open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vana-Võidu Kõrgem Põllumajanduskool

**Vana-Võidu Kõrgem Põllumajanduskool** oli põllumajanduskool Viljandi maakonnas Vana-Võidu külas. 1999 ühendati see õppeasutus, Viljandi kutsekeskkool nr 9 ja Viljandi õppekeskus ning moodustati Viljandi kutseõppekeskus.

Kool asutati 1919 nime all *Vana-Võidu põllutöökool*. Kool tegutses Vana-Võidu mõisas.

Eesti NSV ajal kandis kool nimesid Vana-Võidu Kodumajandustehnikum ja Vana-Võidu loomakasvatustehnikum, alates 1964. aastast Gagarini nimeline Näidissovhoostehnikum ja hiljem Vana-Võidu sovhoostehnikum.

## Viited

## Välislingid
* Koolilugu Vana-Võidus: http://vikk.ee/et/meie-koolist/kooli-ajalugu
Vana-Antsla kutsekeskkool

**Vana-Antsla kutsekeskkool** oli kutsekeskkool Võru maakonnas Antsla vallas Vana-Antsla asulas.

Kool asutati 19. veebruaril 1928 nime all *Vana-Antsla kodumajanduskool*.

1961 ühendati kool Antsla sovhoosiga ja 1964 nimetati kool ümber *Antsla sovhoostehnikumiks*.

## Nimed
*1928 Vana-Antsla kodumajanduskool
*1944 Antsla põllumajandus- ja kodumajanduskool
*1946 Antsla tehniliste kultuuride tehnikum
*1947 Antsla põllumajandustehnikum
*1964 Antsla sovhoostehnikum
*1984 Vana-Antsla kutsekeskkool nr 45
*1999 Vana-Antsla põllutöökool
*2000 Vana-Antsla kutsekeskkool.

## Viited
Vahi aiandus-mesinduskool

**Vahi aiandus-mesinduskool** oli aastatel 1918–1944 tegutsenud kool Tartumaal Vahi külas.

Kool kasvas välja Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi eestikeelsetest kursustest. Kool avati 1918 nime all **Vahi põllutöökool**, kuigi alanud Vabadussõda ei võimaldanud õppetöö alustamist enne 1919. aastat.

Kooli uus maja (maksumus koos sisustusega umbes 19 miljonit marka) avati 4. septembril 1926. Aastast 1933 kandis kool nime *Vahi aiandus-mesinduskool*. 1939. aastal liikus kooli haldamine Tartu Eesti Põllumeeste Seltsilt ära selleks eraldi moodustatud sihtasutuse kätte.

Kooli on allikates nimetatud ka nimedega *Vahi põllundus- ja aianduskool, Vahi põllutöö- ja aiandus-mesinduskool, Vahi põllu- ja aiatöökool*. 

Kooli tegevus toimus alates 1. novembrist 1919 ning seda juhtis agronoom Märt Sõrra. Pärast tema pensionile minekut 1937. aastal võttis juhtimise üle Viktor Riks.

Kooli asukohal on tänapäeval mälestuskivi.

## Vahi põllutöökool kunstis
Kooli hooneid kujutas 1936. aastal oma graafilistel lehtedel Arkadio Laigo. Tartu Kunstimuuseumi kogusse kuuluvad graafilised lehed:

Arkadio Laigo. Vahi põllutöökooli peahoone, 1936. Tartmus 04.tif|Vahi põllutöökooli peahoone
Arkadio Laigo. Vahi põllutöökooli peahoone, 1936. Tartmus 01.tif|Vahi põllutöökooli peahoone
Arkadio Laigo. Vahi kooli kasvuhooned, 1936. Tartmus 02.tif|Vahi kooli kasvuhooned
Arkadio Laigo. Vahi kooli kõrvalhooned, 1936. Tartmus 03.tif|Vahi kooli kõrvalhooned
Arkadio Laigo. Vahi kooli kõrvalhoone, 1936. Tartmus 05.tif|Vahi kooli kõrvalhoone


## Vaata ka
*Sahkapuu põllutöö- ja majapidamiskool
*Vahi mõis

## Viited
Uuemõisa kool

**Uuemõisa kooli** all võidakse mõelda järgmisi koolisid:
*Tornimäe Põhikooli varasem nimi, Saaremaal
*Uuemõisa lasteaed-algkool, Läänemaal
*Uuemõisa põllutöökool, Läänemaal
Uuemõisa Kõrgem Põllunduskool

**Uuemõisa Kõrgem Põllunduskool** (ka **Uuemõisa põllutöökool**) oli kool Lääne maakonnas Uuemõisa alevikus. Kool tegutses 1941-1944.

## Viited

## Välislingid
*
Tooma Põllutöö- ja Maaparanduskool

**Tooma Põllutöö- ja Maaparanduskool** oli kool Jõgevamaal Kärde mõisa lähedal. 

Kool avati 1. novembril 1928 nimega *Tooma Sooharimiskool*.

Nimed:
*1928–1931 Tooma Sooharimiskool
*1931–1937 Tooma Sookultuuri- ja Maaparandusekool
*1937–1941 Tooma Põllutöö- ja Maaparandusekool
*1941 Tooma Põllunduskool
*1941–1944 Tooma Põllutöö- ja Maaparanduskool.

## Vaata ka
*Tooma sookatsejaam

## Viited

## Välislingid
*
Rummu Erikutsekool

**Rummu erikutsekool** oli kutsekool Harju maakonnas Rummu asulas. Kool eksisteeris 1968–2007. Kool korraldas õpet kinnipeetavatele Rummu vanglas, Murru vanglas ja Ämari vanglas. 

Kool asutati 1968 nime all *Murru kutsekool nr 36*. 1984–1993 kandis kool nime *Murru kutsekool nr 3*. 1993–2007 kandis kool nime *Rummu erikutsekool*.

## Viited

## Välislingid
*
*Rummu Erikutsekooli põhimäärus, eRT
Venemaa keisririigi politseiministrite loend

**Venemaa keisririigi politseiministrite loend** on loetelu Venemaa Keisririigi Politseiministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi loomisest 1810. aastal kuni selle liitmiseni Venemaa Keisririigi Siseministeeriumiga 1819. aastal.

## Vaata ka
*Venemaa Keisririigi Politseiministeerium
Piero di Cosimo

**Piero di Cosimo**, täpsemalt **Pietro di Lorenzo** (sündinud 1461 Firenzes – surnud 12. aprillil 1522 samas) oli itaalia renessansiaja maalikunstnik.

Piero isa oli kullassepp Lorenzo di Piero (‘Piero poeg Lorenzo’), maalimist õppis Pietro *[[quattrocento]]* maalikunstniku Cosimo Rosselli ateljees, millest ka tema nime esituse levinum kuju, *Piero di Cosimo* (*Cosimo* Piero).

1481. aastal osales Pietro õpipoisina Sixtuse kabeli maalingu loomisel.


Simonettavespucci.jpg
Piero di Cosimo - Liberazione di Andromeda - Google Art Project.jpg|„Andromeda vabastamine“
Piero di Cosimo 033.jpg

Piero di Cosimo 004.jpg
Piero di Cosimo 013.jpg
Piero di Cosimo 031.jpg


## Kirjandus
* Giorgio Vasari, *Le vite de' più eccellenti pittori, scultori e architettori*, Giunti, Firenze 1568.
* Friedrich Knapp, *Piero di Cosimo*, 1899.
* G. Pudelko, *Piero di Cosimo, peintre bizarre*, in «Minotaure», 1938.
* Federico Zeri, *Rivedendo Piero di Cosimo*, in «Paragone», 1959.
* Giulio Carlo Argan, *Storia dell'arte italiana*, Firenze 1968.
* Erwin Panofsky, *Studi di iconologia*, Torino 1975.
* Mina Bacci, *Piero di Cosimo*, Milano 1976.
* 
* 
* 
* Dennis Geronimus, *Piero di Cosimo: Visions Beautiful and Strange*, London-Yale 2006.
* Silvia Malaguzzi, *Piero di Cosimo*, Art e Dossier n. 262, Giunti Editore, Firenze - Milano, 2010
* Maurizia Tazartes, *Piero di Cosimo. «Ingegno astratto e difforme»*, Firenze 2010.

## Välislingid
*
Oru kodunduskool

**Oru kodundus(kesk)kool** oli kool Virumaal Oru mõisa lähedal.

Kool avati 19. juunil 1939.

Teise maailmasõja ajal kasutati kooli Saksamaa sõjaväelaste hospidalina ja puhkekeskusena. Sõja ajal kool ka hävis.

## Viited
Sony Channel

**Sony Channel** (kuni 2016. aastani **Sony Entertainment Television**) on meelelahutuslik telekanal. 

Kanal näitab draamasarju ja Hollywoodi stuudiote filme. Kanal on nähtav ka Eestis.

## Sarju
*Kättemaks
*Meeleheitel koduperenaised
*Seks ja linn
*CSI kriminalistid
*Sherlock New Yorgis
*Minu köök on parim (My Kitchen Rules)
*Langenud ingel (sari) (Broken Angel)
*Kuni surm meid lahutab (Til Death)
Petrusburg

**Petrusburg** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Letsemengi vallas.

Petrusburg on asutatud 1891. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Petrusburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 86,62%, valgeid 7,68%, värvilisi 4,94%, India või Aasia päritolu inimesi 0,43% ja teisi 0,34%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 26,70% inimesi, koosa keelt 25,45%, sotho keelt 22,24%, afrikaani keelt 20,51%, suulu keelt 1,50% ja inglise keelt 1,35%.

## Viited
Hilarius Poitiers'st

**Hilarius Poitiers'st** (u 300 või 315 Poitiers – u 368 Poitiers), ka **Poitiers' Hilarius** (ladina keeles Hilarius Pictaviensis, prantsuse keeles Saint-Hilaire) oli Poitiers' piiskop ja teoloog, on kristlik pühak ja kiriku doktor. Tema mälestuspäeva tähistab katoliku kirik 13. jaanuaril.

## Eluloolist
Hilarius sündis 4. sajandi alguses Poitiers's (Pictavius Gallias, tänapäeva Prantsusmaal). Kristlaseks sai ta alles täiskasvanuna, umbes aasta 345 paiku. Kodupaiga Poitiers’i piiskopina (353–368) võitles ta ägedalt ariaanluse vastu. Tema hüüdnimi oli "Malleus Arianorum" ('ariaanide vasar'), ja 1836 välja antud kirikulugu nimetas teda õhtumaa Athanasiuseks. Oma kirjatöödega ja kirikukogudel kompromissitu esinemisega sattus ta Vana-Rooma keiser Constantinus II põlu alla ning pagendati aastateks riigi idaossa, Früügiasse.

Hilarius suri 368. aasta paiku Poitiers's. Aastal 1851 kuulutas paavst Pius IX ta kiriku doktoriks.

## Teoseid
Pagenduses olles kirjutas Hilarius oma 12-raamatulise peateose "Kolmainsusest" (*"De trinitate libri XII"*). Viimastel eluaastatel valmis tal rida ladinakeelseid hümne ja Piibli osade kommentaare, sh Matteuse evangeeliumi (*"Commentarius in Evangelium Matthaei"*) ning Taaveti laulude (*"Tractatus super Psalmos"*) kommentaarid. Teda peetakse Milano piiskopi Ambrosiuse kõrval üheks ladinakeelsele stroofilisele hümnile aluse panijaks. Hilariusele on omistatud kolm hümni, ehkki mitte vaieldamatu kindlusega.

## Viited

## Välislingid
* Lingid kõigi Hilariuse kirjutatud teoste ladinakeelsete tekstide juurde lehel "Documenta Catholica Omnia"
* Hilariuse teoste inglise tõlked Vikitekstides
* [St. Hilary of Poitiers. Catholic Encyclopedia (1913)](https://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/St._Hilary_of_Poitiers)
* Poitiers' Hilarius OrthodoxWikis (inglise keeles)
* Hilarius Encyclopædia Britannica's
*  Hilarius katoliku kiriku veebientsüklopeedias
* Hilarius portaalis Catholic online
* Hilariuse kohta Jacopo da Voragine teoses "Legenda Aurea" Vikitekstides (prantsuse keeles)
Thaba Nchu

**Thaba Nchu** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Mangaungi linnaringkonnas.

Thaba Nchu on asutatud 1873. aastal.

Aastatel 1977–1994 kuulus Thaba Nchu eksklaavina Bophuthatswana bantustani koosseisu.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Thaba Nchu elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,85%, värvilisi 0,44%, India või Aasia päritolu inimesi 0,30%, valgeid 0,20% ja teisi 0,21%. Sotho keelt pidas emakeeleks 46,76% inimesi, tsvana keelt 40,11%, inglise keelt 3,89%, koosa keelt 3,78%, afrikaani keelt 1,84% ja viipekeelt 1,14%.

## Viited
Tanel Lepsoo

**Tanel Lepsoo** (sündinud 6. juunil 1970 Tartus) on eesti romanist ja tõlkija. 

Ta on Tartu Ülikooli romanistika osakonna juhataja, maailma keelte ja kultuuride instituudi (endine maailma keelte ja kultuuride kolledž) lektor ning asedirektor.

## Haridus
Ta lõpetas 1988. aastal Tartu 15. Keskkooli ning 1993. aastal Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga prantsuse keele ja kirjanduse alal. Magistrikraadi sai ta 1994. aastal Pariisi 3. Ülikoolist (Sorbonne-Nouvelle) teatri ja etenduskunstide alal. 2006. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö "Autorifiguuri avaldumine tänapäeva prantsuse näitekirjanduses: representatiivsest ise-subjektist efemeerse ise-subjektini".

## Töökäik
Tanel Lepsoo oli aastail 1989–2004 Tartu Descartes'i Lütseumi prantsuse keele ja kirjanduse õpetaja, 1993–1994 ja 1998–1999 Pariisi riikliku ida keelte ja kultuuride instituudi eesti keele ja kirjanduse õpetaja, 1994–2005 Tartu Ülikooli germaani-romaani filoloogia osakonna prantsuse keele ja kirjanduse õpetaja (1996–1998 ühtlasi Tartu Õpetajate Seminari prantsuse keele õpetaja). Aastatel 2006–2021 oli ta Tartu Ülikooli lektor. 

Alates 1. veebruarist 2021 on Tanel Lepsoo Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna maailma keelte ja kultuuride kolledži prantsuse kirjanduse kaasprofessor.

## Tunnustus
* 2013 Akadeemilised Palmioksad, rüütlijärk

* 2025 Tartu Ülikooli aumärk

## Tõlked
Tanel Lepsoo on tõlkinud prantsuse keelest eesti keelde peamiselt ilukirjandust.

* Milan Kundera, "Aeglus" (1998)
* Jean-Paul Sartre, "Iiveldus" (2002, uustrükk 2005)
* Albert Camus, "Truudusetu naine", "Ususalgaja ehk sassis mõistus", "Tummad", "Kasvav kivi" (lühiproosa kogumikus "Pagendus ja kuningriik", 2004)
* Albert Camus, "Õnnelik surm" (2005)
* Bernard-Marie Koltès, "Läänekallas. Roberto Zucco" (2006)
* Roland Barthes, "Tekstimõnu" (2007)
* Pierre Bayard, "Kuidas rääkida raamatutest, mida me pole lugenud?" (2008)

## Viited

## Välislingid
*
Kilju

**Kilju** on traditsiooniline soome suhkruvein, mida valmistatakse peamiselt pärmist, veest ja suhkrust.

Kilju valmistamine ainult pärmist, veest ja suhkrust ei olnud Soomes enne 2018. aasta märtsi seadusega lubatud, seetõttu (ja ka maitsestamise eesmärgil) lisati teravilja, kartulit, puuvilju või marju, et jook kvalifitseeruks veini või õllena.

Kilju alkoholisisaldus on tavaliselt 15–17%.
Enn Kareda

**Enn Kareda** (25. september 1939 – 7. august 2016) oli eesti insener ja tehnikateadlane.

Lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatika erialal 1963. aastal. Diplomiprojekti teema oli "Sünkrodetektor kulumõõtjale" (sisuliselt mõõtetehnilise sünkroondetektori elektroonne sõlm elektromagnetilisel induktsioonil põhineva vedelike kulu mõõteseadme – induktsioonkulumõõtja jaoks).

Nõmme Tee Seltsi asutajaliige ja esimene esimees.

Nõmme halduskogu aseesimees (2002).

Ta oli vastu Tallinna Linnavalitsuse ja sealhulgas Nõmme Linnaosa Valitsuse Nõmme looduse suhtes väga vaenulikule plaanile ehitada Mustamäe männimetsaga kaetud kaldapealsele endise kitsarööpmelise raudtee (praeguse Kitsarööpa tee) kohale Nõmme Keskusest mööda viiv nn ümbersõidutee. Tee ehitamine liivikule ja intensiivne liiklus sellel oleksid metsa hävitanud, kuid poleks parandanud liikluse olukorda Nõmme keskuses ja Hiiul.

Koos mõttekaaslastega 1999. aastal asutatud Nõmme Tee Seltsist oli tema eesmärk säästa seda metsa ja peatada tee ehitamise plaan. Kasutades ära kohaliku omavalitsuse seadusega antud võimalust, mis andis 1% elanikkonnast (antud juhul Tallinna elanikkonnast) õiguse peatada kohaliku omavalitsuse algatus, kogusid NTS liikmed umbkaudu 4000 kodaniku allkirjad, et tee ehitamise plaan nurjata.

Ta oli üks nendest, kes tegi ettepaneku sedalaadi plaanide peatamiseks algatada Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala moodustamine. See oli pikk protsess, mis lõppes võiduga.

Ta oli SEI projekti "Energiamajanduse Riikliku Arengukava aastani 2020 keskkonnamõju strateegiline hindamine" töörühma liige, energiamajanduse väliskulude ekspert (2007–2009).

Enn Kareda suri 7. augustil 2016 ja ta maeti 12. augustil 2016 Rahumäe kalmistule.

## Publikatsioone
* Elektromagnetvälja kiirguskaitse. Metoodiline materjal. Koostanud Enn Kareda. Tallinna Polütehniline Instituut, 1983, lk 55.
* Töökaitsealased arvutused: ülesannetekogu. Koostanud E. Kareda jt. Tallinn, Tallinna Polütehniline Instituut, töökaitse kateeder, 1988, lk 114.
* Säästva arengu sõnaseletusi. Võrgusõnaraamat koos otsimootoriga (Võrguteavik). Toimetanud ja koostanud Aet Tamm, ..., Enn Kareda jt. Kollektiivautorid ÜRO Arenguprogramm, Eesti Keskkonnaministeerium, Säästva Eesti Instituut. Tallinn, Säästva Eesti Instituut, 2006.

## Viited

## Välislingid
* Enn Kareda Eesti TeadusInfo Süsteemis ETIS
Jevgeni Novikov

**Jevgeni Novikov** on mitme tuntud inimese nimi:
* Jevgeni Novikov, vene ajaloolane
* Jevgeni Novikov, Eesti jalgpallur
* Jevgeni Novikov, Venemaa rallisõitja
Russell Schweickart

**Russell Louis "Rusty" Schweickart** (sündinus 25. oktoobril 1935) on Ameerika Ühendriikide endine aerokosmose insener, õhuväelane ja NASA astronaut.

Schweickart valiti astronaudiks 1963. aastal ja tema ainsaks missiooniks jäi 1969. aastal toimunud Apollo 9, kus katsetati ka Apollo kuumoodulit. Missioonil katsetas ta ka skafandrit, mida hiljem kasutasid Kuul kõndinud astronaudid. Hiljem määrati ta Skylabi esimese meeskonna varukomandöriks ja vastutas jaama parandamiseks vajalike tehnoloogiate ja protseduuride arenduse eest.

Schweickart lahkus NASAst 1977. aastal ja oli kaks aastat California kuberneri teadus- ja tehnoloogianõunik, misjärel asus ta tööle California Energiakomisjoni, kus töötas viis aastat. Ta on Kosmoseavastajate Assotsiatsiooni ja B612 Fondi kaasasutaja.

## Viited
Hilarius (täpsustus)

**Hilarius** on ladina mehenimi, mis tähendab rõõmsat või õnnelikku (ladina omadussõnast *hilaris* 'rõõmus, õnnelik', mis omakorda pärineb kreeka sõnast ἵλαος *hilaos*). Nime naisvorm on **Hilaria**.

Hilariusest tulenevad prantsuse nimi *Hilaire*, inglise nimed *Hilary* ja *Hillary*, itaalia ja hispaania mehenimi *Ilario* ja naisenimi *Ilaria*, kõmri *Ilar* ja *Eleri*, samuti haruldasemad vormid nagu *Ilariana*, *Ylariana*, *Hillaria*, *Hillery* jts. Eesti nimed *Illar* ja *Hillar* võivad tulla nii ladina nimest kui ka selle kreeka vastest *Ilarion* või *Hilarion*, mis on meile jõudnud vene keele ja õigeusu traditsiooni kaudu.

## Nime kandjaid
* Püha Hilarius Aquileiast või Pannooniast (suri umbes 284), pühak ja Aquileia piiskop Itaalias
* Hilarius Diakon (tegutses 4. sajandi keskel), teoloog ja vaimulik
* Püha Hilarius Poitiers'st (4. sajand), pühak ja piiskop
* Hilarius (tegutses 402. aasta paiku) Tarragona peapiiskop Hispaanias
* Hilarius (tegutses 408. aasta paiku), Rooma prefekt
* Hilarius (surnud 468), paavst
* Püha Hilarius Arles'ist (5. sajand), pühak ja Arles'i piiskop Prantsusmaal
* Hilarius Galeatast (6. sajand), erak
* Hilarius (tegutses 1125. aasta paiku), luuletaja
* Hilarius Chichesterist (umbes 1110–1169), Chichesteri piiskop Inglismaal

#### Vaata ka
* Püha Hilaria (5. sajand), Ida-Rooma keisri Zenoni tütar ja idakirikute pühak

## Viited

## Vaata ka
* Hilary (täpsustus)
* Saint-Hilaire (täpsustus)
* Ilar (täpsustus)
* Eleri (täpsustus), Welsh forms of this name
* Ilaria (täpsustus)
Oktaav (liturgia)

**Oktaav** on kristlikus kirikukalendris suuremale usupühale järgnev kaheksapäevane periood või selle viimane päev. Oktaave või nendele analoogseid pühi on peetud või peetakse peamiselt katoliku ja õigeusu kirikus ning idakirikutes.

Varem oli kombeks jätkata suurte usupühade nagu jõulude ja kolmekuningapäeva järel pühitsemist kaheksa päeva vältel, uuemal ajal on see tava ja termini *oktaav* tähendus aga taandunud viimasele, kaheksandale päevale, mida tähistatakse jumalateenistusega.

Oktaavide pühitsemine juurutati Vana-Roomas keiser Constantinus I ajal ning arenes seejärel pikkamisi. 8. sajandiks olid kujunenud liturgilised oktaavid mitte üksnes lihavõtete, nelipühade ja jõulude, vaid ka kolmekuningapäeva ning kiriku sissepühitsemise päeva jätkuks. 7. sajandist hakkasid oktaavid lisanduma ka pühakute mälestuspäevadele, millest vanimad olid peeterpaulipäev, lauritsapäev ja agnesepäev. 12. sajandiks oli sellest saanud üleüldine tava, konkreetsete tähistatavate oktaavide valik sõltus aga piirkonnast ja ordust. 1568. aastal kahandas paavst Pius V oktaavide arvu. Oktaavide pühitsemist on reeglistanud ka paavstid Leo XIII ja Pius X, kärpeid jätkasid Pius XII ja Paulus VI. 20. sajandi esimesel poolel sisaldas katoliku kalender 18 oktaavi, mis jaotusid 1.-3. järku *privilegeeritud oktaavideks*, tavalisteks oktaavideks ja lihtoktaavideks. Tänapäeval on katoliku kirikukalendris ametlikult täiemahulistena säilinud vaid jõulude ja lihavõtete oktaavid; viimasena tühistati 1969. aastal kolmekuningapäeva oktaav.

Kreeka traditsioonis nimetatakse suure usupüha järgset 8. päeva apodoosiseks (απόδοσης) ehk "tagasipöördumiseks". Vene traditsioonis on kaheksapäevase perioodi vasteks *попразднество* ja viimast päeva nimetatakse *отдание праздника*.

## Viited
Berezivka (täpsustus)

**Berezivka** on mitme asula nimi:
* **[[Berezivka]]**, linn Ukrainas Odessa oblastis
* **[[Berezivka (Beršadi rajoon)]]**, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis;
* **[[Berezivka (Nemõrivi rajoon)]]**, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis;
* **[[Berezivka (Orativi rajoon)]]**, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis;
* **[[Berezivka (Tšernivtsi rajoon)]]**, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšernivtsi rajoonis;
Ando Rannu

**Ando Rannu** (28. september 1914 Riia – 5. märts 2003) oli eesti dirigent ja puhkpillimängija.

Teise maailmasõja aastatel mängis ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkestris saksofoni. Pärast sõda mängis Eesti NSV Riikliku Filharmoonia džässorkestris, Eesti NSV Riikliku Filharmoonia puhkpilliorkestris ja Eesti NSV Siseministeeriumi puhkpilliorkestris.

1952. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli oboe erialal Hartvig Juksari õpilasena.

Aastatel 1958–1983 oli ta Tartu kultuurihoone puhkpilliorkestri dirigent.

Ta oli ka Riikliku Akadeemilise Teatri Vanemuine orkestrant ja oboe rühma kontsertmeister.

Ta on maetud Tartu Maarja kalmistule.

## Tunnustus
*1969 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri
*1973 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited
Benjamín Acevali piiskopkond

**Benjamín Acevali piiskopkond** (*Dioecesis Beniaminacevalensis*) on katoliku piiskopkond, mille keskus asub Benjamín Acevali linnas Paraguays.

Piiskopkonna asutas Johannes Paulus II 28. juunil 1980. Benjamín Aceval, kes on jäädvustamist leidnud linna ja piiskopkonna nimes, oli Paraguay diplomaat ja poliitik (elas 1845–1900).

Benjamín Acevali piiskopid:
*28. juuni 1980 – 8. juuli 1997 Mario Melanio Medina Salinas
*6. juuli 1998 –  16. juuni 2018 Cándido Cárdenas Villalba
*16. juuni 2018 – Amancio Francisco Benítez

## Välislingid
*http://www.catholic-hierarchy.org/diocese/dbenj.html
Bohdanivka

**Bohdanivka** on mitme asula nimi:

* **[[Bohdanivka (Altševski rajoon)]]**, küla Ukrainas Luhanski oblastis Altševski rajoonis;
* **[[Bohdanivka (Borõspili rajoon)]]**, küla Ukrainas Kiievi oblastis Borõspili rajoonis;
* **[[Bohdanivka (Lõpovetsi rajoon)]]**, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis;
* **[[Bohdanivka (Ovrutši rajoon)]]**, küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ovrutši rajoonis;
* **[[Bohdanivka (Pavlohradi rajoon)]]**, küla Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Pavlohradi rajoonis;
* **[[Bohdanivka (Tultšõni rajoon)]]**, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis;
* **[[Bohdanivka (Volnovahha rajoon)]]**, küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis;
...
Hartvig Juksar

**Hartvig Juksar** (31. oktoober 1910 – 19. märts 1985) oli eesti oboemängija ja muusikapedagoog.

1930. aastal lõpetas ta Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Aastatel 1927–1932 õppis Tallinna Konservatooriumis oboed Mihhail Prokofjevi klassis. 1940. aastal lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta oli korporatsiooni Sakala liige.

Aastatel 1932–1944 oli ta Vanemuise teatri orkestrant, 1944–1970 Estonia teatri orkestri oboerühma kontsertmeister. 1944–1978 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi ja 1944–1981 Tallinna Muusikakooli oboe eriala õppejõud. Tema õpilasi on Voldemar Rohtla, Hudo Kaljulaid, Viido Viires, Heldur Värv, Jaak Maasik, Teet Põder, Arvo Purga, Viljar Jõe, Toivo Lillepõld ja Ando Rannu.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Viited
Bradley (eesnimi)

**Bradley** on mehenimi.

Bradley asemel või hüüdnimena kasutatakse tihti nime **Brad**.

## Nime kandjaid
*Bradley Cooper, USA filminäitleja
*Bradley Claude Dourif, USA näitleja
*Bradley Howard Friedel, USA jalgpallur
*Bradley Jones, Austraalia jalgpallur
*Brad Pitt, USA filminäitleja ja -produtsent
*Bradley Barron Renfro, USA filminäitleja
*Bradley Whitford, USA filminäitleja
Bruce Lee ausammas

**[[Bruce Lee]]**'le püstitatud ausambad asuvad:

*  **[[Bruce Lee ausammas (Hongkong)]]** Hongkongis;
* **[[Bruce Lee ausammas (Los Angeles)]]** Los Angeleses;
Justo Abaunza

**Justo Abaunza y Muñoz de Avilés** (15. märts 1778 Nicoya – 1872 El Salvador) oli Nicaragua poliitik ja jurist, aastal 1851 kahel korral Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja.

Justo Abaunzo sündis tänapäeva Costa Rica territooriumil Nicoyas. Toona kuulus see Carlos III administratiivreformi tagajärjel ühe provintsina Nicaragua koosseisu. Abaunzast sai selle provintsi kuberner, kes aastal 1804 määrati uuele ametikohale Leónis. Ajaloolase José Dolores Gámez Guzmáni uuringute kohaselt olid Silvestre Selva võimuletuleku taga Justo Abaunza ja Fulgencio Vega. Nad varustasid Selva toetajaid 1000 musketi, 200 vintpüssi ja 200 vaadi püssirohuga. Hiljem sai temast parlamendiliige, kes kuulus konservatiivide hulka.

4. aprillist 7. juunini 1850 täitis ta Norberto Ramíreze asemel riigipea kohustusi. Kuna riigipeaks valitud José Laureano Pineda Ugarte ei saanud kohe ametisse astuda, siis andis ametist lahkuv ülemdirektor Ramírez 1. aprillil 1851 võimu üle Abaunzale. 4. augustil korraldas kindral José Trinidad Muñoz Fernández koos Pablo Buitrago y Benaventega riigis sõjaväelise putši, mille tagajärjel Pineda pages Hondurasesse. Leóni *[[cabildo]]* seadis seepeale koos Nicaragua parlamendiga riigipea ametisse Justo Abaunza kui laialt tuntud ja hea käitumisega isiku, kel aga puudusid vastava ameti pidamiseks ambitsioonid ja kes seetõttu pidas end riigipea kohusetäitjaks. Ülemdirektoriks kuulutas end ka Hondurasesse pagenud Pineda ja lisaks veel José Francisco del Montenegro Granadas.

Hondurase president Juan Lindo asus Pinedad toetama ja see naasis Hondurase vägede toetusel Nicaraguasse, asudes Leóni piirama. Linn kapituleerus tingimusel, et Pineda annab Abaunzale amnestia, ent selle otsuse tühistas Nicaragua parlament, leides, et Justo Abaunzal on parlamendiliikmena saadikupuutumatus. Abaunza otsustas seejärel suunduda El Salvadori, kus tal olid ees sõbrad, sealhulgas varem riigi ülemdirektoriks olnud Norberto Ramírez. Francisco Castellón Sanabria arvates oli nende intriigide taga San Salvadori piiskop José Jorge Viteri y Ungo.

Oktoobris 1872 jutustas San Miguelis elav Abaunza Nicaragua ajaloolasele José Dolores Gámez Guzmánile oma eluloo.

Justo Abaunza abikaasa oli Manuela Herdocia Baca.

## Viited
José Francisco del Montenegro

**José Francisco del Montenegro**  (1800 – 11. august 1851) oli Nicaragua poliitik, aastal 1851 Nicaragua ülemdirektori kohusetäitja.

José Francisco del Montenegro oli poliitilistelt vaadetelt konservatiiv. 1845. aastal sai temast José León Sandovali valitsuskabinetis välisminister.

4. augustil 1851 korraldas kindral José Trinidad Muñoz Fernández koos Pablo Buitrago y Benaventega riigis sõjaväelise putši, mille tagajärjel riigipea José Laureano Pineda Ugarte pages Hondurasesse. Granadas seati seepeale riigipea ametisse José Francisco del Montenegro, kes aga peagi pärast ametiastumist suri. Ülemdirektoriks kuulutasid end ka Hondurasesse pagenud Pineda ja lisaks veel Justo Abaunzo Leónis. Francisco Castellón Sanabria arvamuse kohaselt oli nende intriigide taga San Salvadori piiskop José Jorge Viteri y Ungo.

## Viited
Neeme piirivalvekoerte kool

**Neeme piirivalvekoerte kool** oli 1998–2007 tegutsenud kool Harju maakonnas Jõelähtme vallas Neeme külas. 

Kool oli Piirivalveameti alluvuses. Koolis õpetati välja piirivalvekoeri. 2007. aastal liideti see kool Muraste piirivalvekooliga.

## Viited

## Välislingid
*Neeme Piirivalvekoerte Kooli põhimääruse kinnitamine. Neeme Piirivalvekoerte Kooli põhimäärus
*Hanneli Rudi. Piirivalvekoerte kool kolib Murastesse. Postimees.ee, 2. september 2007
Šura-Bura seadused

**Šura-Bura seadused** on programmeerimises täheldatud seaduspärad, mis on nime saanud Moskva Ülikooli professori Mihhail Romanovitš Šura-Bura järgi.

Seadusi on kolm:

* 1. seadus: Iga programmi võib pikendada ühe käsu võrra.
* 2. seadus: Iga programmi saab lühendada ühe käsu võrra.
* 3. seadus: Pole olemas keerulisi ja seejuures õigeid programme.

Esimesed kaks Šura-Bura seadust tähendavad seda, et iga arvutust on võimalik teostada kas keerukamalt või lihtsamalt kui iga olemasolev algoritm seda võimaldab.

## Viited
Muraste piirivalvekool

**Muraste piirivalvekool** oli kool Harju maakonnas Muraste külas. 

Kool asutati 9. märtsil 1992 Tallinnas nimega *Piirivalvekool*. 2002. aastal korraldati Piirivalvekool ümber ja see kolis Muraste külla. Kool nimetati ümber **Muraste piirivalvekooliks**.

2007. aastal liideti Muraste piirivalvekooliga Neeme piirivalvekoerte kool.

## Viited

## Välislingid
*Muraste Piirivalvekooli asutamine eRT
Adam Cullen

**Adam Cullen** (sündinud 1986) on Ameerika Ühendriikidest pärit Eesti tõlkija, luuletaja ja viiuldaja.

Ameerika Ühendriikidest Minnesota osariigist pärinev Cullen jõudis Eestisse esmakordselt 2006. aastal, mil ta õppis Peterburis vene keelt ja kultuuri. Ta elab Eestis 2007. aastast ning on alates 2012. aastast tõlkinud eesti kirjandust inglise keelde. Ta on tõlkinud Indrek Hargla, Mihkel Muti, Rein Raua, Emil Tode, Kai Aareleidi, Doris Kareva, Jan Kausi, Elo Viidingu, Jürgen Rooste, Maarja Kangro jpt teoseid.

2017. aastal ilmus Culleni eesti- ja ingliskeelne luulekogu "Lichen/Samblik" kirjastuses Näo Kirik. Tema teine luulekogu "Väikses linnas" (Tuum 2018) koosneb eesti haikudest ja on pühendatud Haapsalu linnale.

2018. aastal oli Adam Cullen üks Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemia nominente.

Cullen on Eesti Kirjanike Liidu liige ja oli aastatel 2015–2018 selle tõlkijate sektsiooni juhatuse liige. Ta on ka Estonian Literary Magazine'i toimetuskolleegiumi liige.

## Viited

## Välislingid
* Adam Cullen, Eesti Kirjanduse Teabekeskus
* Sten Hankewitz "Adam Cullen – the American who fell in love with Estonia and its literature" Estonian World, 17. august 2014
* "The signs of something going right. An interview with Adam Cullen" Estonian Literary Magazine, 2/2017, lk 26-29
* Priit Hõbemägi "Adam Cullen: "Eesti kirjanduse tõlkimine on minu leib ja sool!"" Eesti Ekspress, 24. mai 2017
* Will Mawhood "A Minnesotan Writing in Estonian" Deep Baltic, 4. jaanuar 2018
* ""Autoportree" peategelane on Eestis elav USA tõlkija Adam Cullen" ERR, 27. oktoober 2018
* "Tõlkija Adam Cullen: eesti keel on nagu haldjakeel" ERR, 28. oktoober 2018
*Adam Cullen eesti keele õppimisest: üritasin emakeele oma peas välja lülitada, ERR, 10. märts 2021
Adam Cullen (kunstnik)

**Adam Cullen** (9. oktoober 1965 Sydney, Austraalia – 28. juuli 2012 Wentworth Falls, Austraalia) oli Austraalia maalikunstnik, keda tuntakse eelkõige kontroversiaalsete teemakäsitluste poolest. 

Üks tema tuntumaid teoseid on näitleja David Wenhami portree, mis võitis 2000. aastal Archibaldi preemia.
Äri

* **Äri** ehk **äritegevus** on kasumit taotlev tegevus.
* **Äri** ehk **[[äriettevõte]]** on majandusüksus, mille kaudu ettevõtja tegutseb.
* **Äri** küla on Äriküla varasem nimi.

## Vaata ka
* Ettevõtlus
Walsrode

**Walsrode** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Valla pindala on 270,68 km². 31. detsembril 2017 elas seal 23 089 inimest.

## Ajalugu
### Keskaeg
* 986 – krahv Walo asutas Walsrode kloostri. Linna on esmamainitud 7. mail 986.
* 1383 – Braunschweig-Lüneburgi hertsogid andsid Walsrodele linnaõiguse.
* 1479 – esimest korda on kirjeldatud Walsrode vappi. 15. sajandi lõpul sündis linnas skulptor Hans Brüggemann, Schleswigi toomkiriku kuulsa Bordesholmi altari looja.

### Varauusaeg

* 1626 – ulatuslikud purustused linnas krahv Tilly vägede poolt Kolmekümneaastase sõja ajal.
* 1757 – linna täielik hävinemine katastroofilises tulekahjus.
* 1811 – Napoleoni ajastul sai Walsrodest piirilinn Prantsusmaa ja Vestfaali kuningriigi vahel.
* 1814 – Walsrode liidendati Hannoveri kuningriigiga.
* 1866 – Walsrode annekteerimine Preisi kuningriiki.
* 1890 – raudtee-ehitus jõudis Walsrodesse.
* 1897 – luuletaja Hermann Löns külastas esmakordselt linna.

### 20. sajand
* 1935 – Löns, kes suri 1914. aastal, maeti ümber Walsrodesse.
* 1957 – Saksa piirivalveamet (Bundesgrenzschutz) rajas linna väljaõppekooli.
* 1984 – Alam-Saksi liidumaa seadusandlik võim lubab linna liidendada kui "sõltumatu kogukonna".

## Huvipaigad
* Rischmannshofi nõmmemuuseum
* Weltvogelpark Walsrode

## Sõpruslinnad
* Gernrode, Saksamaa
* Hibbing, Ameerika Ühendriigid
* Kovel, Ukraina
* Zaltbommel, Holland

## Viited

## Vaata ka
* Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkond

## Välislingid
* www.walsrode.de
Bispingen

**Bispingen** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Valla pindala on 128,55 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6486 inimest.

Vald on populaarne turismisihtkoht mitme puhkuse/teemapargiga. Selle territooriumile jääb ka Lüneburgi nõmme looduskaitseala Wilseder Bergi ümber.

## Paiknemine

Bispingen paikneb Luhe jõe ääres ja umbes 15 km Soltaust kirdes või 50 km Hamburgist lõunas.

## Alljaotused

* Bispingen
* Hützel
* Steinbeck an der Luhe (Steinbeck/Luhe)
* Behringen
* Volkwardingen
* Hörpel
* Borstel
* Haverbeck (Nieder- und Oberhaverbeck)
* Wilsede, nõmmeküla Wilseder Bergi jalamil

## Majandus

Bispingen on turistide seas populaarne kui kohalik puhkeala ja looduskaitseala.

## Huvipaigad

* Wilseder Berg, kõrgeim mägi Lüneburgi nõmmel
* Dat ole Huus, alamsaksa maja Wilsedes, üks vanemaid vabaõhumuuseume Saksamaal; ehitatud u 1540, renoveeritud 1742, toodud Wilsedesse 1907
* Iserhatsche, maastikuaed jahimajaga ja Montagnetto mudellossiga
* Matmispaik Volkwardingenis pronksiaja tumulustega
* Ole Kerk ('vana kirik') aastast 1353, tehtud maakividest; kasutatud ristimisteks, laulatusteks ja muudeks teenistusteks, samuti kontsertideks
* Treppenspeicher Volkwardingenis, üks vanemaid seda tüüpi aitu Lüneburgi nõmmel, ehitatud 1600 ja 1702, restaureeritud 2001
* Kardikeskus, omanikuks võidusõitja Ralf Schumacher
* Snow Dome Bispingen pakub sisetingimustes suusatamist ja lumelauasõitu. See avati 2006. aasta sügisel
* Bispinger Heide, puhkusepark, keti Center Parcs osa


Pilt:Wilsede-101.jpg|Talukoht Wilsedes
Pilt:Wilsede-102.jpg|Wilsede
Pilt:Wilseder Berg 006.jpg|Wilseder Berg
Pilt:Bispingen verrücktes Haus auf dem Kopf.jpg|Hull maja, tagurpidi maja


## Tuntud inimesi

* Waldemar Grube, metsandusvarustust tootva ettevõtte Grube KG Forstgerätestelle asutaja.

## Viited

## Välislingid

* www.bispingen.de
Bomlitz

**Bomlitz** oli vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis.

Valla pindala oli 64 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6955 inimest. Bomlitzi endine ala jääb Lüneburgi nõmme metsasemasse ossa. Sealt voolab läbi kaks jõge, Bomlitz ja Warnau.

Aastal 2020 liideti Bomlitz Walsrode linnaga.

## Viited
Nikolai Karatšentsov

**Nikolai Karatšentsov** (vene keeles Николай Петрович Караченцов; 27. oktoober 1944 Moskva – 26. oktoober 2018) oli vene filmi- ja teatrinäitleja ning laulja. 

Aastal 1963 asus ta õppima Moskva Kunstiteatri stuudiokoolis, mille lõpetas 1967. aastal. 
Samal aastal sai temast Leninliku Komsomoli nimelise teatri (aastast 1991 Ленком) näitleja.

Tänu 1974. aastal mängitud Thijl Ulenspiegeli – narri, huligaani ja mässaja – rollile kujunes temast nõukogude noorte kumiir. Mark Zahharovi lavastust „Thijl“ mängiti selles teatris kuni 1992. aastani.

Ülemaalise kuulsuse saavutas Karatšentsov mängides peaosa Aleksei Rõbnikovi rokkooperis "Junona ja Avoss", mille esietendus toimus 1981. aastal ja mida mängitakse siiani. Sellest kujunes Lenkomi teatri visiitkaart. 

Filminäitlejana alustas Karatšentsov 1967. aastal ja 1970. aastate teisel poolel kujunes temast üks hõivatumaid nõukogude näitlejaid, kusjuures kõik keerukad kaskadööritikid tegi ta alati ise. 

Ta mängis enam kui sajas filmis. 
Muuhulgas on ta dubleerinud vene keelde kümneid Prantsuse näitleja Jean-Paul Belmondo rolle ja helindanud mitmeid multifilme.

Ööl vastu 28. veebruari 2005 sattus tema juhitud Volkswagen Passat B5 Moskvas Mitšurini prospektil autoõnnetusse, mille tagajärjel sai ta tõsise aju- ja koljutrauma ning ta oli 26 päeva koomas. 
Alles 2007. aasta mais tõusis ta uuesti oma koduteatri lavale, et osaleda galakontserdil, kus esitleti CD-plaati tema lauldud lauludega.

2011. aasta kevadel tegi ta läbi kahekuulise ravi ühes Iisraeli haiglas, mille järel tema kõnevõime paranes.
2013. aastal raviti teda veel ühes Pekingi haiglas. 

26. oktoobril 2014 tähistati Lenkomi teatris pidulikult Karatšentsovi 70. juubelisünnipäeva.

27. veebruaril 2017 sattus ta jälle autoõnnetusse, seekord oma Moskva-lähedase suvila juures. 
Haiglast kirjutati ta välja 3. märtsil 2017.

Septembris 2017 diagnoositi näitlejal kopsuvähk, oktoobris 2018 viidi ta ravile Moskva Onkoloogiahaiglasse, kus ta suri üks päev enne oma 74. sünnipäeva. 
Hüvastijätt näitlejaga toimus 29. oktoobril 2018 Lenkomi teatris. 
Ta on maetud Moskvasse Trojekurovo kalmistule.

Oma 40 aasta pikkuse karjääri jooksul esitas Karatšentsov üle 200 laulu, talle kirjutasid laule heliloojad Gennadi Gladkov, Maksim Dunajevski, Vladimir Bõstrjakov jt. 

## Tunnustus
* 1977 – Vene NFSV teeneline kunstnik
* 1989 – Vene NFSV rahvakunstnik 
* 1997 – Austuse orden
* 2003 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia 
* 2009 – orden "Teenete eest isamaa ees", 4. järk 
* 2011 – Andrei Mironovi nimeline näitlejapreemia Figaro
Wietzendorf

**Wietzendorf** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis.

Valla pindala on 106,88 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4133 inimest. Vald asub umbes 14 km Soltaust kagus ja 50 km Lüneburgist edelas.

## Teine maailmasõda

Teise maailmasõja ajal asus Wietzendorfi lähedal sõjavangilaager (*Kriegsgefangenenlager*), sealhulgas ohvitseride osakond (*Oflag 83*). Laagris olid esialgu Nõukogude vangid idarindelt; hiljem viidi need osaliselt minema kehvade sanitaartingimuste tõttu ja kasutati teiste vangide majutamiseks, sealhulgas paljude Itaalia sõjavangide (*Italienische Militaerinternierte*), kes Natsi-Saksamaa arvates olid kaotanud oma sõjaväelise staatuse, kuna nad olid keeldunud Mussolini käskude täitmisest pärast vaherahu Itaalia ja liitlaste vahel. Itaalia vangide seas olid Giovannino Guareschi, kes sai hiljem maailmakuulsaks kui Don Camillo looja, ja Alessandro Natta, hilisem PCI peasekretär.


Pilt:Peetshof in Wietzendorf.jpg|
Pilt:Wietzendorf Denkmal Heideimkerei.jpg|
Pilt:Wietzendorf Kirche 01.jpg|
Pilt:Mahnmal Sowjet.Kriegsgefangenenfriedhof Wietzendorf 03.jpg|


## Viited

## Välislingid

* www.wietzendorf.de
Charles Ruijs de Beerenbrouck

**Charles Joseph Maria Ruijs de Beerenbrouck** (1. detsember 1873 – 17. aprill 1936) oli Hollandi poliitik. Alates 9. septembrist 1918 kuni 4. augustini 1925 ja 10. augustist 1929 kuni 26. maini 1933 oli ta Hollandi peaminister.
Viljar Jõe

**Viljar Jõe** (sündinud 23. veebruaril 1946 Tallinnas) on eesti oboemängija, orkestrijuht ja muusikapedagoog.

1953. aastast õppis ta Võru 1. 7-klassilises koolis. 1957. aastal alustas muusikaõpinguid Võru Lastemuusikakoolis, kus õppis klaverit ja oboed Hendrik Juurikase õpilasena. 1964. aastal lõpetas Võru 1. Keskkooli. Samal aastal alustas õpinguid Tallinna Muusikakoolis oboe erialal Hartvig Juksari klassis. Aastatel 1965–1968 oli Nõukogude armees ajateenistuses. 1970. aastal lõpetas muusikakooli. 

Aastatel 1969–1992 oli ta Estonia teatri orkestri oboemängija, 1971. aastast ka oboerühma kontsertmeister. 1992. aastast töötas Võru Muusikakoolis puhkpilliõpetajana ning juhatas muusikakooli sümfooniaorkestrit. Hiljem on ta töötanud Vastseliina Muusikakooli puhkpilliõpetajana.

## Viited
Confédération Interalliée des Sous-Officiers de Réserve

**CISOR** (**Confédération Interalliée des Sous-Officiers de Réserve**) on 1. juunil 1963 mittetulundusühinguna loodud katusorganisatsioon Euroopa rahvuslikele reservallohvitseride kogudele. CISORil on 14 liikmesriiki. Presideeruv riik alates 2020. aastast on Šveits.

## Ajalugu
Teise maailmasõja järel algas tagavaraohvitseride kogude tihe rahvusvaheline koostöö, mis kulmineerus 20. novembril 1948 CIORi („Interallied Confederation of Reserve Officers“), ehk rahvusvahelise reservohvitseride konföderatsiooni loomisega.

Allohvitserid reservis jõudsid sama tulemuseni 1. juunil 1963 kui Toulonis, loodi Belgia, Luksemburgi, Lääne-Saksamaa, Prantsusmaa ja Šveitsi esindajate vahel **AESOR** (**Association Européenne des Sous-Officiers de Réserve**). 2013. aastal nimetati AESOR ümber CISORiks.

Eesti on CISORi täisliige alates 2019. aastast. Keskkomitee koosolek toimus Tallinnas 24. septembrist kuni 2. oktoobrini 2020.

## Väljund
CISOR panustab rahu tagamiseks koostöös riiklike tsiviil- ja militaarvõimudega Euroopa kaitsevõime arengusse.
CISOR eesmärgid on:
:: a) *Osaleda üleeuroopalise Reservväelaste statuudi väljatöötamisel*
:: b) *Arendada rahvusvahelist koostööd ja läbikäimist liikmesriikide vahel, et tugevdada üleüldist kaitsetahet.*

## Vaata ka
* Military Pentathlon

## Viited

## Kirjandus
* *Reserveunteroffiziere stellen sich international neu auf*. *loyal* nr 05/13, lk 48.
* *AESOR Wettkämpfe in Toledo und Warschau*. Informationsdienst für Reservisten & Reservistinnen, välja antud Führungsstab der Streitkräfte, I/2012, lk 9.

## Välislingid

* Ametlik koduleht (inglise/prantsuse)
* AESOR-Statuten, HVA.Reservistenverband-Sachsen.de
* Jahrestagung der internationalen Reserveunteroffiziervereinigung schweißt die Mitglieder der teilnehmenden Staaten zusammen, MyHeimat.de 
* ''Sport hält Geist und Körper fit …'', Reservistenverband.de
* Deutsches Nationalteam Militärischer Fünfkampf
Johannes Kelder

**Johannes Kelder** (ka **Hannes Kelder**; 18. jaanuar 1919 Massu küla, Lihula vald – 27. detsember 1993 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja ja liikumisjuht.

Lõpetas 1937 Läänemaa Ühisgümnaasiumi ja 1939 Tallinna Õpetajate Seminari, õppis 1941–1942 Rahel Olbrei Estonia balletirühmas. Teatritegevust alustas 1941 Estonias, aastatel 1942–1951 oli ta Endla teatri näitleja ja lavastaja.

1952–1953 Nukuteatri näitleja

1953–1967 Tööjõureservide klubi näiteringi juht

1959–1963 ühtlasi rahvateatri Noorus peanäitejuht

1967–1987 Rahvaloomingu ja Kultuuritöö Teadusliku Metoodikakeskuse metoodik,  

1970. aastatel töötas ta Eesti NSV Rahvaloomingu Maja klubitöö teadusliku kabineti juhatajana.

VII üldtantsupeol (1963) oli ta rahvamängude juht. Ta oli XVII üldlaulupeo (1969) stsenaariumi autor koos Aksel Pajupuuga.

Kirjutanud nukunäidendi „Lumivalguke” (1953), koostanud 1967–87 bülletääne „Abiks klubitöötajale” ja „Abiks mängujuhile”.

### Osi

* lakei (Verdi *Traviata*, 1941)
* Petja Milozarov (Ostrovski *Süüta süüdlased*, 1945)
* Ralf (Jakobsoni *Elu tsitadellis*, 1946)
* Tjatjorkin (Gorki *Vassa Železnova*, 1950)
* Cléante (Molière’i *Ihnus*, 1950)
* Oodo (Bornhöhe ja Kelderi *Tasuja*, 1950)
* Pjatjorkin (Simonovi *Võõras vari*, 1950)
* Verba (Korneitšuki *Lodjapuusalu*, 1950)
* Voldemar Ilves (Vilde *Side*, 1951)
* Rauataat (Kangilaski *Vaeslapse käsikivi*, 1953)

### Lavastusi

* Gabbe *Kristallkingake* (1946)
* Makarjevi ja Dilini *Saabastega kass* (1947)
* Mihhalkovi *Lõbus unenägu* (1949)
* Pakkala *Parvepoisid* (1959)
* Lutsu ja Särevi *Tootsi pulm* (1963)

### Liikumisjuht

* Kitzbergi ja Simmi *Kosjasõit* (1944)
* Kálmáni *Mariza* (1945)
* E. Kapi *Tasuleegid* (1948)
* Rombergi *Kõrbelaul* (1948)

### Kirjandus

* K. Süvalep. *Ideelise ja kunstilise küpsuse poole*. – Sirp ja Vasar, 2. september 1950
* L. Normet. *Operett „Rahutu õnn” Haapsalus*. – Sirp ja Vasar, 18. detsember 1953

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

## Tunnustus
*1974 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited

## Välislingid
*Eesti Entsüklopeedia artikkel
*Hannes Kelder (1962). Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS
José Laureano Pineda Ugarte

**José Laureano Pineda Ugarte** (4. juuli 1802 Potosí – 17. september 1853 Managua) oli Nicaragua jurist ja poliitik, 1851–1853 kahel korral Nicaragua ülemdirektor.

José Laureano Pineda Ugarte sündis aastal 1802 Potosís. Tema isa oli Pedro Benito Pineda, ema aga Juana Rufina Ugarte Selva. Ta abiellus Dolores Sacasa Méndezega, poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal. Aastal 1825 lõpetas ta Leónis sealse ülikooli õigusteaduskonna ja pühendus Kesk-Ameerika riikide iseseisvuse eest võitlemisele.

Aastal 1835 koostas ta esimese Nicaragua kriminaalkoodeksi, mille Rahvusassamblee kinnitas aastal 1839. Ta oli José León Sandovali valitsuse liige. Ta astus parlamendiliikmena vastu sõjaväelaste katsele muuta Nicaragua sõjaväeliseks diktatuuriks, mida need üritasid teha pärast ebaõnnestunud sõda Inglismaaga ja Moskiitoranniku Inglismaa protektoraadiks kujunemist.

Kuna Norberto Ramíreze asemel riigipeaks valituna José Laureano Pineda Ugarte ei saanud kohe ametisse astuda, siis andis ametist lahkuv ülemdirektor Ramírez 1. aprillil 1851 võimu üle Justo Abaunzale ja Pineda astus ametisse alles 5. mail. 4. augustil korraldas kindral José Trinidad Muñoz Fernández koos Pablo Buitrago y Benaventega riigis sõjaväelise putši, mille tagajärjel Pineda pages Hondurasesse. Leóni *[[cabildo]]* seadis seepeale koos Nicaragua parlamendiga riigipea ametisse Justo Abaunza. Ülemdirektoriks kuulutas end ka Hondurasesse pagenud Pineda ja lisaks veel José Francisco del Montenegro Granadas. Kuni sama asta 11. augustini nimetas Pineda end ülemdirektoriks paguluses, seejärel aga lihtsal ülemdirektoriks.

Hondurase president Juan Lindo asus Pinedad toetama ja see naasis Hondurase vägede toetusel Nicaraguasse, asudes Leóni piirama. Tema vägesid juhatas Fruto Chamorro. Linn kapituleerus tingimusel, et Pineda annab Abaunzale amnestia, ent selle otsuse tühistas Nicaragua parlament, leides, et Justo Abaunzal on parlamendiliikmena saadikupuutumatus. Francisco Castellón Sanabria arvates oli nende intriigide taga San Salvadori piiskop José Jorge Viteri y Ungo.

Algselt jagas Pineda võimu Granada fraktsiooni uue juhi Fulgencio Vegaga, hiljem oli aga võimul üksi. Ta viis riigis läbi administratiivreformi ja muutis koos Vegaga riigi pealinnaks lõplikult Managua, et likvideerida Granada ja Leóni vastasseis.

## Viited
LVM Kinnisvara

**LVM Kinnisvara** on 1994. aasta 5. septembril asutatud Eesti kinnisvarafirma, millel on esindused Tallinnas, Tartus, Pärnus ja Kuressaares. Firma rajati algselt Pärnus.

Ajalehe Äripäev 2018. aasta novembris ilmunud Eesti kinnisvarabüroode edetabelis paiknes LVM Kinnisvara 11. kohal. Firma käive 2017. aastal oli 2 045 411€, kasum 304 278€, juhatuseliikmed Andres Sutt ja Ingmar Saksing, omanikud võrdselt 33,33% osalustega Andres Sutt, Ingmar Saksing ja Jaan Lepp. Aasta varem jäi firma samas edetabelis 20. kohale.

2012. aastal lisas LVM Kinnisvara esimese Eesti kinnisvarafirmana oma kodulehele Google Street View rakenduse.

2012. aastal kritiseerisid teised kinnisvarafirmad LVM Kinnisvara, kuna see keeldus jagamast maakleritasu teiste firmadega ning vahendamast müügis objekte teiste maaklerite klientidele. LVM vastas, et eeldab sellisel juhul kirjalikku lepingut.

Ettevõtte omanikud on 2000. aastate algusest saati kogunud Pärnu-teemalise kunsti kogu.

## kv.ee boikott 2017. aastal
2017. aasta märtsis osales LVM Kinnisvara kinnisvarafirmade ühispöördumises ja boikotis kinnisvaraportaali kv.ee uue hinnastamismudeli vastu. Võimaliku konkurentsi kahjustava tegevuse tõttu alustas prokuratuur boikoteerijate vastu kriminaalasja. Mai lõpuks oli LVM Kinnisvara portaali naasnute hulgas. Kriminaalasja lõpetamisega seoses kohustus LVM Kinnisvara sarnaselt teiste boikotiosalistega trahvi tasuma. LVM Kinnisvara juht Ingmar Saksing kommenteeris juhtunud väitega, et nähtavasti "on igasugune sektoripõhine koostöö Eesti Vabariigis kriminaalne". Samas kritiseeris ta konkurentsiameti passiivsust, kui paar kuud pärast tüli algust omandas senine kv.ee omanik, kontsern Eesti Meedia ka Eesti suuruselt teise kinnisvaraportaali city24.ee ja "sisuliselt monopoliseeris kuulutusteturu".

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
* Eno-Gerrit Link LVM Kinnisvara talletab Pärnu vaadete ajalugu. Pärnu Postimees, 31. märts 2014
Tihnu Teataja

**Tihnu Teataja** oli Tihemetsa Põllumajandustehnikumi õpilasleht, mis ilmus vahemikus mai 1994 – jaanuar 2002.

Ajaleht ilmus 2 korda aastas.
Kozodavlev

**Kozodavlev** (vene keeles *Козодавлев*, saksa keeles *Kosodawlew*) oli Venemaa aadlisuguvõsa.

## Ajalugu
Perekonnalegendi järgi põlvnesid Kozodavlevid Mecklenburgist pärit **Koẞ von Dahlen**i suguvõsast. Ürikulisi teateid on suguvõsa kohta XV sajandi lõpust, mil vürst Ivan Jurjevitš Patrikejevi teenistuses mainitakse vendi Mižui Andrejevitš Kozodavlevit ja Timofei Andrejevitš Kozodavlevit (suri pärast 1498). Hiljem elasid Kozodavlevid Novgorodi kubermangus. Suguvõsa kõige nimekam liige oli tõeline salanõunik Ossip Petrovitš Kozodavlev (1753−1819), kes tõusis senaatoriks (1799) ja oli aastatel 1810−1819 Venemaa siseminister. 1810. aasta 31. detsembril (vkj) võeti ta Eestimaa ja 1812. aasta 22. juunil (vkj) Liivimaa rüütelkonna matriklisse.

## Suguvõsa liikmeid
*Ossip Petrovitš Kozodavlev (1753−1819), tõeline salanõunik, senaator, Venemaa siseminister, Riiginõukogu liige

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel*). 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980).
*Федорченко, Валерий Иванович. *Дворянские роды, прославившие отечество*. Энциклопдия дворянских родов. Москва: "ОЛМА-ПРЕСС", 2004. Lk 203-204 https://books.google.ee/books?id=2ERh-2oQaeIC&pg=PT202&lpg=PT202&dq=%D0%9A%D0%BE%D0%B7%D0%BE%D0%B4%D0%B0%D0%B2%D0%BB%D0%B5%D0%B2%D1%8B&source=bl&ots=aGNPpvXbQN&sig=motjvciXLvgOLKefk71qiM0o2qI&hl=et&sa=X&ved=2ahUKEwj5o-X36qneAhXStYsKHXbmDGE4ChDoATAHegQIBxAB#v=onepage&q=%D0%9A%D0%BE%D0%B7%D0%BE%D0%B4%D0%B0%D0%B2%D0%BB%D0%B5%D0%B2%D1%8B&f=false.

## Välislingid
*Kozodavlevi suguvõsa liikmete eluloolised andmed
*Kozodavlevi suguvõsa genealoogia
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust