open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Diego Valdés

**Diego Alfonso Valdés Contreras** (sündinud 30. jaanuaril 1994 Puente Altos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Mehhiko kõrgliigaklubis Club América ja Tšiili jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Tšiili klubis Audax Italiano, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Tšiili kõrgliigas 2012. aasta septembris.

Aastatel 2016–2018 mängis Valdés Mehhiko kõrgliigaklubis Morelia ja 2019–2021 samasse liigasse kuuluvas Santos Lagunas. 2022. aasta jaanuaris liitus ta Américaga. 2023. aasta *Apertura*-hooajal tuli ta Américaga Mehhiko meistriks. 2021. aasta 2023. aasta *Apertura*-hooajal ja 2022. aasta *Clausura*-hooajal valiti Valdés Mehhiko kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2022/23 valiti ta liigahooaja parimaks ründavaks poolkaitsjaks.

Tšiili jalgpallikoondises debüteeris Valdés 2015. aasta jaanuaris sõprusmängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. juunil 2018 sõprusmängus Poola vastu. Ta kuulus Tšiili koondisse 2019. aasta Copa Américal, kus saavutati neljas koht.

2018. aasta septembris sattus Valdés skandaali, kui enne sõprusmängu Lõuna-Korea jõudis ajakirjandusse foto, kus Valdés oli tegemas rassistlike žeste.

## Viited
Nete Tiitsaar

]
**Nete Tiitsaar ehk Poetess Nete** (sündinud 1. märtsil 1989) on eesti luuletaja ja kirjanduspildis silmapaistvalt omanäoline autor. Tema loomingut iseloomustab kaasaegne romantiline tundekeel, millele on omane poeetiline julgus, eneseiroonia ja sõnamänguline sensuaalsus.

Tema tekstides põimuvad haavatavus ja jõud, esteetika ja sotsiaalne vaist, südamesosinad ja kultuuriline kommentaar. Lisaks klassikalisele luulele loob ta digitaalseid luuleformaate ning ühendab oma loomingus kunstivormid nagu kaasaegse romantika neurokeemilised monoloogid.

2018. aastal ilmus tema debüütluulekogu "Ööraamat", millele järgnes 2019. aastal "Murtud südamete hooldusraamat". Ta on ka oma teoste isekirjastaja, kes seisab loomingulise vabaduse ja tundepõhise kirjutamise eest.
Keel (perekonnanimi)

**Keel** on perekonnanimi.

Ameerika Ühendriikides oli perekonnanime Keel kandjaid 2014. aastal üle 11 000 isiku, Šveitsis üle 1000 ning Inglismaal üle 800 isiku.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Keel 111 inimesel: 51 mehel ja 60 naisel. Perekonnanimede levikult oli Keel meeste puhul 2042. kohal ja naiste puhul 1862. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Keel üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,86. Nimi oli kõige sagedasem Võru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 7,42 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Viljandimaal Põltsamaa kihelkonna, Virumaal Haljala kihelkonna, Tartumaal Sangaste kihelkonna ning Võrumaal Kanepi ja Karula kihelkonna mõisavaldades viiel korral nimeks Keel ja Kehl. 

Nimede eestistamisel vahetas üks isik 1936. aastal perekonnanime Keel uue nime Vainomaa vastu.	

## Nime kandjaid
*Avo Keel, eesti võrkpallur ja treener (1962–)
*Markkus Keel, eesti võrkpallur (1995–)
*Martti Keel, eesti võrkpallur (1992–)

## Viited

## Välislingid
*
Palveõde (béate)

**Palveõde** (prantsuse keeles *béate*) oli naine, kes kuulus 17. sajandil Prantsusmaal Velay ja Forez piirkonnas lapsi harinud ja neile usku õpetanud naiste institutsiooni. 19. sajandil oli Prantsusmaal ohtralt palveõdesid ja nad õpetasid tüdrukutele Puy niplispitsitehnikat. 

## Ajalugu
Palveõdede institutsioon eksisteerib juba 17. sajandist. Anne-Marie Martel asutas 1665. aastal Puy-en-Velay’s Tütarlaste Haridusühingu (Filles de l'Instruction). Palveõed olid laialt levinud Velay ja Forez provintsides, Ardèche’is, Haute-Loire’is ja ümbritsevates piirkondades. Mitmete sajandite kestel kinnistus nendes piirkondades protestantism, usuline rivaalitsemine muutis piirkonna ebakindlaks ja vastureformatsioon püüdis takistada protestantismi arengut, tuues küladesse ristiusuõpetuse. Abt Tronson, Puy ususeminaride juht, palus Anne-Marie Martelil harida noori tüdrukuid, kes läheksid Velay küladesse katekismust õpetama ja lapsi harima. Nendes mägistes piirkondades oli see edasiliikumine tüdrukute hariduses. 

Prantsuse revolutsiooni määrused peatasid palveõdede tegevuse ja nad pidid end varjama. Salaja praktiseerisid nad niplamist.

19. sajandil olid palveõed esindatud Velay maapiirkondades. Haute-Loire’i arhiivis on nende arvuks registreeritud 790. Sajandi lõpus seati kahtluse alla nende õpetamispädevus, kuna nende haridustase näis ebapiisav. See oli ajajärk, mil Prantsusmaa pani paika riigihariduse. 1905. aastal kaotati usukongressi peamaja, mis palveõdesid välja koolitas. 

## Roll
Palveõed olid vallalised naised, kes läbisid kahe aasta jooksul Puy novitsiaadis baaskoolituse. Neil oli tähtis sotsiaalne roll: nad olid samaaegselt õpetajad, kes õpetasid lapsi lugema, kirjutama ja arvutama; nende tähtsus usuõpetuses oli üldtuntud; nad hooldasid haigeid oma abinõuga ja palvetasid surijate eest. Külaelanikud kogunesid õhtuti palveõe majas ehk kogudusemajas. Kogunemised naabritega olid *couvige*’id, kus naised valmistasid pitsi. Palveõed võimaldasid noortele tüdrukutele Puy pitsitehnika õpetamist. Nende töid ostsid vahendajad (*leveuses*), kes kauplesid Puy-en-Velay kaupmeestega. Palveõdesid peetakse niplispitsi elushoidjateks.  

## Riietus
Palveõed kandsid musta villast rüüd, valget peakatet ja väikest hõberisti. Nende riietus sarnanes nunna rüüle, kuigi nad ei kuulunud vaimulikku ordusse. Nad olid ilmikud, kes ei olnud andnud usuvannet. 

## Palveõdede majad
Kõikides Velay külades oli näha üht väikest madalat maja, mis kandis kella: see oli palveõe maja. Palveõe maja kutsuti kogudusemajaks. Palveõde oli küla võõrustaja, kellele ehitati maja, mida sisustati ja hooldati. Talle viidi puid, toitu, natuke raha vastutasuks tema teenustele, vastavalt kohalike ressurssidele, kuid ta elas üsna viletsalt. Ta elas maja teisel korrusel, esimest korrust kasutati klassiruumina ja kogunemiseks. Hoone ristiga püstakul asetses väike kell, mille helin korraldas külaelu. 
Fail:Musée de la dentelle dans la maison de béate de la Vacheresse, Les Estables.jpg|Palveõe maja Estables´i külas
Fail:Maison de la Béate la Clauze.jpg|Palveõe maja Clauze külas
Fail:Maison de la béate de Civeyrac.JPG|Palveõe maja Civeyraci külas


## Viited
Raimond Isok

**Raimond Isok** (29. juuli 1914 Tallinn – 22. august 2001 Tallinn) oli eesti sporditegelane ja -pedagoog. 

Isok alustas sportimist 1924. aastal koduõues ning oli omaealiste spordiseltsi Algaja asutaja ja esimees. Õpetajate Konstantin Müüri ja Voldemar Resev-Reseli juhendamisel tuli 1927–1932 korv-, võrk-, jalg-, jää- ja veepallis, teate- ja orienteerumisjooksus ning ujumises Tallinna Koolinoorte Spordiringide Ühingu meistriks. Seejärel harrastas ta Noorte Meeste Kristlikus Ühingus ujumist (oli ujumisklubi esimees), hiljem sõjakoolis suusatamist. Ta kuulus 1930. aastast spordiseltsi Kalev ja lõpetas 1932. aastal Tallinna Reaalkooli.

Pärast 1940. aasta juunipööret sai ta kinofikatsioonivalitsuse üldosakonna juhatajaks. Aastatel 1942–1945 oli ta 300. laskurpolgu kehalise kasvatuse ülem ning 1946–1953 Eesti NSV Spordikomitee treener ja õppespordiosakonna juhataja. 1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Aastatel 1955–1977 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi laborant, spordiklubi juhataja, kehalise kasvatuse ja spordi kateedri juhataja ja dekaan (1964. aastast dotsent), 1977–1990 ENSV Kõrgema ja Keskerihariduse Ministeeriumi inspektor. 

Isok tegutses ka kohtunikuna: üleliiduline kategooria veepallis ja ujumises (1946), vabariiklik kategooria kergejõustikus, suusatamises, korv- ja võrkpallis. Aastatel 1935–1940 oli ta Eesti Veespordi Liidu juhatuse sekretär ja kohtunikekogu esimees, kuulus 1946–1947 ja 1957–1968 Veespordi- ja Ujumissektsiooni presiidiumi. Aastatel 1940–1941 oli ta Tallinna Spordikomitee osakonnaülem, 1985–1997 Tallinna ja Eesti Spordiveteranide Liidu juhatuse esimees, hiljem auliige ning 1990. aastast Eesti Spordiajaloo Seltsi liige. Avaldas kirjutisi Kehakultuuris ja Spordilehes.

## Tunnustus
* 1963 Kalevi auliige
* 1964 Eesti NSV teeneline sporditegelane 
* 1997 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

## Teoseid
* Kehaline kasvatus algklassides, ujumine, 1960
* Ettevalmistavaid harjutusi laste ujuma õpetamisel, 1961
* Kehaline kasvatus internaatkoolis, 1961
* Kehakultuuri ajalugu, loengukonspekt, 1964, 1971, 1986 ja 1990

## Viited
Gustav von Ungern-Sternberg (1821–1876)

Vabahärra **Karl Gustav Andreas von Ungern-Sternberg** (13. detsember 1821–12. jaanuar 1876) oli Ungern-Sternbergi aadlisuguvõsast pärinev baltisaksa mõisnik ning vabahärra. 

Ta oli aastatel 1869–1871 Eestimaa rüütelkonna 85. peamees ning 1871–1875 Eestimaa maanõunik. Talle kuulusid Võnnu, Jõesse, Keskvere, Tagavere ja Vidruka mõis. 

## Elulugu
Karl Gustav Andreas von Ungern-Sternberg sündis 13. detsembril 1821 Ridala kihelkonnas Võnnus. Tema vanemad olid Peter Ludwig Konstantin von Ungern-Sternberg ja Charlotte Helene Elisabeth von Ungern-Sternberg (sünninimega von Below).

1848. aasta 26. augustil abiellus Ungern-Sternberg Alexandra von Rosenbaumiga. Sama aasta 19. septembril omandas ta oma vanematelt Võnnu, Jõesse ja Keskvere mõisa.

1869. aasta 1. oktoobril valiti Ungern-Sternberg Eestimaa rüütelkonna peameheks. Ametiaja alguses sõitis ta Peterburi, et lahendada tüli rüütelkonna komitee ja Eestimaa kindralkuberner Pjotr Albedinski vahel, kuna eelmine peamees Nikolai von Dellingshausen oli keiser Aleksander II atentaadist pääsemisele pühendatud tänujumalateenistusel käinud luterlikus kirikus. Ungern-Sternbergi ametiaeg lõppes 9. detsembril 1871. Pärast seda oli ta Eestimaa maanõunik kuni 1875. aastani.

Karl Gustav Andreas von Ungern-Sternberg suri 12. jaanuaril 1876 Itaalias Lazios.

## Viited


## Kirjandus
* Stackelberg, Otto Magnus von. ''Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft''. Görlitz. Kd. 1. Lk 457. 1931.
* Wrangell, Wilhelm; Krusenstern, Georg von. *Eestimaa rüütelkond. Rüütelkonna peamehed ja maanõunikud*. Argo. 2018.
## Välislingid
*
Metabor

Metabor on alates 2001. aastast Tallinnas toiminud helikunsti platvorm. Põhituumik:  Kaarel Kurismaa, Kiwa, A nagu alfa (Andres Lõo), DJ Masin (Anti Mäss), p0rt (Jevgeni Berezovski) ja Martiini. Korraldati heli/müra/vaikuse teemalisi keskkondi erinevates kohtades: endised haiglad, tööstushooned, aga ka Maarjamäe memoriaalkompleks.

Metabori eesmärk on teatava “ürgheli” püüdmine. Metabor toimib eksperimentaalse elektronmuusika laboratooriumina, mille “situatsionistlikel metarituaalidel lindistatud boreaalsetes helimaastikes” toimub kunsti piiride ületamine – totaalse keskkonna loomine heli ja ruumi koosluse kaudu, millele lisanduvad video, tekst, kineetilised objektid ja performatiivsed elemendid. Tulemuseks on kõikide väljundite süntees, *Gesamtkunstwerk*, totaalne kosmopoeetiline kogemus. 

Sõna “metabor” moodustub loitsust “mutabor” (ld. k. verbi “muutuma” üks vorme), mis oli kirjas Wilhelm Hauffi muinasjutus “Kaliif-toonekurg” ja esines ka Hermann Hesse romaanis “Stepihunt” kirjeldatud maagilise teatri ühel uksel. Sellega taotletakse psühhedeelset, paganlikku, (tehno)šamanistlikku seisundit. Kuigi selline “ilmalik transs” seisneb eelkõige esteetilises naudingus, võib see viia ka taju nihestamisele – ja selles mõttes on “metabor” *meta-*metamorfoosideks ette valmistav võlusõna. “Metabor” viitab ühtlasi ka “boreaalsusele”, põhjamaisusele, mis haakub kõige otsesemalt mütoloogilise Põhjalaga, ent siin sisaldub ka keeleline sugulus hüperborealaste olematu rahvaga kreeka mütoloogiast.
Bátonyterenye

**Bátonyterenye** on linn Ungaris Nógrádi komitaadis, Bátonyterenye kreisi halduskeskus.

## Geograafiline asend
Bátonyterenye asub komitaadikeskusest Salgótarjánist ligikaudu 11 km lõunas, Slovakkia piirist 15 km kaugusel.

## Ajalugu
Bátonyterenye moodustati 1. jaanuaril 1984 kui ühendati kolm küla: Nagybátony, Kisterenye ja Szúpatak. Linnaõigused sai Bátonyterenye 1989. aastal.

Kivisöe kaevandamist piirkonnas alustati 1860. aastal. Kivisöe kaevandamine Bátonyterenyes lõppes 1992. aastal.

## Sõpruslinnad
* Fiľakovo, Slovakkia
* Giresun, Türgi
* Jirkov, Tšehhi
* Kobylnica vald, Poola

## Viited
Serhi Kulbatš

**Serhi Kulbatš** (24. november 1992 Dnipro – 23. mai 2023 Sisak, Horvaatia) oli Ukraina iluuisutaja.

Ta võistles paarissõidus, kus 2010–2012 oli tema partneriks Tallinnas sündinud Venemaa iluuisutaja Natalja Zabijako. Võistlustel esindasid nad Eestit.

## Viited
Kivirähk

**Kivirähk** on eesti perekonnanimi.

## Statistika
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivirähk 46 inimesel: 18 mehel ja 28 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kivirähk meeste puhul 6979. kohal ja naiste puhul 4749. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Kivirähk vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,52. Nimi oli kõige sagedasem Tartu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 0,94 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Viljandimaal Helme kihelkonna Jõgeveste mõisavallas nimeks Kiwwirähk. 

## Nime kandjaid
*Andrus Kivirähk, eesti kirjanik (1970–)
*Ingrid Kivirähk, eesti näitleja (1931–2024) 
*Juhan Kivirähk, eesti sotsioloog (1957–) 
*Kaarin Kivirähk, eesti kultuuriteoreetik, kunstikriitik ja ajakirjanik (1993–)

## Viited

## Välislingid
*
Tát

**Tát** (saksa keeles *Taath*) on linn Ungaris Komárom-Esztergomi komitaadis Esztergomi kreisis.

## Geograafiline asend
Tát asub Doonaust ja Slovakkia piirist 2 km kaugusel, Esztergomist ligikaudu 8,5 km edelas ning komitaadikeskusest Tatabányast umbes 38 km kirdes.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1146. aastal. Türgi ikke alt vabanes Tát 1685. aastal. Aastatel 1710–1740 saabus Táti saksa koloniste. Linnaõigused sai Tát 15. juulil 2013.

## Sõpruslinnad
* Buseck, Saksamaa
* Molln, Austria
* Obid, Slovakkia
* Căpleni, Rumeenia

## Viited
Abha Club

**Abha Football Club** (araabia keeles: نادي أبها السعودي) on Saudi Araabia jalgpalliklubi, mis tegutseb Abhās. See mängib Saudi Araabia jalgpalli kõrgliigas.

Klubi asutati 1966. aastal nimega **Al-Farouk**. Praeguse nime sai klubi 1999. aastal. Saudi Araabia kõrgliigas on Abha Club mänginud püsivalt alates hooajast 2019/20. Enne seda mängiti mitu hooaega Saudi Araabia esiliigas ja tugevuselt kolmandas liigas ning kõrgliigasse tõusti 2019. aastal esiliiga võitjana.

Klubi kodustaadion on Prints Sultan bin Abdul Azizi staadion, mis mahutab 25 000 pealtvaatajat.

## Mängijad
### Praegune koosseis
*Seisuga 7. september 2023*

### Endisi mängijaid
*  Craig Goodwin (2020–2021)
*  Carlos Strandberg (2020–2021)
*  Mitchell te Vrede (2021–2022)
*  Bilel Ifa (2022)
*  Felipe Caicedo (2022–2023)

## Välislingid
* Klubi koduleht (*araabia keeles*)
Koduta inimene

**Koduta inimene** on toimetulekuraskustes inimene, kel ei ole kodu, kuid ta ei ole täiesti tänavale peavarjuta jäänud. Kodutust defineeritakse eri maades mõnevõrra erinevalt, määratluse "koduta inimene" töötas välja Valdeko Paavel.  

## Viited
Georg Gotthard von Stackelberg

**Georg Gotthard von Stackelberg** (20. aprill 1786 – 1. märts 1844) oli Stackelbergide aadlisuguvõsast pärit baltisaksa mõisnik, kellele kuulusid Abja ja Vanamõisa mõis.

## Elulugu
Georg Gotthard von Stackelberg sündis 1786. aastal Friedrich Adolf von Stackelbergi ja Caroline Johanna von Stackelbergi (sünninimega Posse) perre. 

Stackelberg osales ka Prantsuse-Vene sõjas ning tõusis alampolkovniku auastmeni, lisaks autasustati teda Georgi ordeni 4. järguga. Pärast sõda töötas ta sillakohtu adjunkt, kuid lahkus sellest ametist juba 1817. aastal, kuna ei käinud kohtuistungitel kohal.

Oma isa surma eel, 1812. aastal päris Stackelberg 22 500 hõberubla eest Musti ja Karaski mõisa, kuid loovutas need järgmisel aastal 28 810 rubla eest oma vennale. Selle asemel omandas ta Abja ja Vanamõisa mõisa.  

Stackelbergi ajal algas Abja lähedal ka talude rendile andmine. Esimene talu anti rendile 1836. aastal ning esimene talu päriseksmüük toimus 1843. aastal, mil Stackelberg müüs Losu-Epu talu 4000 rubla eest Johann ja Enn Kassele. Lisaks hakati talupoegadele lugemist ja kirjutamist õpetama. 

Georg Gotthard von Stackelberg suri 1844. aasta 1. märtsi õhtul ajurabandusse. Ta maeti 17. märtsil Abja mõisa kalmistule. 

## Perekond
1814. aasta 8. veebruaril abiellus Stackelberg Peterburis Kärstna mõisniku ning kindralleitnandi Heinrich Reinhold von Anrepi tütre Sophiega. Abielust sündis kaks last.

* Marie von Stackelberg (1815–1854). Abiellus Lõhavere mõisnik Reinhold von Helmerseniga. 
* Reinhold Johann Woldemar von Stackelberg (1819–1879). Abja ja Vanamõisa mõisnik. Alustas talude laialdast päriseksmüümist. Abiellus Henrietta Augusta Charlotta von Stackelbergiga.

## Viited


## Kirjandus

* *Archiv der Familie von Stackelberg*. Kd. 2. Peterburi. 1900.

* Lehesmets, Helju. *Abja mõis läbi aegade*. 2004.
* Stackelberg, Otto Magnus von. ''Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft''. Kd. 1. Görlitz. 1931.

## Välislingid

* Georg Gotthard von Stackelbergi õlimaal.
White Sandsi rahvuspark

**White Sandsi rahvuspark** (*White Sands National Park*) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub New Mexico osariigis ja on täielikult ümbritsetud White Sandsi raketiväljast. Park hõlmab 589,9 ruutkilomeetrit. Pargis paikneb Tularosa Basin, mis on planeedi suurim kipsist luiteväli. Selle sügavus on umbes 9,1 m ja luited on kuni 18 m kõrged.

Umbes 12 000 aastat tagasi leidus Tularosa Basinis suuri järvi, ojasid, rohumaid ja jääaja imetajaid. Kliima soojenedes lahustasid vihm ja lumesulamine ümbritsevatest mägedest pärit kipsi ja kandsid selle Tularosasse. Edasine soojenemine ja kuivamine põhjustas järvede aurustumist ja seleniidi kristallide moodustumist. Seejärel purustasid tugevad tuuled kristallid ja kandsid need itta. Sarnane protsess tekitab tänapäevalgi kipsliiva.

Pargis elab tuhandeid loomaliike, kellest suur osa on selgrootud. Mitmel loomaliigil on valge või valkjas värvus. Vähemalt 45 liiki on endeemilised ehk elavad ainult selles pargis ning neist 40 on ööliblika liigid. Tänapäeva rahvuspargi piirkonnas on elanud ka mitmeid elanikke, alates paleoindiaanlastest 12 000 aastat tagasi kuni tänapäevaste põllumeeste, karjakasvatajate ja kaevuriteni.

White Sandsi rahvuspargi määras 18. jaanuaril 1933 president Herbert Hoover algselt White Sandsi rahvusmonumendiks. Alates 1941. aastast on park täielikult ümbritsetud White Sandsi raketivälja ja Hollomani õhuväebaasiga seotud rajatistega. Kongress määras ala rahvuspargiks ja 20. detsembril allkirjastas president Donald Trump rahvuspargi loomise seaduse. Rahvusparki külastab igal aastal umbes 600 000 külastajat ja see on osariigi populaarseim Rahvusparkide Teenistuse hallatav kaitseala.

## Viited
Grafenegg

**Grafenegg** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Kremsi maaringkonnas.

## Ajalugu

Algne nimi oli Etsdorf-Haitzendorf, nime muudeti 2003. aastal.

## Vaatamisväärsusi

Grafenegg on tuntud Grafeneggi lossi poolest, mille omanik on Ratibori hertsog, Corvey prints Hohenlohe kojast. Lossi territooriumil toimuvad Grafeneggi muusikafestivalid ja seal asub skulptuuride aed.

## Viited
Voyageursi rahvuspark

**Voyageursi rahvuspark** (*Voyageurs National Park*) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark Minnesota osariigis International Fallsi linna lähedal. See asutati 1975. Park on oma nime saanud Prantsuse-Kanada karusnahakaupmeeste järgi, keda nimetati voyageursiteks ning kes reisid sageli läbi tänapäeva pargi territooriumi. Voyageursi pindala on ligikaudu 883 ruutkilomeetrit ja seda haldab sarnaselt teiste USA rahvusparkidega Rahvusparkide Teenistus. Park on tuntud oma veealade poolest ning on eriti populaarne paadisõitjate ja kalastajate seas.

## Viited
Wind Cave'i rahvuspark

**Wind Cave'i rahvuspark** (*Wind Cave National Park*) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub Lõuna-Dakota osariigi lääneosas Hot Springsi linnast 16 km põhja pool.

Pargi asutas president Theodore Roosevelt 3. jaanuaril 1903. See oli USA seitsmes rahvuspark ja esimene rahvuspark maailmas, mis loodi looduslike koobastike kaitseks. Koobas on tähelepanuväärne oma kaltsiidist moodustiste, mida tuntakse kastitööna (*boxwork*) ja härmatise poolest. Wind Cave'i koobaste süsteem on maailma üks tihedamaid ja pikemaid. 2021. aasta seisuga oli läbiuuritud 248,16 km koopaid.

Wind Cave'i koobastest olid teadlikud juba indiaanlased, kuid esimeste dokumenteeritud andmete põhjal avastasid valged ameeriklased need koopad alles 1881. aastal. Kuna koobastest väärtuslike mineraalide sooni ei avastatud, avati 1890. aastate alguses koopad turistidele.

Rahvuspargi maapealses osas on USA suurim säilinud looduslik segarohupreeria. Rahvuspargis preeriates elutsevad muuhulgas ameerika piison, pesukaru, vapiti, koiott, skunk, vöötkähr, kärp, mustjalg-tuhkur, puuma, punailves, rebane, mink, mustsaba-hirv ja rohtlahaukur. Wind Cave'i rahvuspargis elab üks neljast vabalt ringi rändavatest ja geneetiliselt puhastest ameerika piisoni karjadest Põhja-Ameerika riigimaadel.

## Viited

## Välislingid
* Wind Cave'i rahvuspark Riikliku Pargiteenistuse kodulehel
Salla rahvuspark

**Salla rahvuspark** (*Sallan kansallispuisto*) on  rahvuspark Soomes Lapimaa idaosas Salla vallas. See asutati 1. jaanuaril 2022 ning see on Soome 41. ja uusim rahvuspark, mille pindala on 99,83 ruutkilomeetrit.

Rahvuspark koosneb põlismetsadest ja väikestest rabadest, samuti liustikukujulistest küngastest ja seljakutest. Rahvuspargi lääneosa piirneb Sallatunturi turismi- ja suusakeskusega ning idaosa Soome-Vene piiriga. Salla linn on vähem kui 10 km kaugusel loodes.

Aasta jooksul pärast avamist oli rahvuspargis kasvanud kohalik majandusaktiivsus ja investeeringud, samuti kutsuti üles pikendama raudteeühendust Sallani selle praegusest lõpp-peatusest Kemijärvil, umbes 50 kilomeetri kaugusel.
Saaristomere rahvuspark

**Saaristomere rahvuspark** (soome keeles *Saaristomeren kansallispuisto*) on Soome rahvuspark Päris-Soome maakonnas. 

See asutati 1983. aastal ja hõlmab 500 ruutkilomeetrit. Suurem osa rahvuspargist asub saartel, mis on väiksemad kui üks ruutkilomeeter. Park hõlmab umbes 8400 saarest ja skäärist umbes 2000. Suuremad saared kuuluvad peamiselt nende elanikele. Saarestiku rahvuspark kuulub UNESCO biosfääri kaitsealade hulka ja sai 2007. aastal PAN Parksi sertifikaadi.

Park hõlmab suuremat osa Saaristomere piirkonnast Ahvenamaast ida pool ning põhisaartest Korpo, Nagu, Pargas ja Kimitoön lõunas. Saarestiku mere biosfääri kaitseala koosneb rahvuspargist ja ülejäänud Ahvenamaa saarestiku saartest, kuhu pääseb ainult paadi või praamiga.

Rahvuspargi üks eesmärke on lisaks loodusmaastikule kaitsta ka saarestiku kultuurmaastikku – näiteks märkimisväärseid traditsiooniliseks põllumajanduseks kasutatavaid alasid.

## Viited
Rokua rahvuspark

**Rokua rahvuspark** (*Rokuan kansallispuisto*) on Soome rahvuspark, mis asub Muhose, Utajärvi ja Vaala valla piirkonnas, Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Park rajati 1956. aastal Rokuanvaara seljandiku vääriselupaikade ja pinnavormide kaitseks.

Rokuanvaara seljandik tekkis viimase jääaja lõpus kui liustike sulamisveevoolud kuhjasid endasse palju peent pinnast. Rokua maastikule on iseloomulikud samblikud, männimetsad ja tiigid. Karmi pinnase tõttu domineerivad pargis männid, samblikud ja sõnajalad ning põõsaid peaaegu pole. Rokua rahvuspargi pindala on 15 ruutkilomeetrit. Park hõlmab Rokuanvaara seljandiku kõige väärtuslikumat osa.

Parki külastas 2022. aastal 54 800 inimest.

## Viited
Kätelseis

**Kätelseis** on kogu keha sirgena hoidmine vertikaalasendis maaga, kandes sealjuures kogu keha raskuse ainult käelabadele (peopesa ja sõrmed).

Antud positsiooni kasutatakse erinevates tantsutehnikates (nagu näiteks kaasaegne tants, tänavatants) ühe liigutuse ja/või poosina. Samuti üleminekuna ühest asendist teise. Kalisteenikas eelneb antud asend kätelkõnnile ja tänavatantsus kätel tehtavale pöördele. Antud asendi nii võtmisel kui ka hoidmisel rakenduvad töösse kõik keha lihased. Oluline on eelnev kerelihaste ja kätelihaste treening, et lihased jaksaksid harjutuste sooritamisel keha kontrollitult asendisse viia kui ka seda stabiilselt hoida. Samuti on oluline abaluutõsturi (*levator scapulae*) ja romblihase (*rhomboid minor* ja *rhomboid major*) õigel ajal aktiveerumine.

## Vaata ka
* Jooga
* Akrobaatika

## Allikad
* 
* 
* 
*
Aarre Kuukauppi

**Aarre Kuukauppi** (vene keeles Арри Матвеевич Кугаппи; sündinud 14. veebruaril 1953 Paadjärvil Karjala-Soome NSV-s) on ingerisoome luterlik vaimulik. Ta oli aastatel 1996–2020 Ingeri Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop.

Ta sündis aastal 1953 Paadjärvil (asub Prääsä rajoonis Karjalas). Ta lõpetas aastal 1980 V. I. Muhhina nimelise Leningradi kõrgema kunsttööstuskooli.

Ta on tegutsenud Puškini koguduses alates selle asutamisest aastal 1977. Aastal 1991 ordineeriti ta Ingeri Evangeelse Luterliku Kiriku diakoniks ja aastal 1993 pastoriks.

Ta oli aastast 1991 Keltto koguduse vikaar. Aastast 1993 oli ta Ingeri Evangeelse Luterliku Kiriku piiskopi lähim abiline. Ta pühitseti piiskopiks 20. jaanuaril 1996. Ta sai järglaseks Leino Hassinenile (kes oli piiskopiks aastatel 1993–1995).

Ta läks piiskopi ametist emerituuri 2020 aasta alguses. Tema järglaseks Ingeri Evangeelse Luterliku Kiriku piiskopina sai Ivan Laptev.

## Isiklikku
Ta on abielus ja ta on nelja lapse isa.
Gedersdorf

**Gedersdorf** on vald (*Gemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Kremsi maaringkonnas.

Valda kuulub 7 küla: Altweidling, Brunn im Felde, Donaudorf, Gedersdorf, Schlickendorf, Stratzdorf ja Theiß.

## Ajalugu

Vald moodustati 1967. aastal kolme väiksema valla ühendamise teel.

## Viited
Reinhold Johann Woldemar von Stackelberg

**Reinhold Johann Woldemar von Stackelberg** (ka **Roman Johann Woldemar**; 11. detsember 1819 – 2. juuli 1878) oli Stackelbergide aadlisuguvõsast pärit baltisaksa mõisnik, kellele kuulusid Abja ja Vanamõisa mõis.

## Elulugu
Reinhold Johann Woldemar von Stackelberg sündis 1819. aastal Georg Gotthard von Stackelbergi ja Sophie von Stackelbergi (sünninimega von Anrep) peres. 

Ta õppis Tartus, seejärel Gotha reaalgümnaasiumis ja Berliini Ülikoolis. Pärast isa surma 1844. aasta 7. septembril päris Reinhold Johann Woldemar Abja, Vanamõisa ja Kamara mõisa. 

Reinhold Johann Woldemar von Stackelbergi ajal toimus Halliste kihelkonnas laialdaselt talude päriseksostmine, mida olevat ajendanud mõisniku rahaprobleemid. 1856. aastal aitas ta rajada ka Kaidi külla kooli ning lubas koolile tasuta küttepuid. 

1854. aasta 10. oktoobril välja antud ukaasiga sai Stackelberg õiguse kanda parunitiitlit. 1856. aastal müüs ta Caroline von Sternile (sünninimega von Patkul) Vanamõisa, Kamara ning lisaks Palu ja Pässaste külad. 

1870. aastal kolis Stackelberg Pärnusse ning sealt Münchenisse, kust naasis Apja kahe aasta pärast. Vahepeal olid surnud ka Georg Matthias Theodor ja Otto Friedrich. 1877. aastal määrati ta ringkonnakohtuniku asetäitjaks ning hiljem veel ringkonnakohtunikuks.

Reinhold Johann Woldemar von Stackelberg suri 2. juulil 1878.

## Perekond
1857. aasta 31. detsembril abiellus Stackelberg Henrietta Augusta Charlotte von Stackelbergiga. Abielust sündis üheksa last, kellest kolm (Otto Friedrich, Georg Matthias ja veel üks poeg) surid juba nooruses.

* Marie Sophie Karoline von Stackelberg (1859–1930). Abiellus kreisikohtunik Georg Reinhold Viktor Edler von Rennenkampffiga. 
* Reinhold Otto Georg von Stackelberg (1860–1907). Filisoofia doktor, idamaa keelte professor. 
* Karl Adam Eduard von Stackelberg (1863–1928). Abja mõisnik, kreisisaadik. Abiellus Fanny Emilie Augusta von Strykiga. 
* Adeleide Magdalena Ingeborg von Stackelberg (sündinud 1864). 
* Ebba Alexandrine von Stackelberg (1865–1921).
* Walter Gotthard Ludwg von Stackelberg (1877–1957). Advokaat. Abiellus Irmgard Auguste Natalie Melliniga. 

Lisaks oli mõisnikul olnud abieluväliseid suhteid Katariina Pikkoriga, kellega tal oli kaks last.

## Viited


## Kirjandus
* ''Archiv der Familie von Stackelberg''. Kd. 2. Peterburi. 1900.
* Lehesmets, Helju. *Abja mõis läbi aegade*. 2004.
* Stackelberg, Otto Magnus von. ''Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft''. Kd. 1. Görlitz. 1931.
Pyhä-Häkki rahvuspark

**Pyhä-Häkki rahvuspark** (*Pyhä-Häkin kansallispuisto*) on Soome rahvuspark, mis asub Kesk-Soomes. See asutati 1956. aastal ning seda laiendati 1982. aastal. Rahvuspargi pindala on 13 ruutkilomeetrit. Selle rajamist kavandati juba 1930. aastate lõpus, kuid Teine maailmasõda katkestas need plaanid.

Rahvuspark kaitseb vanu männi- ja kuusemetsi, mis hakkasid kasvama siis, kui Soome oli veel Rootsi võimu all, ning rabasid, mis moodustavad rahvuspargist poole. Rahvuspark on suurim allesjäänud põlismetsaala Soome lõunapoolses osas. Lisaks männile ja kuusele on rahvuspargis leitud kasvamas arukaski, sookaski, haabu ja sangleppa.

Rahvusparki külastas 2022. aastal 17 900 turisti.

## Viited
Furth bei Göttweig

**Furth bei Göttweig** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Kremsi maaringkonnas.

## Sõpruslinnad

* Domažlice, Tšehhi
* Furth im Wald, Saksamaa
* Ludres, Prantsusmaa

## Viited
Selkämeri rahvuspark

**Selkämeri rahvuspark** (*Selkämeren kansallispuisto*) on Soome rahvuspark, mis asub Selkämere merealal Päris-Soome ja Satakunta maakondade vahel. Park asutati 2011. aastal. Selkämeri rahvuspark on märkimisväärse suurusega Läänemere kaitseala, mis ulatub Kustavist Merikarviani 160-kilomeetrisel merealal. Pargi pindala on umbes 940 ruutkilomeetrit, millest 98 protsenti moodustab meri.

Valitsuse põhimõtteline otsus piirkonna moodustamise kohta tehti 2. oktoobril 2009 ja seadusandlik ettepanek tehti 2010. aasta aprillis. Rahvuspargi planeering tekitas aga ägedat vastuseisu, mistõttu kaitse alla mineva territooriumi pindala vähendati. Piirkonnas on teatud tingimustel lubatud kormoranide ja hallhüljeste küttimine.

## Viited
Sipoonkorpi rahvuspark

**Sipoonkorpi rahvuspark** (soome keeles *Sipoonkorven kansallispuisto*, rootsi keeles *Sibbo storskogs nationalpark*) on rahvuspark Soomes. See asutati 2. märtsil 2011 ja asub Uusimaa maakonnas kolme omavalitsusüksuse territooriumil (Helsingi, Vantaa ja Sipoo). Rahvuspargi pindala on 24 km².

Piirkonda katavad valdavalt kuusemets, sood ja kultuurmaastik. Sipoonkorpist voolab läbi väike Byabäckeni jõgi, mille ääres elab rikkalik linnupopulatsioon.

## Viited
Soome lahe idaosa rahvuspark

**Soome lahe idaosa rahvuspark** (*Itäisen Suomenlahden kansallispuisto*) on Soome rahvuspark, mis hõlmab umbes Kymenlaakso piirkonnas. See asutati 1982. aastal ja selle pindala on 6,7 ruutkilomeetrit. Park koosneb ainult väikestest (alla 1 km2) saartest ja laidudest, millest osal kasvab metsa, enamasti männipuid.

Rahvuspark on tuntud oma veelindude fauna poolest. Levinumad veelinnud on jääkoskel ja tuttvart. Pargi kaitsealustel saartel pesitsevad ka teised linnud, sealhulgas alk ja krüüsel.

## Viited
Valkmusa rahvuspark

**Valkmusa rahvuspark** (soome keeles *Valkmusan kansallispuisto*) on rahvuspark Soomes Kymenlaakso maakonnas.

See asutati 1996. aastal ja hõlmab 19,5 ruutkilomeetrit. Rahvuspark koosneb kahest eraldiseisvast alast. Lääneosas asuv Munasuo on Soome suurim ja väärtuslikum platooraba. Idaosasse kuuluvad Valkmusa, Kananiemensuo, Lamminsuo ja Mustanjärvensuo, mis on hästi arenenud kooreoaas. Rahvuspargi piir piirneb põhjas Kymijoki Hirvikoskeni haruga. Idaosas rahvusparki kuuluvate sooalade vahel on osaliselt Pernoon Haukkavuori ja Moronvuori, mida kasutab Soome kaitsevägi.

2022. aastal külastas rahvusparki 22800 inimest.

## Viited
Teijo rahvuspark

**Teijo rahvuspark** (soome keeles *Teijon kansallispuisto*) on rahvuspark Soomes Päris-Soome maakonnas Salo linnas. Park asutati 1. jaanuaril 2015 ja selle pindala on 34 ruutkilomeetrit.

Rahvuspargis on üks eutroofne madalsoo, mis on Lõuna-Soomes peaaegu kadunud sooliik. Metsad on peamiselt noored majandatavad männimetsad. Pargi veekogudes leidub mageveekalu. Metsades või mujal maastikul leidub pesitsevaid linde, sealhulgas laglesid, sookurgu, mudatildreid ja tetresid, ning imetajaid, nagu põder ja hirv.

Rahvuspargi alal on olnud ajaloolisi tööstuspiirkondi, sealhulgas endine rauatööstusala Kirjakkalas. Rauatöökodades on palju 1800. aastatest pärit palkmaju, mis on ennistatud.

## Viited
Tiilikkajärvi rahvuspark

**Tiilikkajärvi rahvuspark** on rahvuspark Soomes, mis asub Põhja-Savo ja Kainuu maakondades. 

Rahvuspargi pindala on 71 ruutkilomeetrit ja see asutati 1982. aastal. Pargis segunevad lõuna- ja põhjaosa looduslikud omadused, moodustades üleminekuvööndi metsa- ja sootüüpide vahel. Rahvuspark loodi järvede, jõgede, soode ja seljandike ainulaadse põlislooduse kaitseks. Tiilikkajärvi piirkonna suured sood on viimased kuivendamata sood Lõuna-Soomes.

Rahvusparki külastas 2022. aastal 18 400 inimest.

## Viited
Karl-Feliks Sauks

**Karl-Feliks Sauks** (28. juuli 1915 Tallinn – 3. november 1983 Tartu) oli eesti majandusteadlane. 

Ta lõpetas 1933. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1940. aastal kiitusega Tartu Ülikooli. 

Teise maailmasõja ajal töötas ta Jegorjevski õppekombinaadis ja alates 1944. aastast Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna õppejõuna. 1952. aastal sai ta Moskva G. V. Plehhanovi nimelise Rahvamajanduse Instituudi juures majandusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV kaubandusvõrgu areng ja paiknemine". Samal aastal sai ta ka dotsendiks ja TPI kaubandusökonoomika kateedri juhatajaks.

Aastatel 1954–1968 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli kaubandusökonoomika kateedri juhataja, 1968–1972 rahvamajandusharude ökonoomika kateedri dotsent, 1972–1975 professori kohusetäitja, 1976–1979 professor ja 1979–1983 konsultantprofessor. Ta tegeles kaubanduse ajaloo, käibekulude, kaubahinna, väliskaubanduse ja kaubandusökonoomika küsimustega. 

## Teoseid

* Kaubandusvõrk Eesti NSV-s, selle paiknemine ja edasine arendamine, 1952
* Kaubanduse arengust Eestis kapitalismi tingimustes, 1968

## Viited
Puurijärvi-Isosuo rahvuspark

**Puurijärvi-Isosuo rahvuspark** (soome keeles *Puurijärven ja Isosuon kansallispuisto*) on rahvuspark Soomes Pirkanmaa ja Satakunta maakondades. See asutati 1993. aastal ja selle pindala on 27 ruutkilomeetrit. Rahvuspark koosneb peamiselt suurtest sooaladest ja Puurijärvi järvest. Pargist läbi voolava Kokemäenjoki kaldaloopealsed on pargi alal säilinud peaaegu looduslikus seisundis.

## Viited
Torronsuo rahvuspark

**Torronsuo rahvuspark** (soome keeles *Torronsuon kansallispuisto*) on rahvuspark Soomes Kanta-Häme maakonnas. 

Rahvuspark loodi 1990. aastal ja selle pindala on 30 ruutkilomeetrit.

Pargiala on tüüpiline ombrotroofne raba – paks mättakiht, mille keskosa kõrgub servadest kõrgemale. Mättakiht on Soome rabade seas üks paksemaid, ulatudes kohapeal 12 meetrini.

Torronsuo on väärtuslik oma rikkaliku linnustiku ja liblikaliikide poolest. Piirkonnas pesitseb ligikaudu sada liiki. Osa lindudest ja putukatest on liigid, kes elavad tavaliselt põhjapoolsetes piirkondades ja mujal Lõuna-Soomes neid eriti ei kohta.

## Viited
Tammisaare saarestiku rahvuspark

**Tammisaare saarestiku rahvuspark** asub Tammisaari saarestikus Raaseporis Lääne-Uusimaal. 

Rahvuspark asutati 1989. aastal ja selle pindala on 55 ruutkilomeetrit. Rahvuspargi alguspunktiks oli 1956. aastal rajatud Jussarö looduspark. 

Rahvusparki külastas 2022. aastal 65 700 turisti.

## Viited
Mesa Verde rahvuspark

**Mesa Verde rahvuspark** (*Mesa Verde National Park*) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub Colorado osariigis Montezuma maakonnas ja kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Rahvuspargis asuvad paleoindiaanlaste arheoloogilised leiukohad, mis on Ameerika Ühendriikide teiste leiukohtadega võrreldes kõige paremini säilinud.

President Theodore Roosevelti 1906. aastal asutatud park võtab enda alla 212 ruutkilomeetrit Ameerika edelaosa Four Cornersi piirkonna lähedal. Rohkem kui 5000 paigaga, sealhulgas 600 kaljul asuva eluruumiga, on see USA suurim arheoloogiline kaitseala. Mesa Verdes (hispaania keeles 'roheline laud' või täpsemalt 'roheline lauamägi') asub ka Cliff Palace, mida peetakse Põhja-Ameerika suurimaks kaljuelamuks.

## Viited
STS-51-D

**STS-51-D** oli NASA Space Shuttle'i programmi 16. lend ja kosmosesüstik Discovery neljas lend. STS-51-D startis Floridast Kennedy Kosmosekeskusest (KSC) 12. aprillil 1985. See oli kolmas süstikumissioon, mida pikendati.

Missiooni ajal sooritati esimene satelliidiparandus kosmoses, viidi orbiidile kaks satelliiti ning Jake Garn sai esimeseks ametis olevaks poliitikuks kosmoses.

19. aprillil 1985 maandus Discovery pärast nädala pikkust lendu Kennedy Kosmosekeskuses. Süstik sai maandumisel ulatuslikke pidurikahjustusi ja üks rehvidest purunes. Vahejuhtumi tõttu toimusid kõik järgnevad süstikute maandumised tegema Edwardsi õhuväebaasis Californias, kuni NASA töötas välja süstiku ninaratta juhtimise, mille rakendamine muutis maandumised KSC-s teostatavamaks.

## Meeskond

## Viited
George Lillo

**George Lillo** (4. veebruar 1693 – 3. september 1739) oli inglise näitekirjanik.

Sündis Londonis hollandi juveliiri perekonnas.

George Lillo tuntuim teos on "Londoni kaupmees ehk George Barnwelli lugu" (1731).

## Viited
Krumau am Kamp

**Krumau am Kamp** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Kremsi maaringkonnas.

See oli loodusteadlase ja armeeohvitseri Christoph Fellner von Feldeggi (1779–1845) sünnikoht.

## Viited
Karl Adam Eduard von Stackelberg

**Karl Adam Eduard von Stackelberg** (ka **Charles Adam Eduard**; 9. aprill 1863 – 16. aprill 1928) oli Stackelbergide aadlisuguvõsast pärit baltisaksa parun, kes oli ka viimane Abja mõisnik. 

## Elulugu
Karl Adam Eduard von Stackelberg sündis 1863. aastal Abjas Reinhold Johann Woldemar von Stackelbergi ja Henrietta Augusta Charlotte von Stackelbergi peres.

1884–1885 õppis Stackelberg Tartu Ülikoolis majandust ja õigusteadust. Lisaks oli ta ka Korporatsioon Livonia liige. Peale mõisa pärimist hakkas ta seal põllumajandust arendama. 1886. aastast oli ta Pärnu kihelkonnakohtu 3. kaasistuja asendaja ning 1895. aastast au-rahukohtunik. 1906–1912 oli ta kreisisaadik.

Stackelberg oli talunike seas populaarne. Tema ja ta pere kinkisid talupoegade lastele tihti riideesemeid ning küpsetisi. Lisaks oli ta ühe tüdruku uppumissurmast päästnud. Parunit tunti sõbraliku ja lõbusa inimesena, kellel oli kombeks lausete lõppu "iki kah" öelda. 

Kui 1905. aasta revolutsiooni ajal tulid mõisa mässajad, andis Stackelberg neile nõudmise peale vaid mõned vanad relvad ning pakkus ka süüa, nii et mõis jäi rüüstamata. Peale mõisate riigistamist jäi Stackelberg Abja mõisa veel kuni 1923. aastani elama, mil ta sealt välja tõsteti. 

Karl Adam Eduard von Stackelberg suri 16. aprillil 1928 Riias rongiõnnetuses. Mõisniku kirstu kogunesid rongijaamas vastu võtma ligi 1000 inimest. Kirst asetati vankri peale, mida juhtis mõisa endine kutsar Hans Kessler. Järgnes rongkäik, mis liikus rongijaamast Abja mõisa väravateni ning sealt Halliste kirikusse. 

## Perekond
Karl Adam Eduard von Stackelberg abiellus 1891. aasta 14. augustil Voltveti mõisnik Oskar von Stryki tütre Fanny Emilie Augustega. Abielust sündis üks laps. 

* Friedrich Oskar Reinhold von Stackelberg (1892–1948). Abiellus Helene Emilie Sophie von Drachenfelsiga. 

## Viited


## Kirjandus
* Aitsam, Mihkel. *1905. aasta revolutsioon ja selle ohvrid Eestis*. Toimetanud Toomas Hiio ja Kristina Lepist. Ilmamaa, 2011.
* ''Archiv der Familie von Stackelberg''. Peterburi. Kd. 2. 1900.
* Lehesmets, Helju. *Abja mõis läbi aegade*. 2004.
* Stackelberg, Otto Magnus von. ''Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft''. Görlitz. Kd. 1. 1931.
* Tuuga, Ado. *A(b)ja lugu vanadel päevapiltidel*. 2025.
Bright Osayi-Samuel

**Bright Osayi-Samuel** (sündinud 31. detsembril 1997 Okijas) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib paremkaitsja või ääremängijana Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe ja Nigeeria jalgpallikoondises.

Ta sündis Nigeerias, kuid lapsepõlves kolis ta perekonnaga Hispaaniasse ja 10-aastaselt Inglismaale Londoni.

Jalgpallurikarjääri alustas Osayi-Samuel Inglismaa klubis Blackpool. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas 2015. aasta märtsis. Aastatel 2017–2021 mängis ta Inglismaa esiliigaklubis Queens Park Rangers.

2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Fenerbahçega. Türgi kõrgliigas lõi ta esimese värava 8. märtsil 2021 mängus Konyaspori vastu. 2023. aastal võitis ta Fenerbahçega Türgi karikavõistlused.

Nigeeria jalgpallikoondisse kutsuti Osayi-Samuel esmakordselt 2022. aasta novembris. Koondisedebüüdi tegi ta sama aasta 17. novembril sõprusmängus Portugali vastu.

## Viited
Karl Magnus Posse (1728–1773)

**Karl Magnus Posse** (1728 – 1. jaanuar 1773) oli Possede aadlisuguvõsast pärit parun. Ta oli Abja, Penuja ja Vana-Võidu mõisnik. 

## Elulugu
Karl Magnus Posse sündis 1728. aastal Moritz Posse ja Anna Charlotta Posse (sünninimega von Güntersberg) peres. 

Oma isa surma järel päris Posse Abja mõisa. 1756. aastal päris ta oma kasuemalt 11 000 rubla eest Penuja mõisa. 1767. aastal päris ta Vana-Võidu mõisa. 1769. aastal sai ta Liivimaa maanõunikuks ja 1772. aastal ülemkirikueestseisjaks. 

Karl Magnus Posse suri 1. jaanuaril 1773.

## Perekond
Enne 1756. aastat oli Posse abiellunud Erika Johanna von Smitteniga. Abielust sündis kümme last.

* Moritz Posse (1756–1804), Venemaa keisririigi sõjaväelane (rittmeister), Vana-Võidu mõisnik. Abiellus Euphrosine Ulrika von Liphartiga. 
* Georg Posse (1758–1801), Pihkva kuberner, Laatre ja Veelikse mõisnik. Abiellus kindralmajor Otto Heinrich von Lieweni tütre Wilhelminaga. 
* Eberhard Gustaf Posse (1763–1815), Tabivere mõisnik.
* Gotthard Posse (1768–1833), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kornet). 
* Carl Magnus Posse (1766–1801), Liivimaa kreisikohtunik. 
* Carolina Johanna Posse (1759–1828). Abiellus Krootuse mõisnik ning kaardiväelipnik Friedrich Adolf von Stackelbergiga. 
* Anna Charlotta Posse (1754–1808). Abiellus Hans Conrad Wilhelm von Ungern-Sternbergiga Pedeli mõisast. 
* Helena Posse (1752–1822). Abiellus alampolkovnik Carl Gustaf Igelströmiga. 
* Elisabet Posse (1761–1815). Abiellus major Carl Casper von Engelhardtiga. Pärast abielulahutust abiellus ta Satšar Muravjoviga. 
* Margareta Elisabet Posse (sündinud 1755). Abiellus esimest korda Georg Friedrich von Brackeliga. Teist korda Stampede aadliperekonnast pärit paruniga. 

## Viited


## Kirjandus
* Elgenstierna, Gustaf. *[https://runeberg.org/elgenst/6/0048.html Den introducerade svenska adelns ättartavlor]*. 1931.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Kd. 1. Tartu. 1877.
Evergladesi rahvuspark

**Evergladesi rahvuspark** (*Everglades National Park*) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis kaitseb Florida algse Evergladesi lõunapoolset viiendikku. 

Park on Ameerika Ühendriikide suurim troopiline kõnnumaa ja suurim kõnnumaa, mis asub Mississippi jõest ida pool. Aastas külastab seda keskmiselt miljon inimest. Everglades on Surmaoru ja Yellowstone'i rahvuspargi järel Ameerika Ühendriikide mandriosa suuruselt kolmas rahvuspark. UNESCO moodustas 1976. aastal Evergladesie ja Dry Tortugase biosfäärikaitseala ja kandis pargi 1979. aastal maailmapärandi nimistusse ning 1987. aastal sai Ramsari konventsiooni rahvusvahelise tähtsusega märgalade nimekirja. Everglades on üks kolmest kohast, mis on kõigis kolmes nimekirjas.

Evergladesi rahvuspark loodi hapra ökosüsteemi kaitsmiseks. Everglades on märgalade ja metsade võrgustik, mida toidab jõgi, mis voolab Okeechobee järvest aeglaselt Florida lahte. Park on Põhja-Ameerika kõige olulisem troopiliste kahlavate lindude kasvukoht ja see sisaldab läänepoolkera suurimat mangroovide ökosüsteemi. Pargis elab 36 ohustatud või kaitsealust liiki, sealhulgas florida puuma, teravkoon-krokodill ja manaati, lisaks 350 linnuliiki, 300 mage- ja merevee kalaliiki, 40 liiki imetajaid ja 50 liiki roomajad.
Mauna Kea observatooriumid

**Mauna Kea observatooriumid** (MKO) on iseseisvate astronoomia uurimisasutuste ja suurte observatooriumide rühm Ameerika Ühendriikides Hawaii osariigi Hawaii saarel Mauna Kea tipus. 

Rajatised asuvad 212 hektaril maa erikasutuse tsoonis, mida tuntakse "astronoomiapiirkonnana", mis omakorda asub 4544 hektari suurusel Mauna Kea teaduskaitsealal. Astronoomiapiirkond asutati 1967. aastal ja asub maal, mis on kaitstud selle tähtsuse tõttu Hawaii kultuurile. Teleskoopide olemasolu ja jätkuv ehitamine on väga vastuoluline Mauna Kea keskse tähtsuse tõttu kohalikus Hawaii religioonis ja kultuuris ning erinevatel keskkonnaalastel põhjustel.

Asukoht on peaaegu ideaalne, kuna sellel on valgusreostuse puudumisest tingitud pime taevas, madal õhuniiskus, puhas õhk, hea ilm ja asukoht madalal laiuskraadil.

## Teleskoobid

Mauna Kea tipus asuvaid teleskoope rahastavad erinevate riikide valitsusasutused. Hawaii Ülikool haldab kahte teleskoopi. Kokku on Mauna Kea tipus või selle ümbruses kaksteist rajatist, milles on kolmteist teleskoopi.

* Caltechi submillimeeterobservatoorium (CSO): Caltech — suleti 2015
* Kanada-Prantsusmaa-Hawaii teleskoop (CFHT): Kanada, Prantsusmaa, Hawaii Ülikool
* Gemini observatooriumi põhjapoolne teleskoop: Ameerika Ühendriigid, Suurbritannia, Kanada, Tšiili, Austraalia, Argentina, Brasiilia
* NASA infrapunateleskoop (IRTF): NASA
* James Clerk Maxwelli teleskoop (JCMT): Hiina, Jaapan, Lõuna-Korea, Taiwan, Suurbritannia, Kanada
* Subaru teleskoop: Jaapani Riiklik Astronoomiline Observatoorium
* Sub-Millimeter Array (SMA): Taiwan, United States
* Suurbritannia infrapunateleskoop (UKIRT): Lockheed Martin, Hawaii Ülikool, Arizona Ülikool
* Hawaii Ülikooli 2,2 m teleskoop (UH88): Hawaii Ülikool
* Hawaii Ülikooli 9,1 m teleskoop (Hoku Kea): Hawaii Ülikool Hilos
* Very Long Baseline Array vastuvõtja: Ameerika Ühendriigid
* W. M. Kecki observatoorium

## Viited
Hadersdorf-Kammern

**Hadersdorf-Kammern** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Kremsi maaringkonnas.

## Viited
Langenlois

**Langenlois** on linn (*Stadtgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Kremsi maaringkonnas Kampi jõe ääres Kamptalis. See on kuulus oma veinitootmise poolest ning seal asub ka *Loisiumi* keskus, mis tähistab ja reklaamib kohalikku veini ning mille on ehitanud Ameerika dekonstruktsionistlik arhitekt Steven Holl.

## Viited
Halloweeni päikesetormid

**Halloweeni päikesetormid** olid 2003. aasta oktoobri keskpaigast kuni novembri alguseni toimunud päikesetormide seeria, mille haripunkt oli 28.–29. novembri paiku. Päikesetormid põhjustasid Maa magnetväljas tähelepanuväärse intensiivsusega magnettormi. Nende päikesetormide ajal leidis aset suurim loide, mida GOES satelliidid on iial salvestanud. Loite tugevuseks hinnati X45 (GOES'i detektorid küllastusid X28 juures).

## Viited

## Välislingid
* Halloweeni päikesetorme käsitlev video Youtube'is (inglise keeles)
Association for Research and Enlightenment

**Association for Research and Enlightenment** (A.R.E.) on Ameerika Ühendriikides Virginia Beachis asuv asutus, mille tegevuses juhindutakse põhiliselt USA meediumi Edgar Cayce'i õpetustest.

## Viited

## Välislingid
Vsevolod Lõtkin

**Vsevolod Lõtkin** (vene keeles *Всеволод Юрьевич Лыткин*; sündinud 17. jaanuaril 1967 Siberis) on luterlik piiskop. Ta on Siberi Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop.

Ta ristiti aastal 1987 luterliku korra järgi Tallinnas. Ta püüdles visalt oma eesmärgi – saada vaimulikuks – poole, õppis iseseisvalt, sai Tallinnas praktilist koolitust, tegi Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) konsistooriumis vaimuliku ameti eksami. Aastast 1991 hakkas ta Akademgorodokis kuulutama luterlikku kristlust. Aastal 1992 toetas teda aktiivselt Ameerika luterliku Missouri Sinodi misjon. Aastal 1993 ordineeris EELK peapiiskop Kuno Pajula ta pastoriks, samast aastast juhtis ta EELK jurisdiktsiooni all olevat Novosibirski luterlikku kogukonda. Aastast 2003 juhtis ta autonoomset Siberi Evangeelset Luterlikku Kirikut (aastani 2007 piiskop-*electusena*). 

6. mail 2007 pühitseti ta peapiiskop Andres Põderi poolt Tallinna toomkirikus Siberi Evangeelse Luterliku Kiriku piiskopiks, sellel osalesid ka Leedu, Läti ja Soome luterlike kirikute esindajad.

## Viited