open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Venemaa väikesearvulised põlisrahvad

**Venemaa väikesearvulised põlisrahvad** on rahvad, mida tunnistab sellisena Venemaa Föderatsioon oma valitsuse otsusega. Neile laieneb föderaalne seadus "Venemaa Föderatsiooni väikesearvuliste põlisrahvaste õiguste garantiidest".

## Soomeugrilased

* vadjalased (Leningradi oblast)
* vepslased (Karjala vabariik, Leningradi oblast)
* isurid (Leningradi oblast)
* setud (Pihkva oblasti Petseri rajoon)
* bessermanid (Udmurdi vabariik)
* handid (Handi-Mansi autonoomne ringkond, Jamali Neenetsi autonoomne ringkond, mõned Tjumeni oblasti rajoonid, Tomski oblast, Komi vabariik)
* mansid (Handi-Mansi autonoomne ringkond, mõned Tjumeni oblasti rajoonid, Sverdlovski oblast, Komi vabariik)
* saamid (Murmanski oblast)

## Samojeedid
* eenetsid (Krasnojarski krai)
* neenetsid (Jamali-Neenetsi autonoomne ringkond, Neenetsi autonoomne ringkond, mõned Arhangelski oblasti rajoonid, Krasnojarski krai, Handi-Mansi autonoomne ringkond, Komi vabariik)
* nganassaanid (Krasnojarski krai)
* sölkupid (Jamali Neenetsi autonoomne ringkond, mõned Tjumeni oblasti rajoonid, Tomski oblast, Krasnojarski krai)

## Turgi rahvad

* nagaibakid (Tšeljabinski oblast)
*...

## kaukaaslased

* abasiinid (Karatšai-Tšerkessi Vabariik)

## muud põhjarahvad ja Kaug-Ida väikerahvad

* aleuudid (Kamtšatka krai)
* alutorid (Kamtšatka krai; 'алюторцы' võib tähendada ka korjakke)
* dolgaanid (Krasnojarski krai, Magadani oblast) 
* eskimod (Tšuktši autonoomne ringkond)
* eveenid (Sahha vabariik (Jakuutia), Habarovski krai, Magadani oblast, Tšuktši autonoomne ringkond, Kamtšatka krai)
* evengid (Sahha vabariik (Jakuutia), Krasnojarski krai, Habarovski krai, Amuuri oblast, Sahhalini oblast, Burjaatia vabariik, Irkutski oblast, Baikali krai, Tomski oblast, Tjumeni oblast)
* itelmeenid (Kamtšatka krai, Magadani oblast)
* jukagiirid (Sahha vabariik (Jakuutia), Magadani oblast)
* kamtšadalid (Kamtšatka krai)
* kerekid (Tšuktši autonoomne ringkond)
* ketid (Krasnojarski krai)
* korjakid (Kamtšatka krai, Tšukotka autonoomne ringkond, Magadani oblast)
* kumandõd (Altai krai, Altai vabariik, Kemerovo oblast)
* nanaid (Habarovski oblast, Primorje krai, Sahhalini oblast)
* negidalid (Habarovski krai) 
* nivhid (Habarovski krai, Sahhalini oblast) 
* orokid (Sahhalini oblast) 
* orotšid (Habarovski oblast) 
* soioodid (Burjaatia vabariik) 
* šapsugid (Krasnodari krai)
* šorid (Kemerovo oblast, Hakassia vabariik, Altai vabariik)
* tazid (Primorje krai)
* telengitid (Altai vabariik)
* teleutid (Kemerovo oblast)
* tofad (Irkutski oblast) 
* tubad (Altai vabariik)
* Toždini tõvalased (Tõva vabariik)
* tšelkanid (Altai vabariik)
* tšuktšid (Tšuktši autonoomne ringkond, Kamtšatka krai)
* tšulõmid (Tomski oblast, Krasnojarski krai) 
* tšuvaanid (Tšuktši autonoomne ringkond, Magadani oblast; üks jukagiiride rühm)
* udehed (Primorje krai, Habarovski krai) 
* ultšid (Habarovski krai)

## Viited
Aleksei Spiridov

**Aleksei Grigorjevitš Spiridov** (vene keeles *Алексей Григорьевич Спиридов*, saksa keeles *Alexei Spiridow*) (6. oktoober 1753 – 18. märts 1828 Tallinn) oli Vene keisririigi mereväelane (admiral) ja Tallinna sõjasadama väljaarendaja.

## Elulugu
Ta põlvnes vanast aadlisuguvõsast, mille kohta on teateid XVI sajandist. Tema isa oli Kroonlinna sadama ülemkomandant admiral Grigori Andrejevitš Spiridov (1713−1790) ja ema Anna Matvejevna Nesterova (1731−?). Õppis alates aastast 1760 mereväekadetikorpuses. 1760−1761 teenis oma isa alluvuses, kes oli sõjalaeva komandör. 1762. aastal ülendati mitšmaniks. Ta oli mitme sõjalaeva komandör ja sai 1784. aastal kontradmirali auastme. 
Aastast 1792 oli ta Tallinna sadama ülemkomandant, 1803–1811 ja 1813–1828 Tallinna sõjakuberner ja Tallinna sadama kõrgeim komandör.  Aastal 1811 sai temast Arhangelski sadama komandör ja 1811−1813 oli ühtlasi Arhangelski sõjakuberner. Suri Tallinnas ja ta on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.

25. veebruaril (ukj 9. märtsil) 1814 võeti ta Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (III klass, nr 303). 

## Mõisavaldused
Talle kuulus kuni 1801. aastani Natalienhofi suvemõis, mille ta ostis Holstein-Becki hertsogilt Peter August Friedrichilt. 1816. aastal sai ta 12 aastaks rendile Uuemõisa mõisa (*Neuenhof*). Leping hakkas kehtima 1819. aastal ja selle tähtaeg oli aasta 1831. Tema nimel oli mõis veel 1825. aastal.

## Auastmed

## Autasud
* Püha Georgi ordeni IV klass (1791)
* Püha Anna ordeni I klass (1797)
* Püha Andreas Esmakutsutu orden (1807, briljandid 1812)

## Perekond
Ta abiellus 29. juulil 1792 Porkuni mõisniku kammerhärra Magnus Detloff von Tiesenhauseni (suri 1804) endise abikaasa Katharina Helene von Schwebsiga (1765–1824), kes oli Jõhvi mõisniku alampolkovnik Karl Friedrich von Schwebsi (1715–1782) ja Kuramaalt Perbone mõisast pärit Katharina Magdalena Elisabeth von Korffi (1741–1804) tütar.

Abielust sündisid poeg ja kaks tütart. 
*Maria Aleksejevna Spiridova (1800−1878). Abiellus ülemõuemeistri ja Moskva kuberneri krahv (aastast 1856) Vassili Dmitrijevitš Olsufjeviga (1796–1858).

## Viited

## Kirjandus
*Nekrolog. Am 18. März d. J. starb hieselbst der Russisch-Kaiserliche Admiral, Haupt-Commandeur des Revalschen Ports, stellvertretende Militair-Gouverneur und Ritter des St. Alexander-Newsky Ordens in Brillanten, des St. Annen 1ster und des St. Georgen 4ter Classe, Alexey Spiridow. - Sohn des berühmten Admiralen, Grigory Spiridow ... Im Jahre 1813 kehrte er ... nach Reval wieder zurück, wo er auch sein thatenreiches Leben, in einem Alter von 75 Jahren, beschloss.... Reval. Andmed ESTERis
*Веселаго, Ф. Ф. *Общий морской списокъ*. Часть V. Царствование Екатерины II. С−Я. Санктпетербургь: Типография Типография В. Демакова, 1890. Lk 115-118 https://viewer.rusneb.ru/ru/rsl01006595301?page=121&rotate=0&theme=white.
Mansid

**Mansid** (vanem venepärane nimetus *vogulid*, vene keeles *вогулы*) on soome-ugri rahvas, kelle asuala jääb Handi-Mansimaale ja Sverdlovski oblastisse Venemaal.

Mansi keel kuulub soome-ugri keelte ugri harusse, koos handi keeltega moodustab mansi keel obiugri keeled. Mansid on üks kahest obiugri rahvast, teine obiugri rahvas on handid. 

Mansid kuuluvad riiklikult tunnustatud Venemaa väikesearvuliste põlisrahvaste hulka. Handi-Mansi autonoomses ringkonnas on handi ja mansi keel ametlikud keeled vene keele kõrval. 

Mansisid on 2002. aasta andmetel 11 432. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 12 269 mansi. Mansi keelt valdas Venemaal 2010. aasta rahvaloenduse tulemuste järgi aga ainult 938 inimest.

Antropoloogiliselt kuuluvad mansid uurali rassi.

## Ajalugu

Algselt elasid mansid Uuralite läänenõlvadel, aga 11.–14. sajandil tõrjusid komid ja venelased nad itta, teisele poole Uuraleid.

Mansid on olnud Vene võimu all alates 16. sajandist, mil Jermak Timofejevitš tõi suurema osa Lääne-Siberist Vene kontrolli alla. Juba 17. sajandil ületas venelaste arv nende kodumaal manside arvu. 18. sajandil mansid ristiusustati, aga see jäi suuresti formaalseks.

Et mansid on olnud Vene ja Nõukogude võimust tugevamini mõjutatud kui nende põhjanaabrid handid, on nad viimastest rohkem venelaste sekka assimileerunud. 60% neist kasutab omavahelises suhtluses vene keelt.

Siiski on nende arv järjest kasvanud: kui mansisid oli 1926. aasta rahvaloenduse järgi 5754, siis 1959. aastal 6318, 1989. aastal 8279 ja 2002. aastal 11 432.

Naftamaardlate kasutuselevõtt Handi-Mansimaal 1960. aastatel tõi kaasa suurima siserände laine Nõukogude Liidus pärast Teist maailmasõda. Selle tagajärjel jäi hantide ja manside osatähtsus väikeseks ning nad moodustavad tänapäeval pisut rohkem kui ühe protsendi ringkonna rahvaarvust. 

## Kirjandus

Nõukogude Liit toetas mansi rahvusliku kirjanduse üllitamist. 1931 loodi mansi kirjakeel ladina tähestiku, 1937 slaavi tähestiku põhjal.

Üks viimase aja tuntumaid mansi kirjanikke on Juvan Šestalov.

## Vaata ka
* Varesepäev
* Torum Maa

## Viited
Heino Laaneots

**Heino Laaneots** (26. august 1928 Jäärja, Pärnumaa – 20. november 2009) oli eesti vaimulik.

Sai alghariduse Kilingi-Nõmmes, seejärel astus Pärnu Poeglaste gümnaasiumi. 

Mobiliseeriti Saksa relvajõududesse, teenis 20. Eesti diviisis 1944–1945, oli pärast sõda Briti sõjavangis Saksamaal ja Belgias. Sõjavangist vabanedes siirdus 1947 Inglismaale, kus tegutses põllu-, ehitus- ja kaevandustöölisena. 

Teoloogiahariduse sai ta Soome kiriku Seurakuntaopisto's Järvenpääl (ta tegutses Hothorp Hallis aastatel 1956–1961 luterliku laste- ja noorsootöö keskuse majandusjuhina ja abidirektorina) ja Inglismaal Oxfordi ülikooli Mansfieldi kolledžis 1962–1967. Prooviaastal oli ta E.E.L.K. Londoni koguduses praost Jaak Tauli juures. Õpetajaametisse ordineeriti ta 20. juulil 1968.

Ta teenis ingliskeelset luterlikku kogudust Corbys Kesk-Inglismaal 1967–1970. E.E.L.K. Põhja-Inglismaa koguduse õpetaja oli ta aastatel 1970–1976. Kui E.E.L.K. Montreali Jaani koguduse õpetajast sai E.E.L.K. piiskop, valiti Heino Laaneots koguduse uueks õpetajaks ning ta emigreerus Kanadasse 1976. Montreali Jaani kogudust teenis ta õpetajana 1976–2009. Kui õpetaja Oskar Gnadenteich emerituuri siirdus, hakkas ta hakkas ta hooldama (1990–2008) Montréalist kahesaja kilomeetri kaugusel asuvat Ottawa Pauluse kogudust. Lisaks oli ta aastatel 1982–1987 E.E.L.K. Kanada praostkonna abipraost.

## Viited

## Välislingid
* Nekroloog
* Tõnis Nõmmik. In memoriam, Heino Laaneots. Eesti Kirik, 1. detsember 2009
Tõnu Toome

**Tõnu Toome** (14. detsember 1949 Toronto – 17. oktoober 2009) oli eestlasest Kanada advokaat.

## Välislingid

*Nekroloog
Tšuktšid

**Tšuktšid** (enesenimetused  ԓыгъоравэтԓьэт, оравэтԓьэт) on Aasia kirdeosa põlisrahvas, kes elab Beringi merest kuni Indigirkani ja Põhja-Jäämerest kuni Anadõri ja Anjuini. Nad kõnelevad paleoaasia keelte tšuktši-kamtšadali rühma kuuluvat tšuktši keelt ja vene keelt.

2002. aasta Venemaa rahvaloenduse järgi oli neid 15 767. Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 1 tšuktši naine. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 15 908 tšuktšit. 

Antropoloogiliselt kuuluvad tšuktšid mongoliidsesse põhja-aasia rassi.

Tšuktšid kuuluvad riiklikult tunnustatud Venemaa väikesearvuliste põlisrahvaste hulka.

Tšuktšidel on rikkalik suuline rahvalooming. Eesti keeles on 1981. aastal ilmunud valimik tšuktši muinasjutte "Unesnõiduja".

Tšuktšid elavad lähisarktilises kliimas. Seal on elu raske ega võimalda rikkust koguda. Sellepärast said tšuktšid sagedaseks tegelaseks venelaste anekdootides. Anekdootides kujutatakse tšuktšisid harimatute ja lihtsameelsetena, kuid see-eest pakuvad nad võimalust vaadata Venemaa elu nii-öelda kõrvalt, ilmutades vahel suurt läbinägelikkust.

 (1931. aastal hakati kasutama ladina kirja, 1937. aastal mindi üle kirillitsale). Asulatesse ilmusid koolid, haiglad ja kultuuriasutused. 21. sajandil ei erine tšuktšide seas kirjaoskuse tase Venemaa keskmisest.

Tšuktšid olid üldiselt 20. sajandi alguseks pööratud õigeusku, kuid see jäi kauaks suuresti formaalseks. Šamanismi mõjud on tšuktšide seas märgatavad tänapäevani.

## Viited
Vladimir Kukel

**Vladimir Kukel** (vene keeles **Влади́мир Андре́евич Ку́кель**; 12. juuni 1885 Peterburi kubermang – 19. september 1938 Habarovsk) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (1. järgu kapten).

1921. aastal oli ta Balti laevastiku ülem.
Aleksandr Razvozov

**Aleksandr Razvozov** (vene keeles Александр Владимирович Развозов; 27. juuli 1879 Tallinn – 14. juuni 1920 Krestõ vangla, Petrograd) oli Vene sõjaväelane (kontradmiral).

1917–1918 oli ta Balti laevastiku ülem. 

Tema isa Vladimir Razvozov (1841–1893) oli samuti Balti laevastiku kontradmiral.

Ta oli abielus Maria von der Osten-Drieseniga, kes oli kindralmajor Alexander von der Osten-Drieseni tütar.

## Viited
Mihhail Viktorov

**Mihhail Viktorov** (vene keeles Михаил Владимирович Викторов; 24. detsember 1894 Jaroslavl – 1. august 1938) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (1. järgu laevastikuflagman) ja poliitik (NSV Liidu Kesktäitevkomitee liige ja NSV Liidu Ülemnõukogu I koosseisu liige).

Aastail 1921–1924 ja 1926–1932 oli ta Balti laevastiku ülem.

Viktorov oli ohvitseri poeg. 1910 lõpetas ta Jaroslavli kadetikorpuse. 1913 lõpetas ta Merekadetikorpuse kuldmärgiga ja mitšmani auastmega, mille pälvis 5. oktoobril 1913. Ta lõpetas 1915 miiniohvitseride ja 1917 tüürimeeste koolituse ning 1924 Mereväeakadeemia juures korraldatud täienduskursuse.

Esimeses maailmasõjas teenis ta Balti laevastikus 1. Balti laevastikuekipaaži koosseisus. Ta osales Väinameres peetud operatsioonil Albion. 1917 edutati ta leitnandiks ja vanemtüürimeheks soomuslaeval "Graždanin".

Pärast Oktoobrirevolutsiooni läks ta bolševike poolele. 1918 osales ta dessandil Narva all. Sama aasta novembrist 1919. aasta juunini oli ta algul vanemtüürimees ja siis komandöri 1. abi ristlejal "Oleg", 1919. aasta juunist 1920. aasta aprillini oli ta hävitaja "Vsadnik" komandör, 1920. aasta augustist 1921. aasta märtsini liinilaevade "Andrei Pervozvannõi" ja "Gangut" komandör. Ta osales Kroonlinna mässu mahasurumises ja pärast seda määrati ta Kroonlinna vanemmereülemaks, 1921. aasta mais Balti laevastiku ülemaks. Alates 1924. aasta juunist oli ta Musta mere laevastiku ülem, 1924. aasta detsembrist Punaarmee mereväe hüdrograafiavalitsuse ülem ja 1926. aasta aprillist taas Balti laevastiku ülem. 1932 astus ta ÜK(b)P-sse. Sama aasta märtsist oli ta Kaug-Ida mereväe ülem. 1935 loodi Vaikse ookeani laevastik ja Viktorov määrati selle ülemaks.

15. augustil 1937 vahistati 1. järgu laevastikuflagman Vladimir Orlov ja Viktorov määrati tema asemele Punaarmee mereväe ülemaks. Samal aastal valiti ta NSV Liidu Ülemnõukogu I koosseisu saadikuks. Sama aasta lõpuks oli tema alluvuses olevast mereväest ebaseaduslike repressioonide käigus vallandatud umbes 1400 inimest.

28. detsembril 1937 (teistel andmetel 27. märtsil 1938) vabastati Viktorov ametist ja määrati mereväe rahvakomissariaadi juhatuse käsutusse. 22. aprillil ta vahistati. Juurdluse käigus ta tunnistas, et Jan Gamarnik värbas ta 1933 oma vandeseltsi. Teda süüdistati kahjurluses. 1. augustil 1938 mõisteti ta surma ja lasti maha, kõigest 3 päeva pärast oma eelkäijat Vladimir Orlovi. 14. märtsil 1956 rehabiliteeriti ta postuumselt.

Viktorov oli abielus 1924 surnud farmakoloogi Nikolai Kravkovi lese Ksenijaga (sündinud Maksimova), kelle isa oli olnud asekuberner. 1930 sündis poeg Juri, kes 1948 jäi jahil jäljetult kaduma.

Viktorovi autasustati 11. jaanuaril 1916 Püha Stanislavi ordeni III järgu ordeniga mõõkade ja lindiga. Veel pälvis ta Lenini ordeni, Punalipu ordeni (20. veebruaril 1928) ja Punalipu ordeni).
Arina Tanemura

**Arina Tanemura** (種村 有菜 *Tanemura Arina*; sündinud 12. märtsil 1978) on jaapani mangakunstnik, kes teeb peamiselt *[[shōjo mangat]]*. Tema esimene täispikk manga oli "ION", mis ilmus 1997. aastal. Tema teosed on tehtud peamiselt ajakirja *Ribon* jaoks. 

### Mangasarjad

* (1997) *I.O.N* (イ·オ·ン) 
* (1998) *[[Kamikaze Kaito Jeanne]]* (神風怪盗ジャンヌ)
* (1998) *Short-Tempered Melancholic* (かんしゃく玉のゆううつ)
* (2000) *Time Stranger Kyoko* (時空異邦人KYOKO)
* (2002) *Full Moon o Sagashite* (満月をさがして)
* (2004) *The Gentlemen's Alliance Cross* (紳士同盟†)
* (2008) *Zettai Kakusei Tenshi Misutoresu Fōchun* (絶対覚醒天使ミストレス·フォーチュン)
* (2009) *Sakura Hime Kaden* (桜姫華伝)
* (2011) *Fudanjuku Monogatari* (風男塾物語)
* (2013) *Neko to Watashi no Kinyoubi* (猫と私の金曜日)
* (2013) *31☆Ai Dream* (31☆アイドリーム)
Baveno

**Baveno** on väikelinn Itaalias Piemonte maakonnas Verbano-Cusio-Ossola provintsis Lago Maggiore järve läänekaldal. 

Kõrgus merepinnast on 205 m.

## Viited

## Välislingid

*Baveno valla koduleht (*itaalia keeles*)
Jõepere mõis

**Jõepere mõis** (saksa keeles *Joemper*) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal.

## Mõisaomanikud
Jõepere oli endine Saksi mõisa osa, kuuludes iseseisvana selle juurde. 1684. aastal Otto Johann von Uexküll-Meyendorff pantis Jõepere ülemleitnant Karl Magnus Rehbinderile.

Pärast Põhjasõja lõppu 1729. aastal müüdi Jõepere ning omanikuks märgiti kapten Johann Adolph von Rosenthali, kes on selle ostnud 6600 riigitaalri eest, pärast Johann Adolph von Rosenthali surma oli mõisa omanik tema vend major Karl Heinrich Rosenthal, kellelt 1733. aastal ostis mõisa assessor Erich Johann von Vietinghoff.

Pärast Erich Johann von Vietinghoffi surma (1761) oli mõisa pärija on tema lesk Beata Regina von Vietinghoff (sündinud von Fick), Adavere, Imavere ja Jõepere mõisa pärija. Beata Regina von Vietinghoffi surma järel oli mõisa pärija tema poeg, maanõunik Reinhold Heinrich von Vietinghoff. Reinhold Heinrich von Vietinghoff pantis Jõepere ja Vasivere mõisa 1801. aastal kaardiväekornet Friedrich Wilhelm von Rosenile 30 aastaks.

1808. aastal omandas Jõepere ja Vasivere mõisa kornet Bernhard Heinrich von Rosen.

1825. aastal pani major Paul von Dücker Jõepere ja Vasivere mõisa avalikule müügile ning need omandas endine haagikohtunik krahv Peter August Friedrich von Manteuffel, kelle surma järel sai mõisa tema lesk krahvinna Helene Louise Elisabeth von Manteuffel (sündinud vabapreili Uexküll-Güldenband), kes pärandas 1849. aastal mõisa oma tütrele Wilhelmine Elise von Kotzebuele (sündinud kahvinna Manteuffel).

Pärast Wilhelmine Elise von Kotzebue surma (1902) pärisid Jõepere, Vasivere, Saksi ja Karila mõisa võrdsetes osades tema tütred: (Marie Agnese abielust Paul von Baggehuffwudtiga); tütred Margarethe (Daisy), von Brevern, krahvinna Helene (Nelli) von Tiesenhausen ja paruness Maric von Taube, kuid vastavalt pärijatevahelisele kokkuleppele omandas Margarethe (Daisy) Luise von Brevern 1904. aastal teistelt pärijatelt Jõepere mõisa 100 000 rubla, Saksi (2767 tiinu) 138 000 rubla, Vasivere (163 tiinu) 10 000 rubla ja Karila (382 tiinu) 20 000 rubla eest ning sai mõisate ainuomanikuks.

Mõis riigistati 1919. aastal.

## Vaata ka
*Jõepere lahingupaiga mälestuskivi

## Viited

## Välislingid
*
Jüri Jõgeva

**Jüri Jõgeva** (sündinud 22. juulil 1940) oli Tallinna linnaametnik ja Eesti Keskerakonna poliitik. Aastatel 1992–1993 oli tegev Nõmme Linnaosa Halduskogu 1. koosseisu esimehena ning 1993 ka Nõmme linnaosa vanemana.

Ta on lõpetanud Tallinna 2. kutsekeskkooli (1959) ja Õisu Toiduainetööstuse Tehnikumi 1976. aastal tehnoloogina. 

Jüri Jõgeva on töötanud Nõmme Linnaosa Valitsuses ning oli 2009. aastal Põhja-Tallinna linnaosavalitsuses linnaosa vanema asetäitja.

## Välislingid
* Kersti Neiman "Nõmme loobub iseseisvuse taotlemisest" Postimees, 5. oktoober 1998 (katkine link)
* Eveli Rebane, Siim Randla "Jüri Jõgeva näitas volinikule keskmist sõrme" Õhtuleht, 25. august 2006
* "Mida soovib Jüri Jõgeva Viljale pulmadeks?" Delfi, 30. juuli 2010
Iivi Anna Masso

**Iivi Anna Masso** (sündinud 31. mail 1967 Tallinnas) on Helsingis elav ühiskonnateadlane. 

## Haridus

1997. aastal lõpetas Helsingi Ülikooli magistrikraadiga filosoofias ja 1999. aastal Kesk-Euroopa Ülikooli magistrikraadiga politoloogias.
Seejärel oli Helsingi Ülikoolis doktoriõppes ja 2006. aastal sai doktorikraadi politoloogias.

## Töökäik
Aastatel 2000–2001 oli Iivi Anna Masso New Yorgis New School Universitys külalisteadur ja 2002–2008 Helsingi Ülikooli politoloogia teaduskonna teadur ja lektor. 

Alates 2010. aasta detsembrist kuni 2012. aastani oli ta ajakirja Diplomaatia peatoimetaja. Alates 2013. aasta jaanuarist kuni 3. märtsini 2015 oli ta president Toomas Hendrik Ilvese nõunik. 

Masso kirjutab kolumnistina Eesti Päevalehes ja Soome veebiväljaandes Uusi Suomi.

## Isiklikku
Tema isa on ehitusinsener Tiit Masso, vanaema oli õpetaja, kokk ja kokaraamatute autor Salme Masso.

## Tunnustus
* 2018 Aino Kallase preemia

## Viited

## Artikleid
* Iivi Anna Masso: keel kandikul. Sõna vägi poliitilises kultuuris, Postimees, 27. jaanuar 2010
* Iivi Anna Masso: Mis jäi ütlemata meedia korruptsioonist rääkides?, Delfi, 2. veebruar 2010
Solaris Trollino 12

**Solaris Trollino 12** on madalapõhjaline trollibussimudel, mida Poola firma Solaris Bus & Coach valmistab alates 2001.&nbsp;aastast.

## Konstruktsioon

21. sajandi alguses arendati autobussi Solaris Urbino põhjal välja uus madalapõhjaline trollibuss Solaris Trollino 12. Tegu on tavalise kaheteljelise trolliga. 1.&nbsp;põlvkonna trollidel paiknevad veoelektriseadmed sõiduki salongi tagumises osas. 3.&nbsp;põlvkonna trollidel on need enamasti katusel ja kaetud paneelidega. Kere paremal küljel on kolm kahetiivalist ust.

Trolle Solaris Trollino 12 on neli varianti. Kõigil neil on aga kere valmistanud sama tootja (Poola firma Solaris Bus & Coach). 
* **Trollino 12T** on varustatud alalisvoolulise veoajamiga Poola firmalt Trobus Gdynia või firmalt Ganz-Škoda (varem Ganz). 
* **Trollino 12DC**, millel on alalisvooluline veoajam TV Progress firmalt Cegelec, on ainult ühes eksemplaris Tšehhis Opavas.
* **Trollino 12AC** on varustatud vahelduvvoolulise veoajamiga TV Europulse firmalt Cegelec ja sellel on asünkroonmootor. 
* **Trollino 12M** on varustatud vahelduvvoolulise veoajamiga Poola firmalt Medcom ja sellel on Poola firma EMIT S.A. asünkroonmootor STDa250-6B/175.

## Tehnilised andmed

* Pikkus: 12 m
* Laius: 2,55 m
* Kõrgus: 3,3 m
* Tühimass: 11,5 t
* Kohti kokku: 96/90
** Istekohti: 28/33
** Seisukohti: 68/57
* Mootori võimsus: 165–175 kW
* Suurim kiirus: 80 km/h

## Prototüübid

Esimene Trollino 12 prototüüp (nn Poola prototüüp, 12T) valmis 2001.&nbsp;aastal, nüüd on see kasutusel Gdynias. Nn Tšehhi protoüüp (Trollino 12DC) valmistati 2002.&nbsp;aastal. Pärast Ostravas ja Opavas katsetamist müüdi see 2003.&nbsp;aastal Opavale.

## Kasutamine

Trollino 12 on kasutusel mitmetes Euroopa linnades Rumeeniast Šveitsini välja.

### Solaris Trollino 12 Tallinnas

## Viited

## Välislingid
* Solaris Trollino 12 Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise kodulehel
* Hetlin Villak: "Tallinn ostab seitse uut trolli" arileht.ee, 9. oktoober 2009
* Solaris trollibusside fotod
Anti-Monopoly

**"Anti-Monopoly"** on lauamäng, mille tegi Ralph Anspach vastusena "Monopoli" lauamängule. Algselt anti mäng välja 1973. aastal nimega "Bust the Trust", kuid hiljem pandi uueks nimeks "Anti-Monopoly". 1984. aastal anti sellest välja uus versioon "Anti-Monopoly II". 2005. aasta versioonis saavad mängijad juba alguses otsustada, kas nad mängivad monopoolsete või konkurentsireeglite järgi.

## Mängu kirjeldus
"Anti-Monopolys" põrkuvad konkurendid vabaturukonkurentsis kokku hoolimatute monopolistidega. Nii konkurendid kui ka monopolistid soovivad suurendada oma tulusid, kuid teevad seda eri viisidel. Konkurendid müüvad oma kaupu mõõdukate hindadega, teenides mõõduka kasumi. Monopolistid seevastu üritavad rivaalid välja trügida, et neil oleks võimalik tõsta hinnad võimalikult kõrgele, teenides seega ülisuuri summasid. "Anti-Monopolys" jagatakse mängijad kahte gruppi: konkurendid ja monopolistid, kes järgivad erinevaid reegleid. Mängu saab mängida kahe- kuni kuuekesi ja soovitatavalt alates kaheksandast eluaastast.
Otoniel Gonzaga

**Otoniel Gonzaga** on kahe tuntud isiku nimi:
***[[Otoniel Gonzaga (laulja)|Otoniel Gonzaga]]**, Filipiinidelt pärit Ameerika tenor 
***[[Otoniel Gonzaga (sportlane)|Otoniel Gonzaga]]**, Filipiinide laskesportlane (1913–)
Dallas Mavericks

**Dallas Mavericks** on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi edeladivisjoni ja peab oma kodumänge Dallases American Airlines Centeris, mida jagatakse NHL-i klubiga Dallas Stars.

## Ajalugu
1980. aastal asutatud Dallas Mavericksi ainus NBA meistritiitel pärineb aastast 2011, kui sakslase Dirk Nowitzki juhtimisel alistati NBA finaalis 4 : 2 Miami Heat, kuhu kuulusid teiste seas LeBron James, Dwyane Wade ja Chris Bosh. Mavericks mängis NBA finaalis ka 2006. aastal samuti Heati vastu, kuid kaotas toona seeria 2 : 4.

Mavericksi läbi aegade säravaim mängija on Dirk Nowitzki, kes mängus selles klubis kogu oma NBA karjääri ehk rekordilised 21 hooaega.

## Huvitavat
Eestlastest on Dallas Mavericksis mänginud Martin Müürsepp.

## Mängijad hooajal 2020/2021
* Jalen Brunson
* Trey Burke
* Willie Cauley-Stein
* Luka Dončić
* Dorian Finney-Smith
* Josh Green
* Tim Hardaway jr
* Wes Iwundu
* James Johnson
* Maxi Kleber
* Boban Marjanović
* Kristaps Porziņģis
* Dwight Powell
* Josh Richardson
* Tyrell Terry

## Endised tuntumad mängijad
* Rolando Blackman
* Mark Aguirre
* Dirk Nowitzki
* Jason Terry
* Jason Kidd
* Shawn Marion
* Michael Finley

## Välislingid
*Dallas Mavericks
Mark Cuban

**Mark Cuban** (sündinud 31. juulil 1958 Pittsburghis) on USA ärimees.

Mark Cuban sündis töölisperekonnas Pittsburghis ja tema kalduvus ettevõtluse poole oli kohe algul näha. Juba 12-aastaselt oma nohiklike prillidega müüs ta ukselt uksele minnes kilest prügikotte ja seda päris edukalt. Ülikooli lõpetades asutas ta MicroSolutions firma, mille ta paari aasta pärast maha müüs, teenides nii enda esimesed miljonid. Hiljem juba Dallases elades aga tabas Mark Cubanit idee ühendada internet raadio ja televisiooniga. Tekkis Broadcast.com, mis aitas TV ja raadiojaamadel oma veebilehtedel ülekandeid teha. 1999. aastal müüs Mark Broadcast.com-i Yahoole 5,7 miljardi dollari eest. 

## Välislingid
*Mark Cubani tutvustus eesti keeles
* Kieron Johnson. The basketball boss who made billions, BBC, 3. september 2018 (*inglise keeles*)
Kanada jalgpallikoondis

**Kanada jalgpallikoondis** on Kanada jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Kanadat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.

## Välislingid
* Koduleht
Sinjuhha

**Sinjuhha** (ukraina Синюха) on jõgi Euroopas, Ukrainas. Pikkus 111 km. 

Jõgi algab Dnepri kõrgustikult, voolab valdavalt lõunasse ning suubub vasakult Lõuna-Bugi.
Sylt

**Sylt** (põhjafriisi Söl, taani Sild) on Saksamaale kuuluv saar Põhjameres, üks Põhja-Friisi saartest. 

Saare pindala on 99 ruutkilomeetrit. Saarel on luiteid. Saare kõrgus on kuni 52 m.
Elmar Koger

**Elmar Koger** VR II/2 ja II/3 (kuni 1920. aastani **Elmar Kogger**; 18. jaanuar 1896 Meeri vald, Tartumaa – 29. jaanuar 1942 Unžlag, Gorki oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).

Ta osales rahvaväelasena Vabadussõjas 2. jalaväepolgus ja laiarööpmelisel soomusrongil nr. 3, sai haavata. 29. veebruaril 1920 ülendati ohvitseri asetäitjaks vanusega 18. märts 1919 ja 30. mail 1920 lipnikuks vanusega 22. aprillist 1920.

Alates 1. aprillist 1936 oli ta Kaitseliidu Tartumaa maleva Elva malevkonna pealik. Ülendati  nooremleitnandiks 1936 aastal. 

Arreteeriti NKVD poolt 23. jaanuaril 1941 Konguta vallas Tondisoo talus; suri eeluurimisel vangilaagris Venemaal.

## Kirjandus
* S. Pealik Elmar Koger 40-aastane. Kaitse Kodu!, 17. jaanuar 1936, nr. 1, lk. 14.
Monzón

**Monzón** on linn Hispaanias Aragónis Huesca provintsis. 

Elanike arvult on ta provintsis teisel kohal.

## Sõpruslinnad

*  Barcelona
*  Muret

## Viited
Hans H. Luik

**Hans H. Luik** (kodanikunimi **Hans Luik**; sündinud 20. märtsil 1961) on eesti ajakirjanik ja meediaärimees. H-täht tema nimes tähistab isa eesnimetähte.

Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna žurnalistikaosakonna.

1989. aastal asutas ta ajalehe Eesti Ekspress ning oli aastatel 1989–1990 selle peatoimetaja.

Ta on Tallinna börsil noteeritud Ekspress Grupi asutaja ja suuromanik.

Äripäeva 2025. aasta rikaste edetabelis hinnati ta vara väärtuseks 181,9 miljonit eurot, millega ta paigutus 26. kohale.

## Tunnustus
* 1994 – aasta ärijuht
* 2006 – Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa oli tõlkija, näitekirjanik ja kriitik Hans Luik.

Tema esimene abikaasa oli Anne Luik. Neil on kaks last, täisealised poeg Hans ja tütar Epp.

Ta oli abielus Selle Luigega (neiupõlvenimi Mõtsar), kellega tal on poeg Oskar ja tütar Serel.

Ta elab koos Kristiina Tänavsuuga, kellega tal on poeg Ludvig.

## Viited

## Kirjandus
* Peeter Raidla. "Hans H. Luik – päikesepoisist miljonäriks". Äripäeva Kirjastus. 2002

## Välislingid
* "Hans H. Luik ostab ligi miljardi krooniga Delfi". Äripäev 2. august 2007
* Online-intervjuu: vastab Hans H. Luik. Delfi, 3. august 2007
* VIDEO: Milline suurfirma rajati lepinguga, mille Hans H. Luik kinkis Ajaloomuuseumile?, reklaamifirma AGE asutamisdokumendid. 21. juuli 2016
Olari Taal

**Olari Taal** (sündinud 7. augustil 1953 Valgas) on eesti ettevõtja ja poliitik.

## Elulugu
Ta lõpetas 1971 Varstu Keskkooli ja 1976 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina.

Aastatel 1976–1979 oli ta Tallinna Ehitustrusti töödejuhataja ja 1979–1985 Tartu Ehitustrusti ehitusvalitsuse nr 2 juhataja. Pärast seda oli 1985–1992 Tartu Maja peadirektor.

1992. aastal oli ta Tiit Vähi esimeses valitsuses ehitusminister (30. jaanuar – 15. juuni) ja majandusminister (15. juuni – 21. oktoober).

1992–1993 oli Taal Eesti Pangas grupijuht ning 1993–1997 Eesti Hoiupanga juhatuse esimees. Ta oli ka üks Hansapanga asutajaid.

Ta oli 29. jaanuarist 1998 kuni 25. märtsini 1999 Mart Siimanni valitsuse siseminister.

Ta oli üks Erakonna Res Publica asutajaid ning kuulus X Riigikokku (2003–2007) Res Publica fraktsiooni liikmena.

Oli 1999–2001 ASi Ösel Foods juhatuse esimees. Aastatel 2001–2003 ja uuesti 2007. aastast Eggera OÜ juhatuse liige. Alates oktoobrist 2008 on ta Merko Ehituse nõukogu liige.

2018. aastal oli Riigireformi SA üks asutajaid.

## Tunnustus
*1996 – aasta ärimees 
*1996 – aasta ärijuht
*1998 – pressivaenlane
*2018 – Eesti looduskaitsemärk

## Viited

## Välislingid

*Siseminister Olari Taal andis ametivande, Õhtuleht, 30. jaanuar 1998
*Britt Rosen, Hetkel riigi palgasõdur, Postimees Extra, 5. detsember 1998
*Priit Pullerits, Olari Taal ihkab head ja tarka diktaatorit, Postimees, 14. veebruar 2009
*Rain Kooli, Olari Taal: Põhjamaades maksustatakse rikkaks olemist, meil rikkaks saamist, err.ee, 23. mai 2018
*"Olari Taal aastalõpuintervjuus: peame vaatama, kuidas riiki odavamalt ülal pidada" ERR, 27. detsembril 2018
Nurme järv

**Nurme järv** (ka *Varese järv*, *Nurmse järv*) on looduslik järv Harjumaal Saue vallas Nurme külas.

Järve kaldajoone pikkus on 2203 m. Valgla pindala on 3,9 km². Veevahetus toimub 6 korda aastas. Järvest põhja poole jääb Ellamaa raba.

Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Nurme järve keskkonnaregistri kood on VEE2040200.

## Välislingid

*Nurme järv Keskkonnaregistri lehel
François René de Chateaubriand

**François René de Chateaubriand** (4. september 1768 – 4. juuli 1848) oli Prantsusmaa poliitik, diplomaat ja kirjanik, üks varajasi romantismi kuulutajaid Euroopa kirjanduses.

Ta on tuntud tänu oma värviküllastele loodusmaalidele, tundlikkusele ja eksootilistele teemadele. Ta pani aluse romantilisele proosale.

## Eesti keeles ilmunud teosed
*"Atala", Eesti Kirjanduse Seltsi Koolikirjanduse toimkonna kirjastus Tartus 1923, tõlkinud K. Martinson
*"Viimase Abenserraadži seiklused", kirjastus Loodus, 1928 
*"René", Eesti Raamat 1974, tõlkinud Nora Kaplinski, värsid tõlkinud Jaan Kaplinski

## Välislingid
* Chateubriandi autograaf Tartu Ülikooli raamatukogus
Solaris Trollino 18

**Solaris Trollino 18** on Poola madalapõhjaline liigendtrollibussimudel, mida firma Solaris Bus & Coach valmistab alates 2002.&nbsp;aastast.

## Konstruktsioon

Solaris Trollino 18 konstruktsioon põhineb autobussil Solaris Urbino 18. Tegu on kolmeteljelise madalapõhjalise trolliga, mis koosneb kahest osast. Need on omavahel ühendatud liigendi ja lõõtsaga. Kere paremal küljel on neli kahetiivalist ust.

Trolle Solaris Trollino 18 on kaks varianti.
* **Trollino 18T** (tootmises alates 2001.&nbsp;aastast) on varustatud veoajamiga firmalt Ganz-Škoda (varem Ganz). 
* **Trollino 18AC** (tootmises alates 2005.&nbsp;aastast) on varustatud vahelduvvoolulise veoajamiga TV Europulse firmalt Cegelec ja sellel on asünkroonmootor. 

Trollino 18 võib olla varustatud diiselagregaadiga, mis võimaldab sõita seal, kus kontaktliin puudub.

Tallinnas on olemas superkondensaatoriga varustatud Trollino 18AC. Superkondensaatorisse kogutakse rekuperatsioonpidurduse käigus tekkivat energiat ja see võimaldab sõita ilma kontaktliinita kuni 500&nbsp;meetrit.

## Tehnilised andmed

* Pikkus: 18 m
* Laius: 2,55 m
* Kõrgus: 3,5 m
* Tühimass: 16 t
* Kohti kokku: 132
** Istekohti: 49
** Seisukohti: 83
* Mootori võimsus: 175–290 kW
* Suurim kiirus: ? km/h

## Prototüübid

Trollino 18AC kaks prototüüpi valmistati 2004–2005. aastal. Neist üks müüdi Šveitsi Winterthuri, teine aga La Chaux-de-Fonds'i.

## Kasutamine

Trollino 18 on lisaks eelpool nimetatud Šveitsi linnadele kasutusel Ostravas, Riias, Roomas ja Tallinnas.

## Solaris Trollino 18 Tallinnas

## Viited

## Välislingid
* Solaris Trollino 18 Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise kodulehel
* Solaris Trollino trollibusside fotod
Hannes Tamjärv

**Hannes Tamjärv** (sündinud 1. aprillil 1961) on eesti ettevõtja ja pankur, kes on tuntud Rocca al Mare Kooli asutamise poolest.

## Elulugu

Tamjärv oli 1991–1996 Hansapanga juhatuse esimees ja seejärel 1999. aastani samas nõukogu esimees.

Ta on 1999. aastal loodud eraõigusliku Rocca al Mare Kooli üks asutajaid ja on siiani kooli nõukogu esimees. 2015. aasta sügisel avati tema eestvõttel Marbellas eesti õppekeelega Rocca al Mare kool Hispaanias.

2008. aasta detsembrist kuulub Tamjärv LHV Panga nõukokku.

Tammjärvele kuulus ka 2,4% ettevõttest Nelja Energia, mis müüdi 2018. aastal Eesti Energiale (selle osaluse väärtus oli 6,9 miljonit eurot). Jüri Mõis ja Hannes Tamjärv investeerisid osa enda osaluse müügist saadud rahaettevõttesse Roofit Solar Energy OÜ. Samuti kuulub Tamjärv taastuvenergia ja elektrifitseerimise valdkonna idufirmadesse investeeriva ettevõtte Sunly Startup OÜ osanike ringi.

## Tunnustus
*1994 – aasta ärimees 
*1995 – aasta ärijuht
*2002 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk
*2010 – Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
30. juunil 2010 abiellus ta oma elukaaslase Dina Tertsusega. Neil on kaks tütart ning mõlemal on varasematest kooseludest samuti üks tütar.

## Viited

## Välislingid
*Rocca al Mare kooli ajalugu
*Inga Raitar, "Hannes Tamjärv – pankurist koolipapaks", Postimees, 28. august 1999
*Sirje Tohver, "Ühe mehe unistus sai teoks", Õpetajate Leht, 8. september 2000
*Hannes Tamjärv võttis juuni viimasel päeval naise, publik.ee, 6. juuli 2010
*"Tabamatu pankur Hannes Tamjärv ja kaks panka" Postimees, 4. veebruar 2010
*""RADARI" VIDEO | Hannes Tamjärv: rahapuudus on mõttetu põhjus lapse šokeerimiseks" Õhtuleht, 8. detsember 2015
Eesti-Soome liitriik

**Eesti-Soome liitriigi** moodustamise mõtet on arutatud korduvalt, kuid selle teostamiseni pole jõutud. Mõte kahe läänemeresoome rahva liitriigi moodustamisest levis Eestis 1920. aastail, kuid Soomes see eriti vastukaja ei leidnud.

Konstantin Päts koostas pärast 1940. aasta juunipööret Eesti-Soome liitriigi kavandi, mille andis enne Venemaale küüditamist käsundusohvitseri H. Grabbi vahendusel üle Soome välisministri abile Hynninenile.         

Alates 2018. aastast tehtud küsitlused on näidanud, et 34% eestlastest hääletaks referendumil Soomega ühinemise poolt.         

## Viited

## Vaata ka
*Talsinki
Vulvodüünia

**Vulvodüünia** on haigus, millele on iseloomulik naise kogu häbeme või selle osa valu ja kipitus teadmata põhjusel.
Charlie Ray

**Charlotte Ray Rosenberg** (sündinud 8. märtsil 1992 New Yorgis), esinejanimega Charlie Ray, on USA näitleja.

## Filmid
* Väike Manhattan (Rosemary Telesco)
* Company Town

## Välislingid
*Koduleht
Suurop (laev 1957)

**Suurop** on endine R-klassi patrull-laev. Ta oli Soome ja hiljem Eesti mereväe teenistuses ning kandis vastavalt pardatähiseid 51 ja P421.

Suurop ehitati 1957. aastal Soomes. 

1999. aastal kinkis Soome Rymättylä ja ta sõsarlaeva Rihtniemi Eesti mereväele, kus nad said nimeks Suurop ja Ristna. Laevad kuulusid Miinilaevadivisjoni ja neid kasutati ajateenijate väljaõppeks. 2005. aastal arvati Suurop teenistusest välja. 

2007. aasta novembris kuulutas Kaitseministeerium välja avaliku enampakkumise Suuropi müügiks. 8. jaanuariks 2008 ei saabunud aga ühtki pakkumist. Laeva alghind oli 850 000 krooni. 

Praegu seisab Suurop Lennusadama kail eksponaadina.

## Pilte

Pilt:Suurop poop.jpg|Suurop tagantvaates
Cumberlandi laht

**Cumberlandi laht** on laht Baffini saare idakaldal. Idas on laht ühenduses Davise väinaga.

Lahe pikkus ida–lääne suunas on umbes  300 km, laius kuni 75 km, sügavus kuni 550 m.
Katherine Paterson

**Katherine Womelsdorf Paterson** (sündinud 31. oktoobril 1932 Jiangsus) on USA lastekirjanik.

Tema muinasjutulise romaani "Sild Terabithiasse" põhjal on tehtud film 1985. ja 2007. aastal.

## Tunnustus
* Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia 1998
* Astrid Lindgreni mälestusauhind 2006
Endel Sõerde

**Endel Sõerde** (kuni 1939 Söörde; 14. juuni 1926 Tallinn – 13. september 2000) oli eesti tele- ja raadioajakirjanik ning üks allveespordi algatajaid Eestis.

## Haridus

Ta õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis ja lõpetas 1945. aastal Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1945–1947 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas.

## Töö

Ta alustas raadiodiktorina tööd 1951. aastal. 1959. aastast oli ta teadustaja Eesti Televisioonis. Ta oli pikka aega "Aktuaalse kaamera" diktor, toimetaja ning muudegi saadete juht ja autor.

Ta tegi keskkonna-, laste- ja põllumajandussaadete sarju ning mitmel alal viktoriine. Luges paljudele Tallinnfilmi ja Eesti Telefilmi filmidele kaadritagust teksti. Paistis silma väga hea diktsiooni, keelekasutuse ning rahuliku käitumisega ekraanil. Andis nõu ning abi noortele diktoritele. 

## Allveespordihuvi ja ühiskondlik tegevus

Sõerde tegeles kala-, jahi- ja allveespordiga (selle algatajaid Eestis) ning oli 1964–1974 Vabariikliku Allveespordi Föderatsiooni esimees; oli ka rahvusvahelistel võistlustel peakohtunik.

Endel Sõerde oli Eesti NSV Allveespordiföderatsiooni esimees ja allveearheoloogia klubi Viikar juht. Ta juhtis Eesti Meremuuseumi juures 1980. aastal moodustatud allveearheoloogia klubi Viikar tööd üle kümne aasta.

Endel Sõerde on populaarsete saatesarjade ja kümneid kordi näidatud allveefilmi "Ettevaatust – Hiiu madal!" abil tutvustanud nii Eesti merearheoloogia kui ka kogu Eesti merenduse ajalugu.

## Tunnustus
* 1976 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
* 1994 – Eesti Televisiooni aastapreemia – au- ja elutöö preemia.

## Isiklikku
Ta oli 1949. aastast abielus iluvõimlemistreeneri Virge Sõerdega; nende vanem tütar Riina Voolpriit on iluvõimleja ja spordipedagoog, noorem tütar Reet Kambla on majandusteadlane-matemaatik majandusküberneetika erialal.

Endel Sõerde suri 13. septembril 2000 ja maeti 22. septembril 2000 Metsakalmistule.

## Viited

## Välislingid
*Endel Sõerde "Eesti entsüklopeedia" digiversioonis
*Biograafia ESBL-is
Konsulaat (Prantsusmaa)

**Konsulaat** oli Prantsusmaad valitsev organ Direktooriumi kukutanud 18. brümääri riigipöördest (1799) kuni keisririigi kehtestamiseni 1804. aastal. Konsulaadiks nimetatakse ka selle organi valitsemisperioodi Prantsusmaa ajaloos.
Laiakereline lennuk

**Laiakereline lennuk** on lennuk, mille kere läbimõõt on 5–7 meetrit. Laiakerelises reisilennukis on tavaliselt kaks vahekäiku ninast kuni sabani. Suur kere läbimõõt annab võimaluse asetada kuni 10 istet ühte ritta. Tüüpilise kitsakerelise lennuki läbimõõt ei ületa 4 meetrit, mis võimaldab paigutada maksimaalselt 6 istet ühte ritta ja jagada neid ühe vahekäiguga. Laiakereline lennuk võib mahutada kuni 853 reisijat (Airbus А380). Kusjuures suurimatel mudelitel on kere pikkus üle 70 meetri (näiteks, Boeing 747). 

## Ajalugu
Laiakerelised lennukid ilmusid esmalt 1960. aastate lõpus ning 1970. aastate alguses. Põhjused olid õhutranspordi kiire areng, reisitranspordi kasvav nõudlus ja ülekoormatud õhuruum eriti lennujaamade läheduses ning intensiivse liiklusega õhukoridorides. Tänu kere laiendusele suurenes kandevõime ning vähenes kütusekulu tootlikkus ühiku kohta. Laiakerelised lennukid on mõeldud suurel hulgal inimeste või kaupade  vedamiseks pikemal distantsil. 

Säästlikkuse parendamiseks suurendati istmete tihedust eelnevate põlvkondade lennukites. Kuid sellega halvenes oluliselt reisijate mugavus. Laiakerelise lennuki säästlikkuse parendamine võimaldab seda vältida tänu selle ehituse iseärasusele. Selline omapära meelitas rohkem reisijaid. 

Tänapäeval on laiakereliste lennukite turul kaks liidrit: Ameerika Boeing ja Euroopa Airbus. Kummalgi nendest on turul osakaal ligikaudu 40–45% sõltuvalt aastast. Selline konkurents põhjustab pidevat võitlust mudelite arengus tootjate vahel.  

On olemas kahe tekiga mudelid nagu Boeing 747 ja Airbus A380 ja ühe tekiga nagu A300, A310, A330, A340, A350, Boeing 767, 777 ja 787. 

## Viited
Ohtlikud jäätmed

**Ohtlikud jäätmed** on jäätmed, mis oma ohtliku omaduse (mürgised, plahvatusohtlikud, nakkusttekitavad jt) tõttu võivad põhjustada kahju inimese tervisele ja keskkond|keskkonnale.

Nende käitlusel tuleb arvesse võtta eritingimusi. Vältida tuleb segunemist omavahel, tavajäätmetega või muude ainetega.

## Legaaldefinitsioon ja jäätmete liigitamise kord määruse järgi
Legaaldefinitsiooni järgi on ohtlikud jäätmed sellised jäätmed, mis vähemalt ühe "Jäätmeseaduse" §-s 8 nimetatud kahjuliku toime tõttu võivad olla ohtlikud tervisele, varale või keskkonnale.

Vabariigi Valitsuse määrusega on kehtestatud kord jäätmete liigitamiseks ohtlike jäätmete hulka, lähtudes jäätmete päritolust, koostisest, ohtlike ainete kemikaaliseaduse mõttes sisaldusest ning Jäätmeseaduse §-s 8 nimetatud kahjulikust toimest.

## Vaata ka
*Toksilised jäätmed
*Jääkreostus
*Olmejäätmed
*Radioaktiivsed jäätmed
*Elektroonikajäätmed

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=251 (vaadatud 30.01.2009)
Sollefteå vald

**Sollefteå vald** on vald Rootsis Västernorrlandi läänis Ångermanälveni ääres. Valla pindala on 5434 km² ja seal elab 22 000 (2001) inimest, kellest 9400 elab Sollefteå linnas. Linnas on kaubandus- ja tööstuskeskus ning liiklussõlmpunkt. Vaatamisväärsused on Junsele loomaaed ja Halstabackeni talispordikeskus.

## Ajalugu

Valla territooriumilt on leitud Nämforseni kaljujoonistusi, mis on umbes aastast 6000 eKr. Lisaks on vallast leitud kiviaja küla. Uuemat ajalugu esindab 18. sajandist pärit raudteevõrgustik.

## Asulad ja külad

### Suuremad asulad

* Junsele
* Österforse
* Sollefteå
* Ramsele
* Näsåker
* Långsele

### Külad

Arlum, Björknäset, Björkå, Bäckaskog, Edsele, Forsmo, Graninge bruk, Gåsnäs, Helgum, Nedre Strömnäs, Resele, Rådom, Guxås, Para (algselt Perä), Råsmon, Undrom, Vallen, Viksmon, Västerrå ja Österrå, Åsmon, Ödsgårdsmon, Ön del och Sand del, Östergraninge, Österås

## Viited

## Välislingid

* Sollefteå valla koduleht
Heterospooria

**Heterospooria** on eostaime omadus, mis seisneb selles, et tal kahesugused eosed:
*mikrospoorid – väiksemad eosed, millest arenevad isas-eellehed
*megaspoorid ehk makrospoorid – suuremad eosed, millest arenevad emas-eellehed 

Heterospooria esineb näiteks selaginellil.
Voltižeerimine

**Voltižeerimine** on hobuse peal võimlemine.

Ajaloos on voltižeerimine olnud tavaline number tsirkuses. 

Tänapäeval korraldatakse selles ka võistlusi. Sellega tegelevad nii mehed kui ka naised. Voltižeerimist tunnistab ratsaspordi alana Rahvusvaheline Ratsaspordi Föderatsioon.

Voltižeerimist harrastavad ka teraapilistel ja arendavatel eesmärkidel nii lapsed kui ka täiskasvanud.
Täiskasvanute gümnaasium

**Täiskasvanute gümnaasium** (varem ka *õhtukool*) on kool, kus (üldjuhul mittestatsionaarses õppevormis) antakse põhi- ja keskharidust täiskasvanuile, kellel on haridustee pooleli jäänud.

Täiskasvanute gümnaasiumis võivad õppida isikud, kes on lõpetanud põhikooli või on vähemalt 17-aastased.

Täiskasvanute gümnaasiumis õpib umbes 17% kõikidest gümnaasiumiastme õpilastest. Valdavalt on tegemist töötavate või päevakoolis õppetöö katkestanud inimestega.

Mittestatsionaarses õppes on suurem rõhk iseseisval tööl, gümnaasiumiõppes ette nähtud valikkursuste hulk on väiksem. Täiskasvanute gümnaasiumi õpilastel on võimalik õppida üksikuid õppeaineid, kehalise kasvatuse aine ei ole kohustuslik. Kutsekeskhariduse omandanud isikutel on võimalik õppida ka üksikuid aineid kas riigieksamite sooritamiseks või kõrgkoolide vastuvõtutingimuste täitmiseks.

Täiskasvanute gümnaasiumi saab lõpetada ka eksternina.

2013/2014. õppeaastal oli Eestis 16 mittestatsionaarse õppevormiga täiskasvanute gümnaasiumi (ja 202 päevase õppega gümnaasiumi).

## Vaata ka
* Tallinna Täiskasvanute Gümnaasium
* Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasium
* Tartu Täiskasvanute Gümnaasium
* Rakvere Täiskasvanute Gümnaasium

## Viited

## Välislingid
* Täiskasvanuharidus. Riigiportaal Eesti.ee
* Madis Hindre. Täiskasvanute gümnaasiumid lähevad riigile pidada, koolijuhid mures. ERR, 5. aprill 2019
Tüüfus

**Tüüfuseks** ehk **soetõveks** nimetati mitut nakkushaigust, mis kulgevad kestva kõrge palaviku ja teadvuse hägunemisega. 

Nüüd on selgunud, et tegu on eri haigustega, näiteks: 
*kõhutüüfus 
*paratüüfus 
*tähniline tüüfus
Friedrich von Scheurmann

**Christian Friedrich Anton von Scheurmann** (vene Фёдор Карлович Ширман; 28. september 1780 Haapsalu – 1853 ) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant, 1835) 

Ta oli 1812. aasta Isamaasõjast osavõtja ja 6. detsembrist 1826 Tallinna 2. komandant.

24. veebruaril 1827 kanti tema suguvõsa Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (Nr.286).   

Tema noorem vend Wilhelm von Scheurmann (1790–1868) teenis samuti Vene sõjaväes, oli Muromski jalaväepolgu komandör ja kindralmajor, ning õdedest Eleonora Christina Johanna von Scheurmann (1786–1861) oli abielus Tallinna raehärra Johann Karl Girard de Soucantoniga. 

## Perekond
Tema vanemad olid Vahakõnnu mõisaomanik leitnant Karl von Scheurmann (1752–1826) ja Augusta Dorothea von Buddenbrock (1757–1839), kes oli Seitsmeaastases sõjas hukkunud ohvitseri ja Kulina mõisniku Berend Gustav von Buddenbrocki (1718–1761) ja Kassinurme mõisast pärit vabapreili Dorothea Wilhelmine von Ungern-Sternbergi tütar.  

Friedrich von Scheurmann oli abielus Elisabeth Spafarjevaga, kes oli Tallinna sadama komandöri, Admiraliteedi kindralleitnandi Leonti Spafarjevi (1766–1847; ru) tütar.

### Sugupuu

## Viited
Muusikaliste Eraettekannete Ühing

**Muusikaliste Eraettekannete Ühing** (saksa keeles *Verein für musikalische Privataufführungen*) oli 1918. aastal helilooja Arnold Schönbergi initsiatiivil loodud mittetulundusühendus, mille eesmärgiks oli kanda oma liikmetele igal nädalal ette "muusikateoseid Mahlerist tänapäevani" (tsitaat Alban Bergi kirjast abikaasa Helenele 1. juulist 1918).

## Ajalugu

Muusikaliste Eraettekannete Ühingu loomise idee sündis Austrias Mödlingis ning ühing asutati novembris 1918. Esimesel üldkoosolekul valiti ühingu presidendiks Arnold Schönberg ning juhatuse liikmeteks 19 tema Viini õpilaste ja sõprade ringi liiget. Ühingust ei kujunenud mitte ainult uudisteoste ettekandmise koht, vaid sellel oli uudne kava koostamise põhimõte: tagamaks külastatavuse pidevust ja ühtlust, hoiti kontserdi täpset kava eelnevalt saladuses, teoseid korrati erinevatel kontsertidel, kontserdid olid mitteavalikud, keelatud olid poolehoiu- ja vastumeelsusavaldused "tagamaks kunstnikele ja kunstisõpradele tõeline ja adekvaatne modernse muusika kogemus". Proovid ja ühingu kontserdid toimusid Viini kontserdimajas (*Konzerthaus*), Muusikaühingus (*Musikverein*), Kaupmeeste ühingu saalis (*Festsaal des Kaufmännischen Vereins*), Austria raudteelaste klubis (*Klub österreichischer Eisenbahnbeamter*), Schwarzwaldi koolis (*Schwarzwald’schen Schulanstalten*) ning Inseneride ja arhitektide ühingu saalis (*Festsaal des Ingenieur- und Architektenvereins*). 1921. aastal pidi ühing majanduslike raskuste tõttu kontserditegevuse lõpetama.

Schönbergi pärand annab ammendava pildi Muusikaliste Eraettekannete Ühingu tegevusest, kuna säilinud on suurem osa ühingu sisesest kirjavahetusest, teadaannetest, kontserdiprogrammidest, protokollidest ja muudest dokumentidest.

## Repertuaar
(*Sulgudes on märgitud esitaja.*)
# Béla Bartok: Rumeenia rahvatantsud (Olga Novakovic, klaver)
# Béla Bartok: Rumeenia jõululaulud (Olga Novakovic, klaver)
# Béla Bartok: 14 bagatelli *op.* 6 (Cesia Dische, klaver)
# Béla Bartok: Keelpillikvartett *op.* 7 (Feist-Quartett)
# Béla Bartok: Kaks rumeenia tantsu *op.* 8 (Erna Lamadin, klaver)
# Béla Bartok: "Quatre Nénies pour le piano" (Ernst Bachrich, klaver)
# Béla Bartok: "Quatre Nénies pour le piano et l'orchestre". Helilooja seade kahele klaverile (Eduard Steuermann, 1. klaver / Ernst Bachrich, 2. klaver)
# Béla Bartok: Klaverisüit *op.* 14 (Ernst Bachrich, klaver)
# Alban Berg: Klaverisonaat *op.* 1 (Eduard Steuermann, klaver)
# Alban Berg: Neli laulu *op.* 2
# Alban Berg: Keelpillikvartett kolmes osas *op.* 3 (Feist-Quartett)
# Alban Berg: Neli pala klarnetile ja klaverile *op.* 5 (Karl Gaudriot, klarnet / Eduard Steuermann, klaver)
# Alban Berg: Kolm orkestripala *op.* 6. Seade kahele klaverile kaheksale käele (Eduard Steuermann, klaver / Ida Hartungen, klaver / Rudolf Serkin, klaver / Selma Stampfer, klaver)
# Julius Bittner: Sonaat tšellole ja klaverile (Wilhelm Winkler, tšello / Olga Novakovic, klaver)
# Rudolf Brann: Keelpillikvintett *op.* 38 (Bene-Jary-Quartett / Stephi Chalupny, klaver)

## Viited