open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eik Albri

**Eik Albri** (kuni 22. jaanuar 1940 **Erich Alber**; 21. juuni 1908 Domkino eesti küla, Oudova maakond, Peterburi kubermang (praegune Domkino II küla, Strugi Krasnõje rajoon, Pihkva oblast, Venemaa – 20. mai 1982 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitegelane.

Albri alustas poksimist 1924. aastal Narva Võitlejas, tal ei olnud korralist treenerit.

Ta sai 1928. aasta Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 3. koha. Ta võitis 1929. aasta Narva–Tallinna linnavõistlusel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) selle aasta Eesti meistrit Hugo Soaseppa.

Albri oli Narva spordi- ja eriti poksielu üks organisaatoreid. Ta oli Võitleja juhatuse liige ja poksitreener ning tegutses kaua aega poksikohtunikuna. 

## Isiklikku
Tema õe Linda mees oli Eesti Ingeri rahvusliku liikumise tegelane Leander Reijo.

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 363

## Välislingid
*"Poksija E. Alber (Albri)". Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum, ESM F 152:22/album
*Valerian Loik. 7. Eesti Laskurdiviisi välileivatööstuse autojuht Eik Albri portree. 1943. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
Hvaleri vald

**Hvaleri vald** on vald Norras saartel Østfoldi maakonnas. Valla keskus on Skjærhaldeni küla Kirkeøy saarel. Hvaleri vald loodi 1. jaanuaril 1838. Aastatel 2020–2023 kuulus vald Vikeni maakonda.

## Nimi
Hvaleri vald on saanud nime sõna *hval* mitmuse vormist (tähendab vaala). Saarte vorm ja kuju sarnaneb vaalade karjaga. 1889. aastani kirjutati nime kujul *"Hvaløerne"*.

## Asend
Vald hõlmab Skjærhaldenist lõuna pool paikneva saarteahela ning mitusada väikesaart ja kaljut.

### Suurimad saared
* Kirkeøy 29,6&nbsp;km²
* Vesterøy 15,2&nbsp;km²
* Asmaløy 9,1&nbsp;km²
* Spjærøy 8,0&nbsp;km²
* Søndre Sandøy 4,2&nbsp;km²
* Nordre Sandøy 2,4&nbsp;km²
* Singløy 2,2&nbsp;km²
* Papper 2,1&nbsp;km²
* Herføl 1,9&nbsp;km²
* Akerøya 1,6&nbsp;km²

## Asustus
Nordre Sandøy, Søndre Sandøy, Herføl ja Nordre Laueri saarel on suvilad. Søndre Sandøy ja Hærføli saarel on kohalikud poed ja teed.

Saarestik ja lähim linn Fredrikstad on tuntud teleseriaalist "Vaalasaarte Maria" (2008).

## Sümboolika
Hvaleri valla vapp kinnitati 9. detsembril 1983. Sinisel kilbil on hõbedase paadi kujutis. Seda tüüpi paadid olid iseloomulikud 13. sajandil. Paat valiti sellepärast, et selle saarevalla elanikud sõltusid paatidest kogu elu jooksul ning kalapüük ja purjetamine on olnud elanike peamine majanduslik tegevusala sajandite jooksul.

## Viited

## Välislingid
Valeri Zentsov

**Valeri Zentsov** (sündinud 1946 Berliinis) on Venemaa Föderatsiooni välisluureteenituse SVR luureohvitser. Ta oli riigireetur Herman Simmi kontaktisik Eesti ja NATO riigisaladust sisaldavate dokumentide edastamisel Venemaale.

Valeri Zentsov sündis 1946. aastal Berliinis. Pere kolis Tallinna kui Zentsov oli kuueaastane. Lõpetas Tallinna 30. keskkooli.

Pärast laevaremonditehases töötamist asus tööle KGBs. Paljulubavast operatiivtöötajast Zentsovist koolitati aastatel 1973–1975 Moskvas Riikliku Julgeoleku Komitee 1. Peavalitsuse luureohvitser, kelle erialaks oli teadus- ja tehnikaluure.

1988. aastal edutati Zentsov Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee luureosakonna ülema asetäitjaks, kuid pärast Eesti taasiseseisvumist sai temast 1992. aasta 1. jaanuarist ametlikult sõjaväepensionär. Veel 1998. aastal sai Zentsov Vene riigilt igakuist 1291 rubla ja 54 kopika suurust pensioni. Tegelikult töötas mees edasi Vene välisluures, kasutades ärimehe katet. Zentsov elas Eestis tähtajaliste elamislubade alusel, kuid 1999. aasta sügisel saadeti ta sundkorras riigist välja.

## Välislingid
* Simmist tegi reeturi isiklik solvumine 
* Simmi värbaja elas aastakümneid Eestis
Helmi Betlem

**Helmi Betlem** (neiupõlvenimi **Helmi Niglas**; 26. aprill 1910 Ravila vald, Harjumaa – 5. veebruar 2001 Toronto, Kanada) oli eesti laulja (sopran) ja muusikapedagoog.

Aastal 1945 asutas ta Stockholmi omanimelise laulustuudio (Helmi Betlemi laulustuudio), mis aastal 1949 jätkas tegevust Kanadas Torontos.

1949. aastast asus Helmi Betlem elama Kanadasse.

Ta oli palju aastaid Toronto Peetri kiriku (eesti kogudus) solist ja muusikaelu üks eestvedajaid 

Ta oli avaesinejaks ülemaailmsete eesti päevade kontsertidel Torontos 1969 ja 1972. aastal.

## Viited

## Välislingid
* Priit Kuusk. Möödunud on sada aastat lauljatar Helmi Betlemi sünnist err.ee, 26. aprill 2010
* http://www.temuki.ee/arhiiv/arhiiv_vana/Muusika/2Kapr_m7.htm
Harry Olt

**Harry Olev Olt** (26. aprill 1929 Porkuni vald Kadila küla – 27. juuli 2016 Stockholm) oli eesti muusikateadlane ja helilooja.

## Elulugu
Harry Olt sündis talupoja peres. 15-aastaselt jõudis ta 1944. aasta sügisel üksi Rootsi. Varem palju muusikaga tegelnud Harry Olt hakkas õppima Ingesundi Kõrgemas Muusikakoolis Lääne-Värmlandis klaverit, viiulit ja muusikateooriat. Ta õppis eraviisil ka dirigeerimist Olav Rootsi juures ning kompositsiooni 1949–1955 Eduard Tubina käe all, seejärel veel muusikateadust Uppsala ülikoolis ja muusikasotsioloogiat Stockholmi ülikoolis.

Harry Olt on pidanud Stockholmis erastuudiot, juhatanud Stockholmi muusikakooli, olnud seejärel Rootsi Raadios muusikatoimetaja ja Rootsi Riikliku kontserdibüroo Rikskonserter produtsent ning aastail 1970–1994 Södertälje linnavalitsuse teatri- ja muusikaintendant. Ta on tegutsenud ka lektori ja õppejõuna. 1974–1988 oli Olt selle kõrval Stockholmi ülikooli Balti uuringute instituudi teatri- ja muusikareferent, 1987. aastast ka selle sekretär.

Need ametikohad andsid talle võimaluse alates 1960. aastatest luua kontakte Eesti kultuuriinimestega. Harry Olt oli peamisi eesti ja rootsi kultuuri vahendajaid, korraldades kontserdireise, konverentse, näitusi, publikatsioone ja etendusi, näiteks projekt "Tuule ja vee lapsed" (1986–2002), tutvustades regulaarselt eesti muusikat ka Rootsi Raadios. Ta oli 1952–1964 ajakirja Vaba Eesti tegevtoimetaja ja vastutav väljaandja.

Olt osales Rootsi kultuuriuuringuis, koostas Balti Instituudis ning Rootsi Raadios eesti muusika referentsfonoteegi ja Rootsi Kuninglikus Muusikaakadeemias Eduard Tubina käsikirjade fondi. 1985. aastaks valmisid tal Tubina loomingu koondülevaade, diskograafia ja bibliograafia.

1970. aastal ilmus Eesti nüüdisheliloojaid käsitlev raamat rootsi ja inglise keeles. Raamatuid rootsi ja eeskätt eesti muusikast on Oldil vähemalt kümmekond, nende hulgas koguteos "Estonian Music".

### Isiklikku
Maalikunstnik Mihkel Olt on tema poeg.

## Teoseid
### Heliteoseid
*koorilaul (1952) "Ankruketi lõpp on laulu algus" (Ilmar Laaban)
*koorilaulud segakoorile ja meeskoorile
*soololaulud, laste- ja lavamuusika
*teosed klaverile, viiulile ja orelile

### Raamatuid
*Estonian music. (Tallinn, 1980)
*Moderna estniska tonsättare. (Tallinn, 1972)
*Modern Estonian composers. (Tallinn, 1972)

## Viited

## Välislingid
*Suri helilooja ja muusikateadlane Harry Olt, ERR uudised, 27. juuli 2016 
*Alo Põldmäe, "Heliloojast sillaehitajaks", Ärileht, 26. aprill 1999
*"Vastab Harry Olt", Teater. Muusika. Kino, mai 1999
Lannuvart

**Lannuvart** (*Aythya collaris*) on partlaste sugukonda vartide perekonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Lannuvardi täiskasvanud isaslind sarnaneb värvuselt tuttvardiga. Ta erineb viimasest noka ja kehakülgede mustri poolest. Tal on erehall nokk valge triibuga, tume purpurpunane pea, valge rind, kollased silmad ja tumehall selg. Täiskasvanud emasel on kahvatupruun pea ja keha, tumepruun selg, tume nokk, millel olev hele triip on veidi õrnem kui isasel, ja pruunid silmad. Ümber kaela on punakaspruun rõngas, aga seda on harilikult raske eristada. Linnu pikkus on 37–46 cm, tiibade siruulatus 72 cm ja mass 600–1200 g.

## Eluviis
Linnu eestikeelse nimetuse osa "lannu" viitab selle liigi pesitsusaegsele elupaigavalikule, mil ta asustab peamiselt väikejärvi ehk lande metsavööndis USA põhjaosas ja Kanadas. Lannuvart rajab pesa avavee lähedale kuiva kohta. Pesa on pallikujuline, koosneb veetaimedest ja on vooderdatud udusulgedega.

Kurnas on 8–10 oliivikarva muna. Kui tekib vajadus järelkurna järele, on see väiksem, koosnedes umbes 7 munast. Mune haub ainult emaslind. Haudumine kestab 25–29 päeva. Emaslind jääb poegade juurde seni, kuni need 49–56 päeva vanuselt lennuvõimestuvad.

Lannuvardi toidust moodustavad 80% veetaimed. Ülejäänu hulka kuuluvad limused, veeputukad ja väikesed kalad. Toitu otsib ta peamiselt sukeldudes.

## Levik
Lannuvart elab Põhja-Ameerikas. Neid loendati 1950. aastatel 334 000 isendit, 1990. aastatel 923 100 ja 2002. aastal 1,2 miljonit. Uusi sobivaid elupaiku hõivab lannuvart kergesti.

Lannuvart pesitseb Kanadas ja USA põhjaosas, talvitub peamiselt Mehhiko lahe ümbruse veekogudel ja märgaladel. Vahel satub ta ka lõuna poole kuni Costa Rica ja Panamani. Lääne-Euroopasse satub lannuvart harva, kuid regulaarselt. Esimest korda täheldati neid Suurbritannias 1809, kuid edaspidi järjest sagedamini, ainuüksi 1980. aastal loendati Euroopas 35 isendit, eeskätt Briti saartel, Portugalis ja Islandil.

Eestis on teda nähtud ühel korral.

## Viited

## Välislingid

* 
*Lannuvart YouTube'is
*Lindistused lannuvardi häälitsustest
Ajutise Valitsuse korrakaitse

**Ajutise Valitsuse korrakaitse** aluseks oli 6. märtsil 1917 (vkj) Venemaa Ajutise Valitsuse korraldusega pärast Venemaa Keisririigi sandarmikorpuse ja 10. märtsil vkj Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangu likvideerimist moodustatud rahvamiilits.

17. aprillil (vkj) 1917 kuulutas Venemaa Ajutine Valitsus välja määrused "Miilitsa põhimäärus" ("Об утверждении милиции") ja "Miilitsa ajutine tegevusjuhend" ("Временное положение о милиции")

## Miilits Eestimaa kubermangus
Kubermangupiires vastutas korrakaitse eest Ajutise Valitsuse määratud Autonoomse Eestimaa kubermangu Eestimaa kubermangukomissar Jaan Poska, kohalikes omavalitsustes allus uus miilits kohalikule omavalitsusele ning miilitsa ülemaks oli linnapea või maavalitsuse ülem, kes valis endale abilised, kelleks võisid olla vähemalt 21-aastased kodanikud, kes ei olnud eeluurimise või kohtu all ning ei olnud kuritahtlikud võlgnikud.

Vene Ajutise Valitsuse määrusega miilitsa asutamise kohta, määratleti miilitsaasutuste koosseis: maakonna ja linna miilitsaülemad, kellele allusid nende abid, jaoskonna miilitsaülemad nende abidega ja vanemmilitsionäärid ning militsionäärid. Jaoskondade ülematele allusid otseselt nende abid, vanemmilitsionäärid ja militsionäärid, vanemmilitsionääridele allusid militsionäärid. Maakonna ja linna miilitsaülematel oli kantselei eesotsas sekretäriga, käskjalad, arestimaja ja arhiiv; jaoskonna miilitsaülematel oli kantselei ja arestimaja. Nähti ette asutada valitsuse miilitsainspektorite ametid miilitsaasutuste tegevuse revideerimiseks. Miilits kui riigivõimu täidesaatev organ allus siseministeeriumile. Miilitsaülemad allutati otseselt maakonna ja linna omavalitsustele.

Miilitsaasutuste ülesanneteks olid: 
*võtta tarvitusele abinõud korra ja seaduserikkumiste lõpetamiseks; 
*täita kõiki valitsuse ja omavalitsuste seaduslikke nõudmisi; 
*teatada elanikele võimude määrustest ja teadaannetest; 
*anda välja tõendeid ja tunnistusi; 
*valvata avalikes kohtades korra järele; 
*abistada õnnetuste puhul; 
*abistada kohut ja sõjaväeametkonda; 
*juhinduda teadete kogumisel senistest seadustest; 
*koostada korrarikkumiste kohta protokolle; 
*vajaduse korral vahistada korra- ja seaduste rikkujaid.

## Miilitsast Eesti politseiks

24. veebruaril 1918 kuulutati välja Tallinnas Eesti riiklik iseseisvus. Järgmisel päeval algas kaheksa ja pool kuud kestnud Saksa okupatsioon. Sakslased ei tunnistanud Eesti riiklikku iseseisvust ja Eesti Ajutine Valitsus oli sunnitud minema põranda alla. Kui Esimene maailmasõda lõppes, sai Eesti Ajutine Valitsus võimuohjad enda kätte. 11. novembril asutati iseseisvuse kaitsmiseks rahva omakaitseorganisatsioon Kaitseliit. Ööl vastu 12. novembrit 1918 võeti Tallinnas asunud politseijaoskonnad sakslastelt üle ning 12. novembrit]] 1918 loetakse ka Eesti politsei asutamise päevaks.

## Viited
Eesti Siseaudiitorite Ühing

**Eesti Siseaudiitorite Ühing** (ESAÜ) on 2000. aastal loodud siseaudiitoreid ja siseauditihuvilisi ühendav mittetulundusühing. 

ESAÜ on rahvusvahelise Siseaudiitorite Instituudi (Institute of Internal Auditors – IIA) liikmesorganisatsioon alates 17. juunist 2000. IIA tähistas 2016. aastal 75. aastapäeva. IIA-l on enam kui 170 riigis üle 185 000 liikme. ESAÜ on ka Euroopa Siseaudiitorite Ühingute Liidu (The European Confederation of Institutes of Internal Auditing – ECIIA) liikmesorganisatsioon alates 6. juulist 2007.

## Organisatsioon
 
Eesti Siseaudiitorite Ühing on kasvav ja elujõuline ning majanduslikult hästi toimiv MTÜ. ESAÜ tegevust juhib ja esindab 5–7-liikmeline juhatus. ESAÜ igapäevast tegevust korraldab tegevjuht.

Vabaühendusena järgib ESAÜ kodanikuühenduste eetilise tegevuse üldtunnustatud põhimõtteid vastavalt vabaühenduste eetikakoodeksile. Vabaühendusena väärtustab ESAÜ ausust, võrdsust, väärikust, avatust, solidaarsust, koostöömeelsust, mitmekesisust ja usaldusväärsust ning tegutseb nendest väärtustest lähtudes. ESAÜ koostöö põhineb heatahtlikul partnerlusel, vastastikusel lugupidamisel ja tunnustamisel. Ühing annab oma tegevusega panuse turvalise, tasakaalustatud ja hooliva ühiskonna kujundamisse.

ESAÜ vahendab Eestis IIA rahvusvaheliste siseauditi sertifikaatide ja siseriikliku atesteerimise teavet. Siseaudiitoreid innustatakse tegema kutseeksameid, et näidata oma pädevust ning omandada IIA kutsesertifikaat. IIA pakub laia valikut kutsesertifikaate: *Certfied Internal Auditor* (CIA), *Certfied Government Audit Practitioner* (CGAP), *Certified Control Self-Assessment Auditor* (CCSA) ja *Certified Financial Sector Auditor* (CFSA).

## Liikmed

Ühingul on asutaja-, tegev-, üliõpilas-, au- ja toetajaliikmed. Ühingu liikmed peavad vastama rahvusvahelise katusorganisatsiooni The Institute of Internal Auditors - IIA - nõuetele (*Rules of Eligibility for Membership*). ESAÜ ühendab üle 270 professionaalse siseaudiitori ja siseauditist huvitatud muu eriala spetsialisti. Paljud liikmed on ühingusse kuulunud 10 ja enam aastat. Ühingus on esindatud pea 100 organisatsiooni, sh kõik ministeeriumid (v.a Välisministeerium), suuremad pangad, riigi äriühingud, kindlustusseltsid, audiitorettevõtjad.

2017. aasta lõpu seisuga on enam kui sajal ühingu liikmel vähemalt üks kutsesertifikaat (CIA, CGAP, CCSA või CFSA).

## Välislingid
* Eesti Siseaudiitorite Ühing
* IIA
Johann Kokla

**Johann Kokla**  (13. jaanuar 1892 – 30. märts 1933) oli Eesti riigiametnik ja Lääne-Saare prefektuuri politseiprefekt.

Johann Kokla lõpetas Tallinnas linnakooli. Pärast kooli lõpetamist 1909. aastal asus Kokla tööle ametnikuna Märjamaa posti-telegraafikontoris. Kuid varsti lahkus ta seal ning läks põllutööle. Maist novembrini 1914 oli ta Haapsalu 2. politseijaoskonna noorem kirjatoimetaja (asjaajaja).

Novembris 1918 asus Kokla taas tööle Eesti miilitsasse; pärast selle ümbernimetamist politseisse. Esialgu oli ta Läänemaa miilitsaülema sekretär, seejärel abi. Märtsis 1919 suunati senine miilitsaülem Villem Väeden teisele tööle ning Läänemaa korravalvureid hakkas juhtima Johann Kokla. 

Aastal 1926 loodud Lääne-Saare prefektuuri juhtis ta kuni oma surmani 30. märtsil 1933. Maetud Haapsalu Vanale kalmistule. 

## Välislingid
* Johann Kokla, esimese iseseisvusaja pikima staažiga politseijuht
Hugo Okasmaa

**Hugo Okasmaa** (kuni 1935 **Hugo Ordlik**; 2. detsember 1901 Vao vald, Virumaa – 24. aprill 1978 Stockholm) oli Eesti (kapten) ja Saksa sõjaväelane.

Õppis Kiltsi vallakoolis ja Väike-Maarja kihelkonnakoolis, 1923 lõpetas Treffneri Gümnaasiumi Tartus ja 1926 Sõjakooli Tallinnas. Õppis 1930–1935 Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Osales Vabadussõjas. 1926–1935 teenis Auto-tankirügemendis, 1935–1940 Sõjaringkonnakohtus ja Sõjaministeeriumis, alates 3. aprillist 1940 1. jaoskonna sõjaväekohtu-uurija. 1940-1941 talupidaja Vao vallas. 1941-1942 Eesti Julgeolekupolitsei referentuuri B-IV-A juhataja, 1942-1944 Tallinna 1. jsk kohtu-uurija, 1944 Saksa armees. Sügisel 1944 põgenes Rootsi, töötas elektrimontöörina. 1970 läks pensionile.
ERP (tarkvara)

**ERP** (lühend ingliskeelsest nimetusest *enterprise resource planning* – 'ettevõtte ressursside planeerimine') on tarkvara, mille abil juhitakse ettevõtte tegevust.

Ressursid, mille üle arvestust peetakse, on:
#inimtööjõud;
#seadmed;
#hooned;
#materjalid;
#raha.

## Eestis kasutusel olevad ERP-tarkvarad ehk äritarkvarad

* Directo
* Erply
* MRPeasy

## Viited
Hans Karl Ainson

**Hans Karl Ainson** VR I/3 (8. august 1887 Räpina vald, Võrumaa – 10. jaanuar 1958 Baltimore) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

Teenis Vabadussõjas. Õppis 1923–1930 Tartu Ülikoolis õigusteadust (lõpetas cum laude).

1936–1940 1. jaoskonna sõjaväekohtu-uurija, alates 9. märtsist 1940 Sõjaväe Kõrgema Kohtu alaline liige. 

1944 põgenes Saksamaale, hiljem siirdus USA-sse.

## Tunnustus
*Vabadusristi I liigi 3. järk, 1925
*Kotkaristi IV klassi teenetemärk, 1938

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Amundseni meri

**Amundseni meri** on Lõuna-Jäämere või Vaikse ookeani osa, mis piirneb lõunas Antarktisega, idas Bellingshauseni merega ja läänes Rossi merega.
Banksi saared

**Banksi saared** on saarestik Melaneesias. Saared kuuluvad Vanuatule, Torba provintsi.

Saarte pindala on 780 km². Saared on mägised ja vulkaanilised; kõrgus kuni 946 m.
Tõnis Martma

**Tõnis Martma** (kuni 1937 **Tõnis Martinson**, 5. august 1898 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 16. juuli 1980 Viljandi) oli Eesti kohtunik.

Osales Vabadussõjas.

Õppis 1922–1926 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

1932–1934 Tõrva, 1934–1939 Petseri 1. jaoskonna, 1939–1940 Viljandi 2. jaoskonnakohtunik, alates 6. juunist 1940 Viljandi Ringkonnakohtu liige.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
Aleksander Rost

**Aleksander Rost** (11. aprill 1892 Talli vald, Pärnumaa – 22. september 1944 Läänemeri) oli Eesti riigikohtunik.

Õppis 1917–1919 Tomski Ülikoolis ja 1921–1923 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust.

Oli 1919 ajalehe Siberi Asunik vastutav toimetaja, 1920 opteerus Eestisse. 1921–1922 Tallinn-Haapsalu rahukogu, 1922–1923 Riigikohtu sekretär. 1923–1925 Tallinna 1. jaoskonna kohtunik, 1925–1928 Tallinn-Haapsalu rahukogu alaline liige, 1928–1940 abiesimees, alates 26. jaanuarist 1940 Riigikohtu tsiviilosakonna liige.

6. juulil 1934 määras Vabariigi Valitsus Aleksander Rosti Metsahoiukomitee esimeheks

Hukkus Eestist põgenemisel Moero pardal.

## Viited
Anders Larsson Botilast

**Anders Larsson Botilast** (rootsi keeles Anders Larsson till Botila; soome keeles Antti Laurinpoika, Puotilan herra; surnud 1613) oli Östergötlandist pärit Rootsi sõjaväelane (rittmeister), Karl IX ja Gustav II Adolfi aegne Tallinna linnuse ja Tallinna linnuselääni asehaldur (1603–1612).

1594. aastal sai ta eluaegsesse valdusse 55 taluga lääni Somero ümbruskonnast Soomes. Sinna asutas ta Jurvala ja Härkälä mõisa (soome keeles *Härkälän kartano*, :fi).

## Perekond
Abikaasa Brita Tönnesdotter Wildeman (surnud 1608), kes oli Viiburi asehaldur Tönne Olofsson Wildemani (umbes 1510–1584) ja Brita Henriksdotter Risbiti (umbes 1520–1592) tütar, Pernå Tjusterby mõisniku, admirali ja Nyslotti, Kexholmi ja Nöteborgi asehaldur Arvid Tönnesson Wildemani (surnud 1617) õde. Abielust sündisid:
*Lars Andersson Botilast (langes 1611 Kuressaares), rittmeister, Käkisalmi asehaldur 1611. Abiellus Margareta Munckiga Fulkilast (Munck af Fulkila), kes pärast mehe surma abiellus Kristoffer Assersson Mannersköldiga (1583–1628) (Nils Assersson Mannersköldi vend)
*Elin Andersdotter (surnud 1630), abiellus šotlasest Ihamäe ja Pitkäjärvi mõisniku, Rootsi rittmeister John (Hans, Johan Alexandersson) Ramsay'ga (surnud 1649), rittmeister Johan Ramsay (surnud 1648) ema.

## Viited

## Välislingid
*Elulugu (1922), lk. 196 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Vello Helk: Ilmar Arensi uurimus Kalmari sõda Eestis 1611 – 1613 saaremaa.ee
*[Toinen Puolan sota (1600–1629): I vaihe Sota Baltiassa (1600–1618)](http://www.pohjanprikaatinkilta.fi/PohPr/sodat/Puolan%20sota%20(1600%20-%201618).htm) pohjanprikaatinkilta.fi
Nærøyfjorden

**Nærøyelva** ehk **Nærøya fjord** on fjord Norras Vestlandi maakonnas Aurlandi vallas.

Nærøyelva on Sogne fjordi kitsas haru. Fjord on ligikaudu 18 km pikk ja mõnes kohas üksnes 500 m lai. Fjordi suubub Nærøydalselvi jõgi. Fjordi kaldal tõusevad mäed isegi 1700 m kõrgusele merepinnast.

Fjordi kaldal suuri asulaid ei ole, üksnes väikesed külad ja üksikud talud.

Alates 2005 kuulub Nærøyfjorden koos sellest 120 km kaugusel asuva Geirangeri fjordiga UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Viited

## Välislingid
Vjatšeslav von Plehwe

**Vjatšeslav von Plehwe** (vene keeles *Плеве Вячеслав Константинович*, Wenzel von Plehve) (8. aprill 1846 Meštšovsk, Kaluga kubermang – 15. juuli 1904 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi poliitik, politseiülem ja siseminister.

Sündis venestunud saksa perekonnas, lõpetas Moskva Ülikooli.
## Teenistus
* 1867 – asus tööle Moskva ringkonnakohtusse; 
* 1879 – sai Peterburi kohtupalati prokuröriks;
* 1881–1884 Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangu direktor;
* 1885–1894 Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi siseministri abi, Venemaa Keisririigi senaator;
* 1894–1899 riigisekretär;
* 1899–1902 Soome asjade riigisekretär, keiser Nikolai II esindaja autonoomses Soome Suurvürstiriigis;
* 1902–1904 Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi siseminister. 

Tapeti 15. juulil 1904 Sotsialistide-Revolutsionääride Partei Võitlusorganisatsiooni liikme Jegor Sazonovi poolt.
Paul Parmakson

**Paul Parmakson** (28. august 1895 Räpina vald, Võrumaa – 30. detsember 1946 Tartu) oli eesti arst ja arstiteadlane.

Õppis 1915–1918 ja 1920–1922 (lõpetas) Tartu Ülikoolis arstiteadust, dr. med 1943 (Naha pato-histoloogiline reaktsioon leepra puhul ja selle praktiline hinnang).

1922–1932 Leevi jaoskonnaarst, 1932–1933 Audaku ja 1933–1939 Kuuda leprosooriumi juhataja. 1939–1944 Tartu Ülikooli dermatoloogia ja veneroloogia kateedri assistent, 1944–1946 juhataja.
Ants Käspre

**Ants Käspre** VR II/3 (kuni 1936 **Hans Käsebier**, 26. aprill 1896 Vastemõisa vald, Viljandimaa – 21. veebruar 1942 Vjatlagi vangilaager, Kirovi oblast) oli eesti agronoom, Agronoomide Koja esimees.

Õppis 1919–1928 (lõpetas) Tartu Ülikoolis agronoomiat, mag. agr. 1935 (Põldsinep ja selle tõrje, eriti otstarbekohase maaharimise abil). Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Osales Vabadussõjas. 

1919–1922 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi juhataja, 1922–1929 Tartu Ülikooli taimehaiguste katsejaama assistent ja abijuhataja, 1929–1934 Kuusiku katsejaama juhataja, seejärel abijuhataja. 26. jaanuaril 1940 valiti Agronoomide Koja esimeheks. 

Arreteeriti NKVD poolt 1941, sama aasta juunis mõisteti 15 aastat vangilaagrit ja 5 aastat asumist. 

Suri Venemaal vangilaagris.

## Välislingid
*
Leonhard Merzin

**Leonhard Merzin** (10. veebruar 1934 Aruküla, Kudina vald – 2. jaanuar 1990 Tartu) oli eesti teatri- ja filminäitleja, üks tuntumaid Eesti filminäitlejaid Nõukogude Liidus, mänginud rohkem kui 50 filmis. Eestis on tema tuntuim roll õpetaja Laur filmis "Kevade". 

Ta õppis aastatel 1952–1954 Tartu Kunstikoolis ja lõpetas 1969 Viljandi Kultuurharidustöö Kooli; maalikunstnikuna tegi rohkesti loodus- ja lillemaale.

Leonhard Merzin on maetud Tartu Raadi kalmistule. Temast on tehtud portreefilm "Leonhard" (1994, autor Õie Orav).

## Töökohad

* 1957–1960 Vanemuine, koorilaulja 
* 1960–1963 Ugala, näitleja ja dekoraator
* 1963–1966 Rakvere Teater, näitleja ja kunstnik
* 1966–1979 Vanemuine, näitleja

## Teatrirolle

* Indrek (A. H. Tammsaare / Eeva Vahur "Mauruse kool")
* Val (Tennessee Williamsi "Orpheus laskub põrgusse")
* Waga (Jaan Toominga / Rein Heinsalu "Polonees 1945")

## Filmirolle
* 1965 Väljaotsa Jaan (telefilm "Külmale maale")
* 1968 vaimulik Mortimer ("Vaikne hooaeg")
* 1968 Jass ("Libahunt")
* 1968 Politruk Rein Mänd ("Inimesed sõdurisinelis")
* 1969 õpetaja Laur ("Kevade")
* 1969 Laar ("Gladiaator")
* 1971 Edgar ("Kuningas Lear")
* 1972 Arno ("Tagasipöördumine ellu")
* 1972 Mart ("Maaletulek")
* 1974 ("Ohtlikud mängud")
* 1975 ("Briljandid proletariaadi diktatuurile")
* 1976 metsavaht ("Tagasitulek")
* 1985 Donald Crowhurst (“Sajandi sõit”)

## Kirjanduslik tegevus
  
Leonhard Merzin kirjutas luuletusi, lühijutte ("Kaks sõdurijuttu" – Edasi 15.11.1959), näidendeid ("Täiskasvanud", lavastatud Tartu Rahvateatris 1974) ja muid tekste. 

Temalt avaldati raamat "Ekskursioon filmivõtetele. Mälestusi" (koostanud Kalju Haan ja Kirsten Simmo, eessõna Arvo Kruusement, sari "Elavik", Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum ja SE & JS, Tallinn 2005, 80 lk), mis esmalt ilmus järjejutuna ajalehes Edasi (7.–16. oktoobril 1976).

## Isiklikku

Tema tütred on arhitekt Ilona Merzin (sündinud 1959 abielust Taimi Rätsep-Välbaga), riigiametnik Carol Merzin (sündinud 1965 abielust Kersti Kuivaga) ja näitleja Helena Merzin (sündinud 1972 abielust Tiiu Lukuga).

## Kirjandus

* Heilo Aadla, "Leonhard Merzin 10. II 1934 – 2. I 1990" – Edasi 5. jaanuar 1990
* *In memoriam* – Reede 12. jaanuar 1990, lk 15
* Raimu Hanson, Ilmari Karro, "Õpetaja Laur on surnud" – Edasi 14. jaanuar 1990, lisa Liivimaa Kroonika, nr 1, lk 2 
* "1000 tartlast läbi aegade". Koostanud Lembit ja Uno Ainsoo, Liivimaa Mälu, Tartu 2003

## Välislingid

* Leonhard Merzin Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum
* 
* Juhani Püttsepp, "Elu helget last jätkus filmi ja kodulinna" – Tartu Postimees 12. veebruar 1999, lk 4 
* "Filminäitleja Leonhard Merzin" (katkendeid Helena Merzini uurimistööst) – samas
* Jaan Lukas, (Merzin 75) – Vooremaa 14. veebruar 2009
* Jaanus Kulli, "Sain Leonhard Merzini kõrval elada ilusat südamlikku elu" – Õhtuleht 30. mai 2009
Øyeri vald

**Øyeri vald** on vald Norras Innlandeti maakonnas.

Valla halduskeskus on Tingbergi küla.

Øieri kihelkond kui omavalitsusüksus loodi 1. jaanuaril 1838. See on üks vähestest Norra valdadest, mille piire pole sestpeale muudetud. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.

## Ajalugu
Kui must surm talvel 1349/50 Norrasse jõudis, oli Øyer üks enam kannatanud valdu. Hinnanguliselt hukkus 2/3 kuni 3/4 elanikkonnast.

## Viited
Georgi Sudeikin

**Georgi Sudeikin** (vene keeles *Судейкин, Георгий Порфирьевич*; 11. aprill 1850 Smolenski kubermang – 16. detsember 1883 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi riigiametnik, poliitilise jälitusasutuse Peterburi Kaitsejaoskonna ülem, auastmelt sandarmipolkovnik (1882).

Pärast kadetikorpuse lõpetamist alustas ta teenistust sõjaväes 1870. aastal praporštšikuna ja 1871. aastal ülendati alamporutšikuks. 1874. aastal viidi ta isikliku taotluse alusel üle Sandarmikorpusse, 1877. aastal ülendati staabikapteniks ja viidi üle Kiievi kubermangu Sandarmivalitsusse, kus ta paari aasta jooksul avastas ja likvideeris Narodnaja Volja Kiievi organisatsiooni.

## Tegevus Peterburi kaitsejaoskonnas
1881. aasta juunis edutati ta Peterburi linnapea (ja politseijuhi) Valitsuses Salajase osakonna ülemaks, hiljem aga Peterburi avaliku julgeoleku ja korra kaitsejaoskonna inspektoriks (ülemaks).

Sudeikin viis isiklikult läbi jälitustegevust keisrivõimuvastastes poliitilistes kuritegudes koostöös Narodnaja Volja Keskkomitees tegutsenud poliitilise politsei agendi Sergei Degajeviga, kellelt saadud informatsiooni alusel lõhkus Narodnaja Volja organisatsiooni ja vahistas selles osalejaid. 

Georgi Sudeikini tapsid Narodnaja Volja Täitevkomitee otsusel Narodnaja Volja partei liikmed Starodvorski ja Konaševski Degajevi korteris, kuhu see pärast agendina töötamise paljastamist meelitas Sudeikini kohtuma 16. detsembril 1883.

## Viited

## Välislingid
*Алексей ЛЕВИН, Две жизни штабс-капитана Дегаева, Международный ежемесячник “Совершенно секретно”
Glittertind

**Glittertind** ehk **Glittertinden** on 2465 m kõrgune mägi Norras Innlandeti maakonnas Lomi vallas Jotunheimeni mäeahelikus, 13 km Lillehammerist loodes.

Mägi on saanud nime Glittra jõe järgi. Sellele lisandub sõna "tind", mis tähendab tippu. Jõe nimi omakorda tuleb norrakeelsest sõnast "glitre", mis tähendab 'sädelema, sätendama'.

Oma absoluutse kõrgusega 2465 m on ta Norra kõrguselt teine mägi, jäädes alla vaid samas vallas paiknevale Galdhøpiggeni mäele (2469 m). Mäe kõrguse hulka on arvatud mäe tipus oleva liustiku paksus; selleta oleks mägi 2452 m kõrge. Glittertindi kõrgus kõigub lume ja jää sadamise ja äravoolu tõttu, mis muudab mäe tipus oleva liustiku paksust. Ta on olnud kõrgem kui Galdhøpiggen ja sellisena kõrgeim mägi Skandinaavias. Praegu on ta madalam, sest liustik tema tipus on kahanenud. Glittertindi suhteline kõrgus on 995 m.

Esimestena ronisid Glitterindi mäe otsa Harald Nicolai Storm Wergeland ja Hans Sletten 1841. aastal.

Glittertindile on kõige lihtsam ronida läänes olevast Spiterstuleni jahimajast, kust tuleb ronida 1300 m, või Glitterheimi jahimajast, kust tuleb ronida 1000 m kõrgemale. Glitterheimi jahimaja asub rahvuspargis ja sinna pääseb ligi ainult jalgsi.

Glittertindi otsa ronimine on suviti väga populaarne, ehkki mitte nii populaarne kui Galdhøpiggeni otsa ronimine. Tee üle liustiku on täielikult ilma jäälõhedeta, kuid kuumal päeval liustikku kattev lumi sulab ja muudab liustiku pinna täiesti märjaks. Mõned matkajad on kogenud, et liustikule moodustuvad vooluveenõvad, mille läbimisel saavad inimesed täiesti märjaks.

Vaade mäetipult on väga ilus. Glittertindist idas ja kagus ei ole kõrgeid mägesid, mistõttu mäetipult saab näha suuremat osa Opplandi põhja- ja idaosast. Glittertindi tipust tehtud fotod on enamasti tehtud mäe idanõlvalt pisut tipust altpoolt, kust mägi jätab kõige mõjuvama mulje.

Kunagi oli otse mäetipul väike onn, aga seda polnud võimalik korralikult kinnitada ja tuul puhus selle mäe järsust põhjanõlvast alla Grjotbreeni liustikule.

## Välislingid

* Glittertind maailma mägede entsüklopeedias (inglise keeles)
Rudolf Tamm (arst)

**Rudolf Tamm** (29. mai 1886 Peri vald, Võrumaa – 1952 Tartu) oli eesti arst.

Õppis 1909–1917 ja 1920–1921 (lõpetas) Tartu Ülikoolis arstiteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. Alates 1925 eraarst Tartus, alates 1926 Tartu linna kooliarst. 1925–1928 ajakirja Tervis toimetaja.

## Isiklikku
Tema väimees (tütre Heinola mees) oli Helme koguduse õpetaja Valter Vaasa, tütrepoeg Ivar Vaasa on arst.

## Viited
Peter Nicolai Arbo

**Peter Nicolai Arbo** (18. juuni 1831 – 14. oktoober 1892) oli norra maalikunstnik.

Ta viljeles ajaloomaali, mille põhiliseks motiiviks olid tegelased ja süžeed Skandinaavia mütoloogiast.

Aastail 1851–1852 õppis Kopenhaagenis Helstedi kunstikoolis ja 1853–1855 Düsseldorfi kunstiakadeemias Karl Ferdinand Sohni juhendamisel. Düsseldorfis elades sõbrunes ta Hans Gudega, kellega koos üüris mitu aastat korterit.

1861. aastal pöördus Peter Nicolai Arbo tagasi Norrasse ning juba järgmisel aastal võttis koos Hans Gude ja Frederik Collettiga ette õppereisi. Sellel reisil valmisid tal esimesed joonistused hobusest ja mäest, motiivid, mis kordusid palju tema hilisemates teostes.  
 
Aastail 1863–1871 elas ja töötas põhiliselt Pariisis, seejärel naasis Norrasse.

1882. aastal, olles 43-aastane, abiellus ta endast 23 aastat noorema kunstiüliõpilase Eliza Thomasiga.

Tema tuntuim teos on maal "Valküür" (1865).

## Galerii

Pilt:Valkyrie (Peter Nicolai Arbo) - Nationalmuseum - 18255.tif|"Valküür", 1865
Pilt:Ingeborg, peter nicolai arbo.jpg|"Ingeborg"
Pilt:Peter nicolai arbo, olaf tryggvasson king.jpg|"Olav Tryggvason"
Lomi vald

**Lomi vald** on vald Norras Innlandeti maakonnas.

Valla halduskeskus on Fossbergom.

Lom on tuntud oma pika ajaloo ja Norra ühe vähese säilinud püstpalkkiriku poolest. Ta asub Põhja-Euroopa kõrgeimate mägede keskel.

2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.

## Viited
Amanda Tõnisson

**Amanda Tõnisson** (kuni 9. juulini 1932 perekonnanimi **Peri** või **Päri**; 18. oktoober 1906 Rasina vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 24. märts 1998 Iru hooldekodu) oli kunstiajaloolane ja raamatukogutöötaja. 

## Elukäik ja haridus
Amanda Peri sündis Tartumaal Rasinal vallakirjutaja Jaan Peri peres. 

1925. aastal lõpetas ta Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi ning astus Tartu Ülikooli inglise keelt ja kirjandust õppima. Mõni aeg hiljem vahetas ta eriala ja pühendus kunstiajaloole, kus tema erihuviks kujunes baltisaksa kunst. Ülikooli tagasi pöördunud, pälvis ta 1937. aastal koos Ella Vendega Õpetatud Eesti Seltsi stipendiumi Oskar Hoffmanni ja Gregor von Bochmanni elu ja loomingu uurimiseks Düsseldorfi Kunstiakadeemia arhiivis. Õppereisil külastas Tõnisson ka Pariisi. 1938. aasta aprillist kuni 1939. aasta juunini elas koos end ülikooli juures täiendava abikaasa Ilmar Tõnissoniga Londonis, kus tutvus põhjalikult sealsete galeriide ja kunstimuuseumidega. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Filiae Patriae ridadesse.

Aastatel 1945−1946 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eriprogrammi alusel kunstiajaloolase ja etnograafi erialal. 

## Mõrv
9. juulil 1932 abiellus Amanda Peri poliitik Jaan Tõnissoni poja Ilmariga. 29. augustil 1932 sündis neil poeg Tõnis ja 29. aprillil 1934 poeg Markus, kes suri samal päeval.

Psüühiline kurnatus viis 10. oktoobril 1939 Tõnissoni oma abikaasa mahalaskmiseni. Ta oli astunud relva saamiseks Naiskodukaitsesse, kuid seal ei antud talle relvaluba, seepärast kasutas ta Jaan Tõnissonile kuulunud püstolit ja padruneid. Oma teguviisis leidis Amanda Tõnisson teadlikku ühiskondlik-perekondlikku revolutsiooni perekonna au, puhtuse ja õilsate ülesannete kaitseks. Jaan Tõnisson protesteeris selle avalduse vastu.

Sõjaväe Kõrgem Kohus mõistis Amanda Tõnissoni 18. jaanuaril 1940 tähtajata sunnitööle. Jaan Tõnissoni tsiviilnõue tema vastu 140 krooni ja 40 sendi ulatuses, mis koosnes Ilmar Tõnissoni matusekuludest ja 5 padruni hinnast, rahuldas kohus padrunite hinna osas (40 senti), lükates nõude ülejäänud osas tagasi. Nõukogude võim vähendas Eesti NSV Ülemkohtu otsusega 1941. aasta mais karistuse viiele aastale ning ta vabastati vanglast juba 1944. aastal.

Pärast vanglast vabanemist 1944. aastal töötas Tõnisson meditsiiniõena psühhoneuroloogiahaiglas.

1945. aasta sügisel sai Tõnisson vanema teadusliku töötaja koha Tallinna Riiklikus Kunstimuuseumis. Alates 5. juunist 1948 oli ta Tallinna Riikliku Kunstimuuseumi direktori ajutine kohusetäitja, 15. juulist 1948 kuni 28. aprillini 1949 kunstimuuseumi direktor ning seejärel teadusdirektor. 1950. aastal vabastati kodanlikus natsionalismis süüdistatuna oma ametikohalt.

Kunstimuuseumist lahkumise järel töötas Tõnisson aastakümneid Tallinna raamatukogudes. Ta suri Iru vanadekodus 24. märtsil 1998 ning on maetud Tallinna Vana-Kaarli kalmistule.

## Viited

## Välislingid
*"Amanda Tõnisson tähtajata sunnitööle" Uus Eesti nr 17, 19. jaanuar 1940. Lk 3
*Pekka Erelt, Tarmo Vahter. "Sajandi kiremõrv" Eesti Ekspress nr 15, 9. aprill 1998
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
*Haud Tallinna Vana-Kaarli kalmistul
Grani vald

**Grani vald** on vald Norras Innlandeti maakonnas.

Valla halduskeskus on Jaren.

Grani vald loodi 1. jaanuaril 1838. Brandbu küla ja selle ümbrus eraldati Grani vallast 1. jaanuaril 1897 ning liideti tagasi 1. jaanuaril 1962. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.

## Nimi
Grani talult saadud nime (vanapõhja *Grön*) kannab vald (algselt kihelkond) ajast, mil sinna ehitati esimene kirik. Vanapõhja *grön* tähendab kuuske.

## Viited
Lars Hertervig

**Lars Larsen Hertervig** (16. veebruar 1830 Tysværi vald – 6. jaanuar 1902 Stavanger) oli norra kunstnik. Tema fantaasiaseguseid teoseid motiividega Ryfylke rannikualast peetakse Norra kunsti tippsaavutuseks.

Hertervig kuulub Norra tuntuimate kunstnike hulka. Oma elu viimased 30 aastat maalis ta rahaliste olude tõttu pakkepaberile, ajalehtedele, tubakapaberile ja tapeedile.
Lule saami keel

**Lule saami keel** (*julevusámegiella*) on soome-ugri keelte hulka kuuluv saami keel, mida kõneleb 1500–2000 inimest Norras ja Rootsis. See on kõnelejate arvu poolest suuruselt teine saami keel põhjasaami keele järel. Sellel keelel on oma kirjakeel, mida kirjutatakse ladina kirjas.

Keelel on ametlik staatus Norra Tysfjordi vallas.

## Välislingid

* Giehttjit áddjá goaden heliraamat Lule saami keeles
Unfabulous

**"Unfabulous"** oli USA-s toodetud lastele mõeldud telesari. Sarja näidati telekanalites TEENick alates 2004. aasta sügisest kolm hooaega kuni 16. detsembrini 2007 ja hiljem kordustena kanalis Nickelodeon. See oli 9–14aastaste laste seas üks vaadatumaid telesarju.

"Unfabulous" on keskkooliõpilane, keda mängib Emma Roberts. Sarja stsenarist on Sue Rose, kes on varem kirjutanud ka sarjad "Pepper Ann" ja "Angela Anaconda". 

## Välislingid
* Koduleht
Julius Elango

**Julius Elango** (aastani 1923 **Julius Johannson**; 13. detsember 1895 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 28. september 1976 Tallinn) oli eesti kooliõpetaja, karskustegelane ja ajakirjanik.

Ta lõpetas 1918. aastal Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1918–1925 Tartu Ülikooli õigus- ja filosoofiateaduskonnas.

Ta töötas 1919 Türil ja 1920–1922 Koerus koolidirektorina, 1922–1927 Eesti Karskusliidu instruktorina, 1927–1933 Eesti Õpetajate Liidu sekretärina ning 1935–1940 Kooli-Kooperatiivi ärijuhina. Eesti Vabadussõjalaste Liidu kultuurpoliitilise osakonna juht.

Ta oli 1930. aastal asutatud Õpetajate Lehe omanik. 

Tõlkis populaar- ja ilukirjandust (näiteks "Sipelgad ei alistu", 1959).

Ta oli aktiivne kalasportlane ja kalaspordi propageerija.

## Pere
Tema vend oli Aleksander Elango.

## Teosed
*Elango, Julius (toim.) 1924. *Rahva lootus: käsiraamat õpetajaile, laste ja noorsoo karskustöö juhtidele*. Tartu: Sõnavara.
*Elango, Julius 1926. *Meie õnne vaenlane: mis peab igaüks alkoholismist ja karskusküsimusest teadma?* Tartu: Eesti Noorsoo Karskusliit, K. Mattiesen.
*Elango, Julius 1926. *Noorkarsklase joogid ja alkohol*. Tartu: Eesti Õpetajate Karskuskasvatusliit, K. Mattiesen.
*Elango, Julius (koost.) 1960. *Õngemees kalavetel II*.
*Elango, Julius (koost.) 1967. *Õngemees kalavetel III*. 
*Elango, Julius 1971. *Kalastaja käsiraamat*. (Parandatud trükk 1978.)

## Viited

## Välislingid
* 
*
Julius Johannson

**Julius Johannson** (nimevariant ka *Julius Johanson*) on olnud mitme tuntud inimese nimevariant:
*Julius Elango (1895–1976), Eesti kooliõpetaja, karskustegelane, ajakirjanik
*Julius Johanson (1880–1942), Eesti autosportlane
*Julius Johanson (1854–1911), Rakverega seotud Eesti ettevõtja
Fredriksten

**Fredriksten** on kindlus Norras Haldenis (varem kandis linn Fredrikshaldi nime).

## Ajalugu
Fredriksteni kindlus rajati 17. sajandil. See oli mõeldud asendama senist piirilinnust Bohusi, mis läks 1658. aastal Roskilde rahulepinguga Rootsi valdusse. Kindlus nimetati Taani ja Norra kuninga Frederik III järgi.

Kindlust piirati 17. sajandil mitmel korral.

Põhjasõja ajal üritasid Rootsi väed kaks korda Fredriksteni ja Fredrikshaldi vallutada. 11. detsembril 1718 hukkus kindluse piiramisel Rootsi kuningas Karl XII.

Rootslased ründasid kindlust ka 1788. ja 1814. aastal.

## Kindlus tänapäeval
Tänapäeval asub Fredrikstenis Norra kaitseväe logistika- ja halduskolledž. Kindluse alal töötab muuseum ning seal korraldatakse näitusi, suvel ka vabaõhukontserte.

## Välislingid
*Ülevaade Fredrikstenist (norra k.)
Fossbergom

**Fossbergom** (ka *Lom*) on asula Norras Innlandeti maakonnas, Lomi valla keskus.

Fossbergomis elab 789 inimest (2008). Asula pindala on 1,63 km².

Fossbergomis asuvad Lomi kirik ja Norra mägedemuuseum.

## Viited
Silvia Talts

**Silvia Talts** (aastani 1933 **Silvia Krastin**; 24. november 1901 Rūjiena – 29. juuni 1992 Tallinn) oli läti päritolu Eesti botaanik.

Ta oli üks "Eesti NSV floora" peamisi autoreid. Ta tegeles ka taimefüsioloogia ja taimkatte uurimisega. 

## Teosed
*Talts, Silvia 1956. *Taimeriigi tekkimine ja kujunemine*. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus.

## Viited

## Välislingid
*Eesti Entsüklopeedia
Etnedali vald

**Etnedali vald** on vald Norras Innlandeti maakonnas.

Valla halduskeskus on Bruflat.

Etnedali vald moodustati 1. jaanuaril 1894 pärast Nord-Aurdali valla Nordre Etnedali kihelkonna ja Sør-Aurdal valla Bruflati kihelkonna territooriumist. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.

## Viited
Store Skagastølstind

**Store Skagastølstind** (ka *Storen*) on mägi Norras Vestlandi maakonnas Årdali ja Lusteri valla piiril. Ta asub Hurrungane mäestikus.

Oma absoluutse kõrgusega 2405 m on see Norra kõrguselt kolmas mägi. Tema suhteline kõrgus on 1050 m.

"Store" ja "Storen" tähendavad norra keeles suurt. Skagastøl on mäe läheduses oleva piimafarmi nimi, mis kuulub Lusteri vallas olevale Skageni talule. "Støl" tähendab mägifarmi ja "skage" neeme. "Tind" tähendab mäetippu.

Esimest korda ronis mäe otsa William Cecil Slingsby 21. juulil 1876.

Mägironijate seas on tõus tippu üsna populaarne, kuid tõus ise on raske. Tippu jõudmiseks on mitu moodust, kuid kõige levinumad on Heftye ja Andrewsi tee. Esimest kasutas Johannes Heftje 1877 ja see on üsna keeruline, teist kasutas A. W. Andrewsi juhitud ekspeditsioon 1899.

## Välislingid
Lunneri vald

**Lunneri vald** on vald Norras Akershusi maakonnas.

Valla halduskeskus on küla Roa.

Lunneri vald loodi 1. jaanuaril 1893, kui see eraldati Jevnakeri vallast. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.

## Nimi
Vanalt Lunneri talult saadud nime (vanapõhja *Lunnar*) kannab vald (algselt kihelkond) ajast, mil sinna ehitati esimene kirik. Nimi on mitmuse vorm sõnast *lunnr*, mis tähendab palki. Piklikku küngast, millel talu ja kirik asuavad, on ilmselt palgiga võrreldud.

## Viited
Arendal

**Arendal** on linn Norras, Arendali valla ja endise Aust-Agderi maakonna keskus. Linnas asub ÜRO keskkonnaprogrammi UNEP/GRIDi büroo.

## Nimi
Arvatakse, et muinaspõhja keeles oli linna nimi *Arnardalr*. Talunime esimene osa *orn* omastavas käändes tähendab 'kotkas' ja lõpp *dalr* tähendab 'org'.

## Vapp
Vapp kinnitati 7. novembril 1924. See kujundati vana pitsati põhjal. Vapil on purjelaev, mis sümboliseerib kohalikus majanduses olulist kalapüüki ja purjetamist. Purjelaeva kujutati ka 17. sajandist pärineval linna pitsatil. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses oli purjelaev vapi ülaosas ning maastik koos Norra vapiga kilbi alaosas.

## Ajalugu

Praeguse Arendali kohal tekkis asula 16. sajandi keskpaigas; selle nimi oli *Arendall*. Aastal 1723 sai Arendal alevikuks ja aastal 1735 sai ta linnaõigused.

## Majandus
Aastal 1880. oli Arendal piirkonna suurim kaubasadam. 19. sajandi lõpus oli see Norra suurim laevaehituskeskus. Aastal 1939 asus Arendalis Norra suuruselt neljas tankerite laevastik.

Praegu tegutsevad linnas väikesed laevaehituseettevõtted, on arenenud masinaehitus, sealhulgas elektroonikatööstus. Linnas tegutseb ka üks maailma suurematest ränikarbiidi töötlevatest tehastest.


Pilt:Arendal Galtesund 02.JPG|Arendali sadam
Pilt:Arendal from ocean.jpg|Vaade Arendalile sadamast
Pilt:Arendal Galtesund.jpg|Vaade Arendalile Galtesundist


## Viited

## Välislingid
Aleksei Paivel

**Aleksei Paivel** (30. märts 1929 – 15. september 2003) oli Eesti botaanik, dendroloog.

Ta töötas pikka aega Tallinna Botaanikaaias, olles selle üks rajajaid ja dendraariumi kujundaja.

## Teosed
*Eesti Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia- ja Bioloogiateaduste Osakond, Tallinna Botaanikaaed, koos Heldur Sanderi ja Jüri Ellikuga, "Hõlmikpuu (Ginkgo biloba L) Eestis", Tallinn, 1990
Gjøvikbanen

**Gjøvikbanen** on raudtee Norras, mis kulgeb Oslo ja Gjøviki vahel. Raudtee kogupikkus on 124&nbsp;km ja sellel on 31 jaama.

Raudtee valmis 1902. aastal.

Kogu raudtee on elektrifitseeritud. See on Oslo kõige väiksema liiklusega raudtee ning ainuke üherajaline raudtee pealinnas.

Algselt oli selle raudteeliini nimi **Nordbanen** ning liin kulges Grefseni ja Røykenviki vahel.

Rööbastevahe on 1435&nbsp;mm.

## Märkused
Kvalsundet (Tromsø)

**Kvalsundet** on väin Norras Tromsi maakonnas Tromsø vallas. Väin lahutab Kvaløya ja Ringvassøya saart.

Väina maksimaalne sügavus on umbes 30 m.

Väina all on 1650 m pikkune maanteetunnel (56 m merepinnast sügavamal).

Väina on kavas rajada loodete jõul töötav elektrijaam.
Roa

**Roa** on asum Norras Akershusi maakonnas umbes 55 km põhja pool, Roa/Lunneri asula osa Lunnerist vahetult kagus, Lunneri valla halduskeskus.

Nimi pärineb vanapõhja sõnast *ró* ('konks').

Roat läbivad maanteed riksvei 4, mis viib Gjøvikisse, ja riksvei 35, mis viib Hønefossi.

Gjøvikbaneni raudteel on Roa jaam, kust hargneb endine Bergenbaneni osa Jevnakerbanen, mis Hønefossis jõuab praegusele Bergenbanenile. Jaam avati 1909 Oslot ja Bergenit ühendaval raudteel, nüüd aga sõidab enamik reisironge Drammeni kaudu. Roa kaudu sõidavad kaubarongid, sest tee on lühem.

Roas on Lunnerhallen ja keskkool.

Paljud elanikud käivad Oslos tööl.

Roa sihtnumbrid on 2713 ja 2740.

## Välislingid
* Store norske leksikon
Kvalsundet

**Kvalsundet** on väin Norras Hammerfesti vallas. Väin lahutab Kvaløya saart Norra mandriosast.

Väina vähim laius on 400 m. Üle väina viib 525 m pikkune Kvalsundi sild, mis avati 1978. aastal.

Väina sügavus ulatub umbes 50 meetrini.

Väinas elab palju kalu ning hülgeid ja vaalu. Vee-elustik on toiduks paljudele linnuliikidele, kellest mõned on kantud punasesse raamatusse.

Aastal 2003 avati Kvalsundeti põhjas umbes 50 m sügavusel 80 m sillast lääne pool loodete jõul töötava Kvalsundeti loodeteelektrijaama esimene turbiin. Neid tuleb kokku kuni 20. Keskmine voolukiirus jaama juures on 1,8 m/s, maksimaalne kiirus 2,5 m/s. See on esimene loodete jõul töötav elektrijaam Norras ja esimene loodete jõul töötav elektrijaam maailmas, mis on lülitatud ühtsesse energiavõrku.

Väinal on märkimisväärne laevaliiklus. Lubatav süvis elektrijaama piirkonnas on 17 m.
Ringebu vald

**Ringebu vald** on vald Norras Innlandeti maakonnas.

Valla halduskeskus on Ringebu küla.

Ringebu vald loodi 1. jaanuaril 1838. Sollia ala eraldati Ringebu vallast aastal 1864 ja sellest sai omaette vald. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.

## Nimi
Valla nime vanapõhja kuju on kas *Ringabú* või *Hringabú*. Nime esimene osa tuleneb ilmselt sõnast *ringr*, mis tähendab ringi või sõrmust. Teine osa *bú* tähendab maa piirkonda.

## Viited
Endel Varep

**Endel Varep** (3. september 1915 Staraja Russa – 13. aprill 1988) oli eesti geograaf, maastikuteadlane ja kartograafia ajaloolane.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Elsa Pastak ja vend Peeter Varep. Tema onu oli agronoom ja riigiametnik Arved Varep (1893–1942).

## Teoseid ja publikatsioone
*L.A. Mellini Liivimaa atlas ning selle tähtsus Eesti NSV territooriumi geograafilise uurimise ajaloos. Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised 1955, IV kd, nr 2
* Tartu. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959

## Viited

## Välislingid
* Endel Varep Eesti Looduseuurijate Seltsi e-teatmikus