open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Transduktsioon

**Transduktsioon** (inglise keeles *transduction*) on geneetilise info kandumine ühelt bakterirakult teisele bakteriofaagide (viiruste) vahendusel.

Transduktsioon avastasid 1952. aastal USA geneetikud Norton Zinder ja Joshua Lederberg.

Viiruste vahendatud transduktsiooni peetakse tänapäeval võimalikuks ka kõrgematel loomadel.

## Vaata ka
*signaali transduktsioon

## Viited
Anne de Montmorency

**Anne de Montmorency**  (15. märts 1493 Chantilly, Oise'i departemang – 12. november 1567 Pariis) oli parun, seejärel Montmorency I hertsog (1551), Prantsusmaa marssal (1522), Sukapaela ordu aurüütel, sõdur ja konnetaabel, riigimees ja diplomaat. Bonnivet' senjööri Guillaume Gouffier' lähisugulane.
Georg von Frundsberg

**Georg von Frundsberg** (24. september 1473 Mindelheim &ndash; 20. august 1528 samas) oli Lõuna–Saksamaa rüütel ja Landsknechtide juht Püha Rooma riigi Habsburgide dünastia keisrite Maximilian I ja Karl V teenistuses. Osales Cambrai liiga sõjas, kus paistis silma Verona kaitsmisel veneetslaste rünnakute eest, samuti Neljandas Itaalia sõjas ja Cognaci liiga sõjas. 

Teise maailmasõja ajal anti *[[Waffen-SS]]*i 10. SS–Soomusdiviisile aunimetus *Frundsberg*.
Tartu International Choir

**Tartu International Choir** oli 2000. aastatel Tartus kõrg- ja keskkoolides õppejõudude ja õpetajatena töötanud eestlastest ja välismaalastest koosnenud harrastuskoor.

Koori juhtis Thomas Oliver (USA), klaveril saatis tema abikaasa Cheryl Oliver (USA). Koori liikmed: Asko Seeba, Mari Seeba, Natalie Gurba, Häli Kivisild ja Õilme Saks Eestist, Dirk Rössling, Barbara Banditt, Anne Witt ja ungarlannast Monika Rössling Saksamaalt ning Szilárd Tóth Ungarist.

Koor esines mitmel üritusel tasuta, muu hulgas 6. detsembril 2000 Fenno-Ugria Asutuse Tartu keskuses Ugala Majas (Kuperjanovi 16), 8. detsembril Tartu Saksa Kultuuri Instituudis, 21. detsembril 2000 Tartu Raatuse Gümnaasiumi jõulupeol, Tartu Hooldekodus ja 15. aprillil 2001 Kursi kirikus.

Koori repertuaaris olid järgmised laulud:

*Talveöö
*Oh, du fröhliche Weihnachtszeit / Oh sa õnnistav
*Let it Snow! Let it Snow! Let it Snow!
*Es ist ein Ros entsprungen 
*Mennyböl az angyal
*Have Yourself a Merry Little Christmas
*Stille Nacht / Püha öö / Csendes éj
494

**494. aasta**

## Sündmused maailmas
*Vana-Rooma konsuliteks olid Turcius Rufius Apronianus Asterius ja Flavius Praesidius.
* Latakiat tabas tugev maavärin.

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
Nikolai Johanson

**Nikolai Johanson** (vene keeles Николай Оттович Югансон; 22. jaanuar 1927 Novgorodi oblastis Marjovo rajoonis – 2022) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane ning Riikliku Julgeoleku Komitee töötaja. 

Aastatel 1960–1967 oli Johanson EKP Tallinna Linnakomitee sekretär, seejärel töötas Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuvas Riikliku Julgeoleku Komitees. 

Aastatel 1971–1982 oli Johanson EKP Tallinna Linnakomitee  I sekretär.
1982–1986 oli ta Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu esimees.

## Viited

## Välislingid
*Erandina elamisloa andmine – Riigi Teataja, Vabariigi Valitsuse  korraldus, RTL 1998, 218, 857
Gaston de Foix

**Gaston de Foix** (10. detsember 1489 Mazères – 11. aprill 1512) oli Nemours’i hertsog, d'Étampes'i krahv ja Narbonne'i vikont. Ta oli d'Étampes krahvi ja Narbonne vikondi Jean de Foix ning Prantsuse kuninga Louis XII õe, d'Orleans'i krahvinna Marie d'Orleans'i poeg.

Tema juhtimise alla usaldati kuninglik armee Itaalias, kus ta sai tuntuks **Itaalia välguna** (*Foudre d'Italie*)&nbsp;— ta vabastas Bologne, vallutas Brescia, võitis Hispaania–Itaalia armeed Ravenna lahingus, kuid langes võidetud vastaste jälitamisel 11. aprillil 1512.
Johann Heinrich Lambert

**Johann Heinrich Lambert** (26. august 1728 – 25. september 1777) oli Šveitsi matemaatik, füüsik ja astronoom, kes avaldas töid valguse peegeldumise kohta. Neist olulisim on Lamberti-Beeri seadus valguse neeldumise kohta.

Ta esitas tõendid, et pii on irratsionaalarv.

Lambert oli esimene matemaatik, kes uuris kaardiprojektsioone.

## Tunnustus
*1759 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks

## Mälestuse jäädvustamine
Tema auks on nimetatud asteroid 187 Lamberta.
Mahtra sõda (Vilde)

**"Mahtra sõda"** on Eduard Vilde kirjutatud 1850.–1860. aastate talurahvaliikumisi käsitlevate ajalooliste romaanide triloogia esimene osa, mis ilmus aastal 1902. 

Triloogia teine osa oli "Kui Anija mehed Tallinnas käisid" (1903) ning kolmas osa "Prohvet Maltsvet" (1905–1908). 

Romaan kõneleb 2. juunil 1858 (vkj) endises Juuru kihelkonnas Mahtra mõisas aset leidnud talurahva ülestõusust, mis on ajalukku läinud kui Mahtra sõda. 

Romaani kirjutamisele eelnes ulatuslik uurimistöö: Vilde töötas läbi ajalooteoseid ja arhiiviallikaid. Lisaks kasutas ta Hans Tertsiuse mälestuste käsikirja ning Juurus kirja pandud inimeste meenutusi. Romaan ilmus kõigepealt päevalehes Teataja joonealuse järjejutuna peaaegu viie kuu vältel 1902. aastal, kirjutatuna põhiliselt öötundidel, sest päeval oli Vilde toimetusetööga hõivatud. *"Käsikirja lähema, õhtul ilmuva lehenumbri jaoks viis trükikoja käskjalg hommikul vara minult ära, viimased read olid sagedasti veel märjad,"* meenutas autor hiljem. 

Romaanist "Mahtra sõda" on tehtud üle tosina kordustrüki, seni viimane 2009. aastal Eesti Päevalehe raamatusarjas "Eesti lugu". Romaan on tõlgitud vene, läti, ungari, saksa, soome, ukraina ja esperanto keelde. Romaanist on tehtud kuuldemänge ja audioraamatuid.

1955.–1959. aastal kavandati Tallinnfilmis mängufilmi "Mahtra sõda", kuid see jäi seisma tsen­suuri taha. 

30. ja 31. mail 2008 kanti Mahtra sõja 150. aastapäeva puhul Juurus Atla-Eeru kõrtsi ees vaheaegadeta ette terve romaan. Lugejateks olid näitlejad (Elle Kull, Tõnu Aav jt) ning 90 eri vanuses ja eri paigast pärit lugejat. Ettelugemise lavastaja oli Ago-Endrik Kerge, kunstnik Liina Pihlak ja muusikaline kujundaja Viive Ernesaks. 

Kultuuriministeeriumi toetusprogrammi "Eesti kirjandus" tulemusel saab teose Eesti Rahvusraamatukogu digiarhiivist DIGAR tasuta alla laadida

## Viited

## Välislingid

* Vilde, Eduard. ''Mahtra sõda'' (1902).– DIGAR
* Vilde, Eduard. "Mahtra sõda". Eesti Rahvusraamatukogu digiarhiiv DIGAR
* Kuuldemäng: Eduard Vilde "Mahtra sõda" (1985)
* Bianca Mikovitš. "Juurus loetakse 20 tunniga ette romaan “Mahtra sõda”" Maaleht, 28. mai 2008
* Linda Kaljundi. Eesti lugu: Eduard Vilde „Mahtra sõda” Eesti Päevaleht, 3. jaanuar 2009
* Tiina Kirss. "Mahtrad: Sugude, sotsiaalsete suhete ja koloniaalvägivalla kujutamine Eduard Vilde ajaloolise triloogia esimeses romaanis" Keel ja Kirjandus 2013 nr. 8-9.
* Tähteose kiirkursus: Eduard Vilde "Mahtra sõda" Youtube'is 
* Epp Petrone. Epp Petrone: 7 asja, mida ma «Mahtra sõda» täiskasvanuna üle lugedes märkasin Postimees, 18. september 2024
Estetism

**Estetism** oli 19. sajandi Euroopa kunstivool, mis rõhutas kirjanduses, kunstis ja tarbekunstis rohkem esteetilisi väärtusi kui sotsiopoliitilisi teemasid. Üldiselt esindas see kunstivool samu väärtusi, mida sümbolism ja dekadentlik liikumine esindasid Prantsusmaal või *decadentismo* Itaalias. 

## Välislingid
Oportunistlik majandusteooria

**Oportunistlik majandusteooria** toetab lähenemist, mille korral probleemide ilmnemisel ei sekkuta regulatiivsel tasandil kohe, vaid oodatakse ära teatud järgnevad protsessid. Näiteks inflatsioonimäära mõõduka tõusu korral eeldatakse, et rakendub majanduse iseregulatsioonivõime, mis viib majanduse langusfaasi algusse.
Baltisaksa kirjandus

**Baltisaksa kirjandus** on Eesti ja Läti aladel elanud baltisakslaste kirjandus, mis on kirjutatud peamiselt alamsaksa keeles ja ülemsaksa keeles. 

Tinglikult võib baltisaksa kirjanduse osaks lugeda ka teistes keeltes loodud kirjandust, mis sisult kuulub baltisaksa kirjandustraditsiooni, näiteks prantsuskeelseid romaane, ladinakeelset akadeemilist juhuluulet ning esto- ja letofiilide eesti- ja lätikeelseid teoseid, mille lugejaskonda kuulusid peamiselt sakslased.

Eestis on baltisaksa kirjanduse uurimisega tegelnud näiteks Liina Lukas ja Jaan Undusk.

## Baltisaksa kirjanikke
* Reinhold von Anrep-Elmpt
* Friedrich Gustav Arvelius
* Werner Bergengruen
* Theophile von Bodisco
* Moritz Brandis
* Reiner Brocmann
* Georg von Engelhardt
* Mihhail Aleksandrovitš Engelhardt
* Moritz Alexander Roderich von Engelhardt
* Johann Gutslaff
* Else Hueck-Dehio
* Georg Dehio
* Johannes Haller
* Monika Hunnius
* Christian Kelch
* August von Kotzebue
* Barbara Juliane von Krüdener
* Carl Eduard Anton Körber
* Martin Körber
* Jakob Michael Reinhold Lenz
* Jakob Heinrich von Lilienfeld
* Friedrich Benjamin von Lütke
* Peter August Friedrich von Manteuffel
* Elisa von der Recke
* Heinrich Christoph von Reimers
* Edzard Schaper
* Carl Schirren
* Georg Julius von Schultz-Bertram
* Joachim Gottlieb Schwabe
* Eric Stenbock
* Siegfried von Vegesack
* Karin Maria Wilde
* Gero von Wilpert

## Vaata ka
*baltisaksa ajakirjandus (:de)
*baltisaksa kunst

## Kirjandust
* Liina Lukas "Baltisaksa kirjandusväli 1890–1918" UTKK, 2006
* "Jacob Michael Reinhold Lenz, J·M·R·L" Eesti Goethe-Selts/Huma, 2000

## Välislingid
* "Baltisaksa kirjandus ja selle mõjud" Estonica
* Aare Pilv: "Mõned mõtted Lenzi raamatu juurde" Sirp, 1. august 2003
* Maris Saagpakk: "Kired baltisaksa kirjandusteaduses" EPL, 18. detsember 2004
* Marju Kõivupuu: "Ja mul oli veel nii palju öelda!" Sirp, 22. september 2006
* Mart Laar: "Baltisaksa kultuur – oma või võõras?" Sirp, 26. jaanuar 2007
Nõukogude Eesti kirjandus

**Nõukogude Eesti kirjandus** on Eesti kirjandus, mis on loodud Eestis Nõukogude okupatsiooni ajal, 1940 (1945) kuni ligikaudu 1990. aastani, teisest maailmasõjast Eesti taasiseseisvumiseni. 

Mõnes käsitluses võib see hõlmata ka mujal Nõukogude Liidus Eesti kirjanike loodud või eestikeelset kirjandust ning vene keeles kirjutatud teoseid. Väliseesti kirjanduse kõrval nimetatakse Nõukogude Eesti kirjandust ka **kodueesti kirjanduseks**. 

Nõukogude Eesti kirjandusele vastandub kirjandusloos väliseesti kirjandus, mille lõid Eesti kirjanikud eesti keeles väljaspool Nõukogude Liitu. Kuna Nõukogude okupatsiooni ajal kehtis Eesti NSV-s ametliku ideoloogiana marksism-leninism, mis oli kapitalistlike riikide vastu vaenulik, sõja ajal lääneriikidesse põgenenud eesti kogukond oli aga enamjaolt kommunismi ja Nõukogude Liidu vastane, kujunes eesti kirjandusel kaks teineteise suhtes ideoloogiliselt ning seetõttu vähemalt pealispindseltki vastandlikku haru. Praktikas ei kandnud iga kirjanik muidugi kohustuslikku ideoloogiat, kuid trükki pääsemiseks tuli Nõukogude Eestis seda vähemalt teeselda, vähesed vasakpoolsed väliseesti kirjanikud aga ei saanud endale lubada Nõukogude-sõbralikkust lugejate suhtumise tõttu. 

Nõukogude kirjanduse ainus lubatav kunstivool oli enamiku vältel käsitletavast perioodist sotsialistlik realism. Samas ei tähenda see, et 1940. aastaist 1980. lõpuni olnuks kogu Eestis loodud kirjandus sisult ja vormilt ühesugune. Ehkki Nõukogude Liidus oli kirjandus välismaailma kunstivoolude muutustest mõnevõrra eraldatud ning kõiki suundumusi siin kaasa teha ei saanud, varieerusid lubatavuse piirid suuresti.

Nõukogude Eesti kirjandusele on iseloomulikud tihedad suhted riikliku kontrolli, tsensuuri ning ametlike tunnustus- ja karistusmehhanismidega. Mitu nõukogude eesti kirjanikku – näiteks August Jakobson, Juhan Smuul – on täitnud rolle Eesti NSV ametlikes võimustruktuurides. Juhan Smuul pälvis 1952. aastal ja Hans Leberecht 1953. aastal Stalini preemia.

## Vaata ka
* Eesti NSV teeneline kirjanik
* Eesti NSV rahvakirjanik
* Eesti Riiklik Kirjastus
* Samizdat
* Omakirjastuslik tegevus Eestis
Eesti nüüdiskirjandus

**Eesti nüüdiskirjandus** on tänapäeval Eestis loodud või eestikeelne kirjandus. Nüüdiskirjanduse alguseks loetakse üldjuhul ligikaudu 1990. aastat, sellele eelnes Eestis Nõukogude Eesti kirjandus ehk kodueesti kirjandus, Läänes pagulaseestlaste seas aga eesti pagulaskirjandus ehk väliseesti kirjandus.

Eesti nüüdiskirjandusele on paljude kirjandusülevaadete järgi iseloomulik fragmentaarsus, milles ei domineeri ükski kindel kirjandusvool ega stiil. Küll on seda iseloomustatud niisuguste märksõnadega nagu kapitalistlik realism (vastandina varasemale sotsialistlikule realismile) ja uusausus. Luules valitseb vabavärss.

Eesti 2000. aastate kirjandust on iseloomustatud selliste väljenditega nagu kapitalistlik realism ja uusausus. Ka nüüdsed rühmitused nagu TNT! ei ole osutunud püsivaiks. Taas on esile tõusnud sotsiaalsed teemad, sealhulgas naiskirjandus ning lõhe eesti- ja venekeelse kogukonna ajalookäsituste vahel. Ajalooteemade käsitlusega on torganud silma Ene Mihkelson ja Soome autor Sofi Oksanen, keda tugevate Eesti-sidemete tõttu võib osalt ka Eesti kirjanikuks pidada. Irooniliselt on kujutanud eesti rahvuslikku identiteeti Andrus Kivirähk, kuid ka luuletaja Indrek Mesikepp (fs) ning laiemalt ulme- ja kriminaalromaanikirjanikuna tuntud Indrek Hargla.

## Vaata ka
* Eesti kirjandus
* Eesti ulmekirjandus
Miguel de Cervantese auhind

**Miguel de Cervantese auhind** (hispaania keeles *Premio de Literatura en Lengua Castellana Miguel de Cervantes*) on Hispaania kirjandusauhind.

Auhinna asutas Hispaania kultuuriministeerium 1976. aastal. See on nimetatud Miguel de Cervantese järgi. Auhind antakse elutöö eest hispaania keeles kirjutavale kirjanikule. Auhinna suurus on 125 000 eurot.

## Auhinna saanud

* 1976 –  Jorge Guillén
* 1977 –  Alejo Carpentier
* 1978 –  Dámaso Alonso
* 1979 –  Gerardo Diego ja  Jorge Luis Borges
* 1980 –  Juan Carlos Onetti
* 1981 –  Octavio Paz
* 1982 –  Luis Rosales
* 1983 –  Rafael Alberti
* 1984 –  Ernesto Sabato
* 1985 –  Gonzalo Torrente Ballester
* 1986 –  Antonio Buero Vallejo
* 1987 –  Carlos Fuentes
* 1988 –  María Zambrano
* 1989 –  Augusto Roa Bastos
* 1990 –  Adolfo Bioy Casares
* 1991 –  Francisco Ayala
* 1992 –  Dulce María Loynaz
* 1993 –  Miguel Delibes
* 1994 –  Mario Vargas Llosa
* 1995 –  Camilo José Cela
* 1996 –  José García Nieto
* 1997 –  Guillermo Cabrera Infante
* 1998 –  José Hierro
* 1999 –  Jorge Edwards
* 2000 –  Francisco Umbral
* 2001 –  Álvaro Mutis
* 2002 –  José Jiménez Lozano
* 2003 –  Gonzalo Rojas
* 2004 –  Rafael Sánchez Ferlosio
* 2005 –  Sergio Pitol
* 2006 –  Antonio Gamoneda
* 2007 –  Juan Gelman
* 2008 –  Juan Marsé
* 2009 –  José Emilio Pacheco
* 2010 –  Ana María Matute
* 2011 –  Nicanor Parra
* 2012 –  José Manuel Caballero
* 2013 –  Elena Poniatowska
* 2014 –  Juan Goytisolo
* 2015 –  Fernando del Paso
* 2016 –  Eduardo Mendoza
* 2017 –  Sergio Ramírez
* 2018 –  Ida Vitale
* 2019 –  Joan Margarit
* 2020 –  Francisco Brines
* 2022 –  Rafael Cadenas
* 2023 –  Luis Mateo Díez
* 2024 –  Álvaro Pombo

## Välislingid
* Auhinnast Hispaania kultuuriministeeriumi lehel
Eesti Kergejõustikuliit

**Eesti Kergejõustikuliit** (harvem kirjutatud ka *Eesti Kergejõustiku Liit*; lühend **EKJL**) on mittetulundusühing, mis edendab ja koordineerib kergejõustikualast tegevust Eestis.

Liit asutati 20. jaanuaril 1920. See on kergejõustiku alal tegutsevate ühingute katusorganisatsioon.

Eesti Kergejõustikuliit on Rahvusvaheline Kergejõustikuliidu ja Euroopa Kergejõustikuliidu liige.

## Tunnustus
*2021 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia kahe suurvõistluse korraldamise eest

## Vaata ka
*Eesti meistrivõistlused kergejõustikus
*Kergejõustiku Eesti rekordid

## Välislingid
* Liidu koduleht
Jean-Éric Vergne

**Jean-Éric Vergne** (sündinud 25. aprillil 1990 Pontoise'is) on prantsuse vormelisõitja.

Ta tuli 2010. aastal Briti Vormel 3 meistriks.

2012–2014 sõitis ta Vormel 1 sarjas Toro Rosso meeskonnas.

2015. aastal liitus ta Formula E-sõiduga.

## Tulemused Vormel 1 sarjas
Ephraim Chambers

**Ephraim Chambers** (u 1680, Kendal, Westmorland, Inglismaa – 15. mai 1740, Islington, London) oli inglise kirjanik ja entsüklopedist, kelle tuntuim teos on "Cyclopaedia, or a Universal Dictionary of Arts and Sciences" ("Tsüklopeedia ehk kunstide ja teaduste universaalne sõnaraamat").

## Elulugu
Chambers sündis Kendalis Westmorlandis ning käis seal Hevershami koolis (Heversham Grammar School). Tema noorusest on vähe teateid peale selle, et ta oli õpipoiss gloobusemeistri John Senexi juures Londonis 1714–1721. Seal tekkiski tal plaan kirjutada teatmeteos "Cyclopaedia, or an Universal Dictionary of Arts and Sciences". Pärast "Cyclopediaga" alguse tegemist lahkus ta Senexi teenistusest ja pühendus täielikult entsüklopeediaprojektile. Ta asus elama Gray's Inni, kuhu jäi kogu eluks. Chambers oli Londoni Kuningliku Seltsi liige.

## Muud teosed
Lisaks "Cyclopaediale" kirjutas Chambers peamiselt raamatuarvustusi avaldanud ajakirjas Literary Magazine (1735–1736), mida ta võib-olla ka toimetas. 1726–1727 tõlkis Chambers prantsuse keelest teoseid perspektiivi ja keemia alal, sealhulgas "Practice of Perspective from the French of Jean Dubreuil". Ta töötas ka koos botaanik John Martyniga, tõlkides raamatu "History and Memoirs of the Royal Academy of Sciences at Paris" (1742).

## Epitaaf
Chambers suri 15. mail 1740. Ta maeti Westminster Abbey kloostrisse . Tema epitaaf avaldati nii algsel kujul ladina keeles kui ka inglise tõlkena ajakirja Gentleman's Magazine 10. köites: 

:*"Multis pervulgatus*
:*paucis notus*
:*Qui vitam inter lucem et umbram* 
:*Nec eruditus nec idiota* 
:*Literis deditus transegit, sed ut homo*
:*Qui humani nihil a se alienum putat*
:*Vita simul et laboribus functus* 
:*Hic requiescere voluit*
:*EPHRAIM CHAMBERS.*

:Inglise keeles:

:"*Heard of by many,* 
:*Known to few*,
:*Who led a Life between Fame and Obscurity*
:*Neither abounding nor deficient in Learning*
:*Devoted to Study, but as a Man*
:*Who thinks himself bound to all Offices of Humanity,*
:*Having finished his Life and Labours together,* 
:*Here desires to rest*
:*EPHRAIM CHAMBERS.*"

## Viited

## Kirjandus
*Bradshaw, Lael Ely. "Ephraim Chambers’ Cyclopaedia." In: *Notable Encyclopedias of the Seventeenth and Eighteenth Centuries: Nine Predecessors of the Encyclopédie*. Ed. Frank Kafker. Oxford: The Voltaire Foundation, 1981. 123–137.
*"Mr. Ephraim Chambers." *The Gentleman's Magazine* v. 10 (May 1740): p.&nbsp;262. 
*"Ephraim Chambers." Article in 1911 Encyclopædia Britannica.
*Espinasse, Francis. "Chambers, Ephraim (1680?–1740)", rev. Michael Harris. In *Oxford Dictionary of National Biography.* Oxford: Oxford University Press, 2004.

## Välislingid
* Chambersi "Cyclopaedia", University of Wisconsin Digital Collections Center.
*cyclopaedia.org
Petrovski staadion

**Petrovski staadion** (vene **Стадион «Петровский»**; aastail 1925–1992 Lenini-nimeline staadion) on staadion Peterburis. Staadion asub Petrogradi poolel oleval Petrovski saarel. Staadioni piirneb Väike-Neeva ja Ždanovka jõega. Staadionil peab oma kodumänge jalgpalliklubi Peterburi Zenit. Pealtvaatajate tribüünid mahutavad kokku 21253 inimest. Lähim metroojaam on Sportivnaja.  

* Staadioni üldpind 15125 m2;
* mänguala 105m x 68m;
* kaasaegne jalgpalliväljaku vedelküttesüsteem;
* standardne 400 m jooksurada kattega
* 4 riietusruumi sportlastele;
* valgustussüsteem 1800 luksi;
* 3 Panasonicu värvilist videopaneeli;
* pealtvaatajate kohti - 21253
* autode parkimiskohti - 452

Lisaks jalgpallile on staadion olnud paljude kergejõustikuvõistluste areeniks – nii on staadionil peetud mitmel korral näiteks vendade Znamenskite memoriaali. 1994. aastal oli staadion üheks Hea Tahte mängude toimumiskohaks. Staadion aga kipub Peterburi Zeniti tarbeks väikseks jääma ning seepärast ehitatakse Krestovski saarele samasse kohta, kus varem asus Kirovi-nimeline staadion, uut staadioni. 

## Viited
Eesti proosa

**Eesti proosa** on eesti keeles või Eestis kirjutatud proosa.

## Vaata ka
* Eduard Bornhöhe
* Mait Metsanurk
* Eduard Vilde
* Andres Saal
* A. H. Tammsaare
* Karl Ristikivi
* Bernard Kangro
* Arvo Mägi
* Jaan Kross
* Tõnu Õnnepalu
Eesti näitekirjandus

**Eesti näitekirjandus** on eesti keeles või Eestis kirjutatud näitekirjandus.

## Näitekirjanduse sünnist 1925. aastani
Esimesed eestikeelsed näitemängud etendati Pärnus Johann Heinrich Rosenplänteri eestvõtmisel 1816. aastal. Etenduseks oli "Talgus" "*lustmäng I vaatuses von Kotzebue ja von Knorringi poolt saksa ja eesti keeles kirjutatud*". 1824. aastal mängiti "Permi Jaago unenägu", mille oli saksa keelest tõlkinud näitleja Steinberg. 1829. aastal etendati "Liiso ja Ado ehk kaval peigmees". Nende näidendite käsikirju pole säilinud.

1865. aastal, kui asutati Vanemuise selts tõlkis Johann Voldemar Jannsen ise "Permi Jaago unenäo" ja kirjutas "Tuhalaane valitsuse". Eesti näitekirjanduse sünniks loetakse 1870. aasta jaanipäeva, mil Tartus Vanemuise seltsi 5. sünnipäeva peol mängiti Lydia Koidula "Saaremaa onupoega". Koidula kaasaegse Juhan Kunderi sulest valmisid näitemängud "Mulgi mõistus ja tartlase tarkus" (1881), "Muru Miku meelehaigus" (1882), "Kroonu onu" (1885), "Mõrsja ja märatsejad" (1887), "Kingu Laos" (1890 postuumselt).

Jääv koht eesti näitekirjanduse ajaloos on kirjanik August Kitzbergil, kelle esimesed näidendid "Punga Mart ja Uba Kaarel", "Pila Peetri testament" ning "Rätsep Õhk" ja "Püve talus" olid tema jutustuste dramatiseeringud. 1905. aasta revolutsiooni sündmuste tõukel ilmus Kitzbergilt draama "Tuulte pöörises", mis kanti esimest korda ette Vanemuise teatri avamisel 1906. aastal. Järgmisena valmisid jutustuste järgi lavastatud "Libahunt" ning draama viies vaatuses ja kuues pildis "Kauka jumal".

Eduard Vilde loomingust tuleb siinses kontekstis esile tõsta eesti esimest "kõigiti kordaläinud komöödiat" "Pisuhänd" ning 1912. aastal valminud draamat "Side".

Oskar Luts näitekirjanikuna oli elav rahvaelu kirjeldaja, tema tükid olid täis talupojalikku huumorit. Lutsu näiteloomingus väärivad äramärkimist "Kapsapea", "Ärimehed" ja "Pärijad" ning kolmevaatuseline "Paunvere". Luts on kirjutanud ka näidendid "Sootuluke", "Sinihallik" ja "Ülemiste vanake".

Anton Hansen Tammsaarelt ilmus 1921. aastal "Juudit", mida võib pidada esimeseks eesti klassikaaineliseks näidendiks. Suurem osa "Juuditi" sündmusi on piibliainelised.

Hugo Raudsepp on kirjutanud komöödia "Demobiliseeritud perekonnaisa" ja piibliainelise draama "Kohtumõistja Simson".

1925. aastal ilmus Mait Metsanurga draama "Kindrali poeg", mis etendus Vanemuises.

## Vaata ka
* Lydia Koidula
* August Kitzberg
* Jaan Tätte
* Urmas Vadi
* Urmas Lennuk

## Viited

## Allikas
* Alfred Weitmann, Eesti ja maailmakirjanduse konspekt. Tallinna Kolledži ja Rahvaülikooli kuulajatekogu kirjastus, 1926
Oscar Valdés

**Oscar Eduardo Valdés Dancuart** (sündinud 3. aprillil 1949 Limas) on Peruu poliitik. Ta oli 11. detsembrist 2011 kuni 23. juulini 2012 Peruu peaminister.

Ta on endine sõjaväelane. 28. juulil 2011 nimetas president Ollanta Humala ta siseministriks. Pärast peaminister Salomón Lerner Ghitise tagasiastumist sai Oscar Valdésist peaminister.

Ta ei kuulu ühtegi parteisse.
Johan Kesküll

**Johan Kesküll** (ka **Johann Kesküll** ja **Johannes Eduard Kesküll**; 24. juuni 1872 – 3. jaanuar 1924) oli Eesti poliitik ja tööstusjuht.

Johan Kesküll sai hariduse Tallinna Nikolai õigeusu kihelkonnakoolis ja teedeministeeriumi tehnikakoolis.

Ta töötas konstruktorina raudteel ja oli admiraliteedi mehaanikatehaste ülema abi. Saksa okupatsiooni lõppedes oli ta Tallinna sadamatehaste juhataja.

Ta oli majaomanikke esindav Tallinna linnavolikogu liige. Ta oli I ja II Riigikogu liige. II Riigikogu koosseisu valiti ta Üleriikliku Majaomanike Seltside Liidu poolt. Pärast tema surma sai Riigikogusse Johannes Mürk.

Kesküll oli Estonia Seltsi liige ja spordiseltsi Kalev asutajaliige. Ta oli Tallinna vaestelastekohtu esimees.

Ta maeti 6. jaanuaril 1924 Kalamaja kalmistule.

## Viited
Supercoppa Italiana

**Supercoppa italiana** on 1988. aastast jalgpallihooaja eel toimuv tiitlivõistlus, millest võtavad osa eelmise hooaja Itaalia meister ja Coppa Italia võitja. Kui mõlema turniiri on võitnud sama klubi, siis Serie A meister mängib karikavõistlustel teise koha saanud meeskonnaga.
Aleksander Kärner

**Aleksander Kärner** (8. veebruar 1880 Maasi vald, Saaremaa – 9. märts 1942 Molotov, Permi oblast) oli Eesti poliitik.

Ta oli II, III, IV ja V Riigikogu liige.
Põlvkondadevaheline õiglus

**Põlvkondadevaheline õiglus** (inglise keeles *intergenerational equity*) on säästva arengu põhimõte, mis viitab loodusvarade säästvale kasutusele ja pikaajalise tegevusega seotud keskkonnamõju õiglasele jaotamisele praeguste ja tulevaste põlvkondade vahel. 

Põlvkondadevahelise õigluse rõhutamine on tähtis argument, kui käsitletakse niisuguseid keskkonnakaitselisi piiranguid, mille mõju avaldub alles pikema aja jooksul. Näiteks kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamist ja tuumajäätmete ladestamise ohtlikkust põhjendatakse sageli vajadusega säilitada tulevastele põlvkondadele praegusega võrreldav elukeskkond.

## Vaata ka
*Keskkonnaõiglus
*Põlvkonnasisene õiglus
*Brundtlandi aruanne
*Diskonteerimine

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=274 (vaadatud 16.12.2011)
Loomeliitude kultuurinõukogu

**Loomeliitude kultuurinõukogu**, tolleaegse nimetusega **Eesti NSV Loominguliste Liitude Kultuurinõukogu**, oli 1987. aasta mais asutatud organisatsioon, kuhu kuulusid Eesti NSV kõigi loominguliste liitude esindajad. Organisatsiooni idee sündis arhitekt Ignar Fjukil 1986. aasta detsembris ja tema oli ka tegelik algataja, "kusjuures Fjuk peab oma akadeemiliseks isaks Lennart Merit, kes andis nõu, soovitas ja õpetas." 

## Kultuurinõukogu eesmärgid
Kultuurinõukogu eesmärkideks seati liita kõikide loomeliitude vaimupotentsiaal ja saavutada autoriteet suhetes võimuesindajatega. Organisatsioon pidi olema avalik, legaalne ja tegutsema perestroika käigus avarduvates raamides.

## Ajalugu ja koosseis
Märtsis 1987 algas põhikirja koostamine. Organisatsioon asutati 25. mail 1987. Loomeliitude kultuurinõukogus oli 24 liiget, igast loomeliidust neli esindajat. Nõukogu liikmetest olid 21 NLKP liikmed (teistel andmetel 9), neist 9 olid olnud partorgid (partei allorganisatsioonide juhid). Neli kultuurinõukogu liiget (Jaak Allik, Kaljo Kiisk, Jaan Rääts, Enn Põldroos) olid EKP Keskkomitee liikmed.

Asutamisaastal hakkas loomeliitude kultuurinõukogu lähetama märgukirju, mis käsitlesid vajadust peatada massiline elamuehitus migrantidele ja muuta elamispinna jaotamise põhimõtteid, fosforiidiprobleeme ning eesti keele muutmist riigikeeleks.

"Selgus, et märgukirjade mõju jäi tagasihoidlikuks. 1987. aasta sügisel küpses mõte korraldada loomeliitude ühispleenum perestroika ja glasnosti teel risti ees olevate tõkete õhkimiseks. Mõte kergitati Eesti Teatriliidu asutamiskongressil 1987. aasta oktoobris, eestvedajaiks said Jaak Allik, Kalju Komissarov ja Jaak Viller. Moodustati pleenumi orgkomitee eesotsas Jaak Allikuga, kes hakkas jaanuaris 1988 koos kultuurinõukoguga üritust ette valmistama. Loomeliitude ühispleenum peeti 1. ja 2. aprillil 1988. 

## Vaata ka
*Perestroika
*Glasnost
*Laulev revolutsioon

## Viited
Blake Griffin

**Blake Austin Griffin** (sündinud 16. märtsil 1989) on USA endine elukutseline korvpallur.

Griffin oli 2009. aasta NBA *draft*'i esimene valik, kuid pidi vigastuse tõttu avahooaja vahele jätma. Ta pääses Los Angeles Clippersi meeskonnas väljakule hooajal 2010/11, kus tõi meeskonna kasuks keskmiselt 22,5 punkti ja 12,1 lauapalli mängus. Samal hooajal valiti Griffin aasta parimaks uustulnukaks, ta pääses NBA tähtede mängule ja võitis seal pealtpanekuvõistluse.

Clippers pääses tänu triole Griffin, Chris Paul ja DeAndre Jordan aastatel 2012–2017 regulaarselt väljalangemismängudele, kuid läänekonverentsi poolfinaalist kaugemale ei jõudnud.

2018. aasta jaanuaris vahetati Griffin Detroit Pistonsisse, kelle koosseisus tõi ta hooajal 2018/19 karjääri parimad 24,5 punkti mängus.

2021. aasta märtsis liitus Griffin klubiga Brooklyn Nets.

16. aprillil 2024 teatas Griffin, et taandub elukutseliste korvpallist. 

## Saavutused
* 6 korda valitud NBA tähtede mängule (2011–2015, 2019)
* 3 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2012–2014)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2015, 2019)
* NBA aasta uustulnuk (2011)
* NBA pealtpanekuvõistluse võitja (2011)

## Vaata ka
* NBA drafti esimeste valikute loend

## Välislingid
* Blake Griffin – NBA.com
* Blake Griffin – Basketball-Reference.com
Ignar Fjuk

**Ignar Fjuk** (sündinud 12. märtsil 1953 Tartus) on Eesti arhitekt, poliitik ja õppejõud.

Ta on lõpetanud 1971. aastal Tartu 1. Keskkooli ning 1976. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektina.

1987. aastal loodi tema algatusel Eesti NSV loomeliitude kultuurinõukogu. ERR Klassikaraadio vahendusel on aastaid eetris olnud tema juhitud vestlussaade "Räägivad". 

Ignar Fjuk on olnud Keskerakonna (1992–1994) ja Reformierakonna (1994–2021) liige. 

Ignar Fjuk kuulus Põhiseaduse Assambleesse. Ta oli VII, VIII ja IX Riigikogu koosseisu liige. 2012. aastast on ta taaskäivitanud arhitektuuriõpet Tallinna Tehnikaülikoolis, kus ta on juhtinud Arhitektuuri ja Urbanistika Akadeemiat ning töötab tänini õppejõuna. 8. juulist 2019 töötab ta Tallinna linnaplaneerimise ameti juhatajana, 2018. aastast oli ta sama ameti juhataja kohusetäitja.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel erakonna Eesti 200 nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa) 900 häält ning ei osutunud valituks.

On 20. Augusti Klubi liige.

Ta räägib inglise, vene ja poola keelt.

## Tunnustus
* 2001 – Riigivapi III klassi teenetemärk

## Vaata ka
* Loomeliitude kultuurinõukogu
* Loomeliitude ühispleenum

## Viited

## Kirjandus
* Piret Lindpere. "Fjuk, Ignar". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 76–77

## Välislingid

* Siiri Rebane. “Vabaduse juurde kuulub vastutus” – Elukiri 2011, nr 8
Põlvkonnasisene õiglus

**Põlvkonnasisene õiglus** (inglise keeles *intragenerational equity*) on säästva arengu põhimõte, mille kohaselt ühe sotsiaalse rühma tootmine, tarbimine jm tegevus ei tohi halvendada teise sotsiaalse rühma ökoloogilisi, sotsiaalseid ja majanduslikke eeldusi säilitada või parandada oma elukvaliteeti.

## Vaata ka
*Keskkonnaõiglus
*Põlvkondadevaheline õiglus
*Sotsiaalse mõju hindamine

## Viited
Parma Calcio 1913

**Parma FC** (varem **Parma AC**) on Itaalia jalgpalliklubi. 

Klubi loodi 1913. aastal Parmas **Verdi Foot Ball Clubi** nime all. Klubi mängib Serie A-s.

## Mängijaid
Cristian Zaccardo - Hernán Crespo
Keskkonnategevuskava

**Keskkonnategevuskava** (inglise *environmental action plan*, *environmental programme*) on süstemaatiliselt keskkonnapoliitika ja/või keskkonnastrateegia põhjal või iseseisva dokumendina määratletud tegevused ja protseduurid keskkonnakaitse eesmärkide saavutamiseks, nende täitjad, vajaminev raha ning rahastusallikad. 

Enamasti on keskkonnategevuskavas välja toodud ka keskkonnaindikaatoritega seirekava. 

Valdkondlike arengueesmärkide ja keskkonnakaitse eesmärkide paremaks sidustamiseks koostatakse ka **sektorite keskkonnategevuskavasid**. 

Eestis on keskkonnastrateegia elluviimiseks riiklikke keskkonnategevuskavasid koostatud 1997. aastast. 

## Vaata ka
*Keskkonnaküsimuste sidustamine

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=125 (vaadatud 16.12.2011)
Loodusala

**Loodusala** (inglise *special area of conservation*, SAC) on ühenduse tähtsusega ala (Euroopa Liidu Nõukogu direktiivi 92/43/EMÜ (loodusdirektiiv) alusel määratletud ala direktiivi I lisa looduslike elupaigatüüpide ja II lisa liikide elupaikade kaitseks), mille Euroopa Komisjon on heaks kiitnud ja mille kaitse tagab Euroopa Liidu liikmesriik.

## Vaata ka
*hoiuala
*kaitseala
*linnuala
*Natura 2000

## Viited
 

## Välislingid
John McCormack (poksija)

**John McCormack** (9. jaanuar 1935 Glasgow – 23. mai 2014) oli Šotimaa ja Suurbritannia poksija.

McCormack oli Šotimaa ja Suurbritannia meister I keskkaalus (kuni 71 kg) 1956. aastal. Ta on võistelnud harrastajana kokku 109 korda ning on võitnud neist 103 (neist 51 nokaudiga) ja kaotanud 6 kohtumist.

McCormack sai I keskkaalus (kuni 71 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale José Torresile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

McCormack poksis veebruarist 1957 kuni juunini 1966 elukutselisena. Ta osales kokku 45 kohtumisel ning võitis neist 38 (neist 4 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 4 nokaudiga) kohtumist.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Ken Buchanan

**Ken Buchanan** (28. juuni 1945 Edinburgh – 1. aprill 2023) oli Šotimaa ja Suurbritannia poksija.

Buchanan oli Suurbritannia meister sulgkaalus (kuni 57 kg) 1965. aastal. 

Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963), kuid kaotas 1. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Reiner Poserile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja). Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 16. Euroopa meistrivõistlustel (Ida-Berliin, 1965) pronksmedali, kaotades poolfinaalis oma kohtumise hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Stanislav Stepaškinile (NSV Liit). 

## Elukutselisena
Buchanan poksis septembrist 1965 kuni jaanuarini 1982 elukutselisena. Ta osales kokku 69 kohtumisel ning võitis neist 61 (neist 27 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 1 nokaudiga) kohtumist. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Suurbritannia, Euroopa ja maailmameister.

## Viited

## Välislingid
*Ken Buchanan lehel ''BoxRec''. Inglise keeles
Clipper Ranger

**Clipper Ranger** on Malta laevakompaniile Challenge Shipping Co. Ltd. kuuluv ro-ro-laev, mida käitab Seatruck Ferries Ltd.

Laev on ehitatud Hispaanias Astilleros de Huelva laevatehases Huelvas riigiaktsiaseltsi Eesti Merelaevandus tellimusel kui teine selle seeria laev **Lembitu**. See valmis 1998. aastal, juba pärast Eesti Merelaevanduse erastamist. Eesti lipp heisati laeval 4. aprillil 1998 ja see alustas sõitu liinil Liverpool-Dublin.

Lembitu kuulus eri nimede all Eesti Merelaevandusele või selle tütar- ja sidusettevõtteile kuni 2007. aastani. 2001. aastal sõitis laev jälle Lembitu nime all Eesti Merelaevanduse tütarettevõtte liinil Tallinn-Helsingi-Rostock ja seejärel samal liinil Scandlinesi kaubamärgi all.

2011. aastal sõitis laev liinil Heysham–Larne.

Alates 1. märtsist 2013 sõidab Clipper Ranger Mani lipu all Stornoway–Ullapool liinil. Kodusadam on Douglas.

## Viited

## Välislingid
*Laev Det Norske Veritas kodulehel (inglise keeles)
*Lembitu ookeanil
*Fakta om Fartyg (rootsi keeles)
Diphilos

**Diphilos** [d'ifilos] (vanakreeka keeles Δίφιλος, ladinapäraselt *Diphilus*; 4. sajand eKr Sinope – 3. sajand eKr Smürna) oli vanakreeka komöödiakirjanik.

Diphilos oli koos Menandrose ja Philemoniga tuntumaid uusatika komöödiakirjanikke. Ta veetis suurema osa elust Ateenas, kuhu ta ka maeti.
 
Antiikallikate järgi kirjutas Diphilos 100 näidendit ning võitis kolmel korral lenaiadel peetud komöödiavõistluse. Tänapäeval on teada 60 pealkirja ning säilinud on u 130 katkendit. Nende põhjal hinnates olid tema näidendid uuele komöödiale iseloomulikud linnakodanike elu käsitlevad naljamängud.

Diphilose näidendid avaldasid mõju Rooma komöödiakirjanikule Plautusele.

## Viited
Adriana

**Adriana** oli väike ristluslaev, mis ehitati Kreeka laevakompanii Hellenic Mediterranean Lines (HML) tellimusel kui **Aquarius** United Shipping Yardi laevatehases Péramas Kreekas 1972. aastal.

2011. aastal kasutas Vene firma Tropicana Cruises laeva Havannas Kuubal. Alates 6. detsembrist 2011 sõidab laev Saint Kittsi ja Nevise lipu all ja selle kodusadam on Basseterre. Laeva kapten (seisuga 2011) on Vassili Borovski. Laev renoveeriti aastatel 1992, 2003 ja 2010. 2013. aastal laeva kasutati Mustal merel: Odessa – Novorossiisk – Sevastopol.

## Vaata ka
*Ristluslaevade loend

## Viited

## Välislingid
*Adriana - IMO 7118404, "Tropicana Cruises"
*Aquarius - Adriana (inglise keeles)
*Fakta om Fartyg (rootsi keeles)
*Sõiduplaan 2012 (vene keeles)
Fabian Picardo

**Fabian Picardo** (sündinud 18. veebruaril 1972 Gibraltaril) on Gibraltari poliitik, alates 9. detsembrist 2011 Gibraltari peaminister.

Ta õppis 1990–1993 Oxfordi Ülikoolis õigusteadust. Ta on töötanud advokaadi ja õigusnõuandjana.

Fabian Picardo on alates aprillist 2011 Gibraltari Sotsialistliku Tööpartei esimees.

## Välislingid
*http://vox.gi/Local/4220-fabian-picardo.html
Teaduslik materialism

**Teaduslik materialism** on filosoofiline käsitlusviis, mille kohaselt inimene ei erine põhimõtteliselt muust loodusest. 

Teaduslikud materialistid väidavad, et teadvus ja tunnetus on seletatavad kesknärvisüsteemi toimimisega ja füüsikaline (loodusteaduslik) lähenemisviis annab neile (sh keha ja vaimu probleemile) piisava põhjenduse. 

Teaduslik materialism kujunes välja 1950ndail loogilise positivismi ja biheiviorismi arendustest. Tuntud teaduslikud materialistid on teiste seas Ernest Nagel, Richard Rorty ja Paul Feyerabend. Teaduslikud materialistid tuginevad teaduslikele seisukohtadele, jättes kõrvale üleloomulikud, müstilised vaated maailma kohta.

Teaduslikule materialismile on lähedased funktsionaalne materialism ning emergentne materialism.

## Viited

## Kirjandus
*EE 9. köide, 1996.
Maa Nõukogu

**Maa Nõukogu** (inglise keeles *Earth Council*) on 1992. aastal loodud rahvusvaheline valitsusväline organisatsioon Rio konverentsil vastu võetud otsuste elluviimise toetamiseks. 

Maa Nõukogu toetusel loodi paljudes riikides säästva arengu nõukogud (komisjonid). 

Maa Nõukogu eesotsas on 23-liikmeline juhtkond 18 riigist, kuhu kuuluvad poliitika-, teadus- ja äriringkondade ning valitsusväliste organisatsioonide esindajad viiest maailmajaost. 

Aastal 2006 avas Maa Nõukogu uue halduskeskuse Stockholmis. Varem oli keskus Costa Ricas, mis pärast 2006. aastat jätkas eeskätt keskkonnahariduslikku tegevust.

## Vaata ka
*Maakera harta
*ÜRO keskkonna- ja arengukonverents

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=125 (vaadatud 16.12.2011)

## Välislingid
*Earth Councili veebileht
Mesofiil

**Mesofiilid** ehk **mesofiilsed mikroobid** ehk **mesofiilsed mikroorganismid** on mikroobid, kelle soodsaim elu- ja kasvutemperatuur on vahemikus 20–45 °C. 

Enamik mesofiile kuulub bakterite rühma ja enamik baktereid eelistab keskmisi keskkonnatingimusi (temperatuuri 20–45 °C) ehk on mesofiilid.

## Vaata ka
*ekstremofiilid
*psührofiilid

## Viited
NADP

**NADP** ehk **nikotiinamiidadeniindinukleotiidfosfaat** on koensüüm, mis osaleb ainevahetuse sünteesireaktsioonides (anabolism), näiteks lipiidide ja nukleiinhapete sünteesis, samuti fotosünteesis (niinimetatud pimereaktsioonides kloroplastide stroomas), olles redutseerunud vormina (**NADPH**-na) reaktsioonides redutseerija, elektronide ja ka prootonite loovutaja. 

Üks positiivselt laetud NADP+ molekul seob korraga kaks vesiniku aatomit. NADP vananenud nimetus on *trifosfopüridiinnukleotiid* (lühend TPN).

Erinevalt NAD-ist on NADP-l üks fosfaatrühm, fosforhappe jääk rohkem.

NADP avastasid 1931. aastal hobuse erütrotsüütides Otto Heinrich Warburg ja William Christian.

## Vaata ka
*NAD
Ott ja sõbrad

**"Ott ja sõbrad"** on Ott Leplandi neljas lapsepõlves ilmunud kassett, mis sisaldab nii luuletusi kui ka laule. Kogumik on välja antud ka CD-l. Plaadil teevad teiste seas kaasa ansamblid Beergrass ja Külmast võetud. Lisaks Otto-Triin ja Ilona.

## Lood albumil

## Viited

## Välislingid
Miguel Dias

**Miguel Brito dos Reis Dias** (sündinud 1. aprillil 1968 Santa Marias Sali saarel Roheneemesaartel) on Hollandi endine poksija.

Dias osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 

Dias sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Dariusz Michalczewskile (Saksamaa). 

Dias poksis märtsist 1995 kuni maini 2002 elukutselisena. Ta osales kokku 10 kohtumisel ning võitis neist 9 (neist 8 nokaudiga) kohtumist ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Iveco Bus

**Iveco Bus** (kuni 2013. aastani **Irisbus**) on rahvusvaheline bussitootja, mis kuulub kontserni **Iveco Group**. Ettevõte tekkis 1999. aastal Fiati, Iveco ja Renault' bussitootmisüksuste liitumisel. 

Tänapäeval on Iveco Bus üks Euroopa juhtivaid bussitootjaid, olles eriti tugev linnadevaheliste busside (mudel Crossway) ja gaasibusside turul. Ettevõtte peamised tehased asuvad Annonay's Prantsusmaal ja Vysoké Mýtosis Tšehhis (endine Karosa tehas).

## Ajalugu
Irisbus loodi algselt ühisettevõttena, kuid 2003. aastal ostis Iveco Renault' osaluse välja. 2013. aastal otsustas emaettevõte kaubamärgid ühtlustada ning Irisbusist sai ametlikult **Iveco Bus**. 2022. aastal eraldus Iveco Group (kuhu kuulub ka Iveco Bus) kontsernist CNH Industrial ja muutus iseseisvaks börsiettevõtteks. 2025. aasta juulis teatati strateegilisest tehingust, millega Iveco kommertsveokite ja busside üksus liikus India autogigandi **Tata Motors** kontrolli alla.

Bussidel kasutatakse tänapäeval **FPT Industrial** (Fiat Powertrain Technologies) mootoreid (Cursor ja Tector seeriad), mis vastavad kõige rangematele saastenormidele.

## Iveco Bus Eestis
Iveco (ja endise nimega Irisbusi) toodang on Eesti maanteedel ja linnades laialdaselt levinud, eriti tänu mudelile Crossway, mis on olnud populaarne valik riigihangetel.

* **Tallinn:** Tallinna Linnatranspordi AS (TLT) kasutas 2011. aastal saastekvootide eest ostetud kümmet Irisbus Crosswayd kuni 2021. aasta lõpuni, mil need vanuse tõttu liiniliiklusest eemaldati. 2026. aasta seisuga TLT-l enam Irisbusi linnaliinibussidena aktiivses kasutuses ei ole, kuna fookus on liikunud elektribussidele ja CNG-gaasibussidele (Solaris ja MAN).
* **Regionaalliinid:** Iveco Crossway ja Iveco Daily on jätkuvalt olulisel kohal maakonnaliinidel. Neid kasutavad näiteks:
** **AS Hansabuss** ja **GoBus** (põhiliselt Harjumaa ja Lääne-Eesti liinidel);
** **AS SEBE** (Ida-Virumaa ja Lõuna-Eesti piirkondades);
** **ATKO Grupp** (erinevates Eesti regioonides).

## Mudelid
* **Crossway** – Euroopa populaarseim linnadevaheline buss (saadaval ka elektriversioonina).
* **Streetway** ja **Urbanway** – linnaliinibussid (diisel-, gaasi- ja hübriidajamiga).
* **E-Way** – täiselektriline linnabuss.
* **Daily** – väikebussid.

## Viited

## Välislingid
* Iveco Bus ametlik koduleht
Maa Säästva Arengu Tippkohtumine

**Maa Säästva Arengu Tippkohtumine** (World Summit on Sustainable Development), ka **Johannesburgi tippkohtumine** oli Lõuna-Aafrika Vabariigis Johannesburgis 2002. aastal ÜRO eestvedamisel toimunud järjekordne säästva arengu tippkohtumine. Mitteametlikult on seda tippkohtumist kutsutud ka nimega "**Rio+10**".

Sellel tippkohtumisel võeti vastu 4-leheküljeline poliitiline deklaratsioon ja ligi 70-leheküljeline tegevuskava. 

## Vaata ka
*ÜRO keskkonna- ja arengukonverents

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=125 (vaadatud 17.12.2011)
Maailma looduskaitseharta

**Maailma looduskaitseharta** (inglise keeles *World Charter for Nature*) oli 1982. aastal ÜRO Peaassambleel vastu võetud harta, mis oli hilisema Maakera harta eelkäija. 

Maailma looduskaitsehartas olid välja toodud inimese eetilised kohustused ökosüsteemide kaitsmiseks.

## Vaata ka
*Maakera harta

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=125 (vaadatud 17.12.2011)
Ott ja Valged Jänesed

**"Ott ja valged jänesed"** on Ott Leplandi kolmas lapsepõlves ilmunud kassett, mis sisaldab nii luuletusi kui ka laule. Kogumik on välja antud ka CD-na. Plaadil teevad teiste seas kaasa ansamblid Beergrass, Ummamuudu, Külmast Võetud, Kukerpillid ja Folkmill. Lisaks esinevad Jansa, Andres Loigom ja Musamari.

## Lood albumil

## Viited
Merikell

**Merikell** (*Pelagia nocticula*) on karikloomade klassi kuuluv mereeluline ainuõõsne.

Merikellade keha on radiaalselt sümmeetriline. 
Neil on 8 m pikad kombitsad. Närvisüsteem on primitiivne. Liikumine on piiratud ainult vertikaalselt. Liikumine on põhjustatud karika pulseerimisest. Nende värvus on roosa ja kahvatulilla, mõnikord ka kuldkollane.

Neil on võime pimedas helendada. Nad vilguvad ainult suhteliselt lühikese kestusega ja valgus järk-järgult kaob. 

Merikella levilaks on soojaveelised ja parasvöötme veed, sealhulgas Vahemeri, Punane meri ja Atlandi ookean. Teda on leitud ka Vaiksest ookeanist.
Rostõslav Zaulõtšnõi

**Rostõslav Mõroslavovõtš Zaulõtšnõi** (ukraina keeles *Ростислав Мирославович Зауличний*; sündinud 6. septembril 1968 Lvivis) on Ukraina endine poksija. Ta on poksijana võistelnud ka Nõukogude Liidu ja SRÜ eest.

Zaulõtšnõi sai SRÜ võistlejana poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis Torsten Mayle (Saksamaa).

Zaulõtšnõi sai Ukraina võistlejana poolraskekaalus (kuni 81 kg) 7. maailmameistrivõistlustel (Tampere, 1993) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Jacklord Jacobsile (Nigeeria). 

Zaulõtšnõi sai pronksmedali poolraskekaalus (kuni 81 kg) Nõukogude Liidu võistlejana 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Dariusz Michalczewskile (Saksamaa) ning Ukraina võistlejana 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Igor Kšininile (Venemaa).

## Viited

## Välislingid
*
Heido Vitsur

**Heido Vitsur** (sündinud 28. märtsil 1944) on eesti majandusteadlane ja endine poliitik.

Ta oli VII Riigikogu liige ja majandusminister Tiit Vähi esimeses valitsuses 30. jaanuarist 8. juunini 1992.

Ta olnud majandusminister Edgar Savisaare nõunik ja Tallinna linnavalitsuse nõunik.

2007. aastast kuni 2012. aasta suveni oli ta Arengufondi majandusekspert.

Alates 15. oktoobrist 2012 on ta töötanud majanduseksperdina LHV Pangas.

Ta on alates 2016. aasta oktoobri esimesest poolest Vabariigi Presidendi majandusnõunik.

Ta on 18. aprillist 2000 Eesti Keskerakonna liige.

## Tunnustus
* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid

* "Heido Vitsur: lapsed pensionisambana on kui Irvik Kassi naeratus." epl.delfi.ee, 20. oktoober 2016
GE C30-7Ai

**GE C30-7Ai** on kuueteljeline diiselvedur, mida tootis aastatel 1976–1986 Ameerika Ühendriikide ettevõte GE Transportation Systems. 

C30-7A on diiselveduri U30C edasiarendus. Veduri jõuallikas on 12-silindriline ja 3000 hj (2200 kW) FDL-seeria diiselmootor, mis võib arendada tippkiiruse kuni 105 km/h. Vedurit toodeti kokku 1137 ühikut algselt Põhja-Ameerika raudteede teenindamiseks. 

Algselt rööpmelaiusele 1435 mm valmistatud vedurid ehitati Eesti Raudteele ostmise järel ümber rööpmelaiusele 1520 mm (indeks „i“ tähistab rööpmelaiuse ümberehitamist).

2001. aastal ostis EVR (Eesti Raudtee) kokku 77 kasutatud C-seeria vedurit: 19 C30-7Ai-d ja 58 tema edasiarendust C36-7i. Enne Eestisse toomist 2002. aastal vedurid moderniseeriti ning viidi üle 1520 mm rööpmelaiusele. C30-7Ai ja C36-7i vahetasid Eestis välja enamiku vanadest Vene veduritest nagu 2TE116 ja M62. Eestis kannavad C30-7Ai vedurid järjekorranumbreid 1558–1576.

Võrreldes Vene päritolu veduritega on C-seeria veduritel mõnevõrra suurem teljekoormus, mistõttu ei saanud kasutada vedureid piiriülesteks vedudeks.

Seoses transiidi olulise vähenemisega on C30-7Ai vedurid tänaseks Eesti Raudtee ekspluatatsioonist eemaldatud. 

2017. aastal valmis Tapa depoos C30-7Ai raamil ja veermikul põhinev uus diiselvedur C30-M, mis on esimene taasiseseisvusperioodil Eestis valmistatud vedur.

2023. aasta lõpul müüs riigiettevõte Operail 32 Ameerika diiselvedurit vanarauaks.

## Viited

## Välislingid
* https://epl.delfi.ee/artikkel/50813188
* https://epl.delfi.ee/artikkel/2070559
* https://epl.delfi.ee/artikkel/50931929
* http://gallery.balticrailpics.net/thumbnails.php?album=8
* Ametilood: Vennad vedurijuhid; ERR Videoarhiiv