Kristina Šmigun-Vähi

**Kristina Šmigun-Vähi** (kuni 2007 **Kristina Šmigun**; sündinud 23. veebruaril 1977 Tartus) on Eesti poliitik ja endine tippsportlane, kes on naiste murdmaasuusatamises kahekordne juunioride ja ühekordne täiskasvanute maailmameister ning kahekordne olümpiavõitja. Šmigun-Vähi kuulub Reformierakonda; ta oli Riigikogu XIV (2019–2023) ja on 2023. aastal Riigikogu XV koosseisu liige.

Kristina Šmigun on lõpetanud 1996. aastal Tartu Kommertsgümnaasiumi.

Tema esimene treener oli Herbert Abel ja järgmine Anatoli Šmigun.
Esimest korda osales ta olümpiamängudel 1994. aastal Lillehammeris, kus saavutas 10&nbsp;km vabastiilisõidus 27. koha.

2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys saavutas Šmigun 30&nbsp;km klassikastiilisõidu seitsmenda koha. "Kõigil mu olümpiatel on midagi valesti olnud," rääkis ta Soldier Hollow' suusastaadionil. Lõputseremoonial kandis Šmigun Eesti lippu. Nädal pärast olümpiamänge võitis ta maailma karikasarja Lahti etapi 10&nbsp;km vabastiilis, alistades olümpiavõitja Stefania Belmondo 0,6 sekundiga.

2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos võitis Kristina Šmigun kuldmedali nii 10&nbsp;km klassikasõidus kui ka 15&nbsp;km suusavahetusega sõidus. Samal aastal andis Rahvusvaheline Olümpiakomitee Šmigunile Sportstari auhinna.

Pärast hooaja vahelejätmist tütre sünni tõttu teatas Kristina Šmigun-Vähi 21. septembril 2009, et kavatseb tippspordis jätkata. 2010. aasta taliolümpiamängudel võitis ta hõbemedali, kuid 2010. aasta juulis teatas, et loobub tippspordist.

2010. aastal valiti Šmigun-Vähi Eesti aasta naissportlaseks ja 2012. aastal Eesti Olümpiakomitee asepresidendiks.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]

* 1994  Lillehammeris
** 27. koht 10&nbsp;km vabastiilis
** 28. koht 15&nbsp;km vabastiilis
** 30. koht 5&nbsp;km klassikastiilis
* 1998  Naganos
** 46. koht 30&nbsp;km vabastiilis
* 2002  Salt Lake Citys
** 7. koht 30&nbsp;km klassikastiilis
** 8. koht 15&nbsp;km vabastiilis
** 15. koht 5 + 5&nbsp;km topeltjälitussõidus
** 25. koht sprindis
* 2006  Torinos
**  **olümpiavõitja** 7,5 + 7,5 km suusavahetusega sõidus
**  **olümpiavõitja** 10 km klassikasstiilis
** 8. koht 30&nbsp;km vabastiilis ühisstardiga sõidus
* 2010  Vancouveris
**  10 km vabastiilis

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 1993  Falunis
** 31. koht 10&nbsp;km vabastiilis
** 35. koht 5&nbsp;km klassikastiilis
* 1995  Thunder Bays
** 5. koht 5&nbsp;km klassikastiilis
** 20. koht 10&nbsp;km vabastiilis
* 1997  Trondheimis
** 8. koht 15&nbsp;km vabastiilis
** 9. koht 10&nbsp;km vabastiilis
** 28. koht 5&nbsp;km klassikastiilis
* 1999  Ramsaus
**  hõbemedal 15&nbsp;km vabastiilis
**  pronksmedal 30&nbsp;km klassikastiilis
** 6. koht 10&nbsp;km vabastiilis
** 9. koht 5&nbsp;km klassikastiilis
* 2001  Lahtis
** 12. koht 10&nbsp;km klassikastiilis
** 19. koht sprindis
** 41. koht 15&nbsp;km klassikastiilis
* 2003  Val di Fiemmes
**  **maailmameister** topeltjälitussõidus (5 km klassikastiilis + 5 km vabastiilis)
**  hõbemedal 10 km klassikastiilis
**  hõbemedal 15 km klassikastiilis ühisstardiga sõidus
**  pronksmedal 30 km vabastiilis
* 2005  Oberstdorfis
** 4. koht 10&nbsp;km vabastiilis
** 14. koht 30&nbsp;km klassikastiilis
* 2007  Sapporos
** 6. koht 30&nbsp;km klassikastiilis ühisstardiga sõidus
** 9. koht 10&nbsp;km vabastiilis
** 10. koht 7,5 + 7,5&nbsp;km suusavahetusega sõidus

### Juunioride maailmameistrivõistlustel
* 1995  Gällivares
**  hõbemedal 5&nbsp;km klassikastiilis
**  hõbemedal 15&nbsp;km vabastiilis
* 1996  Asiagos
**  hõbemedal 5&nbsp;km klassikastiilis
**  hõbemedal 15&nbsp;km vabastiilis
* 1997  Canmore'is
**  **juunioride maailmameister** 5&nbsp;km klassikastiilis
**  **juunioride maailmameister** 15&nbsp;km vabastiilis

### [[Murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikas
* Üldkarikas
** 2. koht: 2000, 2003
* Tavakarikas
** **1. koht**: **1999**
** 3. koht: 2004, 2005
* Sprindikarikas
** 3. koht: 1999, 2000
* Lühikeste distantside karikas
** **1. koht**: **2000**
* Pikkade distantside karikas
** 2. koht: 2000

#### Maailma karikasarja etapivõidud
Kristina Šmigun-Vähi osales karjääri jooksul maailma karikasarja etappidel 164 korda. Poodiumile jõudis ta neist 50 korral, millest 16 korral kõige kõrgemale astmele.

### Maailma karikasarjas saadud punktid ja kohad

## Terviseprobleemid
1997. aasta lõpus, enne Nagano olümpiamänge, sai Šmigun Lõuna-Eestis mootorsaaniga sõites rangluumurru. Tartu Ülikooli Kliinikumis tehtud operatsiooni järel paranes ta kodus, kuni oli valmis suusatamisega jätkama. Esialgu sai Šmigun liigutada vaid vasakut kätt, paremat takistas tugiplaat.

2. veebruaril 1998 eemaldas spordiarst Toomas Tein Tartus osa fiksaatorist. Kuigi Nagano olümpiamängudele sõidu mõttekuses leidus kahtlejaid, asus Kristina koos isaga 5. veebruaril teele. Üle kuu aja intervjuude andmisest hoidunud Šmigun tunnistas Tallinna lennujaamas: "Piiriks on valu. Võistlen vaid juhul, kui ihuliikmed vastu ei karju." Ta osales ainult 30&nbsp;km vabastiilisõidus ja sai 63 osavõtja seas 46. koha.

2001. aasta Lahti maailmameistrivõistlused olid Šmigunile suur pettumus. Haigestumine jaanuaris viis parima vormi ega võimaldanud MM-iks soovitud moel valmistuda. Lahtis sai ta 9. koha 10&nbsp;km klassikastiilis. Enda arvates tegi Šmigun vea, kui tahtis täielikult tervenemata kiiresti vormi jõuda: "Uskusin tõesti, et suudan pärast haigust võistelda samamoodi kui enne, kuid eksisin," kinnitas ta.

## Dopingukahtlustused
### 2002
23. jaanuaril 2002 saabus Eesti Suusaliitu Rahvusvaheliselt Suusaliidult sõnum, et Kristina Šmiguni dopinguproov on osutunud positiivseks. Tema 12. detsembril 2001 maailma karikasarja etapil Brussonis antud proovist oli leitud keelatud ainete nimekirja kuuluvat steroidset hormooni 19-norandrosteroon, mis on inimorganismis meessuguhormooni (nandroloon) ainevahetuse tagajärjel tekkiv aine.

"Ma pole kasutanud seda ainet, mis seisab kirjas Rahvusvahelisest Suusaliidust tulnud faksil," kinnitas Šmigun, "seepärast soovin kiiresti B-proovi uurimist. Võitlen oma puhtuse ja õigluse eest. Ma ei karda midagi. Võin, käsi piiblil, vanduda, et minu südametunnistus on puhas."

Rahvusvahelise Olümpiakomitee meditsiinikomisjoni otsusel tohib naissportlase uriiniproovis 19-norandrosterooni kontsentratsioon olla 5 ng/ml (nanogrammi milliliitri kohta), meessportlasel 2&nbsp;ng/ml. Šmiguni A-proov näitas 6,4 ng/ml.

Eesti Antidopingu Keskuse juhataja Mihkel Mardna arvates ületas suusasportlase proov lubatud füsioloogilise piiri vaid "väikese koguse võrra" ja ta kahtles, kas Šmiguni puhul on üldse tegu dopingujuhtumiga. FIS-ist saabunud teate järgi osutus Šmiguni 15. detsembril 2001 Davosis antud proov negatiivseks. Ka Eesti Suusaliidu president Toomas Savi väljendas lootust, et tegu on arusaamatusega. Savi eestvõttel alustasid Šmiguni kaitseks tööd mitmed Eesti juristid, spordibioloogia ja -meditsiini asjatundjad. Nende käsitlust suusataja organismi eripära kohta polnud aga vaja käiku anda, sest enne seda, 30. jaanuaril 2002 tuli Saksamaalt Kreischast laborist uus sõnum: testimisel võetud B-proovi 21-kordne analüüsimine andis tulemuse 4,2 ng/ml, mis on negatiivne. Esmane dopinguteade lükati ümber ja Šmigun võis sõita olümpiamängudele.

### 2014
2014. aasta veebruaris teatas Vene spordiportaal *Ves' Sport* ("Весь Спорт"), et Torino olümpiamängude ajal ühelt Eesti sportlaselt võetud A-proov osutus positiivseks. Kuna ROK oli juba detsembris teavitanud tulemustest EOK-d ja see omakorda Šmiguni, otsustas Šmigun uudist isiklikult kinnitada. Ta valis teadlikult teistsuguse meediale lähenemise, kui seda oli tehtud Andrus Veerpalu juhtumi korral. Šmiguni teatel on ta andnud vabatahtlikult valedetektori all tunnistuse, et pole elus kordagi teadlikult dopingut tarvitanud. Valedetektori test pole küll juriidiliselt otsustav, kuid oluline on vabatahtlik tunnistus. Veebruari keskpaigaks ei olnud B-proovi avalikustamise aeg veel teada.

13. detsembril 2017 teatas ROK, et kõik Torino olümpiamängude järelproovid on puhtad.

## Tegevus poliitikuna

Šmigun-Vähi kuulub Reformierakonda.

2019. aasta Riigikogu valimistel sai ta 2002 häält ning osutus ringkonnamandaadiga valituks Riigikogu XIV koosseisu liikmeks.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 1005 häält ning osutus valituks.

## Tunnustus
* 2004 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
* 2004 – Eesti Vabariigi spordipreemia (maailmameistritiitli ning kahe hõbe- ja ühe pronksmedali võitmise eest 2003. aasta suusatamise maailmameistrivõistlustel)
* 2006 – Valgetähe I klassi teenetemärk
* 2006 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
* 2007 – Eesti Vabariigi spordipreemia (kahe kuldmedali võitmise eest murdmaasuusatamises Torino taliolümpiamängudel 2006. aastal)
* 2010 – aasta naine
* 1997, 1999, 2000, 2002, 2003, 2004, 2006, 2010 – aasta naissportlane
* 2022 – Eesti spordi kuulsuste halli autahvel.

## Isiklikku

Kristina Šmigun-Vähi on 168&nbsp;cm pikk ja kaalus tippsportlasena 59 kilogrammi.

1993. aastal tutvus ta Kristjan-Thor Vähiga, kes töötas seejärel aastaid Kristina Šmiguni tiimi mänedžerina. Pärast nende abiellumist 2007. aastal hakkas Kristina kandma liitperekonnanime Šmigun-Vähi. Juba enne abiellumist teatas Šmigun, et kavatseb jätta vähemalt ühe võistlushooaja vahele. 17. juunil 2008 sündis tütar Victoria Kris ja 3. märtsil 2011 poeg Kristhor Tomi.

Kristina Šmigun-Vähi ema on endine tippsuusataja Rutt Rehemaa-Šmigun ning isa suusatreener ja endine tippsuusataja Anatoli Šmigun. Ka õde Katrin Šmigun on endine tippsuusataja. Samuti on suusatajad onupoeg Aivar Rehemaa ja onutütar Jana Rehemaa-Weinberger.

## Mälestuse jäädvustamine
12. septembril 2006 avati Tartu kommertsgümnaasiumi hoone seinal bareljeef kooli vilistlasele Kristina Šmigunile (skulptor Endel Taniloo).

## Viited

## Kirjandus
* Jaan Martinson, Kristina Šmigun-Vähi. "Kristina". Menu Kirjastus, Tallinn 2010, 288 lk; ISBN 9789949470327
* Kirsti Vainküla "63 päeva hoitud saladus" Eesti Ekspress, 13. veebruar 2014, lk 6–9.
* Raul Ranne "Šmiguni juhtum tekitab paranoilisi küsimusi". Eesti Ekspress, 13. veebruar 2014, lk 9.

## Välislingid

* Kristina Šmigun-Vähi andmed FIS-i kodulehel
* 
* Kullatüdruk Kristina Šmigun: «Mul on uus unistus – kuld Vancouverist.». Õhtuleht, 27. veebruar 2006.
* Emaroll kaalus Šmigunil tippspordi üles. Postimees, 18. november 2008.
* Kristina Šmigun-Vähi: tahaks hirmsasti jälle tugevasti treenida. EPL.ee, 31. märts 2009.
* Gunnar Leheste. Suusakuninganna valis perekonna. EPL.ee, 3. juuli 2010.