open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yahya Jammeh

**Yahya (Abdul-Aziz Jemus Junkung) Jammeh** (sündinud 25. mail 1965) on Gambia sõjaväelane ja poliitik, aastatel 1994–2017 Gambia president.

Enne riigipeaks saamist oli ta Gambia relvajõudude ülemjuhataja. Võimule sai juulis 1994 toimunud riigipöördega ning valiti presidendiks laialt kritiseeritud valimistel kaks aastat hiljem septembris 1996. 18. oktoobril 2001 toimusid riigis uued presidendivalimised, mille võitis jälle Jammeh, kogudes 53% häältest. Siiski 2001. aasta valimised kuulutati vaatlejate poolt demokraatlikeks.

Presidenti on korduvalt süüdistatud ajakirjandusvabaduse rikkumises. Riigis on jälitatud ja tapetud ajakirjanikke, kes on Jammehit kritiseerinud.

21. märtsil 2006 toimus riigis Jammehi vastu suunatud riigipööre. President oli sellel ajal visiidil Mauritaanias, kuid naasis kiiresti kodumaale ning riigipööre ebaõnnestus. Osadel riigipöörajatel õnnestus lennata Senegali, kuid paljud vangistati ning anti kohtu alla.

Jammeh valiti kolmandat korda presidendiks 22. septembril 2006. Esialgu pidid valimised toimuma oktoobris, kuid moslemite püha kuu ramadaani tõttu nihutati varasemale ajale. Jammeh sai 67,3% häältest ja kuulutati valimiste võitjaks. Tema peamine rivaal Ousainou Darboe jäi teiseks nagu ka 2001. aasta valimistel. Darboe ei tunnistanud oma kaotust ning väitis, et tegemist polnud vabade ja demokraatlike valimistega.

2006. aasta detsembri algul tegi Jammeh kolmepäevase visiidi Iraani. Ta kohtus Iraani presidendi Maḩmūd Aḩmadīnezhādiga ja usujuhi ‘Alī Khāmene'īga. Arutluse all olid kahe riigi suhted ning Aḩmadīnezhād lubas Iraani majanduslikku abi Gambiale.
Lansana Conté

**Lansana Conté** (1934 – 22. detsember 2008) oli Guinea poliitik, president aastatel 1984–2008.

## Välislingid
* Allan Espenberg. Guinea presidendi valikul sohki ei varjatud, EPL, 23. detsember 2003
* Allan Espenberg. Guinea president ahistas peaministrit, EPL, 20. mai 2004
* Kalev  Kask. Ahelsuitsetajast riigipea pärandas Guineale võimuvaakumi, EPL, 23. detsember 2008
Bharrat Jagdeo

**Bharrat Jagdeo** (sündinud 23. jaanuar 1964) on Guyana poliitik, aastatel 1999–2011 Guyana president.

3. detsembril 2011 andis ta võimu üle valimistel edu saavutanud kandidaadile Donald Ramotarile.
Vannes

**Vannes** on linn Prantsusmaal Bretagne'is, Morbihani departemangu keskus.

Vannes on üle 2000 aasta vana. Seal asus roomlaste ja gallide linn Darioritum. Linnas on säilinud palju keskaegseid ehitisi, sealhulgas linnamüür.

## Viited

## Välislingid

* http://www.mairie-vannes.fr/
Võõpsu küla

**Võõpsu** (ka *Võõpso*, *Võõbsu*, *Lõbovka*, *Võha*, *Võhandu*) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.

Küla kuulub Setumaa Poloda nulka.

Külas asuvad Võõpsu tsässon ja Võõpsu kalmistu.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mikitamäe valda ja Põlva maakonda.


Võõpsu sild üle Võhandu jõe.jpg|Võõpsu sild üle Võhandu jõe. Pildistatud Võõpsu alevikust, teiselpool jõge on Võõpsu küla. (2024)
Võhandu jõgi Võõpsus.jpg|Võhandu jõgi, vasakul Võõpsu küla
Võõpsu tsässon 2008 Foto Arne Maasik 3426.jpg|Võõpsu tsässon 2008. aastal


## Vaata ka
* Võõpsu alevik

## Viited
Ea Jansen

**Ea Jansen** (14. november 1921 – 20. aprill 2005) oli eesti ajaloolane.

Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna 9. Keskkooli. Aastatel 1942–1949 õppis ta Tartu Ülikoolis / Tartu Riiklikus Ülikoolis ning lõpetas selle ajaloo alal. 1949. aastast töötas Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis, kus kaitses 1954. aastal teaduste kandidaadi ja 1968. aastal doktoritöö ning sai vastavad kraadid.

Ta töötas Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis teadurina (1949–1968 ja 1988–1998), teadusdirektorina (1968–1978) ja sektorijuhatajana (1978–1988). 

## Teadustöö
Ta tegeles peamiselt eesti rahvusliku ärkamisaja, eriti Carl Robert Jakobsoni tegevuse uurimisega. 1990. aastatest kuni surmani oli ta üks aktiivsemaid Eesti ajalookirjutuse hetkeseisu ja tuleviku üle polemiseerijaid.
### Teoseid
*"Carl Robert Jakobson". Kaasautor Rudolf Põldmäe. Lühimonograafia, sari "Eesti kirjamehi". Eesti Raamat. Tallinn 1968
*"C. R. Jakobsoni "Sakala"". Eesti Raamat. Tallinn 1971
*"Rahva kultuurielust minevikus ja tänapäeval". Kaasautor Aili Aarelaid. Eesti Raamat. Tallinn 1982, 96 lk 
*"Carl Robert Jakobson muutuvas ajas". Eesti Raamat. Tallinn 1987
*"Vaateid eesti rahvusluse sünniaegadesse". Artiklikogu. Ilmamaa. Tartu 2004
*"Eestlane muutuvas ajas. Seisuseühiskonnast kodanikuühiskonnani". Eesti Ajalooarhiiv. Tartu 2007, 554 lk 

## Tunnustus
*1977 – Nõukogude Eesti preemia
*1987 – Eesti NSV teeneline teadlane
*2002 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa oli kunstnik August Jansen ja ema oli ajakirjanik, Asutava Kogu liige Helmi Jansen.

Tema abikaasa oli Heldur Palli ja poeg on õigeusu preester Mattias (Madis) Palli.

## Kirjandus
*Marika Mikli. "Vestlus Ea Janseniga". // Vikerkaar 1995, nr 5/6, lk 153–162
*Ea Jansen, "Sünniaasta 1921" (autobiograafia) – koguteoses "Eesti rahva elulood", I köide, Tänapäev, Tallinn 2000, lk 224–238
*Väino Sirk, "Ea Janseni mälestuseks" Tuna 2005, nr 2, lk 149–150
*Ants Viires, "Ühe tulemusrikka elu mälestuseks". Keel ja Kirjandus 2005, nr 6, lk 512–514
*Mart Laar, "Ea Janseni pärandus" (raamatu "Vaateid eesti rahvusluse sünniaegadesse" arvustus). Keel ja Kirjandus 2006, nr 2, lk 157–159
*Andres Andresen, raamatu "Kultuur ja rahvas. Mälestusteos Ea Jansenile. Koostanud Inna Põltsam-Jürjo ja Jüri Kivimäe (Tartu: Rahvusarhiiv, 2021)" arvustus. Ajalooline Ajakiri 2022, nr 4, lk 331–336 https://ojs.utlib.ee/index.php/EAA/article/view/23344/17747

## Välislingid
*
*"Meie seast lahkus ajaloodoktor Ea Jansen". Eesti Päevaleht, 25. aprill 2005
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Sääsküla (Järva)

**Sääsküla** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.

Küla asub Albu ja Aravete vahelise tee ääres.

Sääskülas on peoplats koos välilavaga, laste mänguväljak, kunstikuur; küla keskel on puitskulptuur "Perepuu".
 
Küla veerel voolab Sääsküla oja, mis on Nõukogude ajal paisutatud ja moodustab Preediku järve.

Küla on esmamainitud 1565. aastal. Külas asus külakool, kus õppis ka kirjanik A. H. Tammsaare. Osaliselt on säilinud ajalooline orjakraav, mis omal ajal kaevati Albu mõisniku põldude niisutamiseks.

1977. aastal liideti Sääskülaga Aniste.

1. jaanuaril 2006 elas külas 73 inimest; 1. jaanuaril 2011 elas külas 77 inimest.

## Viited
Reinevere

**Reinevere** (ka *Koigi*) on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.

Küla on esmamainitud 1220. aastal.
Küla elanike arv on 74 (seisuga 01.01.2013), küla pindala 27 km2.

## Asukoht
Reinevere küla asub Järva valla põhjaosas, piirnedes Järva valla Roosna ja Jõgisoo külaga ning Tapa valla Räsna, Jootme, Karkuse, Nõmmküla, Savalduma ja Kursi külaga. Küla läbib suurematest teedest Ambla–Tamsalu maantee ja Tapa–Koigi maantee. Läänepiiriks on Jootme–Koeru maantee. Reinevere kuulus Albu mõisa ja Koigi mõisa alla. 1866. aastast oli küla Koigi-Aru vallas, 1892. aastast Nõmmküla vallas, 1939. aastast Ambla vallas,1945. aastast Roosna külanõukogus ja 1954. aastast Ambla külanõukogus ning 1991. aastast taas Ambla vallas.

## Ajalugu
Praeguse Reinevere küla territoorium on kujunenud osalise Roosna asunduse, Loodevälja küla, Koigi küla ja Koigi asunduse liitmisel. Reinevere küla on leidnud ajaloos päris palju käsitlemist. Mitu korda viibis külas kroonik Läti Henrik, kelle teostest võib leida vastavaid viiteid. Kuna Eestimaal oli kaks Koigi-nimelist mõisa ja küla, siis segaduse vältimiseks otsustati Koigi nimi jätta Tartu maantee ääres asuvale Koigile ning anda Ambla valla Koigile tagasi tema ajalooline nimi – Reinevere. 

1848. aastast tegutses Koigi vallakool 18 õpilasega. Mitmes talus tegutsenud kool sai oma maja 1869. aastal, kui mõisnik von Kursell lasi ehitada uue koolimaja. 1901. aastal õppis Koigi vallakoolis 41 õpilast. 1909. aastal muudeti vallakool ministeeriumikooliks. Seoses selle muudatusega ehitati uus koolimaja Tapa–Koigi tee ristile. Krundi kinkis koolile kaupmees Kuulmann. 1915. aastal õppis koolis 104 õpilast. Koigi neljaklassiline algkool likvideeriti 1969. aastal.

Talude sundkollektiviseerimise järel kuulus Reinevere küla algul kolhoosi Koit koosseisu, mis hiljem liideti Ambla kolhoosiga ja mis omakorda ühendati Aravete kolhoosiga.
## Vaatamisväärsused
Reinevere küla põhjapiiril Tapa–Koigi maanteest 0,4 km lääne pool asuv 134,4 m kõrgune Tõrevere mägi on Järvamaa kõrgeim punkt. Mäelt avaneb ilus vaade Tapa valla Karkuse külale. Mäe otsas asuvad endise Nõukogude sõjaväe seirejaama varemed. Autonoomsel baasil oli õigus otsustada Nõukogude õhuruumi tunginud vaenulike lennukite allatulistamise üle. Seetõttu oli tegemist ülisalastatud keskusega ja tollastele Järvamaa kaartidele seda mäge polnud kantud.

Reineveres asuvast vanast lagunenud meiereist on tehtud hubane kohvik Koorejaam.

## Vaata ka
*Reinevere Raamatukogu

## Viited
Chiang Rai provints

**Chiang Rai provints** on 1. järgu haldusüksus Tais, riigi põhjapoolseim provints, piirneb Birma ja Laosega. Mekongi jõgi moodustab piiri Laosega.

Provintsi põhjaosa jääb uimastikaubanduse nn kuldsesse kolmnurka.

Aasta keskmine temperatuur on 25 °C ja aasta keskmine sademete hulk on 2287 mm.

Provints jaguneb 16 maakonnaks (*amphoe*) ja 2 allmaakonnaks (*king amphoe*). Need jagunevad omakorda 124 vallaks.

## Viited

## Välislingid
*Chian-Rai Tourism Thailandi veebisaidil
Märjandi

**Märjandi** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.

Elanike arv 67 (seisuga 1.01.2013), pindala 15 km².

Küla kuulus alates aastast 1866 Käravete valda, 1892 Ambla valda, 1945 Ambla Külanõukogu alla ja 1991 Ambla valda.

Küla praegune territoorium on kujunenud Seene küla ja Aru küla (Käravete-Aru) liitmisel. Külal puudub oma ajalooline keskus.

Küla paikneb valla põhjaosas poolkaares ümber Käravete aleviku. Küla läbivad Piibe maantee ja Pärnu-Sõmeru põhimaantee, mis kohtuvad  omavahel küla keskuses, kus asub ka Circle K bensiinijaam.

Lisaks Käravete alevikule on küla naabriteks Järva vallas Raka, Kurisoo, Sääsküla ja Kukevere küla ning Tapa vallas Rägavere ja Linnape küla.

Maheaianduse huvilistele on tuntud Rebase talu õunaaed.

## Viited
Raka (Järva)

:*See artikkel on külast Ambla vallas; Rapla valla küla kohta vaata artiklit [[Raka (Rapla)]].*
----

**Raka** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.

Raka küla piirab lõuna ja lääne poolt Ambla alevikku. Läänes on külal ühine piir Märjandi külaga, edelas Kurisoo külaga ja idas Jõgisoo külaga ning põhjas Tapa valla Linnape ja Räsna külaga. 
 
Külas asub Lillelehe puukool. Lisaks taimede müügile tegeletakse kohapeal ka käsitöö ja toiduvalmistamisega. Puukoolis on ka liigirohke park.

Külas asub Raka mõisa süda ja kalmistu.

## Ajalugu
Raka küla kuulus: 1866. aastast Raka valda, 1892 Ambla valda, 1945 Ambla külanõukogusse, 1991–2017 Ambla valda ja alates 2017 Järva valda. Praegune Raka küla kujunes 1977. aastal Raka küla, Saunaküla, Raka asunduse ja Prümli asunduse liitmisel.

1866. aastal avati Raka küla Uuetoa talu suitsutares Ambla valla esimene külakool. Esimene oma koolimaja koos rehetoaga ehitati samasse 1867. aastal, kuid see põles peagi maha.

## Vaata ka
*Raka mõis

## Viited
Kurisoo

**Kurisoo** (saksa keeles *Kurrisal*) on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.

Elanike arv 91 (seisuga 1. jaanuar 2013).

1977. aastal liideti Kurisoo külaga Aravete-Saunaküla.

## Asukoht
Küla asub poolkaares ümber Aravete asula, piirnedes veel Sääsküla, Raka, Rava ja Märjandi külaga. Omab ühist piiri ka Albu valla Orgmetsa ja Ahula külaga. Külal puudub keskus. Küla praegune territoorium on kujunenud osalise Aravete asula ja Kurisoo küla liitmisel. Küla läbivad Piibe maantee ja Sõmeru–Pärnu maantee. Halduskuuluvus läbi aegade: Käravete mõis, Albu mõis, 1866 Seidla vald, 1894 Albu vald, 1945 Aravete Külanõukogu, 1977 Ambla Külanõukogu, 1991 Ambla vald, 2017 Järva vald.

## Vaatamisväärsused
Kurisoo külas asub Aravete Moto ja Vabaajakeskus, mis on rahva seas rohkem tuntud kui Aravete Kardikeskus. Aravete kardirada on kompleksina üks paremaid Eestis. Seal toimuvad suve jooksul mitu rahvusvahelist spordivõistlust ja kardisõiduvõimalust pakutakse ka tavapuhkajale.

Piibe maantee äärses põlises lookuusikus asub Orgmetsa loopealne, 30–40 ha suurune ala, kus pinnakatte paksus ei ületa 0,2 m, kohati pinnakate isegi puudub ja paljandub Porkuni lademe lubjakivi. Pätsiniidu paekärgastik on ainulaadne, osaliselt paljas, osalt kamardunud karstiala Aravete–Rava maanteest umbes 1&nbsp;km põhja pool, endise Pätsiniidu küla juures, piklikul paekõrgendikul, põldudevahelises hõredas metsatukas. Karstiala suurus on ligikaudu 8 ha. Seal esineb rohkesti mitmesuguseid väikseid lookarsti vorme – avalõhed, karrid, lohud. Karstilohkude laius on kuni 10 m ja sügavus kuni 0,6 m. Avalõhede pikkus on 3–6 m ja vahekaugus kohati kuni 2 m. Suurim paljaskarsti esinemispaik on 60 m lai ja 80 m pikk. Paljandunud paekivide vahel kasvab kaitsealune sõnajalg – müür-raunjalg.

## Viited
Kukevere

**Kukevere** on küla Järva maakonnas Järva vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.

Küla varasem nimi oli **Kuckofer.**

Elanike arv 2013. aasta 1. jaanuari seisuga on 55 inimest. Pindala 13 km2.

## Asukoht
Küla asub Järva valla põhjaosas, piirnedes Järva valla Märjandi, Peedu ja Sääsküla küla ning Käravete alevikuga ning Tapa valla Kõrveküla, Raudla ja Rägavere külaga. Küla läbib Jägala–Käravete ehk Piibe maantee.

## Ajalooline taust
Asulat on esmamainitud 1564. aastal. Kukevere koosneb kahest ajalooliselt külast: Kukevere ja Säänla külast. 1725. aastal elas külas 70 inimest. 1977. aastal liideti Kukevere külaga osa Käravete asula territooriumist. Enne kolhoose olnud Kukevere külas 13 talu, nendest 8 omanikud olid Kirnmannid. Niisamuti oli suurem osa Kukevere elanikest Kirnmannid. Kukeveres tegutses Gustav Kirnmanni juhtimisel segakoor, mis käis ka laulupidudel. Kukeveres tegutses ka naisselts, mida juhatas Aliide Kirnmann.

Halduskuuluvuse muutumine:1866 Kukevere vald,
1892 Ambla vald,
1945 Jäneda külanõukogu,
1963 Lehtse külanõukogu,
1977 Ambla külanõukogu, 
1991 Ambla vald,
2017 Järva vald.

## Vaatamisväärsused
Kukevere külas Innu talu lähedal kuusesegametsas asub roosakashall heinasaokujuline graniitrahn: pikkus 6,3 m, laius 5,8 m (kitsamal otsal 4,6), kõrgus 2,7 m, ümbermõõt 21 m. Kivim on jämedateraline ja kvartsirikas. Põhjakülje kallakul on näha laste liulaskmise rada. Rahnu tipus asub looduslikuna näiv lohk läbimõõduga 40–50 cm ja sügavusega 10 cm. Lohus leidub sütt ja tuhka ja sealt väljub väike veevoolurenn. Nii lohu kui ka kogu kivi pind on konarlik ja kaetud samblaga. Ümbruses esineb ka väiksemaid rahne. Läheduses asuvad Jänijõe alguse allikad. Rahnu nimi “Kohtumiskivi” tulevat sellest, et vanasti käinud külanoored rahnu juures kokku saamas.

Omaette kaunis vaade avaneb Piibe maanteelt külani viival alleel. Teed külla juhatab põline mänd. Kukevere mõisa kuivati on kaunis näide Järvamaa põhjaosale tüüpilisest maakivi ja Kuru lubidolomiidi kooskasutamisest. Seal töötas kõrtsmikuna kuulus “prohvet Maltsvet” Juhan Leinberg.

Küla piirkonnas Jaani ja Karja talu maadel on arheoloogiamälestistena kaitse all kaks kivikalmet.

## Viited

## Välislingid
*Hundid laastasid lambakarja Järva Teataja, 30. november 2006
Jõgisoo (Järva)

**Jõgisoo** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ambla valda.

Jõgisoo elanike arv oli 1. jaanuari 2013 seisuga 108. Küla on esimest korda mainitud 1467. aastal. Küla pindala on 17 km2.

## Asukoht
Jõgisoo küla paikneb suuresti valla keskel Ambla alevikust lääne poole, piirnedes Järva valla Raka, Kurisoo, Roosna, Rava ja Reinevere külaga. Ühist piiri on ka Tapa valla Räsna külaga. Küla läbib Ambla–Tamsalu maantee.

## Halduskuuluvus
1866. aastal kuulus Jõgisoo Roosna valda, 1892 – Nõmmküla valda, 1939 – Ambla valda, 1945 – Ambla külanõukokku
1991–2017 – taas Ambla valda, alates 2017 – Järva valda.

## Küla ajalooline taust
Praegune Jõgisoo küla territoorium on kujunenud osalise Roosna asunduse, Prümli ja Jõgisoo küla liitmisel. Prümli vallakooli asus 1869. aastal õppima rahvakirjanik A. H. Tammsaare. Prümlis käis ta koolis kolm aastat. Koolimaja täitis ka valla- ja kohtumaja ülesandeid ja koolmeister oli ka vallasekretär. Seetõttu oli kooli rehetoas ahju taga ka nn arestikamber. Prümli küla elanikud olnud väga musikaalsed, enamik neist mänguinud mingit pilli ja viiuleid osatud ka kohapeal teha. Prümli külas tegutses 1869. aastast keelpillikvartett: 2 viiulit, vioola ja tšello. Kvartett tegutses 1906. aastani. Jõgisoo küla keskel asuvad korrusmajad on ehitatud Nõukogude ajal tollase kolhoosi tööliste majutamiseks. Jõgisoo külas on hulgaliselt endisi kolhoosi tootmishooneid. Mõni neist on kasutusel siiani, kuid paljud on lagunemas.

## Vaatamisväärsused
Jõgisoo külas asub 3,4 ha põhjaallikatest toituv Vanaveski paisjärv (Roosna-Alliku Vanaveski järv), mis taastati 1985. Vett lisandub ka kagukaldal kõrge kuusiku serval olevatest allikatest, kus mäenõlva kruusasest pinnasest niriseb selge vesi. Tegu on tüüpiliste langeallikatega, mis toituvad oosiliivades ja -kruusades olevast põhjaveest. Järvetaguses metsas näeme kõrge järsunõlvalise vallseljaku ehk oosi kõrval veel ka looklevat soiste kallastega ojasängi, kus vesi voolab vaid veerikkal ajal. Oja algab umbes 300 meetrit ida pool asuvatest ajutistest lätetest ning suubub Vanaveski järve. Veerikkal ajal saabki Jägala lisajõgi, Ambla ehk Albu jõgi alguse sealse metsa rüpest, muidu Vanaveski järvest. 

Järve kaldal asuv mälestuskivi tähistab mitmete Kõrvemaa loodusobjektide, sealhulgas ka Jänijõe uhtlammimetsa avastaja Teet-Julius Luntsu (1902–1941) sünnipaika. Mitmekülgselt arenenud loodushuvilisena avaldas ta loodusteaduslikes väljaannetes üle 70 teadusliku artikli ja brošüüri “Vaatlusi kodukoha loodusest”. Osales Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse Lehtmetsa-Risti osakonna töös ning aitas välja anda ajakirja Lõke.

## Vaata ka
*Kaiemäe

## Viited
Meelis Friedenthal

**Meelis Friedenthal** (sündinud 24. oktoobril 1973) on eesti kirjanik ja teoloog. 

Aastatel 2002–2008 oli ta Tartu Ülikooli usuteaduskonna õppejõud (lektor ja erakorraline teadur). 2008. aastast on ta Tartu Ülikooli Raamatukogu vanemteadur ja 2021. aastast mõtteloo kaasprofessor.

2008. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas väitekirja "Tallinna Linnaarhiivi Tractatus moralis de oculo", mis käsitles 13. sajandi teoloogi Petrus Limogesist käsikirja "Tractatus moralis de oculo" (juhendaja Urmas Petti), ja sai doktorikraadi (*dr. theol*).

Meelis Friedenthal on veebiajakirja Algernon toimetuse liige.

## Teosed
### Romaanid
* "Kuldne aeg" (Tuum 2005) ISBN 9985802799
* "Mesilased" (Varrak 2012) ISBN 9789985324660, tõlgitud hollandi, itaalia, tšehhi, läti, norra, ungari, inglise, bulgaaria, taani, albaania, horvaadi, kreeka, leedu, makedoonia, serbia, tšehhi, saksa ja ungari keelde.
* "Inglite keel" (Varrak 2016) ISBN 9789985337004
* "Punkti ümber" (Varrak 2023) ISBN 9789985358986

### Jutukogumikud
* "Kõik äratatakse ellu" (Kirikiri 2021) ISBN 9789916400210

### Jutte
* "Läänerindel muutusteta" (1999)
* "Vabanemine protagonismi valust" (2000)
* "Üht teistsugust algust" (2001)
* "Hullumeelsus on unustus" (2002)
* "Nerissa" (2004)
* "Eesti keel" (2009)
* "Deemonid ja trilobiidid" (2009)
* "Kass" (2012)
* "Võõras jumal" (2015)
* "Kasuksepp" (2017)
* "Abracadabra" (2023)

### Näidendid
* "Vaim masinas. G. F. Parrot" (Looming 8/2017)
* "Armastuse klavikord" (Lembit Petersoni lavastus, esietendus 6. november 2024)

## Tunnustus
* 2005 – Stalker (lühiromaan "Nerissa")
* 2009 – Friedrich Puksoo auhind (väljaande "Tallinna Linnaarhiivi Tractatus moralis de oculo" eest)
* 2012 – aasta kirjanik ("Mesilased")
* 2013 – Euroopa Liidu kirjandusauhind ("Mesilased")
* 2018 – Stalker (lühijutt "Kasuksepp")
* 2019 – Stalker (lühijutt "Vinguv jalaluu")
* 2023 – Friedebert Tuglase novelliauhind (novell "Abracadabra")
* 2023 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Punkti ümber")
* 2024 – Stalker (romaan "Punkti ümber")

### Kirjandusvõistluste auhinnad
* 2004 – romaanivõistluse III auhind romaani "Kuldne aeg" eest

## Isiklikku
Meelis Friedenthali abikaasa on Eesti kirjandus-, teatri- ja kirikuloolane Tiina-Erika Friedenthal. Neil on kolm last.

## Viited

## Kirjandus
* Meelis Friedenthal / Sven Vabar, "Ajalugu tekitab ängi, segadust. Arusaamatust. Hirmu" (intervjuu). Looming 2007, nr. 1, lk. 77–85

## Välislingid

* Meelis Friedenthal Ulmekirjanduse BAASis
* 
* Romaan "Kuldne aeg"
* Tallinna Linnaarhiivi ''Tractatus moralis de oculo''
* Artikleid Meelis Friedenthalist
Ahula

**Ahula** on küla Järva maakonnas Järva vallas 29 km kaugusel Paidest ning 5 km kaugusel teeninduskeskusest Järva-Madisest. Ahula naaberkülad on Seidla ja Aravete.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.

Ahula oli elanike arvult Albu vallas teine küla. Ahula külas elas 2002. aasta 12. novembri seisuga 371 inimest. Valdav osa Ahula elanikest on eestlased. Ahula küla elanikkond on noor, enamikus tööealised ja noored: kuni 18-aastasi 106, kuni 54-aastasi 199 ja pensioniealisi 67. Ahula külas on Albu valla küladest kõige tihedam asustus.

Ahulat läbib Rakvere–Pärnu maantee (riigimaantee nr 5). Lähim raudteejaam on Tapal – 21 kilomeetri kaugusel. Ahula küla asub Pandivere veekaitsealal. Tallinna joogivesi saab alguse Ahula allikatest.

Ahulas asuvad Ahula lasteaed, noortekeskus, rahvamaja, internetipunkt, raamatukogu, postkontor, kauplus ning toimub perearsti vastuvõtt. Külas on tehisjärv Ahula karjäär.

## Ajalugu
Ahula küla on esmamainitud 1520. aastal nimega Aewel. Ahula keskusena tegutses 13. sajandil kohalik mõis, kus 19. sajandil toimusid Krimmi ümberasumisliikumise ajal talurahvarahutused, millest osavõtjad said peksa Kukenoosi rehe all, mõisnik von Lilienfeldi Albu mõisas (Prohvet Maltsvet).

1948. aastal sai Ahulast Kaardiväelase kolhoosi keskus. Kolhoosi juhatas Aleksander Kozlov. 1993. aastal kolhoos lagunes.

1992. aastal asutati kohalik algkool. 1993. aastal alustas tööd enne Ahula rahvamajas mänguringina töötanud mängutuba. 2004. aastal ühendati algkool ja mängutuba ühtseks asutuseks – loodi Ahula Lasteaed-algkool. 2006. aastal ehitati lasteaed-algkooli keldriruumidesse avatud noortekeskus ja 2008. aastal rajati juurdeehitis, kus avati sõimerühm.

### Folkloor Ahulast
Ahula külas oleval Veitla mäel olnud endine vana linn. Liivavõtmise ajal tulnud sageli välja mitmetaoseid esemeid. Jutustaja näinud noorpõlves ühte raudkatelt, mis kruusaveo ajal päevavalgele tulnud, aga ei mäleta enam, kuhu see jäänud.

## Vaata ka
*Ahula Raamatukogu

## Viited

## Välislingid
*Ahula küla arengukava aastateks 2003–2005
Albu

**Albu** on küla Järva maakonnas Järva vallas Ambla jõe ääres.

Kaugus suurematest linnadest: Tallinnast 70 km, Paidest 28 km, Tapalt 30 km, Rakverest 62 km.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.

Külas asub Albu mõisa süda. Mõisa peahoone, ait, sild ja park on võetud muinsuskaitse alla.

Mõisa peahoones tegutseb kool. Külas tegutsevad ka rahvamaja ja raamatukogu.

## Ajalugu
Albut on esmamainitud 1282. aastal (Alp). Liivi sõjani asus Albus ordumõis.

Okupatsiooniajal oli küla A. H. Tammsaare kolhoosi keskasulaks.

## Vaatamisväärsused
Albu mõis on vanim ordumõis Järvamaal ja üks vanemaid Eestis. Mõisaansambel ei ole säilinud hoonete poolest eriti rikkalik (ait, kaarsild, magasiait, viinaköök, park). Mõisa peahoone kuulub arhitektuurimälestisena riikliku kaitse alla.

Albu oli nii rahvaarvult kui ka põllumaa suuruselt Järvamaa suuremaid mõisaid. Albu mõis kuulus koos küladega põliste Liivi ordu valduste hulka. Mõisahoone restaureerimise käigus selgus, et hoone on selles kohas paiknenud juba vähemalt 14. sajandil. Keldrikorruselt leitu viitas sellele, et mõis on kahel korral põlenud. Ehituse käigus avastati ka 16. sajandist pärinev reljeefse lillornamendiga kahhelahi. Hästi on säilinud barokilik monumentaalmaaling vestibüülis.

Vanimad kirjalikud andmed mõisa hoonestuse kohta pärinevad 1742. aastast. Praegune, arvult kolmas mõisahoone, on kõrge soklikorrusega ühekorruseline ja kahe tahapoole ulatuva tiibehitusega ning liigendatud kelpkatusega barokilik hoone. Esifassaadi kesktelge rõhutab kolmnurkse viiluga risaliiditaoline pealeehitis. Arvatavasti on mõisahoone praegusel kujul olnud olemas juba 18. sajandi algul või isegi 17. sajandi lõpul.

Aastatel 1717–1740 töötas Albus nn vaeslastekool, kus anti haridust ning rüütlikasvatust orbunud ja vaesunud aadlilastele. Koolis õppis ka aadliseisusse mittekuulunud eesti ja vene lapsi. Kool on ajalooürikutes esinenud ka "rüütliakadeemia" nimetuse all. Õpiti vanu keeli, prantsuse ja saksa keelt, vehklemist, tantsimist, ajalugu, arhitektuuri, geograafiat ja sõjaasjandust.

Alates 1921. aastast tegutseb mõisas kool.


Albu mõisa vana kivisild. 02. veebruar 2021.jpg|Albu mõisa vana kivisild. 2. veebruar 2021
Albu Jäägri Villa. 02. veebruar 2021.jpg|Albu Jäägri Villa. 2. veebruar 2021
Põllumajandushoov Albus. 02. veebruar 2021.jpg|Põllumajandushoov Albus. 2. veebruar 2021
Kortermajad Albus. 02. veebruar 2021.jpg|Kortermajad Albus. 2. veebruar 2021
Tamm Albus - crop.jpg|Tamm Albus


## Vaata ka
* Albu mõisa kalmistu

## Viited
Järva-Madise

**Järva-Madise** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Küla oli 1991–2017 Albu valla keskus.

## Vaata ka
*Järva-Madise kirik
*Järva-Madise kirikuaed
*Järva-Madise Vabadussõja mälestussammas
*Albu vallamaja
*Anton Hansen-Tammsaare monument
*Järva-Madise vana kalmistu
*Järva-Madise kalmistu

## Viited
Kaalepi

**Kaalepi** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.

## Vaata ka
*Kaalepi raba

## Viited

## Välislingid
*Mirjam Jervson. "Kaalepi noored leiavad oma külast rosinaid". Järva Teataja, 1. märts 2009
Lehtmetsa (Järva)

**Lehtmetsa** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Külas asunud Risti koolis töötas õpetajana looduseuurija Teet Lunts. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.

## Viited
Mägede

**Mägede** on küla Järvamaal Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.
 
Küla jääb endise Albu valla loodenurka, läänest Anija ja põhjast Tapa valla piirile ning asub metsasel, liigestatud, künklikul maastikul. Siit on pärit ilmselt ka küla nimi.

Külas asub Valgehobusemägi, kus paiknevast tornist avaneb vaade kogu Kõrvemaale ja kaugemalegi. Mäe jalamile on rajatud Valgehobusemäe suusakeskus.

18. sajandi kaartidel on Vetla ja Lehtmetsa vahel Punamäe kõrts.

Külakeskusest paar kilomeetrit põhja pool Kõrveküla territooriumil asub Rehessaare rändrahn, millele üks ligipääsudest läheb Mägede küla kaudu.

Küla lõunaservas paikneb endine kruusakarjäär (Mägede kruusakarjäär), millesse tekkinud järvekest kasutatakse supluskohana.

Tunduvalt arvukamast elanikkonnast minevikus annavad tunnistust paljud taluasemed ja lagunevad hooned. Külas on olnud mitmeid huvitavaid majapidamisi, näiteks pudeliskulptuuride valmistajad.

## Vaata ka
*Mägede mõhnastik

## Viited
Mõnuvere

**Mõnuvere** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.

## Ajalugu
Mõnuvere on vana hajatalude rühm. Seda on juba 16. sajandil nimetatud külaks, vahel on aga peetud naabruses asuvate Sugalepa või Soosalu küla koosseisu kuuluvaks. 20. sajandi alguseks kujunes Mõnuverest kompaktsem küla.

Mõnuvere kuulus Albu mõisa alla. Küla on esmamainitud 1564 kujul *Monneuer*. 1739 nimetati talurühma *Monefer*, 1866 talurühma Менуферъ ja 1913 Менувере küla.

Mõnuvere hõlmab Kooksimetsa ja Palginõmme talurühma. Kooksimetsa kuuluvad Miilimäe, Sildevahe ja teised talud. Seda kohanime on esmamainitud 1852 kujul *Kooksemetsa nurm*.

Palginõmme rajati umbes 1800. aastal ja seda on esmamainitud 1811. aastal kujul *Palkinömme*. Palginõmme kuulus 1920.–1950. aastatel Saare külla. Seejärel jagati Saare küla kaheks, millest Palginõmme liideti Mõnuverega ja ülejäänud osa Sugalepaga.

Tõenäoliselt on küla saanud nime isikunime järgi.

## Loodus
Küla läbi Tarvasjõgi. Sellest läände jääb Palginõmme raba. Kaugemale läände väljapoole küla piire jääb Kakerdaja raba ja lõunasse Hallikivi raba.

Mõnuvere loodeosa jääb Kõrvemaa maastikukaitseala territooriumile.

## Kultuurimälestised
Küla lõunaosas asub arheoloogiamälestisena kaitse alla võetud pelgupaik.

## Viited
Vetepere

**Vetepere** on küla Järva maakonnas Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.

Küla on esmamainitud 1507. aastal. Vetepere oli vabaküla. 1694 liideti küla Albu mõisa külge.

Külas asub A. H. Tammsaare Muuseum Vargamäel. Sealt on pärit kirjanik A. H. Tammsaare.

Külas asub arheoloogiamälestisena arvele võetud Kaalepi pelgupaik (Kaalepi linnamägi).

Külast voolavad läbi Ambla jõgi ja Jägala jõgi.

Küla lääneosas on Kodru raba, kagunurgas Lõhmu raba, lääneosas Kautla soo ja Laeksaare raba ning põhjaosas Kakerdaja raba, Hallikivi raba ja Tõrvassaare raba.

## Vaata ka
*Napu

## Viited

## Välislingid
* Vetepere küla 360° aeropanoraam / aerofoto
Lavassaare

**Lavassaare** on alev Pärnu maakonnas Pärnu linnas.

## Ajalugu
Lavassaare alev sai valla staatuse 19. detsembril 1991. Oktoobris 2013 ühines Lavassaare alevvald Audru vallaga.

Alates Eesti omavalitsuste haldusreformist 2017. aastal kuulub alev Pärnu linna koosseisu.

Alates 1992. aastast on suveperioodidel külastajatele avatud Lavassaares asuv Eesti Muuseumraudtee.


Lavassaare jaam.jpg|Lavassaare Noortepargi juures asuv Eesti Muuseumraudtee Lavassaare jaam
Raudteemuuseum Lavassaares maja.JPG|Eesti Muuseumraudtee maja Lavassaares
Lavassaare Estonia.png|Hooned Lavassaares


## Vaatamisväärsused
* Lavassaare järv

## Vaata ka
* Lavassaare soostik
* Lavassaare turbamaardla
* Lavassaare valla lipp
* Lavassaare valla vapp

## Viited
Allan Alaküla

**Allan Alaküla** (sündinud 11. septembril 1968 Kohtla-Järvel) on eesti ajakirjanik.

Ta  lõpetas Tartu Ülikooli 1993 ajaloo erialal. Ta täiendas end poliitikateaduste alal Birminghami Ülikoolis (1996) ja meedia alal India Massikommunikatsiooni Instituudis (2000). 

Ta on töötanud 1992–1997 arvamustoimetajana ajalehes Postimees, 1997–2000 arvamustoimetuse juhatajana ajalehes Sõnumileht ja 2000–2002 ajalehe Kesknädal peatoimetaja asetäitjana. 2002–2004 oli ta Tallinna Linnakantselei meediaosakonna juhataja ja avalike suhete direktor.

Aastatel 1999–2003 oli ta Avaliku Sõna Nõukogu liige ja 2001–2004 Eesti Ajakirjanike Liidu esimees.

Aastatel 2004–2007 oli ta ajalehe Kesknädal peatoimetaja. Ametist lahkumisest teatas ta ajalehe veergudel 23. mail 2007. 

2007. aasta juunis asus tööle Tallinna linnakantselei arenguteenistuse vanemspetsialisti ametikohale, sama aasta oktoobrist Tallinna linna esindaja Euroopa Liidus, alates 2008. aasta maist kuni 2020. aasta juulini oli Tallinna Euroopa Liidu esinduse juht. 2012. aasta juulist kuni 2017. jaanuarini oli SA Tallinna Televisiooni nõukogu esimees. 

2021. aasta jaanuarist peab Meediavahi blogi ja teeb kaastööd erinevatele väljaannetele.

2021. aasta septembrist tegutseb Lahemaa giidina Valgejõe Mälutalus.  

2021. aasta 21. novembrist kuni 2025. aasta 20. aprillini oli Valgejõe külavanem. 

## Välislingid
* Meediavaht
* Valgejõe Mälutalu
Imatu järv

**Imatu järv** (ka **Immatu järv**) on järv Ida-Virumaal Iisakust 8 km ida pool.

Järv on 27,8 ha suur, suurim sügavus küündib 1,7 meetrini ja asub merepinnast 43,8 m kõrgusel. 

Järve kaldad on valdavalt soostunud.

Järv on nõrga läbivooluga ja suure osa oma veest saab ümbritsevast soost. Väljavool toimub idakaldalt kraavi kaudu Parani ojasse, mis omakorda suubub Alajõkke.

Järvest 400 meetrit ida suunas asub RMK Agusalu lõkkekoht. Lõkkekohalt viib järve kaldani laudee.

## Vaata ka
*Eesti järvede loend
Sinialliku järv

**Sinialliku järv** (ka *Siniallika järv* ja *Sinealliku järv*) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Viljandist 4 km edela pool Sinialliku külas.

Järve pindala on 6,2 ha, pikkus 820 m, laius 120 m, kaldajoone pikkus 1,618 km, suurim sügavus 10,7 m, keskmine sügavus 5,8 m ja kõrgus merepinnast 41,5 m. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

Järv saab suure osa oma veest allikatest. Väljavool on järve loodekaldalt Sinialliku ojja suubuva kraavi kaudu.

Vanematel aegadel on järv arvatavasti kandnud ka nimesid nagu Ohejärv ja Karujärv.

Järve loodekaldal asub Sinialliku linnamägi.

Järv on kaitse all Loodi looduspargi koosseisus.

## Vaata ka
* Loodi looduspark

## Viited

## Välislingid
* 
*
Borkou-Ennedi-Tibesti piirkond

**Borkou-Ennedi-Tibesti piirkond** oli 1. järgu haldusüksus Tšaadis. Ta asus riigi põhjaosas ning piirnes läänes Nigeriga, põhjas Liibüaga ja idas Sudaaniga.

1993. aastal elas piirkonnas 70 603 inimest ning 2006. aasta seisuga oli elanike arv 101 000.

Borkou-Ennedi-Tibesti pindala oli 600 350 km², mis on ligilähedane Ukraina pindalaga.

Piirkond jagunes neljaks departemanguks: Borkou, Ida-Ennedi, Lääne-Ennedi ja Tibesti departemang.

2008. aastal jagati ta Borkou, Ennedi ja Tibesti piirkonnaks.
Järvepää järv

**Järvepää järv** (ka **Järvepera järv** või **Kahkva järv**) on järv Võrumaal Setomaa valla ja Võru valla piiril, Mikitamäest 6,5 km edelas.

Järv on 13,6 ha suur, suurim sügavus 4,5 m ja asub merepinnast 33,6 m kõrgusel.

Järv on tugeva läbivooluga, sealt voolab läbi Võhandu jõkke suubuv Mädajõgi.

## Vaata ka

*Eesti järvede loend
Ellen Kaarma

**Ellen Kaarma** (kuni 11. juunini 1935 **Ellen Kaarmann**; 1950. aastast **Ellen Kilgas**; 2. jaanuar 1928 Tartu – 4. juuli 1973 Tartu) oli eesti näitleja.

Kaarma lõpetas 1944. aastal Tallinna 8. Keskkooli 9. klassi. 1945–1946 õppis ta Tallinna Draamateatri draamastuudios, 1946–1949 Eesti NSV Riiklikus Teatriinstituudis, mille ka lõpetas. Tema tuntuimad kursusekaaslased olid Jüri Järvet ja Gunnar Kilgas.

Pärast lõpetamist suunati kursus Võrru Lõuna-Eesti Teatrisse, mis oli rahalistes raskustes ning kus näitlejatel olid ebainimlikult halvad elamis- ja loometingimused. Lõuna-Eesti teater suleti mõne aasta pärast, Ellen Kaarmast ja Gunnar Kilgasest said Vanemuise näitlejad. Ellen Kaarma mängis kandvaid osi (üle 50 rolli) ja oli Vanemuise publiku lemmik.

Keeruline isiklik elu, ideoloogiline surve ja konfliktid vastuolulise teatrijuhi Kaarel Irdiga viisid emotsionaalse näitlejanna kriisini, mille tagajärjel ta 1967. aastal teatrist vallandati. Kuigi Tallinna Draamateatri tolleaegne peanäitejuht Ilmar Tammur oli kutsunud Ellen Kaarmat juba 1950. aastate lõpus Tallinna, oli selleks vaja Vanemuise luba, mida aga ei antud. Hiljem ei jätkunud tal enam jõudu ja tahet Tallinna minna. Ellen Kaarma suri 45-aastaselt Tartus.

## Töö
*1949–1951 Lõuna-Eesti teater
*1951–1967 Teater Vanemuine

## Osatäitmised teatrites
*Viola (William Shakespeare "Mida soovite", 1949)
*Zoja (Margarita Aliger "Muinasjutt tõest", 1951)
*Anda (Janis Rainis "Puhu tuul", 1952)
*Pauline (Honoré de Balzac "Võõrasema", 1952)
*Tanja (Aleksei Arbuzov "Tanja", 1953)
*Kiira (Leonid Leonov "Tavaline inimene", 1955)
*Liida (Aleksander Korneitšuk "Tiivad", 1956)
*Olli (Liidia Kompus "Eksamid", 1957)
*Mari-Elts (Egon Rannet "Südamevalu", 1957)
*Svea Lokke (Ardi Liives "Robert Suur", 1957)
*Annela (Ardi Liives "Uusaasta öö", 1958)
*Annunziata (Jevgeni Švarts "Vari", 1959)
*Niina (Anton Tšehhov "Kajakas", 1959)
*Liisa (Lev Tolstoi "Elav laip", 1960)
*Valja (Aleksei Arbuzov "Irkutski lugu", 1960)
*Virginia (Bertolt Brecht "Galilei elu", 1961)
*Maša (Aleksandr Štein "Ookean", 1961)
*Sofja (Aleksandr Gribojedov "Häda mõistuse pärast", 1963)
*Asta (Male Schwarz "Hüpe üle oma varju", 1963)
*Regine (Henrik Ibsen "Kummitused", 1965)
*Asja (Aleksandr Štein "Leskmees", 1966)

## Osatäitmised filmides
* "Pöördel" (1957) Salme
* "Metskapten" (1971)

## Isiklikku
Ellen Kaarma oli 1950–1952 abielus Gunnar Kilgasega. Hiljem elas ta koos Lembit Mägediga, kellega tal oli ühine poeg Tõnu Kilgas. 2012. aasta sügisel ilmus kirjastuselt Tänapäev raamat "Jutustamata lugu. Ellen Kaarma", mille kirjutas Ellen Kaarma muusikust pojatütar Hedvig Hanson. Tema poolvend Jaak Kaarma (sündinud aastal 1943) oli Indrek Toome valitsuses (aastatel 1988–1990) kultuuriminister.

## Viited

## Välislingid
* Nii alandav-kurb on kauni naise saatus
* Lugu Eesti Vivien Leigh'st
Hino järv

**Hino järv** (ka **Pugalo järv**, **Suur-Pugalo järv**, **Valgejärv** või **Henno järv**) on järv Võrumaal Rõuge vallas, Missost 1,5&nbsp;km lõunas Hino külas.

Järve pindala on 198,8 ha, olles Haanja kõrgustiku suurim ja saarterikkaim järv. Järv on pindalalt olnud suurem, sisaldades ka Hino Mustjärve. 19. sajandi keskel kaevati järve idakalda juurest kraav Pedetsi jõkke, mistõttu veetase langes. Järve suurim sügavus on 10,4 m, keskmine 3,1 m. Asub 180 m kõrgusel merepinnast.

Järve läbivool on nõrk ja põhi mudane. Järve kallastel elab palju linde.

Järv kuulub Hino maastikukaitseala piiridesse. Praeguse Hino maastikukaitseala kaitse-eeskirja järgi jaguneb kaitseala kaheks sihtkaitsevööndiks ning üheks piiranguvööndiks. Hino sihtkaitsevööndisse kuuluvad Hino järve saared Mar'asaar, Valgõsaar, Pikksaar, Pidu/ Reedosaar, Kõossaar ja Tsõõriksaar. Neil hoitakse kaitsealuste linnuliikide elupaiku. Et linnud saaksid rahus pesitseda, on seal kehtestatud inimeste liikumiskeeld 1. maist kuni 15. juulini.


Hino järv.jpg|Vaade järvele kagukaldalt


## Viited
Pulli järv

**Pulli järv** (ka *Pullijärv, Pullipõdra järv*) on järv Võrumaal Rõuge vallas Misso aleviku loodeküljel.

Järv on ovaalse kujuga ja 63,1 ha suurune, suurim sügavus on 7,1 m ja keskmine 3,9 m. Asub 184,6 m kõrgusel merepinnast.

Läbivool on nõrk.

Järve kalastik on liigirikas, esineb särge, ahvenat, kiiska, haugi, viidikat, linaskit, latikat, lutsu, vingerjat ja angerjat.

 

## Viited
Chen Shui-bian

**Chen Shui-bian** (陳水扁; sündinud 12. oktoober 1950) on Hiina Vabariigi poliitik, kes aastatel 2000–2008 oli Hiina Vabariigi president.

Chen sündis vaese renditaluniku peres. Sünnitunnistus anti talle alles 18. veebruaril 1951, sest varem kardeti, et ta ei jää ellu.

Ta oli koolis hiilgav õpilane ja lõpetas riikliku Tainani 1. keskkooli kiitusega. 1969 astus ta Taiwani riiklikku ülikooli ärijuhtimise erialale, kuid esimesel aastal läks üle õigusteaduskonda. Ta sai kooli juriidilise väljaande toimetajaks. Ta lõpetas kooli 1974 äriõiguse alal, kuid tegi advokaadieksamid ära juba varem, teenides maksimaalsed punktid ja saades Taiwani noorimaks juristiks.

1975 abiellus ta Wu Shu-cheniga, kelle isa oli arst. Abielust sündisid tütar Chen Hsing-yu, kes sai hambaarstiks, ja poeg Chen Chih-Chung, kes on jurist nagu tema isagi.

Poliitikasse astus Chen 1980 pärast seda, kui oli kaitsnud Kaohsiungi juhtumi osalisi sõjakohtus. Tema klient Huang Hsin-chieh, juhtiv opositsionäär ja dissident, ning seitse kaaskohtualust, sealhulgas Cheni pärastine asepresident Annette Lu, mõisteti süüdi. Kuid selle kohtuprotsessi tulemusena sai Chen üldsuses tuntuks oma jõuliste ja värvikate argumentidega. Tema enda sõnul taipas ta selle protsessi käigus, et Taiwani poliitiline süsteem on ebaõiglane, ja hakkas kaasa lööma Tangwai liikumises.

1981 kandideeris ta Taipei linnanõukokku ja osutus kohe valituks. Ta töötas linnanõukogus kuni 12. jaanuarini 1985, mil ta mõisteti aastaks vangi valitseva Kuomintangi erakonna saadiku suhtes kriitilise artikli avaldamise pärast enda toimetatud ajalehes Neo-Formosa.

Sama aasta novembris kandideeris Chen maakonnakohtunikuks, aga kaotas need valimised. 3 päeva pärast valimiskaotust tuli ta koos abikaasaga oma poolehoidjatega kohtuma, et neid toetuse eest tänada, aga selle kohtumise ajal ajas autojuht Wu alla, sõites temast kaks korda veokiga üle, ja Wu jäi vööst allapoole halvatuks.

1986. aasta mais kaotas Chen apellatsioonikohtus ja pidi vangi minema. Ta istus vanglas 8 kuud. Vangistuse ajal toimusid parlamendivalimised, kus Wu kandideeris ja valiti parlamenti. Pärast vanglast vabanemist tegutses Chen oma naise nõunikuna ja tegutses juristina.

1989 valiti Chen parlamenti ja ühtlasi sai ta Demokraatliku Progressiivse Partei tegevjuhiks. Ta muutis oma seisukohta Taiwani iseseisvuse küsimuses ja sõnastas need ning see seisukoht sai tuntuks nelja kuina: ta määratles neli juhtumit, millest ükskõik millise täitumise korral kutsub Demokraatlik Progressiivne Partei üles viivitamatult Taiwanit iseseisvaks riigiks kuulutama. Lisaks valiti Chen Riigikaitsekomitee kokkukutsujaks ja selles toetasid teda ka mõned Kuomintangi saadikud. 1992 valiti ta teiseks kolmeaastaseks perioodiks parlamenti, aga astus ülejärgmisel aastal tagasi, et kandideerida pealinna linnapeaks.

1994–1998 oli ta Taipei linnapea ja 2000–2008 Hiina Vabariigi president.

11. septembril 2009 mõistis kohus Chen Shui-biani ja tema abikaasa Wu Shu-cheni süüdi korruptsioonis, pettuses ja rahapesus ning määras neile mõlemale eluaegse vanglakaristuse, mis hiljem lühendati 19 aastale.
Manuel Zelaya

**José Manuel Zelaya Rosales** (sündinud 20. septembril 1952) on Hondurase poliitik, Hondurase president 27. jaanuarist 2006 kuni 28. juunini 2009. 

Zelaya ametiaega iseloomustas järsk poliitiline nihe vasakule ning presidenti kritiseeriti tihedate sidemete loomise pärast Venezuela juhi Hugo Chávezega. 

14. märtsil 2009 väljendas Zelaya soovi uuesti presidendiks kandideerida. 1982. aastal vastu võetud põhiseadus piirab aga presidendi ametiaega nelja aastaga. Zelaya määras põhiseadusevastase referendumi põhiseaduse muutmiseks 28. juuniks 2009, mis viis poliitilise kriisini ja Zelaya vahistamiseni Ülemkohtu korraldusel. 28. juunil 2009 blokeerisid sõdurid Zelaya presidendipalees, vahistasid ta ja viisid ta pealinnast Tegucigalpast õhuväebaasi ja sealt jõuga Costa Ricasse eksiili. 

Kukutatud presidendi vastased väidavad, et riigipööret ei toimunud, kuna sõjavägi täitis vaid riigi parlamendi otsust ja Ülemkohtu otsest korraldust president vahistada. 

2009. aasta septembris naasis Zelaya Hondurasesse, lootes avaldada poliitilist survet Roberto Micheletti valitsusele, kuid oli sunnitud otsima varjupaika Brasiilia saatkonnas. 15. novembril 2009 pöördus Zelaya USA presidendi Barack Obama poole  teatega, et loobub katsetest end Michelettiga sõlmitud kahepoolsete lepingute kaudu ametisse ennistada. Ta teatas, et peab ennast legitiimseks presidendiks, kelle ametiaeg lõpeb 2010. aasta jaanuaris ning et 29. novembriks 2009 kavandatud presidendivalimised on ebaseaduslikud. 
Micheletti valitsus vastas Zelaya pöördumisele kiiresti, tõlgendades seda presidendiametist loobumisena. 27. jaanuaril 2010 läks Zelaya eksiili Dominikaani Vabariiki. 

28. mail 2011, pärast 16-kuulist eemalolekut, naasis Zelaya Hondurasesse, kus tema toetajad teda entusiastlikult vastu võtsid ja samal päeval kohtus ta ka president Porfirio Loboga. 

Tema naine on Xiomara Castro, kellest 27. jaanuaril 2022 sai järgmine Hondurase president. Neil on neli last.

## Välislingid

* Heiki Suurkask. Riigipööre nurjas teise riigipöörde? EPL.ee, 2. juuli 2009
Haava tänav (Tallinn)

**Haava tänav** on tänav Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis Tallinna Rahumäe Põhikooli lähedal. 

Tänav on ligi pool kilomeetrit pikk, algab mäepealsest tupikust ja lõppeb Vabaduse puiesteega ristudes. Lõikub Liiva, Vahe, Sihi, Kuljuse, Puhma ja Kaevu tänavaga.

Haava tänav sai nime 27. oktoobril 1922. Tänava saksakeelne nimi oli *Espenstrasse* ja venekeelne *Осиновая улица*.


Nõmme, Tallinn, Estonia - panoramio (13).jpg|Haava tänav


## Viited
Loosu järv

**Loosu järv** on järv Võrumaal Võrust 3,5 km põhja pool.

Järv on 5,6 ha suur, suurim sügavus 4,3 m ja keskmine sügavus 2,1 m. 

## Viited
Haava tänav

**Haava tänav** on tänava nimi mitmes Eesti linnas:

***[[Haava tänav (Haapsalu)|Haava tänav]]** Haapsalus
***[[Haava tänav (Herjava)|Haava tänav]]** Herjava külas Haapsalu linnas
***[[Haava tänav (Narva)|Haava tänav]]** Narvas
***[[Haava tänav (Põltsamaa)|Haava tänav]]** Põltsamaal
***[[Haava tänav (Pärnu)|Haava tänav]]** Pärnus Raekülas
***[[Haava tänav (Tallinn)|Haava tänav]]** Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis
***[[Haava tänav (Tamsalu)|Haava tänav]]** Tamsalus
***[[Haava tänav (Türi)|Haava tänav]]** Türil
***[[Haava tänav (Valga)|Haava tänav]]** Valgas

Haava tänav asub järgmistes Eesti alevites ja alevikes:

Aegviidu, Kasepää, Kõrveküla.

Haava tänav on tänav Vaskjala külas.

## Vaata ka
*A. Haava tänav
*Haava põik
*Haava tee
Karula rahvuspark

**Karula rahvuspark** on rahvuspark Lõuna-Eestis.  

Rahvuspark asutati 1979. aastal maastikukaitsealana ja 1993 muudeti rahvuspargiks. 

Rahvuspargi pindala on 12 364 ha. Sellest osa on Võru maakonnas (Antsla ja Rõuge vallas) ja osa Valga maakonnas (Valga vallas). Rahvuspark hõlmab ligi kolmandiku Karula kõrgustikust. 

Rahvuspargi külastuskeskus asub Ähijärve ääres. Rahvuspargi ja Karula kihelkonna elanike ühendamiseks tegutseb 2001. aastast Karula Hoiu Ühing.

Karula rahvuspargi olulised kaitseväärtused on pärandkultuurmaastikud, mis kohati (nt Lüllemäe läheduses) kujunesid mitme tuhande aasta jooksul. Kaika kandis, Rebasemõisas, Mähklis jt on umbes viimase kahe sajandi jooksul välja kujunenud Kagu-Eestile iseloomulik maastikutüüp – hajuküla põllusiilude, metsatukkade, soolaikude, heinamaade ja taludega. 

Selle ala põliselanikud kõnelevad kohalikus murdekeeles. 

## Loodus

Karula rahvuspargi maastik on vaheldusrikas. Selle moodustavad külg külje kõrval või hajusalt paiknevad metsade ja niitudega kaetud kuplid ning sood ja soostunud metsad, järved ja ojad. Karula sood on väikesed. Mets katab üle 70% rahvuspargi territooriumist.

Rahvuspargis asub Karula kõrgustiku kõrgeim tipp – Rebasemõisa Tornimägi (137 m üle merepinna).

Karula rahvuspargis paikneb 40 järve, enamik neist on õõtsikulise kaldaga.
Rahvuspargi suurim ja üks maalilisemaid järvi on Ähijärv. Rahvuspargis asuvad veel Ahnõjärv, Alakonnu järv, Kaadsijärv, Kallõtõ järv, Kaugjärv, Kogrõjärv, Konnumäe järv, Kuikli järv, Köstrijärv, Küüdre järv, Küünimetsa järv, Lajasaarõ järv, Linnajärv, Madsa lump, Mikilä järv, Mustjärv, Mähkli järv, Papijärv, Pautsjärv, Perajärv, Pormeistri järv, Rebäsejärv, Savijärv, Sibula järv, Suur-Apja järv ehk Koobassaare järv, Suur-Saarjärv, Ubajärv, Viitka järv, Väike Pehmejärv, Väikene Mustjärv, Väike-Saarjärv, Väiku-Apja järv, Õdri järv jt.

Rahvuspargi alalt saavad alguse Arujõgi, Mustjõgi, Hargla oja, Jundi oja, Silla oja, Verioja, seal voolavad veel Ahelo jõgi, Laanemetsa oja, jt.

Rahvuspargis asub mitu sood, sealhulgas Aruküla Suursoo, Kuusistsaarõ soo, Pikäsilla soo, Äestamise soo jt.

## Vaata ka
*Linnusemägi 

## Välislingid

*Karula rahvuspargi koduleht
Aheru järv

**Aheru järv** ehk **Kandsi järv** (ka *Kansi järv, Ahero järv, Illu järv, Suurjärv, Aherjärv*) on järv Valgamaal Valga vallas, Koikkülast 3,5 km ida pool.

Aheru järv on 234 ha pindalaga Karula järvedest suurim, asudes 69,3 m kõrgusel merepinnast. Suurim sügavus on 7,4 m ja keskmine 3,4 m.

Järv on nõrga läbivooluga.

Aheru järve veepinda on alandatud kahel korral: 1927–1928 ja 1940.

Taimestik on liigirikas. Kaldaveetaimestikus domineerivad järvkaisel ja pilliroog.

Kaladest leidub latikat ja koha, vähem hauge, ahvenat, särge ja linaskit.

## Välislingid
*
Ähijärv

**Ähijärv** (ka *Ahijärv*) on järv Võrumaal Antsla vallas Karula rahvuspargis, Lüllemäelt 7 km kagus.

Järve pindala on 181 ha, suurim sügavus on 5,5 m ja keskmine 3,8 m. Asub 77,3 m kõrgusel merepinnast.

Järve suubub põhjast Alakonnu oja ja kirdest kaks väiksemat oja, esineb allikaid. Väljavool toimub lõunakaldalt Saera oja kaudu Ahelo jõkke.

## Välislingid
*
Suur-Apja järv

**Suur-Apja järv** (ka *Koobassaare järv*) on järv Valga maakonnas Valga vallas, Harglast 7 km põhja pool, üks kahest Apja järvest. Kuulub Karula rahvuspargi koosseisu.

Järve pindala on 41,4 ha, suurim sügavus on 4,9 m ja keskmine 2 m. Asub 71,7 m kõrgusel merepinnast. Kaldad on madalad ja turbased ning suurt osa järvest ümbritseb õõtsik.
Veevahetus nõrk, 1-2 korda aastas. Kagukaldal esineb ka allikaid.
Kuulub pehmeveeliste segatoiteliste järvede hulka. 

Järv on väga taimestikurikas ning seal leidub muuhulgas ka haruldast lamedalehist jõgitakjat.

Järve kalastikus leidub  ahvenat, kokre, särge, haugi ja linaskit.

## Kirjandus
* Aare Mäemets. Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn, 1977.

## Välislingid
* 
* Eesti kalastuse entsüklopeedia. Suur-Apja järv/Koobassaare järv