open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alem-i Nisvan

**Alem-i Nisvan** (krimmitatari keeles عالم نسوان, eesti keeles Naiste maailm) oli krimmitatari ajakiri, mis oli suunatud naistele ja ilmus aastatel 1906–1912. Selle asutas juhtiv krimmitatari intellektuaal ja ajakirjanik Ismail Gasprinsky ning juhtis kogu selle ilmumisaja tema tütar Şefiqa Gaspıralı.

## Ajalugu
Krimmitatari naistele mõeldud ajakirja kontseptsiooni propageeris juhtiv intellektuaalide ja ajakirjanike juht Ismail Gasprinsky. Kuigi Gasprinsky populaarses Tercimanis tõstatati aeg-ajalt naiste kogukonnale vastavaid küsimusi, leidis Gasprinsky, et spetsiaalselt naistele pühendatud ajakiri on vajalik. Selle tulemusel loodi "Alem-i Nisvan", mille toimetajana töötas Gasprinsky tütar Şefiqa Gaspıralı ja väljaandjana Gasprinsky.

Teine oluline isik "Alem-i Nisvani" loomisel oli Gasprinsky naine Zehra Akçurina-Gaspıralı. Akçurina-Gaspıralı oli varem üritanud 1887. aastal edutult luua naistele suunatud krimmitatari väljaannet "Terbiye". Gasprinsky püüdis ka iga kahe kuu tagant ajalehte "Kadın" (eestu keeles "naine") täiendada, kuid Vene Keisririigi võimud olid nende ettevõtmiste vastu kuni 1905. aasta Vene revolutsiooni tagajärgedeni. Hilisemad poliitilised reformid võimaldasid sellist ajakirja välja anda.

Ajakirja eesmärk oli harida krimmitatari naisi, kellel tollal krimmitatari ühiskonda juhtinud sotsiaalkonservatiivsuse tõttu haridus üldiselt puudus. Peamised eesmärgid olid kirjaoskamatuse kaotamine, krimmitatari kultuuri kasvatamine ja šariaadi õpetamine. See avaldas nii teavet šariaadiga naiste staatuse kohta kui ka ilmalikke hügieeni-, majapidamis- ja õmblusjuhiseid. Samuti oli teadusele ja kirjandusele pühendatud sektsioon. "Alem-i Nisvani" lehtedel oli kuulsate naiste elulugusid, lugusid välisriikidest ja ilukirjandust.

Aastatel 1906–1908 ilmus Alem-i Nisvan iganädalase Tercimani tasuta lisana. Aastatel 1908–1909 tegutses see sõltumatu ajalehena, enne kui naasis 1910. aastal "Tercimani". "Alem-i Nisvani" viimane number ilmus 1911. aastal.

## Pärand
2011. aastal toimus Krimmi Inseneri- ja Pedagoogikaülikoolis "Alem-i Nisvani" asutamise 105. aastapäevale pühendatud konverents. Kaasaegne krimmitatari naisteajakiri Arzı (eesti keeles "Unistus") peab end "Alem-i Nisvani" otseseks järglaseks.

## Viited
NAS Award in Aeronautical Engineering

**NAS Award in Aeronautical Engineering**, ka **J. C. Hunsaker Award in Aeronautical Engineering**, on USA Teaduste Akadeemia teadusauhind väljapaistvate saavutuste eest lennundustehnikas.

Auhinna asutas lennundusinsener, professor Jerome Clarke Hunsaker 1968. aastal.

## Laureaadid
*1968 – Leroy Randle Grumman
*1973 – Donald Wills Douglas
*1980 – James S. McDonnell
*1985 – Thornton A. Wilson
*1990 – Robert T. Jones
*1995 – William R. Sears
*2000 – Richard T. Whitcomb
*2005 – Elbert L. Rutan
*2010 – Norman R. Augustine
*2015 – Alan R. Mulally

## Välislingid
*Koduleht
Éloyse Lesueur-Aymonin

**Éloyse Lesueur-Aymonin** (sündinud 15. juulil 1988 Créteilis) on Prantsusmaa kaugushüppaja.

Ta alustas sportlasteed mitmevõistlejana, kuid keskendus juunioride klassis võisteldes kaugushüppele. Ta võitis 2005. aasta noorte maailmameistrivõistlustel Marrakechis kaugushüppes hõbemedali. 2007. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Hengelos sai ta tulemusega 6.34 teise koha. 2009. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel Kaunases sai ta pronksmedali tulemusega 6.72. 

2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis võitis ta tulemusega 6.81 kuldmedali. Londoni olümpiamängudel hüppas ta finaalis 6.67 ja sai algselt 8. koha. Pärast kolme konkurendi positiivseid dopinguproove tõusis ta viiendaks.

2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Göteborgis oli ta Darja Klišina järel teine.

2014. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Sopotis võitis ta tulemusega 6.85 Katarina Johnson-Thompsoni ja Ivana Španovići ees kuldmedali. Euroopa meistrivõistlustel Zürichis tuli ta Španovići ja Klišina ees 6.85-ga teist korda Euroopa meistriks.

Lesueur-Aymoninile kuulub Prantsusmaa siserekord kaugushüppes **6.90**, mis on hüpatud 2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Göteborgis. Tema isiklik rekord välitingimustes on **6.92**, mis on hüpatud 2014. aastal Pariisis.

## Välislingid
*
Illmitz

**Illmitz** ([ˈɪlmɪt͡s]) on turulinn *(Marktgemeinde)* Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. See asub piirkonnas Neusiedli järvest (saksa: Neusiedlersee; ungari: Fertő tó) idas, mida kutsutakse *Seewinkel* (järvenurk).

Illmitz asub Neusiedler See-Seewinkeli rahvuspargis Neusiedli järve idakaldal. Linn asub merepinnast 117 meetrit kõrgemal. Samas linna lähipiirkond, mis asub 114 meetrit merepinnast kõrgemal, on madalaim koht Austrias. Piirkonnale on iseloomulikud laialdased tasandikud ja sootaimestik, mille ümber on palju väikseid soolajärvi. Lange Lacke ('pikk järv') on umbes neljakümnest selle piirkonna järvest suurim.

## Ajalugu

1867. aastal kaotati Austria keisririik ja loodi Austria-Ungari eraldi valitsustega Viinis ja Budapestis. Pärast Esimest maailmasõda nimetati Burgenlandi Saint-Germaini ja Trianoni rahulepingus *Deutsch-Westungarn* (Saksa-Lääne-Ungari) ning anti 1919. aastal Austriale. 1921. aastast on linn Burgenlandi liidumaa osa. 2001. aasta detsembris kanti Neusiedler See-Seewinkeli rahvuspark UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Majandus ja taristu

Illmitzis on peamine tegevusala veinitootmine, mistõttu on linna ümbritsevad viinapuuistandused ka omaette vaatamisväärsus. Kuigi Illmitz on väike, on see veinisõpradele tuntud kogu maailmas. Veinitootjad nagu Alois Kracher, Willi Opitz ja Stefan Tschida ning Salzl on kuulsad oma suursuguste magusate veinide poolest. Oluline tegevusala on ka turism. 

Iga aasta mais koguneb sinna ornitolooge kogu Euroopast, et näha üsna haruldasi linnuliike. Juba ammu enne rahvuspargi rajamist oli Lange Lacke oluline looduskaitseala. Lange Lacke on linna lähedal asuvast umbes neljakümnest soolajärvest suurim. Seal on juba üle sajandi kogutud linnustiku kohta teadusandmeid. Viinamarjakasvatajatele tekitavad marju söövad linnud aga ka märkimisväärset kahju ning põllumeestel on põldudele üles seatud linde peletavad helikahurid.

## Viited
Jois

**Jois** ([jɔɪ̯s]) on väike vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. See asub Neusiedli järve põhjakaldal, mis ületab Ungari piiri.

Maaliline veinitootmispiirkond on populaarne turistide seas, kes külastavad Joisi kihelkonnakirikut, kus on 1757. aastast pärit barokkkujud, kohalikku kultuuripärandi muuseumit koos piirkonna koolimuuseumiga, teeäärseid pühamuid, jalgrattaradasid ja veinirada.

## Viited
Congaree rahvuspark

**Congaree rahvuspark** (*Congaree National Park*) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub Lõuna-Carolina osariigis.

Park asub osariigi pealinnast Columbiast 29 km kagus. Congaree rahvuspargi pindala on 108 ruutkilomeetrit ning seal kaitstakse ürgmetsi. Pargist voolab läbi Congaree jõgi.

Congaree rahvuspark sai rahvuspargiks 2003. aastal ning 2018. aastal oli see Ameerika Ühendriikide rahvusparkidest kümnes kõige vähem külastatud rahvuspark.

## Viited
Venemaa õhuvägi

**Venemaa õhuvägi** (vene keeles Военно-воздушные силы России) on Venemaa õhu- ja kosmosejõudude haru. Tänapäevane Venemaa õhuvägi moodustati 7. mail 1992, kui president Boriss Jeltsin asutas Venemaa kaitseministeeriumi. Venemaa õhuväe eelkäijad on aastatel 1912–1917 tegutsenud Venemaa keiserlik õhuvägi ja aastatel 1918–1991 tegutsenud Nõukogude õhuväed.

## Vaata ka
* Venemaa Föderatsiooni kaitseministeeriumi teenetemärgid
* Venemaa ordenid ja teenetemärgid
* Venemaa aunimetused
* Venemaa õhuluure

## Viited

## Allikad
*Higham, Robin (editor). *Russian Aviation and Air Power in the Twentieth Century*. Routledge, 1998. 
*Palmer, Scott W. *Dictatorship of the Air: Aviation Culture and the Fate of Modern Russia*. New York: Cambridge University Press, 2006. 

## Kirjandus
*
*Piotr Butowsky. Force Report:Russian Air Force, Air Forces Monthly, August 2007 issue
*Pyotr Butowski, Air Power Analysis: Russian Federation, Part 2, International Air Power Review, AIRTime Publishing, No.13, Summer 2004 (also Part 1 in a previous issue)
*the extensive list of sources at http://www.prometeus.nsc.ru/biblio/newrus/skyforce.ssi
*Yefim Gordon, Dmitriy Komissarov, Russian Air Power, 2009 and 2011
*Kommersant-Vlast, State of Russia's Air Forces 2008 No.33 (786) 25 August 2008
*
*Aleksandr Stukalin, Mikail Lukin, ‘Vys Rossiyskaya Armiya’, Kommersant-Vlast, Moscow, Russia, (14 May 2002)

## Välislingid
*Russian Air Force Official site (English)
*Kommersant-Vlast, State of Russia's Air Forces 2008 No.33 (786) 25 August 2008
*VVS Order of Battle (scramble.nl)
*Photos Russian Air Force
*Russian Military Aviation
*"Russian Revival" – Russia's technological strategy for post-2010 airpower
Kassikakk (perekond)

**Kassikakk** (*Bubo*) on kaklaste sugukonda kuuluv perekond, kuhu kuulub tänapäeval 10 kassikaku liiki. Mõned suuremad kakuliste seltsi liigid kuuluvad kassikakku perekonda. Varem kuulusid sellesse perekonda ainult kaklased, kellel esines kõrvamoodne sulestik, aga praegu kuuluvad perekonna esindajad ilma nendeta, näiteks lumekakk. Sõna *Bubo* on ladinakeelne nimetus kassikakkude perekonnale, mis tähendab öökulli. Carl von Linné kasutas seda sõna juba 1758. aastal, et spetsiifiliselt kirjeldada kassikakku. Liigil *[[Bubo milesi]]* puudub eestikeelne nimetus.

Kõige tuntum perekonna liik on harilik kassikakk (*Bubo bubo*).

## Ajalugu
Kassikaku perekonda kirjeldas esimesena 1805. aastal prantsuse zooloog André Duméril. Eelneva tõlkevea tõttu pandi ekslikult aastaks 1806.

Kivististe andmete põhjal on teada, et *Bubo* liikide esinemine ulatub tagasi minevikku ja on seotud eri piirkondade geoloogilise ajalooga. Ulatuslike kivistiseanalüüside põhjal tundub, et Bubo evolutsiooni keskus asub Aafrikas, kuigi varased harud näivad ulatuvat Lõuna-Aasiast.

## Taksonoomia
Perekonna liikide levila on erinev, aga neid leidub Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Euroopas, Aasias ja Aafrikas. Austraalias ja Antarktikas puuduvad kassikaku perekonna liigid. Liiv-kassikakk, mis on levinud Araabia poolsaarel ning Sahara kõrbe osades Põhja-Aafrikas, kus leidub kiviseid paljandeid, peeti kuni hiljutise ajani harilikku kassikakku alamliigiks. Liiv-kassikakk erineb ilmselt umbes 3,8% mitokondriaalse DNA poolest harilikust kassikakust, mis ületab liikide eristamiseks 1,5% minimaalset geneetilist erinevust. Marokos esinevad harilikud kassikakud ei ole ristunud liiv-kassikakkudega.. India kassikakk oli seni peetud hariliku kassikakku alamliigiks, aga nende väiksem suurus, eristatav häälitsus ning nende esinemine koos harilike kassikakkudega Hindustani poolsaarel on viinud järelduseni, et tegemist on eraldi liigiga. Damaani-kassikakk näib tähistavat selle geneetilise liini naasmist Aafrika mandrile, kus ta elab elustiili, mis sarnaneb hariliku kassikaku omaga, kuigi lõuna pool. Lumekakk on põhja kassikaku perekonna liik, kes eraldus teistest liikidest vähemalt 4 miljonit aastat tagasi. Kõige silmatorkavam liik on aga ameerika kassikakk. Uuringud on näidanud, et harilik kassikakk ja ameerika kassikakk on praktiliselt identsed liigid.

## Liigid
* Lumekakk (*Bubo scandiacus*)
* Ameerika kassikakk (*Bubo virginianus*)
* Andi kassikakk (*Bubo magellanicus*)
* Harilik kassikakk (*Bubo bubo*)
* India kassikakk (*Bubo bengalensis*)
* Liiv-kassikakk (*Bubo ascalaphus*)
* Damaani-kassikakk (*Bubo capensis*)
* *Bubo milesi*
* Kõnnu-kassikakk (*Bubo cinerascens*)
* Savanni-kassikakk (*Bubo africanus*)

## Suhe inimestega
Öise eluviisi tõttu ei kohtu enamik kassikakke otse inimestega. Aga kaudselt mõjutab inimtegevus neid ikkagi, näiteks metsaraie või elektriliinide tõttu, mille tagajärjel kassikakud sageli surevad, otsides kõrgustikku ja sattudes elektrilöögi ohvriks.

Mõnes piirkonnas on kassikakud olnud suuresti ohustatud jahipidamise ja elupaikade kaotuse tõttu.

Kassikakke ka kasvatatakse ja kasutatakse jahilindudena.

## Viited
Someșul Mic

**Someșul Mic** (ungari keeles *Kis-Szamos*) on jõgi Rumeenias.

Jõgi saab alguse kahe jõe, Someșul Rece ja Someșul Cald ühinemisel. Dej linna lähistel ühineb Someșul Mare' jõega Someși jõeks.

Jõe pikkus on 178 km, valgala pindala 3773 km². 

Jõe ääres asuvad Gilău, Gârbău, Cluj-Napoca, Apahida, Gherla jt asulad.

## Viited

## Välislingid
Balti keti mälestusmärk (Särevere)

**Balti keti mälestusmärk** on Järva maakonnas Türi vallas Säreveres asuv mälestusmärk, millega meenutatakse Balti ketti. Mälestusmärk asub maantee ääres kõrgel nõlval kohas, mille lähedalt läks mööda Balti kett.

Sama maantee ääres asub sarnane mälestusmärk ka Kärus.
Balti keti mälestusmärk (Tallinn)

**Balti keti mälestusmärk Tallinnas** on Harju maakonnas Tallinnas Harjumäel asuv mälestuskivi, millega meenutatakse Balti ketti. Mälestusmärk on kohas, mille lähedalt läks mööda Balti kett.
Tulistamine Belgradi algkoolis

**Tulistamine Belgradi algkoolis** oli 2023. aasta 3. mail Serbia pealinnas Belgradis Vladislav Ribnikari algkoolis toimunud tulistamine, mille käigus kahe püstoliga relvastatud kooli seitsmenda klassi õpilane avas tule kaasõpilaste ja töötajate pihta ning tappis 9 inimest (8 last ja 1 turvatöötaja) ning vigastas 7 inimest (6 last ja 1 õpetaja). Üks haavatud laps suri 15. mail.

2021. aastal oli Serbias hinnanguliselt 39 tulirelvaga 100 inimese kohta, maailmas Ameerika Ühendriikide ja Jeemeni järel kolmandal kohal.

## Viited
USA Meditsiiniakadeemia

**Rahvuslik Meditsiiniakadeemia**, ka **USA Meditsiiniakadeemia** (inglise keeles *National Academy of Medicine*; akronüüm **NAM**) on Ameerika Ühendriikide teaduste akadeemia, valitsusväline teadusorganisatsioon.

NAM asutati 1970. aastal.

Tänapäeval on NAM-is üle 2000 liikme.

## Väljapaistvaid akadeemia liikmeid
*Sune Bergström
*Elizabeth Blackburn
*Gro Harlem Brundtland
*Arvid Carlsson
*Richard R. Ernst
*Robert Hofstadter
*Torsten Wiesel

## Vaata ka
*Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia
*Ameerika Filosoofiaselts
*Rahvuslik Teaduste Akadeemia
*Rahvuslik Inseneriakadeemia

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Villefranche'i ja Beaujolais' akadeemia

**Villefranche'i ja Beaujolais' akadeemia** (L'Académie de Villefranche et du Beaujolais) on Villefranche-sur-Saône'is Prantsusmaal tegutsev teaduslik ühing.

Akadeemia asutati 1677. aastal, sai privileegi Louis XIV'lt 1695, saadeti laiali revolutsiooni ajal 1793 ja taastati 1899. Akadeemial on umbes 200 liiget ja 40 akadeemikut. President (alates 2020) on Pierre Prunet.

## Välislingid
*https://academie-villefranche.fr/
Entusiast

**Entusiast** on mingist ideest või tegevusest vaimustunud isik, innuga mingile tegevusele andunud isik.
Kevin Danso

**Kevin Danso** (sündinud 19. septembril 1998 Voitsbergis) on Austria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis RC Lens ja Austria jalgpallikoondises.

Ta sündis Austrias Ghana päritolu vanemate perekonnas. Kuueaastaselt kolis ta Inglismaale ning kuulus seal Readingi ja Milton Keynes Donsi noortesüsteemi.

2014. aastal liitus ta Saksamaa klubiga FC Augsburg. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas 2017. aasta märtsis ning sai 18 aasta ja 165 päeva vanuselt klubi ajaloo noorimaks debütandiks. Hooajal 2019/20 oli ta Augsburgist laenul Inglismaa kõrgliigaklubis Southampton ja hooajal 2020/21 Saksamaa kõrgliigaklubis Düsseldorfi Fortuna.

2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Lensiga. Danso valiti Prantsusmaa kõrgliiga hooaja 2022/23 sümboolsesse koosseisu.

Alates 2013. aastast mängis Danso Austria noortekoondistes, kuid tal oli võimalik koondises esindada ka Inglismaad või Ghanat. Austria jalgpallikoondises debüteeris Danso 2. septembril 2017 MM-i valikmängus Walesi vastu.

## Viited
Nîmesi akadeemia

**Nîmesi akadeemia** (*Académie de Nîmes*) on Prantsusmaal Nîmesis tegutsev teadusühing.

Akadeemia asutati 1682. aastal, kaotati revolutsiooni ajal ja taastati 1801. Akadeemial on 60 liiget, sellest 36 korralist (12 katoliiklast, 12 protestanti ja 12 sõltumatut) ja 24 mitteresideerivat liiget, auliikmed ja korrespondendid. President on Anne Hénault (2023).

Emmanuel Le Roy Ladurie on auliige alates 2006. aastast.

## Välislingid
* Koduleht
Facundo Medina

**Facundo Axel Medina** (sündinud 28. mail 1999 Villa Fioritos) on Argentina jalgpallur, kes mängib kesk- või vasakkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis RC Lens.

2018. aastal debüteeris ta Argentina kõrgliigaklubis Tallares.

2020. aasta juulis sõlmis ta lepingu Lensiga. 2023. aasta jaanuaris pikendas ta klubiga lepingut kolme aasta võrra.

2019. aasta Panameerika mängude jalgpalliturniiril võitis Medina Argentina võistkonnaga kuldmedali. Lisaks kuulus ta Argentina võistkonda 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril. Argentina jalgpallikoondises debüteeris Medina 13. oktoobril 2020 MM-i valikmängus Boliivia vastu.

## Viited
Rait Toompere

**Rait Toompere** (sündinud 1. detsembril 1954 Tartus) on Eesti kunstiajaloolane, Euroopa Liidu hariduskoostöö programmide maaletooja ja pikaajaline Eesti Erasmus+ agentuuri juht.

Toompere on Eesti Kunstnike Liidu ja Tartu Kunstnike Liidu liige, Korp! Ugala vilistlaskogu liige. 2004. aastal pälvis Toompere Haridus- ja Teadusministeeriumi aumärgi ning 2012. aastal Õpilaste Teadusliku Ühingu kuldmärgi.

Ta on avaldanud üle 100 publikatsiooni peamiselt kunsti valdkonnas, valdavalt aastatel 1985–1998. Üks Toompere silmapaistvamaid artikleid on 6. aprillil 1990. aastal kultuurilehes Reede ilmunud käsitlus "Kuidas kunst nõukogude omaks sai". 

2023. aastal ilmus Toompere esikteos "Kunstimaja", autobiograafiliste sugemetega romaan, mille tegevus viib meid okupatsiooniaja lõpu kunstielu ning tärkava rahvavõimu telgitagustesse. Raamatus põimuvad seikluslik süžee ning minategelase täiuseotsingud. 

#### Uurimisteemad:
* Arhitekt Arnold Matteus;
* Tartu kunstielu peale II Maailmasõda;
* Sotsialistlik realism ja modernism Eesti kunstis 1950-60ndatel.

## Töökäik

* 2021–... juhataja, Erasmus+ ja Euroopa Solidaarsuskorpuse Eesti Agentuur, Haridus- ja Noorteamet
* 2000–2020 juhatuse liige, Sihtasutus Archimedes
* 1997–2000 juhataja, Euroopa Liidu hariduskoostöö programmi Socrates Eesti büroo
* 1994–1997 juhatuse esimees, AS Artes
* 1990–1993 linnavalitsuse liige, humanitaarnõunik, Tartu Linnavalitsus
* 1989–1992 esimees, Eesti Kunstnike Liidu Tartu organisatsioon
* 1988–1998 kunstiajaloo lektor, Tartu Ülikool
* 1978–1989 konsultant, Eesti Kunstnike Liit

## Hariduskäik

* 1985–1988 aspirantuur, ajalooteaduskond, Tartu Riikliku Ülikool
* 1973–1978 diplom: ajaloolane-kunstiajaloolane, Tartu Riiklik Ülikool

## Viited
Dai Hong Dani vahejuhtum

**Dai Hong Dani vahejuhtum** leidis aset 29. oktoobril 2007, kui somaalia piraadid kaaperdasid mõneks ajaks Põhja-Korea kaubalaeva Dai Hong Dani. Järgmisel päeval õnnestus Dai Hong Dani laevameeskonnal koostöös Ameerika Ühendriikide sõjaväelaevaga alus taas enda kontrolli alla saada.

## Viited
Fausto Vera

**Fausto Mariano Vera** (sündinud 26. märtsil 2000 Hurlinghamis) on Argentina jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Atlético Mineiro.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Argentinos Juniors, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2018. aasta novembris.

2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Corinthians.

2024. aasta juulis sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Atlético Mineiroga.

Aastatel 2017–2019 mängis Vera Argentina noortekoondistes. 2019. aasta Panameerika mängude jalgpalliturniiril võitis ta Argentina võistkonnaga kuldmedali. Lisaks kuulus ta Argentina võistkonda 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril. 

## Viited
Viktor Makejev

**Viktor Petrovitš Makejev** (vene keeles Виктор Петрович Макеев; 25. oktoober 1924 Protopopovo, Moskva kubermang – 25. oktoober 1985 Moskva) oli vene raketitehnikakonstruktor.

Sergei Koroljovi ettepanekul määrati Viktor Makejev 1955. aastal Tšeljabinski oblastis Miassis asunud erikonstrueerimisbüroo SKB-385 (tänapäeval Akadeemik Makejevi Riiklik Raketikeskus) peakonstruktoriks.

Makejevi juhtimisel loodi strateegiliste rakettide komplekse (sealhulgas R-21, R-27, R-29, R-29R, R-39, R-29RM ja R-17) ning NSV Liidu Sõjalaevastikule allveelaevade ballistilisi rakette. 

## Tunnustus
*1959 – Lenini preemia (sõjatehnika valdkonnas)
*1961 – sotsialistliku töö kangelane 
*1968 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks 
*1974 – sotsialistliku töö kangelane (teist korda)
*1976 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemikuks 

## Välislingid
Hal Markarian

**Hal Markarian** (armeenia keeles Հել Մարգարյան *Hel Margarjan*; 1929 – 2012) oli armeenia päritolu Ameerika Ühendriikide lennukikonstruktor.

Markarian oli vaidtiib-tüüpi Ameerika Ühendriikide õhuvägede strateegilise kaugpommituslennuki Northrop Grumman B-2 Spirit konstruktoreid (lennuki B-2 esmalend toimus juulis 1989). Markarian alustas tööd selle kallal 1979. aastal.
Brice Samba

**Brice Lauriche Samba** (sündinud 25. aprillil 1994 Linzolos) on Kongo Vabariigis sündinud Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib Prantsusmaa kõrgliigaklubis RC Lens.

Klubikarjääri alguses kuulus ta sellistesse Prantsusmaa klubidesse nagu Le Havre, Marseille Olympique ja Nancy, kuid kõigis neis klubides oli Samba varuväravavaht ja sai klubi põhimeeskondades mänguaega harva. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 17. mail 2014 Marseille Olympique'i meeskonnas mängus Guingamp' vastu, kui sekkus esimesel poolajal Steven Mandana asemele.

2017. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Caen. Hooajal 2018/19 tõusis Samba Caeni esiväravavahiks. Samba tegi sel hooajal Prantsusmaa kõrgliigas üheksa nullimängu, kuid Caen langes sellest hoolimata esiliigasse.

2019. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Nottingham Forest. Samba tõusis hooajal 2019/20 Arijanet Murici asemel klubi esiväravavahiks. Hooajal 2019/20 valiti Samba Inglismaa esiliiga sümboolsesse koosseisu.

2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Lensiga.

Prantsusmaa jalgpallikoondisse kutsuti Samba esmakordselt 2023. aasta märtsis EM-i valikmängudeks Hollandi ja Iirimaa vastu.

## Viited

## Välislingid
TalTech/Nordaid

**TalTechi võrkpallinaiskond** (ka *TTÜ/Tradehouse*, *TalTech/Tradehouse*, *TalTech/Macta Beauty*) on Tallinnas tegutsev Eesti võrkpallinaiskond. Tegemist on Tallinna Tehnikaülikooli esindusnaiskonnaga, mis osaleb Eesti meistrivõistlustel.

## Ajalugu
**Nimetused**

### Peatreenerid läbi aastate

## Tulemused

### Võidud
**[[Eesti naiste meistrivõistlused võrkpallis|Eesti meistrivõistlused]]**
***Meistrid (4):** 2021, 2023, 2024, 2025
*Teised (5): 2014, 2015, 2016, 2018, 2019

**[[Eesti naiste karikavõistlused võrkpallis|Eesti karikavõistlused]]**
***Karikavõitjad (6):** 2015, 2016, 2020, 2021, 2023, 2024

**[[Naiste Balti liiga (võrkpall)|Balti liiga]]**
***Meistrid (1):** 2021
*Teised (1): 2020

## Eesti meistritiitli võitnud koosseisud
;TalTech/Tradehouse – Eesti meister 2020/21
1 Nette Peit2 Mari Loorman 3 Julija Mõnnakmäe4 Merilin Paalo6 Sylvia Tammerik7 Maria Säästla8 Eliisa Peit9 Kärt Unt10 Ethel Uibo11 Dzintra Lember12 Kristi Nõlvak13 Silvia Pertens15 Kaili Laanemets19 Kadi KullerkannPeatreener: Marko MettAbitreenerid: Robert Oppar, Mihkel Sagar

;TalTech/Tradehouse – Eesti meister 2022/23
1 Marily Lass2 Kätriin Põld3 Ragne Rahuoja4 Merilin Paalo5 Anu Talvar7 Lisette Loos8 Eliisa Peit 9 Maren Mõrd10 Melissa Varlõgina11 Helena Loos14 Milja Raitis16 Johanna Sova19 Dzintra Lember22 Ethel UiboPeatreener: Janis SirelpuuAbitreenerid: Sten Esna, Meris Pärna

;TalTech – Eesti meister 2023/24
1 Marily Lass2 Kätriin Põld3 Ragne Rahuoja4 Merilin Paalo5 Anu Talvar6 Karolina Kibbermann7 Ingrid Kiisk8 Eliisa Peit 9 Maren Mõrd11 Helena Loos12 Kristi Nõlvak13 Nette Peit16 Johanna Sova18 Merilyn Pähkel19 Dzintra LemberPeatreener: Janis SirelpuuAbitreener: Meris Pärna

;TalTech/Macta Beauty – Eesti meister 2024/25
1 Marily Lass2 Kätriin Põld3 Ragne Rahuoja4 Merilin Paalo5 Anu Talvar6 Raili Hunt7 Agnetha Katrina Eelrand8 Helen Roman9 Milja Raitis10 Melissa Varlõgina 11 Kätlin Käpa14 Caterina Cicetti16 Karolina Kibbermann17 Mirjam Karoliine Kask19 Ethel UiboPeatreener: Janis SirelpuuAbitreener: Rasmus Klaas

## Individuaalsed auhinnad
;Balti liiga kõige väärtuslikum mängija
*Kadi Kullerkann (2021)

## Vaata ka
*Naiste Balti liiga (võrkpall)
*Eesti naiste meistrivõistlused võrkpallis

## Viited

## Välislingid
*TalTech Volleyball Facebook
*TalTech/Tradehouse Volleybox
*Võitjad 1925–2022 Eesti Võrkpalli Liit
Ripstorik

**Ripstorik** (*Polyporus ciliatus*) on klassi *[[Agaricomycetes]]* torikulaadsete seltsi kuuluv seen. Selle teine nimi on väike torik.

## Välislingid
*
José Luis Rodríguez (sündinud 1997)

**José Luis Rodríguez Bebanz** (sündinud 14. märtsil 1997 Caneloneses) on Uruguay jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Vasco da Gama ja Uruguay jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Daunbio, mille meeskonnas debüteeris ta Uruguay kõrgliigas 2016. aastal. 2021. aastal mängis ta Uruguay kõrgliigaklubis Fénix ja 2022. aastal samasse liigasse kuuluvas Nacionalis. 2022. aastal tuli ta Nacionaliga Uruguay meistriks ning samal aastal valiti Rodríguez Uruguay kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Vasco da Gamaga.

Rodríguez kuulus Uruguay koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud. Koondisedebüüdi tegi ta alles 28. märtsil 2023 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu.

## Viited
Rubén García

**Rubén García Santos** (sündinud 14. juulil 1993 Valencias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Osasuna

Ta mängis noorena kodulinnaklubis Valencia CF. 2010. aastal liitus ta Levantega. Levante põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 2. septembril 2012 mängus RCD Espanyoli vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 9. detsembril mängus RCD Mallorca vastu. Kohe esimesel hooajal kindlustas García koha Levante põhikoosseisus. Hooajal 2017/18 oli ta Levantest laenul Hispaania esiliigaklubis Sporting de Gijón.

2018. aasta augustis sõlmis García lepingu Osasunaga, mis mängis toona Hispaania esiliigas. Hooajal 2018/19 tuli ta Osasunaga Hispaania esiliiga võitjaks ja alates järgmisest hooajast on mängitud Hispaania kõrgliigas. Hooajal 2019/20 lõi García Hispaania kõrgliigas üheksa väravat, millega oli sel hooajal Chimy Ávila järel klubi paremuselt teine väravalööja.

2013. aastal mängis García Hispaania kuni 20-aastaste ja kuni 21-aastaste koondistes.
Miloš Kelemen

**Miloš Kelemen** (sündinud 6. juulil 1999 Lucenecis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib American Hockey League'i (AHL) klubis Tucson Roadrunners ründajana paremäärel.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis HKM Zvolen, mille meeskonnas debüteeris ta Slovakkia kõrgliigas hooajal 2016/17. Hooajal 2018/19 sai ta kirja kaks mängu KHL-is Bratislava Slovani meeskonnas, kuid jätkas seejärel Zvolenis, kus mängis kuni hooaja 2020/21 lõpuni. 2021. aastal tuli ta Zvoleniga Slovakkia meistriks.

Hooajal 2021/22 mängis Kelemen Tšehhi kõrgliigaklubis BK Mladá Boleslav. Ta paistis silma väljalangemismängudes, kus lõi 14 mänguga üheksa väravat. Mladá Boleslaviga kaotas ta väljalangemismängude poolfinaalseerias. Kelemen valiti sel hooajal Tšehhi kõrgliiga parimaks uustulnukaks.

2022. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Arizona Coyotes. Suurem osa hooajast 2022/23 mängis ta AHL-is Coyotesi tütarklubis Tucson Roadrunners. NHL-is sai ta sel hooajal kirja 14 mängu. Ainsa värava lõi ta sel hooajal NHL-is 1. aprillil 2023 mängus San Jose Sharksi vastu.

2022. aasta taliolümpiamängudel võitis Kelemen Slovakkia jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

## Viited

## Välislingid
* Miloš Kelemen NHL.con lehel
* Miloš Kelemen hockeydb.com lehel
Tšernihivi rügemendikantselei hoone

**Tšernihivi rügemendikantselei hoone** (ukraina keeles *Буди́нок Черні́гівської полково́ї канцеля́рії*, *Будинок Мазепи* 'Mazepa maja') on 17. sajandist pärinev arhitektuurimälestis Tšernihivis, ukraina barokkstiilis profaanarhitektuuri näide.

## Ajaloost
Ehitis on üks vähestest säilinud näidetest 17. sajandi lõpu Ukraina majutushooneist ja üks kahest säilinud kasakarügementide administratiivhoonest (teine, Kiievi kasakarügemendi hoone asub Kozeletsis).

Maja ehitati 1690. aastatel linnaväljaku lõunaküljele detinetsi territooriumile. See on ühekorruseline viilkatusega krohviga kaetud tellishoone. Peasissekäik jääb põhjasuunda, otsafassaade kroonivad kolmnurkviilud. Baroksed elemendid on ümaraid konsoole jätkava võnksiirdega karniisid, rohke profileeringuga petikud ja raamistused, kolmnurk- ja segmentmurdfrontoonidega pealistatud ümarkaarsed aknad ja nišid. Interjööris jagavad väikesed musta ja valge kujundusega vestibüülid maja läänepoolseks meestepooleks ja idapoolseks naistepooleks, kummaski kaks ruumi. Ruumide all paikneb kuue kambriga kelder, kuhu pääses algselt ühe siseruumi kaudu; teisest ruumist viis trepp pööningule.

Ehitis sai kahjustada 1718. ja 1750. aasta tulekahjudes. 18. sajandil lisati põhjaseinale kaunistatud fassaadiga vestibüül. 19. sajandil lammutati ahjud, idaseina ja lääneseina murti aknad, lõunapoolne sissepääs ehitati ümber aknaks ja kivikatuse asemel paigaldati plekk-katus.

Aastail 1687–1698 kuulus maja Tšernihivi polkovnik Jakov Kondratjevitš Lõzohubile, seejärel hetman Ivan Mazepale. Hoone funktsioon muutus mitu korda. 17. sajandil ja 18. sajandi algul oli see Tšernihivi kasakarügemendi ametihoone, pärast seda paiknes seal Tšernihivi raekoda, 19. ja 20. sajandil arhiiv. Maja restaureeriti 1954. aastal, 1963. aastal anti hoonele ehitismälestise staatus osana Tšernihivi ajaloolisest keskusest.

## Viited

## Välislingid
* Regimental Office Building (Mazepa House), Chernihiv. - cherihiv.travel
* ПОЛКОВА КАНЦЕЛЯРІЯ. - Чернігів стародавній
New Tube for London

**New Tube for London** (NTfL; eesti Uus Londoni Toru) on Londoni metroo rong, mida ehitab Siemens Mobility. See on osa Siemens'i Inspiro metroo ja rongide perest.

Rong sõidab 630-750 V toiterööpa peal ja rongi eelarve on pakutud olema £1.5 miljardit. Rongi valmimisajaks on seatud 2025 aasta, et asendada Piccadilly liinil olevad 1973 Stock rongid.

= Välislingid =

* Piccadilly liini uuendus
* Piccadilly liini rongid: 1891-2025
Richard Kiepert

**Richard Kiepert** (13. september 1846 Weimar – 4. august 1915 Berliini lähistelt Zehlendorf) oli saksa geograaf ja kartograaf. Ta oli kuulsa geograafi Heinrich Kieperti poeg, kes viljeles täiendavalt kartograafiat.

## Elu- ja töökäik
### Õpingud
Richard Kiepert lõpetas 1865. aastal Friedrich Werdersche Gümnaasiumi. Berliinis ja Heidelbergis uuris ta seejärel antiikkeeli, ajalugu ja geograafiat.

1870. aastal reisis ta Osmanite riigi piirkondades Palestiinas ja Anatoolias, kust naasis Prantsuse-Preisi sõtta.

1874. aastal sai Jena Ülikoolis temast filosoofiadoktor, ta uuris Vana-Makedoonia geograafiat.

### Erialane töö
Kartograafina koostas ta maakaarte andmete põhjal, millega Saksa Riigi kutselised maadeuurijad pöördusid tagasi Aafrikast. Andmete kogujate hulgas olid ka Friedrich Gerhard Rohlfs ja Heinrich Barth. Tema olulisemateks töödeks jäid “Deutscher Kolonialatlas” ja “Spezialkarte von Deutsch-Ostafrika”.

Aastail 1874–1878 töötas ta Ferdinand von Richthofeni juures atlase koostamisel, mis kujutas Hiinat. Aastail 1875–1887 toimetas ta geograafiaajakirja Globus.

1877. aastast oli ta Dietrich Reimeri kartograafiainstituudi juures teadusdirektor.

1880. aastate keskpaigas astus ta Leipzigi Geograafia Ühingusse ja Lübecki Geograafia Ühingusse.

Pärast isa surma 1899. aastal jätkas ta tema tööd maakaartide koguteose “Formae Orbis Antiqui” koostamisel.

Aastail 1902–1908 töötas ta Väike-Aasia maakaardiga “Spezialkarte von Kleinasien”, mis loodi mõõtkavas 1:400 000.

Berliini Geograafia Ühing tunnustas teda 1908. aastal Carl Ritteri mälestusmedaliga.

1913. aastal anti talle professori aunimetus.

### Surm
Richard Kiepert suri 68-aastaselt Fichtenhofi sanatooriumis Zehlendorfis (koht asub tänapäeval Berliini äärelinnas).

## Maakaarte

Fail:Stumme_Physikalische_Schul-Wandkarten_der_Länder_Europas_-_Deutschland.jpg|*Deutschland*
Fail:Stumme_Physikalische_Schul-Wandkarten_der_Länder_Europas_-_Balkan-Halbinsel.jpg|*Balkan-Halbinsel*
Fail:Stumme_Physikalische_Schul-Wandkarten_der_Länder_Europas_-_Russland.jpg|*Russland*


## Viited

## Välislingid
Liitiumioonkondensaator

**Liitiumioonkondensaator** (LIC;  inglise *lithium-ion capacitor*) on energiasalvesti, milles on ühendatud liitiumioonakus ja superkondensaatoris kasutatavad tehnoloogiad.

Liitiumioonkondensaator on superkondensaatori liik, täpsemalt üks hübriidkondensaatoritest.

Liitiumioonkondensaator leiutati aastal 1991.

## Ehitus
Liitiumioonkondensaatori neli põhikomponenti on anood, katood, elektrolüüt ja separaator.

Katoodis on kasutusel aktiivsüsi nagu kaksikkihtkondensaatorites. Anoodis kasutatakse liitiumioonidega legeeritud süsinikmaterjali nagu liitiumioonakudes. Orgaaniline elektrolüüt sisaldab liitiumioone. Separaator on sarnane liitiumioonakudes kasutatavaga.

Erinevalt kaksikkihtkondensaatoritest ja pseudokondensaatoritest on liitiumioonkondensaatorid asümmeetrilised energiasalvestid. Asümmeetrilisteks nimetatakse selliseid superkondensaatoreid, mille kahe elektroodi mahtuvus erineb oluselt.

Liitiumioonkondensaatorite edasiarendused sõltuvad arengutest süsinikupõhiste elektroodide täiustamisel. 

## Omadused
Võrreldes sümmeetriliste superkondensaatoritega on liitiumioonkondensaatoritel kõrgem tööpinge (kuni 3,8 V), kuni 10 korda suurem mahtuvus (kuni 3300 F) ja energiatihedus ning väiksem isetühjenemise määr.

Liitiumioonkondensaatori omadused on:

* suur võimsustihedus;
* suur töökindlus;
* väike sisetakistus;
* töötemperatuur −20…70 °C;
* vähene isetühjenemine − pinge langus temperatuuril 25 °C ühe kuu jooksul alla 5%;
* ohutus, eriti liitiumioonakudega võrreldes;
* teiste kondensaatoritega võrreldes suur ja liitiumioonakudega võrreldes väike erimahtuvus;
* teiste kondensaatoritega võrreldes suur ja liitiumioonakudega võrreldes väike energiatihedus.

## Kasutusvaldkonnad
Liitiumioonkondensaatorit sobib rakendada olukordades, kus on vajalik suur energiatihedus, suur võimsustihedus ja väga hea vastupidavus. Liitiumioonkondensaatori kasutamisel ei ole sageli vaja kasutada sekundaarset energiasalvestit.

Liitiumioonkondensaatoreid saab kasutada tuuleenergiast elektrienergia tootmisel, varutoitesüsteemides, elektri- ja hübriidsõidukites. Potentsiaalne rakendusvaldkond on regeneratiivpidurdus, kus varasemad tehnoloogiad ei luba täit potentsiaali kasutada.

## Viited
Alex Teixeira

**Alex Teixeira Santos** (sündinud 6. jaanuaril 1990 Duque de Caxiases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründaja või ründava poolkaitsjana Brasiliia kõrgliigaklubis Vasco da Gama

Ta alustas Vasco da Gamas ka klubikarjääri. Vasco da Gama noortesüsteemiga liitus ta 1999. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Brasiilia kõrgliigas 2008. aastal ning lõi liigas 29 mänguga viis väravat.

Aastatel 2010–2016 mängis Teixeira Ukraina kõrgliigaklubis Donetski Šahtar, kellega tuli Ukraina meistriks viis korda. Hooajal 2014/15 oli Teixeira koso Eric Bicfalviga Ukraina kõrgliiga suurim väravakütt (17 väravat). 2015. aastal valiti Teixeira Ukraina kõrgliiga aasta parimaks mängijaks. Kuigi ta lahkus Šahtarist hooaja 2015/16 keskel, oli ta hooaja esimese poolega löönud liigas 22 väravat, mis oli piisav selleks, et ta jäi liigas hooaja lõpuni suurimaks väravalööjaks.

2016. aasta jaanuaris soovis Inglismaa klubi Liverpool osta Teixeira 32 miljoni euro (24,6 miljoni naelsterlingi) eest, kuid Šahtar keeldus sellest tehingust. Selle asemel siirdus ta 50 miljoni euro eest Hiina kõrgliigaklubisse Jiangsu Suning. Sellega sai ta kõige kallimaks Aasiasse siirdunud jalgpalluriks. Jiangsu Suningis mängis Teixeira viis hooaega, kõige edukam oli 2019. aasta, mil ta lõi Hiina kõrgliigas 18 väravat.

Hooajal 2021/22 mängis Teixeira Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş. Pärast seda naasis ta Vasco da Gamasse.

Aastatel 2005–2009 mängis Teixeira Brasiilia noortekoondistes. 2009. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel saavutas ta Brasiilia kuni 20-aastaste kondisega teise koha. Teixeira lõi turniiril kolm väravat ja pälvis Hõbepalli auhinna.

## Saavutused
;Donetski Šahtar
*Ukraina kõrgliiga: 2009–10, 2010–11, 2011–12, 2012–13, 2013–14
*Ukraina karikas: 2010–11, 2011–12, 2012–13
*Ukraina superkarikas: 2010, 2012, 2013, 2014, 2015
;Jiangsu Suning
*Chinese Super League: 2020
;Beşiktaş
*TFF Süper Kupa: 2021

## Viited
Sahha lipp

**Sahha Vabariigi lipp** on Venemaa vabariigi Sahha ametlik lipp. Jakuudi kunstnike loodud lipp võeti kasutusele 14. oktoobril 1992. aastal ja on üheks vabariigi suveräänsuse sümboliks.

Lipu autorid on Ljudmila Sleptsova, Mihhail Starostin ja Ajina Zahharova.

## Lipu kirjeldus
Sahha Vabariigi lipp on Sahha riikliku suveräänsuse sümbol, mis peegeldab piirkonna ajaloolisi traditsioone ja omapärasusi ning sealsete rahvaste kultuuri. Sahha lipp on nelinurkne lipp, mille laiuse ja pikkuse suhe on 1:2. Lipp koosneb neljast erinevast (sinine, valge, punane ja roheline) horisontaalsest triibust. Triipude laiused on suhtes lipu laiusega: sinine triip moodustab lipu laiusest 3/4, valge triip on 1/16, punane triip on 1/16 ja roheline triip on lipu laiusest 1/8. Sinine lai triip koos valge triibuga sümboliseerib Sahha põhjamaist karmi ilu ja selle ekstreemsetes tingimustes elavat sihikindlat rahvast, nende mõtteid ja tavasid. Roheline värv tähendab polaarsuve, taigat, sõprust, vendlust ja jakuutide turgi juuri. Punane triip väljendab elujõudu, kodumaa ilu ja on austusavaldus lahkunud põlvkondadele. Punast, valget ja rohelist kasutatakse sageli ka Sahha rahvakunstis ja käsitöös. Sinise triibu keskel on polaarpäikest tähistav valge ring, mis sümboliseerib jakuutide esivanemate usku, mille järgi jakuudid on "valge päikese lapsed". Ringi läbimõõt on lipu laiusest 2/5.

15. juulil 2004 kinnitati ka Sahha Vabariigi presidendi lipp, mis 2014. aasta 9. oktoobrist on tuntud kui Sahha Vabariigi pea lipp. Lipp on välimuse poolest väga sarnane Sahha lipuga, kuid erinevalt vabariigi lipust on ruudukujuline, lipu ääris on kaetud narmastega ja valge ringi asemel on lipu sinise triibu keskel Sahha vapp. Pea lipp peab olema (vaataja poolt) vabariigi lipust paremal ja on kasutuses vabariigi pea asutustes.

## Vaata ka

* Sahha vapp
* Sahha hümn

## Viited
Suur merevaiklane

**Suur merevaiklane** (*Succinea putris*) on merevaiktigulaste (*Succineidae*) [sugukonda](http://Sugukond%20(bioloogia)) kuuluv liik. Ta on saanud nimetuse merevaikkollase värvuse tõttu.  Esimesena kirjeldas suurt merevaiklast Linneaus, kes kasutas selle kohta nimetust *Helix putris*, hiljem mainiti seda Prantsusmaa molluskite faunistlikus loendis *Succineaamphibia* nime all. Nimi *Succinea putris* võeti kasutusele pärast seda, kui Suurbritannias avaldati molluskite nimekiri.

Kuna merevaiktigulased on laialdase esinemissagedusega, tuntakse neid ka parasiitidena.

## Levila


Succinea putris Presence in European countries.png|Suure merevaiklase esinemine Euroopa riikides


Suur merevaiklane on levinud põhjapoolkeral. Teda leidub kogu Euroopas, välja arvatud kõige põhjapoolsemates Euroopa äärealadel ja Vahemere maades. 

## Elukoht

Suur merevaiklane on hüdrofiilne. Tema elupaigaks on niisked kohad, nagu niisked niidud ja metsad ning veekogude kaldad. Teda võib kohata kaldaäärsete taimede vartel ja lehtedel, aga ka veepinnal ujuvatel vesirooside lehtedel.

## Ehitus

Succinea putris 001.JPG|Suure merevaiklase koda


Suure merevaiklase koja kõrgus on 1–1,7 cm (mõnikord kuni 2,4 cm) ja laius 0,5–0,9 cm. Koja kuju on munajas, teravas tipus on 3–4 kiiresti kasvavat keeret, millest viimane on tugevasti puhetunud. Ühtlase ovaalse suudme kõrgus on 2/3 koja kõrgusest. Koja kõrgeim punkt asub seljapoolel viimase keerme keskkohal. Kojal olevad jooned on ebaregulaarsed ja ei torka silma. Koda on matt, läbipaistev ja õrn, värvilt kahvatu kollakaspruun, kuid leidub ka halle vorme. 

## Eluiga ja paljunemine

Suure merevaiklase eluiga on vahemikus 13–17 kuud, mõnikord elab ta ka kuni 20 kuud. Noorlooma arenguks kuulub 10–30 päeva ja suguküpseks saavad merevaiklased 10-kuuselt. 

Suur merevaiklane on paljunemisvõimeline kuni surmani. Paaritumisperiood algab märtsis ja kestab oktoobrini. Keskmine munade arv isendi kohta on 12–48.

## Talvitumine
Talvituvad enamasti noorloomad ja harvemini täiskasvanud teod.

## Viited
Deodorant

**Deodorant** (ka **desodorant**) on hügieenitoode, mida määritakse või pihustatakse kehale higilõhna eemaldamiseks ja higistamise vähendamiseks. 

Deodorante kasutatakse tavaliselt kaenlaalustel, kuid neid võib kasutada ka muudel kehapiirkondadel. Deodorandid sisaldavad harilikult antibakteriaalseid ja higistamisvastaseid koostisosi, mis aitavad vähendada bakterite kasvu ja higi lõhna ning samuti vähendada higistamist. Deodorante on eri liiki: rull-, pulk-, aerosooldeodorandid ja deodorantkreemid. Deodorante on saadaval erineva lõhna ning eri koostisosadega.

## Deodorantide ajalugu
* Deodorante on aastate jooksul palju muudetud ja täiustatud. Tänapäeval on saadaval palju variante, millel on erinevad funktsioonid ja omadused.
* Algne deodorant. Deodorante hakati valmistama 19. sajandi lõpul. Esialgu oli deodorandid ainult vedelal kujul, sisaldades tavaliselt antiseptilisi koostisosi, mis aitasid neutraliseerida baktereid ja vähendada higilõhna. Esimene lõhna eritumist tõrjuv deodorant oli Mum, mis loodi 1888. aastal.
* Rulldeodorant. 1952. aastal loodi esimene rulldeodorant Ban, mis sai insipratsiooni värskelt loodud pastapliiatsist. See deodorant koosnes vedelast lahusest.
* Pulkdeodorant. 20. sajandi alguses tuli turule esimene pulkdeodorant, mida oli vedelast deodorandist lihtsam ja mugavam kasutada. Esimesed pulkdeodorandid sisaldasid enamasti kaenlaaluste lõhna neutraliseerivaid koostisosi, näiteks tärklist või soodat.
* Aerosooldeodorant. 1960. aastatel hakati deodorante valmistama ka aerosoolidena, mida oli võimalik kasutada, ilma et toode oleks nahaga otseselt kokku puutunud. Aerosooldeodorandid sisaldavad tavaliselt propellenti, mis aitab kaasa osoonikihi hävinemisele, ning kemikaale, mis kahjustavad pikaajalisel sissehingamisel tervist.
* Looduslikud deodorandid. Hiljem hakkasid inimesed otsima traditsioonilistele deodorantidele looduslikumaid ja tervislikumaid alternatiive. Looduslikes deodorantides kasutatakse taimseid koostisosi, näiteks teepuuõli, lavendlit või sidrunhapet. Need aitavad eemaldada higi lõhna ilma higistamist peatamata, rahustavad nahka ning ei tekita valgele särgile kollaseid plekke.

## Deodorantide koostis

Deodorandid võivad sisaldada erinevaid koostisosi. Peamiselt leidub nendes lõhnaaineid, antibakteriaalseid ja higistamisvastaseid aineid:

* Antibakteriaalsed ained aitavad vähendada higi ja halba lõhna põhjustavate bakterite kasvu.
* Higistamisvastased ained aitavad vähendada higistamist, sulgedes ajutiselt higinäärmete avad.
* Lõhnaained aitavad peita higi lõhna ja annavad deodorandile meeldiva aroomi.

Mõned deodorandid sisaldavad lisaks teisi koostisosi, näiteks niisutajaid, nahka rahustavaid aineid ja õlisid. Inimestel võib esineda nahakahjustusi või allergiaid, mistõttu tuleks valida nahatüübile sobivate koostisosadega toode.

## Viited
Jossõp Tõmtšenko

**Jossõp Andrijovõtš Tõmtšenko** (ukraina keeles Йосип Андрійович Тимченко; 26. aprill 1852 – 20. mai 1924) oli Ukraina leiutaja ja mehaanik, kes leiutas teatud tüüpi filmikaamera.

## Auhinnad
*1882 – hõbemedal XV ülevenemaalisel tööstus- ja kunstinäitusel Moskvas;
*1884 – kuldmedal põllumajanduse ja vabrikunäitusel Odessas;
*1886 – kuldmedal Bessaraabia põllumajanduse ja tööstuse näitusel Chişinăus;
*1889 – Pariisi maailmanäituse hõbemedal;
*1896 – kuldmedal XVI ülevenemaalisel tööstus- ja kunstinäitusel Nižni Novgorodis;
*1900 – Püha Stanislausi ordeni kavaler, III järg;
*1900 – Pariisi maailmanäituse kuldmedal;
*1902 - Peterburi rahvusvahelisel kalandusnäitusel kuldmedal ja 1. koha auhind;
*1910 – Odessa kunsti- ja tööstusnäituse hõbemedal.

## Leiutised ja saavutused
Jossõp Tõmtšenko nimel on mitmeid disainiarendusi:

* 1875. aastal töötas ta välja seadme aurukatelde manomeetrite kontrollimiseks.
* Samal aastal valmistas ta elektrikella, mis esmalt kingiti kubernerile ja seejärel saadeti keisrile kingituseks Peterburi. Kell läks teel kaduma.
* Projekteeris tarkvaralise mehaanilise seadme taevakehade liikumise jälgimiseks orbiitidel, mida kasutati Odessa observatooriumis.
* Silmaoperatsioonide jaoks välja töötatud mikrokirurgilised instrumendid.
Tõmtšenko leiutiste hulka kuuluvad meteoroloogilised instrumendid, nagu pluviograaf, anemorombograaf ja elavhõbedabaromeeter.
* 1893. aastal töötas Tõmtšenko koos Moskva ülikooli professori, füüsik N. A. Ljubimoviga välja "tigu" – hüppemehhanismi, mis võimaldas stroboskoobis katkendlikult kaadreid vahetada. Seda mehhanismi kasutati koos M. F. Freudenbergiga loodud kinetoskoobis. Kinetoskoopi, mis kasutas filmimiseks ketast fotoplaati, demonstreeriti esmakordselt 1894. aasta jaanuaris Vene loodusteadlaste ja arstide üheksandal kongressil. Näidatud filmid - "Ratsumees" ja "Odaheitja" - on filmitud Odessa hipodroomil.
* Tõmtšenko osales ka automaatse telefonijaama loomisel Freudenbergis.
Ta osales ülevenemaalistel ja rahvusvahelistel näitustel Pariisis, Petrogradis, Odessas ja Nižni Novgorodis, kus teda autasustati viie kuld- ja kolme hõbemedaliga.

## Mälestuse jäädvustamine

Ukraina Rahvusliku Kinematograafide Liidu palvel võeti Odessa juhi korraldusel vastu otsus jäädvustada Ukraina leiutaja mälestus Odessas. Selleks püstitati Teisele kristlikule kalmistule monument Tõmtšenkole ja tema perekonnale, samuti mälestustahvel Preobraženska tänava maja nr 24 fassaadile.

Tema auks nimetati 2016. aastal tänav Odessas.

Juri Tšernjavski kirjutas dokumentaalmaterjalide põhjal stsenaariumi filmile "Siseneja koputus", kus ta kehastas Ukraina patriooti Jossõp Tõmtšenkot.

## Viited
Grammarly

**Grammarly** on Ameerika pilvepõhine tippimise assistent. See vaatab üle ingliskeelsete tekstide õigekirja-, grammatika-, kirjavahemärkide, selguse, kaasamis- ja edastamisvead, tuvastab plagiaadi ja soovitab tuvastatud vigadele asendusi. Samuti võimaldab see kasutajatel kohandada oma stiili, tooni ja kontekstipõhist keelt.

Grammarly käivitasid 2009. aastal Alex Ševtšenko, Max Lõtvõn ja Dmõtro Lider. Grammarly on saadaval töölauaprogrammide jaoks kasutamiseks eraldiseisva rakendusena, Google Docsi jaoks optimeeritud brauseri laiendusena ja nutitelefoni klaviatuurina.

Grammarlyt arendab Grammarly Inc., mille keskused on Californias San Franciscos ja kontorid Kiievis, New Yorgis, Vancouveris ja Berliinis. Ettevõte ise sai alguse Ukrainas.

## Ajalugu
Grammarly asutasid Max Lõtvõn, Alex Ševtšenko ja Dmõtro Lider, rakenduse "My Dropbox" loojad, mis kontrollib esseesid plagiaadi suhtes. Grammarly loodi algselt haridusrakendusena, mis aitaks üliõpilastel oma inglise keele oskust parandada. Hiljem pakuti seda lõppklientidele, kes kasutavad igapäevaelus inglise keelt.

2018. aasta alguses avastas Google'i turvateadlane Grammarly brauserilaienduse beetaversiooni haavatavuse, mis paljastas veebisaitidele autentimismärgid ja võimaldas neil potentsiaalselt juurdepääsu kasutajate dokumentidele ja muudele andmetele. Mõne tunni jooksul avaldas ettevõte kiirparanduse ja teatas, et ei leidnud ühtegi tõendit kasutajaandmete kahjustamise kohta. Hiljem detsembris käivitas Grammarly HackerOne'is puugipreemiajahi, pakkudes 100 000 USA dollari suurust preemiat esimesele valge kaabu häkkerile, kes pääseb ligi ettevõtte serveris olevale konkreetsele dokumendile.

Vastuseks Venemaa 2022. aasta sissetungile Ukrainasse katkestas Grammarly kõik ärisuhted Venemaa ja Valgevene kasutajatega. Samuti teatas ettevõte, et annetab alates 2014. aastast Venemaal ja Valgevenes teenitud puhastulu Ukrainale. Samuti võimaldatakse tasuta juurdepääsu Ukraina meediale, mis kajastab sõda inglise keeles.

## Vastuvõtt
Arvustajad on kiitnud Grammarlyt selle kasutuslihtsuse ja kasulike soovituste eest, pidades seda väärt rakenduseks vaatamata suhteliselt kõrgele hinnale ja võrguühenduseta funktsionaalsuse puudumisele. Josh Steimle Forbesist kiitis seda 2013. aastal, öeldes, et "See on võrguteenus, mis muudab teie kirjutamise kiiresti ja lihtsalt paremaks ja paneb teid kõlama nagu proff või vähemalt aitab vältida lollina näimist." Conversley sõnul on mõned kasutajad Grammarlyt kritiseerinud valede soovituste, tooni ja konteksti teadmatuse ning kirjanike sõnavabaduse vähendamise eest.

## Viited