open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sausnēja

**Sausnēja** on küla (*ciems*) Lätis Madona piirkonnas Sausnēja vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 160 meetri kõrgusel. Sausnēja jääb valla keskusest Sidrabiņist 5, endisest piirkonna keskusest Ērgļist 12 ja Riiast 117 kilomeetri kaugusele.

Külas on põhikool ja raamatukogu, seal asub Sausnēja bussipeatus. Līdumi majas asub kirjanik Voldemārs Zālītise muuseum.

Külas kasvavad Sausnēja elupuud on looduskaitse all.

Küla on tekkinud Sausnēja mõisa (*Saussen*) keskuse Sausnēja valla vallamaja juurde. 1929. aastal avati mõisa häärberis põhikool, ülejäänud hooned jäid kasutuseta. Mõisa hooned hävisid teises maailmasõjas 1944. aastal. Nõukogude perioodil oli külas kohaliku kolhoosi keskasula. Aastail 2006–2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda.

## Elanike arv


* 88 (1970)
* 130 (1979)
* 126 (1989)
* 129 (2000)

* 86 (2011)
* 74 (2021)
* 72 (2025)


## Viited
Stuttgardi börs

**Stuttgardi börs** (*Boerse Stuttgart*) on Stuttgardis ja Stockholmis tegutsev väärtpaberibörs. Börs opereerib Stuttgardi börsi ja Nordic Growth Marketi (NGM) börsi. Tegemist on suuruselt nii Saksamaa kui ka Rootsi teise börsiga. Börsi operaatorettevõte on Boerse Stuttgart GmbH. 

Stuttgardi börsil saab kaubelda seal noteeritud aktsiate, fondide osakute (ETF), garantiide ja võlakirjadega. Börsil kaubeldakse eurodes.

Stuttgardi börsi järelevalvet teeb Baden-Württemberg Exchange Supervision Authority.

Saksamaa suurim börs on Frankfurdi börs. Rootsi suurim börs on Stockholmi börs.

## Ajalugu
* 11. veebruaril 1861 loodi börs, kui loodi Stuttgardi Börsi Assotsiatsioon (Stuttgarter Börsenverein).
* Juunist 1931 kuni aprillini 1932 oli börs ülemaailmse majanduskriisi tõttu ajutiselt suletud.
* 1945. aastal oli börs aprilli lõpust kuni novembri alguseni suletud II maailmasõja raames toimunud sõjategevuse tõttu.
* 2008. aastal omandati Nordic Growth Market NGM AB (NGM) ehk suuruselt Rootsi teine väärtpaberibörs.
* 2017. aastal omandati BX Swiss AG, mis on suuruselt Šveitsi teine börs. See tehing võimaldab luua börsidel ühise opereerimissüsteemi.

## Vaata ka
* Euroopa börside loend
* Frankfurdi börs

## Viited


## Välislingid
* Boerse Stuttgart
The Boy Bands Have Won

**„The Boy Bands Have Won, and All the Copyists and the Tribute Bands and the TV Talent Show Producers Have Won, If We Allow Our Culture to Be Shaped by Mimicry, Whether from Lack of Ideas or from Exaggerated Respect. You Should Never Try to Freeze Culture. What You Can Do Is Recycle That Culture. Take Your Older Brother's Hand-Me-Down Jacket and Re-Style It, Re-Fashion It to the Point Where It Becomes Your Own. But Don't Just Regurgitate Creative History, or Hold Art and Music and Literature as Fixed, Untouchable and Kept Under Glass. The People Who Try to 'Guard' Any Particular Form of Music Are, Like the Copyists and Manufactured Bands, Doing It the Worst Disservice, Because the Only Thing That You Can Do to Music That Will Damage It Is Not Change It, Not Make It Your Own. Because Then It Dies, Then It's Over, Then It's Done, and the Boy Bands Have Won**“, lühendatult tavaliselt **„The Boy Bands Have Won“**, on ajavahemikus 1982–2012 tegutsenud Briti ansambli Chumbawamba 2008. aastal avaldatud kolmeteistkümnes ja ühtlasi eelviimane stuudioalbum (2010. avaldatud neljateistkümnes stuudioalbum kandis pealkirja „ABCDEFG“).

2020. aasta lõpu seisuga oli albumi 156 sõnast (709 tähemärki) koosnev pealkiri Guinnessi rekordite raamatus kirjas muusikaalbumi pikima pealkirjana.

## Sisu
:Kogukestus: 49.32
„When an Old Man Dies“ &#8211; 0.54
„Add Me“ &#8211; 3.27
„Words Can Save Us“ &#8211; 1.52
„Hull or Hell“ &#8211; 3.31
„El Fusilado“ &#8211; 2.32
„Unpindownable“ &#8211; 1.22
„I Wish That They'd Sack Me“ &#8211; 4.10
„Word Bomber“ &#8211; 2.13
„All Fur Coat &amp; No Knickers“ &#8211; 2.12
„Fine Line“ &#8211; 0.39
„Lord Bateman's Motorbike“ &#8211; 3.34
„A Fine Career“ &#8211; 0.47
„To A Little Radio“ &#8211; 1.08
„(Words Flew) Right Around the World“ &#8211; 2.15
„Sing About Love“ &#8211; 1.39
„Bury Me Deep“ &#8211; 1.37
„You Watched Me Dance“ &#8211; 0.58
„Compliments of Your Waitress“ &#8211; 2.43
„RIP RP“ &#8211; 1.26
„Charlie“ &#8211; 2.12
„The Ogre“ &#8211; 0.53
„Refugee“ &#8211; 2.42
„Same Old Same Old“ &#8211; 0.59
„Waiting for the Bus“ &#8211; 2.44
„What We Want“ &#8211; 0.47

## Artistid
* Lou Watts &#8211; vokaal
* Boff Whalley &#8211; vokaal, ukulele
* Neil Ferguson &#8211; vokaal, kitarrid
* Jude Abbott &#8211; vokaal, trompet
* Phil 'Ron' Moody &#8211; vokaal, akordion

*Samuti:*
* Oysterband, Roy Bailey, Robb Johnson, Ray Hearne, Barry Coope & Jim Boyes &#8211; vokaal
* Charlie Cake Marching Band &#8211; puhkpillid
* David P. Crickmore &#8211; bandžo (7), (22); dobro (18), (22)
* Jo Freya &#8211; saksofon (2)
* Harry Hamer &#8211; cajón (9), (11); tabla (16)
* The Pudsey Players &#8211; kordofonid (6), (11), (18)

## Viited
Ötztal

**Ötztal** on alpiorg Austrias Tiroolis. Ötztaler Ache jõgi voolab läbi oru põhja suunas. Ötztal eraldab Stubai Alpe idas Ötztali Alpidest läänes. Org on 65 km pikk. Oru põhjapoolne ots on Ötztaler Ache jõe Inni suubumise kohas, 8 km Imstist idas ja 50 km Innsbruckist läänes. Seal asub oru ainus raudteejaam, Ötztali raudteejaam, mis ühendab Ötztali Arlbergi raudteega (Innsbruck-Bludenz) ja ka kiirteega A12 (E60).

Oru lõunapoolne ots, ka Gurglertaliks kutsutu, lõpeb Itaalia piiril. Oru moodustab Alpide peaahel, millel on palju liustikke ja kõrgeid tippe, sealhulgas Weißkugel ja Similaun. Obergurgli küla Ötztali lõunapoolses otsas on kõrgeimal asuv kihelkond Austrias.

Ötztalis on 5 omavalitsust (põhjast lõunasse): Sautens, Oetz, Umhausen, Längenfeld ja Sölden. Peamine tegevusala orus on turism. Orgu ümbritsevad mäed on populaarsed nii alpinistide kui ka suusatajate hulgas. Oru ülemises otsas Söldenis, Hochsöldenis ja Hochgurglis on suusakeskused. Timmelsjochi mäekuru ühendab Ötztali Passeieri oru ja Meranoga Lõuna-Tirooli provintsis Itaalias.

Ötztali liustikutee on kõrgeimal asuv sillutatud tee Alpides. See on juurdepääsutee Söldenist Rettenbachi liustikule ja Tiefenbachferneri liustikule. Liustikutee kõrgeim punkt on suusatunneli lõunapoolses otsas.

## Ajalugu

Selle piirkonna vanimad tööriistaleiud, tõendid inimasustuse kohta, on tuhandeid aastaid vanad. Kuulsaim näide on hästi säilinud looduslik muumia mehest, kes elas umbes 3300 eKr, hüüdnimega Ötzi; teda nimetatakse ka Jäämeheks, Similauni meheks, Hauslabjochi meheks, Tirooli jäämeheks, *Homo tyrolensiseks* ja Hauslabjochi muumiaks. Ötzi leiti 1991. aastal lähedalasuvalt Schnalstali liustikult Fineilspitze ja Similauni lähedalt. Ötzi monument asub umbes tunnise jalutuskäigu kaugusel Similauni hütist.

Umhausen on vanim küla Ötztali piirkonnas.

Sölden, nagu me seda praegu teame, kasvas välja 20 hoonest 13. sajandil pKr. Üks neist hoonetest, mis on tänagi alles, on Berghof. Berghofi asukohas asuvat hoonet on esmamainitud 1370. aastal. 1588. aastal mainiti Berghofi St. Petersbergi lossi arhivaalides ühe algse talukohana.

## "Heliseva muusika" Hedwig von Trapp

Hedwig von Trapp, Trappi perekonna liige, elas ja töötas pärast perekoori lagunemist Farstis Umhauseni kohal. See töökoht, mis asub 1470 m kõrgusel merepinnast, oli mõeldud Hedwig von Trappi astma leevendamiseks. Hedwig von Trapp on tuntud muusikalist "Helisev muusika" ja samanimelisest filmist. Selles filmis on kujutatud Trappide perekonna tegemisi. Hedwig von Trapp on filmi tegelaskuju Brigitta prototüüp. Kool, kus Hedwig von Trapp töötas, on endiselt algses seisukorras.

## Galerii


Pilt:2008 Ötztal 199 Nederkogel 3163.jpg|Nederkogel (3163 m)
Pilt:Talleitspitze.jpg|Talleitspitze (3406 m)
Pilt:Ötztal bei Längenfeld.jpg|Ötztal Längenfeldi juures
Pilt:Albin Egger-Lienz 001.jpg|"Alm Ötztalis", Albin Egger-Lienzi maal (1911)
Pilt:Berghof soelden 2016.jpg|Berghof, tüüpiline vana talukoht, praegu alpimaja – külalistele mõeldud turismimajutuskoht
Warszowice

**Warszowice** (saksa keeles *Warschowitz*) on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Pszczyna maakonnas Pawłowice vallas.

## Viited
Rifflsee

**Rifflsee** on järv Tiroolis, Austrias. See on suurim järv Ötztali Alpides. Mägijärv asub Kaunergratis Pitztalist läänes ja on tüüpiline moreenveekogu. Järv täidab ulatusliku oru, liustiku hägune vesi näeb välja rohekas. Seda raamivad põhjas ja läänes Kaunergrati konarlikud tipud, eriti silmatorkavad on Seekogel ja Rostizkogel. Päikesepaistelise ja sooja ilmaga annavad märkimisväärse koguse sulavett Seekarles, Loch ja Rifflferner.

Alpiklubi hütt Rifflseehütte asub läheduses.

## Pildid


Pilt:Rifflsee 01.jpg
Pilt:Rifflsee 03.jpg
Pilt:Pitztal and Rifflsee from Mittagskogel 01.jpg|Pitztal ja Rifflsee Mittagskogelilt vaadatuna
Pilt:Rifflsee, Seekogel and Watzespitze 03.jpg|Rifflsee, Seekogel ja Watzespitze
Stockholmi katoliku piiskopkond

**Stockholmi piiskopkond** (ladina keeles *Dioecesis Holmiensis*; rootsi keeles *Stockholms katolska stift*) on katoliku piiskopkond Rootsis.

Piiskopkonda kuulub 44 kogudust ja 121 274 usklikku (2018). Püha Eriku katedraal ehitati 1893. aastal.

Rootsi apostellik prefektuur asutati 1781., vikariaat 1783. aastal ja praegune Stockholmi piiskopkond 1953. aastal. Tema piiridesse kuulub kogu Rootsi maa-ala, ta allub otse paavstile ja on ainus Rootsi katoliku piiskopkond.

Mitte segi ajada samanimelise luterliku piiskopkonnaga, mis asutati 1942. aastal; keskajal Stockholmis katoliku piiskopkonda polnud.

## Rootsi apostellikud vikaarid
*1783–1790 Nicolaus Oster
*1790–1795 Rafael d'Ossery 
*1795–1804 Paolo Moretti 
*1805–1833 Jean Baptiste Gridaine
*1833–1873 Jacob Laurentius Studach
*1874–1886 Johan Georg Huber
*1886–1922 Albert Bitter
*1922–1953 Johannes Erik Müller

## Stockholmi katoliku piiskopid
*1953–1957 Johannes Erik Müller
*1957–1962 Knut Ansgar Nelson
*1962–1976 John E. Taylor
*1977–1998 Hubertus Brandenburg
**1987–2006 William Kenney (sufragaanpiiskop)
*1998– kardinal Anders Arborelius
Romelli pilvik

**Romelli pilvik** (*Russula romellii*) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv söögiseen.

Seen sai nime Rootsi mükoloogi Lars Romelli järgi.

## Välislingid

*
Terrakotapunane

**Terrakotapunane** ehk **terrakotapruun** ehk **terrakotakarva** on punakas heledapoolne kuni keskmise tumedusega värvitoon, mis vastab terrakotast esemete värvusele.

Värvinimetust kasutatakse arhitektuuri, sisekujunduse ja moe kontekstis.

## Pildid

A clay-backed face. Roman votive offering Wellcome L0035829.jpg|Rooma pühendkingi, terrakotamaski fragment
Hanuman in Terra Cotta.jpg|Hanumani kujutav terrakotaskulptuur
1-7 Constitution Hill.jpg|Punastest tellistest ja terrakotast hoone Birminghamis
Villa le corti 02.JPG|Terrakotavärvi seintega Villa Le Corti
VWB 1500 Fusca.jpg|Terrakotavärvi Volkswagen Brasilia 1500 "Fusca"
Hybrid Tea - Simon Bolivar 1 (b).JPG|Terrakotavärvi õiega roosisort "Simon Bolivar"


## Variatsioonid
Veebivärv *Terra cotta* on mahe roosakana näiv pruun

## Vaata ka
* Tellispunane
* Savikarva (värvus)
* Roostepunane

## Viited
Nafta puurimine

**Nafta ja gaasi puurimine** on puurimine aluspõhja toornafta või gaasi otsimiseks. Avastuste korral puuritakse võimaliku nafta- või gaasivälja ulatuse määramiseks mitu puurauku. Pärast nafta- ja gaasivälja arendamise ja tootmise üle otsustamist puuritakse tootmiskaeve.

Nii nagu iga muu kaevetöö, hõlmab ka nafta kaevu puurimine kahte peamist toimingut: kivimimaterjali vastupanu ületamine, et selle osad eraldada tekkekohast, ja nende osade transportimine pinnale, et jätkata uue materjali eraldamist, et puurimine jätkuks ilma katkestusteta.

Nafta- ja maagaasitööstuses enam kui sajandi jooksul kasutatud tehnikat nimetatakse keerdpuurimiseks, kus torusüsteemi abil pööratav puur kaevab kivi.
Gurglbach

**Gurglbach** on jõgi Tiroolis, Austrias.

Gurglbach saab alguse Heiterwandi kaljult Nassereithi lähedal. See voolab läänest itta Tarrenzisse; ainus küla, mille jõgi täielikult läbib. Edasi voolab see lõunasse Imsti, kus see linnast 4 km kaugusel Inni suubub. Jõe pikkus on 25,2 km.

Jõgi on üks puhtaveelisemaid Tiroolis. See on rahulik, aeglaselt voolav oja.
Yann Sommer

**Yann Sommer** (sündinud 17. detsembril 1988 Morgesis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib väravavahina Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Šveitsi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis FC Basel. Hooajal 2007–08 debüteeris ta Šveitsi kõrgliigas FC Vaduzi meeskonnas, kus ta mängis Baselist laenul. Hooajal 2008–09 mängis ta Vaduziga Šveitsi kõrgliigas. Sama hooaja teises pooles sai ta võimaluse mängida Baseli meeskonnas, kuna klubi põhiväravavaht Franco Costanzo oli saanud vigastada. Hooajal 2009–10 mängis Sommer laenul Grasshopperis. Hooajal 2011–12 sai ta Baseli põhiväravavahiks. Hooaegadel 2010–11, 2011–12, 2012–13 ja 2013–14 tuli ta klubiga Šveitsi meistriks.

2014. aasta juulis liitus Sommer Saksamaa kõrgliigaklubiga Mönchengladbachi Borussia. Ta saabus klubisse Barcelonaga liitunud Marc-André ter Stegeni asemele. Mönchengladbachi Borussia esiväravavaht oli ta kaheksa ja pool hooaega. Hooajal 2019/20 valiti Sommer Saksamaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Müncheni Bayerniga.

Suvel 2023 liitus ta ligi 6 miljoni euro eest Milano Interiga.

Šveitsi jalgpallikoondises tegi Sommer debüüdi 30. mail 2012 sõprusmängus Rumeenia vastu. Ta on kuulunud Šveitsi koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Saavutused
;FC Vaduz
*Šveitsi esiliiga: 2007–08
*Liechtensteini karikas: 2007–08
;FC Basel
*Šveitsi Super League: 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14
*Šveitsi karikas: 2011–12

## Viited

## Välislingid
Stefan Lainer

**Stefan Lainer** (sündinud 27. augustil 1992 Seekirchen am Wallersees) on Austria jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Mönchengladbachi Borussia ja Austria jalgpallikoondises.

2009. aastal liitus ta Salzburgi Red Bulliga. Ta mängis klubi reservmeeskonnas Austria esiliigas.

2014. aastal sõlmis ta lepingu Austria kõrgliiga klubiga SV Ried. 2015. aastal naasis ta Red Bulli, kus mängis neli hooaega. Ta tuli kõigil neil hooaegadel klubiga Austria meistriks. Hooajal 2017–18 jõudis Lainer Red Bulliga UEFA Euroopa Liigas poolfinaali, kus kaotati kahe mängu kokku võttes Prantsusmaa klubile Marseille Olympique. Lainer andis sel hooajal Euroopa Liigas viis väravasöötu ning valiti Euroopa Liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2019. aastal siirdus Lainer Mönchengladbachi Borussiasse.

Austria jalgpallikoondises tegi Lainer debüüdi 2017. aasta märtsis sõprusmängus Soome vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2019 EM-i valikmängus Põhja-Makedoonia vastu.

Tema isa Leo Lainer oli samuti jalgpallur ja kuulus aastatel 1982–1994 Austria koondisse.

## Saavutused
;Salzburgi Red Bull
*Austria meister: 2016, 2017, 2018, 2019
*Austria karikas: 2016, 2017, 2019
Pika

**Pika** ehk **viiksjänes** (*Ochotona*) on väike imetaja, kes elab Aasia ja Põhja-Ameerika mägedes. Pika kuulub jäneseliste seltsi. Pikasid on kokku 37 liiki.

## Elupaik
Pika elutseb peamiselt külmades piirkondades Aasias, Põhja-Ameerikas ja üksikutes Ida-Euroopa osades. Enamik liike elab kivistel mäenõlvadel, kus varjupaigaks on nõlvade sees olevad lõhed. Mõned pikad, kes on põliselanikud stepialadel, oskavad endale ehitada urge. Sageli jagavad nad oma urge mõne linnuliigiga. 

Pikad vajavad eluks külmi temperatuure, vastasel juhul võivad nad soojas kliimas surra. Muutuvate temperatuuride tõttu on osa pikade populatsioonist pidanud mägistel aladel kolima kõrgemale.

## Iseloomustus
Pikal on väiksed käpad, ümmargune keha, ühtlane karvkate, nad on ilma sabata. Nad sarnanevad oma lähisugulaste jänestega, kuid neil on lühikesed ümmargused kõrvad. Pikad eelistavad kiviseid nõlvu ja toituvad enamasti kõrrelistest, lilledest ja noortest vartest. Sügisel sikutavad nad heina, pehmeid oksi ja teisi toiduvarusid oma urgudesse, et pikk ja külm talv üle elada. Pikade kehapikkus on umbes 15–23 cm ja -kaal 120-350 g või 4–12 kg, olenevalt liigist. 

Pikade tiinusperiood kestab 25–30 päeva. Nõlvade lõhedes elavatel pikadel on pesakonnas kuni 5 poega.

## Eluiga
Pikade keskmine eluiga looduses on umbes seitse aastat.

## Häälitsused
Pikadel on eristavad häälitsused, mille kestus varieerub. Häälitsus võib olla pikk või lühike, pikema venitusega või pika loona. Häälitsusi kasutatakse üksteise ära tundmiseks, hoiatusmärguandena kiskjate eest, oma territooriumi kaitseks või vastassoo ligimeelitamiseks. Hilissuvel on häälitsused lühikesed.

## Viited
Åkerman

**Åkerman**, varem **Ackermann** ja **Akerman**, ka **Akermann** on Saksimaalt pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa.

## Suguvõsa liikmeid
### Ackermann
*Tobias Ackermann (1660−1737), Wählitzi bürgermeister, kooliõpetaja
*Christian August Ackermann (1727−1774), teoloogiamagister, Zeitzi Püha Stephani pastor, Püha Michaeli ülempastor
*Wilhelm August Ackermann (1763−1837), magister, Burkendorfi pastor, Berga ülempastor

### Akerman(n)
*Christian ''Friedrich von Akerman'' (1768−1827), Valga rae sündik  ja Tartu raehärra, Tartu justiitsbürgermeister, aadeldatud 1819
*François (Franz) von Akermann (1801−1855), Äksi koguduse pastor, keeleuurija
*Platon Isidor von Akermann (1809–1891), jurist, maakohtu sekretär, kihelkonnakohtunik, Kodijärve mõisnik Liivimaal, moodustas Kodijärvest fideikomissi
*Eugen von Akerman (1839−1912), kindralleitnant, polgu- ja brigaadikomandör, Kertši kindluse komandant
*Nikolai von Akerman (1840−1907), jalaväekindral, brigaadi- ja diviisikomandör, sõjakooli ülem, Vladivostoki ja Kertši kindluse komandant, Vilniuse sõjaväeringkonna komandör
*Alexander von Akerman (1850−1919), kindralleitnant, padrunitehase ülema abi
*Leonid von Akerman (1852−?), kindralmajor, patarei- ja brigaadikomandör
*Vsevolod Jevgenjevitš Akerman (1883−mõrvati 1918), polkovnik, Izmailovski kaardiväepolgu komandör

## Åkermani suguvõsa mõisavaldused
*Liivimaa eesti distrikt:
**Kodijärve (*Gothensee*, kuni 1881 *Kodjerw*) (1856−1919, aastast 1881 fideikomiss, jäänukmõis aastast 1919)

## Vaata ka
*Kodijärve mõisa kalmistu
## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 221.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929. Lk 328-331 https://personen.digitale-sammlungen.de//baltlex/Blatt_bsb00000558,00337.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Neue Folge. Bd V. Hamburg: 2013. Lk 1-20.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelige Häuser B. Bd V. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1961. Lk 1-6.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd I. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1972. Lk 32.
*Hansen, Alfred von. *Stammtafeln nichtimmatrikulierter baltischer Adelsgeschelchter*. Bd I. Lief. 1-8. Hamburg-Rahlstedt: Verlegt bei Harry von Hofmann, 1961. Lk 1-3 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:72016/105235/page/3.
Katsikud

**Katsikud** (Tartu ja Võru murdes  *kaejats(e)*, Virumaal ja Mulgimaal varem ka *katse*) on tänapäevalgi levinud vana etnograafiline komme külastada koos külakostiga vastsündinud lapse ema.

## Ajaloost
See põline komme on Euroopas laialdaselt levinud. Eestis võisid vanemate tõekspidamiste järgi katsikule minna vaid abielunaised - kas naabrid või sugulased, samas abielus olevad lasteta naised ei tohtinud nurganaist vaatama minna. Katsikule mindi tavaliselt juba mõni päev pärast lapse sündi, aga näiteks Muhus alles pärast varrusid.

## Toidud
Tavapärane külakostiks viidav toit oli *tite-* ehk *katsikupuder*. Selleks valmistati tangupuder, kuid tange keedeti piimaga, mitte veega ning lisati võisilm, lisaks keedetud ja poolitatud mune. Tihti viidi ka *tite-* ehk *katsekakku*, mis oli puhtast viljast rukkileib, nisuleib või odraleib. Mõnel pool võeti katsikule kaasa munarooga, klimbisuppi, sealiha munadega jms. 19. sajandi lõpul asendus tangupuder riisi- või mannapudruga ning ka pannkookidega. Katsikule viidi toitu 5–10 toobistes püttides, kusjuures toidu hulk vastas pere suurusele, kuhu külla mindi. Sellest pidi jätkuma kõigile maitsmiseks ja lastele söömiseks. Kui külalistel olid endal lapsed kodus, siis anti neile lahkumisel kaasa osa toidust, mida nimetati *titejalaks* või *titevarvasteks*. Hiljem on seda mõistet kasutatud ka külalistele õlle ja viina pakkumise kohta. 20. sajandi algul levis komme tütarlapsele tordi ning poisslapsele kringli viimine. 

## Tänapäev
Tänapäeval korraldatakse katsikud tavalised 1–2 kuud pärast lapse sündi, et beebi jõuaks uue keskkonnaga kohaneda. Külla on oodatud pere, sugulased ning lähemad sõbrad, et neilegi uut ilmakodanikku tutvustada, kuid katsikutele minekuks on sobiv siiski ära oodata värskete lapsevanemate kutset. Katsikukingitus peaks olema mingil moel kasulik. Hea kingitus on söödav kingitus, kuid ka mähkmed ja beebiriided on kindlasti oodatud. Veel kingitakse pehmeid ja arendavaid mänguasju ning tegelustekke. Lapsele kinki viies peetakse üldiselt meeles ka värskeid vanemaid.

## Vaata ka
*Ristsed

## Viited

## Välislingid
* Katsikud ja ristsed. Ajakiri Pööning 2020. 
* Katsikukink. Meie Maa 30.01.2018.
* Katsikute tavad
Helena Dalli

**Helena Dalli** (sünninimega **Abela**; sündinud 29. september 1962) on Malta poliitik ja alates 1. detsembrist 2019 kuni 30. novembrini 2024 Euroopa Komisjoni võrdõiguslikkuse volinik von der Leyeni esimeses komisjonis.

## Haridus
Tal on Nottinghami Ülikoolist doktorikraad poliitsotsioloogias ja ta on pidanud loenguid Malta Ülikoolis majandus- ja poliitsotsioloogia, avaliku halduse ja õigussotsioloogia vallas.

## Töökäik
Enne poliitikasse minekut töötas ta modelli ja näitlejana. Ta võitis 17aastaselt Miss Malta tiitli ja esindas Maltat 1979. aasta Miss Worldil. Seejärel mängis ta 1985. aasta filmis "Final Justice" politseinikku, kes oli ka peategelase partner. Pärast filmi ebaõnnestumist loobus ta näitlemisest ja astus poliitikasse. Ta on Malta Tööpartei liige.

1996. aastal valiti ta esimest korda Malta parlamenti. Pärast seda oli ta veel viie järgmise parlamendikoosseisu liige. Aastatel 2013–2017 oli Dalli sotsiaalse dialoogi, tarbijaõiguste ja kodanikuvabaduste minister. Malta 2017. aasta üldvalimistel valiti ta tagasi ja ta jätkas tööd Euroopa asjade ja võrdõiguslikkuse ministrina. Tema juhtimisel võttis Malta valitsus vastu mitu seadust, mis tugevdasid võrdõiguslikkust ja inimõigusi ning laiendasid kaitset sooidentiteedi ja seksuaalse sättumuse põhise diskrimineerimise vastu.

## Euroopa Komisjoni volinik
Pärast 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimisi nimetas Malta valitsus ta järgmise Euroopa Komisjoni volinikukandidaadiks. Ta oli alates 1. detsembrist 2019 kuni 30. novembrini 2024 Euroopa Komisjoni võrdõiguslikkuse volinik von der Leyeni esimeses komisjonis.

## Viited
Dana hiidsuu

**Dana hiidsuu** (*Chauliodus danae*) on süvaveekala, keda iseloomustavad nõelalaadsed hambad alalõual. Ta kasvab keskmiselt 30–60 cm pikkuseks ja teda võib leida 80–4000 meetri sügavuselt veest. 

Dana hiidsuu peibutab oma saaki valgust tekitava organi fotofooriga, mis paikneb külje peal. Selle valgusega vilgutades suhtleb ta ka paariliste või rivaalidega.

Võib tunduda, et Dana hiidsuu on soomustega kaetud, aga tegelikult katab teda tihke läbipaistev ja tundmatu aine. Tema värvus võib varieeruda rohelise, halli ja musta vahel. Tänu kihvalaadsetele hammastele on tal väljaulatuv alalõug, mille abil saab saaki halvata. Suu sulgemiseks n-ö voldib ta oma hambad kokku ja kõverdab pead taha. Esimene selgroolüli pea taga võtab algse saagi hammustamise löögi vastu. Nagu ka teised süvaveekalad, on Dana hiidsuud suutelised vastu pidama pikki perioode ilma toiduta.

Usutakse, et looduses elavad nad 30–40-aastaseks, aga kinnipüütuna peavad vastu kõigest paar tundi. Mõned haid ja delfiinid on tuntud kui Dana hiidsuude jahtijad. 

## Elupaik
Kuna Dana hiidsuud elavad inimestele kättesaamatus kohas, on nende elupaikadest vähe teada. Enamasti elavad nad 1000–4000 meetri sügavusel vees, mille keskmine temperatuur on 4 °C. Arvatakse, et Dana hiidsuud tegelevad igapäevase vertikaalse rändega, mida on täheldatud öösiti mesopelaagilises piirkonnas, batüpelaagilise piirkonna kohal.

## Toitumine
Dana hiidsuul ei ole kindlat ja eelistatavat saaki. Püütud kaladel on kõhus olnud väga erinevaid kalu ja arvatakse, et nad söövad seda, mida saavad. Tänu oma värvile on nad suutelised olema pea nähtamatud ja saavad olla tunde liikumatult. Oma saagi tapab Dana hiidsuu kihvadega ja neelab siis tervena alla. Vilkuva valguse efekti kasutab ta väiksemate kalade peibutamiseks.

## Perekond
Praegu on avastatud üheksa samasse perekonda kuuluvat liiki:
* *Chauliodus barbatus*
* *Chauliodus danae*
* *Chauliodus dentatus*
* *Chauliodus macouni*
* *Chauliodus minimus*
* *Chauliodus pammelas*
* *Chauliodus schmidti*
* *Chauliodus sloani*
* *Chauliodus vasnetzovi*

## Viited
Päeva tänav (Rakvere)

**Päeva tänav** on tänav Rakveres, paiknedes linna kaguosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennult mõõdetuna on 1,5 km.

Tänav asub Seminari linnaosas ning on 75 meetrit pikk ja umbes 6,3 meetrit lai. Tänav saab alguse Lõuna tänavalt ja on umbtänav suunaga edela poole, olles paralleelne Edela tänava ja Lõuna põiguga.

Tänava ääres paiknevad katusekorrusega ühepereelamud koos abihoonetega, hooned on rajatud põhiliselt 20. sajandi teises pooles.

## Viited
Konstantin Savi

**Konstantin Savi** (24. mai 1894 Kavilda kirikumõis, Tartumaa – 5. aprill 1943 Tallinn) oli Eesti laulja (tenor) ja näitleja. 

Lõpetas 1914. aastal Tartu Aleksandri gümnaasiumi, seejärel õppis 1914–1916 Tartu ülikoolis keemiat. Mobiliseeriti ja lõpetas seejärel Peterhofi sõjakooli, teenis Koltšaki armees ja hiljem Punaarmees. Pärast opteerumist 1921–1924 Eesti kaitseväes suurtükiväe ohvitserina.  

Laulmist õppis Omski konservatooriumis ning Eestis Armanda degli Abbati juures. Tartus sõjaväes teenides äratasid tema lauluvõimed vanemuislaste tähelepanu ja ta kutsuti, algul külalisena, operetti esinema.  Aastatel 1923–1928 oli Vanemuise ja 1928–1938 Estonia solist, 1940–1941 esines sõnalavastustes. Tõlkinud ooperi‑ ja operetilibretosid. 

Elu viimastel aastatel oli ta Tallinnas Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku diakon. 

## Viited

## Välislingid
* Ohvitseride andmekogu
* Album Academicum
Elmar Vesman

**Elmar Vesman** (27. oktoober 1932 – 23. veebruar 2019) oli eesti füüsik.

## Elulugu
Elmar Vesman lõpetas 1951. aastal Tartu I Keskkooli ( kuldmedaliga) ja 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Kandidaaditöö teema sai Elmar Vesman Dubna Tuumauuringute Instituudist, kellega koostööd vahendas Harry Õiglane. Väitekirja „Mõningad mesomolekulaarsed protsessid deuteeriumis” kaitses ta 1968. aastal. 

1958. aastal oli ta Tartu Riikliku Ülikooli Maa tehiskaaslaste vaatlusjaama asejuhataja ning 1959–1961 TRÜ arvutuskeskuse vaneminsener. 1961. aastast kuni pensionile jäämiseni kuulus ta Füüsika Instituudi töötajate hulka: oli teoreetilise füüsika sektori noorem- ja vanemteadur, arvutusmatemaatika sektori juhataja 1975–1983, hiljem taas teoreetilise füüsika labori vanem- ja juhtivteadur.  

## Teadustöö
Töö kõige silmapaistvam tulemus oli müü-molekulaarse iooni tekkekiiruse temperatuurisõltuvuse teoreetiline seletamine resonantsmehhanismi abil, mis avaldati artiklina ZhETF-i kirjades (1967) ja hiljem osutus NSV Liidu avastuse vääriliseks (autorite kollektiiv, 1988). Huvitava seigana võib mainida, et 1990. aastal ehk veel NSV Liidu ajal tuli kaheks semestriks tema juurde Tartusse müükatalüüsialast diplomitööd tegema rootsi üliõpilane Göteborgi Chalmersi tehnikaülikoolist. 

## Teoseid
Olles aastail 1998–2008 füüsikainstituudi insener-konsultant, koostas Elmar Vesman täpse ja faktirohke „Tartu Ülikooli Füüsika Instituudi kroonika 1946–2006” , mis on võrguteavikuna leitav TÜFI kodulehel.

ERR arhiivis võib kuulata kaht ammu salvestatud, ent sisult küllaltki kaasaegselt kõlavat vestlusringi, kus fundamentaalfüüsikast räägivad Tartu teoreetikud Harry Õiglane, Elmar Vesman, Jaak Lõhmus ja Ain Ainsaar:
"Kristall-66/6 Elementaarosakeste füüsika" ;
"Kristall-68 Universaalne füüsikateoreetik Lev Landau" .

## Tunnustus
Eesti Vabariigi teaduspreemia aastal 1991
## Viited
Muhu oranž

**Muhu oranž**, Muhu murdes **koldsepunane** on sügavoranž värvitoon, Muhu kihelkonna vanemat tüüpi rahvarõivaseeliku põhivärvus.

## Vaata ka
* Muhu roosa

## Viited
Priit Veebel

**Priit Veebel** (aastani 1937 *Friedrich Wilhelm Webel*; 12. september 1910 Tallinn – 24. juuli 1944 Tallinn) oli eesti pianist, helilooja, arranžeerija ja dirigent.  

Õppis Tallinna Reaalkoolis ja aastatel 1924–1928 (teistel andmetel 1923–1927) Tallinna Konservatooriumis Peeter Ramuli klaveriklassis.

1926. aastal moodustati Tallinna reaalgümnaasiumis üheksaliikmeline Vivo Band, mis kahanes peagi septetiks. Veebel mängis seal klaverit. Trumme mängis Gustav Ernesaks, viiulit Ernesaksa tädipoeg Eevalt Turgan. 

Pärast seda mängis Veebel lühikest aega orkestris Red Hot Ramblers. Majanduslikel põhjustel sai temast kutseline pianist Raymond Micheli ansamblites Five Royalty, mis töötas restoranis Marcelle ja seejärel Six Rhythm Boys restoranis Küba.

Kui Kurt Strobel asus 1930. aastal oma orkestriga restorani Dancing Palace Gloria lavale, mängis selles Veebel, kes jäi kuni Strobeli Saksamaale lahkumiseni 1939. aastal. 1937. aastal kinnitas haridusministeerium viie Strobeli orkestri muusiku, sealhulgas Veebeli kutseliseks muusikuks registreerimise.

24. novembril 1936 korraldati Estonia kontserdisaalis Veebeli korraldamisel Eesti esimese džässikontsert. Mitmed kavas olnud lood olid Veebeli arranžeeritud.

1930. aastal osales pillimehe rollis Eesti esimeses plaadile salvestatud heliga filmis "Kuldämblik" (režissöör Boris Jaanikosk, operaator Konstantin Märska).

1942. aastast töötas Veebel Estonia teatris – algul kontsertmeister-repetiitorina, seejärel kuni oma surmani ka balletidirigendina, juhatades Eduard Tubina "Kratti". “Krati” dirigendipuldis oli ta ka 9. märtsil 1944, kui teater sai pommitabamuse. Higine Veebel pääses põlevast majas vaid frakis ja lakk-kingades. Tookord saadud külmetus põhjustaski tema haiguse ägenemise ja peatse surma.

## Tuntumaid laule

* "Õhturahu" ("Vaikinud õhtuks on rahutu meri", 1936) – sõnad Otto Roots
* „Kalevite kants” – (1938) sõnad Paul Kuusik
* „Vana jahilugu” (1938) –  sõnad Jüri Remmelgas, Otto Roots
* „Nooruse laul” (1939) – sõnad Jüri Remmelgas
* "Eesti leegionäride laul" (1943) – sõnad Gert Helbemäe

## Viited
Golasowice

**Golasowice** (saksa keeles *Gollasowitz*) on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Pszczyna maakonnas Pawłowice vallas. Golasowice asub Tšehhi piirist ligi 8 km kaugusel. 

## Viited
Lõuna põik

**Lõuna põik** on tänav Rakveres, paiknedes linna kaguosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennult mõõdetuna on 1,5 km.

Tänav on 207 meetrit pikk, umbes 20 meetrit lai ning asub Seminari linnaosas. Tänav saab alguse Vabaduse tänavalt ja lõpeb kirdes umbtänavana. Tänav on paralleelne Edela tänava ja Päeva tänavaga ning ristub põhja poolt Lõuna tänavaga.

Tänava põhjaküljel paiknevad ühepereelamud koos abihoonetega ja üks kahekorruseline korterelamu, hooned on rajatud 20. sajandi teises pooles. Lõunaküljel (Lõuna põik 1) asub Rakvere Haigla AS-le kuuluv kinnistu (4,6 ha) ning hoonete kompleks, mille uus peahoone avati 1986. aastal ja selle moodne juurdeehitis 2013. aastal.  

## Viited
Klassikaline arheoloogia

**Klassikaline arheoloogia**, ka **antiikarheoloogia**, on arheoloogia haru, mis uurib eeskätt Kreeka ja Rooma antiikkultuure. Klassikalise arheoloogia esimeseks oluliseks arheoloogiks peetakse Heinrich Schliemanni, kes kaevas Troojas, Mükeenes ja Tirynsis 1870. aastatel. Arthur Evans tegi väljakaevamisi 1900. aastal Knossoses ning avastas Minose kultuuri. Klassikaline arheoloogia hõlmab Kreeka ja Rooma antiikkultuuride arhitektuuri, kunstiteoseid, münte jpm.

## Klassikalise arheoloogia ajalugu
Enne klassikalise arheoloogia teket 19. sajandi lõpus tunti ka varasematel aegadel Kreeka ja Rooma kultuuride vastu huvi. Näiteks omastasid roomlased kunstiteoseid Kreeka kultuuriruumist, tuues need Itaaliasse ja tehes neist koopiaid. Nii võttis imperaator Constantinus Suur Delfist kunstiteoseid ja viis need uude pealinna Konstantinoopolisse. Renessansiajastul toimus antiikkultuuride austamine, mille raames tehti järgi Kreeka ja Rooma stiilis kunstiteoseid ja võeti üle klassikalisi arhitektuurilisi ideid.

18. sajandi teisel poolel toimus antiikkultuuride kunstiajaloo uurimine, millega kaasnes ka klassikalise arheoloogia areng. Johann Joachim Winckelmanni peetakse kunstiajaloo isaks ja esimeseks klassikalise arheoloogia teoreetikuks. 18. sajandi jooksul toimusid Pompei ja Herculaneumi arheoloogilised uurimised, kuid sel ajal ei olnud väljakaevamiste jaoks veel head metoodikat välja kujunenud, mistõttu ei peeta selle ajastu väljakaevamisi kuigi süstemaatilisteks. Kuid huvi antiikkultuuride pärandi kohta oli suur, mistõttu kaevamiste eesmärgiks oli peamiselt leida Kreeka- ja Rooma-aegseid esemeid. 

Tänu inimeste soovile leida antiikkultuuridest pärit esemeid, tehti väljakaevamistest kirjeldusi, mida seoti nii antiiksete tekstidega kui ka kaasaegsete topograafiliste teadmistega. Selle kõige taustal hakkas muinsusharrastus ehk antikvarianism välja kujundama klassikalist arheoloogiat kui eraldi uurimisharu, käsikäes teiste klassikaliste kultuuride vastu huvi tundvate teadustega. 

## Viited
Matthias Ginter

**Matthias Lukas Ginter** (sündinud 19. jaanuaril 1994 Freiburg im Breisgaus) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Freiburg ja Saksamaa jalgpallikoondises.

Ta alustas Freiburgis ka klubikarjääri. Freiburgi akadeemiaga liitus ta 2005. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2012. aastal.

Aastatel 2014–2017 mängis Ginter Saksamaa kõrgliigas Dortmundi Borussia ridades. 2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Mönchengladbachi Borussiaga.

2022. aasta mais naasis ta SC Freiburgi.

Debüüdi Saksamaa jalgpallikoondises tegi Ginter 5. märtsil 2014 sõprusmängus Tšiili vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. novembril 2019 EM-i valikmängus Valgevene vastu. 2014. aastal tuli ta Saksamaa koondisega maailmameistriks, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud. 2016. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Saksamaa olümpiameeskonnaga hõbemedali. Aasta hiljem võitis ta Saksamaa koondisega konföderatsioonide karikaturniiri. Saksamaa koondisse kuulus ta ka 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Välislingid
Ötztaler Ache

**Ötztaler Ache** on jõgi Imsti ringkonnas, Tiroolis, Austrias, Inni parempoolne lisajõgi.

Ötztaler Ache voolab läbi Ötztali oru, mis on Inntali lõunapoolne haru. Koos lähtejõgede Venter Ache ja Rofenachega on see 66,5 km pikk. Rofenache on Hintereisferneri liustiku äravool Weißkugeli jalamil Ötztali Alpides. Ventis Söldeni lähedal ühineb see Niedertalbachiga ja nimeks saab Venter Ache. Ühinemisel Gurgler Acheega Zwieselsteinis Söldenis moodustub Ötztaler Ache. See voolab läbi Söldeni, Längenfeldi, Umhauseni ja Oetzi, enne kui 8 km Imstist idas Inni suubub. Jõgi on üks selle suuremaid lisajõgesid.
Acherkogel

**Acherkogel** on mägi Austria Alpides, 3008 m kõrguse tipuga merepinnast. See on põhjapoolseim kolmetuhandene tipp Tiroolis. See domineerib Oetzi külas Ötztaler Ache jõe alumises orus, kus kõrged kaljuseinad kerkivad loodesse ja edelasse. Läänes viib terav seljandik alla Achplatte (2423 m) ja Habicher Wandi (2176 m) juurde, teine seljandik kulgeb kirdes 2894 m kõrguse Maningkogelini. Veel üks terav seljandik suundub kagus 2954 m kõrge Wechnerkogelini. Põhiliselt on Acherkogel kaljune tipp, ainult põhjas ja idas on väikesed lumeväljad.

Esimest korda ronis selle tippu 24. augustil 1881 Ludwig Purtscheller kagu- ja lõunaseljandiku marsruudil, mida pole hiljem kasutatud. Tema ronimiskaaslane, mägikitsekütt Franz Schnaiter Kühtaist jäi lõunaharjale maha, kui ronimine muutus väga kaitsetuks.

## Marsruudid tippu

* Põhja poolt (UIAA II) tuli esimest korda Otto Melzer 1893. aastal ja seda peetakse tänapäeval tavapäraseks marsruudiks. Bielefelder Hütte on tavaline baaslaager.
* Kirdeseljandik (UIAA III, K. Holzhammer, 1924) viib Acherkogeli ja Maningkogeli vaheliselt seljandikult tippu ja on kõige atraktiivsem tõus. Seda marsruuti kasutatakse tavaliselt Maningkogelit ületades, tulles Mittertalist. Selle marsruudi alguspunktiks on tavaliselt Kühtai või Mittergrathütte.
* Lõunaharja (UIAA II, F. Hörtnagl/H. Schmotzer, 1899) alustatakse tavaliselt Dortmunder Hüttest. Esimeste mägironijate poolt tipu vallutamiseks kasutatud marsruut kulgeb läheduses, kuid pole enam läbitav.
* Edelapoolne külg (UIAA II, F. Gstrein/F. Lantschner/M. Pfaundler 1891) oli varem tavaline marsruut, kuid nüüd kasutatakse seda harva.

Harvemad marsruudid on:

* kagupoolne külg (UIAA V-, P. Schillfahrt/N. Raich, 1975)
* lääneseljandik (UIAA III, F. Lantschner, 1893)
* loodekülg lääneseljandikule (F. Lantschner, 1921)

## Galerii


Pilt:Acherkogel Nordwest.JPG|Vasakult paremale: Maningkogel, Acherkogel ja Wechnerkogel (loodest vaadatuna)
Pilt:Acherkogel HQ.jpg|Acherkogel vaadatuna Hintere Karlesspitzelt (kirdest)
Pilt:AcherkogelFrom Kühtai.jpg|Acherkogel vaadatuna Ochsengarteni lähedalt Kühtais
Aprikoosikollane

**Aprikoosikollane** või **aprikoosioranž**, ka **aprikoosikarva** on kergelt murtud oranž värvitoon, mis sarnaneb küpse või kuivatatud aprikoosi värvusele.

## Pildid

Apricots.jpg|Aprikoosid puu otsas
Apricot and cross section.jpg|Terve ja poolitatud aprikoos
A bunch of dried apricots.JPG|Kuivatatud aprikoosid
Rosa Aprikola.jpg|Roosisordi "Apricola" õis
Rosa 'Polka' Meilland 1991 01.jpg|Roosisordi "Polka" õis
2007-03-19Kalanchoe blossfeldiana04.jpg|*Kalanchoe blossfeldiana* õied
Madrepora occulata 600.jpg|Korall *Madrepora occulata*
Spitzenschuhe neu.jpg|Aprikoosi- või virsikuvärvi siidist varvaskingad


## Variatsioonid
ISCC-NBS-i värvide tähistamise süsteemi järgi võib aprikoosivärvus (*Apricot*) olla murtud oranž, hele oranž, keskmine oranž  või murtud oranžkollane . Toon *Light Apricot* on hele kollakasroosa või keskmine kollakasroosa , *Apricot Sherbet* hele oranžkollane , *Apricot Tan* keskmine oranžkollane . Värvinimetus *Apricot Yellow* on tähistab kollaseid toone, mis erinevad aprikoosi värvusest: see võib olla helekollane, murtud kollane või keskmine kollane .

Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab aprkoosivärvuse vasteks oranžide toonide vahemiku 

Pantone värvitoon Pantone 15-1153 *Apricot* on oranži pole kalduv tumekollane .

Veebivärv *Apricot* on soojatooniline roosakas, mis sarnaneb virsikuroosaga 

Jaapani traditsiooniliste värvide hulgas on aprikoosivärv *anzu-iro* (杏色) pastelne oranžikasroosa .

## Kasutamine
Värvinimetust kasutatakse enamasti tekstiilide värvuse iseloomustamiseks moe ja sisekujunduse kontekstis.

Aprikoosivärvi õitega on roosisordid "Alchymist", "Barock", "Papi Delbard", "Apricola", "Augusta Luise", "Capri" jt.

## Karvavärvusena
Aprikoosivärvi karv on üks mopsi karvkatte värvusi, selgelt kollakas-oranžikas soojatooniline helepruun

## Vaata ka
* virsikuroosa
* melonikollane

## Viited
Geotsentriline orbiit

**Geotsentriline orbiit** on orbiit, millel tiirlevad Maa ümber tiirlevad objektid. 

1997. aastal tiirles geotsentrilisel orbiidil NASA andmetel umbes 2465 satelliiti ja üle 6000 kosmoseprügi objekti ning üle 16 000 objekti oli Maa atmosfääri sisenenud ja ära põlenud. 

## Geotsentrilise orbiidi tüübid
; Maa-lähedane orbiit (LEO) : Geotsentrilised orbiidid, mille kõrgus merepinnast on vahemikus 160–2000 km. 160 km kõrguse kulub objektil ühe tiiru tegemiseks umbes 90 minutit ja objekti orbitaalkiirus on 28 800 km/h.
; Maa keskmised orbiidid (MEO) : Geotsentrilised orbiidid, mille apogee on vahemikus 2000 – 35 786 km.
; Geostatsionaarne orbiit (GEO) : Geotsentriline orbiit, mille kõrgus on 35 786 km. Orbiit on eriline selle poolest, et selle tiirlemisperiood on sama pikk kui ööpäev Maal. See tähendab, et Maalt vaatlejale paistab satelliit taevas kindlas kohas paigal püsivat.
; Kõrge Maa orbiit (HEO) : Geotsentrilised orbiidid, mille apogee on kõrgemal kui geostatsionaarse orbiidi kõrgus. Kõrge Maa orbiidi erijuhtum on väga elliptiline orbiit, mille perigee on vähem kui 2000 km.

## Viited
Ruvim Pergament

**Ruvim Pergament** (vene keeles *Рувим Самуилович Пергамент;* 12. september (vkj 30. august) 1906 Petroskoi – 6. märts 1965 Petroskoi) oli Nõukogude Liidu helilooja, Karjala ANSV rahvakunstnik (1959)  .

Ta õppis Peterburi (Leningradi) konservatooriumis viiulit (lõpetas 1926), tegeles iseseisvalt heliloominguga, käies sel alal konsulteerimas Rudolf Merwolfiga. 

1926. aastast töötas Petroskois viiuldajana, oli mitme kohaliku teatri muusikajuht, esines dirigendina raadios. Pergamendi elus sai oluliseks kohtumine rahvamuusika uurija Viktor Gudkoviga, kes suunas teda Põhja-Venemaa, Pomoori, Karjala ja Vepsa folkloori juurde. Sellest ajast alates kasutas Pergament oma loomingus sageli rahvamuusikatöötlusi. Koos Gudkoviga taaselustas helilooja huvi Karjala rahvapilli kantele vastu ja kirjutas mitu teost neist pillidest koosnevatele ansamblitele.

Pergamendi esimene suurem teos oli sümfooniline poeem "Aino" (1936) orkestrile ja solistile (sopranile). See valmis eepose "Kalevala" esimese väljaande ilmumise sajandaks aastapäevaks. Teos põhineb Karjala pulmalaulul "Lendas kotkas" ja selle variatsioonidel. "Aino" ja kaks aastat hiljem kirjutatud "Karjala süit" on Karjala muusikaajaloo esimesed suuremad orkestriteosed. 1940. aastatel kirjutas Pergament Karjala rahvuslikel ainetel paar ooperit – koomilise "Kumoha" (1944–1946, toimetatud variant 1959) ja heroilise "Kolm venda" (1948–1949), mis algselt said süüdistuse formalismis. Nii jõudis "Kumoha" teatrilavale muudetud kujul alles 1959. aastal, kui Moskvas toimus Karjala ANSV kultuuri ja kirjanduse dekaad. "Kolm venda", mis kandis algul tööpealkirja "Ilmarinen", pole aga tänaseni lavale jõudnud.

Aastatel 1937–1948 oli Pergament Karjala heliloojate liidu esimene esimees. Ta oli ka Karjala-Soome NSV Ülemnõukogu saadik.

## Viited
Jalgpall 2000. aasta suveolümpiamängudel

**[[Jalgpall]] [[2000. aasta suveolümpiamängud]]el** oli kavas 15.–30. septembrini Austraalias Sydneys. See oli 22. kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Meeste jalgpalliturniiril osaleb 16 rahvuskoondist, kes loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga alagrupi kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja jätkates poolfinaaliga ning kulmineerudes kuldmedalimänguga. Meeste jalgpalliturniiril mängisid U-23 (alla 23-aastased) rahvusmeeskonnad, võistkonda oli lubatud osalema kuni kolm vanemat kui 23-aastast mängijat. Turniiri reglemendi artikkel 1 ütleb: "Turniirid toimuvad iga nelja aasta tagant koos suveolümpiamängudega. FIFA-sse kuuluvaid riike kutsutakse osalema meeste U-23 ja naiste esindusvõistkondadega." Sydney olümpiastaadionil mängitud finaal tõi kaasa olümpiamängude jalgpallikülastuste rekordi 104 098 pealtvaatajat, mis ületas varasema Rose Bowlil 1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses püstitatud rekordi 101 799 pealtvaatajat.

Naiste jalgpalliolümpiaturniir toimus teist korda. Turniiril osaleb 8 riigi naiskonna, kes loositi kaheks nelja osalejaga alagrupiks. Alagrupiturniiri lõpus pääsesid kaks parimat naiskonda mängima poolfinaali, mille võitjad mängisid 28. septembril Sydney jalgpallistaadionil toimunud kuldmedalimängus.

Meeste turniiri võitis esmakordselt Kamerun, naistest aga Norra.

## Võistluspaigad

## Meeste turniir
### Eelvoor
#### A-alagrupp

----

----

----

----

----

#### B-alagrupp

----

----

----

----

----

#### C-alagrupp

----

----

----

----

----

#### D-alagrupp

----

----

----

----

----

### Väljalangemismängud

#### Veerandfinaalid

----

----

----

#### Poolfinaalid

----

### 3. koha mäng

### Finaal

### Medalivõitjad

### Parimad väravalööjad

## Naiste turniir
### Eelvoor
#### E-alagrupp

----

----

----

----

----

#### F-alagrupp

----

----

----

----

----

#### Poolfinaalid

----

### 3. koha mäng

### Finaal

### Medalivõitjad

### Parimad väravalööjad

## Medalitabel
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Sydney 2000 
|-

## Vaata ka

*Jalgpall olümpiamängudel
Clone Wars

**Clone Wars** ('kloonide sõda') võib viidata järgnevale:
## Filmid ja televisioon
* "Star Wars: The Clone Wars", Ameerika Ühendriikide 2003. aasta animasari.
* "Star Wars: The Clone Wars", Lucasfilm Animationi 2008. aastal loodud Ameerika Ühendriikide animasari.
** "Star Wars: The Clone Wars", 2008. aasta film, mis on ühtlasi telesarja pilootjagu.

## Videomängud
* "Star Wars: The Clone Wars", Pandemic Studiose loodud ja LucasArtsi avaldatud 2002. aasta videomäng.
* "Star Wars: The Clone Wars – Jedi Alliance", 2008. aasta videomäng Nintendo DS-ile.
* "Star Wars: The Clone Wars – Lightsaber Duels", 2008. aasta videomäng Nintendo Wii-le.
* "Star Wars: The Clone Wars – Republic Heroes", 2009. aasta videomäng.
* "Star Wars: Clone Wars Adventures", 2010. aasta videomäng
* "Lego Star Wars III: The Clone Wars", 2011. aasta videomäng

## Muu
* Kloonisõjad, väljamõeldud Tähtede sõja maailmas toimunud sõjalised konfliktid.
* "Star Wars: Clone Wars|", koomiks.
* "Star Wars: The Clone Wars", a 2008. aasta romaan.

## Vaata ka
* "Tähtede sõda: osa II – Kloonide rünnak", 2002. aasta film.
Rahvaste Sõpruse täht

**Rahvaste Sõpruse täht** (Stern der Völkerfreundschaft), Saksa DV orden, asutatud 20. augustil 1959. Jagunes kolmeks klassiks: Rahvaste Sõpruse suurtäht kullas, Rahvaste Sõpruse täht kullas, Rahvaste Sõpruse täht hõbedas.

Annetati vähemalt 163 korral, sealhulgas:

*1963: Eva Schmidt-Kolmer
*1964: Manfred Gerlach
*1965: Josip Broz Tito
*1967: Hermann Matern
*1968: Lothar Bolz
*1969: Ernst Goldenbaum, Paul Scholz, Emil Fuchs
*1970: Franz Dahlem, Anna Seghers, Paul Wandel
*1972: Greta Kuckhoff, Dmitri Šostakovitš
*1974: Albert Norden, Carlos Contreras Labarca
*1975: Otto Winzer, reisilaeva Völkerfreundschaft meeskond
*1976: Paul Scholz, Hermann Budzislawski
*1976: Walter Hollitscher
*1977: Franz Dahlem, Karl Mewis, Erwin Kramer, Harry Thürk
*1978: Willy Rumpf, Kurt Seibt
*1979: Jürgen Kuczynski, Albert Norden, Paul Dessau, Hans Pischner
*1980: Käthe Kern
*1981: Heinz Oelzner
*1982: Hilde Benjamin, Harald Hauser, Arnold Zimmermann
*1983: Kurt Seibt, Erich Arendt, Paul Roscher, Wolfgang Vogel
*1984: Walter Bartel, Wolfgang Junker, Arthur Ploog, Alexander Schalck-Golodkowski, Erich Rost
*1985: Peter Florin, Alfred Lemmnitz, Kurt Liebknecht, Dean Reed, Patricio Bunster, Viktor Kulikov
*1986: Eberhard Heinrich, Paul Verner, Dr. Klaus Löblich
*1986: Otto Prokop, Petar Tanchev, Aleksi Ivanov, Angel Dimitrov
*1987: Klaus Gysi, Karl Kleinjung, Walter Heynowski, Otmar Suitner, Annelie Löblich
*1988: Paula Acker, Lotte Ulbricht, Heinz Galinski, Birgit Fischer, Lutz Heßlich, Martin Flämig, Nelson Mandela
*1989: Theo Adam, Peter Schreier, Arthur Ploog
Aalto-2

**Aalto-2** oli Soome teaduslik nanosatelliit, mille ehitasid Helsingi Aalto Ülikooli üliõpilased. See oli Soome esimene satelliit.

Aalto-2 ehitati koos Aalto-1 satelliidiga, mis startis keerulisema konstruktsiooni tõttu hiljem. Aalto-2 pardal oli Oslo Ülikooli ehitatud teadusseade, millega oli võimalik uurida termosfääri.

Aalto-2 startis 18. aprillil 2017 kosmoselaeva Cygnus pardal, mille viis kosmosesse kanderakett Atlas V. Cygnus viis satelliidi Rahvusvahelisse Kosmosejaama, kust see 25. mail orbiidile lasti. Aalto-2 esimene signaal tuvastati samal päeval Jaapanis. 29. mail tekkisid Aalto-2 signaalis häired ning satelliit tegi endale restardi. Pärast seda signaal kadus ja katsed sidet satelliidiga taastada ebaõnnestusid.

Aalto-2 sisenes Maa atmosfääri veebruaris 2019 ja põles ära.

## Viited
Scharnhorsti orden

**Scharnhorsti orden** (Sharnhorst-Orden) oli Gerhard von Scharnhorsti järgi nimetatud Saksa DV sõjaväeline autasu, mis asutati 17. veebruaril 1966.

Selle on saanud teiste hulgas

* Klaus-Dieter Baumgarten
* Friedrich Dickel
* Leopold Gotthilf
* Heinz Hoffmann
* Wojciech Jaruzelski
* Heinz Keßler
* Viktor Kulikov
* Peter Koch
* Erich Mielke
* Erich Peter
* Werner Prosetzky
* Willi Stoph
* Fritz Streletz
* Karl-Heinz Wagner
* Erich Dirwelis
* Theodor Hoffmann
* Vassili Petrov