open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uku (suurtükilaev)

**Uku** oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni suurtükilaev.

Ehitati laevatehases Varkauses Soome Suurvürstiriigis, tellija oli Liivimaa Aurulaevade Selts. Lasti vette oktoobris 1912, alates 21. aprillist oli sõidukõlblik, nimeks pandi Delphin.

Algselt oli ta reisi-kaubalaev, tehes reise Emajõel ja Koosa järvele. Pärast Vabadussõda oli laev kasutusel riigilaevana siseveeteedel, oli meremärkide panija, vedurlaev jms. 

Elas üle Teise maailmasõja, ehkki oli uputatud 1941. aastal Mustvee sadamas ja 1944. aastal Tartu sadamas. 1950. aastate lõpul ehitati ümber lõbusõidulaevaks, aurumasin asendati diiselmootoriga ning nimeks sai Turist.

Jäi 1960. aastate lõpul seisma Tartu sadamasse, tegutses ujuvhotellina. Alates 1978. aastast renditi erinevatele ettevõtetele (Tartu Vetelpäästejaam jt), kuid laeva eest korralikult hoolt kanda enam ei suudetud. Laeva vrakistunud kere oli aastaid poolpõlenuna Kalli järve rannavees seismas, kuid lõpuks lammutati ta 2013. aastal vanarauaks.

## Nimed
*1913 Delphin
*1919, 27. jaanuar Uku
*1949 Bolševik
*1959 Turist

## Laeva andmed
* Ehitaja: Varkause tehas, Soome Suurvürstiriik
* Veeväljasurve: 110 t
* Pikkus: 20,5 m 
* Laius: 5,2 m 
* Süvis: 1,6 m 
* Relvastus: üks 76 mm kahur ja üks kuulipilduja
* Jõuallikas: aurumasin koguvõimsusega 120 hj 
* Kiirus: 10 sõlme 
* Meeskond: 20 meest, sellest kaks ohvitseri

## Kirjandus
*Peedu Sammalsoo. "Mis saab "Ukust"?". Meremees 10/ 1992, lk 11; 11/ 1992, lk 6; 12/ 1992, lk 7; 13/ 1992, lk 7
*Mati Õun, Hanno Ojalo. "35. Meremärkide panija ja suurtükilaev Uku. 1912". // 100 Eesti laeva. Varrak. Tallinn 2015. Lk 78–79
Kõu (soomuskaater)

**Kõu** oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni soomuskaater.

## Laeva andmed
* Ehitaja: USA Salem
* Veeväljasurve: 6,5 t, 
* Pikkus: 9,1 m 
* Laius: 2,47 m 
* Süvis: 0,6 m 
* Laeva soomus: Kuulipildujatornis oli 7 mm, masinaruumi veeliinil 5 mm
* Relvastus: üks kuulipilduja
* Jõuallikas: aurumasin koguvõimsusega 80 hj 
* Kiirus: 11 sõlme
Egon Krenz

**Egon Rudi Ernst Krenz** (sündinud 19. märtsil 1937 Kolbergis (tänapäeval Kołobrzeg, Poola)) on endine Saksa DV poliitik ja riigitegelane, viimane Saksa DV kommunistlik juht.

## Elulugu
Egon Krenz sündis rätsepa perekonnas tol ajal Saksamaale kuulunud Kolbergis (asub praeguse haldusjaotuse järgi Kołobrzegi maakonnas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Poolas). 1944. aasta lõpus põgenes ta  pealetungiva Punaarmee eest koos vanematega Damgartenisse. Aastal 1953 astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu (FDJ). Aastatel 1953–1957 õppis ta Putbusis õpetajate seminaris. Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse astus ta 1955. aastal.

Aastatel 1957–1959 teenis ta aega Saksa DV Rahvaarmees. Seejärel oli ta juhtivatel ametikohtadel Saksa Vaba Noorsoo Liidu liidumaade allorganisatsioonide juhatuses ja keskjuhatuses. Aastatel 1964–1967 õppis Egon Krenz Moskvas NLKP Keskkomitee juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis, mille ta lõpetas ühiskonnateaduste alal. 1967–1974 oli ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu agitatsiooni- ja propagandasekretär. Samuti oli ta vastutav FDJ-i töö eest koolides. Samaaegselt oli Krenz 8. veebruarist 1971 kuni 9. jaanuarini 1974 Ernst Thälmanni nimelise Saksa DV Pioneeriorganisatsiooni esimees. Lisaks sellele oli ta 1971–1990 Rahvakoja (parlamendi) liige. Aastatel 1971–1981 oli ta ka veel ka Rahvakoja Presiidiumi liige. 1973. aastast alates oli Krenz Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1974–1983 oli ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Keskkomitee esimene sekretär. 1983. aastal valiti Egon Krenz Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sekretäriks ja Poliitbüroo liikmeks. 1984. aastal nimetati ta Riiginõukogu esimehe asetäitjaks, millega ta sai sisuliselt teiseks võimumeheks Saksa DV-s Erich Honeckeri järel.

Erich Honeckeri tagasiastumise järel oli Egon Krenz 18. oktoobrist 1989 kuni 3. detsembrini 1989 Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee peasekretär. Lisaks sellele oli ta alates 24. oktoobrist 1989 Saksa DV Riiginõukogu esimees. 3. detsembril 1989 astus Krenz koos kogu poliitbürooga parteilistest ametitest tagasi. 6. detsembril 1989 lahkus ta Riiginõukogu esimehe kohal. Jaanuaris 1990 loobus ta Rahvakoja liikme mandaadist ning ta heideti välja Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist. Aprillis 1990 avaldas Krenz mälestusteraamatu "Wenn Mauern fallen" ("Kui müürid langevad").

Alates 1991. aastast kuulasid ametivõimud teda korduvalt üle seoses mitmete kohtuprotsessidega. 1992. aastal oli ta kahtlustatav seoses valimistulemuste võltsimisega Saksa DV-s. Juulis 1993 esitati talle süüdistus seoses Saksa DV piiri ületada püüdnud inimeste tapmisega. Augustis 1997 mõistis Berliini Maakohus Krenzi nelja tapmisjuhtumi eest kuueks aastaks ja kuueks kuuks vangi. Septembris 1997 ta siiski vabanes vanglast. Novembris 1997 esitati talle taas süüdistus Saksa DV valimiste võltsimises. Novembris 1999 kinnitas Saksamaa Liidukohus Berliini Maakohtu 1997. aasta otsuse. 24. jaanuaril 2000 paigutati Krenz Berlin-Plötzensee vanglasse. Ta vabanes vanglast ennetähtaegselt 18. detsembril 2003.

## Viited
Maru (soomuskaater)

**Maru** oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni soomuskaater.

## Laeva andmed
*Ehituskoht: Salem, Massachusetts, USA
*Veeväljasurve: 6,5 t
*Pikkus: 9,1 m
*Laius: 2,47 m
*Süvis: 0,6 m
*Laeva soomus: kuulipildujatornis oli 7 mm, masinaruumi veeliinil 5 mm
*Relvastus: 2 kuulipildujat (üks ees ja teine taga)
*Jõuallikas: aurumasin koguvõimsusega 80 hj
*Kiirus: 11 sõlme
Idina Menzel

**Idina Menzel** [id'iina menz'el] (sünninimi **Idina Kim Mentzel**; sündinud 30. mail 1971 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, laulja ning laulukirjutaja.

Menzel sai tuntuks Maureen Johnsoni rolliga Broadway muusikalis "Rent"; sama rolli mängis ta ka 2005. aastal valminud filmiversioonis. 2004. aastal võitis ta Tony parima muusikalinäitlejanna auhinna Elphaba rolli eest Broadway muusikalis "Wicked".

Menzel on tuntud ka Shelby Corcorani rolliga Fox Broadcasting Company teleseriaalis "Glee".

2013. aastal luges ta Elsa tegelaskuju teksti Disney animafilmis "Frozen" ("Lumekuninganna ja igavene talv").

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
*
Marvin Hamlisch

**Marvin Frederick Hamlisch** (2. juuni 1944 New York – 6. august 2012 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide helilooja ja dirigent. Ta on üks 12 inimesest, kes on võitnud nii Emmy, Grammy, Oscari kui ka Tony auhinna (kokku nn EGOT); üks 10 inimesest, kes on võitnud korraga kolm või rohkem Oscarit ning Richard Rodgersi kõrval teine inimene, kes on võitnud nii nimetatud neli auhinda kui ka Pulitzeri preemia. Samuti on Hamlisch võitnud kaks Kuldgloobust.

## Välislingid

*
*Ametlik koduleht
Igate

**Igate** (vanasti **Igates muiža** ehk 'Igate mõis') on küla (*mazciems*) Lätis Limbaži piirkonnas Vidriži vallas.

Esimest korda mainiti aastal 1455. Asulas asub Igate mõisa (*Idsel*) süda. Igates asub aastal 2010 ehitatud palvemaja, mis on esimene oikumeeniline palvemaja Lätis. Küla lähistel asub koorijuhi Emilis Melngailise memoriaalmuuseum. Külas asub Igate bussipeatus.

Igate asub valla põhjaosas. Küla jääb osaliselt Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Looduskaitse all on Igate saar, Igate kiriku tamm, Igate tammed ja veel mitmed põlispuud.

## Elanikkond


* 123 (1965)
* 30 (1989)

* 47 (2000)
* 32 (2013)



Pilt:Igates_muižas_ēkas.jpg

## Viited
Igate mõis

**Igate mõis** (*Igates muiža*) on endine mõis Lätis Limbaži piirkonnas Vidriži vallas Igates. Saksa keeles *Idsel*.

Igate mõisa on esmamainitud aastal kui Vietinghoffide valdust, mis kuulus Borchidele. Aastal 1466 on loetletud Turaida foogtidele kuulunud Igate lääni kasutajaid, nende seas ka Borche. Aastal 1512 pärandas Jurgen Lode mõisa Rosenitele. 1631–1845 kuulus mõis Mengdenitele, seejärel Campenhausenitele. Aastast 1880 kuulus mõis Pistohlkorsidele.

Mõisa peahoone lasid rajada Pistohlkorsid, see pärineb 1880. aastatest. Aastast 1934 asus hoones internaat, aastast 1940 aga lastekodu. Aastast 1972 kuulus põllumajandusministeeriumile, aastast 1996 aga riiklikule kinnisvaraagentuurile.

Mõisakompleks pärineb XVIII sajandi lõpust ja XIX sajandist ning jaguneb kaheks osaks. Ühes pooles on majandushooned nagu laut, ait ja mõisavalitseja maja. Teise poole juurde kuulub lisaks peahoonele veel teenijate maja ja XIX sajandi alguses rajatud park tiikide ning vesiveskiga.

## Välislingid

*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Mõisa koduleht
Novoaidar

**Novoaidar** on alev Ukrainas Luhanski oblastis, Novoaidari rajooni keskus.

Aidari jõe kallastel asuv Novoaidar asutati 1685. aastal, alev alates 1957. aastast.

2011. aasta 1. jaanuaril elas asulas 8622 inimest, asustustihedus  inimest ruutkilomeetri kohta.

## Viited

## Välislingid
* 16. august 2014. На Луганщине снесли еще одного Ленина
Kārļi

**Kārļi** (vanasti ka **Kārļu muiža**) on küla (*ciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.

Küla asub valla keskosas merepinnast 130 meetri kõrgusel Amata jõe kaldal. Kārļi jääb valla keskusest Ausmasest 5 ja Riiast 78 kilomeetri kaugusele. 

Asula jääb Gauja rahvusparki. Jõe kallastel on mitu liivakivipaljandit, sealhulgas looduskaitsealused Dambji pank ja Pruun koobas (*Bruņa ala*). Külas asuvad kaks tamme on looduskaitse all. 

Asulas asub Kārļi mõisa (*Karlsruhe*) süda. Nõukogude perioodil rajati selle juurde puukool ja kalakasvatus. Külas asub Kārļi bussipeatus.

## Elanike arv


* 84 (1967)
* 103 (1989)
* 129 (2000)
* 66 (2011)

* 92 (2015)
* 76 (2019)
* 61 (2021)
* 72 (2025)



Pilt:Kārļi, Kārļamuiža - panoramio.jpg|Kārļi võõrastemaja

## Viited
Kārļi mõis

**Kārļi mõis** (saksa keeles *Karlsruhe*, ka *Karlshof*, *Carlsruhe* ja *Carlsruh*, varem *Wolfsruh*, läti keeles *Kārļu muiža*, *Kārļumuiža* ja *Kārļamuiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Āraiši kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Amata piirkonnas Drabeši vallas Kārļis.

## Ajalugu
Kārļi mõis sai alguse XVIII sajandil. Algselt kuulusid sealsed maad Võnnu mõisale ja ajal, mil selle omanikuks olid Wolffid, ehitati Kārļi mõisasüda karjamõisana välja. Algul kandis see kompleks nime **Wolffi mõis** (*Wolfsruh*).

Järgmised omanikud olid Sieversid. 1795. aastal müüsid nad karjamõisa inglise kaupmehele James Pierson of Balmadisele ja sestpeale sai Kārļi mõisast iseseisev maavaldus. Piersonide kätte jäi mõis 1804. aastani, seejärel kuulus see 1806. aastani Engel Maria von Trompowskyle. Järgmine omanik oli Bernhard Christian Klein, kellele mõis kuulus 1819. aastani.

1819. aastani kuulus mõis Koskullidele. 1847. aastal läks mõis abielu kaudu tagasi Sieversite suguvõsale ja sellest ajast peale olid mõisal kuni võõrandamiseni (1920) Võnnu mõisaga ühised omanikud.

## Karjamõisad
Kārļi mõisale kuulus ka kaks karjamõisa: Bellevue ja Cecile.

## Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 7/8 adramaad, sellele allus 168 mees- ja 183 naishinge.

Kui mõis 1920. aastal võõrandati, kuulus selle juurde 643,82 hektarit maad. Sellest jäi 69 hektari suurune krunt mõisakompleksi ümber Sieversite valdusse.

## Mõisaansambel
### Häärber
Piersonide rajatud mõisa peahoone (oli olemas kaardil 1796. aastast, kuigi teistel andmetel valmis hoone alles 1840. aastatel) põletati maha 1905. aastal. See taastati laenuga, kuid põletati I maailmasõja ajal uuesti maha ja seekord seda enam ei taastatud.

### Kõrvalhooned
Mõisakompleks pärineb XVIII sajandi lõpust ja XIX sajandist. Sellest on säilinud mõisavalitseja maja, tall, teenijate maja, kõrts, sepikoda, aedniku maja ja vesiveski-saekaater. Veidi eemal asuvad mõisa ehitatud vallamaja ja vana koolimaja. Mõisakompleksidest kaugemal asub Kosküllide suguvõsa rahula.

### Park
Mõisa juurde kuulub ka park, mis oli ilmselt olemas juba XVIII sajandil karjamõisa juures. Pargi rajamisel kasutati ära Amata jõe orgu ja sealseid liivakivipaljandeid. Barokne maastikupark sai endale lisandi 1871. aastal, mil kõrtsi juurde asutati aianduskool (esimene Balti kubermangudes). 1877. aastaks oli tänu koolile pargi juurde rajatud uhke õunaaed, mis oli omal ajal Baltimaade suurim.

## Viited

## Välislingid
*Kārļi mõisa ajalugu
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Willy Rumpf

**Willy Rumpf** (ka **Willi Rumpf**; 4. aprill 1903 Berliin – 8. veebruar 1982 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Willy Rumpf oli pärit teenistuja perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta kindlustusala ja raamatupidamist. Kuni 1932. aastani töötas ta raamatupidaja, kassiiri ja väliskaubanduskorrespondendina. 1920. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Noorsooühingusse ja 1925. aastal Saksa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1933. aastast osales ta vastupanuliikumises, mille eest viibis aastatel 1933–1938 vanglates ja Sachsenhauseni koonduslaagris. Seejärel töötas ta teenistujana ja võttis osa Robert Uhrigi vastupanugrupi tegevusest. Aastatel 1944–1945 oli Rumpf teist korda võimude poolt vangistatud.

Aastatel 1945–1947 oli Willy Rumpf Berliini Linnavalitsuse rahandusosakonna juhataja asetäitja. 1947–1948 Berliini Usaldusühingu juhataja, 1948–1949 Saksa Majanduskomisjoni rahandusvalitsuse juhataja ja 1949–1955 Rahandusministeeriumi riigisekretär.

25. novembrist 1955 kuni 12. detsembrini 1966 oli Willy Rumpf Saksa DV rahandusminister.

Lisaks sellele oli ta aastatel 1949–1967 Rahvakoja (parlamendi) liige. Alates 1950. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat ja alates 1963. aastast Keskkomitee liige.

## Viited
Saare mõisa kalmistu

**Saare mõisa kalmistu** on kalmistu Maarja-Magdaleena kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saarjärve külas Mustvee vallas. Kalmistu jääb Saare mõisa südamest linnulennult umbes 1,5 km kaugusele lõuna poole.

Kalmistu rajas Saare krahv pärast oma tütre Olga vabasurma minekut. Risti ja hauaplaadiga on märgistatud kolm kääbast:
*Ernst Gotthard ja Mathilde Johanna von Mannteuffelli tütar krahvinna Olga Caroline Euphrosine von Mannteuffell, kes sündis 13. aprillil 1856 Tartus ja uputas ennast Saare järve 4. juulil 1872. Tollel ajal ei lubatud enesetapjaid surnuaiale matta ning sellele keelule allusid kõik, erandit ei tehtud ka mõjuvõimsale krahvile. Seega rajas ta perekalmistu, mis oli tolle aja kohta suhteliselt tavaline. Paljudel mõisatel oli oma perekalmistu.
*Ernst Gotthard von Mannteuffell (sündinud 14. veebruaril 1801 Tartus, surnud 13. detsembril 1880 Itaalias Mentonis, kust poeg Ernst Gotthard (II) ta kirstus läbi Euroopa Saare perekalmistule tõi).
*Mathilde Johanna von Mannteuffell (neiupõlves von Brevern, sündinud 27. märtsil 1827 Ojasoo mõisas, surnud 13. detsembril 1898 Brevernite Kärsa mõisas).
Lisaks on kalmistule maetud Ernst Gotthardi ja Mathilde Johanna poeg, Puurmani krahv Ernst Gotthard (II) von Mannteuffell (sündinud 21. oktoobril 1844 Pariisis, surnud 30. augustil 1922 pere Brannenburgi suvemajas ning toodi poegade Ernst Andrease ja Arved Viktor Clemensi poolt urnis Saarele).
Saare mõisa kalmistule on maetud ka Ernst Gotthardi ja Mathilde Johanna vallaliseks jäänud tütar, Metsamõisa krahvinna Virginie Caroline von Mannteuffell (sündinud 21. aprillil 1854 Tallinnas, surnud 1. jaanuaril 1933 Metsamõisa mõisas) ning Ernst Gotthard (II) abikaasa, Puurmani krahvinna Marie Dorothea von Mannteuffell (neiupõlves von Weiss, sündinud 8. novembril 1847 Kuramaal Abgunste mõisas, surnud 24. novembril 1938 poeg Ernst Andreasele kuulunud Metsamõisa mõisas).
Kalmistule on maetud teisigi pereliikmeid. Võib oletada, et sinna on toodud ka viimase krahv Mannteuffelli, lastetuks jäänud Ernst Andrease ja tema abikaasa Irene urn. Ernst Andreas sündis 15. novembril 1873 Tartus, suri 16. märtsil 1953 Iirimaa pagulaskodus ning maeti sealsele surnuaiale. Kuid on ilmnenud andmeid, et mõned aastad hiljem, ilmselt pärast krahvi abikaasa surma, viidi tema säilmed pagulaskodu surnuaialt tuhastamiseks Saksamaale.

Saare mõisa kalmistust (krahvi kabelist, nagu rahvas seda nimetab) on inimeste ja ka looduse meelevald armutult üle käinud ning kunagised hauakääpad olematuks muutnud. Püsti seisavad krahvipaari Ernst Gotthardi ja Mathilde Johanna mustad marmorristid ning nende vahel vaid jäänused Olga valgest marmorristist. Kohalikud inimesed on kunagise kalmistukoha pealekasvanud puudest puhastanud ega lase sel uuesti võssa kasvada.

## Kirjandus
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002
*Marika Jürgenson "Saare mõisa Mannteuffellid", Menu Meedia, 2019.

## Välislingid
*
*Saare mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
*"Vana-Tartumaa baltisaksa mõisnike kalmistud". Tartu Postimees, 9. detsember 2008
Ernst Höfner

**Ernst Höfner** (1. oktoober 1929 Liebenstein – 24. november 2009 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Ernst Höfner oli pärit töölisperekonnast. Põhikooli lõpetamise järel õppis ta esmalt klaasipuhumist, seejärel kaubandust. 

Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse astus ta 1948. aastal.

Alates 1948. aastast töötas ta raamatupidajana. Aastatel 1949–1950 töötas ta Saksa DV Rahandusministeeriumi pearaamatupidaja ja peareferendina. Aastatel 1952–1955 õppis ta Rahanduse Kõrgkoolis. 1955–1970 oli ta Rahandusministeeriumi osakonnajuhataja. 1962–1965 õppis ta Moskvas NLKP Keskkomitee juures asuvas Ühiskonnateaduste Akadeemias. 

Aastatel 1970–1976 oli ta rahandusministri asetäitja, 1976–1979 Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei pangandus- ja rahandusosakonna juhataja ning 1979–1981 oli ta Saksa DV Plaanikomitee esimene sekretär.

26. juunist 1981 kuni 18. novembrini 1989 oli Ernst Höfner Saksa DV rahandusminister.

## Viited
Siegfried Böhm

**Siegfried Böhm** (20. august 1928 Plauen – 4. mai 1980 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Põhikooli lõpetamise järel õppis Siegfried Böhm kaubandust. 1947. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu, 1948. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948–1953 oli Böhm Saksa Vaba Noorsoo Liidu funktsionäär. Aastatel 1953–1954 töötas ta Espenhaini pruunsöeelektrijaamas, 1954–1958 õppis Böhm Leipzigi Karl Marxi Ülikoolis. 1959. aastast töötas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee planeerimise ja rahanduse töörühmas, 1963. aastast selle juhatajana.

Alates 12. detsembrist 1966 kuni 4. maini 1980 oli Siegfried Böhm Saksa DV rahandusminister.

4. mail 1980 leidis Böhmi poeg Siegfried Böhmi ja ta naise nende magamistoast mahalastutena. Ametliku versiooni kohaselt olevat Böhm tahtnud oma perekonna maha jätta. Armukadedushoos olevat naine lasknud maha Siegfried Böhmi ja seejärel ka enda. Avalikkusele teatati, et tegemist oli traagilise õnnetusjuhtumiga.

Böhmi perekond ei uskunud ametlikku versiooni. 2003. aastal teatas Saksamaa Liiduprokuratuur, et on asunud uurima Böhmi surma asjaolusid, kuna tegemist võis olla Stasi korraldatud salamõrvaga. Böhm olevat kritiseerinud Saksa DV juhtkonna poliitikat, mistõttu teda peeti julgeolekuriskiks ning ta otsustati likvideerida.

## Viited
Allveelaevade Divisjon

**Allveelaevade Divisjon** oli Eesti merejõudude üksus aastail 1940. Divisjon moodustati 1. aprillil 1940. 

Divisjoni ülemaks määrati kaptenmajor Ferdinand Schmiedehelm. Allveelaevade Divisjoni emalaevaks sai vahilaev Pikker.

Divisjoni kuulus kolm laeva: 
*allveelaev Kalev, 
*allveelaev Lembit ja 
*vahilaev Pikker. 

Kalev class submarine Estonia.png|Allveelaev Kalev
Allveelaev Lembit.jpg|Allveelaev Lembit Lennusadamas (2008)
Pilt:Pikker.jpg|vahilaev Pikker
Biełaaziorsk

**Biełaaziorsk** on linn Valgevenes Bresti oblastis Biaroza rajoonis. Linnas on toiduainete tööstus ja kergetööstus, tähtsaimaks ettevõtteks on aga soojuselektrijaam. Biełaaziorskis on muidki elektrotehnikaga tegelevaid ettevõtteid. Linnas on ka kaks keskkooli ja gümnaasium.

## Ajalugu

Biełaaziorsk rajati energeetikute töölisasulana aastal 1958 ehitatud soojuselektrijaama juurde. Algselt kandis asula Biarozaŭski nime, tänapäevase nime sai see aastal 1960. Elektrijaam valmis aastal 1961. Aastal 1970 sai Biełaaziorskist linn.

## Tuntud elanikke
*Nina Maciaš, luuletaja

## Viited

## Välislingid

* Linn YouTube'is
* Linna koduleht
* Teine linna koduleht
* Biełaaziorsk
Varssavi geto

**Varssavi geto** (saksa keeles *Warschauer Ghetto*, poola keeles *Getto warszawskie*; saksakeelne ametlik nimi *Jüdischer Wohnbezirk in Warschau* (Juudi elurajoon Varssavis)) oli Euroopa suurim juudi geto Teise maailmasõja ajal aastatel 1940–1943.

Enne Teist maailmasõda oli Varssavis arvukas juudi elanikkond. 1939. aasta alguses elas Varssavis 375 000 juuti, kes moodustasid 29,1% linna elanikkonnast. Teises maailmasõjas hõivasid Saksa väed Varssavi 1939. aasta septembri lõpus.

12. oktoobril 1940 kuulutasid Saksa võimud välja juudi geto loomise. Kõik Varssavi juudid pidid getosse kolima, mittejuudid pidid getole minevalt territooriumilt välja kolima. Ühtekokku pidi elukohta vahetama 138 000 juuti ja 113 000 poolakat. Geto asus Varssavi loodeosas ja selle territoorium oli 340 hektari suurune. Maju oli getos selle asutamise ajal 1483. Välismaailmale suleti Varssavi geto 16. novembril 1940.

Juudid pidid getos kandma Taaveti tähte, et nad oleksid äratuntavad. Nad kaotasid oma väljaspool getot asuva omandi. Varssavi getosse asustati ka Varssavi ümbruskonna juudid. Nad oli harilikult vaesemad ja kaotasid ümberasumisel peaaegu kõik, mis neil oli.

Varssavi geto oli välismaailmast eraldatud 18 kilomeetri pikkuse ja kolme meetri kõrguse müüriga. Saksa võimud valisid geto etteotsa juutide nõukogu ehk Judenrat'i. Judenrat'i ülesandeks oli olla vahendaja Saksa võimude ja juutide vahel. Varssavi geto Judenrat'i esimeheks määrati insener ja endine Poola parlamendi liige Adam Czerniaków. Korra hoidmiseks getos moodustasid Saksa võimud tulirelvadeta ja ainult kumminuiadega varustatud  Juudi Geto Politsei.

Kõige rohkem elanikke oli Varssavi getos 1941. aasta märtsis, kui seal elas 445 000 inimest. Elutingimused Varssavi getos olid halvad. Geto oli üleasustatud, sanitaartingimused oli ebarahuldavad, toiduratsioonid olid väga madalad. 1940. aasta novembrist kuni 1942. aasta keskpaigani suri Varssavi getos 83 000 inimest. Et elus püsida, olid getoelanikud sunnitud tegelema toidu salakaubaveoga getosse.

Getoelanike deporteerimine Treblinka hävituslaagrisse algas 22. juulil 1942. Kuni 1942. aasta septembrini viisid Saksa ametivõimud Varssavi getost Treblinka hävituslaagrisse 265 000 juuti.

Külastades 9. jaanuaril 1943 Varssavit, andis Heinrich Himmler käsu Varssavi geto likvideerimiseks. Kui sakslased 18. jaanuaril 1943 getosse sisenesid, siis peitusid juudid või avaldasid vastupanu. Sakslased tapsid geto tänavatel umbes 1170 juuti ja deporteerisid 5000. 22. jaanuaril 1943 pidid nad aga getost välja tõmbuma ja oma plaanid ümber tegema. Kui 19. aprillil 1943 SS ja korrakaitsepolitsei getosse sisenesid, siis puhkes Varssavi geto ülestõus. Varssavi ringkonna politseülem Jürgen Stroop kuulutas ülestõusu mahasurutuks 16. mail 1943. Kõik allesjäänud hooned tehti maatasa, keldrid ja kanalisatsioonikaevud täideti. 1. juunil 1943 andis Heinrich Himmler käsu rajada geto suitsevatele varemetele Varssavi koonduslaager.

## Viited
Ernő Koch

**Ernő Koch** (8. august 1898 Szászváros, Austria-Ungari – 31. märts 1970 Saint Louis, Missouri, USA) oli ungari graafik, kes töötas aastatel 1926–1940 Eestis.

## Elulugu
Koch õppis aastatel 1917–1921 Ungari Kunstiakadeemias ning täiendas end Leipzigi Graafika ja Raamatukunsti Akadeemias. 1926. aastast tuli Eestisse ning tegutses Tallinnas vabakutselise kunstnikuna. Kochi Eesti-perioodi looming koosneb valdavalt linnvaadetest, samuti täitis ta tellimusi (tööstuspiirkonnad, Kochil valmisid mitmed mapid põlevkivitööstusest). 

1940. aastal pages Koch Eestist Ungarisse ning sealt Baierisse. Kochi sõjajärgne looming erineb varasemast, koosnedes peamiselt maastikest ja kirikutest. Pärast 1949. aastal USA-sse elama minemist sai Kochist kirikuinterjööride kujundaja ja tema monumentaalsete aknamaalidega pühakodasid leidub Chicagos, San Franciscos, New Yorgis, samuti Mehhikos ja Kanadas. 

## Välislingid
* Ernö Kochi looming EKM Digikogus
Hell

**Hell** on Suurbritannia heavy metali ansambel, mis on tegutsenud aastail 1982–1987 ja alates 2008.

Ansambli rajasid bändide Race Against Time ja Paralex liikmed Inglismaal Derbyshire's. Ansambli esinemised olid provokatiivsed ja teatraalsed, ent heavy metali ringkondades pälvis suurt tähelepanu ka Helli muusika. 1986. aastal sai bänd plaadilepingu Belgia kompaniiga Mausoleum, kuid firma läks pankrotti ning plaadi väljaandmine ebaõnnestus. Seejärel läks bänd laiali ning selle laulja ja kitarrist Dave G. Hallyday tegi enesetapu.

Hoolimata sellest, et Hellil ei õnnestunud ühtegi albumit välja anda, saavutas ta tänu demodele heavy metal'i ringkondades küllalt laia tuntuse ning see muutus teataval määral kultusbändiks. 2008. aastal tuli Hell uuesti kokku ning pärast lepingu sõlmimist kompaniiga Nuclear Blast anti 2011. aastal välja esimene album "Human Remains", mis äratas laialdast positiivset vastukaja. 2013. aastal ilmus Helli teine album "Curse and Chapter".

## Koosseisud

### Praegune
*David Bower – vokaal (alates 2010)
*Kevin Bower – kitarr, klahvpillid, taustavokaal (1982–86, alates 2008)
*Tony Speakman – basskitarr (1982–87, alates 2008)
*Andy Sneap – kitarr (alates 2008)
*Tim Bowler – trummid (1982–87, alates 2008)

### Endised liikmed
*Dave G. Hallyday – vokaal (1982–1987)
*Shaun Kelley – kitarr (1986–1987)
*Martin Walkyier – vokaal (2008–2010)

## Välislingid
*Koduleht
Ron Vlaar

**Ron Peter Vlaar** (sündinud 16. veebruaril 1985 Hensbroekis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis AZ Alkmaar.

Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi Vlaar 8. oktoobril 2005 mängus Tšehhi vastu. Esimese ja seni ainsa värava lõi ta Hollandi rahvuskoondises 2. juunil 2012 sõprusmängus Põhja-Iirimaa vastu peaga nurgalöögist.

2014. aasta maailmameistrivõistlustel mängis Vlaar kõigis seitsmes mängus. Poolfinaalis Argentina vastu ei realiseerinud ta penaltit. Pärast Hollandi võitu kolmanda koha mängus Brasiilia üle sai Vlaar pronksmedali, mis on tema suurim saavutus rahvuskoondises.

## Saavutused
;Feyenoord
*KNVB beker: 2007–08
;Aston Villa
*FA Cup: Teine koht 2014–15

## Välislingid
Sokrátis Papastathópoulos

**Sokrátis Papastathópoulos** (kreeka keeles Σωκράτης Παπασταθόπουλος; sündinud 9. juunil 1988 Kalamátas) on Kreeka jalgpallur, kaitsja. Alates 2023. aasta oktoobrist mängib ta Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis.

Klubikarjääri jooksul on ta mänginud muuhulgas veel Itaalia kõrgliigaklubides Genoa ja Milan, Saksamaa kõrgliigaklubides Bremeni Werder ja Dortmundi Borussia, Inglismaa kõrgliigaklubis Arsenal ja Kreeka kõrgliigaklubis PAE Olympiakós.

## Koondisekarjäär
2007. aasta U-19 Euroopa meistrivõistlustel võitis Papastathópoulos Kreeka noortekoondisega hõbemedali ja ta oli koondise kapten.

Debüüdi Kreeka rahvuskoondises tegi Papastathópoulos 5. veebruaril 2008 sõprusmängus Tšehhi vastu.

Esimese värava lõi ta Kreeka rahvuskoondises 2014. aasta maailmameistrivõistluste veernadfinaalmängus 29. juunil Costa Rica vastu.

Teise ja seni viimase värava lõi ta rahvuskoondises 13. juunil 2015 EM-i valikmängus Fääri saarte vastu.

Ta on kuulunud Kreeka koondisse lisaks 2014. aasta maailmameistrivõistlustele veel 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Saavutused
;Milan
*Serie A: 2010–11
;Dortmundi Borussia
*DFL-Supercup: 2013, 2014
*DFB-Pokal: 2016–17
;Arsenal
*FA Cup: 2019–20
;Olympiakós
*Kreeka Super League: 2020–21, 2021–22
*Kreeka karikas: Teine koht 2020–21

## Välislingid
Dioolid

**Dioolid** on orgaanilised ühendid, mille molekulis sisaldub kaks hüdroksüülrühma (-OH). Neid nimetatakse ka **dialkoholideks**.

Dioolide tuntuim esindaja on etüleenglükool ehk 1,2-etaandiool (HOCH2CH2OH). Lihtsamad dioolid, milles OH-rühmad on eraldatud mitme metüleenrühmaga (-CH2-) on toodud kõrvaloleval joonisel. Tsüklilised dioolid saavad esineda *cis*- või *trans*-isomeerina.

Karbonüülühendite hüdratatsioonil moodustuvad *geminaalsed* dioolid, milles OH-rühmad on seotud ühe ja sellesama süsiniku aatomiga. Näiteks formaldehüüd (HCH2O) on vees tasakaalus metaandiooliga (HOCH2OH). 

1,2-dioolides (need on *vicinal*-dioolid ehk **glükoolid**) asetsevad OH-rühmad naaberaatomite juures nagu etüleenglükoolis ja propüleenglükoolis (HOCH2CH(OH)CH3). 

Kui diooli molekulis on OH-rühmad teineteisest küllalt kaugel, siis need saavad reageerida sõltumatult nii nagu alkoholide OH-rühmad. 1,4-, 1,5- jt dioolid happeliste katalüsaatorite juuresolekul annavad tsüklilise eetri. 

Märkus. Mitte segi ajada tioolidega.

## Vaata ka
*Alkoholid
Lüübnitsa tsässon

**Lüübnitsa tsässon** oli tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lüübnitsa külas Setomaa vallas.

Tsässona ehitus- ega lammutusaega pole teada, ainult ühel 1937. aasta uurimusel on näidatud kunagine tsässona asukoht.

## Vaata ka
*Tsässonate loetelu

## Viited

## Kirjandus
*Tapio Mäkeläinen, Ahto Raudoja. Lüübnitsa. - Setomaa tsässonad. 2011. Lk 480

## Välislingid
*
Miikse Jaanikivi tsässon

**Miikse Jaanikivi tsässon** oli tsässon Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Setomaa vallas Miikse külas. See paiknes Miikse Jaanikivi juures, sellest ka tsässona nimi, eristamaks seda ülejäänud kahest Miikses olnud tsässonast. 

Tsässon ehitati umbes 1920. aastatel. See oli väga halva ehituskvaliteediga ning lammutati umbes 1950. aastatel.

## Vaata ka
*Tsässonate loetelu

## Kirjandus
*Tapio Mäkeläinen, Ahto Raudoja. Miikse Jaanikivi. - Setomaa tsässonad. 2011. Lk 484-489

## Välislingid
*
Seemnesegu

**Seemnesegu** on eri taimede seemnete segu.

Seemnesegusid kasutatakse põllumajanduses külvamiseks, näiteks piisavalt liigirikka heina kasvatamiseks, ning toiduna loomadele ja inimestele.

## Vaata ka
*00-tüüpi sortide segu
Orjaku sadama ülemine tulepaak

**Orjaku sadama sihi ülemine tulepaak** on tulepaak Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas.

Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .

Rohelise metallsilindri kõrgus jalamist on 7 meetrit.

Tulepaak moodustab sihi Orjaku sadama alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 1558 meetrit.

## Vaata ka
* Orjaku ülemine tulepaak

## Välislingid
*
Seedeelundkond

**Seedeelundkond** ehk **seedeaparaat** (ka **seedeelundite süsteem**, ladina keeles *systema digestorium*, *apparatus digestorius*) on enamiku organismide elundkond, mis koosneb elunditest, mille ülesandeks on ainevahetuseks vajalike põhitoitainete, mineraalide, vitamiinide ja vee mehaaniline ja keemiline töötlemine ning mitteseeditavate jääkide väljutamine. 

Seedeaparaadi olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

## Roomajatel
### Maolistel

Madude seedeaparaati liigitatud elundite morfoloogilised näitajad (näiteks kuju, suurus jms) ja ka asend võivad suuresti varieeruda nii perekonniti kui ka liigiti ja indiviiditi. Seedeaparaat koosneb ka vastavatest kudedest ja rakkudest. 

Seedeaparaati kuuluvad suuõõs, süljenäärmed, keel, hambad, söögitoru, magu (sh maolukuti), sooled, maks, sapipõis, kõhunääre ning kloaak. Inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatud madude puhul liigitatakse siia ka mürgiaparaat. 

Enamik seedeaparaadi elunditest on seest vooderdatud limaskestaga.

## Imetajatel
### Inimestel

Inimese seedeelundkond koosneb seedekanalist ja seedenäärmetest. Täiskasvanud inimese seedekanal on keskmiselt 8–10 meetrit pikk. Seedekanalisse kuuluvad suuõõs koos hammaste ja keelega, neel, söögitoru, magu, peensool, jämesool ja pärak. Seedeelundkonda kuulub veel kolm nääret – maks, süljenäärmed ja kõhunääre.

## Terminoloogia
 
Seedeelundkond ei kuulu kehtivasse rahvusvahelisse inimese anatoomia standardisse Terminologia Anatomica. 

Seedeelundkond on kantud Terminologia Anatomicasse.

## Vaata ka
*Seedekulgla

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne Terminologia Anatomicas A05.0.00.000: Systema digestorium. Seedeelundkond
* Sissekanne Nomina Anatomica Veterinarias APPARATUS DIGESTORIUS. Seedeaparaat, lk 49, 5. väljaanne, 2012
Alam-Reini-Vestfaali ringkond

**Alam-Reini-Vestfaali ringkond** (saksa *Niederrheinisch-Westfälischer Reichskreis*) oli Saksa-Rooma riigi ringkond. See koosnes endiste Alam-Lotringi hertsogkonna ja Friisimaa territooriumidest ning endise Saksimaa hertsogkonna Vestfaali osast.

Ringkond koosnes arvukatest väikeriikidest, siiski suutsid Marki krahvid koguda märkimisväärse hulga territooriume, alates 1521. aastast Jülich-Kleve-Bergi ühendatud hertsogkonnad. Keisririigi suurim kiriklik territoorium oli Münsteri piiskopkond.

## Koosseis

Ringkond koosnes järgmistest riikidest:
Olen loodud rändama

**"Olen loodud rändama"** on Birgit Õigemeele singel. Laul anti välja 2013. aasta oktoobris. 

Laulu muusika on kirjutanud Mihkel Mattisen ja sõnad Silvia Soro. Produtseerinud Timo Vendt. Laul on ühtlasi kolmas singel Birgit Õigemeele albumilt "Uus algus". 

## Edetabelikohad

## Viited
Lendame valguskiirusel

**"Lendame valguskiirusel"** on Birgit Õigemeele neljas singel albumilt "Uus algus". Loo autor on Mihkel Mattisen. 

Laulule filmiti ka muusikavideo, mille režissöör on Sven Olters ja produtsent Brit Tammeleht.

## Edetabelid

## Viited
Theofánis Gkékas

**Theofánis Gkékas** (kreeka Θεοφάνης Γκέκας; sündinud 23. mail 1980 Lárisas) on Kreeka jalgpallur, ründaja.

Debüüdi Kreeka rahvuskoondises tegi Gkékas 30. märtsil 2005 mängus Albaania vastu. Esimese värava lõi ta Kreeka rahvuskoondise meeskonnas 2. juunil 2007 Euroopa meistrivõistluste valikmängus Ungari vastu. Viimase mängu rahvuskoondises pidas Gkékas 2014. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis Costa Rica vastu. Kokku lõi ta aastatel 2005–2014 rahvuskoondises 76 mängus 24 väravat.

2014. aasta juulis sõlmis Gkékas Türgi kõrgliiga klubiga Akhisar Belediyespor kaheaastase lepingu. Enne Akhisar Belediyespori siirdumist mängis Gkékas teises Türgi kõrgliiga klubis Torku Konyaspor.
Peeter Raudsepp (insener)

**Peeter Raudsepp** (28. veebruar 1897 Heinaste – 1948 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja insener.

## Elulugu
Peeter Raudsepp oli merekooli õpetaja poeg.

Ta lõpetas 1916. aastal Harkivis gümnaasiumi ja 1927. aastal Leningradi Sõjaväeakadeemia ehitusinsenerina; tehnikakandidaat (1939, Moskva Sõjaväeinseneride Akadeemia). 

Oli aastatel 1927–1932 töödejuhataja, ehituse ülem, Leningradi sõjaväeringkonna vaneminsener, 1932–1937 Moskva Sõjaväeinseneride Akadeemias vanemõpetaja, 1937–1940 "Kaug-Ida Sõjaväeehituse" peainsener, 1940–1941 Moskva Sõjaväeinseneride Akadeemia dotsent, kateedrijuhataja, 1942–1944 Moskva Sõjaväetööstusehituse Peavalitsuse tehnilise osakonna ülem, 1944–1946 Eesti NSV ehituse ja ehitusmaterjalide tööstuse rahvakomissari asetäitja, 1946–1947 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitustööde teostamise kateedri juhataja.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: lennuväljade ehitamise küsimused. 16 teaduspublikatsiooni (salastatud).

## Viited

## Kirjandus
* TPI 1936–1986. Lk 228, 240
Kereõõned

**Kereõõned** on osade loomade kere sisemuses asuvad õõned:
* kõhuõõs
* rindkereõõs eh rinnaõõs
* vaagnaõõs.
Max Verstappen

**Max Emilian Verstappen** (sündinud 30. septembril 1997 Hasseltis Belgias) on hollandi vormelisõitja, neljakordne Vormel 1 maailmameister. 

2015. aasta hooajal sai temast Vormel 1 sarjas Toro Rosso meeskonna sõitja. 

2016. aasta Hispaania GP-l asendas ta Daniil Kvjati Red Bull Racingu võistkonnas. Ta võitis selle võistluse ja sellega sai temast kõigi aegade noorim etapivõitja Vormel 1 sarjas, samuti esimene hollandlasest võitja. 

Ta on neljakordne maailmameister (2021, 2022, 2023 ja 2024). 2021. hooajal oli võitja lahtine kuni viimase, Abu Dhabi etapini, kus maailmameistritiitli eest võitlesid samadel punktidel (369,5) olevad Max Verstappen ja Lewis Hamilton. Verstappen suutis mõneti vastuoluliselt etapi võita ja krooniti esmakordselt maailmameistriks. Järgmisel, 2022. hooajal, oli ta konkurentidest märgatavalt parem ning kindlustas teise järjestikuse maailmameistritiitli juba Jaapani ''grand prix'' järel ehk 4 etappi enne hooaja lõppu.

## Isiklikku
Tema isa Jos Verstappen on endine vormelisõitja.

## Tulemused F1-sarjas




## Viited
Andres Arend

**Andres Arend** (sündinud 8. oktoobril 1958) on eesti arstiteadlane.

## Haridus
Ta lõpetas 1983. aastal *[[cum laude]]* Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ravi osakonna. 

1986. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi tööga eksogeensete prostaglandiinide E1 ja F2alfa, nende sünteetiliste analoogide ja endogeensete prostaglandiinide sünteesi inhibiitorite indometatsiini ja ibuprofeeni manustamise mõjust sidekoe reparatiivsele regeneratsioonile ("О влиянии введения экзогенных простагландинов Е1 и Ф2а, их синтетических аналогов и ингибиторов синтеза эндогенных простагландинов индометацина и ибупрофена на репаративную регенерацию соединительной ткани", juhendaja Ülo Hussar).

## Töökäik

Alates 2004. aastast on Arend ametis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas histoloogia ja embrüoloogia professorina. 
Samast aastast on ta ka Tartu Ülikooli anatoomia instituudi juhataja.

## Tunnustus
* 2018 Tartu Ülikooli medal

## Isiklikku
Tema isa Ülo Arend (1928–1991) oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor, ema Õie Arend (1927–2017) oli Tartu Ülikooli arstiteaduskonna lõpetanud mikrobioloog, õde Malle Leht on bioloog.

## Viited

## Välislingid

*
Kärdla rannapark

**Kärdla rannapark** on 4,3 hektari suurune park Kärdla linnas. 

Kunagi paiknes sellel kohal rootslaste surnuaed, mille asemele Kärdla parun Robert Eginhard von Ungern-Sternberg lasi rajada pargi. Pikka aega nimetati parki **Paruniaiaks**. Pargi lääneosas on väikesel künkal endist surnuaeda meenutamas 1848. aastal viimasena sinna maetud rootslase Karel Tarningu haua raudrist.

Peamised puud pargis on kodumaised. Võõrpuuliikidest kasvab seal lehist, valget mändi ja mitut liiki nulge. Pargi edelaserval kasvab punaseleheline pöök. Kokku on pargis 34 liiki puid ja põõsaid.

Pargis suubub merre Nuutri jõgi.

## Välislingid
*
Messerschmitt Bf 109

**Messerchmitt Bf 109** (lühidalt **Me 109**) oli Saksamaa 1930. ja 1940. aastate üheistmeline, kinnise kabiini, sissetõmmatava teliku ja täismetall-konstruktsiooniga  alltiivaline hävitajate-monoplaanide esimese põlvkonna hävituslennuk.https://icm.com.ua/aviation/messerschmitt-bf-109e-3/#:~:text=The%20Messerschmitt%20Bf%20109%20is,109E%20has%20appeared%20in%201938. Kokku ligikaudu 33 300 ehitatud lennukiga on Bf 109 üks kõigi aegade enim ehitatud hävituslennuk. Esmalend: 28. mai 1935. aasta.

## Lennuki tehnilised andmed

;
Kuremaa mõisa kalmistu

**Kuremaa mõisa kalmistu** on kalmistu Palamuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kivijärve külas Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas. Kalmistu jääb Kuremaa mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele loodesse.

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Oettingenid tõenäoliselt pärast Alexander von Oettingeni surma 1846. aastal. Hiljemalt 1861. aastal on kalmistut kujutatud juba kaardil. 1898. aastal koostas aiandusarhitekt Walter von Engelhardt kalmistule uue plaani. Selle järgi ümberkujundatud Kuremaa mõisa kalmistu on üks esimesi vabakujunduslikke kalmistuid Eestis. Kalmistule on teadaolevalt maetud 29 inimest, viimane matus oli 1928. aastal.

## Kuremaa mõisa kalmistu kabel
Kalmistu kabel on olnud eraldi kultuurimälestis nr 23920 "Kuremaa mõisa Oettingenide kabel".

## Kalmistule maetuid
*1846 – Alexander von Oettingen 
*1856 – Charlotte von Oettingen 
*1863 – Helene von Oettingen 
*1898 - Marie von Oettingen
*1905 – Alexander Konstantin von Oettingen
*1908 – August von Oettingen
*1916 – Georg von Oettingen
*? – Nicolai von Oettingen
*? – Eduard von Oettingen
*1928 – Erich von Oettingen

## Viited

## Kirjandus
*Alo Särg. "Kuremaa (*Jensel*, varem *Gensel*, *Kurremois*)". - Jõgevamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2012. Lk 42-43
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*"Vana-Tartumaa baltisaksa mõisnike kalmistud". Tartu Postimees, 9. detsember 2008
*Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013

## Välislingid
* 
*Kuremaa mõisa kalmistu Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
*Kuremaa mõisa kalmistuvahi maja Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
*Kuremaa mõisa kalmistu Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
*Kuremaa mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Bárðarbunga

**Bárðarbunga** on Islandil Vatnajökulli liustiku all asuv kihtvulkaan. Tänu oma kõrgusele 2009 meetrit üle merepinna on tegemist Hvannadalshnjúkuri järel kõrguselt teise Islandi mäega. Bárðarbunga on osa suurimast vulkaanilisest süsteemist, mille pikkuseks peetakse ligi 200 km ning laiuseks kuni 25 km.

## Kirjeldus
Bárðarbunga on liustikualune kihtvulkaan, mille kraater on ligikaudu 70 ruutkilomeetrit suur, kuni 10 km lai ja umbes 700 m sügavune. Vulkaan on kaetud jääga, mis varjab liustikuga täidetud kraatri.

Kõrvalise asukoha ja harvade pursete tõttu oli vulkaan varem vähetuntud. 

Hiljutised uuringud on näidanud, et mitu tefra kihti, mida varem peeti teistest vulkaanidest pärinevateks, pärinevad ikkagi Bárðarbunga vulkaanist. 

Vulkaani jätkuvat aktiivsust kinnitab pidev seismiline aktiivsus mitme viimase aasta jooksul.

## Varasemad pursked
Läbi ajaloo on vulkaani suured pursked toimunud iga 250–600 aasta järel: teada on pursked aastatest 870, 1480 ning hulk purskeid aastatest 1701–1864. Umbes 8500 aastat vana Þjórsá laava on maakera suurim holotseeniaegne laavavool: laavavoolu kogumaht on 21–30 kuupkilomeetrit ja see katab ligikaudu 950 ruutkilomeetri suuruse ala. Bárðarbunga suurima purske vulkaanilise plahvatuslikkuse indeks oli 6 ning viimase 10 000 aasta jooksul on toimunud palju väiksema suurusega purskeid.

## Aktiivsus 21. sajandil
2010. aasta septembris leidis Bárðarbunga lähistel aset sari maavärinaid ning 26. septembril registreeriti kokku üle 30 maavärina, millest suurimate magnituud oli 3,5 ja 3,7.

2014. aasta augustis leidis aset järjekordne maavärinate seeria ning 16. ja 17. augustil loendati vähemalt 1155 maavärinat, millest suurim oli magnituudiga 4,5. Mõni päev hiljem evakueeriti vulkaani ümbritsevatelt aladelt rohkem kui 300 inimest. 29. augustil, varsti pärast keskööd, hakkas vulkaan purskama ja õhuruum vulkaani kohal suleti.

## Vaata ka
* Vulkaanide loend

## Viited

## Välislingid
*Michigan Tech Geological Engineering and Sciences – Bárðarbunga/Grimsvötn Volcanoes
*Vatnajökulli piirkonna seismiline aktiivsus
Wincenty Lutosławski

**Wincenty Lutosławski** (6. juuni 1863 Varssavi – 28. detsember 1954 Kraków) oli poola filosoof.

Lutosławski sai algul koduse hariduse, seejärel õppis Riias. Ta õppis aastail 1883–1885 Tartu ülikoolis keemiat ja filosoofiat, lõpetades mõlemad teaduskonnad. Seejärel töötas ta õppejõuna Moskvas, Kaasanis, Londonis ja Krakówis ning oli Vilniuses asunud Stefan Batory ülikooli professor.

Ta sai mõjutusi Gustav Teichmüllerilt. Filosoofilistelt vaadetelt esindas ta Poola messianismi.

Ta uuris muuhulgas Platoni dialoogide kronoloogiat, kasutades selleks stiilierinevuste kvantitatiivset iseloomustamist. Ta võttis kasutusele stiilimeetria termini. Tema esimene töö Platonist valmis Tartus magistriväitekirjana ("Erhaltung und Untergang der Staatsverfassungen nach Plato, Aristetoteles und Machiavelli", viii+140 pp., Dorpat, 1887; kordustrükk Breslau: Verlag von W. Koebner, 1888).

Wincenty Lutosławski filosoofia avaldas tugevat muljet Ameerika pragmatistile William Jamesile, kellega tal oli aastakümnete pikkune kirjavahetus. Tema sõprade hulka kuulus ka Saksa keemianobelist, samuti Tartus tegutsenud Wilhelm Ostwald.

Lutosławski oli ka üks esimesi jooga propageerijaid Poolas. Tema sulest ilmus esimene poolakeelne joogakäsiraamat "Rozwój potęgi woli" ("Tahtejõu arendamine").

Lutosławski naine oli hispaania luuletaja Sofía Casanova.

Helilooja Witold Lutosławski oli tema poolvenna poeg. 

## Teoseid
*Lutosławski, Wincenty 1887. *Erhaltung und Untergang der Staatsverfassungen nach Plato, Aristoteles und Machiavelli: verfasst und zur Erlangung des Grades eines Magisters der Philosophie Einer Hochverordneten Historico-Philologischen Facultät der Kaiserlichen Universität Dorpat*. Dorpat: Schnakenburg. (Magistritöö)
*Lutosławski, Wincenty 1897. On stylometry. *Classical Review* 11: 284–286.
*Lutosławski, Wincenty 1897. W. Lutosławskis Theorie der Stylometrie auf die Platonische frage angewendet. *Zeitschrift für Philosophie und philosophische Kritik* 110: 171–219.
*Lutosławski, Wincenty 1897. The Origin and Growth of Plato's Logic, with an Account of Plato's Style and of the Chronology of his Writings. London: Longmans, Green & Co.
*Lutosławski, Wincenty 1898. Principes de stylométrie. *Revue des études grecques* 11: 61–81.
*Lutosławski, Wincenty 1898. Stylometrisches. *Zeitschrift für Philosophie und philosophische Kritik* 112: 34–41.
*Lutosławski, Wincenty 1917. *The Polish nation: A lecture delivered at the Lowell Institute in Boston on October 21, 1907, and at the University of California on March 9, 1908*. Paris: Boyveau et Chevillet.
*Lutosławski, Wincenty 1924. *The World of Souls*.
*Lutosławski, Wincenty 1930. *The Knowledge of Reality*. Kordustrükk: Cambridge University Press, 2015.

## Viited

## Kirjandus
* Franciszek Lyra "The Letters of William James to Wincenty Lutoslawski" The Yale University Library Gazette, Vol. 51, No. 1 (July 1976), pp. 28-40
Stiilimeetria

**Stiilimeetria** on stiili seaduspärade uurimine. 

Stiilimeetria meetodeid kasutatakse näiteks tekstide autorsuse kindlakstegemisel. 

Stiilimeetria loodi 1890. aastail, üks selle rajajaid oli Wincenty Lutosławski.

## Kirjandus
*Grzybek, Peter 2014. The emergence of stylometry: Prolegomena to the history of term and concept. In: Kroó, Katalin; Torop, Peeter (eds.), *Text within Text – Culture within Culture*. Budapest, Tartu: L'Harmattan, 58–75.
Kiviriku tänav

**Kiviriku tänav** on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Loopealse asumis. Kiviriku tänav algab Lavamaa tänavalt, ristub Meeliku tänavaga ja lõpeb Narva maanteel. Kiviriku tänav on peaaegu lõuna–põhjasuunaline ja ligikaudu 295 meetri pikkune.

Kiviriku tänav sai nime 4. juunil 1993. Tänav on saanud nime lootaime kiviriku järgi.

## Viited
Aavo-Valdur Mikelsaar

**Aavo-Valdur Mikelsaar** (sündinud 26. juulil 1941) on eesti arstiteadlane ja geneetik.

## Haridus
Mikelsaar lõpetas 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, oli 1967–1970 aspirantuuris Moskvas NSVL Teaduste Akadeemia Molekulaarbioloogia Instituudis ning täiendas end 1976–1977 Viini ülikoolis, 1988 Tampere ülikoolis ning 1993 Lübecki Meditsiiniülikoolis. 

1980. aastal kaitses ta Moskvas Meditsiinigeneetika Instituudis doktorikraadi tööga inimese kromosoomide struktuursest polümorfismist ("Структурный полиморфизм хромосом человека").

## Töökäik
Mikelsaar töötas 1965–1967 ning 1970–1987 Tartu Ülikoolis teadurina, vanemteadurina ning laborijuhatajana. Aastail 1987–2011 oli ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi juhataja, aastail 1993–2012 samas instituudis inimese bioloogia ja geneetika õppetooli professor, alates 2012 uue nimega biomeditsiini instituudi professor.

## Tunnustus
*2001 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
*2006 Tartu Ülikooli suur medal
*2011 auhind "Elutöö geneetikuna"
*2015 Tartu Ülikooli medal

## Isiklikku
Tema isa oli zooloog ja hüdrobioloog Neeme-Õnneleid Mikelsaar, tema vennad on Raik-Hiio Mikelsaar, Henn-Risto Mikelsaar ja Ustav-Esko Mikelsaar.

Meditsiinigeneetik ja psühhiaater Ruth Mikelsaar on tema abikaasa.

## Viited

## Välislingid
*
Ameerika Ühendriikide veinid

Ameerika Ühendriikides toodetakse veini juba alates 17. sajandist. Suurema tuntuse saavutasid USA veinid aga alles 20. sajandi teises pooles.

## USA veinide ajalugu
Viinapuuistandusi hakati rajama, kasutades kohalikke viinapuusorte (põhja-viinapuu), mis olid tuntud jõulisuse ja suure saagikuse poolest. Euroopast kaasa võetud viinamarjasorte oli väga vähe. Kohalikest viinamarjadest toodetud vein ei olnud aga stiili ega kvaliteedi poolest ligilähedanegi sellele, millega olid harjunud Euroopa kolonistid.

Euroopast kaasa viidud viinapuusordid kannatasid aga kohalike kahjurite (näiteks viinapuutäi) ja seenhaiguste käes. Tänapäevaks on praktiliselt kõik USA viinamarjasordid poogitud kohalike viinapuude juurtele, mis on viinapuutäi suhtes immuunsed.

## USA veinide kvaliteedisüsteem
USA veinide kvaliteedisüsteemi nimetus on AVA (American Viticultural Area) – Ameerika Veinikasvatuspiirkond. Veinikasvatuspiirkondi on Ameerikas ligikaudu 200.

## Veinitoodang osariikide lõikes

Alljärgnevalt on välja toodud USA veinitoodang 2012. aasta seisuga.

## Välislingid
*Ameerika Ühendriikide veinid