open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kultuurikilomeeter

**Kultuurikilomeeter** oli aktsiooni "Euroopa kultuuripealinn 2011" raames Tallinnas raudteetammile rajatud kergliiklustee. See avati 15. mail 2011 ja suleti septembris 2014. Kultuurikilomeeter kulges mööda tänapäevast Rumbi ja Kalaranna tänavat.

2,2 kilomeetri pikkune kergliiklustee sai alguse Logi tänavalt kruiisilaevade kai juurde viivate väravate juurest ning möödus Linnahallist, Kultuurikatlast, Patarei vanglast, lennusadamast, Kalamaja kalmistupargist ja Noblessneri laevatehasest. Tee kulges mööda endist raudteetammi, mis oli kaetud esmalt paekillustiku ja seejärel graniitkillustikuga. Kergliiklusteele oli rajatud tänavavalgustus, tehtud haljastustööd ning paigaldatud pingid.

Mereäärne jalgtee kujunes paljude tallinlaste jaoks armastatud vaba aja veetmise paigaks, seal käidi tervisesporti tegemas, laste ja koertega jalutamas ning kunsti nautimas.

Kultuurikilomeeter suleti avalikuks kasutuseks 2014. aasta septembris seoses samale maa-alale rajatava Kalaranna tänava ehitustööde algusega. Tänapäeval on alles kultuurikilomeetri lõik Kalaranna tänavast Vanasadama väravani. Teisele poole Kalaranna kvartalit rajati merekaldale Beetapromenaadiks nimetatud kergliiklustee jätk, mis möödub Patarei vanglast ning ulatub Kalaranna ehitusplatsist Lennusadamani.

## Vaata ka
* Euroopa kultuuripealinn Tallinn
*Kalaranna tänav
*Rumbi tänav

## Viited

## Välislingid

* Teelemari Loonet. "Tallinnas avati kultuurikilomeeter". Postimees.ee, 15. mai 2011 (sisaldab fotogaleriid Kultuurikilomeetri avamisest)
* Kultuurikilomeeter, 24.06.2011 (jalutus Kultuurikilomeetril). Youtube'i video, 25. juuni 2011
Eesti NSV Valitsus

**Eesti NSV Valitsus** oli 25. detsember 1989 – 20. august 1991 Eesti NSV täidesaatev võimuorgan, Eesti NSV Ülenõukogule    allunud   Eesti    NSV kõrgreim riigivalitsemisorgan. 

8. mai 1990 – 20. august 1991 kandis nime **Eesti Vabariigi Valitsus**.

Ametis oli kaks Eesti NSV Valitsust:
* Indrek Toome valitsus 
* Edgar Savisaare valitsus

## Vaata ka
* Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
* Eesti NSV Ministrite Nõukogu
## Viited

## Välislingid
* Seadus "Eesti NSV Valitsuse kohta", Riigi Teataja, Ülemnõukogu seadus, Jõustumise kp:	25.12.1989
Võtmelinn

**Võtmelinnaks** nimetatakse lennunduses lennujaama, kus toimub teatud lennufirma lende tavalisest rohkem, kuid mida ei nimetata (veel) sõlmlennujaamaks.
Hideyo Noguchi

**Hideyo Noguchi** (jaapani keeles 野口 英世 *Noguchi Hideyo*; 11. mai 1876 Inawashiro, Fukushima – 21. mai 1928 Accra, Ghana) oli jaapani bakterioloog. Ta avastas neurosüüfilise etioloogia, 1913. aastal isoleeris ta seljaajukuivega patsientide ajuproovidest bakteri *[[Treponema pallidum]].*

Noguchi Hideyo lapsepõlve varjutas olmeõnnetus: üheaastaselt kukkus ta tulekoldesse (või kallutas endale keeva riisipaja peale), mille tagajärjel said tema vasak külg ja käsi raskeid põletushaavu. Kuid arvatakse, et tema huvi meditsiini õppimise vastu sai alguse üleelamistest 16-aastaselt, kui kirurg Kanae Watanabe tegi talle käeoperatsiooni.

Alistamatu meele ja erakordse püüdlikkuse toel sai ta toimetulekut häirinud probleemidest jagu, kolis Tōkyōsse ja töötas õpingute ajal majahoidjana. 1896. aastal sooritas ta meditsiinipraktiseerija eksami esimese astme ja lõpetas 21-aastaselt Tōkyō meditsiinikolledži. Pärast meditsiinidoktori litsentsi omandamist võttis ta vastu lektoritöö ning tutvus doktor Morinosuke Chiwakiga, kellest sai tema eluaegne sõber ja mentor.

Hideyo uurimistöö sai hoo sisse pärast seda, kui ta oli 1900. aastal asunud elama Ameerika Ühendriikidesse ning töötas Pennsylvania Ülikoolis doktor Simon Flexneri uurimisassistendina.

Noguchi varasemad uuringud olid seotud maomürgi füsioloogiliste toimete uurimisega, näiteks hemolüüsi, verejooksude, ödeemi ja endoteeli kahjustustega. 1909. aastal ilmus tema monograafia "Snake Venoms: An Investigation of Venomous Snakes with Special Reference to the Phenomena of Their Venoms".

Rockefelleri Meditsiiniuuringute Instituudis töötades avaldas ta rohkem kui 200 teaduspublikatsiooni mitmete nakkushaiguste, näiteks süüfilise, tuberkuloosi, trahhoomi, lastehalvatuse, marutõve, kollapalaviku, Kaljumägede tüüfuse ja Oroya palaviku kohta.

Noguchil diagnoositi 1913. aastal süüfilis.

## Publikatsioone
* "The Action of Snake Venom Upon Cold-blooded Animals" (1904; Washington, Carnegie Institution)
* "Snake Venoms: An Investigation of Venomous Snakes with Special Reference to the Phenomena of Their Venoms" (1909; Washington, Carnegie Institution)
* "Serum Diagnosis of Syphilis and the Butyric Acid Test for Syphilis" (1911; Philadelphia: J. B. Lippincott)
* "Laboratory Diagnosis of Syphilis: A Manual for Students and Physicians" (1923; New York: P. B. Hoeber) 

## Viited
Albi (Prantsusmaa)

**Albi** [albi] on linn Prantsusmaal Tarni departemangus. Ta on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on nelja kantoni keskus.

Linna territoorium asub 130–308 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Sõpruslinnad
*  Palo Alto, Ameerika Ühendriigid
*  Girona, Hispaania
## Vaata ka
*Katarid
## Viited

## Välislingid
* Linnavalitsuse koduleht (*prantsuse keeles*)
* Linna turismiinfo leht (*inglise keeles*)
* UNESCO kultuuripärandisse kuuluva piiskopilinnuse tutvustusleht (*inglise keeles*)
Keeni raamatukogu

**Keeni raamatukogu** on Otepää valla rahvaraamatukogu. Raamatukogu aadress on Keeni tee 6, Keeni küla, Valga maakond.

## Ajalugu
Mõnedel andmetel asutati Keeni raamatukogu enne 1920. aastat, kuid selle kohta dokumendid puuduvad. Igatahes kindlad andmed raamatukogu tegevuse kohta on 1925. aastast. 1925. aastal määras haridusministeerium Keeni valla avalikule raamatukogule riikliku toetuse 2500 marka.

1928. aastal kolis raamatukogu Keeni koolimaja Keeni vallamaja juurde, kuhu jäi kuni 1930. aastani. 1930. aasta septembris koliti raamatukogu Keeni Ministeeriumikooli, see asus Kihul. Liideti kooli ja valla raamatukogu. Raamatuid laenutasid õpetajad Saar ja Luigemäe. 17. septembril 1930 põles Kihu koolimaja, hävisid peaaegu kõik raamatud. Inimeste kätte jäi umbes 45 raamatut. Need korjati inimestelt kokku ja raamatukogu hakati uuesti rajama. Rahalist toetust saadi ka vallast. Raamatukogu asus nüüd Keeni mõisahoones. Seal asusid veel kool ja Keeni metsaülem. 1940. aastal hävis raamatukogu jälle. Koolimajas olid sõdurid. Raamatud toodi koolimaja ette ja põletati, alles jäid raamatud, mis olid inimeste käes. 

1948. aastal asus raamatukogu Keeni koolimajas, hiljem koliti Keeni külanõukogu hoonesse, mis asus Keeni–Sangaste tee ääres endises Simsoni talus. Kui külanõukogu likvideeriti, koliti Keeni klubisse. 

1958. aasta oktoobris hakkas Keeni raamatukogu juhatajana tööle Viivi Stenov (Oras). Raamatukogu asus sovhoosi kontori kohal pisikeses toapugerikus, kus kirjatöö tehti põlve peal, sest puudus laud ja ruumgi selle paigutamiseks. Aastatel 1958–1983 kolis raamatukogu kolmel korda. 

1993. aastal kolis raamatukogu küla servas asuvasse kolmekorruselise keskküttega kortermaja 1. korrusele, endistesse lasteaia ruumidesse. 

2008. aastal saadi raamatukoguprogramm RIKS. Elektroonilisele laenutusele mindi üle 2013. aastal.

## Juhatajad/laenutajad
* J. Saarmann
* Õp. Saar
* Õp. Luigemäe
* Eha Oha (Veske) 1948–1955
* Virve Falkenberg 1955–1957
* Tiiu Teder 1957
* Astra Mõtus 1958
* Viivi Štenov (Oras) 1958–2001
* Aino Oja alates 2001

## Statistika
Statistika 2014. aasta seisuga

Kogusid: 12 996

Kasutajaid: 142

Külastusi: 1519

Laenutusi: 3503

Töökohti: 0,5

## Vaata ka
* Sangaste raamatukogu

## Viited

## Kirjandus
* Valgamaa rahvaraamatukogud 1920-2010. Valga, 2010
* Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014

## Välislingid
* Sangaste valla raamatukogud
Sangaste raamatukogu

**Sangaste raamatukogu** on Otepää valla rahvaraamatukogu. Raamatukogu aadress on Kooli 3 Sangaste alevik Valga maakond.

## Ajalugu
Esimene raamatukogu Sangastes tekkis kiriku koguduse juurde. Sealsed raamatud olid enamikus vaimuliku sisuga ja asusid köstrimajas köstri järelevalve all. 1898. aastal asutati Sangaste Põllumeeste Selts, mis tegutses samuti köstrimajas. Olemasolev väike raamatukogu suurenes tänu liikmete annetustele, mille tegijateks teiste seas olid poliitik, jurist ja ajakirjanik Jüri Vilms ning arstiteadlane ja ühiskonnategelane Peeter Hellat. Raamatuid oli ligi 1000 köidet, hiljem anti need üle Sangaste Laulu-Mängu Seltsile.

1924. aastal loodi Lauküla Rahvaraamatukogu Selts, mille algne tegevus oli hoogne. Raamatukogu asus vallamajaga samas majas. Raamatukogutööd tegid Aleksander Roose ja Aureelie Vilippus, kes käis laenutamas ka Restu rahvamajas. Hiljem seltsi tegevus hääbus ning 1927. aastal otsustas Sangaste vallavolikogu kustutada Lauküla Rahvaraamatukogu Seltsi avalikkude raamatukogude võrgust ja anda raamatud üle Sangaste Laulu-Mängu Seltsile.

Raamatukogu asus selles vanas majas hulk aastaid. 1959. aastal maja põles, aga ehitati 1961. aastaks uuesti üles, seekord kahekorruselisena. Laenutamas käidi ka Restu koolis, Sangaste lossis ja Sangaste metskonnas. Raamatukogu tegi koostööd kohaliku kultuurimajaga, paljud üritused valmistati ette ja viidi läbi üheskoos.

1988. aastal koliti Sangaste lasteaia hoonesse, kus raamatukogu sai kaks suurt ruumi raamatute jaoks ja väikese esik-kabineti. Samas majas asus ka algkool ning lapsed olid raamatukogu sagedased külastajad.

2002. aastal suleti Sangaste algkool. Järgmisel aastal remontis vald tühjaksjäänud ruumid ning need kohandati raamatukogu tarbeks.

2006. aastal osteti raamatukoguprogramm RIKS, elektroonilisele laenutusele mindi üle 2014. aastal.

## Juhatajad/laenutajad
* Aleksander Roose
* Aureelie Vilippus
* Ruth Tari 1955–1956; 1970–1972
* Virve Falkenberg ?–1967
* Lea Lõhmus (Saareoks) 1967–1969
* Leida Sarnets
* E. Nääme
* Maie Kokk 1976–1978
* Maila Veesaar (Rohtla) 1978–1981
* Kaie Männik 1981–2003
* Aino Oja alates 2003

## Statistika
Statistika 2014. aasta seisuga

Kogusid: 14 309

Kasutajaid: 155

Külastusi: 1740

Laenutusi: 2736

Töökohti: 0,5

## Vaata ka
* Keeni raamatukogu

## Kirjandus
* Valgamaa rahvaraamatukogud 1920-2010. Valga, 2010
* Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014

## Välislingid
* Sangaste valla raamatukogud
Loomamatus

**Loomamatus** on rituaalselt inimesega samasse hauda või omaette hauda maetud loom.

## Vaata ka
* Lemmikloomade kalmistu
Läti haridus

Läti Vabariigis antavat kooliharidust jaotatakse peamiselt põhi-, kesk- ja kõrghariduseks.

Esimesse klassi astuvad lapsed 6- või 7-aastaselt. Põhiharidus kestab üheksa aastat ja selle omandamine on kohustuslik kõigile kuni 15-aastastele inimestele või kuni põhikooli lõpetamiseni. Soovi korral saab jätkata õppimist 12. klassini. Õpilastel on võimalus valida üldkeskhariduse (kestab kolm aastat ja valmistab õpilast ette kõrghariduse saamiseks) või kutsekeskhariduse (on suunatud kutse saamisele) vahel. Põhi- ja keskharidus on tasuta. Lätis on nagu ka Eestis korraldatud riigieksamite süsteem.

1996. aastal oli põhihariduse omandanud 95,8% kogu rahvastikust. Alates 2001. aastast on kasvanud põhikoolis käimisest loobunud õpilaste arv, eriti maapiirkondades, kus on osa koolidest suletud.

Lätis on probleemiks vähemusrahvuste keelte kasutamine keskharidusasustustes, mis põhjustas aastatel 2003–2004 proteste. Läti välisministeeriumi andmetel on Lätis võimalik põhiharidust saada kaheksas vähemusrahvuse keeles: vene, valgevene, poola, ukraina, leedu, eesti, juudi ja mustlaskeeles. Tegelikult on aga ainult vene ja poola koolides õppekeel kõigis ainetes vastavalt vene või poola keel; vähemusrahvuste põhikoolides õpetatakse kas läti või vene keeles ning selle rahvuse keelt ja kultuuri õpetatakse õppeainetena.

UNESCO andmetel omandas 2010. aasta seisuga välismaal kõrgharidust 4720 Läti üliõpilast (peamiselt Suurbritannias, Taanis, Venemaal ja Saksamaal); 2012. aastal oli neid 6284. Läti kõrgkoolides õppis 2010. aastal 1760 mõnest muust riigist pärit üliõpilast (peamiselt Venemaalt, Ukrainast ja Leedust); 2012. aastal oli neid 3505. Läti haridus- ja teadusministeeriumi andmetel 2014/2015. õppeaastal Lätis 2844 üliõpilast välismaalt.
Elamus

**Elamus** (saksa keeles *Erlebnis*) on inimese elus toimuv meeldejääv sündmus. 

Elamused võivad olla rahuldustpakkuvad, erutavad või traumeerivad.

Elamus on emotsionaalselt töödeldud sündmus, mille sisemised ja välised protsessid seonduvad positiivsete ja negatiivsete tunnetega. Oma olemuse ja toime poolest on elamusega seotud teadvuse protsessid alati subjektiivsed, mittemõõdetavad ja individuaalsed. Kuna elamus sõltub tavaliselt sündmuse toimumiskohas valitseva üldise atmosfääriga, pole selle kordamine ja sellest mitte osa saanud inimestele edasiandmine enamasti võimalik. Seetõttu on elamuse üle otsustamisel määravaks subjektiivne liigitamine ja hindamine. 

Radikaalse konstruktivismi perspektiivist oleme me ise meie elu reaalsusest pärinevate elamuste aktiivsed kaasloojad ning tõlgendajad. Elamuse teadvustamine ja osalemine välises interaktsioonis sõltub eelkõige inimese isiklikust tähelepanuvõimest ja mõtlemise jõudlusest. 

Gerhard Schulze on kultuurisotsioloogia perspektiivist analüüsinud tänapäevast elamusmajandust ning pakkunud seoses sellega välja ka põhjaliku elamuste teooria.

## Kirjandus
* Brunner-Sperdin, Alexandra: *Erlebnisprodukte in Hotellerie und Tourismus: Erfolgreiche Inszenierung und Qualitätsmessung*. Berlin 2008, ISBN 3503110062
* Lausberg, Michael: *Die [[Erlebnispädagogik]] [[Kurt Hahn]]s*. Marburg 2007
* Schulze, Gerhard: *Die Erlebnisgesellschaft. Kultursoziologie der Gegenwart.* Frankfurt a.M.: Campus 1992, ISBN 3593348438.
* Tsvasman, Leon: *Erlebnis*, in: ders. (Hg.): *Das grosse Lexikon Medien und Kommunikation. Kompendium interdisziplinärer Konzepte.* Würzburg 2006, S. 99.
Vladimir Železnikov

**Vladimir Železnikov** (vene keeles Владимир Карпович Железников; 26. oktoober 1925 Vitebsk – 3. detsember 2015 Moskva) oli vene lastekirjanik ja filmistsenarist.

Aastal 1957 lõpetas ta Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Töötas populaarses lasteajakirjas Murzilka.

Ta oli 13 filmi stsenarist.

Eesti keeles ilmunud:
*"Veidrik kuuendast b-st" (1964; Eesti Raamat; tõlkija Ü. Karu)
*"Igaüks unistab koerast" (1988; Eesti Raamat; tõlkija Silvi Väli)

## Tunnustus
* NSV Liidu riiklik preemia 1974 ja 1986
* Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane 1995
Korporatsioon Daugaviete

**Korporatsioon Daugaviete** on 6. novembril 1921 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon, esimene naiskorporatsioon Lätis.

## Sümboolika

Korporatsioon Daugaviete värvid on tumelilla-roheline-kuldne.

Korporatsioon Daugaviete motodeks on:  *Pars pro toto!*, *Õigluse, ilu ja kõige õilsa eest!* ja *Patientia vincit omnia!* 

## Ajalugu

Korporatsioon Daugaviete asutasid 19 Läti Ülikooli naistudengit. Korporatsiooni nimeks valiti Daugaviete Daugava jõe järgi, sümboliseerimaks organisatsiooni võimet ühendada maalt ja linnast pärit üliõpilasi ning jõele omast igavest voolamist ja muutumist. Sobiva organiseerumisvormi valimisel võeti eeskujuks Eesti vanim naiskorporatsioon Filiae Patriae.  Korporatsioon Daugaviete osales 1924. aastal Läti Naiskorporatsioonide Liidu loomises. 1940. aastal likvideeriti korporatsioon Daugaviete okupatsioonivõimude poolt, kuid organisatsiooni tegevus jätkus välismaal. 

Korporatsiooni tegevus Riias taastati 1989. aasta novembris. 1995. aastal sõlmiti sõprusleping Soome üliõpilasorganisatsiooni Keskisuomalainen Osakuntaga ja 1997. aastal korporatsioon Filiae Patriaega.

## Viited

## Välislingid
*Korporatsioon Daugaviete
Top Connect OÜ

**Top Connect OÜ** on Eesti telekommunikatsiooniettevõte. 

Ettevõttel on tuntud roaminguteenus **TravelSim**, mille kaudu saab telefonidelt eri maailma paikadesse helistada soodsamalt.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
STV

AS **STV** on 1991 asutatud Eesti kaabelsideettevõte. 

Ettevõttel oli 2010. aastani oma telekanal: STV Telekanal (nimetatud STV).

Ettevõttel oli 2013. aastani oma turvateenuste osakond (STV Turvateenistus), mille 2013 omandas G4S Eesti.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Aleksandr

**Aleksandr** () on vene mehenimi.

2017. aasta seisuga on see Eesti kõige populaarsem mehenimi. 1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Aleksandr 12 299 mehel. Aleksandr oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 40).

Kõige populaarsem oli eesnimi Aleksandr vanuserühmas 55–59, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 134,85 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 208,32.

3. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 12294 Aleksandri-nimelist inimest.

## Nime kandjaid
* Aleksandr Dmitrijev
* Aleksandr Glazunov
* Aleksandr Menšikov
* Aleksandr Olerski
* Aleksandr Puškin
* Aleksandr Puštov
* Aleksandr Solženitsõn

## Vaata ka
* Aleksander
* Alex
* Alexander
* Sander

## Viited
Põštševõk

**Põštševõk** on küla Ukrainas Donetski oblastis Volnovahha rajoonis, 83&nbsp;km kaugusel Donetskist lõunaedelas, umbes 20&nbsp;km kaugusel Mariupolist kirdes.

Kalmiuse jõe kaldal asuva küla kõrgus merepinnast on 32 meetrit.

2001. aastal rahvaloenduse andmeil elas asulas 41 inimest, kellest 80,49% märkis emakeeleks ukraina ja 19,51% vene keele.

Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 22. oktoobril püüdis valitsusvastaste relvajõudude väesalk forsseerida Kalmiust, hukkus üks Ukraina sõjaväelane.

2015. aasta 2. detsembril teatati seni nn hallis tsoonis asunud asula võtmisest Ukraina kontrolli alla.

## Viited

## Välislingid
* Ilm asulas
Jelena

**Jelena** (vene Елена) on venepärane naisenimi.

2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Jelena 10 167 naisel. Jelena oli populaarsuselt 3. naisenimi.

3. detsembri 2015 seisuga elas rahvastikuregistri andmetel Eestis 10 602 Jelena-nimelist inimest.

## Nime kandjaid

* Jelena Dementjeva
* Jelena Issinbajeva
* Jelena Janković
* Jelena Kallas
* Jelena Obraztsova
* Jelena Skulskaja
* Jelena Vorobei
* Jelena Välbe

## Viited

## Vaata ka
*Aljona
*Olena
Miia Masso

**Miia Masso** (sündinud 14. jaanuaril 1940 Tartus) on eesti arhitekt.

Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1958–1964 ERKI-s, mille lõpetas arhitektina. 

Aastatel 1964–1967 töötas ta projekteerimisinstituut Kommunaalprojektis, 1967–1989 projekteerimisinstituut Eesti Projektis, 1990 Põhja- ja Baltimaade arhitektuuritriennaali direktorina, 1991–1993 Arhitektuuribüroo Masso ja Luubis ning alates 1993. aastast Masso Arhitektuuribüroos. Ta on Eesti Arhitektide Liidu liige 1966. aastast.

## Töid
*1968-1975 – Tallinna Mustamäe 6. mikrorajooni keskuse I järk 
*1972–1980 – büroohoone Liivalaia 9, Tallinn (Eesti Gaasi maja)
*1975–1980 – elu- ja büroohoone Mooni 18, Tallinn
*1977–1987 – elu- ja büroohoone Narva mnt 31, Tallinn
**1992–1996 – selle hoone juurdeehitis Tuukri 58, Tallinn
*1987–1994 – elamud Roopa tänaval, Tallinn:
**1989–1993 – 8, 10 (insener Priit Põldre)
**1993–1994 – 12, 14 ja 16 (kaasautorid Martin Aunin ja Mart Kadarik)
*1980–1989 – kvartal Ülikooli ja Küüni tänava vahel, sisse jäi ka Promenaadi tänav, Tartu. Teostus ainult I järk (Tartu kesklinna kaubahall)
*1996–1997 – korterelamu Nafta 16, Tallinn
*2005–2010 – korterelamu A. Maramaa pst 14A, Viljandi  

## Nn Masso maja
*1972–1981 – 5-korruseline tellisseintega kortermaja tüüpprojekt. Seda maja on hiljem ehitatud mitmel pool üle Eesti – nt Tihase/ Vindi 1/ 1A (Tallinn), Seminari 11 (Rakvere) jm

## Võistlustöid
*1969 – kunstimuuseum Harju tänaval, Tallinn. Ost
*1972 – elamu tüüpprojekt. I auhind
*1992 – Sheratoni hotell Rocca al Mares. III auhind (kaasautor Rein Luup)

## Kirjutisi
*"Roopa tänava elamud". // Maja 3/1994. Lk 30–31

## Kirjandus
*Boris Mirov. "Veel Roopa tänava elamutest". // Maja 1-2/1995. Lk 95–96
*Piret Lindpere. "Masso, Miia". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 300

## Välislingid
*Masso Arhitektuuribüroo koduleht
Lydia Koidula monument

**Lydia Koidula monument** on Lydia Koidulale püstitatud monument Pärnus Lydia Koidula pargis. Monument on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Monument avati 9. juunil 1929. Selle autor on Amandus Adamson.

## Vaata ka
* Jaan Kukk

## Viited

## Välislingid

*
* Esna, O. Kuidas Pärnusse kerkis Lydia Koidula ausammas. Pärnu Postimees, 5.04.2007
Pirita rand

**Pirita rand** on supelrand Tallinnas Pirita linnaosas. 

Pirita rand on Tallinna suurim liivane supelrand. Randa pääseb Merivälja tee ja Supluse puiestee kaudu.

## Vaata ka
*Pirita rannahoone 

## Välislingid
Jussi nõmm

**Jussi nõmm** on nõmm Põhja-Kõrvemaa maastikukaitsealal. 

Nõmme kõrval asuvad Jussi järved.


Jussi lagendik.jpg
Jussi nõmme vaade.jpg
Jussi nõmmel.JPG
Jussi heath, Sept 2009.jpg

## Viited

## Välislingid

*Andres Tõnisson, Jussi nõmm ja järved säilitavad ajalugu, Loodus, november 2000
Looduspere

**Looduspere OÜ** on 2002. aastal asutatud Eesti jae- ja hulgimüügiettevõte, mis vahendab mahepõllumajandusest pärit toorainest tooteid, muuhulgas pakendatud toiduaineid, kosmeetikat, puhastusvahendeid, hügieenitooteid lastele ja naistele, laste riideid, sooja pesu ja mänguasju.

Ettevõte kuulub 100% ulatuses Eesti omanikele.

2014. aastal oli ettevõtte käive 1 060 000 eurot ja seal töötas 24 inimest. Kokku on ettevõttel Eestis 6 kauplust.

## Ajalugu

Perefirmana loodud ettevõte kasvas kiiresti. 2004. aasta suvel alustati hulgimüüki, augustis avati Looduspere e-pood ning novembris 2004 avas uksed esimene Looduspere ökopood Tallinnas Pirita TOP-is. Tol ajal oli Eestis mahepõllundus ja sellega seotud kaubandus veel lapsekingades. Seetõttu panustati reklaami, käidi tarbijamessidel, avaldati artikleid ajakirjades ja ajalehtedes.

2005. aastal avati järgmine ökopood Viru Keskuses ja 2006. aastal esimene ökopood Tartus Lõunakeskuses. 

Praegu tegutsevad Looduspere ökopoed Pirita Selveris, Viru Keskuses, Peetri Selveris, Tartus Lõunakeskuses, Narvas Fama Keskuses.
Theodor Hermann Pantenius

**Theodor Hermann Pantenius** (22. oktoober 1843 Jelgava –  16. november 1915 Leipzig) oli baltisaksa kirjanik.

## Teoseid
### Saksa keeles
* *Wilhelm Wolfschild*. Ein Roman aus dem baltischen Leben. Behre, Mitau 1872
* *Allein und frei*. Roman. 2 Bände. Behre, Mitau 1875-76
*  *Die von Kelles. Ein Roman aus Livlands Vergangenheit*. Bielefeld, Leipzig, 1885
* *Kurländische Geschichten*. Liebeskind, Leipzig 1892
* *Trochäen*. Perthes, Gotha 1895
* *Gesammelte Romane*. 10 Bände. Velhagen & Klasing, Bielefeld 1898-1899
* *Neue Lieder*. Baedeker, Elberfeld 1903
* *Der falsche Demetrius*. Velhagen & Klasing, Bielefeld 1904
* *Aus meinen Jugendjahren*. Voigtländer, Leipzig 1907
* *Geschichte Rußlands von der Entstehung des russischen Reiches bis zur Gegenwart*. Voigtländer, Leipzig 1908

### Eesti keeles
*1879. *Ühe muna pärast. Jutt Baltimaa elust*. (Tõlkinud Maximilian Põdder.) 2. tr. Tartu: Schnakenburg.
*1882. *Jumala maakeses: Jutustused Kuuramaa elust.* (Tõlkinud Maximilian Põdder.) Tartu: Schnakenburg.
*1901. *Mineviku wangistuses*. (Tõlkinud Maximilian Põdder.) Jurjev. 
*1902. *Kelleste omad. Romaan Liivimaa minevikust*. (Tõlk. Jaan Bergmann.) Jurjev: Postimees.
*1909–1911. *Üksi ja waba: Roman kolmes jaos*. (Tõlkinud Karl August Hindrey.) Tartu: EKS Rahvakirjanduse toimekond.
Kavastu parv

**Kavastu parv** on parv Suur-Emajõe ületamiseks Kavastu kohal. Parvega jõeületuskoht on tänapäeval Eesti ainus selletaoline. 

Parveliiklus toimub Luunja vallas asuva Kavastu küla ja Kastre vallas paikneva Veskimäe küla vahel. 

## Ajalugu
Veel sada aastat tagasi olid Liivimaa jõgedest vähestel püsisillad, sest sillaehitus oli kulukas ja aeganõudev. Jõgesid ületati enamasti koolmekohtades. 1930. aastate alguseni polnud Emajõel Tartust kuni Peipsini ühtegi silda, jõeületus toimus parvedel.

19. sajandi viimasel aastakümnel oli Kavastu mõisnik  parun Werner Wulff, kelle eestvõttel pandi 1899. aastal Kavastu mõisa juures üle Emajõe käima parv. See lihtsustas  kohalike liha- ja piimatootjate ja kogu ümbruskonna eluolu.

1983. aastal katkes parve veokett, parv kadus allavoolu, hooratas vajus jõe põhja ning parveliiklus seiskus aastateks.

1999. aastal taaselustati sajandivanune traditsioon Luunja valla ja AS Giga koostöös. Originaalhooratas tõsteti jõepõhjast üles ja pandi taas tööle. Praegusel parvel ongi enam kui sajandi vanune käsitsi ringiaetav hoorattamehhanism. Algselt puidust valmistatud parve asemele tehti uus metallist alus ning jõeohutuse tagamiseks värviti see valgeks.

## Asukoht
Kavastu parv asub Tartu linnast 23-minutilise autosõidu kaugusel, mööda Tartu-Räpina-Värska maanteed. Seejärel tuleb keerata Vana-Kastre-Kastre-Võnnu maanteele. Parveotsa bussipeatus jääb parvest jalutuskäigu kaugusele. Praamiliiklus toimub Luunja vallas asuva Kavastu küla ja Kastre vallas paikneva Veskimäe küla vahel.{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          27.045336,
          58.377328
        ]
      }
    }
  ]
}

## Parve kasutamine
* Parvele saab jalgsi, jalgratta või autoga. Ülesõidu kestus on alla kümne minuti.
* Parve liigub üle jõe metallketi abil, mille otsad on kalda külge kinni­tatud. Parvemees väntab hooratast, mis parve mööda ketti edasi tõmbab.
* Piduriks on parvel poolemeetrine roigas, mis pannakse hoo­ratta vahelt läbi ja selle tulemusena parv peatub.
* Sadamas kinnitatakse parv randumissilla külge kahe keti ja puupunnide abil.

## Viited

## Välislingid

*https://luunja.ee/kavastu-parv
*https://www.puhkaeestis.ee/et/kavastu-parv
Moonlight Shadow

**"Moonlight Shadow"** on Inglise multiinstrumentalisti Mike Oldfieldi kirjutatud ja esitatud laul, mille andis singlina välja plaadifirma Virgin Records 1983. aasta mais. Laul on ka samal aastal välja antud albumil "Crises". Lauljaks on šotlane Maggie Reilly. Lisaks Oldfieldile ja Reillyle teevad kaasa basskitarrist Phil Spalding ja trummar Simon Phillips. Singel on tänini Mike Oldfieldi edukaim singel. Singel anti välja nii 7- kui 12-tollise vinüülplaadina, hiljem on singel avaldatud ka 3-tollise CD-na.

Levinud on linnalegend, et laulus vihjatakse John Lennoni mõrvale, kuid sõnad ei sobi detailidega kokku: "Lost in a riddle that Saturday night" samas Lennoni mõrvapäev (8. detsember 1980) oli esmaspäev; "He was shot six times by a man on the run", kuid tegelikult tulistas Mark David Chapman Lennonit viis korda (millest neli tabasid Lennonit); "4 AM in the morning", kuid Lennoni mõrvaaeg oli 22:50 ja "Carried away by the moonlight shadow" - 8. detsember 1980 oli noorkuu faas, seega kuuvalgust ei olnud.

Laulust on hulgaliselt kavereid. Eesti keeles laulis loo pealkirjaga **"Varjude mäng"** tuntuks Marju Länik koos ansambliga Kontakt. Eestikeelsete sõnade autor on Leelo Tungal.
Liisa Keltikangas-Järvinen

**Anna-Liisa Keltikangas-Järvinen** (sündinud 6. jaanuaril 1946 Lapuas) on tuntud soome psühholoog ja temperamendiuurija. Ta juhib isiksusepsühholoogiaga tegelevat uurimisrühma.

Keltikangas-Järvinen sai filosoofiadoktori kraadi 1977. aastal. 1992. aastast töötab ta Helsingi ülikooli psühholoogiaprofessorina.

## Publikatsioonid
* "Personality characteristics of violent offenders and suicidal individuals", Annales Academiae scientiarum Fennicae: Dissertationes humanarum litterarum, 11, Helsingi, Suomalainen Tiedeakatemia, 1977, ISBN 951-41-0306-8
* "Väkivalta ja itsetuho: Miten tuhokäyttäytyminen syntyy", Helsingi, Otava, 1978, ISBN 951-1-05117-2
* "Aggressiivinen lapsi: Miten ohjata lapsen persoonallisuuden kehitystä", 5. trükk, 1999, Helsingi, Otava, 1985, ISBN 951-1-08125-X
* "Hyvä itsetunto", 17. trükk 2006, Helsingi, WSOY, 1994, ISBN 951-0-19425-5
* "Tunne itsesi, suomalainen", 6. trükk 2006, Helsingi, WSOY, 2000, ISBN 951-0-24799-5
* "Temperamentti: Ihmisen yksilöllisyys", Helsingi, WSOY, 2004, ISBN 951-0-28423-8
* "Temperamentti ja koulumenestys", Helsingi, WSOY, 2006, ISBN 951-0-32238-5
* "Temperamentti, stressi ja elämänhallinta", Helsingi, WSOY, 2008, , ISBN 978-951-0-34259-6
* "Tunne itsesi, suomalainen", Helsingi, WSOY, 2010, ISBN 978-951-0-37405-4
* "Sosiaalisuus ja sosiaaliset taidot", Helsingi, WSOY, 2010, ISBN 978-951-0-36257-0
* "Pienen lapsen sosiaalisuus", Helsingi, WSOY, 2012, ISBN 978-951-0-38810-5

Eesti keelde on tõlgitud tema raamatud "Agressiivne laps. Kuidas suunata lapse isiksuse arengut" (Koolibri 1992) ("Agressiivinen lapsi. Miten ohjata lapsen persoonallisuuden kehitystä."); "Sotsiaalsus ja sotsiaalsed oskused" (Koolibri 2011) ning "Väikelapse sotsiaalsus" (2013).

## Välislingid
* Evar Post, Heade hinnete saamiseks tarkusest ei piisa, 2. august 2014
* Helsingin Sanomat, Päivi Ala-Risku, Näin kasvatat lapsen, joka ei kiusaa – opettakaa lapsille empatiataitoja, neuvoo professori, 28.11.2016

*Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit [[:fi:Anna-Liisa Keltikangas-Järvinen]] seisuga 4.12.2015.*
Võhma SS Leola

**Võhma SS Leola** on endine Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses Võhmas. 

Hiljem kolis klubi Pilistverre ja võttis uueks nimeks **Pilistvere Kaitseliidu SK**.
Alexandre Jardin

**Alexandre Jardin** (sündinud 14. aprillil 1965 Neuilly-sur-Seine'is) on prantsuse kirjanik ja filmirežissöör.

Ta sündis 1965. aastal Hauts-de-Seine'i departemangus Neuilly-sur-Seine'is.

Tema esimene romaan "Bille en tête" ilmus 1986. aastal. 2020. aasta seisuga on tal ilmunud üle 20 romaani. 

Eesti keelde on tõlgitud romaan "Ainult üks kord" (originaalis "Juste une fois"). Romaan ilmus eesti keeles 2015. aastal Eesti Raamatu "Nüüdisromaani" sarjas Kaja Rieseni tõlkes.

Tema romaanide järgi on loodud mitu mängufilmi, tuntuim neist on "Fanfan" (1993).

## Isiklikku
Tema isa oli prantsuse kirjanik ja stsenarist Pascal Jardin (1934–1980), vanaisa oli poliitik Jean Jardin (1904–1976).
Rimi Eesti Food

**Rimi Eesti Food AS** on jaekaubandusettevõtte Rimi Baltic tütarettevõte Eestis, millele kuulub 84 Rimi kaubamärki kandvat kauplust. 

## Poed
### Rimi Hypermarketid

### Supermarketid

### Minirimid

### Rimiekspress

## Välislingid
* Koduleht
Pannal

**Pannal** on kinnitusvahend millegi kahe otsa omavahel kinnitamiseks, kusjuures üks ots on pandla külge püsivalt kinnitatud ja teine ots kinnitatakse pandlanõela ehk pandlakeele abil või muul viisil ja kinnituskohta on teisel otsal võimalik muuta.

Pandlaga võidakse kinnitada nt vööd või püksirihma, kingarihma, sõiduki turvarihma.

Pandla materjal, ehitus ja kujundus varieerub sõltuvalt pandla kasutusvaldkonnast ja ajastust.

Teadaolevalt ühed varasemad pandlad on pärit Vana-Roomast, kus sõdurid kasutasid kalleid ja tugevaid pronkspandlaid sõjavarustuse ümber oma keha kinnitamiseks.

## Vaata ka
*Sõlg
*Karabiinhaak
*Juuksepannal
Takjapael

**Takjapael** on kinnitusvahend, mis koosneb kahest teineteisega nakkuvast tekstiiliribast tänu ühel ribal olevatele konksukestele ja teisel olevatele aasakestele. Kui need kaks riba vastamisi suruda, jäävad konksukesed aasakestesse kinni ega tule nõrgal tõmbamisel lahti. Eraldamiseks on vaja tugevamat tõmmet. 

Nakkuvad tekstiilitükid võivad olla ka muu kujuga, näiteks ümmargused või ruudukujulised. Takjapael õmmeldakse, liimitakse või kinnitatakse muul viisil esemetele või esemeosadele, mida soovitakse omavahel kinnitada. Takjapaela kasutatakse näiteks jalanõude, kottide ja taskute kinnitamiseks.

Takjapaela leiutas 1955. aastal Šveitsi insener George de Mestral. Ajendi selleks sai ta 1941. aastal, mil pärast oma koeraga jahilt naastes märkas, et talle ja ta koerale on külg jäänud takjanutid, misjärel hakkas teda huvitama takjanuttide kinnitumine. Takjapaelu kasutatakse näiteks kingadel, jakihõlmadel, kotisahtlitel ja kosmoses kaaluta olekus esemete kinnitamiseks.

## Vaata ka
* Velcro Industries B.V.
* tekstiil

## Viited
Elementaarmatemaatika

**Elementaarmatemaatika** on matemaatika osa, mis kujunes enne matemaatilise analüüsi tekkimist. Elementaarmatemaatikas käsitletakse kõiki suurusi ja kujundeid muutumatutena. See matemaatika algseim osa, mida õpetatakse  alg-, põhikoolis ja gümnaasiumis sisaldab aritmeetikat, elementaargeomeetriat ja osaliselt algebrat.
Kukmori rajoon

**Kukmori rajoon** on haldusüksus Venemaal Tatarstani põhjaosas Vjatka jõe paremkaldal.

Rajoonis on 29 külaasundust ja Kukmori linn, mis on rajooni keskus.

2010. aastal oli rajoonis 52 021 elanikku, neist 79% (40 907) tatarlased, 14% (7278) udmurdid, 5,3% (2779) venelased ja 1,5% (754) marid.

## Viited

## Välislingid

* Kukmori rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
* TatCenter.Ru
Konks

**Konks** on pikk ja kitsas tööriist või detail, millest osa moodustab kumera käänu, mille abil saab teist objekti hoida või haarata või konksu teise objekti külge kinnitada. Konksu ots on tihti terav, et teist objekti läbistada.

## Konksukujulisi tööriistu
*Haak
*Heegelnõel
*Kiks
*Pootshaak
*Sirp
*Sõnnikukonks
*Tõstekonks
*Õngekonks
Riia Stradiņši Ülikool

**Riia Stradiņši Ülikool** (läti *Rīgas Stradiņa universitāte*) on Riias põhiliselt kõrgemat meditsiinilist haridust andev õppeasutus. Peahoone asub Riias aadressil Dzirciema iela 16.

## Ajalugu
Meditsiinialast kõrgharidust hakati Läti Ülikoolis andma 1919. aastal avatud arstiteaduskonnas. 

Arstiteaduskonna põhjal loodi 1950. aastal Riia Meditsiiniinstituut (*Rīgas Medicīnas institūts*). Selle rajamise eestvedaja oli Pauls Stradiņš ja esimene direktor oli Ernsts Burtnieks. Algul oli instituudis stomatoloogia- ja arstiteaduse osakond, aga juba järgmisel aastal lisandus farmaatsiaosakond. 

1990. aastal nimetati Riia Meditsiiniinstituut ümber Läti Meditsiiniakadeemiaks (*Latvijas Medicīnas akadēmija*) ja õppetöö korraldati põhjalikult ümber. 

2002. aastal hakkas akadeemia kandma nime Riia Stradiņši Ülikool Pauls Stradiņši järgi. Tänapäeval on ülikoolis võimalik lisaks meditsiinierialadele õppida ka sotsiaal- ja loodusteadusi.

## Rektorid
*Ernsts Burtnieks (1950–1958)
*Vasilijs Kalbergs (1958–1963)
*Vladislavs Korzāns (1963–1992)
*Jānis Vētra (1992–2007)
*Jānis Gardovskis (2008–2017)
*Aigars Pētersons (2017–)

## Organisatsioon
Riia Stradiņši Ülikool koosneb kaheksast teaduskonnast:
*Euroopa õpingute teaduskond
*Farmaatsiateaduskond
*Õigusteaduskond
*Kommunikatsiooniteaduskond
*Arstiteaduskond
*Rehabilitatsiooniteaduskond
*Rahvatervise- ja sotsiaalhoolekandeteaduskond
*Stomatoloogiateaduskond
ja järgmistest osakondadest:
*täienduskoolituse osakond
*doktoriõppe osakond
*välisõpilaste osakond 
*Liepāja filiaal, mille juurde kuulub ka Punase Risti meditsiinikolledž.

Ülikooli põhisuunitlus on endiselt meditsiinialase hariduse andmine.

## Viited

## Välislingid
*Ülikooli koduleht (läti keeles)
Montreux

**Montreux** on linn Šveitsis Vaud' kantonis Riviera-Pays-d'Enhaut' ringkonnas Genfi järve ääres. Linn on tuntud oma festivalide poolest.

Alates 1967. aastast peetakse Montreux' džässifestivali, mis on maailmas suuruselt teine.

Linnas asub Montreux' palee, kus sõlmiti Montreux' konventsioon.

Fail:Montreux - Lake Geneva.jpg|Linn ja Genfi järv
Fail:Freddie Mercury Statue Montreux.jpg|Freddy Mercury mälestussammas


## Viited

## Välislingid
Korporatsioon Fraternitas Arctica

**Korporatsioon Fraternitas Arctica** on 21. oktoobril 1880 Riias asutatud Läti üliõpilasorganisatsioon. Lisaks venelastele on korporatsiooni liikmeteks saanud veel eestlasi, lätlasi, poolakaid ja sakslasi.

Korporatsioonil on olnud osakond ka Tartu Ülikooli juures, mil toimus tihe koostöö Eesti korporatsiooni Vironiaga. Tänapäeval enam see osakond ei tegutse. Aastast 2010 on korporatsioonide Vironia ja Fraternitas Arctica vahel sõprusleping.

## Sümboolika

Korporatsioon Fraternitas Arctica värvid on kuldne-must-punane (teklitel on järjekorraks must-kuldne-punane). Algselt olid korporatsiooni värvid kuldne-hall-punane, aga kuna selliste värvidega korporatsioon oli Saksamaal juba olemas, siis valiti korporatsioonile selle praegused värvid.

Korporatsioon Fratenitas Arctica lipukiri on *Р.С.Т. – Рцы Слово Твердо* (pea oma sõnast kinni), mis vahetas välja varasema kreekakeelse deviisi *Τά τον φιλον κοιηον*.

## Ajalugu
Korporatsiooni Fraternitas Arctica asutasid Riia Polütehnikumi (tänapäeval Riia Tehnikaülikool) vene rahvusest üliõpilased. Sellel ajal oli korporatsiooni loomiseks vaja saada tunnustus teistelt juba tegutsevatelt korporatsioonidelt. Vastav avaldus kiideti heaks 6. novembril 1880 vkj ja järgmisel päeval sai Fraternitas Arctica teate vastuvõtmisest. Selle järgi loeb korporatsioon tänapäeval enda asutamispäevaks 7. novembrit 1880 (vkj).

Aastal 1915 evakueeriti Polütehnikum seoses Esimese maailmasõjaga Tartusse ja sealt hiljem edasi Moskvasse. Nõnda tegutses Fraternitas Arctica mõnda aega Tartus ja jätkas seejärel Moskvas, kus lõpetas 1916. aasta keskel ametliku tegevuse. Paljud korporatsiooni liikmed olid võetud sõjaväkke.

Aastal 1921 asutati Riias korporatsiooni vilistlaste ühendus. Endisest 455 liikmest liitus sellega vaid 55. 8. veebruaril 1922 alustas korporatsioon taas tegevust, nüüd aga juba Läti Ülikooli juures. Aastaks 1940 oli korporatsioonil 180 liiget. Samal aastal sulgesid Nõukogude võimud korporatsiooni.

Teise maailmasõja ajal jätkas korporatsioon tegevust Saksamaal, hiljem USA-s ja aastast 1988 Kanadas. Korporatsioon jätkas põrandaaluse ühendusena tegevust ka Lätis. 

Lätis taastasid kunagised vilistlased korporatsiooni tegevuse 19. mail 1990 vanas korporatsiooni majas aadressil Mazā Smilšu iela 8. Tänapäeval asub korporatsiooni peakorter aadressil Tērbatas iela 28.

Aastast 2019 on korporatsioon ainus vene meeskorporatsioon maailmas.

## Tuntud liikmeid
*Konstantin Rausch von Traubenberg
*Mihhail Prišvin
*Nikolai Bogadanov-Belski
*Vassili Sinaiski

## Viited

## Välislingid

*Korporatsioon Fraternitas Arctica
AFC Bournemouth

**AFC Bournemouth** on Bournemouthis tegutsev jalgpalliklubi, mis mängib Inglismaa jalgpalli kõrgliigas Premier League.

Klubi kodustaadion on Dean Court (sponsori järgi Vitality Stadium), kus klubi mängib aastast 1910. Dean Court on kõige väiksem Premier League'i staadion.

Hooajal 2008–09 mängis Bournemouth Inglismaa 4. divisjonis League Two. Klubi finantsraskuste tõttu võeti neilt turniiritabelist 17 punkti maha. 31. detsembril 2008 klubi tolleaegne peatreener Jimmy Quinn oli vallandatud ja asendatud Eddie Howe'ga. Paar esimest mängu oli Howe peatreeneri asetäitja rollis ja mõlemal korral pidi Bournemouth kaotuse vastu võtma. Vaatamata sellele sai Howe'st klubi peatreener hooaja lõpuni. Bournemouth lõpetas hooaja 21. kohal, säilitades oma koha League Two's. Järgmise hooaja tulemusena (2. koht) oli klubi ülendatud liigasse League One. Hooaja 2010–11 jooksul lahkus klubist Eddie Howe, kellele pakuti töö Championshipis mängivas Burnleys. Bournemouth lõpetas hooaja 6. kohal, mis andis õiguse osaleda väljalangemismängudel. Mängud Huddersfield Towniga lõppesid 1:1 kodus ja 3:3 võõrsil, mille järgi kaotas Dorsetist klubi penaltiseerias 2:4. League One'i hooajal 2011–12 sai Bournemouth 58 punktiga 11. koha. Oktoobris 2012 sai klubi peatreeneriks taas Eddie Howe ja samal hooajal teenis klubi pääsu Championshipi. Hooajal 2013–14 saavutas Bournemouth enda jaoks senini parima 10. koha Inglismaa esiliigas, järgmisel aga võitis ta esiliiga. Hooaja parim mäng tuli Birmingham City vastu, mis lõppes 8:0 võiduga. Meistrivõistluste võit andis klubile õiguse esimest korda Inglismaa kõrgliigas mängida.

Debüüthooajal (2015/16) sai Bournemouth Inglismaa kõrgliigas 16. koha. Hooajal 2016/17 saadi üheksas koht, mis on Bournemouthi seni parim koht Premier League'is. Hooaja 2019/20 järel langes Bournemouth Inglismaa kõrgliigast välja, kuid kaks hooaega hiljem tõusti Premier League'i tagasi.

## Praegune koosseis
*Seisuga 30. august 2024*

*Vaata ka [[:Kategooria:AFC Bournemouthi mängijad]]*.

## Saavutused
*Football League Championship
**Võit: 2014–15
*Football League One
**Võit: 1986–87
*Football League Trophy
**Võit: 1983–84

## Peatreenerid
* ...
*  Paul Groves (2012)
*  Eddie Howe (2012–2020)
*  Jason Tindall (2020–2021)
*  Jonathan Woodgate (2021)
*  Scott Parker (2021–2022)
*  Gary O'Neil (2022–2023)
*  Andoni Iraola (2023–)

## Viited

## Välislingid

* Klubi koduleht
Umara

**Umara** (vene keeles *Умара*) on saar Ohhoota meres. Halduslikult kuulub see Magadani oblastisse.

Saar on 0,9 km pikk ja asub rannikust 1 km kaugusel. Kõrgeim koht on 77 m merepinnast. Saarel on merelindude vaatluskoht.
Dorothea Wierer

**Dorothea Wierer** (sündinud 3. aprillil 1990 Bruneckis) on Itaalia laskesuusataja. 

Laskesuusatamisega tegeleb Wierer alates 2000. aastast, maailma karikasarja debüüdi tegi Wierer 2009. aastal.

Dorothea Wiereri nime kasutatakse sageli lühendatud eesnimega: Doro Wierer.

Hooajal 2015/16 võitis Wierer väikese kristallgloobuse individuaaldistantsi arvestuses.

Hooajal 2018/19 võitis Wierer suure kristallgloobuse ja saavutas oma esimese maailma karikasarja üldvõidu, lisaks võitis ta väikese kristallgloobuse jälitussõidu arvestuses.

Hooajal 2019/20 võitis Wierer teist aastat järjest suure kristallgloobuse, lisaks võitis ta väikese kristallgloobuse ühisstardiga distantsi arvestuses.

Maailmameistrivõistlustel on Dorothea Wierer saavutanud individuaalse hõbemedali jälitussõidus 2016 Oslo MM-il, kaks pronksmedalit teatesõidus nii 2013 Nove Mesto kui ka 2015 Kontiolahti MM-il, aasta 2019 Östersundi MM osutus aga Wiereri jaoks eriti edukaks, kus ta võitis oma esimese individuaalse kuldmedali ühisstardiga sõidus, lisaks saavutas ta hõbemedali paaris-segateatesõidus ja pronksmedali segateatesõidus.

2020 Antholz-Anterselva MM kujunes Wiereri jaoks aga veelgi edukamaks, kui ta võitis kuldmedalid jälitussõidus ja individuaaldistantsilt ning lisaks hõbemedalid segateatesõidust ja ühisstardiga sõidust.

Olümpiamängudelt on Wierer võitnud kaks pronksmedalit segateatesõidus: 2014. aastal Sotši ja 2018 Pyeongchangi OM-ilt.

17. veebruaril 2019 jõudis Doro Wierer märgilise saavutuseni, kui koos Lukas Hoferiga võideti Salt Lake City MK etapp paaris-segateatesõidus, sellega sai Wiererist alles kolmas inimene ajaloos, kes on suutnud võita etapi absoluutselt kõikides distsipliinides laskesuusatamises: sprint, jälitussõit, individuaaldistants, ühisstart, teatesõit, segateatesõit, paaris-segateatesõit. Seni olid sellise saavutusega hakkama saanud ainult Martin Fourcade ja Marie Dorin Habert.
## [[Maailma karikavõistlused laskesuusatamises|Maailma karikasarjas]]

Dorothea Wierer on jõudnud 35 korral poodiumile ja võitnud 11 maailma karikasarja etappi. (seisuga 23. veebruar 2020).

#### Maailma karikasarjas saadud individuaalvõidud

* Roheline tulp tähistab MM tiitleid, mis läheb kirja ka maailma karikasarja võitude arvestuses.

#### Maailma karikasarjas saadud kohad

## Viited


## Välislingid
*
Leka

Nime **Leka** on kandnud või kannavad:
* Leka (Albaania kroonprints) (1939–2011), Albaania troonipärija
* Leka (Albaania prints) (1982–), Albaania kuningliku perekonna pea
* Leka saar, saar Norras Trøndelagi maakonnas
* Leka vald, vald Norras Trøndelagi maakonnas
Läti Kultuuriakadeemia

**Läti Kultuuriakadeemia** (läti *Latvijas Kultūras akadēmija*) on 29. detsembril 1990 Riias asutatud kõrgem õppeasutus. Peahoone asub Riias aadressil Ludzas iela 24.

1991. aastal alustas koolis õpinguid 63 üliõpilast. Magistriõpet hakati seal andma aastast 1996, doktoriõpet aastast 1999.

## Rektorid

* Pēteris Laķis (1990–2003)
* Jānis Siliņš (2003–2014)
* Rūta Muktupāvela (2014—2024)
* Dāvis Sīmanis (2024—)

## Viited

## Välislingid
*Ülikooli koduleht (*läti keeles*)
Gabriela Koukalová

**Gabriela Koukalová** (sünninimi **Gabriela Soukalová**; sündinud 1. novembril 1989 Jablonec nad Nisous Tšehhoslovakkias) on Tšehhi laskesuusataja, kahekordne maailmameister.

Koukalová alustas sportlaskarjääri 2005. aastal. Hooajal 2013/14 võitis ta väikese kristallgloobuse individuaaldistantsi arvestuses. Hooajal 2015/16 tuli Koukalová maailma karikasarja üldvõitjaks, kogudes hooaja kokkuvõttes 1074 punktiMarie Dorin Habert. Lisaks võitis ta samal hooajal väikeses kristallgloobused sprindi, jälitussõidu ja ühisstardi arvestuses.

Gabriela abiellus Tšehhi sulgpalluri Petr Koukaliga 13. mail 2016 ja hakkas senise perekonnanime Soukalová asemel kasutama Koukalová nime.

28. mail 2019 teatas Koukalova sportlaskarjääri lõpetamisest.

## [[Maailma karikavõistlused laskesuusatamises|Maailma karikas]]
Gabriela Koukalová on (seisuga 20. märts 2017) individuaalselt jõudnud MK-etappidel esikolmikusse 39 korral, millest 17 etappi on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

#### Maailma karikasarjas saadud kohad

## Viited

## Välislingid
* Gabriela Soukalová koduleht
Marcy-l'Étoile

**Marcy-l'Étoile** [marsii l'etoal] on linn Prantsusmaal Lyoni metropolis.

## Sõpruslinn
*  Weissach, Saksamaa

## Viited

## Välislingid
* Linna ametlik koduleht (*prantsuse keeles*)
Armand Leimann

**Armand Leimann** (8. jaanuar 1923 Haanja vald – 11. november 1991) oli eesti vaimulik.

Ta sündis aastal 1923 Haanja vallas Võrumaal talupidajate perekonnas. Ta on õppinud Jaanimäe algkoolis. Aastal 1944 mobiliseeriti ta Nõukogude armeesse, ta sõdis 925. Laskurpolgus. Ta sai sõjas haavata ja juulis 1945 tunnistati ta kolmanda grupi invaliidiks. Aastal 1951 lõpetas ta Võru 1. Keskkooli. Seejärel töötas ta mitmes Võrumaa koolis ja õppis aastatel 1952–1953 Tartu Õpetajate Instituudis. 26. veebruarist 1956 õppis ta Tallinnas Usuteaduse Instituudis. Aastal 1959 ordineeriti ta aseõpetajaks, õpetaja õigused sai ta 16. juunil 1975 (pärast Usuteaduse Instituudi lõpetamist).

Ta oli aastal 1959 Räpina Miikaeli koguduse abiõpetaja. 10. novembrist 1959 kuni 1. detsembrini 1967 oli ta Mustjala, Püha ja Valjala Martini koguduse õpetaja. 1. detsembrist 1967 kuni oktoobrini 1977 oli ta Kullamaa ja Piirsalu koguduse õpetaja. Oktoobrist 1977 kuni surmani 11. novembrini 1991 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastatel 1979–1986 Võru praostkonna abipraost ja aastatel 1986–1991 sama praostkonna praost.

## Viited

## Kirjandus
* Liivi Aarma. Kullamaa kihelkonna ajaraamat. Kullamaa 2014.
Standardatmosfäär

**Rahvusvaheline standardatmosfäär** (ingl. *International Standard Atmosfphere*) **ISA** ehk standardõhkkond on Maa atmosfääri omaduste ICAO kokkuleppeline määratlus lennunduses.

Kehtestatud tingimused maakera keskmistel laiuskraadidel, merepinna kõrgusel:
* niiskus (suhteline) 0%
* õhurõhk 1013,25 hPa
* õhutihedus 1,225 kg/m³
* õhutemperatuur +15 °C
* helikiirus õhus 340 m/s
* raskuskiirendus (G) 9,80665 m/s²
* õhutemperatuuri vertikaalne gradient 0,65 °C / 100 m
Tiina Linna

**Tiina Linna** (kuni 1975 **Tiina Talvik**; sündinud 7. veebruaril 1946 Tartus) on eesti muusik ja arhitekt. 

Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1965–1970 ERKI-s, mille lõpetas arhitektina. 

Aastatel 1970–1995 töötas ta projekteerimisinstituudis Eesti Ehitusmälestised, alates 1995. aastast oma büroos T-Linnaprojekt. 

Ta on 1973. aastast Eesti Arhitektide Liidu liige.

## Töid
*1971–1973 – Tallinna linnamüüri Neitsitorni rekonstrueerimine (kunstiajaloolane Villem Raam)
*1975 – Narva bastionide 5. raveliini haljastus, Narva
*1977–1984 – Maiasmoka kohvik, Tallinn (sisekujundaja Aala Buldas)
*1988 – Kanuti aia haljastus, Tallinn
*1994 – Pikk 29A, Tallinn
*1995 – Suur-Karja 2, Tallinn; (kaasautor Merle Kinks)
*1999 – Politseiaia haljastus, Tallinn
*1999–2003 – Kose mõisa kalmistu kabeli restaureerimine
*2010–2015 – Vääna mõisa tall-muuseumihoone

## Kirjutisi
*"Puumajade säästev uuendamine". Tallinn 2001; (kaasautorid Andri Ksenofontov ja Heino Uuetalu) 
*"Sauna tänava keskaegsete aitade restaureerimisest". // Muinsuskaitse aastaraamat 2013. Tallinn 2014. Lk 27–28

## Muusika
Tiina Linna (siis Tiina Talvik) oli aastatel 1965–1973 tegutsenud ansambel Peoleo laulja.

## Isiklikku
Tema isa oli jurist Edgar Talvik (1911–1992) ning onu oli laulja Kalmer Tennosaar.

Tema vend oli teleajakirjanik Mati Talvik.

Tiina Linna abikaasa oli muusik, metallikunstnik ja sepp Taivo Linna.

## Viited

## Kirjandus
*Jevgeni Kaljundi. "Linna, Tiina". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 272
Vaida Suits

**Vaida Suits** (sündinud 11. novembril 1931 Tallinnas) on eesti metallikunstnik.

Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1950–1956 ERKI-s, mille lõpetas metallikunsti erialal.

Ta töötas aastatel 1956–1993 ARS-Juveelis kunstnikuna, lõi peamiselt ehteid.

Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1965. aastast.

## Kirjandus
*Tiina Käesel. "Suits, Vaida". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 495