open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gustav Moritz Santo

**Gustav Moritz Santo** (2. juuni 1802 Schlichtingsheim – 13. juuli 1856 Tartu) oli Eesti saksastunud itaalia perekonnast pärit baltisaksa ajaloolane, keeleteadlane ja kirjandusloolane.

## Elulugu

Ta sündis Sileesias Poseni lähistel. Õppis Breslau Ülikoolis. Oli aastani 1837 Saksamaal kooliõpetaja ja pastor. Tulnud Liivimaale, oli algul Riias koduõpetaja, 1839–1846 Kuressaare kreiskooli õpetaja ja inspektor, 1846–1856 Tartu Kubermangugümnaasiumi ajaloo ülemõpetaja.

## Teadustöö
Võttis osa Õpetatud Eesti Seltsi (ÕES-i) tegevusest, oli 1853–1856 ÕES-i esimees. Astus välja eesti rahva loomisvõime kaitseks, aitas kaasa "Kalevipoja" väljaandmisele. Tutvustas eesti lugejatele õppetööd gümnaasiumis. Avaldas ajaloolisi, keeleealaseid ja kirjandusloolisi kirjutisi, millest tähelepanuväärseimad on uurimus katoliikliku vastureformatsiooni aja kirjameestest ja kommenteeritud eelteade "Kalevipoja" ilmumisest.

## Teoseid
* Die Entwickelung des Arensburg'schen Schulwesen in den letzten 40 Jahren. Dorpat, 1844
* Vorschläge zu einer übereinstimmenden, einfaschen und leicht übersichtlichen Bezeichnung der deutschen Deklinationen und Conjugationen. Dorpat, 1847
* Guilielmus Buccius und Ambrosius Weltherus, zwei der ältesten estnischen Schriftsteller. // Verh. GEG II, 2. Dorpat, 1848
* Angündigung der baldigen Erscheinung des Kallewi-poeg, eines estnischen Nationalepos, nebst einigen Bemerkungen über die estnische Volkspoesie. // Verh. GEG III, 1. Dorpat, 1854
* Tartu Kimnasiumi-koli 50 ajjastaline saismine. // Ma-rahva Kalender ehk Täht-ramat 1855. Tartu, 1854.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 291
* Eesti kirjanduse ajalugu I–V. Tallinn, 1965–1991, II, 22, 83
* Fr. R. Kreutzwaldi kirjavahetus II. Tallinn, 1956, 161.
*
Manni tüvijalg

**Manni tüvijalg** ehk **Manni tsüaatea** (*Cyathea manniana*) on tüvijalaliste sugukonda tüvijala perekonda kuuluv puu.

Manni tüvijalg on sõnajalgpuu, mis kasvab mägedes *920–2000 meetri* kõrgusel varjulistes metsades jõgede kallastel.

Manni tüvijala kasvukohad on Aafrikas, teadaolevalt järgmistes piirkondades: Angola, Burundi, Kamerun, Kesk-Aafrika Vabariik, Kongo Vabariik, Elevandiluurannik, Kongo DV, Ekvatoriaal-Guinea (sealhulgas Annobón ja Bioko), Etioopia, Gabon, Ghana, Guinea, Keenia, Libeeria, Malawi, Mosambiik, Nigeeria, Rwanda, São Tomé ja Príncipe, Sierra Leone, Tansaania, Uganda, Sambia, Zimbabwe.

Taime kirjeldas esimesena saksa botaanik Gustav Mann.

Puu kasvab umbes seitsme meetri kõrguseks. Taime tüvi on kaetud püstiste teravate ogadega.

## Viited

## Välislingid
* Cyathea manniana
Meeli Saar

**Meeli Saar** (sündinud 16. veebruaril 1958 Rakveres) on eesti sporditeadlane.

## Elulugu
Ta on lõpetanud 1976. aastal Jõgeva Keskkooli, 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja 1998. aastal Tartu Ülikooli magistriõpingud. M.Sc. (liikumis- ja sporditeadused, 1998, TÜ), magistritöö "Süstikjooksu kasutamine motoorse võimekuse hindamiseks 15–17-a. tüdrukutel". Olnud aastatel 1985–1999 Jõgeva Gümnaasiumi õpetaja, 1999–2006 Vändra Gümnaasiumi vanemõpetaja, 2006– ...Tartu Ülikooli spordipedagoogika ja treeninguõpetuse instituudi kinantropomeetria õppetooli erakorraline teadur.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: laste ja noorte kehaline aktiivsus, kinantropomeetria, kehaline võimekus. 17 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Koordinatsiooni, tasakaalu ja painduvuse osatähtsus süstikjooksu testi tulemustes 15–17-aastastel tütarlastel (kaasautor T. Jürimäe). // Spordipedagoogika Instituudi teadus- ja õppemetoodiliste tööde kogumik. Tartu, 1997
* Influence of anthropometric parameters on motor ability test results in 13–15-year-old girls (kaasautor T. Jürimäe). // Paper on Anthropol. 5 (2001) 10
* Self-perceived and actual indicators of motor abilities in children and adolescents (kaasautor T. Jürimäe). // Perceptual and Motors Skills 97 (2003) 3. Relationship between anthropometry, physical activity and motor abilities in 10–17-years-old Estonians (kaasautor T. Jürimäe). // J. Human Movement Studies 47 (2004) 1

## Viited

## Välislingid
*
Päevaraamatukirjend

** Päevaraamatukirjend ** on raamatupidamises kasutatava kronoloogilise registri ehk päevaraamatu kirjend, milles peavad kehtiva raamatupidamise seaduse (2005) järgi sisalduma järgmised rekvisiidid : 

# Majandustehingu kuupäev;
# Raamatupidamiskirjendi järjekorranumber;
# Debiteeritavad ja krediteeritavad kontod ja vastavad summad;
# Majandustehingu lühikirjeldus;
# Algdokumendi (koonddokumendi) nimetus ja number. 

## Vaata ka
*Bilanss
*Kontoplaan
*Pearaamat
*Raamatupidamise kontoplaan
*Raamatupidamiskohustuslane
*Raamatupidamise eest vastutav isik

## Viited

## Välislingid
* Raamatupidamise seadus ja õigusaktid
Görlitzi kreis

**Görlitzi kreis** on kreis Saksamaal Saksimaa liidumaal.

Kreisi pealinn on Görlitz. Kreis moodustati 2008. aasta augustis Löbau-Zittau kreisi, Alam-Sileesia Oberlausitzi kreisi ja Görlitzi linna liitmisel.

## Linnad ja vallad

Linnad:

Vallad:

## Viited
Enn Roose

**Enn Roose** (10. mai 1939 Tallinn – 10. oktoober 2001 Tallinn) oli Eesti majandusteadlane ja riigiametnik.

## Elulugu
Enn Roose oli teenistuja poeg, tema ema oli tõlkija Nadežda Roose (1917–2022). 

Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna Polütehnikumi, 1964 Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna ja 1977 Moskvas NSVL TA Majandusmatemaatika Keskinstituudi aspirantuuri; majanduskandidaat (1977, samas), väitekiri "Некоторые теоретические вопросы проектирования систем управления (отраслевой аспект)". 
Täiendanud end maksunduses Soomes, Rootsis, Taanis, Austrias, Saksamaal, Prantsusmaal ja Kanadas.

Aastatel 1957–1964 töötas ta raadiotehases Punane RET. Aastatel 1964–1969 oli ENSV TA Erikonstrueerimise Büroo peainsener, 1969–1975 Autotranspordi Ministeeriumi arvutuskeskuse asedirektor, 1976–1985 Kohaliku Tööstuse Ministeeriumi arvutuskeskuse juhataja.

1989–1990 Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee esimehe asetäitja ja 1990–1992 rahandusministri asetäitja.  

1989–1990 valitsuse eksperdirühma esimees uue seadusloome alal, 1991 valitsuse rahareformi eksperdirühma esimees, 1992. aasta rahareformiga kaasneva majandusreformi komisjoni juht, 1993. aastast AS EnnRoose&Ko juhataja, maksunõunik, 1994–1995 Tallinna Linnavolikogu rahandusnõunik, 1995. aastast Eesti Maksumaksjate Liidu juhataja esimees. 

Ta oli Eesti majanduse iseseisvuse (IME) probleemnõukogu eestvedajaid, tegelenud 1990–1995 Eesti maksusüsteemi sätestamise ja arendamisega. 
Eesti NSV riiklik preemia (1972) (kollektiivis), Saksamaa majandusreformi auhind (1992). Üle 10 teaduspublikatsiooni.

## Isiklikku
Tema abikaasa on olnud Marju Lauristin ning nende lapsed on Katrin Reimann ja Marin Laak.

## Teoseid
* Juhtimissüsteemide morfoloogia ja dialektika (kaasautor Ülo Vooglaid). Tallinn, 1986
* Käibemaksu aktuaaltekstid: seadused, juhendid, kommentaarid, seisuga 1. jaanuar 1995 (koost). Tallinn, 1995.

## Viited

## Kirjandus
* EE 14, 433
* Eesti majanduse biograafiline leksikon. Tallinn, 2000, 429.

## Välislingid
* "Maksukonsultant Enn Roose on surnud" Eesti Päevaleht, 11. oktoober 2001
Majandustehing

**Majandustehing** on tehing, muu toiming, seaduses sätestatud sündmus või õigusvastane tegu, mille tagajärjel muutub raamatupidamiskohustuslase vara, kohustiste või omakapitali koosseis.

Eestis on majandustehing raamatupidamisseadusele (2005) vastavalt defineeritud kui raamatupidamiskohustuslase majandusüksuse tehtud mistahes toiming (sissetulek, väljaminek jm), kolmandate isikute vaheline tehing ja raamatupidamiskohustuslast puudutav sündmus, millel on majanduslik tagajärg muutuste näol tema varade, kohustuste või omakapitali koosseisus.

Majandustehingu aluseks on majandustehingut tõendav algdokument. Kõik majandustehingud tuleb, nii kassapõhise kui ka tekkepõhise raamatupidamisarvestuse korral, dokumenteerida, kanda ükshaaval ja kronoloogilises järjekorras päevaraamatusse ja hiljem pearaamatusse. 

## Viited

## Välislingid
* Raamatupidamise seadus ja õigusaktid Eestis
39 eKr

**Aasta 39 enne Kristuse sündi** ehk meie ajaarvamist.

## Sündmused
*...

## Sündinud
* Antonia Maior, Marcus Antoniuse tütar, Nero ja Messalina vanaema
* Iulia, Augustuse tütar

## Surnud
* Quintus Labienus, Rooma sõjaväelane
Haabersti linnaosavalitsus

**Haabersti linnaosavalitsus** (ametlikult *Haabersti Linnaosa Valitsus*) on Tallinna Haabersti linnaosa juhtimiseks moodustatud haldusorgan.

See asub aadressil Ehitajate tee 109 a.

Linnaosa vanem on Anna Levandi.

## Linnaosavalitsuse esimehed
*August Koppel, Haabersti linnaosa vanem
*Neeme Jõgi, Haabersti linnaosa vanem
*1997–1999 ,Vladimir Panov, Haabersti linnaosa vanem
*1999–2004, Tatjana Muravjova, Haabersti linnaosa vanem 
*2004-2005, Taavi Rõivas, Haabersti linnaosa vanem
*2005-2005, Kalle Klandorf, Haabersti linnaosa vanem
*2005–2011, Viktor Vassiljev, Haabersti linnaosa vanem
*2012–2019, Marek Jürgenson, Haabersti linnaosa vanem
*2019–2021, Andre Hanimägi, Haabersti linnaosa vanem
*2021–2024, Oleg Siljanov, Haabersti linnaosa vanem
*2024-..., Anna Levandi

## Ajalugu
4. märtsil 1993. aastal võttis Tallinna Linnavolikogu vastu otsuse, millega loeti otstarbekaks ja majanduslikult põhjendatuks Tallinna linna jagamine 8 piiratud omavalitsusega linnaosaks. Linnarajoonid likvideeriti ametlikult 1993. aasta suvel ning uued linnaosavalitsused asusid tegevusse 1993. aasta 1. septembrist.

## Vaata ka
*Tallinna linnavalitsus
Timothy Olyphant

**Timothy David Olyphant** (sündinud 20. mail 1968) on Ameerika näitleja.

1995. aastal teatrilaval ja järgmisel aastal kinoekraanil debüteerinud Olyphant on osalenud paljudes linateostes. Filmis "Kadunud 60 sekundiga" (2000) oli tal kõrvalosa, filmis "Visa hing 4" oli ta üks peaosatäitjaist (küberterrorist Thomas Gabriel, endine USA Kaitseministeeriumi analüütik) Bruce Willise kõrval, telesarjas "Seadusesilm" mängis ta peaosalist Raylan Givensit.

Šoti juurtega Olyphant sündis Honolulul ema Katherine'i ja veinivabrikus töötanud kolledži õppejõust isa John Vernon Bevani pojana. Hiljem kolis Olyphanti pere Californiasse, San Franciscost kagus asuvasse Modesto linna, kus möödus Timothy noorusaeg. Kuueaastaselt alustas ta ujumistreeninguid ja jätkas neid keskkooli ajal.

183&nbsp;cm pikkune Olyphant tegi ujumises märkimisväärseid edusamme ja tõusis oma tulemustega peagi USA edetabelitesse. 1986. aastal oli ta USA meistrivõistluste finalist 200 meetri individuaaldistantsil. Samal aastal lõpetas ta Modesto keskkooli. Olyphant jätkas ujumistreeninguid õpingute ajal Lõuna-California ülikoolis, mille ta lõpetas kujutava kunsti erialal. Magistrikraadi poole pürgimise asemel suundus ta New Yorki, kus osales kaks aastat näitlejakursustel.

Timothy Olyphant elab Westwoodis Los Angeleses koos oma kolledžiaegsest kallimast abikaasa Alexis Kniefi ja kolme lapsega. Paar abiellus 1991. aasta juulis.

## Filmograafia
### Film

### Televisioon

### Videomängud

## Tunnustus
* 1996 – Theatre World Award
* 2000 – Young Hollywood Awards

## Viited

## Välislingid

* 
* Timothy Olyphant saidil Television Academy
Marianne Kneuer

**Marianne Kneuer** (sündinud 1964 Bonnis) on saksa politoloog ning Saksa Politoloogide Ühingu esimees.

## Haridus ja tegevus ülikoolides
Õppinud hispanistikat, politoloogiat ja filosoofiat Bonni Ülikoolis (magistrikraad 1989) ning Madridi Ülikoolis. Doktorikraadi kaitses ta 1991. aastal Bonni Ülikoolis politoloogia alal, habiliteerus Eichstätti Katoliiklikus Ülikoolis tööga teemal "Euroopa Liit kui välisosaleja demokratiseerumisprotsessides. Lõuna-Euroopa ning Kesk- ja Ida-Euroopa võrdluses."

Alates 2011. aastast on ta professor Hildesheimi Ülikoolis (poliitiliste süsteemide võrdlus/rahvusvahelised suhted)

## Tegevus väljaspool ülikoole
* 1994 toimetaja ajalehes Frankfurter Allgemeine Zeitung
* 1994–1999 referent Saksamaa Liitvabariigi Presidendi Roman Herzogi kabinetis
* 1999–2001 vabakutseline ajakirjanik

## Liikmesus
* Saksa Politoloogide Ühingu esimees
* IPSA (International Political Science Association) liige, 2011. aastal loodud IPSA uurimiskomisjoni "Quality of Democracy" juhatuse liige

## Isiklikku
Marianne Kneuer on abielus, tal on kaks last.
Mustamäe valss

**"Mustamäe valss"** on eesti laul, mille meloodia autor on Avo Tamme ja sõnade autor Heldur Karmo. 

1971. aastal valminud heliteose laulsid tuntuks Paul Allik, kes samal aastal saavutas "Mustamäe valsiga" lauluvõistlusel "Tippmeloodia" teise koha, ja Voldemar Kuslap. 

## Viited

## Kirjandus
* Valter Ojakäär ja Avo Tamme. Südamlik lugu. Mustamäe valss. NSVL Muusikafondi Eesti Vabariiklik Osakond 1971. 4-leheküljeline suures formaadis ning pehmes köites noodileht. 

## Välislingid
* Mustamäe valss, laulusõnad. Heldur Karmo koduleht
* Voldemar Kuslap - Mustamäe valss. YouTube
* Saja aasta laulud: 1971. a. Vikerraadio. ERR, 24. märts 2001 
* Mustamäe valss. Eesti rahvusbibliograafia
Servius Tullius

**Servius Tullius** oli poollegendaarne kuues Rooma kuningas, kes valitses aastatel 578–535 eKr. Vanimate allikate kohaselt orja päritoluga kuningas oli Rooma viienda kuninga Tarquinius Priscuse, kes pani aluse etruskide ülemvõimule Roomas, hoolealune. Servius Tullius alustas vanima Rooma linnamüüri ehitamist ning jaotas rahvastiku territoriaalsetesse triibustesse ja viieks varanduslikuks klassiks, rajades nii Roomas klassiühiskonna.

## Viited
Vitali Bianki

**Vitali Bianki** (vene keeles *Виталий Валентинович Бианки*; 30. jaanuar/11. veebruar 1894 Peterburi – 10. juuni 1959 Leningrad) oli vene laste- ja noorsookirjanik.

## Teoseid eesti keeles
* "Sõda metsas" (lastejutt). Tõlkinud (vene keelest) ja kujundanud M. Laarman. Tallinn, Eesti Õpetajate Liit, 1932
* "Kus vähjad talveund magavad" (lastejutt). Joonised ja kaas V. Kurdovilt. Moskva; Leningrad: Välismaatööliste Kirjastusühisus NSV Liidus, 1936 (Leningrad: Külvaja)
* "Suurel mereteel" (jutustus). T. Schischmarevi kaaneilustus ja joonised; tõlkinud O. Madisson. Moskva; Leningrad: Välismaatööliste Kirjastusühisus NSV Liidus, 1937 (Leningrad: Külvaja)
* "Vana küti vesteid". Illustreerinud Viktor Aleksejev. Tallinn: Ilukirjandus ja Kunst, 1945.
* "Metsaelanikud" (jutustusi lastele). Sissejuhatus: Jelena Ljussina; tõlkinud Erika Jõgi; illustreerinud Boris Lukats. Tallinn: Ilukirjandus ja Kunst, 1948
* "Suurel mereteel" (jutustus). Tõlkinud Elo Tuglas; Illustreerinud ja kaas: A. Saldre. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1950
* "Metsamajakesed" (muinasjutt). Illustreerinud A. Lindberg. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1955.
* "Tihase kalender" (jutustused). Tõlkinud Rein Nurkse; illustreerinud Väino Tõnisson. (Sari Minu Esimene Raamat.) Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1957.
* "Lapi" (jutustus). Vene keelest tõlkinud E. Sööder; illustreerinud A. Jakobson. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1958.
* "Jutud". Vene keelest tõlkinud E. Niit; illustreerinud S. Štern. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1964.
* "Metsauudised" (lugusid, muinasjutte, olukirjeldusi, sõnumeid ja laste kirju kodumaa looduse raadiokalendrist "Metsaajaleht"). V. Bianki jt. Vene keelest tõlkinud J. Piik; illustreerinud U. Külv. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1964.
Tallinna Kesklinna Valitsus

**Tallinna Kesklinna Valitsus** on Tallinna Kesklinna linnaosa juhtimiseks moodustatud ametiasutus.

Linnaosavalitsus asub vanalinnas aadressil Nunne 18.

## Linnaosavalitsuse juhtimine ja ülesanded
Valitsus otsustab ja korraldab oma haldusterritooriumil kas vahetult või teiste  isikutega sõlmitud lepingute alusel kõiki kohaliku elu küsimusi, mis on talle pandud riigi või Tallinna õigusaktidega.

Kesklinna valitsust juhib linnaosa vanem. Vanema nimetab ametisse ja vabastab linnavalitsus linnapea ettepanekul, kuulates ära linnaosa halduskogu arvamuse. Linnaosa vanema volituste tähtaeg ei tohi ületada linnavolikogu volituste tähtaega.

### Kesklinna vanemad
* Jüri Ott – 25.06.1993–28.02.1997
* Hannes Kuhlbach – 03.06.1997–01.10.1998
* Elmar Sepp – 02.10.1998–23.10.1999
* Siim Valmar Kiisler – 01.12.1999–31.12.2001
* Erik Siigur – 01.01.2002–26.10.2002
* Kristen Michal – 14.11.2002–17.04.2003
* Keit Pentus – 23.04.2003–10.04.2005
* Kalev Kallo – 11.04.2005–09.11.2005
* Marek Jürgenson – 01.12.2005–28.10.2009
* Aini Härm – 28.12.2009–05.07.2011
* Mihhail Korb – 05.10.2011–30.10.2013
* Mihhail Korb – 19.12.2013–29.06.2014
* Alar Nääme – 13.08.2014–12.01.2017
* Taavi Pukk – 26.01.2017–09.11.2017
* Vladimir Svet – 24.11.2017–22.03.2020
* Monika Haukanõmm – 14.09.2020–12.04.2024
* Sander Andla - 03.05.2024–23.07.2025
* Ahti Kallikorm - 19.08.2025–08.12.2025
* Nikita Groznov - 18.12.2025 - ...

## Ajalugu

Tallinna Kesklinna linnaosa loodi 1993. aasta 4. märtsil Tallinna linnavolikogu otsusega, mis jaotas pealinna kaheksaks piiratud omavalitsusega linnaosaks. Tallinna linnarajoonid likvideeriti ametlikult 1993. aasta suvel ning uued linnaosavalitsused asusid tegevusse 1993. aasta 1. septembrist.
## Vaata ka
*Tallinna linnavalitsus
## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Kristiine Linnaosa Valitsus

**Kristiine Linnaosa Valitsus** on Tallinna Kristiine linnaosa juhtimiseks moodustatud Tallinna  ametiasutus.

See asub aadressil Metalli 5, Tallinn.

Kristiine Linnaosa Valitsus on Tallinna linna ametiasutus, mille eesmärk on tagada Kristiine linnaosas linnaelanike ja ettevõtjate teenindamine, avalike teenuste kättesaadavus ning linnaosa, selle tõmbekeskuste ja asumite arendamine ning infrastruktuuri funktsioneerimine, lähtudes linnaosa elanike vajadustest ja huvidest ning arvestades linnaosa eripära ja linna kui terviku huvisid. 

Linnaosa vanem on alates 02. maist 2024 Renata Lukk.
## Linnaosa vanemad
*1. septembrist 1993 – 1996, Peeter Lepp 
*1996–1999,  Olev Kallas 
* 1999–2000, Juhan Hindov 
*2000–2002, Paul Laas
*2002–2004, Lauri Laasi
* 2004–2005, Remo Holsmer 
*18.04.2005–18.10.2005, Katrin Leosk 
*2009–2011, Mihhail Korb 
* 2011–2015, Andrei Novikov 
* 2015–2017, Vadim Belobrovtsev   
*2017–2024 , Jaanus Riibe
*2024–2025 , Renata Lukk
*2025-, Ahti Kallikorm
### Struktuur

## Ajalugu
4. märtsil 1993. aastal võttis Tallinna Linnavolikogu vastu otsuse, millega loeti otstarbekaks ja majanduslikult põhjendatuks Tallinna linna jagamine 8 piiratud omavalitsusega linnaosaks. Linnarajoonid likvideeriti ametlikult 1993. aasta suvel ning uued linnaosavalitsused asusid tegevusse 1993. aasta 1. septembrist.

## Viited

## Välislingid
*Linnaosavalitsus
*https://www.facebook.com/kristiine.linnaosavalitsus/
Lasnamäe linnaosavalitsus

**Lasnamäe linnaosavalitsus** (ametlikult *Lasnamäe Linnaosa Valitsus*) on Tallinna Lasnamäe linnaosa juhtimiseks moodustatud ametiasutus, mis asub aadressil Pallasti tänav 54.

## Lasnamäe linnaosavanemad
* 1. linnaosavanem Vladimir Ivanov (november 1993 – oktoober 1996; enne seda oli samuti Lasnamäe juht)
* 2. linnaosavanem Pavel Starostin (november 1996 – oktoober 1999)
* 3. linnaosavanem Andrei Sorokolet (detsember 1999 – juuli 2000)
* 4. linnaosavanem Naum Muhhin (august 2000 – oktoober 2000)
* 5. linnaosavanem Leonid Mihhailov (november 2000 – detsember 2001)
* 6. linnaosavanem Olev Laanjärv (detsember 2001 – aprill 2003)
* 7. linnaosavanem Kalev Kallo (mai 2003 – oktoober 2005)
* 8. linnaosavanem Kalle Klandorf (oktoober 2005 – aprill 2011)
* 9. linnaosavanem Olga Ivanova (oktoober 2011 –  aprill 2015)
* 10. linnaosavanem Maria Jufereva (september 2015 – mai 2019)
* 11. linnaosavanem Andres Vään (mai 2019 – märts 2020)
* 12. linnaosavanem Vladimir Svet (märts 2020 – november 2021)
* 13. linnaosavanem Julianna Jurtšenko (veebruar 2022 – )

## Ajalugu
Lasnamäe Linnaosa Valitsus loodi praegusel kujul eksisteeriva kohaliku võimuasutusena 1. septembril 1993. 

Varasemad kohaliku võimu nimevormid Lasnamäel on olnud järgmised: 
* 1945–1977 Tallinna Linna Mererajooni TSN Täitevkomitee
* 1977–1989 Tallinna Linna Mererajooni RSN Täitevkomitee
* 1990–1991 Tallinna Linna Mere Rajoonivalitsus
* 1991–1993 Tallinna Ida Rajoonivalitsus.
### Lasnamäe ajaloolise mälu korrastamine
Lasnamäe ajaloolise mälu korrastamisel on teinud tänuväärset tööd Robert Nerman, kelle raamat “Lasnamäe ajalugu” (Tallinn 1998) annab põhjaliku ülevaate piirkonna ajaloost. 

Oluliseks ajaloo kandjaks on ka dokumentaalfilm Lasnamäest ”Linn paesel kaldal” (Tallinn 2003; režissöör Georg Jegorov, operaator Kaljo Reintam, teksti autor Tiina Naarits). Eesti- ja venekeelse tekstiga ajalooline lühifilm annab ülevaate Lasnamäel toimunust esimese Eesti Vabariigi ajal, Nõukogude ajal ning esimesest kümnest aastast taasiseseisvunud Eestis.
## Viited

## Välislingid
* Linnaosavalitsuse andmed Tallinna kodulehel
Päevaraamat

**Päevaraamat** (inglise keeles *daybook*, saksa keeles *das Grundbuch*; ka põhiraamat, žurnaal) on raamatupidamises kronoloogiline raamatupidamisregister. Päevaraamatusse kantakse kõik päeva jooksul toimunud majandustehingud: nii sissetulekud, väljaminekud kui ka muud tehingud, ükshaaval ja kronoloogilises järjekorras.

Majandustehingute kohta koostatakse algdokumendil või algdokumentide alusel koostatud koonddokumendil päevaraamatukirjend.

Päevaraamatu asemel võib pidada mitut spetsialiseeritud kronoloogilist registrit. Kronoloogiline ja süstemaatiline arvestus on lubatud ühendada üheks registriks pearaamat-päevaraamatusse, sest päevaraamatu kirjendid kantakse hiljem kõik pearaamatusse. 

## Vaata ka
*Bilanss
*Bilansikirje
*Kontoplaan
*Pearaamat
*Raamatupidamise kontoplaan
*Raamatupidamiskohustuslane
*Raamatupidamise eest vastutav isik

## Viited

## Välislingid
* Raamatupidamise seadus ja õigusaktid
Mustamäe linnaosavalitsus

**Mustamäe linnaosavalitsus** (ametlikult *Mustamäe Linnaosa Valitsus*) on Tallinna Mustamäe linnaosa juhtimiseks moodustatud ametiasutus.

See asub aadressil  E. Vilde tee 118, Tallinn 12614.

Linnaosa vanem on Marja-Liisa Veiser

## Viited

## Välislingid
* Linnaosavalitsusest Tallinna kodulehel
Nõmme linnaosavalitsus

**Nõmme Linnaosa Valitsus** on Tallinna üks kaheksast linnaosast. Nõmme linnaosa on Tallinna maa-alal ja koosseisus Tallinna Linnavolikogu moodustatud ja tema kehtestatud linnaosa põhimääruse alusel tegutsev üksus. 

Nõmme Linnaosa Valitsus lähtub oma töös põhimäärusest, millest tulenevad põhiülesanded on:

* sotsiaalhoolekanne, erivajadustega isikute ja laste kaitse;
* noorsoo- ja erinoorsootöö;
* elamumajandus;
* kommunaalmajandus, heakord ja haljastus;
* jäätmekäitlus;
* ruumiline planeerimine;
* kultuuritöö ja haridus;
* sport ja vaba aja veetmine;
* linnaosas ettevõtluseks tingimuste loomine, turu- ja tänavakaubanduse korraldamine;
* reklaam ja linnaosa valitsuse valitsemisel olevate ehitiste pinna reklaami- ja kaubandustegevuseks kasutusse andmine;
* rahvastikuregistri andmete töötlemine;
* osalemine Tallinna kriisireguleerimisplaani koostamisel ja kriisireguleerimisplaanis ametiasutuse vastutusalas olevate ülesannete täitmine;
* linnaosa valitsuse hallatavate asutuste töö koordineerimine;
* tervisedendus;
* halduslepingu alusel avaliku töö korraldamine.

##### Nõmme linnaosa vanem on Gerry Konnov

## Nõmme linnaosa vanemad
Põhja-Tallinna linnaosavalitsus

**Põhja-Tallinna linnaosavalitsus** (ametlikult *Põhja-Tallinna Valitsus*) on Tallinna linna Põhja-Tallinna linnaosa juhtimiseks moodustatud ametiasutus.

See asub aadressil Kari tn 13, Tallinn. 

Linnaosa vanem on Külli Tammur.

Linnaosavalitsus annab välja kord kuus ajalehte Põhja-Tallinna Sõnumid.
## Linnaosavalitsuse esimehed
*Olev Kallas, Põhja rajoonivalitsuse esimees
*Olev Kallas, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
*1999–2002, Tõnu Heidov, Põhja-Tallinna linnaosa vanem 
*2002–2004, Enno Tamm, Põhja-Tallinna linnaosa vanem  
*2004–2005, Sirje Potisepp, Põhja-Tallinna linnaosa vanem  
*2005–2007, Vilja Savisaar, Põhja-Tallinna linnaosa vanem 
*2007–2009, Enno Tamm, Põhja-Tallinna linnaosa vanem  
*2009–2016, Karin Tammemägi, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
*2016–2019, Raimond Kaljulaid, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
*2019–2021, Peeter Järvelaid, Põhja-Tallinna linnaosa vanem
*2021– 2024 Manuela Pihlap, Põhja-Tallinna vanem
*2024 –  Külli Tammur, Põhja-Tallinna vanem

## Ajalugu
4. märtsil 1993. aastal võttis Tallinna Linnavolikogu vastu otsuse, millega loeti otstarbekaks ja majanduslikult põhjendatuks Tallinna linna jagamine 8 piiratud omavalitsusega linnaosaks. Linnarajoonid likvideeriti ametlikult 1993. aasta suvel ning uued linnaosavalitsused asusid tegevusse 1993. aasta 1. septembrist.
## Vaata ka
*Tallinna linnavalitsus
## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Abruka mõis

**Abruka mõis** oli riigimõis Anseküla kihelkonnas Abruka saarel.

Abruka mõisas oli viinaköök ja meierei, kus tehti juustu, ning juustukelder viimase ladustamiseks.

## Viited
Charles Brenton Huggins

**Charles Brenton Huggins** (22. september 1901 Halifax, Nova Scotia – 12. jaanuar 1997 Chicago) oli Kanadas sündinud Ameerika Ühendriikide arstiteadlane, füsioloog ja onkoloog, Nobeli auhinna laureaat.

Aastal 1966 pälvis ta avastuste eest eesnäärmevähi hormoonravis  Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Ta jagas auhinda Peyton Rousiga.

Huggins lõpetas 1920. aastal Acadia Ülikooli ja 1924. aastal sai Harvardi Ülikoolist doktorikraadi arstiteaduses. Ta oli aastast 1936 Chicago Ülikooli professor, 1951–1969 Ben May vähiuurimislabori direktor. Ta keskendus piimanäärmevähi ja eesnäärmevähi hormoonravivõimaluste uurimisele. Huggins oli hormoonravi algatajaid ja keemilise vähiravi edendajaid.

## Tunnustus
*1962 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
*1966 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind

## Viited

## Välislingid
* Elulugu Nobeli auhinna lehel
Sextus Pompeius

**Sextus Pompeius Magnus Pius** (umbes 67 eKr – 35 eKr) oli Vana-Rooma sõjaväelane, triumvir Pompeiuse noorim poeg. Pärast Julius Caesari surma vallutas Sextus Pompeius Sitsiilia, Korsika ja Sardiinia. Esialgu suutis ta saari kaitsta mitme rünnaku eest, teenides välja hüüdnime "*[[Neptunus]]e poeg*", kuid kaotas need alad siiski 36 eKr, võitluses Gaius Julius Caesar Octavianuse ja Marcus Lepiduse vägede vastu. Ta põgenes Kreekasse, kus ta hukati 35 eKr Marcus Antoniuse vägede poolt.

Sextus Pompeius on oluline tegelane William Shakespeare'i näidendis "Antonius ja Kleopatra".
Avo Keerend

**Avo Keerend** (kuni 22. märts 1937 **Harald Duberg** või **Tuberg**; 18. detsember 1920 Tallinn – 5. juuni 2012) oli eesti graafik

## Elukäik
Ta õppis alates 1936. aastast Riigi Kunsttööstuskoolis (hilisema nimega Jaan Koorti nimelises Riigi Rakenduskunsti Koolis) graafikat, kuni 1943. aastani ka samas koolis (tollase nimega Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis) maalikunsti Eerik Haameri käe all.

Õppis 1943. aastal Berliinis sõjakirjasaatjate joonistusstuudios. Tegi rindekunstnikuna läbi Teise maailmasõja ja Tšehhi põrgu, viibis sõjavangina 1945–1946 Tšehhoslovakkias.

Jätkas kunstiõpinguid vanas koolis (tollase nimega Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis) aastatel 1946–1947, lõpetas 1949. aastal Tartu Riikliku Kunstiinstituudi maali eriala.

Alates 1951. aastast tegutses ta vabakunstnikuna.

Ta viljeles muu hulgas linoollõiget.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli kunstiajaloolane Leili Keerend.

## Tunnustus
* 1976 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1984 Jaan Jenseni raamatugraafika aastapreemia (raamatuillustratsiooni preemia – Christopher Marlowe'i "Tragöödiad")
*1987 Kristjan Raua preemia
* 1989 Eesti NSV rahvakunstnik
* 2001 Wiiralti auhind
* 2011 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2011 Eesti Vabagraafikute Ühenduse aasta graafik

## Viited

## Kirjandus
*Jüri Hain. "Keerend, Avo, graafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 172–173
* Suri graafik Avo Keerend. Delfi, 5. juuni 2012
*"AVO KEEREND 18. XII 1920 – 5. VI 2012". Sirp nr 23, 8. juuni 2012. Lk 28
* Rindekunstniku kolm imetabast pääsemist. Eesti Ekspress, 16. juuni 2012

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Livia Drusilla

**Livia Drusilla** (pärast formaalset adopteerimist 14. aastal ka **Julia Augusta**; 30. jaanuar 58 eKr – 28. september 29 pKr) oli Vana-Rooma keisri Augustuse kolmas abikaasa ja tema nõuandja ning keiser Tiberiuse ema.
Prodikos

**Prodikos** (kreeka keeles Πρόδικος; u 465 eKr – u 395 eKr) oli vanakreeka filosoof, üks sofistidest. Ta tegeles ka keeleteaduse, eetika ja religiooniga.

Ta tuli Ateenasse Keose saarelt.

Platon austas teda kõrgemalt kui teisi sofiste.
Arthur Henderson

**Arthur Henderson** (13. september 1863 Glasgow – 20. oktoober 1935 London) oli Suurbritannia poliitik.

Ta oli kolmel korral Leiboristliku Partei juht (1908–1910, 1914–1917 ja 1931–1932), Suurbritannia siseminister (1924) ja välisminister (1929–1931).

1934. aastal sai ta Nobeli rahuauhinna.
Francis Peyton Rous

**Francis Peyton Rous** (5. oktoober 1879 Baltimore – 16. veebruar 1970 New York) oli Ameerika Ühendriikide arstiteadlane, patoloog ja viroloog, Nobeli auhinna laureaat.

Aastal 1966 pälvis ta koos Charles Brenton Hugginsiga kasvajaid põhjustavate viiruste avastamise eest Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna.

Rous lõpetas 1900. aastal Johns Hopkinsi Ülikooli ning asus seejärel õppima Johns Hopkinsi Meditsiinikooli. Teisel õppeaastal nakatus ta autopsiat läbi viies nahavigastuse kaudu tuberkuloosi. Ta pidi õpingud katkestama ning suundus Texase osariiki. Aasta pärast naasis ta siiski kooli, mille lõpetas 1905. aastal, jäädes kooli haigla juurde interniks. 

Veendunud, et ta ei sobi praktiseerivaks arstiks, pöördus ta arstiteaduse poole. Temast sai madalapalgaline patoloogiaõppejõud Michigani Ülikoolis. Kuna ülikool oli finantsraskustes, pidi Rous tegema peamiselt tehnikutööd. Professor Alfred Warthini toetusel viibis Rous 1907. aasta suvel praktikal Dresdeni haiglas Saksamaal. 

Pärast Saksamaalt naasmist sai Rous tänu Rockefelleri Meditsiiniuuringute Instituudi toetusele pühenduda rohkem teadusuuringutele. Lümfotsüütide uurimisele keskendunud töö tulemused avaldati 1909 ajakirjas Journal of Experimental Medicine, mille toimetaja Simon Flexner oli Rockefelleri Meditsiiniuuringute Instituudi direktor. Mõne kuu pärast pakkus Flexner Rousile vähiuuringute labori juhi kohta.

## Tunnustus
* 1939 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
* 1940 – valitiLondoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
* 1966 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind

## Viited

## Välislingid
* Elulugu Nobeli auhinna lehel
Thomas Glavinic

**Thomas Glavinic** (sündinud 2. aprillil 1972 Grazis) on Austria kirjanik.

Glavinic õppis malet mängima viieaastaselt ja 1987. aastal oli oma vanuseklassis Austria reitingus 2. kohal. Ta töötas enne kirjanikuks hakkamist reklaamikirjutaja ja taksojuhina.

## Looming

*1998. aastal ilmus tema debüütromaan "Carl Haffners Liebe zum Unentschieden" ("Carl Haffneri viigiarmastus"), mis kirjeldas maletaja Carl Schlechteri elu. Teos pälvis mitu auhinda ja see tõlgiti mitmesse keelde, aga seda ei müüdud kuigi palju.

*2000. aastal ilmus teine romaan "Herr Susi" ("Härra Susi"). See teos oli seisukohavõtt äri vastu jalgpallis. Kriitikud võtsid selle vastu peamiselt halvasti.

*2001. aastal ilmus kriminaalromaan ("Kameramörder" ("Kaameramõrvar"). See pälvis Friedrich Glauseri auhinna ja selle järel ilmus entusiastlikke följetone, mis olid inspireeritud teoses sisalduvast meediakriitikast.

*2004. aastal avaldas Glavinic satiirilise arenguromaani "Wie man leben soll" ("Kuidas elada"), mis tõusis nii suurima läbimüügiga kui kriitikute poolt kõige kõrgemalt hinnatud teoste edetabelite tippu. See teos on kirjutatud umbisikulises kõneviisis.

*2006. aasta augustis ilmus romaan "Die Arbeit der Nacht" ("Öötöö"), mille kriitikud hindasid taas kuu parimaks teoseks.

*2007. aasta suvel ilmunud romaan "Das bin doch ich" ("See olen mina") nimetati Saksa raamatuauhinna kandidaadiks (kandidaate oli 6).

### Eesti keeles ilmunud

Eesti keeles on temalt ilmunud "Öötöö" (saksa keelest tõlkinud Terje Loogus; Varrak 2011).

## Isiklikku

Glavinic on abielus. Ta elab abikaasa ja pojaga Viinis.
Madeleine Thien

**Madeleine Thien** (sündinud 1974 Vancouveris) on malaisia-hiina päritolu Kanada kirjanik.

Ta õppis Simon Fraseri ülikoolis ja Briti Columbia ülikoolis, mis mõlemad asuvad Vancouveris.

Tema esimene teos "Simple Recipes" ("Lihtsad retseptid") ilmus 2001 ja osutus kriitikute seas väga menukaks. Ta pälvis kohe Vancouveri linna raamatuauhinna, aasta parimale Briti Columbia elaniku kirjutatud ilukirjandusteosele mõeldud Ethel Wilsoni ilukirjandusauhinna ning Kanada Kirjanike Assotsiatsioon andis talle Air Canada auhinna, mis on mõeldud kõige paljutõotavamale alla 30-aastasele kirjanikule.

Tema järgmine teos "The Chinese Violin" ("Hiina viiul") ilmus 2002.

Thieni kolmas teos, romaan "Certainty" ("Kindlus") ilmus 2006. See on tõlgitud 16 keelde. See teos pälvis amazon.ca väljaantava aasta parima Kanada romaani auhinna ja iga-aastase Ovidiuse auhinna ilukirjanduse kategoorias.

Ta on elanud Québecis ja Hollandis, aga viimasel ajal elab Montréalis.

Eesti keelde on tõlgitud tema 2011. aastal ilmunud punaste khmeeride Kambodžast kõnelev romaan "Dogs at the Perimeter", eesti k "Armastatud ja kardetud" (tõlkinud Kätlin Kaldmaa, Pegasus, 2012).
Antipatros

**Antipatros** (kreeka keeles Ἀντίπατρος; 397 eKr – 319 eKr) oli Vana-Makedoonia väejuht ning Philippos II ja Aleksander Suure toetaja.

320. aastal eKr sai ta regendina Aleksandri impeeriumi valitsejaks.

Ta sai mitme naisega kümme last.
Nero Claudius Drusus

**Nero Claudius Drusus Germanicus** (ka **Drusus Vanem**; 38 eKr – 9 eKr) oli Vana-Rooma poliitik ja väejuht.

Ta oli Livia Drusilla poeg ja keiser Augustuse kasupoeg. Keiser  Tiberius oli tema vend.

Drusus Vanema poeg oli keiser Claudius.

Drusus Vanem alustas vallutusretki mööda Reini jõge germaanlaste asualadele. Ta oli esimene Rooma väejuht, kes jõudis Weseri ja Elbe jõeni.
Riikka Pulkkinen

**Riikka Pulkkinen** (sündinud 8. juulil 1980 Tamperes) on soome kirjanik. 

Pegasuse kirjastuses on temalt eesti keeles ilmunud "Piir" (tõlkija Monika Pais; 2009) ja "Tõde" (Jan Kaus; 2011).

## Välislingid
*Elisabet Tamm, Riikka Pulkkineni „Piir” on ilus, puhas ja valus raamat, Eesti Päevaleht, 28. august 2009
Õpitud abitus

**Õpitud abitus** (inglise keeles *learned helplessness*) on seisund, milles loom või inimene, kes on pandud ebameeldivasse keskkonda, mida ta oma käitumisega ei saa mõjutada, ei muuda oma käitumist ka siis, kui keskkonnatingimused on muutunud selliseks, kus tal oleks võimalik ebameeldivust vältida. Sealjuures on õpitud abituse kujunemisel olulisem keskkonnatingimuste kontroll, mitte ebameeldivuse määr. Õpitud abituse teooria kohaselt võib kliiniline depressioon tuleneda tajutud kontrolli puudumisest keskkonna üle.

Õpitud abituse vastand on tegevusvõimekus ehk agentsus.

## Eksperiment
Õpitud abituse avastas Martin Seligman, tehes katseid koertega. Hiljem on katseid korratud ka rottide, tuvide ja ahvidega. Katse alguses tekitatakse loomale korduvalt valu stiimuliga, millest ta ei pääse (enamasti mõõdukas elektrilöök). Viimaks loom lõpetab üritamast valu vältida ning muutub passiivseks ja loiuks. Seejärel katsetingimust muudetakse, pannes looma uude puuri, kust on võimalik põgeneda. Erinevalt loomadest, kes kas ei saanud elektrilööke või said neid varem nii, et need olid välditavad, ei tee õpitud abitusega loom midagi valust pääsemiseks. Samal ajal loomad, kes pole varem õppinud, et valu ei ole võimalik vältida, põgenevad tollest katsetingimusest. Sealjuures ei teki see efekt kõigil loomadel – on leitud, et umbes kolmandik loomi põgeneb ka vaatamata varem väljakujunenud õpitud abituse sümptomitele.

## Inimesed
On leitud, et erinevalt loomadest võivad inimestel kujuneda õpitud abituse sümptomid ka mudelõppimise tagajärjel (nähes teist inimest kontrollimatus olukorras). Õpitud abitus võib jääda ühe olukorra spetsiifiliseks, kuid võib ka laieneda teistele situatsioonidele. Inimestel seostatakse õpitud abituse sümptomeid (passiivsus, kaalu ja isu kaotus, sotsiaalsed ja seksuaalsed probleemid) depressiooniga. Lisaks psüühilistele probleemidele võib õpitud abitus mõjutada negatiivselt füüsilist tervist. Mida enam tajuvad inimesed oma keskkonda kontrollimatu ja ettearvamatuna, seda enam stressis nad on. Õpitud abitus võib mõjutada negatiivselt ka tervislikke toitumisharjumusi, trennitegemist, ravi otsimise tahet, kuna inimesed usuvad ekslikult, et neil pole jõudu muutuda.

## Vastand
Õpitud abituse vastand on tegevusvõimekus: tegevusvõimekal inimesel on pealehakkamist ja eneseusku ning ta oskab elus toime tulla. Sarnaselt õpitud abitusele on ka tegevusvõimekus õpitud, see ei ole kaasasündinud, see on elu jooksul kujunev ja arendatav. Agentsus tagab võimekuse juhtida oma elu, seada eesmärke, nende poole püüelda ja otsuseid langetada. See kõik eeldab inimeselt kriitilist mõtlemisoskust.

## Vaata ka
* Õpitud optimism

## Viited

## Välislingid
* Õpitud abitus. Tartu Naiste Varjupaik
Perejil

**Perejil** (hispaania keeles *Isla de Perejil* 'petersellisaar', berberi keeltes *Tura* 'tühi') on väike asustamata kaljune saar Gibraltari väinas Maroko ranniku lähedal. 

Perejil asub Maroko rannikust 250 meetri, Hispaania valduses olevast Ceuta linnast 8 km ja Hispaania mandriosast 13,5 km kaugusel.

Saare mõõtmed on 480×480 m ja pindala 15 ha. Suurim kõrgus on 74 meetrit merepinnast.

## Ajalugu

1415 vallutas Portugal Ceuta ja võttis enda valdusse ümbruskonna, sealhulgas järelikult ka Perejili. 1580 sattus Portugal Hispaania võimu alla ning Ceuta ja Perejil koos temaga. Kui Portugal 1640 iseseisvus, jäi Ceuta koos Perejiliga Hispaaniale.

Perejil on Hispaania ja Maroko vaidlusalune ala. Kohalikud Maroko karjused karjatasid seal loomi, peamiselt kodukitsi, aga üldsus ei olnud sellest saarest kuulnud seni, kuni rühm Maroko sõdureid 11. juulil 2002 selle hõivas ja sinna oma baasi rajas. Maroko valitsus teatas, et võttis saare enda kontrolli alla selleks, et kontrollida illegaalset emigratsiooni. Hispaania valitsus lükkas selle ettekäände tagasi, sest sel ajal tegid need riigid selles vallas väga vähe koostööd ja see oli Hispaania valitsuse sagedaste kaebuste allikas. Hispaania peaminister José Maria Aznar avaldas sündmuse peale protesti, mida toetasid peaaegu kõik Euroopa Liidu riigid peale Portugali ja Prantsusmaa. Portugali valitsus tegi üksnes avalduse, milles kahetses seda juhtumit. Seevastu Araabia Liiga toetas ametlikult Maroko taotlust saarele, välja arvatud Alžeeria, kes kordas, et tunnustab Hispaania jurisdiktsiooni Ceuta ja Melilla eksklaavide üle. Pärast neid proteste saatis Maroko saart kaitsma oma sõjaväe asemel mereväekadetid, mis Hispaania valitsust veelgi rohkem pahandas. Mõlemad riigid kinnitasid oma õigust saarele.

18. juuli 2002 hommikul käivitas Hispaania operatsiooni Romeo-Sierra, sõjalise katse saar üle võtta. See oli väga edukas: kõik marokolased võeti vangi, ilma et kummaltki poolt keegi surma või vigastada oleks saanud. Maroko pool vastupanu ei osutanud, kõik marokolased viidi saarelt kopteriga Ceutasse politseivalitsusse (Guardia Civil) ja lasti veel samal päeval Maroko piiril vabaks. Operatsioon korraldati Hispaania mereväe ja õhuväe koostöös. Samal päeval saadeti saart valvama Hispaania Leegion.

Algas rahuvahendus USA riigisekretäri Colin Powelli juhtimisel. Maroko ja Hispaania nõustusid naasma endise olukorra juurde (status quo ante). Seejärel lahkusid Hispaania üksused Perejililt ja sellest ajast on saar inimtühi. Mõlemad pooled jälgivad saart hoolikalt ja sisuliselt on see eikellegimaa.

Hispaaniale kuulub Maroko rannikul arvukalt asulaid ja pisisaari. Maroko nõuab jätkuvalt kõigi nende üleandmist enesele. Hispaania valitsus nägi Perejili saare kriisi Maroko katsena kontrollida Hispaania võimet neid kaitsta.
Grameen Bank

**Grameen Bank** (bengali keeles গ্রামীণ বাংক) on 1983. aastal Bangladeshis loodud ettevõte, mis annab vaesunutele tagatiseta väikelaenu.

Ettevõte on 2006. aastal saanud seni ainsa äriettevõttena Nobeli rahuauhinna. Auhinda jagas pangaga panga asutaja Muhammad Yunus, kellest aastal 2024 sai Bangladeshi peaminister.
Elaine Feinstein

**Elaine Feinstein** (24. oktoober 1930 Lancashire – 23. september 2019) oli juudi päritolu Briti luuletaja, proosakirjanik ja tõlkija.
Troitsk (Moskva)

**Troitsk** on asula Venemaal Moskva haldusalas, Troitski ringkonna keskus. 2012. aastani kuulus Moskva oblastisse. Asub 37 km Moskva kesklinnast edelas.

Linn liideti 1. juulist 2012 halduslikult Moskvaga.

## Viited
Juliusz Słowacki

**Juliusz Słowacki** (4. september 1809 Krzemieniec, Poola kuningriik, Vene keisririik – 3. aprill 1849 Pariis) oli poola romantiline luuletaja ja näitekirjanik.

Słowacki sündis Volõõnias, mis tollal kuulus Vene keisririiki ja tänapäeval Ukrainasse. Tema isa Euzebiusz Słowacki oli aadlik, aga töötas kohalikus lütseumis kirjandusajaloo, retoorika, poeesia ja poola keele professorina. 1811 võttis ta vastu retoorika ja poeesia kateedri juhataja koha Vilniuse ülikoolis, aga suri juba 1814. Poisi kasvatas üles ema Salomea Słowacka, kes oli samuti aadlik, aga tema päritolu on teadmata, teda on peetud nii juudiks kui ka armeenlaseks. 1818. aastal abiellus ema meditsiiniprofessor August Bécuga ja pidas kodus kirjanduslikku salongi.

Słowacki oli viljakas kirjanik. Kuigi ta suri 39-aastaselt, anti tema kogutud teosed välja 17 köites. Tema teoste hulka kuuluvad 25 näidendit ja 253 luuleteost. Ta kirjutas paljudes žanrides: näidendeid, lüürilisi poeeme, kirjanduskriitikat, kirju ja mälestusi, kahe romaani katkendid ja poliitilise pamfleti. Teda peetakse tänapäeva poola näitekirjanduse isaks. Ta oli ka tõlkija. Tema kirju emale loetakse kõige kaunimate kirjade hulka kogu poola kirjanduses. Kuigi ta kirjutas põhiliselt poola keeles, leidub üksikuid teoseid ka prantsuse keeles.

Paljud tema teosed avaldati postuumselt ja sageli meelevaldsete pealkirjade all, sest Słowackil ei olnud tavaks oma teoseid pealkirjastada.
 
Słowacki teosed on romantilised. Need kasutavad fantastilisi elemente, müstikat ja sümbolismi ning käsitlevad Poola ajalugu, poolalikkuse olemust ja suhteid ülejäänud maailmaga. Słowacki kasutas rikast ja leidlikku sõnavara, sealhulgas palju uudissõnu. Lisaks uutele sõnadele andis ta olemasolevatele sõnadele uusi tähendusi. Paljud tema tegelased kannavad nimesid, mille ta ise leiutas, näiteks Kordian.

Tema tuntumad teosed on näidendid "Balladyna" ja "Kordian". Eesti keeles ilmus 1959. aastal Ain Kaalepi ja Aleksander Kurtna tõlkes Słowacki ajalooline värssdraama "Maria Stuart" (Loomingu Raamatukogu nr 46, Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus).

## Viited
Gérard de Nerval

**Gérard de Nerval** [žer'ar dö nerv'al] (pseudonüüm, õieti **Gérard Labrunie** [labrün'i]; 22. mai 1808 Pariis – 26. jaanuar 1855 Pariis) oli prantsuse romantiline luuletaja, esseist ja tõlkija. 

Goethe "Fausti" tõlkimine prantsuse keelde 1828. aastal tõi talle tuntuse tõlkijana.

Tema luulet iseloomustab romantiline deism.

46-aastaselt tegi ta enesetapu.

## Välislingid
John Field

**John Field** (u 26. juuli 1782 Dublin, ristiti 5. septembril 1782 – 23. jaanuar 1837 Moskva) oli iiri pianist ja helilooja.

Ta sündis musikaalses peres ja sai alghariduse Dublinis. Varsti kolis pere Londonisse, kus Field õppis Muzio Clementi juures. Temast sai tuntud ja nõutud kontsertpianist.

Koos õpetajaga lahkus ta 1802. aastal Londonist. Nad külastasid Pariisi, Viini ja Peterburi. Venemaa pealinn avaldas Fieldile sellist muljet, et ta otsustas sinna jääda. Clementi lahkus 1803. aasta juunis, aga enne seda organiseeris endale Narvas kõrgepalgalise ametikoha ja jättis siis Fieldi enda asetäitjaks, et see võiks sama suurt tasu oma töö eest vastu võtta. 

Field käis sageli kontserditurneedel, esinedes aeg-ajalt koos vastasutatud Peterburi filharmooniaga. 1805. aastal käis ta kontserditurneel Baltimaades ja 1806. aastal esines ta esimest korda Moskvas. Sama aasta lõpul hakkas Clementi Venemaal Fieldi heliloomingut avaldama ja nähtavasti andis ta Fieldile klaveri tema teoste avaldamise õiguse tasuks. 1807. aastal koliski Field Moskvasse ega külastanud Peterburi enne 1811. aastat, kuid samas ka ei loobunud oma korterist Vassili saarel.

1810. aastal abiellus Field prantsuse pianisti Adelaide Percheroniga, kes oli tema endine õpilane. 1819. aastal sündis abielust poeg Adrien. Lisaks sündis Fieldil 1815. aastal abieluväline poeg Leon Charpentier, kes hiljem kasutas Leon Leonovi nime. Mõlemast pojast said muusikud: Adrienist pianist ja Leonist laulja (tenor).

Aastatel 1811–1821 elas Field Peterburis. Sel perioodil oli ta väga viljakas ja sai jõukaks, nii et 1819. aastal oli tal võimalik keelduda Vene keisri õukonnapianisti kohast. Tema elustiil ja käitumine muutusid üsna ekstravagantseks. 1821 andis Field koos abikaasaga Moskvas viimased ühised kontserdid, seejärel jättis Adelaide oma mehe maha, võttis poja kaasa ja alustas soolokarjääri, mis aga osutus edutuks. Field jäi elama Moskvasse, kirjutades ja esitades järjest uut muusikat. Kuid alates 1823. aastast muutus tema kontserditegevus harvemaks.

1820. aastate lõpul haigestus Field jämesoolevähki. 1831. aasta septembris sõitis ta Londonisse seda ravima ja talle tehti operatsioon. Field jäi Inglismaale, andes kontserte Londonis ja Manchesteris. 1832. aasta märtsis suri Muzio Clementi ja Field käis tema matustel. Seejärel alustas ta uut kontserdireisi Euroopas, kuid ei saavutanud enam endist edu. See võis olla seotud haigusega, näiteks Napolis viibis ta üheksa kuud (1834–1835) haiglas. Seal kohtus ta oma metseenidega Venemaalt ja nende mõjul sõitis Venemaale tagasi. Viimase kontserdi andis ta 1836. aasta märtsis Moskvas ja suri aasta hiljem samas kopsupõletikku.

Fieldi klaverimängust ja loomingust said mõjutust mitmed tuntud heliloojad, teiste seas Frédéric Chopin, Johannes Brahms, Robert Schumann ja Ferenc Liszt. Tänapäeval on ta tuntud kui nokturni looja.
Gustav Mann

**Gustav Mann** (20. jaanuar 1836 Hannover – 22. juuni 1916 München) oli saksa botaanik.

Aastal 1859 asus ta tööle aednikuna Kew' botaanikaaias. Botaanikaaia direktor William Hooker saatis ta peagi William Balfour Baikie Nigeri jõe ekspeditsiooni liikmena Lääne-Aafrikasse, kust ta saatis botaanikaaiale tuhandeid väärtuslikke taimeeksemplare.

Manni Kameruni mäe uurimisretke kirjeldab Richard Burton oma raamatu "Abeokuta and the Camaroon Mountains" teises osas. Mann ja Burton olid esimesed Kameruni mäe tipu vallutanud eurooplased.

Aastal 1863 abiellus Mann Mary Anne Stovelliga.

Pärast Aafrikast lahkumist suundus ta Indiassse Darjeelingi piirkonda, kus kogus eelkõige sõnajalgtaimi. Aastal 1891 pöördus ta tagasi kodumaale pensionipõlve veetma ja asus elama Münchenisse.

Manni järgi on nime saanud muu hulgas 349 taimeliiki, käpaliste perekond *[[Manniella]]* ja piimalilleliste perekond *[[Manniophyton]]*. 

Tema kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend **G.Mann**.

## Publikatsioone

*Mann, G., H. Wendland, Hooker, Sir J. D. *On the palms of western tropical Africa*.  R. Taylor, 1864, London.
*Mann, G. *List of Assam ferns*. C. Wolf & Sohn, 1898, München

## Viited

## Välislingid
* Gustav Mann Kew' botaanikaaia lehel
Dudley Moore

**Dudley Stuart John Moore** (19. aprill 1935 London – 27. märts 2002 Plainfield, New Jersey) oli inglise näitleja, koomik ja muusik.

## Välislingid

*
William Hooker

Sir **William Jackson Hooker** (6. juuli 1785 – 12. august 1865) oli inglise botaanik.

Hookeri esimene uurimisretk oli 1809. aastal tehtud ekspeditsioon Islandile. 1814. aastal kogus ta taimi Prantsusmaal, Šveitsis ja Itaalias.

1820. aastal sai ta Glasgow' ülikooli botaanikaprofessoriks. Muu hulgas aitas ta rajada Glasgow' botaanikaaeda. 1826. aastast oli ta väljaande Curtis's Botanical Magazine toimetaja.

1841. aastal sai temast Kew' botaanikaaia esimene direktor. Pärast William Hookeri surma sai tema järglaseks direktori ametis tema poeg Joseph Dalton Hooker.

William Hookeri kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend **Hook.**

## Välislingid
* Sir William Jackson Hooker (1785–1865)
Spiridione Gambardella

**Spiridione Gambardella** (umbes 1815 – 1886) oli Suurbritannia maalikunstnik.

## Välislingid
* Paintings by Spiridione Gambardella
Jorma Hynninen

**Jorma Kalervo Hynninen** (sündinud 3. aprillil 1941 Leppävirtas) on soome ooperilaulja, bariton.

Aastatel 1966–1971 õppis ta Sibeliuse Akadeemias; 1970–1990 töötas Soome Rahvusooperis, 1984. aastast oli ooperi kunstiline juht.

Aastatel 1980–1991 oli ta Joensuu laulufestivali kunstiline juht, 1993–2002 Savonlinnan ooperifestivali kunstiline juht ning 1997–2003 Sibeliuse akadeemia lauluprofessor. 

Ta on esinenud rohkem kui 60 ooperirollis, sealhulgas maailma kuulsamatel ooperi- ja kontserdilavadel.

2005. aastal sai ta professori aunimetuse.

## Tunnustus
*2001 Valgetähe III klassi teenetemärk
Zaraisk

**Zaraisk** on linn Venemaal Moskva oblastis.

Linn asub 162 km Moskvast kagus. 2010. aastal oli elanike arv 24 648.
Dedovsk

**Dedovsk** on linn Venemaal Moskva oblastis.

Linn asub 38 km Moskvast läänes. 2010. aastal oli elanike arv 29 280.