open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Principles of Psychology

**"The Principles of Psychology"** on Ameerika psühholoogi William Jamesi 1890. aastal avaldatud raamat psühholoogiast.

James oli Ameerika filosoof ja psühholoog, kes õppis enne raviarstiks, kui ta hakkas tegelema psühholoogiaga. Teda teatakse kui "psühholoogia isa", kuna tähtsad on ka Jamesi kirjutatud "Essays in Radical Empiricism" ja "The Varieties of Religious Experience" (eesti keeles "Usulise kogemuse mitmekesisus. Uurimus inimloomusest"), mis aitasid jõuda arusaamisele religioosse kogemuse erinevustest ning luua mõistuse parandamise teooriad.

Jamesi raamatus on neli meetodit: teadvuse vool (Jamesi kõige kuulsam psühholoogiline metafoor); emotsioon (hiljem tuntud kui James-Lange teooria); harjumus (inimese harjumused muutuvad pidevalt, et saavutada teatud tulemusi); tahe (Jamesi enda elukogemuste põhjal).

Raamatul on kaks köidet:

Esimese köite mahuks on 16 peatükki, teisel köitel 28 peatükki.


## Tähtsamad teemad
Raamatus on kajastatud suur hulk teemasid, kuid mõningad teemad tõusevad esile kui kasulikumad ja kasutatavamad, eriti lõigud teadvuse vool, emotsioon, harjumus ja tahe.

### Teadvuse vool
Teadvuse vool on vaieldamatult Jamesi kõige kuulsam psühholoogiaalane metafoor. Ta väitis, et inimese mõtet saab kirjeldada voolava ojana, mis oli tol ajal uudne idee, kuna varasem arvamus oli, et inimese mõte on pigem nagu kindel jada. Samuti ta uskus, et inimene ei saa kogeda täpselt sama mõtet või ideed rohkem kui korra. Lisaks selle ta arvas, et teadvus on täielikult pidev.

### Emotsioon
James tutvustas uut emotsiooniteooriat (hiljem tuntud kui Jamesi-Lange teooria), milles väitis, et emotsioon on pigem kehalise kogemuse väljenduse tagajärg. Teisisõnu, stiimul põhjustab füüsilise vastuse ja emotsioon järgneb vastusele. Seda teooriat on algusest peale kritiseeritud, kuid teoorial on siiski häid külgi.

### Harjumus
Inimeste harjumused on pidevas kujunemises, et saavutada kindlaid tulemusi inimese suurest saamisvajaduse tundest või millegi soovist. James rõhutas inimese harjumuse tähtsust ja võimu ning tegi järeldused. James märkis, et harjumuste seaduse kujunemine on erapooletu, harjumused võivad tekitada nii hea kui halva tegevuse. Kui üks neist on kinnistunud, on seda väga raske muuta.

### Tahe
Tahe on raamatu viimane lõik, kus räägiti Jamesi enda elukogemustest. Seal oli üks küsimus, mis vaevas Jamesi tema elukriisi ajal – kas eksisteerib vaba tahe. "Tahte olulisim saavutus, ... kui see on kõige "vabatahtlikum", on hoolitseda raske objekti eest ja hoida seda kiiresti enne meeles ... tähelepanu pingutus on seega oluline tahte ilming."

### Reaalsuse tunnetamine

2. köite 21. peatükk kannab pealkirja  "Reaalsuse Tunnetamine". (The Perception of Reality.)

Inimeste arusaamine reaalsusest on seitsmekihiline: 

1) Meelelte poolt tunnetatu  ja asjade tajumine - elu, keemilised reaktsioonid, raskusjõud, elektrilaeng; 

2) Teaduse maailm, mis meeltele otse tundmatu;

3) Ideaalsed seosed, abstraktsed tõed, millel usutav tagapõhi;

4) Suguharu iidolid;

5) Üleloomulikud maailmad, taevariik, muinasjutud;

6) Individuaalsed arvamusilmad;

7) Selgelt vaimuhäirete tõttu tajutavad maailmad.

## Viited
Propaganda (raamat)

**"Propaganda"** on Edward L. Bernaysi 1928. aastal Routledge'i väljaandel ilmunud raamat, mis uurib avaliku kommunikatsiooni tehnikaid. 

Raamatus on uuritud massidega manipuleerimise psühholoogiat ning võimalust kasutada sümboolset tegevust ja propagandat poliitika mõjutamiseks, sotsiaalsete muutuste esilekutsumiseks ning soolise ja rassilise võrdõiguslikkuse edendamiseks. 

Bernaysi ideid mõjutas oluliselt Walter Lippmani 1927. aasta raamat  "The Phantom Public".

Meediaajaloolased nimetavad Bernaysi avalikkussuhete isaks.

## Viited
Kalmumäe kivikalme

**Kalmumäe kivikalme** (ka **Ahli kivikalme** või **Kolu kivikalme**; kultuurimälestiste riiklikus registris **kivikalme "Kalmumägi"**) on muinasaegne kivikalme Lääne maakonnas Haapsalu linnas Kivikülas Kopli talu lähedal ja osaliselt Kolu külas. Kalme on arvele võetud kultuurimälestisena (nr 10097).

Muistis on dateeritud 7.-12. sajandisse.

## Kirjeldus

Kalmeala on kagu-loode suunas umbes 100&nbsp;m pikk ja 90&nbsp;m lai. Muistis asetseb põhja-lõunasuunalise paekõrgendiku kõrgemas põhjaosas. Suurte kahjustuste tõttu on kivikalme halvasti säilinud.

Kaitse alla kuulub kirjeldatud ala ja vähemalt 10&nbsp;m laiune vöönd selle ümber.

## Arheoloogilised uuringud
1986. aasta suvel tehti kivikalmel arheoloogilised kaevamistööd. Sellega uuriti läbi 192 ruutmeetri suurune ala, kus on leitud 25–30&nbsp;cm paksune kultuurikiht.

## Arheoloogilised leiumaterjalid
Leiumaterjalis domineerivad peamiselt 11.-12. sajandi Lääne-Eesti kalmetele tüüpilised esemed: pronkspandlad, vöö vahelülid, naastud, noad, krapid, mitut tüüpi hoburaudsõled, mõõgatupeotsik, rõngassärgi katkend, unikaalne pronksist linnupea (arvatavasti kotkapea). Vanimaks esemeks on hõbetraadiga mässitud rõngaspeanõel (7.-8. saj). Palju leiti hõbeesemeid: kolm hoburaudsõlge, sõrmus ja 2 münti (araabia ja anglosaksi). Leidude koguarv on 500.
Leidusid säilitatakse Läänemaa Muuseumis.

## Viited

## Kirjandus
*Mati Mandel. Läänemaa 5.-13. sajandi kalmed. Eesti Ajaloomuuseum. Töid ajaloo alalt 5. Tallinn 2003. Lk 61–64.

## Välislingid
* 
*Kivikalmest portaalis Läänemaa Arheoloogia
Aleksei Volkov

**Aleksei Volkov** (vene Алексей Анатольевич Волков; sündinud 5. aprillil 1988 Radužnõis) on vene laskesuusataja. 

Ta tuli 2014. aastal 4×7,5 km teatesõidus olümpiavõitjaks.

## Tunnustus
*2013 – Venemaa teeneline meistersportlane
Vassili Kuznetsov

**Vassili Kuznetsov** on mitme tuntud vene inimese nimi:
*Vassili Kuznetsov (muusik) (1886–1969), vene muusik, pedagoog
*Vassili Kuznetsov (sõjaväelane) (1894–1964), Nõukogude kindral II maailmasõjas
*Vassili Kuznetsov (poliitik) (1901–1990), Nõukogude poliitik
*Vassili Kuznetsov (kergejõustiklane) (1932–2001), Nõukogude kümnevõistleja
*Vassili Kuznetsov (jalgpallur) (sündinud 1978), vene jalgpallur
*...
Valeri Liiv

**Valeri Liiv** (18. detsember 1938 Oparino, Kirovi oblast – 4. oktoober 2019) oli Eesti NSV tööeesrindlane, elukutselt treial. 

Ta töötas treialina Tallinna ekskavaatoritehases Talleks. 
Ta oli kolm korda (1974, 1979, 1984) Eesti NSVst valitud NSV Liidu Ülemnõukogu liige. 

1986 valiti ta EKP XIX Kongressil EKP Keskkomitee Büroo liikmeks.

## Tunnustus
* 1981 sotsialistliku töö kangelane
Tunceli provints

**Tunceli provints** (zaza keeles *Dêsım* ja kurdi keeles *Dêrsim*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. Provintsi keskus on Tunceli.

## Haldusjaotus

* Çemişgezeki ringkond (Zaza: *Süke*)
* Hozati ringkond (Zaza/kurdi: *Xozat*)
* Mazgirti ringkond (Zaza: *Mazgerd*, kurdi: *Mêzgır*)
* Nazımiye ringkond (Zaza: *Qızılkilise*)
* Ovacıki ringkond (Zaza: *Pulur*)
* Perteki ringkond (Zaza: *Pêrtage*, kurdi: *Pêrtag*)
* Pülümüri ringkond (Zaza: *Pılemoriye*)
* Tunceli ringkond (Zaza: *Mamekiye* või *Qalan*)

## Viited

## Välislingid
* Tunceli provintsi koduleht (türgi keeles)
Linnuatlas

**Linnuatlas** on linnuliikide levikukaartide kogumik. 

Andmed liikide esinemise kohta kantakse vastava ruudustikuga kontuurkaartidele, iga liik eraldi. Mingi liigi esinemist ühes või teises ruudus näitab tähis ehk leppemärk. Ruudud on riikides erinevad ja võivad anda edasi näiteks piirkonda 50×50 km; 25×25 km; 10×10 km või 5×5 km. Kaardile kantakse leppemärgid, mis kokku annabki ettekujutuse vaid kaarti vaadates liigi levikust. Linnuatlas ei näita eri liikide arvukust eri piirkondades (ruutudes), vaid moodustub iga linnuliigi kohta selge pilt, kus liiki pesitsemas võib leida. Mingi ajavahemiku (näiteks 10–15 aastat) järel atlaseuuringuid korrates saab võrrelda liikide levikut eri perioodidel ja analüüsida toimunud muutusi. See annab täiendavaid võimalusi looduses toimuvate muutuste pikaajaliseks jälgimiseks.

Esimene Eesti Linnuatlas valmis 1977–1980 toimunud välitööde põhjal ja ilmus alles 1993. aastal. Teine linnuatlas koostati aastatel 2003–2009 läbi viidud välitööde põhjal ja see ilmus 2018.

Vahel on koostatud ka piirkondlikke linnuatlaseid.

## Viited

## Kirjandus
* Olav Renno. *Eesti linnuatlas*, Tallinn, Valgus, 1993. ISBN 5440010742
* Andrus Kuus, Eerik Leibak, Jaanus Elts. *Linnuatlas. Eesti haudelindude levik ja arvukus*, Eesti Ornitoloogiaühing, 2018. ISBN 9789949960743

## Välislingid
* Linnuatlas
Ernst von Liphart

**Ernst Friedrich von [[Liphart]]** (26. august 1847 Tartu – 14. aprill 1932 Leningrad) oli vene kunstnik ja dekoraator.

Ta on õppinud Tartu Ülikooli joonistuskoolis Woldemar Friedrich Krügeri õpilasena.

1906–1929 oli ta Ermitaaži maaligalerii kuraator.

## Isiklikku
Tema poeg oli Renaud Franz von Liphart.

## Viited
Pavel Morozov (poliitik)

**Pavel Morozov** (sündinud 11. oktoobril 1978 Minskis) on valgevene ühiskonnategelane ja poliitik.

2006. aastal tuli ta poliitilistel põhjustel Valgevenest Eestisse. 

Ta on venekeelse telekanali ja uudisteportaali ARU TV asutajaid.
Jakob von Nasackin

**Jakob (Jacob) Reinhold Gustav von [[Nasackin]]** (vene Яков Густавович Насакин; 28. oktoober 1801 Varbla – 1. mai 1899 Tallinn) oli vene sõjaväelane (kindralmajor). 

Ta oli Uue-Varbla mõisa omanik. 

Ta võttis muu hulgas osa Vene-Türgi sõjast (1828–1829) ja oli üks Poola ülestõusu (1830–1831) mahasurujaid.
Dionysios Chalkedonist

**Dionysios Chalkedonist** (kreeka Διονύσιος ὁ Χαλκηδόνιος, 4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Megara koolkonna esindaja, kes oli pärit Chalkedoni linnast Bitüünia maakonnast Väike-Aasias.

Dionysios oli Megara koolkonna dialektikute esindaja ning seetõttu on teda kutsutud ka Dialektik Dionysioseks. Diogenes Laertiose väitel oli ta ka esimene, kes kasutas selle Megara koolkonna alarühma nimetamisel dialektikute (vanakreeka διαλεκτικοί) nime. Selle väidetavaks põhjuseks oli asjaolu, et dialektikud seadsid oma argumendid küsimuse ja vastuse vormi.

Kuigi Dionysiose elust ja õpetusest on vähe teada, siis Aristotelese dialektikaküsimusi käsitlevas teoses "Topika" on osundatud Dionysiose "elu" (vanakreeka ζωή) definitsiooni: "toituva liigi kaasasündinud järjepidev liikumine" (vanakreeka κίνησις γένους θρεπτοῦ σύμφυτος παρακολουθοῦσα). Aristoteles kritiseerib seesugust definitsiooni, sest see üritab sarnaselt sõnaga "elu" hõlmata nii taimset kui ka loomset elu, mis Aristotelese hinnangul on aga võrdlemisi erinevad. Püüdes defineerida sünonüümi kõiki tähendusi ühe mõistega, võib seega juhtuda, et definitsioon jääb ebamääraseks ning hõlmavusest hoolimata arusaamatuks.

Dionysios Chalkedonist oli kürenaiku Theodoros Ateisti õpetaja. Kuigi Strabon oletab oma "Geograafias", et dialektik Dionysios on sama isik kui Herakleia Pontikest pärit Dionysios Salgaja , siis ilmselt ei tugine seesugune väide mingisugustele allikatele ja on ekslik oletus.

## Viited
Dennis Nurkse

**Dennis Nurkse** (autorinimi **D. Nurkse**, ka **Tõnis Nurkse**; sündinud 1949) on eesti päritolu ameerika luuletaja. 

Ta on kaks korda pälvinud USA agentuuri National Endowment for the Arts auhinna. 

Ta on kirjutanud ka inimõigustest, sealhulgas eriti lapse õigustest.

## Isiklikku
Tema isa oli eesti päritolu USA majandusteadlane Ragnar Wilhelm Nurkse.
Corriere della Sera

**Corriere della Sera** (; 'õhtune kuller/sõnumitooja') on Itaalias Milanos ilmuv päevaleht. Väljaanne on üks Itaalia vanimatest.

Ajaleht on Itaalias levikult esikohal, Il Sole 24 Ore ees ja lugejate arvult teisel kohal. Loosung: *La libertà delle idee* (umbes: "Arvamuste vabadus").

## Ajalugu
Ajalehe asutamise mõte tekkis väljaande La Lombardia juhatuse liikmel Eugenio Torelli Viollieril ja sama väljaande toimetajal Riccardo Pavesil 1876. aasta veebruaris.

Esimene number jõudis lugejateni 1876. aasta 5. märtsil.

XXI sajandi alul olid ajalehe peamised konkurendid Roomas ilmuv la Repubblica ja Torinos väljaantav La Stampa.

Oma praegusele aadressile Milanos Püha Markuse tänaval (via San Marco 21) kolis lehe toimetus 2013. aastal.

## Päismik läbi aegade
Hommikune väljaanne
* 5. märtsist 1876 kuni 25. aprillini 1945 – Corriere della Sera
* 26. aprill 1945 – Il Nuovo Corriere (üksainus number)
* 27. aprillist kuni 21. maini 1945 – väljaandmine oli ajutiselt katkestatud
* 22. maist 1945 kuni 6. maini 1946 – Corriere d'Informazione
* 7. maist 1946 kuni 9. maini 1959 – Il Nuovo Corriere della Sera
* alates 10. maist 1959 – Corriere della Sera
Õhtune väljaanne
* kuni 2.–3. augustini 1943 oli kõigil Corriere väljaannetel sama päismik
* alates 3.–4. augustist 1943 kuni 23.–24. aprillini 1945 – õhtune väljaanne ilmus iseseisva päismikuga «Il Pomeriggio» (esmaspäeva hommikuti, põhiväljaande asemel)
* 7. maist 1946 kuni 15. maini 1981 – Corriere d'Informazione (ilmus kuni 26. veebruarini 1962 esmaspäeva hommikuti, põhiväljaande asemel)
Esmaspäevane väljaanne
* Ilmub alates 5. märtsist 1962 – Corriere della Sera del lunedì.

## Tuntud kaastöölisi

## Viited

## Välislingid

* Koduleht
Olav Roots

**Olav Roots** (26. veebruar 1910 Uderna vald, Rõngu kihelkond, Tartumaa – 30. jaanuar 1974 Bogotá, Colombia) oli eesti dirigent, pianist ja helilooja.

Ta alustas klaveriõpinguid Pärnus, lõpetas aastal 1931 Tartu Kõrgema Muusikakooli klaveri (Adelheid Hippiuse ja Artur Lemba klassis) ja kompositsiooni erialal (Heino Elleri klassis); samuti lõpetas ta mõlemal erialal eksternina Tallinna Konservatooriumi. Aastatel 1933 ja 1935 täiendas ta end Pariisis (Alfred Cortot' klaverikursustel) ning aastal 1937 Viinis Felix Weingartneri juures ja Salzburgis (dirigeerimiskursustel Nikolai Malko, Bruno Walteri jt juhendamisel).

Ta töötas aastatel 1931–1935 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis klaveriõppejõuna ja aastatel 1931–1944 Tallinna Konservatooriumis ansambli- ja orkestriklassi õppejõuna.

Aastatel 1939–1944 oli ta Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri peadirigent.

Aastal 1944 põgenes ta Nõukogude võimu eest algul Rootsi, kus ta töötas Sigtunas lauluõpetajana, moodustas seal eesti pagulastest segakoori, ta juhatas Stockholmis ka eesti noortekoori. Rootsis olles tegutses ta peamiselt klaverisaatjana (koos Zelia Aumere, Ludvig Juhti ja teiste muusikutega), esines Rootsi Raadios ning klaverisolistina ka Taanis, Šveitsis, Saksamaal, Suurbritannias ja mujal.

Aastal 1952 kutsuti ta Lõuna-Ameerikasse Colombiasse Bogotásse Colombia Sümfooniaorkestri peadirigendiks, ta jäi sellele kohale surmani. Ta tõstis selle orkestri rahvusvahelisele tasemele, juhatas seda ka välisturneedel paljudes maades (sageli oli kavas ka eesti muusika). Lisaks töötas ta aastast 1957 Bogotá konservatooriumis koorijuhtimis- ja orkestratsiooniõppejõuna.
Paul Rohtlaan

**Paul Rohtlaan** (kuni 8. aprillini 1938 **Paul Rothgänger**; 10. jaanuar 1930 Tapa – 4. aprill 2020) oli eesti laevakapten.

## Haridustee
Ta õppis aastatel 1937–1943 Kadrina algkoolis, 1943–1945 Rakvere keskkoolis ja 1945–1950 Tallinna Merekoolis (pärast sõda 1. lennus)

## Töökäik
Paul Rohtlaan töötas 40 aastat Eesti Merelaevanduses. 

1. mail 1950, kui ta määrati III tüürimehena reservi, oli see veel Eesti Riiklik Merelaevandus.

1950. aasta 30. detsembril saadeti ta laevale Korsun-Ševtšenkovski I klassi madruseks. 1951. aastal sai Paul Rohtlaan sama laeva III tüürimeheks. 
1953. aasta märtsis määrati ta II tüürimeheks aurulaevale Gattšina. 
1956. aasta augustis määrati Rohtlaan vanemtüürimeheks laevale Šemahha. 

1959. aastal sai ta Eesti Merelaevanduse kaubalaeva Jaan Kreuks kapteniks.
1963. aastast oli Rohtlaan kaubalaeva Kõpu kapten. 

Aastatel 1986–1989 oli ta Nõukogude Liidu Mereministeeriumi esindaja Taanis Kopenhaagenis 
1989–1990 Eesti Merelaevanduse Päästekoordinatsioonikeskuse ülem. 
1993–2003 töötas ta Eesti Rannavalve ja seejärel Veeteede Ameti valvekoordinaatorina. 

NLKP liige aastast 1960, EKP Keskkomitee liige 1964–1966.

## Merereis ümber Aasia, Aafrika ja Euroopa
1969. aasta augustis võttis Kõpu kursi Arktikasse Kolõma jõele. Pärast kauba mahalaadimist selgus, et jää oli tagasitee sulgenud. Mööda Kirdeväila minnes väljuti Vaiksele ookeanile. Külastades teel nelja Jaapani sadamat ja Singapuri, jõudis Kõpu viie kuu pärast tagasi Tallinna. Suessi kanal oli sõjategevuse tõttu suletud ja seepärast tuli sõita ka ümber Aafrika. Kokku läbiti sel reisil 25 000 meremiili. 

See oli esimene Eesti Merelaevanduse laeva reis ümber Aasia, Aafrika ja Euroopa. 

## Tunnustus
* 1963 – sotsialistliku töö kangelane 

## Kirjandus
Aleksei Ossipov

**Aleksei Ossipov** (vene keeles Алексей Иванович Осипов; 7. märts 1859 Narva – 26. jaanuar 1936 Leningrad) oli vene mereväelane, hüdrograaf, poliitik.

Ta oli 25. aprillist 1910 kuni 5. märtsini 1917 Narva linnapea.

Ta osales 1905. aastal Tsushima lahingus.
Aarni Neuvonen

**Aarni Neuvonen** (tuntud ka kui *Aarni Rozenberg, Vadim Rosenberg, Vadim Petrov*) on Eestis tegutsenud üks kurikuulsamaid kurjategijaid. 

1993. aastal omandas ta ebaseaduslikult umbes 3000 Eesti inimeselt ligi 10 miljonit Eesti krooni. Tema tegevus oli seotud tööpakkumistega välismaale ja selleks pidid tahtjad ettemaksu tasuma.

Neuvonen on tänaseni (2013) leidmata. 

## Välislingid
*Superkelm lüpsis raha tuhandetelt ohvritelt, Rasmus Kagge, Postimees, 7. veebruar 2009
Frederik III

**Frederik III** (18. märts 1609 Haderslev – 9. veebruar 1670 Kopenhaagen) oli Taani ja Norra kuningas 1648. aastast kuni surmani.

Tema vanemad olid kuningas Christian IV ja Brandenburgi Anna Katharina. Lapsena ja nooruses ei olnud tal väljavaateid troonile pääsemiseks, sest troonipärijaks oli valitud tema vend Christian. Ta sai hariduse Sorø Akadeemias ning õppis ka Hollandis ja Prantsusmaal. Nooruses huvitasid teda teoloogia, loodusteadused ja Skandinaavia ajalugu. Iseloomult oli ta tagasihoidlik, naeris ja rääkis vähe, mille poolest oli oma isa vastand. Tema voorusteks olid mõõdukus ja enesekontroll. Tal oli suur raamatukogu, mis sai Kopenhaageni kuningliku raamatukogu aluseks.

1. oktoobril 1643 abiellus ta Sophie Amalie von Braunschweig-Calenbergiga, Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Georgi tütrega, kes oli energiline, kirglik ja ambitsioonikas.
Jaan Räppo

**Jaan Räppo** (ka **Jaan Rjappo**; 11. aprill 1880 Räpo küla, Kasaritsa vald – 14. aprill 1958 Kiiev) oli Eesti pedagoog ja kultuuritegelane.  

Räppo õppis Sammuka algkoolis ja Võru linnakoolis ning lõpetas Peterburi ülikooli (ajaloo-keeleteaduskonna) idamaa keelte ja Hiina filosoofia erialal. Töö tõttu rändas ta palju, elas näiteks Sri Lankal ja Hiinas. 

1910. aastast elas ta Poolas, kus abiellus Lõuna-Ukrainast pärit Anfissa Hromõhhiga. Pärast seda tegutses Räppo Ukrainas, kus ta 1958. aastal suri. Venemaa sõjas Ukraina Rahvavabariigi vastu osales Jaan Räppo kommunistide poolel ning alates 1920. aastast oli ta Venemaa kommunistliku (bolševike) partei liige.

Eestis ei ole Räppo küll suuri tegusid korda saatnud, kuid 1974. aastal pandi Haanja koolile Jaan Räppo nimi. Haanja kool oli esimene tuntud isiku nime kandnud kool tolleaegses Võru rajoonis.

Jaan Räppo on Ukraina kaasaegse koolisüsteemi rajaja ja Ukrainas on tema 1920. aastatel alustatud kooliuuenduse pärand jätkuvalt au sees. Ta oli ka Ukraina NSV haridusministri asetäitja.  

Jaani abikaasa Anfissa Räppo on tõlkinud ukraina keelde eestlaste rahvuseepose “Kalevipoeg”. 

Jaan Räppo kirjutas ka laulusõnu. Tema sõnadega laul “Katõ ilma veere pääl” on tuntud kui seto hümn. Jaan Räppo lauluks peetakse ka rahvalaulu “Haanja miis”, mis ei ole siiski tõsi. Räppo luuletus ja rahvalaul Haanja mehest on kaks täiesti erinevat teksti.

Jaan ja Anfissa Räppo mälestuskivi asub Räpo külas Võrumaal ning Jaan Räppo mälestustahvel Harkivis.

## Tunnustus
* 1948 orden "Austuse märk"

## Viited

## Välislingid
*Elulugu (võru keeles)
Andrei Birov

**Andrei Birov** (sündinud 3. detsembril 1958 Tallinnas) on Eesti majandustegelane, poliitik ning endine riigiametnik ja diplomaat.  

Birov on lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli ning kaitsnud samas filosoofiateaduste kandidaadi kraadi. 

Aastatel 1989–1993 töötas ta Eesti Vabariigi Moskva saatkonnas pressiatašeena. 1993–1995 oli ta minister-nõunik Eesti saatkonnas Ukrainas. 1997–2001 oli Birov Eesti ajutine asjur Hiinas. 2001–2002 oli ta välisministeeriumi protokolliosakonna tseremooniate ja visiitide büroo direktor. 2002–2006 oli ta Presidendi Kantselei protokolliülem.

Ta on 2006. aastast Keskerakonna liige. 2013. aastast on ta Tallinna linnavolikogu liige asendusliikmena. Birov on Sillamäe linnavalitsuse ühiskondlik liige.

Birov on 2007. aastast AS Sillamäe Sadam turundusjuht.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Põhja-Tallinna linnaosas, sai 190 häält ning ei osutunud valituks.

## Tunnustus

* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2006 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja III klassi aumärk

## Viited
Tiit Naber

**Tiit Naber** (sündinud 7. juulil 1952) on Eesti diplomaat.

1999–2000 oli ta Eesti suursaadik Ukrainas. Ta on olnud Eesti suursaadik ka Norras, Aserbaidžaanis, Gruusias, Leedus ja Moldovas ning esindanud Eesti Vabariiki Euroopa Liidu juures COREPER 1 esindajana. 

Diplomaadina töötas Naber alates 1992. aastast, ta on töötanud välisministeeriumi Euroopa osakonna nõunikuna ja välismajanduspoliitika osakonna peadirektorina ning osalenud erinevates riikidevahelistes kahepoolsetes läbirääkimistes ja ühiskomiteedes delegatsiooni juhina ja läbirääkimiste delegatsioonis, samuti ka Eesti liitumisläbirääkimistes WTO, OECD ja Euroopa Liiduga ning on juhtinud Eesti eesistumist Läänemeremaade Nõukogus. 

Aastatel 2018–2022 kuulus Naber erakonda Isamaa. Aastast 2022 on ta erakond Parempoolsed liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 15 häält ning ei osutunud valituks.
Jaan Timse

**Jaan Timse** (4. mai 1888 Rannu, Tartumaa – 9. august 1921 Moskva) oli Eesti konsul. 

Ta oli Eesti konsul Ukrainas Simferopolis.

Simferopolis tegutsevana püüdis ta Krimmi eestlastele võimaldada Eestisse naasmist. Ta esindas eestlasi Krimmi Rahvavabariigi Rahvuste Esindajate Nõukogus. 1921. aastal, kui Venemaa väed ründasid Krimmi, pandi Timse vanglasse. 1921. aastal suri ta Butõrka vanglas.

## Viited

## Välislingid
*Kui punavägi vallutas Krimmi, jäi Eesti Simferoopoli-konsul kadunuks, Heiki Suurkask, Forte, 23. märts 2014
Mihhail Maslov

**Mihhail Maslov** (vene keeles **Михаил Степанович Маслов**; 19. mai vkj/31. mai 1885 Narva Peterburi kubermang – 3. juuni 1961 Leningrad) oli Venemaa ja Nõukogude Liidu lastearst, NSV Liidu Meditsiiniakadeemia liige.

Maslov lõpetas 1910. aastal Peterburi Sõjameditsiini Akadeemia.

Narvas nimetati 1978. aastal Ravi tänav Akadeemik Maslovi tänavaks (nüüdne nimekuju Mihhail Maslovi tänav).

## Tunnustus
* 1940 – Punatähe orden
* 1945 – Punalipu orden
* 1945 – Medal Leningradi kaitsmise eest
* 1946, 1948 – Tööpunalipu orden
* 1947 – Lenini orden
* Poola Teaduste Akadeemia tegevliige

## Teosed eesti keeles
* Lastehaigused: õpik, Tallinn 1957

## Viited
Anatoli Ljutjuk

**Anatoli Ljutjuk** (ukraina Анатолій Кузьмич Лютюк; sündinud 1947) on Eesti ukraina kultuuri- ja ühiskonnategelane. 

Ta on Tallinna Ukraina Kreekakatoliku Kiriku Kolmekäelise Jumalaema koguduse  asutaja ning koos sõpradega Tallinna Kolmekäelise Jumalaema kiriku sisustuse kujundaja ja teostaja. 

Ljutjuk on Ukraina Kultuurikeskuse asutaja, kontseptualist, kunstnik ja eestvedaja. Olles ka ukraina rahvakultuuri asjatundja, kunstnik ja puumeister õpetab ta ukraina lapsi kloostrikunstide koolis Labora. 

Alates 2013. aastast toetab Ukraina Kultuurikeskus aktiivselt Ukrainat, aitab haavatuid ukraina võitlejaid, varustab neid, kes on rindel, saadab autosid ja muud varustust, teostab projekte Ukraina abistamiseks koos Eesti välis- ja kaitseministeeriumiga.

## Tunnustus
2003. aastal pälvis ta Valgetähe V klassi teenetemärgi töö eest muinsuskaitsjana.

## Viited

## Välislingid
* Anatoli Ljutjuk Ukraina abistamisest, raamatutest ja Ukraina Kultuurikeskusest
* Anatoli Ukraina kreeka-katoliku kirikust
* Ukraina kultuurikeskuse juht: peame probleeme lahendama, mitte neid juurde tekitama
* Ukraina esitas koostöös Eestiga lihavõttemunade kaunistamise traditsiooni UNESCO vaimse kultuuripärandi nimekirja
* Українська громада
* Eestlaste abi jõudis Ida-Ukrainas bussirünnakus viga saanud inimesteni
* Anatoli Ljutjuk armastab muinasjutte
* Eesti-Ukraina dokumentaalfilm “Sõda ja puuhobune” jõuab Ukraina kinolevisse
* Ukraina kultuurikeskuse juht valmistas patumõõdiku
* Saadikud tahavad hukka mõista Venemaa tegevuse Ukraina laste küüditamisel
* Ukraina sõjapõgenikest laste joonistuste ja mänguasjade näitus
* Riigikogus saab näha laste joonistusi Ukrainasse jäänud lemmikloomadest
* Pakosta: lootuse laev riigikogus kannab sõnumit võidelda Ukraina laste heaolu nimel 
* Ma elan siin. Anatoli Ljutjuk
* Veel üks maailm. Ukrainlasi ühendava koguduse lugu. Ringo Ringvee
* Laste lood. Vanaisa Anatoli mänguasjad 1
* Laste lood. Vanaisa Anatoli mänguasjad 2
* Laste lood. Vanaisa Anatoli mänguasjad 3
* Ajalik ja ajatu: 543 | Anatoli Ljutjuk
* Eestis elav ukrainlane Anatoli palvetab iga päev siinsete loomade ja looduse eest 
* Puuhobusega rindel
* Tükike Ukrainat Eestis. Eesti ukrainlaste süda Anatoli Ljutjuk
* ANSWERING THE CALL OF THE BONFIRE: ESTONIA'S POETICS OF ENDANGERED SPECIES
* https://kultuur.err.ee/media/embed/1188550?photoId=916402&contentId=1608102190&contentTitle=%C3%9Clo%20Pikkov:%20%22S%C3%B5da%20ja%20puuhobune%22%20pakub%20retsepti,%20kuidas%20tulla%20v%C3%A4lja%20suurtest%20konfliktidestÜlo Pikkov: "Sõda ja puuhobune" pakub retsepti, kuidas tulla välja suurtest konfliktidest
* Anatoli Ljutjuk avab ukrainlaste hingesoppe - nad paitavad toitu sulega, aga vaenlasi - kuulipildujatulega
* "Kulutused minevikust. Eesti ukrainlaste võimupere luukere ronib kapist välja" Eesti Ekspress, 1. veebruar 2023
Tiiu Tepandi

**Tiiu Tepandi** (ka *Tio Tepandi*; sündinud 23. novembril 1947 Lüganusel) on eesti kunstnik ja lavastaja. 

Ta on lõpetanud 1966. aastal Tallinna 46. Keskkooli. Aastatel 1966–1971 õppis ta Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ja lõpetas selle tööstuskunsti erialal professor Bruno Tombergi õpilasena.

1972–1983 oli ta kunstnik-lavastaja Vanemuise teatris. Aastatel 1984–1988 töötas ta peakunstnikuna Vene Draamateatris, kus lavakujunduste kõrval organiseeris ka suure teatrisaali restaureerimise Fritz Matti abil. Aastatel 1994–1999 töötas ta Eesti Rahvusraamatukogu peakunstnikuna, kus muuhulgas kujundas legendaarse Eduard Wiiralti töödest esindusliku galerii.

Töötas vabakutselisena Gotlandil.

## Teosed
*"Marie Under" (ligi 300 fotoga pildialbum elu ja loomingu ülevaadetega). Koostajad Rutt Hinrikus, Janika Kronberg, Sirje Olesk, Tio Tepandi. Eesti Kirjandusmuuseum ja Ilmamaa, Tartu 2003, 288 lk 
*"Evaldi armastus. Kirjad" (Evald Hermaküla kirjad oma esimesele abikaasale Riinale aastaist 1964–69). Koostaja ja kujundaja Tio Tepandi. Tänapäev. Tallinn 2005, 206 lk 

## Näitused
*2018 – mälestusnäitus "Voldemar Haas 120" 
*2018 – fotonäitus "Marie Under 135" 

## Isiklikku
Sündis Aa mõisa aedniku Aleksander Vögeli lapselapsena. Vanavanaisa oli Aa mõisa rätsep. Suguvõsa elas Aa's üle 300 aasta. Mälestused sünnikohast, selle ilust ja harmooniast on kunstnikku alati saatnud ja mõjutanud

Ta oli aastast 1969 abielus Tõnu Tepandiga.

## Viited
Adelheid Hippius

**Adelheid Hippius** (19. veebruar 1853 Tallinn – 21. september 1942 Schwetz) oli Eesti pianist ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1876 väikese kuldmedaliga Peterburi konservatooriumi (G. Krossi klassis), täiendas ennast Saksamaal Hans von Bülowi juures, kuulas aastatel 1888–1889 Peterburi konservatooriumis Anton Rubinsteini tunde ja kirjutas neist ajakirjanduses.

Ta juhatas Tsarskoje Selo lütseumis muusikaklasse. Aastatel 1919–1922 oli ta Helsingi muusikainstituudi õppejõud ja aastatel 1922–1928 Tartu Kõrgema Muusikakooli õppejõud. Tema õpilasteks olid Olav Roots ja Lembit Milk. Ta esines Venemaal ja Saksamaal, sealhulgas soome koloratuursopran Alma Fohströmi saatjana.

## Kirjandus
*
Vadakste jõgi

**Vadakste** (leedu keeles *Vadakstis*) on jõgi Lätis ja Leedus, Venta jõe parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab enne Ventasse suubumist 67 kilomeetrit Läti ja Leedu piiril.

Jõe pikkus on 82,2 km ja valgla on 1250 km², sellest Läti territooriumil asub 775  km².

Vadakste algab Auce lähedal maaparanduskraavide ühinemisel. Alguses voolab jõgi kagusse, läbides Rubat, kuid Leedu piiril pöörab läände, jäädes kuni Ventasse suubumiseni piirijõeks. Suudmest 55 kilomeetri kaugusel suubub temasse paremalt Ezere jõgi, seejärel vasakult Ašva ja Agluona. Leedus jäävad suurematest asulatest jõe äärde Laižuva ja suudme läheduses ka Leckava alev.

## Välislingid

* Vadakste jõest
Simon Ostrovsky

**Simon Ostrovsky** (vene: Симон Островский; sündinud 2. veebruaril 1981) on Nõukogude Liidus sündinud ameerika dokumentalist ja ajakirjanik, kes oma tööde eest võitnud Emmy auhinna. Laiema tuntuse saavutas Ostrovsky oma 2014. aasta Ukraina kriisi kajastuse eest uudistekanalile VICE News. 2014. aasta aprillis sattus Ostrovsky kolmeks päevaks venemeelsete võitlejate kätte pantvangi.

## Karjäär
Ostrovsky hakkas dokumentaalfilme tegema 2007. aastal, kui ta oli juba kuus aastat töötanud endise Nõukogude Liidu vabariikides. Ta kirjutas Venemaaga seotud teemadel väljaandele The Moscow Times ning Gruusiast, Armeeniast ja Aserbaidžaanist Prantsuse uudisteagentuurile AFP.

2009. aastal paljastas Ostrovsky põhjakorealaste kasutamise Venemaa töölaagrites. Põhja-Korea režiimile tööliste eest raha maksnud ettevõte kuulub jõukale briti Hambro perekonnale.

Nimetatud laagreid külastas Ostrovsky 2011. aastal uuesti koos meediaettevõtte Vice Newsi asutaja Shane Smithiga. 2013. aastal tegi ta HBO-le dokumentaalsarja Põhja-Korea põgenike kohta.

2013. aastal palkas VICE Media Ostrovsky VICE'i produtsendiks HBO-s. Ta aitas VICE'il võita Emmy.

2014. aasta alguses aitas Ostrovsky kajastada VICE Newsi jaoks 2014. aasta Sotši taliolümpiamängudega seotud korruptsiooni. Samal aastal hakkas ta VICE Newsi jaoks tegema uudisteseeriat "Russian Roulette" (Vene rulett), mis kajastas 2014. aasta Ukraina kriisi. Seeria võitis 2015. aastal kaks Webby auhinda.

2014. aasta 21. aprillil oma Ukraina uudisteseeriat teinud Ostrovsky sattus Ida-Ukrainas Slovjanskis venemeelsete separatistide kätte pantvangi. Ostrovsky viibis vangistuses kolm ööpäeva.

Tema vangistamine pälvis kogu maailma meedia tähelepanu.

## Viited
Varduva

**Varduva** on jõgi Leedu põhjaosas, Venta jõe vasakpoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 96 km ja valgla on 590 km², jõe lang on 0,88 m/km. Varduva suubub Ventasse 182,5 kilomeetri kaugusel selle suudmest.

Varduva algab Skuodase rajoonist Barstyčiai alevi lähistelt. Algul voolab see kagusse, kuid Plungė rajoonis Žemaičių Kalvarija pöörab see põhja poole ja läbib Mažeikiai rajooni. Seda linna all suubub Varduvasse selle suurim lisajõgi Sruoja. Edasi läbib jõgi Renavase küla. Enne Ventasse suubumist asub jõe vasakul kaldal As ORLEN Lietuva naftatöötlemistehas. Suurim asula jõe kaldal on Seda linn.

Varduva läbib ülemjooksul ja keskjooksul Žemaitija rahvusparki. Jõe ülemjooks on maaparandustööde käigus õgvendatud. Varduval on kolm paisjärve: Renavase mõisa juurde rajatud hüdroelektrijaama oma (31 ha), Ukrinai paisjärv ja Juodeikiai paisjärv (276 ha). 

Varduva jõe kohalikud nimekujud on *Vardava* ja *Sedula*.

## Välislingid

* Varduva jõest
Nobeli laureaadid

**"Nobeli laureaadid"** on aastail 1935–1939 ilmunud kirjastuse Loodus valik Nobeli kirjandusauhinna laureaatide teoseid. Neljas valimikus kokku ilmus 23 autorilt 35 teost 49 köites ning kõiki Nobeli auhindu tutvustav raamat "Nobeli auhind".

Raamatuid anti välja pehmes köites (brošeeritult); tavalises ehk kirjastuse kõvaköites; raamatukoguköites; ilu- ehk kalingurköites ning eraldi sai tellida ka E. Taska poolnahkköidet. Kõik raamatud trükiti OÜ K. Mattieseni trükikojas (mille omanikuks sai 1939. aastal sarja välja andnud kirjastus Loodus).

Raamatud ilmusid nelja erineva ümbrispaberiga.

Kirjastus Eesti Raamat jätkab alates 1989. aastast toonast sarja pealkirjaga "Nobeli laureaat".
Virvyčia

**Virvyčia** ( ka **Virvytė**) on jõgi Leedus Žemaitijas, Venta jõe vasakpoolne lisajõgi.

Jõe pikkus on 131,1 km ja valgla on 1144 km², jõe lang on 0,88 m/km. Varduva suubub Ventasse 182,5 kilomeetri kaugusel selle suudmest.

Virvyčia algab Šilalė rajoonist Laukuva alevi lähistelt Biržulise järvest. Jõgi kannab ülemjooksul **Varnelė** nime. Varniai all suubub jõgi Lūkstase järve; sellest alates kannab jõgi Virvyčia nime. Edasi voolab jõgi läbi Telšiai rajooni, läbides Janapolėt, Biržuvėnaid ja Tryškiaid. Viimase juures asub jõel ka 1951. aastal rajatud hüdroelektrijaama juures suurim pais. Seejärel voolab jõgi Akmenė rajooni ja Mažeikiai rajooni piiril, läbides Kairiškiai küla. Jõgi suubub Ventasse Mažeikiai rajoonis 224 kilomeetri kaugusel selle suudmest.

Virvyčia läbib ülemjooksul Varniai regionaalparki, alamjooksul aga Venta regionaalparki. Org on ülemjooksul 50–60, alamjooksul aga 800 meetrit lai. Jõgi ise on ülem- ja keskjooksul 4–12 meetri laiune, alamjooksul aga 30 meetri laiune. Virvyčial asub 13 vesiveskit ja kuus hüdroelektrijaama. Jõe kaldal asub kolm linnamäge, ka asub Biržuvėnais jõe kaldal mütoloogias kajastatud Laumės pėda allikas.


Virvytes_slaitas,_2006-08-15_355_resize.jpg|Paljand Virvyčia alamjooksul
Skleipiai._Uztvanka_per_Virvyte_2006-07-18.JPG|Skleipiai hüdroelektrijaama tamm
Kapenai.Virvytes_uztvanka._2006-07-18.JPG|Kapėnai hüdroelektrijaam


## Välislingid

* Virvyčia jõest
Karuslase tänav

**Karuslase tänav** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis. 

Karuslase tänav on Lepiku teelt algav umbes 110 meetrit pikk umbtänav. Karuslase tänav sai nime 6. mail 2015. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja ning on pandud karuslase järgi. Karuslase tänav on rajatud endise Lepiku küla Potsepa talu maadele.

Algselt oli see tänavalõik osa Sügislase tänavast. Tallinna linnavalitsuse 6. mai 2015 korraldusega muudeti Sügislase tänava leviala ning senise Sügislase tänava Lepiku teelt algava osa nimeks pandi Karuslase tänav.

## Viited

## Välislingid
*Sügislase tänava leviala muutmise ja Karuslase tänava skeem
II Eesti naiste tantsupidu

**II Eesti Naiste Tantsupidu** on tantsupidu, mis toimus 12. juunil 2016 Jõgeva linna staadionil. Etendus kandis pealkirja "MeheLugu".

Tantsupeol osales ligi 4000 tantsijat.  

Peo korraldas Folklooriselts Jõgevahe Pere ja selle lavastas Ülo Luht. Peo muusikajuht oli Toomas Lunge ja tekstide autorid olid Ülo Luht, Airi Rütter, Jaanus Randma ja Heiki Vilep. 

Kokku toimus kolm etendust: peaproov-etendus kell 11 ja kontsertetendused kell 15 ja kell 19.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Ivo Laino

**Ivo Laino** (sündinud 1. juunil 1936 Tallinnas) on eesti endine jalgpallur ja jalgpallikohtunik.

Kohtunikutööd alustas ta 1960. aastatel. 1967–1984 oli ta 56 korda abikohtunikuna platsil Nõukogude Liidu meistriliiga mängudes.

1991–1993 oli ta FC TVMK mänedžer.

## Viited

## Välislingid
*
Jakov Agranov

**Jakov Saulovitš Agranov** (vene: Яков Саулович Агранов, sünninimega Jakov Saulovitš Sorenson; 12. oktoober 1893 Tšatšersk – 1. august 1938 Kommunarka) oli tšekist, NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse riikliku julgeoleku 1. järgu komissar ja rahvakomissar Genrihh Jagoda asetäitja. Ta oli Nõukogude poliitiliste repressioonide ja stalinistlike lavastatud kohtuprotsesside üks peamisi organisaatoreid.   

Ta fabritseeris nn "Tagantsevi vandenõu" ja lavastas Moskva kohtuprotsesse. Lisaks korraldas ta Stalini puhastuste ajal Leningradis massilisi arreteerimisi ja hukkamisi. Ta oli üks Sergei Kirovi tapmisega seotud võtmefiguuridest 1. detsembril 1934 Smolnõis. Ta oli väga lähedane nii Jagodale kui ka Stalinile.  

## Elulugu
Agranov sündis Tšatšerskaja külas Mogiljovi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Homieli oblastis) juudi kaupmehe peres. Ei ole andmeid, et tal oleks haridust olnud rohkem kui neli klassi. 1912. aastal liitus ta sotsiaaldemokraatide-bolševikega. 

Esimese maailmasõja ajal oli ta tervis nii vilets, et oli vabastatud sõjaväekohustusest. 

1919. aastast oli ta Tšekaa julgeolekutöötaja. Tema kureerida oli intelligentide ja vanade bolševike tegevuse jälgimine.

Ta oli üks peamine Kroonlinna ülestõusule järgnenud kohtuprotsesside ja uurimise korraldaja. Tema roll on väga suur nn "Tagantsevi vandenõu" uurimisel, mille tulemusel lasti maha 87 inimest, nende seas ka luuletaja Nikolai Gumiljov.

Ta juhtis "Antonovi mässu" ehk talupoegade ülestõusu mahasurumisele järgnenud ülekuulamisi.

Kui 1922. aastal otsustati tippintelligendid Nõukogude Liidust välja saata, siis vastutas Agranov väljasaatmisnimekirjade koostamise eest.

Lisaks arvatakse, et Agranov on otseselt Vladimir Majakovski tapmise taga. 

Kui 1934. aasta 1. detsembril Leningradis Smolnõis tapeti Sergei Kirov, siis Agranov määrati mõrva uurimist juhtima. Talle anti ülesandeks Leningradis läbi viia massilisi repressioone. Ta määrati selleks ajutiselt Leningradi NKVD etteotsa. Kirovi protsessi tulemusena lasti maha 14 inimest, kuid Agranovi käsul koostati nimekiri veel inimestest, kes ei "ärata poliitilist usaldust". Need inimesed saadeti 10 päeva jooksul Leningradist välja. Kokku kuulus väljasaadetute hulka enam kui 11 000 inimest. 

Ta valmistas ette protsessi, kus peamisteks süüalusteks olid Grigori Zinovjev ja Lev Kamenev.

1937. aasta mais saadeti ta keskaparaadist Nikolai Ježovi korraldusel minema Saratovi NKVD juhiks. 

1938. aastal ta arreteeriti ning teda süüdistati selles, et ta on üks peamine trotskistliku organisatsiooni juht. Varem ise kohtuprotsesse fabritseerinud Agranovist sai sama süsteemi ohver. Ülekuulamisel tunnistas ta end süüdi. 1. augustil 1938 lasti ta maha.

## Viited
Maksim Vilde

**Maksim Vilde** (sündinud 29. oktoobril 1987) on Eesti poksija.

Ta võitis 2005. aastal Euroopa juunioride meistrivõistlustel poksis pronksmedali.

Ta tuli aastatel 2013, 2014 ja 2021 oma kaalukategoorias Eesti meistriks poksis.

## Välislingid
*Maksim Vilde sporditulemused
Kilisi provints

**Kilisi provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunasse jääb Süüria, põhja Gaziantepi provints. Provintsi keskus on Kilis.

## Haldusjaotus

* Elbeyli ringkond
* Kilise ringkond
* Musabeyli ringkond
* Polateli ringkond

## Viited

## Välislingid
* Kilisi provintsi koduleht (türgi keeles)
Nikolai Tšaškin

**Nikolai Tšaškin** (sündinud 24. novembril 1992) on Eesti poksija. 

Ta on tulnud aastatel 2009–2012 eri kaalukategooriates Eesti meistriks poksis.
Nikolai Zaitsev

**Nikolai Zaitsev** on Eesti poksija. 

Ta tuli aastatel  2002 kärbeskaalus, 2003 kukk-kaalus, 2006 kukk-kaalus, 2008 sulgkaalus, 2009 kergekaalus ja 2010 sulgkaalus Eesti meistriks poksis.
Peeter Saat

**Peeter Saat** (sündinud 11. jaanuaril 1968 Tallinnas) on endine eesti poksija.

Ta lõpetas 1990. aastal Tallinna Miilitsa Erikeskkooli.

Ta oli poolraskekaalus (kuni 81 kg) Eesti NSV meister 1987. aastal ning Eesti meister raskekaalus (kuni 91 kg) aastatel 1993 ja 1994.

## Välislingid
*Biograafia ESBL-is
Vladimir Nikiforov

**Vladimir Nikiforov** (sündinud 8. mail 1986) on Eesti poksija. 

Ta võitis 2003. aastal Euroopa juunioride meistrivõistlustel poksis pronksmedali.

Ta on tulnud palju kolm korda (2006, 2008, 2009) Eesti meistriks poksis.
Gaziantepi provints

**Gaziantepi provints** (kurdi keeles Dîlok) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunasse jääb Kilisi provints, kagusse Süüria. Provintsi keskus on Gaziantep.

## Haldusjaotus

* Arabani ringkond
* İslahiye ringkond
* Karkamışe ringkond
* Nizipi ringkond
* Nurdağı ringkond
* Oğuzeli ringkond
* Şahinbey ringkond
* Şehitkamili ringkond
* Yavuzeli ringkond

## Viited

## Välislingid
* Gaziantepi provintsi koduleht (türgi keeles)
Kaupo Arro

**Kaupo Arro** (sündinud 16. mail 1989) on Eesti poksija. 

Ta võitis 2009, 2010 ja 2013 oma kaalukategoorias Eesti meistrivõistlused poksis.
Endel Rikand

**Endel Rikand** (9. aprill 1906 Riia – 17. august 1944 Permisküla, Virumaa) oli Eesti laskur.

1924. aastal lõpetas ta Tallinna Reaalkooli ja 1926. aastal Riigi Tööstuskooli. 

Aastatel 1934–1939 kuulus ta Eesti laskekoondisse, võitis MM-il 4 medalit, osales 6 Eesti rekordi püstitamisel. 

Ta oli Kaitseliidu Põhja malevkonna spordipealiku abi, töötas Pärnus raua- ja puidutööstuses, Põltsamaal tööstuskoolis ja joonestaja-konstruktorina Massoproduktis. 

Aastatel 1943–1944 osales ta Jätkusõjas, langes lahingus Narva rindel.

2006. aastast peetakse Männiku lasketiirus temanimelist mälestusvõistlust (Rikandi memoriaalvõistlus).

## Tunnustus
*1935 – Tallinna Spordipressi Klubi kuldmedal Eesti parima spordisaavutuse eest
*1935 – Kaitseliidu sõrmus heade lasketulemuste eest
*Kaitseliidu Valgeristi III klassi teenetemärk
*Soome Kaitseliidu teenetemedal
*1938 – kuldkäekell riigihoidjalt

## Viited

## Välislingid
*
Malatya provints

**Malatya provints** (aramea keeles , armeenia keeles Մալաթիա, zaza keeles *Meletiye*, kreeka keeles *Melitene*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Malatya.

## Haldusjaotus

* Akçadaği ringkond (kurdi keeles: Arga)
* Arapgiri ringkond (kurdi: Daskuza)
* Arguvani ringkond (kurdi: Arxewan)
* Battalgazi ringkond
* Darende ringkond
* Doğanşehiri ringkond (kurdi: Wêranşar)
* Doğanyoli ringkond
* Hekimhani ringkond (kurdi: Patrîkxan)
* Kale ringkond (kurdi: Îzolî)
* Kuluncaki ringkond (kurdi: Tirsekan)
* Malatya ringkond
* Pütürge ringkond (kurdi: Şîro)
* Yazıhani ringkond
* Yeşilyurti ringkond (kurdi: Çirmik)

## Viited

## Välislingid
* Malatya provintsi koduleht (türgi keeles)
Yalova provints

**Yalova provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provints asub Marmara mere ääres. Provintsi keskus on Yalova.

## Haldusjaotus

* Altınova ringkond
* Armutlu ringkond
* Çınarcıki ringkond
* Çiftlikköy ringkond
* Termali ringkond
* Yalova ringkond

## Viited

## Välislingid
* Yalova provintsi koduleht (türgi keeles)
Julius Yego

**Julius Kiplagat Yego** (sündinud 4. jaanuaril 1989 Nandi maakonnas) on Keenia odaviskaja, kes on püstitanud Aafrika rekordi.

Ta võitis 2010. aasta Aafrika meistrivõistlustel Nairobis pronksmedali tulemusega 74,51 meetrit. 2011. aasta Aafrika mängudel Maputos võitis Yego 78,34 meetriga. 2012. aastal tuli ta Porto Novos Aafrika meistriks tulemusega 76,68 ning jõudis Londoni olümpiamängudel lõppvõistlusele, kus oli viimane, 12. 2016. aastal Rio de Janeiro olümpiamängudel võitis ta odaviskes hõbemedali tulemusega 88,24 meetrit.

2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas üllatas Yego riigi rekordi 85,40 meetriga ja oli neljas. 2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's võitis ta kulla olümpiavõitja Keshorn Walcotti ees ja Aafrika meistrivõistlustel toonase Aafrika rekordi omaniku Ihab Abdelrahman El-Sayedi ees. 2015. aasta MM-il Pekingis tuli Yego maailmameistriks El-Sayedi ja Tero Pitkämäki ees Aafrika rekordiga 92.72 meetrit.

2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis sai Yego viienda koha tulemusega 87.72.

## Viited

## Välislingid
*
Stephan Ernst Johann Mayer

**Stephan Ernst Johann Mayer** (sündinud 15. detsembril 1973. aastal Burghausenis Baierimaal) on Saksa poliitik, Kristlik-Sotsiaalse Liidu (CSU) liige. 

Alates 2002. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige, Liidupäeva CDU/CSU fraktsiooni sisepoliitika kõneisik ning Liidupäeva CDU/CSU fraktsiooni juhatuse liige.

## Elulugu ja kutsealane tegevus

1993. aastal alustas õigusteaduste õpinguid Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikoolis (LMU), mille lõpetas 1997. aastal juristide esimese riigieksamiga. Pärast praktikandiaega sooritas ta 2000. aastal ka teise riigieksami ning tegutseb alates 2009. aastast advokaadina Müncheni büroos Nachmann Vilgertshofer Scharf Barfuß Rechtsanwalts GmbH.

## Erakondlik tegevus

Mayer oli 1994–2003 Altöttingi maakonna noorsooliidu Junge Unioni (JU) esimees. Alates 1997. aastast on ta Altöttingi maakonna CSU aseesimees ja kuulub samast ajast ka CSU Oberbayerni piirkonna juhatusse. Alates 2006. aastast on Mayer Ümberasustatud Isikute Liidu (UdV) liidumaa organisatsiooni aseesimees ning 2009. aastast CSU erakonna juhatuse liige.

## Tegevus parlamendiliikmena

Mayer on alates 1996. aastast Neuöttingi (Oberbayern) linnavolikogu liige ja Altöttingi maakonna volikogu (Kreistagi) liige. Alates 2002. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige. 19. Bundestagi liikmena nimetati Mayer riigisekretäri ametikohale.  8. detsembril 2021 lõppes Mayeri ametikoht parlamentaarse riigisekretärina valitsuse vahetuse tõttu.

## Ühiskondlik tegevus

Stephan Mayer on alates 2010. aastast Saksamaa Liitvabariigi tsiviil- ja katastroofikaitse tehnilise abi organisatsiooni Technisches Hilfswerk-Bundesvereinigung e. V. president. Peale selle on ta Ümberasustatud Isikute Liidu (Bund der Vertriebenen) eestseisuse liige, mis on põgenemise, väljasaatmise või ümberasustamise tõttu oma kodukohast lahkuma pidanud saksa päritolu inimeste liitude katusorganisatsioon.
Alexander von Igelström

Krahv **Alexander von Igelström** (vene *Александр Евстафьевич Игельстром*; 21. juuni 1770 Käravete mõis Ambla kihelkond, Järvamaa Eestimaa kubermang – 	2. mai 1855 Tallinn Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor). 

Alexander von Igelström oli Kärevere mõisniku Harald Gustav von Igelströmi (1733–1804) ja Sophie  von Igelströmi  (sünd. Münnich) poeg.

Ta osales 1812. aasta isamaasõjas.

Ta oli Eestimaa kubermangu Käravete, Kabina, Albu, Jõhvi mõisnik. 

1798 abiellus ta kreisimarssali ja krahvi Robert Archibald Douglase  (1754–1818) tütre, krahvinna Juliana Eleonora  von Igelströmiga (sünd. Douglas) (1781–1833).

## Isiklikku
Igelströmidel oli kokku 17 last.

Tütar Irene Marie Wilhelmine (1818–1869 Kukruse), abiellus hilisema nimeka baltisaksa ajaloolase parun Robert von Tolliga (1802–1876).

### Esivanemad
Thbilisi Riiklik Ülikool

**Ivane Džavahhišvili nimeline Thbilisi Riiklik Ülikool** (gruusia keeles ივანე ჯავახიშვილის სახელობის თბილისის სახელმწიფო უნივერსიტეტი, *Ivane Džavahhišvilis sahhelobis Thbilisis sahhelmtsipho universiteti*) on ülikool Gruusias Thbilisis. See asutati 1918. aastal. Tegemist on Kaukaasia piirkonna vanima ülikooliga.

Ülikoolil on kuus teaduskonda, erinevates Gruusia piirkondades viis haru, ligikaudu 60 teaduslaborit ja -keskust, teadusraamatukogu enam kui 3 700 000 teose ja väljaandega, 7 muuseumit ning kirjastus. Ülikooli teaduskondade hulka kuuluvad: õigusteaduskond, majandusteaduskond, humanitaarteaduskond, arstiteaduskond, sotsiaal- ja politoloogiateaduskond ning täppis- ja loodusteaduskond. Lisaks kuulub ülikooli teaduskondade alla autonoomne Tbilisi Riikliku Ülikooli Rahvusvaheline Majanduskool, mis pakub kraadiõpet majandusvaldkonnas. 

Ülikooli peamine asutaja oli tuntud gruusia ajaloolane ja akadeemik Ivane Džavahhišvili. Tema nime kannab ülikool alates 1989. aastast.

Tbilisi Riikliku Ülikooli partnerülikoolid Eestis on Tartu Ülikool, Tallinna Ülikool, Tallinna Tehnikaülikool ja Eesti Kunstiakadeemia. 

Tartu Ülikool pakub oma üliõpilastele üliõpilasvahetuse võimalust Tbilisi Riiklikus Ülikoolis ja vastupidi.

## Viited
Juhan Oras

**Juhan Oras** (8. oktoober 1879 Triigi vald, Kose kihelkond – 17. september 1922 Siuge küla, Kuimetsa vald, Harjumaa) oli taluperemees ja poliitik. 

Aastatel 1912–1917 oli ta Eestimaa kubermangu esindaja IV Riigiduumas.

## Välislingid
*Juhan Oras Genis
Karl von Brevern (1880−1943)

**Alexander Hermann Karl [[von Brevern]]** (24. september 1880 Viru kreis – 7. detsember 1943 Saksamaa) oli baltisaksa mõisnik ja riigitegelane.

Tema omanduses oli Jägala mõis.

Ta oli Tallinna kreisi talurahvaküsimuse komissar. 

1910–1912 oli ta Tallinna-Tapa piirkonna rahukohtunik. 

Ta oli IV Riigiduuma saadik Eestimaa kubermangust.
Böhlau

**Böhlau Verlag** oli saksa kirjastus, mis tegutses Kölnis ja Viinis.

Kirjastus on spetsialiseerunud eelkõige ajaloole ja õigusajaloole, vähemal määral ka paljudele teistele humanitaarteaduste valdkondadele.  

1998. aastast kuulub Böhlau kirjastus J. B. Metzleri kirjastuse alla, kuid on säilitanud oma nime. Hiljem järgnes veel mitu ülevõtmist.

Tänapäeval on Böhlau Brilli kirjastusele kuuluv kaubamärk.

## Viited
Leonora Christina Ulfeldt

**Leonora Christina Ulfeldt** (8. juuli 1621 Frederiksborgi loss – 16. märts 1698 Maribo) oli Taani kuninga Christian IV ja Kristen Munki tütar, taani kirjanik.

Ta sündis Taani kuninga Christian IV ja tema teise abikaasa Kristen Munki kolmanda lapsena. Varsti pärast ristimist saadeti tüdruk emapoolse vanaema juurde Fyni saarele. Seal hakkas ta nelja-aastaselt lugema-kirjutama õppima, aga ka muusika- ja usuharidust omandama.

Leonora Christina oli abielus Taani ja hilisema Rootsi riigitegelase Corfitz Ulfeldtiga (1606–1664).