open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tšehhi Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Tšehhi]]** tegi **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** debüüdi 2007. aastal. 

Esialgu tahtis Tšehhi osaleda 2005. aastal, kuid jäi siiski kõrvale, sest Tšehhi televisioonis oli planeeritud selleks aastaks juba kaks suurt üritust. Järgmisel aastal nad võistlusest osa ei võtnud, sest nende esindaja pidi alustama poolfinaalist ja polnud kindel, kas ta finaali jõuab.

Siiski otsustas Tšehhi rahvuslik ringhääling Česká televize 19. aprillil 2006. aastal, et osalevad 2007. aasta lauluvõistlusel.

Esimene esindaja valiti rahvuslikus eelvoorus SMS-hääletusega. Valituks osutus Tšehhi üks populaarsemaid rokkansambleid Kabát lauluga "Malá dama". Tšehhi jäi poolfinaalis viimasele kohale; Eesti andis talle ühe punkti. 

Hoolimata kahest ebaõnnestumisest osales Tšehhi 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas. Poolfinaalis jäädi viimaseks ja ei kogutud ühtegi punkti.

Pärast seda jäädi aastatel 2010.–2014. aastal halbade tulemuste ja Tšehhi televaatajate vähese huvi tõttu kõrvale.

Tšehhi naasis Eurovisiooni lauluvõistlusele 2015. aastal, kuid ka siis ei jõutud finaali.

2016. aastal jõuti esimest korda finaali. Gabriela Gunčíková esitatud laul "I Stand" jäi aga finaalis 41 punktiga eelviimasele, 25. kohale, seejuures ei saadud televaatajatelt ühtki punkti.

2018. aastal saavutas Mikolas Josef Tšehhi parima tulemuse (6. koha).

## Osavõtt

## Hääletamise ajalugu (finaalid 2007–2016)
Tšehhi on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

Tšehhi on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Välislingid
* Eurovisioon.ee – Tšehhi
* Česká Televize – Eurosong
* ESCstat.com Eurovisiooni statistika – Tšehhi
Kovdori rajoon

**Kovdori rajoon** on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. 

Rajoonis on Kovdori linn ja 6 asulat (sealhulgas Rikolatva ja Sljuda).

## Välislingid

*http://www.kovadm.ru/
Lovozero rajoon

**Lovozero rajoon** on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis.

Rajooni suuremad asulad on Revda alev ja Lovozero küla.

## Viited
Petšenga rajoon

**Petšenga rajoon** on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. Piirneb Norra ja Soomega. Enne Teist maailmasõda kuulus Soomele.

Suuremad asulad on Zapoljarnõi, Nikel ja Petšenga.

## Välislingid

*http://mun.gov-murman.ru/local/pechengsky.shtml
*http://www.pechenga.ru/
Olenegorsk

**Olenegorsk** on linn Venemaa Murmanski oblastis. Asub 112 km kaugusel Murmanskist.

Asutatud 1947. aastal. 1957. aastal sai linnaõigused. Linna läheduses on rauamaagikaevandused.

Linnas on 1963–1976 rajatud radarijaam, mis oli osa raketitõrje eelhoiatussüsteemist.

## Välislingid

*http://olenegorsk.murman.ru/
Gruusia Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Gruusia]]** tegi debüüdi **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** 2007. aastal Helsingis.

27. oktoobril 2006 teatas Gruusia, et soovib osaleda 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Sellel ajal oli EBU poolt veel kinnitatud maksimaalne osalevate riikide arv, mis oli 40. Märtsis 2007 teatati, et kõik 42 riiki osalevad Helsingis. Võistlusel pääses Gruusia esindaja Sopho Khalvashi lauluga "Visionary Dream" finaali ning saavutas seal 12. koha.

2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Gruusiat pime laulja Diana Gurtskaja, kes esitas laulu "Peace Will Come". Belgradis toimunud teisest poolfinaalist pääses ta edasi finaali ning lõpetas seal 11. kohal.

Augustis 2008 otsustas Gruusia Rahvusringhääling Moskvas toimuval 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lõuna-Osseetia sõja tõttu mitte osaleda. Gruusia keeldus osalemast võistlusel "riigis, mis rikub inimõigusi ja rahvusvahelist õigust", ning kahtles ka Venemaa suutlikkuses tagada osalejate ohutus Moskvas.

Detsembris 2008 siiski otsustati osaleda Moskvas toimuval lauluvõistlusel. Otsuse põhjuseks oli võit 2008. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel ning 12 punkti, mis saadi Venemaalt.

10. märtsil 2009 otsustas Euroopa Ringhäälingute Liit, et Gruusia ei tohi Moskvas toimuval Eurovisiooni lauluvõistlusel esitada rahvusliku vooru võitnud Venemaa peaministrit Vladimir Putinit pilavat laulu "We Don't Wanna Put In". Gruusia keeldus laulu sõnade muutmisest ning teatas, et loobub osalemisest.

## Osavõtt

## Hääletamise ajalugu (2007–2023 finaalid)
Gruusia on *andnud* kokku kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

Gruusia on *saanud* kokku kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:


ESC 2007 - Sopho Khalvashi - Visionary Dream.jpg|Sopho Halvaši Helsingis (2007)
Diana Gurtskaya, Georgia, Eurovision 2008, 2nd semifinal.jpg|Diana Gurtskaja Belgradis (2008)
Georgia at ESC 2011.jpg|Eldrine Düsseldorfis (2011)
ESC2013 - Georgia 06 (crop).jpg|Sopho Gelovani ja Nodiko Tatišvili Malmös (2013)
ESC2014 - Georgia 01.jpg|The Shin ja Mariko Kopenhaagenis (2014)
20150518 ESC 2015 Nina Sublatti 2001.jpg|Nina Sublatti Viinis (2015)
ESC2016 - Georgia 02.jpg|Nika Kocharov & Young Georgian Lolitaz Stockholmis (2016)
ESC2017 - Georgia 01.jpg|Thamara Gatšetšiladze Kiievis (2017)
ESC2018 - Georgia 01.jpg|Iriao Lissabonis (2018)
ESC2019-Georgia.jpg|Otho Nemsadze Tel Avivis (2019)


## Märkused

## Viited

## Välislingid
* Eurovisiooni lauluvõistluse koduleht
* Eurovisioon.ee – Gruusia
Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Montenegro]]** tegi oma debüüdi **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** 2007. aastal Helsingis. Varem oli Montenegro lauluvõistlusel osalenud Jugoslaavia (nii Jugoslaavia Sotsialistliku Föderatiivse Vabariigi 1961–1991 kui ka Jugoslaavia Föderatiivse Vabariigi 1992) koosseisus ning Serbia ja Montenegro koosseisus (2004–2006).

2005. aastal esindas Serbiat ja Montenegrot bänd No Name, mis oli pärit Montenegrost. Samuti olid Montenegrost Jugoslaavia esindajad aastatel 1983 ja 1984.

## Ajalugu
2004. ja 2005. aastal osales Montenegro lauluvõistlusel Serbia ja Montenegro liitriigina. 2006. aastal Serbia ja Montenegro eemaldus võistlusest, sest kaks vabariiki ei suutnud otsustada, millist kandidaati Eurovisioonile saata.

Alates 21. maist 2006, kui Montenegrost sai iseseisev riik, on Montenegro võistelnud lauluvõistlusel üksi. Riik tegi debüüdi 2007. aastal Helsingis.

#### Osalemine [[Serbia ja Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel|Serbia ja Montenegro]] liitriigi koosseisus

## Osavõtt

## Vaata ka
* Serbia ja Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel
* Jugoslaavia Eurovisiooni lauluvõistlusel

## Välislingid
* Eurovisioon.ee – Montenegro
* MontenegroSong 2008
Moldova Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Moldova]]** on osalenud **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** alates 2005. aastast. 2005. aastal esindas Kiievis Moldovat Zdob și Zdub, kus bändiga koos oli laval ka trummi lööv vanaema. Moldova pääses poolfinaalist edasi ning saavutas finaalis 6. koha. 

2006. aastal esindas Moldovat Arsenium ja Natalia Gordienko, kes jäid finaalis 20. kohale. Pärast halba tulemust Ateenas teatas Teleradio-Moldova, et Moldova eemaldub võistlusest ja ringhääling pole 2007. aasta lauluvõistluseks eelarvet eraldanud. Kuid ühiskonna survele vastu tulles saatis Teleradio-Moldova Helsingisse Natalia Barbu lauluga "Fight", mis pääses edasi finaali ning saavutas seal 10. koha.

2008. aastal ei jõudnud Moldova esimest korda nelja aasta jooksul finaali. Moldova džässilugu "A Century of Love", mida esitas Geta Burlacu, jäi poolfinaalis 19 riigi konkurentsis 11. kohale.

2017. aastal esindas Moldovat SunStroke Project, kes saavutas 374 punktiga 3. koha, mis on Moldova kõigi aegade parim tulemus.

## Osavõtt

## Välislingid
* Eurovisioon.ee – Moldova
* TRM – Eurovisiooni lauluvõistlus 2009
Floyd Merrell

**Floyd Merrell** (sündinud 1937) on Ameerika Ühendriikide semiootik.

Ta töötab Purdue Ülikoolis (West Lafayette, Indiana, USA). 

## Teoseid
*Merrell, Floyd 1985. *A Semiotic Theory of Texts*. Berlin: Mouton de Gruyter.
*Merrell, Floyd 1996. *Signs Grow: Semiosis and Life Processes*. Toronto: University of Toronto Press.
*Merrell, Floyd 2002. *Living Learning, Learning Living: Signs, East and West*. Ottawa: Legas Press.
*Merrell, Floyd 2003. *Sensing Corporeally: Toward a Posthuman Understanding*. Toronto: University of Toronto Press.
*Merrell, Floyd 2010. *Entangling Forms: Within Semiosic Processes*. (Semiotics, Communication and Cognition 5.) Berlin: De Gruyter Mouton.
*Merrell, Floyd 2013. *Meaning Making: It's What We Do; It's Who We Are*. (Tartu Semiotics Library, 12.) Tartu: University of Tartu Press.

## Tunnustus
*2005 Thomas A. Sebeok Award

## Kirjandus
*Deely, John 2005. Floyd Merrell named sixth Thomas A. Sebeok Fellow of the Semiotic Society of America. *Sign Systems Studies* 33(2): 477–480. vt

## Välislingid
*Videointervjuu Floyd Merrelliga
*floyd merrelli videoloeng "Interconnectedness: Through works of Remedios Varo and Maurits C. Escher", 2009
Heini Hediger

**Heini Hediger** (30. november 1908 Basel – 29. august 1992 Bern) oli Šveitsi zooloog ja zoosemiootik.

Ta juhatas pikka aega (1954–1973) Zürichi loomaaeda, enne seda ka Berni (1938–1943) ja Baseli loomaaeda (1944–1953).

Ta tegeles loomade käitumise uurimisega, eriti nende ruumitaju ja ruumisuhete ehk prokseemikaga. Selle tulemusena uuendas ta loomade hoidmisviise ja puuride ning aedikute ehitust loomadele oluliselt sobivamaks. Tema uuendused loomade pidamisel võeti kasutusele paljudes maailma loomaaedades. 

## Teoseid
*Hediger, Heini 1980. *Tiere verstehen: Erkenntnisse eines Tierpsychologen*. München: Kindler.

## Kirjandus
*Honegger, René E. 1993. Heini Hediger (1908-1992). *Copeia* 2: 584-585.
*Sebeok, Thomas A. 2001. *The Swiss Pioneer in Nonverbal Communication Studies Heini Hediger (1908–1992)*. New York: Legas.
Valgevene Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Valgevene]]** on osalenud **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** alates 2004. aastast. Sellel Istanbulis toimunud Eurovisioonil olid esimest korda kasutusel poolfinaalid, kus tuli osaleda ka Valgevenel. Riiki esindasid Aleksandra ja Konstantin, kes laulsid end lauluga "My Galileo" 22 osaleja hulgas 19. kohale (said kokku 10 punkti). See tähendas, et Valgevene pidi ka järgmisel aastal läbima kõigepealt poolfinaali. 

2005. aastal Kiievis esindas Valgevenet Anželika Agurbaš. Anželika laulis laulu "Love Me Tonight" poolfinaalis 13. kohale, kogudes 67 punkti. Valgevenet see tulemus finaali ei viinud. 

2006. aastal Ateenas esindas Valgevenet laulja Polina Smolova. Lauluga "Mum" jäi Valgevene poolfinaalis 22. ehk eelviimasele kohale, kogudes vaid 10 punkti. 

2007. aastal läks Valgevene eest lavale Dimitri Koldun, kes lauluga "Work Your Magic" viis Valgevene esimest korda finaali, saavutades poolfinaalis 4. koha 28 võistleja hulgas. Laulu helilooja on vene laulja Filipp Kirkorov. Finaalis koguti 145 punkti, mis asetas Valgevene lõpptabelis 6. kohale. 

Kuigi Valgevene saavutas Helsingis kuuenda koha, siis 2008. aastal kehtima hakanud uute reeglite järgi pidi Valgevene alustama taas poolfinaalist. Seekord esindas riiki Ruslan Alekhno, kes lauluga "Hasta La Vista" jäi poolfinaalis 17. kohale 19 osaleja seas ning kogus 27 punkti, millest ei piisanud finaali kvalifitseerumiseks. 

Hääletuses on Valgevene andnud peaaegu igal aastal oma 12 punkti Venemaale ja on saanud Venemaalt suhteliselt kõrgeid punkte vastu.

## [[2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus]]el
Valgevene riiklik ringhääling BTRC kinnitas osalemist 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, avaldades riikliku eelvooru Eurofest 2009 reeglid. 

Valgevene otsis oma kuuendat esindajat Eurovisiooni lauluvõistlusel neljaastmelise konkursiga. Esimeses voorus valis kutseliste muusikainimeste žürii 15 laulu, mis said osaleda poolfinaalides. Poolfinaalid toimusid detsembris, kus professionaalne žürii valis viis finalisti. Riigisisene finaal toimus jaanuaris ja võitja valiti telehääletusel.

Neljas tase oli artisti eelvalmistus Moskvaks ja 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus.

Laule BTRC-sse sai saata 5. oktoobrist kuni 20. novembrini 2008.

## Osalus

## Hääletamise ajalugu (2004–2017 finaalid)
Valgevene on *andnud* kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

Valgevene on *saanud* kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Välislingid
* Eurovisioon.ee – Valgevene
* Eurovisiooni lauluvõistluse koduleht
* Eurovision-Belarus 
* Valgevene rahvuslik finaal
Shigeru Shimada

**Shigeru Shimada** (1885–1954) oli Jaapani diplomaat.

Ta õppis Tokyo Võõrkeelte Kolledžis vene keelt ja oli Jaapani armees tõlk. Lisaks oskas ta inglise ja prantsuse keelt. 1907. aastast oli ta Jaapani välisministeeriumi teenistuses. Rohkem kui 30 aasta jooksul töötas ta Jaapani esindustes üle kogu Venemaa.

1939. aastal avas Jaapan diplomaatilise esinduse Eestis. 1939–1940 oli Shimada Jaapani Tallinna saatkonna 1. sekretär.

## Viited

## Kirjandus
*Tallinnas asutati Jaapani saatkond. Eestisse nimetatud Jaapani esindaja 4-kuine reis Tokiost Tallinna. Uus Eesti, 30. detsember 1939, nr. 354, lk. 3.
Voldemar Ader

**Voldemar Ader** (29. juuli 1907 – 7. juuli 1991) oli eesti näitleja.

Töötas aastatel 1937–1947 Vanemuises ja 1947–1968 Ugalas.

## Rollid Ugalas
* "Torm" – Uleiga
* "Kriidiring" – isand Ma
* "Vastumürk" – Kerranen
* "Kaks abielu" – Taavet
* "Naiste kool" – Arnolphe
* "Lootus õnnistusele" – Daantje
* "Põikpead" – Canciano
* "Kosjasõit" – sulane Jaak
* "Mrs Warreni elukutse" – pastor Gardner
* "Mauruse kool" – Slopašev
* "Vanapoiss" – Filipp Shpundik
* "Lõpp-peatus" – sõdur
* "Kajakad saadavad" – Mikolas Jonikis
* "Orpheus laskub põrgusse" – Jabe Torrance
* "Tanja" – Bašnjak
* "Katrina" – Kalmu
* "Tõrksa taltsutus" – teener Grumio
* "Inimesed valges" – Poogen
* "Kuu on loojunud" – teener Joseph
* "Äripäev" – Lible
* "Kippari unerohi" – kooliõpetaja
* "Karjäär Itaalia moodi" – käskjalg
* "Pulmad kogu Euroopale" – episoodid
* "Mees on mees" – isand Wang
* "Kakskümmend aastat hiljem" – Luuka
* "Vajatakse valetajat" – härra
Andrus Allikvee

**Andrus Allikvee** (sündinud 2. juunil 1957) on eesti näitleja.

Töötas aastatel 1980–1981 Ugalas lavamasinistina ning 1981–1999 Vanemuises ja 1998–2001 Ugalas näitlejana. 

Kuni 2023. aasta lõpuni oli ta Tartu Linnaraamatukogu avalike suhete spetsialist.

## Rollid Ugalas
* "Maa (õh mifi) inimene" (1981) – osaline
* "Lendsaurused" (1998) – Arthur Duncan
* "Appi, Korupid!" (1998) – professor Tormak
* "Vigased pruudid" (1999) – Jaak
* "Meremaa võlur. Päeva kaldad" (1999) – muutmismeister; jänes; Osavkäsi
* "Juudit" (1999) – Osias
* "Sõbrad, kurikaelad ja muud elukad" (1999) – härra Salapärane
* "Naiste naljad, meeste mängud" (1999) – Matti Modig
* "Greene'i testament" (2000) – doktor Arthur von Blon
* "Kuum süda" (2000) – Aristarchos
* "Tom Sawyeri seiklused" (2001) – doktor Robinson
* "Haljal aasal" (2001) – parun Felseck
* "Abielu Itaalia moodi" (2001) – advokaat Nocella
* "Unistus Mallorcast" (2001) – Vestberg
* "Wagga Jenowewa ajalik elloaeg" (2002) – krahv Sigvrid

## Rollid filmides
* 1989 mängufilm "Meister" – Ilmet Aarma
* 1988 telemängufilm "Narva kosk I jagu" – Jaan Tedder
* 1988 telemängufilm "Narva kosk II jagu" – Jaan Tedder
Seitsmenda Päeva Adventistide kogudus

**Seitsmenda Päeva Adventistide kogudus** (lühendatult ka **adventkogudus** või **adventkirik**) on kristlik kogudus, mida tuntakse eelkõige hingamispäeva pidamise tõttu nädala seitsmendal päeval – laupäeval. Kogudus sai alguse milleristide äratusliikumiset 19. sajandi esimesel poolel ja rajati ametlikult 1863. aastal. Koguduse rajajate seas oli Ellen G. White, kelle kirjutisi peetakse tähtsaks ka tänapäeval.

Seitsmenda Päeva Adventistide koguduse teoloogia sarnaneb üldjoontes teiste evangeelsete koguduste omaga, õpetades kolmainsust, Piibli eksimatust jmt. Koguduse eriomasteks õpetusteks on õpetus surmast kui unest ja Kristuse teise tuleku eelsest kohtust. Kogudus propageerib ka tervislikke eluviise, toitumist, usuvabadust ja suhteliselt konservatiivset eluviisi.

Kogudust juhib Peakonverents, asukohaga Silver Spring, Maryland, Ameerika Ühendriigid, mille allasutused on divisjonid maailma eri piirkondades. Divisjonid moodustuvad omakorda unioonidest, mis koosnevad üldjuhul koguduste liitudest. Eesti 19 adventkogudust kuuluvad Adventistide Koguduste Eesti Liitu, mis kuulub koos Läti liidu ja Leedu misjonipõlluga Balti Uniooni (kontoriga Riias), mis omakorda kuulub Peakonverentsi Trans-Euroopa divisjoni alla.

Adventkogudustes üle maailma on 15780719 liiget (seisuga 30.06.2008), viimastel aastatel on kogudusega liitunud enam kui miljon uut liiget. Kogudusele kuulub palju koole, kirjastusi ja tervishoiuasutusi (haiglad ja sanatooriumid) ning ülemaailmne heategevusorganisatsioon ADRA (Adventkoguduse arengu- ja katastroofiabi organisatsioon). 

## Seitsmenda Päeva Adventistide kogudus Eestis

### Vaimulikud

Adventkoguduses on kolmeastmeline vaimulike ordinatsioonisüsteem (diakon, kogudusevanem ja pastor). Kohaliku koguduse tööd juhib koguduste liidu määratud pastor, kes on ka kohaliku koguduse juhatuse esimeheks. Kogudusevanemad ja diakonid valib kohalik kogudus.

## Vaata ka
*Adventistid
*Seitsmenda Päeva Adventistid
*Adventistide Koguduste Eesti Liit (AKEL)

## Välislingid

*Koduleht
*Adventwiki
*Seitsmenda Päeva Adventistide koguduse koduleht (inglise keeles)
Karl Gutmann

**Karl Gutmann** (27. jaanuar 1884 Vao vald, Virumaa – 2. märts 1938 Rakvere) oli Eesti kohtunik.

Ta oli alates 1920. aastast Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat ja alates 1921. aastast Rakvere 1. jaoskonnakohtunik.
Heldur Vatsel

**Heldur Vatsel** (19. september 1916 Tallinn – 1. märts 1982 Tartu) oli eesti operetihelilooja. 

Ta õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis, kus oli Eduard Oja õpilane.

Eesti Kalmaniks kutsutud helilooja kirjutas enne II maailmasõja kümmekond menukat operetti, millest enamik ka Vanemuises lavastati. Tuntumad neist on "Õnnelend" (1934), "Napoli pärl" (1935), "Taevalik meloodia" (1936), "Dreiklang der Herzen" ("Südame kolmkõla", 1936), "Komandöri tütar" (1937), "Theoura" (ehk "Havai tüdruk", 1937–1938) ja "Igatsetud maa" (1939). Viimasest on tuntuim duett "Iga naine ükskord armub".

"Theoura" partituuri ostis üks Viini kirjastus ja see võinuks saada esimeseks eesti operetiks välislavadel, kuid noodid hävisid Viini pommitamisel. Vatseli looming oli Eesti NSVs põlu all oma rahvuslik-romantilise temaatika tõttu. Sõjajärgsel ajal oli Heldur Vatsel Eesti Raadio toimetaja, ka mitme Lõuna-Eesti orkestri juht ja dirigent, samuti klaveriõpetaja mitmes koolis. Viimastel aastatel elas tagasitõmbunult Tartus.

## Isiklikku
Tema tütar Pille Mark (s. 1943) on muusikaõpetaja, lapselaps Pille Kangur (1966–2013) oli helilooja.

## Välislingid
* Raivo Lööper, Pille Mark. Eesti Kalman taas teatrilaval
C-hepatiit

**C-hepatiit** on C-hepatiidiviiruse põhjustatud nakkushaigus, mis akuutses faasis on enamasti (90%) asümptomaatiline, umbes 80% HCV-st põhjustatud hepatiidijuhtumeid läheb üle krooniliseks. Inkubatsiooniperiood kestab umbes 2 nädalat &ndash; pool aastat. Koos HBVga oluline maksarakulise vähi (HCC) riskitegur.

30% juhtudest pole tagantjärele nakatumise allikat võimalik kindlaks teha. Levinumad nakatumise viisid on intravenoossete narkootikumide (nt heroiin) süstimine, tätoveerimine ja naha augustamine.

Krooniline faas 1/3 juhtudest aktiivse kuluga ning ebasoodsa prognoosiga. Vaid vähem kui 2% juhtudest esineb iseeneslik täielik paranemine. 

Põhiline ravi interferoonravi. Selle edukus on umbes 30%, sõltuvalt viiruse tüübist. Efektiivsete vaktsiinide väljatöötamine on raskendatud viiruse suure varieeruvuse tõttu.

## Vaata ka
*A-hepatiit
*B-hepatiit
Maailma Merendusülikool

**Maailma Merendusülikool** (*World Maritime University*) on rahvusvaheline kõrgkool, mis loodi 1983. aastal Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (IMO) ja Rootsi valitsuse heakskiidul. Merendusülikool asub Rootsis Malmös. 

Õppetöö toimub sealses ülikoolis inglise keeles.

## Välislingid
*Ametlik lehekülg
Halifax

**Halifax** on linn Kanadas, Nova Scotia provintsi ja Halifaxi piirkondliku omavalitsuse keskus.

Fairview Lawni, Mount Oliveti ja Baron de Hirschi kalmistutele on maetud 150 Titanicu hukkunut, mis on veidi alla poole eales leitud surnukehadest.


The_Port_of_Halifax_(1830_-_1840_)_Unknown_Canadian_painter.jpg|Halifaxi sadam(tundmatu autori maal 1830. aastatest)
438 - Halifax NS.JPG|Purdy's Wharf


## Vaata ka
* Halifaxi plahvatus
* Dartmouth

## Viited

## Välislingid

* Halifaxi turismileht
Joachim Gottlieb Schwabe

**Joachim Gottlieb Schwabe** (11. november 1754 Kose – 21. jaanuar 1800 Kadrina) oli baltisaksa päritolu Eesti kirikuõpetaja ja kirjanik. 

Õppis aastatel 1764–1769 koolis Narvas ja aastatel 1769–1773 Tallinna Gümnaasiumis. Jena Ülikooli immatrikuleeriti ta juulis 1778. Ordineeriti õpetajaks 21. juunil 1780.

Seejärel töötas ta kirikuõpetajana 1780–1783 (kutsuti 4. märtsil 1780) Nissi Maarja koguduses, 1783–1796 (kutsuti 2. augustil 1783, ametisse asus 3. oktoobril 1783) Lihula ja Kirbla koguduses ning 1796–1800 (kutsuti 6. mail ja ametisse asus 3. oktoobril 1796) Kadrina Katariina koguduses. Ta valiti 15. jaanuaril 1798 Eestimaa konsistooriumi assessoriks, kuid haiguse tõttu ei võtnud kohta vastu. Ta oli estofiil.

Schwabe elutöö oli eesti maarahva hariduse parandamine. Kuulsaks sai ta eesti keeles luuletava poeedina ja kalendrite autorina. Aastatel 1795–1797 ja 1799 oli ta Eesti-Ma Rahwa Kalendri toimetaja. Kolm Schwabe luuletust: "Laul" (1795), "Lapse uinutamisse Laul" (1796) ja "Kewwade laulda" (1797), olid väga populaarsed. Aastal 1832 tõlkis Heinrich Rosenplänter luuletuse "Laul" saksa keelde, pealkirjaga "Der zufriedene Bauer" ('õnnelik talupoeg'). Surmajärgselt ilmus Schwabe "Eestimaa tallomehhe laul", milles ta kritiseeris Eesti maarahva rõhumist.

## Isiklikku
Tema isa Johann Heinrich Schwabe oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, vanaisa Johann Christoph Schwabe oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, tema poeg Peter Heinrich Schwabe oli Jõelähtme ja Jüri koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Provints (Indoneesia)

**Provints** (indoneesia keeles *provinsi* või *propinsi*) on Indoneesia kõrgeima astme haldusüksus. Igal provintsil on omavalitsus, mida juhib kuberner ja ka oma seadusndlik organ. Kuberner ja kohaliku esinduse liikmed valitakse rahvahääletusel viieks aastaks.

Indoneesias on 38 provintsi, millest 12 on moodustatud alates 1999. aastast. Üheksal provintsil on eristaatus: Aceh, Yogyakarta, Paapua, Lääne-Paapua, Edela-Paapua, Kesk-Paapua, Lõuna-Paapua, Mägi-Paapua ja Jakarta. Provintsid on jaotatud linnadeks (*kota*) ja regentkondadeks (*kabupaten*).

## Provintsid

## Viited
Meinhard Uustalu

**Meinhard Uustalu** (5. september 1928 Järgküla (praegu Moka) – 22. august 1994 Kasti) oli eesti koduloolane ja genealoog.

## Elulugu
### Päritolu ja haridustee
Meinhard Uustalu sündis Arnold-Aleksander Uustalu (1903–1973) ja Hilda-Marie Lilleveldi vanima pojana. Ta õppis Haimre kuueklassilises külakoolis ja Tallinna Reaalkoolis. Töötas mõnda aega Haimre rahvamajas.

### Siberis
1949. aastal läks Siberisse järele oma küüditatud pruudile Erna Uustalule, kellega ta Venemaal samal aastal abiellus. Novosibirski oblastisse jäid nad elama 1957. aastani. Seal sündis neil ka 1955. aastal esimene poeg.

### "Tasuja" kolhoosis
Pärast Siberist naasmist asus ta elama Kasti külla ja töötas sealses "Tasuja" kolhoosis. Ta oli nii kassapidaja, elektrik-lukksepp, karjabrigadir kui ka kultuurimaja juhataja. Suure raadioasjanduse huvilisena oli ta kolhoosi raadiosõlmes raadiotehnik ja juhataja.

## Koduloolane ja genealoog
Koduloolasena oli ta põhjalik uurija arhiivides. Fotograafiahuvilisena jäädvustas ta piirkonna perekondlikke sündmusi, aga ka muinsus- ja loodusväärtusi. Oma kodukoha Haimre-Kasti kohta kirjutas ta kümneid ajaleheartikleid. Peale selle tundis ta suurt huvi sugupuu-uurimise vastu. Tema koostatud on mitmed suguvõsakroonikad (Alekand, Erissaar, Kolks, Ots, Uustalu, Valter jt).

Ehkki Meinhard Uustalu oli väga viljakas uurija, on temalt siiani (postuumselt) ilmunud vaid teos "Haimre-Märjamaa piirkonna minevikust", mis valmis käsikirjana juba 1977. aastal, kuid trükivalgust nägi alles 2008. aastal.

## Isiklikku
Meinhard Uustalul on kolm poega. Pojapoeg Märt Uustalu on ajaloolane.

## Uurimused
**Söökidest ja söögikommetest Märjamaa kihelkonna väiketalus 1930-1940* (1975)
**Haimre-Märjamaa piirkonna minevikust* (1977, ilmunud 2008)
**"Tasuja" kolhoos 1949-1968* (1978)
**"Tasuja" kolhoos 1969-1978* (1978)
**Haimre valla veskitest* (1980)
**Ülevaade käsitöödest ja käsitöömeistritest. Märjamaa kihelkonna Haimre piirkond XVII-XX saj* (1984)
**Järgküla* (1988)
**Omavalitsuslike organite ja nendega seoses olevate elualade minevikust Märjamaa külanõukogu piirkonnas* (1990)

## Viited

## Välislingid
*Haimre kalme: mälestuskivi avamise puhul 26. septembril 1992. aastal
*Haimre-Märjamaa piirkonna minevikust
*Haimre raamatukogu tähistas 85. aastapäeva
*Kabala Uustalude Kasti liinid 1726-1991
*Märjamaa sai kingiks oma ajaloo
*Veskid M. Uustalu uurimistöö põhjal
*Artikkel "Mõisamaa hiiemägi" ajakirjas Eesti Loodus aastast 1975
*Artiklid andmebaasis ISE
Serbia ja Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Serbia ja Montenegro]]** osales Eurovisiooni lauluvõistlusel kaks korda, 2004. ja 2005. aastal. 

Debüüdi tegi liitriik 2004. aastal Istanbulis, kus Serbiat ja Montenegrot esindas Serbia laulja Željko Joksimović. Joksimovići esitatud laul "Lane Moje" võitis Eurovisiooni ajaloos esimest korda toimunud poolfinaali ning kvalifitseerus finaali. Finaalis saadi 263 punktiga Ukraina järel 2. koht.

2005. aastal esindas Serbiat ja Montenegrot Montenegro bänd No Name, kelle esituses kõlas laul "Zauvijek moja", mis kogus lauluvõistlusel 137 punkti ning saavutas 7. koha.

2006. aastal valiti Serbiat ja Montenegrot esindama taas No Name. Kuid arvati, et No Name'i võit 2005. aasta rahvuslikus eelvoorus tuli tänu Montenegro ringhäälingu taktikalisele hääletusele. 2006. aastal selline hääletuskäik kordus, mistõttu riiklik ringhäälingute liit UJRT ei jõudnud kompromissile, et saata No Name Eurovisioonile Ateenasse.  

20. märtsil 2006 Serbia ja Montenegro ametlikult eemaldus lauluvõistlusest. Riigile jäi siiski võimalus võistlusel hääletada ja punkte anda. Montenegro ringhääling aga Eurovisiooni poolfinaali üle ei kandnud, seega punktid tulid tegelikult ainult Serbialt. 

Pärast 2006. aasta juunis Montenegros toimunud iseseisvusreferendumit on Montenegro ja Serbia osalenud Eurovisioonil eraldi.

## Osavõtt

## Vaata ka
*Jugoslaavia Eurovisiooni lauluvõistlusel
*Serbia Eurovisiooni lauluvõistlusel
*Montenegro Eurovisiooni lauluvõistlusel

## Välislingid
*Eurovisioon.ee - Serbia ja Montenegro
Ukraina Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Ukraina]]** on **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** osalenud alates aastast 2003. Ukraina üks kahest riigist, kes ei ole oma osalemise ajal kunagi jäänud välja lauluvõistluse finaalist. Kolmel korral on lauluvõistlus võidetud.

2003. aastal esindas Ukrainat populaarne Ukraina laulja Oleksandr Ponomarjov lauluga "Hasta La Vista", mis jäi 14. kohale. 

2004. aastal esindas Ukrainat laulja Ruslana, kes tõi ka Ukrainale võidu 280 punktiga.

2005. aastal toimus Eurovisiooni lauluvõistlus Ukrainas Kiievis. Ukrainat esindas ansambel GreenJolly ukrainakeelse lauluga "Razom nas bahato" (Разом нас багато), mis kogus 30 punkti ning jäi finaalis 19. kohale.

2006. aastal esindas Ukrainat Tina Karol, kes lauluga "Show Me Your Love" saavutas 7. koha nii poolfinaalis, kui hiljem finaalis. Ukraina on jäänud kahel aastal järjest teiseks 2007. aastal Verka Serdutška esitatud lauluga "Dancing Lasha Tumbai" ja 2008. aastal, kui Ukrainat esindas Ani Lorak lauluga "Shady Lady". 

2013. aastal saavutas Zlata Ognevich lauluga "Gravity" kolmanda koha. 

2016. aastal Stockholmis tõi Džamala looga "1944" Ukrainale teise võidu Eurovisiooni lauluvõistluselt.

2022. aastal esindas Ukrainat Kalush Orchestra lauluga "Stefania" (*Стефанія*), millega saavutati riigi kolmas võit.

## Osavõtt

## Hääletamise ajalugu (2003–2018 finaalid)
Ukraina on *andnud* kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

Ukraina on *saanud* kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Korraldatud Eurovisiooni lauluvõistlused

## Viited

## Välislingid
* Eurovisiooni lauluvõistluse koduleht
* Eurovisioon.ee - Ukraina
Ro toro

:*Artikli nimi peab olema *'Ro:toro**, kuid tehniliste piirangute tõttu ei ole seda võimalik kasutada.''

**Ro:toro''' on Eesti folkdžässiansambel.

Ansambel Ro:toro läheneb traditsioonilistele hoogsatele torupillilugudele moodsa helikeele kaudu, lisades muusikasse saksofoni, elektrikitarri ja omavalmistatud alternatiivsed löökpillid. Kõlapilt on sellegipoolest ürgne ja torupillikeskne.

## Liikmed

*Cätlin Jaago – torupill
*Sandra Sillamaa – torupill
*Karl Laanekask – elektrikitarr
*Marko Mägi – saksofonid
*Silver Sepp – löökpillid

Cätlin Jaago õppis torupillimängu Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias. Sandra Sillamaa on Cätlin Jaago õpilasena temaga koos torupilli mänginud alates 2000. aastast, nende vahel tekkinud muusikaline üksteisemõistmine on ansambli alustugi.

Marko Mägi teeb saksofonil improvisatsioonilisi džässisoolosid. Erilised rütmipillid – kausid veega – on avastanud Silver Sepp. Kausid annavad maheda meloodilise rütmikõla. Karl Laanekask elektrikitarril täiendab ansamblit kaasaegsete kõlavärvidega.

## Albumid

*Ro:Toro "Estonian Bagpipe Music", 2006 (albumil kõlab ka bändiliikmete 5 originaallugu)

## Viited

## Välislingid
* Ro:toro koduleht
* Info Ro:toro kontsertide kohta
* Ro: ToRo – Hiidlase Vene Kamaaruska (YouTube)
Manmohan Singh

**Manmohan Singh** (pandžabi ਮਨਮੋਹਨ ਸਿੰਘ; 20. august 1932 Gahis Pandžab – 26. detsember 2024 New Delhi) oli India poliitik, 22. maist 2004 kuni 26. maini 2014 India peaminister, esimene sikh India peaministri ametikohal. 

Kuulus India Rahvuskongressi. Aastatel 1982–1985 oli ta India keskpanga juht ja 1991–1996 India rahandusminister. Pärast 2009. aasta parlamendivalimisi kinnitas India Rahvuskongressi juhitav koalitsioon ta uueks ametiajaks peaministriks. 

Singh on lõpetanud 1954. aastal Punjabi ülikooli Chandigarhis ja 1957 Cambridge'i Ülikooli ning kaitsnud filosoofiadoktori väitekirja majandusteaduses Oxfordi Ülikooli Nuffield College'is 1962. aastal. Ta on töötanud Rahvusvahelises Valuutafondis ja ÜRO-s.

## Välislingid

* Peaministri koduleht
Põõsaspea

"**Põõsaspea**" on mitme koha ja objekti nimi Eestis:

***[[Põõsaspea neem]]**
***[[Põõsaspea tulepaak]]**
***Põõsaspea** on Spithami küla nimevariant
Sydney (Nova Scotia)

**Sydney** on linn Kanadas Nova Scotia provintsis, Cape Bretoni piirkondliku omavalitsuse keskus. Asub Cape Bretoni saarel.

## Välislingid
Lebjažje

**Lebjažje** on mitme asula nimi Venemaal:
*Lebjažje, alev Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis.
*Lebjažje, alevik Leningradi oblastis Viiburi rajoonis.
*Lebjažje, alev Altai krais Barnauli linna haldusalas.
*Lebjažje, alev Kirovi oblastis, Lebjažje rajooni keskus.
*...
Maluku

***[[Maluku saared]]**, Malai saarestiku osa Sulawesi, Mindanao ja Uus-Guinea vahel.
***[[Maluku meri]]**, meri Sulawesi ja Halmahera saare vahel.
***[[Maluku provints]]**, Indoneesia provints

## Vaata ka

*Põhja-Maluku
Saarte loend suuruse järjekorras

See on '''nimekiri maailma saartest suuruse järjekorras.

## Saared pindalaga üle 250 000 km²

## Saared pindalaga 25 000 – 250 000 km²

## Saared pindalaga 10 000 – 25 000 km²

Saaremaa asub selles nimekirjas 175. kohal.

## Viited
Fumigatsioon

**Fumigatsioon** ehk **suitsutamine** (ka *gaasitamine*) on mingi keemilise aine (fumigandi) kasutamine eesmärgiga võidelda kahjurite, harvem ka taimehaiguste vastu. Fumigante kasutatakse gaasi või auru kujul.

Fumigandid mõjuvad enamasti objektile (näiteks rottidele) mürgina või kutsuvad esile lämbumise.

## Vaata ka
*Deratisatsioon
Juhan Vilbaste

**Juhan Vilbaste** (3. aprill 1924 Tartu – 20. oktoober 1985 Tartu) oli eesti zooloog (entomoloog).

Aastatel 1932–1936 õppis Tartu Pedagoogiumi Harjutuskoolis, 1936–1941 Tallinna Gustav Adolfi Progümnaasiumis, 1941–1943 Gustav Adolfi Gümnaasiumis. 1943–1944 töötas kaardistusametnikuna Tööstuslike Uurimiste Instituudi geoloogia osakonnas.

1944 veebruaris läks vabatahtlikuna Soome armeesse, teenis 200. jalaväerügemendis ja osales tõrjelahinguis Karjala kannasel. 1944 juunis langes vangi ja viibis sõjavangis 1945 oktoobrini. 1946. aastal asus tööle Eesti NSV Riiklikus Loodusteaduste Muuseumis. 

Aastatel 1946–1951 õppis Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonnas, lõpetas ülikooli bioloog-entomoloogi kutsega. 1958. aastal kaitses bioloogiakandidaadi väitekirja "Eesti madalsoode tsikaadiliste faunast".

1947–1985 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis, algul laborandina, 1966. aastast surmani vanemteadurina.

Teda on peetud üheks maailma paremaks spetsialistiks tirtide alal. Ta koostas ülevaate nii Eesti kui Põhja-Euraasia tirtidest, kirjeldas teadusele 173 uut tirdiliiki. Rühma *Cicada* (tsikaadilised) eestikeelne teaduslik nimetus "tirdid" on Juhan Vilbaste pandud, see vastab eesti rahvapärasele nimetusele paljude sama rühma esindajate kohta. Kirjutas viis monograafiat Altai (1965), Primorje (1968), Eesti (1971), Tuva (1980) ja Kamtšatka (1980) tirtidest.

Ta uuris ka limuseid, hulkjalgseid ja liblikaid.

Aastatel 1971–1974 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni liige.

Ta on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.

## Isiklikku
Tema isa oli Gustav Vilbaste ja ema Ellen Vilbaste, vend Henn Vilbaste. Tema abikaasa oli Asta Vilbaste ja poeg oli Kaarel Vilbaste.

## Viited

## Välislingid
*Artikkel Eesti entsüklopeedias
Silm (geograafia)

**Silm** on kitsas karide- või madalikevaheline laevatatav veeala mõnedes Eesti rannikupiirkondade kohalikus keeles.

Silmad on näiteks Püssirahusilm, Kirisilm.
Salm (geograafia)

**Salm** on väiksem väin või merekitsus ning selles tähenduses tänaseni kasutusel mõnedes Läänemere rannikupiirkonna kohanimedes.

Eesti põhjarannikul on näiteks Suur salm, Väike salm, Aksi salm ja Püünsi salm. Praegune Salme alevik ja Salme jõgi on saanud oma nime endise salme järgi, mis kuni 18. sajandini lahutas selles kohas Saaremaa saart ja Sõrve saart.
2008. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus

**2008. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus** toimus Küprosel Limassolis ja oli järjekorras kuues. 

Õhtujuhid olid Alex Michael ja Sophía Paraskevá. 

Lauluvõistluse võitis Gruusia trio Bzikebi lauluga "Bzz...". 

Küpros sai õiguse korraldada lauluvõistlust pärast kaasvõistlejate Portugali, Serbia, Rootsi ja Ukraina võitmist. 

See oli ka esimene Laste Eurovisiooni lauluvõistlus, kus polnud ühtegi debüteerivat riiki. 

2008. aasta võistluseks muudeti mitut reeglit. Üheks neist oli luba täiskasvanutel aidata lapsi laulude kirjutamisel, varem pidid laulud olema laste endi kirjutatud. Lisaks võis endise kaheksa asemel olla sestpeale laval vaid kuus inimest. Kõige suurem muudatus oli see, et ainult pool punktidest otsustati rahva poolt, teise poole otsustas žürii, mis koosnes nii täiskasvanutest kui ka lastest. 

## Tulemused
Mäntsälä vald

**Mäntsälä** on vald Soomes Uusimaa maakonnas. Asub umbes 60 km Helsingist põhja pool. Valla rahvaarv on viimastel aastatel kiiresti kasvanud.

Naabervallad on Kärkölä, Orimattila, Pukkila, Askola, Pornainen, Sipoo, Järvenpää, Tuusula, Hyvinkää ja Hausjärvi.

## Külad

Mäntsälä, Numminen, Sääksjärvi ja Sälinkää.

## Viited

## Välislingid

* Mäntsälä valla koduleht
Dondok Ulzõtujev

**Dondok Ulzõtujev** (vene keeles *Дондок Улзытуев*, burjaadi keeles *Үлзытын Дондог*; 5. detsember 1936 – 8. november 1972) oli burjaadi luuletaja.

## Teosed
*"Ая ганга", 1961 (vene keeles; Moskva 1974)
Madal

**Madal**  (kasutatakse ka sõna "madalik") on madala veega ala meres, järves või jões. Madalad on sageli poolsaare või neeme veealused jätkud. 

Rannajoonest algavat madalat nimetatakse ka rannamadalaks (mõnikord ka kaldamadalaks). Rannamadalad paiknevad šelfil ja avamere poole minnes järk-järgult sügavnevad.

Kuna madalad võivad olla tõsine oht laevaliiklusele (eriti suurtele laevadele), tähistatakse neid toodritega, poidega vms.

Eesti rannikumere madalate seas on näiteks Hiiu madal, Viinakari ja Tallinna madal.

## Vaata ka
*Kari
*Merepõhja pinnavormide loend
*Eesti madalate loend

## Viited
Jakob Kukk

**Jakob Kukk** (28. august/9. september 1870 Ilmatsalu vald, Tartu-Maarja kihelkond, Tartumaa – 25. juuli 1933 Tallinn) oli Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku esimene piiskop.

Õppis Tartu ülikoolis usuteadust 1891–1895, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 

Ordineeriti 6. jaanuaril 1899 Riias. 1899–1900 Võru praostkonna asetäitja õpetaja. 1900–1902 Rõuge koguduse abiõpetaja Rudolf Kallase juures. 1902–1904 Peterburi Jaani (eesti) koguduse abiõpetaja. 1904–1905 Tartu Maarja koguduse abiõpetaja. 1905–1906 Teškovo koguduse õpetaja Ingerimaal. Keila Miikaeli koguduse õpetaja 1906–1921. Osales Vabadussõjas sõjaväe õpetajana.

Valiti 12. septembril 1919 Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku esimeseks piiskopiks, pühitseti ametisse Rootsi Kiriku peapiiskopi Nathan Söderblomi poolt Tallinna Kaarli kirikus 5. juunil 1921. 

Abiellus 5. mail 1924 Melanie Kuljusega.

Maetud Vana-Kaarli kalmistule.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti esimese Lutheriusu piiskopi õnnistamine. – *Kaja* 07.06.1921, nr. 125, lk. 2–3
*Piiskop Jakob Kukk'e ametisse pühitsemine. – *Päevaleht. 06.06.1921, nr. 145, lk. 1
*Piiskop Jakob Kukk† – *Eesti Kirik* 03.08.1933, nr. 32, lk. 249–255
*[[Bruno Laan]] [http://www.eestikirik.ee/node/10986 Eesti esimene piiskop Jakob Kukk] – *Eesti Kirik* 04.06.2003
*[[Mati Märtin]] [http://www.eestikirik.ee/node/9694 140 aastat piiskop Jakob Kuke sünnist] – *Eesti Kirik'' 07.09.2010

## Välislingid
* Eesti Evangeelne Luterlik Kirik: Jakob Kukk
* Eesti Evangeelne Luterlik Kirik: Piiskop Jakob Kukk – Aega varjuv alustala
* Jakob Kuke haud
Anzori Barkalaja

**Anzori Barkalaja** (sündinud 19. märtsil 1968 Dušanbes) on gruusia päritolu eesti folklorist. 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ja kaitsnud seal doktoritöö folkloristika erialal. 

Ta on olnud Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia direktor.

Aastatel 1984–1987 kuulus Barkalaja judos Eesti NSV koondisse ja võitis 1986. aastal juunioride klassis Nõukogude Liidu ametiühingute võistlustel pronksmedali kehakaalus kuni 86 kg.

## Poliitiline tegevus
Ta oli üks 2018. aastal loodud Elurikkuse Erakonna asutajaid, kuid teatas oma lahkumisest erakonnast 3. jaanuaril 2019. 2022. aastal astus ta erakonda Eesti 200.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 233 häält ning ei osutunud valituks. Alates 17. aprillist 2023 on ta haridusminister Kristina Kallase nõunik.

## Isiklikku
Tema isa on megrel.

## Looming

On järgmiste laulude sõnade autor:
*"Vahtramahl" (esitanud: Justament)
*"Naer" (esitanud: Justament)

## Tunnustus
*2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk
*2012 Tartu Ülikooli aumärk
*2014 Valgetähe III klassi teenetemärk
*2015 Tartu Ülikooli suur medal

## Viited

## Välislingid

*
*Erika Klaats, "Kultuuritöö – pigem eluviis kui amet", Maaleht 5. oktoober 2000
*"ANZORI BARKALAJA: Teenustest, turust ja Paluküla hiiemäest", Eesti Päevaleht 18. november 2004
*Ardo Kaljuvee, "Anzori Barkalaja: rahvusromantiline eestlus on pankrotis", Eesti Päevaleht 28. juuli 2007
*
Olev Saveli

**Olev Saveli** (sündinud 26. novembril 1938 Tallinnas) on eesti loomakasvatusteadlane, endine EPA (aastast 1991 Eesti Põllumajandusülikooli) rektor (1988-1993). 

Ta lõpetas Eesti Põllumajandusakadeemia 1962. aastal. Aastast 1986 on ta põllumajandusdoktor. 

On töötanud EPMÜ Loomakasvatusinstituudi professorina. 

Aastatel 1988–1993 oli ta Eesti Põllumajandusakadeemia rektor. Aastast 2004 on samas emeriitprofessor. 

Tema uurimistööd on käsitlenud põllumajandusloomade biokeemilist polümorfismi, veiste selektsiooni ja sigimisbioloogiat ning veisekarja taastootmist.

## Liikmesus
*Eesti Tõuloomakasvatuse Liidu president
 
## Tunnustus
*1998 Valgetähe III klassi teenetemärk
*2020 Tartumaa Kuldne Tammeoks

## Viited

## Välislingid
*
Agroökosüsteem

**Agroökosüsteem** ehk **kultuurökosüsteem** on ökosüsteem, kus toimub majandustegevus taimse või loomse toodangu saamise huvides.

Agroökosüsteemide hulka kuuluvad nii tasakaaluliselt majandatavad pärismaise elustikuga pärandkooslused (heinamaad, metsad, veekogud) kui ka intensiivmajandatavad kultuurtaimedega põllud ja aiad, introdutseeritud või aretatud koduloomadega karjamaad ja veekogud (näiteks kalatiigid). 

## Vaata ka
*agrotsönoos
*agroökoloogia

## Kirjandus
*Levins, R.; Vandermeer, J. 1990. The agroecosystem embedded in a complex ecological community. Rmt: Carroll, R. C.; Vandermeer, J.; Rosset, P. (toim.), *Agroecology*. New York: Wiley and Sons.
Tiit Paaver

**Tiit Paaver** (9. augustil 1952 Tartu – 10. märts 2019) oli eesti geneetik ja kalandusteadlane.

Ta lõpetas 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus ta oli õppinud bioloogiaosakonnas spetsialiseerumisega geneetikale.

Tema uurimistöö oli seotud peamiselt kalade populatsioonigeneetika ja kalakasvatusega.

Ta oli Eesti Maaülikooli professor.

## Teoseid
*1999 Tiiu Tohvert, Tiit Paaver. "Kalakasvatus Eestis". Tartu

## Tunnustus
*2003 Eesti Vabariigi teaduspreemia
*2010 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa oli bioloog Kalju Paaver ja ema keemiaõpetaja Lia Paaver, vend Jaan Paaver on kooliõpetaja ning õde Ene Paaver on dramaturg ja ajakirjanik.
Tema poeg on arhitekt Toomas Paaver.

## Välislingid
*
Julius Tehver

**Julius Tehver** (14. detsember 1900 Uru küla, Tori vald – 7. veebruar 1990 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.

Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks oli loomade histoloogia.

Ta oli Tartu Ülikooli üliõpilaskonna kuraator ja Akadeemilise Loomaarstiteadusliku Seltsi esimees.

Ta oli veterinaarteaduste doktor ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia professor.

## Tunnustus
* 1938 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 1957 Eesti NSV teeneline teadlane

## Teoseid
* Julius Tehver. *Põllumajandusloomade anatoomia ja füsioloogia*. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. 1957.
* Julius Tehver. *Üldhistoloogia: õppevahend kõrgematele õppeasutustele*. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. 1959.
* Julius Tehver. *Loomade histoloogia*. 2. parand. tr. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus. 1962.

## Isiklikku
Alates 1929. aastast oli ta abielus Gabriele Kristine Maurusega (1894–1978), kes oli enne olnud abielus Juhan Auliga. Taimeparasitoloog Anu Riispere on tema tütar.

## Kirjandus
* ''Teadus Eesti põllumajanduse arenguloos. II osa (1918–1940)'' Tartu 2003. Lk 185
Josy Barthel

**Joseph Henri Barthel** (ka **Josef Henri Barthel** ja **Josy Barthel**; 24. aprill 1927 Mamer – 7. juuli 1992 Luxembourg) oli Luksemburgi kergejõustiklane (keskmaajooksja), sporditegelane ja poliitik.

Ta võistles 1500 meetri jooksus kolmel olümpial: 1948. aastal Londonis, kus saavutas 10. koha; 1952. aastal Helsingis, kus tuli olümpiavõitjaks; ning 1956. aastal Melbourne'is, kus ei pääsenud finaali. 

Luksemburgi Spordiföderatsiooni president oli Barthelis aastatel 1962–1972, millele järgnes Luksemburgi Olümpiakomitee eesistujariik aastatel 1972–1977. Valitsusteenistus hõlmas kahte ametiaega aastatel 1977–1984, mille jooksul ta hoidis ministriportfelle, sealhulgas energeetika-, turismi-, transpordi- ja keskkonnaministri portfelle.

Joseph Barthel on (seisuga 7. juuli 2025) seni ainus Luksemburgi sportlane, kes on võitnud olümpiakulla. Teine Luksemburgi päritolu sportlane, Michel Théato, võistles küll 1900. aasta olümpiamängudel maratonis ja võitis samuti kuldmedali, kuid esindas ametlikult Prantsusmaad, mistõttu tema medalit ei loeta Luksemburgi saavutuseks.

Tema nime kannab staadion Luxembourgis.

## Viited

## Välislingid
*
Nikolai Koslov

**Nikolai Koslov** (1962–1993 **Kozlov**; 6. aprill 1928 Karinu – 10. september 2024) oli eesti veterinaar, Eesti Põllumajanduse Akadeemia rektor (1977–1988). 

Ta lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia 1954. aastal loomaarstina. 

Juba ülikooliõpingute lõpuaastatel praktiseeris Koslov Tartu rajoonis veterinaarvelskrina. Pärast kõrgema hariduse saamist töötas Ahja veterinaarjaoskonna juhatajana, kuid 1955. aastal viis töö ta EPA-sse tagasi: Koslov asus tööle veterinaariateaduskonna patoloogilise anatoomia ja parasitoloogia kateedri vanemlaborandina ning hiljem assistendi ja aspirandina. 

Aastail 1960–1965 oli Nikolai Koslov ametis Eesti NSV Ministrite Nõukogu kõrgema ja keskerihariduse komitee vaneminspektorina, kellena ta kureeris nii EPA kui ka Tartu Riikliku Ülikooli õppekorralduslikku tööd. Sellesse perioodi jäi ka bioloogiakandidaadi väitekirja kaitsmine 1962. aastal Eesti NSV Teaduste Akadeemia juures. 

Ta oli Eesti Põllumajandusakadeemia teadusprorektor 1965–1977 ja rektor 1977–1988, patoloogilise anatoomia, parasitoloogia ja loomatervishoiu kateedri juhataja ja professor 1985–1995. 
 
1980. aastal anti Nikolai Koslovile Eesti NSV teenelise veterinaararsti aunimetus. 1984. aastal anti talle Moskva üleliidulises eksperimentaalveterinaaria instituudis veterinaariadoktori kraad ning aasta hiljem valiti ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia professoriks, 1995. aastast oli ta Eesti Maaülikooli emeriitprofessor. 

Teadlasena uuris ta sigade mükobakterioose.

## Tunnustus
*2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2013 – Eesti Loomaarstide Ühingu elutööpreemia 

## Viited
Carl Friedrich von Ledebour

**Carl Christian Friedrich von Ledebour** (8. juuli 1785 Stralsund – 4. juuli 1851 München) oli saksa botaanik, Rootsi sõjaväeametniku poeg.

Ledebour lõpetas Pommeris Barthi gümnaasiumi ja õppis 1802–1805 Greifswaldi ülikoolis, kus omandas 1805 doktorikraadi. Aastatel 1805–1811 töötas ta Greifswaldi ülikooli botaanikaaias.

Ledebour oli 1811–1836 Tartu Ülikooli loodusteaduste (botaanika) professor ja botaanikaaia juhataja. 1812., 1819. ja 1833. aastal oli ta loodusteaduste osakonna dekaan, hiljem professor Heidelbergi ülikoolis ja Münchenis. Ta õpetas Tartu ülikoolis botaanikat, selle terminoloogiat ja ajalugu, taimesüstemaatikat, ajuti ka zooloogiat ja mineraloogiat. Ta kujundas välja Tartu Ülikooli botaanikaaia, täiendas selle kogusid ja rajas esimese kasvuhoone (1825).

1818. aastal sõitis ta Krimmi, kuid viibis seal kõigest mõne kuu, mistõttu teaduslikus mõttes ei õigustanud see reis ootusi. Ta korraldas 1826–1827 uurimisretke Altaisse ning avastas seal umbes 400 taimeliiki, sealhulgas Sieversi õunapuu ehk mägi-õunapuu (*Malus sieversii*, temal *Pyrus sieversii*) ja siberi lehise (*Larix sibirica)*. Ühtlasi koguti hulgaliselt etnograafilist materjali selles kandis elavate venelaste, altailaste, kasahhide ja kirgiiside kohta. Oli ka arheoloogilisi leide.

Uurimisretkede põhjal koostas ta teosed "Altai taimestik" ("Flora Altaica", 1833) ja "Venemaa taimestik" ("Flora Rossica", 4 köites 1841–1853). "Venemaa taimestik" oli esimene täielik kogu Venemaa taimestiku ülevaade; see sisaldas 6647 taimeliigi kirjelduse, uue liigina kirjeldas ta Eesti turvaskannikest (*Viola epipsila* Ledeb.). Aastatel 1829–1830 avaldas ta Berliinis saksa keeles "Reisid Altai mägedes ja Džungaaria Kirgiisi stepis".

Ledebour elas alates 1836. aastast Odessas, Heidelbergis ja Münchenis.

Tema järgi on nimetatud 28 taimeliiki ja üks taimeperekond (*Ledebouria*, eesti keeles hõbeliilia; liilialiste sugukonnast). Ta oli Peterburi Teaduste Akadeemia (1814) ja Preisi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige (1832) ning Baieri Teaduste Akadeemia liige.

## Viited

## Kirjandust
*Mati Laane, "Carl Christian Friedrich von Ledebour". "Aed", 2002:1

## Välislingid
*Teoseid
Minna Klement

**Minna Klement** (27. august 1911 Opolje küla, Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – 25. detsember 2001 Tallinn) oli eesti põllumajandustegelane.

Klement lõpetas Leningradi Põllumajanduse Mehhaniseerimise ja Elektrifitseerimise Instituudi 1938. aastal ning asus mehhanisaatorina tööle Tšeljabinski oblasti Burinski teraviljasovhoosis.

1945–1948 töötas Klement EKP KK põllumajandusosakonna juhataja asetäitja ja sovhooside osakonna juhatajana, 1948–1954 ENSV sovhooside ministri esimese asetäitjana. Ta oli Eesti Põllumajandusakadeemia rektor 1954–1969 ja mehhaniseerimise kateedri dotsent 1969–1974.

Minna Klement oli ENSV Ülemnõukogu saadik, ENSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe asetäitja 1959–1967 ning EKP KK liige 1964–1966.

Klement pälvis Tööpunalipu ordeni, kolm ordenit "Austuse märk" ning EPMÜ teenetemedali.

## Viited

## Välislingid
* In memoriam – Minna Klement EPL, 2. jaanuar 2002
Lääne-Kalimantani provints

Lääne-Kalimantan (indoneesia keeles *Kalimantan Barat*,  lühidalt *Kalbar*) on provints Indoneesias. Provints asub Kalimantani saarel. Pealinn on Pontianak, mis asub täpselt ekvaatorijoonel. Provintsi pindala on 146 807 km².

Lääne-Kalimantanis elab umbes 4,07 miljonit inimest. Elanikkonnast 34% on dajakid, teine 34% malailased, 10% hiinlased, 9% jaavalased, 6% madurad, 3% bugid ja 1% sundad. 57% elanikest on moslemid, 21% katoliiklased, 10% protestandid, 6,4% budistid ja 0,2% hindud.

## Viited
Palmitiinhape

**Palmitiinhape** ehk **palmithape** on sageli loomades ja taimedes leiduv rasvhape. Aine keemiline valem on CH3(CH2)14COOH.

Ühe mooli palmitiinhappe täielikul oksüdeerimisel süsihappegaasiks ja veeks saab 9941,4 kJ energiat.