open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Renny Harlin

**Renny Harlin** (endise nimega **Renny Lauri Mauritz Harjola**, 1987. aastast kannab isa sünninime Harlin; sündinud 15. märtsil 1959 Riihimäel) on Soome päritolu filmirežissöör ja -produtsent, kes töötab USA-s Hollywoodis ning keda tuntakse peamiselt tema märulifilmide järgi.

## Elukäik
### Soomest Hollywoodi
Teed filmimaailma alustas ta 1980. aastail telereklaamide ja suurettevõtete (nt Shelli) turundus- ja mainefilmide tegijana. Seejärel tegeles ta Soome filmide rahvusvahelisele turule viimisega, kui tutvus ja sõbrunes Los Angeleses töötava soomlase Markus Seliniga. Koos kirjutasid nad filmi "Arctic Heat" stsenaariumi ning olid filmi peaosalise Chuck Norrisega juba lepingu sõlminud, kuid projekt jäi rahaprobleemide tõttu soiku ning Chuck Norris ei tahtnud sellest filmist enam midagi kuulda. 

Küll aga saadi kaubale Chuck Norrise poja Mick Norrisega, kui Harlinil ja Selinil oli senine stsenaarium tugevalt ümber töötatud ning Ameerikast olid leitud ka rahastajad märulifilmile, mis kandis uut pealkirja – "Born American" – ja valmis pelgalt aastaga ehk 1986. aastal. Film räägib kolmest USA üliõpilasest, kes üritavad Soome kaudu pääseda NSV Liitu, kuid langevad piiriületusel tekkinud intsidendis Nõukogude sõjaväelaste kätte vangi. Film saavutas esimese (ja ka kõige kallima) Soome filmina välismaal enneolematu edu: seda näidati rohkem kui tuhandes USA kinos ja see jõudis USA kinofilmide vaadatavuse edetabelis 9. kohale. Ilmselt poliitilistel põhjustel (tegu oli ikkagi 1986.–1987. aastaga!) ei läinud filmil sugugi hästi Soomes, kus ei lubatud filmi kinodes näidatagi. Selle peale kolis Renny Harlin Soomest jäävalt Los Angelesse ja asus ehitama oma Hollywoodi-karjääri, mis kujunes vägagi edukaks.

### Järgmised filmid Hollywoodis

Ta toodab veel Soome filmi "Mannerheim", mis käsitleb marssal Carl Gustaf Emil Mannerheimi elu, kuid mille rahastamisega tekkis probleeme. Lisaks sellele toodab ta koostöös David Imedashviliga filmi viiepäevasest Vene-Gruusia sõjast. Filmi tegevprodutsendid on Mirza Davitaia ja Dyndy Kuipers. Ameerika Ühendriikide filminäitleja Andy Garcia kehastab selles president Mihheil Saakašvilit.

## Filmid

## Isiklikku
Ta oli aastatel 1993–1998 abielus näitleja Geena Davisega.

## Viited

## Välislingid
*Renny Harlini koduleht
Pakker Avio

**AS Pakker Avio** oli Eesti lennu- ja koolitusettevõte, mis asutati 12. juunil 1995. 

See oli Balti riikide esimene litsentseeritud eralennukool, mis alustas lennukoolitust 1990. aastal. 2023. aasta alguse seisuga oli lennukooli lõpetanud üle 300 era- ja ametipiloodi Eestist ja teistest Euroopa riikidest.

Pakker Avio asus Tartu lennujaamas, kust alustati paljusid õppelende, mille käigus külastati lennuvälju üle Eesti. Pakker Avio korraldas lisaks huvilende ja tellimuslende neljakohalisel lennukil Cessna C172. 2023. aasta seisuga oli ettevõttel üheksa lennukit, üks helikopter ja üks gürokopter.

Alates 30. juunist 2025 on Pakker Avio lennuettevõtja lennutegevusluba peatatud ja ärilise lennutranspordi sertifikaadi käitamistingimused kehtetuks tunnistatud. Lennuettevõtja sertifikaat äriliseks lennutranspordiks on tunnistatud kehtetuks alates 20. jaanuarist 2026.

## Teenused
2023. aastal korraldas Pakker Avio huvilende neljakohalise väikelennukiga Cessna C172R, tutvumislende lennukitel Cessna 172 ja helikopteril Robinson 22, ning tellimuslende (reisijate või lasti transpordiks kommertslende lennukitel Cessna C172R, erilendudena näiteks foto-, vaatlus- ja vaktsineerimislende).

Firma rentis lennukeid Cessna C172R (Garmin G1000), Cessna C172M (Garmin G5 ja G650), Cessna F172L (Garmin G5) ja Cessna C152.

Samuti pakkus Pakker Avio hooldus- ja remonditöid ühe ja kahe kolbmootoriga lennukitele. Ettevõttel oli jätkuvat lennukõlblikkust korraldava organisatsiooni sertifikaat.

## Lennukipark
Pakker Avio lennukipark oli 2023. aastal järgmine.

## Viited

## Välislingid
* Tarmo Vahter, Argo Ideon, Mihkel Kärmas, "Tüli õhus", Eesti Ekspress/ETV "Pealtnägija", 28.06.2006
* Mirjam Mäekivi, "Lennufirma ei tohtinud Cessnaga vaktsiini külvata", Postimees, 19. mai 2006
* Küllike Rooväli, "Marutaudilennuk eksis Venemaale", Postimees, 18. mai 2006
* "Lõuna-Eestis kadus kopter koos piloodiga", Postimees, 13. mai 2004
* Villu Päärt, "Aino Järvesoo külvab lendlehti lennukilt", Postimees, 31. juuli 2001
* Hindrek Riikoja, "Erafirma üürib riigi lennukit riigiasutustele", Postimees, 28. mai 2001
* Jüri Saar, "Ülenurmel on õppelendurite paradiis", Postimees, 2. oktoober 1997
Triin

**Triin** pardanumbriga PVL-200 oli endine Eesti Piirivalve reostustõrjelaev. 

Eesti Piirivalve sai laeva enda käsutusse 2000. aastal Keskkonnainspektsioonilt koos reostustõrjelaevaga Reet (pardanumber PVL-201), kuna Vabariigi Valitsus andis merereostuse avastamise ja likvideerimise korraldamise kohustuse Piirivalveametile. 

2006. aastal kanti mõlemad laevad maha.
Toomas Takkis

**Toomas Takkis** (sündinud 17. juulil 1958) on eesti pedagoog ja munitsipaalpoliitik.

Ta lõpetas 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal.

Ta sai 2001. aastal Tartu Ülikooli haridusteaduskonnas koolikorralduse magistrikraadi.

Ta oli 1987–2022 Kuressaare Nooruse kooli direktor. Samas koolis on ta olnud ka klassijuhataja, geograafiõpetaja ja organisatsioonikäitumise õpetaja.

## Poliitiline tegevus
Ta kuulub Isamaaliitu.

Pärast 16. oktoobril 2005 toimunud 2005. aasta kohalikke valimisi sai ta Kuressaare linnavolikogu esimeheks.

## Tunnustus

* 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2006 Saare maavalitsuse teeneteplaat

## Viited

## Välislingid
*Alver Kivi, "Toomas Takkis ei välista lisakärpeid", Meie Maa, 14. aprill 2009
*"IRL-i esikandidaat Kuressaare linnas on Toomas Takkis", Oma Saar, 7. august 2009
*"Toomas Takkis: hea õpetaja saavutab häid tulemusi ka tavaliste õpilastega", Meie Maa, 29. august 2009
Panaviatic

**Panaviatic** on 2008. aastal asutatud Eesti lennuettevõte, mis baseerub Tallinnas ning tegeleb tellimuslendudega.

## Lennukipark


Fail:Learjet 60 AN1661740.jpg|Learjet 60 ES-PVP

## Viited

## Välislingid
* Panaviaticu veebileht
* Panaviatic on Charterscanner.com
*Aviapages.com charter operator profile
* Reformierakondlane ostis USA-st reaktiivlennuki Eesti Ekspress, 25. juuni 2009
* Eestlased hakkavad uue lennukiga üle Euroopa reise tegema Reporter, 30. mai 2009
* Facebook
* YouTube
* Linkedin
Ruth Bettina Birn

**Ruth Bettina Birn** (sündinud 1952. aastal Stuttgardis Lääne-Saksamaal) on juudi päritolu saksa ajaloolane, kelle peamiseks uurimisvaldkonnaks on Saksamaa natsionaalsotsialismiaegsed julgeolekuasutused ja holokaust.

1985. aastal promoveeriti ta Stuttgardi Ülikoolis filosoofiadoktoriks dissertatsiooni *Die höheren SS- und Polizeiführer : Himmlers Vertreter im Reich und in den besetzten Gebieten* (Kõrgemad SSi ja politsei juhid, Himmleri esindajad Saksamaal ja okupeeritud aladel) eest, mis avaldati 1986. aastal Düsseldorfis ka raamatuna. 1991–2005 oli ta Kanada justiitsministeeriumi sõjakuritegude ja inimsusvastaste kuritegude osakonna peaajaloolane.

## Bibliograafia
* Dissertatsioon (juhendaja Eberhard Jäckel): *Die höheren SS- und Polizeiführer : Himmlers Vertreter im Reich und in den besetzten Gebieten*. Düsseldorf, 1986. 
* *Revising the holocaust*, Historical Journal, 40/1997 lk. 195-215
* *[http://books.google.ee/books?id=aESBIpIm6UcC&pg=PA277 Two Kinds of Reality? Case study on Anti-Partisan Warfare during the Eastern Campaign.]* / Bernd Wegner: "From peace to war: Germany, Soviet Russia, and the world, 1939-1941"., Berghahn Books, 1997, ISBN 1571818820 lk.277-292
* *A Nation on Trial: The Goldhagen Thesis and Historical Truth* (koos Norman Finkelsteiniga). 1998. ISBN 0-8050-5872-9.
* ''Collaboration with Nazi Germany in Eastern Europe: the Case of the Estonian Security Police''. - Contemporary European History, 2001.
* *Die Sicherheitspolizei in Estland 1941 – 1944 : Eine Studie zur Kollaboration im Osten*. Paderborn, 2006. ISBN 3506756141
**Die Sicherheitspolizei in Estland 1941–1944. Eine Studie zur Kollaboration im Osten; Estonia 1940–1945. Reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity (von Olaf Mertelsmann) / Forschungen zur baltischen Geschichte Band 2/2007, Akadeemiline Ajalooselts ISBN 1736-4132.2
* *Holokaust : õppematerjal* : [allikad, õppeülesanded, mälestused, teabetekstid / Ruth Bettina Birn ... jt. ; ingliskeelsed tekstid tõlkinud Toomas Hiio ... jt. ; koostanud Mare Oja ; toimetanud Toomas Hiio ; kujundanud Olger Tali]. Eesti Ajalooõpetajate Selts, 2007. ISBN 9789949139965

## Retsensioonid
* Toomas Hiio. Saksa salapolitsei Eestis ja eestlased Saksa salapolitseis. – Diplomaatia, 12/2006.

## Välislingid
* Holocaust als Andachtsbild: Interview mit NS-Expertin Ruth Bettina Birn über Daniel Goldhagens Attacken auf Kritiker, Der Spiegel 46/1997 (inglise keeles)
Contemporary European History

**Contemporary European History** on rahvusvaheline ajalooajakiri, mida 1992. aastast annab välja Cambridge University Press. Selles käsitletakse ajalugu 1918. aastast. 

Ajakirja toimetajad on (2012. aasta aprilli seisuga) Holger Nehring, N. Piers Ludlow, Josie McLellan ja Amir Weiner.

## Välislingid
* Ajakirja koduleht
Anton Weiss-Wendt

**Anton Weiss-Wendt** (sündinud 27. mail 1973 Narvas) on juudi päritolu Norra ajaloolane, kelle peamiseks uurimisvaldkonnaks on holokaust.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1997. aastal.
 
2009. aasta juulis ilmus temalt Eestis toimunud holokaustile keskenduv monograafia "Murder without Hatred: Estonians and the Holocaust" ("Mõrv ilma vihata: eestlased ja holokaust"). Autor väidab oma teoses, et valdavalt osalesid eestlased natside korraldatud inimsusvastastes kuritegudes vabatahtlikult.

Inimsusvastaste kuritegude uurija Meelis Maripuu arvas, et raamat on "igal juhul tänuväärne, kuna paneb aluse teaduslikule diskussioonile holokausti põhjustest Eestis". Samuti juhib see tähelepanu sellele, "et Saksa okupatsiooni ajal pandi Eestis toime terve hulk inimsusvastaseid kuritegusid, mis ei piirdunud ainult juutide hukkamisega".

## Bibliograafia
* *Must-valge linn. Vana-Narva Fotoajalugu. Kataloog. Schwarz-Weisse Stadt. Fotogeschichte Alt-Narvas. Katalog* - 1997; ISBN 978-9985603956 (*eesti ja saksa keeles*)
* The Soviet Occupation of Estonia in 1940-41 and the Jews. - *[[Holocaust and Genocide Studies]]*, N12 N2, Fall 1998.
* Mida tähendab meile holokaust? Võrdlevat Ameerikast ja Eestist. - *[[Vikerkaar (ajakiri)|Vikerkaar]]*, 8-9/2001.
* Extermination of the Gypsies in Estonia During World War II. - *[[Holocaust and Genocide Studies]]* V17 N1, Spring 2003. 
* Hostage of Politics: Raphael Lemkin on "Soviet Genocide". - *[[Journal of Genocide Research]]*, 2005, 7(4), December, lk 551–559.
* Why the Holocaust Does Not Matter to Estonians. - *[[Journal of Baltic Studies]]*, 2009.
* *Murder without Hatred: Estonians and the Holocaust.* Syracuse University Press, 2009; ISBN 978-0815632283 
* *Small-Town Russia*. Florida Academic Press, 2010; ISBN 978-1890357269
* *On the Margins: Essays on the History of Jews in Estonia.* Central European University Press, 2017; ISBN 978-9633861653; On the Margins, Central European University Press 2017

## Viited

## Välislingid
*Olaf Mertelsmann: "Mõrv ilma vihata. Eestlased ja holokaust" Sirp, 23. oktoober 2009
*Narvast pärit ajaloolane: eestlastel puudub inimlikkus, Eesti Ekspress, 30. jaanuar 2010
*Rutherford on Weiss-Wendt, 'Murder without Hatred: Estonians and the Holocaust', H-German, jaanuar 2010
Kaevuvinn

**Kaevuvinn** (eesti murretes *jung, ling, roog, vibu, valdas*) on vinnkaevust vee tõstmiseks kangi põhimõttel liigutatav pikk palk, mis on oma keskosas või ühe otsa lähedal kinnitatud kaevusamba külge. Samas kaevusambapoolses otsas võib olla vastukaal. Vinn on kaevusamba külge kinnitatud nii, et tavaliselt on ta nii maapinna kui kaevusamba suhtes kaldu ja tema teine ots ulatub kõrgele kaevu kohale. Selles otsas ripub vertikaalselt kaevukook. Kaevuvinna saab vähese jõuga, harilikult kaevukoogust tõmmates või vastukaalu suurust muutes, liigutada nii, et kaevukook koos selle otsa riputatud ämbriga laskub kaevu, ja pärast tõuseb koos vett täis ämbriga kaevust välja.


Anton Hansen-Tammsaare sünnikoht kaev.jpg|Vinnkaev A. H. Tammsaare sünnikohas Tammsaare-Põhja talus
Hinni talu kaev.JPG|Hinni talu vinnkaev
Sagadi mõisa kaev.jpg|Sagadi mõisa vinnkaev
Vinnkaev Võlle külas.jpg|Vinnkaev Võlle külas


## Vaata ka
*vinn
Jaan Pärn

**Jaan Pärn** on mitme tuntud isiku nimi.

***[[Jaan Pärn (kunstnik)|Jaan Pärn]]**, eesti kunstnik
***[[Jaan Pärn (ohvitser)|Jaan Pärn]]**, Eesti sõjaväelane
***[[Jaan Pärn (minister)|Jaan Pärn]]**, Eesti majandustegelane, Eesti NSV liha- ja piimatööstuse minister
Jussi S. Jauhiainen

**Jussi Sakari Jauhiainen** (sündinud 13. oktoobril 1963 Helsingis) on soome  geograaf, Turu Ülikooli geograafiaprofessor ning Tartu Ülikooli külalisprofessor.

Jauhiainen on olnud professor Oulu Ülikoolis (geograafia ja regionaalplaneerimine, 2002–2009) ja Helsingi Ülikoolis (1999–2002, linnageograafia) ning dotsent Tartu Ülikoolis (1995–2000, inimgeograafia). Samuti ta on olnud mitme ülikooli külalisteadur, viimati (2008) University of Namibias ja Universidad de Buenos Aireses.

Tema peamised uurimishuvid on linn, regionaalne areng, regionaalpoliitika, innovatsioonipoliitika ning inimgeograafia teooria, samuti regionaal- ja linnaplaneerimise poliitikad ja areng, urbanistika, Euroopa Liidu regionaalpoliitika, Euroopa, Läänemere piirkond, Balti riigid, Eesti, Soome.

Koos Are Kontiga on ta kooliõpiku "Loodus- ja inimgeograafia põhikoolile III osa" autor.

## Teosed
*Linnad ja linnauurimus. Linnageograafia modernismist postmodernismini. Tallinn, EKA, 2005.

## Tunnustus

* 2013 Tartu Ülikooli aumärk
* 2024 Tartu Ülikooli audoktor

## Viited


## Välislingid
*Jussi S. Jauhiaineni foto
*
Linnageograafia

**Linnageograafia** on inimgeograafia haru, mis uurib linnalisi piirkondi. Nendele piirkondadele on iseloomulikud hoonete ja infrastruktuuriobjektide suur kontsentratsioon, inimesed on hõlmatud peamiselt majanduse sekundaarses ja tertsiaarses sektoris ning rahvastikutihedus on tavaliselt suur.

## Linnageograafia areng

Linnageograafia on traditsiooniline geograafia haru. See sai alguse 19. sajandi lõpus. Alguses tegeles linnageograafia peamiselt linnade arengu iseloomu ja struktuuri kirjeldamisega. Lisaks pakkusid varajastel aastatel linnu uurivatele geograafidele huvi asustuse arengu kirjeldus ning linnade paiknemise sõltuvus füüsilisest keskkonnast. Tollal võrdlesid paljud teadlased linna arengut inimese bioloogilise eluga.

Linnageograafia on oluliselt arenenud alates 1950. aastatest. Viimase poole sajandi jooksul on võimalik rääkida neljast linnageograafia lainest. Need on linnageograafia teaduslikustamine (1960. aastatel), ühiskondlikustamine (1970. aastatel), kontekstualiseerimine (1980. aastatel) ja uuendamine (2000. aastatel).

Praegused linnageograafia teoreetilised lähtekohad on mitmekesised ning seotud erinevate filosoofiasuundadega (nt positivism, fenomenoloogia, eksistentsialism, marksism, strukturalism, realism, poststrukturalism, konstruktivism, postmodernism, feminism, postkolonialism).

## Tuntud linnageograafe
Maailma tuntumate linnageograafide seas on Walter Christaller, Georgi Lappo.

Tuntumad linnageograafid Eestis on Edgar Kant, Jussi S. Jauhiainen ja Tiit Tammaru.

## Allikad
*Jussi S. Jauhiainen (2005). Linnad ja linnauurimus. Linnageograafia modernismist postmodernismini. (EKA, Tallinn).
Lethe

**Lethe** oli kreeka mütoloogias allilma unustustejõgi, millest surnuteriiki jõudnud pidid jooma, et unustada endine elu.

See oli üks viiest allilma jõest.
Trompetist

**Trompetist** ehk **trompetimängija** on instrumentalist, kelle mängitavaks pilliks on trompet.

## Kuulsaid trompetimängijaid
### Maailmas

*Maurice André
*Louis Armstrong
*Miles Davis
*Dizzy Gillespie
*Jon Faddis
*Maynard Ferguson
*Håkan Hardenberger
*Adolph Herseth (Bud Herseth)
*Malcolm McNab
*Wynton Marsalis
*Mauro Maur
*Lee Morgan
*James Morrison
*Arturo Sandoval
*Doc Severinsen
*Philip Smith

### Eestis
*Tanel Aavakivi
*Priit Aimla
*Aigar Kostabi
*Mihkel Kallip
*Mart Kivi
*Jüri Leiten
*Loit Lepalaan
*Märt Metsla
*Mihkel Metsala
*Vallo Mänd
*Helmut Orusaar
*Jaak Oserov
*Aavo Ots
*Aarne Ots
*Neeme Ots
*Andres Peetson
*Teet Raik
*Aleksei Saks 
*Abi Zeider
*Enno Tubli
*Julius Vaks
*Jaak Vasar
*Simmu Vasar
*Indrek Vau
*Norman Verte
Simon Wiesenthali keskus

**Simon Wiesenthali keskus** (inglise **Simon Wiesenthal Center**, ingliskeelne lühend **SWC**) on 1977. aastal asutatud Simon Wiesenthali järgi nimetatud sihtasutus. Keskuse peakorter asub Ameerika Ühendriikide California osariigis Los Angeleses.

Keskus tegeleb natsionaalsotsialistliku Saksamaa teenistuses olnud sõjakurjategijate jälitamise, ODESSA võrgustike vastu võitlemise, holokausti kohta teabe jagamise ja internetis tegutsevate antisemiitlike äärmusrühmituste vastase tegevusega.
 
Keskus ise ütleb, et ta on rahvusvaheline juudi inimõiguste kaitse organisatsioon, mis on pühendatud maailma parandamisele sammhaaval. Keskuse mitmekülgne tegevus muudab maailma ühiskonna harimise abil. Keskuse tegutsemismeetodid on võitlus antisemitismi, vaenu õhutamise ja terrorismiga, inimõiguste ja väärikuse propageerimine, Iisraeli eest seismine, juutide ohutuse ülemaailmne kaitsmine ja holokausti õppetundide tutvustamine tulevatele põlvkondadele.

2009. aasta seisuga on keskuse juht rabi Marvin Hier. Tema asetäitja on rabi Abraham Cooper ning tegevjuht on rabi Meyer May.

Wiesenthali keskuse Iisraeli osakonna juht on Efraim Zuroff, kes on Eestilt nõudnud väidetavate sõjakurjategijate kohtu alla andmist ning kritiseerinud kommunismiohvrite ja natsionaalsotsialismi ohvrite ühist mälestamist.

Simon Wiesenthali keskus annab välja ajakirja Response.

## Vaata ka
*Natsikütt
*Ameerika Ühendriikide Justiitsministeeriumi kriminaaldivisjoni eriuurimisosakond (OSI) (*United States Department of Justice Office of Special Investigations*), inimsusvastaste kuritegude uurimisüksus

## Viited
Sannikovi maa

**Sannikovi maa** (vene keeles Земля Санникова) oli fantoomsaar Põhja-Jäämeres Uus-Siberi saartest põhja ja kirde pool, mida arvasid nägevat mõned polaaruurijad: Jakov Sannikov (1811), Eduard von Toll (1886 ja 1893) ning teised.

Keegi seda ei leidnud. Eduard von Tolli ekspeditsiooni neli liiget, sealhulgas Toll ise, jäi aastal 1902 Sannikovi maad otsides kadunuks.

Saare olemasolu kinnitas meremeeste ja Põhja-Jäämere äärsete rahvaste jaoks rändlindude, eriti polaarhanede lendamine Siberist põhja suunas kevadel ja nende naasmine sügisel koos poegadega. Nad pidid olema vahepeal viibinud mingis viljakas piirkonnas.

13. augustil 1886 kirjutas von Toll oma päevikusse: "Silmapiir on täiesti selge. Kirdes nägime selgelt nelja mäe piirjooni, mis idas lähevad üle tasaseks maaks. Sellega on Sannikovi teade täielikult kinnitatud. Järelikult on meil õigus joonistada vastavale kohale kaardil punktiirjoon ja kirjutada selle juurde: Sannikovi maa."

1937 uuris piirkonna läbi nõukogude jäälõhkuja Sadko. Kirjanik Vladimir Obrutševi palvel vaadati see piirkond ka lennukitega üle ja veenduti, et kirjeldatud piirkonnas mingit maad ei eksisteeri.

Rändlindude probleem lahendati 21. sajandi algul, kui rändlindude külge kinnitati miniatuursed saatjad. Selgus, et linnud lendavad tõepoolest Siberist põhja poole, ületavad Põhja-Jäämere ja jõuavad Kanada Arktika saarestikku või Gröönimaale. Sama teed lendavad nad ka tagasi.

On oletatud, et seal võis tõesti paikneda fossiilsest jääst koosnev saar. Jääajal, kui maailmamere tase oli tänapäevast sadakond meetrit madalamal, kattis seda piirkonda jääkilp, mis koosnes igikeltsast ja jääst. Selle peale oli kohati moodustunud õhuke pinnasekiht. Pikapeale sulas jää ära ja selle asemele jäi madal meri.

Uus-Siberi saarte kandis on teada teisigi fossiilsest jääst koosnenud ja praeguseks sulanud saari (Semjonovski saar, Vassiljevi saar).

1926 avaldas Vladimir Obrutšev ulmeromaani "Sannikovi maa", mille käigus polaarekspeditsioon satub Sannikovi maale, mis on asustatud inimestega. Aastal 1973 valmis filmistuudios Mosfilm film "Sannikovi maa".
Dragon

;Tehnika
***[[Dragon (kosmoselaev)|Dragon]]**, USA ettevõtte SpaceX kosmoselaev
***[[M47 Dragon]]**, relvasüsteem
***[[de Havilland Dragon]]**, väikelennuk
***[[Douglas B-23 Dragon]]**, pommituslennuk
***[[Dennis Dragon]]**, kahekordne buss
***[[HMS Dragon]]**, mitme laeva nimi

;Kohad
***[[Dragon (Utah)|Dragon]]**, kummituslinn Utah' osariigis USA-s

;Inimesed
***[[Carmen Dragon]]**, USA helilooja

;Muu
***[[Dragonair]]**, Hongkongis baseerunud lennufirma
***[[Dragonball]]**, Jaapani joonissari

## Vaata ka
* Draco
* Draakon (täpsustus)
Popigai jõgi

**Popigai** (vene keeles *Попигай*) on jõgi Ida-Siberi loodeosas. Jõgi saab alguse Tšonno-Küel järvest Anabari platool ning suubub Laptevite mere Hatanga lahte. 

Jõe pikkus on 532 km, jõgikonna pindala 50 300 km². Keskmine äravool umbes 400 m³/s. 

Jõesäng on kärestikuline, alamjooksul voolab jõgi laias soostunud jõeorus. 

Peamised vasakpoolsed lisajõed on Rassohha ja Fomitš. 

Jõgi toitub peamiselt lumesulamisveest. Oktoobrist juunini on kaetud jääga.
Vassili Prontšištšev

**Vassili Prontšištšev** (vene Василий Васильевич Прончищев) (1702 Kaluga kubermang – 9. september (29. august vkj) 1736) oli vene polaaruurija ja mereväeohvitser.
Daniel Goldhagen

**Daniel Jonah Goldhagen** (sündinud 30. juunil 1959 Bostonis) on juudi päritolu USA politoloog ning endine Harvardi ülikooli politoloogiaõppejõud. Sai rahvusvaheliselt tuntuks vaidlusi tekitanud raamatutega "Hitler's Willing Executioners" (1996) ja "A Moral Reckoning" (2002).

## Teosed
### "Hitler's Willing Executioners"

Raamatus "Hitler's Willing Executioners" üritas Goldhagen tõestada, et tavaliselt sakslased mitte ainult ei teadnud, vaid toetasid holokausti, sest nende identiteedis oli ainulaadne ja nakatamisvõimeline kõrvaldamisele suunatud ("eliminationist") antisemitism, mis oli kujunenud eelnevate sajandite käigus. See raamat põhineb Goldhageni doktoritööl., mis võitis 1994. aastal American Political Science Associationi Gabriel A. Almondi võrdleva poliitika auhinna.

Pärast avaldamist kritiseeriti raamatut Saksamaal ühekülgsuse ja vähese uurimistöö pärast.

## Viited
Dicksoni saar

**Dicksoni saar** (**Dikson**, vene keeles остров Диксон) on kaljusaar Kara meres Jenissei lahe kirdeosas 1,5 km kaugusel Aasia rannikust. 

Saare pindala on umbes 25 km², kõrgus kuni 50 m. Aluskord koosneb diabaasist, mis meenutab peeneteralist kihilist graniiti.

Dicksoni saarel kestab 5. maist 10. augustini  polaarpäev ning 10. novembrist veebruari alguseni polaaröö.

Kõige madalam temperatuur Dicksonis registreeriti 1916. aastal: –52 °C. Kõige külmem kuu on veebruar, mille keskmine temperatuur on –30 °C. Kõige soojem kuu on august, mille keskmine temperatuur on +3 °C. Nii juunis, juulis kui augustis võib temperatuur tõusta oluliselt üle +20 °C.

Aastas sajab keskmiselt 353 mm sademeid, kõige rohkem augustis ja septembris, kõige vähem aprillis ja mais.

Dicksonil ei kasva puid. Lilled on kõige kõrgemad taimed.

## Ajalugu
Arvatavasti avastasid saare 17. sajandi alguses pomoorid, kes sõitsid mööda Jenisseid tema suudmeni ja sealt edasi Pjassina jõeni. 

Arktika meresõitjad teadsid Dicksoni saart alates 18. sajandist. Suure Põhjaekspeditsiooni käigus 1738 nimetas ekspeditsiooni Obi-Jenissei salga juht tüürimees Fjodor Minin selle Bolšoi Severo-Vostotšnõiks (Suureks Kirdesaareks). Hiljem nimetasid vene kaupmehed selle Dolgi (Pikaks) saareks. 19. sajandil nimetati saar legendi järgi kaupmehe ja meremehe Kuzma auks Kuzkini saareks.

1875. aastal jõudis saarele Adolf Erik Nordenskiöld laevaga Pröven ja nimetas suure lahe saare idarannikul Dicksoni sadamaks oma ekspeditsiooni rahastaja, rootsi ettevõtja Oskar Dicksoni auks. 1878. aastal laiendas Nordenskjöld selle nime kogu saarele. 1894 andis Venemaa hüdrograafilise ekspeditsiooni juht Andrei Vilkitski saarele ametlikult selle nime.

1937 rajati mandrile saare vastu sadam. Alates 1957 moodustavad sadama juurde tekkinud ja saarel olev asula halduslikult ühise asula.

## Ehitised saarel
7. septembril 1915 rajati saarele üks esimesi Arktika raadiojaamu. 1916. aastast tegutseb ilmajaam, mille baasil rajati 1930. aastatel Põhja meretee esimesed Arktika raadiohüdrometeoroloogiakeskus ja geofüüsika observatoorium.

Dicksoni saarel paikneb Dicksoni alevi lääneosa ja Dicksoni lennujaam, aga Venemaa põhjapoolseim sadam, Dicksoni sadam asub alevi idaosas mandril.

Saarel olid ka GULAGi objektid.
Okariin

**Okariin** on flöödi kõlaga väike savist, kipsist, tsemendist või portselanist puhkpill, millel on harilikult 8–12 ava. Ulatus on veidi üle oktavi.

## Välislingid
* The Ocarina Forest
Tiia Järg

**Leida-Tiia Järg** (sündinud 27. augustil 1943 Tallinnas) on eesti muusikateadlane ja pedagoog.

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli, 1965. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1972. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) ning 1976. aastal Moskva konservatooriumi aspirantuuri.

Aastatel 1965–1970 oli Leida-Tiia Järg Kärdla Lastemuusikakooli direktor, 1970–1973 Tallinna 21. Keskkooli muusikaõpetaja ja 1972–1973 ühtlasi ka Teatri- ja Muusikamuuseumi teadur. 

Aastatel 1976–1997 oli ta Tallinna Muusikakeskkoolis muusikaajaloo õppejõud ning 1976. aastast töötab õppejõuna Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.

## Tunnustus
* 2008 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (pedagoogilise tegevuse ja Klassikaraadio saatesarjade eest)
* 2010 – Heino Elleri nimeline muusikapreemia
* 2013 – Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia
* 2015 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2019 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi eristipendium

## Viited
Agoogika

**Agoogikaks** nimetatakse väikeseid muudatusi heliteose esitamise tempos (kiirendusi  näiteks *[[accelerando]]* ja aeglustusi (*[[ritenuto]])*) helitöö ilmekuse saavutamiseks.
Aplikatuur

**Aplikatuur** ehk **sõrmeseade** ehk **sõrmestus** on sõrmede järjestus ja sobitus muusikariistal mängides. 

Seda tähistatakse nootide kohal numbritega 1–5.
Bajaan

**Bajaan** on akordionist suurema ulatusega vene päritolu lõõtspill. Bajaan on saanud nimetuse vanavene lauliku ja jutuvestja Bojani järgi. 

Bajaan meenutab akordioni, kuid tal on märksa suurem ulatus: üle viie oktavi (E2–G7).

Orkestribajaanil on mõlemal mänguväljal kromaatilise helireaga nupud. Tänapäevasel bajaanil on paremal 3 või 5 rida nuppe. Olenevalt ühe nupu vajutamisel korraga kõlavate helide arvust on mõnikord olemas ka registrilüliti. Soolobajaanil on vasakpoolsel mänguväljal 5–6 reas valmis bassid ja akordikombinatsioonid. Seetõttu on bajaanil väga laiad kunstilise väljendumise võimalused: temaga saab mängida nii lihtsaid lugusid kui ka maailmaklassikat. On kahe-, kolme-, nelja- ja viiehäälseid bajaane.

Erinevused siseehituses võrreldes akordionide ja teiste lääne instrumentidega annavad bajaanile teistsuguse kõlavärvingu, eriti bassi osas, millel on palju täidlasem toon. Bajaanide ulatuse ja toonide puhtuse tõttu kasutavad akordionivirtuoosid Euroopa klassikalise ja kaasaegse muusika esitamiseks sageli bajaane.

## Vaata ka
* Bandoonium

## Viited
Ballaad (muusika)

**Ballaad** oli algselt provanssaali laul, alates 18. sajandist lüroeepilise sisuga vokaalteos, harilikult soolohäälele ja klaveri- või orkestrisaatele. See oli ka vabas vormis dramaatiline instrumentaalteos, enamasti klaverile või orkestrile.
Bis!

***Bis!*** on vaimustusavaldus, ladina keeles 'kaks korda', mida hüütakse publiku seast kontsertidel, kui soovitakse lisalugu või juba esitatud teose kordust. Sama mis *[[encore]]*.
Hemiool

**Hemiool** (kreeka keeles ἡμιόλιος, *hemiolios*, 'sisaldab üht ja poolt', 'ja veel pool sellest') on muusikas suhe 3:2. 

Rütmis tähendab see kolme võrdse pikkusega lööki (takti) aja jooksul, mille tavapäraselt täidab kaks lööki (takti).

Noodikirjas kahte kolmeosalist takti (näiteks taktimõõdus 3/4) esitatakse (artikuleeritakse) kui kolme kaheosalist takti (taktimõõdus 2/4). Järjest kolme- ja kahekaupa rühmitades annavad noodid iseloomuliku mustri 1-2-3, 1-2-3, 1-2, 1-2, 1-2.

Hemiooli näide leidub Leonard Bernsteini muusikali "West Side Story" laulus "America".
Kuressaare Teater

**Kuressaare Teater** on teater Kuressaares. Oluline osa teatri repertuaaris on eesti näitekirjandusel, eeskätt kohaliku temaatika ja kohalike kirjanike näidendite ja muude kirjandusteoste dramatiseeringutel.

Kuressaare Linnateater loodi Kuressaare linna allasutusena 1998. aastal ning värskelt renoveeritud teatrimaja avati publikule 4. detsembril 1999 Albert Uustulndi romaani “Tuulte tallermaa” dramatiseeringu lavastusega (lavastaja Väino Uibo). 

1. juulil 2019 moodustati seni tegutsenud linnateatri asemele sihtasutus ja sellest ajast kannab teater nime Kuressaare Teater.

## Teatrimaja
Kuressaare Teatri maja ehitati arvatavasti 19. sajandi alguses, mil seda tunti "Meedla uue kojana" ja see kuulus von Pollide suguvõsale. 19. sajandi lõpus müüdi hoone Peterburi salanõunikule Ivan Mierzeyewskile suvilaks.

1911. aastal ostis maja Kuressaare Eesti Selts. Ilus kivimaja maksis hiigelsumma – 12 000 rubla, kuid selts suutis selle kiiresti kokku saada. Üle poole laenati pangast, ülejäänud saadi võlatähtede müügist ning seltsi liikmete ja kohalike majandustegelaste annetustest. Heldeim annetaja oli ettevõtja Johannes Kingissepp. 1914. aastaks oli selts nii palju kosunud, et majale tehti 3500 rubla maksnud juurdeehitus (laiendati saali ja ehitati näitelava). 

I maailmasõja ajal oli maja küll Vene, küll Saksa sõjaväe kasutuses ja 1918. aastal oli majas saksa keskkool. Seltsielu sai uue hoo Eesti Vabariigi alguses. 1919. aasta lõpus tegutsesid seal lisaks lauljatele, muusikutele, näitlejatele, sportlastele jt ka Kuressaare Eesti Seltsi haridusosakonna raamatukogu ja lugemislaud, nelja aasta pärast avati kino. 

1921. aastal renditi maavalitsuselt kõrvalasuv krunt ja ühendati see seltsi aiaga avaraks pargiks. 1925. aastal ehitati ümber lava, 1930. aasta remondi käigus ehitati teatrisaali juurde jalutusruum, 1935–1936 muudeti ruumijaotust ja seati sisse keskküte. 

Kui 1924. asus näitejuhi ja lavastajana tööle Jaan Metua, saab rääkida süsteemsest teatritegevusest Kuressaares. Aastast 1935 on teater kutseline, ametliku nimega Kuressaare Teater, mis vääristas seda maja kuni teatri likvideerimiseni 1951. aastal.

Pärast Kuressaare Teatri sulgemist tegutses ajaloolises Kuressaare Eesti Seltsi majas rajooni kultuurimaja, hiljem okupatsiooniarmee ohvitseride klubi. Koos Eesti taasiseseisvumisega tekkis maja renoveerimise idee. Üsna kehvas seisus olnud hoone taasavati teatrimajana vaatajatele 1999. aastal.

## Viited
Kabaree

**Kabaree** on meelelahutusvorm, mis kujunes välja 19. sajandi lõpu Pariisis. 

Esimene kabaree oli 1881. aastal avatud Le Chat Noir ('must kass'), mille peremees oli Rodolphe Salis. Koht oli populaarne, loomeinimesed ja boheemlased käisid seal tihti koos ning veetsid lõbusalt aega. Algses kabarees ametlikku eeskava polnud ja külastajad esinesid ise: poeedid lugesid ette oma värskeid värsse, muusikud laulsid ja esitasid klaveripalu (nt helilooja Erik Satie karjäär algaski kabareedes), kõik soovijad võisid tantsida ja oma etteaste teha. Säärast võimalust pakub tänini kabaree Lapin Agile Pariisis Montmartre'il. 
  
Säärase asutuse populaarsus oli nii inspireeriv, et järgmise kümne aasta jooksul ilmus Rochechouarti bulvarile ja Montmartre'i kanti kabareesid nagu seeni pärast vihma. 1889. aastal avati siiani tegutsev Moulin Rouge. Tänapäeva kabareede eeskava on aga viimseni paika timmitud ja teenib jõuka keskklassi meelelahutuslikke huve. Kuigi alguses tantsis kankaani lihtrahvas ja sel puudus igasugune koreograafia, on sellest nüüd saanud eriline tants, mille vaatamise eest peavad kliendid välja käima mitusada eurot.
  
Kuni Esimese maailmasõjani olid kuulsaimad kabareed just Pariisis Montmartre'il, sõja järel hakkas see nähtus Pariisis alla käima. Kuulsaks said hoopis Berliini kabareed, mille õitseaeg oli kahe maailmasõja vahel. Berliini kabareemaailmas toimub ka muusikali "Kabaree" tegevustik, mille põhjal valmis 1972. aastal samanimeline film Liza Minnelliga peaosas.

### Tallinn
* Must Kass, 1920. – 1930.? aastad
* Küba, 1920. – 1930.? aastad
* Ampiir, 1930. aastad

## Viited
Panteleimon

**Panteleimon** (kreeka keeles Παντελεήμων; tuntud ka nimedega **Pantaleon** ja **Pantoleon**; umbes 275 – 303 või 305) oli Ees-Aasias tegutsenud kristlasest arst ja tervendaja, kes hukati oma religioossete veendumuste pärast ja tunnistati hiljem pühakuks.

Legendi järgi olevat Panteleimon sündinud antiikmütoloogiasse uskuva isa ja kristlasest ema lapsena. Ta olevat õppinud arstiks ja ravinud inimesi tasuta. Seepeale olevat teised arstid, kelle sissetulekut ta vähendas, tema peale keiser Maximianusele kaevanud, et too olevat kristlane. Maximianus olevat lasknud Panteleimoni enda ette tuua ja palunud tal kaebus ümber lükata, aga Panteleimon olevat end kristlaseks tunnistanud. Seepeale olevat Maximianus lasknud teda piinata ja pärast mõõgaga pea maha raiuda.

Panteleimoni austatakse pühakuna õigeusu, katoliku ja anglikaani kirikus, samuti mitmetes vanades idakirikutes. Nii õigeusu kui katoliku kirikus on tema mälestuspäev 27. juulil. Õigeusu kirikus kannab ta tiitlit **püha suurmärter ja tervendaja Panteleimon**.

Õigeusu ikonograafias kujutatakse Panteleimoni habemetu noormehena, tavaliselt tervendajaile omases riietuses – sinises särgis ja punases või punakaspruunis rüüs. Paremas käes hoiab ta tavaliselt märtriristi, vasakus käes karbikest arstimitega.

Eestis on Panteleimonile pühitsetud 2003. aastal rajatud Paldiski Suurmärter Panteleimoni kirik, mida kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kogudus.
Cegléd

**Cegléd** on linn Ungaris Pesti komitaadis, Ceglédi kreisi halduskeskus. Asub Budapestist 74 km kagus.

## Viited

## Välislingid

* Ceglédi koduleht
Elikónas

**Helikon** (uuskreeka **Elikónas**) on mäestik Lääne-Boiootias. Selle suurim kõrgus on 1748 m, üle 1000 m kõrguseid mäetippe on 16.

Muistse Helikoniga samastatakse sageli vaid mäestiku idapoolset tippu (Zagarás). Vanakreeka mütoloogias oli see  tuntud kui muusade asupaik. Seal paiknes ka Hippokrene allikas, milles muusad armastasid supelda. Müüdi järgi tekkis allikas Pegasose kabjalöögist.

## Välislingid
Kohanimi

**Kohanimi** ehk **toponüüm** on geograafilise objekti (asula, veekogu, pinnavormi vm) nimi. 

Kohanimesid käsitleb onomastika haru toponüümika.

## Kohanimede liike
*hüdronüümid – veeobjektide (jõgede, järvede, merede, lahtede, väinade jt) nimed
*oikonüümid – asulate nimed
*oronüümid – positiivsete pinnavormide (orgude, mägede, mäestike, mäeahelike, mäetippude, küngaste) nimed

## Kohanimede vahetumine
Koos võimuvahetustega muutuvad sageli ka kohanimed. Sellise protsessi kohta kasutatakse terminit "*toponüümiline puhastus"*. Näiteks Eestis nimetati Kuressaare linn 1952. aastal sealt pärit bolševiku Viktor Kingissepa järgi Kingissepaks ja Nõukogude okupatsiooni lõppedes võeti taas kasutusele endine nimi.

## Vaata ka
*Kohanimeloend
*Toponüümiline perekonnanimi

## Viited
Issey Miyake

**Issey Miyake** (jaapani keeles 三宅 一生 *Miyake Issei*; 22. aprill 1938 Hiroshima – 5. august 2022) oli jaapani moelooja.

Issey Miyake sündis Hiroshimas ja elas seitsmeaastaselt üle tuumapommiplahvatuse. Tema ema sai tugevalt kiiritada ja suri neli aastat hiljem.

Ta õppis graafilist disaini Tama kunstiülikoolis Tōkyōs. Seejärel töötas ta Pariisis ja New Yorgis ning asutas 1970 Jaapanisse naasnult oma disainistuudio. Järgmisel aastal ilmus müüki esimene rõivakollektsioon, mida ta esitles New Yorgis. 1980. aastate lõpus hakkas ta katsetama uusi plisseerimisviise, mis viis uue plisseerimistehnika leiutamiseni.

Issey Miyake kaubamärgi all toodetakse meeste- ja naisterõivaid, kelli ning parfüüme. 

## Tunnustus
*Praemium Imperiale (2005)
*Kyōto auhind (2006)

## Välislingid
*http://www.isseymiyake.com/
Middendorffi laht

**Middendorfi laht** (vene keeles залив Миддендорфа) on Kara mere laht Taimõri poolsaare looderannikul. Ta eraldab kirdes olevat Zarja poolsaart kagus olevast Hariton Laptevi rannikust. Lahe rannik kuulub Venemaale Krasnojarski kraisse.

Laht on fjordikujuline. Selles on palju saari, suurim nendest on Rõkatšovi saar. Ka avameri lahe juures on saarerohke. Lahte suubub Tolevaja jõgi. 

Kliima on karm, üheksa kuud aastas laht on kaetud jääga ja isegi suvel pole laht täiesti jäävaba. Rannikul on tundra. 

Middendorfi laht kuulub Suure Arktika looduskaitseala koosseisu.

Esimesena uuris lahte Hariton Laptev 1741. aasta mais Suure põhjaekspeditsiooni ajal. Ta randus lahe lõunakaldal Lemani neeme lähistel, leidis sealt vanad tuleasemed ja kohtus Semjon Tšeljuskini uurimisrühmaga. Kuid keegi neist lahele nime ei pannud.

Lahele pani nime Eduard von Toll 1900. aastal kuunaril Zarja toimunud ekspeditsiooni ajal oma õpetaja, Eestis õppinud ja töötanud baltisaksa päritoluga vene geograafi, botaaniku ja loodusuurija Alexander Theodor von Middendorffi auks.

## Tolli aare

Lahes seismise ajal käskis von Toll luua toidulao, soovides polaaröö ajal koerarakenditega Taimõri rannikut uurida. Kuid ise Toll seda ei kasutanudki. Oma päevikus kirjutas Toll sellest nii:

"Siia ma käskisin matta kasti 48 karbi konserveeritud ubadega, kinnijoodetud plekk-kasti 6 kg kuivikutega, kinnijoodetud plekk-kasti 6 kg sealihaga ning kinnijoodetud plekk-kasti, mis sisaldas umbes 1,6 kg suhkrut, 4 kg šokolaadi, 7 pliiti ja 1 teekeetja. Auk ... tähistati puuristiga."

1973. aastal kaevas Komsomolskaja Pravda ekspeditsioon Tolli aarde välja. Osutus, et toiduained on täielikult säilinud ja söödavad. Niimoodi tõestati praktikas, et Kaug-Põhja tingimustes võivad toiduained säilida aastakümneid.
Parnassos

**Parnassos** on mägi Kesk-Kreekas. Selle edelanõlval asus Delfi ja kuulus Apolloni pühamu. Mäe kõrgus merepinnast on 2457 meetrit. Mütoloogias oli seal ka muusade asukoht (teine oli Helikoni mägi). Parnassost peetakse luulekunsti sümboliks.

## Vaata ka
*Parnassi liikumine

## Välislingid
Sacha Baron Cohen

**Sacha Noam Baron Cohen** (sündinud 13. oktoobril 1971 Londonis) on juudi päritolu Inglise humorist, näitleja ja kirjanik, kelle tuntud tegelaskujud on Ali G (Stainesi linnast pärit pseudoräppar), Borat Sagdijev (antisemiitlik kasahhi reporter) ning Brüno (Austriast pärit homoseksuaalne moereporter).

## Välislingid
*
Pegasos

**Pegasos** (vanakreeka keeles Πήγασος, ladina keeles *Pegasus*) on vanakreeka mütoloogias kangelase Bellerophoni tiivuline ratsu.

Ühe müüdi kohaselt sündis hobune ookeani lätete juures. Pärast Bellerophoni surma lendas Pegasos Olümposele tagasi. Ta tekitas kabjahoobiga Hippokrene allika (Hobuseallika), mis voolas alla Helikoni mäelt.
Piimputk

**Piimputk** (*Peucedanum*) on taimede perekond sarikaliste sugukonnast.

Eestis on levinud kaks liiki:
**Peucedanum oreoselinum* – mägi-piimputk (Haruldane, üksikud leiukohad peamiselt Tartu ümbruses.)
**Peucedanum palustre* – soo-piimputk (sage)

## Viited
Colin Archeri laht

**Colin Archeri laht** (бухта Колин Арчер) on laht Taimõri saare loodeosas. 

Colin Archeri lahes talvitas aastatel 1900–1901 Eduard von Tolli ekspeditsioon kuunaril Zarja. 

Laht on saanud nime norra laevaehitaja Colin Archeri auks.
Simon Wiesenthal

**Simon Wiesenthal** (31. detsember 1908 Butšatš, Austria-Ungari – 20. september 2005 Viin, Austria) oli juudi päritolu Austria arhitekt, kes elas üle holokausti ning sai pärast teist maailmasõda tuntuks natsionaalsotsialistliku Saksamaa sõjakurjategijate jälitajana.

Teda on süüdistatud valetamises.

## Tunnustus
*1992 – Erasmuse preemia

## Vaata ka
*Simon Wiesenthali keskus
*Adolf Eichmann

## Viited

## Välislingid
*Briti uurija: Simon Wiesenthal oli suur valetaja
*Guy Walters. The head Nazi-hunter’s trail of lies. The Sunday Times, 19. juuli 2009
*Famous Nazi-hunter was a Mossad agent, reveals Tom Segev´s new book "Wiesenthal - the Biography", www.haaretz.com, 2. september 2010
Kareputk

**Kareputk** (*Laserpitium* L.) on taimede perekond sarikaliste sugukonnast.

Eestis on levinud kaks liiki:
**Laserpitium latifolium* L. – laialehine kareputk (paiguti)
**Laserpitium prutenicum* L. – ahtalehine kareputk (Haruldane, peamiselt Tartu ümbruses. )

## Viited
Elhonen Saks

**Elhonen Saks** (9. aprill 1927 Valga – 10. juuli 2014) oli juudi päritolu Eesti publitsist ja ehitusinsener.

Aastatel 1946–1951 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis. Töötas ehitusalal.

1991. aastal asutas ta kirjastuse Aviv.

Augustis 2004 kaitses ta Eestit Venemaa ja sealsete juudiorganisatsioonide väidete eest, mille järgi Eestis pooldatakse natsionaalsotsialismi. Samuti kaitses ta Relva-SSis teeninud eestlasi: "Me ei kahtle, et Eesti SS-leegionis teenisid aatelised ja ausad mehed, kellest enamik oli tegelikult vägivaldselt mobiliseeritud. Nad uskusid, et võitlevad ja surevad oma kodumaa Eesti eest, arvates naiivselt, et kordub ime, mis juhtus 1918. aastal." 

## Teoseid
*Siioni targad [olulisemad teesid, koostamine ja levitamine. Kommenteeritud ülevaade]. Tallinn 1996
*Eestlased ja juudid. Kahe rahva vahelistest suhetest. Tallinn 2000
*Kes on juudid ja mis on holokaust?. Eessõna Hagi Šein. Tallinn 2003
*Eestlased ja juudid. Tallinn 2008

## Tunnustus
* 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema õde oli tõlkija Ita Saks.

## Viited

## Kirjandus
*Velly Roots. "Elhonen Saks: Ühe inimese saatuses peegeldub sageli kogu rahva lugu". Kultuur ja Elu, 2/2010
Marvin Hier

**Marvin Hier** (sündinud 1939 New Yorgis) on USA dokumentaalfilmistsenarist ja -produtsent ning Simon Wiesenthali keskuse dekaan ja asutaja.

Produtsendina on ta võitnud kaks Oscarit (1981. aastal filmi "Genocide" eest ja 1997. aastal filmi "The Long Way Home" eest).
Sada koolkonda

**Sada koolkonda** (hiina keeles *baijia*) on koondnimetus filosoofiakoolkondade kohta Vana-Hiinas sõdivate riikide ajastul (Zhanguo) 475–221 eKr.

Nimetus rõhutab tollast koolkondade rohkust ning eri allikais dateeritakse seda erinevalt, alustades vahel ka Chunqiu ajastust ("Kevaded-sügised", u 770–475).

Põhiline ülevaade ajastust pärineb saja koolkonna kaasaegse filosoofi Zhuangzi ja hilisema ajaloolase Sima Qiani kirjeldustest. Neis tõstetakse esile kuut koolkonda: konfutsianistid (*rujia*), motistid ehk moistid (*mojia*), ''yin-yang'' koolkond ehk natuurfilosoofid (*yinyang jia*), nimede koolkond ehk nominalistid ehk loogikud (*mingjia*), taoistid ehk *[[dao]]* koolkond (*daojia*) ning legistid ehk seaduse koolkond (*fajia*). Teistes allikates mainitakse ka tänapäeval vähem tähelepanu pälvinud koolkondi nagu põllumajanduse koolkond (*nongjia*), diplomaatia koolkond (*zonghengjia*), mitmekesine koolkond (*zajia*), väikeste kõneluste koolkond (*xiaoshuojia*) ning sõjanduskoolkond (*bingjia*).

Saja koolkonna ajastust on säilinud suhteliselt vähe tekste. Algallikate nappuse üks põhjusi on sõdivate riikide ajastule järgnenud Qini dünastia võim, mille esimene keiser Qin Shi Huangdi keelustas legismiga vastuolus olevad raamatud.

## Viited

## Kirjandus
* "Ida mõtteloo leksikon", Tartu: Tartu Ülikooli Orientalistikakeskus, 2006; artikkel "Sada koolkonda", lk 170
Arnold Ravel

**Arnold Ravel** (6. august 1925 Abja vald, Pärnumaa – 28. juuli 2009) oli eesti tõlkija ja toimetaja. Tema töö tulemusel on eesti keeles kättesaadavad kümned rootsi kirjanduse tippteosed.

Ravel omandas kõigepealt Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis metsandushariduse, hiljem lõpetas Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogina.

Aastatel 1954–2000 töötas ta Eesti Riiklikus Kirjastuses ja hiljem selle baasil asutatud kirjastuses Eesti Raamat toimetajana. Põhitöö kõrvalt tõlkis ta 46 aasta kestel vene ja rootsi keelest umbes 40 raamatut.

Toimetajana oli tema esimeseks tööks taani kirjaniku Martin Andersen Nexø romaani "Vallutaja Pelle" tõlke toimetamine. Raamat ilmus eesti keeles 1954. aastal. Hiljem toimetas Ravel näiteks raamatusarjades "Nobeli laureaadid" ja "Põhjamaade romaan" ilmunud Skandinaavia autorite teoseid.

Tõlkijana oli tema esimene suurem töö Arnold Alšvangi biograafilise uurimuse "Beethoven" eestindamine. Raamat ilmus eesti keeles 1957. aastal. Ta on tõlkinud eesti keelde järgmiste nimekate rootsi autorite teoseid: Kerstin Ekman, Lennart Frick, Artur Lundkvist, Vilhelm Moberg, Pär Lagerkvist, August Strindberg, Hjalmar Söderberg jpt. Raveli viimaseks trükis ilmunud tõlkeks jäi 2004. aastal ilmunud Carl Jonas Love Almquisti teos "Sobib küll".

1970. aastast oli Arnold Ravel Eesti Kirjanike Liidu liige.

Arnold Raveli põrm tuhastati 8. augustil 2009 Tallinna Pärnamäe krematooriumis ja maeti hiljem Metsakalmistule oma abikaasa kõrvale.

## Tunnustus
*1980 Rootsi Akadeemia suur tõlkeauhind
*1987 Juhan Smuuli kirjanduspreemia (P. G. Evanderi "Ängi eluasemed" ja P. Lagerkvisti "Püha maa" eestindus)
*1996 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (töö eest Põhjamaade kirjanduse tõlkimisel ja toimetamisel)
*2001 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*"ARNOLD RAVEL 6. VIII 1925 – 28. VII 2009". Sirp nr 28, 7. august 2009. Lk 20
Kann (täpsustus)

**Kann** võib tähendada järgmist:
***[[Kann]]** on sangaga anum
**õllekann (ka **kann**)
***Kann** ehk mänguasi, lelu
*Kann (perekonnanimi)
**Hans Kann
**Kaja Kann
**Nikolai Kann
Rae vald (1939)

**Rae vald** oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Vaskjala külas.

Rae vald 1939. aasta vallareformiga senise Rae valla,  Kuivajõe valla aladest. 

Rae vald moodustati maa-alaga: a) senise Rae valla maa-alast; b) senise Kuivajõe valla põhjapiiril asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest.

1939. aastal oli vallas 3014 elanikku, territooriumi suurus oli 17 586,61 ha.

Esimene vallavanem oli Jaan Selks. Tema asemele valiti Ants Kibuvits. 

1939. aastal kuulusid Rae valla koosseisu: Assaku, Vaskjala, Pajupa, Limu ja Seli külad, Rae asundus ning Jüri kirikla, Lagedi asundus, Veneküla, Metsaküla, Ülejõe, Kadaka, Kopli ja Soodevahe külad, Aruküla asundus ja Sambomäe asundused, Kulli, Järsi, Metsa, Kangla, Mõisaaseme ja Sarapiku küla, Aruküla aedlinn, Aruvalla asundus, Metsküla, Korjuse küla, Vaida-Vanaküla, Uusküla, Patika küla ja Kautjala mõis.

2. septembril 1941 nimetas Harju maavanem vallavanemaks Ants Kibuvitsa, kes 3. septembril asjaajamise ja kassa valla täitevkomitee esimehelt Jaan Rekkilt üle võttis.

Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg, ning Tallinna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Vallas on sündinud Ants Ainsoo, Hilja Iher ja Merle Karusoo.
## Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
8. augustil 1945 moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega vallas Aruküla külanõukogu, Lagedi külanõukogu ja Vaida külanõukogu. 

26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
## Viited
Ambla vald (1939)

**Ambla vald** oli vald Järva maakonnas aastail 1939–1950.

## 1939. aasta vallareform
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Ambla valla maa-alast, välja arvatud Kuru, Kitseküla ja Rägavere külade ning Jootma asunduse maa-alad; senise Nõmküla valla Kaarevere, Tammiku, Jõgisoo, Roosna ja Koigi külade ning Roosna, Suuga ja Karkuse asunduste maa-aladest.

Esimene Ambla vallavanem oli Anton Perendi. 21. detsembril 1939 valiti vallavanemaks endine Nõmküla vallavanem Karl Õunapuu. Vald kuulus Riigivolikogu 19. valimisringkonda, kust valiti August Miljan.
## Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
1945 augustis moodustati Ambla vallas Ambla külanõukogu keskusega Ambla alevis, Jäneda külanõukogu keskusega Pirsu külas ja Roosna külanõukogu keskusega Roosna külas. Jaanuaris 1948 moodustati Linnape külas kolhoos "Uus Elu" ÜK(b)P liikme Jakob Lillebergi juhtimisel. 1950. aastal Ambla vald likvideeriti ja selle alad arvati Tapa rajooni koosseisu.

## Viited
Tim Sandlin

**Tim Sandlin** (sündinud 10. augustil 1950) on Ameerika Ühendriikide kirjanik. 

Ta sündis Oklahoma osariigis ja veetis lapsepõlvesuved Wyomingi osariigis, elas aastaid rändurielu ning tegi lihttöid, mille kõrvalt kirjutas romaane. 

1987. aastal ilmus tema esimene romaan "Sex and Sunsets", mis osutus menukaks. 

Kokku on Sandlinilt 2011. aasta seisuga ilmunud üheksa romaani. Romaanid "Skipped Parts" (1991), "Sorrow Floats" (1992) ja "Social Blunders" (1995) moodustavad nn GroVonti triloogia, mille peategelasteks on Sam Callahan ja Maurey Pierce. Teise osa põhjal valmis 1998 film "Floating Away", esimese osa põhjal 2001 romaaniga sama pealkirja kandev film. 

Tim Sandlin on abielus Caroliga, neil on poeg Kyle ja Hiinast lapsendatud tütar Leila. Pere elab Wyomingi osariigis Jacksonis.