Naistevälja

**Naistevälja** on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Naistevälja naaberkülad on Kadapiku, Järvajõe, Uudeküla, Alupere ja Saiakopli. Naistevälja on ahelküla.  

### Nimi
Naistevälja küla nime päritolust kirjutab kohanimeraamatus (2016) Naistevälja külas suguvõsa juuri omav ajaloolane Fred Puss: 

"Naistevälja [naiste‿välja] ‹-le›, rahvak varem ka Välja ~ Järvajõe Amb – küla Lääne-Viru maakonnas Tamsalu vallas (Järvajõe ms), 1379 Naystenvilghe, 1637 Naystawelli, 1711 Naisteweljalt. ⇒14B1 ● Küla on rahvasuus nimetatud ka Järvajõe ning Välja (1726 *Welli*, 1958 *Välja*) külaks. Osalt kuulus Väike-Maarja kihelkonda. Nime algusosa tuleb sõna *naine* omastavast, järelosa võib vanemate kirjapanekute järgi olla olnud nii *vili* : *vilja* kui ka *väli* : *välja*. ¤ Rahvapärimuse järgi oli varem kaks küla, orus Järvajõe ja kõrgemal Neste küla. Järvajõe elanikud käinud teisel pool Neste küla põldu harimas ning hakanud kutsuma seda Neste väljaks. See nimi muudetud hiljem arusaadavamaks Naisteväljaks. Rahvasuus kutsuti küla ka Neitsiväljaks või Neitsinurmeks. Teise jutu järgi saanud küla mehed ühes kauges sõjas kõik surma, naised aga hakanud põldu harima."  

Teadaolev vanim Naistevälja küla mainimine arhiiviallikates on 24. augustil 1379, kui perekond von Lehtisele läänistatud külade seas on mainitud ka villam Naistenvilghe (prof. Enn Tarveli kiri Tamsalu vallavanemale 29.10.2009).
### Halduslik kuuluvus
Naistevälja põlistalud on välja ostetud omaaegse Järvajõe rüütlimõisa maadest, mis alates 1839. aastast oli Porkuni mõisa kaasmõis. Küla jääb Ambla kihelkonna territooriumile, kuid osa külarahvast olid Väike-Maarja koguduse liikmed. Hiilgeajal oli külas 37 majapidamist.

Naistevälja küla halduslik kuuluvus:
* 1866–1890 Järva maakond, Järvajõe vald
* 1890–1939 Järva maakond, Nõmmküla vald
* 1939–1945 Järva maakond, Vajangu vald
* 1945–1950 Järva maakond, Vajangu vald, Tamsalu külanõukogu
* 1950–1952 Väike-Maarja rajoon, Tamsalu külanõukogu
* 10. mai 1952 – 27. aprill 1953 Tallinna oblast, Väike-Maarja rajoon, Tamsalu külanõukogu
* 1953–1962 Väike-Maarja rajoon, Tamsalu külanõukogu
* 1963–1990 Rakvere rajoon, Tamsalu külanõukogu
* 1. jaanuar 1990 – 26. märts 1990 Rakvere maakond, Tamsalu külanõukogu
* 1990–1993 Lääne-Viru maakond, Tamsalu külanõukogu
* 25. august 1993 – 2017 Lääne-Viru maakond, Tamsalu vald
* 2017– Lääne-Viru maakond, Tapa vald

### Keskkond
Naistevälja küla asub Pandivere kõrgustikul. Küla läbiva Keru mäeks kutsutava mäeseljandiku kõrgeim koht on 137,2 m üle merepinna ja seal asus kuni 1944. aastani tuuleveski. Mäeseljandik jaotab küla kaheks – vanemad põlistalud jäävad alla külatänava äärde, uuemad majapidamised peamiselt seljandiku nõlvale ja otsa.

Külatänavat ääristab mõneti katkendlik, peamiselt lehistest koosnev allee. Metsades on vanade sihtide ääres säilinud kiviaiajuppe ning siiani on näha vana karjateed, mida kohalikud kutsuvad Kari või Karja tänavaks. Paljude talude aedades leidub vanu tammesid ja vahtraid. Tooma talu aias kasvab saar, mille vanus võib küündida neljasaja aastani.

Naisteväljal elanud kirjanik Veera Saar on kirjutanud: “Naistevälja küla asub minu mõiste järgi ilusas kohas – ühelt poolt piiravad seda põllud, teiselt poolt metsaga kaetud mäerinnak. Küla hooned moodustavad ringi ümber madala "haljasala", ümber väikse heinamaatüki ja jäätmaa, mida mõnel talvel katab kohati jää, tekitades poisikestele liuväljaku. Väheldane siniseks võõbatud koolimaja (kunagine Järvajõe algkool) hallide taluhoonete seas paistab lastele hästi silma..." 

Küla põldudel asuvad kivikalmed ja ohvrikivid, mis pärinevad Vello Lõugase ja A. Thomsoni andmetel juba I aastatuhande algusest eKr. 1909.–1910. aastal, kui  A. Thomson tegi Juhani ja Kiige talu piiril väljakaevamisi, leiti savinõukilde. Need on küll nooremad kui põldudel asuvad kivikalmed, kuid viitavad asustusele juba pronksiajal.

### Põllumajanduslik ja muu ühistegevus
1929. aastal asutati Naistevälja külas Põllumeeste Kogu. 18.–19. veebruaril 1929 võtsid Naistevälja küla Põllumeeste Kogu esindajad (A. Sepman, H. Roosmann, E. Uudemets) osa VI üleriigilisest põllumeeste kongressist Tallinnas. 23. mail 1923 asutati Naistevälja külas masina-rehepeksuühistu (Naistevälja Masinatarvitajate Ühisus), mis toimis kuni 1937. aastani. Masinaühistu omas lokomobiili Marshal (osteti 1922), rehepeksumasinat Flöther (osteti 1922), sindlimasinat (osteti 1923), servikkividega jahuveskit (osteti 1923) ja turbapurustajat. 1937 loodi Järvamaal Naistevälja-Järvajõe Masinatarvitajate Ühing, mis eksisteeris kuni Nõukogude võim selle pärast teist maailmasõda sundlikvideeris. Ühistule osteti 1937. aastal uus Rootsi rehepeksumasin Munktells ja traktor Fordson, millle tarbeks võetud pangalaen maksti tagasi aastatel 1937–1939. Naistevälja külas oli Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu Salk (10–15 külaelanikust liiget), kelle käsutuse oli külarahva ostetud hobuvankriga veetav tuletõrjeprits. Naistevälja küla ehteks oli kuni 1947. aastani mäeveerul seisnud Hollandi tüüpi puidust tuuleveski, mis hävis teise maailmasõja järel tõenäoliselt hooletu tulekasutuse tõttu. Naistevälja külas on ikka olnud ettevõtlike inimesi, kuid vahel pole nende ettevõtmised päris edukad olnud. Nii prooviti ühes talus panna käima koorekompvekkide ja limonaadi tootmine, milleks võetud suured pangalaenud viisid talu pankrotti.

1948. aastal toimus Naisteväljal sundkollektiviseerimine ja sündis kolhoos, kus esimeseks esimeheks määrati nooruke Helmuth Aasa, kes oli isa surma järel saanud Naistevälja küla Veski talu peremeheks. Hiljem sai sellest kolhoosist Põdrangu sovhoosi osakond, mida kuni pensionile jäämiseni juhtis oma küla mees H. Aasa ja hiljem tema poeg Tiit Aasa. Helmuth Aasa oskas kolhoosi-sovhoosiametites mõelda oma külale ja ei kartnud ise näiteks külateed siledaks hööveldada või muul moel küla heakorda panustada. 

### Järvajõe algkool ning haridus- ja kultuurielu

Naistevälja küla kultuuriline keskus ja lahutamatu osa külakogukonnast oli saja nelja aasta jooksul Järvajõe algkool (1856–1960). Selle aja jooksul oli koolil vähemalt 22 õpetajat. Ilmselt 1870. aastal ehitati Järvajõe algkoolile omaette koolihoone, mis läks maksma 501 rubla ja 5 kopikat, millest vähemalt 100 rubla tuli valla kohalike inimeste annetustest.  

Vald rentis koolile ka 36 tiinu maad, mille renditasuks arvestas vald aastas 100 rubla. Seda summat õpetajalt sisse ei nõutud, vaid see oli mõeldud koolmeistrile lisatasuks tema rahapalgale. 1908. aastal ehitati Järvajõe algkoolile uus koolihoone. 1925. aastal ehitati Järvajõe koolile kõrvalhoone, mis 1936. aastal läbis kapitaalremondi, mille käigus kool sai uue katuse. 

#### Naistevälja kooli õpetajad läbi aegade:

* Jaan Meinhard – kooli esimene õpetaja
* Jakob Petshold (1869–1884)
* Tõnis Georgien (alates 1884)
* Hans Koonukõrb (1890–1910)
* Theodor Koonukõrb (1910–1915), Hansu poeg
* Meta Peinar (1915–1917) – esimene naisõpetaja
* Elvine Sooden (1917–1923)
* H. Lints (1923–1924)
* Eduard Pertmann ja Nelly Puurmann (hilisem Sepmann) (1923–1924)
* Aleksander Sprinke ja Nelly Sepmann (1924–1925)
* Peeter Kaik (1925–1930), suure kogemusega koolimees
* Leonida Berjelbaum (1930–1931)
* Eduard Reinik (1931–1939)
* Luise Rae (1939–1943)
* Laine Rajur (1943–1944)
* Hilda Uudmäe (1944–1946)
* Hellen Laumets (neiuna Kase, 1946–1958)
* Helene Kool (1958–1960)

Suuresti tänu kohalikele koolmeistritele toimus külas aktiivne kultuurielu: 1935. aastal asutati Naistevälja külas Ülemaalise Eesti Noorsoo Ühenduse (ÜENÜ) Naistevälja Nõmmküla osakond. Külas tegutses enne teist maailmasõda keelpilliorkester, mida juhatas hr Aus Porkunist. 1920. aastatel tegutses külas näitering, kõige suurema menu saavutas külas aga laulukoor (segakoor), mis 1938 osales koolimehe Eduard Reiniku juhatusel XI Eesti Üldlaulupeol Tallinnas. Ka vahetult teise maailmasõja järel oli külas veel nii palju noori, et külas tegutses lauluansambel, võimlemisrühm, näitering ja instrumentaalansambel. Kirjanik Veera Saar kirjutab oma mälestustes, kuidas nägi välja Naistevälja külas Järvajõe algkool aastatel 1921–1925: "Naistevälja koolimaja oli küllalt ruumikas ja suurte akendega. Klassiruumi võis vajadusel vaheseinaga poolitada ja nii seda minu teisel koolitalvel tehtigi. Suurde vaheta klassiruumi ehitati vajadusel näitelava sisse – siis sobis see pidusaalikski. Peale klassiruumi oli koolimajas õpetaja (koolijuhataja) korter ja kantselei." 

Veera Saar meenutab ka oma koolijuhatajat Albert Spirket, kelle kohta ta ütleb, et see õpetaja tegi Veera Saarele väikse külakooli kauaks unustamatuks. Albert Spirke olevat osanud panna kogu Naistevälja küla laulma. "Me laulsime klassis ja koolimaja juures väljas, me laulsime küla kõrval mägedes ja metsas." (Veera Saar, lk 63). Eks erineva põlvkonna Naisteväljal koolis käinutel on omad mälestused, aga meenutatakse, et ka õpetaja Eduard Reinik oli omamoodi küla hinge, kes hoolitses kooli katseaia eest ja jagas sealt lastele istikuid ja lillesibulaid, muutes sel moel kaunimaks paljud külaaiad. Tema eestvõttel istutati tema ametiajal küla koolihoone ümber ilus park, mis ehib tänagi küla südames asuvat Veskimäe talu.  

Naistevälja küla inimesed on alati haridust väärtustanu. Üks esimesi kõrgema haridusega naisi külas oli Vanakubja talu peretütar Linda Helene Tirt (1902–1985, abielus Koonukõrb), kes Rakvere Tütarlastegümnaasiumi lõpetamise järel 1922. aastal õppis vaheaegadega aastatel 1922–1928 Tartu Ülikoolis agronoomiateaduskonnas. Pärast 1948. aastat vajas ka uus võim haritud põllumehi, mistõttu töötas ta kuni pensionile minekuni Põdrangu sovhoosis.  Eesti akadeemilise haridusega naiste reas võiks Linda Helene Tirt (Koonukõrb) (11.02.1902 – 1985) olla päris esimeses otsas ja tema koht Eesti feministlikus põllumajandusajaloos ootab veel selgitamist. Ta abiellus Tamsalust pärit meremehe Kaarel Koonukõrbiga (1905–?), kes lõpetas 1928 Tallinna Merekooli. Naistevälja külaga on seotud veel üks meremees (väidetavalt ühe Eesti laeva kapten), kes jäi kadunuks 1941. aasta segastel aegadel, mil Nõukogude võim sundevakueeris Eesti laevu Venemaale.    

### Naistevälja külaga seotud mõjukad isikud
Naistevälja küla üks taluperemehi oli tuntud sõjaväelane ja riigimees Verner Hans Puurand (1904–1983). Tema endises talukohas Võidumetsa kinnistul asub talle püstitatud mälestusmärk. Puurand oli Eesti mereväeohvitser (kaptenmajor, alates 1974. aastast mereväekapten), kes teenis aastatel 1973–1983 ka Eesti Vabariigi Valitsuse ministrina eksiilis.

Aastatel 1921–1925 õppis Järvajõe algkoolis tulevane kirjanik ja pedagoog Veera Saar (sündinud Veera Dööring, 1912–2004). Kirjandusajaloolane Rein Veidemann on märkinud, et Kõrvemaa meie kirjanduses suureks kirjutanud autorite – Anton Hansen Tammsaare ja Hando Runneli – kõrval väärib samaväärset kohta just Veera Saar. Veidemanni meelest on Saare romaan "Ukuaru" (1969) üks eesti kirjanduse tüvitekst. Teos sai veelgi laiema kõlapinna tänu Leida Laiuse 1974. aasta samanimelisele mängufilmile. Filmi muusika on loonud maailmakuulus helilooja Arvo Pärt, kelle "Ukuaru valss" on ammu väljunud ekraaniteose piiridest ja kinnistunud rahva mälus ühe armastatuima meloodiana.  

Naistevälja külaga on tihedalt seotud ka riigitegelane Valde Roosmaa (1930–2020). Ta kasvas üles kohalikus Välja talus, kuhu kolis nelja-aastaselt ja mille peremeheks sai hiljem pärast oma isa Ruudi Roosmaa surma. Roosmaa oli Eesti NSV ajal kõrgetel ametikohtadel: aastatel 1985–1989 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja ning 1986–1989 Riikliku Agrotööstuskomitee esimehe esimene asetäitja (ministri ülesannetes). 2000. aastal ilmus Valde Roosmaa koostatud raamat "Naistevälja küla läbi aegade". 

Naistevälja külas Veskimäe talus (endises Järvajõe algkooli hoones) elab endine Virumaa Teataja fotograaf, Rakvere linnakunstnik ja vabakutseline kunstnik Teet Suur, kelle loodud Rakvere innovaatilised jõulukuused on alates 2014. aastast tekitanud huvi nii Eestis kui ka mujal maailmas.

Naistevälja küla Juhani talust on pärit major Mart Järvelaid (1935–2013) ja tema pojad. Noorem poeg Valter Järvelaid (sünd. 1960) on tunnustatud loomaarst. Vanem poeg Peeter Järvelaid (sünd. 1957) on aga rahvusvaheliselt tuntud õigusajaloolane ja jurist. Peeter Järvelaid on täitnud olulist rolli Eesti akadeemilises ajaloos. 1992. aastal taastas ta Tartu Ülikoolis Eesti õiguse ajaloo õppetooli. Enne teda (aastatel 1927–1940 ja 1942–1944) oli sellel ametikohal meie esimene eestlasest õiguse ajaloo professor ja riigimees Jüri Uluots (1890–1945). Hiljem on Peeter Järvelaid tegutsenud professorina mitmes ülikoolis ning olnud ka arendus- ja innovatsiooniprorektor (nt Sisekaitseakadeemias). Aastatel 2019–2021 oli Peeter Järvelaid Põhja-Tallinna vanem.  Juhani taluga on tihedalt seotud ka riigitegelane ja diplomaat Enn Tupp (sünd. 1941). Tema tädi Meeta oli talu peremehe Valter Jervmanni (alates 1939 Järvelaid) abikaasa. Enn Tupp veetis oma noorpõlve suved (1958–1960 ja 1966) just Naisteväljal vanaperemehe Mart Jervmanni tütarde Anna ja Maali hoole all. Enn Tupi panus Eesti riigimehena on olnud mitmetahuline. Ta oli Võru linnapea, Ülemnõukogu liige ja üks neist, kes hääletas 20. augustil 1991 Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli riigikaitse rajaja, kes juhtis Põhiseaduse Assamblee liikmena riigikaitse peatüki koostamist ning oli aastatel 1994–1995 Eesti Vabariigi kaitseminister. Samuti on ta  avaldanud romaanid "Detsembripäike" (2008, pseudonüümi Arju Virukas all) ja "Dekoreeritud jumalad" (2012). 

### Ettevõtlus

Naistevälja külas, endise Põdrangu sovhoosi suurfarmi hoones ja ümberkaudsetel renditud niitudel, tegutseb 2007. aastal asutatud Oraveski talu pereettevõte. Oruveski talu tegeleb lamba- ja veisekasvatusega. Teine suurem põllumajandusettevõte on JK Otsa Talu OÜ, kes harib ümbruskonnas põldu 2000 hektaril ning kasvatab 400-pealist piimaveiste karja. 

Aastatel 2011–2021 tegutses Naistevälja külas, endise Põdrangu sovhoosi rajatud kaarhallis, Tamsa Puit OÜ saekaater.

## Viited

## Välislingid
* Oruveski talu
* JK Otsa Talu OÜ
* Rakvere linna maailmakuulsust koguvatest kuuskedest