open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leivasupp

**Leivasupiks** nimetatakse mõnedes Põhja-Euroopa maades traditsioonilist suppi, mille peamisteks tooraineteks on vesi ja leib. Eri rahvastel leidub nii soolast kui ka magusat leivasuppi.

Tänapäeval on leivasupp saadaval suuremates kauplustes pooltootena ning on populaarne lasteaialaste ja ka algklasside õpilaste koolitoidu menüüs.    

Leivasuppi peetakse näiteks taanlaste, rootslaste, soomlaste, lätlaste ja eestlaste rahvustoiduks. Sileesia köögis Poolas on leivasupp üldjuhul soolane ning sellesse võidakse lisada praerasva, puljongit, keedu- või praekartuleid, kõrneid, maitseks küüslauku, piprateri või ka Maggi maitseainet.

## Eesti köögis
Eesti köögis on leivasuppi peetud lõunamenüü järelroaks ehk magustoiduks. 

Leivasupi koostisaineteks on vesi ja leib, vastavalt leivasupi retseptile lisatakse ka rosinaid, mahla ja suhkrut. Leivasuppi serveeritakse (kas soojalt või jahutatult) lisanditega: piima või hapukoore või vahukoorega. 

### Kirjeldused
#### Leivasupp (1928)

1/2 l vett, 800 g leivatükke, 2 lusikatäit võid, 1/2 klaasi hapukoort, sidrunikoort, klaas suhkrut, 10 õuna, klaas kuremarjamahla ja vähe soola. 

Leivatükid keedetakse vees segades pehmeks. Leib hõõrutakse läbi jämeda sõela, vedeliku sisse pannakse 2 lusikatäit võid, sidruni päält riivitud koor, klaas suhkrut, tükkeks lõigatud õunad, kuremarja-mahl ja maitse järele soola. Supp tõusku veel kord keema, võetakse tulelt, pannakse juurde 1/2 klaasi hapukoort. Süüakse külmalt.

## Viited

## Välislingid
* Anne Kersna, Sirje Rekkor, Maire Merits, Praktiline kulinaaria, Argo, 2007, lk 234, ISBN 978 9949 438 00 6
* Leivasupi valmistamisõpetus Nami-Nami retseptikogust (vaadatud 17.10.2013)
Fotoklubi

**Fotoklubi** on fotograafiaga tegelemisele keskendunud klubi.

## Vaata ka
*Eesti Fotoklubi
*Tallinna Fotoklubi
Argusto

**Argusto** on vald (*comune*) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.

530 meetri kõrgusel merepinnast asuva Argusto asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Argusto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cardinale, Chiaravalle Centrale, Gagliato, Petrizzi.

Argusto halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: San Pietro, Scamardi.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Gloria (restoran)

**Gloria** on restoran Tallinnas, mis asub aadressil Müürivahe 2.

## Ajalugu
Restoran asutati 1936. Aastatel 1936–1944 kandis see nime (Gloria)**Dancing Paris**. 

Aastatel 1944–1957 haldas restorani Erirestoranide Trust, aastatel 1957–1980 Tallinna Toitlustrust. 

Aastal 2001 avati restorani katusekorrusel Gloria Guesthaus.

## Viited
Diastereomeer

**Diastereomeerid** (ka **diastereoisomeerid**) on stereoisomeerid, mille molekulis esineb kaks või enam stereokeset (kiraalset tsentrit), kuid mis ei ole enantiomeerid (ei ole teineteise peegelpildid).

Kui kahel stereoisomeeril on vastupidine konfiguratsioon kõikides stereokeskmetes, siis need on enantiomeerid. Aga kui konfiguratsioonid erinevad vaid mõnes stereokeskmes, on tegu diastereomeeridega. Tetraeedriliste stereokeskmete korral on võimalik stereoisomeeride arv 2*n*, kus *n* on stereokeskmete arv molekulis.

Kui kaks diastereomeeri erinevad teineteisest vaid ühe kiraalsuskeskme konfiguratsiooni poolest, siis nimetatakse neid **epimeerid**.

## Näide

Kahe asümmeetrilise tsentriga viinhappe isomeersed molekulid: D- ja L-viinhape on enantiomeerid, mille mõlema suhtes sümmeetriatasandit omav (ei oma optilist aktiivsust) meso-viinhape on diastereomeer.  

Diastereomeeride füüsikalised omadused ja keemilised omadused (erinevalt enantiomeeridest) on teatud määral erinevad. Näiteks kiraalsed derivatiseerivad agendid (näiteks Mosheri happe *R*- või *S*-isomeer), reageerides enantiomeeridega, annavad diastereomeerid, millel on erinevad füüsikalised omadused ja neid võib analüüsida HPLC või TMR meetoditega. *R*-isomeeri *S*-isomeeriks või vastupidist muundumist isomeeride omavahelise koguselise tasakaalu saavutamiseks nimetatakse ratsemiseerumiseks.

Tihti käsitletakse diasteromeeridena ka geomeetrilisi isomeere, millel on kaksiksideme juures erinevad konfiguratsioonid (*E* või *Z*). Eristatakse kaksiksidemega seotud π–diastereomeere ja üksiksidemetega seotud σ-diastereomeere. 
## Vaata ka
*Stereoisomeeria
*Kiraalsus
Greiffenhageni haigla

**Greiffenhageni haigla** (ka **Tallinna Erakliinik**) oli haigla, mis tegutses aastatel 1904–1988 Tallinnas Suur-Roosikrantsi tänaval (tänapäevase aadressiga Roosikrantsi 2a). 

Haigla asutati 1904. aastal kirurg Wilhelm Adolf Greiffenhageni eestvedamisel. 

Haigla oli Eestis esimene, kus 1907. aastal hakati tegema röntgenläbivalgustust ja -pildistamist ning alates 1908. aastast röntgenravi. 

1940. aastal, pärast baltisakslaste Eestist lahkumist, töötas haigla edasi vastavalt sihtasutuse põhikirjale. Sihtasutuse juhatusest siirdusid mõned liikmed küll Saksamaale, kuid nende asemele valiti eesti ringkondadest uued. Haigla juhatajana asus tegevusse dr. Theodor Asu, sisejaoskonna juhatajana dr. Julius Bartels, tema assistendina dr. Olga Nartsissov, haavajaoskonna juhatajana dr. Bruno Vahtrik ja tema assistendina dr. A. Naber. Konsultantidena olid haigla teenistuses kõrvahaiguste alal dr. Henno Lender ja dr. Gottfried Dunkel, närvihaiguste alal dr. Endel Kirsimägi, laste- ja sisehaiguste alal dr. Roman Laamann ning röntgenoloogia alal haigla juhataja dr. Th. Asu. 

Nõukogude ajal nimetati haiglat Harjumäe haiglaks. 

1997. aastal koostati hoone rekonstrueerimisprojekt, millega muudeti ka hoone otstarvet – sellest sai majutusasutus. Kui varem oli hoones tegutsenud Kalmistu hotell, siis nüüdisajal tegutseb seal Hotell St. Barbara.

## Vaata ka
*Püha Barbara kalmistu
## Viited
Mere kultuurikeskus

**Mere kultuurikeskus** on kultuuriasutus, mis tegutseb Tallinnas aadressil Mere puiestee 5.

Aastatel 2001–2025 tegutses kultuurikeskus linna hallatava asutusena, mis kandis nime *Vene Kultuurikeskus*. 2025. aastast tegutseb see Sihtasutuse Tallinna Kultuurikatel koosseisus ja kannab nime *Mere kultuurikeskus*.

## Hoone
Kultuurikeskuse hoone ehitati Nõukogude ajal Tallinna laevastiku ohvitseride majaks. Silmapaistva stalinistliku uusklassitsistliku sammastega hoone projekteerimist Tallinna pommitamisel hävinud kino Grand Marina asemele alustati 1951. aastal. Ehitamisel kasutati osaliselt ära selles kohas 1914. aastast asunud esinduskino Grand Marina (hiljem Ars) ning Nikolai Imetegija kiriku kogudusele kuulunud hoone. Arhitekt Aleksandr Kuznetsovi projekteeritud maja valmis 1954. aastal. Hoone siseplaan koosnes 168 ruumist. Seal oli 1000 inimest mahutav saal, lugemistuba, loenguteruum ja kohvik. Lava mahutas kuni 150 inimest.

Hoone vestibüül ja saalid kaunistati sammastega, rõdud ja karniisid kuldornamendiga. Saali lage kaunistas NSV Liidu sõjalaevastiku päeva pühitsemist kujutav laemaal. Hoone kaunistamiseks loodi neliteist madalreljeefi Vene ja Nõukogude sõjalaevastiku ajaloo ja laevastiku igapäevase elu ainetel, mis kaunistavad hoone fassaadi koos 12 massiivse sambaga. Hoone vaatajatesaali paigutati kõrgreljeefid Marxi, Engelsi, Lenini ja Stalini portreedega. Reljeefide loomisel lõi kaasa hulk eesti skulptoreid: Enn Roos "Kangelaslinn Odessa", Aleksander Kaasik "Poks mereväes", Arseni Mölder "Kangelaslinn Volgograd", Signe Mölder "Laevad rünnakul", Linda Rosin "Purjesport", Erika Haggi ""Sinope lahing", Endel Taniloo ""Madrus vahil", Elfriide Maran.""Kangelaslinn Sevastopol", Endel Bergmann "Aurora kogupauk", Albert Eskel "Teatejooksjad", Juhan Paberit "Väeliikide koostöö", Elmar Rebane "Lennuvägi", Linda Rosinale "Purjesport", Endel Taniloole "Madrus vahil", Lembit Tolli "Kangelaslinn Leningrad", August Vomm "Tšesma lahing". Uue kultuuriasutuse kõrvale rajati suur park.

Maja ees oli kaks Aegna Merekindlusest pärit suurtükki, mis praegu asetsevad Kaitsejõudude peastaabi ees.

Aastatel 1993–2000 rentis linn kultuurikeskuse hoonet AS-ile Rukon. 1997. aastal tunnistati hoone kultuuriministri määrusega arhitektuurimälestiseks. 2001. aastal hakkas hoones tegutsema Tallinna linna hallatav Vene Kultuurikeskus.

Aastatel 2006–2009 remonditi hoonet ulatuslikult ja taastati selle varasem hiilgus.

2025. aasta aprillis eemaldati hoone katuseharjalt nõukogudeaegne ehisvapp.

## Tegevus
Mere Kultuurikeskuse ruumides toimetavad mitmed loomingulised kollektiivid: draama-, koori-, koreograafia-, muusika- ja kunstistuudiod, sealhulgas stuudioteater Grotesk, teater Junost, kunstistuudio Artec, tantsuteater Entree, lastekoor Allegro. Hoone neljas galeriis ja kahes fuajees toimuvad näitused, mida on võimalik külastada keskuse lahtiolekuaegadel ning ürituste ajal. Kultuurikeskuses leiavad aset mitmed (rahvusvahelised) festivalid, etendused, konkursid, kontserdid. Keskuse ruume on võimalik rentida ka vastuvõttude, galade, konverentside ning privaatürituste tarbeks. 

## Viited

## Välislingid
* Kultuurikeskuse koduleht
Gustav Pihlakas'e kirjastus

**Gustav Pihlakas'e kirjastus** oli kirjastus, mis tegutses Tallinnas aastatel 1885–1931. Kirjastuse asutas ja seda juhtis Gustav Pihlakas. 

Kirjastus kirjastas muu hulgas Eduard Vilde teoseid.

20. sajandi algul oli kirjastus Tallinna suurim.

## Viited
Gaasivabrik

**Gaasivabrik** (ka: *gaasitehas*) on gaasivärgiga tegelev ettevõte või selle ettevõtte käitis.

## Gaasivabrikute ajalugu Eestis
Esimene gaasivabrik Eestis hakkas tööle 1865. aastal Tallinnas. Seal toodeti tehisgaasi Inglise kivisöest. Enamik gaasist tarbiti tänavavalgustuses. Tartus avati gaasivabrik 1880. aastal.

## Vaata ka
*Tallinna Gaasivabrik
*Tartu Gaasivabrik
Arve Moen Bergset

**Arve Moen Bergset** (sündinud 13. märtsil 1972. aastal Sandnessjøenis, Norras) on norra rahvamuusik, laulja ja viiuldaja. 

Ta on rahvamuusikaansambli Bukkene Bruse liige, mängib esimest viiulit Oslo Filharmooniaorkestris, on välja andnud mitu sooloalbumit ning solistina kaasa teinud paljudel muusikasalvestustel.

5-aastaselt kolis ta Telemargi maakonda Vinjesse, ning juba 8-aastaselt hakkas ta õppima rahvalaulu Sondre Bratlandi juures. Ta sai tuntuks 1986. aastal välja antud kassetiga "Litle fuglen". Järgmisel aastal andis ta välja rahvamuusikaalbumi "Arvesølv", mille eest ta võitis muusikaauhinna "Spellemannprisen 1987" rahvamuusika/vanatantsu kategoorias. 

1988. aastal moodustas ta koos Steinar Olfsdali, Annbjørg Lieni ja Bjørn Ole Raschiga ansambli Bukkene Bruse, mis on välja andnud viis albumit, käinud turneedel ning esitluskontsertidel mitmes riigis. 

## Auhinnad ja tunnustus
* Spellemannprisen 1987 – muusikaauhind rahvamuusikas/vanatantsus
* Lindemanprisen 2006 (noorte kategoorias) 

## Diskograafia

### Sooloalbumid
* "Litle fuglen" (1986)
* "Arvesølv" (Kirkelig Kulturverksted, 1987)
* "Religiøse folketonar" (Grappa, 1996)

### Solistina

* Johan Kvandal. "Fantaasia hardangeri viiulile ja orkestrile" (1999). Arve Moen Bergset hardangeri viiulil koos Kristiansandi kammerorkestriga, dirigent Jan Stigmer.
* Stephen Frost. "Fagotikontsert; oboekontsert" (2000). Vokaal: Arve Moen Bergset. Bornemouthi Sümfooniaorkester, dirigent Tony Harrison.
* Geirr Tveitt. "Kaks kontserti hardangeri viiulile ja orkestrile" (2002) .Arve Moen Bergset hardangeri viiulil koos Stavangeri Sümfooniaorkestriga, dirigent Ole Kristian Ruud.
* Johan Halvorsens. "Fossegrimen, Greetings to Roosevelt" (2002). Arve Moen Bergset hardangeri viiulil koos Läti Rahvusliku Sümfooniaorkestriga.
Lennus

**Lennus** on pikenenud kämbla- ja sõrmeluude vahel asuv keha külgedele kinnituv ja tagajäsemete ning tihti ka sabani ulatuv õhuke nahk, mis soodustab õhus liuglemist. Lennus on iseloomulik tunnus käsitiivaliste seltsile ja lendoravale.
Davoli

**Davoli** on vald (*comune*) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.

401 meetri kõrgusel merepinnast asuva Davoli asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Davoli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cardinale, San Sostene, Satriano.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Calloselasma

***Calloselasma***  on maoperekond. Neid loetakse mürkmadudeks.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Calloselasma* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üskainus maoliik.:
**[[Calloselasma rhodostoma]]* (Kuhl, 1824).

## Levila

Need maod elavad Vietnami lõunaosas, Kambodžas, Tais, Laoses, Malaisias, Indoneesias ja Jaava saarel. 

## Viited

## Välislingid
*  Sissekanne ADW-s
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne NCBI Taxonomy database-s
*Sissekanne roomajate andmebaasis

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Calloselasma rhodostoma]] seisuga 29.04.2014.*
Trigonocephalus

***Trigonocephalus*** on järgnevate maoperekondade taksonoomiline sünonüüm:

* *[[Calloselasma]]* sgk rästiklased.
* *[[Gloydius]]*, sgk rästiklased.
* *[[Lachesis (perekond)|Lachesis]]* sgk rästiklased.
Tisiphone (täpsustus)

Tisiphone võib tähistada erinevaid asju.

***[[Tisiphone]]** on vanakreeka mütoloogias üks erinnüstest.
***[[Tisiphone (Alkmaioni tütar)|Tisiphone]]**  on Euripidese  tragöödias "Alkmaion Korintoses" Alkmaioni ja Manto tütar. 
***[[Tisiphone (eesnimi)|Tisiphone]]** on naisenimi. 
****Tisiphone*** on  maoperekonna ***[[Calloselasma]]*** taksonoomiline sünonüüm.
****Tisiphone*** on  maoperekonna **[[kilplõugmadu]]** (*Agkistrodon*) taksonoomiline sünonüüm.
***[[Tisiphone (perekond)|Tisiphone]]** on liblikate perekond, sgk *Nymphalidae*.
***[[466 Tisiphone]]** on asteroid.
Estonski entsiklopeditšeski slovar

"**Эстонский энциклопедический словарь**" (eesti: 'Eesti entsüklopeediline sõnastik') on kokkuvõtlik teatmekirjanduslik Eesti-teemaline venekeelne sõnastik. Sõnastik sisaldab mõisteid Eesti ajaloost, geograafiast, majandusest jm. Sõnastik sisaldab u 4000 märksõnaartiklit.
Leksikon on venekeelse Eesti-teemalise triloogia kolmas osa (esimene osa on "Эстония" 'Eesti' ja teine osa on "Estonski biografitšeski slovar" 'Eesti biograafialeksikon').

## Viited
Estonski biografitšeski slovar

"**Эстонский биографический словарь**" (eesti: 'Eesti biograafialeksikon') on esimene teatmekirjanduslik venekeelne väljaanne Eesti inimestest. Leksikon kajastab perioodi 12. sajand kuni 2002. aasta, sisaldades ühtlasi u 3170 isikuartiklit. Leksikon on venekeelse Eesti-teemalise triloogia teine osa (esimene osa on "Эстония" 'Eesti' ja kolmas osa on "Estonski entsiklopeditšeski slovar" 'Eesti entsüklopeediline sõnastik').

## Viited
Ib Michael

**Ib Michael Rasmussen** (sündinud 17. jaanuaril 1945 Taanis Roskildes) on taani kirjanik (romaanikirjanik ja luuletaja).

Ta on lõpetanud 1964. aastal Roskildes gümnaasiumi (Roskilde Katedralskole) ja seejärel õppinud Kopenhaageni Ülikoolis Kesk-Ameerika indiaani kultuuri ja keeli.

Paljude romaanide kõrval on ta avaldanud ka luulet, reportaaže ja reisikirjeldusi. Kaasakiskuva jutustajana seob ta ulmade maailma igapäevase ja reaalsega, luues tõetruu ja lahutamatu terviku. Ta järgib Skandinaavia maagilise realismi traditsioone.

## Ib Michaeli looming eesti keeles
* 1999 – "Prints" (originaalis *Prins*, 1997), taani keelest tõlkinud Aet Püssim, ilmunud sarjas "Põhjamaade romaan".
* 2008 – "Sinine vend" (originaalis *Blå bror*, 2006), tõlkinud Aet Püssim, ilmunud sarjas "Nüüdisromaan".
Ancistrodon

***Ancistrodon*** on järgnevate maoperekondade taksonoomiline sünonüüm:

* *[[Agkistrodon]]* sgk rästiklased.
* *[[Deinagkistrodon]]* sgk rästiklased.
* *[[Gloydius]]*, sgk rästiklased.
Mereväe Rist

**Mereväe Rist** on Eestis ametkondlikult välja antav teenetemärk. Märki antakse välja 11. septembrist 1998.

## Viited
Vallefiorita

**Vallefiorita** (kuni 1863. aastani **S. Elia**) on vald (*comune*) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.

329 meetri kõrgusel merepinnast asuva Vallefiorita asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Vallefiorita piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Amaroni, Cenadi, Centrache, Cortale, Girifalco, Olivadi, Palermiti, Squillace.

Vallefiorita halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Piazza Vecchia, Guarna, Parmenta, Strada Nuova, Capo Cannale, Sarvo, Vadà, Soverito, Cialona, Jannetta, Azzaro, Fontana di Vena, Cierzi, Ruga de Sieggi, Redavozza, Rina, Gracìa, Orto del Signore, Strafhariu, Chiusiedi, Pezza ja Lana, Bardascinu, Carvana, Raddissa.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Torre di Ruggiero

**Torre di Ruggiero** on vald (*comune*) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.

566 meetri kõrgusel merepinnast asuva Torre di Ruggiero asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Torre di Ruggiero piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Capistrano (VV), Cardinale, Chiaravalle Centrale, San Nicola da Crissa (VV), Simbario (VV), Vallelonga (VV).

Torre di Ruggiero halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Case Incenzo, Logge.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Epp Mikkal

**Epp Mikkal** (aastast 1968 **Epp Koger**; sündinud 13. jaanuaril 1942 Tallinnas) on eesti dramaturg ja teatripedagoog.

Ta lõpetas aastal 1960 Tartu 1. Keskkooli, aastal 1965 Vanemuise õppestuudio ja aastal 1965 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal.

Ta oli aastatel 1966–1971 Ugala kirjandusala juhataja ja ühtlasi ka Viljandi Kultuurharidustöö Koolis õpetajaks. Aastast 1971 oli ta Vanemuises pedagoog kirjandustoimetaja.

Ta on kirjutanud balletistsenaariume (Kosaku Yamada "Pärlipüüdjad", 1969; Rodgers "Chicago", 1969; Lydia Austeri "Bamby", 1987) ja dramatiseeringuid (Astrid Lindgreni "Väike Tjorven, Pootsman ja Mooses", 1971).

## Isiklikku
Tema isa oli näitleja Benno Mikkal.

## Teoseid
* "Ugala teater 50-aastane". Eesti NSV Kultuuriministeerium. 1970
* Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000
Kaitseliidu teenetemedal

**[[Kaitseliit|Kaitseliidu]] teenetemedal** on Eestis ametkondlikult välja antav teenetemärk. Märki antakse välja 30. novembrist 1997.

Kaitseliidu teenetemedalit antakse Kaitseliidu liikmetele väljapaistva teenistuse eest Kaitseliidus ja teistele isikutele Kaitseliidule osutatud väljapaistvate teenete eest. 

Teenetemedali andmist tõestab vastav tunnistus, millel on Kaitseliidu reljeefpitsati jäljend sissepressitud kujul ja medali number. Tunnistusele kirjutavad alla Kaitseliidu ülem ja keskjuhatuse liige.

## Välislingid
Catanzaro

**Catanzaro** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*) Itaalias Calabria maakonnas, Calabria maakonna ja Catanzaro provintsi keskus. Catanzaro sai linnaõigused Saksa-Rooma riigi valitsejalt Karl V-lt 1528. aastal.

Catanzaro on elanike arvult Calabria maakonnas Reggio Calabria järel teisel kohal.

320 meetri kõrgusel merepinnast asuva Catanzaro asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

## Haldus
Catanzaro piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Borgia, Caraffa di Catanzaro, Gimigliano, Pentone, San Floro, Sellia, Settingiano, Simeri Crichi, Tiriolo.

Catanzaro jaguneb alates 2005. aastast 4 ringkonnaks (*Circoscrizione*).

## Loodus
### Kliima
Kolmekümne aasta (1961–1990) vaatluste andmetel on kõige jahedam kuu jaanuar (keskmine temperatuur +8,9&nbsp;°C) ja kõige soojem kuu august (keskmine temperatuur +24,5&nbsp;°C).
## Ajalugu
### Ajaloolised nimed
Catanzarol on aegade jooksul olnud erinevaid nimesid:
* Katantza'rion (Κατανγτζαριον) – kreeklaste-roomlaste asula;
* Cathacium – hilis-Rooma aeg;
* Cantacium, Catanzium, Catancium ja teised keskaegsed ladinakeelsed versioonid;
* QaTanSáar - قَطَنْصَار – saratseenide aeg (umbes 903–1050);
* Rocca di Niceforo – Bütsantsi aeg;
* Cathacium – normannide aeg;
* Cathanzario – Napoli kuningriigi aeg;
* Catanzaro – ühendatud Italia.

## Viited

## Kirjandus
* Catanzaro storia, cultura, economia a cura di Fulvio Massa, *Rubbettino Editore*, Soveria Mannelli, 1994.
* John A. Davis, *Rivolte popolari e controrivoluzione nel Mezzogiorno continentale*, Le insorgenze popolari nell'Italia rivoluzionaria e napoleonica (Apr. - Jun., 1998), No. 2, Studi Storici Anno 39.
* Valentina Rao, *Le insorgenze popolari nell'Italia rivoluzionaria e napoleonica*, Anno 39, Studi Storici.

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Mare Peterson

**Mare Peterson** (aastani 1973 **Mare Jurkatamm**, pseudonüüm **Mare Martin**; sündinud 30. detsembril 1954 Tallinnas) on eesti näitleja.

Ta lõpetas aastal 1975 Tallinnas õhtukeskkooli, õppis aastatel 1975–1978 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat ja lõpetas aastal 1982 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (10. lennu).

Ta töötas aastatel 1976–1978 kirjastuses Valgus nooremtoimetajana ja aastatel 1982–1988 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, hiljem on olnud vabakutseline näitleja ning alates 2006. aastast töötab Theatrumis.

## Rolle
* 1982 Merle Karusoo "Meie elulood" (Wunderkind)
* 1982 Merle Karusoo "Kui ruumid on täis" (Tüdruk, kelle isal tulid pisarad silma)
* 1984 Henrik Ibsen "Kummitused" (Regine)
* 1984 Shakespeare "Windsori lõbusad naised" (Anne Page)
* 1986 Molière "Misantroop" (Célimène)
* 1987 Thomas Bernhard "Päral" (Tütar)
* 1990 Molière "Kodanlasest aadlimees" (Dorimène)

## Isiklikku
Tema abikaasa on näitleja ja lavastaja Lembit Peterson, neil on kuus last:
* Marius Peterson (Theatrumi näitleja ja lavastaja)
* Maria Peterson (Theatrumi näitleja ja lavastaja, VHK teatriharu õpetaja)
*Laura Peterson-Aardam (Theatrumi ja Ugala näitleja, VHK teatriharu õpetaja)
*Elisabeth Peterson (õpetaja Püha Miikaeli koolis)
*Jonathan Peterson (Tallinna Ülikooli Balti- ja Meedia Filmiinstituudi 13. filmilennu produtsendi eriala üliõpilane)
*Anna Kristin Peterson (tsirkusekooli Folie ja VHK teatriharu akrobaatika õpetaja)

## Kirjandus
* Eesti teatri biograafiline leksikon, Tallinn 2000.
Calloselasma rhodostoma

***Calloselasma rhodostoma***  on maoliik. Neid loetakse mürkmadudeks vaatamata asjaolule, et 20%-l hammustatuist ei esine mürgistusseisundeidja üsknes osadel inimestel on maohammustus surma põhjustanud.

## Klassifikatsioon
*Calloselasma rhodostoma* maoliik klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmisteks alamliikideks: 

**[[Calloselasma rhodostoma rhodostoma]]* BOIE 1827
**[[Calloselasma rhodostoma annamensis]]* ANGEL 1933 

## Levila
Nad elavad Kambodžas, Laoses, Malaisias, Tais, Vietnamis ja Indoneesias (Jaava saarel).
 
## Olulisus
*Calloselasma rhodostoma* süljenäärmete nõre baasil on välja töötatud ravimpreparaat *[[Ancrod]]* (ATC-kood: B01- Tromboosivastased ained; B01AD09 - ensüümid).

## Viited

## Välislingid
* Michigani Ülikooli võrguentsüklopeedia (ADW): *[http://animaldiversity.ummz.umich.edu/accounts/Calloselasma_rhodostoma/classification/ *Calloselasma rhodostoma*]* Veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (inglise keeles)
*ITIS:634882,*[http://www.cbif.gc.ca/pls/itisca/next?taxa=&p_format=&p_ifx=&p_lang=fr&v_tsn=634882]*, *Calloselasma rhodostoma* Kuhl, 1824 Veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (prantsuse keeles)
*Peter Uetz & Jakob Hallermann. *[http://reptile-database.reptarium.cz/species?genus=Calloselasma&species=rhodostoma&search_param=%28%28genus%3D%27Calloselasma%27%29%29 Roomajate andmebaas - Calloselasma]* veebiversioon (vaadatud 17.10.2013) (inglise keeles)
Alan Alexander Milne

**Alan Alexander Milne** (18. jaanuar 1882 London – 31. jaanuar 1956 Hartfield) oli inglise kirjanik, luuletaja, näitekirjanik ja esseist, kes on maailmas tuntud eeskätt Karupoeg Puhhi lugude autorina. 

Milne sündis Londonis Kilburnis haritud peres. Tema isa John Vine Milne juhtis erakooli Henley House School, kus õpetas ka hiljem tuntuks saanud kirjanik Herbert George Wells (H. G. Wells), kes oli ühtlasi Milne’i õpetaja. Haridusteed jätkas ta Westminster Schoolis ning seejärel Cambridge'i Ülikooli Trinity College'is, kus õppis matemaatikat. Ülikooli ajal avaldus tema huvi kirjanduse vastu ning ta tegutses tudengiajakirja Granta toimetajana.

Pärast ülikooli lõpetamist alustas Milne kirjutamist ajakirjanikuna ja humoristina. 1906. aastal liitus ta tuntud satiiriajakirja Punch toimetusega ning kujunes kiiresti üheks selle olulisemaks kaastööliseks. Esimese maailmasõja ajal teenis Briti armees ning sõjakogemused mõjutasid hiljem tema maailmavaadet ja loomingut.

Pärast sõda keskendus Milne kirjandusele ning kirjutas arvukalt näidendeid, esseesid ja proosateoseid. Laiema tuntuse tõid talle 1920. aastatel ilmunud lasteraamatud "Winnie-the-Pooh" (1926) ja "The House at Pooh Corner" (1928). Karupoeg Puhhi lood said inspiratsiooni Milne’i poja Christopher Robini mänguasjadest ning tegevuspaigaks olnud Saja Aakri Mets põhines pärismaastikel Sussexis. Raamatuid illustreeris E. H. Shepard, kellega Milne oli varem koostööd teinud satiiriajakirjas Punch.

Puhhi-raamatud on kujunenud maailmakirjanduse klassikaks ning neid loetakse ja tõlgitakse tänapäevani.

Alan Alexander Milne suri 1956. aastal Hartfieldis.

## Isiklikku
Alan Alexander Milne abiellus 1913. aastal Dorothy „Daphne“ de Sélincourt'iga. Abielust sündis 1920. aastal poeg Christopher Robin Milne, kelle nimi ja mänguasjad olid aluseks Karupoeg Puhhi lugudes esinevale tegelasele Christopher Robinile.

Isa ja poja suhted olid aastate jooksul pingelised. Christopher Robin pidas täiskasvanuna varajast kuulsust koormavaks ja hoidis end Karupoeg Puhhi maailmast eemal.

## Viited
Mārciena

**Mārciena** on küla (*ciems*) Lätis Madona piirkonnas, Mārciena valla halduskeskus. 

Mārcienast voolab läbi Arona jõgi. Asulas asub üks Mārciena mõisa (*Martzen*) peahoonetest, põhikool, postkontor, apteek, kultuurimaja ja raamatukogu. Bussipeatustest jäävad sinna Mārcienas stacija, Mārciena 1, Mārciena 2 ja Mārciena.

Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Mārciena mõisa hoonetekompleks, sealhulgas kasvuhooned ja park. Vaatamisväärsus on veel õigeusu kirik. Külas asub teises maailmasõjas langenud sõdurite ühishaud, mis on tähistatud mälestusmärgiga.

Esimest korda mainitud 1213. aastal. Aastal 1903 avati Mārciena raudteepeatus. Esimese maailmasõja eel rajati sinna linavabrik. Teise maailmasõja järel oli Mārciena kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1957 rajati sinna sõjaväebaas, kus toodeti droone. Aastal 1964 muudeti endise linavabriku hooned Riias asuva keemiatehase Aerosols tsehhiks.

## Elanikkond


* 392 (1970)
* 1590 (1979)
* 965 (1989)
* 811 (2000)
* 860 (2008)

* 638 (2011)
* 641 (2015)
* 576 (2021)
* 580 (2025)


## Viited
Mika Salo

**Mika Juhani Salo** (sündinud 30. novembril 1966 Helsingis) on Soome endine Vormel 1 sõitja.

Salo osales Vormel 1 sarjas aastatel 1994–2002. Ta osales kokku 111 etapil ja teenis 33 punkti.
Mārciena mõis

**Mārciena mõis** (saksa keeles *Martzen*, läti keeles *Mārcienas muiža*, ka *Mārcienas pils*) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Bērzaune kihelkonnas. Tänapäeval asub mõis Lätis Madona piirkonnas Mārciena vallas; mõisakompleksid paiknevad Mārcienas ja Lejas Patmalniekis.

## Ajalugu
Mārciena mõis rajati 16. sajandil. Mõis kuulus Fermoritele, Fromholditele, Transehedele ning siis 1885. aastast kuni võõrandamiseni Maydellidele.

## Mõisaansambel

Peahoone oli rajatud 1830. aastal, ent Maydellid asusid mõisa radikaalselt uuendama. Peahoone sai historitsistlik, kasutati rokokoo ajastu elemente. Peahooneid oli kaks, esimene Mārcienas ja teine 1,5 kilomeetrit eemal Lejas Patmalniekis, viimane rajati 1906. aastal. Mārciena peahoone juures olid piimatööstus ja sepikoda. Lejas Patmalnieki peahoone juures asusid tallid, aedniku maja, aidad. Lejas Patmalniekis asub praegu kuurort.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 20 ja 1/2 adramaad, sellele allus 571 mees- ja 633 naishinge.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Seitsmenda Päeva Adventistid Eestis

Eestis tegutseb kaks seitsmenda päeva adventistide organisatsiooni:
* Adventistide Koguduste Eesti Liit kokku 19 kogudusega;
* Eesti Seitsmenda Päeva Adventistide Reformatsioonilise Liikumise Kogudus.

### Ajalugu
Esimesed seitsmenda päeva adventistide misjonärid jõudsid Eestisse 1890. aastatel. Esimeseks koguduseks sai Seitsmenda Päeva Adventistide Tallinna Esimene Kogudus, mis asutati 1897. aastal.

## Välislingid
* Eesti Seitsmenda Päeva Adventistide Koguduse koduleht
Biržgaļa mõis

**Biržgaļa mõis** (*Biržgaļas muiža* või *Bērzgales muiža*, saksa k. *Bersegall*) on mõis Lätis Rēzekne piirkonnas Bērzgale vallas Bērzgales.

Säilinud on 1878. aastal ehitatud peahoone, kuhu 1927. aastal rajati kool. Praegu asub seal  kooli internaat.

## Välislingid
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; (*läti keeles*)
Orienteerumiskaart

**Orienteerumiskaart** on topograafiline erikaart, mida kasutatakse orienteerumisvõistlustel.

## Orienteerumiskaartide rahvusvahelised standardid

Rahvusvaheline Orienteerumisföderatsioon (IOF) on kehtestanud orienteerumiskaartide joonistamiseks rahvusvahelised standardid, mis kirjeldavad:
* milliseid maastikul esinevaid objekte tuleks kajastada
* millist mõõtkava tuleb kasutada
* milliseid leppemärke erinevate objektide kajastamisel tuleb kasutada

IOF standardid on erinevate IOF koordineeritavate orienteerumisalade (orienteerumisjooks, rattaorienteerumine, suusaorienteerumine, täpsusorienteerumine) kaartidele mõnevõrra erinevad. Orienteerumisjooksus on erinevad standardid sprindikaartidele ja pikemate distantside kaartidele.

Orienteerumiskaart on üldkasutatavatest topograafilistest kaartidest märksa detailirikkam, sisaldades infot, mida teistel kaartidel sageli ei ole. Orienteerumiskaardil tuleb näidata kõik objektid, mis võistlejale maastikul liikudes on ilmsed ja mis mõjutavad tema teevalikuid, näiteks pinnavormid, pinnasetüüp, taimestiku läbitavus, veekogud, asustatud alad ja üksikhooned, teed ja rajad, silmatorkavad üksikobjektid.

Orienteerumiskaardi üks keskseid aspekte on pinnavormide ehk reljeefi kujutamine kõrgusjoonte abil. Pinnavormide absoluutkõrgused merepinnast on orienteerumisel vähetähtsad, pigem on oluline, et orienteerumiskaart kajastaks õigesti lähestikku asuvate objektide suhtelisi kõrgusi.

Kaardi detailitäpsuse kõrval on oluline kaardi loetavus, et võistleja suudaks kiirel liikumisel kaardi infot orienteerumiseks kasutada. Kaardi loetavuse tagamiseks kasutatakse kartograafilist üldistamist, millel on kaks vormi – valikuline ehk selektiivne üldistamine ja graafiline üldistamine. Valikulisel üldistamisel teeb kaardistaja otsuseid, milliseid detaile ja objekte kanda kaardile ja milliseid mitte. Graafilisel üldistamisel kasutatakse kaardi loetavuse parandamiseks nii lihtsustamist (vähemoluliste detailide ärajätmist, joonte "silumist") kui ka oluliste ja silmatorkavate, kuid mõõtmetelt väikeste objektide kujutiste suurendamist võrreldes objekti graafilise projektsiooniga antud mõõtkavas.

IOF orienteerumiskaartide spetsifikatsioon võtab kaardi tingmärkide suuruste ja joonte jämeduste suhtes standardite kehtestamisel arvesse silma normaalset lahutusvõimet päevavalguses.

## Abivahendid
* Tasuta tarkvarad:
** OCAD 6 –
** Condes –
* Tasulised:
** OCAD 9 CS –
** Condes –
** Corpse –

## Viited

## Kirjandus
* Tarmo Klaar. Orienteerumisest iseõppijatele. Viimsi, 2010.

## Välislingid
* Eesti orienteerumiskaartide andmebaas
* Orienteerumiskaardi leppemärgid
Riia mägi

**Riia mägi** (ka *Riiamägi*, varem ka Sõnnikumägi (saksa k. *Mistberch, Mistberg*, Jaama- ehk Statsioonimägi (*Stationsberg*))  on Tartus Emajõe orundi nõlv Riia tänava kohal.

Riia mäeks kutsutakse Riia tänava piirkonda alates Kalevi tänava ja Ülikooli tänava ristmikust kuni Riia tänava ja Võru tänava ristumiseni Väike-Tähe tänavaga.

Kesk- ja varauusaegse Tartu linnamüüri lõunakülje Riia väravast algas Riia tee, väravast suundus tee üles mäkke, kus kaheks hargnes. Vasakut haru kutsuti Kirumpää teeks, paremat Riia teeks (tänapäeval Võru tänav ja Riia tänav). 

Riia mäel asus Peterburi–Tartu–Riia postimaantee Tartu postijaam (Tähtvere mõisalt saadud krundil Riia ja Pihkva tee ristumiskohal). Riia maantee ristmik Võru-suunalise maanteega, mida Venemaa keisririigi ajal nimetati Pihkva maanteeks, see oli juba Rootsi ajal postiteede sõlmpunkt. 18. sajandi I poolel ehitatud postijaamade peahoonete ruumide paigutus oli standardne: väikese ühekorruselise puithoone keskel asus kaks eeskoda ja köök, mis jagasid hoone kaheks osaks ning kummaski tiivas asus köetav tuba ja kaks külma kambrit. Tartu postijaamale ehitati uus puidust elumaja 1786. aastal ning 1820. aastateks oli see täielikult amortiseerunud. 

1843. aastal otsustati ehitada selle asemele esinduslik Tartu postijaama kivihoone, hoone projekteeris arhitekt Tartu ehitusmeister Georg Friedrich Geist. Ehitatud Tartu postijaam oli esinduslik viiekaarelise ulualusega kivihoone. Samasugused olid ka Liivimaa kubermangu Torma, Uderna ja Ninasia jaamahoone. Postijaama taga asusid piki Riia tänavat asetsevad hobusetallid, mis olid seal 1960. aastate alguseni, kuni jäid ette kinole Ekraan. Postjaama hoone lammutati 3. septembril 1939.

## Vaata ka
*Riiamäe
*Jakobi mägi
## Viited
Tallinna Tehnikaülikooli Õiguse Instituut

**Tallinna Tehnikaülikooli Õiguse Instituut** (lühemalt: **TTÜ õiguse instituut** või **Õiguse instituut**; inglise Tallinn Law School) on Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna instituut. Instituut moodustati 2009. aastal.

## Viited

## Välislingid
*Instituudist TTÜ kodulehel
Gibraltari jalgpallikoondis

**Gibraltari jalgpallikoondis** on Gibraltari Jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Gibraltarit rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.

24. maist 2013 on Gibraltari Jalgpalliliit UEFA täieõiguslik liige ning alates maist 2016 ka FIFA liige. 

Gibraltari jalgpallikoondis osales 2016. aasta Euroopa meistrivõistluste kvalifikatsioonis. Meeskond kaotas kõik kümme kohtumist ning lõi vaid 2 väravat: 29. märtsil 2015 Lee Casciaro mängus Šotimaa vastu ja 7. septembril 2015 Jake Gosling mängus Poolaga.

## Välislingid
*Koduleht
Sõle raamatukogu

**Sõle raamatukogu** on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Põhja-Tallinnas aadressil Sõle 47b. 

Raamatukogu asutati aastal 1987. Raamatukogu avas 2016. aastal õmblustoa.

Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.

## Viited

## Välislingid
*Sõle raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Paepealse raamatukogu

**Paepealse raamatukogu** on Tallinna Keskraamatukogu 1982. aastal asutatud haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Paul Pinna tänav 8. Praegustes ruumides Linden Passaaži teisel korrusel paikneb raamatukogu alates 2003. aastast, enne seda teenindati Lasnamäe täiskasvanuid Laagna raamatukogus Võru tänavas ja lapsi tavalistes korteriruumides paiknenud Laagna lasteraamatukogus.

Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.

Külastuste arv Paepealse raamatukogus:
* 2018 – 69957
* 2017 – 68659
* 2016 – 63406

## Viited
 

## Välislingid
*Paepealse raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
ELLU

**ELLU** oli Tallinna Keskraamatukogu e-raamatute tasuta laenutus- ja lugemiskeskkond, mis avati 31. jaanuaril 2012 ja oli esimene ning kuni 14. veebruarini 2023 ainus omalaadne Eestis.

E-raamatukogus võisid e-raamatutega tutvuda kõik huvilised, kuid laenata ja lugeda said ELLUs kasutajakonto teinud Tallinna elanikest Tallinna Keskraamatukogu lugejad. E-raamatute laenamisel kehtisid samad põhimõtted kui tavaliste raamatute laenamisel. Kui raamatukogu on ostnud e-teavikule näiteks kaks litsentsi, siis saab samaaegselt seda e-raamatut laenata ja lugeda kaks inimest. Lugeja sai e-teavikule tähtajalise juurdepääsu ja tagastamistähtaja möödumisel kadus lugejal automaatselt e-raamatu lugemise võimalus. E-raamatut oli võimalik tagastada ka enne tagastamistähtaega. E-raamatuid oli võimalik lugeda igas internetiühendusega arvutis või nutitelefonis. Oma kontolt sai kasutaja valida jälgimiseks lemmikautorid, et hoida ennast kursis nende e-raamatutega ELLUs, samuti sai konto kaudu teha Tallinna Keskraamatukogule ettepanekuid ja anda e-raamatute tellimissoovitusi.

Kõik ELLU-s olnud raamatud olid kajastatud ka e-kataloogis ESTER. Lihtsaim viis e-kataloogist ESTER e-raamatute leidmiseks oli valida kataloogi osaks - TlnKR ELLU (e-raamatud).

## Välislingid
* E-raamatute laenutus- ja lugemiskeskkond ELLU (ei tööta)
* Tallinna Keskraamatukogu e-raamatute laenamis- ja lugemiskeskkonda ELLU tunnustati rahvusvahelise innovatsiooniauhinnaga
* E-raamatukogu Ellu lõpetab tegevuse, ERR, 7.02.2024
Pudikass

**Pudikass** ehk **kääbuskass** (*Felis nigripes*) on kaslaste sugukonda kassi perekonda kuuluv liik.

## Klassifikatsioon
Pudikass jagatakse järgmisteks alamliikideks: 
**[[Felis nigripes nigripes]]* Burchell, 1824
**[[Felis nigripes thomasi]]* Shortridge, 1931

## Välimus
Pudikass on üsna väike kaslane, teda loetakse kõige väiksemaks kassiks maailmas. Tema karvkate on valdavalt liivakarva, musta värvi täppidega keha peal ning triipudega jalgadel ja sabal. Üksnes tallamõhnad on üleni musta värvi. Kehapikkus on tavaliselt 35–40 cm ja sabapikkus 15–20 cm. Turjakõrgus on 25 cm ja kehakaal 1,5–2,5 kilogrammi.

## Suhtlemine
Pudikassid elavad üksikult ja on valdavalt öise eluviisiga. Päevasel ajal varjuvad nad urgudesse. Suhtlemine arvatakse toimuvat neil valdavalt piirkonna märgistamise teel (uriini-märgised). Emakassid suhtlevad poegadega ka häälitsuste teel.

## Toitumine
Nad püüavad toiduks peamiselt väikseid loomi ja linde ja vahel ka väikseid kahepaikseid, roomajaid ja selgrootuid.

## Paaritumine
Arvatakse, et tõenäoliselt on nende seksuaalse käitumise vormiks polügüünia. Ema- ja isakassid käivad läbi üksnes paaritumise ajal ja suhtlus võib kesta 5–10 tundi.

## Sigimine
Tiinus kestab 59–68 ööpäeva. Pesakond, mille emakass võib ilmale tuua mitu korda aastas, koosneb 1–3 kassipojast, kes kaaluvad 60–88 grammi.

## Eluiga
Pole teada, kui vanaks pudikassid vabas looduses elavad, kuid vangistuses võivad nad elada 13,5 kuni 15-aasta vanuseks.

## Levila
Nad elutsevad Aafrika edelaosas, Namiibias, Botswanas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.

## viited
Kreoolkeel

**Kreoolkeeleks** nimetatakse kahe või enama keele pideval kokkupuutel ja segunemisel tekkinud keelt, mille vastavas keskkonnas sündinud lapsed omandavad esimese keelena. Kreooli grammatika on palju püsivam ja keerulisem kui pidžini grammatika, meenutades tavalise keele grammatikat. Kreoolkeele eelastmeks on pidžinkeel, mis on samuti kahest või enamast keelest pärit sõnavara ja konstruktsioone sisaldav segakeel, kuid seda ei omandata emakeelena, vaid kasutatakse piiratud eesmärgil, näiteks kauplemisel. Paljud pidžinkeeled ei arene välja kreooliks, kuna surevad välja.

Terminit "kreool" (hispaania keelest criollo, portugali keelest crioulo) hakkasid kasutama hispaania ja portugali kolonistid Ameerikas sündinud Hispaania, Portugali ja Aafrika päritolu inimeste kohta.

Terves maailmas räägib kreoolkeelt veel 15 miljonit inimest. Enamik kreoolkeeli pärinevad koloniaalajastust. Seetõttu põhinevad kreoolkeeled sageli Euroopa keeltel. Kreoolkeeltel on ka oma fonoloogia. Iga kreoolkeel on rahvusliku identiteedi oluline osa. Selle tulemusena on kirjutatud palju kreoolkeelset kirjandust. Keele arengut on võimalik õppida kreoolkeelte abil. Eriala, mis uurib kreoolkeeli, nimetatakse kreolistikaks või kreoloogiaks.

Näide Martinique'i kreoolkeelest: *<nowiki/>'Zafé kabrit pa zafé mouton*' (Kitse tegevused ei ole samad, mis lamba omad; vanasõna/tõlgendus: igal ühel omad tegemised.)

## Viited
Ääsmäe raamatukogu

**Ääsmäe raamatukogu** asutati 6. detsembril 1924 Ääsmäe kooli juures nimega Ääsmäe Avalik Raamatukogu, mis oli Saue valla Keskraamatukogu osakond.

## Viited
Chikungunya viirus

**''Chikungunya'' viirus** (*Chikungunya-Virus*; lüh **CHIKV**) on *[[Togaviridae]]* sugukonda, alfaviiruste perekonda kuuluv viiruseliik. 

*Chikungunya* viirus liigitatakse arboviiruste (inglise keeles *arthropod-borne* *virus* – lülijalgsete kaudu leviv viirus) rühma.

## Levik ja peremeesorganismid

Aafrikas ringleb *chikungunya* looduslikult metsloomade, eelkõige primaatide, näriliste, lindude, nahkhiirte ja sääskede ning inimeste vahel - kes kõik võivad olla ka viiruse reservuaariks. 

## Patoloogia

*Chikungunya* viirust levitavad inimestele *Aedes*'e perekonna sääsed ja see võib inimeste tekitadal hemorraagilist viiruspalavikku : ''Chikungunya'' viirushaigust .

Hiljuti on esinenud tõsiste haigushoogudega seostatud CHIKV puhanguid.


CHIKV nakkus põhjustab dengepalavikuga sarnanevate sümptomitega *chikungunya* viiruspalavikku. Kaks kuni viis päeva kestvale ägedale palavikulisele faasile järgneb pikaajaline jäsemete liigesevalu põhjustav haigus. 

CHIKV nakkusega seostatud liigesevalu kestab nädalaid või kuid, mõnel juhul aastaid.

## Viiruse evolutsioon

*Chikungunya* viirus kuulub alfaviiruste perekonda ja togaviiruste sugukonda. Viirus on lähedas suguluses o’nyong’nyong viirusega, Ross Riveri viirusega Austraalias ja Ida ja Lääne hobuste entsefaliite põhjustavate viirustega.
Viirus tuvastati esimest korda 1953. aastal haige verest Tansaanias. Arvatakse, et *chikungunya* arenes välja alfaviirusest ~1713 AD (95% tõenäosusega 1573–1843 AD vahel) Aafrikas. Ida-/Kesk-/Lõuna-Aafrika (EKLA) ja Aasia tüved lahknesid viimase 150 aasta jooksul (95% tõenäosusega 1879–1927). Siiani säilinud EKLA tüved, kaasa arvatud esimene isoleeritud viirus, kujunesid välja 1924. ja 1943. aasta vahel.

Aasia grupp jagunes kahte klaadi: India liin, mis on arvatavasti välja surnud, ja Kagu-Aasia liin. Kagu-Aasia liin levis Taist Indoneesiani, seejärel Filipiinidele ja kõige viimasena Malaisiale. Hiljutine 2004. aastal alanud India ookeani vesikonna nakkuspuhang pärines tõenäoliselt EKLA tüvest 2002. aastast (95% tõenäosusega 2001. aasta detsembrist 2003. aasta detsembrini).
Praeguseks on kirjeldatud kolme viiruse genotüüpi: Lääne-Aafrika, Ida-/Kesk-/Lõuna-Aafrika ja Aasia genotüübid.
Viiruse hinnanguline üldine mutatsioonikiirus on 4,33 x 10−4 nukleotiidiasendust saidi kohta aastas – see kiirus on sarnane teiste RNA genoomiga viiruste leitud mutatsioonikiirustega.

## Kasutamine bioloogilise relvana

*Chikungunya* oli üks rohkem kui tosinast vahendist, mida Ameerika Ühendriigid potentsiaalse bioloogilise relvana kasutamiseks uurisid, enne kui riik peatas oma bioloogiliste relvade programmi.

## Viited

## Välislingid
* Chikungunya – taastulnu minevikust
* Kariibi mere saartel levib Chikungunya viirus, 8. detsember 2014
Nurmenuku raamatukogu

**Nurmenuku raamatukogu** on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Haabersti linnaosas aadressil Ehitajate tee 109a. Raamatukogu avati 2007. aastal.

Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.

## Välislingid
* Nurmenuku raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Prangli raamatukogu

**Prangli raamatukogu** on Viimsi raamatukogu harukogu, mis asub Harju maakonnas Viimsi vallas Prangli saarel Kelnase külas. Prangli raamatukogu asub Prangli rahvamaja 2. korrusel ja on eraldi sissepääsuga.

Prangli raamatukogu kasutuses on 74 m² kasulikku pinda, millel paiknevad ilu-, noorte-, lastekirjanduse, teadmuskirjanduse ja perioodika ala. Raamatukogus töötab bibliograaf. Kogus on ligikaudu 9000 teavikut, millele lisandub aastas keskmiselt 200 teavikut.

2012. aasta lõpu seisuga on raamatukogul 92 aktiivset kasutajat, kellest lapsi on 16. Keskmiselt külastab raamatukogu 21 inimest päevas. 2012. aasta jooksul laenutati teavikuid 9731 korral. Kõige rohkem laenutatakse perioodikaväljaandeid: 62,8% laenutustest moodustavad ajakirjad ja ajalehed, 22,4% laenutustest moodustab ilu- ja lastekirjandus. Prangli raamatukogus kogutakse alates 1993. aastast artiklite täistekste Prangli saare eluolu kohta.

Prangli raamatukogu on saare elanike suhtlus- ja vabaajakeskus. Suvel külastavad raamatukogu turistid ja suvitajad.

Klientide kasutuses on kaks arvutikohta.

## Viited

## Välislingid
*Viimsi raamatukogu koduleht
*Viimsi raamatukogu põhimäärus
*Viimsi raamatukogu kasutamise eeskiri
Keskpäeva Maailm

**Keskpäeva Maailm** (vene keeles "Мир Полудня" või "Мир Полдня") on Arkadi ja Boriss Strugatski loodud maailm, milles leiab aset vendade paljude teoste tegevus.

Keskpäeva Maailma käsitlevate teoste loogiline ajaline järjestus:

* Kuigi tekstis on mainitud otse aastat 2250, siis teiste teostega võrdlemisel on sobiv aasta just 2137

## Viited
John Wall

**Johnathan Hildred Wall** (sündinud 6. septembril 1990 Raleigh's Põhja-Carolinas) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast NBA meeskonnas Houston Rockets.

## NBA karjäär
John Wall valiti 2010. aasta NBA *draft*'i esimese valikuna Washington Wizardsisse, kus ta veetis karjääri esimesed kümme aastat. Walli statistiliselt parimaks hooajaks kujunes 2016/17, mil ta tõi keskmiselt 23,1 punkti, 4,2 lauapalli, 10,7 resultatiivset söötu ja 2 vaheltlõiget mängus.

2020. aasta detsembris vahetati Wall Russell Westbrooki vastu Houston Rocketsisse.

## Saavutused
* Viis korda valitud NBA tähtede mängule (2014–2018)
* NBA sümboolne kolmas viisik (2017)
* NBA sümboolne teine kaitseviisik (2015)
* NBA uustulnukate sümboolne esiviisik (2011)
* NBA pealtpanekuvõistluse võitja (2014)

## Vaata ka
NBA drafti esimeste valikute loend

## Välislingid
* John Wall – NBA.com
* John Wall – Basketball-Reference.com
Anthony Davis

**Anthony Marshon Davis** (sündinud 11. märtsil 1993 Chicagos) on USA korvpallur, kes mängis 2019-2025 aastasni NBA klubis Los Angeles Lakers ja nüüd mängib Dallas Mavericksis. Davis on ainus mängija, kes on tulnud NBA ja NCAA meistriks ning võitnud kulla olümpiamängudelt ja maailmameistrivõistlustelt.

## NBA karjäär
2012. aasta NBA *draft*'ist esimesena New Orleans Hornetsisse valitud Davis veetis New Orleansis karjääri esimesed seitse aastat, tuues oma parimal, 2017/18. hooajal keskmiselt 28,1 punkti, 11,1 lauapalli ja liiga parimad 2,6 viskeblokeeringut mängus.

2019. aasta juulis vahetati Davis Lonzo Balli, Brandon Ingrami ja Josh Harti vastu Los Angeles Lakersisse. Hooajal 2019/20 keskmiselt 26,1 punkti ja 9,3 lauapalli mängus kogunud Davis vedas koos LeBron Jamesiga Lakersi 2020. aastal NBA meistriks.

## Saavutused
* NBA meister (2020)
* 8 korda valitud NBA tähtede mängule (2014–2021)
* NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (2017)
* 4 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (2015, 2017, 2018, 2020)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 1. kaitseviisikusse (2018, 2020)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 2. kaitseviisikusse (2015, 2017)
* 3-kordne NBA hooaja blokikuningas (2014, 2015, 2018)
* NCAA meister (2012)

## Rahvuskoondis
Davis on USA koondisega tulnud 2012. aastal olümpiavõitjaks ja 2014. aastal maailmameistriks.

## Vaata ka
NBA drafti esimeste valikute loend

## Välislingid
*Anthony Davis – NBA.com
*Anthony Davis – Basketball-Reference.com
Petronà

**Petronà** on vald (*comune*) Itaalias Calabria maakonnas Catanzaro provintsis.

889 meetri kõrgusel merepinnast asuva Petronà asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Petronà piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Belcastro, Cerva, Marcedusa, Mesoraca (KR), Sersale, Zagarise.

Petronà halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Arietta.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Hypsirhynchus

***Hypsirhynchus*** on maoliste alamseltsi kuuluv maoperekond.

## Klassifikatsioon
*Hypsirhynchus* perekond liigitatakse roomajate andmebaasis järgmisteks maoliikideks:

* *[[Hypsirhynchus ater]]* Gosse, 1851
* *[[Hypsirhynchus callilaemus]]* Gosse, 1851
* *[[Hypsirhynchus ferox]]* Günther, 1858
* *[[Hypsirhynchus funereus]]* Cope, 1862
* *[[Hypsirhynchus melanichnus]]* Cope, 1862
* *[[Hypsirhynchus parvifrons]]* Cope, 1862
* *[[Hypsirhynchus polylepis]]* Buden, 1966
* *[[Hypsirhynchus scalaris]]* Cope, 1863.

## Levila
Nad elavad Antillidel.

## Viited

## Välislingid
* ITIS:700302,*[http://www.cbif.gc.ca/pls/itisca/next?taxa=&p_format=&p_ifx=&p_lang=fr&v_tsn=700302 *Hypsirhynchus*  Günther, 1858]* Veebiversioon (vaadatud 18.10.2013) (prantsuse keeles)
*Peter Uetz & Jakob Hallermann. Roomajate andmebaas (ReptileDB):  *[http://reptile-database.reptarium.cz/advanced_search?genus=Hypsirhynchus&submit=Search *Hypsirhynchus*]* Roomajate andmebaas veebiversioon (vaadatud 18.10.2013) (inglise keeles)
Krista Viirand

**Krista Viirand** (sündinud 23. jaanuaril 1957 Jõgeval) on eesti endine näitleja.

Ta on lõpetanud  Jõgeva Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9.lend).

Ta töötas aastatel 1980–1990 näitlejana Vanalinnastuudios. Hiljem on ta lõpetanud Tallinna Meditsiinikooli ja töötanud massöörina.

## Rolle
* 1977 Aleksandr Vampilov "Pardijaht" (Irina)
* 1981 Pierre Chenot "Kes aevastas?" (Lucie)
* 1981 Friedrich Dürrenmatt "Füüsikud" (Monika Stettler)
* 1982 Aleksandr Suhhovo-Kobõlin "Toimik" (Lidia)
* 1983 Enn Vetemaa "Ikka veel Püha Susanna" (Malle)
* 1985 Bertolt Brecht "Švejk Teises maailmasõjas" (Kati)
* 1986 Oskar Luts/Mati Unt "Raha!" (Leenu ja üks onutütardest)
* 1989 Viktor Merežko "Naistelaud jahisaalis" (Müüja)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teatri biograafiline leksikon Tallinn 2000