open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eesti Orjanduslik Partei

**Eesti Orjanduslik Partei** oli ansambli Rosta Aknad muusikaprojekt. 

Partei asutamiskongress peeti 1990. aastal Tartus Tamme staadionil Tartu Muusikapäevade raames.

Esitati 8 lugu, mille muusika autor ja solist oli Peeter Volkonski. Laulud olid Anakreoni, Archilochose, Sappho, Simonidese, Albert Uustulndi ja Matti Moguči sõnadele.

## Välislingid
*Laulude sõnad
Kiirlaen.info

**Kiirlaen.info** on Eesti kiirlaenude ja SMS-laenude otsingumootor, mille omanik on Webistre Solutions OÜ.

Kiirlaen.info alustas tegevust 2008. aasta juunis. 

Otsingumootor võrdleb eri kiirlaenuandjate pakutavaid laenutooteid ning järjestab tulemused omavaheliseks võrdluseks arvestuslikku intressi järgi päeva kohta. 

Alates 2008. aasta detsembrist avaldab Kiirlaen.info igakuiselt otsingumootori päringustatistikat. 

## Viited
Frottola

***Frottola*** on 14.–16. sajandi itaalia ilmaliku laulu tüüp, mis oli populaarne 15. sajandi lõpul ja 16. sajandi algul. *Frottola* oli enamasti lihtsas vormis salmilaul, millel on tihti ka refrään. *Frottola*t peetakse madrigali otseseks eelkäijaks.

## Termin
Sõna "frottola" on kasutatud katusterminina teatud tüüpi muusikaliste kompositsioonide kohta, mõned neist erilise teksti vormiga, nagu Sitsiilia ja Toscana *[[strambotto]]*, *oda* ja *[[barzelletta]]*.

## Vorm
*Frottola*d olid enamasti neljahäälsed. Nagu muuski 16. sajandi rahvalikuks pretendeerivas muusikas, domineeris ka *frottola*tes ülemise hääle meloodia, teised hääled täitsid saatehäälte eesmärki ning neid võis mängida ka pillidega. Muusika oli akordilise ülesehitusega ja selge 3/4 või 4/4 meetrumiga. Häälte meloodiate ulatused olid väikesed ja need kordusid sageli.

*Frottola* tekstid olid tavaliselt piiratud kirjandusliku väärtusega, vormilt tüüpiliselt kuuerealised salmid koos neljarealise refrääniga, millel oli sama muusika kui salmil.

*Frottola* lihtne muusikaline vorm oli taotluslikus kontrastis selle ajastu pigem keeruka vokaalmuusikaga. 1530. aastate paiku hakkas *frottola*t seltskonnamuusikas asendama madrigalide laulmine.

## Kasutamine
*Frottola* oli kõrgkihi muusika, ehkki viisideks võeti mõnikord rahvalikke meloodiaid. Isabella d’Este patronaaži all õitses *frottola* viljelemine Mantua õukonnas ja sai populaarseks ka mujal Põhja-Itaalia õukondades, eriti Ferraras ja Urbinos. Tuntuim *frottola-*tekstide autor oli Serafino dell'Aquila (surnud 1500). Kuulsaimad *frottola*'id kirjutanud heliloojad olid Bartolomeo Tromboncino (surnud 1535) ja Marchetto Cara (surnud 1530. aastatel). Vahel kirjutas sama autor nii muusika kui ka sõnad.

Vormilt *frottola*d, ehkki mitte nendeks nimetatud, on ka Josquini mõned ilmalikud kompositsioonid, nagu "El Grillo", "Scaramella va alla guerra" või vaimulik "In te Domine speravi".

## Trükised
Erinevalt Firenze *[[canto carnascialesco]]*dest on enamik tänaseni teada *frottola'<nowiki/>*id ilmunud trükituna. Ottaviano Petrucci, esimene trükkal, kes teadaolevalt kasutas liigutatavaid trükitüüpe muusika kirjapanemiseks, trükkis Veneetsias ajavahemikus 1504–1514 11 raamatut *frottola*id. Neist raamatuist pärineb suur hulk *frottola*'id kirjutanud heliloojate nimesid, kellest polegi suurt muud teada, nagu Giacomo Fogliano, Filippo de Lurano või Rossino Mantovano.

## Vaata ka
* madrigal
* ''villota''
* ''villanella''
* *[[canzonetta]]*
* *[[balletto]]*
* *[[villancico]]*

## Viited

## Välislingid
* V. Murtomäki. Italialainen laulumusiikki. - https://muhi.uniarts.fi/ (õppematerjal rohkete illustratsioonide ja näidetega, soome keeles)
* Video: Marchetto Cara ''frottola'' "Io non compro più speranza" lautosaatega soololauluna
* Video: Antonio Caprioli ''frottola'' "Quella bella e biancha mano" neljahäälsena The Hilliard Ensemble esituses
* Video: Josquin Des Prez "El Grillo" neljahäälsena meeskvarteti esituses
Suruõhk

**Suruõhk** on õhk, mis on kokku pressitud kõrgema rõhu alla kui ümbritseva õhu rõhk (üldjuhul atmosfäärirõhk).

Suruõhku kasutatakse pneumoseadmetes, kus selle potentsiaalne energia muundatakse mehaaniliseks tööks. Suruõhku kasutatakse laialdaselt tööstuses suruõhutööriistade toiteks, sõidukitel, rehvides, pidurisüsteemides ja mujal. Õhu suhtes muudetud koostisega suruõhku kasutatakse näiteks akvalangides. 

Seadmetes kasutatava suruõhu rõhk on tavaliselt 0,3–0,6 MPa. Suruõhu kogumiseks ja säilitamiseks kasutatakse gaasiballoone, kus rõhk võib olla 20 MPa ja rohkemgi.

Suruõhu saamiseks kasutatakse kompressoreid.

## Vaata ka
* Suruõhu kuivatamine
* Pneumomootor (suruõhumootor)
* Suruõhuauto
Aino Kalda

**Aino Kalda** (ka Anu Kalda, 19. august 1929 Tallinn – 28. november 2025) oli eesti botaanik, brüoloog; bioloogiakandidaat.

## Elukäik
1953. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli.

Aastatel 1959–1973 töötas Kalda Tartu Riikliku Ülikooli taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedris ja aastatel 1973–1996 Eesti Metsainstituudis. 

## Teadustegevus
Aino Kalda uuris Eesti salu- ja laialehiste metsade taimekooslusi, eriti samblaid, samuti tegelnud Eesti kaitsealade taimkatte uurimise ja inventeerimisega. Ta on propageerinud Eesti taimestiku kaitset ja kirjutanud botaanikaalaseid aimeteoseid.

## Tunnustus
*1982 Eesti NSV riiklik preemia
*2004 Tartu Ülikooli aumärk
*2015 Tartu Ülikooli medal

## Viited

## Välislingid
*Intervjuu Aino Kaldaga
Maleva

**Maleva** tähendab mitut asja:
* **[[Maleva (Saaremaa)|Maleva]]**, küla Saaremaa vallas Saare maakonnas
* **[[Maleva (ansambel)|Maleva]]**, ansambel Muhu vallast
* **[[Maleva (ajaleht)|Maleva]]**, aastatel 1909–1910 Viljandis välja antud ajaleht
* **[[Maleva (spordiselts)|Maleva]]**, Järvamaal enne Esimest maailmasõda tegutsenud spordiselts

## Vaata ka

*Malev
*Maleva tänav
*Kalevlaste Maleva
Akashi

**Akashi** on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Asub Seto kaldal.

Linna ühendab Awaji saarega Akashi-Kaikyō sild.

## Viited

## Välislingid

*Akashi koduleht
Saksakeelne Vikipeedia

**Saksakeelne Vikipeedia** on Vikipeedia saksakeelne versioon. 

Saksakeelne Vikipeedia sai alguse 16. märtsil 2001, esimene artikkel loodi 17. mail 2001.

13. juunil 2008 oli seal 761 000 artiklit, 23. mail 2009 907 970 artiklit ja 27. detsembril 2009 1&nbsp;000&nbsp;000 artiklit. 19. novembril 2016 ületas saksakeelse vikipeedia artiklite arv 2 000 000 piiri ja 25. märtsil 2025 3 000 000 piiri.

Praegu on seal  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja  lehekülge. Seal on  registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.

## Kriitika

Saksa Wikipedia on tuntud oma vasakäärmusliku kallutatuse tõttu. 
Konservatiivne ajaleht Preußische Allgemeine Zeitung (PAZ) avaldas rea artikleid, mille autorid kritiseerivad tendentslikkust ja süüdistavad anonüümseid autoreid manipulatsioonides . Prantsuse politoloog Jean-Paul Picaper kritiseeris tuginemist vasakpoolsele ajakirjanikule Anton Maegerlele. Sarnast kriitikat kordas Saksa DV dissident Vera Lengsfeld 2012. aasta detsembris Bayernkurieris.

## Viited

## Välislingid

*Saksakeelne Vikipeedia
*Vaidlus Vikipeediaga tegi Saksa poliitiku nime kurikuulsaks
Ariogala

**Ariogala** () on linn Leedu keskosas Dubysa jõe ääres Raseiniai rajoonis. Linn on Ariogala valla halduskeskuseks, ent moodustab administratiivselt omaette valla. Linn asub Dubysa jõe kaldal merepinnast 92 meetri kõrgusel.

Haridust annavad gümnaasium ja algkool. Ariogalas on ka kultuurimaja ja raamatukogu. Tööstusettevõtetes valmistatakse raudbetoondetaile (Ariogalos gelžbetonis), tekstiili (Camira), toodetakse aknaid (Hronas) ja laevu (Skorgenes).

Vaatamisväärsusteks on kohalik kalmistu ja aastal 1939 valminud katoliku kirik.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ariogala elanikest leedulasi 98,88%, venelasi 0,31% ja teiste rahvaste esindajaid 0,81%.

## Ajalugu

Esimest korda mainiti 1253. aastal (*Eregalle*). XIV sajandil rajati sinna puidust linnus, mille ristisõdijad aastal 1382 maha põletasid. Vytautase ajal rajati sinna lähedale Ariogala mõis.

Esimene kirik ehitati Ariogalasse aastal 1416. Aastal 1529 ja 1592 nimetati asulat aleviks. XVII sajandil rajati sinna turg, asula sai mitmeid kaubandusprivileege. Ariogala sai linnaõigused 1792. aastal, ent aastal 1795 need kaotati.

Aastal 1842 on mainitud sealset algkooli, aastal 1852 asutati sinna kihelkonnakool, mis tegutses aastani 1863. Aastal 1847 rajati sinna ka luteri kirik, mis tegutses aastani 1944. Tol perioodil kasutati asula kohta vene keeles nimekujusid Ерагола ja Эйрагола.
Esimese maailmasõja ajal põles asula maha. Taas laastas tuli alevit aastal 1944, mil see süttis Nõukogude vägede pealetungi käigus. Aastal 1941 tapsid Saksa okupatsiooniväed ligi 700 sealset elanikku, põhiosa ohvreist olid juudid. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Taas sai Ariogalast linn aastal 1956.

## Pilte


Ariogala001.JPG|Ariogala kirik
Ariogala2.jpg|Tekstiilivabrik Camira
Ariogala3.JPG|Ariogala
Ariogala1.JPG|Ariogala kesklinn
Dubysa001.jpg|Dubysa Ariogalas
 

## Tuntud elanikke

*Stanisław Antoni Tyszkiewicz – Rzeczpospolita riigitegelane
*Tadas Daugirdas – Leedu arheoloog ja kunstnik
*Stasys Šalkauskis – Leedu filosoof
*Jurgis Savickis – Leedu diplomaat
*Adam Dowgird – Poola kirurg ja partisan
*Aloyzas Stasiulevičius – Leedu kunstipedagoog
*Kęstutis Skamarakas – Leedu poliitik
*Valdemaras Sarapinas – Leedu diplomaat
*Vladas Morkus – esimene leedulane, kes sooritas langevarjuhüppe

## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
*Linna ja valla koduleht (*leedu keeles*)
*Infot Ariogala kohta (*leedu keeles*)
Hõberemmelgas

**Hõberemmelgas** ehk **hõbepaju** (*Salix alba*) on pajuliste sugukonda paju perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine lehtpuu. 

Hõberemmelgas kasvab Kesk-ja Lõuna-Euroopas ning Aasia lääne- ja edelaosas. Eestis pärismaine. Eelistab kasvukohana niiskeid või liigniiskeid pindu, näiteks veekogude kaldavööndit. 

Hõberemmelga nimi tuleb sellest, et tema lehtede alaküljed (mõnikord ka ülaküljed) on hõbedased ja sageli siidkarvakestega, mis on asetunud pearooga paralleelselt. 

## Kirjeldus
Hõberemmelgas kasvab 25–30 meetri kõrguseks ja ta tüve läbimõõt on kuni 3 meetrit. Hõberemmelga lehed on kuni 12 cm pikad, peensaagja servaga, pealt hallikasrohelised, alt siidkarvased. Leheroots kuni 0,5 cm pikk, tavaliselt näärmetega. Puu õitseb lehtede puhkemise ajal, mai teises pooles. Isasurvad on väävelkollased ja kuni 10 cm pikad, emasurvad on rohekad ja 2–3 cm pikad. Vili on kahe poolega kupar, mis sisaldab palju väikesi karvatutiga seemneid. Viljad valmivad augustis. 

## Varieteedid, hübriidid, kultivarid (osaline)
**Salix alba* 'Argentera' 
**Salix alba* 'Aurea' 
**Salix alba* 'Belders' (isane)
**Salix alba* 'Britzensis'
**Salix alba* 'Liempde' (isane)
**Salix alba* 'Lievelde' (isane)
**Salix alba* var. *vitellina* (L.) Stokes (basionüüm: Salix vitellina L.); 
**'Salix alba* var. *vitellina* 'Britzensis'
**'Salix alba* var. *vitellina* 'Cardinal'
**'Salix alba* var. *vitellina* 'Chermesina',
**Salix alb*a var. *caerulea* (Sm.) Sm. Engl. (basionüüm: Salix caerulea Sm. Engl.)
* *Salix alba* var. 'sericea'
** *Salix alba* var. 'sericea' 'Sibirica'
* *Salix alba* 'Vitellina-Tristis' 
*(*Salix x sepulcralis* 'Chrysocoma') hõberemmelga  ja [[babüloni remmelgas|babüloni remmelga]] hübriid. 

==Konsordid==
Hõbepajudel toituvad teiste seas [[paju-võrgendikoi]]d.

==Galerii==
<gallery>
Salix alba leaves.jpg|Hõberemmelga lehestik; märka, et lehtede alaküljed on hõbedased
Hõberemmelgas.JPG|Hõberemmelgas
Salix_alba-vitellina-jd_plt.jpg|*S. alba* var. *vitellina*, isasurb.
Salix_alba_009.jpg|emasurb
Willow.jpg|*Salix alba'' 'Tristis'


## Vaata ka
*Rasina remmelgas
*Raasiku hiidremmelgad
*Haabersti hõberemmelgas
*Eesti pärismaised puud

## Viited

## Välislingid
* 

* Sissekanne CoL-is
* Sissekanne GRIN-is
* Sissekanne ITIS-es
Johannes Leopold Jüris

**Johannes Leopold Jüris** (kuni eestistamiseni 1935. aastal **Johannes Leopold Jürgens**; 4. oktoober 1870 Tallinn – 26. jaanuar 1937 Tallinn) oli Eesti pedagoog, Tallinna linnaametnik ja ühiskonnategelane, Majaomanikkude Koja esimees 8. oktoobrist 1936 kuni surmani 1937. aastal.

Jüris õppis Tallinna kubermangugümnaasiumis, Hugo Treffneri eragümnaasiumis ja Tartu ülikooli õigusteaduskonnas (1894–1898).

Ta oli aastatel 1895–1902 õpetaja Hugo Treffneri eragümnaasiumis ja 1902–1907 Varssavi kadetikorpuses, 1907–1909 Rahvahariduse Ministeeriumi Tartu õpperingkonna Tallinna 1. ringkonna rahvakoolide inspektor, 1915–1918 õpetaja Tallinna Reaalkoolis ja 1919–1931 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumis ning 1918–1919 vene eragümnaasiumi direktor.

Jüris oli aastatel 1909–1915 ja 1924–1930 Tallinna linnanõunik ja 1924–1927Tallinna abilinnapea Tallinna Linnavalitsuses.

Ta oli 1924. aastast Tallinna Majaomanikkude Seltsi abiesimees ja Eesti Majaomanikkude Seltside liidu esimees, 1923–1925 Tallinna Noorte Meeste Kristliku Ühingu abiesimees ja 1925. aastast esimees, 1931–1935 Tallinna Linnapanga direktor, 1935–1937 Tallinna Kaupmeeste Diskonto- ja Laenupanga nõukogu esimees ja Majaomanikkude Koja esimees.

## Artikleid
* Rahvuskogu teise koja tähtsus. Uus Eesti, 31. jaanuar 1936, nr. 30, lk. 5.

## Välislingid
*
Ruth Männigo

**Ruth Männigo** (sündinud 5. augustil 1992 Viljandi maakonnas) on eesti kiikuja. 

Ruth on tegelenud kiikinguga 6. eluaastast. Ta on püstitanud alla 12-aastaste arvestuses Euroopa Liidu rekordi. 

Tal on kaks venda.
Sosnogorsk

**Sosnogorsk** on linn Venemaal Komi Vabariigis. Asub Ižma jõe ääres.

Inta asutati 1939. aastal. Linnaõigused sai 1955. aastal. 1957. aastani oli linna nimi Ižma.

Linna haldusalasse Sosnogorski rajooni kuulub 2 alevit ja 16 küla.

## Välislingid

*http://sosnogorsk.org/
*http://sosnogorsk.ru/
Haile Selassie I

**Haile Selassie I** (sündinud **Tafari Makonnen**; 23. juuli 1892 – 27. august 1975) oli Etioopia keiser aastatel 1930–1974. 

Haile Selassie isa oli Ras Makonnen (Ras on kõrgaadlikut või printsi tähistav tiitel), kes kuulus valitsevasse dünastiasse, mida usuti pärinevat Saalomonist ja Seeba kuningannast. 

Keiser Menelik II surma järel 1913. aastal puhkes Etioopias tõsine päriluskonflikt, mis lõppes 1916. aastal Meneliki tütre Zauditu keisrinnaks kroonimisega. Etioopia ülikud otsustasid aga reaalse võimu anda Meneliki lähima meessoost pärija ehk Haile Selassie, toonase nimega **Ras Tafari Makonnen**i kätte. Kuni Zauditu surmani 1930. aastal oli ta Etioopia regent. 1928. aastal nimetati ta kuningaks (*negus*). 

Pärast Zauditu surma sai Ras Tafari Makonnenist keiser ning ta võttis oma valitsejanimeks Haile Selassie, mis tähendab kolmainsuse võimu. Lisaks ilmalikule võimule oli ta ka Etioopia õigeusu kiriku pea. 

Juba regendina oli ta asunud läbi viima mitmeid moderniseerivaid reforme ja kuni 1936. aastani õnnestus tal ka oma maa iseseisvus säilitada. 1930. aastate esimesel poolel oligi Etioopia ainus täiesti iseseisev Aafrika riik. Kuid 1935. aastal ründasid Etioopiat Itaalia väed ning vallutasid selle järgmiseks aastaks. Kuningas Vittorio Emanuele III kuulutati uueks Etioopia keisriks ja Haile Selassie läks eksiili. 

Ta pidas samal aastal kõne Rahvasteliidu kongressil Genfis, kuid ei suutnud siiski kuni 1941. aastani oma võimu taastada. Siis vallutasid inglased aga Etioopia itaallastelt tagasi ja taastasid ka Haile Selassie võimu. Selassie püüdis riigi reformimist jätkata, kuid põrkas üha suuremale aadelkonna vastuseisule. 

1960. aastal püüdis sõjavägi keisrit kukutada, kuid see riigipöördekatse kukkus siiski läbi. Ent 1974. aastal, kui ülemaailmse naftakriisi tõttu oli Etioopiat tabanud ränk majanduskriis, toimus edukas riigipööre. Selassie kukutati ja vangistati, enamik temaaegsetest võimukandjatest aga hukati. 

1975. aastal nimetati Etioopia ametlikult vabariigiks. Samal aastal suri ka vangistuses viibiv Haile Selassie, siiani pole selge, kas ta tapeti või suri ta haiguse tõttu.

Rastafarianismis peetakse Haile Selassiet Jumala reinkarnatsiooniks, taaskehastunud Kristuseks. Liikumine tekkis keisri kroonimise ajal ning on eriti populaarne Jamaical. See hakkas levima eriti pärast keisri külaskäiku Jamaicale 1966. aastal. Ise Selassie ennast jumalaks ei pidanud. 

## Välislingid
*Royal Ark
Kaks kantsi

**"Kaks kantsi"** on J. R. R. Tolkieni triloogia "Sõrmuste Isand" teine osa.

Teine osa jutustab sellest, mis saab Vennaskonna liikmetest edasi. Vennaskond laguneb, kui Boromir hukkub Merryt ja Pippinit uruk-haide eest kaitstes ning urukid röövivad kääbikud. Frodo ja Sam asuvad edasi teele kahekesi. Aragorn, Legolas ning Gimli tõttavad Merryt ja Pippinit urukite käest päästma. Gandalf naaseb – ta ei saanudki Morias Balrogiga võideldes hukka, vaid tuli läbi tule ja vee ning naasis Gandalf Valgena.
Frodo ja Sam saavad oma teejuhiks Gollumi – nad ei võta teda meeleldi oma seltsi, aga et nad ise teed Mordori ei tea, ei ole neil suurt valikut.
Teistmoodi

"**Teistmoodi"** on Niki debüütalbum. Album sisaldab 14 lugu.

## Lugude nimekiri
#Siin ja praegu
#Charline
#Torm
#Teistmoodi
#Las kestab veel öö
#Möödas on aeg
#Shenandoah' vaim (feat. GangBang Familya)
#Pakaa
#Kuulen su häält
#Minuta
#Öö meid sai
#Möödas on aeg (Extended)
#Pakaa (Extended)
#Torm (Extended)
Thomas W. Lawson

**Thomas William Lawson** (26. veebruar 1857 – 7. veebruar 1925) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik ja ärimees.
Reisilaev

**Reisilaev** on reisijate vedamiseks mõeldud laevatüüp. Reisilaev on laev, mis võtab peale üle 12 reisija. Eesti lipuga reisilaeval peab olema reisijateveo tunnistus.

Lühireisidel viibivad reisijad laeva salongis või tekil, pikemate reiside jaoks on reisijaile kajutid. Siis pakutakse tavaliselt reisilaeval ka muid teenuseid, nagu näiteks toitlustamist, puhkeruume, meelelahutust ja isegi spaateenuseid.

Reisilaev, mis võtab peale ka reisijate autosid, on parvlaev. Reisilaevad teevad tavaliselt liinireise, aga reisidel kruiisilaevaga e. merematketel on reisi eesmärk meresõit. Reisilaevu, mille kiirus on üle 35 sõlme nimetatakse kiirlaevadeks.

## Vaata ka
*Ookeaniliinilaev
*Kruiisilaev
*Parvlaev
*Kiire parvlaev
*Ro-pax-laev

## Viited

## Välislingid
Hampelmann (ansambel)

**Hampelmann** oli 1979. aastal Eesti Riikliku Noorsooteatri juurde rajatud, rahvalikke ja humoorikaid laule viljelev ansambel, mis tegutses Kaarel Kilveti juhtimisel kümmekond aastat. 

Ansambel koosnes kolmest mitmehäälselt laulvast ja pille mängivast näitlejast: Kaarel Kilvetist, Jüri Aarmast ja Lauri Nebelist. Trio tegi kaasa mitmes Noorsooteatri lavastuses nii muusikaseadete kui ka esitusega. Osales paljudes estraadikavades ja huumorisaadetes, sealhulgas Eesti Raadio "Meelejahutajas", tihti koos humoristide Priit Aimla ja Vladislav Koržetsiga. 

## Hampelmanni esitatud muusikaga lavastusi

* "Löö laulu, vastas jumal, löö laulu, väike mees" (Pierre-Jean de Béranger' loomingust, tekstid tõlkinud Jaan Kross) – Noorsooteater, esietendus 27. oktoobril 1980
* "Verinoor plika ja pilgeni klaas ehk Endale ja sõpradele filosoofiliseks trööstiks" (Carl Michael Bellmani loomingust, tekstid tõlkinud Ott Arder, lavaloo koostanud Mati Sirkel) – Noorsooteater, esietendus 29. aprillil 1983
* Jüri Tuulik "Õhupallilugu" (muusikaline kujundaja Aino Lauri) – Eesti Raadio kuuldemäng, Raadioteater 1983

## Liikmed
* Kaarel Kilvet
* Jüri Aarma
* Lauri Nebel

## Diskograafia
* "Kohviveski" (1986), vinüülplaat, muusikalood koos Priit Aimla humoreskidega

## Viited
Tõnu Viik (astronoom)

**Tõnu Viik** (sündinud 12. detsembril 1939 Iru vallas Rohuneeme külas) on eesti astronoom.

Põhiliseks teadustöö suunaks on olnud kiirguslevi probleemide lahendamine.

## Elulugu
Ta lõpetas 1954. aastal Viimsi 7-klassilise Kooli ja 1958. aastal Tallinna 2. Keskkooli hõbemedaliga.

Ta on töötanud Tartu Observatooriumis (endiste nimedega TA Füüsika ja Astronoomia Instituut ning TA Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut) alates 1963. aastast, 1985–1999 instituudi direktorina.

Ta on õpetanud Tartu Ülikoolis teoreetilise astrofüüsika aluste, Universumi füüsika, tähtede füüsika ja matemaatilise füüsika võrrandite kursuseid.

Ta oli Eesti Looduseuurijate Seltsi president aastatel 2008–2014 ja valiti seltsi auliikmeks 2014. aastal.

## Tunnustus
* 2000 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2019 Tartu Ülikooli medal
*2021 Eesti teaduse populariseerimise auhind (elutööpreemia)

## Viited

## Kirjandus
* Autor Tõnu Viik, "Astronoomialoengud", ISBN 9789916603567, 2020
* Tõnu Viik, Tõravere lugu, TTPRINT, ISBN 9789916407349, 2021
* Tõnu Viik, "Magister, kes andis nõu professoreile", toimetaja Lauri Laanisto, Eesti Looduseuurijate Seltsi kirjastus, 2023

## Välislingid
* Tõnu Viigi koduleht
*
Hall lepp

**Hall lepp** ehk **valge lepp** (*Alnus incana*) on kaseliste sugukonda lepa perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine lehtpuuliik. 

## Kirjeldus
Puu lehed on hallikasrohelised ja läiketa, leheserva tipp on teritunud. Puu tüve koor on hallikat värvi ja sile. 

Hall lepp kasvab kuni 15 meetri kõrguseks. Eesti kõrgeim hall lepp (31m, diameeter 32 cm) kasvab Järvseljal .

## Levila ja kasvukoht
Kasvab nii Euroopas, Aasias kui ka Põhja-Ameerikas. Eestis on tavaline puuliik, vähem leidub teda saartel. Halli leppa võib leida näiteks segametsadest, veekogude kallastelt ja puisniitudelt.

## Vaata ka
*värdlepp
*Eesti pärismaised puud

## Viited

## Välislingid
*
Vaevakask

**Vaevakask** (*Betula nana*) on kaseliste sugukonda kase perekonda kuuluv mitmeaastane heitlehine põõsas. 

Rahvapärased nimetused: **rabakask**, **kaskjalg**, **maarjakask**, **pürskask**, **raud-kask**.

## Kirjeldus
Vaevakase lehed on väikesed ja ümarjad, ümbermõõt kuni 1 cm.

Vaevakase kõrgus on 20–120 cm. Õitseaeg on mais. 

## Levila ja kasvukoht
Levinud Kesk-Euroopa mägedes Põhja-Euroopa ning Põhja-Aasia madalikel. Eestis paiguti, peamiselt mandri lääne- ja põhjaosas, saartel puudub.

Kasvukohana eelistab ta happelisi muldasid (oksülofüüt). Esineb siirdesoodes, rabades, raba- ja soometsades, lodumetsades, sooniitudel, põõsa- või puhmarindes; turvas- ja turvastunud muldadel. Valgusenõudlik. Mullastiku suhtes leplik. 

## Vaata ka
*Eesti pärismaised põõsad

## Viited

## Välislingid
*
Harilik kuslapuu

**Harilik kuslapuu** (*Lonicera xylosteum*) on kuslapuuliste sugukonda kuslapuu perekonda kuuluv heitlehine mitmeaastane põõsas. 

Rahvapärased nimetused: **kuusmapuu**, **kuusmann**, **kukepuu**, **takispuu**, **kohlap**.

## Kirjeldus
Kuslapuu lehed on hallikasrohelised ja need on nii alt- kui pealtpoolt lühikeste karvakestega kaetud. Puu õite värvus varieerub valgest kollakasvalgeni. 

Kuslapuu sügavpunased, punaseid sõstraid meenutavad marjad on eluohtlikult mürgised. Sõstardest erinevalt ei kasva marjad suurtes kobarates, vaid kahekaupa kokkukasvanult. Maitselt on marjad maitsetud või pigem ebameeldiva maitsega. 

## Kasvukoht
Kuslapuu eelistab kasvada kuuse enamusega metsades ja puisniitudel. Eestis pärismaine ja sageliesinev. 

## Ökoloogia
Kuslapuu-sõrmiktiiva röövik toitub harilikul kuslapuul. 

## Rakenduskohad
Ehkki marjad on eluohtlikult mürgised, on neid kasutatud ka lahtistina. Kuslapuu puit on väga kõva, seetõttu on sellest valmistatud kangakudumissüstikuid, rehapulki, heegelnõelu ja jalutuskeppe. Linnahaljastusse sobib saastunud õhu ja kärpimise taluvuse tõttu.

## Mürgistus
Mürgistuse tunnused on oksendamine, verine väljaheide, näo punetus, rõhutunne peas, korrapäratu pulss, külm higi kehal.

## Vaata ka
*sinine kuslapuu
*Eesti pärismaised põõsad

## Viited

## Kirjandus
* Ingerpuu, Nele. 2016. Kuslapuu: tavaline, kuid vähe tuntud Eesti Loodus 12: 23-25

## Välislingid
*
Kasemetsa–Kiisa tee

**Kasemetsa–Kiisa tee** (registrinumbriga 11241) on kõrvalmaantee Saku vallas. Tee pikkus on 2,8 km. 

Tee saab alguse Saku–Tõdva tee neljandal kilomeetril Kasemetsa ja Kajamaa küla piiril ning lõpeb Tõdva–Hageri tee neljandal kilomeetril Metsanurme ja Tõdva küla piiril. Tee kulgebki eelnimetatud külade piiril.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kolme truupi. Teele jääb kaks bussipeatust: Nirgioru ja Leesi.

Teega ristub esimesel kilomeetril Kasemetsa tee.

Tee on asfaltkattega. Tee klass on IV. Liiklussagedus teel on 3000–6000 autot ööpäevas. Kiiruspiirang on tee esimesel kilomeetril (70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Proov 583

**Proov 583** oli 1984.aasta detsembris moodustatud eesti ansambel, mis saavutas 1980. aastate esimesel poolel populaarsuse kaveritega, aga leidis hiljem ka isikupärasema stiili, kui nii võib nimetada europopdiskoroki Europe’i ja Katrina & The Wavesi piirimailt. Niisuguse tulemuse saab võib-olla siis, kui pillimehed on hingelt intellektuaal- või hevirokkarid, aga mängivad muusikat, mis ka kultuurimajades tantsule kutsuks.

## Ajalugu
Nõukogude aja nõuete kohaselt tegutsesid harrastusansamblid ettevõtete egiidi all. Proov 583 sai prooviruumid Juveelitehase juurde ja sellest tuli ka ansambli nimi. Augustist 1985 oli lauljaks saates "Kaks takti ette" säranud Thea Paluoja. Laululoomingu eest hoolitsesid esmajoones Lauri Laubre ja Endel Jõgi. Pretensioonikamatele lugudele andis Yesi hõngu Hillar Norralti kõrge tenor. 

1985. aastal oli ansambli liikmetest moodustunud ansambel Linnu Tee, ning 1987. aasta alguses ansambel Proov 583 laguneski.
Tema liikmed Kliimask ja Jõgi jätkasid grupis P3, Lepasoo Mahavokis ja Patte Rujas Urmas Alenderi kõrval teise solistina.

Ansamblilt pole teadaolevalt ilmunud ühtki helikandjat, mis sisaldaks ainult nende muusikat.

## Liikmed
*Thea Paluoja – vokaal
*Hillar Norralt – vokaal
*Indrek Patte – vokaal, kitarr
*Endel Jõgi – vokaal, kitarr
*Lauri Laubre – klahvpillid
*Margus Kliimask – basskitarr
*Jüri Mazurtšak – trummid
*Tarvi Jaago – trummid
*Peeter Stranberg – trummid

## Mõned tuntumad laulud
*"Sinu juures" (Thea Paluoja)
*"Ei pöördu aeg" (Indrek Patte)
*"Kuhu tee sind viis" (Thea Paluoja)
*"Kuni veel sind hoida suudan" (Thea Paluoja)
*"Nad ei tea" (Thea Paluoja)
*"Ei näe" (Thea Paluoja, laulule tegi muusikavideo Tallinnfilm, mida kasutati muusikafilmis "Pingul keel")
*"Trooja vari" (Hillar Norralt)
*"Väike lillemüüja" (Thea Paluoja)
*"Öised teed" (Thea Paluoja)
*"Telefon" (Indrek Patte)
*"Nähtamatu" (Indrek Patte)
*"Ma siiski jään" (Indrek Patte)
*"Üks öö" (Thea Paluoja)
*"Asjatu vaev" (Thea Paluoja)
*"Mängudemaa"
*"Õnnemaa"

## Viited

## Välislingid
*Ansambel Eesti Ansamblite Andmebaasis
*Ansambel Rate You Musicu andmebaasis
Kasemetsa tee

**Kasemetsa tee** (registrinumbriga 11242) on kõrvalmaantee Saku vallas. Tee pikkus on 2,6 km. 

Tee saab alguse Kasemetsa–Kiisa tee esimesel kilomeetril Kasemetsa ja Metsanurme küla piiril ning lõpeb Metsanurme küla läänepiiril Keila jõe ääres.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 5 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.

Tee on mustkattega, vahepealt osaliselt ka kruusakattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 1000-3000 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirangud (30 ja 50 km/h). Teevalgustus puudub.
Kiisa–Maidla tee

**Kiisa–Maidla tee** (registrinumbriga 11244) on kõrvalmaantee Saku ja Saue vallas. Tee pikkus on 8,4 km. 

Tee saab alguse Tõdva–Hageri tee seitsmendal kilomeetril Kiisa aleviku ja Roobuka küla piiril (Saku vald) ning lõpeb Ääsmäe–Hageri tee seitsmendal kilomeetril Maidla ja Pärinurme küla piiril (Saue vald). 

Tee kulgeb läbi Roobuka ja Maidla küla ning Kiisa aleviku.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 14 truupi. Teele jääb 1 bussipeatus: Maidla.

Tee esimene kilomeeter on asfaltkattega, järgneb kruusatee ja tee viimane kilomeeter on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus on tee esimesel 2,7 kilomeetril 500–1000 autot ööpäevas, edasi 200–500 autot ööpäevas. Kiisa alevikus on kiiruspiirang 50 km/h. Samas on tee ka valgustatud.
Kiisa jaama tee

**Kiisa jaama tee** (registrinumbriga 11243) on kõrvalmaantee Saku vallas Kiisa alevikus. Tee pikkus on 0,6 km. 

Tee saab alguse Tõdva–Hageri tee kuuendal kilomeetril ning lõpeb Kiisa raudteejaama juures.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kolme truupi. Teele jääb üks nimetu bussipeatus.

Teega ristub esimesel kilomeetril Kirdalu–Kiisa tee.

Tee alguses on asfaltkate, keskel on mustkate ja lõpus on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Overture 1928

**"Overture 1928"** on Ameerika progressiivse metali ansambli Dream Theater stuudioalbumi "Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory" teine muusikapala.

"Overture 1928" on muusikaliselt seotud looga "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeper" albumilt "Images and Words" ning sarnaneb ka lugudega "Strange Deja Vu", "Dance of Eternity", "One Last Time" ja "Finally Free", mis pärinevad kõnealuse looga samalt plaadilt.

Esimesed kümme sekundit palast on samad mis "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeperi" pealt, ainult süntesaatori toon on aste madalam. Järgnevad trummid 00:11-00:25, mis on sarnased "Dance of Eternityiga". Edasi 00:26-00:44 on elektrikitarri käik, mis on peaaegu sama, mis järgmises loos "Strange Deja Vu" ning sealt edasi süntesaatori käik kuni 1:00 sarnane sama looga. 1:16-1:32 on süntesaatori soolo, mida saadab sama elektrikitarrikäik, mis oli 00:26-00:44. 1:33-1:49 on sama käik elektrikitarril, mida laulja James LaBrie laulis "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeperi" lõpus. 1:50-2:04 on elektrikitarri käik klaveri saatel, mis esineb hiljem ka mõnevõrra muudetud kujul "One Last Time'is". 2:05-2:21 tuleb kordamisele 00:26-00:44 soolo tavalise *beat*i saatel, millele järgneb 2:22-2:39 elektrikitarri soolo, mis omakorda kordub hiljem "Finally Free's" mõnevõrra aeglasema tempoga. Sealt edasi 2:53-3:01 esineb käik "Dance of Eternityst". 3:03-3:19 on süntesaatori soolo, mida saadab esimest korda duubelpedaal trummidel, millele järgneb 3:20-3:27 elektrikitarri käik, mis hiljem tuleb kordamisele "Strange Deja Vus", ning lugu lõpeb trummide ja elektrikitarri harmoniseerumisega. Sama käiguga hakkab ka järgmine lugu "Strange Deja Vu", tekitades tunde, et "Overture 1928" on ainult instrumentaalne eellugu. Kuid see on täiesti loogiline, kuna kõik lood on omavahel teineteise läbi seotud ning kõik toimub ajalises järgnevuses.
Christian Panucci

**Christian Panucci** (sündinud 12. aprillil 1973 Savonas) on Itaalia endine jalgpallur, kes mängis kaitses põhiliselt paremal äärel.

Genoas karjääri alustanud Panucci on siiski enamuse ajast mänginud välismaa suurklubides, nagu Madridi Realis ja Chelseas ning kodumaa klubides AS Roma ja Parma F.C..

Itaalia rahvuskoondises mängis Panucci aastatel 1994–2004. Selle ajani kuulus ta koondisse 48 korda ja lõi 2 väravat. Ta oli Itaalia koondise koosseisus nii 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel kui ka 2004. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 

Kui Itaalia koondise peatreeneriks sai Roberto Donadoni, pääses ta uuesti rahvuskoondisse. 2008. aasta Euroopa meistrivõistluste alagrupi teises kohtumises Rumeenia vastu lõi ta 1:1 viigivärava ja sellise tulemusega mäng ka lõppes. Ta lõpetas koondisekarjääri pärast 2008. aasta Euroopa meistrivõistlusi.

Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on Panucci tegutsenud treenerina. Aastatel 2017–2019 oli ta Albaania jalgpallikoondise peatreener.

## Klubid

## Saavutused

### AC Milan
***[[Serie A]] meistritiitel**: 
**1993–94, 1995–96
***Itaalia superkarikas**
**1993, 1994 
***[[UEFA Meistrite Liiga]] meistritiitel**
**1993–94
***[[Euroopa superkarikas]]**
**1994

### Madridi Real
***[[UEFA Meistrite Liiga]] meistritiitel**
**1997–1998
***[[Intercontinental Cup]]**
**1998

### AS Roma
***Itaalia karikas**
**2006–07, 2007–08
***Itaalia superkarikas**
**2007

## Väravad rahvuskoondises

## Isiklikku

Christian Panucci on 181 cm pikk.
   
## Välislingid

*Christian Panucci mängud rahvuskoondises
Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory

**"Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory"** on Ameerika progressiivse ''metal''i ansambli Dream Theater kuues stuudioalbum, mis ilmus 1999. aastal. 

See oli ansambli esimene stuudioalbum, kus nende uus liige Jordan Rudess mängis klahvpille, mõjutades tugevalt nende loomingut. Fännid võtsid selle plaadi innukalt vastu ning pidasid seda paremaks kui eelmist stuudioalbumit "Falling Into Infinity".  

Muusikaliselt sarnaneb plaat väga nende teise stuudioalbumiga "Images and Words", tegelikult on terve plaat järjeks nende "Images and Wordsi" loole "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeper". "Metropolis Pt. 2" jutustab terve loo mehest, kes hüpnoteraapia abil õpib tundma oma eelmist elu. Peategelane Nicholas saab teada, et oli eelmises elus neiu Victoria, kes tapeti jõhkralt, ning Nicholas soovib saada teada, miks ja kuidas see juhtus. 

## Plaadi lood
#*Scene One: [[Regression]]*
#"Scene Two: I. Overture 1928"
#"Scene Two: II. Strange Deja Vu"
#"Scene Three: I. Through My Eyes"
#"Scene Three: II. Fatal Tragedy"
#"Scene Four: Beyond This Life"
#"Scene Five: Through Her Eyes"
#"Scene Six: Home"
#"Scene Seven: I. The Dance of Eternity"
#"Scene Seven: II. One Last Time"
#"Scene Eight: The Spirit Carries On"
#"Scene Nine: Finally Free"
Aino-Helene Valgma

**Aino-Helene Valgma** (kuni 20. märtsini 1936 **Aino-Helene Neuhof**; aastatel 1961–1982 **Aino-Helene Annion**; 19. veebruar 1934 Jalase, Rapla vald – 4. veebruar 1997 Sõmeru vald) oli koduloolane, pedagoog, Jalase külaelu arendaja.

Ta lõpetas aastal 1961 geograafiaõpetajana Tallinna Pedagoogilise Instituudi.

Aino-Helene Valgma hukkus aastal 1997 autoõnnetuse tagajärjel.

## Isiklikku
Tema vend oli arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor Kaljo Valgma (1931–2015).

## Teosed
*Valgma, Aino 1991. Me tuleme loodusest. *Eesti Loodus* nr 9/10, lk 549–552.
*Tamla, Ülle; Valgma, Aino (koost.) 1997. *Jalase küla aja ja looduse lood*. Jalase: Avita.
*Rummo, Tiit; Rute, Malle; Valgma, Aino 1998. *Kodulugu (1. osa)*. Tallinn: Avita.

## Tunnustus
*1993 – Eesti taassünni auhind
*1995 – Aasta naine
1980. aasta muusikas

## Muusikasündmused
*1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
### Ooper

### Muusikal
*"Camelot" – Broadway taasettekanne David H. Kochi teatris
*"West Side'i lugu" (Leonard Bernstein) – Broadway taasettekanne Minskoffi teatris

### Muusikafilm
*"Can't Stop the Music"
*"Fame"

## Muusikaauhinnad

## Eestis välja antud albumid

## Tegevust alustanud muusikud
*Eurythmics
*Propeller
*R.E.M.
*

## Tegevuse lõpetanud muusikud
*Gentle Giant
*Led Zeppelin
*The Eagles
*Wire

## Sündinud
*10. juuli – Jessica Simpson, USA poplaulja
*18. detsember – Christina Aguilera, USA poplaulja

## Surnud
*18. mai – Ian Curtis, Inglise laulja ja laulukirjutaja, Joy Divisioni liige (23)
*21. juuli – Bert Kaempfert, Saksamaa orkestrijuht (56)
*20. august – Joe Dassin, USA laulja ja laulukirjutaja (41)
*15. september – Bill Evans, USA džässpianist (51)
*8. detsember – John Lennon, Inglise laulja ja laulukirjutaja, The Beatlesi liige (40)
Ludmilla Toon

**Ludmilla Toon** (sündinud 9. juunil 1946 Tartus) on eesti muusikapedagoog ja koorijuht.

Ta on lõpetanud Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli 1966. aastal koorijuhi ja muusikaõpetaja erialal ning Tallinna Riikliku Konservatooriumi 1972. aastal samal erialal.

Aastatel 1970–1979 ja 1989–1991 õpetas ta Kingissepa Lastemuusikakoolis klaverit ja muusikaliteratuuri. 

Ludmilla Toon on olnud ka 130-aastase Saaremaa segakoori Lyra koorijuht. Ta on asutanud ka kirikumuusika kooli.

Aastail 1999–2006 oli ta Saaremaa Muusikahariduse Sihtasutuse kaudu Kuressaare Ooperipäevade korraldaja.

## Tunnustus
*1993 Eesti Taassünni auhind
*1998 Saare maavalitsuse teeneteplaat
*2000 Saaremaa aasta naine
*2000 Hendrik Krummi nimeline kultuuristipendium
*2004 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited
Moldoveanu

**Moldoveanu** on mägi  Transilvaania Alpides Făgărași mäestikus. Selle tipp on Rumeenia kõrgeim mäetipp. 

## Välislingid
Aasta naine

**Aasta naine** on auhind, mida annab alates 1993. aastast igal aastal Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsioon. 

Sama organisatsioon on välja andnud ka aastate naise aunimetust.

## Auhinna laureaadid

Aasta naise auhinna on pälvinud

*1993 – Daisy Järva, turismiettevõtja ja turismiettevõtete koostöö edendaja
*1994 – Heidi-Ingrid Maaroos, arstiteadlane, Eesti perearstinduse algataja
*1995 – Aino Valgma, koduloolane ja kohaliku elu edendaja
*1996 – Annely Ojastu, invasportlane, paraolümpiamängude kuldmedalivõitja
*1997 – Ivi Eenmaa, raamatukogundustegelane ja poliitik
*1998 – Liis Klaar, Pelgulinna Sünnitusmaja Toetusfondi nõukogu esimees, Riigikogu liige (1999–2003), hilisem Eesti Lionsi tegelane
*1999 – Tiia-Ester Loitme, dirigent
*2000 – Žanna Botvinkina, Kehra Tselluloosi- ja Paberivabriku Horizon tegevjuht
*2001 – Leida Kikka, ASi Samelin juhatuse esimees ja tegevdirektor
*2002 – Merike Martinson, arst ja munitsipaalpoliitik
*2003 – Birute Klaas, Tartu Ülikooli prorektor
*2004 – Marika Mikelsaar, mikrobioloog
*2005 – Signe Ratso, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi asekantsler
*2006 – Maie Orav, tantsupedagoog, esimese Eesti meeste tantsupeo mõtte algataja ja pealavastaja
*2007 – Anna Levandi, treener
*2008 – Kauksi Ülle, võro luuletaja ja kultuuritegelane
*2009 – Aet Maatee, Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juht
*2010 – Kristina Šmigun-Vähi, suusataja
*2011 – Tea Varrak, riigiametnik ja teadusadministraator
*2012 – Maike Parve, naistearst
*2013 – Katri Raik, Narva kolledži direktor
*2014 – Reet Aus, moe-, teatri- ja filmikunstnik
*2015 – Marina Kaljurand, Eesti välisminister
*2016 – Helve Särgava, Harju maakohtu juht
*2017 – Mari-Liis Lill, näitleja ja lavastaja
*2018 – Eva Truuverk, maailmakoristuspäeva "Teeme ära!" eestvedaja
*2019 – Emöke Sogenbits, HANZA Mechanics Tartu ja Narva tehaste juht
* 2020 – Irja Lutsar
* 2021 – Katrina Lehis
* 2022 – Johanna-Maria Lehtme
* 2023 – Astrid Kannel
* 2024 – Anna-Kaisa Oidermaa, Peaasi.ee tegevjuht, kliiniline psühholoog
* 2025 – Heli Jürgenson, 2025. aasta laulupeo kunstiline juht

## Vaata ka
*Aastate naine
*Aasta ema
*Aasta aatenaine

## Välislingid
* EENA: Aasta naine (puhverdatud)
Robert Stevenson

**Robert Stevenson**

***[[Robert Stevenson (filmilavastaja)|Robert Stevenson]]** (1905–1986), inglise filmilavastaja
***[[Robert Stevenson (näitleja)|Robert Stevenson]]** (1915–1975), USA näitleja
***[[Robert Stevenson (insener)|Robert Stevenson]]** (1772–1850), šoti tuletornide insener
***[[Robert Louis Stevenson]]** (1850–1894), šoti kirjanik, eelmise pojapoeg
August Schmidt

**August Schmidt** on olnud mitme tuntud inimese nimi:

***[[August Torma]]** (1895–1971), Eesti diplomaat
***[[August Heinrich von Schmidt]]** (1760–1841), Eesti vaimulik
Kiisa–Kohila tee

**Kiisa–Kohila tee** (registrinumbriga 11245) on kõrvalmaantee Saku ja Kohila vallas. Tee pikkus on 7,1 km. 

Tee saab alguse Tõdva–Hageri tee kaheksandal kilomeetril Roobuka küla (Saku vald) ja Aespa küla (Kohila vald) piiril ning lõpeb Kernu–Kohila tee viieteistkümnendal kilomeetril Masti küla ja Kohila alevi piiril (Kohila vald). 

Tee kulgeb läbi Roobuka, Aespa, Vilivere ja Masti küla ning Kohila alevi.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 7 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.

Tee on pinnatud kruusatee, esimesel kilomeetril on ka lõik mustkattega teed. Tee on klassita. Liiklussagedus on esimesel poolel kilomeetril kuni 200 autot ööpäevas, järgmisel kahel kilomeetril 500–1000 autot ööpäevas ning edasi 200–500 autot ööpäevas. Kohila alevis on kiiruspiirangud 50 ja 70 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Narvik

**Narvik** on linn Norras Nordlandi maakonnas Ofoteni ringkonnas põhja pool põhjapolaarjoont Ofotfjordeni idaosa lõunarannikul Rombakeni ja Beisfjordeni vahelisel Narviki poolsaarel, Narviki valla keskus.

## Loodus
### Kliima
Golfi hoovuse tõttu on kliima suhteliselt leebe. Kuigi linn paikneb põhjalaiusel 68°25', on külmima kuu jaanuari keskmine temperatuur –4,5 °C ja aasta keskmine temperatuur 3,7 °C.

## Majandus

Narvikis on tähtis sadam, mis Golfi hoovuse tõttu on aasta ringi jäävaba. Selle kaudu eksporditakse Rootsi Kiruna piirkonna rauamaaki.

### Raudteeühendus
Narviki raudteejaam on Euroopa põhjapoolseim raudteejaam (pisut lõunapoolsem on Murmanski raudteejaam. Lõuna-Rootsist saab sinna Kiruna kaudu sõita ilma ümberistumisteta. Ülejäänud Norra raudteevõrguga (mille põhjapoolseim jaam on Bodø raudteejaam) ühendus puudub.

### Lennuühendus
Linna lähedal on Narviki Framnesi lennujaam, mis teenindab ainult väiksemaid lennukeid. Umbes 80 km kaugusel Evenesi vallas on suurem lennujaam – Harstad/Narviki lennujaam.

## Ajalugu

Asula tekkis pärast seda, kui rajati raudtee Malmbanan Kiruna rauamaagimaardla paremaks kasutamiseks.

### Teine maailmasõda
Teise maailmasõja ajal oli Narvik Saksamaa sõjatööstusele eriti tähtis, sest sealtkaudu viidi Saksa okupatsiooni ajal Norrast Saksamaale Rootsi rauamaaki. Seda veeti sealt eriti Emdenisse, mis oli peaaegu kogu 20. sajandi jooksul põhiline sadamalinn, kust rauamaak Ruhri piirkonda saabus.

9./10. aprillil algas Narviki lahing linna vallutamiseks. Lahingu käigus purustasid Saksamaa pommituslennukid Heinkel He 111 suure osa linnast.

Sadam ja linn jäid peaaegu sõja lõpuni sakslaste kätte.

### Pärast sõda
Pärast sõda taastati linn peaaegu täielikult.

## Tuntud narviklasi
Narvikis on sündinud kahevõistleja Kristian Hammer ja džässlaulja Kjersti Stubø.


Pilt:Narvik von Oben.jpg|Narviki panoraam
Pilt:Narvik from above.JPG|Vaade linnale
Pilt:Narvik.jpg|Narvik Teise maailmasõja ajal
Pilt:Rc6-tog i Narvik.JPG|Kiruna–Narviki rong


## Viited


## Välislingid
Ääsmäe–Hageri tee

**Ääsmäe–Hageri tee** (registrinumbriga 11247) on kõrvalmaantee Saue ja Kohila vallas. Tee pikkus on 13,2 km.

Tee saab alguse Tallinna–Pärnu–Ikla maantee Ääsmäe liiklussõlmest Ääsmäe külas (Saue vald) ja lõpeb Kernu–Kohila tee üheksandal kilomeetril Hageri küla ja Hageri aleviku piiril (Kohila vald). 

Tee kulgeb läbi Ääsmäe, Tagametsa, Pärinurme, Maidla, Lümandu, Sutlema ja Hageri küla ning Hageri aleviku.

Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 10 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.

Teega ristuvad esimesel kilomeetril Ääsmäe traktori tee, Ääsmäe tee, Ääsmäe mõisa tee ja üks Ääsmäe liiklussõlme ühendusteedest ning seitsmendal kilomeetril Kiisa–Maidla tee.

Kuni Ääsmäe teeni on tee asfaltkattega, järgneb lühike mustkattega teelõik. Kuni 4. kilomeetrini on tee pinnatud kruusatee, edasi jätkub kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus on kuni Kiisa–Maidla teeni 200–500 autot ööpäevas, edasi kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiiranguid teel pole. Teevalgustus on Ääsmäe liiklussõlme piirkonnas.
Püridoksiin

**Püridoksiin** on ühend, mis on üks kolmest (lisaks püridoksaalile ja püridoksamiinile) B<sub>6</sub>-vitamiini esinemisvormist.

Püridoksiin aitab tasakaalustada naatriumi ja kaaliumi taset organismis ning edendab ka punaste vereliblede tootmist. Püridoksiini soovitatakse lastele, kel on õpiraskusi; see võib ära hoida kõõma, ekseemi ja psoriaasi tekke. Lisaks hoiab püridoksiin naistel tasakaalus hormonaalmuutusi ja tugevdab ka immuunsüsteemi. Püridoksiini puudus võib põhjustada aneemiat, närvi- ja nahaprobleeme ning suuhaavandeid.

## Keemiline struktuur ja omadused

Püridoksiini molekul põhineb püridiiniringil, millega on liitunud üks metüül-, üks hüdroksüül- ja kaks hüdroksümetüülrühma. Püridiiniring on otseselt seotud ainult ühe vesinikuaatomiga.

*Keemiline valem C8H11NO3
*Molaarmass 169,18 g/mol
*Sulamistemperatuur 159–162 °C

## Vaata ka
*B-rühma vitamiinid
*Vitamiinid

## Välislingid
Lepidopteroloogia

**Lepidopteroloogia** ehk **liblikateadus** on teadusharu, mis tegeleb liblikaliste (*Lepidoptera*) uurimisega. 

Liblikauurijate rahvusvaheline organisatsioon on Lepidopteristide Ühing, mis asutati 1947.

Eesti liblikateaduse alusepanijaid on Wilhelm Konstantin Petersen. Eestikeelsete liblikamäärajate peamisi koostajaid on olnud Jaan Viidalepp, liblikate ökoloogiaga tegeleb Toomas Tammaru.

26. septembril 1998 asutati Eesti Lepidopteroloogide Selts, mille eesmärk on Eesti liblikate süstematiseerimine, nende leviku kaardistamine ja vastavateemalise kirjanduse väljaandmine. Nii näiteks annab selts välja ajakirja Lepinfo. Alates 2014 valib ELS aasta liblikat. 2017 valiti Eesti rahvusliblikaks pääsusaba.

## Tuntud lepidopterolooge
*Geoffrey de Havilland
*Vladimir Nabokov
*Camille Saint-Saëns

### Eesti lepidopterolooge
*Friedrich von Hoyningen-Huene
*Julius Kennel
*Tõnu Möls
*Johann Heinrich Wilhelm von Nolcken
*Wilhelm Konstantin Petersen
*Hans Remm
*Toomas Tammaru
*Jaan Viidalepp

## Vaata ka
*Eesti Lepidopteroloogide Selts
*Soome Liblikauurijate Selts
*Ajakiri Lepidopteroloogiline informatsioon
Raul Meireles

**Raul José Trindade Meireles** (sündinud 17. märtsil 1983 Portos) on endine Portugali jalgpallur (poolkaitsja).

Portugali rahvuskoondises Meireles mängis aastatel 2006–2014 kokku 73 korda ja lõi 10 väravat. Esimene värav sündis 2008. aasta EM-i alagrupi esimeses mängus Türgi vastu 93. minutil.

## Saavutused
;Porto
* Portugali meister: 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09
* Portugali karikavõit: 2006, 2009, 2010
* Portugali jalgpalli superkarikas: 2006, 2009, 2010

;Chelsea
* FA Cup (1): 2011–12
* UEFA Meistrite Liiga (1): 2011–2012

;Fenerbahçe
*Süper Lig: 2013–14
*Türgi karikas: 2012–13
*Türgi superkarikas: 2014

### Portugali rahvuskoondis
* Kuni 16-aastaste Euroopa meister: 2000
* Kuni 21-aastaste EM-i pronksmedal: 2004

## Väravad rahvuskoondises

## Isiklikku

Raul Meireles on 180 cm pikk ja kaalub 77 kg.

## Välislingid
Roheline elamisviis

**Roheline elamisviis** (ehk **roheline eluviis** ehk **ökoloogiline elamisviis**) on niisugune elamisviis, mis ei muuda elutingimusi pöördumatult. 

See on elamine viisil, mis ei hävita oma elutingimusi, seega võib olla keskkonnaga tasakaaluline ja põhimõtteliselt seetõttu igikestev (silmas on peetud lühemat kui evolutsioonilist ajamastaapi, st kümneid või sadu tuhandeid, mitte aga miljoneid aastaid). Teisisõnu, see on tasakaalustatud elamisviis, mis võtab aluseks ökosüsteemi protsesside (aineringete ja liikide kooselu) tasakaalu ja elurikkuse hoidmise ning saaks olla püsikestev.

Pöördumatud muutused oleksid liikide kadu, ökoloogilises ringes mitteosalevate materjalide (ainete) tekitamine ja kogunemine, ressursside kaotamine. Vastavalt tähendab roheline elamisviis biodiversiteedi ehk elurikkuse püsimist, lagunematute jäätmete puudumist, taastuvate ressursside kasutamist.

**Majanduses** tähendab **roheline elamisviis** tarbimise püsimist või vähenemist (mitte selle kasvamist). 

Järsud kõrvalekalded rohelisest elamisviisist on olnud seotud uusaegse teaduslik-tehnilise progressiga, mis viis laialdasele pöördumatuid muutusi tekitavate tehnoloogiate kasutuselevõtu ja ökoloogiliste kriisideni. Alates 20. sajandi teisest poolest on aga välja töötatud ökoloogilisi tehnoloogiaid, mis võimaldavad üleminekut roheliselt elamisviisile. 

Rohelise eluviisi rakendamist taotleb roheline ideoloogia. Rohelise elamisviisi poole liikumist taotlevad ka säästlik eluviis ja jätkusuutlik areng. Kiire laiaulatuslik üleminek rohelisele eluviisile ei ole reaalne. Järjekindlat rohelist elamisviisi rakendatakse mitmetes alates 1970. aastaist rajatud kommuunides (ökokülades).

## Vaata ka
*keskkonnaeetika
*mittekasv
*roheline ideoloogia
*Roheline Värav
*säästev eluviis
*süvaökoloogia
*taaskasutus
*The Ecologist
*ökoloogiline tasakaal
*ökotehnoloogia

## Kirjandus
*Annist, Aet; Jüssi, Mari; Post, Ruuben; Oja, Ahto (koost.) 2000. *Säästva arengu sõnaseletusi*. Tallinn: SEI.
*Kurg, Kalle 2001. *Loodusvabariigi idee – kas utoopia?* – Postimees 28.04.2001 
*Vissak, Peeter (toim.) 2003. *Harmoonia võimalikkus süsteemis inimene–keskkond–ühiskond*. Tallinn: Ü. Siinmaa Grupp.
*Kull, Kalevi 2005. *Looduse taastamine kui pöörduvuse kultuur*. Eesti Loodusuurijate Seltsi aastaraamat 83: 37-48.
*Petrone, Epp 2007. *Roheliseks kasvamine*. Tartu: Petrone Print.
*Roosaare, Jüri 1985. *Ökoloogilisest elamisviisist*. Eesti Loodus (6): 398–399; (7): 424–434.

## Välislingid
*Kalle Kurg "Loodusvabariigi idee – kas utoopia?" – Postimees 28. aprill 2001 
*Kalevi Kull "Tasakaaluülesanne ja Eesti maa ülikool" – Roheline Värav, nr. 26, 12. juuni 2009 
* Kalevi Kull "Roheline olla" – Eesti Loodus, november 2006
Bodø

**Bodø** (Lule saami keeles *Bådåddjo*) on linn Norras, Nordlandi maakonna ja Bodø valla keskus.

Bodø elanike arv oli 2008. aasta andmetel 36 073. Linna pindala oli 13,81 km², rahvastiku tihedus 2467 in/km². 

Bodø sai linnaks aastal 1816.

2024. aastal on Bodø koos Tartu ja Bad Ischliga Euroopa kultuuripealinn. 

Linnas tegutseb jalgpalliklubi FK Bodø/Glimt.

## Vaata ka
* Bodø lennujaam
* Bodø sadam

## Viited

## Välislingid