Oúzo

***Oúzo*** (kreeka keeles ούζο) on Kreekas ja Küprosel laialdaselt tarvitatav aniisimaitseline aperitiiv.

## Ajalugu
*Oúzo* on saanud alguse alkohoolsest joogist *[[tsípouro]]*'st, mis arvatakse olevat 14. sajandil ühes Áthose mäe kloostris elanud munkade looming. Ühte selle variantidest maitsestati aniisiga ning seda hakati hiljem nimetama *oúzo*'ks.

*Oúzo* nüüdisaegne põletamine algas suuresti 19. sajandi alguses pärast Kreeka iseseisvussõda. Esimese *oúzo* destilleerimisvabriku avas 1856. aastal Tyrnavoses Nikolaos Katsaros, pannes sellega aluse kuulsa samanimelise joogi Oúzo Tyrnavou tootmisele. Kui absint 20. sajandi alguses ebasoosingusse langes, oli just *oúzo* üks neist jookidest, mille populaarsus tänu absindist jäänud lünga täitmisele kasvas. *Oúzo*t tunti tollal ka kui "absindi aseainet ilma koirohuta". 1932. aastaks olid tootjad töötanud välja uue *oúzo* valmistamise tehnoloogia, kus kasutati vasest destillaatoreid. Nüüdseks on sellest saanud üldkasutatav valmistusviis.

2006. aasta 25. oktoobril sai Kreeka õiguse sildistada *oúzo*t kui ainult Kreeka toodet. Euroopa Liit tunnustab nüüd *oúzo*t ning teisi Kreeka jooke *tsípouro*t ja *[[tsikoudia]]*t kui kaitstud päritolunimetusega alkohoolseid jooke, mis tähendab, et Euroopas tohivad oma jooke selliste nimedega tähistada vaid Kreeka ja Küprose tootjad.

## Serveerimine
Traditsiooniliselt segatakse *oúzo*t veega ning seetõttu muutub jook hägusaks, omandades valge värvi, millel on vahel ka hele sinakas varjund. Jooki serveeritakse väikeses klaasis koos jääga, kuid seda võib juua ka puhtal kujul viinaklaasist.

*Oúzo*t serveeritakse tavaliselt koos väikese taldrikutäie eelroogadega, mille hulka kuuluvad näiteks mereannid, salat, praetud *[[zucchini]]*, oliivid ja feta juust. Maitseomadustelt sarnaneb *oúzo* absindiga.

## Nimetus
Nimetuse *oúzo* päritolu ei ole selge. Levinud versioon on, et see tuleb itaaliakeelsest väljendist *uso Massalia* ('Marseilles kasutamiseks'), mis oli tembeldatud Tyrnavosest 19. sajandil välja veetud valitud siidiussikookonitele ning mis hiljem hakkas tähistama ka seal valmistatud *tsípouro*t, mille kvaliteeti peeti samuti suurepäraseks.

Teise versiooni järgi tuleneb sõna *oúzo* türgi keele sõnast *üzüm*, mis tähendab viinamarja.

## Valmistamine
Kõigepealt destilleeritakse 96-mahuprotsendise alkoholisisaldusega puhastatud piiritus vasest destillaatorites. Lisatakse aniisi, vahel ka muid maitseaineid, näiteks tähtaniisi, apteegitilli, koriandrit, nelki ja kaneeli. Täpseid maitsestamisretsepte hoiavad tootjad saladuses. Saadud maitsestatud etüülalkoholi nimetatakse Kreekas *oúzo* pärmiks (*μαγιά ούζου*).

*Oúzo* "pärm" destilleeritakse ning mõne tunni pärast valmistatakse ligikaudu 80% kangusega destillaat. Destillaadi kangemad osad (mis saadakse protsessi alguses ja lõpus) eemaldatakse ning destilleeritakse teistsuguse kvaliteediga *oúzo* saamiseks uuesti. Mõned tootjad kasutavad seda kahekordse destilleerimise meetodit oma toodete eristamiseks.

Kõrge kvaliteediga *oúzo* tootjad jätkavad nüüd veega lahustamisega, viies joogi alkoholisisalduse lõpliku määrani. Ent enamik tootjaid segab enne veega lahjendamist "*oúzo* pärmi" odavama etüülalkoholiga, mis on maitsestatud 0,05% loodusliku anetooliga. Kreeka seadused näevad ette, et sel juhul ei tohi toode "pärmi" sisaldada vähem kui 20% lõpptootest.

Enne veega lahjendamist võib lisada suhkrut; seda tehakse peamiselt Kreeka lõunaosast pärit *oúzo* valmistamisel. Valmis joogi lõplik alkoholi mahuprotsent on 37,5 ja 50 (37,5 on vähim lubatud väärtus). *Oúzo* tootmisprotsess mingit kääritamist ei sisalda.

## Aperitiivina
Tänapäeval leiab peaaegu igast Kreeka linnast, alevist ja külast joogikohti, mida prantsuse keelest üle võetud lõpu *-erie* abil tähistatakse sõnaga *ouzerie*. Need kohvikulaadsed asutused pakuvad *oúzo*t koos eelroogadega ning kohvikut külastatakse tihti õhtu hakul. *Oúzo*t juuakse tavaliselt aeglaselt lonkshaaval.

Teistes riikides on kombeks juua *oúzo*t kreekapärastes restoranides aperitiivina, kus seda serveeritakse külmana viinaklaasist enne sööki. Vett või jääd ei lisata, kuid jooki serveeritakse väga külmana – nii külmana, et jooki moodustuvad serveerimise ajal ka mõned kristallid.

Sõltuvalt suhkrusisaldusest võib *oúzo* sageli mõjuda kangema joogina, kui see tegelikult on. Suhkur aeglustab maos etanooli imendumist, mistõttu võidakse kriitilist piiri tajumata joogi joomisega liialdada. Kui aga etanool mõjuma hakkab, teeb see jooja üpris kiiresti purju. Seetõttu peetakse Kreekas *oúzo* joomist ilma selle kõrvale söömiseta halvaks kombeks. Toidu, eriti rasvade või õlide olemasolu seedetrakti ülemises osas pikendab etanooli imendumist ja leevendab alkoholi toimet.

## Väljanägemine
*Oúzo* on läbipaistev selge vedelik. Ent kui joogile lisatakse vett või jääd, muutub see piimjasvalgeks. Seda seetõttu, et aniisi eeterlik õli anetool on küll alates ligikaudu 38% mahuprotsendist alkoholis täielikult lahustuv, kuid ei lahustu vees. Alkohoolse joogi lahjendamine tekitab "*oúzo* efekti", mille tulemuseks on valgust hajutavate peente piiskadega emulsioon. Sarnane protsess toimub ka absindi valmistamisel.

## Sarnase maitsega joogid
Sarnaste aperitiivide hulka kuuluvad:
* absint (Šveits)
* oghi (Armeenia)
* *[[Raki|rakı]]* (Türgi)
* pastis (Prantsusmaa)
* arak (Vahemere idaranniku maad)
* *[[sambuca]]* (Itaalia)
* *anís* (Hispaania)
* *mastika* (Bulgaaria, Põhja-Makedoonia)
* *[[aguardiente]]* (Colombia, valmistatakse suhkruroost)

## Vaata ka
* Aniisiviin
* Kreeka köök

## Viited

## Välislingid
* OUZO – andmed rohkem kui 370 *oúzo* sordi ja 180 tootja kohta