open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nadežda (raadiojaam)

**Nadežda** oli Interliikumise raadiojaam. Raadiojaam oli eetris esimest korda 29. augustil 1990 ja viimast korda 1991. aasta 21. augusti varahommikul.

Jaama esimene saatja asus Toompea külje all NSV Liidu mereväe Tallinna mereväebaasi staabi territooriumil ja selle saateid oli kuulda saatjast umbes kahe kilomeetri raadiuses. Hiljem sai saatja asupaigaks Keila tankipolgu territoorium ning siis levisid saated läänes peaaegu Haapsaluni, lõunas Järvakandini ja idas Aegviiduni.

Raadiojaamale oli eraldatud barakk Tondil paiknenud sõjaväeosas. Saated lindistas Nadežda peatoimetaja Viktor Kiemets oma korteris. Tondil tehti lõplik montaaž ja valmis saated viidi Keilasse eetrisse laskmiseks. Raadiojaama filiaali saatja paigaldati ka Kohtla-Järvel asunud Nõukogude armee sõjaväeosa nr 75222 territooriumile, kuid seda saatjat ei jõutud enne raadiojaama tegevuse lõppu kasutusele võtta.

Viimast korda oli raadiojaam Nadežda eetris 21. augusti varahommikul. 22. augustil otsustas Eesti Vabariigi Valitsus raadiojaama likvideerida. Valitsuse esimees Edgar Savisaar andis siseministeeriumile käsu "viie päeva jooksul sulgeda raadiojaam Nadežda, mille tegevus on vastuolus Eesti Vabariigi seadustega ja on pikema aja jooksul kandnud õõnestuslikku iseloomu".

Prokuratuur algatas kriminaalasja "registreerimata piraatraadiojaama Nadežda" vastu 26. augustil, süüdistades Kiemetsa ja raadiojaama peadirektorit Juri Rudjakki putšiste toetavate saadete edastamises. Juba samal päeval kell 15.30 võeti raadiosaatja Keilas üle. Eeluurimine tuvastas, et Rudjak ja Kiemets toetasid Nadežda eetris aktiivselt Moskva riigipöörajaid, mida süüdistatavad ka ei eitanud. Kuid uurimine jäi venima ja kriminaalasi lõpetati enne kohtusse jõudmist. Toonase prokuratuuri uurimisosakonna ülema Alar Kirsi sõnul jooksis kriminaalasi ummikusse seetõttu, et endiselt kehtinud Eesti NSV kriminaalkoodeksi järgi mõisteti riigivastase tegevuse all Nõukogude Liidu vastast tegevust. Kiemets ja Rudjak olid aga võidelnud Nõukogude Liidu säilimise eest.

## Viited
Nikolai Anikin

**Nikolai Petrovitš Anikin** (vene keeles Николай Петрович Аникин; 25. jaanuar 1932 Išim, Tjumeni oblast – 14. november 2009 Duluth, Minnesota) oli vene murdmaasuusataja ja treener.

Ta võitis Nõukogude Liidu koondises 4×10 km teatesuusatamises kuldmedali 1956. aastal Cortina d'Ampezzo olümpiamängudel, pronksmedali 1960. aastal Squaw Valley olümpiamängudel ja hõbemedali 1958. aastal Lahti maailmameistrivõistlustel. Squaw Valleys võitis ta pronksmedali ka 30 km suusatamises.

Aastal 1954 lõpetas ta Moskva kehakultuuriinstituudi. Aastatel 1982–1984 oli ta Nõukogude Liidu suusakoondise peatreener ja 1989–1992 USA suusakoondise treener ja konsultant.
Petri tass

**Petri tass** on klaasist või plastist (läbipaistvast polüstüroolist) madal lame silindriline kaanetatud läbipaistev anum, milles mikrobioloogid kasvatavad mikroobikultuure. Petri tasse kasutatakse ka rakukultuuride kasvatamiseks ja muul laboratoorsel otstarbel.

Ta on saanud nime Julius Richard Petri järgi. Petri leiutas selle 1887 Robert Kochi assistendina töötades.

Tassi kõrgus on sageli 15&nbsp;mm ning läbimõõt 50 või 100&nbsp;mm (siseläbimõõt u 90&nbsp;mm).

Petri tassid asetatakse tavaliselt üksteise peale. Kui on tarvis tugevamat õhuvahetust tassi sisemusega, tehakse kaas sellise ehitusega, et naabertasside vahel oleks õhku.

Klaasist Petri tasse saab pärast steriliseerimist taaskasutada. Steriliseerimiseks kasutatakse näiteks autoklaavi või kuiva kuumutamist kuuma õhuga ahjus 160&nbsp;°C juures tunni jooksul). Katsete puhul, kus saastumine eelmise katse materjaliga võib olla probleemiks, kasutatakse plastist Petri tasse, mis on mõeldud ühekordseks  kasutamiseks. Tänapäeval kasutatakse bioloogias ja meditsiinis peaaegu eranditult plastist tasse.

## Kasutamine mikrobioloogias
Mikrobioloogias kasutatakse väga sageli agarsöötmega või muu geelja substraadiga Petri tassi. Anum on osaliselt täidetud sooja vedela agariga, millesse on segatud toitaineid, lambaverd, sooli, suhkruid, värve ja aminohappeid ning mõnikord antibiootikume. Pärast agari tahkestumist (toatemperatuuril) on tass valmis mikroobide pealekandmiseks. Agarsööde varustab organisme vee ja toitainetega ning hoiab nad paigal, nii et kultuur levib ainult aktiivse kasvu, mitte segunemise tõttu.
Geelja söötme eelised on järgmised:
*saasted jäävad lokaalseks ning on enamasti äratuntavad;
*vastava pealekandmistehnika korral on äratuntavad ja isoleeritavad üksikutest rakkudest põlvnevad kolooniad;
*võimalik on vaadelda tüüpilisi kasvuvorme;
*kasvurindel on alati saadaval noored kultuurid, mitte kasvavate ja surevate rakkude segu.

Petri tasse inkubeeritakse ülevalt alla (agar jääb ülespoole), et kaas oleks vajutuse all ja steriilsus säiliks ja üleliigne vesi kõrvalduks.
Andris Šķēle

**Andris Šķēle** (sündinud 16. jaanuaril 1958 Apes) on Läti poliitik ja ettevõtja.

Ta oli Läti peaminister 21. detsembrist 1995 kuni 6. augustini 1997 ja 16. juulist 1999 kuni 5. maini 2000. Esimesel ametiajal oli ta parteitu.

Ta oli seimi 7., 8. ja 10. koosseisu liige.

Andris Šķēle oli konservatiivse Rahvapartei (läti keeles *Tautas partija*) asutaja 1998 ja esimene esimees kuni 2002. 2003. aastal eemaldus ta poliitikast tõestamata jäänud süüdistuste tõttu pedofiilias, mille tema vastu tõstatas tollal Läti Sotsiaaldemokraatlikkusse Töölisparteisse kuulunud Jānis Ādamsons, ning asus tegelema äriga. Ta jäi erakonna lihtliikmeks, aga üldiselt usuti, et tal on sellegipoolest erakonnas suur mõju. 2006. aastal oli Ādamsons sunnitud maksma Šķēlele 11 700 Läti latti (u 15 000 eurot) hüvitist laimamise eest.

Ta on üks Läti rikkamaid inimesi. 

21. novembril 2009 valiti ta uuesti Rahvaerakonna esimeheks. Alates oktoobrist 2010 kuni oktoobrini 2011 oli ta taas seimi liige.

Läti prokuratuur esitas märtsis 2021 Šķēlele süüdistuse pettuses ja rahapesus seoses digitaaltelevisioonile üleminekuga 2008. aastal.

## Viited
Astmeline polümerisatsioon

**Astmeliseks polümerisatsiooniks** nimetatakse polümeeri tekkimist monomeeri molekulide funktsionaalsete rühmade reaktsioonis osalemise kaudu. Astmelise polümerisatsiooni korral tekivad stabiilsed vaheühendid reas monomeer→dimeer→trimeer→...oligomeer→...polümeer. Erinevalt ahelpolümerisatsioonist ei teki siin aktiivseid intermediaate nagu radikaalid või ioonid.

Astmelise polümerisatsiooni mehhanism esineb polükondensatsioonireaktsioonide korral. Kui monomeeri molekulis on enam kui kaks funktsionaalrühma, siis on tõenäoline hargnenud struktuuride ja võrkstruktuuridega polümeeride teke.

Astmelise polümerisatsiooni teel sünteesitakse näiteks polüuretaane; reaktsioon viiakse läbi kõrgendatud temperatuuril happeliste katalüsaatorite osalusel. Polüuretaani süntees dioolist ja diisotsüanaadist:

:HO—R1—OH + nO=C=N—R2—N=C=O → HO(—R1—O—OC—NH—R2)n—N=C=O

## Vaata ka
*Polümerisatsioon - selles artiklis on toodud astmelise ja ahelpolümerisatsiooni võrdlus
*Polükondensatsioon
*Polümeer
*Dendrimeer
Love Me

**"Love Me"** on Justin Bieberi singel. See avaldati 26. oktoobril 2009. Laul sisaldub Justin Bieberi plaadil "My World".
Georg Friedrich Harten

**Georg Friedrich Harten** (30. september/11. oktoober 1758 Riia – 24. november/6. detsember 1834 Mustjala) oli Eesti vaimulik.

Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest. Ta lõpetas Riias lütseumi. Usuteadust õppis ta aastatel (immatrikuleeriti 12. septembril 1777) 1777–1780 Jena Ülikoolis. Töötas aastatel 1780–1786 koduõpetajana Eestis. Ordineeriti 1. aprillil/12. aprillil 1786 õpetajaks.

Oli aastatel 1786–1834 Mustjala Anna koguduse õpetaja. Lisaks oli ta veel aastast 1815 Saaremaa konsistooriumi assessor.

## Isiklikku
Ta oli abielus Johanna Feliciusega, abikaasa isa Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vend Johannes Heinrich Felicius oli Harju-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja. Abikaasa vanaisa Johann Heinrich Jürgens oli Pöide Maarja koguduse õpetaja, abikaasa õemees Benedict Witte oli Ambla Maarja koguduse õpetaja. Nende vanem poeg Hermann oli Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja (aadeldati 1840. aastal), noorem poeg Carl Eduard Harten oli Vigala Maarja koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
O.K. Records

**O.K. Records** (varem **OK Music**) oli Tartus tegutsev plaadifirma, mis andis välja peamiselt kodumaiseid hitikogumikke. Seda juhtis Urmas Kolsar.

## Helikandjad
Andmeid kogutud ESTER e-kataloogist ja osta.ee müügikuulutuste fotodelt. Loetelu pole täielik ja on ilmunud ka singleid.

## Välislingid
*
Išim

**Išim** on linn Venemaal Tjumeni oblastis, Išimi rajooni halduskeskus.

Linn asub Išimi jõe kaldal. Linna geograafilised koordinaadid on .

Išim on asutatud 1687, linnaõigused on aastast 1721.

Aastal 2002 elas Išimis 67 757 inimest.

Linnas on masinatööstuse ettevõtted ja suur viinavabrik. Išimi läbib Siberi raudtee.
Moritz von Harten

**Eduard Moritz von Harten** (30. aprill (18. aprill vkj) 1829 Kaarma kirikumõis – 13. juuli (1. juuli vkj) 1894) oli Saaremaa arst (Dr. med.).

21. detsembril (9. detsember vkj) 1866 immatrikuleeriti ta Saaremaa rüütelkonda.

Ta oli abielus Loide von Rehekampffiga, nende pojale Oskar von Hartenile kuulus Mullutu mõis.

## Välislingid
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealogilisest käsiraamatust
*http://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000433,00370.html?prozent=
Urmas Lõoke

**Urmas Lõoke** (sündinud 12. novembril 1950 Tartus) on eesti arhitekt.

Keskhariduse omandas Urmas Lõoke Tartu 8. Keskkoolis, seejärel õppis aasta Tallinna Polütehnilises Instituudis ehitusteaduskonnas. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1970–1975.

Aastatel 1975–1977 töötas ta projekteerimisinstituut EKE Projektis ning aastatel 1977–1991 Eesti NSV Aiandusministeeriumi Konstrueerimise ja Tehnoloogia Büroos. Alates 1991. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Urmas Lõokese Arhitektuuribüroo OÜ.

## Liikmesus
Urmas Lõoke on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1979. aastast.

## Töid
Urmas Lõokese tuntumad tööd on Transgroup Invest büroohoone Tallinnas ja Eesti Raudtee peamaja Tallinnas Toompuiesteel. Neid iseloomustab väljapeetud materjalikasutus ja lihtne geomeetriline vormikeel. 
*EMT Tehnokeskuse büroohoone Tallinnas Peterburi tee 62 a
*Pääste- ja politseihoone Tapal Pikk 3
*Transgroup Investi büroohoone ja parkimismaja Tallinnas Jõe 4a
*Eesti Raudtee peahoone Tallinnas Toompuiestee 35
*Lasnamäe Ärimaja büroohoone Tallinnas Osmussaare 10
*Eramud Keila-Joal Keila vallas Näkineiu tee 25 ja 27

## Võistlustöid
*Arco Vara büroohoone Tallinnas Laeva tänav 2.

## Välislingid
#Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Urmas Lõoke
#Urmas Lõokese Arhitektuuribüroo OÜ, töötajad
#Urmas Lõokese Arhitektuuribüroo OÜ, töid
Martin Melioranski

**Martin Melioranski** (sündinud 29. detsembril 1971 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Põhihariduse omandas Martin Melioranski Tallinna 27. 8-klassilises koolis aastal 1987 ning keskhariduse Tallinna 1. Keskkoolis 1990. aastal. Lõpetas Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonna 1995. aastal, 1999. aastal sai arhitektuurimagistri kraadi Eesti Kunstiakadeemiast. 1999–2001 õppis Columbia Ülikoolis Ameerika Ühendriikides ja sai M.Sc.A.A.D. (Master of Science in Advanced Architectural Design) kraadi.

Aastatel 1994–1995 töötas Arhitektuuribüroos Kuup ja 1998–1999 Rein Murula Arhitektuuribüroos. Aastatel 1999–2000 ja 2002–2003 töötas ta arhitektuuribüroos Alver Trummal Arhitektid OÜ. Alates 2004. aastast tegutseb vabakutselise arhitektina. 

Martin Melioranski on Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonna õppejõud ning Eesti Kunstiakadeemia 3D Labori juhataja.

## Töid
*Mare Milleri notaribüroo sisekujundus, 1997 (kaasautor Erki Tammleht)
*Vanspo Service büroohoone Tallinnas, 2001 (Alver Trummal Arhitektid)
*City Plaza büroohoone Tallinnas, 2004 (Alver Trummal Arhitektid)
*Logi tänav 8 ja 10 detailplaneering ja arhitektuurne projekt, 2008 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu, Ingmar Melioranski)
*Järve tänav 4, 6, 6A, 8 kõrghoonete arhitektuurne projekt, 2008 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu, Ingmar Melioranski)
*Hotell Jõhvis, 2009 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu)

## Võistlustöid
*Järvevana tee ja Pärnu mnt. vahelise ala arhitektuurivõistlus, 2002 (Alver Trummal Arhitektid); ostupreemia
*Rotermanni kvartali arhitektuurivõistlus, 2005 (kaasautor Martin Aunin)
*Liivalaia 46 büroohoone konkursiprojekt, 2006 (kaasautorid Martin Aunin, Ingmar Melioranski)
*Rahandus- ning majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi hoone konkurss, 2007 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu); 1. preemia
*Lembitu tänav 2 ja 4 kutsutud arhitektuurivõistlus, 2008 (kaasautorid Martin Aunin, Marti Kahu); 1. preemia

## Allikad
#Eesti Kunstiakadeemia õppejõud
#Andres Kurg: "Postsotsialismist vaatemängulinna. Büroo- ja ärihooned City Plaza ning Rävala 4 Tallinnas" MAJA, 1-2007
#Kalle Komissarov: "Rotermanni saaga" MAJA, 2-2005
#"Arhitektuuri- ja disainigaleriis avatakse näitus «Füüsilise tagasitulek»"
#Martin Melioranski: "Masinad, mis prindivad mudeleid" Eesti Ekspress, 17. mai 2007
Biosüsteem

**Biosüsteem** ehk **bioloogiline süsteem** on iseuuenev isereguleeruv süsteem, mida saab vaadelda raku, organismi, koosluse, ökosüsteemi vm tasemel. 

Kõik biosüsteemid vajavad väliseid energiaallikaid. Organismilistel süsteemidel alati ka ainevahetus. Organismilised biosüsteemid on seega avatud süsteemid. Ökosüsteemid võivad olla ka suletud süsteemid – neil on tingimata energiavahetus ümbrusega, kuid ainevahetus ei ole tingimata vajalik. Näiteks biosfäär on ligilähedaselt suletud süsteem.

Mõned biosüsteemid on ümbrusest piiritletud membraani, kesta või nahaga – näiteks kõigil rakkudel on rakumembraan, taimerakkudel on lisaks rakukest; paljude hulkraksete organismide keha katab nahk. 

## Allikas
**[[Ökoloogialeksikon]]*. (1992)./ koost. Masing, V. Eesti Entsüklopeediakirjastus : Tallinn, lk 31.
Scrabble

**Scrabble** on 2–4 inimese lauamäng, kus tuleb tähtedest moodustada võimalikult palju sõnu. See on mõtlemist arendav mäng. 

## Reeglid

Mängu alustab see, kes võitis eelmise mängu. Alustaja peab alustama sõna stardiruudust (ruut, mis on roosat värvi). Edasi tohib mäng ainult hargneda, st et uuest kohast sõna alustada ei tohi. Algmängijad võivad ka tähti teiste tähtede peale panna. Näide: Võib näiteks muuta sõna "rice" "nice"ks. Kui sõna tehtud, siis pead võtma tähti täiesti pimesi. Kasutades ära kõik puldil olevad 8 tähte, saad ühe lisapunkti. Tabelipidajal on aga vaja paberit ja pliiatsit. Võidab see, kes tegi kõige rohkem sõnu. Tabelisse tuleb kirja panna iga tekkinud sõna. Kui aga sõna sisaldab veel ühte sõna (tuues näiteks nice) see sõna sisaldab ka sõna ice. Kui ka mõne sõna tegemisel tekib teine sõna, ka see tuleb paberile kirja panna ja muidugi õige mängija nime alla. Tänapäeval on välja antud ka eestikeelne Scrabble.

## Vaata ka
* Eesti tähestik
Allantois

**Allantois** ehk **loote kusekott** ehk **kusekott** on enamiku selgroogsete (sh vesikestaliste) üks embrüoväliste elundite lootekestadest.

Kusekoti areng, anatoomia, morfoloogia ja histoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Loote kusekott pungub väljasopistisena loote tagasoolest.  

Allantois talitleb roomajate ja lindude embrüotel hingamiselundi ja kusereservuaarina. 

Imetajatel osaleb kusekott emakoogi komplekteerimisel. 

Allnatois on ajutine elund, v.a lootel paiknev osa – sellest kujuneb imetajatel ja osadel roomajatel kusepõis (näiteks madudel kusepõis puudub). 

## Vaata ka
*amnion
*koorion

## Viited
Akrosomaalreaktsioon

**Akrosomaalreaktsioon** on üks spermi munarakku tungimise etappidest. Spermi peas paikneva akrosoomi membraan liitub munaraku rebukestaga, mille järel vabanevad akrosoomi sees paiknevad hüdrolüütilised ensüümid. Akrosoomi ensüümid (näiteks akrosiin) on võimelised lagundama rebukesta. Imetajatel, sh inimesel on rebukestaks *[[zona pellucida]]*.
Indrek Peil

**Indrek Peil** (sündinud 18. märtsil 1973 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Ta õppis aastatel 1988–1991 Tallinna Nõmme Gümnaasiumis. Arhitektihariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1992–1998.

Aastatel 1998–2001 oli ta vabaarhitekt ning töötas EKA Linnaplaneerimise Labori OÜ-s. Alates 2001. aastast töötab ta koos Siiri Vallneri ja Tomomi Hayashiga asutatud arhitektuuribüroos HEAD Arhitektide OÜ. Lisaks on ta tihedalt koostööd teinud arhitektuuribüroo OÜ Kavakavaga.

Peili tuntumad tööd on Okupatsioonide Muuseum Tallinnas, Villa Lokaator Paldiskis ja Lotte lasteaed Tartus. Alates 2000. aastast on tal olnud edu mitmel arhitektuurivõistlusel.

## Töid
*Okupatsioonide muuseum, Toompea 6 Tallinnas, 2003 (kaasautor Siiri Vallner, Tomomi Hayashi) 
*Elamu Tiskres, Rannamõisa tee 44c, Tallinnas, 2006 (kaasautor Siiri Vallner)
*Kopli pargi mälestustähis, 2006 (kaasautor Siiri Vallner)
*Eramu Lokaator Paldiskis, 2007 (kaasautor Siiri Vallner)
*Lotte lasteaed, Ida 8 Tartus, 2008 (kaasautor Siiri Vallner)

## Võistlustöid
*Tallinna Kultuurikatla arhitektuurne kontseptsioon, 2009 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia
*Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia loomeinkubaatori ja lavakunstide õppehoone, 2008 (kaasautorid Siiri Vallner, Heidi Urb, Helina Lass ja Sten-Mark Mändmaa); 1. preemia
*Eesti Vabaõhumuuseumi külastuskeskus, 2007 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia
*Tartu Ülikooli Narva Kolledž, 2005 (kaasautorid Siiri Vallner ja Katrin Koov); 1. preemia
*Okupatsioonide Muuseum, 2001 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia
*Tartu Lillemäe loodusmaja, 2000 (kaasautor Siiri Vallner); 1. preemia
*Tartu Ülikooli Raatuse tn ühiselamu, 2000 (kaasautor Jüri Pilliroog) 2. preemia

## Tunnustus
*Eramu 2006-2007, villa Lokaator
*2008 – Eesti Betoonehitis (Lotte lasteaed)
*2009 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Siiri Vallneriga, Lotte lasteaed)
*2013 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Katrin Koovi, Siiri Vallneri ja Hannes Praksiga; Tartu Ülikooli Narva Kolledži uue hoone arhitektuurne lahendus ja sisekujundus)
*2013 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (koos Katrin Koovi, Siiri Vallneri ja Hannes Praksiga; Tartu Ülikooli Narva Kolledži eest – suur sümbolväärtusega hoone, mille tugev arhitektuurne kontseptsioon on leidnud edasiarenduse kvaliteetses ehituslikus teostuses ja silmapaistvas sisearhitektuuris)

## Viited

## Välislingid
*Indrek Peil, Siiri Vallner "Okupatsioonimuuseum Tallinnas Toompea tn. 8" MAJA, 3-2003
*Mart Kalm "Museum of Occupations, Tallinn"
*Kaja Pae "Määramatus koes. Lotte lasteaed Tartu Hiinalinnas" MAJA, 3-2008
*Desingers, Indrek Peil
Nõgeselised

**Nõgeselised** (*Urticaceae*) on taimesugukond roosilaadsete seltsist.

## Kirjeldus
Nõgeseliste sugukonda kuulub nii põõsaid, ronitaimi, rohttaimi kui ka mõned puud. Lehed on reeglina lihtlehed ning paljudel taimedel esinevad kõrvekarvad. Õied on ühesoolised ning levikuviisidest on kõige levinum tuultolmlemine.

## Süstemaatika
Traditsiooniliselt on sugukond paigutatud nõgeselaadsete seltsi, kuid uuemad süsteemid, APG II ja APG III, liigitavad nõgeselised roosilaadsete seltsi.

Nõgeseliste sugukonda kuulub umbes 2600 liiki, mis on erinevate süstemaatikate järgi jagatud 54-79 perekonnaks. Suurimad perekonnad on piilea (*Pilea*) (500 kuni 715 liiki), *[[Elatostema]]* (300 liiki), nõges (*Urtica*) (80 liiki) ja tsekroopia (*Cecropia*) (75 liiki). 

## Levila
Nõgeseliste sugukonna esindajaid leiab kõikjal, välja arvatud polaaraladel. 

## Perekonnad
**[[Aboriella]]*
**[[Achudemia]]*
**[[Archiboehmeria]]*
**[[Astrothalamus]]*
**[[Australina]]*
**Boehmeria* – bömeeria
**Cecropia* – tsekroopia
**[[Chamabainia]]*
**[[Coussapoa]]*
**[[Cypholophus]]*
**[[Debregeasia]]*
**Dendrocnide* – nõgespuu
**[[Didymodoxa]]*
**[[Discocnide]]*
**[[Droguetia]]*
**[[Elatostema]]*
**[[Forsskaolea]]*
**[[Gesnouinia]]*
**[[Gibbsia]]*
**[[Girardinia]]*
**Laportea* – laportea
**[[Lecanthus]]*
**[[Leucosyke]]*
**[[Maoutia]]*
**[[Meniscogyne]]*
**[[Metatrophis]]*
**[[Myriocarpa]]*
**[[Nanocnide]]*
**[[Neodistemon]]*
**[[Neraudia]]*
**[[Nothocnide]]*
**[[Obetia]]*
**[[Oreocnide]]*
**Parietaria* – juudinõges
**[[Pellionia]]*
**[[Petelotiella]]*
**[[Phenax]]*
**[[Pilea]]*
**[[Pipturus]]*
**[[Pouzolzia]]*
**[[Procris]]*
**[[Rousselia]]*
**[[Sarcochlamys]]*
**[[Sarcopilea]]*
**[[Soleirolia]]*
**[[Touchardia]]*
**[[Urera]]*
**Urtica* – nõges
Indrek Peil (pedagoog)

**Indrek Peil** (sündinud 9. detsembril 1959 Rakveres) on eesti pedagoog.

Ta on lõpetanud 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, tal on magistrikraad füüsikas.

Ta õpetab Saaremaa Gümnaasiumis füüsikat.

Oma tegevuse eest õpilasteaduse ja teaduse populariseerimisel Saaremaal pälvis ta 2013. aastal Eesti teaduse populariseerimise auhinna.

Ta on IRLi liige.

## Publikatsioone
*"Füüsika X klassile. I osa. Mehaanika", Koolibri, 1997
*"Mehaanika: õpik gümnaasiumile", Maurus, 2012

## Viited

## Välislingid
*Sergo Selder, "Indrek Peil - riputab lisamaterjalid netti", Eesti Päevaleht, 25. september 2004
*Margus Muld, Saaremaa õpetajad tutvustasid nööbi- ja lipsukogu, ERR, 21. veebruar 2007
*Urmas Kiil, Ühisgümnaasiumi õpetajal valmis uus füüsikaõpik, Saarte Hääl, 2. märts 2012
*Kaie Saar, Aasta õpetaja 2012 on Indrek Peil, Saarte Hääl, 19. september 2012
Ivar Ugi

**Ivar Karl Ugi** (9. september 1930 Kuressaare – 29. september 2005 München) oli Eestist pärit Saksamaa keemik, kelle uurimisvaldkond oli põhiliselt orgaaniline keemia. Tema järgi on nime saanud Ugi reaktsioon.

## Elukäik
Ugi põgenes perega 1941. aastal Eestist Saksamaale. Aastatel 1949–1951 õppis ta Tübingeni ülikoolis keemiat. 1954. aastal sai doktorikraadi loodusteaduste alal, kaitsnud doktoriväitekirja Müncheni ülikoolis, sealsamas ta 1960. aastal ka habiliteerus. 

Aastail 1962–1968 töötas ta ettevõttes Bayer, seejärel mõnda aega Los Angeleses Lõuna-California Ülikoolis. 1971. aastast töötas ta Müncheni Tehnikaülikoolis, 1999. aastast oli emeriitprofessor.

## Tunnustus
* 1987 – valitud Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
* 1991 – valitud Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks
* 2002 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
Hard Candy (Madonna album)

"**Hard Candy**" on Madonna üheteistkümnes stuudioalbum, mis ilmus 25. aprillil 2008.  

## Laulud plaadil
*«Candy Shop» 4:15
*«4 Minutes» 4:03
*«Give It 2 Me» 4:48
*«Heartbeat» 4:03
*«Miles Away» 4:48
*«She’s Not Me» 6:05
*«Incredible» 6:20
*«Beat Goes On» 4:27
*«Dance 2night» 5:03
*«Spanish Lesson» 3:38
*«Devil Wouldn’t Recognize You» 5:08
*«Voices» 3:39

## Singlid

## Edetabelid
Väikepala

**Väikepalad** ehk **miniatuurid** on muusikas lühivormid. 

Väikepalade hulka kuuluvad: 

*bagatell, *(pisiasi)* lühike ja lihtne(klaverile)
*ballaad, saatega vokaalteos, eepiline, jutustav
*barkarool, (paat, parv)* sujuv meloodia ja lüüriline meeleolu 6/8 ja 12/8
*[[etüüd]], *(õppimine,harjutus)* mingi kindla mänguvõtte arendamine
*[[eksprompt]], *'(valmis, käepärast)* hetke meeleolust sündinud pala
*[[marss (muusika)|marss]], *(sammumine)* pika ajalooga pala rõhutab ühtsust 2/4 või 4/4
*[[nokturn]], *(öine)* lüürilne
*[[poeem (muusika)|poeem]], luuletus lüürilise karakteriga, vaba ülesehitusega instrumentaalpala
*[[polonees (muusika)|polonees]], *(poola)* piduliku iseloomuga Poola tants
*[[prelüüd]], (eelmäng)* oli varem kasutusel teoste eelmängudes
*skertso, *(nali)* sümfoonia üks osa võika iseseisev
*sõnadeta laul, 
*fantaasia, 
*lüüriline pala,
Eero Endjärv

**Eero Endjärv** (sündinud 24. jaanuaril 1973 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Põhihariduse on Eero Endjärv omandanud aastatel 1980–1988 Tallinna 17. Keskkoolis ja keskhariduse aastatel 1988–1991 Tallinna 43. Keskkoolis. Aastatel 1991–1995 õppis Eero Endjärv Tallinna Tehnikaülikoolis ehituse erialal (jäi lõpetamata). Kõrghariduse arhitektuuri erialal omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1995–2001. 

Aastatel 1994–1995 töötas Eero Endjärv Usesoft AS-is AutoCAD koolitajana. 1995–2001 töötas ta disainerina Hotel Olümpia/Reval Hotels juures ning Guvatrak AS-is. Alates 2001. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Agabus, Endjärv & Truverk OÜ.

Eero Endjärve tuntumad tööd on elamu Otepääl, Tallinna Ülikooli uus hoone, Viimsi Kool ja Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu. 

Eero Endjärv on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 2006. aastast.

## Töid
*Eramu Otepääl, 2004 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk)
*Eramu Sõrves, 2005
*Weizenbergi 14 kortermaja rekonstruktsioon, 2002 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk)
*Kreutzwaldi 10 kortermaja rekonstruktsioon, 2003 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk)
*Sompa tee 29/31 kortermaja, 2003 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk)
*Viimsi Kool, 2006 (kaasautorid Mattias Agabus, Illimar Truverk, Priit Pent ja Raul Järg)
*Tallinna Ülikooli uus hoone, 2006 (kaasautorid Mattias Agabus, Illimar Truverk, Priit Pent ja Raul Järg)
*Tammeõue kortermajad, 2007 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk)
*Taludevahe kortermajad, 2007
*Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu, 2009 (kaasautorid Mattias Agabus ja Illimar Truverk)

## Võistlustöid
*2003 – Tallinna Pedagoogikaülikooli arhitektuuriline ideekonkurss; 1. preemia
*2006 – Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu; 1. preemia

## Tunnustus
* 2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Priit Penti, Illimar Truverki, Mattias Agabuse, Kristi Lentsi ja Hannelore Kääramehega; Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu hoone projekteerimine ja sisekujundus)
* 2013 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Hannelore Kääramehega; Passion House moodulmaja  - kvaliteetse disaini ja perspektiivika arendustegevuse oskusliku sidumise eest)

## Allikad
#Agabus, Endjärv & Truverk Arhitektid OÜ
#Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Eero Endjärv
#Urmas Oja: "Kortervilla. Elamu Kreutzwaldi tn. 10 Tallinnas" MAJA, 2-2005
#Illimar Truverk, Raul Järg, Priit Pent: "Päikeseratas - Viimsi uus keskkool" MAJA, 3-2003
#Tiina Kolk: "Stiilne valge villa Otepää kaunil maastikul" Eesti Ekspress, 2. oktoober 2006
Dendrimeer

**Dendrimeerid** on korrapärase hargnenud struktuuriga sfäärilised makromolekulid. Need koosnevad kihtidena korduvatest hargnenud elementaarlülidest ja sfääri pinnal on spetsiifilised lõpprühmad.

Dendrimeeri molekulid sünteesitakse aste-astmelt, nii et igas järgnevas sünteesi etapis liidetakse üks järgnev hargnenud struktuuriga kiht (ehk generatsioon).

Dendrimeerid on suhteliselt hiljuti (esimene publikatsioon: Vögtle 1978) kirjeldatud makromolekulaarsete ühendite klass. Nende ühendite sfäärilisest struktuurist tulenevad mitmed huvipakkuvad füüsikalised ja keemilised omadused.

## Vaata ka
*Astmeline polümerisatsioon
* Dendrimers (2,2-bis (methylol) Propionic Acid)
Andri Kirsima

**Andri Kirsima** (sündinud 17. aprillil 1971 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Põhihariduse omandas Andri Kirsima Tallinna 7. Keskkoolis ja keskhariduse Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis. Arhitektuuri õppis Tallinna Kunstiülikoolis aastatel 1990–1995.

Aastatel 1990–1991 töötas Kirsima tehnikuna riiklikus projekteerimisinstituudis Eesti Tööstusprojekt ja 1993–1994 arhitektuuribüroos Urbel & Peil OÜ. Alates 1994. aastast töötab ta enda asutatud arhitektuuribüroos Arhitektuuristuudio Kirsima ja Niineväli OÜ.

Andri Kirisma loomingu moodustavad peaasjalikult ühepere- ja korterelamud. Suurematest ühiskondlikest hoonetest on tema projekteeritud Rapla bussijaam, Coca Cola Plaza paljusaaliline ehk kobarkino ja Marienthali Ärikeskus Mustamäel.

Andri Kirsima on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1999. aastast.

## Looming
*Eramu Viimsis, 1997 (kaasautor Hannes Niineväli)
*AS ESS Grupp hoone rekonstruktsioon ja juurdeehitus Tihase tn, 1997 (kaasautor Hannes Niineväli)
*eramu rekonstruktsioon ja juurdeehitus Viimsis, 1997 (kaasautor Hannes Niineväli)
*eramu Tallinnas 1999 (kaasautor Hannes Niineväli)
*eramu Tallinnas 1998 (kaasautor Hannes Niineväli)
*Kino Kosmose juurdeehituse eskiis, 1997
*Villa Tammsaar, 2000
*Rapla bussijaam ja HEPA bensiinijaam, 1999
*eramu Rae vallas, 2000
*AS ESS Grupp Tallinn haldushoone 2000
*Paljusaaliline kino Multiplex ehk Coca Cola Plaza 2001
*Korterelamu Paadi tn, 2002 (kaasautor Hannes Niineväli)
*Villa Viimsis, 2003
*Ühiselamu Tallinnas, 2005
*Marienthali keskus, 2008 (kaasautor Hannes Niineväli)

### Konkursitöid
*Estonia huku mälestusmärk, 1995
*Eesti Vabariigi Vilniuse saatkonna hoone, 1996; (kaasautor Hannes Niineväli)
*Korterelamu Paadi tn 10, 2001 (kaasautor Hannes Niineväli); 1. preemia
*Elamukvartal Rae vallas, 2003; 1. preemia
*Randvere algkool, 2005; 3. preemia
*Magasini kvartali planeering, 2008 (kaasautor Hannes Niineväli); 2. preemia

## Allikad
* Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Andri Kirsima
* Arhitektuuristuudio Kirsima&Niineväli OÜ (veebileht ei tööta vähemalt aastast 2013)
* Liina Vahemets "Kobarkino lükkas Kirsima karjäärile hoo sisse" Äripäev, 6. juuni 2001
* Anneliis Aunpuu "Rahulik kodu Nõmme mändide all" Eesti Ekspress, 13. juuni 2008
* Liina Vahemets "Arhitektide looming hakkab pjedestaalile tõusma" Äripäev, 11. september 2002
Illimar Truverk

**Illimar Truverk** (sündinud 20. märtsil 1967) on eesti arhitekt.

Põhihariduse omandas Illimar Truverk Tallinna 34. Keskkoolis aastatel 1974–1982 ning keskhariduse Tallinna 24. Keskkoolis aastatel 1982–1985. Aastatel 1988–1992 õppis Illimar Truverk Tallinna Tehnikaülikoolis tööstus- ja tsiviilehitust. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Illimar Truverk Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas aastatel 1994–2001.

1989–1993 töötas Illimas Truverk Wiklar AS-s. Aastatel 1993–1994 töötas ta projektijuhina Solness OÜ-s ning aastatel 1993–1996 Eesti Ehitusteave OÜ-s. 1994–2001 töötas Illimar Truverk E4 Disain OÜ-s sisekujunda ja disainerina ning alates 2001. aastast arhitektuuribüroos Agabus, Endjärv ja Truverk OÜ arhitektina.

Illimar Truverki tuntumad tööd on villa Otepääl, Viimsi Kool, Tallinna Ülikooli uus hoone ning Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu.

Illimar Truverk on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 2006. aastast ning kuulub liidu eestseisusse.

## Töid
*Eramu Otepääl, 2004 (kaasautorid Mattias Agabus ja Eero Endjärv)
*Eramu Sõrves, 2005
*Weizenbergi 14 kortermaja rekonstruktsioon, 2002 (kaasautorid Mattias Agabus ja Eero Endjärv)
*Kreutzwaldi 10 kortermaja rekonstruktsioon, 2003 (kaasautorid Mattias Agabus ja Eero Endjärv)
*Sompa tee 29/31 kortermaja, 2003 (kaasautorid Mattias Agabus ja Eero Endjärv)
*Viimsi Kool, 2006 (kaasautorid Mattias Agabus, Eero Endjärv, Priit Pent ja Raul Järg)
*Tallinna Ülikooli uus hoone, 2006 (kaasautorid Mattias Agabus, Eero Endjärv, Priit Pent ja Raul Järg)
*Tammeõue kortermajad, 2007 (kaasautorid Mattias Agabus ja Eero Endjärv)
*Taludevahe kortermajad, 2007
*Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu, 2009 (kaasautorid Mattias Agabus ja Eero Endjärv)
*Noora, Rahvusraamatukogu hoone Tartus (kaasautor Sander Aas)

## Võistlustöid
*Tallinna Pedagoogikaülikooli arhitektuuriline ideekonkurss, 2003; 1. preemia
*Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu, 2006, 1. preemia
*EXPO 2010 Eesti paviljon Shanghais, 2010, 1. preemia

## Tunnustus
* 2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Eero Endjärve, Priit Penti, Mattias Agabuse, Kristi Lentsi ja Hanneloore Kääramehega; Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu hoone projekteerimine ja sisekujundus)
* 2017 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Tüüne-Kristin Vaikla, Sander Aasa ja Urmo Vaiklaga; Rahvusarhiiv Noora)

## Allikad
#Agabus, Endjärv & Truverk Arhitektid OÜ
#Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Illimar Truver
#Urmas Oja: "Kortervilla. Elamu Kreutzwaldi tn. 10 Tallinnas" MAJA, 2-2005
#Illimar Truverk, Raul Järg, Priit Pent: "Päikeseratas – Viimsi uus keskkool" MAJA, 3-2003
#Tiina Kolk: "Stiilne valge villa Otepää kaunil maastikul" Eesti Ekspress, 2. oktoober 2006
Mattias Agabus

**Mattias Agabus** (sündinud 14. septembril 1977) on eesti arhitekt.

Keskhariduse omandas Mattias Agabus Tallinna Pelgulinna Keskkoolis aastatel 1983–1995 ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1996–2001.

Alates 2001. aastast töötab Mattias Agabus koos Eero Endjärve ja Illimar Truverkiga loodud arhitektuuribüroos Agabus, Endjärv & Truverk OÜ. Aastatel 2000–2001 töötas ta arhitektuuribüroos Arhitektuuriagentuur OÜ. Alates 2009. aastast on Mattias Agabus tegev ka arhitektuuribüroos Allianss Arhitektid OÜ.

Mattias Agabuse tuntumad tööd on Viimsi Kool, Tallinna Ülikooli uus õppehoone, villa Otepääl ning Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu. 

Mattias Agabus on Eesti Arhitektide Liidu liige.

## Töid
*Sompa tee kortermaja Pirital, 2003 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk)
*villa Lõuna-Eestis, 2004 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk)
*korterelamu Männiku tee 12, Tallinn, 2005 (kaasautorid Eero Endjärv, Raul Järg ja Illimar Truverk)
*korterelamu Kreutzwaldi tänav 10, Tallinn, 2005 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk)
*Kõrgemäe korterelamu Viimsis, 2006 (kaasautorid Eero Endjärv, Raul Järg ja Illimar Truverkiga)
*Tallinna Ülikooli uus õppehoone, 2006 (kaasautorid Eero Endjärv, Illimar Truverk, Raul Järgi ja Priit Pent)
*Viimsi Kool, 2006 (kaasautorid Eero Endjärv, Illimar Truverk, Priit Pent ja Raul Järg)
*Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu, 2009 (kaasautorid Eero Endjärv ja Illimar Truverk)

## Võistlustöid
*Tallinna sadamaala planeerimise ideekonkurss “Ränd”, 1999; 2. preemia
*Tallinna Pedagoogikaülikooli arhitektuuriline ideekonkurss, 2003; 1. preemia
*Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu, 2006, 1. preemia

## Tunnustus
* 2010 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Eero Endjärve, Priit Penti, Illimar Truverki, Kristi Lentsi ja Hanneloore Kääramehega; Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu hoone projekteerimine ja sisekujundus)

## Isiklikku
Mattias Agabuse ema oli sisearhitekt Malle Agabuš ja isa riigikontrolli kontrolör Raivo Agabuš.

## Välislingid
#Agabus, Endjärv & Truverk Arhitektid OÜ
#Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Mattias Agabus
#Urmas Oja: Kortervilla. Elamu Kreutzwaldi tn. 10 Tallinnas MAJA, 2-2005
#Illimar Truverk, Raul Järg, Priit Pent: Päikeseratas - Viimsi uus keskkool MAJA, 3-2003
#Tiina Kolk: Stiilne valge villa Otepää kaunil maastikul Eesti Ekspress, 2. oktoober 2006
Petseri vaimulik seminar

**Petseri vaimulik seminar** (, ametlik nimi **Eesti Apostliku Õigeusu Vaimulik Seminar**) oli aastatel 1933–1940 Petseri kloostri juures Petseris tegutsenud Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku õppeasutus.

Seminari eesmärk oli valmistada ette vaimulikke ja kirikuteenijaid. Sinna võeti vastu keskharidusega mehi ja õppeaeg kestis seal kaks aastat. Lisaks tegutsesid seminari juures ühe- kuni kaheaastased eelkursused, kuhu võisid astuda algharidusega mehed ja mille lõpetamine andis õiguse kandideerida madalamatele kirikuteenijate ametikohtadele.

Seminar registreeriti haridus- ja sotsiaalministeeriumis 11. juulil 1933. Seminari avaaktus toimus sama aasta 3. septembril, õppetöö algas kaks päeva hiljem. Vaimuliku seminari juhatajaks oli asutamisest sulgemiseni Petseri kloostri ülem, ülempiiskop Nikolai (Leisman). Abijuhatajana töötas 1. augustist 1933 5. novembrini 1939 ülempreester Joann Paavel ja 5. novembrist 1939 kuni seminari sulgemiseni ülempreester Joann Envere. 

Kuni 1939. aastani lõpetas seminari kolmes lennus (1935, 1937 ja 1939) 37 meessoost isikut.

Seminar suleti 6. augustil 1940 riigipea dekreediga, millega lõpetati kõigi eraõppeasutuste tegevus Eesti NSV territooriumil.

## Viited
Jamelia

**Jamelia Niela Davis** (sündinud 11. jaanuaril 1981) on Briti laulja.

## Albumid

* 2000  Drama
* 2003  Thank You 
* 2006  Walk with Me
* 2007  Superstar – The Hits
* 2009  Jamelia – The Collection
Edgar Hõbemägi

**Edgar Johannes Hõbemägi** VR II/3 (13. jaanuar 1902 Ambla vald, Järvamaa – 13. aprill 1942 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti diplomaat ja konsul.

Õppis 1922–1926 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Osales Vabadussõjas, teenis Välisministeeriumi keskasutises, Moskva, Helsingi ja Praha saatkonnas (viimati Välisministeeriumi väliskaubanduse osakonna abidirektor). 

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941, hukati Sevurallagi vangilaagris Venemaal.

## Tunnustus
*1920 Vabadusristi II liigi 3. järk
*1934 Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk
*1938 Soome Valge Roosi Rüütliordu aumärk.
Rudolf Ise

**Rudolf Theodor Ise** (24. jaanuar 1892 Peterburi – 5. mai 1982 Huntsville, USA) oli Eesti diplomaat, konsul ja insener.

Tema pojad on vabadusvõitleja Sven-Aleksander Ise (1923–2009) ja insener Fred Ise (1925–2019).
Peeter Jalaja

**Peeter Jalaja** (9. august 1900 Kõrgessaare vald, Läänemaa – 8. september 1955 Saku) oli Eesti diplomaat ja konsul. 

EV Välisministeeriumisse asus ta tööle 1920. aastal. 1922. aastast oli ta Moskva saatkonna diplomaatiline kuller, 1923. aastast optimeerimiskomisjoni juhataja, 1927. aastast Moskva saatkonna nõuniku kohusetäitja ja 1928. aastast asekonsul.

## Tunnustus
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk
Richard Jöffert

**Richard Johannes Jöffert** (ekslikult ka **Jõffert**; 24. september (vkj) / 7. oktoober 1900 Tallinn – 7. juuli 1953 Stockholm) oli Eesti diplomaat ja konsul.

Ta lõpetas 1919. aastal Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi.

Õppis 1921–1922 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas ja 1922–1925 (lõpetas) Budapesti ülikooli õigusteaduse alal. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Estica liige.

Osales Vabadussõjas. 

Töötas alates 1925. aastast välisministeeriumi keskasutuses, Moskva, Stockholmi, Berliini, Antwerpeni ja Budapestis saatkondades ja konsulaatides, alates 1. detsembrist 1939 oli aukonsul İstanbulis. 

1940. aastal naasis ta Eestisse, 1941. aastal pääses ta sundevakueerimisest NSV Liidu tagalasse.

1944. aastal põgenes Rootsi. Ta oli ajalehe Välis-Eesti peatoimetuse liige.

## Tunnustus
*Soome Valge Roosi Ordu I klassi komandör

## Kirjandus
*"Jõffert, Richard". // Eesti välisteenistus. Biograafiline leksikon 1918–1991. Välisministeerium. Tallinn 2006. Lk 49

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*TLÜAR väliseesti isikud
Tõnis Kimmel

**Tõnis Kimmel** (sündinud 22. jaanuaril 1977 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Ta on õppinud Tallinna 7. Keskkoolis (1984–1992) ja Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumis (1992–1995). Aastatel 1995–2002 õppis ta Eesti Kunstiakadeemias magistriõppes arhitektuuri ja sai magistrikraadi.

Aastatel 2000–2001 töötas ta arhitektuuribüroos Indrek Näkk Arhitektid OÜ, 2002–2006 arhitektuuribüroos KOKO Arhitektid OÜ ning 2005–2010 Tartu Linnavalitsuses arhitektuuri ja ehituse osakonnas arhitektina.

Tõnis Kimmeli tuntumad projektid on korterelamu Tallinnas Vabriku tänaval ja Tallinna sünagoog Karu tänaval.

2010. aastast elab ta Hiinas Shanghais.

## Töid
*Neiseri mööblivabrik, 2000 (kaasautor Indrek Näkk)
*kortermaja Mustamäe tee 29 rekonstruktsioon Tallinnas, 2003 (kaasautor Raivo Kotov)
*kortermaja Vabriku tn 33 Tallinnas, 2005 (kaasautor Raivo Kotov)
*eramu Haaslava külas, 2006 (kaasautor Merje Müürisepp)
*Tallinna sünagoog, 2006 (kaasautor Lembit-Kaur Stöör)
*vabaõhu kunstinäitus Annelinna majade seintel, 2009
*Tartu Küüni tänava väikevormid, 2009 (koos disainer Tarmo Luisuga)

## Tunnustus
* 2007 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Lembit-Kaur Stööriga; Tallinna sünagoogi uudset ja traditsioonilist ühendava arhitektuurse lahenduse eest)

## Viited

## Muud allikad
* Tõnis Kimmeli koduleht
* Tartu Linnavalitsuse töötajad, Tõnis Kimmel
* Karin Paulus. ''A new dimension to the city of wannabes?'' Estonian Art, 2-2005
* Karin Paulus. "Šeff sürpriis" Eesti Ekspress, 10. august 2005
* Eva Laantee Reintamm. ''Vault, Arch and the Pomegranate Tree'' Estonian Art, 1-2007
* Patric Jackobson. ''Estonia opens first new synagogue'' BBC News, 16. mai 2007
Peeter Jõgi

**Peeter Jõgi** (23. juuni 1894 Leebiku vald – 28. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti diplomaat ja advokaat.

Õppis 1921–1928 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, korporatsiooni Rotalia vilistlane.

Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. 1920 aasta veebruaris teenis leitnandi auastmes Inseneriväe Valitsuse Sädetelegraafi osakonnas. Ülendati 29. veebruaril 1920 alamkapteniks vanusega 20. jaanuar 1920. 1921–1926 oli Moskva saatkonna ja Välisministeeriumi keskasutise II ja I sekretär, alates 1937. aastast advokaat Tallinnas. 

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tallinnas, hukati Sosva vangilaagris Venemaal.

## Välislingid
memento.ee
Philip Kaljot

**Philip Karl Ferdinand Kaljot** (17. veebruar vkj/2. märts 1891 Einmanni mõis, Vohnja vald, Järvamaa – 13. aprill 1942 Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti diplomaat ja konsul.

Philipp Karl Ferdinand Kaljut sündis 1891. aastal, õppis Einmanni ja Moe vallakoolis ning algkoolis Tapal, 1906–1912 Tallinna Nikolai gümnaasiumis; seejärel Petrogradi Polütehnilise Instituudi majandusteaduse osakonnas. Osales I maailmasõjas alates 1916 Vene merelennuväe koosseisus, lõpetas 1917. aastal Bakuu merelennukooli.

Aastatel 1918–1920 oli ta Abhaasias Ülem-Linda kooli õpetaja, opteerus 1921 Eesti kodanikuks, kuid jäi Kaukaasiasse kus töötas 15. veebruarist kuni 10. maini 1922 Eesti Vabariigi konsulaadis Thbilisis.

Eestisse ümberasumise järel töötas Riigi Statistika Keskbüroo kantselei juhatajana ja seejärel tegutses Eesti Vabariigi diplomaadina, sealhulgas konsulina saatkondades ja konsulaatides Petrogradis, Moskvas, Kopenhaagenis, Prahas, Berliinis ja Riias. 

15. oktoobrist 1939 oli ta Eesti saatkonna nõunik Riias. Arreteeriti 14. juunil 1941 Tallinnas, hukati  Sverdlovski oblastis Sosva vangilaagris.

## Tunnustus
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk
## Viited
Reinhard Gehlen

**Reinhard Gehlen** (3. aprill 1902 Erfurt Saksamaa – 8. juuni 1979 Saksamaa LV) oli Saksamaa sõjaväelane (kindralleitnant) ja Saksamaa Liitvabariigi riigiametnik, Saksamaa LV välisluureteenistuse Bundesnachrichtendienst esimene president.

Reinhard Gehlen oli pärit sõjaväelase perekonnast, tema isa oli suurtükiväeohvitser. 

Pärast kooli lõppu 1920. aastal asus ka Reinhard teenima kursandina suurtükiväkke ning teenis kuni 1935. aastani mitmesugustes riviväeosades. 

1935. aastal viidi ta üle Saksa maavägede staapi, staabiametikohtadel võttis osa Saksamaa alustatud sõjategevusest Poola ja Prantsusmaa vastu.

Alates 1942. aastast oli ta Saksa sõjaväe Wehrmachti Maavägede Kindralstaabi 12. osakonna, luureosakonna, mille töö oli suunatud NSV Liidu Punaarmee vastu (millest ka osakonna nimetus Võõrriikide armeed Idas) ülem ning tegeles Punaarmee vastu suunatud sõjalise taktikalise ja operatiivse teabehanketegevusega.
 
1945. aasta 10. aprillil vabastas Saksa Kolmanda Riigi sõjajõudude ülemjuhataja Adolf Hitler Reinhard Gehleni tema ametikohalt ning määras sellele kohale Gerhard Wesseli.

1945. aastal enne Teise maailmasõja lõppu kogus ta oma osakonna ja alluvate poolt sõja jooksul hangitud NSV Liidu ja tema sõjaväe kohta käivad andmed ning peitis neid Baierimaale, kus ootas ära ka Ameerika okupatsiooniväed, kellele pakkus oma teeneid ja teadmisi NSV Liidu vastases luuretegevuses.

Pärast lühiajalist viibimist sõjavangilaagris toimetati Gehlen ja tema lähimad kaastöölised Ameerika Ühendriikidesse, kus peetud läbirääkimiste tulemusena moodustati 1947. aastal Reinhard Gehleni juhtimisel Ameerika Ühendriikide valitsuse finantseeritav ja USA sõjaväelase James H. Critchfieldi kontrollitav poollegaalne/mitteriiklik luureorganisatsioon Gehleni organisatsioon, mille töötajatest suur osa oli endised Saksa riigi sõjaväeluure ja Riigi Julgeoleku Peaameti spetsialistid ja kaadriohvitserid.

## Viited
Edgar Kõrver

**Edgar Voldemar Kõrver** (27. oktoober 1906 Tallinn – 5. juuni 2004 Tallinn) oli Eesti riigiametnik ja majandustegelane.

## Elulugu
Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Reaalkooli *[[cum laude]]*, õppis aastatel 1924–1925 Tartu Ülikoolis kaubandust. 1925. aastal siirdus ta Pariisi ja lõpetas 1930. aastal Nancy ülikooli kaubanduse erialal. Pensionärina õppis ta Tallinna konservatooriumis. Ta oli Korporatsioon Fraternitas Estica auvilistlane (1991).

1930–1931 teenis ta Õhukaitse Suurtükiväegrupis. Aastatel 1932–1933 oli ta majandusministeeriumi kaubandusosakonna praktikant, 1934–1935 Eesti Maapanga ametnik, 1935–1937 Eesti Vabariigi Hulli aukonsulaadi sekretär Suurbritannias, 1937–1939 Välisministeeriumi II ja 1939 I sekretär ja 1939–1941 Ühistegelike Piimaühingute Keskliidu "Võieksport" plaanisektori juhataja.

1941. aastal küüditati Kõrver NKVD poolt Sverdlovskisse, alates 1943. aastast töötas loomsete toorsaaduste varumise kontoris pearaamatupidajana, Eestisse naasis 1946. aastal. Aastatel 1950–1972 oli ta Tartu Piimakombinaadi pearaamatupidaja.

## Isiklikku
Tema vend oli helilooja Boris Kõrver.

## Tunnustus

* 2002 Eesti Vabariigi Riigivapi IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Uno Lender

**Uno Lender** (24. detsember 1906 Tallinn – 3. august 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti diplomaat. 

## Elukäik
Lõpetas Tallinna Reaalkooli 1925, õppis 1925–1929 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas *[[cum laude]]*).1929–1931 oli Genfis Rahvasteliidu stipendiaat. Õppis Jaan Poska nimelise stipendiumiga magistrantuuris ning sai 1933 magistrikraadi magistritööga "Elukoha normidest Eesti rahvusvahelises eraõiguses". Oli EÜS Põhjala vilistlane. 

Töötas Tartu Ülikooli rahvusvahelise õiguse õppejõuna (dotsent). Aastatel 1932–1936 oli vandeadvokaatide Karl Selteri ja Karl Kapperi abi Tallinnas. 1934. aastal täiendas end Haagis.

Aastatel 1936–1940 oli Välisministeeriumi keskasutise I sekretär. Arreteeriti 14. juunil 1941 Tallinnas. Hukati.

## Isiklikku
Tema isa Voldemar Lender oli insener ja aastatel 1906–1913 Tallinna linnapea, ema Elfriede Lender oli koolijuht, vend Henno Lender oli arst, õde Juta (1910–1979) oli õpetaja.

## Tunnustus
* Soome Valge Roosi I klassi rüütlirist (1937)

## Viited
Inger Christensen

**Inger Christensen** (16. jaanuar 1935 – 2. jaanuar 2009) oli taani kirjanik.

Tema 1991. aastal ilmunud luulekogu "Sommerfugledalen" kuulub Taani kultuurikaanonisse.

## Teosed
*"Lys" (luulekogu), 1962
*"Græs" (luulekogu), 1963
*"Evighedsmaskinen" (romaan), 1964
*"Spejltigeren" (kuuldemäng), esmaesitus 1966
*"Azorno" (romaan), 1967
*"Klædt på til at overleve" (kuuldemäng), esmaesitus 1967
*"Det" (luulekogu), 1969
*"Et uhørt spil" (kuuldemäng), esmaesitus 1969
*"Intriganterne" (näidend), 1972
*"Masser af sne til de trængende får" (kuuldemäng), esmaesitus 1973
*"En aften på Kgs. Nytorv" (kuuldemäng), esmaesitus 1975
*"Det malede værelse" (romaan), 1976
*"Brev i april" (luulekogu), 1979
*"Alfabet" (luulekogu), 1981
*"Den store ukendte rejse" (lasteraamat), 1981
*"Del af labyrinten" (esseekogu), 1982
*"En vinteraften i Ufa" (näidend), 1987
*"Digt om døden" (luulekogu), 1989
*"Mikkel og hele menageriet" (lasteraamat), 1990
*"Sommerfugledalen" (luulekogu), 1991
*"Hemmelighedstilstanden" (esseekogu), 2000

## Tunnustus
* 1994 Austria riiklik Euroopa kirjanduse auhind 

## Isiklikku
Ta oli abielus kirjanik Poul Borumiga.
Aleksander Massakas

**Aleksander Massakas** (18. juuli 1905 Tartu – 13. jaanuar 1995 Los Angeles) oli Eesti diplomaat ja konsul.

1940. aastal oli ta Eesti saatkonna I sekretär-konsul Brüsselis.
Rudolf Möllerson

**Rudolf Möllerson** VR I/3 (8. august 1892 Tartu – 8. oktoober 1940 Berliin) oli Eesti diplomaat.

Ta lõpetas 1914. aastal Braunschweigi tehnikaülikooli ning töötas seejärel Saksamaal, Šveitsis ja Venemaal. 

Ta osales Vabadussõjas merelaevastiku ohvitserina (leitnant). 

Ta oli Eesti ase- ja peakonsul ning saatkonnanõunik Londonis 1921–1931, välisministeeriumi haldusosakonna juhataja ja asepeakonsul Leningradis 1931–1934, välisministeeriumi poliitikaosakonna juhataja kohusetäitja 1934–1936, nõunik Eesti saatkonnas Pariisis 1936–1937, saadik Helsingis 1937–1939 ning Berliinis 1939–1940.

## Tunnustus
*1921 Vabadusristi I liigi 3. järk
*1932 Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk
*1936 Kotkaristi II klassi teenetemärk
Krista Odakivi

**Krista Odakivi** (8. märts 1975 – 25. november 2009 Tallinn) oli eesti meteoroloog.

Ta lõpetas 1997 Eesti Mereakadeemia ja 2000 bakalaureusekraadiga Tartu Ülikooli. Hiljem õppis ta Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppes. 

Alates 1997. aastast töötas ta meteoroloogina Eesti Meteoroloogia Instituudis. 

23. novembri hommikul 2009 ründas Toompuiesteele tööle minevat Krista Odakivit Snelli tiigi lähedal pesapallikurikaga mees. Ohver suri saadud vigastustesse haiglas kaks päeva hiljem õhtul.

2011. aasta märtsis mõisteti Krista Odakivi mõrvas süüdi Vjatšeslav Bajuk.

## Viited

## Välislingid
*"Kurikamõrtsuka käe läbi hukkus teel tööpostile meteoroloog Krista Odakivi" Õhtuleht, 26. november 2009
*Nekroloog
*Vahur Koorits: "Tapetud meteoroloog oli hingelt matkaja" ilmajaam.ee, 27. november 2009