open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2001. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

**2001. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused** olid **36**. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 3. - 11. veebruarini Pokljukas  Sloveenias.

## Tulemused

### Mehed

#### 10 km sprint





Kuupäev: 3. veebruar 
Osavõtjaid: 97 
Lõpetajaid: 97
Maailmameister 2000: Frode Andresen  

Ametlikud tulemused


#### 12,5 km jälitussõit


    


Kuupäev: 4. veebruar 
Osavõtjaid: 60
Maailmameister 2000: Frank Luck 
 
Ametlikud tulemused



#### 15 km ühisstardist sõit





Kuupäev: 9. veebruar 
Osavõtjaid: 30
Maailmameister 2000: Raphaël Poirée 
 
Ametlikud tulemused



#### 20 km eraldistardist sõit


     


Kuupäev: 7. veebruar 
Osavõtjaid: 96
Maailmameister 2000: Wolfgang Rottmann 
 
Ametlikud tulemused



#### 4x7,5 km teatesõit


     


Kuupäev: 11. veebruar 
Osavõtjaid: 19 võistkonda
Maailmameister 2000:  Viktor MaigurovSergei RoškovVladimir DratšovPavel Rostovtsev 
 
Ametlikud tulemused



### Naised

#### 7,5 km sprint





Kuupäev: 3. veebruar 
Osavõtjaid: 84
Maailmameister 2000: Liv Grete Poirée 
 
Ametlikud tulemused



#### 10 km jälitussõit





Kuupäev: 4. veebruar 
Osavõtjaid: 60
Maailmameister 2000: Magdalena Forsberg 
 
Ametlikud tulemused



#### 12,5 km ühisstardist sõit


       
   

Kuupäev: 9. veebruar 
Osavõtjaid: 30
Maailmameister 2000: Liv Grete Poirée 
 
Ametlikud tulemused



#### 15 km eraldistardist sõit





Kuupäev: 6. veebruar 
Osavõtjaid: 83
Maailmameister 2000: Corinne Niogret 
 
Ametlikud tulemused



#### 4x7,5 km teatesõit



 

Kuupäev: 10. veebruar 
Osavõtjaid: 15 võistkonda
Maailmameister 2000:  Olga PõljovaSvetlana TšernoussovaGalina KuklevaAlbina Ahhatova

Ametlikud tulemused



### Medalid
Vaikus

**Vaikus** on heli puudumine. 

Üldiselt peetakse vaikuseks kuuldava heli puudumist ja isegi nii nõrga heli või helide olemasolu, mis ei ole tähelepandavad.

## Vaata ka
*paus (muusika)
*vaikimine
Qapqali Sibo autonoomne maakond

**Qapqali Sibo autonoomne maakond** on autonoomne maakond Hiina Rahvavabariigis Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas Ili Kasahhi autonoomses ringkonnas. Piirneb läänes Kasahstaniga.

Maakonnas elavad mandžu keelte hulka kuuluvat sibo keelt rääkivad sibod.

Qapqalis asub Jingyuani tempel.

Maakonnas ilmub ainuke sibokeelne ajaleht Cabcal Serkin.

Qapqali Sibo autonoomne maakond jaguneb 8 vallaks.
Pärnu kontserdimaja

**Pärnu kontserdimaja** on kontserdimaja Pärnus aadressil Aida tänav 4.

Hoone arhitektid on Katrin Koov, Kaire Nõmm ja Hanno Grossschmidt.

Kontserdimaja ehitati 2002. aastal. Ehituse peatöövõtja oli AS Remet. Hoone maksumus oli 95 miljonit krooni, millest tuli 75 miljonit krooni riigi ja 20 Pärnu linnaeelarvest. Kontserdimaja avati pidulikult 30. novembril 2002.

Kontserdimaja ringrõduga kontserdisaal mahutab enam kui 800 inimest. Majas asub ka 160 istekohaga kammersaal, mis sobib väiksemateks üritusteks.

Kontserdimajas asuvad Pärnu Muusikakool, Pärnu Linnaorkester, muusikatarvete pood ja kohvik Cello.

## Viited


## Välislingid

* Pärnu kontserdimaja Eesti Kontserdi kodulehel
Stsenograafia

**Stsenograafia** ehk **lavastuskunst** on teatritegemise praktika, mis hõlmab lavakujunduse, rekvisiitide ja kostüümide kontseptsiooni loomist ja kavandite valmistamist. Stsenograafia eest vastutab **stsenograaf** ehk **lavastuskunstnik** ehk filmi- või teatrikunstnik. 

Eestis õpetatakse stsenograafiat Eesti Kunstiakadeemias.
Elektroakustiline muusika

**Elektroakustiline muusika** on muusika, mille loomiseks, muutmiseks või reprodutseerimiseks on kasutatud elektroonilisi vahendeid, kaasa arvatud arvutitarkvara ja -riistvara. Elektroakustilise muusika iseloom oleneb teatud määral kasutatud tehnoloogiast, kuid mõiste viitab meediumile, mitte konkreetsele muusikastiilile. 

Alates 1948. aastast on plaadimängijat kasutatud uute muusikastiilide loomiseks: alates lindimuusikast (1950. ja 1960. aastatel ühendati elektrooniliselt toodetud ja salvestatud helide salvestised ning segati need kokku, et luua lindimuusikat) kuni *spinning*uni (salvestatud helide otseettekandel miksimine).

Esteetilise mitmekesisuse ja eksperimenteerimise alates 1950. aastatest kuni tänapäevani. On kasutatud mitmeid ebatavalisi mooduseid muusika komponeerimiseks, kuulamiseks ja muusikast mõtlemiseks. Mitmed neist hõlmasid tehnoloogia kasutamist ning neid klassifitseeritakse seega samuti elektroakustiliseks muusikaks. Muusikas hakati kasutama näiteks kõnelemisel tekkivaid helisid.

## Viited
Vahemerelise igihalja metsa ja põõsastiku vöönd

**Vahemerelise igihalja metsa ja põõsastiku vöönd** on põhja- ja lõunapoolkera lähistroopikas paiknev loodusvöönd lähistroopilise vahemerelise kliimaga piirkondades. Esineb Euroopa lõunaosas Pürenee, Apenniini ja Balkani poolsaarel, Aafrika põhja- ja lõunarannikul, Põhja-Ameerika läänerannikul (California osariigis), Lõuna-Ameerika läänerannikul (Tšiili keskosas) ning Austraalia edela- ja kagurannikul.

Selles vöötmes on pehme kliima sademeterikka talve ja kuiva suvega. Suurvesi jõgedel esineb talvel. Taimkattes on ülekaalus kõvalehised igihaljad ja laialehised metsad ja põõsastikud pruunide ja metsa-pruunmuldadega.
Magdalena Forsberg

**Maria Magdalena Forsberg** (sünnilt **Wallin**; sündinud 25. juulil 1967 Örnsköldsvikis) on Rootsi endine murdmaa- ja laskesuusataja.

Forsberg võitis maailma karikasarja üldkarika kuus korda järjest aastatel 1997–2002; kokku võitis ta 42 MK-etappi. Maailmameistriks tuli ta kuus korda, sai korra teise koha ja võitis viis pronksmedalit. 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys sai ta kaks pronksmedalit.

Ta on abielus endise laskesuusataja Henrik Forsbergiga.

## Saavutused
### [[Olümpiamängud]]el
* 2002  Salt Lake Citys
**  pronksmedal 7,5 km sprindis
**  pronksmedal 15 km eraldistardist sõidus

### [[Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
* 1996  Ruhpoldingis
**  pronksmedal 7,5 km sprindis
* 1997  Osrblies
**  **maailmameister** 10 km jälitussõidus
**  **maailmameister** 15 km eraldistardiga sõidus
**  pronksmedal 7,5 km sprindis
* 1998  Pokljukas
**  **maailmameister** 10 km jälitussõidus
* 1999  Kontiolahtis
**  hõbemedal 7,5 km sprindis
**  pronksmedal 12,5 km ühisstardiga sõidus
* 2000  Oslos
**  **maailmameister** 10 km jälitussõidus
**  pronksmedal 15 km eraldistardiga sõidus
* 2001  Pokljukas
**  **maailmameister** 12,5 km ühisstardiga sõidus
**  **maailmameister** 15 km eraldistardiga sõidus
**  pronksmedal 10 km jälitussõidus

## Välislingid
* Magdalena Forsberg IBU kodulehel 
*
Jõgeva–Mustvee tee

**Jõgeva–Mustvee tee** (registrinumbriga 36) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tartu–Jõgeva–Aravete tee 46. kilomeetril Õuna külas. Tee pikkus on 38,9 km. Tee lõpeb Kalma–Mustvee tee 5. kilomeetril Mustvee linnas (Mustvee linna tänavana Tartu tänav). Torma aleviku tänavana kannab nime Jõgeva maantee.

## Sillad Jõgeva–Mustvee teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Jõgeva–Mustvee teel

Õuna küla, Liivoja küla, Võduvere küla, Raaduvere küla, Lõpe küla, Laiusevälja küla, Palupere küla, Kantküla, Ookatku küla, Koimula küla, Vaiatu küla, Võidivere küla, Näduvere küla, Liikatku küla, Torma alevik, Vanamõisa küla, Rassiku küla, Kõnnu küla, Võtikvere küla, Mustvee linn.
Seewald

**Seewald** on mitmetähenduslik sõna:
***Seewald** on Merimetsa asumi saksakeelne nimi
***Seewald** (ka Seevald) on Tallinna Psühhiaatriakliiniku ja sellele eelnenud kliinikute kõnekeeles levinud nimi
***[[Seewald (album)|Seewald]]** on ansambli PS Troika 2005. aastal ilmunud album
***[[Seewald (Saksamaa)|Seewald]]** on omavalitsus Saksamaal Baden-Württembergis
Blisskiri

**Blisskiri** on üks alternatiivkommunikatsiooni liike. Kiri on nime saanud Charles Kasiel Blissi (1897–1985) järgi, kes kirja loomisel võttis eeskuju hiina hieroglüüfidest. 

Blissi algeesmärk oli seda kasutada ülemaailmse universaalse kirjana, mille abil kõik maailma inimesed saaksid üksteisega suhelda. Üks kiri, erinevad keeled.

Kasutust on blisskiri leidnud aga hoopis eripedagoogikas kõnepuuetega inimeste abikommunikatsioonivahendina või põhikommunikatsioonivahendina. Blisskirja on edukalt rakendatud kehapuuete, vaimupuuete ja afaasia korral. Vaimupuude raskemate vormide korral kasutatakse suhtlemisel piktogramme.

Blisskiri koosneb üle 3000 standardiseeritud graafilisest sümbolist. 
Esimest korda rakendati seda 1971. aastal Kanadas Torontos Ontario Crippled Children's Centre'is  (Praegu: Hugh MacMillan Medical Centre). Eestis on blisskirja rakendatud vähe.

## Välislingid
*Was ist BLISS?
*Bliss "Die Rechte behinderter Kinder"
Signal Intelligence Service

**Signaalluure teenistus** (*Signal Intelligence Service*) oli Ameerika Ühendriikide sõjaväe sideluureamet, mis moodustati 24. aprillil 1930.

SIS tegeles 20. sajandi esimesel poolel põhiliselt krüptograafia ja krüptoanalüütiliste ülesannete ning šifreerimismasinate väljatöötamisega. 

SIS-i krüptoanalüütikute töö tulemusena suudeti dešifreerida Jaapani diplomaatiline šifrikood PURPLE.

Aastast 1942 kuni septembrini 1945 kandis SIS nimetusi *Signal Intelligence Service Division*, *Signal Security Division*, *Signal Security Branch*, *Signal Security Division*, *Signal Security Service* ja *Signal Security Agency*. 

Septembris 1945. aastal nimetati asutus *Army Security Agency'ks* ning viimaseks nimetuseks sai *Army Intelligence and Security Command* 1977. aasta jaanuaris.

## Signaalluure juhid ja organisatsioon
*Charles J. Denholm

## Vaata ka
*NSA
*GCHQ
Charles Kasiel Bliss

**Charles Kasiel Bliss** (sündinud **Karl Kasiel Blitz** 1897 Czernowitz Austria – 13. juuli 1985 Austraalia) oli Austria semiootik.

Bliss sai tuntuks sooviga rajada universaalkiri, milles saaksid suhelda kogu maailma inimesed. Selle kirja edasiarendatud kuju tuntakse blisskirjana.

Charles Bliss sündis optiku-elektriku perekonnas. Ta lõpetas 1922 Viini Tehnikaülikooli keemiainsenerina. Töötas mõnda aega patendiosakonna ülemana. Pärast anšlussi (*Anschluss*) Austrias viidi ta Dachau koonduslaagrisse, hiljem sealt edasiBuchenwaldi koonduslaagrisse. Sai tänu oma naisele vabaks, kuid pidi siiski lahkuma Suurbritanniasse. Sealt edasi rändas mitmel maal, kuni jõudis 1940 Shanghaisse.

Hiinas märkas C. Bliss, et hiina dialektid erinevad üksteisest sedavõrd, et eri murdeid kõnelevad inimesed üksteist ei mõista. Küll aga on neil ühine hieroglüüfkiri. Sellest tekkis ülemaailmselt mõistetava kirja idee.

1946 suundus ta Sydneysse Austraalias. Seal asus ta arendama oma maailmakirja projekti, kirja esimeseks nimetuseks sai semantograafia (kreeka k. "sema" = joonistama + "graphein" = kirjutama). Projekt ei pälvinud laialdast huvi.

1949 aastal Sydneys leidis Bliss võimaluse oma ideede avaldamiseks – ilmus raamat "International Semantography: A non-alphabetical Symbol Writing". Selle peamine idee oli "erinevad keeled, üks kirjaviis". Tema töid küll uuriti, kuid huvi kadus peagi. 1952 nimetas üks Austraalia kohalik ajaleht teda filosoofiliseks idealistiks.

1965 aastal avaldas Bliss Sydneys oma raamatu "Semantography (Blissymbolics)".

Alles 1971 tuli sarnase projektiga välja üks Kanada puuetega inimeste organisatsioon.
1975 sai Kanada Blissymbolics Communication Foundation litsentsi Blissi väljatöötatud märkide kasutamiseks.
 
1976 oli Bliss Nobeli auhinna kandidaat.
Teine Büroo

Prantsusmaa Sõjavägede Kindralstaabi **Teine büroo** (*Deuxième Bureau*) oli Prantsusmaa sõjaväeluure keskasutus aastail 1871 kuni 1940.

## Sõjaväeluure asutamine
Prantsusmaa sõjaväeluure asutati Kindralstaabi teise büroona 8. juuni 1871. aastal ülesandega "välja selgitada vaenlase plaanid ja tegevus". Kindralstaabi esimene osakond oli sõjaväe operatiivjuhtimise büroo ning Teine büroo tema tegevuseks vajaliku informatsiooni kogumiseks.

### Teise büroo juhid ja organisatsioon
* kolonel Jean Conrad Sandherr, 
* Georges Picquart
* Hubert-Joseph Henry, 1897-1898;
* kolonel Maurice-Henri Gauché, 1937-1940 
* kolonel Louis Rivet, 1940
Jõgeva–Põltsamaa tee

**Jõgeva–Põltsamaa tee** (registrinumbriga 37) on üks Eesti tugimaanteedest.

See saab alguse Tartu–Jõgeva–Aravete tee 47. kilomeetril Õuna, Kurista ja Mõisamaa küla piiril. Tee pikkus on 26,1 km. Tee (Põltsamaa linna tänavana Jõgeva maantee) lõpeb Põltsamaa linnas ristumisel Tartu maanteega.

## Sillad Jõgeva–Põltsamaa teel
Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Jõgeva–Põltsamaa teel
Kurista küla, Viruvere küla, Kaave küla, Kõpu küla, Vägari küla, Aidu küla, Kaavere küla, Sulustvere küla, Pauastvere küla, Mällikvere küla, Põltsamaa linn.
Piirväärtus

Funktsiooni f(x) **piirväärtuseks** kohal a nimetatakse arvu A, kui suvalise arvu ε > 0 korral leidub selline arv δ > 0, et iga x\in X korral kehtib võrratus
:\ |f(x)-A|  alati kui   0 
kus 
* δ on punkti a ümbrus ehk suvaline vahemik, millesse punkt a kuulub ( x kuulub a ümbrusse raadiusega δ); 
* ε on funktsiooni f(x) vastava väärtuse ümbrus ( f(x) kuulub A ümbrusse raadiusega ε).
Seda, et arv A on funktsiooni piirväärtus protsessis x\to a, märgitakse nii:
:\lim_{x\to a} f(x) = A .
Definitsiooni järgi on arv A funktsiooni f piirväärtus kohal a parajasti siis, kui andes ette kuitahes väikese positiivse arvu ε, saab alati valida punkti a ümbruse (a - δ, a + δ) nii, et funktsiooni f väärtused rahuldavad tingimust
:f(x) \in (A-\varepsilon , A+\varepsilon)\quad \forall x\in (a-\delta , a+\delta)\backslash \{a\}.

Funktsiooni piirväärtus ei näita funktsiooni väärtust vaadeldaval kohal, ta iseloomustab vaid funktsiooni väärtusi vaadeldava koha ümbruses.

### Näited
:\lim_{x\to 2}\frac{x^2-4}{x-2} = \lim_{x\to 2}\frac{(x-2)(x+2)}{x-2} = \lim_{x\to 2} (x+2) = 4 .

:\lim_{x\to -\infty}\frac{5x^3-1}{3x^3+x} = \lim_{x\to -\infty}\frac{x^3(5-\frac{1}{x^3})}{x^3(3+\frac{1}{x^2})} = \frac{5}{3} .

## Vaata ka
* Funktsioon
* Tuletis
* Jada piirväärtus
Braille kiri

**Braille kiri** ehk **Braille' kiri** [braj kiri] ehk **braikiri** (ka **punktkiri** ehk **pimedate kiri**) on taktiilne kirjasüsteem, milles tavapäraseid tähti ja numbreid kujutatakse reljeefsete, sõrmedega tajutavate punktikombinatsioonide abil. See võimaldab pimedatel ja nägemispuudega inimestel lugeda kirja sõrmede abil. Braille kiri, mis on saanud nime prantslase Louis Braille järgi, kuulub alternatiivkommunikatsiooni vahendite hulka.

Braille kiri tähistab kõnesolevaid häälikuid, numbreid, häälikuühendeid jne punktide abil. Häälikuid tähistab kuni kuus paberist välja pressitud punkti. Kirja lugemiseks kasutavad pimedad taktiilset tundlikkust ehk loevad sõrmedega.

Braille kirjasüsteem on teadaolevalt kasutusel vähemalt 133 keeles üle maailma. Braille kirja punktmärgid võivad keeleti erineda. Punktkirjaga on võimalik tähistada kuni 64 eri märki. Märkidega on peale häälikute võimalik tähistada ka numbreid, häälikuühendeid, noote, keemia sümboleid jpm.

Eestis õpetatakse pimedatele Braille kirja aastast 1883, kui asutati Tallinna Pimedate Kool. Tänapäeval õpetatakse Braille kirja Tartu Emajõe Koolis.

## Märgid
### Tähed ja numbrid

Pilt:Braille A1.svg|A, 1
Pilt:Braille B2.svg|B, 2
Pilt:Braille C3.svg|C, 3
Pilt:Braille D4.svg|D, 4
Pilt:Braille E5.svg|E, 5
Pilt:Braille F6.svg|F, 6
Pilt:Braille G7.svg|G, 7
Pilt:Braille H8.svg|H, 8
Pilt:Braille I9.svg|I, 9
Pilt:Braille J0.svg|J, 0
Pilt:Braille K.svg|K
Pilt:Braille L.svg|L
Pilt:Braille M.svg|M
Pilt:Braille N.svg|N
Pilt:Braille O.svg|O
Pilt:Braille P.svg|P
Pilt:Braille Q.svg|Q
Pilt:Braille R.svg|R
Pilt:Braille S.svg|S
Pilt:Braille %C3%9B.svg|Š
Pilt:Braille Z.svg|Z
Pilt:Braille %C3%88.svg|Ž
Pilt:Braille T.svg|T
Pilt:Braille U.svg|U
Pilt:Braille V.svg|V
Pilt:Braille W.svg|W
Pilt:Braille %C3%8A.svg|Õ
Pilt:Braille Ä.svg|Ä
Pilt:Braille Ö.svg|Ö
Pilt:Braille Ü.svg|Ü
Pilt:Braille X.svg|X
Pilt:Braille Y.svg|Y


### Muid sümboleid

Pilt:Braille CapitalSign.svg|järgneb suurtäht
Pilt:Braille NumberSign.svg|järgneb number
Pilt:Braille Apostrophe.svg|apostroof
Pilt:Braille Period.svg|punkt
Pilt:Braille Comma.svg|koma
Pilt:Braille Semicolon.svg|semikoolon
Pilt:Braille ExclamationPoint.svg|hüüumärk
Pilt:Braille QuoteOpen.svg|jutumärgid algavad, küsimärk *
Pilt:Braille QuoteClose.svg|jutumärgid lõpevad
Pilt:Braille Bracket.svg|sulud algavad/lõpevad *
Pilt:Braille Hyphen.svg|sidekriips


* tähendus sõltub märgi asukohast

## Vaata ka
*Eesti Braille kiri
*Braille kirjutusmasin
*Braille klaviatuur
*Braille kuvar
*Braille noodikiri
*Braille printer

## Viited

## Kirjandus
* Eesti punktkirja käsiraamat. Tartu Emajõe Kool, 2012.

## Välislingid
* Braille 200 infoportaal
* "Punktkiri põnevates paikades" Eesti Päevaleht, 14. märts 2012 (Eesti Pimedate Raamatukogu pressiteade)
* :en:Estonian Braille
Louis Braille

**Louis Braille** [braj] (4. jaanuar 1809 Coupvray Pariisi lähedal – 6. jaanuar 1852 Pariis) oli Braille' kirja leiutaja.

Ta oli juba sünnist saadik ühest silmast pime sümpaatilise silmapõletiku tõttu. Kolmeaastasena vigastas ta oma sadulsepast isa töökojas mängides naaskliga teist silma nii, et jäi varsti pimedaks.

Ta saadeti 1819. aastal Valentin Haüy pimedatekooli õppima. See oli maailma vanim seesugune kool (rajatud 1784).

Pimedatekoolis sai Braille silmapaistvaks tšellistiks ja organistiks. Ta mängis orelit paljudes kirikutes üle Prantsusmaa.
1821. aastal külastas kooli endine Prantsuse armee kapten Charles Barbier, kes tutvustas oma leiutist, mida nimetas öökirjutamiseks. Selles oli iga tähte võimalik esitada 12 punkti ja kriipsude abil. Braille õppis selle ära, kuid pidas seda keeruliseks.

1825. aastal arendas Braille välja 6-punktilise punktkirja, mis on tuntud kui Braille kiri. Ta jättis kriipsud ära ja vähendas punktide arvu 6-le, mis võimaldas kirja lugeda üheainsa sõrme otsaga. Esimene raamat selles ilmus aastal 1829. Selle pealkiri oli "Sõnade, muusika ja lihtsate laulude punktide abil kirjutamise meetod pimedatele ja nende lähedastele kasutamiseks". Hiljem konstrueeris ta ka esimese pimedate kirja trükimasina.

Tema eluajal ei õpetatud pimedate kirja üheski koolis. Seda kirja tunnustati ametlikult alles 1854. aastal, kaks aastat pärast Braille surma.

## Vaata ka
*Braille klaviatuur
*Braille kuvar
*Braille noodikiri
*Braille printer

## Välislingid
*Louis Braille
Põltsamaa–Võhma tee

**Põltsamaa–Võhma tee** (registrinumbriga 38) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 125. kilomeetril Mõhküla külas. Tee pikkus on 27,6 km. Tee lõpeb Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia tee 19. kilomeetril Soomevere külas. Põltsamaa linna tänavatena kannab nimesid Tallinna maantee ja Viljandi maantee.

## Sillad Põltsamaa–Võhma teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Põltsamaa–Võhma teel

Mõhküla, Põltsamaa linn, Kuningamäe küla, Esku küla, Nõmavere küla, Rõstla küla, Loopre küla, Kõo küla, Saviaugu küla, Kirivere küla, Arussaare küla, Koksvere küla, Soomevere küla.
La Monnaie / De Munt

Le **Théâtre Royal de la Monnaie** (prantsuse keeles; ka **la Monnaie**) või **Koninklijke Muntschouwburg** (hollandi keeles; ka **de Munt**) on ooperiteater Belgias Brüsselis. Nimi la Monnaie / de Munt hõlmab sarnaselt rahvusooperiga Estonia nii hoonet ennast kui ka selles tegutsevat teatrikollektiivi.

La Monnaie / De Munt on Belgia tähtsaim ooperiteater ja on üks väheseid kultuuriasutusi, mida toetab Belgia föderaalvalitsus. Teised Belgia ooperiteatrid (näiteks Vlaamse Opera ja Opéra Royal de Wallonie) kuuluvad kohalike omavalitsuste haldusalasse.

1980. aastatel juhtis teatrit Gerard Mortier, kelle ajal tõusis teater Euroopa juhtivate ooperiteatrite hulka. Tema järel võttis 1991. aastal teatri juhtimise üle Bernard Foccroulle, kelle ametiaeg kestis 15 hooaega järjest. Alates 2007. aastast on teatri direktor Peter de Caluwe.

## Välislingid
* La Monnaie / De Munti koduleht
Kristjan Mändmaa

**Kristjan Mändmaa** (sündinud 1973 Viljandis) on tarbegraafik ja kunstipedagoog. 

## Elulugu
Kristjan Mändmaa on sündinud 1973. aastal Viljandis, kus elab ka praegu. Ta on abielus ja tal on kaks last.

## Haridus
Mändmaa on õppinud C. R. Jakobsoni nimelises I Keskkoolis (1980–1991), Phoenix College'is (USA 1991–1992), Eesti Kunstiakadeemias (1992–1998), Eesti Humanitaaristituudis (1995–1996), Tallinna Ülikoolis (1996–1998), Eesti Diplomaatide Koolis (1998–1999), Gerrit Rietvieldi Akadeemias (Holland 2000–2001).

## Akadeemiline tegevus
Ta on õpetanud mitmes Eesti ülikoolis, kus on käivitanud uusi BA- ja MA-õppekavu graafilise disaini, ettevõtluse ja interaktsioonidisaini vallas.

2011~2016 juhtis ta Viljandi Kunstikooli, 2016~2021 töötas Eesti Kunstiakadeemia disainiteaduskonna dekaanina.

## Loominguline tegevus
Lisaks raamatute kujundamisele on Kristjan Mändmaa osalenud Eesti kultuuriajalehe Sirp, ajalehe Diplomaatia ja kirjandusajakirja Estonian Literary Magazine kujundamisel. Kristjan on kureerinud näitusi, kuulunud kunsti- ja disainižüriidesse, korraldanud konverentse jt üritusi; näiteks algatanud koostöös Eesti Kunstikoolide Liiduga üle-eestilise laste ja noorte disainikonkursi NODI. 

Ta on mänginud pisirolle filmides "Püha Tõnu kiusamine", "Une instituut" ja "Minu Leninid". 

## Tähtsamad projektid
* 2016 – “Eesti-Soome 200” visuaalne identiteet Helsingi Eesti Suursaatkonnale.
* 2016 – Paavo Matsini romaani “Gogoli disko” kujundus ja kirjastamine. (Kultuurkapitali kirjanduspreemia ja Euroopa Liidu kirjanduspreemia 2016).
* 2016 – Eesti eesistumine Euroopa Nõukogus, visuaalne identiteet.
* 2016 – Kogumiku „Mulgi rahvarõivad“ kujundus. (Eesti parim muuseumitrükis 2016)
* 2014 – "Yaki-Läki"; CD-kujundus (Eesti Muusikaauhinnad 2014, parim albumikujundus)
* 2013 – Pihkva Ülikooli visuaalne identiteet
* 2011 – XI Laste ja noorte laulupeo „Maa ja ilm“ visuaalne identiteet.

### Artikleid
* Kristjan Mändmaa. "Sajandivahetuse disainiplahvatus"
* Kristjan Mändmaa. "Kuldmuna 2004"
* Kristjan Mändmaa. "Kunsti lastekodu"
* Kristjan Mändmaa. "Miss Euroopa"
* Kristjan Mändmaa. "Mälestusi Gerardist"
* Kristjan Mändmaa. "Pealelend"
* Kristjan Mändmaa. "Kesklinna kooli neli vaheaega"
* Kristjan Mändmaa. "Miks tasuks valida loominguline töö ja kust alustada?"

## Viited

## Allikad
* https://www.artun.ee/inimesed/kristjan-mandmaa/ 
* https://europeandesign.org/judges/kristjan-mandmaa
* http://www.disainioo.ee/2017-programm/kristjan-mandmaa
* https://www.linkedin.com/in/kristjan-m%C3%A4ndmaa-a100805/
* https://www.imdb.com/name/nm1442212/
* http://epl.delfi.ee/news/kultuur/luhidalt?id=50793235

## Välislingid
* Maris Takk. "Kristjan Mändmaa: «Eesti Kunstiakadeemiast peab saama Eesti disainiteadmuskeskus!»"
* Margus Haav. "Üks väga muhe Totoro"
Mai Murdmaa

**Mai-Ester Murdmaa** (31. märts 1938 Tallinn – 24. märts 2026) oli eesti ballettmeister, baleriin ja stsenarist.

Mai Murdmaa lõpetas 1956. aastal Eesti Riikliku Koreograafilise Kooli (erialaõppejõud Liia Leetmaa) ja Tallinna 21. Keskkooli, õppis aastatel 1959–1960 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, lõpetas 1964. aastal Moskvas Anatoli Vassiljevitš Lunatšarski nimelise Riikliku Teatrikunstiinstituudi (GITIS) ballettmeistri erialal (juhendaja Rostislav Zahharov) ning täiendas end lühemat aega Ameerika Ühendriikides, Soomes ja Rootsis.

Ta töötas aastatel 1956–1960 Estonia teatris tantsijana, 1964–1973 ballettmeistrina ja 1974–2001 peaballettmeistrina. Alates 2002. aastast oli ta vabakutseline. Ta on lavastanud ka Vanemuises ja teistes Eesti teatrites ning välismaal (USA-s, Soomes, Ungaris, Venemaal, Lätis, Ukrainas jm), seadnud tantse muusikalidele ja ooperitele, kirjutanud eesti heliloojate ballettide stsenaariume ja juhendanud meistriklasse. Estonias lavastas Mai Murdmaa üle 60 teose.

Mai Murdmaa on lavastanud muusikafilmi "Tantsib Tamara Soone" (1980), mis räägib Tamara Soone balletirolllidest. Ta on olnud dokumentaalfilmi "Tantsib Tiit Härm" (1975) koreograaf ning veel mitme muusika- ja dokumentaalfilmi stsenarist, konsultant ja/või muusika autor. 

Temast on tehtud dokumentaalfilm "Ballettmeister" (2014, Umberto Productions, režissöör Ruti Murusalu). Koos Heili Einastoga on ta kirjutanud elulooraamatu „Teekond tantsus” (2018).

## Tunnustus
* 1972 Eesti NSV teeneline kunstitegelane 
* 1981 Eesti NSV rahvakunstnik
* 1992 Eesti Teatriliidu balletiauhind
*1993 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (balletilavastuste "Don Juani mäng" ja "Võlumandariin" eest)
* 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk
*2001 Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind 
* 2011 Rahel Olbrei nimeline auhind 
* 2011 Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eest
* 2019 Tallinna teeneka kultuuritegelase preemia

## Isiklikku
Tema isa oli kunstnik Oskar Murdmaa ja ema oli tõlkija Elsa Pinkowska. Isapoolne vanaisa oli haridustegelane Enn Murdmaa ja emapoolne vanaisa oli ajakirjanik Karl Pinkowsky.

Tema abikaasa oli lätlasest pianist Valdis Jancis, nende pojad on helilooja ja muusik Rainer Jancis ning animaator ja muusik Kaspar Jancis.

Tema vanem vend oli meregeoloog Ivar Murdmaa, noorem vend oli arhitekt Allan Murdmaa, kes oli aastatel 1970–1988 abielus filmirežissöör Helle Karisega. Tema õde Kai Murdmaa on füüsik.

## Viited

## Välislingid

*Mai Murdmaa IMDb-s
*Sven Karja "Vangis traditsiooni ja avangardi vahel – Mai Murdmaa". Eesti Ekspress, 3. aprill 2003
*Anneli Sihvart "Mai-Ester Murdmaa: Ballett, draama ja pantomiim käsikäes". Maaleht, 27. märts 2008
*"Tähelaev. Mai Murdmaa" ETV portreesaade, 30. märts 2008
Fukushima

**Fukushima** (jaapani 福島) on linn Jaapanis, Fukushima prefektuuri keskus. Asub Honshū kirdeosas sisemaal Azuma ja Abukuma mägede vahel Abukuma jõe ääres.

Fukushima on jaotatud 18 ringkonnaks (*ku*).

## Vaata ka
*Fukushima tuumaelektrijaam

## Viited

## Välislingid
*Fukushima koduleht *(jaapani ja inglise keeles)*
Jada piirväärtus

**Jada** an **piirväärtuseks** nimetatakse arvu A, kui iga positiivse arvu ε jaoks leidub jadas järjekorranumber m, millest alates jada järgnevad liikmed erinevad arvust A vähem kui ε võrra, st.
:|a_n-A|  kui n \geq m 

### Näide
Näiteks jada  ( \frac{1}{1}, \frac{1}{2}, \frac{1}{3}, \frac{1}{4}, \frac{1}{5}, \dots, \frac{1}{n}, \dots )  piirväärtus on \lim_{n\to \infty} \frac{1}{n} = 0 .

## Ringjoone pikkus kui jada piirväärtus
Ringjoone pikkuseks nimetatakse korrapäraste hulknurkade ümbermõõtude jada piirväärtust hulknurga tippude arvu tõkestamatul kasvamisel. 

## Ringi pindala kui jada piirväärtus
Ringi pindalaks nimetatakse ringi sisse kujundatud korrapäraste kõõluhulknurkade pindalade jada piirväärtust hulknurga tippude arvu tõkestamatul kasvamisel.

## Vaata ka
* Jada
* Piirväärtus
Praia

**Praia** on Roheneemesaarte pealinn ja suurim linn.

Praia asub Santiago saare lõunarannikul.

Linnas on sadam ja rahvusvaheline lennujaam.

Aastal 2008 elas Praias 124 661 inimest.
Art Tatum

**Arthur Tatum Jr.** (13. oktoober 1909 Toledo, Ohio osariik – 5. november 1956 Los Angeles, California osariik) oli Ameerika džässpianist, keda peetakse üheks suurimaks klaverivirtuoosiks džässiajaloos. Art Tatumil oli kaasasündinud katarakt, mille tõttu ta oli praktiliselt pime juba sünnist saati.

Tatum kasvas üles muusikat armastavas peres ning hakkas varakult klaverit mängima, õppides peamiselt kuulmise järgi. Ta suutis mälust taasesitada keerulisi meloodiaid, sealhulgas kirikuhümne, raadios kõlanud palu ja klaverisalvestisi, mida ta kuulas oma ema plaadimängijalt. Tal oli täiuslik kuulmine ning erakordselt tundlik kuulmine võimaldas tal juba lapsena märgata väiksemaid kõrvalekaldeid klaveri häälestuses, mille parandamist ta järjekindlalt nõudis.

Tatum oli imelaps, kellel lisaks muusikalisele andele oli entsüklopeediline mälu ja huvi näiteks spordistatistika vastu – ta olevat suutnud peast tsiteerida kogu pesapalliliiga mängijate andmeid.

Tema mängustiil oli tuntud äärmise tehnilise keerukuse, kiiruse ja täpsuse poolest. Tatumi muusikaline keel ühendas stride-piano stiili, harmoonilist rikkust, džässiimprovisatsiooni ning klassikalise klaverimuusika mõjutusi. Tema mängus tekkis sageli mulje, nagu mängiks mitu pianisti korraga.

Tatum ise pidas oma eeskujudeks Fats Wallerit ja James P. Johnsonit, kuid arendas nende stiilist edasi täiesti isikupärase ja uudse lähenemise. Waller, kes oli ka ise suurepärane pianist ja humorist, olevat kord ööklubis Tatumi lavale juhatades öelnud: „Mina ainult mängin klaverit, aga täna on jumal majas,” ja lahkunud ise lavalt.

Tatumi repertuaar sisaldas sadu standardeid ja improvisatsioone, millest paljud on salvestatud. Tema tuntumad palad on "Tiger Rag", mille tehniline keerukus on saanud tema virtuoossuse sümboliks, ja "Elegy", mis esindab tema lüürilisemat ja väljendusrikkamat külge

Kuigi Tatum esines peamiselt soolopianistina, salvestas ta muusikat ka koos džässilegendidega nagu Ben Webster, Buddy DeFranco ja Lionel Hampton. Tema mõju on selgelt tuntav paljude hilisemate džässpianistide loomingus, sealhulgas Oscar Petersoni, Bud Powelli, Chick Corea ja Herbie Hancocki puhul.

Art Tatum suri 47-aastaselt neerupuudulikkusest põhjustatud ureemia tagajärjel.

## Viited
Jānis Ādamsons

**Jānis Ādamsons** (sündinud 3. novembril 1956 Turkis Preiļi rajoonis) on Läti poliitik.

Ta lõpetas 1979. aastal Kiievi Kõrgema Mereväekooli. Töötas Kaug-Idas NSV Liidu piirivalvevägedes. 1992 naasis Lätisse.

11. novembrist 1994 kuni 12. detsembrini 1995 oli ta Māris Gailise valitsuses siseminister. 

1995 valiti ta Läti Tee nimekirjas seimi liikmeks. Parlamendiliikmena uuris ta mitme kõrge riigiametniku korruptsioonijuhtumeid. 1998 liitus Ādamsons Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölisparteiga ja valiti samal aastal uuesti seimi liikmeks. Ta oli kaitse- ja siseasjade ning riikliku julgeoleku komisjoni liige. Ta oli ka 1999. aasta pedofiiliaskandaali uurimiseks moodustatud parlamendikomisjoni esimees. Ta süüdistas pedofiilias muu hulgas ka peaminister Andris Šķēlet ja justiitsminister Valdis Birkavsit. Kuna uurimine nende süüd ei tuvastanud, üritati Ādamsonsilt võtta saadikupuutumatus, et tema vastu kriminaalasi algatada. Häältega 41 poolt ja 47 vastu ei läinud see läbi.  2006. aastal mõisteti Ādamsonsile valesüüdistuste eest 11 700 latti trahvi.

1998. aastal teatas Põhiseaduse Kaitse Büroo, et kuna Ādamsons on töötanud NSV Liidu piirivalvevägedes, mis allusid NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komiteele, siis ei saa ta enam kandideerida riigiametisse. 2002. aastal lükkas valimiskomisjon Ādamsonsi seimi kandideerimise dokumendid tagasi. Ādamsons kaebas otsuse Euroopa Inimõiguste Kohtusse. 2008. aastal otsustas kohus, et Läti riik on Ādamsonsi õigusi rikkunud ja peab talle 10 000 eurot valuraha maksma. Läti kaebas otsuse edasi, kuid oktoobris 2008 otsustas kohus edasikaebust mitte menetleda.

2009. aastast oli Ādamsons Riia linnavolikogu liige. Ta kuulub parteisse Koosmeel.

2010., 2011., 2014. ja 2018. aasta parlamendivalimistel valiti ta seimi liikmeks.

2021. aasta juunis rahuldas Läti seim prokuratuuri taotluse anda loa seimi liikme Jānis Ādamsonsi kodu ja töökoha läbiotsimisteks ning ta enda vahi alla võtmiseks. Ādamsonsi kahtlustatakse spionaažis Venemaa heaks.

## Viited

## Välislingid
*Jānis Ādamsons Läti Seimi kodulehel
*Jānis Ādamsons Riia linna kodulehel
Tartu–Jõgeva–Aravete tee

**Tartu–Jõgeva–Aravete tee** (registrinumbriga 39) on üks Eesti tugimaanteedest.

See saab alguse Jõhvi–Tartu–Valga tee 130. kilomeetril Vahi külas. Tee pikkus on 108 km. Tee lõpeb Pärnu–Rakvere–Sõmeru tee 124. kilomeetril Kurisoo külas. Jõgeva linna ja Õuna küla tänavatena kannab nimesid *Tartu maantee* ja *Tallinna maantee*. Järva-Jaani alevi tänavatena kannab nimesid *Koeru tee* ja *Pikk tänav*.

Maantee läbib nelja maakonda: Tartu maakonda (Tartu vald), Jõgeva maakonda (Jõgeva vald), Lääne-Viru maakonda (Väike-Maarja vald) ja Järva maakonda (Järva vald).

## Sillad Tartu–Jõgeva–Aravete teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Tartu–Jõgeva–Aravete teel

Vahi küla, Maramaa küla, Vasula küla, Võibla küla, Erala küla, Sootaga küla, Lähte alevik, Puhtaleiva küla, Voldi küla, Tabivere alevik, Valgma küla, Tormi küla, Õvanurme küla, Mullavere küla, Nava küla, Pikkjärve küla, Kaarepere küla, Kassinurme küla, Painküla, Õuna küla, Jõgeva linn, Mõisamaa küla, Kurista küla, Kaera küla, Vaimastvere küla, Kärde küla, Tooma küla, Selli küla, Vägeva küla, Koluvere küla, Piibe küla, Kõpsta küla, Nõmmküla, Vahuküla, Kapu küla, Laaneotsa küla, Visusti küla, Salutaguse küla, Kuusna küla, Kuksema küla, Järva-Jaani alev, Jalalõpe küla, Seliküla, Metstaguse küla, Rava küla, Orgmetsa küla, Kurisoo küla.

## Vaata ka
* Piibe maantee
Johann Herman

**Johann Herman** (vene keeles *Герман Иоган (Яган) Гансович*; 1896 Narva, Peterburi kubermang – 3. september 1938 NSV Liit) oli eestlasest Venemaa keisririigi ja Nõukogude Liidu sõjaväelane ning sõjaväeluuraja. 

Johann Herman sündis Narvas ning õppis raamatupidamiskursustel Peterburis. Ta võttis lipnikuna 439. jalaväepolgu koosseisus osa Esimesest maailmasõjast. 

1919. aastal astus Herman Kommunistliku Partei liikmeks ning osales Venemaa kodusõjas ja Eesti Vabadussõjas Nõukogude Venemaa poolel. Eesti Vabadussõjas teenis ta Eesti Kütidiviisi staabis. 

1923. aastal lõpetas TTP Punaarmee Sõjaväeakadeemia põhikursuse ja Idamaade teaduskonna. 

Oli esimese viie nõukogude nõuniku seas, kes saadeti 1923. aasta suvel Hiinasse, oli sõjaline nõunik Guangzhou grupis.

Osales Vampu kooli organiseerimises ja lahingutegevuses Guangdongi piirkonnas. 

Pärast Hiinast naasmist töötas Punaarmee Luurevalitsuses, aastatel 1927–1928 3. (informatsioonilis-statistilises) osakonnas, aastail 1933–1936 1. Valitsuse (Lääneriigid) jaoskonnaülemana. 

1935. aastal ülendati polkovnikuks. 

Aastatel 1936–1938 töötas nõukogude sõjalise nõunikuna Hispaanias, autasustati 1937. aastal tegevuse eest Hispaania kodusõjas Lenini ordeniga. 

Vahistati 8. juunil 1938, mõisteti NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt süüdi "kontrrevolutsioonilises terroristlikus vandenõus osalemises" ning hukati 3. septembril 1938. Johann Herman rehabiliteeriti 28. juunil 1957.

## Viited

## Välislingid
*«Великая Россия. Имена» - Энциклопедический справочник. ГЕРМАН Иоган (Яган) Гансович
Taichang

**Taichang** (28. august 1582 – 26. september 1620; hiina 泰昌 Táichàng, sünninimi Zhu Changluo 朱常洛) oli Hiina keiser 1620. aastal, Mingi dünastia 14. keiser.

Taichang oli keiser Wanli vanim poeg. Ta tõusis võimule pärast oma isa surma, kuid haigestus 10 päeva pärast kroonimist ja suri paari nädala pärast ägeda kõhulahtisuse tõttu.
Georgs Andrejevs

**Georgs Andrejevs** (30. oktoober 1932 Tukums – 16. juuli 2022) oli Läti arst, diplomaat ja poliitik.

Ta lõpetas 1953. aastal Riia Meditsiiniinstituudi. Andrejevs on täiendanud ennast anestesioloogia ja intensiivravi alal Moskvas, Leningradis, Kiievis ja Vilniuses. 1995. aastast on ta Läti Teaduste Akadeemia akadeemik.

1990. aastal valiti ta Läti Rahvarinde kandidaadina Läti NSV Ülemnõukogu liikmeks. 1992–1994 oli ta Läti välisminister Ivars Godmanise 1. valitsuses.

1995–1998 oli ta Läti suursaadik Kanadas ja aastatel 1998–2004 suursaadik Euroopa Nõukogu juures. 2004. aastal valiti Läti Tee kandidaadina Euroopa Parlamenti. 2008. aastal astus ta välja ühinenud parteist LPP/LC, kuid jätkas volituste lõppemiseni 2009. aastal tööd Euroopa Parlamendis. Kuulus Euroopa liberaalsete ja reformiparteide ühendusse.

## Tunnustus
*1977 Läti NSV riiklik preemia 
*2004 Aasta eurooplane Lätis
LeHelMus

Osaühing **LeHelMus** (sõnadest "Lea ja Helduri Muusika")  Eesti ettevõte, eelkõige plaadifirma, mis kuulus muusik Heldur Jõgiojale. 

Kõik tööd tegi juhataja Heldur Jõgioja ise. Ettevõte on kirjastanud ka mitu raamatut.

## Helikandjad

## Välislingid
*
Kristo Aab

**Kristo Aab** (sündinud 23. juunil 1985 Tartus) on eesti endine elukutseline korvpallur (taga- ja ääremängija).

Ta lõpetas 2003 hõbemedaliga Tartu Karlova Gümnaasiumi ja 2009 magistrikraadiga Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. 

Korvpallitreeninguid alustas 1992 Tartu Korvpalliklubis Jüri Neissaare juhendamisel.

## Klubid
*2003–2009 TÜ/Rock
*2009–2010 Valga/CKE Inkasso

## Saavutused
*2004 Eesti meister
*2004 Eesti karika võit
*2007 Eesti meister
*2008 Eesti meister

## Töökohad
Ta töötas 2010–2011 Tartu Linnavalitsuses ettevõtluse arengu spetsialistina. 2011. aastast töötab Eesti Pangas analüütikuna. 

## Välislingid
*Sissekanne ESBL-is
*Sissekanne saidil basket.ee
* 7. jaanuar 2019, LHV Panga uus majandusanalüütik on Kristo Aab
* 28.07.2022 11:19, LHV Nädal turgudel – kvartalitulemused ja Berliini pisaraid ei usu
Kolumbaarium

**Kolumbaarium** on tuhaurnide hoidmise ruum või ehitis.

Nimetus "kolumbaarium" tuleneb tuvilast – *columba* on tuvi ladinakeelne nimetus, tuvide pidamiseks on kasutatud samataolisi paljukambrilisi ehitisi.

## Kolumbaariumid Eestis
* Taastatud Tori kirik pühitseti 23. aprillil 2001. Urne on seal võimalik paigutada kiriku seina sisse. 
* Tallinna Metsakalmistul pühitseti 2. oktoobril 2006 madal paekivimüür 111 ühekohalise ja 73 kahekohalise õõnsusega, mis on pealt kaetud graniitplaadiga.
* Tartu Pauluse kiriku all pühitseti 23. septembril 2012 kolumbaarium, mille seinas on 254 seitsmekohalist urnikambrit, lisaks puisteala tuha matmiseks ilma urnita.

## Vaata ka
*katakombid
*urnimatus

## Viited

## Artiklid
* Vilja Kohler. Taastatava kiriku alla tuleb krüpt ja kolumbaarium. Tartu Postimees, 28. jaanuar 2008
* Toomas Kelt. Tartu Pauluse kiriku alla tuleb krüpt ja kolumbaarium. ERR, 21. detsember 2008
Kirst

**Kirst** on etnograafias kaanega laudkast, mida kasutati riiete, relvade, toiduainete või väärtesemete hoidmiseks. See on üks kõige vanemaid mööbli liike.

Kirste on valmistatud mitmeks otstarbeks. Kirstuliikide näiteid:
* **[[aardekirst]]**
* **[[jahukirst]]**
* **[[meremehekirst]]** ehk sansukast
* **[[rahakirst]]**
* **[[riidekirst]]**
* **pruudikirst** ehk veimekirst 
* **surnukirst** ehk **[[puusärk]]**

## Vaata ka
* kummut
* kassoon
* relikviaar
* lembekast
Ethel Brafmann

**Ethel Brafmann** (8. juuli 1921 Tartu – 7. november 2005) oli Eesti maastikuarhitekt.

Õppis 1929–1933 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tartu Tütarlastegümnaasiumis, lõpetas 1941. aastal Pärnu 2. Keskkooli. Jätkas õpinguid 1942. aastal Tartu muusikakoolis klaverierialal ning samal ajal Tartu Ülikoolis nii matemaatika kui ka kehakultuurierialal. Ta lõpetas 1947. aastal muusikakooli ja 1948. aastal ülikooli spordipedagoogina. Õppis 1948–1954 Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudis, kus lõpetas aia- ja pargikujunduse eriala.

Töötanud 1948–1954 Tallinnas spordipedagoogi ja tantsujuhina, 1954–1957 raudtee kaitseistandike kontoris, 1957–1963 Eesti NSV Elamu-ja Kommunaalmajanduse Ministeeriumis haljastusspetsialistina, 1963–1970 Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumi Looduskaitse Valitsuses maastikuarhitektina, 1970–1991 Eesti Metsamajanduse ja Looduskaitse TUI spetsiaalse konstrueerimisbüroo maastikuarhitektuuriosakonna juhataja ja projektipeaarhitektina.

Õpetanud maastikuarhitektuuri erikursusi tehnikumides, kõrgkoolides ja seminaridel.

## Looming
Koostanud üle 600 maastikukujundus- ja haljastusprojekti.

Muusika alal tegutsenud pianistina, lauljana ja klaveriõpetajana.
### Arhitektitöid
*Paunküla maastikuplaneering (1965)
*Jäneda pargi kujundus (1966)
*Lahemaa rahvuspargi tsoneering (1971, kaasautor)
*Palmse pargi kujundus (1971)
*Toila-Oru maapargi rekonstruktsioon (1972–1975, 1990)
*Pirita-Vaskjala puhkepiirkonna planeering (1975)
*Pärnumaa Rannametsa (Võiste mägede) maastikukujunduse ja -kaitseehitiste kava (1977, suurelt osalt teostatud)
*Tartu Toomemäe pargi kujundus (1981–1982)
*Keila-Joa maastikupargi kujundus (1982–1983, koos puhkeala planeeringuga)
*Valga linnapargi kujundus (1983)
*Taali pargi kujundus (1986)
*Emajõe kaldal Eesti Maaülikooli dendropargi planeering Tartus
### Kirjatööd
*"Linnade ja asulate roheliste vööndite kujundamine". Tallinn: Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Peavalitsus, 1965
*"Haljasalade kujundamise põhiprintsiipe". Harju Elu nr 40, 6. aprill 1967. Lk 3–4
*"Pargid Eestis". Monograafia. Tallinn: Eesti Raamat, 1980
*"Maastikuprojekteerimisest Eesti Metsamajanduse ja Looduskaitse TUI SKB-s aastatel 1969–1984". // Ehitus ja Arhitektuur 1984, nr 2
*"Maastikukujundus". Tallinn: Eesti NSV Agrotööstuskoondise Info- ja Juurutusvalitsus, 1985

## Liikmesus
*1957 Eesti Arhitektide Liit

## Viited

## Kirjandus
*Mart Kalm. "Brafmann, Ethel, maastikuarhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 49
*Karin Hallas. "Minu aed on Eestimaa". Kultuurileht nr 25, 12. juuli 1996. Lk 6
*"Brafmann, Ethel, maastikuarhitekt ja pedagoog". // Eesti aianduse biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1998. Lk 21–22
*"Ethel Brafmann 8. VII 1921 – 7. XI 2005". Sirp, 18. november 2005

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944''
*Haud Tallinna Metsakalmistul
I Dreamed a Dream

**"I Dreamed a Dream"** on Fantine'i soololaul muusikalist "Hüljatud". Laulu autor on Claude-Michel Schönberg, orkestreerinud John Cameron ja ingliskeelse teksti kirjutanud Herbert Kretzmer, tuginedes prantsuskeelsele alglibretole Alain Boublili ja Jean-Marc Nateli sulest. Eestikeelse teksti ("Unelm vaid" või ka "Mu päevi täitis unelm hea") on laulule kirjutanud Tõnu Oja ja Villu Kangur, redigeerinud Leelo Tungal ja Kirke Kangro.

Tegemist on muusikali ühe teemameloodiaga. Selle meloodia fragmendid korduvad muusikali stseenides läbivalt. 

Laul kõlab muusikalis terviklikult esimese vaatuse algupoolel, mil Fantine on paljastatud kui vallasema. Samuti on leidnud soodsa võimaluse väiklaseks kättemaksuks vabriku töödejuhataja, kellele tüütutele lähenemiskatsetele pole Fantine järele andnud. Kehtivate moraalinormide kohaselt langenud naine kaotab päevapealt vabrikutöö ning ta heidetakse tänavale. Naine tunnistab pärast avalikku häbistamist endale, et olukord on väljapääsmatu ning ta meenutab helgemaid päevi koos oma kunagise kallimaga (*"/.../ kui mulle imed näisid siis nood suvekuud, mil rippus kaelas (hilisemas redaktsioonis "mil arm meil lõõmas")..."*). Fantine neab saatust, mis on ta ebaõiglaselt porri tallanud (*"Mu päevi täitis unelm hea, et elu väärt on vaga vaeva. Lõi põrgu kokku üle pea - nüüd taeva nimel seda nean!"*). Laulu peetakse esitajale nõudlikuks nii suure ulatuse kui ka emotsionaalse sügavuse tõttu. 

Esitaja peab eelistatavalt olema lüüriline metsosopran, laulu madalaim noot on väikse oktaavi sol-bemoll (37. takt) ning kõrgeim esimese oktaavi ülemine do (56. ja 64. takt). Laul algab Mi-bemoll mažooris ning tõuseb ühe tooni võrra modulatsioonis Fa-mažoori (51. taktil). Laulu sissejuhatus on ühe noodi peal kulgev retsitatiiv. Laulu taktimõõt on 4/4 ja 5/4.

Eesti lauljatest on seda laulu esitanud Kare Kauks, Nele-Liis Vaiksoo ja Ele Millistfer. Pala on salvestanud Nele-Liis Vaiksoo oma 2013. aasta sooloalbumile "Mina" (ilma orkestrita) ning täiskoosseisus sümfooniaorkestriga Vanemuise teatri kogumikplaadile "Memory Gold". Laulu on Eesti Televisiooni arhiivi salvestanud ka Kaire Vilgats koos noorteorkestriga Reaalmažoor saates "Jõulutunnel" (2012, dirigent Rasmus Puur). Samuti esitas laulu tele-eetris inglise keeles Liisi Koikson ETV saatesarjas "Kaks takti ette" (1998/1999).
Puusärk

**Puusärk** ehk **kirst** ehk **surnukirst** ehk **sark** on matusel kasutatav kast surnu paigutamiseks. 

Puusärgi võib koos selles oleva surnuga hauda panna või põletada. Varauusajal oli kirst aga peamiselt transpordivahend, millega viidi kadunuke kodust kirikusse ja kirikust matusekohani, kus surnu asetati hauda surilinasse mähituna. Kirikutesse maeti siiski valdavalt kirstus, mis võisid olla väga uhkelt kaunistatud. Sametiga ülelöödud puitkirstud olid kaetud kullatud või hõbetatud metallornamentidega, millel olid aadlike suguvõsavapid, väiksed tekstitahvlid, taimemotiivid või muud ilustused. Puitkirstude kõrval olid levinud ka metallist sargad. Samuti kasutati topeltkirste, kus sisemine kirst oli puidust ja välimine, suurem transportkirst metallist.

Isegi haudapanekuks mõeldud kirste mõjutab kultuur. Näiteks Euroopas on tavaks valmistada kirst laudadest ja keskajal tegelesid sellega puusepad, aga Jaapanis oli sel ajal tavaks matta inimesed ümmargustesse kirstudesse, mida valmistasid aamissepad. Judaismi nõuete kohaselt peab kirst olema lihtne, puust, ilma kaunistuste ja metallist osadeta. Isegi naelte asemel kasutatakse puust kinnituspulki. Seevastu Hiinas ja Jaapanis on hinnatud lõhnavast vastupidavast puidust, näiteks elupuust, krüptomeeriast, küpressist või lõhnaseedrist kirstud. Ghanas valmistatakse väga erilise kujuga kirste, mis on näiteks lennuki- või auto-, kala- või sea-, sibula- või krabikujuline.

Puusärk on tavaliselt puust, aga võib olla ka kivist või muust materjalist. Kui kirst on mõeldud kadunukese palsameeritud jäänuste eksponeerimiseks mausoleumis, kirikus või katakombis, võidakse see varustada klaasist kaanega. Niisugused kirstud on valmistatud näiteks Vladimir Leninile ja Kim Chŏng-ilile.

## Viited
1958. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

**1958. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused** olid **1**. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 25. märtsil Saalfeldenis Austrias.

Esimestel maailmameistrivõistlustel osales 25 sportlast seitsmest riigist. MM-i arvestuses võisteldi ainult 20 km distantsil. Esimeseks maailmameistriks tuli Rootsi sportlane Adolf Wiklund.

## Tulemused

### Mehed 20 km




Finaal: 25. märts
Osavõtjaid: 25

Ametlikud tulemused


### 20 km võistkonnavõistlus



Kuupäev: 25. veebruar
Osavõtjaid: 5 võistkonda


## Medalid
Võsakurat

**"Võsakurat"** on Eesti 1976. aasta lühifilm. Tegemist on Peeter Simmi esimese filmiga ja see on ühtlasi ka tema Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi (ÜRKI) diplomitöö.

Film on mustvalge.

## Sisu

Filmi tegevus toimub 1941. aastal teise maailmasõja aegses Eestis, kuhu on juba jõudnud Saksa sõdurid. Võsakuradiks hüütav metsavaht on kinni nabinud kirgiisi rahvusest Nõukogude sõduri ja talutab teda nagu looma köie otsas läbi küla. Külarahvas eeldab, et Võsakurat läheb vangi sakslastele pearaha eest üle andma, Võsakuradil on aga tegelikult sootuks teised plaanid.

## Osades
* Vaino Vahing – metsavaht
* Kubanbek Žussupov – sõdur

Kõrvalosades Salme Reek, Urmas Kibuspuu, Sulev Luik.

## Välislingid
*
Tartu–Tiksoja tee

**Tartu–Tiksoja tee** (registrinumbriga 40) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tartu linnas Jõhvi–Tartu–Valga tee (Tartu linnas Riia tänav) 135. kilomeetril. Tee pikkus on 7 km. Tee lõpeb Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 180. kilomeetril Tähtvere külas. Tartu linna tänavatena kannab nimesid Vabaduse puiestee, Emajõe tänav, Kroonuaia tänav, Jakobi tänav, F. R. Kreutzwaldi tänav.
Kärkna–Kobratu tee

**Kärkna–Kobratu tee** (registrinumber 42) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tartu–Jõgeva–Aravete tee 6. kilomeetril Maramaa küla ja Vasula aleviku piiril. Tee pikkus on 7,1 km. Tee lõpeb Jõhvi–Tartu–Valga tee 121. kilomeetril Haava külas.

Maantee algusest 4,2 km kaugusel ületab see karja läbilaskeks mõeldud Vasula viadukti.

## Viited
Cao Cao

**Cao Cao** (hiina 曹操; *[[pinyin]]*is Cáo Cāo; 155 – 15. märts 220 Luoyangis) oli Vana-Hiina väejuht, poliitik ja luuletaja, Hani dünastia eelviimane peaminister. 

Tema isa oli eunuhh Cao Tengi kasupoeg Cao Song.

Cao Cao sai tuntuks Kollaste Turbanite ülestõusu mahasurujana.

Pärast keiser Lingi surma 189. aasta suvel tekkinud võimuvõitluses liitus Cao Cao kindralist usurpaatori Dong Zhuo vastase koalitsiooniga. Dong Zhuo oli sunnitud põgenema Chang'ani, kus sõjapealik Lü Bu ta 192. aastal tappis. 198 saavutas Cao Cao võidu Lü Bu üle, 200. aastal aga Guandu lahingus väejuht Yuan Shao ülekaalukate vägede üle. 208. aastal lasi ta hukata oma rivaali, väejuht Kong Rongi.

Cao Cao oli hinnatud luuletaja ning sõjapäevikute ja võitluskunstide alaste kirjutiste autor. Tema redaktsioonis on tänapäevani säilinud Sunzi "Sõja seadused".

Cao Caod kujutatakse sageli julma ja halastamatu türannina, kuid samas peetakse teda ka osavaks valitsejaks ja geniaalseks väejuhiks.

Talle anti postuumselt aunimetus **Wei keiser Wu** (魏武帝, *Wèi Wǔdì*). Tema poeg Cao Pi sai esimeseks Wei riigi keisriks.

Detsembris 2009 leiti Anyangi lähedalt Henani provintsist Cao Cao haud.

Cao Cao on romaani "Kolmevalitsus" üks kesksetest tegelastest. Cao Cao on ka Hiina ooperi üks tegelaskujusid.

## Viited
Kärevere–Kärkna tee

**Kärevere–Kärkna tee** (registrinumbriga 41) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 170. kilomeetril Kärevere külas. Tee pikkus on 12,9 km. Tee lõpeb Tartu–Jõgeva–Aravete tee 7. kilomeetril Võibla ja Erala küla piiril. 

## Asulad Kärevere–Kärkna teel

Kärevere küla, Kämara küla, Õvi küla, Nõela küla, Lammiku küla, Kärkna küla, Võibla küla.