open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Flažolett

Flažolett (prantsuse keeles *flageolet*) on mängutehniline võte, mida tekitatakse keelpillidel keele kerge puudutamisega teatud punktis. Selle võttega saavutatakse kõrge flöödikõlaline heli. Flažoletid avardavad keelpillide diapasooni ja kõlavärvi.

Flažoletid võivad olla loomulikud või kunstlikud. 

Lahtisel keelel tekitatavat flažoletti nimetatakse loomulikuks ja märgitakse noodi kohal oleva nullikesega. Keele lühendatud osal tekitatavat flažoletti nimetatakse kunstlikuks ja märgitakse joonestikul nelinurkse noodiga, kusjuures tekitatava heli kõrgus ei ühti selle heli omaga, mis saadakse samas punktis keele allasurumisel.
Fugett

**Fugett** (itaalia keeles *fughetta*) on väike fuuga, millel võib puududa fuuga arendusele omane rangus, arendus võib piirduda imitatsiooniga.
Imitatsioon (muusika)

**Imitatsioon** on muusika kompositsioonimeetod, mille puhul ühes hääles leiduvat motiivi või teemat jäljendatakse teises hääles.

Imitatsiooni liikideks on range ehk reaalne, vaba ja tonaalne imitatsioon:
* range ehk reaalse imitatsiooni korral jäljendatakse motiivi või teema igat intervalli range täpsusega (imitatsiooni nimetatakse reaalseks, kui teemat ei muudeta tonaalsel põhjusel); 
* vaba imitatsiooni korral võivad intervallide täpsed suurused jäljendamisel muutuda, kuid algne motiiv või teema peab jääma äratuntavaks;
* tonaalse imitatsiooni korral muudetakse teema teatud helisid nii, et imiteeriv hääl püsiks algsega samas helistikus;

16. sajandi muusikas kasutati põhiliselt reaalset imitatsiooni. Tonaalne imitatsioon pääses maksvusele 17.-18. sajandil, muutudes valitsevaks näiteks Johann Sebastian Bachi ja Georg Friedrich Händeli muusikas.

Imitatsioon võib olla ka varieeritud:
* augmentatsioonis: jäljendav hääl viiakse läbi teatud reegli järgi pikendatud helivältustes;
* diminutsioonis: jäljendav hääl viiakse läbi teatud reegli järgi lühendatud helivältustes.

Kui jäljendav hääl on 
* inversioonis ehk peeglis, siis selles toimub võrreldes algse häälega intervallide pööramine horisontaaltelje suhtes;
* retrograadis ehk vähikäigus, siis alustatakse selles motiivi või teema läbiviimist võrreldes algse häälega tagantpoolt ettepoole.

Imitatsiooni võib läbi viia erineva ajalise tihedusega. Kui imiteeriv hääl algab algsest läbiviimisest varem, nimetatakse seda tiheläbiviimiseks ehk *[[tiheläbiviimine|stretto]]*ks.

Imiteeriv hääl võib jääda transponeerimata (läbiviimine priimis või oktavis) või seda võib läbi viia transponeeritult mistahes astmelt (tüüpiliseks muuks läbiviimise astmeks on V, st läbiviimist kvindis).

Range imitatsiooni realiseerimise juhist ja realisatsiooni ennast nimetatakse kaanoniks.

## Vaata ka
*jäljendamine
Aleksandr Skrjabin

**Aleksandr Skrjabin** (vene keeles Александр Николаевич Скрябин; 6. jaanuar 1872 (25. detsember 1871 vkj) Moskva – 27. aprill 1915 Moskva) oli vene helilooja ja pianist, kelle looming oli Chopini helikeelest inspireerituna väga lüüriline. Võrdlemisi sõltumatult Arnold Schönbergist töötas Skrjabin välja isikupärase helikeele, mis ennetas dodekafooniat ja serialismi. 

Skrjabin on mõjutanud selliseid heliloojaid nagu Sergei Prokofjev ja Igor Stravinski.

Skrjabin on üks uuenduslikumaid ja vastuolulisemaid varajase modernismi heliloojad.
Võrkpalli Balti liiga

**Võrkpalli Balti liiga** (sponsornimega **Elme Messer Balti liiga**) on Balti riikide võrkpalliliiga. Liiga alustas 1. oktoobril 2005 Eesti ja Läti ühisliigana. Osalejateks on Eesti, Läti ja Leedu võrkpalliklubid.

Hooajal 2025/26 osales liigas 9 meeskonda – 5 Eestist (Audentes/Solarstone, Bigbank Tartu, Pärnu VK, Selver x TalTech ja Barrus Võru VK), 3 Lätist (Ezerzeme/DU, Jēkabpils Lūši ja Robežsardze/RSU) ja 1 Leedust (Šiauliai Elga-Grafaitė-S-Sportas).

## Ajalugu
Eesti-Läti võrkpalli ühisliiga loodi 2005. aasta sügisest Schenker Eesti ja Eesti Võrkpalli Liidu eestvedamisel. Liiga sai suursponsori järgi nimetuse Schenker Liiga ning esimese hooaja (2005/06) esimesed mängud toimusid 1. oktoobril 2005.

### Sponsornimed
* **Schenker Liiga** (**Schenker League**) (2005–2015)
* **Saja Liiga** (**League of Hundred**) (2015/2016)
* **Credit24 Meistriliiga** (**Credit24 Champions League**) (2016–2022)
* **Võrkpalli Balti liiga** (**Baltic League**) (2022/2023)
* **Cronimet liiga** (**Cronimet League**) (2023–2025)
* **Elme Messer Balti liiga** (**Elme Messer Baltic League**) (2025–)

Alates liiga asutamisest kandis 10 hooaega liiga nime suursponsori Schenkeri järgi. Hooajal 2015/16 nimetati liiga ümber Saja liigaks, millega toimus suur muutus liiga rahastamises. Sellega toodi esile eraisikutest võrkpalli toetajaid, keda Eesti Võrkpalli Liit lootis Eesti võrkpalli sajandaks aastapäevaks saada sada (kõik eraisikutest toetajad pidid idee kohaselt panustama võrdselt 1000€ aastas, millega kaetakse liiga võistluse korralduskulusid). Hooajast 2016/17 sai liiga nimisponsoriks Credit24, kes oli taustajõuna toetanud võrkpalli aastast 2010. Credit24 oli liiga nimisponsor 6 hooaega. Hooajal 2022/23 liigal nimisponsorit polnud. Hooajast 2023/24 tuli liiga nimisponsoriks ringmajandusettevõte Cronimet Nordic, kelle järgi kandis liiga nime kaks hooaega. Hooajast 2025/26 sai nii meeste kui naiste Balti liiga nimisponsoriks Elme Messer Gaas AS.

## Tulemused

## Vaata ka
*Eesti meistrivõistlused võrkpallis
*Eesti karikavõistlused võrkpallis

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Võrkpalli Balti liiga Eesti Võrkpalli Liidu kodulehel
* CEV koduleht
Nelikliit

**Nelikliidu** nime all on tuntud mitu ajaloolist riikide liitu:

***[[Nelikliit (1673)|Nelikliit]]** oli 1673. aastal Prantsuse-Hollandi sõjas sõlmitud liit Hollandi, Saksa-Rooma riigi, Hispaania ja Lotringi hertsogiriigi vahel;
***[[Nelikliit (1718)|Nelikliit]]** oli 1718. aastal moodustatud liit Austria, Hollandi, Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel;
***[[Nelikliit (1815)|Nelikliit]]** oli 1815. aastal Napoleoni sõdade järel sõlmitud liit Austria, Preisimaa, Suurbritannia ja Venemaa vahel;
***[[Nelikliit (1834)|Nelikliit]]** oli 1834. aastal moodustatud liit Hispaania, Portugali, Prantsusmaa ja Suurbritannia vahel;
***Nelikliit** oli Austria-Ungari, Saksamaa, Osmanite riigi ja Bulgaaria liit Esimeses maailmasõjas, mis on rohkem tuntud **[[Keskriigid|Keskriikide]]** nime all.
Kriitiline punkt

**Kriitiline punkt** on füüsikalises keemias ja termodünaamikas aine olekuga seotud mõiste, mis määrab ainele iseloomulikud temperatuuri ja rõhu väärtused, mille juures lakkab faaside erinevus. Kahefaasilises süsteemis on siis mõlema faasi kõigil parameetritel ühesugused väärtused: kriitiline temperatuur, kriitiline rõhk, kriitiline tihedus (molaarmaht).

Tuntuim on kriitilist olekut väljendav punkt ühekomponendilises süsteemis vedelik–gaas. Aine faasidiagrammil asetseb kriitiline punkt faasidevahelise kõvera lõpp-punktis, kus aine  termodünaamilises tasakaalus olevad faasid muutuvad omadustelt ühesugusteks. 

Kriitilisest väärtusest kõrgemal temperatuuril ei ole võimalik gaasi (auru) vedelikuks kondenseerida, ükskõik kui palju rõhku suurendada. Selles olekus ainet nimetatakse ka ülekriitiliseks vooliseks. Molekulaarsel tasandil saab niisuguse voolise käitumist kirjeldada sellega, et rõhu suurendamisel kriitilise punktini väheneb gaasi molekulide omavaheline kaugus sedavõrd, et see ei erine enam vedeliku molekulide vahekaugusest. 

Ainesegude ja lahuste korral lisanduvad tasakaalupunktile vedelik–gaas ka  samas agregaatolekus aine eri faasid. Seetõttu võib kriitilisi punkte olla mitu ja segusid (lahuseid) iseloomustatakse täiendavalt komponentide kriitilise kontsentratsiooniga.

## Vaata ka
* Faasisiire
* Ülekriitiline süsinikdioksiid
Von Bocki maja

**Von Bocki maja** (varem kõnekeeles ka **Marksu maja**) on Tartu Ülikooli õppehoone Tartus aadressil Ülikooli tänav 16.

## 1775–1839
Von Bocki maja on kivist ja varaklassitsistlikus stiilis. Selle laskis ehitada raehärra D. H. Wilcke pärast 1775. aasta suurtulekahju ja see valmis 1780. Selle ostis temalt riiginõunik polkovnik Magnus Johann von Bock, kes ehitas kõrvale teisegi maja. 1802. aastal andis Bock maja ühe korruse ülikoolile tasuta kasutada. Ülikooli taasavamise aktus peeti Bocki majas, loenguid hakati selles pidama 1802. aasta maist. Pärast ülikooli peahoone valmimist 1809 jäi von Bocki maja ülikooli käsutusse. 1823–1839 oli maja omanikuks E. von Loewenstern.  1839 ostis maja Tartu ülikool.  

## 1839–1945
1839 hakkas majas tegutsema õppejõudude ja üliõpilaste ajaviiteklubi Akademische Musse. Selles majas sai endale ruumid ka Õpetatud Eesti Selts, 1840 paiknes majas seltsi raamatukogu. 1845–1847 asusid majas kliinikud, sest parasjagu renoveeriti Toomemäe kliinikuid. 1848–1856 asus hoones Veterinaariakool, hilisem Veterinaaria instituut, mis seejärel kolis Narva maanteele rajatud õppehoonesse. 1856 remonditi hoone jälle Akademische Musse tarbeks. Peale klubi oli hoones 19. sajandi teisel poolel rektori ametikorter ja ülikooli polikliinik. 19. sajandi lõpust kuni II maailmasõjani oli hoone teine korrus matemaatika instituudi käsutuses.  

## 1945–2010

Teises maailmasõjas hävis hoone katus. 1950. aastatel ehitati ümber teine korrus. Nõukogude ajal oli hoone niinimetatud punaste kateedrite käsutuses (teadusliku kommunismi ja kommunistliku partei ajaloo kateedrid). Hiljemalt 1970. aastatel hakati eelmainitud põhjustel hoonet hüüdma Marksu majaks. 1970.–1990. aastatel olid majas ka ajaloo-keeleteaduskonna, hiljem ajalooteaduskonna ja filoloogiateaduskonna dekanaadid, ülikooli trükiste müügipunkt, pedagoogikakateeder ja ülikooli allüksused. 1994 kolis filosoofiateaduskond (sh endine ajalooteaduskond) oma vastvalminud majja Lossi tänav 3.

2007 maja renoveeriti ning raekojapoolsele välisküljele maaliti Tartu Ülikooli peahoonet kujutav seinamaal Louis Höflingeri 1860. aastal valminud litograafia põhjal.

## Tartu Ülikooli fotonäitus "Ülikooli näod" õppejõududest ja teadlastest von Bocki maja peahoonepoolsel seinal Jakobi tänaval

Ülikooli näod 1.JPG
Ülikooli näod 2.JPG
Ülikooli näod 3.JPG
Ülikooli näod 4.JPG
Ülikooli näod 5.JPG
Ülikooli näod 6.JPG


## Viited

## Välislingid
*Von Bocki maja
*
Mustmätta peitleid

**Mustmätta peitleid** on vanema rauaaja peitleid, mis tuli välja 1940. aastal Mustmätta küla põllult.

Leid sisaldas 16 pronkskaelavõru või nende fragmenti.

Kaelavõrud olid peidetud ilmselt 3. sajandi lõpus või 4. sajandi alguses.

## Viited

## Kirjandus
*Lembit Jaanits, Silvi Laul, Vello Lõugas, Evald Tõnisson "Eesti esiajalugu". Eesti Raamat, 1982

## Välislingid
*Mustmätta peitleid, eestigiid.ee
Erra-Liiva peitleid

**Erra-Liiva peitleid** on peitleid, mis avastati 1939. aastal Erra-Liiva külast, Keskküla talu karjamaalt.

Leid sisaldas 176 araabia münti, 2 bütsantsi münti ja 1 india mündi. Mündid paiknesid umbes 0,1 meetri sügavusel ning asusid kolmes tulbas hõbedast spiraalvõru sees.

Erra-Liiva aare peideti ilmselt 10. sajandi lõpus.

## Kirjandus
*Lembit Jaanits, Silvi Laul, Vello Lõugas, Evald Tõnisson "Eesti esiajalugu". Eesti Raamat, 1982

## Välislingid
*Erra-Liiva peitleid
Arved klaariks

Nime "**Arved klaariks**" kannavad eesti keeles mitu filmi:

*"Arved klaariks" (originaalpealkiri "Payback") on USA 1999. aasta põnevusfilm Mel Gibsoniga peaosas.
*"Arved klaariks" (originaalpealkiri "Gettin' Square") on 2003. aasta Austraalia-Suurbritannia krimikomöödia.
Igor Akinfejev

**Igor Akinfejev** (vene keeles Игорь Владимирович Акинфеев; sündinud 8. aprillil 1986 Moskva oblastis Vidnojes) on Venemaa jalgpallur, kes mängib väravavahina Venemaa kõrgliiga klubis Moskva AKSK.

Juba nelja-aastaselt astus Igor AKSK jalgpallikooli ja juba teisel treeningul sai temast väravavaht. AKSK meeskonnas tuli ta 2002 Venemaa noortemeistriks. Samal aastal lõpetas ta AKSK jalgpallikooli ja sõlmis lepingu AKSK meeskonnaga. Sellest ajast on ta Moskva AKSK väravavaht.

Venemaa jalgpalliliit tunnistas ta 2009 Venemaa parimaks väravavahiks. Venemaa meistrivõistluste sümboolsesse koondisse valis Venemaa jalgpalliliit Akinfejevi aastail 2005, 2006, 2008 ja 2009, aga 2004 sümboolsesse kolmandasse koondisse.

Akinfejev kuulub Lev Jašini klubisse, kuhu kuuluvad Venemaa väravavahid, kes on oma värava puhtana hoidnud vähemalt 100 kohtumises. Arvesse tulevad Venemaa meistriliiga ja karikavõistlused, eurosarjad ning kohtumised Venemaa koondises, sealhulgas olümpiakoondises.

2006 pälvis ta Rahvaste Sõpruse ordeni.

12. aprillil 2009 lasi Akinfejev kohtumises Moskva Lokomotiiviga sisse oma 100. värava Venemaa meistriliigas (mängu võitis AKSK 4:1). Sellega püstitas Akinfejev omalaadse Venemaa rekordi: oma 100. värava Venemaa meistriliigas lasi ta sisse alles 140. kohtumises, kõigil ülejäänud väravavahtidel, kellele 100 väravat löödi, juhtus see märksa varem (senine rekord oli 120. kohtumine).

## Koondisekarjäär

Esimest korda arvati Akinfejev Venemaa koondisse 28. aprillil 2004 sõprusmängus Norra jalgpallikoondise vastu. Selle mängu kaotas Venemaa 2:3. Kokku on ta 7. septembri 2010 seisuga pidanud Venemaa esindusmeeskonnas 43 mängu ja lasknud neis sisse 38 väravat.

Järgmist koondisekohtumist tuli oodata peaaegu aasta aega. See oli 2006. aasta MM-valikmäng Eesti jalgpallikoondise vastu, mis lõppes 1:1. Selles sarjas mängis Akinfejev pooled kohtumised ning lasi neis sisse 3 väravat. Venemaa jäi alagrupis Portugali ja Slovakkia jalgpallikoondise järel kolmandale kohale (Eesti oli neljas) ega pääsenud MM-finaalturniirile.

2008. aasta EM-valikturniiril mängis Akinfejev 5 kohtumises ja lasi neis sisse 1 värava. Sellega tõusis ta Venemaa esiväravavahiks. Venemaa saavutas alagrupis Horvaatia jalgpallikoondise järel teise koha (Eesti oli 6.) ja Akinfejev mängis EM-finaalturniiril kõik 5 kohtumist. Neist Hispaania jalgpallikoondise vastu laskis ta sisse 7 väravat (4 alagrupis ja 3 poolfinaalis), ülejäänud mängudes ainult 1 värava.

2010. aasta MM-valikturniiril mängis Akinfejev koos lisavalikmängudega 12 kohtumist ja laskis neis sisse 8 väravat. Venemaa saavutas alagrupis Saksamaa järel ja Soome ees teise koha, kuid kaotas lisavalikmängudel Sloveeniale ega pääsenud finaalturniirile.

Koondisekarjääri lõpetas ta 2018. aasta oktoobris. Tema viimaseks suurturniiriks jäi 2018. aasta MM.

## Võidetud turniirid
* UEFA karikas: 2005 
* Venemaa superkarikas: 2004, 2006, 2007, 2009, 2013, 2014, 2018
* Venemaa karikas: 2005, 2006, 2008, 2009, 2010–11, 2012–13
* Venemaa meister: 2003, 2005, 2006, 2012–13, 2013–14, 2015–16
Aslanbek Huštov

**Aslanbek Vitaljevitš Huštov** (vene keeles *Асланбек Витальевич Хуштов*; sündinud 1. juulil 1980 Kabardi-Balkaarias) on Venemaa Kreeka-Rooma maadleja, rahvuselt kabardiin. 

Võitis kehakaalus 96 kg Pekingi olümpiamängude kuldmedali.

## Isiklikku
Huštov elab Krasnojarskis. Ta on abielus ja tal on üks tütar. Ta on 180 cm pikk ja kaalub 99 kilogrammi.
Louis Höflinger

**Georg Ludwig Friedrich Höflinger** oli kunstnik ja fotograaf.

Höflinger pärines Hesseni suurhertsogkonnast ja sündis arvatavasti 1827. aastal.

Ei ole täpselt teada, millal ta Eestisse jõudis. Küll on aga tõendeid, et ta tegutses Pärnus mõnda aega kreiskooli võimlemisõpetajana. Tartu ajakirjanduses on teda esimest korda mainitud detsembris 1853, kui ta lubas järgmise aasta algul Tartu aastalaadale pildistama tulla. Teadaolevalt asus ta Tartusse alles 1857. aastal.

1857. aastal omandas ta Georg Friedrich Schlateri litograafiatöökoja ning hakkas tööle ka fotograafina. Ta töötas koos joonistaja Eduard Ivansoniga (Iwansohn).

Höflingeri ateljees õppis fotograafiat esimene eestlasest fotograaf Reinhold Sachker. Mõnda aega töötas Höflingeri käe all joonistajana ka Carl Schulz, kes asutas aga peagi omaenda konkureeriva litotöökoja.

Aastatel 1864–1866 tegutses Höflinger eelnevale lisaks kaubanduse vallas ning taas alates 1872. aastast. Juba 1875. aastal oli ta müünud oma litokoja edasi kirjastajale ja trükikojaomanikule Heinrich Laakmannile. Viimase kasuks lõpetas ta hiljemalt 1876. aastal ka tegevuse litografistina.

Höflinger pankrotistus 1886. aastal ning on arvatud, et ta võis pärast seda Tartust lahkuda.

Louis Höflingeri litograafia "Das Universitätsgebäude" (1860) on suurendatult kujutatud von Bocki maja välisseinal Tartus.

## Loomingu näiteid

Fail:TKM 0933G, Vaade Tartule Toomelt, Louis Höflinger.jpg|"Vaade Tartule Toomelt" (1860)
Fail:TKM 1271G, Tartu Ülikool, Louis Höflinger.jpg|"Tartu Ülikool" (1860)
Fail:Album von Dorpat, TKM 0031H 11.jpg|"Turu tänav koos raekojaga" (1860)
Fail:Album von Dorpat, TKM 0031H 10.jpg|"Vene kirik" (1860)
Fail:Album von Dorpat, TKM 0031H 20, crop.jpg|"Pühajärve vaade pargimajast" (1860)


## Viited

## Välislingid

*Tema pilte Tartu Ülikooli Raamatukogus
Anderson Luís de Abreu Oliveira

**Anderson Luís de Abreu Oliveira** (tuntud nime **Anderson** all; sündinud 13. märtsil 1988 Porto Alegres) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi esiliiga klubis Adana Demirspor.

Ta on mänginud näiteks Grêmio, FC Porto, Manchester Unitedi ja Internacionali meeskonnas. 

Anderson osales 2008. aasta suveolümpiamängudel ja võitis Brasiilia meeskonnaga pronksmedali.

## Saavutused
;Grêmio
*Campeonato Brasileiro Série B: 2005
;Porto
*Primeira Liga: 2005–06, 2006–07
*Taça de Portugal: 2005–06
*Supertaça Cândido de Oliveira: 2006
;Manchester United
*Premier League: 2007–08, 2008–09, 2010–11, 2012–13
*Football League Cup: 2008–09
*FA Community Shield: 2011, 2013
*UEFA Meistrite Liiga: 2007–08
*Klubide maailmameistrivõistlused: 2008
;Internacional
*Campeonato Gaúcho: 2015
Heinrich Laakmann

**Heinrich Laakmann** (7. oktoober 1802 Lübeck – 14. juuni 1891 Tartu) oli Tartus tegutsenud saksa päritolu trükkal, kirjastaja ja raamatukaupmees.

Ta õppis trükiasjandust Lübeckis, Maini-äärses Frankfurdis ja Pariisis.

Siirdus raamatutrükkalist sõbra Montagi kutsel 1832 Tallinna. Töötas aastail 1833–1836 Moskvas koduõpetajana, asus 1836 uuesti Tallinnas juhtima Lindforsi pärijate trükikoda, mille hiljem rentis endale. Asutas 15. septembril 1837 Tartus selle trükikoja osakonna. 1839. aastal Tallinna ja Tartu ärid lahutati ning 1840. aastal sai Tartu trükikoda Heinrich Laakmanni omaks.

1840–1880 trükiti Laakmanni trükikojas umbes 800 eestikeelset raamatut, mis moodustasid üle kolmandiku eestikeelsest raamatutoodangust. Samuti trükiti seal suur osa eestikeelseid ajalehti ja ajakirju (näiteks Eesti Postimees, Eesti Põllumees, Meelejahutaja), kalendritest ("Maa-rahva kasuline Kalender“) ning rahvusliku liikumise silmapaistvamate kirjameeste teoseid.

1867. aastal avas ta Tartu esimese eestikeelsete raamatute kaupluse. 1875. aastal omandas Louis Höflingeri litograafiatöökoja ja suurendas kirjatüüpide valikut. 1880. aastal jätkas Laakmanni tegevust tema poeg Carl Heinrich Leopold Laakmann (1844–1908), kes 1887. aastal omandas veel Wilhelm Adolf Just trükikoja. Pärast Carl Laakmanni surma sai trükikoja omanikuks tema lesk Leontine Laakmann, ettevõtet juhtis aga edasi ärijuht.

1917. aasta teisel poolel jäi ettevõte praktiliselt seisma, töötas ainult köitekoda ja litograafiatöökoda, osa trükikoja seadmetest hävines, kuid 18. aprillil 1918 alustas trükikoda uuesti tööd. 1920–1931 kandis trükikoda nime Graafiline kunstiasutus H. Laakmann. 1930. aastal läks trükikoda pankrotti.

1931. aasta sügisest kuni 1933. aasta alguseni töötas ettevõte H. Laakmanni trükikoja nime all, müüdi aga hiljem maha. Kokkuleppel Laakmanni pärijatega moodustati osaühing Ilutrükk, millega liideti ka Bergmanni trükikoda. Trükikoda hävis 1944. aastal.

Ta oli lauluseltsi Vanemuine auliige (1867), Tartu Käsitööliste Seltsi ja Õpetatud Eesti Seltsi liige.

## Viited

## Välislingid
* Elulugu
Vassili Berezutski

**Vassili Berezutski** (vene keeles *Василий Владимирович Березуцкий*; sündinud 20. juunil 1982 Moskvas) on Venemaa jalgpallur.

Ta mängib Moskva CSKAs kaitsemängijana. Venemaa koondises on ta mänginud alates 2003. aastast ja löönud 81 mängus 4 väravat (seisuga 27. juuni 2014).
GSM Data

**GSM Data** on sissehelistamisteenus mobiiltelefonilt. Esimesed andmesideühendused, mis laiemalt mobiilvõrkudes levisid, olidki GSM Data ühendused. See ühendus on samalaadne tavatelefoniliinil kasutatava modemühendusega, kiirus on enamasti 9600 bps. Sellise ühenduse eeliseks on kõnekanali kasutamine, seega prioriteet on samaväärne kõnedega ning ühendus stabiilsem. Maksustatakse tavaliselt kõneminuti hinnaga. Vastavalt GPRS-i toe tekkele mobiilside tugijaamades tõrjuti GSM Data ühendus välja. Tänapäeval võib sellist ühendust kasutada sissehelistamisel põhinevate juhtimissüsteemide juhtimiseks.
GSM Data teenust pakub EMT (Elisa ja TELE2 kohta andmed puuduvad)

Kasutaja jaoks sarnaselt töötab ka Iridiumi ja Thuraya satelliittelefonide kaudu kasutatav andmesideühendus.
Guillermo Ochoa

**Francisco Guillermo Ochoa Magaña** (sündinud 13. juuli 1985 Guadalajaras) hüüdnimega **Memo** on Mehhiko jalgpallikoondise ja Itaalia kõrgliigaklubi Salernitana väravavaht.

Klubikarjääri jooksul ta varem mänginud Mehhiko klubis América, Prantsusmaa Ligue 1 klubis Ajaccio, Hispaania klubides Granada ja Málaga ning Belgia kõrgliigaklubis Standard Liège.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi Ochoa 14. detsembril 2005 sõprusmängus Ungari vastu.

Ta on tulnud Mehhiko koondisega CONCACAF Gold Cupi võitjaks aastatel 2009, 2015 ja 2019. 2019. aastal valiti ta turniiri parimaks väravavahiks.

2006. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta Mehhiko koondise teine varuväravavaht ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel koondise esimene varuväravavaht.

2014. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta Mehhiko koondise põhiväravavaht. Maailmameistrivõistluste debüüdi tegi ta esimeses alagrupimängus 13. juunil Kameruni vastu, mille Mehhiko võitis 1:0. Teine alagrupimäng 17. juunil lõppes Mehhiko ja Brasiilia vahel väravate viigiga. Ochoa tegi mängus mitu silmapaistvat tõrjet ja valiti mängu parimaks mängijaks. Viimase alagrupimängu 23. juunil võitis Mehhiko Horvaatia vastu 3:1. 29. juunil toimunud kaheksandikfinaalis võitis Holland Mehhikot hiliste väravate toel 2:1. 

Ta kuulunud Mehhiko koondisse veel ka 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel,, 2007. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2007. aasta Copa Américal, 2016. aasta Copa América Centenariol ning 2013. ja 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel.

2020. aasta suveolümpiamängudel võitis ta Mehhiko võistkonnaga pronksmedali. Lisaks kuulus ta Mehhiko olümpiakoondisse 2004. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.

## Saavutused
;América
*Primera División: Clausura 2005
*CONCACAF-i Meistrite Liiga: 2006
*InterLiga: 2008
*Campeón de Campeones: 2005
;Standard Liège
*Belgia karikas: 2017–18

## Viited

## Välislingid
Prom Night

**"Prom Night"** on mitme filmi (originaal)pealkiri:

*"Lõpuballi mõrvad" (originaalpealkiri "Prom Night") on Paul Lynchi lavastatud Kanada 1980. aasta *[[slasher]]*-film.

*Filmile on tehtud ka kolm järge:
** "Hello Mary Lou: Prom Night II" (1987)
** "Prom Night III: The Last Kiss" (1990)
** "Prom Night IV: Deliver Us from Evil" (1992)

*"Lõpupidu" (originaalpealkiri "Prom Night") on USA-Kanada 2008. aasta õudusfilm, mille lavastaja on Nelson McCormick. Film on 1980. aasta filmi uustöötlus, millel on aga originaaliga suhteliselt vähe ühist.
Buudilaadur

**Buudilaadur** on kõvakettal paiknev arvutiprogramm, mis käivitab operatsioonisüsteemi. Näiteks IBM PC-tüüpi arvutite buudilaadur paikneb kõvaketta alguses 512-baidises sektoris.

Kui arvuti käivitatakse, testib BIOS süsteemi töökõlbulikkust ja annab kontrolli peabuudikirjele MBR (*Master Boot Record*) üle. Seejärel täidetakse peabuudikirjes olev programm, mis ongi buudilaadur. Selle ülesanne on anda juhtimine üle operatsioonisüsteemile, mis teostab buutimisprotsessi lõpuni. Tulemuseks on näiteks Windowsi käivitumine.

Enamus personaalarvuteid tulevad kohe mingisuguse Windowsi või Mac OS-i buudilaaduriga. Kui tahetakse Linuxit kasutada, tuleb teistsugune buudilaadur paigaldada.

On saadaval palju erinevaid buudilaadureid, sh GNU GRUB, BootManager, LILO, NTLDR, Nvidia Boot Agent jne.

## Välislingid
* Buudilaadur, vallaste.ee
* Bootloader, What is
Jarõna Ilo

**Jarõna Ilo** (sündinud 6. märtsil 1955 Kiievis) on ukraina päritolu Eesti kunstnik (graafik).

Ta on õppinud Kiievi Tööstusgraafika Tehnikumis, Praha Filmiakadeemias ja lõpetanud 1981. aastal Eesti Kunstiakadeemia. 

On olnud Eesti Kunstiakadeemia joonistuskateedri õppejõud ja õpetanud joonistamist Vanalinna Hariduskolleegiumis, Euroülikoolis ja Austraalia Rahvuslikus Ülikoolis Canberras. Ta on töötanud ka Eesti Televisioonis lastesaadete autorina.

Jarõna Ilo on tegutsenud vabakutselise kunstnikuna, raamatuillustraatorina ning alates 1987. aastast esinenud näitustel nii Eestis kui ka välisriikides. 

Ta on paljudele tuttav raamatu „Pinocchio ehk Puunuku seiklused” (1985) illustratsioonide autorina.

## Viited

## Välislingid
* Jarõna joonistuste kogu Flickris
* Vano Allsalu. Jarõna Ilo valitud joonistused, Sirp, 7. oktoober 2009
* Kaarin Kivirähk, Rebeka Põldsam. Jarõna Ilo: joonistamine muutus minu jaoks keeleks, milles saan end vabalt ja selgelt väljendada. Eesti Ekspress / Digi, 13.03.2017
Windows Me

**Windows Me** ka **Windows Millennium Edition** või **Windows ME** on Microsofti graafilise kasutajaliidesega operatsioonisüsteem, mis anti välja 14. septembril 2000. Windows Me tugi lõpetati 11. juulil 2006.

Windows Me oli Windows 98 järelkäija ja nagu Windows 98, oli seegi suunatud kodukasutajale. Kaasa tuli Internet Explorer 5.5, Windows Media Player 7 ja uus Windows Movie Maker videotöötluseks. Me tõi kaasa graafilised uuendused, Windowsi kesta uuendused ja IE 5.5, millest osad olid juba äriklassi Windows 2000-ga 7 kuud varem välja tulnud. Windows Me on suuteline käitama Internet Explorer 6 SP1 versiooni, kuid mitte SP2 (ega uuemaid) ega Windows Media Player 9. Microsofti .NET Framework versioon 2.0 on toetatud, kuid versioonid 2.0 SP1, 3.x ja uuemad mitte. Office XP oli viimane Microsoft Office'i versioon, mida toetas Windows 95/98.

Windows Me on järg Windows 95/98 mudelil, kuid muudetud buudilaaduriga, kust MS-DOS on välja jäetud, et käivitamist kiirendada. See oli üks põhjalikumalt läbivaieldud uuendus Windows ME-s, sest vanemad programmid, mis vajasid töötamiseks DOS-i keskkonda, uue Windowsiga enam ei töötanud.

Võrreldes teiste Windowsi versioonidega jäi Windows ME-l eduaeg lühikeseks, kestes pisut üle aasta. Windows Me vahetas välja Windows NT baasil tehtud Windows XP, mis tuli turule 25. oktoobril 2001.

## Viited
Peeter Semjonov

**Peeter Semjonov** (4. veebruar 1936 Tallinn – 13. märts 2019 Tallinn) oli Eesti poksija.  

Ta poksis aastatel 1954–1959 Tallinna Tööjõureservides, kus tema treener oli Martin Linnamägi.

Ta oli raskekaalus (üle 81 kg) Eesti NSV meister (1955). Ta osales Eesti NSV ja Leedu NSV 1956. aasta sõpruskohtumisel raskekaalus (üle 81 kg) ja kaotas oma kohtumise.

Ta sai 1956. aastal Tööjõureservide üleliidulistel meistrivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) III koha. Ta oli 1958. aastal Leningradi oblasti meister poolraskekaalus (kuni 81 kg). Ta tegutses hiljem poksikohtuniku ja -treenerina.

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 398

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Oru tänav

**Oru tänav** (varem,1950.aastani *Katoliku tänav*; saksa keeles *Katholische Straße*) on tänav Tartus. See ühendab Baeri tänavat Hermanni tänavaga ja on 270 meetri pikk. Ta ristub Veski tänavaga.

Oru tänava Baeri-poolses otsas jääb ühele poole tänavat Kassitoome org, teisel pool paikneb künka otsas skulptuurigrupp Vjatško ja Meelis Tartu kaitsel.

2000. aastani asus aadressil Oru 2 Tartu Linnamuuseum.

Aadressil Oru 3 asub Tartu Katoliku Kooli Oru tänava õppehoone, nn Joosepi maja. Selle esisel haljasalal on kujur Ernst Kirsi 1960. aastal loodud graniitskulptuur "Naine vaasiga".

## Pildid


Kuulutusetulp Tartus Kassitoome pargis Oru ja Baeri tänava nurgal, vaade Baeri tänavalt, 30. september 2011.jpg|Kuulutustulp Oru ja Baeri tänava nurgal, vaade Baeri tänavalt (2011)
Tartu Catholic Church 2011.JPG|Tartu katoliku kirik Oru tänavalt
Oru 2, Tartu.JPG|Oru 2


## Vaata ka
*"Naine vaasiga"

## Viited
Pioneeri tänav

**Pioneeri tänav** on olnud tänava nimi mitmes Eesti linnas:

* **[[Munga tänav (Tartu)|Munga tänav]]** on tänav Tartus.
* **[[Pikk tänav (Viljandi)|Pikk tänav]]** on tänav Viljandis.
***Pioneeri tänav** oli tänav Tallinnas, endise Nõmme linna alal. Tänapäeval on see Vääna tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis.
*Pioneeri tänav on tänav Kohtla-Järvel.
*Jaani tänav Otepääl.
*Endine Karja tänav Kallastel.
Rael Artel Gallery

**Rael Artel Gallery**, täieliku nimega **Rael Artel Gallery: Non-Profit Project Space**, oli Rael Arteli kunstigalerii Pärnus Lõuna tänaval ja Tartus Kompanii tänaval, mis tegutses aastatel 2004–2009.
Pure

**Pure** tähendab mitut asja.
***[[Pure'i vald]]** on vald Ardennes'i departemangus Põhja-Prantsusmaal.
***[[Pure (programmeerimiskeel)|Pure]]** on programmeerimiskeel.

## Muusika
***"[[Pure (Gary Numan)|Pure]]"** on Gary Numani album.
***"[[Pure (Lightning Seeds)|Pure]]"** on ansambli Lightning Seeds album.
***"[[Pure (Koer)|Pure]]"** on ansambli Koer debüütalbum.
***"[[Pure (Lara Fabian)|Pure]]"** on Lara Fabiani album.

## Filmid
***"Pure"**, eestikeelse pealkirjaga "Rikkumata", on 2002. aasta inglise draamafilm.
***"[[Pure (film 2004)|Pure]]"** on Kanada 2004. aasta film.

## Vaata ka
*Pūre, Läti asula
Munga tänav (Tartu)

**Munga tänav** (saksa keeles *Mönchstraße*) on tänav Tartu vanalinnas pikkusega umbes 355 meetrit. See algab Vabaduse puiesteelt ja lõpeb Jakobi tänaval.

Munga tänava ääres asub Peeter Põllu plats. 

Tänava äärde jäävad:
* Hugo Treffneri Gümnaasium Munga tänav 12 / Rüütli tänav 20
* Tartu Jumalaema Uinumise katedraalkirik  Magasini tänav 1a // Munga tänav 14, 
* Haridus- ja Teadusministeeriumi hoone 	Munga tänav 18, 
* Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum Rüütli tänav 15 //. 

## Pildid

Munga 9 1.JPG|Munga 9
Vene gümnaasiumi hoone 2.JPG|Munga 16, Vene Gümnaasiumi hoone
Maja Munga tänaval Tartus.jpg|Pille-Resa Nukumaja Munga tänav 14 // Lai tänav 1a

## Ajalugu
Keskajal paiknes Munga tänava ääres Tartu dominiiklaste Maarja-Magdaleena kloostri kloostrikirik. 

Tartu Ülikooli 300-aastase juubeli puhul (1932) nimetati Munga tänav ümber **Peeter Põllu tänavaks** eestikeelse ülikooli ühe rajaja Peeter Põllu auks. Sellega seoses nimetati Raadil asuv Põllu tänav Nurme tänavaks. Peeter Põllu tänav nimetati 14. oktoobril 1949 ümber **Pioneeri tänavaks**. Seejärel (1.juunist 1964) on ta nimeks olnud **Hatšatur Abovjani tänav** (Tartus õppinud Armeenia kirjaniku Hatšhatur Abovjani järgi). Hiljem nimetati see uuesti Munga tänavaks.
## Viited

## Välislingid
Valentina Tolkunova

**Valentina Vassiljevna Tolkunova** (Валентина Васильевна Толкунова; 12. juuli 1946 Armavir – 22. märts 2010 Moskva) oli vene laulja.

## Elulugu
* 1964 astus ta Moskva Riikliku Kultuuriinstituudi kooridirigeerimise osakonda.
* 1966 sai ta konkursi kaudu Juri Saulski juhitud vokaal-instrumentaalorkestri (ВИО-66) laulusolistiks.
* 1971 lõpetas ta Gnessinite-nimelise Riikliku Muusikapedagoogika Instituudi.

Tolkunova üleliiduline kuulsus lauljana sai alguse 1972. aastal, kui ta esitas luuletaja Lev Ošanini juubelikontserdil Moskvas helilooja Vladimir Šainski laulu "Ah, Nataša". 1973. aаstal sai Tolkunovast Moskontserdi solist.

## Aunimetused
* Vene NFSV teeneline kunstnik (1979)
* Vene NFSV rahvakunstnik (1987)

## Haigus ja surm
2009. augustis avastati Tolkunoval pahaloomuline ajukasvaja. Pärast 16. veebruaril Valgevenes Mogiljovis toimunud kontserti viidi ta kiirabiga kohaliku haigla reanimatsiooniosakonda. Hiljem viidi ta üle Botkini haiglasse.
22. märtsil 2010 kell 6 hommikul langes ta koomasse ja suri.

Hüvastijätt lauljaga toimus 24. märtsil, ta maeti Moskva Trojekurovo kalmistule.

Tolkunova surma puhul avaldasid kaastunnet Venemaa president Dmitri Medvedev ja Moskva ja kogu Venemaa patriarh Kirill.

## Isiklikku
Tolkunova esimene abikaasa oli helilooja ja orkestrijuht Juri Saulski, see abielu kestis viis aastat.
1979. aastal abiellus laulja ajakirjaniku ja kirjaniku Juri Paporoviga, sellest abielust on poeg Nikolai.
Lauljatari vend Sergei Tolkunov on samuti laulja; ta esines koos õega kontsertidel.
Karl Ernst von Baeri tänav

**Karl Ernst von Baeri tänav** on tänav Tartu kesklinnas.

See on Vallikraavi tänava jätk, mis on umbes 620 meetrit pikk ning kulgeb Vallikraavi, Juhan Liivi ja Lossi tänava ristmikust Jakobi tänavani, jätkudes teisel pool teed Kroonuaia tänavana. 

Tänav kulgeb kaarega ümber Toomemäe. Toomemäe ja Kassitoome vahelises lõigus avaneb Baeri tänavalt vaade Tartu Toomkirikule. Toomkiriku kohal jääb mäenõlva ees tänava äärde Tartu Ülikooli tenniseväljak, veidi allpool asub üliõpilasselts Liivika hoone.

K. E. Baeri tänav on nimetatud Karl Ernst von Baeri auks 13.veebruarist 1975, varem kandis see Vallikraavi tänava nime,1945 kuni 1975 oli Toome tänav.

## Pildid

Fail:Üliõpilasselts Liivika konvent Tartus Baeri tänav 7, 30. september 2011.jpg|Üliõpilasselts Liivika konvent, Baeri tänav 7.
Fail:Tartu Toomemäe trepid Baeri ja Oru tänava nurgal, 20. september 2011.jpg|Toomemäe trepid Baeri ja Oru tänava nurgal.
Fail:Tartu linnamuuseumi ajalooline reklaam Jakobi ja Baeri nurgal, 30. september 2011.jpg|Tartu linnamuuseumi ajalooline reklaam Jakobi ja Baeri tänava nurgal.
Fail:Elumaja Tartus Baeri 11, Baeri ja Oru tänava nurgal.jpg|Elumaja Baeri ja Oru tänava nurgal, Baeri 11.
Fail:K.E.von Baeri 3 puitelamu pesuköök hoovis.jpg|Pesuköök, Baeri 3
Fail:K.E.von Baeri tänava puithooned 3 ja 5.jpg|Baeri 3 ja 5
Fail:Karl Ernst von Baeri tn 3.JPG|Baeri 3 eestvaade


## Välislingid

*Kes elas minu majas?
Harilik aeduba

**Harilik aeduba** ehk **türgi uba** on liblikõieliste sugukonna aedoa perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.

## Kirjeldus
Juurestik on hästi arenenud. Põhiline juuremass asub pindmises kihis, kuid juured võivad tungida ka kuni 1 m sügavusele. 

Vars võib olla erineva pikkusega. Eristatakse puhmikulisi (25–45 cm kõrgusi), poolväänduvaid (kuni 1,5 m) ja väänduvaid (2–5 m) vorme. 

Viljaks on kaun, mis võib olla väga varieeruva kujuga – sirge, kõver, lame, silinderjas.

Seemned on mitmesuguse värvusega: valged, kollakad, mustad, pruunid, kirjud jne. Kujult võivad seemned olla elliptilised, ruljad või neerukujulised. 

Pilt:Alubia pinta alavesa2.jpg
Pilt:Kidney beans.jpg
Pilt:Phaseolus vulgaris white beans, witte boon.jpg
Pilt:Black Turtle Bean.jpg


## Levila
Pärineb Kesk- ja Lõuna-Ameerikast. 

## Kasutamine
Aedoa kaunu kasutatakse aedviljana. Toiduks tarvitatakse poolvalminud kaunu ja seemneid termiliselt töödeldult või konserveeritult. Toored kaunad ja seemned on lektiinisisalduse tõttu mürgised. Euroopa suurimad kasvatajad on Itaalia, Hispaania, Belgia, Kreeka ja Rumeenia.

## Tootmine maailmas
2017. aastal toodeti 110 riigis 24,2 mln tonni aeduba.

## Vaata ka
*Põlduba

## Viited

## Välislingid
*
Munguba

**Munguba** on  liblikõieliste sugukonda ja vigna ehk lehmaherne perekonda kuuluva taime mungvigna seeme.

Mungvigna on üks Kesk-Aasia tähtsamaid kaunvilju. Enamasti on mungoad rohelised, kuid 200 mungoa sordi hulgas on ka kuldkollaseid, pruune, oliivrohelisi ja lillakaspruune ning nii ühevärvilisi kui ka täpilisi seemneid. 

Aasia maades mungoad sageli püreestatakse või jahvatatakse jahuks, millest näiteks Hiinas tehakse nuudleid. Mungoa tõusmeid ehk "mungoa idusid" kasutatakse sageli vokitud roogade ja salatite koostisosana. Tooreid kaunu valmistatakse ja serveeritakse samamoodi nagu aedoa kaunu. 

## Välislingid
Mungvigna

**Mungvigna** ehk **mung** ehk **aasia uba** ehk **mašš** (*Vigna radiata*) on liblikõieliste sugukonda ja vigna perekonda kuuluv rohttaim.

Oletatavasti Indiast pärit mungvigna vili munguba on aasia aedoaliikidest tuntuim ning Kesk-Aasia tähtsaim kaunvili.

Taim kasvab 0,3–1,2 meetri kõrguseks. Pikad, peened ja veidi karvased kaunad on 2,5–10 sm pikkused ning sisaldavad 10–20 pisikest 3,2–5 mm pikkust ja umbes 3 mm paksust seemet.
Vigna

**Vigna** ehk **lehmahernes** (*Vigna*) on taimeperekond liblikõieliste sugukonnast.

Perekond on nime saanud 17. sajandil elanud itaalia botaaniku Domenico Vigna järgi. 

Selles perekonnas Eesti pärismaiseid liike pole. 

Toiduks kasutatakse näiteks sellesse perekonda kuuluvat munguba.

## Liike

* *[[Vigna aconitifolia]]* 
* *Vigna angularis* – asukivigna ehk kandiline aeduba; vili: asukiuba 
* *[[Vigna caracalla]]* 
* *[[Vigna debilis]]* 
* *[[Vigna dinteri]]* 
* *[[Vigna lanceolata]]* 
** *Vigna lanceolata* var. *filiformis*
** *Vigna lanceolata* var. *lanceolata*
** *Vigna lanceolata* var. *latifolia*
* *[[Vigna luteola]]*
* *[[Vigna marina]]* 
* *[[Vigna maritima]]*
* *Vigna mungo* – urdvigna ehk india aeduba ka urd; seeme: urduba 
* *[[Vigna o-wahuensis]]* 
* *[[Vigna parkeri]]*
* *Vigna radiata* – mungvigna ehk mung; seeme: munguba 
* *[[Vigna speciosa]]* 
* *Vigna subterranea* – maavigna ehk maa-lehmahernes; seeme: maauba  
* *[[Vigna trilobata]]* 
* *[[Vigna umbellata]]* 
* *Vigna unguiculata* – harilik vigna ehk harilik lehmahernes; seeme: silmuba 
** *Vigna unguiculata* ssp. *cylindrica* – rullvigna ehk katjang 
** *Vigna unguiculata* ssp. *dekindtiana* 
** *Vigna unguiculata* ssp. *sesquipedalis* – spargelvigna ehk spargeluba 
** *Vigna unguiculata* ssp. *unguiculata* 
* *[[Vigna vexillata]]* 
** *Vigna vexillata* var. *angustifolia*
** *Vigna vexillata* var. *youngiana*
Mõõksaba

**Mõõksaba** (*Xiphophorus*) on kalade perekond, mis on väga levinud akvaariumikaladena. Ta pärineb Lõuna-Mehhikost. 
Mõõksabasid leidub rohelisi, punaseid, hallikaid ja ka kirjusid. Ta elab teiste kalaliikidega sõbralikult(välja arvatud nendega, kes teda söövad, või keda tema sööb). Mõõksaba keskmine kasv on 10cm. Talle sobib vesi 24-26 kraadi juures. 
 
## Toit
On kõigesööja(sööb nii elustoitu, helbeid, graanuleid, kurki jms). 
 
## Eluspoegija
Mõõksaba on eluspoegija, mis tähendab seda, et ta ei koe vaid sünnitab. Korraga võib maime olla 10-200. Enne paaritumist ujuvad isased kalad emase ümber (õiget, kui ka tagurpidi). Nad trikitavad ja käituvad kummaliselt. 
 
## Soo määramine
Isase kala tunneb ära tema pika "mõõga" järgi, mis on tema ümara saba pikenduseks. Noorel kalal seda veel pole. Sellel ajal saab isast kala ära tunda pärakuuime järgi. See on neil piklik. Emasel kalal "mõõk" puudub ja pärakuuim on ümar.
Eesti Ettevõtjate Erakond

**Eesti Ettevõtjate Erakond** (**EEE**) oli Eesti erakond.

Erakond kasvas välja 1988. aastal tegevust alustanud Eesti Kooperatiivide ja Eraettevõtjate Liitude Assotsiatsioonist. Oli esimeseks ja mõnda aega ainsaks erakonnaks, mis oma programmilistes dokumentides pani suure rõhu majandusküsimuste lahendamisele ja propageeris eraettevõtlust.

EEE asutamiskongress toimus 2. märtsil 1990. Esimeheks valiti Tiit Made.

EEE määratles end tüüpilise parempoolse turumajandust idealiseeriva erakonnana, seades oma programmis eesmärgiks Eesti iseseisvuse taastamise. Ainsa tollase erakonnana räägiti vajadusest lülitada Eesti rahvusvahelisse majandusintegratsiooni süsteemi, luua Balti riikide ühisturg, sõlmida tihedad majandusalased koostöösidemed Põhjamaadega, orienteerida pärast iseseisvuse saavutamist Lääne-Euroopa turule ja eemalduda Venemaa turust, saada esialgu eristaatus Euroopa Ühenduse (hilisem Euroopa Liit) juures alustades samal ajal pürgimist selle täisliikmeks saamiseks. 

Et erakond registreeriti Ülemnõukogu Presiidiumis alles pärast Ülemnõukogu valimisi, siis polnud oma nimekirjaga valimistel osalemine võimalik. Tiit Made sai aga 1990. aasta Eesti NSV Ülemnõukogu valimistel isikumandaadi. 1992. aasta Riigikogu valimistel ei ületanud EEE vajalikku 5% häälte künnist ja jäi kompensatsioonimandaatide jaotamisest eemale. Tiit Made sai taas isikumandaadi. 

Et EEE-l puudus võimekas organisatsiooniline kaader ning valijaskond oli suhteliselt piiratud, otsustas EEE Keskvolikogu võtta vastu Keskerakonna liitumisettepanek. Erakondade liitumisotsusele kirjutasid Edgar Savisaar ja Tiit Made alla novembris 1994. Suurem osa EEE liikmetest astus isikliku avalduse kohaselt seejärel Keskerakonda. Loomisel olnud Reformierakonna liitumisettepanek tuli alles pärast selle otsustuse tegemist.

## Viited
Heino Kostabi

**Heino Kostabi** (19. mai 1933 Petseri – 22. märts 2021) oli Eesti insener ja poliitik.
                                                                  
Ta sündis töölisperekonnas. Isa Jaak Richard Kostabi töötas tislerina-puusepana, ema Ella Kostabi (sündinud Oper) tegeles õmblus- ja käsitööga.

## Haridus
Ta lõpetas Petseri algkooli, seejärel 1948. aastal mittetäieliku keskkooli ja 1952. aastal keskkooli. 1957. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna insener-mehaanikuna (diplom kiitusega). 1971–1976 oli ta aspirant Leningradi oblastis Puškinis (endises Tsarskoje Selos) asunud Loodetsooni Põllumajanduse Mehhaniseerimise ja Elektrifitseerimise Projekteerimis-Tehnoloogilise Teadusliku Uurimise Instituudis. 1977. aastal kaitses tehnikateaduste kandidaadi kraadi.
                                                            
## Töökäik
*1957–1958 Orava MTJ, insener-kontrolör
*1958–1960 Orava sovhoos, automajandi juhataja
*1960–1990 Veriora sovhoos, peainsener-mehaanik, direktori asetäitja, direktor
*1990–1992 Eesti NSV Ülemnõukogu ja Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, maarahva saadikurühma aseesimees, Wabariiklaste fraktsiooni esimees, Ülemnõukogu Presiidiumi liige

## Ühiskondlik ja kirjanduslik tegevus

Ta on olnud ENSV Ülemnõukogu VI koosseisu saadik, kohalike omavalitsuste mitmete koosseisude saadik ja Eesti Kongressi saadik. Osalenud mitmesugustel ühiskondlikel ametipostidel ametiühingute ja parteiorganite, kohtute, rahvamaleva, ühiskondlike autoinspektorite, rahvarinde, EELK Kirikukogu XXVI koosseisu, Võru praostkonna, EELK Petseri Peetri koguduse jt töös ja tegevuses. 

On olnud 
*raamatu „Kaks otsustavat päeva Toompeal” (1996) koostamistoimkonna esimees
*kogumiku „Omariiklust taastamas”(2001) koostaja
*kogumiku „Baltimaad hävitatud omariiklust taastamas” (2009) koostaja
*Koostas kogumiku "Vundamendi taastamine iseseisvale riigile. Dokumente, materjale ja meenutusi Eesti Vabariigi Ülemnõukogu tegevusest aastatel 1990–1992".Täiendatud väljaanne. (2012). 

Aastatel 1966–1990 kuulus ta NLKP-sse. Wabariiklaste erakonna asutajaliige kuni selle erakonna liitumiseni.

## Tunnustus
* Riigivapi IV klassi teenetemärk 2002
* Riigivapi III klassi teenetemärk 2006

## Isiklikku

Ta oli abielus.
Ta oskas eesti, vene ja saksa keelt.
Tema hobideks olid lähiajalugu, mesindus, muusika, autod.

## Viited
Jaak Lippmaa

**Jaak Lippmaa** (sündinud 23. oktoobril 1961) on eesti füüsik.

Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal.

Ta on tegelenud interneti, .ee domeeninduse ja side (sealhulgas Valitsusside asutuse Valitsusside) korraldamisega Eestis.

## Pere
Tema isa oli füüsik Endel Lippmaa ja vend on füüsik Mikk Lippmaa.

## Viited
Ainete puhastamine

**Ainete puhastamine** tähendab olemasolevast materjalist nõutud puhtusastmega komponendi eraldamist või aines esinevate (kahjulike) lisandite kõrvaldamist.

Praktikas tuleb looduslikust või sünteetilisest produktist tihti eraldada individuaalne puhas komponent. Käitlusmeetodite mahukus võib olla mikrogrammidest tonnideni olenevalt eesmärgist: aine keemiline identifitseerimine (analüüs), laboratoorse preparaadi saamine või tööstuslik tootmine. Joogivee puhastamine tähendab eelkõige käitlemist, et viia mikrobioloogilise saaste ja kahjulike keemiliste ainete sisalduse näitajad nõutud normidesse.

Ainete puhastamiseks kasutatakse suurt osa samu protseduure ja protsesse, mida kasutatakse ainete segu komponentide lahutamiseks, mis põhinevad komponentide (lisandite) mehaaniliste, füüsikalis-keemiliste ja keemiliste omaduste erinevustel. 

Puhastamisel tuleb soovitud tulemuse saavutamiseks kasutada erinevate meetodite kombinatsioone. Paljudel juhtudel on vaja teatud protseduure mitu korda korrata. Suure efektiivsusega ainete lahutusmeetodid on näiteks fraktsioneeriva destillatsiooni meetodid, kus loendamatu arv kordi korduvad aurustumine ja kondensatsioon. 

Ainete muundamine selektiivses keemilises reaktsioonis või derivatiseerimisreaktsiooni kaudu osutub efektiivseks juhul, kui moodustuvad esmastest erinevate omadustega ühendid, nii et neid on võimalik eraldada mingi mehaanilise või füüsikalis-keemilise meetodiga. Näiteks sadestusreaktsiooniga viiakse teatud komponent/komponendid sademesse ja eraldatakse filtrimisega.

## Ainete puhastamise meetodid
Ainete puhastamisel on põhimõtteliselt tegu ainete lahutamisega, seega lahutusmeetoditega. Puhastusmeetodite valik sõltub oluliselt materjali koostisest, protsessi eesmärgist ja mastaabist.
## Vaata ka
*Lahutusmeetodid
*Ainete kuivatamine
*Veepuhastus
Billingeni katastroof

**Billingeni katastroof** oli Balti jääpaisjärve ühinemine Atlandi ookeaniga Kesk-Rootsis Billingeni lavamäe juures, mis tõi kaasa suure ja väga kiire veetaseme languse Läänemere nõos. See omakorda tähendas suure osa Lääne- ja Põhja-Eesti vabanemist vee alt. 

Billingeni katastroofi tagajärjel kujunenud Läänemere uut järku nimetatakse Joldiamereks.

Veetaseme langus oli umbes 25 meetrit.

Billingeni katastroofi toimumisajaks on varvokronoloogia abil mõõdetud 8213 aastat eKr, mis on pikka aega olnud kasutatav dateering. Selle järgi peab ajaarvamist ka maausuliste sirvikalender. 

Hiljem on varvokronoloogilist skaalat täpsustatud ning saadud võimalikuks ajaks 8305 eKr Mõnedel andmetel on varasem saviviirgude (varvide) lugemine arvatud ebatäpseks ning hinnatud, et see sündmus leidis aset juba umbes 9600 eKr. Viga toetasid  radiosüsiniku meetodil tehtud mõõtmised:  esialgu andsid need Billingeni katastroofi toimumisajaks samuti umbes 8300 eKr, kuid hilisemad parandused on seda 1300 aasta võrra varasemaks nihutanud.

## Vaata ka
*sirvikalender

## Viited
Rosen

**Rosen** on mitmetähenduslik sõna:
***[[Rosen (punane)]]**, baltisaksa aadlisuguvõsa
***[[Rosen (valge)]]**, baltisaksa aadlisuguvõsa
Robert Oetjen

**Robert Oetjen** (õieti **Robert Gustav Oetjen**; sündinud 1970 USA Connecticuti osariigis New Havenis) on Ameerika päritolu Eesti looduskaitsetegelane ja arborist.

Ta on töötanud Eestimaa Looduse Fondis ja Palupõhja looduskoolis.

Ta on looduskaitseühingu Kotkas juhataja, Alam-Pedja looduskaitseala hoidja.

Robert Oetjen tuli Eestisse 1992. aastal USA Rahukorpuse vabatahtlikuna, pool aastat enne Indiana Ülikoolis kirjanduse ja ajaloo õpingute lõpetamist. Kaks aastat töötas ta Elva Keskkoolis . Õppis ära eesti keele ja hindab kohalikku eluviisi: 
::"*Eestlase loodus- ja maalähedus on jätnud mulle sügava mulje ning on kahtlemata üks omapära, mis eristab teda teistest rahvustest, keskmisest ameeriklasest kindlasti.*"

2020. aasta seisuga on ta arborist ja puittaimede hindaja ning Palupõhja looduskooli juhataja.

## Tunnustus
*2012 Eesti looduskaitsemärk

## Viited