Töötajate Vaba Kutsealadevaheline Ühing

Töötajate Vaba Kutsealadevaheline Ühing (SMOT) (*Свободное межпрофессиональное объединение трудящихся (СМОТ*)) on üks esimesi katseid luua NSV Liidus ametiühing, mis oleks sõltumatu Üleliidulisest Ametiühingute Kesknõukogust. Selle asutas 1978. aastal rühm Nõukogude dissidente.

## Ajalugu
1978. aastal dissidentide rühma poolt asutatud ühingu esindajate nõukogusse kuulusid Ljudmilla Agapova (insener), Valeri Senderov (matemaatik), Vladimir Borissov (elektrik), Lev Volohhonski (tööline), Aleksandr Ivantšenko (insener), Jevgeni Nikolajev (geograaf), Valeria Novodvorskaja (raamatukoguhoidja), Vladimir Skvirski (geoloog) ja Albina Jakoreva (instituudist väljavisatud üliõpilane). SMOTi loomine kuulutati esmakordselt välja dissidentide pressikonverentsil 28. oktoobril 1978 Moskvas.

Dissident Ljudmilla Aleksejeva: "Sotsiaal-majanduslike õiguste liikumine tekkis palju hiljem kui rahvuslikud, usulised ja inimõiguste liikumised. Selle juured ulatuvad aastasse 1978 ja 1980. aastate alguseks oli see vaevu lapsekingades alles. Poola sündmused näitasid aga töölis- või täpsemalt ametiühinguliikumise potentsiaali riigis, mille sotsiaal-majanduslik süsteem sarnanes Nõukogude omaga, ja see tõi kaasa suurenenud huvi sarnaste nähtuste vastu NSV Liidus.

Ametiühinguorganisatsiooni loomise plaane arutati tuliselt nii inimõiguslaste kui ka "sotsiaaldemokraatide" seas. Pärast pikki arutelusid otsustati mitte piirata niigi nõrka potentsiaali üheski poliitilises raamistikus, vaid luua inimõiguste organisatsioon, mis ühendaks erinevate elukutsete ja veendumustega inimesi. Nii sündiski Töötajate Vaba Kutsealadevaheline Ühing (SMOT). Eesmärk oli pakkuda oma liikmetele juriidilist, moraalset ja materiaalset abi. Selleks plaaniti SMOT-i raames luua „koostööpõhiseid“ ühendusi – vastastikuse abi fondid, ühingud maapiirkondades ühiskasutuseks majade ostmiseks või rentimiseks, lasteaedade loomiseks seal, kus neid pole või on neist puudus, ja isegi vahetuskaubanduseks (näiteks tee või kondenspiima saatmine Moskvast teistesse linnadesse hautatud sealiha vastu, mida on saadaval mõnes Ida-Siberi piirkonnas, kuid mitte Moskvas). Lisaks pidid SMOT-il olema töörühmad, mis koguksid ja koondaksid teavet sotsiaal-majanduslike õiguste valdkonna olukorra kohta infobülletäänides.

Struktuuriliselt pidi SMOT olema sõltumatute rühmade ühendus, millest igaühel oleks vähemalt viis liiget – ühe linna või alevi elanikud, ühe asutuse või ettevõtte töötajad. Iga selline rühm pidi määrama oma „tegevusvaldkonna“, lähtudes kohalikest oludest ja oma võimalustest. Iga rühm nimetas SMOT-i koordineerivasse organisse esindaja ja avalikustati ainult esindajate nimed. Neil ei olnud vaja esitada oma rühma liikmete nimekirju ega isegi selgitada, kes nad on – vaid märkida nende arv."

17. juunil 1982 arreteeriti Moskvas SMOT-i infobülletääni väljaandjad Valeri Senderov (matemaatik, kes töötas pärast kooli lõpetamist turvamehena), Vladimir Geršuni (tööline ja endine poliitvang) ja Ilja Geltser (Terase ja Sulamite Instituudi tudeng).

Seoses nende arreteerimistega viidi läbi arvukalt läbiotsimisi Moskvas, Kiievis ja Leningradis, kus kirjanik Vjatšeslav Dolinin arreteeriti 13. juunil ja filoloog Rostislav Evdokimov 22. juunil. 

11. septembril 1982 viidi läbi läbiotsimisi mitmes Novgorodi oblasti külas, kus töövanglast vabanenud Lev Volohhonski ja mitu tema sõpra töötasid metsandusosakonnas. Volohhonski arreteeriti 8. detsembril. Päev pärast tema arreteerimist kuulutati välja SMOT-i esindajate nõukogu uus koosseis: moskvalane Nikolai Uhanov, leningrardlased Tatjana Pletneva, Aleksandr Skobov, Irina Tsurkuvo, Vladimir Sõtinski, Rusakova ja Pavlov (perekonnanimi on pseudonüüm).

Leningradis ilmus mitme hoone seintele grafiti: "Vabadus Volohhonskile!" ja "Vabadus poliitvangidele!". SMOT-i allkirjastatud lendlehti, mis kutsusid üles 18. detsembril toimuva koristuspäeva boikoteerima, levitati Permis ja Ivanovos. 20. detsembril toimus Leningradis taas läbiotsimiste seeria ning A. Skobov ja I. Tsurkova arreteeriti.

12. juunil arreteeriti Nikolai Uhanov. Pärast seda avaldas SMOT-i esindajate nõukogu avalduse, milles teatas, et ei avalda enam oma uute liikmete nimesid.

Kuid isegi pärast neid vahistamisi jätkati SMOT-i infobülletääni väljaandmist. Pärast 35. numbrit aga numbreid enam ei märgitud, vaid näidati ainult ilmumiskuupäeva.

## Viited