Täiend

**Täiend** ehk **atribuut** on lauseliige, mis laiendab nimisõna. Täiend kui nimisõnafraasi laiendliige väljendab nimisõnaga tähistatu tunnust: 

***magus''' moos, '''meie''' maja, '''maalt''' minek''.

Kõik täiendid vastavad küsimusele ''missugune?'' ja kuuluvad [[lause|lauses]] ainult nimisõna juurde. Täiend võib olla vormilt väga erinev, näiteks 
* nimi, sealhulgas eesnimi või kohanimi: ***Mari*** ''Tamm, '''Joonas''' Sepp, '''Dmitri''' raha, '''Rootsi''' laud, '''ungari''' keel, '''Soome''' kelk, '''vene''' keel''
* kõrvallause: ''Üht-teist tõid ka tädid, '''kellele ema õmbleb.***

## Eesti keel
### Täiendi põhitüübid
Täiendil on kaks süntaktilis-semantilist põhitüüpi: predikaatne atribuut ning aktantne atribuut.
* Predikaatne atribuut on **[[omadussõna täiendina|omadussõnaline täiend]]** ja paikneb tavaliselt oma põhja ees. Omadussõnaline täiend on 
** omadussõna: ***suur''' koer, '''halb''' ilm'', 
** omadussõnaga ühtmoodi käituv muu [[sõnaliik|sõnaliigi]] sõna, nt 
*** omadussõnaline [[asesõna]]: ***see** inimene, **kõik** poisid'', ***nende*** ''asjad, **tema** rõivad, **meie** õnn'' 
*** [[järgarvsõna]]: ***seitsmes*' koht*, ***esimene*** *võistleja, **teine** tegelane* 
*** kesksõna- või *mata*-[[lauselühend|lühend]]: ***kõigi poolt vihatud** ülemus, **vulisev** oja, **mõtlev** inimene, **ergutav** kaaslane, **uinutav** jook, **möödunud** aastad, **ammu surnud** näitleja, **tegemata** tööd, **hooldamata** aed* 

Aktantne atribuut on omastavaline täiend ja määrustäiend.
* *'Omastavaline täiend** ehk nimisõnaline täiend [[omastav kääne|omastavas käändes]] märgib sündmuste osalist või asjaolu: ***kana*' kaagutamine, **luuletuse** lugemine, **Mari** nukk, **ühe päeva** töö*. 
* *'Määrustäiend** on [[määrus|määruse]] tähendusega; see täiend ei ole omadussõnaline ega nimisõnaline: ''sõnum **vennalt**, kaust **dokumentidega**, **neiuks** sirgumine, **kiivalt** varjamine''. Määruse vormis täiend on üldjuhul [[järeltäiend]], mis ei ole [[eesti keel]]ele kuigi omane. Määruse vormis järeltäiend on venepärane. Näiteks venekeelse sõnaühendi ''Cалат из овощей'' võiks eesti keelde tõlkida kui liitsõna ''köögiviljasalat,'' mitte kui fraasi ''salat köögiviljadest''. Kui määrustäiendil on samatähenduslik vaste omastavalise täiendi kujul, siis võiks kasutada viimast: ''nimekiri **õpilastest** – **õpilaste** nimekiri, jäätis **rosinatega** – **rosina**jäätis, sooduspakkumine **autorehvidele** – **autorehvide** sooduspakkumine.

===Täiendi ühildumine===
* **Omastavaline täiend** oma põhjaga ei [[ühildumine|ühildu]], vaid säilitab oma esialgse kuju: ***Mari*' nukk* ja ***Mari** nukule, **luuletuse** lugemisel* ja ***luuletuse** lugemiseks, **ema** raamatusse* *ja **ema** raamatust*. Samamoodi käitub ka määruse vormis täiend.

* *'Omadussõnaline täiend** ühildub enamasti oma põhjaga [[arv|arvus]] ja [[kääne|käändes]]: ''suure**le** koera**le**, ilusa inimese, rumala**tel** pois**tel**, vuliseva**s** oja**s***. Sellel reeglil on mõned erandid:
** [[rajav kääne|rajavas]], [[olev kääne|olevas]], [[ilmaütlev kääne|ilmaütlevas]] ja [[kaasaütlev kääne|kaasaütlevas käändes]] ei ole ühildumine täielik: ***kõikide** poistega, **kõigi poolt vihatud** ülemusena, **vuliseva** ojata, **möödunud** aastani''
** üldse ei ühildu
*** käändumatud omadussõnad: ''luteri'', ''katoliku'', ''romaani'','' germaani'', ''saksa'', ''poola'' jne; ''-laadi'', ''-värki'', -''karva'', ''-ohtu'', ''-võitu'', -''verd'' lõpulised; ''paganama'', '' sindrima'', ''kuradima'', ''tipp- topp'', ''vinks- vonks'' jts;
*** asesõnad ''mis'', ''kogu'', ''oma'', v.a kindlad ühendid nagu ***omal*' jõul* jne;
*** [[mineviku kesksõnad]]: *Pakkusin **räsitud ja kurnatud** kerjusele peavarju* ja *Nägin **räsitud ja kurnatud** kerjust; See on **pestud põrand*** ja *Muuhulgas nimetati **pestud põrandat**''.

## Vaata ka
* Rindühend
* Lisand