open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viivi Grossschmidt

**Viivi Grossschmidt** (sündinud **Viivi Kraav**; 18. oktoober 1938 – 18. september 1984) oli eesti filmiteadlane, üks Eesti NSVs ilmunud eestikeelsete filmiraamatute põhiautoreid.

Ta lõpetas 1956. aastal Tartu 3. Keskkooli.

## Mahukamad kirjutised
* "Filmide paremaks mõistmiseks: metoodiline materjal". Tallinn: Eesti NSV Haridusministeerium, 1979
* "Ühe filmivõtte lood". Tallinn: Eesti Raamat, 1982

## Viited
Maria Mang

**Maria Mang** (sündinud 9. jaanuaril 1983) on eesti filmiteadlane. 

Ta lõpetas Tallinna Ülikooli filmi ja video erialal. 

2007. aasta aprillist töötab Eesti Ajaloomuuseumi aasta varem osakonnana loodud Filmimuuseumi juhatajana.

Ta on ka Balti filmi, meedia, kunstide ja kommunikatsiooni instituudi täienduskoolituse projektijuht.

## Isiklikku
Tema isa on Igor Mang.

## Viited
Enn Rekkor

**Enn Rekkor** (23. detsember 1939 – 21. mai 2003) oli eesti filmiteadlane, filmikriitik ja filmitoimetaja.

## Filmograafia

### Filmid
* *[[Tuulevaikus (film)|Tuulevaikus]]* (1971)
* *[[Tuli öös]]* (1973)
* *[[Tavatu lugu]]* (1974) 
* *[[Suletud ring]]* (1983)

## Välislingid
*
*http://www.sirp.ee/archive/2003/30.05.03/Varia/varia1-3.html
Benz & Cie.

*Die Benz & Cie. Rheinische Gasmotorenfabrik Mannheim* oli Mannheimis tegutsev Saksamaa esimene autotootmisettevõte.

*Benz & Cie.* asutasid 1883. aasta oktoobris Carl Benz ja Max Caspar Rose koos Friedrich Wilhelm Eßlingeriga.

## Benz & Cie. 1. patenteeritud mootorsõiduk

Velo ehk velosipeedi (*Veloziped*) ehk kolmerattalise mootorsõiduki nii mootori, šassii kui *drive*i disainis Carl Benz.

*2. novembril 1886 väljastas Keiserlik Patendiamet patenditunnistuse nr 37435 (patenteeritud Saksa Riigis) kolmerattalisele ligroiinil töötavale velosipeedile, mida müüdi "Benzi patent-mootorsõidukina number 1" (saksa keeles *Benz Patent-Motorwagen Nummer 1*) ehk Benzi patenteeritud mootorsõidukina.

## Galerii

1885Benz.jpg|1885 Benz & Cie. mootorsõiduk
Benz Patent Motorwagen Engine.jpg|Benzi patent-mootorsõiduki mootor
Benz Velo 1894.jpg| Carl Benz esitles 1894. aastal *Veloziped*i , mis on ühtlasi esimene mootorsõiduk
Benz, B 06357, London to Brighton Veteran Car Run 2010, 1894 Benz Victoria 1894 4HP.jpg|Benz 4HP Victoria 1894
Benz, P 137, London to Brighton Veteran Car Run 2010, 1898 Benz Velo 3.5 HP Phaeton.jpg|Benz 3 1/2HP Phaeton 1898 Allgemeiner Schnauferl Club E.V.
Benz 3.5 HP Dogcart 1898 2010-11-07 13-01-33.JPG|Benz 3 1/2HP Dogcart 1898
Benz 4.5 HP Vis-à-vis 1900 2010-11-07 16-13-12.JPG|Benz 4 1/2HP Vis-à-vis 1900
Benz, A 789, London to Brighton Veteran Car Run 2010, 1902 Benz (2 Zylinder, 9-10 PS).jpg|Benz 9/10HP Tonneau 1902


## Vaata ka
*Mercedes-Benz

## Viited
Mari Klaup

**Mari Klaup-McColl** (sünninimi **Mari Klaup**; sündinud 27. veebruaril 1990 Tartus) on Eesti kergejõustiklane, seitsmevõistleja. 

Tema peamine treener on olnud tema ema Katrin Klaup, kes 1997. aastast töötab kergejõustikutreenerina Rootsis Göteborgis.

Ta on 2016. aasta Eesti meister seitsmevõistluses (Rakvere; tulemus 5667 punkti).

## Isikliku rekordi areng seitsmevõistluses
***6002 punkti** – 30. juuni 2013, Tallinn, Euroopa karikavõistlustel mitmevõistluses
***6023 punkti** – 16. august 2015, Rakvere
***6080 punkti** – 9. august 2020, Tallinn

## Isiklikku
Ta elab ja treenib 1997. aastast Rootsis. 2018. aasta algul abiellus ta Uus-Meremaa treeneri Jeremy McColliga. Tema vanemad on kergejõustikutreenerid Toomas ja Katrin Klaup.

## Viited

## Välislingid
*
Poksiv känguru (film 1896)

**„Poksiv känguru“** on Birt Acresi poolt Suurbritannias 1896. aastal loodud tummfilm.

Filmis kujutatakse känguruga poksivat noort poissi.

## Välislingid
* *[http://www.silentera.com/PSFL/data/B/BoxingKangaroo1896.html The Boxing Kangaroo]* *Silent Era* saidil
Poksiv känguru (film 1895)

**"Poksiv känguru"** on Max Skladanowsky tummfilm, mis valmis Saksa keisririigis 1895. aastal.

Filmis kujutatakse känguruga poksivat meest.
Edafon

**Edafon** ehk **mullaelustik** (kreeka keeles *édaphos* 'mullapind' 'muld'; sõnalõpp-*on* on nagu sõnas 'plankton') on mullas elavate organismide ja mikroorganismide kogum. Lisaks mulla orgaanilise aine (MOA) lagundamisele osaleb mullaelustik paljudes teistes mullaprotsessides ja ökosüsteemi aineringes. 

## Jaotus
Mullaelustik jagatakse organismide kaudu:
*mullataimestikuks 
*mullaloomastikuks

### Mullataimestik
Mullataimestik koosneb seentest, vetikatest, bakteritest ja samblikest.
 
### Mullaloomastik
Mullaelustiku saab liigitada organismide mõõtmete alusel, kellel on mullaelustikus erinevad rollid ning funktsioonid ja arvukus: 
*mikrofauna ( 20 mm): selgroogsed nagu mutid, hiired, *[[Soricidae]]* jpt.

## Vaata ka
*Edaafilised tegurid

## Viited

## Kirjandus
*Alar Astover, Raimo Kõlli, Hugo Roostalu, Endla Reintam, Enn Leedu, "Mullateadus. Õpik kõrgkoolidele", Eesti Maaülikool, Tartu, lk 79, 2012, ISBN 978-9949-484-30-0

## Välislingid
*Academic Dictionaries and Encyclopedias Veebiversioon (vaadatud 13.08.2013)
*Sina M. Adl, *[http://www.planta.cn/forum/files_planta/the_ecology_of_soil_decomposition_185.pdf THE ECOLOGY OF SOIL DECOMPOSITION*], CABI Publishing, 2003, ISBN 0 85199 661 2 Veebiversioon (vaadatud 11.09.2013) (inglise keeles)    ''
Démolition d'un mur

**"Seina lammutamine"** on Auguste ja Louis Lumière'i tummfilm. See filmiti 1896. aastal Prantsusmaal.

Filmis kujutatakse seina lammutavaid töölisi.

## Välislingid
* Filmi koopia Youtube'is (film on osa vendade Lumière'ide esimestest filmidest tehtud valikust)
Kohutav öö

**"Kohutav öö"** on Georges Mélièsi poolt Prantsusmaal 1896. aastal loodud tummfilm.

Mehe (Georges Méliès) öist und häirib tuvisuurune ämblik.

## Välislingid
''Une nuit terrible'' Youtube'is
Tema Pühadus paavst Leo XIII

**"Tema Pühadus paavst Leo XIII"** on Vittorio Calcina poolt Itaalias 1896. aastal loodud tummfilm.

Paavst Leo XIII õnnistusele pühendatud lühifilm filmiti Vatikani aedades. Vendade Lumiere'ide filmilindile talletatud filmi originaali säilitatakse 1959. aastal loodud Vatikani filmoteegis.

## Viited

## Välislingid
* Filmi koopia YouTube'is
* Kaadrid filmist ja film Bibliotheca Augustana saidil (ladinakeelne tekst)
Thomas Burr Osborne'i medal

**Thomas Burr Osborne'i medal**, ka **Osborne'i medal** (inglise keeles *Thomas Burr Osborne Medal*) on AACC Internationali antav medal.
 
Osborne'i medal asutati  1926. aastal. Seda antakse välja silmapaistvate saavutuste eest teraviljakeemia valdkonnas. 

Osborne'i medal on nimetatud  Thomas Burr Osborne'i auks. Tema oli ka esimene medalisaaja.

## Thomas Burr Osborne'i medali laureaadid
Allikas: 

*1928	Thomas Burr Osborne	
*1932	Clyde Bailey
*1936	Morris Blish
*1938	Charles Swanson
*1942	Ross Gortner	
*1945	John Baker
*1948	Betty Sullivan	
*1950	William Geddes
*1954	Rudolph Sandstedt	
*1957	J. Ansel Anderson
*1961	Majel MacMasters	
*1964	Thomas Schoch
*1967	Paul Pelshenke	
*1969	Nicolaas Badenhuizen
*1971	Dale Mecham	
*1974	Roy Whistler
*1976	Isydore Hlynka	
*1978	James Pence
*1980	Yeshajahu Pomeranz	
*1983	Walter Bushuk
*1985	Karl Finney	
*1986	Karl Norris
*1988	Bienvenido Juliano	
*1989	Joseph Wall
*1991	R. Carl Hoseney	
*1992	Colin Wrigley
*1993	Donald Kasarda	
*1994	William Morrison
*1996	Peter Payne	
*1998	Finlay MacRitchie
*1999	Jerold Bietz	
*2000	Peter Shewry
*2002	Paul Seib	
*2003	Olin Anderson
*2004	Bruce Stone	
*2007	Herbert Wieser
*2008	Domenico Lafiandra	
*2009	Jan Delcour
*2013 	Geoff Fincher

## Viited

## Välislingid
Thomas Burr Osborne Medal AACCI kodulehel
 (inglise keeles)
Meeli Truu

**Meeli Truu** (27. aprill 1946 Tallinn – 7. august 2013) oli eesti arhitekt.

Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1969. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri erialal.
Aastatel 1969–1992 töötas ta EKE Projektis ja aastast 1992 projekteerimisbüroos Nord Projekt. Ta oli Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1973. aastast.

## Looming
### Tallinnas
*Rocca al Mare kaubanduskeskus (1998);
*Rocca al Mare büroohoone ("Audi maja");
*Swissôtel Tallinn ja Tornimäe elamu kaksiktornid (mõlemad 2007);
*büroohooned Tartu mnt 18 ja Tartu mnt 18a;
*PPA hooned Kolde pst 65 ja Vikerlase 14.

### Mujal
*Hotell Strand (Pärnu, 1985);
*ENSV Ministrite Nõukogu Asjade valitsusele projekteeritud puhkebaasi saun Valgerannas (1977) ja 
*kompleksile lisandunud mängudemaja (1979);
*Väike-Maarja keskus, selle peaväljak ja tiikide ansambel.

## Tunnustus
*2002 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (algatus ehitatud keskkonna väärtustamiseks ja defineerimiseks riiklikul tasemel; Eesti arhitektuuripoliitika töögrupp: Andres Alver, Liina Gailand, Veljo Kaasik, Krista Kodres, Margus Koot, Tõnu Laigu, Jüri Lass, Heldur Meerits, Urmas Muru, Ebe Nõmberg, Andres Põime, Meeli Truu, Kalle Vellevoog)

## Isiklikku
Tema ema Silvia Truu (1922–1990) oli eesti laste- ja noorsookirjanik.

## Viited
Xiangtan

**Xiangtan** (湘潭; *Xiāngtán*) on linn  Hiinas Hunani provintsi keskosas Xiang Jiangi jõe ääres, Xiangtan Shi allprovintsilinna keskus. 

Xiangtani pindala on 280 km² ja elanike arv umbes 684 600 (2010. aasta rahvaloendus). 1990. aasta andmetel oli elanikke 1,5 miljonit. 

Xiangtanis on masinaehitus-, metallitöötlemis-, elektrotehnika-, sõidukiehitus-, keemiatööstus-, tekstiilitööstus-, metallurgia-, laevaehitus ja toiduainetööstusettevõtted. Linn on transpordisõlm. Linna lähedal on mangaani- ja kivisöekaevandused.
Pojalikkus

**Pojalikkus** (hiina keeles 孝, *[[pinyin]]is*: *xiào*) on Hiina traditsioonilise ja eriti konfutsianismi sotsiaaleetika põhimõistete hulka kuuluv voorus, mis kitsamalt tähendab isa-ema ja vanema põlvkonna sugulaste austamist ning laiemalt esivanemate, õpetajate ja ülemate austamist üldiselt.
Silvia Truu

**Silvia Astrid Truu** (aastani 1936 **Silvia Astrid Koch**, 1936–1941 **Silvia Astrid Koht**; 16. detsember 1922 Paldiski – 5. mai 1990) oli eesti laste- ja noorsookirjanik.

Ta õppis aastani 1939 Tallinn-Nõmme progümnaasiumis ning lõpetas aastal 1941 Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi.

Ta töötas aastatel 1949–1951 Rahva Hääle toimetuses ja 1951–1957 oli mittekoosseisuline reporter lasteraadios. Aastal 1958 töötas ta Noorte Hääle ja aastatel 1958–1965 Nõukogude Naise toimetuses. 

Aastast 1965 oli ta vabakutseline kirjanik, aastast 1973 Kirjanike Liidu liige.

## Isiklikku
Tema tütred olid arhitekt Meeli Truu (1946–2013) ja spordipedagoog Tuuli-Ann Kivikangur (1944-2009).

## Looming
*"Ühed targad mõlemad" (1956)
*"Murra" (1959)
*"Silja, päikesekiir ja maailm" (1967)
*"Kuu aega täiskasvanu" (1968)
*"Saa nüüd neist inimestest aru" (1970)
*"Pilvede kõrval toas" (1973)
*"Jeekim" (1974)
*"Peidus pool" (1977)
*"Oma suguvõsa Aadam" (1985)
*"Südamel ei ole kortse" (1987)

## Kirjandus
* Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn, 2000.
Õudusunenägu (film)

**"Õudusunenägu"** on Georges Mélièsi poolt Prantsusmaal 1896. aastal loodud tummfilm.

## Välislingid
* ''Õudusunenägu''  YouTube'is
Thomas Burr Osborne (poliitik)

**Thomas Burr Osborne** (8. juuli 1798 Easton, Fairfieldi maakond, Connecticut – 2. september 1869 New Haven, Connecticut) oli Ameerika Ühendriikide poliitik. 

## Haridus ja töö
*1817. aastal lõpetas ta Yale'i kolledži (tänapäeval Yale'i Ülikool), kus ta õppis õigusteadust.
*1820 alustas ta advokaadina tööd Fairfieldis.
*1826–1839 töötas Osborne mitmes Connecticuti Kohtu asutustes administratiivtöötajana. 
*4. märts 1839 – 3. märts 1843 valiti ta kui Whig party liige Ameerika Ühendriikide Esindajatekoja 26. ja 27. koosseisu.
*1844 valiti ta Connecticuti senatisse.
*1844. aastal määrati ta Fairfieldi Maakonna Kohtu (inglise keeles *Fairfield County Court*) kohtunikuks. 

## Isiklikku
*Osborne oli Ameerika Ühendriikide biokeemiku Thomas Burr Osborne'i vanaisa. 

## Viited

## Välislingid
* Thomas B. Osborne in Biographical Directory of the United States Congress (vaadatud 13.08.2013)
Muinsuskaitseala

**Muinsuskaitseala** on ajalooline asula või selle asula osa, millel on kultuuriline väärtus; mõnikord on **muinsuskaitsealaks** nimetatud ka looduse ja inimese koostegevuse tulemusena moodustunud ala, millel on kultuuriline väärtus. 

Sageli koosneb muinsuskaitseala kinnismälestistest, maa-alast, loodusobjektidest, tänavatevõrgust ja muust, mis ühtlasi moodustab kultuuriväärtusliku terviku.

## Eesti muinsuskaitsealad

Eestis on 12 muinsuskaitseala, millest 11 asuvad linnades.

*Haapsalu vanalinna muinsuskaitseala
*Kuressaare vanalinna muinsuskaitseala
*Lihula vanima asustuse muinsuskaitseala
*Paide vanalinna muinsuskaitseala
*Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitseala
*Rakvere vanalinna muinsuskaitseala
*Rebala muinsuskaitseala
*Tallinna vanalinna muinsuskaitseala
*Tartu vanalinna muinsuskaitseala
*Valga linnatuumiku muinsuskaitseala
*Viljandi vanalinna muinsuskaitseala
*Võru vanalinna muinsuskaitseala


Haapsalu vanalinna muinsuskaitseala.png|Haapsalu vanalinna muinsuskaitseala
Kuressaare vanalinna muinsuskaitseala.png|Kuressaare vanalinna muinsuskaitseala
Lihula vanima asustuse muinsuskaitseala.png|Lihula vanima asustuse muinsuskaitseala
Paide vanalinna muinsuskaitseala.png|Paide vanalinna muinsuskaitseala
Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitseala.png|Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitseala
Rakvere vanalinna muinsuskaitseala.png|Rakvere vanalinna muinsuskaitseala
Rebala muinsuskaitseala kaart.png|Rebala muinsuskaitseala
Tallinna vanalinna muinsuskaitseala.png|Tallinna vanalinna muinsuskaitseala
Tartu vanalinna muinsuskaitseala.png|Tartu vanalinna muinsuskaitseala
Valga linnatuumiku muinsuskaitseala.png|Valga linnatuumiku muinsuskaitseala
Viljandi vanalinna muinsuskaitseala.png|Viljandi vanalinna muinsuskaitseala
Võru vanalinna muinsuskaitseala.png|Võru vanalinna muinsuskaitseala


## Viited

## Välislingid
* Muinsuskaitsealad Muinsuskaitseamet
Kaardipartii

**"Kaardipartii"** on Georges Méliès' poolt Prantsusmaal 1896 loodud tummfilm.

See on prantsuse filmipioneeri Georges Méliès' esimene film ja kannab Star Filmsi kataloogis numbrit 1. Film kestab kõigest 1 minuti. "Kaardipartii" on samal aastal valminud Louis Lumiere'i samanimelise 43 sekundi pikkuse filmi uusversioon, kuid erineb originaalist selle poolest, et sinna on lisatud ajalehe lugemine ja leheuudise üle naermine.

## Näitlejad
* Georges Méliès: mängija laua keskel
* Gaston Méliès, tema vend: mängija
* Georgette Méliès, tema tütar: tütarlaps

## Sisu

Kolm meest istuvad ümber laua. Kaks neist mängivad kaarte, kolmas suitsetab ja loeb ajalehte. Mees, kes ei mängi kaarte, kutsub naise pudeli veiniga. Ta täidab klaasid iseendale ja oma sõpradele ning joob veini. Seejärel loeb ta ajalehest ette ühe koha, mille peale tema sõbrad naerma puhkevad.

## Välislingid
* ''Une partie de cartes'' YouTube'is
Meremäe vallamaja

**Meremäe vallamaja** on hoone, kus asus endise Meremäe vallavalitsuse kantselei.

Valla algusaastal asus kantselei perekond Kärneri majapidamises Põrste külas. Vallakeskuse asukoha ja nime ümber toimunud vaidluste tulemusena otsustati ehitada vallamaja valla geograafilisse keskpunkti, Mihailova puustusele, ajalooliste Võru-Petseri ja Pankjavitsa-Kiirova-Orava-Räpina teede ristumiskohta. Praegune vallamaja on teine selleks otstarbeks ehitatud hoone. Esimeses vallamajaks ehitatud hoones asub praegu Meremäe noortekeskus.

31. jaanuaril 1929 allkrjastasid Meremäe valla elanik, Unkipa talu omanik Semjon Põhja ja Efim Liivik Meremäe vallakogukonna volinikuna Petseris avaliku notari Johan Piipi juures kinkelepingu, mille kohaselt Semjon Põhja andis oma kinnistust Meremäe vallakogukonna kätte 0,575 hektari suuruse hoonestamata maatüki nime all “Meremäe vallamaja”. Sellega oli vald omandanud vallamaja aluse maaüksuse.

Leiti projekteerija ja 6. märtsil 1931 ilmunud Tehnika Ajakirjast võime lugeda järgmist: “teedeministeeriumis kinnitati Meremäe uue vallamaja projekt, autoriks diplomeeritud insener Anatoli Rožanski”. Varsti pärast seda läks ehituseks ja juba 14. septembril 1932 võis vallavanem oma ruumikas kabinetis rahakapi ust avada. Maja suurusega 23×11,5 m läks maksma 12 015,42 krooni. Maja oli vägagi ruumikas, mida kiitsid ka selle aja ajakirjanikud.

Vallamaja ehitati paljude kohalike inimeste abiga nii ehitusmaterjali kui ka tööjõu näol. Uue vallamaja sissepühitsemine toimus 25. septembril 1932. Ühes sellega tähistati ka Meremäe valla 10. sünnipäeva. 

## Viited
Võmmorski uus tsässon

**Võmmorski uus tsässon** on nelipühade ehk suvistepüha tsässon, mis ehitati 1998–1999. aastal Võmmorski vana tsässona lähedale. Paikneb keset Võmmorskit teede ristil Piusa jõest lõuna pool. Tsässon pühitseti 18. augustil 1999.

Uue tsässona ehitust alustati, sest vana tsässon oli aastaid tagasi jäetud hooletusse ning selle taastamist ei peetud otstarbekaks. Ehituse eestvedaja oli isa Rafael (Raul Hindrikus). Hoone telliti firmalt Kapa Puit. 

## Ehituslikud andmed

Hoone on heas ehituslikus seisukorras. Tsässon on ühekorruseline, viilkatusega, nelinurkse põhiplaaniga männipuidust freespalkehitis (palgi diameeter 17,5 cm) välismõõtudega 507 x 386 cm. Hoonel on üks siseruum (9,1 m²) ja väline varjualune (3,1 m²). 
Seina kõrgus vundamendist seina ja sarika ühenduskohani on 200 cm ja katuseharjani 385 cm. Palgid on nurkades seotud koerakaelanurgaga*.
Hoone katus on kaetud kalasabamustriliselt löödud kahekordse männipuidust sindelkattega. Keset katust paikneb puidust tornil sibulkuppel, mille tipus on treitud ümarmaterjalist rist. Hoonel on katuslagi ja eraldi lagi puudub.
Välisuks on püstise voodrilauaga kaetud soojustatud ühepoolne uks, mille mõõdud on 178 x 93 cm ning see avaneb väljapoole. Ukses on klaasitud nelja ruuduga aken.
Nii hoone põhja- kui ka lõunaküljel on paksude, kohati värviliste klaasidega ühekordsed nelja ruuduga ruudukujulised puitaknad (46 x 46 cm).
Hoone välisilme ei ole kümne aasta jooksul muutunud.

## Sisustus

Tsässona tagaseinas on ikoonilaud, millel seisab mitmeid väiksemaid uuemaid ikoone. Tagaseina keskel on ikoon „Aabrahami külalislahkus”, mis on traditsioonis tihti kasutusel troitsa (Kolmainu) püha ikoonina. Pühapilt on kaetud linase pühaserätiga. Räti otsad on kaunistatud villase koekirja ja heegelpitsiga. Peaikooni ees ripub seinale kinnitatuna klaasist õlilamp. Põrandal on puuvillane põrandavaip.

## Viited

## Kirjandus
*Võmmorski. Suvistepühi ehk Nelipühi (ka Troitsa või Püha Kolmainu) tsässon (uus). – Jaanus Plaat, Arne Maasik. Õigeusu kirikud, kabelid ja kloostrid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 938–943
Droog

**Droog** on mitmes sellises teaduses nagu farmaatsia, farmakognoosia, meditsiin jt kasutatav mõiste, millel on igale teadusharule vastav tähendus.

Droogid liigitatakse: 
*taimseteks droogideks – juured, juurikad, mugulad, ürdid, lehed, õied, õisikud, viljad, koored jpm. 
*loomseteks droogideks – maomürk (nt hariliku rästiku *Vipera berus* L. kogutud hariliku rästiku mürk jpt) ja maomürgiallikad.

## Arstiteadus

Arstiteaduses mõeldakse droogina taimse või loomse päritoluga ravimit või ka ravimi valmistamiseks kasutatavaid looduslikke aineid.

## Farmakognoosia

Farmakognoosia ehk droogiõpetus tegeleb nii taimsete droogide
kui ka loomsete droogidega ning nende töötlemisel saadud farmakoloogilist toimet omavate saadustega, mida klassifitseeritakse keemilist ehitust silmas pidades ja kasutatakse valdavalt meditsiinilisel eesmärgil. Droogide klassifikatsioone on mitu, nii klassifitseeritakse näiteks kõrvenõges K-vitamiini kaudu kinoondroogiks, astelpaju aga karotenoidide sisaldusest lähtuvalt tetraterpeenide ja kibuvitsa C-vitamiini sisaldusest lähtuvalt süsivesinike kaudu. 

### Ravimiseadus

EV Ravimiseadus § 8. lõige (3) : "Droog on kuivatatud või värsked terved, fragmenteeritud või peenestatud taimeosad, vetikad, seened, samblikud töötlemata kujul. Droogide hulka loetakse ka raviks mittemõeldud eksudaate. Drooge defineeritakse kasutatava taimeosa alusel ja botaanilisele süstemaatikale vastava botaanilise nimega (perekond, liik, varieteet ja autor)." 
## Vaata ka
*Vitamiindroog
*Droogide ja saaduste register

## Viited
Ksantofüllid

**Ksantofüllid** on üks karotenoidide rühm. Nad on enamasti tetraterpeenid ning sisaldavad erinevalt karoteenidest hapnikku sisaldavaid funktsionaalrühmi (hüdroksüülrühm, karbonüülrühm, karboksüülrühm, mõnikord ka oksiraanrühm).

## Leidumine
Ksantofüllid leiduvad kõikide fotosünteesis osalevate taimerakkude plastiidides. 

Eukarüootidest sünteesivad neid ainult taimed; loomades leiduvad ksantofüllid on saadud toiduga. Ksantofüllid leiduvad ka rohelist värvi lehtköögiviljas, nagu spinatis  (10&nbsp;mg/100&nbsp;g), salatis ja käharas lehtkapsas. 

Prokarüootide seas moodustavad neid mõned bakterid, kelle elupaik on väga valge. Pigmentidena rakumembraanis hoiavad nad ära raku koostisosade fotooksüdatsiooni.

## Omadused
Hoolimata polaarsetest rühmadest on ksantofüllid lipofiilsed; lahustuvust vees parandab osaliselt glükosüülimine monosahhariidiga. Ksantofüllid on kuumakartlikud, keetmisel hävib neist 60–100 %. 

Nad esinevad värvainetena nii loomadel kui ka taimedel. Enamik ksantofülle on kollased, punased või oranžid, harvemad on sinised ja violetsed toonid.  

## Tähtsad esindajad
* astaksantiin (punakasvioletne), merefauna peakarotenoid (näiteks lõhe, homaar)
* fukoksantiin (pruun), pruunvetikate värvaine
* kantaksantiin (punane), krabide, flamingosulgede ja kukeseente värvaine 
* kapsantiin (punane), punaste paprikaviljade värvaine
* luteiin (kollakasoranž), kloroplastides esinev värvaine
* müksoksantofüll (violetne), tsüanobakterite värvaine
* sartsinaksantiin (kollane), teatud bakteriliikidel (näiteks  *[[Micrococcus luteus]]*) esinev värvaine
* zeaksantiin (oranžkollane), fotosünteesiaparaadi tähtsaim kaitsepigment (ksantofüllitsükkel)
* violaksantiin (kollane), lehevärvaine

## Kasutamine
Ksantofülle kasutatakse söödalisaainetena, et loomsete saaduste värvust tugevdada. Näiteks lisatakse astaksantiini kultuurlõhe söödana kasutatavale kalajahule, et saada iseloomulikku lihavärvi, ja kanasöödale, et rebu värvi intensiivistada. Kantaksantiini kasutatakse otse saida järelvärvimiseks. Luteiini kasutatakse süsinikdioksiidita jookides, energiamaiustustes ja dieettoiduainetes.

## Vaata ka
* Ksantofüllitsükkel

## Viited
Ksantoproteiinireaktsioon

**Ksantoproteiinireaktsioon** on analüütilises keemias reaktsioon aromaatsete aminohapete tõestamiseks valkudes.
Aromaatsed aminohapped on need, mille molekulis sisaldub benseeniring (fenüülalaniin, türosiin ja trüptofaan).

Kontsentreeritud lämmastikhappega nitreeritakse benseeniring. 

## Märkused
VELK Saaremaa konsistooriumiringkond

**VELK Saaremaa konsistooriumiringkond** (saksa keeles *Oeselscher Consistorial-Bezirk*) oli Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku piirkondlik koguduste haldusorgan Venemaa keisririigi Liivimaa kubermangus Saaremaal.

Saaremaa konsistooriumiringkonna haldusorganiks oli Saaremaa konsistoorium. Konsistooriumiringkonnad moodustati Venemaa keisririigis vastavalt 1832. aasta 28. detsembri Uue evangeelse luteri kiriku seadusele.VELK konsistooriumiringkondade haldusorganiks oli Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistoorium.

## Konsistooriumiringkonna kogudused ja kirikud
*Muhu Katariina kogudus, mis kasutas Muhu Katariina kirikut (saksa keeles *Mohn (Insel)*)
*Kuressaare saksa kogudus ja Kuressaare eesti kogudus Kuressaare Laurentiuse kirikus (*Deutsche und Estnische St. Laurentius-Kirche*)
*Anseküla Maarja kogudus Anseküla kirikus (*Anseküll*)
*Kaarma Peeter-Pauli kogudus Kaarma kirikus (*Carmel*) 
*Jämaja Kolmainu kogudus Jämaja kirikus (*Jamma*) 
*Saaremaa Jaani kogudus Saaremaa Jaani kirikus (*St. Johannis*) 
*Karja Katariina kogudus Karja kirikus (*Karris*) 
*Kärla Maarja-Magdaleena kogudus Kärla kirikus (*Kergell*) 
*Kihelkonna Mihkli kogudus Kihelkonna kirikus (*Kielkond*) 
*Mustjala Anna kogudus Mustjala kirikus (*Mustel*) 
*Pöide Maarja kogudus Pöide kirikus (*Peude*)	
*Püha Jakobi kogudus Püha kirikus (*Pyhha*)
*Ruhnu Püha Magdaleena kogudus Ruhnu kirikus (*Runoe (Insel)*) 
*Valjala Martini kogudus Valjala kirikus (*Wolde*)	

## Saaremaa superintendendid

Venemaa keisririigi aegsed Saaremaa superintendendid:
* Balthasar Johannes Rubusch (1711–1719)
* Georg Martin Bürger (1720–1726)
* Johann Quirinius Metzhold (1726–1737)
* Eberhard Gutsleff (1738–1747)
* Leonhard Samuel Swahn (1750–1784)
* Olaus Kellmann (1784–1807)
* Johann Werner Gilzebach (1808–1814)
* August Heinrich Schmidt (1814–1835)
* Hermann von Harten (1836–1841)
* Gottlob Alexander von Schmidt (1842–1871)
* Conrad Eduard Hesse (1871–1882)
* Reinhold Winkler (1882–1890)

## Vaata ka
*VELK Eestimaa konsistooriumiringkond
*VELK Liivimaa konsistooriumipiirkond
*VELK Tallinna konsistooriumiringkond
*Vene Õigeusu Kiriku Tallinna vikaarpiiskopkonna praostkondade ja koguduste loend (1721–1917)
## Välislingid
*Arved von Schmidt, DIE PASTOREN OESELS SEIT DER REFORMATION, Abhandlungen des Instituts für wissenschaftliche Heimatforschung an der Livländischen Gemeinnützigen u. Ökonomischen Sozietät, Band 5, J. G. KRÜGER, TARTU 1939
Ilo Sildmäe

**Ilo Sildmäe** (kuni 1.03.1937 Sillenberg; 6. detsember 1922 Tallinn – 1. aprill 1991 Tartu) oli eesti õigusteadlane ja majandusajaloolane.

Teisest maailmasõjast võttis ta osa Eesti Laskurkorpuse koosseisus. Ta lõpetas aastal 1949 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 1968 kaitses ta teemal *"Feodaalpärisorjusliku tootmise feodaalrendi dünaamikast Eestimaal XVIII sajandil"* majandusdoktori väitekirja.

Ta töötas aastast 1950 Tartu Riiklikus Ülikoolis õppejõuna: aastatel 1950–1970 oli ta riigi- ja haldusõiguse kateedri dotsent, 1953–1961 Tartu Riikliku Ülikooli õppeprorektor, 1964–1968 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna dekaan, aastatel 1970–1974 oli ta samas professoriks; aastatel 1974–1987 oli ta rahvamajandusharude ökonoomika kateedri professor. Aastatel 1987–1991 oli ta Tartu Ülikooli tehisintellekti labori juhataja. 

Ta kuulus aastast 1946 NLKP EKP organisatsiooni ridadesse. Kalle Muuli on teda raamatus *Vabariigi sünnimärgid* iseloomustanud jäiga kommunistina.

## Isiklikku
Tema abikaasa Helga Sildmäe (neiuna Kaljumäe, 1927–1996) oli suusataja ja spordipedagoog; poeg Tõnis Sildmäe (1954–2017) oli pankur ja IT-spetsialist, teine poeg Toomas Sildmäe on Eesti ettevõtja, poliitik, autosportlane ja sporditegelane.

## Teoseid
*Fašistlik eesti kodanlus imperialistliku agressiooni teenistuses Nõukogude-vastase sõja ettevalmistamisel. (1934-1940) - Eesti Riiklik Kirjastus, 1953
*Feodaalpärisorjusliku tootmise feodaalrendi dünaamikast Eestimaal XVIII sajandil (1962, doktoriväitekiri)
*Nõukogude riigiorganid (1973)

## Kirjandus
* Eesti majanduse biograafiline leksikon 1951–2000. AS Kirjastus Ilo, 2003
*
Ksantoon

**Ksantoon** ehk **9''H''-ksanteen-9-oon** ehk **ksanteen-9-oon** ehk **dibenso-γ-püroon** on eetrite ja ketoonide hulka kuuluv heterotsükliline ühend, ksanteeni derivaat, ksantoonide rühma nimiaine.

Ksantoon ise looduses ei esine, küll aga 200 tema derivaate, näiteks euksantoon, korümbiferiin, gentisiin ja india kollane (magneesiumeuksantaat).

Ksantooni saadakse fenüülsalitsülaadi destilleerimisel.

Ksantoon moodustab värvituid kergesti sublimeeritavaid nõelu, mis sulavad 174 kuni 176&nbsp;°C juures ja keevad umbes 351&nbsp;°C juures. Ta lahustub etanoolis, eetris, kloroformis ja benseenis, külmas vees aga ei lahustu. Kontsentreeritud väävelhappes lahustub ühend kollase värvusega intensiivse helesinise fluorestsentsiga vedelikuks. Reduktiivsetel tingimustel saab ksantooni muuta ksanteeniks ja ksanthüdrooliks, Grignardi ühendite toimel tekivad ksantüüliumsoolad.

Ksantooni kasutatakse ainult spetsiifilise insektitsiidina, mis toimib koide vastsete tapjana kui larvitsiid.
Schumani deklaratsioon

**Schumani deklaratsioon** oli Prantsusmaa välisministri Robert Schumani 9. mail 1950 tehtud ettepanek luua Euroopa riikide uut tüüpi, riikideülene ühendus (inglise keeles *supranational community*). Deklaratsioon pani alguse pikaajalisele protsessile, mille tulemusel kujunes välja Euroopa Liit.

Kahe maailmasõja kogemusest järeldas Prantsusmaa, et selliseid väärtusi nagu õiglus ei saa määrata pelgalt riigiaparaat. Riikideülese koostöö raames sooviti viia Prantsusmaa, Lääne-Saksamaa ja teiste riikide söe- ja terasetööstus ühise juhtimise alla. Selleks reorganiseeriti Teise maailmasõja järgne Lääne-Euroopa 18. aprillil 1951. aastal sõlmitud Pariisi lepingu alusel. 

Schumani deklaratsiooni esimese tulemusena rajati 1952. aastast Euroopa Söe- ja Teraseühendus (ESTÜ). Rahu nimel ühinesid kuus Euroopa riiki: Belgia, Holland, Luksemburg, Itaalia, Prantsusmaa ja Saksamaa. Selle sammuga allutati söe- ja terasetootmine ühisele organile, et muuta sõjapidamine nimetatud riikide vahel praktiliselt võimatuks. Eesmärk oli kindlustada rahu võitjate ja võidetute vahel Teise maailmasõja järgses Euroopas ning ühendada nad võrdsete partneritena, kes teevad koostööd ühistes institutsioonides.

Söe- ja Teraseühendusele järgnesid teised ühendused (nt Euroopa Majandusühendus (EMÜ) ja Euroopa Aatomienergiaühendus (EURATOM)), mis koosnesid suuresti samadest Lääne-Euroopa riikidest. Ajapikku ühendused laienesid, jõudes idabloki lagunemise järel 1990. aastatel ka Ida-Euroopasse. Samade printsiipide alusel kujunes eri ühenduste liitumisel Euroopa Liit.

Schumani deklaratsiooni avaldamispäeva tähistatakse igal aastal Euroopa päevana. Robert Schumani peetakse üheks Euroopa Liidu asutajaks.

## Vaata ka
* Monnet' plaan

## Välislingid
* Schumani deklaratsiooni tekst
Abraham Ortelius

**Abraham Ortelius** (14. aprill 1527 – 28. juuni 1598) oli flaami kartograaf ja geograaf, keda peetakse esimese kaasaegse atlase "Theatrum Orbis Terrarum" koostajaks. Abraham Orteliust loetakse ka esimeseks isikuks, kes kujutas kaartidel mandreid nende tänapäevases asendis.


Pilt:OrteliusWorldMap.jpeg|Orteliuse koostatud maailma kaart, aastast 1570
Pilt:World Map 1595.JPG|Orteliuse koostatud maailma kaart, aastast 1595
Aktimaal

**Aktimaal** on maal alasti inimkehast. Aktimaalide traditsioon Lääne maalikunstis on pikk ja püsiv, selle kaudu on väljendatud iluideaale, kuid ka muid inimlikke omadusi. Üldjuhul peetakse aktimaaliks maali, millel alasti inimkeha on keskne nii tähenduses kui ka kompositsioonis; alasti kehasid on sageli kujutatud ka ajaloo, mütoloogia ja usuteemalistel maalidel.

Õlimaali on peetud üheks täiuslikumaks tehnikaks alasti inimeste kujutamisel, kuna värvide segamise ja kihiti kasutamise abil võib saavutada inimnahaga sarnase maalipinna.

## Kirjandus
* Mark Scala (ed.) "Paint Made Flesh" Vanderbilt University Press, 2009, ISBN 978-0826516220
Kaltsineerimine

**Kaltsineerimine** on tahke aine (enamasti mingi maavara)  lagundamine kuumutamise teel. 

Kaltsineerimisel eralduvad lenduvad ühendid nagu süsinikdioksiid, vesi jt. Näiteks sooda, lubjakivi, kipsi, kaoliini kaltsineerimine.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 7. osakond

**Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 7. osakond** oli Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee operatiivtöötajate poolt kontrollitavate või teabehankeobjektide varjatud jälgimisega tegelenud allüksus.
## Ülemad ja organisatsioon
*7. osakonna ülem Ivan Boreiša (aprill 1954 – august 1959); ülema asetäitja Oskar Borel (1954 - 1959) 
*7. osakonna ülem Oskar Borel (20.08.1959 – aprill 1960); 
*7. osakonna ülem Konstantin Avtonomov (1960 - ); ülema asetäitja Juhannes Repson ( - juuni 1974)
*7. osakonna ülem polkovnik Raimond Üksi , ülema asetäitja Anatoli Gruznevitš ( - 1988) 
*7. osakonna ülem Leonid Jefimov (1989 - 1991); ülema asetäitja Aleksandr Avdejev ( - 11.1991) 

*1. jaoskond, varjatud jälgimine 
*2. jaoskond, andmete varjatud kogumine; jaoskonna ülem Aleksei Arefjev (1958); ülem Anatoli Tšežin (1964 - 1985);  ülem Rein Riisalu (1989 - 1991); ülem Jaan Olli (1989)

Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee 7. osakonna kontor asus hoones Pikk tänav 4, ametliku sildi järgi oli seal projekteerimisbüroo. Riikliku Julgeoleku Komitee garaažid asusid Ädala tänavas,7. osakonna sõidukid aga Suur-Patarei tänava mereäärses otsas.

Osakonna töötajate ametinimetuseks oli luuraja, varjatud jälitamist õpiti peamiselt NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee koolis nr 401 Leningradis.

7. osakond tegeles spioonide ja dissidentide varjatud jälgimisega

## Vaata ka
*Vladimir Veitman, Uno Puusepp
*Eesti NSV Siseministeeriumi 7. osakond
## Viited

## Välislingid
*Jüri Ehasalu, Lääne luurajad vedasid KGB-d Tallinnas aastaid ninapidi. Kuidas?, Maaleht, 12. märts 2016
*Kalle Klandorfi tagasivaade KGB ametlikule lõpule, epl.delfi.ee, 25.12.2014
*EE KGB salafotod
Hõimuliikumine

**Hõimuliikumine** on ühiskondlik liikumine, mille eesmärk on tugevdada etniliselt lähedaste rahvaste poliitilisi ja kultuurisidemeid. Euroopas on tuntud soome-ugri hõimuliikumine, mis sai alguse 19. sajandi esimesel poolel Ungarist ja Soomest; Eestis hakati sellega tegelema 19. ja 20. sajandi vahetusel.

## Vaata ka
* folklooriliikumine

## Viited
Heino Uuetalu

**Heino Uuetalu** (kuni 1935 **Ottoson**; 16. juuli 1930 – 5. august 2013) oli eesti ehitusinsener ja muinsuskaitsja.

Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina.

Töötas insenerina 1957. aastast. Tema projekteeris 1960. ja 1970. aastatel Lihula, Juuru ja Ambla kiriku tornikiivri ning tema tehniliste lahenduste ja järelevalve all sai uue tornikiivri 2002. aasta tulekahjus kannatanud Tallinna Püha Vaimu kirik. Tema loomingulised lahendused on aidanud mitmete linnuste, nagu Maasilinna, Toolse ja Haapsalu linnuse, aga ka Narva bastionimüüride kindlustamisel. Tema kätt on tunda ka Viljandi, Karksi, Vastseliina, Vasknarva ja Põltsamaa linnuse ning Padise kloostri ennistamisel. Uuematest töödest on tuntuimad Tallinna Ingeri bastioni käigud. Väga olulisel kohal oli tema töös Eesti kirikute kaitse, kust tuleb esile tõsta Tartu Jaani kirikut ja Narva Aleksandri Suurkirikut, aga ka Tallinna Issanda Muutmise Peakirikut, Kursi, Puhja ja Avinurme kirikut. Samuti on tal teeneid Eesti tuletornide ja maa-arhitektuuri väärtustamisel ja hoidmisel.

Ta õpetas nii Eesti Kunstiakadeemias kui ka Tallinna Tehnikakõrgkoolis.

## Tunnustus
*2007 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*Sirp, 9. august 2013 (nekroloog)

## Välislingid
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Folklooriliikumine

**Folklooriliikumine** on ühiskondlik liikumine, mille eesmärk on sihipäraselt hoida ja arendada pärimuskultuuri. Maailmas sai folklooriliikumine alguse 1960. aastatel Euroopast. Eestis algas see 1980. aastatel.

## Vaata ka
* Hõimuliikumine

## Viited
Gerrit Grijns

**Gerrit Grijns** (28. august 1865 Leerdam – 11. november 1944 Utrecht) oli Hollandi teadlane ja B<sub>1</sub>-vitamiini kaasavastaja. Ta töötas koos hilisema Nobeli meditsiiniauhinna laureaadi Christiaan Eijkmaniga.

## Haridus ja töö
*1885. aastast õppis Grijns Utrechti ülikoolis meditsiini;
*1892. aastal sai ta arstikutse eksamitööga "Lisandusi *[[nägemisnärv|nervus opticus]]*'e füsioloogiasse" (hollandi keeles "Bijdrage tot de physiologie van den nervus opticus");
*1892. aasta septembrist töötas Jaava saarel sõjaväearstina. Batavias (praegune Jakarta) töötas Bakterioloogia ja patoloogilise anatoomia laboris. Koos Eijkmaniga uuris ta beribeeri ja toitumise (masinkooritud riisi söömine) vahelisi seoseid;
*1902 kolis Grijns tagasi Euroopasse;
*1904. aastal pöördus ta tagasi Jaavale, kus temast sai bakterioloogia ja patoloogilise anatoomia labori juhtivtöötaja;  
*1913 sai temast sama labori juhataja; 
*1917 lahkus Grijns tervislikel põhjustel saarelt;
*1921–1935 töötas Wageningeni ülikooli loomafüsioloogia õppetooli juures õppejõu ja teadlasena.

## Panus teaduse arendamisse
Eijkman arvas algul, et riisikliide vesiekstrakt sisaldab mingit kooritud riisi mürgile vastavat "neutraliseerivat faktorit", mis aitab ära hoida beribeerisse haigestumist. Grijns sai nimelt uuringutega kinnitust, et kodulinnud, kelle toidule oli lisatud riisikliisid, tervenesid.
*1896. aastal, kui Eijkman (tervislikel põhjustel) kodumaale naasis, tegi Grijns ise kodulindude söödamaterjaliga seotud katseid. Kodulinnud haigestusid polüneuriiti e mitmenärvipõletikku (eksperimentaalne beribeeri). Grijns arvas, et lisades kodulindude toidule riisikliisid ja/või ube (‚’katjang-idjoe’’ (*Phaseolus radiatus*, liha), saab nende haigestumist ära hoida. Avastust toetasid ka teiste teadlaste tehtud inimkatsed oaga *Phaseolus radiatus* inimeste toidus (Roelfsema, Hulshoff Pol, ja Kiewiet de Jonge).
Ta leidis, et paljud looduslikud toitained sisaldavad teatavaid kompleksseid aineid, mis kaotavad oma toime, kui neid kuumutada üle 120&nbsp;°C, ja milleta häirub katseloomade perifeerse närvisüsteemi metabolism (ainevahetus) ja lind haigestub.
*1901. aastal avaldas Grijns *Geneeskundig Tijdschrift voor Nederlandsch-Indië* kirjutise, kus ta avaldas arvamust, et beribeerit põhjustab mingi faktori puudumine toidus ja on toitumistekkeline haiguslik seisund. Hiljem nimetati see faktor B<sub>1</sub>-vitamiiniks.
 
## Tunnustus
*28. mail 1924 võeti Grijns Hollandi Kuningliku Teaduste Akadeemia (Königlich-Niederländische Akademie der Wissenschaften) liikmeks loodusteaduste alal.  
*1926. ja 1927. aastal esitati Grijns koos Eijkmaniga Nobeli meditsiiniauhinna kandidaadiks, kuid meditsiiniauhinna sai üksnes Eijkman.

## Isiklikku
Grijns oli abielus. Viimastel eluaastatel kannatas Grijns Parkinsoni tõve käes.

## Vaata ka
* Takaki Kanehiro

## Viited

## Välislingid
* Mitgliedschaftsdatensatz der KNAW 
* Literatur von Grijns in der Universitätsbibliothek Wageningen
Mati Mägi

**Mati Mägi** (7. juuni 1941 Viljandi – 1. august 2013 Tartu) oli Tallinna transpordijuht.

Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi.

Mati Mägi töötas Viljandi autobaasis ja Tallinna Taksopargis peainsenerina ning koondises Tallinna Autoveod peadirektori I asetäitjana. 25. jaanuarist 1980 kuni jaanuarini 2010. aastal oli ta Tallinna Autobussipargi (hilisema Tallinna Autobussikoondise) direktor.

Aastatel 1989–1993 oli ta Estline Eesti juhatuse esimees ja aastatel 1990–2004 Autoettevõtete Liidu president.

Tema aastatepikkusest koostööst bussitootjatega kujunes välja idee linnaliinibusside tootmiseks Eestis. Ta oli üks põhilisi initsiaatoreid AS-i Baltscan käivitamisel 1993. aastal Tartus.

## Tunnustus
*2000 Tallinna teenetemärk
*2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Kirjandus
*Postimees 7. august 2013 (nekroloog)
Auk

**Auk** on avatud tühimik või süvend mingis materjalis, esemes, maapinnas või mujal. Materjali või eset läbistavat auku nimetatakse ka avaks ehk avauseks ehk mulguks. Näiteks kõrrel on üks auk.

## Vaata ka
*Must auk
*Valge auk
*"Auk nr 8"

## Välislingid
Kultuurimaja

**Kultuurimaja** ehk **rahvamaja** (mõnikord ka **kultuurikeskus**) on kohaliku omavalitsuse hallatav kultuuriasutus, mis korraldab enamasti oma valla, linna (või linnaosa) piires kultuurielu ning harrastus- ja seltsitegevust.

Kultuurimajaga samasuguse otstarbega on **rahvamaja**.

Ajalooliselt, harvem ka tänapäeval, oli sarnase otstarbega **seltsimaja**, kus tegutses mõni selts.

## Viited
Eksistentsiaalne risk

**Eksistentsiaalseteks riskideks** nimetatakse tegureid, mis panevad ohtu inimkonna säilimise. Laiemas mõistes võivad selle alla kuuluda kõik nähtused, mis võivad hävitada või oluliselt piirata inimtsivilisatsiooni või viia inimeste väljasuremiseni. Veelgi katastroofilisemad sündmused võivad põhjustada elu väljasuremise meie planeedil; Maa, Päikesesüsteemi, Linnutee galaktika või kogu Universumi hävimise.

Looduskatastroofid, nagu supervulkaanide purskamine ja asteroiditabamused, võivad tekitada piisavalt suure eksistentsiaalse ohu, kuid ka inimtegevusest tingitud sündmused võivad ohustada intelligentse elu püsimist Maal, nagu katastroofiline globaalne soojenemine, tuumasõda või bioterrorism.

Vaatamata eksistentsiaalsete riskide tähtsusele on seda teemat raske uurida, kuna inimkonda ei ole minevikus totaalne häving tabanud. Kuigi üksikuid ohte, mis tulenevad tuumasõjast või kliimamuutusest, on intensiivselt uuritud, on enne 21. sajandi algust tehtud väga vähe süstemaatilist tööd eksistentsiaalsete riskide hindamise valdkonnas.
Merematkamine

**Merematkamine** on veeteedel liikumine ehk matkamine harrastuslikul ehk rekreatiivsel eesmärgil.

## Kirjeldus
Enamasti kasutatakse merematkamiseks purjejahte, mootorjahte, kaatreid või mootorpaate või ka laevu, sealhulgas purjelaevu. Vähimad veesõidukid, millega ranna lähedal saab ohutult liikuda, on merekajakid ja meresüstad.

Merematkamise sarnase turismina käsitletakse lõbusõite ristluslaevadel.

Merematkamine on toimekas puhkamine, mida harrastatakse ka purjespordina.

## Vaata ka
* Avamerepurjetamine ja ookeanipurjetamine
* Kaugsõit
* Laeva autonoomsus
* Merehoovused
* Passaattuuled

## Välislingid
* foorum.kipper.ee
* ISAF: Cruising
* The Cruising Association, UK
* Cruisers & Sailing Forums
Asundus

**Asundus** ehk **uusasula** on uus (maa-)asula; Eestis olnud ka asula liike. 

**Asundusteks** on nimetatud ka siirdlaste (st lähtemaalt väljarännanute) asulat: näiteks ajalooliselt talurahva ümberasumisega Eesti alalt väljapoole (Siberisse, Kaukaasiasse) loodud asulaid.

Mõnikord on ka kolooniat või asumaad nimetatud **asunduseks**.

## Asunduste ajalugu Eestis
Eestis tekkisid asundused (asundustalude kogumid) 1920. aastatel 1919. aasta maareformi tulemusena, kui Vabadussõjast osavõtnutele, mõisamoonakatele ja teistele maatameestele antud mõisamaadele või uudismaakohtadele. 

Asundustegevuse korraldamise määruse alusel moodustati 1930. aastatel planeerimiskavade alusel terviklikke ja tiheasustusega asundusi riigi varumaale. Sinna rajati asundus- ehk uudismaatalusid.

Asundus kui asulaliik kaotati Eesti NSV ajal pärast aastatel 1975–1976 toimunud maa-asulate arvestuse korrastamist.

## Viited
Ayşenur Alpaslan

**Ayşenur Alpaslan** (sündinud 30. juulil 1953 Bursas) on Türgi diplomaat, aastatel 2009–2013 Türgi Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Eestis.

1975. aastal lõpetas ta Ankara Ülikooli politoloogiateaduskonna bakalaureusekraadiga.

Veebruaris 1976 alustas ta tööd Türgi välisministeeriumis. Tema esimene ametikoht välismaal oli teine sekretär Türgi saatkonnas Suurbritannias aastatel 1978–1981. Hiljem on ta töötanud Türgi välisesindustes Egiptuses, Austrias ja Itaalias. Ta on juhatanud Türgi välisministeeriumis aastatel 1996–1998 Balkani maade osakonda.

1. detsembril 2001 nimetati ta erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Tšiilis. 1. jaanuarist 2006 viidi ta üle Türgi välisministeeriumi peadirektoriks, kes vastutas Türgi tutvustamise eest ülemeremaades ja kultuurisuhete arendamise eest. 1. oktoobril 2009 nimetati ta täievoliliseks ja erakorraliseks suursaadikuks Eestis. Volikirjad andis ta Eesti presidendile Toomas Hendrik Ilvesele üle sama aasta 29. oktoobril.

Ayşenur Alpaslani ametiajal on Eesti ja Türgi kultuurisuhted elavnenud. Tema toetusel on Eestis korraldatud Türgit ja türgi kunsti tutvustavaid näitusi, 2011. aastal osales Saaremaa ooperipäevadel peakülalisena Ankara Riiklik Ooperi- ja Balletiteater.

Alpaslan valdab inglise, hispaania ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja tal on üks laps.

## Välislingid

*Elulugu saatkonna kodulehel (inglise keeles, vaadatud 15.08.2013)
Poksiv känguru

**"Poksiv känguru"** on mitme teose pealkiri:

* **[[Poksiv känguru (film 1895)|"Poksiv känguru"]]** on 1895. aasta saksa tummfilm;
* **[[Poksiv känguru (film 1896)|"Poksiv känguru"]]** on 1896. aasta inglise tummfilm.
Adolphe Guillaume Vorderman

**Adolphe Guillaume Vorderman** (12. detsember 1844 Haag, Holland – 15. juuli 1902 Bataavia, Jaava) oli Hollandi arst ja teadlane.

Tema tehtud ulatuslikud toitumiseksperimendid aitasid kaasa vitamiinide avastamisele.

## Haridus ja töö
Vorderman õppis Utrechti ülikoolis meditsiini. 1866. aastal astus dr. Vorderman Hollandi laevastikku ja asus tööle meditsiiniohvitserina. 1871. aastal saadeti ta tsiviilteenistusse Indoneesiasse (sel ajal Hollandi India). 1881 saadeti Vorderman Bataaviasse (tänapäeval Jakarta). 1890. aastast töötas ta saarel vanglate sanitaarkontrollijana. Ulatuslike toitumiseksperimentide käigus kontrollis ta ligi 100 saarel olevat väiksemat vanglat.

## Panus teaduse arendamisse
1895. aastal arutas Christiaan Eijkman enne ärasõitu saarelt beribeeriga seotut ülemmeditsiiniohvitseri Vordermaniga. Beribeeri näis probleeme põhjustavat üksnes osal kinnipeetavatest. Neist, kes sõid pruuni riisi, haigestus üks 10 000 kinnipeetava kohta, ja neist, kes said söögiks poleeritud riisi, haigestus üks 39 kinnipeetava kohta. Vorderman järeldas, et haigestumise põhjuseks ei saa olla vangla hügieenitingimused. Aastatel 1895–1896 õnnestus Vordermanil tõestada, et beribeeri haigus on seotud pikemaajalise poleeritud riisi söömisega, seda kinnitas Braddon.

## Publikatsioonid
Vordermani uurimusi looduses leiduvate toksiinide, ravimite ja söögiga seotult avaldati sellistes arstiteaduslikes väljaannetes nagu Teysmannia ja Het Natuurkundig Tijdschrift voor Ned. Indië.
Vordermanil oli ka ornitoloogiaalaseid publikatsioone.
*"Meteorologische waarnemingen op P. Bras", Nat. Tijdschr. N.I. 37, 1877, p. 195-210.
*"Naar de Lampongs", Eigen Haard 1884, p. 234, 244, 261, 268, 284, and 289.
*"Verslag van een tocht naar de Wijnkoopersbaai in Juni 1885", (Nat. Tijdschr. N.I. 49, 1890, p. 225-298.
*"Een tochtje naar Bawean", in Express Nov. and Dec. 1891.
*"Madoereesche planten", Nat. Tijdschr. N.I. 59, 1900, p. 140-197.
*"De oranje ontjomschimmel (Monilia sitophila Mont.) en hare verschijning als eerste vegetatie op de aschvelden van den Kloet", Teysmannia 12, 1901, p. 274-279.
*...

### Ornitoloogina

Lindudest nimetas ta järgmisi: 
**[[Centropus sinensis kangeanensis]]* (1893)  
**[[Rhopodytes tristis kangeanensis]]* (1893) 

## Tunnustus
Vordermani auks on nimetatud liik *[[Myristica vordermannii]]* Warb.

## Viited

## Välislingid
*Kenneth J. Carpenter,"The Nobel Prize and the Discovery of Vitamins", Nobelprize.org. Nobel Media AB 2013. Veebiversioon (vaadatud 14.08.2013)
Pille Kangur

**Pille Kangur** (31. mai 1966 Otepää – 11. august 2013) oli eesti helilooja.

Ta õppis klaverit aastatel 1977–1979 Elva lastemuusikakoolis ja aastatel 1979–1984 Jõgeva lastemuusikakoolis; 1984. aastal lõpetas Jõgeva Keskkooli. Aastatel 1984–1989 õppis Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis koorijuhtimist (Vaike Uibopuu juhendamisel) ja muusikateooriat (Anne Juzari juhendamisel). 2004. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia bakalaureuseõppes (Raimo Kangro ja Helena Tulve klassis). 2006. aastast õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias magistriõppes (Helena Tulve ja Toivo Tulevi klassis).

Ta kirjutas peamiselt kammer- ja elektronmuusikat ning multimeediateoseid. 2004. aastast oli ta Eesti Heliloojate Liidu liige.

## Isiklikku
Tema vanaisa oli helilooja Heldur Vatsel (1916–1982).

## Teoseid
* *Nukker triolett. ...Ja sa lähed* sopranile, flöödile ja keelpilliorkestrile (Indrek Hirv, 2000)
* *Dream VST* flöödile, klarnetile, tsimblile, klaverile ja basskitarrile (2001)
* *The Sea of Lost Time* flöödile, klarnetile, viiulile ja vioolale (2001)
* *Бессонница* metsosopranile ja instrumentaalansamblile (M. Tsvetajeva 2002)
* *Mondes Paralléles* klaverile ja elektroonikale (2004)
* *Tantsides eilset* saksofonile ja elektroonikale (2005)
* *Ka üleval on külm* 6 häälele ja elektroonikale (Indrek Hirv, 2005)
* *Laulev kiik* videole ja elektroonikale (2005)

## Viited

## Kirjandus
*
Anne Juzar

**Anne Juzar** (sündinud 13. novembril 1956 Otepääl) on eesti helilooja ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1976 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli muusikateooria erialal ja aastal 1982 Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsioonierialal (Eino Tambergi klassis).

Aastatel 1983–2004 töötas ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana (sealhulgas aastatel 1994–1997 osakonnajuhatajana), aastatel 1997–2004 oli ühtlasi Eesti Muusikaakadeemia Tartu filiaali õppejõud. Aastast 2004 tegutseb ta Valga Muusikakooli heliloominguõpetajana.

Tema õpilasteks on Mart Jaanson, Pille Kangur, Jaan Sööt.

## Kirjandus
*
Brošüür

**Brošüür** (prantsuse sõnast *brochure*) mitteperioodiliselt ilmuv paber- või kartongkaantega väljaanne, mille maht on 5–48 lehekülge (üle 49-leheküljelist väljaannet nimetatakse **[[raamat]]uks**). Mõne käsitluse järgi on brošüür samuti raamat (5–48 lk).

## Viited