open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
August Kukk

**August Kukk** (24. aprill 1908 Kirbla, Läänemaa – 5. aprill 1988 Tallinn) oli eesti maadleja, 15-kordne Eesti meister.

Iseseisvas Eestis esindas Kukk Tallinna Sporti, Eesti NSV-s Tallinna Spartakit.

## 1931 ja 1932

Mõlemal aastal tuli Kukk Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse keskkaalus.

1931 tuli Kukk Eesti meistriks vabamaadluse kergekeskkaalus.

## 1934

Kukk tuli Eesti meistriks mõlemas maadlusviisis.

18. ja 19. märtsil toimus Helsingis Teine Turaani turniir. August Kukk osales Eesti koondises kergekeskkaalus. Soome kogus maksimaalsed 21 punkti, võites kõigis kaaludes. Eesti kogus 12 ja Ungari peaaegu minimaalsed 9 punkti.

## 1935

Raskejõustiku mängudel tuli Kukk Osvald Laane järel ja Edgar Puusepa ees teiseks.

## 1936

Kukk oli üks väheseid Eesti maadlejaid, kes korralikumalt vabamaadlust harrastas. Sellepärast arvati ta Eesti koondisse Berliinis toimunud 1936. aasta suveolümpiamängudele. Ta osales seal kergekeskkaalus, kuid ei õigustanud lootusi. Avaringis sai ta suure punktikaotuse Šveitsi maadlejalt Willy Angstilt ja teises ringis väikese punktikaotuse Ungari maadlejalt Kalman Sovarilt ning sellega võistlus talle lõppeski. Kuid olümpiamängud ise olid Eesti maadlejaile edukad: nii Kristjan Palusalu kui Ago Neo võitsid kaks medalit.

## 1939

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse poolraskekaalus.

## 1943

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

## 1945

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

Nõukogude Liidu meeskondlikke meistrivõistlusi ei korraldatud liiduvabariikide, vaid linnade koondiste vahel. Esimeses ringis loositi Tallinna koondisele vastu Riia koondis, keda Tallinnas Tondi maneežis võideti 6:1. Kukk kaotas ainsana keskkaalus A. Āboliņšile, kes edaspidi tuli NSV Liidu meistriks. Seejärel sõideti Sverdlovskisse, keda seal samuti 6:1 võideti. Tallinn pääses 4 parema hulka finaalturniirile, aga sinna Kukke koondisse ei pandud. Tallinn jäi napilt Moskva järel teiseks.

Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses tuli Kukk neljandaks.

## 1946

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

## 1947

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses oli Kukk 7. Eesti sportlastest võitsid Juhan Looaru kärbeskaalus ja Johannes Kotkas raskekaalus, kusjuures kokku saadi 5 medalit.

## 1948

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses oli Kukk 9. Eesti sportlastest võitis Looaru teist korda järjest, Kotkas sai hõbemedali.

## 1949 ja 1950

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

## 1951 ja 1952

Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse poolraskekaalus.

## 1958

Kukk sai vabariikliku kategooria maadluskohtunikuks.

## Viited

## Välislingid
*
Heino Kaaremäe

**Heino Kaaremäe** (aastani 1936 **Heinrich Kristal**; 27. november 1906 Alavere vald, Harjumaa – 3. veebruar 1978) oli Eesti maadleja. 

Ta on maetud Kõpu kalmistule Viljandimaal.

## Saavutused
Ta on seitsmekordne Eesti meister vabamaadluses (1925, 1926, 1927, 1928, 1929, 1931, 1932);

Kristal on viiekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1928, 1929, 1932, 1934, 1935);

## [[Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses]]

1937 Pariis  – 4. koht;

1938 Tallinn  – katkestas. 

## Välislingid
* 
* geni.com
Meelis Kanep

**Meelis Kanep** (sündinud 27. mail 1983 Võrus) on eesti maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2006)

Ta on lõpetanud 2002. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja õppinud TÜ Viljandi Kultuuriakadeemias. 

Kanep hakkas maletama Võrumaal Osulas Kaja Parkeri juhendamisel, õppis aastatel 1993–2000 Võru Huvikojas (treener Ülar Lauk) ja 1995–2002 Tartu SK-s (treener Aksel Rei). Tuli aastatel 1999–2001 Eesti koolinoorte ja 2002–2003 juunioride meistriks. 

Ta on kuulunud Eesti koondisse maleolümpiatel alates 2002. aastast. 2005. aastal võitis Kanep Paul Kerese mälestusturniiri. Ta kuulus 2008/2009. aasta Soome võistkondlikel meistrivõistlustel võitjaks tulnud Helsingi klubi EtVaS meeskonda.

Kanep on võitnud Eesti meistrivõistlustel kolm kuld- (2004, 2005, 2007), kaks hõbe- (2003, 2021) ja neli pronksmedalit (2002, 2010, 2019, 2023). Ka on ta tulnud Eesti meistriks kiirmales (2003, 2005, 2006) ja välkmales (2006). 
 
Kanep on saanud FIDE-lt 2002. aastal rahvusvahelise meistri ja 2006. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.  
Teda on valitud 2005. aastal Eesti parimaks maletajaks. 

Ta on 2019. aastast Haapsalu Maleseltsi juhatuse liige.

## Välislingid
*Meelis Kanep FIDE andmebaasis
* 
* "Meelis Kanep tuli Eesti meistriks" Sakala, 9. märts 2010
Herman Kruusenberg

**Herman Kruusenberg** (23. juuli 1898 Väike-Maarja kihelkond, Virumaa – 5. juuni 1970 Lääne-Virumaa) oli eesti maadleja.

## Saavutused
Ta on kolmekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1921, 1922, 1923)

## Olümpiamängud
1920. aasta suveolümpiamängudel  Antwerpenis oli tema koht lõpuprotokollis 10.-16.

## Maailmameistrivõistlused
1921 Helsingi  – 6. koht 

## Rahvusvahelised turniirid
Göteborgi mängud 
1923. aastal - 2. koht (vabamaadlus)

## Isiklikku
Tema tütar oli Maie Toompere ja tütrepoeg on Hendrik Toompere. 

## Välislingid
*
Juan Carlos Lemus

**Juan Carlos Lemus García** (sündinud 6. mail 1965) on Kuuba endine poksija. 

Lemus oli kokku kahekordne Kuuba meister - II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1988. aastal ja I keskkaalus (kuni 71 kg) 1990. aastal.

Lemus võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. 

Lemus võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991) kuldmedali ja tuli maailmameistriks. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Siegfried Mehnertile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Lemus elab praegu (veebruar 2012) Kanaari saartel.

## Viited

## Välislingid
*
Tammik (perekonnanimi)

**Tammik** on eesti perekonnanimi.

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 581 inimest perekonnanimega Tammik.

Seisuga 1. jaanuar 2020 oli Eestis perekonnanimi Tammik 567 inimesel (258 mehel ja 309 naisel). Perekonnanimede levikult oli Tammik meeste puhul 188. ja naiste puhul 165. kohal.

## Nime kandjaid
*Arnold-Ferdinand Tammik, vaimulik
*Jan Tammik, maalikunstnik
*Katrin Tammik, luuletaja
*Kristi Tammik, ajakirjanik
*Külli Tammik, skulptor ja iluuisutamistreener
*Marju Tammik, kunstnik
*Milvi Tammik, laulja
*Raivo Tammik, muusik
*Rein Tammik, kunstnik
*Toivo Tammik, arhitekt
*Urmas Tammik, tšellomängija

## Viited
Veesoon

**Veesooned** on väidetavad maa all olevad soonekujulised moodustised, mida mööda liigub põhjavesi. 

Teaduses veesoone mõistet ei kasutata ning vastavat nähtust ei tunta.  

## Vaata ka
*Kaevutark
*Nõiavits
*Pildarlus
*Põhjavesi
*Radiesteesia

## Viited

## Välislingid
*"Nõiavits ja veesoon", 18. märts 2008, skeptik.ee
Gustav Zopp

**Gustav Zopp** (21. november 1883 Võru vald – 21. november 1962 Võru) oli eesti fotograaf.

Zopp sündis Võrumõisas Navi külas ja õppis Võru valla algkoolis. Aastatel 1906–1914 elas ta ja pidas stuudiot Otepää vallas, 1914–1940 Võrus, pildistamist jätkas surmani 1962. aastal. 1914. aastal oli tal ateljee Võrus aadressil Riia 34. Alates 1929. aastast elas ja pidas stuudiot Kreutzwaldi 34a. Ta tegi passipilte, grupiportreesid. Oli kantud "Eesti Foto-Almanaki" 1929. aasta kutseliste fotograafide nimistusse.

Küüditati 1951. aastal Venemaale, tuli tagasi 1956.

Ta on maetud Võru linnakalmistule.

## Viited

## Kirjandus
*Võru Teataja, 12.05.1922
*Kaljula Teder, *Eesti fotograafia teerajajaid*. Eesti Raamat, Tallinn, 1972 
*Vahur Kuhlberg (koostaja), *Eestis enne II Ilmasõda tegutsenud fotograafid ja kirjastajad*. Tartu: V. Kuhlberg, 2010
*Ago Ruus (koostaja), *Vana-Võromaa päevapiltnikud.* Võru: Võro Instituut, 2020

## Välislingid
*Võrumaa Sõprade Selts
*Fotomuuseumi andmebaasis
Elmar Runge

**Elmar Runge** (29. aprill 1922 Saku vald, Harjumaa – 14. detsember 2004 Tallinn) oli eesti maadleja.

## Saavutused
Ta on kümnekordne Eesti meister vabamaadluses – aastatel 1946, 1947, 1948, 1948, 1949, 1950,1952, 1953, 1954, 1955, 1956.

Viiekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses – aastatel 1946, 1947, 1948, 1949, 1950.

NSV Liidu meistersportlane – 1948.

Vabariikliku kategooria kohtunik.
## Viited
* 
## Välislingid
*
Bernard Bolzano

**Bernhard Placidus Johann Nepomuk Bolzano** (**Bernard Bolzano**; 5. oktoober 1781 Praha – 18. detsember 1848 Praha) oli matemaatik, loogik, filosoof, teoloog, katoliku preester ja antimilitarist, kelle emakeel oli saksa keel.

Bolzano postuumselt ilmunud raamatut "Paradoxien des Unendlichen" ("Lõpmatuse paradoksid") imetlesid paljud hilisemad  silmapaistvad loogikud, nende seas Charles Sanders Peirce, Georg Cantor ja Richard Dedekind. Tema tuntuim töö on siiski 1837. aastal ilmunud "Wissenschaftslehre" ("Teadusõpetus"), neljaköiteline teos, mis käsitles mitte üksnes teadusfilosoofiat, vaid ka loogikat, epistemoloogiat ja teaduspedagoogikat. Selles töös arendatud loogikateooriat peetakse tänapäeval teedrajavaks. Tema teiste kirjutiste hulka kuuluvad neljaköiteline "Lehrbuch der Religionswissenschaft" ("Religiooniteaduse õpperaamat") ja metafüüsikaalane "Athanasia", mis kaitseb hinge surematust. Samuti on Bolzanol väärtuslikke kirjatöid matemaatikas, mis jäid praktiliselt tundmatuks, kuni Otto Stolz avastas paljud ta kaotsiläinud artiklid ja avaldas need 1881. aastal.

Tema mõju filosoofiale näis algselt jäävat põgusaks. Hiljem avastasid Bolzano teosed siiski Edmund Husserl ja Kazimierz Twardowski, kes mõlemad olid Franz Brentano õpilased. Nende kaudu kujundas Bolzano oluliselt nii fenomenoloogilist kui ka analüütilist filosoofiat.
Helmut Puur

**Helmut Puur** (29. august 1928 Saue vald, Harjumaa – 15. mai 2007 Tallinn) oli eesti maadleja.

## Saavutused
Ta võitis Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kokku neli medalit.

Helmut Puur oli üheksakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses – (1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951, 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1957) ja viiekordne Eesti meister vabamaadluses – (1949, 1950, 1951, 1952, 1953)

NSV Liidu meistersportlane Kreeka-Rooma maadluses – 1951.

Vabariikliku kategooria kohtunik – 1972.

## Välislingid
*
Soomuld

**Soomuld** on muld, mille pindmiseks horisondiks on kuivendamata olekus vähemalt 30 cm ja kuivendatult vähemalt 20 cm tüsedune alla 50% mineraalaineid sisaldav turvas.

Soomuld koosneb põhiliselt orgaanilistest ainetest. FAO mulla klassifikatsiooni ja USDA mulla klassifikatsiooni järgi kuuluvad soomullad mullarühma Histosols.

Soomuld tekib glei- või leet-gleimuldadest maismaa soostumisel või veekogu kinnikasvamisel ehk mültumisel.

Soomullal on väga madal tihedus ja laseb vett raskelt läbi, kuna orgaanilised ained hoiavad vett väga hästi.

Veega toitumise ja loodusliku taimkatte järgi liigitatakse soomullad järgmiselt:

* madalsoomuld
* siirdesoomuld
* rabamuld

Madalsoomullad on keskmise viljakusega, siirdesoomuld vähese viljakusega ja rabamuld väga vähese viljakusega.

Soomuldi saab liigitada ka turbalasundi tüseduse ja turba lagunemisastme järgi, tavaliselt arvestatakse seejuures ka turba botaanilist koostist.

## Areaal
Soomullad tekivad peamiselt külmas kliimas ja vettinud aladel. Põhiliselt kohtab soomuldasid Eestis, Soome põhjaosas, Šotimaa lääneosas, Kanada keskosas ja Uurali idaosas Venemaal. Soomullad hõlmavad 2,5% kogu maakerast, 80% neist asuvad boreaalses kliimavöötmes. Paljud soomullapiirkonnad on kaitse alla võetud, sest need on olulised mageveevarude säilituskohad.

## Kasutusalad
Soomulda on väga raske kultiveerida tema halva viljakuse ja puuduliku vee läbilaske võime tõttu. Majanduslikuks kasutamiseks vajavad soomullad kuivendamist. Kui soomulda töödelda ja kuivatada, on see niisketel aladel väga toitainerikas. Põlluharimiseks on kõige parem soomuld, kus turba lagunemise aste on suurem kui 35%, tihedus on suurem kui 0,15 Mg/m3,  lämmastikusisaldus on üle 3%, kaltsiumisisaldus on üle 1,5% ja pH on üle 4,5.

## Vaata ka
*turvasmuld
*turvastunud muld

## Viited

## Kirjandus
*
*
*
*
Mineraalmuld

**Mineraalmuld** on tahke osa koostisest tulenev üldmõiste mulla kohta, milles on ülekaalus mineraalained.

Mineraalmuldadele vastandatakse turvasmuldi.

## Vaata ka
*Liivmuld
*Savimuld

## Viited
Kalaliim

**Kalaliim** on kala kuivatatud ujupõiest, harvem ka kalanahast ja -luudest saadud liimaine. 

Kalaliim on olemuselt biokeemiliselt kollageen. 

Kalaliimi kasutatakse peamiselt veini- ja õlletegemisel selgitusainena.

## Viited
Juan Cabanilles

**Juan Bautista José Cabanilles** [kavan'iljes] (6. september 1644 Algemesi Valencia lähedal – 24. aprill 1712 Valencia) oli hispaania organist ja helilooja.

## Elulugu
Tõenäoliselt alustas ta oma muusikuteed kohalikus kirikus kooripoisina. Hiljem õppis Valencia katedraalis preestriks, hariduse hulka kuulusid ka muusikatunnid. 1665. aastal, kui Cabanilles oli 20-aastane, nimetati ta katedraali abiorelimeistriks. Aasta hiljem sai ta orelimeistri koha. 22. septembril 1668 pühitseti ta preestriks. Cabanilles jäi orelimeistri kohale järgmiseks 45 aastaks, kuigi loomingu kõrghetkedel oli tal harva aega oma ametikohustusi täita. 

## Looming
Mitmed Cabanillesi teosed on virtuooslikud ning oma ajast ees, kuid laiemas plaanis järgib tema looming 16. sajandi Hispaania muusikatraditsiooni. On säilinud hulk tema orelile kirjutatud teoseid (*[[tiento]]*'d, tokaatad, passakaljad ja muid töid) ning lisaks mitmeid kooriteoseid.

Cabanillesi üks tuntumaid teoseid on "Batalla imperial", kus klavessiini abil on edasi antud trummipõrinat, hobuste kabjalööke, lahingulärmi. Seda teost peetakse programmilise muusika alguseks.

## Viited

## Välislingid
* Juan Cabanillesi muusika nootide andmebaasis International Music Score Library Project (IMSLP)
* Video: "Batalla imperial" orelil (Paulino Ortíz)
* Video: Juan Cabanillesi ''batalla''d, ''tiento''d ja ''passacalles''ed vaamuusikaansambli Hesperion XX esituses
Hüdroloogiline aasta

**Hüdroloogiline aasta** ehk **veeaasta** on veebilansiaasta, mis algab ajal, mil valgla veevaru on kõige väiksem.

Näiteks Eestis algab hüdroloogiline aasta 1. novembril, Rootsis aga 1. oktoobril. 

## Viited
Smiltene postmargid

**Smiltene postmargid** anti välja 31. mail 1919, pärast Smiltene vabastamist Eesti vägede poolt 29. mail 1919.

3. Jalaväepolgu pataljoniülema kolonelleitnant Paul Kunnuse korraldusel tehti Vene 2- ja 3-kopikalistele postmarkidele käsitempliga mustavärviline ületrükk **25 kap.** Lihtkirja saatmine maksis 25 ja tähitud kirja saatmine 50 kopikat.

Ületrükiga marke anti välja järgmisel arvul:
*2-kopikalisel rohelisel hammastatud margil 100 tk
*3-kopikalisel roosal hammastatud margil 300 tk
*3-kopikalisel punasel lõigatud margil 200 tk

## Kirjandus
*Elmar Ojaste. Smiltene – Eesti postmargid Läti pinnal. Eesti Filatelist, nr. 11, 1970, lk. 5–9.
*Elmar Ojaste. Sõjamargid Eesti vägede poolt hõivatud aladel a. 1919. Eesti Filatelist, nr. 12, 1971, lk. 21–24.
Gladiaator (täpsustus)

**[[Gladiaator]]** oli Vana-Rooma võitleja. Sellenimelised on veel:
***"[[Gladiaator (film 1969)|Gladiaator]]"** (1969) Veljo Käsperi film Aadu Hindi "Tuulise ranna" III kõite põhjal
***"[[Gladiaator (film 1992)|Gladiaator]]"** ("Gladiator"; 1992) Rowdy Herringtoni film, peaosas James Marshall
***"[[Gladiaator (film 2000)|Gladiaator]]"** ("Gladiator"; 2000) Ridley Scotti film, peaosas Russell Crowe

## Vaata ka
*Gladiator
Mustvee alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Mustvee alevivolinikeks (RTL 1934, 19):

## Vaba ruuduga valitud
*Hariton Beresin

## Mustvee alevi kodanikkude valimisliit
*Gustav Tooming

## Mustvee heakorra pooldajate valimisliit
*Georg Ventšikov

## Vabadussõjalaste ja teiste Mustvee heakorra pooldajate valimisliit 1
*Mihkel Ots
*Mihkel Mänd
*Johannes Õunapuu

## Vabadussõjalaste ja teiste Mustvee heakorra pooldajate valimisliit
*Theodor Laane
*Egon Sild

## Ühendatud Mustvee vene nr. 2 valimisliit
*Ivan Blahin
*Petr Baškirov
*Zinovi Kolpakov
*Petr Boltov
*Peeter Kalinin

## Ühendatud Mustvee vene nr. 1 valimisliit
*Artemi Gužov
*Aleksei Landsberg
*Aleksander Pekarski
*Pavel Landsberg

Pärast vapside eemaldamist otsustas Tartu maavalitsus taotleda uute valimiste korraldamist, kuna alevivolikogust olid peale Gustav Toominga eemaldatud kõik eestlased, millist seisukorda maavalitsus ei pidanud loomulikuks.

## Viited
Antsla alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Antsla alevivolinikeks (RTL 1934, 19):

## Alevi kodanikkude koonduse valimisliidust
*Karl Kivi, astus tagasi, tema asemele kutsutud Eduard Tann (4. jaanuar 1935, RTL 1935, 5)
*Johannes Uibopuu, astus tagasi, tema asemele kutsutud Peeter Zimmer (22. märts 1934, RTL 1934, 25), astus tagasi, tema asemele kutsutud Johannes Pikk (27. märts 1934, RTL 1934, 28)
*Mihkel Glück, astus tagasi, tema asemele kutsutud August Kreevald (26. mai 1934, RTL 1934, 47)

## Eesti sotsialistliku tööliste partei valimisliidust
*Osvald Tasso
*Jüri Voiman
*Karl Hommik; astus tagasi, tema asemele kutsutud Jaan Poola (19. veebruar 1934, RTL 1934,19)
*Samuel Saar
*Johannes Skiller
*Karl Malleus
*Leonhard Kull; astus tagasi, tema asemele kutsutud Karl Akerman (26. mai 1934, RTL 1934, 47)
*Rudolf Taba; astus tagasi, tema asemele kutsutud Artur Vainola, kes ka tagasi astus; tema asemele kutsutud Peeter Arro (23. aprill 1934, RTL 1934, 37)

## Vabadussõjalaste rahvaliikumise valimisliidust
Volitused tühistati Kohtu- ja siseministri otsusega 22. märtsist 1934 (RTL 1934, 47)
*Armin Rägo
*Bernhard Abiline
*August Norman
*Aleksander Ader
*Jaan Kiil

## Vaata ka
* Antsla linnavolinike loend
Kilingi-Nõmme alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Kilingi-Nõmme alevivolinikeks (RTL 1934, 21):

## Vaba ruudu järgi valitud
*Helmut Nirk

## Majandusliit
*Alfred Veemees
*Villem Tamm
*Jakob Lelle
*Hendrik Tallo

## Töölised, edumeelsed majaomanikud
*Voldemar Rosenberg
*August Sänn
*Peet Ruul

## Vabadussõjalaste rahvaliikumine
*Karl Mägi
*Heinrich Paltmann
*Jaan Tammist

## Üldine töötajate liit
*Albert Oissaar
*Jaan Parts
*Rudolf Reiland
*Elmar Langholts
*Vladimir Allikivi
Mõisaküla alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Mõisaküla alevivolinikeks (RTL 1934, 22):

## Vaba ruutude järgi valitud
*Jaan Paalits

## Edumeelsete valimisliit
*Martin Kass

## Majaomanikkude valimisliit
*Elmar Glück

## Mõisaküla majaomanikkude selts ja vabakutseliste kodanikkude valimisliit
*Eduard Saava

## "Tööliste rühm" valimisliit
*Eugen Liidemann
*Lembit Lüüs
*Hendrik Maksim
*Martin Jersolav
*Jaan Karpa

## Vabadussõjalaste rahvaliikumise valimisliit
*Juhan Kohjus
*Johann Kukk

## Väikemajaomanikkude valimisliit
*Hans Kuusk
*Kristjan Kartau
*Oskar Simm
*Aleksander Nikolajev
*Johannes Soobik
Giovanni Gabrieli

**Giovanni Gabrieli** (1554/1557 Veneetsia – 12. august 1612 Veneetsia) oli Veneetsia koolkonna üks olulisim helilooja ja organist.

## Elu
Giovanni Gabrieli sündis Veneetsias ning oli seal tegutsenud helilooja ja organisti Andrea Gabrieli vennapoeg ja ilmselt ka õpilane. Aastatel 1575–1579 laulis ta Münchenis, Baieri hertsogi Albrecht V õukonnakapellis Orlando di Lasso käe all. Alates 1584./1585. aastast oli ta Veneetsia San Marco basiilikas organist.

## Looming ja töö
Gabrieli oli tähtsaimate Itaalia heliloojate hulgas, kes lõid mitmekoorimuusikat, milles olid ühendatud lauljate ja pillide rühmad, mis lõid rohkelt dünaamika ja kõlavärvide vaheldust. Kogudes "Concerti di Andrea et di Giovanni Gabrieli" (1587) ja "Sacrae symphoniae" I osas (1597) on 6–16-häälsed ning II osas (1615) 7–19-häälsed vokaal-instrumentaalteosed, kogus "Canzoni et sonate" 3–22-häälsed instrumentaalteosed.

Tema kuulsaim õpilane oli Heinrich Schütz.
Saksa rahvuse IV kultuurnõukogu liikmete loend

**Saksa rahvuse IV kultuurnõukogu liikmete loend** on loetelu  4. märtsil 1934 valitud saksa vähemusrahvuse IV kultuurnõukogu liikmetest:

## Narva valimisringkond
*Vilfried Kraack
*Verner Plath

## Viru valimisringkond
### Nimekirja 1. järgi
*Hermann Berg

### Nimekirja 2. järgi
*Moritz Vrangell

## Järva valimisringkond
*Harry Thomson
*Evert Renteln

## Lääne valimisringkond
*August Schulmann
*Bruno Fromhold-Treu

## Harju valimisringkond
*Vilhelm Vrangell
*Harry Koch
*Carl Schilling
*Hans Heinrich Tiesenhausen
*Jakob Hansen
*Erich Valter
*Siegfried Bremen
*Verner Stillmark
*Siegmund Klau
*Kurt Veiss
*Johann Daugull
*Bernd Stroehm
*Robert Natus
*Gustav Rosenberg
*Bruno Meyer
*Theodor Germann; suri, tema asemele kutsutud Hans Paulsen (RTL 1935, 15)

## Saare valimisringkond
### Nimekirja 1 järgi
*Roderich Greinert

### Nimekirja 2 järgi
*Arved Stackelberg

## Pärnu valimisringkond
*Oskar Freymann
*Oskar Boethlingk
*Erich von Wolffeldt; astus tagasi, tema asemele kutsutud Olaf Stackelberg (RTL 1934, 95)

## Viljandi valimisringkond
*Bruno Sellheim
*Felix Knüpffer, suri, tema asemele kutsutud Evald Scholer (RTL 1934, 24)

## Tartu valimisringkond
*Heinrich Zeddelmann
*Valter Meder
*Valter Stackelberg
*Karl Zeddelmann
*Otto Luck
*Alfred Valter
*Valter Hollmann
*Ernst Blessig

## Valga valimisringkond
*Eugen Schultz

## Võru-Petseri valimisringkond
*Egon Fischmann
*Gerhard Plath
## Viited
Jõhvi alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Jõhvi alevivolinikeks (RTL 1934, 20):

## Vaba ruuduga valitud
*Rudolf Hindper
*Meinhard Treilmann

## Alevi edumeelsete kodanikkude liidu valimisliidu järgi
*Harald Rooks
*Voldemar Härma
*Aleksander Käbin

## Jõhvi majaomanikkude valimisliidu järgi
*Aleksander Danilevsky
*Johannes Pertens

## Kaupmeeste, majaomanikkude, käsitööliste ja uue Põhiseaduse pooldajate valimisliidu järgi
*Aleksander Schmidt
*Hans Lill
*Aleksander Villers
*Voldemar Abelov
*Leopold Lokota

## Kristlaste, väikemajaomanikkude ja üürnikkude valimisliidu järgi
*Vilhelmine Treilmann

## Tööliste, kristlaste ja väikemajaomanikkude valimisliidu järgi
*Voldemar Saar

## Tööliste rühma valimisliidu järgi
*Aleksander Abelov
*Felix Siimon

Politseivalitsuse direktori otsusega 25. oktoobrist 1934 keelati Meinhard Treilmanil ja Aleksander Villerskil [!] viibimine Virumaal ja maakonna linnades kuni kaitseseisukorra maksvuseni, kuna nad oma tegevusega takistasid alevivolikogu tööd, tehes lubamatuid ässitusi.

Linnaseaduse jõustumisega 1. mail 1938 muutus Jõhvi alevivolikogu oma selleks ajaks kujunenud koosseisus Jõhvi linnavolikoguks.

## Vaata ka
* Jõhvi linnavolinike loend

## Viited
Peeter Paul Mõtsküla

**Peeter Paul Mõtsküla** (sündinud 29. detsembril 1971) on eesti infotehnoloogiaspetsialist ja vandeadvokaat. Ta on Eesti Langevarjuklubi asutajaliige. Ta kasutas FidoNetis sõlme 2:490/70.

## Haridus
* 2001–2009 Tartu Ülikool, magistrikraad (õigusteadus)
* 1990–2000 Tallinna Tehnikaülikool, majandusinseneri diplom (infotöötlus)
* 1979–1990 Tallinna 1. Keskkool, hõbemedal (matemaatika-füüsika eriklass)

## Viited

## Välislingid
* Peeter Paul Mõtsküla blogi
* LinkedIn profiil
* Ekspert riigikogus: me ei vaja ACTAt, vaid autoriõiguse reformi, postimees.ee, 17. veebruar 2012
Andrea Gabrieli

**Andrea Gabrieli** (1532 või 1533 Veneetsia – 30. august 1585 Veneetsia) oli itaalia organist ja helilooja.

Ta oli Veneetsia koolkonna peamine esindaja. Arvatavasti Adrian Willaerti õpilane. Alates 1536. aastast oli ta Püha Markuse koguduse kapellis laulja, alates 1556. aastast organist Püha Jeremia kirikus ja 1564. aastast Püha Markuse kirikus. Kiriku kahel orelil andis ta kontserte koos organist Claudio Meruloga.

## Looming ja mõju
Gabrieli on loonud värvika harmoonia ja instrumentaalsaatega koorimuusikat tseremooniateks, sealhulgas Lepanto võidupeoks 1571. aastal, Vicenza uue teatri Olympico avamiseks 1585 jt. 

Tema loomingu hulka kuulub missasid, koorikontserte, umbes 200 madrigali, 100 motetti, *[[ricercar]]*'e, *canzonetta* "Guistiaanlased".

Teda olid mõjutanud B. Croce, Orazio Vecchi, A. Banqueri. Tema saavutusi arendas omakorda edasi ta vennapoeg ja õpilane Giovanni Gabrieli, õpilane Hans Leo Hassler jt.
Järlepa mõis

**Järlepa mõis** (saksa keeles *Jerlep*) oli mõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Rapla valda Rapla maakonnas.

## Ajalugu
Järlepa mõis eraldati Seli mõisast 1688. aastal ning selle rajajaks oli Johann Andreas von der Pahlen. Mõisal on olnud palju omanikke:
*1688 – Johann Andreas von der Pahlen
*1726 – Johann Andreas Knorring
*1726 – Erik Adlerberg
*1728 – Axel Caspar Reimers
*1782 – Auguste Wilhelmine Toll
*1785 – Axel Eberhard Reimers
*1799 – Moritz Kursell
*1803 – Otto Wilhelm von Krusenstern 
*1880 – Otto Grünewaldt
*1888 – Karl Wilhelm Pilar von Pilchau 
*1891 – Reinhold Wetter-Rosenthal
*1895 – Otto Lueder
*1913 – Otto von Krusenstern
## Mõisahoone
Esinduslik varaklassitsistlik mõisahäärber valmis Otto Wilhelm von Krusensterni tütre abikaasa – August von Kotzebue – eestvedamisel 1805. aastal. Pärast peahoone valmimist kujunes Järlepast omanäoline ja kuulus kultuurikeskus, kus korraldati kultuuriüritusi. 1905. aasta rahutuste ajal põletatud peahoone taastati mõnevõrra muudetud kujul, peasissepääsu ette ehitati nelja sambaga kõrge portikus.  

Pärast 1919. aasta mõisate sundvõõrandamist sai mõisa omanikuks Eesti valitsus. Enne Teist maailmasõda tegutses mõisas Hendrik Antoni Tubakakompanii. Aastatel 1945–1946 oli mõisa park ja peahoone Punaarmee Eesti Korpuse valduses (kasutusel abimajandina), seejärel kuulus peahoone mõned aastad tekstiilivabrikule Punane Koit. 1957. aastast tegutses hoones Järlepa Tõulinnukasvatuse sovhoos. Tänapäeval on endine mõisahäärber ja seda ümbritsev park eravalduses.

## Pilte

File:Järlepa mõisa ait-kuivati.jpg|Mõisa ait-kuivati
File:Järlepa mõisa park ja allee1.jpg|Mõisa allee
File:Järlepa mõisa tall-tõllakuur 2 15179.jpg|Tall-tõllakuur



## Vaata ka
* Eesti mõisate loend
* “Stiilipidu” 2004
* “Pappad Mammad” 2. hooaja 7. osast kuni 3. hooaja 8. osani 2017-2018
* “Pind” (noorteseriaal) 2019

## Viited

## Välislingid
Kallaste alevivolinike loend

14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Kallaste alevivolinikeks (RTL 1934, 23):

; Kalameeste valimisliidust
*Feodor Goidin

; Kallaste rahva valimisliidust
*Josif Dolgošev
*Sidor Lizarov
*Mark Dolgošev
*Aleksander Sõbin
*Eduard-Kurt Berent
*Ivan Podgornõi
*Grigori Ulanov
*Jermil Šlenduhov
*Dimitri Šlenduhov

; Vene Ühisest nimekirjast
*Grigori Kondrašev
*Filimon Paulov
*Sergei Zaharov

; Ühisest Eesti valimisliidust
*August Viljus
*Johannes Hallik
*Eduard Piiri

## Vaata ka
* Kallaste linnavolinike loend
Niels Gade

**Niels Wilhelm Gade** (22. veebruar 1817 Kopenhaagen – 21. detsember 1890 Kopenhaagen) oli taani viiuldaja, organist, dirigent, õpetaja ja helilooja. Teda peetakse oma ajastu suurimaks Taani muusikuks.

Ta oli pillimeistri poeg. Õppis lapsena viiulit  juures. Esines juba aastal 1833. Alates 1834. aastast mängis Kopenhaageni õukonna orkestris. Kompositsiooni õppis Andreas Peter Berggreeni ja Christoph Ernst Friedrich Weyse juures. Aastail 1844–1848 oli ta Gewandhausi orkestris Leipzigis Felix Mendelssohn Bartholdy abidirigent, samas esines solistina ja oli viiulipedagoog. Läinud tagasi Kopenhaagenisse, juhatas ta muusikaühingu Musikforeningen sümfooniaorkestrit, mängis orelit. Alates 1862. aastast oli teatridirigent ning osales esimese Taani konservatooriumi asutamisel, kus oli aastatel 1866–1890 õppejõud ja direktor. 

Gade on kirjutanud autobiograafia.

## Looming
*Singspiel "Mariott" 1850
*3 balletti: 
**koos Johannes Frederik Fröhlichiga "Isamaa muusad" 1839
**"Napoli" 1842
**koos Johan Peter Emilius Hartmanniga "Rahvasaaga" 1854
*8 sümfooniat 1842–1871 jooksul (kõik salvestatud Neeme Järvi juhatusel)
*avamängud: 
**"Mägedes" 1844
**"Hamlet" 1861
**"Michelangelo" 1861
**"Ossiani vastkõlad" 1840
**"Šotimaal" 1844
*süit "Holbergiana" 1844
* Klaverikontsert 1880
*2 süiti (1879/84)
*"Novelletter" (1878/83) keelpillide orkestrile
*keelpillidele:
**Oktett 1848
**Sextett 1863
**2 kvintetti 1845/51
**kvartett 1889
**klaveritrio 1863
*3 sonaati viiulile klaveriga 1880
*Sonaat klaverile
*klaveritsüklid:
**"Aquareller" 1850
**"Arabeske" 1854
**"Idyller" 1857
**"Folkedanse" 1855
**"Fantastykker" 1862
*lühipalu klaverile
*orelile prelüüde
*kantaate 11 sealhulgas:
**"Comala" Ossiani tekstil 1846
**"Kevadfantaasia" 1852
**"Haldjate laps" (Elverskud) 1853
**"Balderi surm" 1858
**"Ristikandjad" 1873
**"Psyche" 1882 jt
*koore *a cappella* ja orkestriga
*muusikat näidenditele
Veealune kanjon

**Veealune kanjon** on maailmamere põhjas olev suhteliselt pikk, kitsas ja sügav negatiivne pinnavorm.

Enamus veealuseid kanjoneid asub mandrilava nõlval, aga mitte kõik. Neid leidub näiteks ookeani keskahelike nõlvadel. Osa kanjoneid jätkub nõlva jalamilt ookeani põhjas sadade kilomeetrite ulatuses. Mõnedki veealused kanjonid lõpevad mäe jalamile jõudnuna 2–4&nbsp;km sügavusel lehvikja uhtkoonusega, mille raadius on kuni 300–350&nbsp;km.

Mõned veealused kanjonid on suure jõe veealuseks jätkuks. Nii näiteks moodustavad veealuse kanjoni Amazonas, Ganges, Hudson, Indus ja Kongo jõgi. Siiski puudub enamikul veealustel kanjonitel side jõgedega.

Enamik veealuseid kanjoneid on tektoonilise tekkega, aga neid on kujundanud ka maalihked, suspensioonivoolud ja maailmamere madalama taseme ajal toimunud jõeuuristus.

Veealustes kanjonites on aeg-ajalt tugevaid hoovusi. Nende kaudu liigub sügavamale suur osa merepõhja langenud pudedaid setteid.

Kõige varasemad teadaolevad veealused kanjonid pärinevad neoproterosoikumist.

Maailma kõige pikema veealuse kanjoni on uuristanud Kongo jõgi. See kanjon on 800&nbsp;km pikk ja 1200 m sügav. Jääajal, kui maailmamere tase oli palju madalam kui tänapäeval, ulatus Kongo märksa kaugemale merre kui tänapäeval.
Küllo Kõiv

**Küllo Kõiv** (14. juuli 1972 Viljandi – 29. juuni 1998) oli eesti maadleja. 

Ta lõpetas 1992. aastal Johann Köleri nimelise Viljandi 4. Keskkooli.

Teda treenis isa Aarne Kõiv. Tuntumad konkurendid: Buvaissar Saitijev, Zaza Zazirov, Georg Schwabenland, Alexander Leipold.

Ta hukkus autoõnnetuses. Selles osales üks auto, mis Viljandi linnas Vaksali tänaval suurel kiirusel teelt välja sõitis. Kõrvalistmel olnud Kõiv hukkus silmapilkselt.

## Saavutused
Ta oli kuuekordne Eesti meister vabamaadluses (1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1994)

NSV Liidu meistersportlane vabamaadluses – 1989.

## Olümpiamängud
*1992. aasta suveolümpiamängud  Barcelonas – 16. koht (68&nbsp;kg);
*1996. aasta suveolümpiamängud  Atlantas  – 7. koht (68&nbsp;kg);

## [[Maailmameistrivõistlused vabamaadluses]]
*1994 İstanbul  – 11. koht (68&nbsp;kg);
*1995 Atlanta  – 11. koht (68&nbsp;kg);
*1997 Krasnojarsk  – 8. koht (76&nbsp;kg).

## [[Euroopa meistrivõistlused vabamaadluses]]
*1992 Kaposvár  – 4. koht (68&nbsp;kg);
*1992 Szekesfehervar  – 2. koht (68&nbsp;kg) (juunior);
*1994 Rooma  – 11. koht (68&nbsp;kg);
*1995 Fribourg  – 6. koht (68&nbsp;kg);
*1996 Budapest  – 11. koht (68&nbsp;kg);
*1997 Varssavi  – 4. koht (76&nbsp;kg);
*1998 Bratislava  – 10. koht (76&nbsp;kg).

## Rahvusvahelised turniirid
Grand Prix of Germany 
*1994. aasta – 3. koht;
*1995. aasta – 3. koht;
*1998. aasta – 7. koht.

Ivan Jarõgini mälestusturniir
*1993. aasta – 3. koht.

### Maailma karika etapid
*1995. aasta  – 2. koht;
*1997. aasta  – 3. koht;
*1998. aasta  – 4. koht.

## Lisaks
Alates 1999. aastast korraldatakse rahvusvahelist Küllo Kõivu mälestusvõistlust..

## Viited


## Välislingid
*
*
Christian Gottfried Helwig

**Christian Gottfried Helwig** (juuli 1707 Narva – 1747) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 5. oktoobril 1728) Jena ülikoolis. 23. veebruaril sai ta seal magistriks.

Ta oli aastatel 1732–1747 Helme Maarja koguduse õpetaja.

## Isiklikku
Tema isa Johannes Andreas Helwig oli Narva Jaani koguduse õpetaja, hiljem Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent, onu Johann Joachim Helwig oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, vanaisa Jacob Helwig oli Eestimaa ja Tallinna piiskop. Tema väimees Gustav Friedrich Cappel oli Tori ja Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.

## Viited
Kuusiku mõis

**Kuusiku mõis** (saksa keeles *Saage*) oli rüütlimõis Harjumaal Rapla kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagine mõisasüda Rapla valda Rapla maakonnas.

## Ajalugu
Esimesed teated Kuusiku mõisast pärinevad aastast 1467, mil see kuulus Wrangellidele. Keskajal asus mõisas tõenäoliselt vasallilinnus. Aastatel 1544–1666 moodustas Kuusiku mõis ühise majapidamise Sikeldi mõisaga. Wrangellide omanduses püsis mõis kuni Põhjasõjani. 18. sajandi alguses (umbes aastal 1714) omandas mõisa Georg Gustav von Hastfer.

1791. aastal läks mõis Thomas von Dellingshauseni ja samal aastal Gustaviana Christina Hastferi omandusse. 18. sajandi viimasel aastakümnel alustas  Kuusiku mõisas tööd naelatöökoda, kus valmistati Venemaalt toodud rauast 3–6-tolliseid naelu. Toodang ulatus sajandi lõpul 100 000 naelani aastas, 1806. aasta andmeil aga 250 puudani. Toodang realiseeriti Eestimaa kubermangus, osalt ka Pärnus. Kuusiku mõisas töötas ka nn. tärklise- ja puudrivabrik ning vasetöökoda. 1806. aastal toodeti  150 puudatärklist ja 300 puuda puudrit, vaske töödeldi aastas 160 puuda. Tärklis ja puuder müüdi Tallinnas ja Pärnus, vask aga läks vaskseppade käsutusse. Tärklise- ja puudrivabrikus töötas 5 pärisorja. Meister kui ka abilised olid pärisorjad. Naela- ja vasetöökojas töötas kuus pärisorja.

1820. aastal sai mõisa omanikuks Georg von Lilienfeld. Mõis jäi Lilienfeldide perekonna valdusse kuni 1919. aasta sundvõõrandamiseni.

## Mõisakompleks
Puidust barokse härrastemaja, mis on säilinud, lasid Hastferid ehitada 18. sajandi viimases veerandis.

Lilienfeldide ajal remonditi mõisahäärberit korduvalt, mille käigus lisati hoonele nii klassitsistlikke kui ka historitsistlikke (uusgooti) elemente.

1924. aastast tegutses Kuusiku riigimõisa peahoones Riigi Põllutöö Katsejaam. Seoses sõjaväebaasi ja lennuvälja ehitamisega Kuusikule 1940. aastal kasutati mõisahoonet vene lendurite elamuna. Endises härrastemajas tegutses lasteaed.


Pilt:Kuusiku mõisa ait.jpg|Ait
Pilt:Kuusiku mõisa karjakastell.jpg|Karjakastell
Pilt:Kuusiku mõisa masinarehi.jpg|Masinarehi
Pilt:Kuusiku mõisa moonakatemaja.jpg|Moonakatemaja
Pilt:Kuusiku mõisa park.jpg|Mõisa park
Pilt:Kuusiku mõisa piirdemüürid.jpg|Piirdemüürid

Pilt:Kuusiku mõisa valitsejamaja.jpg|Valitsejamaja
Pilt:Kuusiku -Altveski- vesiveski koos tammiga.jpg|Mõisa vesiveski koos tammiga
Pilt:Kuusiku mõisa viinavabrik.jpg|Viinavabriku varemed

## Vaata ka
* Eesti mõisate loend

## Viited

## Välislingid

* Kuusiku mõisast Eesti mõisaportaalis
* Kuusiku mõis. Inventariseerimine. Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
* Kuusiku mõis (Mõisate ülevaated). Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
* Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Kuusiku mõis (Rapla khk)
Kurt Saarse

**Kurt Saarse** (aastani 1936 **Kurt Steinberg**; 7. mai 1909 Tartu – 14. juuni 1942 Ussollagi vangilaager, Solikamsk, Permi oblast (hukati)) oli eesti vaimulik ja teoloog.

Ta lõpetas aastal 1927 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1927–1932 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Kaitses aastal 1934 tööga *"Die Pharisäer und ihre Darstellung im Neuen Testament"* mag theol väitekirja. Täiendas ennast aastal 1937 Strasbourgi ülikoolis. Kuulus EÜS-i. Prooviaastal oli ta Ülikooli ja Pilistvere Andrease koguduses. Ordineeriti 25. veebruaril 1934 õpetajaks.

12. juulil 1934 valiti ta Tallinna linnamisjoni õpetajaks. Ta oli aastatel 1934–1935 Tallinna toomkoguduse abiõpetaja, aastatel 1935–1941 oli ta sama koguduse õpetaja. Lisaks töötas ta aastatel 1934–1935 ja 1938 Tallinna Konservatooriumis usuõpetajana ning aastatel 1935–1936 Tallinna Kaarli Koguduse Eragümnaasiumis ja hiljem Tallinna Riiklikus Inglise Kolledžis.

Saarse arreteeriti NKVD poolt aastal 1941; ta hukati 14. juunil 1942 Permi oblastis Solikamskis.

## Viited

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Elekterpüük

**Elekterpüük** on veeloomade püük elektrivälja abil.
Eestis on loata elekterpüük seadusvastane. Selle eest saab teha 2003. aasta andmetel kuni 18 000 Eesti krooni trahvi.

Elekterpüügiks on vaja kaht elektroodi, mille kaudu lastakse vette elektrivool. Vool tekitab anoodi ja katoodi vahele kõrge pingega potentsiaali. Kui veeloom jõuab piisavalt suure potentsiaaligradiendini, hakkab elekter tema käitumist mõjutama. Tavaliselt kasutatakse alalisvoolu, mis tekitab veeloomadel galvanotaksist. See väljendub tahtmatute lihasekrampidena, mis paneb kalad ujuma anoodi suunas.

Kui elekterpüük toimub veesõidukist, siis on see sõiduk ise katoodiks ja anood(id) paigaldatakse vööri.

Sõltuvalt elektrivälja võimsusest ja püütava veelooma omadustest põhineb elekterpüük kas hirmutamisel, ligimeelitamisel või uimastamisel. Selleks eristatakse püsivaid (näiteks elekterpiiraja ja elekterlõks) ja kantavaid (elektertraal ja elekternoot) püügivahendeid. Töönduslikult kasutatakse kõige rohkem elektertraale, eriti vähilaadsete püügil Kanadas ja USA-s.

Elekterpüügi tõhusus oleneb paljudest asjaoludest, mille seas on nii bioloogilisi, tehnilisi, logistilisi kui keskkonnakaitsealaseid. Sõltuvalt sellest, mis liiki ja kui suurt saaki tahetakse püüda, kasutatakse eri meetodeid. Näiteks mõjutab saaki suuresti see, kui pideva alalisvoolu asemel kasutatakse pulseerivat alalisvoolu. Loomuse koostis ja suurus sõltub aga pulseeriva alalisvoolu impulsside kestusest ja suurusest.

Eestis kasutati elekterpüüki 1960. ja 1970. aastail rannikumeres angerjate püüdmiseks. Tänapäeval kasutatakse seda peamiselt teadusotstarbel.

Elektri väljalülitamisel või elektroodide veest väljavõtmisel taastub veeloomade elutegevus tavaliselt paari minutiga.

Kes kohtab röövpüüdjaid, peab helistama telefonil 1313 ja teatama röövpüüdjate täpse asukoha.

## Viited

* Kalastaja meelespea
Elmar Paldra

**Elmar Paldra** (aastani 1940 **Elmar Pergelbaum**, ka **Elmar Bergelbaum**; 12. juuni 1912 Väinjärve vald – 17. juuli 1969 Kilingi-Nõmme) oli eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1921–1928 Karinu algkoolis, aastatel 1928–1933 Tapa Linna Ühisgümnaasiumis, pärast seda teenis ta kaitseväes. Aastatel 1934–1938 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Tartu Pauluse koguduses. Ordineeriti 10. detsembril 1939 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1939–1940 Järva praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1940–1944 oli ta (valiti 25. veebruaril 1940) Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja. Aastatel 1945–1948 oli ta Tallinna toomkoguduse õpetaja. 15. mail 1948 ta arreteeriti Tallinnas, 21. mail 1956 vabastati ta Intas. 

Aastatel 1958–1966 oli ta Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1966–1969 oli ta Saarde Katariina koguduse õpetaja.

Elmar Paldra oli kaks korda abielus. Esimesest abielust Aino Grüünvergiga oli tal 2 last. Abielu lahutati 1958. Teine abielu, Helene Liimaga, sõlmiti samal aastal.

Paldra suri aastal 1969 ja ta on maetud Saarde kalmistule.

## Viited

## Välislingid
*https://www.eelk.ee/elulood/paldra_elmar.html
Marussia F1 Team

**Marussia F1 Team** oli 2012–2014 ja 2015 (Manor Marussia) tegutsenud Vormel-1 meeskond. Meeskonna eelmine nimi oli Virgin Racing.

## Sõitjad
* &nbsp;Charles Pic (2012)
* &nbsp;Timo Glock (2012)
*  Jules Bianchi (2013–2014)
*  Max Chilton (2013–2014)
*  Will Stevens (2015)
*  Roberto Merhi (2015)
*  Alexander Rossi (2015)
Caterham F1

**Caterham F1** oli 2010&ndash;2014 tegutsenud Vormel 1 meeskond. Alguses kandis meeskond Lotuse nime, aga seoses nimetüliga Lotus Carsiga muudeti nimi Caterhamiks, kuna meeskonna omanik Tony Fernandez ostis ära Caterham Carsi. 2012. aastal sõitsid meeskonnas Heikki Kovalainen ja Vitali Petrov. Vitali Petrov asendas eelmist pilooti Jarno Trulli.

## Sõitjad
Elmar Kõrv

**Elmar Kõrv** (12. juuli 1901 Torila, Kokora vald – 7. august 1964 Äksi) oli eesti vaimulik.

Kõrv sai gümnaasiumitunnistuse 1924. aastal Tartus eksamikomisjoni ees. Aastatel 1924–1927 ja 1932–1935 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (aastal 1923 külastas loenguid vabakuulajana), aastatel 1927–1932 õppis ta õigusteaduskonnas majandust. Akadeemiliselt kuulus ta EÜS-i. 

Prooviaastal oli ta Järva-Peetri Püha Peetruse koguduses. Ordineeriti 27. detsembril 1936 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1937–1938 Rapla koguduse õpetaja Joosep Liivi isiklik adjunkt. Aastatel 1938–1951 oli ta Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja (valimistel 13. veebruaril 1938 sai ta 1465 poolt- ja 338 vastuhäält; vastaskandidaadid August Kobla 260 poolt- ja 1273 vastuhäält ning Martin Ots 195 poolt- ja 1189 vastuhäält. 

5. märtsil 1951 ta arreteeriti; ta viibis Karagandõ oblastis Kamõšlagis ja Irkutski oblastis Angarlagis. 6. juunil 1956 vabanes ta vangistusest. Aastatel 1956–1964 oli ta Äksi Andrease koguduse õpetaja.

Ta on maetud Kodavere kalmistule.

## Isiklikku
Tema tütretütar on kirjanik Kerttu Rakke.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
CTD-sond

**CTD-sond** (lühend ingliskeelsetest sõnadest *Conductivity, Temperature, Density* 'elektrijuhtivus, temperatuur, tihedus') on seade, mille abil mõõdetakse vee elektrijuhtivuse, temperatuuri ja rõhu muutumist sõltuvalt kaugusest veekogu pinnast.

CTD-sondi leiutas Woods Hole'i okeanograafiainstituudi töötaja Neil Brown. Brown oli leiutanud ka CTD-sondi eellase STD-sondi.

Sond lastakse laevalt vintsi abil vette kas põhjani või kindla sügavuseni. Mõõtetulemused edastatakse kaabli kaudu veepinnale ja tänapäeval on see ühendatud arvutiga, mis vee temperatuuri ja elektrijuhtivuse põhjal arvutab vee soolsuse ja tiheduse. Lisaks võib CTD-sondiga mõõta vee hapnikusisaldust, fluorostsentsi ja läbipaistvust. Sondi sukeldatakse pinna poolt põhja poole ja mõõteseadiste näidud registreeritakse iga 2 sekundi järel. Vastav tarkvara võib saadud andmed näiteks graafikuna reaalajas printerisse saata.

CTD-sondil on titaanist korpus. See on väga vastupidav ja võimaldab mõõta vee omadusi isegi rohkem kui 10 km sügavusel. Sondi saab lisada teisigi andureid, näiteks vees lahustunud hapniku või klorofüllfluorestsentsi mõõtmiseks. Viimane näitab mikroskoopiliste fotosünteesivate organismide ehk fütoplanktoni olemasolu vees.

Tihti ühendatakse CTD-sond veeproovide võtmise seadmega. Veemahutid asuvad ringiratast ümber sondi ning neid avatakse ja suletakse laeva pardal olevast arvutist tulevate käskude abil. Niimoodi saab veeproove koguda kindlatelt sügavustelt ning ühtlasi mõõta veeproovi võtmise kohas valitsevaid füüsikalisi, keemilisi ja bioloogilisi tingimusi.

CTD-sondi peamine puudus on see, et seda lastakse sügavusse tavaliselt kiirusega pool meetrit sekundis. See tähendab, et mitme kilomeetri sügavusel oleva ookeanipõhjani jõudmiseks võib kuluda tunde.

## Viited
Karl Kivi

**Karl Kivi** (10. jaanuar 1877 Kaagjärve vald – 25. september 1941 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti raamatukaupmees ja seltskonnategelane.

Ta oli põllupidajate poeg.

Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli vallakirjutaja. Alates 1907. aastast oli ta raamatukaupluse omanik Antslas. Alates 1921. aastast oli ta Antsla alevivolikogu juhataja

Ta küüditati 14. juunil 1941, tapeti vangide mässu ajal Sosva vangilaagris Venemaal - sõideti tankiga vastu maja seina surnuks.

## Viited
Francesco Geminiani

**Francesco Geminiani** [džemini´aani] (5. detsember 1687 Lucca, Toscana – 17. september 1762 Dublin) oli itaalia viiuldaja, pedagoog, helilooja, muusikateoreetik ja -kirjanik. 

Ta oli viiulimängija Giuliano Geminiani poeg. Õppis viiulit Milanos Carlo Ambrogio Lonati ja Roomas Arcangelo Corelli ning kompositsiooni Napolis Alessandro Scarlatti juures. 

Aastatel 1707–1710 mängis ta viiulit Lucca linnaorkestris. 1711–1713 juhatas ta orkestrit Napolis. Alates 1714. aastast oli ta Londonis ja Dublinis solist ja pedagoog. Ta oli ka Georg Friedrich Händeli orkestris kontsertmeister. 1733. aastal debüteeris ta dirigendina. Aastatel 1749–1755 oli ta Pariisis, seejärel taas Inglismaal.

Tema teos "Viiulikool" (1740) üks esimesi omataolisi. Geminiani on kirjutanud ka raamatud "Saatetehnika" I (1756), II (1757), "Kitarrimängu kunst" (1760).

Tema õpilaste hulgas olid Charles Avison, Michael Dubour, Michael Festing. Tema pedagoogitöö oli väga oluline inglise ja iiri viiulikoolkonna arendamises.

## Looming
Ta on loonud 2 kogu viiulisonaate *con [[basso continuo]]* (1716, 1739), 2 kogu concerto grossosid (1732, 1733), kogu sonaate sooloviiulile (1705) ja tšellole bassiga (1739), triosonaate, klavessiinipalu.
Roberto Gerhard

**Robert Juan René Gerhard Ottenwaelder** (25. september 1896 Valls, Kataloonia – 5. jaanuar 1970 Cambridge) oli hispaania helilooja.

Ta õppis Enrique Granadosi, Felip Pedrelli ja Arnold Schönbergi juures. Töötas Barcelonas ja Suurbritannias. Püüdles loomes verismi poole, rõhutas kõlavärvide ja rütmi tähtsust. 

## Looming
*ooper "Duena" Richard Brinsley Sheridani järgi
*balletid "Ariel", "Barcelona õhtud", "Don Quijotte", "Pandora"
**[[zarzuela]]*'d, *[[tonadilla]]*'d
*5 sümfooniat, sh "Pedreliana"
*oratoorium "Katk"
Theodor Varblane

**Theodor Varblane** (1. detsember 1903 Verevi, Rannu vald, Rannu kihelkond, Tartumaa – 30. september 1982 Rannu, Tartu rajoon) oli eesti vaimulik.

Lõpetas 1925. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1925–1935 õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Prooviaastal oli ta Laiuse, Puhja ja Tartu Pauluse koguduses. Ordineeriti 31. mail 1936 õpetajaks.

Ta oli aastal 1936 Märjamaa Maarja koguduse vikaarõpetaja (kuna õpetaja Jaan Läänel keelati vapside liikumises osalemise tõttu Märjamaal viibimine);  aastatel 1936–1945 oli ta Häädemeeste ja Tahkuranna koguduse õpetaja. Aastatel 1945–1965 oli ta Rannu Püha Martini koguduse õpetaja; lisaks hooldas ta aastatel 1950–1956 ka Puhja Püha Dionysiuse kogudust. Jäi aastal 1965 emerituuri. 

Maetud Rannu kalmistule.

## Viited
Orlando Gibbons

**Orlando Gibbons** (ristiti 25. detsember 1583 Oxfordis – 5. juuni 1625 Canterbury) oli inglise organist, virginalist ja helilooja.

Orlando oli pärit musikaalsest perest. Tal oli kolm venda. Vanim vend Edward Gibbons (1568–1650) oli koormeister. Teine vend Ellis Gibbons (1573–1603) oli samuti andekas helilooja, aga suri noorelt.

Alates 1588 elas ta Cambridge'is. 1596–1598 laulis ta Cambridge'i kuningliku kolledži kooris, mida juhatas tema vend Edward, ja õppis talt orelit mängima. 1598 astus ta ülikooli ja pälvis 1606 bakalaureusekraadi muusika alal. James I määras ta umbes 1605 Kuningliku Kabeli organistiks ja sellel kohal töötas ta kuni surmani, saades 1623 vanemorganistiks. Alates 1622 oli ta Oxfordi ülikooli muusikadirektor, 1619. aastast õukonna, täpsemalt prints Charlesi, hilisema Charles I kammervirginalist, 1623. aastast Westminster Abbey organist.

Ta suri noorelt sisemise verejooksu kätte. Rahvas kahtlustas, et ta suri katku, mis Inglismaal parajasti ringles, kuid kaks arsti, kes tema surma tunnistasid ja surnukeha lahkasid, kinnitasid, et nii see siiski polnud. Pisut rohkem kui aasta hiljem suri ka Gibbonsi naine Elisabeth, misjärel vanim vend Edward pidi nende lapsed üles kasvatama. Lastest vanim, Christopher Gibbons (1615–1676) sai samuti heliloojaks ja organistiks.

Orlando Gibbonsi loomingus on renessansi polüfoonia segunenud baroki ühehäälsuse elementidega. Kirikumuusikas järgis ta John Taverneri, Thomas Tallise ja William Byrdi stiili. Ta vokaalmuusikast tehti lautoseadeid.

Cambridge'i kuningliku kolledži kabelis korraldatakse tänapäevani igal aastal Orlando Gibbonsi mälestusjumalateenistus.

## Looming
*Palju palu orelile ja *[[viola da gamba]]*le on tänaseni käsikirjas
*palad virginaalile kogus "Panthenia" (1611)
*viiehäälsete madrigalide kogu vioolaga (1612)
*2 hümni kogus "Tears or lamentations" (1614)
*9 kolmehäälset fantaasiat (1610 või 1625)