõenäoliselt oli ta õppinud ülikoolis ning 1542. aastal võeti ta Bologna ülikooli auliikmeks. 

1539. aastal sai Amptenist Tallinna toomdekaan ehk sealse toomkapiitli juht (Tallinna kapiitlis puudus toompraosti ametikoht), kellena ta tegutses kuni 1551. aastani. Peale selle sai temast 1546. aastal aga Saare-Lääne toompraost, kellena ta oli tegev vähemalt 1556. aastani, võimalik ka, et kuni surmani. Amptenil olid tihedad ja lähedased suhted Kuramaa ja Saare-Lääne piiskopi Johann von Münchhauseniga. 

1546. aastal võttis Tallinna piiskop Arnold Annebat Ampteni enda koadjuutoriks, kuid seda ei kinnitatud paavsti juures. Juba aasta varem oli piiskop Johannes Münchhauseni sõnul olnud juttu sellest, et Amptenist võiks saada Tallinna koadjuutor, kuid siis olevat Ampten pakkumisest keeldunud, kuna ta olevat protestandiks hakanud. Kuus aastat hiljem, 1551. aastal, edastas Riia peapiiskop Wilhelm aga arvamuse, et Ampten on "täielik papist".

Kuna Amptenil paavsti kinnitust polnud, pidi Tallinna kapiitel ta 1551. aastal pärast Annebati surma piiskopiks valima. Paavsti kinnituse sai Ampten 1553. aastal, olles ka viimane Tallinna piiskop, kes selle sai.

Usulistelt vaadetelt oli Ampten tõenäoliselt pigem katoliiklane ja seetõttu tekkis tal kohati arusaamatusi luterliku Tallinna linnaga. Kuid Toompea oli eraldi ordu jurisdiktsiooni all ning sealses toomkirikus jätkusid katoliiklikud jumalateenistused. Amptenit püüti ka piiskopiks pühitseda, kuid see osutus võimatuks, sest 1556. aastal polnud Liivimaale jäänud enam ühtegi sobiliku pühitsusega piiskoppi. Teda plaaniti saata Ermlandi piiskopi Stanislaus Hosiuse juurde, kuid see reis jäi siiski ära.

Aastatel 1556–1557 käis Ampten Liivimaa saadikuna mitmel korral Poola kuninga Zygmunt II Augusti juures, püüdes lahendada koadjuutorivaenuse ajal tekkinud pingeid.

Ampteni surmaaeg pole teada. 1557. aasta aprillis on teda viimast korda elusolevana mainitud, kuid veel septembris saatis Johann von Münchhausen talle kirju. Novembriks oli ta kindlasti surnud, seetõttu on tema surmaajana välja pakutud 1557. aasta oktoobrit.

## Viited

## Kirjandus
*Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*, 1. osa, lk 39; 2. osa, lk 145; 3. osa, lk 39; 4. osa, lk 7–8.
Suur film

**"Suur film"** (inglise *Epic Movie*) on 2007. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide paroodiafilm. 

Linateoses pilatakse filme "Narnia lood: lõvi, nõid ja riidekapp", "Harry Potter", "Charlie ja šokolaadivabrik", "Superman" ja "Kariibi mere piraadid".

## Välislingid
* Koduleht
* 
* 
*
Sutlepa kraav

**Sutlepa kraav** on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Sutlepa külas.

Kraavi pikkus on 1,2 km. Kraavi valgla pindala suurus on alla 10 km².

Kraav on mitteavalik veekogu.

Sutlepa kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1500006.

## Välislingid
*
Hopliit

**Hopliit** oli Vana-Kreeka raskerelvastusega jalaväelane, kelle varustusse kuulus oda, mõõk, kilp, kiiver, rinna- ja säärekaitsmed. Hopliitide lahingurivistu oli faalanks. Hopliit oli poliste sõdur.
Elsa Saisio

**Elsa Helena Saisio** (sündinud 19. juulil 1981 Helsingis) on Soome näitleja.

## Filmograafia
*"Tulennielijä" (1998)
*"Pelon maantiede" (2000)
*"Pahad pojad" (2003)

## Isiklikku
Tema vanemad on kirjanik Pirkko Saisio ja näitleja Harri Hyttinen (1952–2006). Lisaks on tema perekonnaliige režissöör Pirjo Honkasalo, kes elab koos Pirkko Saisioga. Elsa Saisio on abielus Timo Välisaarega. Neil on poeg (sündinud 2010).
Franz Kafka auhind

**Franz Kafka auhind** on Franz Kafka auks nimetatud rahvusvaheline kirjandusauhind.

Seda annavad välja Franz Kafka Selts ja Praha linn. Auhind asutati aastal 2001. Auhinnaks on 10 000 dollarit, diplom ja pronkskuju. Auhinnatseremoonia peetakse iga aasta oktoobri lõpus Praha raekojas.

Auhind antakse humanismi ja sallivust edendava teose eest.

## Auhinna saanud

* 2001 – Philip Roth, USA
* 2002 – Ivan Klíma, Tšehhi
* 2003 – Péter Nádas, Ungari
* 2004 – Elfriede Jelinek, Austria
* 2005 – Harold Pinter, Suurbritannia
* 2006 – Haruki Murakami, Jaapan
* 2007 – Yves Bonnefoy, Prantsusmaa
* 2008 – Arnošt Lustig, Tšehhi
* 2009 – Peter Handke, Austria
* 2010 – Václav Havel, Tšehhi
* 2011 – John Banville, Iirimaa
* 2012 – Daniela Hodrová, Tšehhi
* 2013 – Amos Oz, Iisrael
* 2014 – Yan Lianke, Hiina
* 2015 – Eduardo Mendoza, Hispaania
* 2016 – Claudio Magris, Itaalia
* 2017 – Margaret Atwood, Kanada
* 2018 – Ivan Wernisch, Tšehhi
* 2019 – Pierre Michon, Prantsusmaa
* 2020 – Milan Kundera, Prantsusmaa/Tšehhi
* 2021 – Ivan Vyskočil, Tšehhi

* 2024 – Josef Winkler, Austria

## Viited

## Välislingid
*Franz Kafka seltsi koduleht
Taro (täpsustus)

Sõnal **taro** on mitu tähendust.
***[[Taro]]** on ennustamisviis.
***[[Taro (mäng)|Taro]]** on tarokaartidega mängitav kaardimäng.
***[[Harilik taro]]** on Kagu-Aasias kasvatatav kultuurtaim.
***[[Taro (Saalomoni Saared)|Taro]]** on asula Saalomoni Saartel, Choiseuli provintsi keskus.
***[[Taro jõgi]]** asub Itaalias.
Bugesera nõgu

**Bugesera nõgu** on suur negatiivne pinnavorm Burundi kirdeosas ja Rwanda kaguosas, üks paljudest nõgudest Ida-Aafrika järvedevahelises vööndis.

Nõgu ümbritsevad põhjas, idas ja lõunas kiltmaad, mille kvartsiidist harjad ripuvad nõo kohal. Läänes piirneb Bugesera piirkond põhja–lõunasuunalise Kanyaru jõe oruga, mis ulatub nii Burundi kui ka Rwanda territooriumile. 

Maastikul on valdavad pikad mäed ja orud, mida enne põuda katsid suured papüürusesood ja alalised järved. Oli vaid üksikuid soised jõgesid. Tüüpiline järv oli Cohoha järv.

Burundis on Bugesera piirkond on üks 11 looduslikust piirkonnast. See hõlmab Muyinga provintsi ja Kirundo provintsi põhjaosa. Seda piirkonda hüütakse *mu Bugesera* ('neetud ala'), tõenäoliselt joogivee nappuse tõttu. Siiski on selles piirkonnas omavahel ühenduses olevate soode kompleks mitme väikese madala järvega, millest toitub Kagera jõgi. Allikaid ei ole. Seetõttu kasutatakse joogivee saamiseks käsitsi kaevatud laiu kaeve. Piirkonnas on sagedased põuad, mis tekitavad toidunappust ja sunnivad elanikke lahkuma.  

## Viited
Kibira rahvuspark

**Kibira rahvuspark** on rahvuspark Burundis.

Park asub riigi loodeosas Mweri aheliku ümbruses ning ulatub Cibitoke, Bubanza, Kayanza ja Muramvya provintsi territooriumile. Selle geograafilised koordinaadid on . Teisel pool Rwanda piiri jätkub ta Nyungwe rahvuspargina.

Park asutati aastal 1982. Metsaraiet hakati reguleerima juba alates 1933. aastast.

Rahvuspargi pindala on 378,7 km². Koos Nyungwe rahvuspargiga hõlmab ta 1300 km².
Kibira rahvuspark asub 1600–2666 meetri kõrgusel merepinnast. 
Aasta keskmine sademete hulk on 1400–2000 mm.

Umbes 96 protsenti rahvuspargi territooriumist katavad metsad. Peamised puuliigid on *[[Symphonia globulifera]]*, *[[Newtonia buchananii]]*, *[[Albizia gummifera]]* ja *[[Entandrophragma excelsum]]*. Esineb ka roogbambust *[[Arundinaria alpina]]*. Kokku on pargi alalt leitud vähemalt 644 taimeliiki.

Mägedes pesitseb üle 200 linnuliigi, sealhulgas Ida-Aafrika riftivööndi piirkonna endeeme. Lindude hulgas on hiidturako.

Rahvuspargis elab ligi sada imetajaliiki, sealhulgas paavianid, šimpansid ja pärdiklane *[[Procolobus tephrosceles]]*.

Pargis on kuumaveeallikaid. 

Rahvusparki ohustavad puude langetamine, bambuse lõikamine, tulekahjud ja salaküttimine. Rahvuspark on kannatanud relvastatud jõukude kontrollimatu tegevuse, maastikupõlengute (näiteks septembris 2000 põles 150 ha ulatuses maastikku), ebaseadusliku koriluse, põlluharimise, metsaraiumise, kullaotsimise, salaküttimise, ravimtaimede otsimise, karjatamise, kivisöe tootmise ja julgeolekumeetmete tõttu. Kaitstav maastik on oluliselt laastatud. 

Kibira rahvuspargi territooriumil asub piirkonna suurim pais ning mitu hüdroelektrijaama, mis toodavad umbes poole riigi elektrienergiast.

## Viited

## Välislingid
* Kibira rahvuspark ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni lehel
Triumfiväljak

**Triumfiväljak** (vene keeles Триумфальная площадь; aastail 1935–1992 **Majakovski väljak**, vene keeles площадь Маяковского; kuni 1935. aastani kandis väljak nime площадь Старых Триумфальных ворот) on väljak Moskvas Keskhaldusringkonnas Tverskoi rajoonis.

Väljak rajati 16. sajandi lõpul Moskva maalinna Tveri värava juurde. 1721. aastal rajati Põhjasõja võitu tähistav Triumfivärav, mille kaudu sisenes pidulikult Moskvasse Peeter I.

Alates 1958. aastast paikneb väljaku keskel Vladimir Majakovski mälestussammas.

Alates 2009. aasta juulist korraldatakse väljakul igal 31. kuupäeval meeleavaldusi kogunemisvabadust deklareeriva konstitutsiooni 31. artikli kaitseks.
Martsa pank

**Martsa pank** on pank Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas Martsa külas.

## Vaata ka
*Eesti pankade loend

## Kirjandus
*Kalle Suuroja. *Põhja-Eesti pangad*, Tallinn 2004.
Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon

**Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon** (vene keeles *Организация Договора о коллективной безопасности*) on sõjalis-poliitiline liit, mille SRÜ riigid lõid 1992. aastal.

Organisatsiooni eellaseks oli Kollektiivse Julgeoleku Leping, millele kirjutasid 1992. aasta 15. mail Taškendis alla Armeenia, Kasahstan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Venemaa ja Usbekistan. 1993. aasta septembris liitusid Gruusia ja Aserbaidžaan, detsembris Valgevene. Leping jõustus 1994. aasta aprillis. Viieks aastaks sõlmitud lepingut pikendati 1999. aastal, kuid kolm riiki: Aserbaidžaan, Gruusia ja Usbekistan, keeldusid.

2002. aastal otsustati lepingu baasil asutada Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon. Põhikiri ja asutamiskokkulepe jõustusid 2003. aasta septembris.

2006. aastal liitus organisatsiooniga taas Usbekistan, kuid lahkus sealt 2012. aastal.

2009. aasta veebruaris otsustasid liikmesriikide juhid Moskvas peetud kohtumisel asutada kollektiivsed kiirreageerimisjõud, mida võib kasutada sõjalise agressiooni tõrjumiseks, rahvusvahelise terrorismi- ja ekstremismi, rahvusvahelise kuritegevuse, uimastikaubanduse vastastes erioperatsioonides ning erakorraliste olukordade tagajärgede likvideerimiseks. Kiirreageerimisjõudude mehitamiseks on väeüksusi lubanud kõik liikmesriigid peale Usbekistani.

## Liikmed
Täisliikmed:

# Armeenia
# Kasahstan
# Kõrgõzstan
# Tadžikistan
# Valgevene
# Venemaa

Endised liikmed:

# Aserbaidžaan
# Gruusia
# Usbekistan

## Välislingid
*http://www.odkb-csto.org/
Rusizi rahvuspark

**Rusizi rahvuspark** on rahvuspark Burundi idaosas Rusizi jõe ääres 15 km Bujumburast loodes Kongo DV piiril. Geograafilised koordinaadid on 3°15′ S, 29°14′ E.

Rahvuspark koosneb 20 km laiusest ja 35 km pikkusest alast jõe ida kaldal ning väiksemast alast, mis hõlmab Tanganjika järve suubuva Rusizi jõe delta. 

Seal elavad jõehobud ja vesikudud. Samuti on seal võimalik näha krokodille ning paljusid liike linde. 

Suurema osa rahvuspargi alast katab kõrge rohi. Vihmaperioodil võivad teed olla väga raskesti läbitavad. 

## Kirjandus
*Gemma Pitcher, David Andrew, Kate Armstrong, James Bainbridge. *Africa*, Lonely Planet: 2007, lk 616. ISBN 1741044820
Aafrika metskass

**Aafrika metskass** ehk **ookerkass** (*Felis silvestris lybica*) on metskassi alamliik. Ta arvatakse olevat eraldunud teistest alamliikidest umbes 131 000 aastat tagasi. Esimesed aafrika metskassid kodustati umbes 10 000 aastat tagasi Lähis-Idas ja nad on kodukassi eellased. Kodustatud kasside säilmeid on maetud koos inimestega juba 9500 aastat tagasi Küprosel.

## Välimus
Aafrika metskassi värvus varieerub liivakarva pruunist kollakashallini ja saba peal on mustad triibud. Karv on Euroopa alamliigist lühem. Aafrika metskass on ka väiksem – pikkus on 45–75 cm, saba pikkus 20–38 cm ja kaal võib olla 3–6,5 kg.

## Levila
Aafrika metskass elab Aafrikas ja Lähis-Idas, kuid geneetiliselt puhtaid isendeid leidub ainult täiesti asustamata kohtades, mujal on nad kodukassidega segunenud. Ta elab steppides ja savannides.

## Käitumine ja eluviis
Aafrika metskass sööb põhiliselt hiiri, rotte ja teisi väikseid imetajaid. Kui võimalus avaneb, sööb ta ka linde, roomajaid, kahepaikseid ja putukaid. Kass läheneb saagile aeglaselt ja ründab kohe, kui see on hüppeulatuses (umbes üks meeter).

Kõige aktiivsem on ta öösel ja videviku ajal. Kui ta tunneb end ohustatuna, läheb ta karv turri, et näidata end suuremana kui tegelikult ja hirmutada vastast. Päevavalguses peidab ta end tavaliselt põõsastes, kuigi hämaratel ja pilvistel päevadel on ta mõnikord ka päeval aktiivne. Isase territoorium kattub mõne emase omaga. Viimased kaitsevad oma territooriumi sissetungijate eest.

Emane sünnitab poegides kaks kuni kuus kassipoega, keskmiselt kolm. Aafrika metskass puhkab ja sünnitab urgudes või maapinna lohkudes. Tiinus kestab 56–69 päeva. Pojad sünnivad pimedana ja vajavad ema täielikku hoolt. Enamik poegi sünnivad märjal hooajal, kui toitu on piisavalt. Nad jäävad ema juurde viieks kuni kuueks kuuks ja saavad suguküpseks aasta pärast sündimist.
Ruvubu rahvuspark

**Ruvubu rahvuspark** on rahvuspark Burundi kirdeosas Muyinga lähedal. 

Selle pindala on 508 km² ning ta on Burundi suurim. 

Probleemiks on traditsiooniline küttimine, kuid see pole rahvuspargile olulist kahju tekitanud. 

## Viited
Eviatar Zerubavel

**Eviatar Zerubavel** (sündinud 1948) on sotsioloog.

Ta õppis Tel Avivis ja on töötanud pikka aega Ameerika Ühendriikides.

Tema peamiseks uurimisteemaks on olnud inimeste ajataju.

Ta osales Eestis Kultuuriteooria tippkeskuse III aastakonverentsi avaesinejana 2010. aastal.
Sosnovõi Bor (Pihkva oblast)

**Sosnovõi Bor** on alev Venemaa Pihkva oblastis Sebeži rajoonis. Asub 210 km Pihkvast lõuna pool ja 7 km kaugusel Läti piirist.

Asula tekkis 1959 sõjaväeosa juurde ja kandis nime **Sebež-5**. 1998 sai aleviks.

Alevis asub range režiimiga parandusliku töö koloonia ИК-6-ЯЛ-61/6.

## Viited

## Välislingid
*http://sebezh5.narod.ru/
Jelena Mihhailovskaja

**Jelena Mihhailovskaja** (vene Елена Константиновна Михайловская; 21. november 1949 Moskva – 4. veebruar 1995 Moskva) oli Vene NFSV kabetaja, viiekordne naiste maailmameister rahvusvahelises kabes (1973 /mitteametlik turniir/, 1974, 1975, 1976 ja 1977). 

## Kirjandus

## Kirjandus
*Полянская Н.В. Кудесницы шашек: Е. Михайловская, Л. Сохненко, Е. Альтшуль, О. Левина, З. Садовская. — Moskva: Физкультура и спорт, 1988. — 192 lk.

## Välislingid
*lühibiograafia (ja foto)
Orava järv

**Orava järv** (**Orava Mõisajärv**) asub Võrumaal Võru vallas Orava külas.

Järv asub Haanja kõrgustiku kirdeosas. 

‎
## Vaata ka
*Eesti järvede loend
*Solda järv
*Orava Mustjärv
Kibara vöö

**Kibara vöö** (inglise *Kibaran belt*) ehk **Kibara vöö laias mõttes** on Kesk-Proterosoikumi orogeenne vöö, mis ulatub Katangast (Kongo DV) läbi Burundi, Tansaania loodeosa ja Rwanda Uganda edelaosa ja Kongo DV põhjaosani. Katangast Rwandani kulgeb ta kirde ja põhjakirde suunas, Rwandas aga pöördub loodesse.

Kibara vöö koosneb kahest segmendist, mida Kongo DV-s lahutab Vara-Proterosoikumi (Rusizi) aluspõhjakõrgendik, mida katab edelasuunaline Karoo rift, millele kagus teisel pool Tanganjika järve vastab  Vara-Proterosoikumi Ubendi nihkevöö (*shear belt*) Tansaania edelaosas. Need segmendid on Kibara vöö kitsas mõttes (hõlmab tüüpala Kibara mäed) ja Kirde-Kibara vöö.

## Viited
Püsikorraldus

**Püsikorraldus** on pangandustoimingute maksevorm, mille korral kannab pank püsikorralduslepingu teinud kliendi kontolt kliendi poolt fikseeritud summa kliendi poolt eelnevalt kindlaksmääratud saajale.

**Püsikorraldus ''vs''. otsekorraldus**

Peamine erinevus püsikorralduse ja otsekorralduse (ehk e-arvega püsimakse) vahel on see, et püsikorralduse puhul määrab klient ise summa suuruse, mille pank perioodiliselt kliendi kontolt saaja kontole üle kannab, otsekorralduse puhul kannab aga pank makse saajale esitatud arve alusel üle saaja poolt nõutud summa.
Otsekorraldus

**Otsekorraldus** on pangatehingute maksevorm, mille korral kannab pank otsekorralduslepingu teinud kliendi kontolt makse saaja kontole tema poolt nõutud summa.

**Otsekorraldus vs. püsikorraldus**

:Otsekorralduse ja püsikorralduse peamine erinevus seisneb selles, kes makset kontrollib. Püsikorralduse puhul määrab konto omanik pangale saajale saadetava kindla summa ja ajakava. See on kasulik regulaarsete, muutumatute maksete, näiteks üüri puhul. Otsekorralduse puhul kontrollib saaja summat, mis võib varieeruda. Pank kannab raha maksja kontolt saaja esitatud arvete alusel. See meetod sobib muutuvmaksete, näiteks kommunaalmaksete või krediitkaartide puhul.  Otsekorraldused sisaldavad sageli tagasimakse kaitset, samas kui püsikorraldused pakuvad kindlat kontrolli ilma sellise garantiita.
Johannes Otto Eisenschmidt

**Johannes Otto Eisenschmidt** (ka **Hans Otto Eisenschmidt**; 23. september 1873 Tartu – 18. september 1936 Königsberg) oli eesti vaimulik.

Õppis Blumbergi elementaarkoolis ja gümnaasiumis Tartus. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1894–1901. Oli seejärel koduõpetajaks Venemaal. Prooviaastal oli Palamuse Püha Bartholomeuse koguduses. Ordineeriti 6. juunil 1904 õpetajaks.

Oli aastal 1904 Tartu ja Võru praostkonna vikaarõpetaja, aastatel 1904–1905 Järva-Madise Püha Matteuse koguduse vikaarõpetaja, 1905–1906 saksa koguduse vaimulik Viipuris, 1907–1918 luterlik õpetaja Tveri koguduses. Aastatel 1919–1926 oli Kodavere Mihkli koguduse õpetaja, 1926–1934 oli ta Paide Saksa Püha Risti koguduse õpetaja. Paides oli ta veel õpetaja saksa koolis.

Lahkus aastal 1934 Saksamaale (Ida-Preisimaale). Oli aastatel 1934–1935 õpetaja Stallupönenis (praegu Nesterov Kaliningradi oblastis. Aastatel 1935–1936 oli õpetaja Neuhofis Ortelsburgi juures (praegu Nowy Dwór Szczytno juures Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Poolas). Suri aastal 1936 Königsbergis (praegu Kaliningrad).

## Isiklikku
Tema isa Wilhelm Gottfried Eisenschmidt (1839–1922) oli Tartu Peetri koguduse õpetaja, tema äi Constantin Eduard Valentin Lementy oli Kihelkonna ja Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Mwambutsa I

**Mwambutsa I Mbariza** ehk **Mwambutsa III Mbariza** ehk **Mwambutsa III Syarushambo Butana** (suri umbes 1796 Kinywamaganas) oli Burundi kuningas umbes 1767 – umbes 1796 (pärimuse järgi umbes 1800 – umbes 1830). 

Tema eelkäija oli Mutaga III. Mwambutsa I järel Ntare IV nime all kuningaks tema ainus poeg Ngambiri.

Mutaga III-st jäi maha kolm poega Mbonyingingo, Sebitungwa ja **Ntisemberwa**, kes kõik pretendeerisid troonile. Legendi järgi otsustati, et kuningaks saab see, kes tõstab iga-aastasel Muganuro pidustusel üles dünastilise trummi Karyenda. See õnnestus ainult noorel Ntisemberwal, ja kui ta trummi üles tõstis, hakkas trumm iseenesest häält tegema.  Ntisemberwa krooniti ja ta võttis nimeks Mwambutsa.

Algul valitses ta mõnest õpetajast regentide abiga. Regendid püüdsid teda mitu korda tappa. Ühe tuntud legendi järgi kutsuti ta Kogabami jõkke ujuma. Jõepõhja olid pandud teravad odad. Mwambutsa, kes kahtlustas atentaati, saatis ette ühe teenri, kes äkki suri, kusjuures vesi värvus punaseks. 

Legendi järgi otsustas Mwambutsa võistlejatest lahti saada. Ta korraldas oma lossis peo ning kutsus kõik, keda ta kahtlustas, sealhulgas vennad, kes koos perekondadega olid segatud vandenõudesse. Ta jootis nad Urwarwa (banaaniõluga) täis ja süütas lossi. Kõik põlesid sisse. Tulekahju aga levis kiiresti, süüdates kogu riigi ja põhjustades suure kuivuse. Abapfumud andsid kuningale nõu end ohverdada, et sellele õnnetusele lõppu teha. Kuningas hüppas oma pearesidentsi Kinywamagana söeahju, suri ja päästis sellega riigi.
Suntaži

**Suntaži** on küla (*ciems*) Lätis Vidzemes Ogre piirkonnas, Suntaži valla halduskeskus. Asub Mazā Jugla jõe ääres. 

Külas on aastatel 1780–1782 ehitatud luteri Suntaži kihelkonnakirik ja 18. sajandist pärinev Suntaži mõisa peahoone. Seal on ka katoliku kirik. Suntažis on keskkool ja sanatooriumi juures tegutsev internaatpõhikool. Suntažis on raamatukogu, kultuurimaja, valla- ja kooli muuseum. Sinna jääb Kaltiņi avalik observatoorium.

Suntažis asus Suntaži raudteejaam. Külla jäävad Abze, Skola, Suntažu stacija ja Suntaži bussipeatused.

Looduskaitse all on Akmeņkrogi pärn, üks pappel ja künnapuu ümbermõõduga 4,38 ning kõrgusega 30 meetrit.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Suntaži kirik ja selle altar. Kohaliku kaitse all on Suntaži mõisa hoonetekompleks (sealhulgas häärber, kaks lindlat, teenijate maja, aedniku maja ja meierei) ning Kirikuaseme muinasasula.

Külla rajati aastal 1223 Suntaži piiskopilinnus ja kirik. Aastal 1909 valmis tänaseks hävinud Suntaži õigeusu kirik. Sealne raudteejaam valmis aastal 1935. Aastal 1948 rajati Suntažisse kolhoos. Aastal 1996 valmis sealne katoliku kiriku hoone. Aastal 2008 avas SIA StarSpace Suntažis avaliku observatooriumi.

## Elanikkond


* 306 (1935)
* 577 (1970)
* 756 (1979)
* 1121 (1989)
* 979 (2000)

* 814 (2011)
* 923 (2015)
* 702 (2022)
* 815 (2025)


## Galerii

Bm04221am.jpg|Suntaži kirik (saksa keeles *Sunzelsche Kirche*), 1791. aasta plaan. Johann Christoph Brotze kogust
Pilt:Сунтажский дворец.jpg|Suntaži mõisa peahoone



## Viited

## Vaata ka
*Suntaži kihelkond
Pirita jõeoru maastikukaitseala

**Pirita jõeoru maastikukaitseala** on looduskaitseala Tallinna Lasnamäe ja Pirita linnaosas ning Harjumaal Jõelähtme vallas Iru külas. Selle pindala on 703,2 hektarit. Kaitseala on loodud 11. juulil 1957 aastal.

Kaitsealustest liikidest elutsevad seal jõesilm (*Lampetra fluviatilis*), lõhe (*Salmo salar*), tiigilendlane (*Myotis dasycneme*), harilik hink (*Cobitis taenia*) ja harilik võldas (*Cottus gobio*). 

Pirita jõeoru maastikukaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000216.

## Kaitseala piiranguvööndid

* Botaanikaaia piiranguvöönd
* Iru piiranguvöönd
* Jõesuu piiranguvöönd
* Kloostrimetsa piiranguvöönd
* Kloostritaguse piiranguvöönd
* Klosterhofi piiranguvöönd
* Kochi piiranguvöönd
* Kose piiranguvöönd
* Lükati piiranguvöönd
* Nehatu piiranguvöönd
* Priisle piiranguvöönd
* Puhkekodu piiranguvöönd
* Pärnamäe piiranguvöönd
* Rummu piiranguvöönd
* Vabaõhukooli piiranguvöönd
* Viimsi metsa piiranguvöönd

## Kaitstavad alad või üksikobjektid

### Rahvusvahelise tähtsusega
* Piusa (Natura loodusala, EE0080622)

### Veekogud
* Lepiku kraav (VEE1089206)
* Pirita jõgi (VEE1089200)
* Randvere oja (VEE1400006)

### Alad või üksikobjektid
* Harilik pärn (KLO4000023)
* Iru jõekivi (KLO4000054)
* Lükati rahn (KLO4000101)

## Viited

## Välislingid
* Pirita jõeoru maastikukaitseala kaitse-eeskiri. Vabariigi Valitsuse 15. detsembri 2005. a määrus nr 312. Elektrooniline Riigi Teataja.
* Pirita jõeoru maastikukaitseala puhkevõimaluste planeerimine. Linnaplaneerimise koduleht. Tallinn
Piusa liivamaardla

**Piusa liivamaardla** on liivamaardla, mis asub Võru maakonnas Võru vallas. 

Karjääri servas asub 1,4 km pikkune matkarada, millelt avanevad vaated karjäärile.

## Galerii

Pilt:Piusa sand quarry 1.JPG|Vaade koobastiku muuseumi sissekäigu poolselt nõlvalt
Pilt:Piusa sand quarry 2.JPG|Vaade samale nõlvale
Pilt:Piusa sand quarry 3.JPG|Kagunõlv


## Vaata ka
*Piusa koopad
*Piusa koobastiku looduskaitseala

## Viited

## Välislingid
Põrstõ järv

**Põrstõ järv** (ka **Põrste järv**, **Puustusjärv**) on järv Võru maakonnas Võru ja Setomaa vallas.

Järve pindala on 8,9 ha.

## Välislingid
*Kirje keskkonnaregistris
Tartu Kalevi Jahtklubi

**Tartu Kalevi Jahtklubi** on jahtklubi, mille baas asub Tartumaal Tartu vallas Äksi alevikus, Saadjärve kaguosas; veekogu Tartu–Jõgeva maantee poolsel kaldal. Tartu on jahtklubi baasist 18,5 km ja Tartu–Jõgeva maantee 0,6 km kaugusel.

Saadjärvel on purjetatud aastakümneid, on korraldatud ja korraldatakse üle-eestilisi ning ka rahvusvahelisi purjeregatte ja jääpurjetamisvõistlusi. 2010. aastal alustas jahtklubi juures tegevust purjelauakool. Erinevatel treeningutel (Optimist ja Lutš klasside alused, purjelauad) osaleb umbes 35 last ja noort.

Jahtklubi juures baseeruvad erinevad kiil- ja kompromissjahid. Viimastel aastatel on Saadjärvele tekkinud hulk Albin 57 klassi purjelaevu.

## Vaata ka
*Eesti jahtklubide loend

## Välislingid
*Koduleht
Ogre piirkond (2002–2021)

**Ogre piirkond** (läti keeles *Ogres novads*) oli 1. järgu haldusüksus Lätis.

Piirkonna keskus oli Ogre.

Arvestuslikel andmetel oli 1. juulil 2011 Ogre piirkonna elanikest lätlasi 75,1%, venelasi 16,3%, valgevenelasi 2,6%, ukrainlasi 1,3%, poolakaid 1,2% ja muust rahvusest inimesi 2,1%.

Piirkond moodustati 2002. aastal. 2009. aastal liideti piirkonnaga kaheksa valda. 2021. aastal moodustati senisest Ogre piirkonnast ning Ikšķile, Ķegumsi ja Lielvārde piirkonnast uus Ogre piirkond. 

## Haldusjaotus

* Ogre
* Ķeipene vald (*Ķeipenes pagasts*)
* Krape vald (*Krapes pagasts*)
* Laubere vald (*Lauberes pagasts*)
* Madliena vald (*Madlienas pagasts*)
* Mazozoli vald (*Mazozolu pagasts*)
* Meņģele vald (*Meņģeles pagasts*)
* Ogresgalsi vald (*Ogresgala pagasts*)
* Suntaži vald (*Suntažu pagasts*)
* Taurupe vald (*Taurupes pagasts*)

## Viited
Rannapungerja tuletorn

**Rannapungerja tuletorn** (ka *Rannapungerja tulepaak*) on tuletorn Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Rannapungerja külas Peipsi järve põhjakaldal.

Tuletorni geograafilised koordinaadid on .

Valge raudbetoontorni kõrgus jalamist on 7,6 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 16 meetrit.

1923. aastal ehitati esimene puidust tuletorn. 1934. aastal asendati puidust tuletorn raudbetoonist ehitisega. 

Tuletorni juures peetakse suviti Tuletorni kontserte.


Fail:Rannapungerja 1929 MMF66 6 PUIDUST 1923.jpg|1929
Fail:Rannapungerja Lighthouse.JPG|Vaade jõesuudmest (2010)
Fail:RannapungerjaTT.JPG|2014
Fail:Rannapungerja tuletorn 05.22.jpg|2022


## Viited

## Välislingid
*
Gottlieb Wilhelm Ploschkus

**Gottlieb Wilhelm Ploschkus** (11. detsember 1764 Tallinn – 20. aprill 1813 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna gümnaasiumis ja Jena ülikoolis. Ordineeriti 21. mail 1791 õpetajaks.

Oli aastatel 1791–1795 Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja, aastatel 1795–1813 (sai õpetajaks 14. detsembril 1795) sama koguduse õpetaja.

## Isiklikku
Tema vend Franz Friedrich Ploschkus oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vend Gottfried Dionysius Ploschkus oli Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja, venna Franz Friedrichi poeg Robert Heinrich Gottfried Ploschkus oli Märjamaa Maarja koguduse õpetaja.

## Viited
Gottfried Dionysius Ploschkus

**Gottfried Dionysius Ploschkus** (5. juuni 1777 Tallinn – 3. juuli 1816 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Immatrikuleeriti 19. oktoobril 1796 Jena ülikooli. Pärast ülikooli lõpetamist oli Tallinna linnakooli õpetaja, aastal 1804 sai Tallinna linnakooli rektoriks. Alates 13. jaanuarist 1805 töötas Tallinna Kreiskoolis õpetajana, olles selles ametis 1. novembrini 1811. 

Ordineeriti 2. oktoobril 1806 pastoriks. Oli aastatel 1806–1813 Tallinna Püha Vaimu koguduse abipastor, aastatel 1813–1816 sama  Tallinna Püha Vaimu koguduse ülempastor.

## Isiklikku
Tema vend Franz Friedrich Ploschkus oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse pastor, vend Gottlieb Wilhelm Ploschkus oli Tallinna Püha Vaimu koguduse vaimulikuks aastatel 1791–1813, venna Franz Friedrichi poeg Robert Heinrich Gottfried Ploschkus oli Märjamaa Maarja koguduse pastor ja ühtlasi Gottfried Dionysiuse väimees.

## Vaata ka
*Ploschkus

## Viited
Parfino rajoon

**Parfino rajoon** on haldus- ja omavalitsusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblasti keskosas.

Läbi rajooni voolab Lovati jõgi.

Rajoon on jaotatud 3 esmatasandi omavalitsusüksuseks: Parfino linnaasundus,  Pola külaasundus ja Fedorkovo külaasundus. Rajoonis on Parfino alev ja 114 maa-asulat.

Peamised majandusharud on põllumajandus ja puidutööstus. Suurim ettevõte oli Parfino vineerikombinaat, mis 2009. aastal läks pankrotti.

Rajooni pindala on 1591,1 km², millest moodustab mets 959 km², põllumajandusmaa 213 km² ja sood 245 km².

## Viited
Jelena Jakovleva

**Jelena Aleksejevna Jakovleva** (vene *Елена Алексеевна Яковлева*; sündinud 5. märtsil 1961 Novograd-Volõnskõis  Žõtomõri oblastis Ukraina NSV-s) on vene teatri- ja filminäitleja, Venemaa riikliku preemia laureaat (2001), Venemaa rahvakunstnik (2002).

## Elulugu
Jelena Jakovleva sündis Ukrainas (tollases Ukraina NSV-s) Žõtomõri oblastis Novograd-Volõnskõi linnas. Tema isa oli sõjaväelane ja ema teadlane.

Ta lõpetas Riikliku Teatriinstituudi (GITIS) 1984. aastal. Pärast seda töötas ta 1986. aastani Moskva teatris Sovremennik, aastail 1986–1989 Jermolova-nimelises teatris.

Alates 1989. aastast on ta taas Sovremenniku teatri näitleja. 

## Tunnustus
* 2001 Venemaa riiklik preemia (2000. aasta loominguliste saavutuste eest)
* 2002 Venemaa rahvakunstnik

### Filmi "[[Intertüdruk]]" eest
* 1989 Tōkyō rahvusvahelise filmifestivali parima naisnäitleja auhind
* 1989 Nika parima naisnäitleja auhind 
* 1989 Ajakirja Sovetski Ekran parima naisnäitleja auhind 
* 1990 Filmifestivali "Sozvezdije-90" (*"Созвездие-90"*) parima naisnäitleja auhind

## Looming
### Teatrirollid
* 1984 "Turbinite päevad" (M. Bulgakovi romaani "Valge kaardivägi" alusel, rež. Igor Kvaša) – valgekaartlaste poolt vägistanud neiu

### Filmirollid
* 1989 Intertüdruk (rež. Pjotr Todorovski) — Tanja Zaitseva

### Telesarjarollid
* 1995 Peterburi saladused — vürstitar Anna Tšetševinskaja (*Княжна Анна Чечевинская*)
* 1998 Peterburi saladuste lahendus — vürstitar Anna Tšetševinskaja 
* 1999 Kamenskaja (Aleksandra Marinina kriminaalromaanide alusel) — Anastasija Kamenskaja, miilitsamajor
* 2002 Kamenskaja 2 — Anastasija Kamenskaja
* 2003 Kamenskaja 3 — Anastasija Kamenskaja
* 2005 Kamenskaja 4 — Anastasija Kamenskaja
* 2005 Kursandid — Eidžbeta Danilovna Verbitskaja (*Эйжбета Даниловна Вербицкая*)
* 2007 Kuritöö ja karistus (Fjodor Dostojevski romaani "Kuritöö ja karistus" alusel) — Pulherija Aleksandrovna Raskolnikova (*Пульхерия Александровна Раскольникова*), Rodion Raskolnikovi ema
* 2008 Pitsid (*"Кружева"*) — Svetlana Jegorovna Veršinina (*Светлана Егоровна Вершинина*)
* 2009 Kamenskaja 5 — Anastasija Pavlovna Kamenskaja, miilitsa alampolkovnik
* 2009 Katja — Klavdija, Katja tädi
* 2009 Sküütide kuld

## Viited

## Välislingid
* Jelena Jakovleva IMDB-s (inglise keeles)
* Jelena Jakovleva koduleht (*vene keeles*)
* Näitleja mitteametlik veebileht (*vene keeles*)
* Jelena Jakovleva www.Kino-Teatr.Ru veebilehel (*vene keeles*)
* Näitleja elulugu veebisaidil "Rossijskoje kino" (''"Российское кино"'') (*vene keeles*)
Parfino

**Parfino** on alev Venemaal Novgorodi oblastis, Parfino rajooni keskus. Asub Veliki Novgorodist 64 km lõunas Lovati jõe kaldal. Alevit läbib Bologoje ja Dno vaheline raudtee.

Kirjalikes allikates on asulat esmamainitud 1495. aastal. 1938. aastal sai aleviks.

Alevis tegutses vineerikombinaat.


Pilt:Par Par 1.JPG|Kirik Parfinos
Pilt:Lovat Most Parfino.jpg|Sild üle Lovati jõe
Simuna allikas

**Simuna allikas** ehk **Katkuallikas** on allikas Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Simuna alevikus.
Simuna allikast saab alguse Pedja jõgi.

## Välislingid
*
Brian Austin Green

**Brian Austin Green** (sünninimi **Brian Green**; sündinud 15. juulil 1973 Van Nuysis Californias) on Ameerika Ühendriikide näitleja, produtsent ja endine räppar. Tuntuks sai ta eelkõige rolliga telesarjas "Beverly Hills, 90210", kus ta mängis David Silverit.

Lisaks on ta mänginud mitmetes teistes telesarjades, sealhulgas "", "Freddie, Wedding Band ja Anger Management". 1996. aastal andis ta välja ka hiphopialbumi "One Stop Carnival".

Aastatel 2010–2021 oli ta abielus näitleja Megan Foxiga. Neil on kolm poega. Varem oli tal suhe näitleja Vanessa Marciliga, kellega tal on üks poeg. Alates 2020. aastast on ta suhtes tantsija Sharna Burgessiga, kellega tal sündis 2022. aastal poeg.
Severo-Evenski rajoon

**Severo-Evenski rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaa Kaug-Ida föderaalringkonnas Magadani oblasti idaosas. Piirneb põhjas Tšuktšimaaga, idas Kamtšatka kraiga ja lõunas Ohhoota mere Šelihhovi lahega.

Rajoon jaguneb üheks linna- ja viieks külaasunduseks.