open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rudbārži mõis

**Rudbārži mõis** (*Rudbāržu muiža*) on mõis Lätis Skrunda piirkonnas Rudbārži vallas Rudbāržis. Saksa keeles *Rudbahren*.

Rudbārži mõis oli aastatel 1778–1920 von Firckside perekonna käes. Teise maailmasõja ajal oli mõisas hospidal, hiljem metsamajanduskool. 1950. aastatest töötab mõisas Rudbārži kool (algul keskkool, praegu põhikool).

Mõisa peahoone rajati aastal 1835 klassitsistlikus stiilis. Aastail 1882–1883 renoveeriti mõisa ja lisati prantsuse renessansi elemente. 1905. aastal ehitati peahoone taas ümber, seekord uusklassitsismi reegleid järgides.

Kõrvalhoonetest on mõisakompleksis säilinud aedniku maja, aidad ja küünid. Park on suurelt osalt metsapark, tänapäeval läbib seda maantee.

## Välislingid

*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Notropis telescopus

***Notropis telescopus*** on karpkalalaste sugukonda kuuluv kalaliik. Neid väikseid (täiskasvanuna pikkus 5–11,5 cm) kalu loetakse inimestele ohutuks.

## Levila
Nad elavad peamiselt magedas vees Põhja-Ameerikas: Virginia, Põhja-Carolina, Kentucky, Tennessee, Georgia ja Alabama, aga ka Missouri ja Arkansase veekogudes (Ameerika Ühendriigid). 

## Välislingid
*''Notropis telescopus'' FishBase'is (inglise keeles)
*''Notropis telescopus'' IUCNi andmebaasis (inglise keeles)
Ameerika Füüsikaselts

**Ameerika Füüsikaselts** (inglise keeles *American Physical Society*, lühend **APS** ) on mittetulunduslik füüsikute ühendus Ameerika Ühendriikides.

Ameerika Füüsikaselts asutati 20. mail 1899. Tänapäeval on ta suurimaid füüsikute ühendusi maailmas; liikmete arvult on ta Saksa Füüsikaseltsi järel teisel kohal. Seltsi kaks peakorterit asuvad New Yorgis ja Washingtonis. 

APS on katusorganisatsiooni American Institute of Physics liige.

Ameerika Füüsikaselts annab välja üle kümne teadusajakirja, sealhulgas selliseid teadusringkondades mõjukaid ajakirju nagu Physical Review and Physical Review Letters.

## APSi struktuur ja liikmeskond
APSil on 44 struktuuriüksust, sealhulgas 14 divisjoni. 

Liikmeid on üle 50 000 inimese, kes on kuuluvuselt jagunenud 44 üksuse vahel. Liikmed võivad olla erineva liikmestaatusega: tavaliige, noorliige, üliõpilasliige, seeniorliige, eluaegne liige ja töötu liige. Staatusest oleneb seltsile tasutav liikmemaksu summa. 

#### Divisjonid
*Aatomifüüsika, molekulaarfüüsika ja optika
*Astrofüüsika 
*Biofüüsika
*Keemiline füüsika (liikmeid umbes 1550 inimest)
*Arvutifüüsika
*Kondenseerunud aine füüsika
*Hüdrodünaamika
*Laserfüüsika
*Materjalifüüsika
*Tuumafüüsika
*Osakestefüüsika ja väljateooria
*Kiirtekimpude füüsika
*Plasmafüüsika
*Polümeeride füüsika

#### Muud struktuuriüksused
*7 foorumit, sealhulgas füüsika ajaloo, tööstus- ja rakendusfüüsika ning rahvusvahelise füüsika foorum  
*10 sektsiooni, sealhulgas California-Nevada ja Kesk-Atlandi sektsioon
*13 teemarühma, sealhulgas gravitatsiooni, hadronifüüsika, plasma astrofüüsika, kliimafüüsika ning magnetismi teemarühm

## APSi autasud ja auhinnad
APS annab välja enam kui 40 auhinda, medalit ja nimelist loengupidamist, sealhulgas: 
*Andrei Sahharovi auhind
*Hüdrodünaamika auhind
*J. J. Sakurai teoreetilise osakestefüüsika auhind
*Lilienfeldi auhind
*Maria Goeppert Mayeri auhind
*Max Delbrucki auhind 
*Dannie Heinemani matemaatilise füüsika auhind

#### Ameerika Füüsikaseltsi ''fellow''
Aktiivne Ameerika Füüsikaseltsi liige (*member*), kellel on väljapaistvaid saavutusi füüsikas, võidakse valida Ameerika Füüsikaseltsi *fellow*'ks (*APS Fellow*). Eestlastest on selle au pälvinud 1991. aastal Rootsi füüsik Indrek Martinson, 1996. aastal USA füüsik, Eesti TA välisliige Jaan Laane ning 2006. aastal  Rutgersi Ülikooli ja Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi füüsik Girsh Blumberg.

*APS Fellow*'sid on seltsis tuhandeid, nii näiteks ainuüksi keemilise füüsika divisjonis on neid umbes 370 inimest. Igal aastal valib selts paarsada uut *APS Fellow*d (näiteks 2012. aastal 248 inimest).

## Välislingid
*American Physical Society Koduleht ( inglise keeles)
*Current APS Fellows APSi kodulehel ( inglise keeles)
Manolepis

***Manolepis*** on maoliste alamseltsi kuuluv maoperekond. 

## Klassifikatsioon

**Integrated Taxonomic Information System* klassifitseerib perekonna *[[Xenodontinae]]* alamsugukonda, mida osad autorid aga enam ei tunnista.
  
*Perekonda *Manolepis* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik *[[Manolepis putnami]]*. 

## Viited

## Välislingid
* Cope, *[http://archive.org/stream/proceedingsofamep22amer#page/176/mode/2up Twelfth contribution to the herpetology of tropical America.]*, Proceedings of the American Philosophy Society, vol.22, p. 167-194, American Philosophical Society, Proceedings of the American Philosophical Society held at Philadelphia for promoting useful knowledge (1885), Veebiversioon (vaadatud 20.10.2013) (inglise keeles) 
*Peter Uetz & Jakob Hallermann. Roomajate andmebaas (ReptileDB): *[http://reptile-database.reptarium.cz/species?genus=Manolepis&species=putnami&search_param=%28%28search%3D%27Manolepis%27%29%29 *Manolepis putnami*]* Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 20.10.2013) (inglise keeles)
*ITIS: 585663, *[http://www.cbif.gc.ca/pls/itisca/next?taxa=&p_format=&p_ifx=&p_lang=fr&v_tsn=585663 *Manolepis* Cope, 1885]* veebiversioon (vaadatud 20.10.2013) (prantsuse keeles)
Narva bastionid

**Narva bastionid** on Narva linna ümbritsevad Narva muldkindlustusvööndi kaitseehitised, mis peaasjalikult ehitati 17. sajandil Rootsi ajal.
## Narva kaitserajatiste uus muldkindlustuste vöönd
Aastatel 1676–1680 alustati Narvas kaitserajatiste uue muldkindlustuste vööndi uuendamist fortifikatsioonide direktor Erik Dahlbergi kavade alusel, Vaubani süsteemi alusel. 

Ehitustöid alustati 1682. aastal ja jätkati kuni Narva vallutamiseni Moskva tsaaririigi poolt Põhjasõjas 1704. aastal. Valmis jõuti ehitada 
*bastionilaadne kindlustus Spes (Lootus), mis asus Narva kindluse lõunamüüri ees ja kuus bastionit:. 
*Victoria bastion, 
*Honori bastion, 
*Gloria bastion, 
*Fama bastion
*Triumphi bastion, 
*Fortuna bastion.
**Pax (Rahu) bastionit, Wrangeli bastionist ei jõutud ümber ehitada, 
**Justitia (Õiglus) kavandatud poolbastionit linnuse kirdenurka ei jõutud samuti valmis. 

Bastionide kaitseks kavandatud viiest raveliinist jõuti valmis ehitada kaks. Ehitamata jäi Triumphi ja Fortuna bastioni vahele planeeritud läänevärav. 

Bastionid ümbritseti vallikraaviga, põhjasuunas ehitati uus värav – Kuningavärav, millest kujundati linna peavärav, vanadest väravatest jäi alles Veevärav ja Uus värav (hiljem Pimevärav). 

### Varasemad Narva kaitseehitised
Varasematest Narva kaitseehitisest on säilinud Narva Hermanni linnus ja 16. sajandil Narva linna kaitseks ehitatud: Vanavall, Kristervall, Kuningavall, Liivavall.

## Galerii

File:Bastion Fortuna.jpg|Fortuna bastion
File:Bastion Gloria.jpg|Gloria bastion
File:Bastion Gloria vaulted tunnel.jpg|Gloria bastioni tunnel
File:Bastion Honor.jpg|Honori bastion
File:Бастион Гонор.jpg|Honori bastion
File:Бастион Виктория.jpg|Victoria bastion
File:Victoria bastioni sisevaade.jpg|Victoria bastioni sisevaade
File:Бастион Пакс.jpg|Pax bastion
File:Бастион Спес.jpg|Spesi poolbastion


## Viited

## Välislingid
Rhadinella

***Rhadinella*** on *[[Colubridae]]* sugukonna maoperekond. 

## Klassifikatsioon

Perekonda *Rhadinella* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Rhadinella anachoreta]]* (Smith & Campbell, 1994)
* *[[Rhadinella donaji]]* Campbell, 2015
* *[[Rhadinella godmani]]* (Günther, 1865)
* *[[Rhadinella hannsteini]]* (Stuart, 1949)
* *[[Rhadinella hempsteadae]]* (Stuart & Bailey, 1941)
* *[[Rhadinella kanalchutchan]]* (Mendelson & Kizirian, 1995)
* *[[Rhadinella kinkelini]]* (Boettger, 1898)
* *[[Rhadinella lachrymans]]* (Cope, 1870)
* *[[Rhadinella montecristi]]* (Mertens, 1952)
* *[[Rhadinella pegosalyta]]* (Mccranie, 2006)
* *[[Rhadinella pilonaorum]]* (Stuart, 1954)
* *[[Rhadinella posadasi]]* (Slevin, 1936)
* *[[Rhadinella rogerromani]]* (Köhler & Mccranie, 1999)
* *[[Rhadinella schistosa]]* Smith, 1941
* *[[Rhadinella serperaster]]* (Cope, 1871)
* *[[Rhadinella tolpanorum]]* (Holm & Cruz, 1994).

## Levila

Need maod elavad Mehhikos ja Kesk-Ameerikas. 

## Viited

## Välislingid
*Hobart M. Smith, A New Genus of Mexican Snakes Related to Rhadinaea, Copeia, Vol. 1941, No. 1 (Mar. 25, 1941), lk 7, American Society of Ichthyologists and Herpetologists (ASIH), veebiversioon (vaadatud 20.10.2013) (inglise keeles) 
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne roomajate andmebaasis
*Sissekanne uBio-s

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Rhadinella]] seisuga 31.05.2014.*
Rémy Martin

**Rémy Martin** on aastal 1724 asutatud Prantsusmaa konjakitootmisettevõte.

## Tooted
* Rémy Martin Grand Cru VS
* Rémy Martin VSOP
* Rémy Martin VSOP Mature Cask Finish
* Rémy Martin Club
* Rémy Martin 1738 Accord Royal
* Remy Martin 1898
* Rémy Martin XO Spécial
* Rémy Martin XO Excellence
* Remy Martin XO 1st Cru Grande Champagne
* Rémy Martin Extra
* Rémy Martin Louis XIII Rare Cask
* Louis XIII de Rémy Martin
* L'Âge d'or de Rémy Martin
* Rémy Martin Centaure de Diamant Cognac

## Välislingid
*Koduleht
Seene tänav

**Seene tänav** asub Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.

Tänav saab alguse Vabaduse puiesteelt, ristub Sihi ja Ravila tänavaga ning lõpeb Metsa tänaval.

Tänava suurim paarisarvuline majanumber on 28 ja suurim paarituarvuline 25.

Seene tänav on loode–kagusuunaline ja umbes 550 meetrit pikk.

Seene tänav sai nime 17. märtsil 1922. Enne seda oli tänava nimi **Pavlovi tänav**.

## Viited

## Välislingid
Kidur

**Kidur** on eesti pseudomütoloogias Kiru-nimelisele jumalale pühendatud noor kits (die Ziege).

Kidura ja Kiru tõi teaduskäibesse Friedrich Reinhold Kreutzwald oma saksakeelses kirjas Friedrich Robert Faehlmannile 6/18. aprillist 1845. 

See pärinevat Kreutzwaldi järgi ühest Simuna kihelkonnas üleskirjutatud eesti rahva niinimetatud lugulaulust, mida olevat 19. sajandi algul laulnud ringirändaja laulikust vanarauk, keda tervel Virumaal *vana lauliku* või *rootsi rüütli* nime all tunti. See vana rahvalaul läheb oma iseloomu poolest teistest meile seni [1845] tuntud lauludest lahku. Sel on oma histooriline tagapõhi, kuid see laul on ainult katkend, nimelt puuduvat laulust pikem lahingukirjeldus. Üsna ilmsesti kuulub see laul niisuguste hulka,  mida rahvas iga võõra eest hoolega varjab.

Tegelikult on see laul põhiliselt Kreutzwaldi enda loodud.

## Viited
Plötzkau vald

**Plötzkau vald** (saksa keeles *Gemeinde Plötzkau*) on vald Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Salzlandkreisis.

Valla keskus on Plötzkau, teised asulad on Bründel ja Großwirschleben.

Esmamainitud 1049. aastal.

## Viited
Kaksikhammas

**Kaksikhammas** *(Dicranum)* on kaksikhambalaadsete seltsi ja kaksikhambaliste sugukonda kuuluv sammaltaimede perekond. Euroopas on teada 29 liiki kaksikhambaid, Eestis esineb neist 14 liiki. 

## Levila
Kaksikhambad esinevad peamiselt põhjapoolkera okasmetsavööndis, aga ka arktikavööndis ning kõrgmägedes. Troopilises ja subtroopilises vööndis on leitud kaksikhamba perekonna liike vaid kõrgmägedest. Lõunapoolkeral esineb kaksikhamba perekonna asemel samasse sugukonda kuuluv väliselt sarnane perekond *Dicranoloma*.

## Ehitus

Perekond kaksikhamba liigid on püstiste või tõusvate väheharunenud vartega, 1–15 cm kõrgused samblad, mis kasvavad hõre- kuni tihemuruselt või padjanditena.

### Vars

Lihtsad või väheharunenud varred on vähemalt alaosas, vahel ka võsu tipuni kaetud tiheda valkja kuni roostepruuni risoidvildiga.

### Leht

Lehed on lantsetja või munaja alaosaga ning enamasti ühtlaselt aheneva tipuosaga. Lehetipud on teravad, harvem tömbid. Leheservad siledad või ülemises osas saagjad. Leherood on varieeruva laiuse ja pikkusega. Rool võib lehe alaküljel esineda näsad või hambakesed.

Lehelaba alusel esineb mitmekihiliselt asetsevaid või värvunud tiivakrakke. 

Leheroo ja tiivakute vahel esineb grupp ovaalseid hüaliinseid või värvunud rakke, mis hiljem lagunevad.

## Paljunemine

Kaksikhambad on valdavalt kahekojalised taimed. Ühest periheetsist võib areneda 1–5 sprofüüti. Eoskupart kandvad harjased on pikad. Eoskuprad on silinderjad, enamasti kaldu ja kõverdunud. Eoskupra kaas on pika terava või kõverdunud nokaga, tanu kapuutsjas. Suuääris kahekordse hammastereaga. Eosed peenenäsalised, läbimõõduga 12–29 µm. 

Osa kaksikhambaid levib ka murduvate lehe- või võsutippude, või sigioksakeste abil.

## Kaksikhambad Eestis
### ''Dicranum bergeri''  Blandow

### ''Dicranum bonjeanii'' De Not.

### ''Dicranum brevifolium'' (Lindb.) Lindb.

### ''Dicranum drummondii'' Müll. Hal.

### ''Dicranum flagellare'' Hedw.

### ''Dicranum flexicaule'' Brid.

### ''Dicranum fuscescens'' Sm.

### ''Dicranum leioneuron'' Kindb.

### ''Dicranum majus'' Sm.

### ''Dicranum montanum'' Hedw.

### ''Dicranum polysetum'' Sw. ex anon.

### ''Dicranum scoparium'' Hedw.

### ''Dicranum spurium'' Hedw.

### ''Dicranum viride'' (Sull. & Lesq.) Lindb.

## Vaata ka
*Brüofloora
*Eesti samblad
*Lehtsammaltaimed
*Sammaltaimed

## Viited
Gröningen

**Gröningen** on linn Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Bördekreisis. Asub Magdeburgist ligikaudu 40 km kaugusel edelas ja Halberstadtist 10 km kaugusel idas.

Asulat on esmamainitud 934. aastal.

## Viited
Artlenburg

**Artlenburgi** on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis.

Vallal on alevi (*Flecken*) staatus.

## Viited
Tapa lennuväli

**Tapa lennuväli** on endine NSV Liidu õhukaitsevägede sõjalennuväli, mis jääb Tapa linnast mõni kilomeeter lõuna poole.

Lennuvälja ICAO kood oli **EETA**, kuid Tapa lennuvälja enam lennuväljana ei kasutata.

1951. aastal laiendati Tapa lennuvälja ja 1952. aastal formeeriti Leningradi Sõjaväeringkonnale allunud 81. hävituslennuväediviis, mille koosseisus oli 609., 655. ja 656. hävituslennuväepolgud, 901. ja 902. üksikut lennuväetehnikapataljon ja paar väiksemat väeosa (sh 249. lennuväepolügoon). 

1. juulist 1960 saadeti 81. hävituslennuväediviisi juhtkond laiali, kaks polku ja kaks lennuväetehnikapataljoni jäid Tapale alles ning anti 14. õhutõrjediviisi koosseisu. 1961. aastal baseerus 655. hävituslennuväepolk ümber Pärnu lennuväljale, kus varem olid Nõukogude Balti laevastiku merelennuväeosad.

Tapal ja Tapa lennuväljal, Tapa sõjaväelinnakus paiknesid järgnevalt:
*656. hävituslennuväepolk (*656 ИАП* (IAP), s/o 31522). 
:Relvastuses: MiG-15bis, 1952–1957; Jak-25M, 1957–1966; MiG-19, 1957 – 1970. aastad; Jak-28P, 1966–1981; MiG-23ML/MLD, 1981–1993
*91. üksik lennuvälja hoolduspataljon ( s/o 40377), Tapal ning ka Jootmel asunud s/o 40377 lennujuhtimise punkt ning Räsnal asunud ladu ja raadiojaam
*1198. üksik side ja raadiotehniline pataljon.

Tapa lennuvälja raadiomajakad asusid Jootmel, Imastus (Loksul) ja Kikus, tagavarakütuseladu Jootmel, laod Moel ja Räsnal (Suugal). Raadiojaam asus Räsnal. Tapa väeosale kuulus Rutja varulennuväli.

## Viited
Mulatu Teshome

**Mulatu Teshome Wirtu** (oromo keeles Mulaatuu Tashoome Wirtuu, amhara keeles ሙላቱ ተሾመ ውርቱ; sündinud 1957) on Etioopia poliitik, Etioopia president 7. oktoobrist 2013 kuni 25. oktoobrini 2018.

## Viited
Halli efekt

**Halli efekt** on niisugune füüsikaline nähtus, mille korral elektrijuhis, mis paikneb püsivas magnetväljas ja mida läbib elektrivool, tekib elektriväli, kusjuures selle elektrivälja suund on risti magnetvälja suunaga ja ka juhti läbiva voolu suunaga. Selle elektrivälja põhjustatud potentsiaalide vahet nimetatakse Halli pingeks *U*H ja seda väljendab valem 

:U_{\mathrm{H}}=A_\mathrm{H}\,\frac{IB}{d},
kus *I* on juhti läbiv vool, *B* ‒ magnetiline induktsioon, *d* ‒ juhi paksus ja *A*H ‒ Halli konstant, mis on pöördvõrdeline vabade laengukandjate tihedusega elektrijuhis.

Halli efekti põhjustab laengukandjate kõrvalekalle elektrijuhis magnetvälja mõjul risti voolu suunaga. Metallides, kus vabade laengukandjate kontsentratsioon on suur, avaldub Halli efekt nõrgalt, sest nende Halli konstant on väike. Märksa suurem Halli pinge tekib pooljuhtides.

Halli efekti on võimalik rakendada näiteks magnetomeetrina magnetilise induktsiooni mõõtmiseks: kui läbi pooljuhtplaadi juhtida vool *I*, siis sellest põhjustatud Halli pinge *U*H väärtuse järgi saab ülaltoodud valemi abil arvutada magnetilise induktsiooni *B*. CMOS-tehnoloogia järgi valmistatud Halli andureid kasutatakse ka nurga, pöörete arvu, asendi, kiirenduse jm suuruste mõõtmiseks.

Ameerika füüsik Edwin Hall kirjeldas hiljem tema järgi nimetatud nähtust 1879. aastal.

## Vaata ka
* Halli konstant
* Halli tajur

## Viited

## Välislingid
*  Hall effect
Sinalepa lennuväli

**Sinalepa lennuväli** oli Lääne maakonnas Sinalepa külas asunud NSV Liidu õhuvägede sõjalennuväli. Lennuväli paiknes Haapsalust 12 km lõunas.

15. mail 1940 Moskvas sõlmitud Sõjaväelise kokkulepe alusel Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahel eraldati Vabariigi valitsuse otsusega 21. novembril 1939 NSV Liidu õhujõududele lennuväljade ehitamiseks maa-alad seitsmes kohas. Laoküla ja Klooga pidid saama Paldiski rajooni paikneda lubatud üksuste lennuväljadeks, Ungru Haapsalu lähedal ja Sinalepa umbes 14 km Haapsalust lõunas Haapsalu rajooni lennuväljadeks ning Kuusiku ja Kehtna operatiivlennuväljadeks väljaspool tavalisi paiknemisrajoone.  

44. lennuväebaas asus ehitama Sinalepa lennuvälja ja esimesed stardi-maandumisrajad (300 x 850 m) valmisid  Sinalepas 17. detsembriks. 

## Viited
Rakvere lennuväli

**Rakvere lennuväli** (ICAO kood: EERE) asub Rakvere põhjaosas Papiaru tänavaga paralleelselt. Raja pikkus on 750 meetrit. Rada kasutavad vahel hobilendurid. Rada avati 2004. aastal, mil korrastati unarusse jäetud heinamaa.
**Rakvere lennuväli** (ka Kahula lennuväli) oli sõjaväelennuväli Rakvere linna lääneosas.

## Välislingid
*https://virumaateataja.postimees.ee/2261237/tundeline-teekond-rakvere-taevasse
Tallinn-Väike vedurite ringdepoo

**Tallinn-Väike vedurite ringdepoo** valmis 1930. aasta novembris Tallinn-Väike jaama juurde. 
Depoo oli algselt 12-kohaline, depoo ees oli ka pöördsild veduritele. 

Alates 1980. aastate lõpust on depoos tegeletud peamiselt diiselrongide hoolduse ja remondiga. 

Tänane remonditsehh rajati piirkonda 1994. aastal.

Praegu asub seal  AS Edelaraudtee gruppi kuuluv remondiettevõte AS Ühinenud Depoode hallatav Tallinn-Väike diiselrongide ja -vedurite depoo (Kauba tänav 3A).


Sügisene T-Väike depoo.DR1BJ-3715 ja DR1BJ-2711 seismas.jpg|Edelaraudtee reisirongid DR1B depoos, 2009
DR1B-3702 T-Väike remonditsehhis rattapaaride vahetusel.jpg|Diiselrong DR1B remonditsehhis rattapaaride vahetusel, 2008
10.01.10.DR1B-3701-3702 T-Väike depoos enne reisi 0043 Tallinn-Viljandi.jpg|Edelaraudtee rong enne reisile suundumist, 2010
Raudteeveerem Tallinn-Väike jaamas, esiplaanil vedur TEP70.jpg|Raudteeveerem Tallinn-Väike depoo haruteedel, esiplaanil GoRaili mootorvedur TEP70, 2013


## Vaata ka
* Edelaraudtee
* Ühinenud Depood
* Raudteetransport

## Viited
Tapa depoo

**Tapa depoo** on Tapa raudteejaama juures olev veduri- ja vagunidepoo, mida haldab ettevõte AS Operail.

Enne Eesti Raudtee erastamist tegutses Tapal kaks iseseisvat struktuuriüksust: Tapa veduriremondidepoo ja vaguniremondidepoo. 
Tapa veduriremondidepoos töötas tollel ajal keskmiselt 262 töötajat ja Tapa vaguniremondidepoos keskmiselt 183 töötajat. 
Alates 1. veebruarist 2003 kuuluvad mõlemad depood ühe struktuuriüksuse - Tapa depood koosseisu. 

Seoses Tapa depoode ühendamisega viidi 2005. aastal vagunite remonditsehh vedurite remonditsehhiga ühte hoonesse.

2018. aasta sügisel esitles AS Operail Tapa depoos esimest taasiseseisvunud Eestis valmistatud vedurit C30-M.

## Pilte

Vaade Tapa depoole.jpg|Vaatega depoole Tapa raudteeülesõidult
Tapa veduridepoo.jpg|Veduridepoo, esiplaanil diiselvedurid C36
Tapa veduridepoo tagantvaates.jpg|Tapa depoo tagantvaates
Endise Tapa vagunidepoo hooned.jpg|Endise Tapa vagunidepoo hooned, mida alates 2005. aastast ei kasutata


## Välislingid
* Tapa veduridepoo Tapa muuseum
* Raudteesektori innovatsioon Operaili Tapa depoos; YouTube-i video
* Mustad päevad Tapa depoos: koondamislaine on kohal Virumaa Teataja, 22.04.2019
* TAPAL VALMIS UUS VEDUR Kuulutaja, 12.10.2018
Plötzkau

**Plötzkau**  on asula Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Salzlandkreisis, Plötzkau valla keskus.

Plötzkaud on esimest korda mainitud 1049.
Michael J. Mumma

**Michael J. Mumma** on  ameerika astrofüüsik.

Michael J. Mumma  lõpetas 1963. aastal Franklin and Marshall College'i bakalaureusekraadiga *[[cum laude]]* füüsika erialal. Ta kaitses 1970. aastal Pittsburghi Ülikoolis doktorikraadi füüsikas.

Mumma  on 2003. aastast Goddardi Astrobioloogiakeskuse direktor ja 2005. aastast ühtlasi 
NASA Goddardi Kosmoselendude Keskuse Päikesesüsteemi uurimise divisjoni vanemteadur.

Michael J. Mumma on Ameerika Füüsikaseltsi liige (keemilise füüsika sektsioon) ning valitud 1990. aastal Ameerika Füüsikaseltsi *Fellow*'ks.

## Välislingid
*Dr. Michael J Mumma NASA kodulehel  ( inglise keeles)
*Michael J. Mumma: On Mars as a Possible Abode for Life Intervjuu sciencewatch.com lehel ( inglise keeles)
*Michael J. Mumma’s lecture  "The search for life in Mars". Video ( inglise keeles)
Alar Olljum

**Alar Olljum** (sündinud 30. oktoobril 1959 Vancouveris Kanadas) on Euroopa Liidu ametnik ja Eesti diplomaat.

Ta lõpetas 1988. aastal Vancouveris politoloogina Briti Columbia Ülikooli, aastal 1991 magistrina Stockholmi Ülikooli, eriala sotsiaalteadused. Aastatel 1995–1996 läbis ta doktorantuuri Göteborgi Ülikoolis. Ta on Korporatsioon Rotalia liige ja korporatsiooni Brüsseli koondise üks asutajaid.

Ta on töötanud Eesti Välisministeeriumis ja oli 1996–2000 Eesti suursaadik Leedus.

Aastast 2006 töötab ta Euroopa Komisjonis, kus ta tegevusala on araabia maailm. Ta on osalenud keskkonnakaitseliikumises.
Arthur G. Suits

**Arthur G. Suits** on  ameerika keemik ja füüsik, kelle peamised uurimisalad on keemiline füüsika, keemiliste reaktsioonide dünaamika ja astrokeemia.

Ta on lõpetanud 1986. aastal Missouri-Columbia ülikooli bakalaureusekraadiga *[[cum laude]]* keemia erialal. 1991. aastal sai ta doktorikraadi keemias California Ülikoolist Berkeleys.

Ta oli aastatel 2004–2015 Wayne State University keemiaosakonna professor ja on alates 2016. aastast Missouri Ülikooli keemiaosakonna professor. 2019. aastal sai ta *[[Distinguished Professor|Curators' Distinguished Professor]]*'iks.

Ta kuulub Ameerika Füüsikaseltsis keemilise füüsika sektsiooni. 2006. aastal valis selts ta *fellow*’ks.

## Välislingid
*Reactions: Arthur Suits Intervjuu ( inglise keeles)
*Arthur G. Suits. chemistry.missouri.edu
*The Suits Lab. faculty.missouri.edu
Deep Green Resistance

**Deep Green Resistance** (DGR) on keskkonnaorganisatsioon.

Organisatsioon on asutatud aastal 2011. 

Organisatsioon lähtub suuresti süvaökoloogia põhimõtetest. Lisaks keskkonnakaitsele tegutsetakse ka kolonialismi vastu.

## Välislingid
*Organisatsiooni koduleht
Promootor

**Promootor** on spetsiifiline DNA järjestus, millega seostub RNA polümeraas, alustades  sealt transkriptsiooni.

## Viited
Reņģe mõis

**Reņģe mõis** (*Reņģes muiža*) on mõis Lätis Salduse piirkonnas Ruba vallas Ruba asula lähistel. Saksa keeles *Ringen*, ka * Rengenhof*.

Reņģe mõis kuulus 19. sajandi esimesel poolel Reuterite perele, teisel poolel aga Nolckenite suguvõsale. Võõrandamise järgselt asub mõisasüdames Ruba põhikool.

Mõisakompleks asub Vadakste jõe kaldal. Peahoone rajati aastail 1881–1882. Eeskujuks olid Prantsusmaa baroksed lossid. Dekoratiivelementidena kasutati ka renessansiajastu motiive. Nii mõisahoone projekti kui ka sisekujunduse autorid on Sivers ja Šervinski.

Kõrvalhoonetest rajati mõisa juurde veetorn, all jõe ääres oli vesiveski ja künkal tuulik. Mõisakompleksi juurde kuulusid sealaut ja hobusetall. Pargis olid lindlad eksootiliste lindude ja teine faasanite pidamiseks. 

Pargi rajamist alustas juba Reuterite suguvõsa. Park asub jõe kohal terrassidel, pargi pindala on 40,4 hektarit. Põhiline puuliik on harilik pärn. Pargis kasvab ka harilik pöök.

## Välislingid

*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Remte loss

**Remte loss** (läti keeles *Remtes pilsmuiža*, saksa keeles *Schloss Remten*) on loss Lätis Brocēni piirkonnas Remte vallas Remtes, Remte mõisa peahoone. 

Remte mõisast on esimesed ülestähendused aastast 1509, mil mõisa omanikuks olid Butlarid. 190 aastat hiljem said mõisa enda kätte Brinckenid, seejärel Bruckenid. Aastast 1767 kuulus mõis Medemitele. Mõis võõrandati nende perelt aastal 1920 ja pärast seda asub seal Remte kool.

Loss püstitati aastal 1800 klassitsistlikus stiilis. Aastal 1880 ehitati loss põhjalikult ümber, nii et arhitektuuristiiliks on nüüd uusrenessanss. Aastal 1893 tõmmati Saldusest mõisa telegraafiliin. Lossi juures asub aastal 1800 rajatud reljeef "Sfinks".

Kõrvalhoonetest on säilinud tall. Mõisa juures asub rahula. Lossi juures asub ka tsementkattega tenniseväljak. Lossi juurest viib Jaunpilsi poole allee, mida kutsutakse **Sigade alleeks** (*Cūku aleja*). Pargi pindala on 26 hektarit. Parki ehivad paviljonid, sambad, tornikesed. Pargis on tiikide ja kanalite süsteem.

## Välislingid

*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Tallinna Peeter-Pauli katedraal

**Tallinna Peeter-Pauli katedraal**, ka **Tallinna Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse katedraal**, on Tallinna kesklinnas asuv roomakatoliku kirik, mida kasutab roomakatoliku Peeter-Pauli kogudus. 

Kui Püha Katariina klooster pärast reformatsiooni 1524. aastal suleti, anti kloostri söögisaal Tallinna linnakoolile. Kohalik roomakatoliku kirik omandas ruumid 1799. aastal ja ehitas aastatel 1841–1844 sinna pühakoja. 

Kiriku projekteeris Carlo Rossi ja see valmis 1841. aastal keskaegse Püha Katariina kloostri refektooriumi müüridele. Kirik pühitseti sisse 26. detsembril 1845.

Kiriku uusklassitsistlik fassaad ja kaks madalat jässakat torni, mille arhitektid olid Erich Jacoby ja Franz de Vries, lisati katedraalile 1924. aastal.

## Kirikukunst
Altarimaali “Neitsi Maarja taevaminek” (Guido Reni "Madonna Assunta", 1640 järgi) olevat kinkinud Baieri kuningas Ludwig I, maal “Kristuse taevaminemine” on Carl Siegismund Waltherilt (u. 1844). Ristitee 14 peatuse gravüürid on loonud Tirooli kunstnik N. Schiestl.

## Koguduse preestrid

Tallinna Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudust teeninud preestrid

* 1799–1801 Gerardus Peper 
* 1800–1806 Romualdus Schultz 
* 1801–1803 Casimirus Olczewski 
* 1804–1808 Andreas Proniewicz 
* 1805–1810 Ceslaus Schultz
* 1806–1819 Ludwik Placki
* 1808–1816 Thomas Mackiewicz
* 1817–1833 Matthias Olseyko 
* 1821 Alanus Kann
* 1824–1835 Hermenegildus Katyll 
* 1825–1827 Bonifatius Alexandrowicz 
* 1827–1829 Hieronymus Święcicki 
* 1829–1838 Franciscus Węckiewicz 
* 1835 Vincentius Prossołowicz 
* 1837 Rakowski 
* 1838–1844 Pfilippus Jodakowski 
* 1838–1840 Thaddaeus Sikorski
* 1842–1860 Jacobus Jodkowski 
* 1845–1860 Augustinus Ewers 
* 1860–1863 Konstantin Lubienski
* 1860–1909 Nicolaus Limanowicz
* 1909–1911 Friedrich Giscard
* 1911–1912 Franciscus Trasun
* 1913–1917 Peeter Krõsjak
* 1916–1917 M. Krupowicz
* 1917 Josef Meškowski
* 1917 Antonius Mackiewics
* 1917–1924 Martin Wenzlaw
* 1918 A. Sobolewski
* 1924–1925 Felix Wiercinski 
* 1926–1930 Josef Kartte 
* 1931–1945 Alphonse Marie Ferdinand Henri Werling  (1879–1961)
* 1930–1936 Eduard Proffitlich (1890–1942)
* 1935–1939 Vincas Dejnis
* 1937–1940 Bruno Borucki  (1894–1988)
* 1946–1947 Kazimirs Sosnovskis (1918–1995)
* 1950–1952 Jāzeps Grišāns
* 1952–1987 Miķelis Krumpāns (1916–1987)
* 1987–1995 Rein Õunapuu
* 1995–1998 Zbigniew Piłat 
* 1998–1999 Ludwik Grabarczyk 
* 1999–2001 Philippe Jourdan
* 2001–2021 Alfonso Di Giovanni
* 2021– Tomasz Materna
## Vaata ka
*Eesti Apostellik Administratuur
*Katoliku kirik Eestis
*Tallinna tornistik
*Tallinna Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse koguduse Siselinna kalmistu Poola katoliku kalmistu Poolamäel
## Välislingid

*
Martin Lutheri mälestusmärk (Keila)

**Martin Lutheri mälestusmärk** (ka: *Martin Lutheri ausammas*, *Martin Lutheri mälestussammas*) oli Keila lähedal Kumna mõisa maadel olnud Martin Lutheri auks püstitatud mälestusmärk.

Martin Lutheri kuju modelleeris skulptor Peter Jakob Clodt von Jürgensburg, malmalusel kuju kõrgus oli 6,4 m. 
Mälestusmärk oli algselt ette nähtud Toompeale, praeguse Aleksander Nevski katedraali kohale, kuid luba jäi Vene võimudelt saamata ning mälestusmärk püstitati 1862. aastal Kumna mõisa maale Keila pastoraadi lähedal. See avati 2. novembril ukj 1862 (vkj 21. oktoobril – usupuhastuspühal). Selle kirjad olid eestikeelsed.

Mälestusmärk läks maksma 9000 rubla. Raha selleks andis Kumna mõisnik Georg von Meyendorff (1794–1879), kes oli Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumi president. 

Nõukogude võimud eemaldasid kuju 3. detsembri õhtul 1949. Legendi järgi sulatati see ümber Stalini kujuks. Jutt ei vasta tõele, sest lmselt sulatati kuju siiski pronksdetailideks Ilmarise tehases Tallinnas.

Juunis 2010 avati samba vundamendil ajalootahvel ning selle ümbrus korrastati. 
27. oktoobril 2012 tähistati monumendi püstitamise 150. aastapäeva selle asukohal ning Keila kirikus teenistuse ja konverentsiga. Osales toonane EELK peapiiskop Andres Põder. 31. oktoobril 2021 paigutati ja õnnistati uus ajalootahvel.  

## Viited

## Kirjandus
*"Päewauudised. "Keila Lutherus"". Päevaleht nr 244, 20. oktoober (ukj 2. november) 1912. Lk 1
*Aivar Põldvee. "Martin Lutheri mälestussambast Keilas". Sirp ja Vasar nr 51, 18. detsember 1987. Lk 13
*Peep Pillak. "Vanimad Eesti monumendid II".  Eesti Päevaleht nr 5, 5. veebruar 2004. Lk 8

## Välislingid
Konuvere mõis

**Konuvere mõis**, ka **Konovere mõis** (saksa keeles *Konofer*) oli rüütlimõis Läänemaal Vigala kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas.

## Ajalugu

Teateid mõisast pärinevad 1563. aastast. 1750. aastal omandasid mõisa Rennenkampffid, kes olid mõisa valdajad 1919. aastani (lühikese vaheajaga 1912−1914), mil see neilt võõrandati 1919. aasta maareformiga.

## Välislingid
*
*
*Konuvere mõis (Vigala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Kohtla-Nõmme telemast

**Kohtla-Nõmme telemast** on telemast Ida-Viru maakonnas Kohtla-Nõmmel. Telemasti kõrgus on 250 m.

## Viited
Carta marina

**Carta marina** (täieliku ladinakeelse nimega: *Die Carta marina et descriptio septemtrionalium terrarum ac mirabilium rerum in eis contentarum diligentissime eleborata anno dni 1539*) on vanim ja tänapäevaste teadmiste järgi enam-vähem korrektne Põhja-Euroopa maakaart. Kaardil on arvukalt detaile ja kohanimesid. Kaardi koostas rootslane Olaus Magnus.

## Välislingid
Buraydah

**Buraydah** (ka *Buraida*) on linn Saudi Araabias, Al-Qaşīmi provintsi keskus. Asub riigi pealinnast Ar-Riyāḑist umbes 320 km kaugusel loodes.

Buraydah oli varem oluline karavaniteede sõlm, kuid viimasel ajal on sellest saanud suur tööstuslinn. Linnas on suur kaameli- ja kariloomaturg.
Jan Arnald

**Jan Lennart Arnald** (pseudonüüm **Arne Dahl**; sündinud 11. jaanuaril 1963 Sollentunas) on rootsi kirjanik ja kirjanduskriitik.

Ta on tuntud Arne Dahli pseudonüümi all ilmunud romaanisarjaga Stockholmi kriminaalpolitsei eriüksusest, nõndanimetatud A-rühmast. Oma kodanikunime all on ta avaldanud neli romaani, proosakogumikke ja luulekogu. Tema teoste põhjal on tehtud filme ja televisiooni kriminaalsarju, mis on lisaks Rootsile väga menukad ka Ühendkuningriigis.

Eesti keelde on tõlgitud tema 2010. aastal ilmunud romaan "Intimus", mis ilmus Enno Turmeni tõlkes 2011. aastal sarjas "Nüüdisromaan".
Pühajõe lahing

**Pühajõe lahing** toimus Põhjasõja alguses 1700. aastal Pühajõe lähistel, kui Rootsi kuninga Karl XII väed ründasid Vene tsaari Peeter I vägesid.

## Sündmuste käik
Rootsist Pärnu saabunud, varem Ruhja piirkonnas asunud ja lõunasuunal Saksi vägede tõkestamiseks dislotseerunud Rootsi väed koondati Rakvere piirkonda, kus nad majutati ümberkaudsetesse küladesse ja määrati ka nende varustamise eest vastutavad mõisad.

13. novembril liikusid Rootsi eelväed Aa mõisa, kust Vene salgad taganesid nende lähenemisel ning jõudsid seejärel Pühajõeni. Tee kulges sellel ajal kohast, kus kõrged jõekaldad moodustasid kitsastee, mis sõjaliselt oli väga soodne kaitsjaile. Kitsastee kaitseks oli Vene vägedest eraldatud Boriss Šeremetevi juhtimisel 6000 kaitsjat. 

Rootsi vägi aga suundus aga mitte mööda teed, mis viis Aa mõisast Jõhvile, vaid mööda teed, mis kulges Aa mõisast Reite kõrtsi lähedalt ranna äärest Toila peale. Tänapäevaks on tee Ontika ja Valaste vahel osaliselt langenud sisse ja rannikuga ühes nihkunud merest kaugemale. Tee viis enne Pühajõe kirikut ja kirikuaeda üle jõe ning jõudis hilisema Voka koolimaja juures tagasi suurele teele.

Rootsi väed jõudsid Pühajõele 17. novembri õhtul kella 5 paiku ning põrkasid seal kokku umbes 800 Vene ratsaväelasega, kes seal piirkonnas rüüstasid ja moona varusid. Rootsi väed asusid kohe lahingusse ning avasid ka tule 10 kahurist, mille tulemusena Vene väed põgenesid ja jätsid maha ka kaitsepositsioonid teel.

18. novembril jõudsid Rootsi eelväed Sillamäele ja 19. novembril Laagna mõisa. Vene väed taganesid nende eest ilma võitlusteta Narva suunas.
Püha Kanuti gild

**Püha Kanuti gild** ehk **Kanuti gild** (saksa keeles *Kanutigilde*) oli katoliku pühaku, obodriitide hertsogi Knud Lavardi (1096–1131, kanoniseeritud 1169) järgi nimetatud gild.

Keskajal oli Kanuti gild mitmes Põhja-Euroopa linnas.

Tallinna Kanuti gild asutati arvatavasti 13. sajandil, esimest korda on seda mainitud kirjalikes allikates aastal 1326.

Kanuti gild tegutses Tallinnas Kanuti gildi majas Pikk tänav 20.

Esialgu kuulusid Kanuti gildi käsitöölised ja kaupmehed. Kui tekkis Suurgild, läksid kaupmehed sinna üle ja Kanuti gildi jäid nii-öelda peenemad käsitöölised. Kui aastal 1698 suleti Oleviste gild, hõlmas Kanuti gild sealtpeale kõiki organiseerunud käsitöölisi. Eestis likvideeriti gildid 1920. aastal. Tallinna Kanuti gildi ja Toompea Toomgildi järglasena tegutses Tallinna endiste St. Kanuti ja Toomgildi käsitöömeistrite ühing.

Tallinna Kanuti gildi kuulusid järgmised tsunftid: kingseppade (esmamainitud 1335), pagarite (1335), sadul- ja rihmaseppade (1335), rätsepate (1337),  (1337), seppade (1374), vaskseppade (1374), raud- ja relvaseppade (1374), kullasseppade (1393), vööseppade (1459), kirurgide (1466), maalijate (1513), klaasseppade (1513), tislerite (1513), ratas- ja tõllasseppade (1632), pottseppade (1643), lukkseppade (1644), treialite (1650), nööbi- ja poorditegijate (1650), kordiaaniparkalite (1657), tinavalajate (1660), kübarseppade (1663), seemis- ja valgeparkalite (1668), möldrite (1687), kinnas- ja kukkurseppade (1688), saksa müürseppade (1690), frisööride (1733), parukategijate ja pärlitikkijate (1755), koogipagarite (1764), raamatuköitjate (18. sajand), toolitegijate (1804) ning mehaanik-tehnikute (1896) tsunft.

Tallinna Kanuti gildi liikmed olid peamiselt sakslased. Eestlaste liikmeksvõtmist tõkestati eriti aastail 1508–1698.

9. juunil 1920 võttis Eesti Asutav Kogu vastu Seisuste kaotamise seaduse, millega kaotati Eestis seisused. Seisuslikuks kuulutatud asutused tuli likvideerida, sh gildid ja nende varad võõrandada. 1921. aasta suvel (9.07.–30.08) võeti Kanuti gildi liikuv ja liikumatu vara koos arhiivide, kirjade ja raamatutega ja tema poolt ülalpeetavate asutustega Töö- ja hoolekandeministeeriumi poolt üle riigi haldusse, Kanuti gildi varad võeti üle sama aasta oktoobri lõpul. Kanuti gildi liikumatu varana võeti üle Kanuti gildi maja Pikk tänav 20, Maria Varjupaik Uus tänav 16 ja Kanuti gildi aed (ülevõtmisaktis Rahwa aed) Aia tänav 14/ Merepuiestee 5.

## Vaata ka
*Kanuti gildi SAAL

## Viited

## Kirjandust
* Anu Mänd. "Tallinna Kanuti gild ja selle oldermannid keskajal." Teoses "*Modus vivendi II*" (= Vana Tallinn XVI (XX)). Tallinn 2005, S. 129-157.
*Tallinna linnaarhiivi kataloog IV KANUTI GILDI ARHIIV, Tallinna Linnaarhiivi väljaanded, Koostanud Aleksander Margus, Tallinn 1938
Otto Meri

**Otto Meri** (6. oktoober 1861 – 9. jaanuar 1942) oli Eesti ühiskonnategelane. Tänapäeval teatakse teda peamiselt kui tõlkija ja diplomaadi Georg-Peeter Meri isa ning Eesti Vabariigi taasiseseisvumise järgse esimese presidendi Lennart Meri vanaisa.

Peterburi kubermangus Uue-Laadoga maakonnas Koltšanovo külas sepa ja vesiveskirentnikuna tegutsenud Otto Meri oli abielus Julie-Marie Meriga (neiuna Kepper) (17.09.1864 – 1958), kes oli noorena Peterburis koduõpetajanna. 1905. aastal asus perekond ümber Tallinna (Otto ostis Tallinna maja juba 1902. aastal), 1915. aastal läksid Otto ja Julie lahku.

Otto Meri kuulus eestlaste esimese põlve ühiskonnategelaste hulka. Ta oli Estonia seltsi liige. Meri kandideeris 1904. aastal Tallinna linnavolikogu valimistel, kus eestlased toonase ajalehe Teataja toimetaja, vandeadvokaat Konstantin Pätsi juhtimisel esimest korda olulise valimisvõidu saavutasid. Ta sai Tallinna  Linnavolikogu liikmeks, kusjuures häälte arvult edestas napilt isegi Pätsi.

Elu lõpul elas ta Saaremaal Kärlas ning ta on maetud Kärla kalmistule.
AAS

**Aas** võib tähendada järgnevat:

***AAS** on  **[[Ameerika Astronoomiaselts]]i** nime lühend
***AAS** on  **[[Ameerika Astronautikaselts]]i** nime lühend
***AAS** on  **[[Austraalia Teaduste Akadeemia]]** nime lühend
***[[Aas]]** tähendab kõnekeeles niitu või karjamaad
*'''Aas''' on kinnitusvahend
*'''Aas''' on kasutusel matemaatikas
*'''Aas''' on eesti ja norra perekonnanimi
Litvinovi pakt

**Litvinovi pakt** (**Sõjast keeldumise lepingu viivitamata maksmapaneku protokoll** või lihtsalt **Protokoll**, RT 1929, 21, 134) oli pakt, mille 9. veebruaril 1929 sõlmisid omavahel Nõukogude Liit, Poola, Rumeenia, Läti ja Eesti. Paktile allakirjutanud kinnitasid Kelloggi-Briandi pakti punkte. Pakt on nimetatud Nõukogude Liidu diplomaadi Maksim Litvinovi järgi, kes oli üks läbirääkimiste eestvedajaid.

## Välislingid
*https://dea.digar.ee/article/AKriigiteataja/1929/03/14/3
Sulev (eesnimi)

**Sulev** on eesti mehenimi.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Sulev 1195 mehel. Sulev on Eestis populaarsuselt 145. mehenimi.

Kõige populaarsem oli eesnimi Sulev vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 21,73 ning Jõgeva maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 21,99. Sulev oli keskmiselt 58 aasta vanune (mediaanvanus on 58).

## Nime kandjaid
*Sulev Iva
*Sulev Kannike, diplomaat
*Sulev Keedus
*Sulev Kõks
*Sulev Lember
*Sulev Luik
*Sulev Maramaa
*Sulev Mäeltsemees
*Sulev Mäeväli, arhitektuuriajaloolane
*Sulev Nõmmik
*Sulev Oll
*Sulev Peäske, ettevõtja
*Sulev Puusaar, ettevõtja ja kinnisvaramaakler
*Sulev Raudsepp
*Sulev Salm, muusik, helilooja ja produtsent
*Sulev Soodla, pedagoog
*Sulev Tailo
*Sulev Tamm
*Sulev Teinemaa
*Sulev Teppart
*Sulev Vahtre, ajaloolane
*Sulev Valner
*Sulev Vare
*Sulev Vedler

## Viited
Lembit Tolli

**Lembit Tolli** (17. detsember 1927 Tiilima – 9. oktoober 2013) oli eesti skulptor.

Ta õppis aastatel 1935–1941 Paadrema algkoolis ja aastatel 1941–1947 Lihula Keskkoolis. Ta astus aastal 1947 Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, lõpetas aastal 1953 skulptorina Eesti Riikliku Kunstiinstituudi.

Ta töötas aastatel 1946–1947 Saastna algkoolis õpetajana. Pärast kunstiinstituudi lõpetamist töötas ta ERKIs õppejõuna, aastast 1983 dotsendina, ta oli aastatel 1991–1995 üldskulptuuri kateedri juhataja ning aastatel 1980–1990 kujutavate kunstide osakonna dekaanina.

Lembit Tolli  on osalenud mitmete monumentide loomisel. Tema loodud on reljeefid Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monumendil Kadriorus (1958, skulptorid Martin Saks ja Endel Taniloo) ja Jääretke obeliskil Maarjamäel (1960). 1960. aastate skulptuuriklassikasse kuulub Lembit Tolli „Saarepiiga“ (1968). 1960. aastatel oli ta haaratud abstraktsetest otsingutest, mille iseloomulik näide on keevitatud raudskulptuur „Objekt“ (1967).

Viimastel elukümnenditel köitis teda ajupuust skulptuuride loomine. Ka abikaasa Vive Tolli on oma graafikas inspiratsiooni saanud Lembit Tolli ajupuuskulptuuridest. 

## Isiklikku
Tema abikaasa oli graafik Vive Tolli, tütar on teatrikunstnik Tuulikki Tolli.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996

## Välislingid
* In memoriam Lembit Tolli
Balti Rüütelkondade Liit

**Balti Rüütelkondade Liit** (saksa *Verband der Baltischen Ritterschaften e. V.*) on pärast Teist maailmasõda, 1949. aastal asutatud Liivimaa, Eestimaa, Kuramaa ja Saaremaa rüütelkonna järglasorganisatsioon. Organisatsioon jaguneb kaheksaks territoriaalorganisatsiooniks Saksamaal, lisaks on veel üks territoriaalorgaisatsioon Kanadas ja üks Rootsis. Liidu liikmeskond ulatub kuni 2200 liikmeni.

## Vaata ka
* Genealogisches Handbuch der Baltischen Ritterschaften (Neue Folge)

## Viited
 

## Välislingid
*Internetseite des Verbandes der Baltischen Ritterschaften e. V.
Candoia

***Candoia*** on maoperekond. Nad on kägistajamaod.   

## Klassifikatsioon
*2001. aastal liigitati *Candoia* maoperekonda kolm liiki: *Candoia aspera*, *Candoia bibroni* ja *Candoia carinata*; 

*2013. aasta seisuga klassifitseeritakse *Candoia* perekonda roomajate andmebaasis järgmised maoliigid: 
* *[[Candoia aspera]]* Günther, 1877
* *[[Candoia bibroni]]* Duméril & Bibron, 1844
* *[[Candoia carinata]]* Schneider, 1801
* *[[Candoia paulsoni]]* Stull, 1956
* *[[Candoia superciliosa]]* Günther, 1863. 

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne ADW-s
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s
*

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Candoia]] seisuga 22.12.2013.*
Vill

**Vill** on looduslik loomne tekstiilkiudaine. Villa all **kitsamas tähenduses** mõeldakse lambavilla, **laiemas tähenduses** aga kõikidelt loomadelt saadud karvkatet (nt kašmiir, mohäär, alpaka, angoora). Villakiud kuulub loomsete looduslike kiudude hulka. 

## Viited
Cenchris

***Cenchris*** on maoperekondade taksonoomiline sünonüüm: 

* kilplõugmadu (*Agkistrodon*) - lõgismadulaste hulka liigitatud maoperekonnal; 
* *[[Candoia]]* - boalaste hulka liigitatud maoperekonnal.
Jaunpilsi loss

**Jaunpilsi loss** (*Jaunpils pils*, saksa *Neuenburg*) on loss Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunpilsi vallas Jaunpilsis.

Jaunpilsi loss on Jaunpilsi mõisa peahoone. Lossist on esimesed ülestähendused aastast 1301, mil ordumeister Gottfried Rogge rajas sinna kindluse. Torn lisati lossile 15. sajandil. 18. sajandist kuni1920. aastani oli loss Reckede perekonna valduses. 17. sajandi lõpus lisati lossile kolmas korrus ja see kujunes kindluse asemel häärberiks. 18. sajandil uuendati lossi veelgi. 1905. aastal põletati loss maha, aga see restaureeriti järgmisel aastal Wilhelm Bockslaffi projekti järgi. Sisekujundus pärineb 1960. aastatest, kuid saalis on 16. või 19. sajandist pärinev reljeef "Madonna lapsega". Tänapäeval on lossis hotell.

Mõisa majandushooned pärinevad 19. sajandist. Nende seas on tallid, aidad, vesiveski, aedade ülevaataja maja. Mõisavalitseja maja on 17. sajandist. Vabakujundusega parki ehivad lossi vallikraav ja veskitiik.

Lossis elas kirjanik Elisa von der Recke.

## Välislingid

*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Video lossist
Täiskohaga naine

**"Täiskohaga naine"** on Janika Sillamaa esimene autoriplaat, mis sisaldab Janika enda kirjutatud ja arranžeeritud lugusid (v.a "Rahutu", mille sõnad kirjutas Kaari Sillamaa). Album ilmus 2013. aasta detsembris.

See on Janika teine album. Esimene plaat "Lootus" ilmus 1993. aastal.

## Lugude nimekiri
# Ei leia ma sõnu
# Rahutu
# Jälgi jätmata
# Köögikuninganna
# Sõidame võidu
# Kleopatra vannitoas
# Täiskohaga naine
# Hingepööningu saladused
# Kivi all peidus
# Hunt minu sees pole surnud
# Vaatame koos ingleid
# Wolandi valss

## Kaastegevad muusikud
Virgo Sillamaa (kitarr), Lauri Lehtsaar (klaver), Ahto Abner (trummid), Janno Trump (basskitarr), Mingo Rajandi (kontrabass), Anna-Maria Rannamägi (viiul), Merike Heidelberg (altviiul), Kristian Plink (tšello).
Eesti pagulaslaevandus

**Eesti pagulaslaevandus** oli pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. aastal Eesti Vabariigi kodanike paguluses toimunud merenduslik tegevus.

Laevastiku aluseks olid Eesti laevad, mis keeldusid 1940. aastal heiskamast Nõukogude Liidu lippu ja minema Nõukogude Liidu sadamaisse. Rekvireeritute või interneeritutena tagastati laevad omanikele pärast Teist maailmasõda (Rootsi loovutas kõik tema sadamatesse saabunud laevad Nõukogude Liidule). Nii oli pärast sõda Eesti pagulaslaevastik suurem kui Eesti Riikliku Merelaevanduse laevastik. 1940. aastal jäi välismaale ja hiljem põgenes Läände tuhandeid Eesti meremehi. 1960. aastail teenis pagulaslaevanduses rohkem eestlastest meremehi kui Eesti NSV Eesti Merelaevanduses. Eesti Meremeeste Union, millel olid kontorid Stockholmis ja Cardiffis, väljastas neile Eesti meremehe teenistusraamatuid. 

Kokku tegutses vähemalt 30 pagulaseesti laevakompaniid, neist suurimad olid Sergo & Koolmeister (14  laeva), Tallinna Laevaühisus, Jürgenthal & Saarna (mõlemal 9 laeva, kõik kolm nimetatut Stockholmis). Kokku kuulus pagulaseesti laevandusettevõtteile vähemalt 113 laeva Panama, Ühendatud Kuningriigi ja Hondurase lipu all. Ainus pagulaseesti laevandusfirmale ehitatud uus laev (Indal) valmis Seatransi tellimusel. Viimane pagulaseestlaste laev, Käina, müüdi 1989. aastal.

Pagulaslaevanduse organisatsioonid olid Eesti Laevaomanike Koondis (1947–1991), Eesti Kaubalaeva Juhtkonna Ühing Rootsis (1947–1993), Eesti Meremeeste Ühing (1943–1951) ja Eesti Meremeeste Union (alates 1951, andis 1951–1975 välja infobülletääni Eesti Meremees). Cardiffis tegutses Eesti Laevanduse Agentuur (1968–1980) Einar Sandeni juhtimisel (andis 1974–1979 välja bülletääni Eesti Laevandus.

Viimane Eesti reederi laev müüdi 1976. aastal, see oli tanker Bonne Bay.

## Viited

## Välislingid
*A. Nurmiste. Laevastik kodusadamata Eesti laevanduse aastaraamat 1948/49. Vadstena 1949
Šlokenbeka mõis

**Šlokenbeka mõis** (läti keeles *Šlokenbekas muiža*, saksa keeles *Shlockenbeck*) on mõis Lätis Engure piirkonnas Smārde vallas Milzkalnes. 

Šlokenbeka mõisat on esmamainitud 1488. aastal, ent arvatavasti rajati mõis juba 1544. aastal, mil see oli Butlarite pere valduses. Hiljem on mõis kuulunud Shenkingitele, Putkammeritele, Brigenitele, Grothusidele, Medemitele, Bulmeringidele. 1848. aastast kuni võõrandamiseni 1920. aastal kuulus mõis Reckede perele. Pärast teist maailmasõda asus mõisas teetööliste baas. Tänapäeval asuvad seal Läti Teedemuuseum ja Milzkalne küla raamatukogu.

Algul oli mõis kasutusel kindlusena, aga 17. sajandil kaotas see sõjalise tähtsuse. Praegune peahoone püstitati klassitsistlikus stiilis hoonena kindlusemüüride vahele 1844. aastal. Mõisa restaureeriti 1980. aastal.

Mõisakompleksi müürid pärinevad 1544. aastast. 1677. aastal renoveeriti müüre ja lisati väravatorn. Sellest ajast on säilinud mõned aidad. 19. sajandist pärinevad lehmalaudad, tõllakuur ja viinaköök, kus kunagi toodeti suurel hulgal piiritust, mida eksporditi nii Inglismaale kui ka Saksamaale. Üks vanemaid mõisa osi on kelder. Veidi eemal asuvad mõisa kõrts ja veski. 1930. aastatel lammutati mitu kõrvalhoonet. 

Vesiveski rajati 1780. aastal Slocene jõele. Selle juures asub tänapäeval väike hüdroelektrijaam.

## Vaata ka
*Šlokenbeka vasallilinnus
## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Video mõisast
Peter Mitchell

**Peter D. Mitchell** (29. september 1920 Mitcham – 10. aprill 1992 Bodmin) oli briti biokeemik, kes pälvis 1978. aastal ATP sünteesi mehhanismide kirjeldamise eest kemiosmoosi hüpoteesiga Nobeli keemiaauhinna.

## Kemiosmoosi hüpotees
1960. aastail oli teada, et ATP on energiakandjaks eluslooduses. Mehhanismid, mille kaudu ATP-d mitokondris sünteesitakse, jäid aga selgusetuks. ATP peamiseks allikaks peeti ekslikult substraadi tasemel fosforüülimist, mitte oksüdatiivset fosforüülimist, mida siis veel ei tuntud.

Mitchell taipas, et ioonide liikumisest läbi membraani põhjustatud elektrokeemiline membraanipotentsiaal võib tagada vajamineva energia ATP sünteesiks. Mitchell väitis oma töös, et ATP süntees on seotud elektrokeemilise gradiendiga, mis tekib mitokondri sisemise membraani eri pooltel. Tema väide sai kinnitust, kui mitokondri sisemembraanis avastati ensüüm ATP süntaas.

## Viited
Muusika (ajakiri)

**Muusika** on Eestis ilmuv muusikaajakiri. Ajakirja antakse välja aastast 2002. Praegune väljaandja on SA Kultuurileht.

Peatoimetajaid:
*Reet Marttila (2002)
*Anneli Remme (2003)
*Ia Remmel (2004. aastast)

## Välislingid
* Koduleht
AIDAstella

**AIDAstella** (projekti nimi *Sphinx VII*) on seitsmes Sphinx-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Costa Crociere S.p.A. ja mida käitab laevakompanii Aida Cruises German Branch of Costa Crociere S.p.A.. Laev ehitati Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 2013. aastal ja laeva ristisid Warnemündes 16. märtsil 2013 kümme AIDA Cruisese, Meyer Werfti ja arhitektuuribüroo naistöötajat. 
Laeva kodusadam on Genova Itaalias.

## Viited

## Välislingid
*AIDAstella AIDA kodulehel (saksa keeles)