open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee

**Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee** on Euroopa Nõukogu otsuseid langetav organ, mis koosneb kõigi liikmesriikide välisministritest või nende riikide alalistest diplomaatilistest esindajatest Strasbourgis. 

## Otsused ja tegevus
Ministrite Komitee teeb otsuseid Euroopa Nõukogu tegevuse kohta. Ta määrab, milliseid samme astuda Parlamentaarse Assamblee ning Kohalike- ja Regionaalsete Omavalitsuste Kongressi soovituste, samuti mitmesuguste valitsustevahelise komiteede ja eri valdkondade ministrite konverentside ettepanekute alusel. Ministrite Komitee kiidab heaks Euroopa Nõukogu tegevuskava ja eelarve.

Liikmesriikide välisministrid kohtuvad kord aastas, et arutada Euroopas aktuaalseid poliitilisi küsimusi ning anda vajalik poliitiline tõuge organisatsiooni tegevusele. Ministrite alalised esindajad (suursaadikud) kohtuvad kord nädalas ning nende nõupidamisi täiendavad raportööride ja töörühmade koosolekud, kus arutatakse põhjalikult läbi konkreetsed küsimused enne, kui neis võetakse vastu otsus.
Iga minister juhib komiteed kuus kuud. Komitee esimees vahetub iga aasta mais ja novembris.
Seitsmes väike vennake

**"Seitsmes väike vennake"**  (ungari keeles "A hetedik testvér", inglise keeles "The Seventh Brother", saksa keeles "Bobo und die Hasenbande") on Ungari, Saksa ja USA stuudiote koostöös 1991. aastal valminud joonisfilm.

Film räägib koera ja jäneste sõprusest.

Filmi näidati Eestis 16. oktoobril 2008 6. Tartu ungari filmipäevade "Ungari kino" raames.

## Välislingid
*
Eesti taimestik

**Eesti taimestik** ehk **Eesti floora** on Eestis kasvavate taimeliikide kogum. 

Eristatakse pärismaist taimestikku ja introdutseeritud taimestikku.

Eestis kasvab pärismaisena ligikaudu 1440 liiki soontaimi ja 583 liiki sammaltaimi. 

Introdutseeritud floora liikide arv pole teada, kuid see ületab pärismaist floorat hulk kordi. Introdutseeritud on peamiselt soontaimi.

## Vaata ka
*Eesti elustik
*Eesti samblad
*Eesti soontaimede punane nimestik
*Eesti sõnajalgtaimede süstemaatiline nimestik
*Eesti üheiduleheliste süstemaatiline nimestik
*Eesti pärismaised puud
*Eesti pärismaised põõsad
*koguteos "Eesti NSV floora"

## Kirjandus
Seni kõige põhjalikum ülevaade Eesti taimestikust (soontaimede osas) on aastail 1953–1984 ilmunud 11-köiteline "Eesti NSV floora". Uuem ülevaade on esitatud Toomas Kuke 1999. a. ilmunud raamatus.
*Kukk, Toomas 1999. *Eesti taimestik*. Tartu: Teaduste Akadeemia Kirjastus.
*Leht, Malle (toim.) 2010. *Eesti taimede määraja*. (3. parandatud trükk.) Tartu: EMÜ, Eesti Loodusfoto.
*Wilhelm Christian Friebe 1805. *Oekonomisch-technische Flora für Liefland, Ehstland und Kurland*. Riga: in der Hartmannschen Buchhandlung. Google books
*Ingerpuu, Nele; Kalda, Aino; Kannukene, Leiti; Krall, Heljo; Leis, Mare; Vellak, Kai 1998. *Eesti sammalde määraja*. Tartu: EPMÜ ZBI.
Årøya

**Årøya** on mitme paikkonna nimeks:
***[[Årøya (Alta)|Årøya]]**, saar Alta vallas Norras
***[[Årøya (Larvik)|Årøya]]**, saar Larviki vallas Norras
***[[Årøya (Lyngen)|Årøya]]**, saar Lyngeni vallas Norras
Animalism

**Animalism** on loomadele karakteerse käitumisviisi kasutamine, loomadele omase jäljendamine. 

## Vaata ka
*Animalistika
*Antropomorfism
Animalistika

**Animalistika** on loomade kujutamine kunstiteostes. 

Animalistikat võib õigusega nimetada maailma vanimaks kunstižanriks. Loomi on kujutatud juba koopamaalidel ning kaljujoonistel, meieni on säilinud kiviaegsed luunikerdused ning merevaigust amuletid, mis kõik kujutavad loomi. Loomade kujutusviisis peegeldub eri ajastute maailmapilt, loodus- ja humanitaarteaduste ning kunsti areng. Animalistika teemadeks on ka erinevad loomadega seotud elualad: karja- ja põllupidamine, tõuaretus, jaht, sport jne. See maaližanr haarab kõige erinevamaid materjale, tehnikaid ning formaate. 

Läbi aegade on animalistikat viljelenud suur hulk kunstnikke. Eesti tuntumad animalistid on Paul Burman (1888–1934), Jaan Koort (1883–1935), jt. 

## Viited
Animalist

**Animalist** on kunstnik, kes kujutab oma teostel loomi. 

Animalistide kunsti nimetatakse animalistikaks.

Tuntumate animalistide seas on näiteks Hollandi-Belgia maalikunstnik Henriëtte Ronner-Knip (1821–1909), kelle teoste seas domineerivad kasside grupiportreed.

## Vaata ka
*loomamaal
Nikolai Korndorf

**Nikolai Sergejevitš Korndorf** [kornd'orf] (Николай Сергеевич Корндорф; 23. jaanuar 1947 Moskva – 30. mai 2001 Vancouver) oli vene helilooja ja dirigent.
Mstislav Rostropovitš

**Mstislav Rostropovitš** (vene keeles Мстислав Леопольдович Ростропович, 27. märts 1927 Bakuu – 27. aprill 2007 Moskva) oli vene helilooja, tšellist ja Nõukogude-aegne vabadusvõitleja.  

Rostropovitš oli üks armastatumaid Venemaa kultuuritegelasi, kes pälvis nii kodumaal kui ka mujal tunnustustust Nõukogude ajal kodanikuõiguste eest võitlemisega. Näiteks kaitses ta häälekalt Andrei Sahharovi ja Aleksandr Solženitsõnit. Kui ta 1978. aastal välismaal oli, võtsid võimud temalt "ebapatriootliku tegevuse" eest kodakondsuse. Selle sai ta tagasi 1990. Viimastel eluaastatel elas Rostropovitš koos ooperilauljast abikaasa Galina Višnevskajaga vaheldumisi Venemaal, USA-s ja Prantsusmaal.

## Elulugu

16-aastaselt astus ta Moskva konservatooriumi, kus õppis kompositsiooni kuulsate heliloojate Sergei Prokofjevi ja Dmitri Šostakovitši juures. 1945 sai tuntuks tšellistina, võites kuldmedali üleliidulisel muusikute konkursil.

Tema esituses kõlas kogu tšellomuusika repertuaar ja mitmed heliteosed kirjutati ka spetsiaalselt talle. Ta esitas esmaettekandes 117 heliteost tšellole ja tema dirigeerimisel kanti ette 70 orkestriteose esmaesitust.
Kammermuusikuna on ta esinenud koos kuulsate pianistide Svjatoslav Richteri ja Emil Gilelsi ning viiuldaja Leonid Koganiga, pianistina on ta musitseerinud koos oma naise sopran Galina Višnevskajaga.

Alates 1969. aastast toetas ta põlu alla sattunud kirjanikku Solženitsõnit, lubades tal elada oma Moskva-lähedases suvilas ja kirjutades tema kaitseks avaliku kirja Leonid Brežnevile. Viimasele järgnes kontsertide ja ringreiside ärakeelamine ning salvestuste katkestamine. 

Pärast NSV Liidust lahkumist 1974. aastal sai temast üks juhtivaid Lääne dirigente. 17 hooaja jooksul juhatas ta Washingtoni, Bostoni ja Londoni riiklikku sümfooniaorkestrit ning Berliini ja Londoni filharmoonia sümfooniaorkestrit.

Ta on maetud Moskva Novodevitšje kalmistule, kuhu on maetud ka Venemaa president Boriss Jeltsin, kellega kõrvuti astus ta vastu 1991. aasta putšile.

## Autasud ja -nimetused

Rostropovitšit oli tunnustatud 29 riigi autasudega. Ta oli 50 ülikooli audoktor, 40 organisatsiooni auliige, 28 linna aukodanik. Ta oli viiekordne Grammy auhinna laureaat (1970, 1977, 1980, 1983, 2003).

* Orden "Teenete eest Isamaa ees" 1. järk – 2007, 2. järk – 1997.
* Stalini preemia (1951)
* Lenini preemia (1964)
* Vene NFSV riiklik preemia (1991)
* Vene Föderatsiooni riiklik preemia (1995)
* Vene NFSV teeneline kunstnik (1955)
* Vene NFSV rahvakunstnik (1964)
* NSV Liidu rahvakunstnik (1966)
* Léonie Sonningi muusikaauhind (1981)
* Briti Impeeriumi Ordu rüütel (1987)

## Välislingid

* http://mus-info.ru/performers/rostopovich.shtml
* http://lenta.ru/lib/14171127/
* Huvitavaid fakte Rostropovitšist
Eesti Maaülikooli audoktorite loend

**Eesti Maaülikooli audoktorite loend**

Järgnevalt on loetletud Eesti Maaülikooli audoktorid tiitli saamise aasta järgi. 

### 1989
*Ilmar Müürsepp – ELVI sigimisbioloogia osakonna juhataja
*Erkki Kivi – Helsingi Ülikooli professor
### 1991
*Paul Limberg – Berliini Tehnikaülikooli taimekasvatusinstituudi professor
*Arnold Rüütel – Eesti NSV Ülemnõukogu esimees
*Voldemar Tilga – ELVI mikrobioloogia labori juhataja, professor
### 1993
*Peter Nansen – Taani Kuningliku Veterinaaria ja Põllumajanduse Ülikooli professor
*Elmar Järvesoo – Torontos asuva Tartu instituudi direktor, professor
*Hans-Jürgen von Maydell – Hamburgi Maailma Metsanduse Instituudi professor
### 1994
*Ilkka Viljo Alitalo – Helsingi Loomaarstiteaduse Ülikooli rektor
*Hans Wiktorson – Rootsi Põllumajandusteaduste Ülikooli professor
### 1995
*Vytautas Sirvidis – Vilniuse Pedagoogikaülikooli agrobioloogia kateedri juhataja
*Peter Magnus Tigerstedt – Helsingi Ülikooli geneetika professor
### 1996
*Esko Viljo Nurmi – Soome Veterinaaria ja Loomakasvatuse Instituudi direktor
*Henn Tuherm – Läti Põllumajandusülikooli õppeprorektor
*Ernst Kalm – Kieli Christian-Albrechti Ülikooli loomakasvatuse ja loomapidamise instituudi direktor
### 1997
*Olav R. Skage – Rootsi Põllumajandusülikooli professor
*Lauri Kettunen – Soome Põllumajandusökonoomika Instituudi turumajanduse osakonna juhataja
### 1998
*Richard Guy Compton – Oxfordi Ülikooli professor
*Ingvar Ekesbo – Rootsi Põllumajandusülikooli veterinaariateaduskonna emeriitprofessor
### 2000
*Klaus von Gadow – Göttingeni Ülikooli professor
*Ivan Katić – Taani Kuninglik Veterinaaria ja Põllumajanduse Ülikool
### 2001
*Morten Carlsson – NOVA rektor
*Hans Mattsson – Stockholmi Kuningliku Tehnoloogia Instituudi professor
### 2003
*Rihko Haarlaa – Helsingi Ülikool
*Pekka Huhtanen – Soome Põllumajanduse Uurimiskeskus
### 2004
*Stig Gösta Einarsson – Rootsi Põllumajandusteaduste Ülikooli loomaarstiteaduskonna sünnitusabi ja günekoloogia professor
*Henri-Charles Dubourguier – Prantsuse Riikliku Agronoomia Uurimisinstituudi teadusdirektor ning Lille'i Kõrgema Põllumajandusinstituudi keskkonnateaduste professor
### 2005
*Esko Kalevi Poutiainen – Helsingi Ülikooli emeriitprofessor, kauaaegne Soome Põllumajandusliku Teaduskeskuse direktor
### 2006
*Eero Matti Olavi Ylätalo – Helsingi Ülikooli professor
*Jaan Timusk – Toronto Ülikooli emeriitprofessor
### 2007
*Hannu Sakari Saloniemi – Helsingi Ülikooli professor
### 2008
*Viacheslav Maksarov – Loode-Venemaa Riikliku Tehnikaülikooli masinaehitustehnoloogia professor
### 2009
*Pertti Hari – Helsingi Ülikool
*Lech Szajdak – Poola Teaduste Akadeemia Põllumajandus- ja Metsakeskonna Instituut
### 2010
*Jukka Ahokas – Helsingi Ülikool 

## Viited

## Välislingid
*Audoktoritest Maaülikooli kodulehel
Armin Karu

**Armin Karu** (sündinud 31. juulil 1965) on eesti ettevõtja.

Karu kuulus Olympic Entertainment Groupi suuromanikuna Eesti rikkaimate eraisikutest aktsionäride hulka. Talle kuulub ka hulk kinnisvara- ja muid ettevõtteid. Ajaleht Äripäev hindas 2015. aastal tema vara väärtuseks 152 miljonit eurot ja pidas teda sellega Eestis rikkuselt 6. inimeseks. 2025. aastal oli tema varade väärtus Äripäeva hinnangul 169,9
miljonit eurot ning ta paigutus sellega edetabelis 29. kohale.

## Haridus

Ta lõpetas 1985. aastal Tallinna 1. Õhtukeskkooli. 2005. aastal lõpetas ta Haaga Instituudi kutsekõrgkooli (MBA) Soomes.

## Ametikäik

Ta oli pärast keskkooli lõppu lühikest aega Draamateatris lavatööline. 1987–1988 töötas ta kooperatiiv Graafis. 1988–1993 oli ta tootmiskooperatiivi E.G.O. aseesimees. 1993–2008 oli ta aktsiaseltsi Olympic Casino Groupi juhatuse esimees. Alates 1995 on ta aktsiaseltsi Kungla Investeeringud juhatuse esimees. 1999–2008 oli ta AS Olympic Entertainment Group juhatuse esimees, alates 2008 samas nõukogu esimees. 2003 asutas ta oma investeeringute juhtimiseks OÜ HansaAssetsi, kus ta on nii juhataja kui ka ainuomanik ja millele kuulub enam kui pool Olympicu aktsiatest.

Alates 23. oktoobrist 2006 on Baltimaade suurim kasiinokontsern Olympic Entertainment Group noteeritud Balti börsil. Ettevõtte esimene börsipäev on seni Eesti kõigi aegade edukaim: aktsia kallines viiendiku võrra: 73-krooniselt märkimishinnalt 87,63 kroonini. Sellega tõusis Karu Eesti rikkaimaks aktsionäriks. Ka kogu aktsiaemissioon oli Eesti edukaim: aktsia märgiti 7 korda üle.

Ajaleht Äripäev valis Karu 2006. aasta tegijaks.

1. märtsil 2007 omandas Karu 250,2 miljoni krooni eest 11 kasiinot haldava kasiinoketi Kristiine Kasiinod.

TV3 saatesarjas "Mantlipärija" otsis Karu endale töötajat, kelle aastapalk oleks miljon krooni.

## Poliitiline ja ühiskondlik tegevus

Armin Karu on alates 2019. aastast toetanud Reformierakonda, annetades erakonnale viie aasta jooksul kokku 150 000 eurot. 2025. aastal tegi ta oma esimese annetuse Isamaale summas 10 000 eurot.

Alates 1997 on Karu Eesti Hasartmängude Korraldajate Liidu juhatuse liige. Alates 2002 on ta Tabasalu Looduspargi juhatuse liige ja alates 2003 Suurte Tegude Fondi juhatuse liige.

## Tunnustus

* 2008 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (isikliku panuse eest Eesti filmikunsti)
*2017 aasta kultuurisõber

## Isiklikku

Karu oskab eesti, inglise, soome ja vene keelt.

Tema hobid on merendus, metsajooks, mootorsaanisõit ja tennis.

Armin Karul on kolm last: Ines, Erik ja Kati.

Tema isa oli TTÜ õppejõud Jaan Karu, ema oli filmimonteerija Tiiu Karu.

## Viited

## Välislingid
*Arvamus: kui hr Karu müüb, palun börsiteadet
* "Armin Karu põhjendas Olympicu müüki riskijulguse kadumisega" ERR, 16. mai 2018
Jaak Vaabel

**Jaak Vaabel** (18. aprill 1885 Karksi vald – 6. november 1936 Tartu) oli Eesti kohtunik ja notar.

Ta oli alates 1919. aastast Jõhvi, hiljem Narva rahukohtunik, alates 1929. aastast Narva notar.

## Kirjandus
* Narva notar Jaak Vaabel surnud. Uus Eesti, 7. november 1936, nr. 302.
*Jaak Vaabel †. Postimees, 07.11.1936, nr 301, lk 7
*Notar J. Vaabeli varandusele määrati hooldaja. Postimees, 17.11.1936, nr 311, lk 6
Vjatšeslav Maksarov

**Viacheslav Maksarov** (Максаров Вячеслав Викторович; sündinud 26. septembril 1954) on tehnikateadlane. 

Ta on sündinud Leninsk-Kuznetski linnas sakslaste asunduses. Ta lõpetas 1976.a. Leningradi Polütehnilise Instituudi. Alates aastast 2000 töötab ta Loode-Venemaa Riikliku tehnikaülikooli masinaehitustehnoloogia kateedri juhatajana.

Ta on olnud Eesti Maaülikooli külalisprofessor aastast 2006. Aastal 2008 valiti ta Maaülikooli audoktoriks.

## Viited

## Välislingid
*Tööbiograafia
Fylkesvei 888

**Fylkesvei 888** (2009. aastani *Riksvei 888*) on maantee Norras Finnmargi maakonnas.

Maantee algab Ifjordist ja lõpeb Mehamnis.

Maantee pikkus on 101,8 km. Enamik maanteed on väga hea kvaliteediga ja paljudes kohtades on lubatud piirkiirus 90 km/h (Norra linnavälistel teedel tavaline 80 km/h). 

Selleks et takistada põhjapõtrade sattumist maanteele, on paljudel teelõikudel kilomeetritepikkused tõkked (üldiselt selliseid tõkkeid Põhja-Norra maanteedel pole ja põhjapõdrad saavad vabalt teedel liikuda).


Road nr 888 01..JPG|Maantee algus Ifjordis. Vasakule jääb maantee nr 98
Road nr 888 02.JPG|Maantee algus Ifjordis
Road nr 888 03.JPG|Maantee abil Nordkinni poolsaare ja ülejäänud Norra ühendamisele pühendatud mälestusmärk Hopseideti maakitsusel
Riksvei 888 Norway 1.JPG|Teeäärne parkimisplats
Riksvei 888 Norway 2.JPG|Vaade eelneval pildil olevalt parkimisplatsilt edala suunas. Paremale jääb umbes 200 meetri sügavune org
Riksvei 888 Norway 3.JPG|Vaade kirdesse. Tee läbib elutut kivikõrbe


## Välislingid
Jaak Varik

**Jaak Varik** (19. august 1882 Tarvastu kihelkond, Viljandimaa – 9. juuli 1941 Jõhvi) oli eesti vaimulik. 

Ta oli Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja aastail 1922–1941 ja Narva-Alutaguse praost 1923–1941.

Alates 1931. aastast oli ta ka ajalehe Eesti Kirik peatoimetaja. 1939. aastal oli ta Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku hooldaja. 

Suvel 1941 varjas ta end Jõhvi lähedal asuvas talus, sest teda süüdistati salakuulamises sakslaste kasuks. Ta perekond (abikaasa ja tütar) arreteeriti. Varik andis end vabatahtlikult üles ja ta hukati 1941. aastal suvel nõukogude hävituspataljonlaste poolt.

Jaak Varik koos poeg Jaak Varik nooremaga maeti Rakvere linnakalmistu Kolmainu kalmistuosale 22. augustil 1941. Jaak Varikule (seenior) on paigaldatud mälestustähis ja -pink Jõhvi kirikusse. 

## Tunnustus
* 1940 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk 

## Isiklikku
Jaak Varik oli abielus Gertrud Veronika Raamiga. Nende poeg Jaan Varik oli samuti kirikuõpetaja.

Teine poeg Jaak Varik (1916–1941) hukati 1941. aastal suvel Nõukogude repressiivorganite poolt. Jaak Varik noorem oli rühmaülem 1. suurtükiväegrupis Narvas ja hiljem Punaarmee 627. kergesuurtükiväepolgus. Ta korraldas Nõukogude–Saksa sõja alguspäevil metsavendade grupi rünnaku Kiviõli raudteejaamale, langes 7. juulil 1941 Kiviõli piirkonnas haavatuna punaste kätte ning tapeti. 

Tütar Gertrud (6. oktoober 1914 Tartu – 29. aprill 1982) oli Jaan Kiivit seeniori abikaasa. Teise tütre Irene abikaasa Ferdinand Veike oli Eesti Riikliku Nukuteatri rajaja ja peanäitejuht. Kolmas tütar Veronika (Holz) põgenes sõja ajal kodumaalt ja suri Austraalias.

## Viited

## Kirjandus
* Ev.-luteri usu kirikule määrati hooldaja. Uus Eesti nr 251, 15. september 1939, lk 1 
* Hooldaja õp. J. Varik võttis üle ev-luteri usu kiriku juhtimise. Uus Eesti nr 252, 16. september 1939, lk 1 
* Kiriku hooldaja juure nõukogu. Päevaleht nr 252, 17. september 1939, lk 3
* Jõhvi hirmupäevad. Praost Varik oli sunnitud end ise bolševike kätte andma, Virumaa Teataja nr 33, 25. oktoober 1941, lk 3

## Välislingid
* Haud Rakvere linnakalmistul
Jaan Varik

**Jaan Varik** (3. oktoober 1912 Tartu – 11. aprill 1998) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1930. aastal gümnaasiumi Jõhvis ja 1934. aastal Tartu Ülikooli usuteaduskonna. Ta oli Uku Masingu ja Jaan Kiiviti õpingukaaslane.

Varik ordineeriti 31. mail 1936. Ta oli aastatel 1936–1989 Rakvere Kolmainu koguduse ja aastatel 1945–1946 ka Kunda koguduse õpetaja ning aastatel 1951–1974 Viru praost. Ta oli aastatel 1966–1974 konsistooriumi assessor.

## Isiklikku
Tema isa oli kirikuõpetaja Jaak Varik. Tema õde Gertrud (ka Tuudi, 1914–1982) oli Jaan Kiiviti abikaasa.

## Viited

## Kirjandus
* Uku Masing. "Uskuda, elada: 59 kirja Kiivitile". Tartu: Ilmamaa, 2006. Lk 393
* "Jaan Varikut 100. sünni­aasta­päeval meenutades". Eesti Kirik, 3. oktoober 2012

## Välislingid
* ''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
* Haud Rakvere linnakalmistul
Albert Valdman

**Albert Valdman** (sündinud 1931 Pariisis) on ameerika lingvist.

Ta on lõpetanud Pennsylvania Ülikooli romaani keelte alal ning Cornelli Ülikooli prantsuse keeleteaduse alal. 1960. aastast on tal doktorikraad.

Alates 1960. aastast töötab ta Indiana Ülikoolis. 

Ta on uurinud prantsuse keelel põhinevaid kreoolkeeli.

## Viited
Enn Veldi

**Enn Veldi** (sündinud 20. oktoobril 1955) on eesti keeleteadlane, leksikograaf.

Ta on lõpetanud 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ning täiendanud end USAs Indiana Ülikoolis (Albert Valdmani juures). Filoloogiateaduste kandidaat (1988, TRÜ; võrdustatud doktorikraadiga). Kandidaadiväitekirja teema oli "Inglise-eesti paralleelid onomatopöas".

1978. aastast töötab ta Tartu Ülikooli õppejõuna (1991. aastast dotsendina), 2015. aastast on seal maailma keelte ja kultuuride kolledži inglise keele ja angloameerika keeleteaduse dotsent.

Ta on mitme sõnaraamatu ("Eesti-inglise keeleteaduse sõnastik" 2003 ja 2012; "Inglise-eesti eksitussõnastik" 2005, "Inglise-eesti ja eesti-inglise turismisõnastik" 2006, "Soome-eesti ja eesti-soome turismisõnastik" 2010, "Vene-eesti turismi- ja puhkesõnastik" 2005) kaasautor.

## Välislingid
*
*Keelesaade. Oxfordi sõnaraamat. Vikerraadio, ERR (Enn Veldi räägib saates sellest, kuidas Oxfordi sõnaraamatut tegema hakati ning mis tähtsus ja tähendus on Oxfordi sõnaraamatul tänapäeval)
Ilmar Müürsepp

**Ilmar Müürsepp** (9. august 1931 Vilussaare, Tammistu vald – 19. oktoober 2025) oli eesti loomaarstiteadlane.

Pärast Hugo Treffneri Gümnaasiumi lõpetamist õppis ta veterinaariat Tartu Riiklikus Ülikoolis ja hiljem Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille lõpetas 1955. aastal.

Oma tööelu alustas Müürsepp praktiseeriva veterinaarina, kuid peagi siirdus teadustööle Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teaduslikus Uurimise Instituudis (ELVI). Seal juhtis ta sigimispatoloogia laborit (1969–1979) ning hiljem sigimisbioloogia osakonda (1979–1994). Aastatel 1994–1997 oli ta Eesti Põllumajandusülikooli professor ja osakonnajuhataja, hiljem emeriitprofessor.

Ilmar Müürsepp kaitses veterinaariakandidaadi kraadi 1965. ja doktori kraadi 1974. aastal. Tema teadustöö keskendus veiste sigimise füsioloogiale, patoloogiale ja ravile, samuti kunstlikule seemendusele ja embrüosiirdamisele. Tema juhendamisel käivitati Eestis embrüosiirdamisuuringud ning töötati välja farmides rakendatav tehnoloogia, mis tõi uurimisrühmale 1993. aastal Eesti teaduspreemia.

Müürsepp avaldas üle 160 teadusartikli ja oli 8 raamatu autor või kaasautor. Tema juhendamisel kaitsti 7 kraaditööd.

## Viited
Nikolai von Bünting

**Nikolai von Bünting** (vene keeles *Николай Георгиевич фон Бюнтинг*; 15. juuli 1861 Peterburi – 2. märts 1917 Tver) oli Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli keiser Nikolai II aegne tseremooniameister (1896), Kurski asekuberner 26. septembrist 1897 kuni 15. veebruarini 1903, kammerjunkur (1898), tõeline salanõunik (1902), Arhangelski kuberner 10. maist 1904 kuni 8. novembrini 1905, Eestimaa kuberner 8. novembrist 1905 kuni 21. jaanuarini 1906 ning viimane Venemaa Keisririigi Tveri kubermangu tsiviilkuberner 15. aprillist 1906 kuni mõrvamiseni veebruarirevolutsiooni esimestel päevadel Tveris 1917. aastal. 

Talle kuulus Petserimaal Irboska juures asunud Halahhalnja (Усадьба "Халахальня") mõis. 

## Tunnustus
*Püha Anna ordeni 1. järk
*Püha Stanislavi ordeni 1. järk
*Püha Vladimiri ordeni 2, 3 ja 4 järk.

## Perekond
Tema vanemad olid Preisimaalt pärit kindralmajor parun Georg Wilhelm von Bünting (vene *Георг-Вильгельм Карлович фон Бюнтинг*; 1826–1877) ja Kuramaa päritolu paruness Marie (von Medem (1836–1907).
Tema õde Marie von Bünting (1871–1913) oli abielus Muhumaa Võlla mõisnik Konstantin von Buxhoevedeniga (1863–1930).

Nikolai von Bünting abiellus 2. aprillil 1897 vabapreili Sophie von Medemiga (1876–1948), kes oli tõelise salanõuniku parun Michael von Medemi tütar. Abielust sündisid:
*Marie (1898)
*Catherine (1900)
*Regina (1905)
*Margarita (1907)
*Sophie (1912), abiellus vürst Nikolai Apraksiniga

## Viited
Pjotr Bašilov

**Pjotr Petrovitš Bašilov** (vene keeles Пётр Петрович Башилов; 16. märts 1857 Tsarskoje Selo – 12. september 1919 Irkutsk) oli Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli keiser Nikolai II aegne tõeline riiginõunik, Eestimaa tsiviilkuberner 21. jaanuarist 1906 kuni 11. juulini 1907, Novgorodi tsiviilkuberner 13. juulist 1907 kuni 28. veebruarini 1911 ja viimane Venemaa Keisririigi Ufaa kubermangu tsiviilkuberner 28. veebruarist 1911 kuni 1917.

## Perekond
Ta oli abielus Jekaterina Pavlovnaga.

## Viited
Kalev Saar

**Kalev Saar** (sündinud 27. mail 1969) on eesti muusik, ansambli Lehmakommionud laulja ning trummar.

Ansamblite- ja püromuusikafestivali "Tuleristsete" korraldaja.

Aastatel 2009–2012 töötas ta Viira kooli direktorina. 

## Viited
Sokrat Dirin

**Sokrat Nikolajevitš Dirin** (vene keeles Сократ Николаевич Дирин; 24. juuni 1849 Demjansk – 1924 Staraja Russa) oli Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli tõeline riiginõunik, Eestimaa asekuberner 8. juunist 1892 kuni aprill 1903, Novgorodi asekuberner 12. aprillist 1903 kuni 1914 ja salanõunik.

Talle kuulus Novgorodi kubermangus Demjanski vallas asunud Zaselje (Усадьба "Заселье") mõis.

## Tunnustus
*Püha Stanislavi ordeni 2. ja 1. (1905) järk
*Püha Anna ordeni 2. (1893) järk 
*Püha Vladimiri ordeni 4. ja 3. (1902) järk

## Viited
Vilno sõjakool

**Vilno sõjakool** (kuni 1910 *Vilno Jalaväe Junkrukool*; vene keeles Виленское военное училище) oli aastatel 1864–1917 tegutsenud Venemaa Keisririigi sõjaväeline õppeasutus, mis andis militaarharidust jalaväe allohvitseridele ja nooremohvitseridele.

Sõjakoolid Vilnos ja Moskvas asutati 29. oktoobril 1864 keiser Aleksander II käsul. Vilno sõjakool hakkas tööle Aleksandri kadetikorpuse varasemates ruumides, vastavalt sõjakooli vajadustele neid laiendati.

Algul oli sõjakoolis 200 junkrukohta, 1874. aastal suurendati õppekohtade arv 300-ni. Õppetöö toimus nooremas ja vanemas astmes.

1901. aastal reorganiseeriti kool kolmeaastase õppeajaga kooliks ning koolilõpetajad said alamporutšiku auastme. Aastail 1904–1905 suurendati sõjakooli õppurite arvu 400-ni, kes olid jagatud 4 roodu. 1906. aastal võimaldati kooli astuda ka podporutšikutel ja praporštšikel, kes olid ülendatud sellele auastmele isikliku vapruse eest sõjategevuses.

Pärast Esimese maailmasõja algust hakkasid koolis toimuma neljakuulised kiirendatud kursused ja kooli isikkoosseis suurendati 500-lt kuni 900 junkruni.
Sõjategevuse käigus evakueeriti sõjakool 1915. aastal Poltavasse, ametlikult lõpetas kool tegevuse 2. jaanuaril 1918.

## Lõpetajaid

## Välislingid
* Виленское пехотное юнкерское военное училище
* Vilniuse sõjakooli rinnamärkidest leedu keeles,inglise keeles
Aleksandr Jevreinov (1873−1928)

**Aleksandr Aleksandrovitš Jevreinov** (vene Александр Александрович Евреинов; 7. jaanuar 1873 – 27. mai 1928) oli Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli riiginõunik, hiljem tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 22. märtsist 1910 kuni 29. novembrini 1914 ja Pensa tsiviilkuberner 29. novembrist 1914 kuni 29. aprillini 1917.

Pärast 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni emigreerus Prantsusmaale.

## Autasud
*Püha Anna ordeni 2. järk
*Püha Vladimiri ordeni 4. järk

## Viited
Jukums Vācietis

**Jukums Vācietis** (vene keeles Иоаким Иоакимович Вацетис; 23. november (11. november vkj) 1873 Jaunlutriņi, Kuramaa – 28. juuli 1938 Moskva) oli Venemaa ja NSV Liidu sõjaväelane (2. järgu armeekomandör), rahvuselt lätlane. 

Jukums Vācietis kutsuti 1891 Venemaa sõjaväkke, 1897 lõpetas Vilno sõjakooli ja 1909 Nikolai Kindralstaabi Akadeemia.

Ta võitles Esimeses maailmasõjas, oli 1915. aastast polkovnik, 1916. aasta oktoobris määrati ta 6. Zemgale läti kütipolgu komandöriks.

Oktoobrirevolutsiooni ajal läks Vācietis koos oma lätlastest koosneva polguga nõukogude võimu toetajate poolele ja vastavalt 12. armees moodustatud sõjarevolutsioonikomitee ülesandele osales Valga linna hõivamisel, mis oli Ajutise Valitsuse vägede valduses. Samuti osales ta Ajutise Valitsuse vägede Mogiljovis asunud Kõrgema Ülemjuhatuse peakorteri hõivamises ja likvideerimises, sest see ei allunud Nõukogude Venemaa Rahvakomissaride Nõukogu korraldustele.

1917. aasta detsembris sai Vācietis Kõrgema Ülemjuhatuse Peakorteri juures asuva Revolutsioonilise Välistaabi operatiivosakonna ülemaks, 1918 astus Punaarmeesse. Aprillist 1918 oli ta Läti kütidiviisi ülem, kelle juhtimisel suruti Moskvas 6.–7. juulil 1918 maha vasakesseeride ülestõus.

18. juulist kuni 28. septembrini 1918 Saksamaa Keisririigi ja Vene SFNV vahel alanud sõjategevuses oli Vācietis Idarinde juhataja, 6. septembrist 1918 8. juulini 1919 Nõukogude Vabariigi Relvajõudude ülemjuhataja (Главнокомандующий вооружёнными силами Республики).

1919. aasta juulis vahistati Vācietis kahtlustatuna osalemises valgekaartlikus vandenõus, oktoobris aga vabastati Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee Presiidiumi otsusega, "kuna ei olnud alust kahtlustada endist ülemjuhatajat kontrrevolutsioonilises tegevuses", kuid kõrvaldati sõjaväge juhatamisest. 1919. aasta oktoobrist oli ta Revolutsioonilise Sõjanõukogu käsutuses eriti tähtsate ülesannete täitmiseks. 

1921. aastast oli Vācietis Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Sõjaväeakadeemias (alates 1925 M. V. Frunze nimeline Sõjaväeakadeemia) sõjaajaloo õppejõud, professor ja teaduskonna vanemjuhendaja. 1934. aastast oli ta NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi käsutuses.

Vācietis vahistati 29. novembril 1937. Süüdistatuna spionaažis ja kontrrevolutsioonilises terroritegevuses mõisteti ta 28. juulil 1938 surma ja lasti samal päeval maha. Rehabiliteeriti 1957.
Seattle (pealik)

**Seattle** (ka **Sealth**, **Seathle**, **Seathl** või **See-ahth**, umbes 1786 – 7. juuni 1866) oli *suquamish*i ja *duwamish*i indiaanihõimude juht praeguse Ameerika Ühendriikide Washingtoni osariigi alal. Tema järgi on nimetatud Seattle'i linn.

Umbes 1854. aastal pidas ta oma kuulsaks saanud kõne. Selle algversioon ei ole säilinud, praegu levinud versioon kirjutati 1960. aastail telesaate jaoks. Dr. Henry A. Smithi poolt kirjapandud versioon tänab valgeid nende heatahtlikkuse eest, nõuab, et indiaanlastele oleks tagatud ligipääs nende matmispaikadesse ning mainib kontraste kristluse ja indiaani filosoofia vahel. Üldiselt on viidatud, et tema kõne sisaldas ka tugevat palvet põlislooduse hoidmiseks, kuigi selle kohta puuduvad tõendid.

## Välislingid
* Pealik Seattle´i kõne (1854) Eesti Loodus, jaanuar 2000
Aleksei Vassilevski

**Aleksei Petrovitš Vassilevski** (vene Алексей Петрович Василевский; 1841 – 1893) oli Venemaa jurist, publitsist ja riigitegelane. 

Ta õppis Peterburis õigusteadust, oli kammerjunkur, riiginõunik, Volõõnia kubermangu asekuberner 12. juunist 1874 kuni 19. aprillini 1882, Tšernigivi kubermangu asekuberner 19. aprillist 1882 kuni 19. detsembrini 1885, tõeline riiginõunik ja Eestimaa kubermangu asekuberner 19. detsembrist 1885 kuni 4. aprillini 1891.

## Teosed
*"Сборник узаконений и распоряжений о крестьянах Эстляндской губернии", Ревель, 1888
*"Заметки о законоположениях, касающихся крестьян Прибалтийских губерний.", Ревель, 1890
*"Сборник узаконений и распоряжений о крестьянах Прибалтийских губерний. 1. О паспортах ; О перечислениии ; О переселении ; О податных разчетных книжках", Ревель, 1891
*"Записка об Эстляндском частном дворянском заемном банке.", С.-Петербург 1891 
*"Положение о крестьянах Эстляндской губернии 5 июля 1856 г.: со включением изменений и дополнений по сентябрь 1891 г.", Ревель, 1891 
*"Справочная книга о законах, касательно крестьян прибалтийских губерний.", Москва, 1892
*"Сборник узаконений и распоряжений о крестьянах Прибалтийских губерний. 3. О народном продовольствии ; О волостных кассах ; Об общественном призрении", Москва, 1893
*"Сборник узаконений и распоряжений о крестьянах Прибалтийских губерний. 4., Положение о волостном общественном управлении в Прибалтийских губерниях", Ревель, 1894

## Viited
Izmail Korostovets

**Izmail Vladimirovitš Korostovets** (vene keeles *Измаил Владимирович Коростовец*) (1. juuli (vkj) / 13. juuli 1863 – 19. märts 1933 Poznań) oli Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant) ja riigitegelane. Aastatel 1907−1915 oli ta Eestimaa kuberner.

## Elulugu
Ta lõpetas 1884 paažikorpuse Peterburis ja asus 1885 ohvitserina teenima Preobraženski polku. 1904. aastast polkovnik (hiljem kindralmajor), Kuramaa kubermangu asekuberner 20. septembrist 1903 kuni 27. juulini 1907, Eestimaa tsiviilkuberner 11. juulist 1907 kuni 1915 ja senaator.

Esimese maailmasõja puhkemise järel hakati Venemaa keisririigis saksapäraseid kohanimesid asendama venepärastega, näiteks Peterburi nimetati ümber Petrogradiks. 7. oktoobril 1914 otsustas Tallinna linnavolikogu kuberner Korostovetsi pealekäimisel muuta linna senine ametlik vene nimi Revel vanade leetopisside järgi Kolõvaniks.

Tema abikaasa Maria Karlovna oli pärit Bockide suguvõsast. 

Pärast 1917. aasta revolutsioone asus ta ümber Poolasse.

## Auastmed

## Tunnustus
### Venemaa autasud
* Püha Stanislavi ordeni III klass (6. detsember 1895)
* Püha Anna ordeni II klass (1906)
* Püha Vladimiri ordeni IV klass (6. detsember 1908)
* Püha Vladimiri ordeni III klass (28. september 1910)
* Püha Stanislavi ordeni I klass (6. juuli 1912)
* Püha Anna ordeni I klass (14. aprill 1915)
*Aleksander II ja Nikolai II nimetähed
### Välismaa autasud
*Preisimaa Punase Kotka orden IV järk
*Taani Dannebrogi ordu autäht
*Pärsia Lõvi ja päikese 2. klassi orden
*Prantsuse Auleegioni orden
*Suurbritannia Kuningliku Victoria Ordu rüütel-komandör (auliige), 10. juuni 1908

## Viited

## Välislingid
*N. Arciszewski. Maruvenestaja-kuberner peab end heategijaks. Tallinna Korostovets elab Poznanis ja jutustab oma mälestusi. On usus, et jättis eestlastele häid mälestusi. Postimees nr 5, 7. jaanuar 1933, lk 1
*Korostovetsi teenistuskäik saidil grwar.ru
*Mineviku varjud: Kuberner Korostovets. Lääne Sõna, 6. jaanuar 1944
Adolf Tillo

**Adolf Andrejevitš Tillo** (vene keeles Адольф Андреевич Тилло; 11. november 1846 – oktoober 1918 Saratov) oli Venemaa riigitegelane. 

Ta oli kolleegiuminõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 28. märtsist 1885 kuni 19. detsembrini 1885, riiginõunik, Saratovi kubermangu asekuberner 19. detsembrist 1885 kuni 24. novembrini 1888, tõeline riiginõunik, Stavropoli kubermangu asekuberner 24. novembrist 1888 kuni 18. veebruarini 1893.

## Tunnustus
*Püha Stanislavi ordeni 2. järk (1878)
*Püha Anna ordeni 2. järk (1881)
*Püha Vladimiri ordeni 4. järk (1885)

## Viited
Andrus Ausmees

**Andrus Ausmees** (16. oktoober 1960 – 26. detsember 2008 Rootsi) oli eesti füüsik.

Ta lõpetas 1979. aastal Kingissepa Keskkooli ja 1984. aastal Tartu Ülikooli tahkisefüüsika erialal. 

1984. aastast töötas ta Teaduste Akadeemia füüsika instituudis. Tema esimese teadustöö teemaks oli elektronemissiooni ergastusspektrite uurimine ja elektron-foononrelaksatsiooni arvutimodelleerimine. 1989. aastal võttis ta osa eksperimendiseeriast Rootsi Lundi Ülikooli sünkrotronkiirguse laboris MAX-lab. 1991. aastal kaitses Ausmees doktoritöö "Röntgenelektronemissioon ja elektron-foonon-vastastikmõju leelishalogeniidkristallides", mis oli esimene füüsikaalane doktoritöö taasiseseisvunud Eestis. 

1992. aastast töötas ta Rootsis Uppsala ülikoolis, kus jätkas eksperimente sünkrontonkiirguse laboris Max-lab.

Ausmees andis oma teadusliku tegevusega märkimisväärse panuse röntgenikiirguse resonantse mitteelastse mittekiirgusliku (Auger-Ramani1) hajumise uuringutesse. Tsiteerimiste indeksi Web of Science3 järgi on Andrus Ausmees aastatel 1986–2001 ilmunud 60 teadusartikli kaasautor.

Ta on maetud Kudjape kalmistule.

## Viited

## Välislingid
* Andrus Ausmees Eesti Teadusinfosüsteemis. Sisaldab 1985–2001 ilmunud publikatsioonide loetelu.
Einar Tammur

**Einar Tammur** (1960 Tartu – 4. märts 2004 Tartu) oli eesti ornitoloog ja looduskaitsja.

1978. aastal lõpetas ta Kanepi gümnaasiumi.

Ta õppis Luua metsanduskoolis ja Eesti Põllumajandusakadeemias metsandust. Tegeles kotkaste ja toonekurgede kaitsega.

Ta oli looduskaitseühingu Kotkas asutaja ja juhataja, Alam-Pedja looduskaitseala loomise ettepaneku tegija ja kaitseala juhataja 1994–2004. 

## Viited

## Välislingid
*"Suri loodusemees Einar Tammur" Postimees, 8. märts 2004
*Einar Tammur Alam-Pedja matkaradadest
EAA

**EAA** on mitmetähenduslik lühend.
*Eesti Ajalooarhiiv (praegune Rahvusarhiiv)
*Eesti Arhiiv Austraalias
*Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsioon
*Euroopa kergejõustikuliit
*...
ICarly

**"iCarly"** on Ameerika Ühendriikide telesari kanalil Nickelodeon.

Sari räägib Carly Shayst – tüdrukust, kes teeb koos sõbranna Sam Pucketti ja sõber Freddie Bensoniga veebisõud. Carly elab koos oma vanema venna Spencer Shayga. Spencer on skulptor, kellel on alailma pööraseid ideid, näiteks kahemeetrise kohvitassi ehitamine. 

Sam on Carly parim sõbranna, kellele meeldib inimesi kiusata ning süüa sinki, veiseliha ja ribi. Freddie on poiss, kes on terve oma elu olnud Carlysse armunud. Nad elavad ühes kortermajas ja on naabrid. Nende sõus võib näha kõike, näiteks üritatakse teha maailma pikima sõu maailmarekordit, mistõttu sõu peaks kestma 24 tundi ja 8 minutit. Kui oli täis juba 24 tundi, tuli elektrikatkestus ja ettevõtmine luhtus.

## Peategelased
* Carly Shay – Miranda Cosgrove
* Freddie Benson – Nathan Kress
* Sam Puckett – Jennette McCurdy
* Spencer Shay – Jerry Trainor
* Gibby Gibson – Noah Munck
* Marissa Benson – Mary Scheer
* Nevel Papperman – Reed Alexander
* Lewbert – Jeremy Rowley

## Välislingid
* Sarja koduleht
Marie Voore

**Marie Voore** (kuni 1922. aastani **Marie Ilves**, 1922–1926 **Marie Vormansik**; 12. oktoober 1896 Taevere vald, Viljandimaa – juuni 1974) oli eesti keemik ja õpetaja.

Õppis aastatel 1917–1918 Tartu Ülikooli füüsika-matemaatika- ja aastatel 1919–1923 matemaatika-loodusteaduskonnas, lõpetas 1923. aastal keemiamagistrina (*mag chem*). Akadeemiliselt oli ta EÜS Põhjala liige.

1923–1926 Tallinna Kaarli gümnaasiumi loodusloo õpetaja, alates 1926 Kloostri algkooli õpetaja. Kloostri põllumeeste konvendi liige, Rahvuskogu esimese koja ainus naiskandidaat (12. valimisringkonnas).

## Isiklikku
Tema õde oli esimene eesti naisarhitekt Paula Ilves-Delacherie.

Ta abiellus 1922. aastal Jüri Voorega (tollal Georg Vormansik, 1899–1985). 

Tema poeg oli soomepoiss ja Kanada arhitekt Kaljo Voore.

## Viited

## Kirjandus
*Mari Voore uudistalus. Uus Eesti nr 314, 19. november 1936. Lk 7

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Haud Tallinna Metsakalmistul
August Vaigo

**August Vaigo** (kuni 1935. aastani **August Vassil**, 16. oktoober 1908 Jõgeva mõis, Tartumaa – 21. jaanuar 1988 Bingley, Suurbritannia) oli eesti jurist.

Õppis 1931–1932 ja 1940–1941 Tartu Ülikooli põllumajandus- ja 1932–1936 (lõpetas cum laude) õigusteaduskonnas, mag. jur. 1939 (Eesti põllutööliskonna tööõnnetus- ja haigusvastane kindlustus), D. Soc. Sc. 1964 (Leedsi ülikool; The Organization and Control of Public Enterprise in Scandinavia), EÜS Põhjala vilistlane.

1932–1935 töötas Belgia asekonsulaadis Tartus, 1935–1936 Teedeministeeriumis, alates 1936. aastast Maatööliste ja Väikemaapidajate Koja peasekretär ja Tariifinõukogu liige.

Põgenes 1944 Saksamaale, 1947 siirdus Inglismaale. 

## Kirjandus
*Enn Saluveer, 1988. Dr. August Vaigo In memoriam. Eesti Hääl (London), nr 1876, 5. veebruar. Lk 4
Rudolf Rokk

**Rudolf Rokk** VR II/3 (16. juuli 1892 – 17. veebruar 1930 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major).

Teenis 1. Jalaväerügemendis ja Skouts Üksikus Jalaväepataljonis, oli viimase ülema kohusetäitja.
Verner Püss

**Verner Püss** (1. mai 1905 Virumaa – 25. aprill 1981 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Teenis 1. Suurtükiväegrupis ja Sõjavägede Staabis. Arreteeriti 28. juunil 1941.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Valdeko Aalperk

**Valdeko Aalperk** (aastani 1929 **Valdeko Alberg**, aastani 1936 **Valdeku Aalberg**, 22. märts 1907 Sauevälja küla, Vao vald, Virumaa – 9. juuli 1944 Taišetlagi vangilaager, Taišet, Irkutski oblast) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

Valdeko Aalperk sündis küla sepa Jüri Aalbergi pojana.

## Haridus- ja teenistuskäik
Teenis Eesti sõjaväes aastail 1928–1940, lõpetas aastal 1929 Sõjakooli aspirantide kursused. Lõpetas aastal 1931 ohvitseride klassi nooremleitnandina suurtükiväe erialal.

Algul teenis 1. suurtükiväerügemendis rühmaülemana. Hiljem, aastail 1936–1938 oli Lahingukooli õppejõud Tondil.

Lõpetas Kõrgema Sõjakooli juunis 1940. Määrati praktikale Sõjavägede staabi 2. (luure) osakonda. Aalbergi viimane Eesti auaste oli leitnant.

Septembris 1940 viidi Aalperk üle Punaarmee 22. Eesti korpuse 180. laskurdiviisi Väike-Maarjas asunud 627. suurtükiväepolgu patareikomandöriks vanemleitnandi auastmes.

## Represseerimine ja surm
Aalperk vangistati 12. juunil 1941 Värska suvelaagris ning küüditati Petserist ja viidi vangina Norillagi. Süüdistuse esitas Valdeko Aalperkile uurija Bõkov 27. septembril 1941. Süüdistuse kohaselt oli ta nõukogudevastaselt meelestatud, suhtus eitavalt nõukogude korra kehtestamisse Eestis ja levitas kaotusmeeleolusid enne, kui sõda oli veel alanud. 

Erinõupidamine mõistis Aalperkile 5. septembril 1942 kaheksa aastat laagrit. Aalperk viidi Norillagist 1943. aastal Taišetlagi, kus ta suri.

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Kompimine

**Kompimine** ehk **kompimismeel** (ingl. k. *touch* või *tactition*) on võime puudutades kindlaks teha esemete kuju, suurust ja mehaanilisi omadusi. Sarnaselt kuulmisega eeldab kompimismeel mehaaniliste stiimulite detekteerimist ning arvatakse seetõttu mehhanosensatsiooni alla. Traditsiooniliselt peetakse kompimist üheks viiest klassikalisest meelest.

## Vaata ka
*Kompimiselundid
*Taktiilne kommunikatsioon

## Viited
Robert Tuisk

**Robert Tuisk** (31. oktoober 1896 Narva – 1. oktoober 1982 Nõmme) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940) ja arst.

Ta õppis aastail 1915–1916 Peterburi ülikooli keemiaosakonnas, 1918. aastal Tartu ülikooli keemiaosakonnas ja 1919–1925 (lõpetas) arstiteaduskonnas.
Rudolf Rosimannus

**Rudolf Rosimannus** (2. september 1906 – 7. juuli 1982 Göteborg) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant).

Teenis Merejõudude Staabis.
Słubice

**Słubice** (saksa keeles *Dammvorstadt*) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas, Słubice maakonna ja Słubice valla keskus. Linn asub Oderi (Odra) jõe vasakkaldal.

Kuulub alates 1999. aastast Lubuszi vojevoodkonda, aastatel 1975–1998 kuulus Gorzów Wielkopolski vojevoodkonda. 

30. juunil 2011 oli linnas 18 148 elanikku. 

2014. aasta oktoobris püstitati Słubices maailma esimene mälestusmärk Wikipediale (Wikipedia mälestusmärk).

## Viited

## Välislingid

*Słubice koduleht (poola keeles)
*slubice24.pl
Sootaguse (Alutaguse)

**Sootaguse** oli küla Puujala küla kõrval Iisaku kihelkonnas, praegu osa Puhatu külast Alutaguse vallas. 

Sootaguse on vana küla, kandes algselt nime *Saientack*. Pärast Liivi sõda (1586) oli külal 1/2 adramaad. Praegune küla asukoht paikneb 5 kilomeetri kaugusel Kuremäest. Nime on saanud küla Soompea külast lähtudes. Soompeale järgneb soo, sellele küla ja nimeks Sootaguse. Külas leidub muistseid kääpaid. 1938. aastal elas külas 138 elanikku.
Alexander Giers

**Alexander Giers** (vene keeles **Aleksandr Nikolajevitš Giers**, Александр Николаевич Гирс; 2. jaanuar vkj / 14. jaanuar 1861 – 1920) oli rootsi päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli kammerjunkur, Astrahani asekuberner 24. juunist 1899 kuni 14. veebruarini 1901, kolleegiuminõunik, Novgorodi asekuberner 14. veebruarist 1901 kuni 12. aprillini 1903, Eestimaa asekuberner 13. aprillist 1903 kuni 12. augustini 1906, tõeline riiginõunik (1907), Jenissei tsiviilkuberner 5. augustist 1906 kuni 30. juunini 1909, kammerhärra (1908) ja Tallinn-Haapsalu rahukogu aukohtunik.

## Perekond
Ta oli Venemaa välisministri Nicholas de Giersi (1820–1895) ja Olga Cantacuzène (1830–1903) poeg, Radziwiłłówi postimeistri Karl Ferdinand Giersi (1777–1835) ja Anna von Lütke (Friedrich Benjamin von Lütke õde) pojapoeg ning diplomaadi ja saadiku Michael Giersi (1856–1932) vend. 

Ta oli abielus Olga Mihhailovna Šidlovskajaga (sünd. 1865).

Aastatel 1912–1915 oli tema samanimeline sugulane Alexander Giers (sünd. 1850) Balkani sõdade aegne Venemaa saadik Montenegros.

## Viited
Johannes Till

**Johannes Voldemar Till** (12. oktoober 1897 Holstre, Viljandimaa – 8. mai 1942 Ussollagi vangilaager, Permi oblast) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940).

Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Reaalkooli.

Teenis Viru-Järva Sõjaväeringkonna staabis. 

Arreteeriti NKVD poolt 2. juulil 1941. Hukati Ussollagi vangilaagris Venemaal.
Siplase

**Siplase** on mitme koha nimi:

***[[Siplase raba]]** Saaremaal
***[[Siplase looduskaitseala]]**
***Siplase oja** ehk **[[Jämaja oja]]**
***[[Siplase järv]]**, endine järv
Aadlisuguvõsa

**Aadlisuguvõsa** on suguvõsa, mille moodustavad aadliseisusse tõstetud esiisa ja tema järglased.

Aadlisuguvõsa liikmed võivad olla kantud või mitte kantud aadlimatriklisse.

## Vaata ka
*Aadlisuguvõsade loendid
Alexei Giers

**Alexei Giers** (vene keeles **Aleksei Fjodorovitš Giers**, Алексей Федорович Гирс; 17. märts vkj / 29. märts 1871 – 11. veebruar 1958 Pariis) oli rootsi päritolu Venemaa keisririigi riigitegelane. 

Ta oli kolleegiuminõunik (1905), Eestimaa asekuberner 12. augustist 1906 kuni 18. maini 1908, riiginõunik, kammerhärra (1908), Kiievi tsiviilkuberner 18. maist 1908 kuni 17. detsembrini 1912, tõeline riiginõunik (1911), Minski tsiviilkuberner 26. novembrist 1912 kuni 1915. aastani, Nižni Novgorodi tsiviilkuberner 1915–1917.

## Perekond
Ta oli tõelise salanõuniku ja Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumi presidendi (1891) Fjodor Giersi (1824–1891) poeg, Karl Ferdinand Giersi (1777–1835) ja Anna von Lütke (Friedrich Benjamin von Lütke õde) pojapoeg. Tema onu oli Venemaa välisminister Nicholas de Giers (1820–1895), kelle poeg Alexander Giers oli samuti Eestimaa asekuberner. 

## Viited
Sergei Šidlovski

**Sergei Aleksejevitš Šidlovski** (ka **Schidlowski**, vene keeles Сергей Алексеевич Шидловский; 2. oktoober vkj / 14. oktoober 1864 – 1922) oli valgevene päritolu Venemaa riigitegelane. II Riigiduuma liige Mogiljovi kubermangust.

Ta oli riiginõunik (hiljem tõeline riiginõunik), Mogiljovi kubermangu asekuberner 30. juunist 1907 kuni 27. augustini 1912, Voroneži kubermangu asekuberner 27. augustist 1912 kuni 19. novembrini 1914, Eestimaa kubermangu asekuberner 29. novembrist 1914 kuni 1917 ja Liivimaa tsiviilkuberner 20. veebruarist kuni 18. märtsini 1917.

Ta oli 820 tessatini suuruse valduse maaomanik.

## Vaata ka
Pärast 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni emigreerus 1920. aastal Eestisse samanimeline Venemaa poliitik, III. (1907–1912) ja IV. (1912–1917) riigiduuma liige Voroneži kubermangust, Sergei I. Šidlovski (1861–1922 Tallinn), kes töötas Justiitsministeeriumi ametnikuna ja tegi kaastööd Tallinna ajalehele Poslednije izvestija (Последние известия, ilmus 1920–1927).

## Viited
I Am... Sasha Fierce

"**I Am... Sasha Fierce**" on Beyoncé Knowlesi album.

## Lood

;Standard edition
;1. plaat
**I Am...**
#„If I Were a Boy” - 4:11
#„Halo” - 4:22
#„Disappear” - 4:29
#„Broken-Hearted Girl” - 4:40
#„Ave Maria” - 3:42
#„Satellites” - 3:09
#„Save the Hero” (iTunes Bonus track) - 4:33
#„Si Yo Fuera Un Chico” (Mexico & Spain iTunes bonus track) - 4:09

;2. plaat
**Sasha Fierce**
#„Single Ladies (Put a Ring on It)” - 3:15
#„Radio” - 3:39
#„Diva” - 3:21
#„Sweet Dreams” - 3:29
#„Video Phone” - 3:36
#„Why Don't You Love Me” (iTunes pre-order only bonus track) - 3:23

;*I Am... Sasha Fierce Deluxe Edition*
**I Am...**
#„If I Were a Boy” - 4:11
#„Halo” - 4:22
#"Disappear"- 4:29
#„Broken-Hearted Girl” - 4:40
#"Ave Maria"- 3:42
#"Smash Into You"- 4:32
#"Satellites"- 3:09
#"That's Why You're Beautiful"- 3:42
#"Save the Hero" (Japan & iTunes bonus track)- 4:33
#"Si Yo Fuera Un Chico" (Mexico & Spain iTunes bonus track) - 4:09

**Sasha Fierce**
#„Single Ladies (Put a Ring on It)” - 3:15
#"Radio"- 3:39
#„Diva” - 3:21
#"Sweet Dreams"- 3:29
#"Video Phone"- 3:36
#"Hello"- 4:17
#„Ego” - 3:57
#"Scared of Lonely"- 3:44
#"Why Don't You Love Me" (iTunes pre-order only bonus track) - 3:23

; *I Am... Sasha Fierce Platinum Edition* 

## Viited
Pearahakütt

**Pearahakütt** on isik, kes otsib tagaotsitavaid, kelle õiguskaitsjatele ülesandmise eest makstakse tasu ehk pearaha. See tegevus on legaalne USA-s ja Filipiinidel. 

Tuntumaid pearahakütte oli inglanna Domino Harvey. Tema elu põhjal tehti film "Domino" (2005), kus peaosa mängib Keira Knightley.
Domino Harvey

**Domino Harvey** (7. august 1969 – 27. juuni 2005) oli inglise pearahakütt. 

Ta sai tuntuks tänu filmile "Domino", mis põhineb tema elul, peaosa mängib Keira Knightley. Domino tegi ka modellitööd, tema ema Paulene Stone on endine modell. Tema isa Laurence Harvey (1. oktoober 1928 – 25. november 1973) oli Leedu juurtega näitleja, kes mängis nii ameerika kui ka briti filmides. 

Dominole pandi nimi Domino Dervali järgi, kes oli nn Bondi tüdruk. Domino Dervalit kehastas Claudine Auger. 
Harveyl oli vanem poolõde Sophie, kes oli Paulene'i tütar, abielust Tony Norrisega. Domino ristiisa oli Peter Evans, kes oli kirjanik ja ajakirjanik. Peter oli see, kes tutvustas Domino vanemaid teineteisele.
Andrei Širinski-Šihmatov

**Andrei Aleksandrovitš Širinski-Šihmatov** (vene keeles князь Андрей Александрович Ширинский-Шихматов; 10. jaanuar 1868 – 2. veebruar 1927) oli Venemaa riigitegelane. Vürst. 

Ta oli kolleegiumiassessor, Eestimaa kubermangu asekuberner 18. maist 1908 kuni 22. märtsini 1910, Simbirski kubermangu asekuberner 22. märtsist 1910 kuni 4. märtsini 1913 ja Saratovi tsiviilkuberner 4. märtsist 1913 kuni 1915. aastani.

Talle kuulus Tveri kubermangus Võšni Volotšoki lähedal Msta jõgikonna Imoložje (:ru:Имоложье) järve ääres asunud Ostrovi mõis.

## Teosed
*"По медвежьим следам", Охота на медведей. Справочник.", 1900, ISBN 5891300095, ISBN 9856388848
*"Князь Андрей Ширинский-Шихматов. В свободную минуту...", 1904
*"Медведь и медвежья охота", Москва: Книгосоюз, 1927, Digitaalselt

## Perekond
Tema vanemad olid Moskva Looduseuurijate Seltsi president, senaator ja vürst Aleksandr Širinski-Šihmatov (1822–1884) ning Jekaterina Pavlovna Bereznikova (1832–1911).

Andrei Širinski-Šihmatov abiellus Ljudmilla von Meckiga (1872–1946), kes oli Riiast pärit insener Karl von Mecki (1821–1876, ru) ja Nadežda Filaretovna Fropovskaja (1831–1894; ru) tütar. Abikaasa ema Nadežda von Meck oli pärast leseks jäämist helilooja Pjotr Tšaikovski suur austaja; abikaasa vend Nikolai von Meck abiellus 1884. aastal Tšaikovski sugulase Annaga.

## Viited
Kultuurkarjamaa

**Kultuurkarjamaa** on karjamaa, millel on külvatud rohustu.

Kultuurkarjamaade harimisel kasutatakse tihti ka väetamist ja kastmist.

## Vaata ka
*Looduslik karjamaa
*Puiskarjamaa

## Välislingid
*Kultuurkarjamaa planeerimine Eesti põllu- ja maamajanduse nõuandeteenistus
Looduslik karjamaa

**Looduslik karjamaa** on karjamaa, mis on kujundatud pärismaise elustikuga kooslusele karjatamise ja metsavööndis ka puude eemaldamise teel.

Looduslikud karjamaad on pärandkooslused. Ka enamik puiskarjamaid on looduslikud karjamaad.

## Vaata ka
*Looduslik rohumaa