open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elektromagnetiline ühilduvus

**Elektromagnetiline ühilduvus** (ingl *electromagnetic compatibility*, EMC) on elektriseadme või -paigaldise võime toimida rahuldavalt elektromagnetilises keskkonnas, tekitamata vastuvõetamatuid elektromagnethäireid (elektromagnetiline müra, soovimatu signaal või levikeskkonna muutus) teistele selles keskkonnas asuvatele seadmetele. Seadmete ja süsteemide niisuguse seisundi tagamiseks on kehtestatud tehnilised ja õiguslikud normid.
 

Elektromagnethäired (ingl *electromagnetic interference, EMI*) võivad häire allikast häire vastuvõtjasse edasi kanduda
* elektromagnetkiirgusena elektromagnetlainete vahendusel;
* induktiivse sidestuse teel magnetvälja ja vastastikuse induktiivsuse vahendusel;
* mahtuvusliku sidestuse teel elektrivälja vahendusel;
* galvaanilise sidestuse teel, kui vooluahelatel on ühiseid  juhtmeosi, või kui on tegemist impedantssidestusega (nagu skeemil kondensaatori kaudu).

Elektromagnethäire võib edasi kanduda ka mitme üheskoos toimiva sidestuse vahendusel. Näiteskeemil toodud alumine sidestustee koosneb induktiivsest, galvaanilisest ja mahtuvuslikust sidestusest.

Müra allikad ja vastuvõtjad on tavaliselt elektroonikaseadmed, häireallikaks võib olla ka loodusnähtus, nagu välk või maailmaruumist (nt Päikeselt) tulev kiirgus.

## Vaata ka
* Elektromagnetiline häire
* Raadiohlre

## Viited

## Välislingid
* TTÜ teadussekundid: kuidas vältida elektriseadmete kummalist käitumist?
Elektriaparaat

**Elektriaparaat** on elektrotehniline seade elektriahelate ja -seadmete kaitseks, kommutatsiooniks, kontrolliks, juhtimiseks või reguleerimiseks. 

## Elektriaparaatide liigitus
* Kommutatsiooniaparaadid
* Kaitseaparaadid
* Kontrolli- ja mõõteaparaadid
* Reguleerimisaparaadid
* Juhtimisaparaadid

Voolu liigi järgi liigitatakse elektriaparaate alalisvoolu- ja vahelduvvooluaparaatideks, pinge järgi madal- ja kõrgepingeaparaatideks.

Elektriaparaatide hulka kuuluvad näiteks automaatkaitselülitid, releed ja mitmesugustes seadmetes kasutatavad andurid. Kaitseaparaadid võivad olla lihtsa elektromehaanilise vabastiga lülitid või programmeeritavad lülitamisseadmed.

## Välislingid
* Raivo Teemets. Elektriaparaadi mõiste ja klassifikatsioon
Võrguneutraalsus

**Võrguneutraalsus**, ka **interneti neutraalsus**, (inglise keeles *net neutrality*) on põhimõte, mille kohaselt ei tohiks internetiteenuste pakkujad ja riigid kehtestada piiranguid tarbijate ligipääsule internetti. Täpsemalt väldib võrguneutraalsus piiranguid sisule, veebisaitidele, platvormidele, võrku ühendatavale riistvarale ning kommunikatsiooniviisidele.

2000. aastate algusest saati on võrguneutraalsuse ja sellega seotud reeglite poolehoidjad muretsenud lairibaühenduse pakkujate võime pärast kasutada oma ühendust lõpptarbijaga, blokeerimaks internetirakendusi ja sisu (nt veebilehti, teenuseid ja protokolle) ning takistamaks oma konkurentide tööd. Termin "võrguneutraalsus" tuli laiemasse kasutusse siiski alles mitu aastat hiljem. Interneti neutraalsust tagavate reeglite võimalikkuse üle on peetud ägedaid vaidlusi, eriti Ameerika Ühendriikides.

Neutraalsuse pooldajad väidavad, et telekomifirmad püüavad kehtestada mitmekihilist teenusemudelit, et kontrollida ühendusi ja seeläbi tõrjuda konkurente, luua kunstlik defitsiit ning kohustada kliente ostma nende muidu konkurentsivõimetuid teenuseid. Paljude arvates on võrguneutraalsus esmatähtis meie praeguste vabaduste säilitamiseks. Vinton Cerf, keda peetakse interneti isaks ja internetiprotokolli kaasloojaks, World Wide Webi looja Tim Berners-Lee ja paljud teised on võrguneutraalsuse toetuseks sõna võtnud.

Võrguneutraalsuse vastaste väitel pole lairibaühenduse pakkujatel mingit kavatsust blokeerida veebisisu või halvendada võrguühenduse omadusi. Sellele väitele vaatamata on internetiteenuste pakkuja Comcast tahtlikult aeglustanud P2P-ühendusi. Teised firmad on hakanud kasutama pakettide süvajälgimist, et diskrimineerida P2P- ja FTP-ühendusi ning võrgumänge, kehtestades mobiililaadse maksusüsteemi (kus tariif sõltub kellaajast ja nädalapäevast), telekomi piires vabu "lisaväärtust pakkuvaid" teenuseid ja paketeerimist. Samuti kinnitavad võrguneutraalsuse kriitikud, et mõnd liiki andmediskrimineerimine ei ole probleem, eriti kui seda tehakse teenusekvaliteedi parandamiseks, vaid pigem ülimalt soovitav. Üks internetiprotokolli leiutajatest Bob Kahn on nimetanud võrguneutraalsust loosungiks ja teatanud, et on sellele vastu, kuid tunnistanud ka, et ta on võrgu killustamise vastu, kui see hakkab teisi võrguosalisi kõrvale jätma. Võrguneutraalsuse vastased väidavad samuti, et parim abinõu lairibaühenduse pakkujate poolse diskrimineerimise vastu on julgustada nende seas tugevamat konkurentsi, mis on praegu paljudes valdkondades piiratud.

## Viited
Energiatarbimise juhtimine

**Energiatarbimise juhtimine** (inglise keeles *energy demand management* või *demand side management*) on elektritarbija tarbimisharjumuste muutmine erinevate meetoditega tööstuses ning ühis- ja eramajapidamistes.

Peamine eesmärk on vähendada tiputarbimist või viia tarbimine üle tipuvälisele ajale, nt öisele ajale ja nädalavahetusele. Tiputarbimise haldus ei pruugi üldist energiatarbimist vähendada, kuid võib vähendada inversteerimisvajadust elektrijaamadesse ja elektrivõrkudesse.

## Vaata ka
*Tarbimisharjumuste muutmine
Fanny Ardant

**Fanny Marguerite Judith Ardant** (sündinud 22. märtsil 1949 Saumuris) on prantsuse näitleja. Ta on eriti tuntud filminäitlejana, ent on mänginud rolle ka teatris ja televisioonis.

## Välislingid
*
Volli Kalm

**Volli Kalm** (10. veebruar 1953 Aluste, Vändra rajoon – 23. detsember 2017 Kääriku) oli eesti geoloog, 1. juulist 2012 kuni surmani Tartu Ülikooli rektor. Maetud Raadi kalmistule.

## Haridustee
Volli Kalm lõpetas 1971. aastal Vändra Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia erialal. Aastatel 1980–1984 oli ta aspirant Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis ning sai 1984. aastal geoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Formation, composition and usage of glaciofluvial deposits in Estonia" (juhendaja Anto Raukas). Aastatel 1988–1989 oli ta järeldoktoriõppes Alberta Ülikooli geoloogiaosakonnas.

## Töökäik
Kalm töötas alates 1981. aastast Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geoloogia instituudis (alates 2008. aastast Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskonna ökoloogia- ja maateaduste instituudis) algul assistendina, 1986–1988 lektorina, 1988–1992 dotsendina ning alates 1992. aastast rakendusgeoloogia professorina.

Aastatel 1998–2003 oli ta Tartu Ülikooli õppeprorektor.

2007. aastal kandideeris ta kahel korral Tartu Ülikooli rektoriks, ent esimesel korral jäi rektor valimata ja teistel valimistel edestas teda Alar Karis. 31. mail 2012 valiti Volli Kalm Tartu Ülikooli rektoriks, valimistel edestas ta Mart Ustavit ja Toivo Maimetsa. 2017. aastal valiti ta teist korda rektoriks, tema poolt hääletas 113 valimiskogu liiget, vastaskandidaat Margit Sutrop sai 97 häält. 2017. aasta 23. detsembril kukkus ta ootamatult pärast suusatreeningut Käärikul kokku ja suri kohapeal.

## Teadustöö
Kalm on avaldanud uurimusi Eesti liustikusette litoloogia ja stratigraafia, savide ja arheoloogilise keraamika mineraloogia ning Baltikumi, Skandinaavia ja Andide jäätumise paleogeograafia alalt.

## Tunnustus
* 2003 Tartu Ülikooli aumärk
* 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid

*
*"Suri Tartu Ülikooli rektor Volli Kalm" ERR, 23. detsember 2017
*"Portree: rektor Volli Kalm, sihikindel Jäämees" ERR Novaator, 23. detsember 2017
Gustav Kima

**Gustav Kima** (10. september 1862 Sootaga vald, Äksi kihelkond – 31. märts 1941 Tartu) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1884. aastal Tartu Õpetajate Seminari. Aastatel 1884–1895 õppis ta Moskva Õpetajate Instituudis. 62-aastaselt sooritas ta keskkooli lõpueksami. Aastatel 1924–1932 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (oli Tartu Ülikooli vanim üliõpilane), korporatsiooni Revelia liige. Ordineeriti 16. juulil 1933 õpetajaks.

Gustav Kima oli majaomanik, kooliõpetaja ja -juhataja Tartus, Vanemuise, Taara ja Karskuse Sõbra seltsi esimees, tuletõrjuja ja Tartu linnavolikogu liige.

Ta oli aastatel 1933–1934 Karula koguduse adjunktõpetaja (Theodor Hans Wühneri alluvuses). 1934. aastal oli ta Karula koguduse õpetaja kohusetäitja ja Halliste Püha Anna koguduse asetäitja õpetaja.

## Isiklikku
Tema poeg Theodor Kima oli arst.

## Viited

## Kirjandus
* 70-aastane sai pastoriks. Rahvaleht, 29. aprill 1933, nr. 50, lk. 4.
Tsvetana Pironkova

**Tsvetana Pironkova** (bulgaaria keel Цветана Кирилова Пиронкова; sündinud 13. septembril 1987 Plovdivis) on Bulgaaria naistennisist.

Seisuga 21. mai 2012 on Tsvetana Pironkova WTA edetabelis 46. kohal. Tema senise karjääri kõrgeim koht on olnud 31.

Ta jõudis 2010. aastal Wimbledoni turniiri poolfinaali, kus kaotas Vera Zvonarjovale 6–3, 3–6, 2–6. Ta on alistanud suure slämmi turniiridel kolmel korral Venus Williamsi.

Kaia Kanepiga on ta kohtunud 5 korral ja neist 2 kohtumist võitnud.

## Välislingid
*Ametlik koduleht
*WTA infoleht
Teadusrevolutsioon

**Teadusrevolutsioon** oli 16. ja 17. sajandil etapp teaduse arengu ajaloos, mille kestel uued ideed ja teadmised füüsikas, astronoomias, bioloogias, meditsiinis ja keemias viisid antiik- ja keskaegsetel vaadetel põhineva teaduse uude järku – moodsasse teadusesse (inglise *modern science*).

Teadusrevolutsiooniajastu esindajad:
*Mikołaj Kopernik (1473–1543),
*Tycho Brahe (1546–1601),
*Johannes Kepler (1571–1630),
*Galileo Galilei (1564–1642),
*Francis Bacon (1561–1626),
*John Wilkins (1614–1672),
*René Descartes (1596–1650),
*Blaise Pascal (1623–1662),
*Baruch Spinoza (1632–1677),
*Robert Boyle (1627–1691),
*Isaac Newton (1643–1727),
*

## Vaata ka

*Londoni Kuninglik Selts
*Tööstusrevolutsioon
Must Notsu

**Must Notsu** on kaardimäng. Seda mängitakse kaardipakiga, milles on loomapiltidega kaardipaarid ning üks paaritu kaart - "must notsu". Kaardipaaride arv võib olla erinev sõltuvalt konkreetsest kaardipakist.

## Reeglid
Kaardid segatakse ja jagatakse mängijate vahel laiali. Teistele mängijatele oma kaarte ei näidata. Mäng liigub päripäeva ning seda alustab kaartide segajast vasakul olev mängija, kes tõmbab oma parempoolselt naabrilt (ehk jagajalt) ühe kaardi ning paneb selle oma kaartide hulka. Kaardid, millel on sama pilt, moodustavad paari ning juhul kui mängija kätte satub paar, siis pannakse see paar maha. Mängu saavad lõpetada ("võita") need, kellel õnnestub oma käes olevatest kaartidest lahti saada, jättes seega kaotajale kätte "musta notsu".
Aavo Sirk

**Aavo Sirk** (sündinud 1945) on eesti füüsik.

Ta on töötanud Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis vanemteadurina. Tema erialaks on õhu saastatuse uurimine. 

Ta kirjutas alla 40 kirjale.

## Tunnustus
*2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk

## Viited
Lehte Tavel

**Lehte-Mai Tavel** (sündinud 31. detsembril 1938 Tartumaal Torma vallas) on eesti kirjandusteadlane.

Ta lõpetas 1956. aastal Tartu 2. Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia osakonna. 

Ta on töötanud Keele ja Kirjanduse Instituudis teadurina. 

Tegutsenud Hugo Raudsepa uurijana. 

Ta kirjutas alla 40 kirjale.

## Tunnustus
*2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*Eerik Teder. "Tavel, Lehte, kirjandusteadlane". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 587
Okroška

**Okroška** (vene keeles *окрошка* < *крошить* 'peenestama, hakkima') on Vene köögist pärit külm kaljasupp, mille peamiseks komponendiks on köögivili.

Tõelises vene okroškas on kaht tüüpi köögivilju: mahedad (sobivad eelkõige keedetud kartul, porgand, värske kurk) ja vürtsikad (sibulapealsed, till, peterselli-, selleri- või estragonilehed). Kui hulka segatakse ka külmi keeduliha- või kalatükke, nimetatakse suppi vastavalt kas liha- või kalaokroškaks. 

Vedelikuna kasutatakse traditsioonilises okroškas leivakalja. Seda maitsestatakse kurgisoolveega või sinepi ja musta pipraga. Oluline koostisosa on ka keedumunad ja hapukoor, millega maitsestatakse okroškat enne selle serveerimist.

Koduse okroška põhikomponent on enamasti keefir, lisatakse värsket kurki, sibulat, redist, keedetud kartulit ja vorsti.

## Vaata ka
* Botvinja

## Välislingid
* Kaire Kenk. Kõige paremini maitsevad suvel okroška ja keefirisupp, Õhtuleht, 29. juuli 2002
Rodoloogia

**Rodoloogia** on rooside uurimisega tegelev teaduse ja iluaianduse haru. Rodoloogiaga tegelev teadlane või spetsialist on **rodoloog**.

Üks tuntumaid eesti rodolooge oli Arnold Pukk (1930–2012).
Agronoomia

**Agronoomia** on maamajanduse ja põllumajandusteaduse haru, ühtlasi rakendusteadus, mis käsitleb taimekasvatusliku tootmise põhialuseid. Spetsialisti agronoomia alal nimetatakse **[[agronoom]]iks**.

Agronoomia eriharud on näiteks agrokeemia, sordiaretus, taimekaitse, maaviljelus ja taimekasvatus.

## Viited
Põllumajandusteadus

**Põllumajandusteadus** on maamajanduse ja eelkõige põllumajanduse teadusliku uurimisega tegelev teadusharu.

Eestis tegeldakse põllumajandusteadusega eelkõige Maaülikoolis.

## Vaata ka
*Põllumajanduse mõisteid
*Põllumajandusteadlaste loend
*Agronoomia
*Loomakasvatusteadus

## Kirjandus
* ''Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. I osa'' Tartu 1998
* ''Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940)'' Tartu 2003
Tallinna vanalinna päevad

**Tallinna vanalinna päevad** on suve alguses toimuvad pidustused Tallinna vanalinnas, mida korraldatakse alates 1982. aastast.

See on suurim vanalinna kultuuripärandit ja kogukonda käsitlev ja tähtsustav festival. Viie päeva jooksul toimub linnarahvale ja külalistele mitmesuguseid tasuta muusika-, teatri-, kunsti- ja spordiüritusi. Osalejad saavad pidustuste käigus tutvuda Tallinna ajalooga. Festivaliga tähistatakse ka suve algust. 


Alpinistide demonstratsioon-ronimine Hirvepargis, Vanalinna päevadel 82 (02).jpg|Alpinistide demonstratsioonronimine Hirvepargis 1982. aasta vanalinna päevadel
Jüri Druus ja Sergei Fatkin, koomikud, akrobaadid ja tsirkuseartistid vanalinna päevadel 84.jpg|Jüri Druus ja Sergei Fatkin esinemas 1984. aasta vanalinna päevadel
Hampelmann, 1984.jpg|Ansambel Hampelmann 1984. aasta vanalinna päevadel
Siiri Oviir ja Peeter Lepp, Tallinna eksmeer Vanalinna päevadel 99.jpg|Siiri Oviir ja Peeter Lepp vanalinna päevadel 1999. aastal
Jüri Kuuskemaa, kunstiajaloolane vanalinna päevadel 99.jpg|Jüri Kuuskemaa vanalinna päevadel 1999. aastal


## Välislingid
* Koduleht
Voldemar Tippel

**Voldemar Tippel** (2. oktoober 1907 – 3. september 1995) oli eesti arhitekt, Tartu linnaarhitekt 1935–1940 ja Tallinna peaarhitekt 1.oktoober 1944–1952.

Voldemar Tippel lõpetas 1927. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1934. aastal Tallinna Tehnikumi arhitektikutsega. Voldemar Tippel oli üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.

Arhitektikarjääri alustas ta Tallinnas elumajade ja mujal riigimõisate ehitamisega, samuti töötas Pärnu maavalitsuses. 1935. aastal sai Tippel Tartu linnaarhitektiks, tema eelkäijaks selles ametis oli Arnold Matteust. Tippel projekteeris ta mitu linna esindushoonet, näiteks uusklassitsistliku Tartu turuhoone (1937), Tartu spordihoone ja veetornelamu Õpetaja tänaval (1940). 1940. aasta oktoobris siirdus Tippel Tartust Tallinna, asudes tööle Kohaliku tööstuse rahvakomissariaadis.

Tallinna peaarhitektina planeeris ta koostöös arhitekt Toivo Kallase ja aiandusarhitekt Lidia Pettaiga Mustamäe elamurajooni (1959). Leonhard Lapin on nimetanud Tippeli loomingut uusklassitsismiks, Mart Kalm esindustraditsionalismiks.

Voldemar Tippel oli alates 1930. aastaist ka filmiamatöör.Aastast 1962 Eesti NSV teeneline kunstitegelane.

## Tsitaat
1938. aastal iseloomustas toona Supilinnas Tähtvere tänaval elanud Tippel Tartu aguleid nõnda: *"Läinud sajandi teisel poolel, kui algas suur rahva valgumine maalt linnadesse, algas väheste kapitalidega isikute poolt agulimajade ehitamine, mis ehituskunstile midagi juurde ei andnud ja korterioludes vajalisi paremusi ei toonud. Tolleaegne intensiivne, kuid sealjuures ebaratsionaalne ehitustegevus oli ülemaailmne, mis kandus meile vene kaudu ning kajastub teravalt kõigis meie linnades puuehituse alal. Nii on ka Tartu maa-ala ehistatud suuremalt osalt väheste kapitalidega inimeste poolt, kelle elamiskultuuriline tase polnud arenenud ning kelle nõuded korterite tervishoiu ja mugavuse nõuete suhtes olid väikesed. Kui lisada juurde sellele väärmõisted vabadusest möödunud sajandi individualistliku ühiskondlik-poliitilise maailmavaate pärandusena, siis on arusaadav kuidas võisid tekkida need troostitud agulid, mis meie riikliku iseseisvuse algaastail moodustasid tähtsa osa meie linnade üldpildis."* 

## Isikunäitus
2007. aastal toimus Eesti Arhitektuurimuuseumis Voldemar Tippeli loomingu näitus.

## Viited

## Välislingid
* Hillar Palamets "Voldemar Tippel Tartu linnaarhitektina 1935–1940" saade "Ajalootund" Raadio 2-s
* "Kirjutamata memuaare. Voldemar Tippel", Eesti Raadio, 30.09.1984
Alateadvusreklaam

**Alateadvusreklaam** on teadvuslävest sügavamale suunatud reklaam, mis peab mõjuma inimesele, ilma et ta seda ise märkaks.

## Vaata ka
*Alateadvus

## Viited
Mati Tolmoff

**Mati Tolmoff** (kuni 1991 perenimi **Tolmov**; sündinud 19. jaanuaril 1957 Oraval, Räpina rajoonis) on Eesti sporditegelane ja poliitik, endine Eesti Spordimuuseumi direktor.

Lõpetas 1975. aastal Räpina Keskkooli ja 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 

Töötas 1979–1983 Kalevi Tartu kergejõustikukoolis õppealajuhataja ja treenerina.

Ta on töötanud Tartu linnavalitsuse spordiosakonna juhataja asetäitjana, linna spordiameti direktorina, linnavalitsuse kultuuri- ja spordiosakonna juhina ning Aura Keskuse projektijuhina.

Ta oli 2010 Tartu Kalevi projektijuht. Aastatel 2006–2012 SA Tartu Sport nõukogu liige ning hiljem haldusjuht ja Tamme staadioni haldur.

## Sporditegelasena
Oli aastatel 1999–2001 Tartu linna spordinõukogu ja hiljem ka TÜ spordinõukogu liige.

Alates 2005. aastast Tartu Spordiseltsi Kalev juhatuse ja 2006–2010 Eesti Spordiseltsi Kalev juhatuse liige.

Spordimuuseumi direktoriks sai ta 2001. aastal teisel direktori ametikoha konkursil. Esimesel konkursil valis komisjon välja Ants Veetõusme, keda kultuuriminister Signe Kivi ei pidanud aga sobilikuks. 2009. aastal lahkus ta ametist omal soovil.

## Poliitiline tegevus
Ta kuulub Eesti Reformierakonda.

Kuulunud aastatel 1997–2017 Tartu linnavolikokku. Ta on olnud Tartu Linnavolikogu kultuuri-, haridus- ja sotsiaalkomisjoni liige.

## Artikleid
* "Spordikoolid taastaks ebaõigluse". Postimees, 2. oktoober 2009
* "Noortespordi tulevik sõltub tarkadest valikutest". Postimees, 30. märts 2012

## Liikmesus
*1991 klubi Tartu Maraton asutajaliige
*1997 SAK Tartu asutajaliige
*SA Tartu Sport nõukogu aseesimees
*Tartu Ülikooli spordinõukogu liige
*Kaitseliidu Tartu maleva akadeemiline malevkond

## Tunnustus
*2000 Eesti Vabariigi spordipreemia (spordijuhtimise uuenduste eest Tartu linnas)
*2020 Kalevi auliige

## Isiklikku
Mati Tolmoffil on kolm tütart. Tema keskmine tütar on sulgpallur Kati Tolmoff.

## Viited

## Välislingid
*
* "Spordimuuseumi direktoriks saab Mati Tolmoff". Delfi, 26. juuni 2001
Karl Ristikivi Selts

**Karl Ristikivi Selts** on 2001. aastal rajatud mittetulundusühing, mis edendab väliseesti kirjaniku Karl Ristikivi loomingu tutvustamist ja uurimist, laiemalt aga eesti pagulaskirjanduse populariseerimist.

Seltsi asutasid 12. mail 2001 Tartus kirjandusteadlased Rutt Hinrikus ja Janika Kronberg. Igal aastal korraldab Selts Karl Ristikivi sünniaastapäeva puhul ettekandekoosoleku. Selts on produtseerinud filmi Henrik Visnapuu pagulasaastaist "Henrik Visnapuu üheteistkümnes kiri. Lugu poeedi viimasest kümnest eluaastast 1941-1951" (2009), samuti toetanud väliseesti kirjanike Bernard Kangro ja Arno Vihalemma 100. sünniaastapäeva tähistamist. 

Karl Ristikivi testamendijärgse pärija, Stockholmis tegutseva Eesti Eksiilkirjanduse Fondiga (Stiftelsen för främjande av estnisk exillitteratur) sõlmitud kokkuleppe alusel kontrollib selts Karl Ristikivi teoste autoriõigust. Tartu Linnavalitsus andis Karl Ristikivi Seltsi hallata kunagise Karl Ristikivi Muuseumi ruumid Tartus, aadressil Hermanni 18. 2023. aastal loobus selts ruumide kasutamisest kuhjuva üürivõla tõttu.

Karl Ristikivi Seltsil on ligi 60 liiget. 2014. aastal oli seltsi esimees Janika Kronberg. 2023. aasta veebruaris valiti Kronbergi asemel esimeheks Kadri Tüür.

## Viited

## Välislingid
* Karl Ristikivi Seltsi koduleht
* "Karl Ristikivi Selts sai ruumid tasuta kasutada" Postimees 1. juuni 2007
* Rutt Hinrikus "Kes kolib Ristikivi tudengikorterisse?" Postimees, 31.08.2001
John Gower

**John Gower** (u 1330 – oktoober 1408) oli inglise luuletaja.

Ta oli William Langlandi kaasaegne ja Geoffrey Chauceri hea sõber. 

Tema teostest on populaarseimad "Mirroir de l'Omme", "Vox Clamantis" ja "Confessio Amantis". Need on pikad moraali- ja poliitikateemalised luuletused, kirjutatud vastavalt prantsuse, ladina ja inglise keeles.
Alluvuse ühesus

**Alluvuse ühesus** on põhimõte, et iga alluv annab aru ainult ühele ülemusele. 

Põhimõtte rakendamine vähendab probleemide hulka, mis võivad tekkida vastuolulistest käskudest. Samuti suurendab see alluva isiklikku vastutust oma töö tulemuste eest. 

Ajaloos on alluvuse põhimõtet süsteemselt ja teadlikult rikutud NSV Liidu juhtimispoliitikas, kui domineeris kaksikalluvuse süsteem, s.t, et mingi ettevõte allus korraga oma vabariigi ja üleliidulisele ministeeriumile.

## Vaata ka
*Alluvus

## Viited
Meissneri efekt

**Meissneri efekt** ehk **Meißneri efekt** on Saksamaa füüsiku Walther Meissneri järgi nimetuse saadud nähtus, mis seisneb selles, et ülijuhist tõrjutakse magnetväli täielikult välja tema üleminekul ülijuhtivasse olekusse.

Efekti avastasid 1933. aastal Saksamaa füüsikud Walther Meissner ja Robert Ochsenfeld, mõõtes magnetvälja ülijuhtivate tinast ja pliist detailide lähedal. Neid detaile jahutati nende ülijuhiks muutumise temperatuurist allapoole ja mõõdeti magnetvälja muutusi. Ülijuhiks muutumise järel kadus kehades magnetväli. Teadlased avastasid selle efekti kaudselt, selle järgi, et väljaspool katsekehi magnetväli tugevnes. Selle katsega näidati esimest korda, et ülijuhid on midagi enamat kui täiuslikud juhid. Meissneri efekt on ülijuhtide unikaalne omadus, mille järgi saab ülijuhte ära tunda.

Meissneri efekti avastamise järel lõid vennad Fritz ja Heinz London ülijuhtivuse fenomenoloogilise teooria. Sinna juurde kuulus efekti matemaatiline selgitus ehk Londoni võrrandid. See selgitas takistuse puudumist ülijuhis ja Meissneri efekti ning võimaldas ülijuhtivuse kohta teha teoreetilisi ennustusi. Kuid see teooria selgitas üksnes eksperimentaalseid tulemusi ega selgitanud seda, mil moel elementaarosakesed ülijuhtivaid omadusi aines põhjustavad. Seda viimast suutis alles 1957. aastal loodud BCS-teooria, mis sai nimetuse oma autorite John Bardeeni, Leon Cooperi ja John Robert Schriefferi järgi.
1934. aasta Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

**Euroopa meistrivõistlused [[Kreeka-Rooma maadlus]]es** 1934 peeti Itaalias Roomas.

Eestit esindasid August Neo ja Voldemar Väli.

## Medalid
Johannes Heil

**Johannes Heil** (15. september 1895 Jäärja vald – 24. juuli 1991 Tallinn) oli eesti elektrotehnikateadlane, tehnikakandidaat ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (1954).

## Elukäik
Ta lõpetas 1924. aastal Leningradis sõjaväe elektrotehnikaakadeemia.  

Töötas aastatel 1925–1944 Moskvas, olles 1938–1944 NSV Liidu Elektritööstuse Ministeeriumi kesklaboratooriumi juhataja. Aastatel 1944–1951 töötas ta tehases Volta algul peainsenerina, hiljem direktorina. Ta kaitses 1952. aastal tehnikakandidaadi väitekirja. 

1951. aastal valiti Johannes Heil Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks tehnika alal, 1954. aastal akadeemikuks. Aastatel 1951–1954 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika-, Matemaatika- ja Tehnikateaduste Osakonna akadeemik-sekretär, 1954–1968 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Presiidiumi teaduslik peasekretär.

NLKP ridadesse kuulus ta 1919. aastast.

## Teadustöö
Tema uurimused käsitlevad elektrienergiavarustust ja elektrimootoreid.

## Isiklikku
Tema onupoeg oli kirjandusteadlane, kirjandus- ja teatrikriitik, kultuuriloolane ja tõlkija Oskar Kuningas.

## Tunnustus
* 1948 Nõukogude Eesti preemia
* 1951 NSV Liidu riiklik preemia
* 1965 Eesti NSV teeneline teadlane
* 1985 Eesti Teaduste Akadeemia medal

## Viited
Halofiil

**Halofiil** on organism, kes eelistab elada suure soolsuse ehk soolasisaldusega keskkonnas. Taimseid halofiile nimetatakse halofüütideks.

## Vaata ka
*halobiont
*halofüüt
*halobakterid
Charles VI

**Charles VI Nõdrameelne** (3. detsember 1368 Pariis – 21. oktoober 1422 Pariis) oli Valois' dünastiast Prantsusmaa kuningas aastatel 1380–1422.

Charles VI oli Prantsusmaa kuninga (1364–1380) Charles V poeg ning krooniti pärast isa surma 11-aastaselt kuningaks. 1385. aastal ta abiellus Baieri-Ingolstadti hertsogi (1375–1413) Stephan III tütre Elisabeth von Wittelsbachiga. Elisabeth kandis pärast abiellumist Prantsusmaal nime Isabeau (Baieri Isabeau).

Kuni 1388. aastani valitses riiki peamiselt Charles VI onu, Valois-Burgundia dünastia Burgundia hertsog Philippe Südi. 1390. aastate alguses, kui Charles oli 20. eluaastates, algasid tal hootised psüühikahäired, mis jätkusid kogu ta ülejäänud elu.
## Saja-aastane sõda
Saja-aastases sõjas võitis Inglismaa kuningas (1413–1422) Henry V 1415. aastal Agincourti lahingu ning neli aastat hiljem vallutasid inglased tema juhtimisel kogu Põhja-Prantsusmaa. Henry V võttis 1420. aastal naiseks Charlesi tütre Prantsusmaa Catherine'i. Henry sundis 1420. aastal Prantsusmaa kuningat Charles VI-t sõlmima Troyes' lepingut, et tolle surma järel saab temast kogu Inglise ja Prantsusmaa monarh. Kuid sõjaleeris olles tabas Henryt surmav haigus ning ta suri mõni nädal enne Charles VI-t. 
, *[[Saja-aastane sõda]]*

Catherine'i ja Henry V alaealine poeg Henry VI päris ametlikult küll Inglise ja Prantsusmaa troonid, kuigi teda tunnustasid Prantsuse kuningana vaid inglased ja burgunnid. Ta krooniti Henri II nime all Prantsuse kuningaks 16. detsembril 1431. Praktikas oli Henry vaid seaduse järgi kuningas ja teda tunnustasid kuningana ainult need Prantsuse territooriumid, mis olid inglaste kontrolli all. Ülejäänud Prantsusmaad juhtis Charles VII, kes krooniti Reimsis 17. juulil 1429. Pärast Henry V surma ei suutnud inglased Prantsusmaa tähtsamaid linnu enam kuigi kaua enda kontrolli all hoida.

## Isiklikku ja järglased
Charles VI ja Isabeau (1370–1435) järglased:
*Charles, (1386) Vienne'i dofään
*Jeanne, (1388–1390)
*Isabella (1389–1409), abielus (1396–1400) (1) Richard II. (2) Orléansi hertsog Charles
*Jeanne, (1391–1433), abielus (1396) Bretagne'i hertsog Yann V-ga
*Charles, (1392–1401) Vienne'i dofään
*Marie, (1393–1438) Poissy abtiss
*Michelle (1395–1422), abielus (1409) Burgundia hertsogi Philippe Heaga
*Louis, (1397–1415) Guyenne'i hertsog ja Prantsuse dofään
*Jean, (1398–1417) Touraine hertsog ja Prantsuse dofään, abielus (1415) Hainaut', Hollandi, Zeelandi krahvinna Jacobaga
*Catherine (1401–1438), abielus (1420) (1) Inglismaa kuninga (1413–1422) Henry V ja (2) Owen Tudoriga
*Charles (1403–1461) Vienne'i dofään, Prantsusmaa kuningas (1422(1429)–1461) Charles VII. Abielus (1422) Anjou Mariega
*Philip (1407)

## Vaata ka
*Burgundia hertsogkond
*Prantsusmaa kuningriik
*Saja-aastane sõda *(1337–1453)*
Heidi Soosalu

**Heidi Elisabet Soosalu** (sündinud 30. aprillil 1967 Soomes Joroises) on Eesti seismoloog ja vulkanoloog. 

Ta on üles kasvanud Soomes ja lõpetanud Helsingi Ülikooli. Teadustööd on ta teinud Soomes, Islandil ja Suurbritannias. Alates aastast 2008 töötab ta Eesti Geoloogiakeskuses juhtivteadurina ning Tallinna Tehnikaülikoolis dotsendina. 

1985–2004 õppis Soosalu Helsingi Ülikoolis.

## Töökäik
* 1990–1993 Seismoloogia instituut, Helsingi ülikool, abiline
* 1998–1999 Seismoloogia instituut, Helsingi ülikool, seismoloog
* 2001–2004 Põhjamaade vulkanoloogia instituut, Island, teadur
* 2004–2007 Department of Earth Sciences, Cambridge'i Ülikool, assistent
* 2008–2009 Tallinna Tehnikaülikool, Energeetikateaduskond, mäeinstituut, rakendusgeoloogia õppetool, erakorraline dotsent (0.25)
* 2008–... Eesti Geoloogiakeskus, juhtivteadur (0.75)
* 2009–... Tallinna Tehnikaülikool, Energeetikateaduskond, mäeinstituut, dotsent (0.25)

## Välislingid
* 
*Helen Arusoo: "Eesti sai seismoloogi Soomest!" Loodusesõber, nr. 2 2008
*Toomas Jüriado: "Eesti nimega Soome tüdruku Islandi armulugu" Eesti Loodus, veebruar 2012
*"Püramiidi tipus", ETV, 10. jaanuar 2013
Reed Morn

**Reed Morn** (kodanikunimega **Frieda Johanna Drewerk**; 19. august 1898 Tallinn – 17. oktoober 1978 Los Angeles) oli eesti kirjanik.

## Elukäik
Ta õppis aastatel 1908–1912 Tallinnas algkoolis, aastatel 1912–1916 Tallinna tütarlaste kaubanduskoolis, aastatel 1916–1918 Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis, aastal 1918 Tallinna vene gümnaasiumis, lõpetas aastal 1919 Tallinna 5. tütarlaste gümnaasiumi. Aastatel 1919–1924 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, huvitudes kirjandusest, romaani keeltest ja filosoofiast, sai aastal 1924 *mag. phil.* kraadi väitekirjaga ""Candide" kunstiteosena".

Ta töötas aastatel 1924–1926 õpetajana Järva Maakonna Paide Ühisgümnaasiumis, aastal 1928 Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumis, aastal 1929 Tallinna Kaarli Koguduse Eragümnaasiumis ja mõnda aega ka õpetajana vanglas. Aastatel 1932–1933 täiendas ennast (kuna sai Tartu Prantsuse Teadusliku Instituudi stipendiumi) Sorbonne'i ülikoolis ning viibis mõned kuud Hispaanias hispaania keele õppimiseks. Peaaegu kümme aastat elas Tallinnas vabakutselise kirjanikuna.

Aastal 1944 põgenes Saksamaale, kus esines sakslasena ning jäi Teise maailmasõja lõpupäevil Sudeetides vangi tšehhi partisanide kätte. Ta viibis kümme kuud interneeritute laagris, kust saadeti aastal 1946 (kuna ta oli nimetanud Düsseldorfi oma kodulinnaks) Düsseldorfi. Ta töötas Saksamaal raamatukogudes, siirdus 1950. aasta lõpul Rootsi, elades pool aastat Göteborgis, kuid kuna ei kohanenud sealse elulaadiga, siis läks ta tagasi Saksamaale. 

Aastal 1952 asus ta elama USA-sse, kus valis elupaigaks Los Angelese. Seal ta ka aastal 1978 suri.

## Looming
* Andekas parasiit: romaan. Tartu: Loodus, 1927
* Kastreerit elu: romaan. Tartu: Loodus, 1929
* Tee ja tõde: romaan. Toronto: Orto, 1956
* Jeanne d'Arc: Prantsusmaa rahvuskangelane. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1935

## Tõlked
* Nõia koobas. Prantsuse keelest F. Drewerk. Tallinna: Rahvaülikool, 1920
* Alphonse Daudet, Sappho: romaan. Prantsuse keelest tõlkinud Friida Dreverk. Tartu: Loodus, 1936
Nicolas Grenon

**Nicolas Grenon** (u 1375 – 17. oktoober 1456) oli prantsuse helilooja, kelle muusikalooming kuulub vararenessanssi.

Esimesed teated tema kohta pärinevad Pariisist, kus ta töötas Notre-Dame'i katedraalis. 1403. aastal läks ta Laoni ja 1408. aastal Cambraisse. 1409. aastal asus ta tööle Bourges'is kooripoiste õpetajana ning 1412. aastal liitus Burgundia hertsogi Jean Kartmatu õukonnaga. 1419 naasis ta Cambraisse. Aastatel 1425–1427 töötas ta Roomas kooripoiste juhina. Pärast seda elas ta Cambrais, kus 1440. aastatel revideeris koos Guillaume Dufayga katedraali liturgilise muusika kogu.

Ta lõi muusikat kõikides tolle aja tähtsamates žanrites. Ta oli üks vähestest pikaealistest heliloojatest, kes kujunes heliloojaks juba 14. sajandi lõpus, kuid kelle peamine tegutsemisaeg jäi perioodi, mil arenes välja uus renessanssmuusika stiil. Tema muusikas võib seetöttu märgata nii keskaja kui vararenessansi iseloomulikke jooni. 

Tema ballaadid, *[[rondeau]]*d ja *[[virelai]]*d on kolmehäälsed ning kõigis neis on meloodia ülemises hääles. Ta kirjutas ka motette ja missasid.
Hangzhou lahe sild

**Hangzhou lahe sild** on Hiina Zhejiangi provintsis asuv maanteesild. See on 35,673 km pikk..

Kohe pärast valmimist oli see maailma pikim üle ookeani osa ehitatud sild, kuni üle Jiaozhou lahe avati 2011. aastal 36,48 km pikk sild.

Sild avati liikluseks 2008. aastal. 

Silla keskkohas on merre loodud ja sillaga ühendatud kunstlik saar (10 000 m2), kus asub hotell, restoran, tankla ja vaatetorniga teenindusala.

Silla geograafilised koordinaadid on .

## Viited

## Välislingid

* "Maailma pikim üle mere viiv sild on Hiinas 36-kilomeetriline" Eesti Päevaleht, 3. mai 2008
Alexander Goette

**Alexander Wilhelm Goette** (31. detsember 1840 Peterburi – 5. veebruar 1922 Handschuhsheim) oli saksa zooloog, embrüoloog ja arengubioloog.

## Tunnustus
1877. aastal pälvis ta Karl Ernst von Baeri medali töö "Die Entwickelungsgeschichte der Unke: (*[[Bombinator igneus]]*) als Grundlage einer vergleichenden Morphologie der Wirbelthiere" eest.
1990. aasta Kuldgloobuse auhinnad

**1990. aasta Kuldgloobuse auhinnad** on 47. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 20. jaanuaril 1990.

Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna sai Audrey Hepburn.

## Võitjad
### Filmiauhinnad
*Parim draamafilm: "Sündinud neljandal juulil" (*Born On The Fourth Of July*)
*Parim draamafilmi naisnäitleja: Michelle Pfeiffer – "The Fabulous Baker Boys"
*Parim draamafilmi meesnäitleja: Tom Cruise – "Sündinud neljandal juulil"
*Parim muusika- või komöödiafilm: "Sõidutades miss Daisyt" (*Driving Miss Daisy*)
*Parim muusika- või komöödiafilmi naisnäitleja: Jessica Tandy – "Sõidutades miss Daisyt"
*Parim muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja: Morgan Freeman – "Sõidutades miss Daisyt"
*Parim naiskõrvalosatäitja: Julia Roberts – "Terasmagnooliad" (*Steel Magnolias*)
*Parim meeskõrvalosatäitja: Denzel Washington – "Au ja hiilgus" (*Glory*)
*Parim võõrkeelne film: "Kino "Paradiso" (*Nuovo cinema Paradiso*), Itaalia
*Parim lavastaja: Oliver Stone – "Sündinud neljandal juulil"  
*Parim stsenaarium: Oliver Stone – "Sündinud neljandal juulil"
*Parim muusika: Alan Menken – "Väike merineitsi" (*The Little Mermaid*)
*Parim laul: "Under the Sea" filmist "Väike merineitsi"

### Teleauhinnad
*Parim draamasari: "China Beach"
*Parim draamasarja naisnäitleja: Angela Lansbury – "Mõrv sai teoks" (*Murder, She Wrote*)
*Parim draamasarja meesnäitleja: Ken Wahl – "Wiseguy"
*Parim muusika- või komöödiasari: "Murphy Brown"
*Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja: Jamie Lee Curtis – "Anything but Love" 
*Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja: Ted Danson – "Cheers"
*Parim lühisari või telefilm: "Lonesome Dove" 
*Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja: Christine Lahti – "No Place Like Home" 
*Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja: Robert Duvall – "Lonesome Dove" 
*Parim telefilmi, tele- või lühisarja naiskõrvalosatäitja: Amy Madigan – "Roe Vs. Wade"
*Parim telefilmi, tele- või lühisarja meeskõrvalosatäitja: Dean Stockwell – "Ajahüpe" (*Quantum Leap*)

## Välislingid
* The 47th Annual Golden Globe Awards. HFPA
1933. aasta Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses

**[[1933]]. aasta Euroopa meistrivõistlused [[Kreeka-Rooma maadlus]]es** toimusid Soomes Helsingis.

Eestit esindasid Olaf Luiga ja Albert Kusnets, Kristjan Palusalu, Voldemar Väli, Karl Kullisaar.

## Medalid
Libe junkurkala

**Libe junkurkala** on liik huulkalalaste sugukonnast, kes elab Atlandi ookeani troopilistes vetes.
## Välimus
Libe junkurkala läbib elu jooksul kolm värvifaasi. Täiskasvanud isased on rohelised kahe musta triibuga, üks peast läbi silma sabani ja teine, vähem märgatav, keha alumisel poolel. Nooremad isendid on emased ja neil on samuti kaks tumedat triipu heleroosal kehal. Juveniilses faasis on kala hele või peaaegu valge kahe tumeda triibuga. Libe junkurkala võib kasvada 30 cm pikkuseks.

## Elupaik
Libe junkurkala elab enamasti madalates riffides.

## Eluviis
Libe junkurkala toitub selgrootutest, krabidest, merisiilikutest, tigudest ja peajalgsetest, aga ka väiksematest kaladest. See liik on protogüünne hermafrodiit, sündides emasena ja vahetades kasvamise käigus sugu.

## Viited
1989. aasta Kuldgloobuse auhinnad

**1989. aasta Kuldgloobuse auhinnad** on 46. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 28. jaanuaril 1989.

Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna sai Doris Day.

## Võitjad
### Filmiauhinnad
*Parim draamafilm: "Vihmamees" (*Rain Man*)
*Parim draamafilmi naisnäitleja: Jodie Foster – "The Accused", Shirley Maclaine – "Madame Sousatzka" ja Sigourney Weaver – "Gorillad udus" (*Gorillas In The Mist: The Adventure Of Dian Fossey*)
*Parim draamafilmi meesnäitleja: Dustin Hoffman – "Vihmamees"
*Parim muusika- või komöödiafilm: "Working Girl"
*Parim muusika- või komöödiafilmi naisnäitleja: Melanie Griffith – "Working Girl"
*Parim muusika- või komöödiafilmi meesnäitleja: Tom Hanks – "Olla suur" (*Big*)
*Parim naiskõrvalosatäitja: Sigourney Weaver – "Working Girl"
*Parim meeskõrvalosatäitja: Martin Landau – "" (*Tucker: The Man and His Dream*)
*Parim võõrkeelne film: "Vallutaja Pelle" (*Pelle Erobreren*), Taani
*Parim lavastaja: Clint Eastwood – "Bird"  
*Parim stsenaarium: Naomi Foner – "Running on Empty"
*Parim muusika: Maurice Jarre – "Gorillad udus"
*Parim laul: "Let the River Run" filmist "Working Girl" ja "Two Hearts" filmist "Buster"

### Teleauhinnad
*Parim draamasari: "Thirtysomething"
*Parim draamasarja naisnäitleja: Susan Dey ja Jill Eikenberry – "L.A. Law"
*Parim draamasarja meesnäitleja: Ron Perlman – "Kaunitar ja koletis" (*Beauty and the Beast*)
*Parim muusika- või komöödiasari: "The Wonder Years"
*Parim muusika- või komöödiasarja naisnäitleja: Candice Bergen – "Murphy Brown" 
*Parim muusika- või komöödiasarja meesnäitleja: Michael J. Fox – "Family Ties", Judd Hirsch – "Dear John" ja Richard Mulligan – "Tühi pesa" (*Empty Nest*)
*Parim lühisari või telefilm: "War and Remembrance" osad I -VII
*Parim lühisarja või telefilmi naisnäitleja: Ann Jillian – "The Ann Jillian Story" 
*Parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja: Michael Caine – "Rappija Jack" (*Jack the Ripper*) ja Stacy Keach – "Hemingway" 
*Parim telefilmi, tele- või lühisarja naiskõrvalosatäitja: Katherine Helmond – "Who's the Boss"
*Parim telefilmi, tele- või lühisarja meeskõrvalosatäitja: Barry Bostwick ja John Gielgud – "War and Remembrance"

## Välislingid
* The 47th Annual Golden Globe Awards. HFPA
Tartu Ülikooli vana keemiahoone

**Tartu Ülikooli vana keemiahoone** on Tartus, aadressil Jakobi 2 paiknev Tartu Ülikooli õppehoone, mis valmis 1939. aastal. Hoone arhitektid on Paul Mielberg ja Harald Sultson. 

Pärast 2011. aastal lõppenud remonti kuulub see filosoofiateaduskonna linnakusse ehk Tartu Ülikooli Philosophicumi.

Tänapäeval tegutsevad hoones ülikooli keeltekeskus, orientalistikakeskus, filosoofiateaduskonna dekanaat, eesti ja üldkeeleteaduse instituut, filosoofia ja semiootika instituut, ajaloo ja arheoloogia instituut ja muud allüksused. 2010. aastani kasutati maja ülikooli keemiahoonena. Remondi käigus leiti poolsada kunagisele Maarja kiriku kalmistule maetud inimese luustikku, samuti osa Maarja kiriku müüridest.

Remondi järel on vana keemiahoone brutopind 8628 m2.

## Välislingid
* "Avati Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna restaureeritud õppehoone – "Philosophicum"" 26. september 2011
* "Südalinna sugenes Philosophicum" Postimees, 22. september 2011
* Martin Pau "Keemikud viirastuvad vanas majas" Postimees, 9. september 2011
* "Keemiahoone remont tõi päevavalgele keskaegsed luustikud" UT, 1. september 2010
* Martin Pau "Uued ja remonditud majad söövad enam Tartu Ülikooli raha" Postimees, 26. jaanuar 2012
* Nurgakivi panek Tartu Ülikooli instituudi hoonele (alates 06:31)
* E. V. Tartu Ülikooli Keemia-instituudi ja Polikliinikute ühine KÕ kava
Tartu Ülikooli Philosophicum

**Tartu Ülikooli Philosophicum** on Tartu kesklinnas, Tartu Ülikooli peahoone ümbruses paiknev Tartu Ülikooli endise filosoofiateaduskonna linnak. Philosophicumi nimi anti linnakule 2011. aastal pärast sellesse kuuluva vana keemiahoone remonti.

Philosophicumi kuuluvad järgmised õppehooned:
* Jakobi 2 asuv vana keemiahoone;
* Lossi 3;
* Ülikooli 16 paiknev von Bocki maja (endine *Marksu maja*);
* Ülikooli 17 asuv Paabel.

## Välislingid
* "Südalinna sugenes Philosophicum" Postimees, 22.09.2011
* "Avati Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna restaureeritud õppehoone – "Philosophicum"" 26.09.2011
Akademische Mussengesellschaft

**Akademische Mussengesellschaft** (kõnekeeles **Akademische Musse**, eesti keeles **Akadeemiline Musse**) oli 1814–91 ja 1920–39 Tartus tegutsenud Tartu Ülikooli õppejõudude ja üliõpilaste ajaviiteklubi.

Seltsi loomist kavandas juba 1803. aastal Tartu Ülikooli rektor Georg Friedrich Parrot, selle asutajaliikmete seas oli ülikooli raamatukogu esimene direktor Karl Morgenstern.

Akademische Musse asutati Tartus 8. juunil 1814 professorite, üliõpilaste ja linnakodanike vaba aja veetmise ühinguna. 13. juulil 1814 kinnitatud põhikirja kohaselt pidi Musse pakkuma ülikooli õppejõududele, teenistujatele ja linnakodanikele sisukat ja viisakat vaba aja veetmise võimalust teaduse, kirjanduse, kunsti ja muude meelelahutuste teel. Ühingut juhtisid ülikooli õppejõudude, teenistujate ja linnakodanike hulgast valitud 9 direktorit. 15. juulil 1814 alustas klubi tegutsemist. Musses korraldati loenguid ja vestlusi teaduse, kirjanduse ja kunsti teemadel, mänge (v.a hasartmängud), balle ning kontserte. Mussel oli oma lugemissaal.

1840. aastatel Akademische Musse tegevus soikus. 1856 avati klubi taas, 1857 võeti vastu uus põhikiri. Venestamislaine ajal 1891 Musse suleti, kuna asutusel polnud midagi ühist õppeasjadega. 1920. aastal ühingu tegevus taastati, uue põhikirja kohaselt oli selle ülesanne koondada Tartu ülikooli saksa soost üliõpilasi ning edendada saksa üliõpilaselu teaduslikul, seltskondlikul ja majandusalal.

Suure osa oma tegevusajast paiknes Akademische Musse Tartu kesklinnas Von Bocki majas (tänapäeval Ülikooli 16), kus 1. novembril 1814 toimus ka Musse avaball. 1839. aastal ostis Musse selle maja ülikooli toel pikaajalise laenuga ära.

Akademische Musse säilinud dokumendid on hoiul Tartu Ülikooli raamatukogus (TÜR KHO fond 27) ja Eesti Ajalooarhiivis (EAA, f. 2669).

## Viited

## Välislingid
* Geiu Rohtla "Tartu Akadeemiline Musse ja muusikategemine 19. sajandi esimesel poolel (1814–1844)" Tuna, 2/2006, lk 19–36
* Akadeemilise Musse fond nr 2669
Alkiphron

**Alkiphron** (vanakreeka Ἀλκίφρων; 2. või 3. sajand pKr) oli Vana-Kreeka reetor ja sofist.

Alkiphroni elu kohta ei ole midagi teada. Tema nime all on säilinud kogumik fiktiivseid kirjanduslikke kirju, mis jagunevad sisult kalurite (1. raamat), põllumeeste (2. raamat), parasiitide (3. raamat) ja hetääride (4. raamat) kirjadeks. Kirjades mainitavad ajaloolised isikud kuuluvad enamasti 4. sajandisse eKr. Kogumiku tuntuim osa on komöödiakirjaniku Menandrose ja tema armastatu Glykera fiktiivsed kirjad.

Eesti keeles on üks tema fiktiivsetest kirjadest (4.18 = 2.3, Menandroselt Glykerale) ilmunud Ivo Voldi tõlkes kogumikus "Vanakreeka kirjanduse antoloogia", Tallnn: Varrak, 2006, lk 422–424.
Martialis

**Marcus Valerius Martialis** (umbes 40 Bilbilis – umbes 102 Bilbilis) oli Rooma luuletaja, kuulsaim Rooma epigrammatik.

Ta oli pärit Hispaania linnast Bilbilisest, mis asus Caesaraugusta (tänapäeva Zaragoza) lähedal. Bilbilises Martialis ka suri, olles veetnud suure osa oma elust Roomas.

Martialiselt on säilinud 15 raamatut epigramme, kokku üle 1500 epigrammi.
James Coburn

**James Harrison Coburn III** (31. august 1928 Laurel, Nebraska – 18. november 2002 Beverly Hills) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Steve Buscemi

**Steven Vincent Buscemi** (sündinud 13. detsembril 1957 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, stsenarist ja lavastaja.

## Osaline filmograafia
Paolo Uccello

**Paolo Uccello** (sünninimi **Paolo di Dono**; 1397 Firenze – 10. detsember 1475 Firenze) oli itaalia maalikunstnik, mosaiigimeister ja matemaatik. Ta on tuntud oma teedrajava töö poolest perspektiivi kujutamisel. Tema loomingut on kirjeldatud kui idiosünkraatilist ja tal ei olnud otseseid järgijaid, kuigi ta on mõjutanud nii mõnegi 20. sajandi kunstniku loomingut.

Kümneaastaselt sai ta kuulsa skulptori Lorenzo Ghiberti õpipoisiks. Ghiberti hilisgooti stiil mõjutas teda tugevalt. Umbes sel ajal algas ka Paolo pikk sõprus Donatelloga. 1420. aastate keskpaigas lahkus Paolo ilmselt Ghiberti juurest, kuid jäi temaga headesse suhetesse.

Uccello armastas maalida loomi ja eriti linde, millest tuli ka tema hüüdnimi (*uccello* – 'lind'). Ta maalis meisterlikult ka maastikke.


Pilt:Paolo Uccello 044.jpg|John Hawkwoodi ratsamonument
Pilt:Paolo Uccello Heiliger Georg und der Drachen 1 470.jpg|Püha Jüri ja lohe
Pilt:San Romano Battle (Paolo Uccello, London) 01.jpg|San Romano lahing


## Välislingid

*Paolo Uccello teosed ja lühibiograafia veebigaleriis vaadatud 2012-05-26
*Paolo Uccello teosed ja biograafia (inglise keeles) vaadatud 2012-07-08
*Paolo Uccello hulktahkne (inglise keeles) vaadatud 2012-07-08
*Paolo Uccello koduleht (itaalia keeles) vaadatud 2012-07-08
Keemiahoone

"**Keemiahoone**" all võidakse mõelda:
*Tartu Ülikooli praegust keemiahoonet **[[Chemicum]]**
***[[Tartu Ülikooli vana keemiahoone]]t**
***[[Tallinna Tehnikaülikooli keemiahoone]]t**
Laurentius (vastupaavst)

**Laurentius** (ka **Laurentsius**; suri 506) oli vastupaavst aastast 498 kuni surmani.

Ta valiti Symmachuse vastupaavstiks 22. novembril 498.
Tartu Ülikooli keemiahoone

**Tartu Ülikooli keemiahoone** võib olla:
*praegune keemiahoone **[[Chemicum]]**
***[[Tartu Ülikooli vana keemiahoone]]**
Maya Sar

**Maja Sarihodžić** (sündinud 12. juulil 1981 Tuzlas) on bosnia muusik ja poplaulja. Tema esinejanimi on **Maya Sar**.

2003. aastal sai ta bakalaureusekraadi muusikas klaveri erialal.

Ta osales 2001. ja 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel taustalauljana ning 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel klahvpillimängijana Bosnia ja Hertsegoviina laulu esitusel.

2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bosniat ja Hertsegoviinat lauluga "Korake ti znam" ("Tean su samme"), mis sai 55 punktiga 18. koha.

Ta on Bosnias ja Hertsegoviinas tuntud heategevuskampaanias emakakaelavähi vastu võitlejana.

## Välislingid
* Koduleht
Robert I (Lääne-Frangi kuningas)

**Robert I** (15. august 866 – 15. juuni 923 Soissons) oli Lääne-Frangi kuningas aastatel 922–923.

Robert vanem vend Odo oli Lääne-Frangi kuningas aastatel 888–898. 

Aastal 911 sai Neustria Robert Neustria markide markkrahviks ja võttis tiitli *demarchus*. Esialgu oli kaks marki, üks bretoonide ja teine viikingite vastu, mida sageli kutsuti vastavalt Bretooni mark ja Normanni mark.

Tema perekond, hilisemad Kapetingid (Hugues Suur, 922–956 ja Hugues Capet, 956–987), valitses kogu Neustriat aastani 987, kui Hugues Capet valiti kuningaks. Venna surma järel ei nõudnud Robert trooni endale, kuningaks sai Charles III. Umbes 921. aastal kasvas rahulolematus Charlesi üle, ta pagendati ning 29. juunil 922 krooniti kuningaks Robert. 

Kui läänefrangid Charlesi 922. aastal kukutasid, jäi Charles III Lihtsameelne Lotharingias kuningaks, kust ta püüdis aastal 923 oma teist kuningriiki tagasi vallutada. Charles kogus sõjaväe ning asus vastulöögile, ta püüti kinni ja vangistati, kus ta 929. aastal suri. 15. juunil 923 toimunud lahingus Robert hukkus.

## Isiklikku ja järglased
Robert oli kaks korda abielus. Esimese naisega sündis tal kaks tütart ning teisega poeg Hugues Suur ja tütar.

## Vaata ka
*Neustria
*Prantsusmaa keskaegsed:
* Bretagne'i hertsogkond 
*Normandia hertsogkond
*Burgundia hertsogkond ja Burgundia kuningriik
*Akvitaania hertsogkond
Christoffer I

**Christoffer I** (1219 – 29. mai 1259) oli Taani kuningas aastatel 1252–1259.

Ta oli Valdemar II poeg ning enne teda valitsenud Erik IV ja Abeli vend.

Ta abiellus 1248. aastal Margrete Samboriga. Nende lapsed:
*Erik V, Taani kuningas
*Niels, suri noorelt
*Valdemar, suri noorelt
*Matilda (1250–1299/1300)
*Margaret (u 1257–1306)

1254. aastast pärinevad esimesed teated kuningas Christoffer I käsul rajatud Narva linnusest, mis esialgu asus üle Narva jõe praeguse Hermanni linnuse vastas Ivangorodis (Jaanilinnas). Hiljem ehitati suurem kivist linnus jõe läänekaldale oletatavasti samasse kohta, kus paiknesid nii varasem muinaseestlaste linnus kui ka Taani hindamisraamatus märgitud Narvia küla.
Marguerite d'Angoulême

**Marguerite d'Angoulême** (ka **Marguerite de Navarre**; 11. aprill 1492 Angoulême – 21. detsember 1549 Odos) oli Navarra kuninga Henri II abikaasa ja Prantsusmaa kuninga François I õde.

Tema tütar Jeanne sai Navarra kuningannaks ning tolle poeg Henri oli esimene Bourbonide dünastiast Prantsuse kuningas.

Marguerite oli renessansiajastu Prantsusmaal silmapaistev naine, ta oli kirjanik, humanistide ja reformistide patroon.