open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1998. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus

**[[1998]]. aasta [[maailma karikavõistlused kergejõustikus]]** olid 8. maailma karikavõistlused kergejõustikus, mis toimusid 11.–13. septembrini Johannesburgis Lõuna-Aafrika Vabariigis.

## Tulemused

## Välislingid

*Maailma karikavõistluste tulemused
292. Politsei Jalaväepataljon

**292. Politsei Jalaväepataljon** (*Polizei Füsilier Bataillon 292*) oli 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest formeeritudPolitsei Jalaväepataljon Kolmanda Riigi sõjaväes. Väeosa suurus juunis 1944 oli 638 meest.

## Juhtkond ja koosseis
*pataljoniülem
*I kompanii, ülem kapten Edmund Seppik
*II kompanii
*III kompanii

See väeosa tegutses ainult Eesti piirides. 11. aprillil 1944 allutati ta 1. Eesti Politseirügemendile. 1944. aasta kevadel paiknes pataljon Virumaa rannikul rannakaitses. Hiljem tegutses ta 300. Eriotstarbelise Diviisi operatiivalluvuses Tannenbergi liinil Krivasoos. 

Tannenbergi liinilt taandumisel oli pataljon Tudulinnast Tamsallu taanduva kolonni lõpus ning piirati Punaarmee poolt Porkuni lahingus sisse ja kandis suuri kaotusi. Osa väeosast murdis piiramisrõngast välja ning läks mõni päev hiljem Lääne-Eestis laiali.

## Vaata ka
*Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend

## Viited
300. Eriotstarbeline Diviis

**300. Eriotstarbeline Diviis** (saksa keeles *Division z.b.V. 300*) oli Teises maailmasõjas Saksa sõjaväe koosseisus põhiliselt eestlastest koosnenud relvaüksus. 
Diviisi lahingtegevus toimus Idarindel Teise maailmasõja ajal. Diviisi sõjategevus lõppes 1945. aasta veebruaris.

## Komandörid
*kindralmajor Rudolf Höfer, 1. mai 1944 – 20. jaanuar 1945
*kindralmajor Anton Eberth, 20. jaanuar 1945 – 8. mai 1945
## Lahingkord

### 300. Eriotstarbeline Jalaväediviis

*300. Eriotstarbelise Jalaväediviis Staap, moodustati Saksa Luftwaffe 13. lennuväe välidiviisi staabist.
*2. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem Standartenführer Juhan Vermet.
*3. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem Obersturmbannführer Mart Kaerma.
*4. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem major Valter Pedak.
*6. Eesti Piirikaitserügement. Rügemendiülem Sturmbannführer Paul Lilleleht.
*1018. Suurtükiväe Rügement
**683. Suurtükidivisjon
**84. Suurtükidivisjoni Teine Patarei
*13. Pioneerpataljon
*286. Eesti Politseipataljon – Hauptsturmführer Ants Kübar
*287. Eesti Politseipataljon – Hauptsturmführer Johannes Koort
*288. Eesti Politseipataljon
*292. Eesti Politseipataljon
*300. Eriotstarbeline Välipataljon
*Staabikompanii
*285. Tankikompanii
*Tankitõrjekompanii "Narva"
*Eesti trahvikompanii
*Suurtükiväe alarmkompanii
*Üksus "Scheer"
## Viited
Foiniiklased

**Foiniiklased** oli antiikajal rahvas Vahemere idarannikul Foiniikias, hiljem ka Põhja-Aafrikas Puunias. Nende kindel päritolu on üheselt teadmata ja . Legendi järgi olevat nad tulnud Punase mere äärest või teise legendi järgi hoopis Pärsia lahe äärest, kuid mingeid teadaolevaid tõendeid selles kohta ei ole.

Piibli järgi võib neid pidada Noa järglasteks, kellest esimene oli Siidon.

Foiniikia oli esimene riigi tasemel ühiskond, kes leiutasid ja hakkasid kasutama foneetilist tähestikku (alfabeeti). Foiniikia tähestik ongi kõigi tänapäevaste tähestike eelkäijaks, enne seda olid olemas piltkirjad, hieroglüüfkirjad ja silpkirjad, kuid mitte veel häälikulist kirja. See sai alguse Foiniikia Byblose linnast.

Foiniikia keel kuulus semiidi keelte kaananiitide alamgruppi ja oli lähedases suguluses heebrea keelega.

Foiniiklaste peamised tegevusalad olid sadamalinnade ehitus, kaubandus ja meresõit. Herodotose järgi olla foiniiklased aastal 600 eKr Egiptuse vaarao ülesandel ka ümber Aafrika sõitnud. Foiniiklaste tuntumad meresõitjad olid Necho, Himilco, Hanno Meresõitja ja tuntud logistik Sander I Segull.

## Viited

## Kirjandus
* Gerhard Herm. "Foiniiklased – Antiikaja purpuririik". Kirjastus Olion, 1998, ISBN 9985-66-094-3, 303 lk

## Välislingid
* Encyclopedia Phoeniciana
* Paul Rincon. BBC: DNA legacy of ancient seafarers
* Rick Gore. Who Were the Phoenicians?, ngm.nationalgeographic.com
E-moll

**e-moll** ehk **mi-minoor** on e-st üles ehitatud minoorne helirida.

*e-moll helirida harmoonilismollis ehk harmoonilises minooris
:e, fis, g, a, h, c, **[[dis]]**, e
*e-moll helirida meloodilismollis ehk meloodilises minooris
:e, fis, g, a, h, **[[cis]]**, **[[dis]]**, e, d, c, h, a, g, fis, e

## Vaata ka
*Minoor
H-moll

**h-moll** ehk **si-minoor** on h-st üles ehitatud minoorne helirida.

*h-moll helirida harmoonilismollis ehk harmoonilises minooris
:h, cis, d, e, fis, g, **[[ais]]**, h
*h-moll helirida meloodilismollis ehk meloodilises minooris
:h, cis, d, e, fis, **[[gis]]**, **[[ais]]**, h, a, g, fis, e, d, cis, h

## Vaata ka
*Minoor
Železnogorsk (Kurski oblast)

**Železnogorsk** on linn Venemaal, Kurski oblastis, Železnogorski rajooni keskus.

## Ajalugu
Linn on asutatud 1957. aastal Kurski magnetanomaalias asuva rauamaagimaardla juurde. 1962. aastal sai asula linnaõigused. Tollal elas linnas 9100 inimest.

Linnas asub Mihhailovski kaevandus- ja rikastuskombinaat.

Železnogorskit läbib raudtee.

## Välislingid

*http://feradmin.regionnet.ru
Imeni Karla Liebknechta

**Imeni Karla Liebknechta** on alev Venemaal Kurski oblastis Kurtšatovi rajoonis. Asub Seimi kaldal. Asula nimi oli varem **Penõ**, praegune nimi anti Saksamaa KP asutaja Karl Liebknechti auks.

Alevi elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmeil 7680. (7800 inimest (2007)).

Alevis on masinaehitustehas ja suhkruvabrik.

## Viited
D-moll

**d-moll** ehk **re-minoor** on d-st üles ehitatud minoorne helirida.

*d-moll helirida harmoonilismollis ehk harmoonilises minooris
:d, e, f, g, a, b, **[[cis]]**, d
:

*d-moll helirida meloodilismollis ehk meloodilises minooris
:d, e, f, g, a, **[[h (muusika)|h]]**, **[[cis]]**, d, c, b, a, g, f, e, d

## Kasutus
Re-minoor on kõige sagedamini kasutatav minoorne helistik. 
Re-minooris on näiteks Mozarti Reekviem.

## Vaata ka
*minoor
Lgov

**Lgov** on linn Venemaal Kurski oblastis, Lgovi rajooni keskus. Asub Seimi jõe ääres, 80 km Kurskist läänes.

## Ajalugu
Linna on mainitud kroonikas 1152. aastal nimega Olgov. Linn hävitati mongolite poolt. Endise linna kohale rajati 1669. aastal klooster, mis tegutses 1764. aastani.

Lgovis on sündinud kirjanik Arkadi Gaidar.

## Välislingid

*http://www.lgov.odessaglobe.com/ 
*http://www.gorodlgov.ru/
Fis-moll

**fis-moll** ehk **fa-[[diees]]-minoor** on fis-ist üles ehitatud minoorne helirida.

*fis-moll helirida harmoonilismollis ehk harmoonilises minooris
:fis, gis, a, h, cis, d, **[[eis]]**, fis
*fis-moll helirida meloodilismollis ehk meloodilises minooris
:fis, gis, a, h, cis, **[[dis]]**, **[[eis]]**, fis, e, d, cis, h, a, gis, fis

## Vaata ka
*Minoor
Cis-moll

**cis-moll** ehk **do-[[diees]]-minoor** on cis-st üles ehitatud minoorne helirida.

*cis-moll helirida harmoonilismollis ehk harmoonilises minooris
:cis, dis, e, fis, gis, a, **[[his]]**, cis
*cis-moll helirida meloodilismollis ehk meloodilises minooris
:cis, dis, e, fis, gis, **[[ais]]**, **[[his]]**, cis, h, a, gis, fis, e, dis, cis

## Vaata ka
*Minoor
G-moll

**g-moll** ehk **sol-minoor** on g-st üles ehitatud minoorne helirida.

*g-moll helirida harmoonilismollis ehk harmoonilises minooris
:g, a, b, c, d, es, **[[fis]]**, g

*g-moll helirida meloodilismollis ehk meloodilises minooris
:g, a, b, c, d, **[[e (muusika)|e]]**, **[[fis]]**, g, f, es, d, c, b, a, g

## Vaata ka
*Minoor
Štšigrõ

**Štšigrõ** on linn Venemaal Kurski oblastis, Štšigrõ rajooni keskus. 

Štšigrõ on asutatud Troitskoje külana 17. sajandil. 1779 sai küla linnaõigused ja praeguse nime. Štšigrõ oli maakonnalinn Kurski kubermangus.

## Viited
Fatež

**Fatež** on linn Venemaal Kurski oblastis, Fateži rajooni keskus. Asub Ussoža jõe ääres, 45 km Kurskist loodes.

Fatež on asutatud 17. sajandil.

Linnas on sündinud helilooja Georgi Sviridov.

## Viited
C-moll

**c-moll** ehk **do-minoor** on c-st üles ehitatud minoorne helirida.

*c-moll helirida harmoonilismollis ehk harmoonilises minooris
:c, d, es, f, g, as, **[[h (muusika)|h]]**, c

*c-moll helirida meloodilismollis ehk meloodilises minooris
:c, d, es, f, g, **[[a (muusika)|a]]**, **[[h (muusika)|h]]**, c

## Vaata ka
*Minoor
Valgesoo

**Valgesoo** on raba Põlva maakonnas Põlva vallas Kiidjärve külas. Raba geograafilised koordinaadid on 58°08'...58°09' N, 27°04'...27°06' E. 

Valgesoo on valdavalt puisraba - esineb vaid kaks lagedamat ala, kus kasvavad kanarbikulised.

Raba on lamedapinnaline ja kaetud rabamännikutega. Raba üleminek mineraalmaaks on üsna järsk ja seetõttu piirab rabaserva vaid kitsa ribana siirdesoomets.
Turbalasundi keskmine sügavus on 1,3 meetrit, maksimaalne on 1,8 meetrit. Rabaturvas asub otse liival, mis osutab asjaolule, et raba on tekkinud liivase lohu soostumise tagajärjel.

## Taimestik
Valgesoos kasvavad tüüpilised rabataimed: hanevits, küüvits, kukemari, sookail, tupp-villpea. 

Raba ümbritsevad segametsad, kus on ülekaalus männi- ja kuusepuud. Raba loodeosas kasvav männimets on rajatud 1860–1870 aastail Ahja kunagise mõisniku Conrad von Brasch'i poolt, mistõttu nimetatakse seda rahvasuus ka parunimännikuks.

## Matkarada
Matkarada on 1,8 km pikkune ringrada, mis kulgeb otse läbi raba ja seejärel raba teisest servast läbi metsa tagasi. Rajal on ka National Geographicu kollane aken. 

Matkaraja alguses on 2018–2019 rekonstrueeritud 29,7 m kõrgune vaatetorn, millel on neli platvormi. Neist viimase kõrguseks on 23,8 meetrit. 

## Viited


## Vaata ka
*Valgesoo maastikukaitseala
Penõ

**Penõ** võib tähendada mitut asja:
***Penõ** on Ukrainas asuva Pinõ asula venepärane nimi. 
***Penõ** on Venemaal asuva **[[imeni Karla Liebknechta]]** asula endine nimi.
NAK

**NAK** on lühend, mis võib tähendada mitut asja.
*Noorte Autorite Koondis
*Nooremallohvitseride kursus
Prost Grand Prix

**Prost Grand Prix** oli Vormel 1 meeskond, mis osales maailmameistrivõistlustel aastatel 1997–2001.

1997. aastal võttis neljakordne prantslasest Vormel 1 maailmameister Alain Prost Ligier' tiimi üle ja nimetas selle ümber Prostiks. Meeskond lõpetas tegevuse pärast 2001. aasta hooaega rahaprobleemide tõttu.

## Välislingid
Atko Viru

**Atko-Meeme Viru** (7. september 1932 Tallinn – 21. oktoober 2007 Tartu) oli eesti sporditeadlane.

## Haridus- ja töökäik
*1949–1951 Viljandi Laste Spordikooli treener
*1953–1959 TRÜ Spordiklubi Laste Spordikooli treener
*1955 lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna
*1959 asus tööle Tartu Ülikooli
*1963 sai bioloogiakandidaadi kraadi
*1970 sai bioloogiadoktori kraadi
*1973 valiti esmakordselt professoriks
*1973–1989 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna dekaan
*1989–2000 Eesti Olümpiakomitee asepresident
*1989–2001 Eesti Olümpiaakadeemia eestvedaja ja selle esimene president

Ta oli Tartu Ülikooli emeriitprofessor.

Atko Viru oli rohkem kui 500 teadusartikli autor või kaasautor, ta kirjutas ka 13 monograafiat. Viru juhendamise all on Tartu Ülikoolis edukalt kaitstud 3 doktori- ja 36 kandidaadiväitekirja ning 7 teadusmagistritööd. Ta oli üks karskusliikumise taastajaid Eestis ja Ühenduse AVE (Alkoholivaba Eesti) rajaja .

## Tunnustus
*1977 Eesti NSV teeneline teadlane
*1998 Tartu Ülikooli suur medal
*2001 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk
*2002 Eesti Vabariigi spordipreemia (**elutööpreemia** - pikaajalise tulemusliku töö eest sporditeadlase ja spordipedagoogina ning Eesti olümpialiikumise edendajanana)
*2003 Leedu Spordiakadeemia audoktor
*2006 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
*2007 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

## Isiklikku
Tema abikaasa Ehta Viru (1931–2006) oli bioloogiakandidaat, Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud. Kergejõustikutreener Mehis Viru on nende poeg. Arstiteadlane Maarike Harro oli nende tütar.

## Mälestuse jäädvustamine
2010. aastal nimetas Tartu Ülikool Viru järgi Jakobi 5 õppehoone auditooriumi nr 303.

## Viited

## Välislingid
*
Geoloogiline kaardistamine

**Geoloogiline kaardistamine** on mingi uuritava maa-ala geoloogilise kaardi koostamine. Selle käigus uuritakse üksikasjalikult setteid ja kivimeid looduslikes ning kunstlikes paljandeis, samuti rajatakse puurauke ja kaevandeid. Määratakse kivimite lasumus, koostis ja kihtide järgnevus, kogutakse ning määratakse kihtidest leitud kivistised. Geoloogiline kaart annab piltliku ülevaate piirkonna geolooglisest ehitusest, avanevate kivimite koostisest, vanusest ja lasumusest mitte ainult maapinnal, vaid ka sügavamal. Kaardi lehele lisatakse seletuskiri, mis üldistab kogutud faktilised andmed.
Laachi järv

**Laachi järv** (saksa keeles *Laacher See*) on järv Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal Ahrweileri kreisis. See on väheaktiivse Laachi vulkaani kaldeerajärv.

Laachi järv asub Koblenzist 24 km ja Bonnist 37 km kaugusel. Kaugus Reinist on 8 km.

Järv asub 259 m üle merepinna, on ovaalse kujuga, ümbermõõduga umbes 8 km ja ümbritsetud keskmiselt 125 m kõrguse valliga. Suurim sügavus on 53 m. Pindalaga 3,3 km² on see Rheinland-Pfalzi suurim järv. Veetase järves kõigub oluliselt, sõltudes sademetest, aga järve pindala kuigivõrd ei muutu, sest järv on kõikjal sügav.

Järv on äravooluta ja peamiselt põhjaveelise toitega. Järve vesi on sinine, väga külm ja maitselt kibe.

Järve nimi tuleb vanaülemsaksa keelest, kus sõna *lacha* tähendab järve. Niiviisi tähendab järve nimi sõna-sõnalt järve järve.

Järve läänekaldal asub benediktiini klooster. Selle asutas 1093 esimene Reini pfaltskrahv Heinrich II, kelle enese loss asus järve vastaskaldal. Klooster likvideeriti 1802 ja taasasutati 1897.

Järv tekkis vulkaanipurske tagajärjel 12 900 kuni 11 200 aastat tagasi. Välja purskas 6 km³ magmat, mistõttu tekkis 16 km³ tefrat. See purse oli pisut suurem kui 1991 toimunud Pinatubo vulkaani purse, kus välja paiskus 10 km³ tefrat. Pisut hiljem, arvatavasti kahe-kolme päeva pärast varises tühjenenud magmakamber enda peal olevate pinnakihtide raskuse all kokku ja sellele kohale tekkiski praegune Laachi järv.

Tefra ummistas kogu Reini jõe, mistõttu moodustus 140 km² suurune järv. Lõpuks murdsid jõeveed sellest tammist läbi ja tekitasid paisust allpool tohutu uputuse. Selle katastroofi setteid on leitud toimumise paigast allavoolu kuni Bonnini. Vulkaanipurskel välja paiskunud tefra jälgi on leitud kõikjalt Euroopast ja seda kasutatakse setete vanuse määramiseks.

Laachi vulkaani purse langeb kokku nooremas drüüases toimunud kliima jahenemisega. Siiski oli vulkaani purse liiga väike selleks, et kogu maailma kliimat mõjutada, täpselt nagu Pinatubo purse ei tekitanud ülemaailmset jahenemist.

Järvealune on tänapäevalgi seismiliselt aktiivne. Järve all on täheldatud suuri soojuslikke anomaaliaid. Järve kagukaldal tulevad pinnale järve põhjas magmast eralduvad süsihappegaasi mullid. Seetõttu on Laachi järv uinunud vulkaan, mis võib aga jälle purskama hakata. Kuigi see uus võimalik purse oleks märksa väiksem eelmisest, põhjustaks see siiski tohutut kahju, kui mõelda sellele, et Saksamaa on väga tihedalt asustatud ja Laachi järv asub kõigest 8 km kaugusel Reinist, mis saastuks kohe vulkanismi jääkainetega.
Hang

**Hang** ehk **hark** ehk **vigla** ehk **vigel** on tööriist.

Hangud jagunevad heina-, sõnniku-, kartuli- ja aiahangudeks. Sammalt ja turvast saab ka hanguda. Hangud on kolme- ja neljaharulised. Neljaharulised on rohkem sõnniku tõstmiseks, kolmeharulised rohkem heina ja põhu tõstmiseks. Kui teist võtta ei ole, siis võib neljaharulise hanguga ka heina ja põhku hanguda, aga kolmeharuline on kergem. Kolmeharulise hangu peale jääb jällegi sõnnik halvemini pidama. Vanasti oli ka kahe haruga hangusid linakubude tõstmiseks. Kartulihangudel on palju harusid ja igaühe otsas on nupp, et haru kartuli sisse ei läheks.

Varem valmistati hang sobivalt kasvanud harulisest puust. Tänapäevased hangud on metallist, hanguvars puidust või metallist. Puidust vars on märksa kergem, aga vähem vastupidav.

**[[Heinahang]]** on heinatööriist. Sellel on kolm-neli hanguhaara ehk hangupiid: kaks-kolm alumist ja üks peal keskel. Haarad moodustavad endi vahel tühemiku. Vahel on heinahangul all ka kolm haara . Heinahangu vars on pikk ja sirge. Vahel kasutati heinakuhjade tegemisel ka vahetatavaid pikki hanguvarsi.

## Vaata ka
*Hark

## Viited
Hang (vaim)

**Hang** on hiina budistlikus mütoloogias Buddha taevane ihukaitsja, kes võib sõõrmetest kiiri välja saata. Hangi ja Ha kujutistega peletatakse ka templitest rüüstajaid.

## Välislingid
* Sissekanne saidil Godchecker
Sõnnikuhark

**Sõnnikuhark** ehk **sitahark** on tööriist, mida kasutatakse talu- ja aiatöödel näiteks loomadele sööda etteandmisel, põhu allapanemisel, lauda koristamisel, sõnniku teisaldamisel ja laotamisel. 

Sõnnikuhargil on tavaliselt 3–4 teritatud hanguharu ehk piid, mis on paigutatud nõgusalt ühte ritta. 

Hargi varreosa on umbes meetri pikkune, tihti altpoolt parema haaramise huvides kerge kumerusega. Hargivarrel võib olla käepide.

Sõnnikuhark oli algselt haruline puuhark. 19. sajandi II poolel hakati puuharusid varustama raudtuppedega. Ühtlasi hakati kasutama ka külaseppade valmistatud raudputke ja -harudega sõnnikuharke.

## Vaata ka
*Hang
*Hark
*Heinahang
*Kartulihark
*Kaevamishark
*Sõnnikukonks

## Viited
Kartulihark

**Kartulihark** on hark, mis on mõeldud kartulite ning muude juur- ja puuviljade teisaldamiseks. 

Kartulihark sarnaneb sõnnikuhargiga, kuid on suurem. Kartulihargil on 10–16 ümara otsaga haara ehk piid, mis on paigutatud tihedalt, kusjuures äärmised piid on sirged, moodustades ülejäänud haaradega kausja tõsteriista. Haarade otstes on ümarad metallist munad, et vältida kartulite ja juurviljade tõstmisel nende vigastamist. 

Hanguvars on üle meetri pikk ja alt hangu juurest kerge kumerusega paremaks haaramiseks. Hanguvarre otsas võib olla käepide.

## Vaata ka
*Hang
*Hark
*Heinahang
*Sõnnikuhark
*Kaevamishark
Eduard Parhomenko

**Eduard Parhomenko** (sündinud 1. detsembril 1966) on Eesti filosoof ja õppejõud.

Ta lõpetas 1989. aastal Tartu Ülikooli ajaloolasena.

Ta on spetsialiseerunud Immanuel Kanti filosoofiale ja Martin Heideggeri olemisajaloolisele mõtlemise käsitusele. Ta kaitses 12. detsembril 1992 magistritöö "Tartu Ülikooli filosoofiaprofessor G. B. Jäsche panteismikäsituse eelduste kujunemine" (töö sisuline juhendaja oli Tõnu Luik). Aastatel 1994–1999 õppis ta stipendiaadina Bochumi ülikooli ja Wuppertali ülikooli juures. 

Kuni 2015. aastani töötas Parhomenko Tartu ülikoolis filosoofia ajaloo lektorina. 

Ajakirjas Studia Philosophica Estonica on Parhomenko filosoofia ajaloo toimetaja.
(Studia Philosophica Estonica Vol. 8.2 (2015), Special Issue: "History of Philosophy in Estonia", (eds.) Roomet Jakapi and Eduard Parhomenko.)

## Tunnustus

* 2016 – Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Tartu Ülikooli portaalis
*
Heinahang

**Heinahang** on heinatööl heina hangumiseks kasutatav tööriist. 

Heinahangul on tavaliselt kolm või neli metallist hanguhaara ehk hangupiid: kaks või kolm alumist ja üks peal keskel, moodustades haarade vahele tühemiku. Vanasti valmistati hangud haralisest puust.

Heinahangu vars on pikk ja sirge. Kohati kasutati heinakuhjade tegemisel ka tavalistest hanguvartest pikemaid vahetatavaid hanguvarsi.

## Vaata ka
*Hang
*Hark
*Kartulihark
*Sõnnikuhark
*Kaevamishark
Jeanne Calment

**Jeanne Louise Calment** (21. veebruar 1875 Arles, Prantsusmaa – 4. august 1997 Arles) oli prantsuse ülipikaealine, kes on tänini ametlike andmete kohaselt vanimaks elanud inimene maailmas (122 aastat ja 164 päeva).

Calmenti hämmastavalt pikk eluiga on pälvinud suurt tähelepanu ning tema elu ja tegevust on väga mitmekülgselt uuritud. 

Calment sündis Arles'is keskklassi perekonnas. Tema vanemad elasid küllaltki vanaks: isa 93- ja ema 86-aastaseks, vend aga 97-aastaseks. Ta abiellus 1896. aastal ning abielu kestis kuni mehe surmani 1942. aastal. Et nende tütar oli surnud juba 1934. aastal, pidi Calment üles kasvatama oma lapselapse, kes hukkus aga mootorrattaõnnetuses 1963. aastal. Nii jäi ta pärijateta ning sõlmis 1965. aastal 90-aastaselt lepingu advokaat Jacques Raffrayga. Selle järgi maksis too talle iga kuu kindla summa tingimusel, et naise surma järel läheb tema korter advokaadile. Tolle õnnetuseks elas Calment aga veel 32 aastat ning Raffray ise suri 1995. aastal vähki. Calmentile jätkas toetuse maksmist tema lesk.

Calmenti tervis püsis tema pika elu jooksul hämmastavalt hea, ehkki ta suitsetas kuni 117. eluaastani ning sõi maiustusi veel 119-aastaselt. 100-aastaselt sõitis ta veel jalgrattaga ning kuni 110-aastaseni elas ta üksi. Ta suutis kuni 115. sünnipäevani ise käia ning suhtles inimestega kuni oma viimase sünnipäevani. Siis otsustas hooldekodu juhatus, et teda enam avalikkusele ei näidata. Võimalik, et see saigi talle saatuslikuks, sest tähelepanu oli teda senini motiveerinud.

Calmenti vanuseni pole ametlikel andmetel keegi kuigi lähedale jõudnud. Jaapanlane Shigechiyo Izumi elas väidetavalt 120-aastaseks, kuid see pole kindel. Ükski teine inimene pole dokumentaalselt tõestatult üle 120 aasta elanud.

## Filmid

## Vaata ka

*Vanimate inimeste loend

## Välislingid
*
*Fotod Jeanne Calmentist
*Tom Whipple. Jeanne Calment: Humans could live to 130 this century, scientists claim *[[The Times]]*, 28. september 2021
Enharmoonilised helistikud

**Enharmoonilised helistikud** on helistikud, millel on sama kõla, kuid erinev kirjaviis (näiteks Cis-duur ja Des-duur).

## Vaata ka
*Enharmoonia
Lembit Juhari

**Lembit Juhari** (kuni 19. augustini 1936 **Lembit Juhanson**; 15. oktoober 1918 Anija vald – 5. august 1944) oli Eesti ja Saksa sõjaväelane, leitnant (*[[Obersturmführer]]*).

Juhari lõpetas 1938. aastal Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumi reaalharu ning pärast seda Eesti Sõjakooli.

Lembit Juhari osales 1943. aasta sügisel 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi võitlustes Neveli rindel.

Juhari 20. Relva-SS diviisi pioneerkompanii rakendati 1944. aasta märtsis Narva lahingus Vepsküla sillapea likvideerimisel võitlusse miinide kahjutuks tegemiseks. Tugeva vaenlase tule all, enam kui tihti ründavat jalaväge omapoolse võitluspanusega toetades tehti kahjutuks üle 2200 miini.

Ka hiljem Narva jõe joone kindlustamisel paistis leitnant Juhari mitmeti silma. Märtsis püüdis Punaarmee jalaväega takistada pioneerkompanii tööd Narva jõel jää purustamisel. Juhari, kes seda isiklikult juhtis, nõudis välja miinipildujate ja õhutõrjekahurite tule, mida ta ka ise parandas ja suunas. Pärast rünnaku tagasilöömist võisid pioneerid oma tööd jätkata.

Veebruaris 1944 autasustati Juharit II klassi Raudristiga ja 22. märtsil 1944 I klassi Raudristiga.

Lembit Juhari langes 5. augustil 1944 Narva rindel ja on maetud Jõhvi Saksa sõjaväekalmistule.

## Viited

## Välislingid
* Teises maailmasõjas langenud eesti sõjaväelased saksa sõjaväekalmistutel Eestis
* Foto: Lembit Juhari
* 35 sõjavangi saabus kodumaale. Valga Teataja, 8. september 1942
Paul Vent

**Paul Vent** VR II/3 (11. veebruar 1900 Ahja vald – november 1944 Lõuna-Eesti) oli Eesti (major) ja Saksa sõjaväelane (kolonelleitnant, *[[Obersturmbannführer]]*).

Paul Vent oli kogenud ja hea juhtimisvõimega rindemees. Vent teenis välja nii Vabadusristi kui ka Raudristi.

## Elukäik
Vent omandas üldhariduse Tartu Reaalkoolis, kust ta 1917. aastal astus vabatahtlikult Vladimiri sõjakooli. Kommunistide riigipöörde tõttu jäi ta ohvitseriks ülendamata. Vabadussõja tegi kaasa vabatahtlikuna 2. Ratsarügemendi koosseisus, lahingutes ülesnäidatud vahvuse eest ülendati lipnikuks. Vent võttis osa lahingutest lõunarindel, Landeswehri vastu ja Läti vabastamisel. Ta oli pikka aega Ratsarügemendis tegev varustusalal ning tagalaülemana. 1940. aastal oli Vent major.

## Teine maailmasõda
Kui Kaitsevägi muudeti Punaarmee 22. Territoriaalkorpuseks, siis nimetati Vent 182. Diviisi (Tartus) tagalaülemaks. Kui diviis saadeti 1941. aastal Pihkva taha, jäi Vent Eestisse ning varjas ennast Otepää kandis kuni sakslaste tulekuni. Olles Otepää sõjaväekomandant, määras ta komitee, kes hakkas korraldama legendaarsete Otepää markide väljaandmist. 

1944. aastal juhatas Vent 45. SS-Vabatahtlike Grenaderirügementi. Sakslased ülendasid ta 30.01.1944 *[[Obersturmbannführer]]iks*. Venti rügement võttis osa lahingutest Vepsküla ja Siivertsi juures. Tihti võitlusväljal viibides sai ta näidata oma oskust operatsioone otstarbekohaselt juhtida. Oma vaprusega oli Vent kõigile alluvatele eeskujuks. Nende lahingute eest anti Ventile 11. märtsil 1944 üle I klassi Raudrist.

1944. aasta aprillist juhatas Vent 45. SS-Vabatahtlike Grenaderirügemendi asemel 47. Relva-SS Grenaderirügementi.

14. augustil 1944 sai Vent võitlusgrupi Vent ülemaks ja saadeti Tartu rindele. Võitlusgrupp taganes lahingutega Emajõeni ja jäi seal kaitsele.

Tema surma kohta liigub kaks versiooni. Ühe järgi langes ta lahingus 17. septembril 1944, teise järgi tegutses ta Lõuna-Eestis metsavennana ning langes lahingus 1944. aasta novembris.

## Teenetemärgid
* Vabadusristi II liigi 3. järk (18. veebruar 1925)
* Kotkaristi IV klassi teenetemärk (20. veebruar 1935)
*Saksa Riigi I klassi Raudrist

## Viited

## Välislingid
* Ohvitseride andmekogu
Martin Hunt

**Martin Hunt** (23. aprill 1915 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 25. juuli 1944 Riigiküla) oli Eesti (nooremleitnant, 1939), Nõukogude Liidu (nooremleitnant) ja Saksamaa (Obersturmführer) sõjaväelane.

1944. aasta märtsis Narva lahingutes rünnakul Vepsküla juures juhtis Hunt esialgu oma 46. rügemendi 6. kompaniid ja tungis sellega umbes pool kilomeetrit edasi. Hiljem sulasid kompaniid kokku väheste meesteni ning paljud juhid langesid välja; Hunt liitis ohvitserideta jäänud mehed oma kompaniiga ning jätkas rünnakut, oma isikliku eeskuju ja juhtimisvõimega mehi ikka jälle kaasa kiskudes. Väheste meestega jõudis ta juba 4. märtsil Narva jõe kaldale vahetult Vepsküla ees. 60-tunnise rünnaku kestel ei kõhelnud Hunt sillapea vallutamisel kordagi rünnakut isiklikult edasi viimast, kuigi oldi vaenlase tugeva tule all.

## Tunnustus
Raudristi I klass anti Hundile üle 20. märtsil 1944.

## Välislingid
*Eesti ohvitseride andmekogu
East Riding of Yorkshire

**East Riding of Yorkshire** on tseremoniaalkrahvkond Inglismaa põhjaosas Põhjamere ääres. Krahvkond jaguneb kaheks tervikomavalitsuseks: East Riding of Yorkshire ja Kingston upon Hull.

## Viited

## Välislingid

* Krahvkonna koduleht
30. Eesti Politseipataljon

**30. Eesti Politseipataljon** (*Estnisches Polizei Bataillon 30*) oli Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimude poolt Eestis moodustatud sõjaväeüksus.

## 30. Tagavara kaitsepataljon
30. Tagavara kaitsepataljon formeeriti 1942. aasta augustis Tallinnas. Oktoobris 1942 liideti pataljoni kasarmeeritud Omakaitse maleva Tallinna, Türi, Paide ja Tapa kompaniid. Pataljoni suuruseks oli 627 meest. Kuna pataljonis oli palju sõjaväes mitteteeninud noori, korraldati 1943. aasta varakevadel pataljoni ohvitseridele ja allohvitseridele Pirital erikursus saksa väljaõppe alal. Pataljoni juures tegutsenud erikursusest kujunes Pirital "Villa Brigittas" ja selle kõrval asuvas suvilas pataljoni 5. kompaniina alaline väljaõppekool,  (saksa k. "Schule Brigitta")  ülemleitnant Härm Kore juhtimisel.
### Juhtkond ja koosseis
Pataljoniülem:
*major Julius Ellandi, jaanuar 1942 – juuni 1943
**1.kompanii 
**2.kompanii 
**3.kompanii
**4.kompanii, ülem kapten Leopold Vaidla
:Kompaniiülemateks kaptenid Kuuskla ja Vaidla ning ülemleitnandid Kangro ja Tari.

## 30. Eesti Politseipataljon
1943. aasta detsembris sai pataljoni nimeks 30. Eesti Politseipataljon (*Estnische Polizei Bataillon 30*) ja pataljonis kehtinud *[[Wehrmacht]]i* auastmed asendati Saksa Korrapolitsei auastmetega.

1944. aasta algul kasutati üksust Saka, Varja ja Purtse juures rannakaitseks.

1944. aasta jaanuari lõpus paigutati pataljon Narva rindele. Pataljoni kaitsta jäi rindelõik Poruni jõest Smolnitsani.
Veebruaris ei teinud Punaarmee selles lõigus suuremaid rünnakukatseid. 26. veebruaril võttis osa rindelõiku üle Saksa 227. Jalaväediviis. See võimaldas 30. pataljoni rinnet kokku tõmmata. 4. mail võttis Smolnitsa-Karoli lõigu üle 3. Eesti Piirikaitserügement.

300. Eriotstarbelise Jalaväediviisi moodustamisega Eesti Piirikaitserügementidest 16. mail 1944 muutus 30. pataljoni Narva rindel hoidmine tarbetuks ja pataljon saadeti tagalasse.

30. Eesti politseipataljon likvideeriti 1944. aasta suvel Vigalas. Pataljoni isikkoosseis anti 40. Eesti Politseipataljoni täienduseks.

## Vaata ka
*Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
*287. Kaitsepataljon
*30. Kaitsepataljon
## Välislingid
*Politseipataljonid, http://www.eestileegion.com/
Valter Pedak

**Valter Pedak** VR II/3 (29. juuli 1895 Vara vald – 26. või 27. detsember 1947 Vara vald) oli Eesti sõjaväelane (major) ja Saksamaa sõjaväelane (*[[Sturmbannführer]]*).

Valter Pedak lõpetas Tartu Õpetajate Ühingu kaubanduskooli ja Peterhofi 1. Lipnikekooli ning võttis osa nii I maailmasõjast kui ka Vabadussõjast. 18. novembrist 1918 kuni 3. märtsini 1919 teenis ta Kaitseliidus, seejärel oli Kuperjanovi partisanide rügemendi ohvitser, võttes osa lahingutest Landeswehri vastu. Valter Pedak sai kaks korda haavata. Vapruse eest sõjaväljal anti talle Vabadusristi II liigi 3. järk.

Alamleitnant Valter Pedak teenis Vabadussõjas Kuperjanovi Partisanide polgus.
Ülendati 26. veebruaril 1920 leitnandiks vanusega 16. märts 1917. 

Teises maailmasõjas teenis Valter Pedak 4. Eesti Piirikaitserügemendi rügemendiülemana.

Langes 27. detsembril 1947 metsavennana.

## Tunnustus
*1920 – Vabadusristi II liigi 3. järk
*1938 – Kotkaristi IV klassi teenetemärk
*1940 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
*Raudrist

## Viited

## Kirjandus
*Hamilkar Mengel. *Suurim armastus III: Neljas ja Viies Piirikaitse Rügement lahingutules ning täiendavaid lehekülgi Teise Piirikaitse Rügemendi Teisest Pataljonist*. New York: Kultuur, 1962.
Oberführer

***Oberführer*** ehk ***SS-Oberführer*** oli SS-i (Schutzstaffel) ja SA (Sturmabteilung) sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. 

*Oberführer*'i auaste oli madalaim SS-kindrali auaste, millel puudus Wehrmachti ja teiste armeede auastmestikus vaste. *Oberführer*'i auaste loodi 1929. aastal.

*Oberführer*'i auaste oli ühe astme võrra kõrgem *[[Standartenführer]]*'ist ning ühe astme võrra madalam *[[Brigadeführer]]*'ist.
Joaquim Chissano

**Joaquim Alberto Chissano** (sündinud 22. oktoobril 1939) on Mosambiigi poliitik, Mosambiigi president 1986–2005. 

Ta on FRELIMO asutajaliige. 2003–2004 oli ta Aafrika Liidu esimees.

2006. aastast on ta ÜRO erisaadik Põhja-Ugandas ja Lõuna-Sudaanis.

## Tunnustus

*2007 Mo Ibrahimi auhind
Obersturmbannführer

***Obersturmbannführer*** ehk ***SS-Obersturmbannführer*** oli sõjaväeline auaste Kolmanda Riigi SS-is, SA-s ja SD-s, mis vastas teiste riikide relvajõududes kolonelleitnandi auastmele, Wehrmachtis *[[Oberstleutnant]]*ile.

*Obersturmbannführer* oli üks auaste *[[Standartenführer]]*ist madalamal ja üks aste *[[Sturmbannführer]]*i auastmest kõrgemal.
Mitmekesisus

"**Mitmekesisus**" on mitmetähenduslik sõna:

Ökoloogias võib **mitmekesisus** ehk **diversiteet** tähendada:
*Bioloogiline mitmekesisus
**Geneetiline mitmekesisus
**Liigiline mitmekesisus on liikide rohkus mingis koosluses, maastikul või ökosüsteemis. Liigilises mitmekesisus eristatakse alfa-, beeta- ja gammamitmekesisust.
**Koosluste mitmekesisus
*Maastiku mitmekesisus on maastikumustri keerukus, mis on põhjustatud eri suurusjärku maastikuüksuse ja tehislike elementide vaheldumisest.

Mitmekesisust mõistetakse harilikult kvalitatiivse mitmekesisusena, s.o. üksteiseks mittekonventeeritavate kvaliteetide rohkusena. Sellest hoolimata saab mitmekesisust ka kvantitatiivselt iseloomustada; selleks on välja töötatud mitmeid indekseid, näiteks Shannoni indeks.

**"Mitmekesisus"** ehk pluralism on mitmesuguste ideede, arvamuste ja organisatsioonide olemasolu ühiskonnas.

## Vaata ka
*paljus
Brigadeführer

***Brigadeführer*** (***SS-Brigadeführer*** või ***SA-Brigadeführer***) oli SS-i (Schutzstaffel) ja SA (Sturmabteilung) sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. Auaste vastas Wehrmachti ja teiste armeede kindralmajori auastmele. *Brigadeführer*'i auaste loodi 1932. aastal.

*Brigadeführer*'i auaste oli ühe astme võrra kõrgem *[[Oberführer|Oberführer'<nowiki/>]]*ist ning ühe astme võrra madalam *[[Gruppenführer]]*'ist.

Alates 1933. aastast dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel politseitööle SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega *SS-Brigadeführer und der Generalmajor der Polizei.*

Alates 1939. alates dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega *SS-Brigadeführer und der Generalmajor der SS*.

Alates Relva-SS-i (Waffen-SS) moodustamisest dubleeriti *Brigadeführer*'i auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega *SS-Brigadeführer und Generalmajor der Waffen-SS*.

Ainus *Brigadeführer*'i auastme saanud eestlane oli Johannes Soodla.
Aare Mäemets

**Aare Mäemets** (kuni 1936 **Harry Michelson**; 18. jaanuar 1929 Tallinn – 24. november 2002) oli eesti hüdrobioloog, zooloog, limnoloog, ökoloog ja loodusfotograaf. 

## Elukäik ja teadustöö
Aastal 1949 lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli (6. lend). Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Bioloogiakandidaat 1961.

Aastatel 1955–1999 töötas ta EPMÜ Zooloogia ja Botaanika Instituudis (aastast 1961 Võrtsjärve Limnoloogiajaamas), 1986. aastast vanemteadur. 

1955–1984 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni aseesimees. 

Ta uuris põhjalikult vesikirbulisi, koostas kaks üldtunnustatud Eesti järvede tüpoloogiat (*resp*. 1965 ja 1974).

## Teoseid
*1960 – "Eesti NSV vesikirbuliste fauna"
*1968 – "Eesti järved" (koos kaasautoritega)
*1971 – "Estonian Limnology"
*"Matk Eesti järvedele" (neli trükki)
*1977 – "Eesti NSV järved ja nende kaitse"

## Liikmesus
*1991 – Eestimaa Looduse Fondi asutajaliige

## Tunnustus
*1971 – Nõukogude Eesti preemia
*1990 – Eerik Kumari looduskaitsepreemia
*2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Ta oli abielus hüdrobotaanik Aime Mäemetsaga. Tema tütar on Helle Mäemets.

## Viited
Obergruppenführer

***Obergruppenführer*** (***SS-Obergruppenführer*** või ***SA-Obergruppenführer***) oli SS-i (Schutzstaffel) ja SA (Sturmabteilung) sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. Auaste vastas Wehrmachti ja teiste armeede kindrali auastmele. *Obergruppenführer* auaste loodi SA-s 1932. aastal ja SS-is 1933. aastal.

*Obergruppenführer* auaste oli ühe astme võrra kõrgem *[[Gruppenführer]]*st ning ühe astme võrra madalam *[[Oberstgruppenführer]]*st.

Alates 1933. aastast dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel politseitööle SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega *SS-Obergruppenführer und der General der Polizei*.

Alates 1939. aastast dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega *SS-Obergruppenführer und der General der SS*.

Alates Relva-SS-i (Waffen-SS) moodustamisest dubleeriti *Obergruppenführer*i auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega *Obergruppenführer und General der Waffen-SS*.

Oli olemas ka auaste *Waffen-Obergruppenführer der SS und General der Waffen-SS*. Seda kandsid kaks Saksa teenistusse tulnud Ungari kindralit. Kuna nad ei olnud sakslased, ei saanud nad Wehrmachti astuda, kuid Waffen-SS-i küll. Need olid
* Ferenc Feketehalmy-Czeydner
* Jenö Oszkár Ruszkay-Ranzenberger

### ''SS-obergruppenführer''id
SS-Oberst-Gruppenführer

***Oberstgruppenführer*** (juunist 1942 ***Oberst-gruppenführer***) oli SS-i (Schutzstaffel) auaste Kolmandas Riigis, mis vastas *[[Generaloberst]]*'ile Wehrmachtis või kindralkoloneli ja kindralpolkovniku auastmele teistes armeedes. Auaste loodi 1942. aastal ja see oli SS-i kõrgeim komandöri auaste.

*Oberstgruppenführer*'i auaste oli ühe astme võrra kõrgem *[[Obergruppenführer]]*'ist ja ühe astme võrra madalam *[[Reichsführer|Reichsführer'<nowiki/>]]*ist.

Alates Relva-SS-i (Waffen-SS) moodustamisest dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega *SS-Oberstgruppenführer und der Generaloberst der Waffen-SS*.

### ''SS-Oberstgruppenführer''<nowiki/>'i auastme saanud sõjaväelased
*Kurt Daluege (20. aprill 1942) – Saksa Korrapolitsei peaameti ülem
(*SS-Oberstgruppenführer und Generaloberst der Polizei*)
*Franz Xaver Schwarz (20. aprill 1942) – NSDAP-i *Reichsleiter* ja laekur (*SS-Oberstgruppenführer*)
*Sepp Dietrich (1. august 1944) – (*SS-Oberstruppenführer und Generaloberst der Waffen-SS*) – I Soomuskorpuse *[[Leibstandarte Adolf Hitler]]* ja 6. SS-Tankiarmee komandör
(*SS-Oberstgruppenführer und Panzer-Generaloberst der Waffen-SS*)
*Paul Hausser (1. august 1944) – (*SS-Oberstgruppenführer und Generaloberst der Waffen-SS*) – II SS-Soomuskorpuse komandör.
Arvi Järvekülg

**Arvi Järvekülg** (27. detsember 1929 Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 4. november 2002 Tartu) oli eesti hüdrobioloog ja zooloog. 

## Elukäik ja teadustöö
Ta õppis Villevere algkoolis ja Türi Keskkoolis. Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastal 1957 kaitses ta kandidaadiväitekirja, aastal 1975 doktoriväitekirja Läänemere põhjaloomastikust, bioloogiadoktor 1976.

Aastatel 1959–1969 töötas eesti mereihtüoloogia laboratooriumis ja aastast 1969 Eesti Põllumajandusülikooli Zooloogia ja Botaanika Instituudis, 1974–1990 sealsamas merebioloogiasektori juhataja.

1988–1995 oli ta Tartu Ülikoolis professor.

1984–1996 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni esimees.

Ta oli Soome lahe kaitse rahvusvaheline ekspert.

Ta uuris jõevähkide bioloogiat, haigusi ja ökoloogiat; Läänemere zoobentost jpt valdkondi.

## Tunnustus
* 1980 – Karl Ernst von Baeri preemia
* 1988 – Suur looduskaitsemärk
* 1992 – Ahvenamaa Läänemere Tuleviku Kaitse Fondi auhind
* 1996 – Eerik Kumari looduskaitsepreemia
* 2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Vaata ka
* Järvekülgede suguvõsa
Reichsführer

***Reichsführer*** ehk ***Reichsführer-SS*** oli SS-i (Schutzstaffel) kõrgeim sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. *Reichsführer*'i auaste oli kõrgem *[[Oberstgruppenführer]]*'ist, mis oli SS-i komandöri kõrgeim auaste, ja vastas Wehrmachti kindralfeldmarssalile.

*Reichsführer*'i auaste kinnitati auastmena 1934. aasta SS-i auastmete reformi käigus ning anti ainult Heinrich Himmlerile ja Karl Hankele.

### ''Reichsführer-SS''-i tiitliga ja alates 1934. aastast auastmega isikud
Henry W. Antheil

**Henry W. Antheil Jr.** (23. september 1912 Trenton, New Jersey,  – 14. juuni 1940 Keri lähedal, Soome laht) oli USA diplomaat.

Henry Antheil teenis atašeena Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Moskvas (1935–1939) ja saatkonnas Helsingis 1939–1940. Ta hukkus 14. juunil 1940 reisilennukil Kaleva, mis lendas liinil Tallinn–Helsingi, kui Nõukogude sõjalennukid selle Soome lahe kohal Keri saare lähedal alla tulistasid. Kõik merre kukkunud reisilennuki pardal viibinud 9 inimest (kaks meeskonnaliiget ja seitse reisijat, sealhulgas Antheil) said surma.

Antheilil oli viimasel lennureisil kaasas mitu diplomaatilist kotti USA Tallinna ja Riia saatkonnast. Ehkki kogu lennuki pagasi saatus ei ole täpselt teada, võib mitmete tunnistajate hilisematest ütlustest järeldada, et märkimisväärne osa sellest jäi pärast lennuki ja reisijate uppumist merepinnale hulpima ja langes seejärel NSV Liidu sõjaväe või luureorganite kätte.

Lääneriikide meedias on Antheili mõnikord nimetatud "esimeseks külma sõja ohvriks". 

2007. aastal avasid Ameerika diplomaatide kutseühing American Foreign Service Association ja Antheili pereliikmed talle mälestustahvli pealinnas Washingtonis, USA Riigidepartemangu hoone peafuajees asuval, välisteenistuses hukkunud kolleegide auseinal (*U.S. Department of State's Wall of Honor*). 

Henry Antheil oli helilooja George Antheili vend.

## Kirjandus
*Eric A. Johnson ja Anna Hermann. Viimne lend Tallinnast. – *[[Akadeemia (ajakiri)|Akadeemia]]*, 2007, nr 6, lk 1147–1161.

## Välislingid
*Henry W. Antheil
*https://www.ohtuleht.ee/174424/venelased-lasid-kaleva-koos-eesti-kullaga-merepohja
George Antheil

**George Carl Johann Antheil** (8. juuni 1900 Trenton, New Jersey – 12. veebruar 1959 New York) oli USA pianist ja helilooja. 

Õppis kompositsiooni C. Sternbergi ja hiljem Ernest Blochi juures Philadelphia konservatooriumis. Alates 1920 esines pianistina Pariisis, Viinis ja Berliinis. Alates 1936. aastast elas Hollywoodis.

Tema loometeoste sekka kuuluvad ooper-satiir "Transatlantic" 1930, muusikaline komöödia "Helena lahkub" ("Helen retires") 1934, ballett "Maailma pealinn" 1953, sümfooniates nr 4 ja 5 on äärmuslik modernism; teos "Mehhanismid" on džässilik klaveriteos, "Lennuk" on sonaat klaverile 1923, rohkete müraefektidega on "Mehaaniline ballett" 1926, džässilik "Mustlasmuusika" orkestrile 1922, "Jazz Symphony" 22 instrumendile. Antheil kirjutas ka filmimuusikat.

Koos näitlejana Hedy Lamarriga lõi ta teise maailmasõja ajal sagedushüplemise süsteemi.

Tema vend Henry W. Antheil oli diplomaat, kes hukkus Soome lennukil Kaleva, kui NSV Liidu kergepommitajad selle Soome lahe kohal alla tulistasid.
Ekvatoriaalne kliima

**Ekvatoriaalne kliima** on Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi kliimatüüp, mis on iseloomulik ekvatoriaalsele kliimavöötmele. Sellele on iseloomulik palav ja niiske ilm kogu aasta jooksul. 

Ekvatoriaalse kliima levikuala on Lõuna-Ameerika põhjaosa Amazonase madaliku piirkonnas, Aafrika keskosa Kongo jõgikonnas ja Kagu-Aasia (Malaka poolsaar ja Malai saarestik) koos Austraalia kirderannikuga.

Ekvaatori piirkonnas on Päike seniidis või väga kõrgel horisondi kohal ja seetõttu on päikesekiirguse hulk väga suur. Maapind soojeneb kiiresti, sellest soojeneb ka õhk, ning vesi aurustub. Soe õhk tõuseb ja jahtub ning veeauru kondenseerumisel tekivad pilved. Pärastlõunati sajab paduvihma. Õhutemperatuuri kõikumine aasta ja päeva jooksul on väga väike (meretasemel on õhutemperatuur +24...+28 °С, amplituud 1–2 kraadi). Aasta keskmine sademete hulk on 1500–5000 mm.

Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi vastab ta kliimatüüpidele Af, Am ja kohati ka Aw kliimatüübile.

## Vaata ka
*Ekvatoriaalvööde
Vesi-kirburohi

**Vesi-kirburohi** ehk **vesi-kirbutatar** (*Polygonum amphibium* või *Persicaria amphibia*) on veekogude kaldal või madalas vees kasvav taim.

Vesi-kirburohul eristatakse kaht vormi: veevorm (*Polygonum amphibium* f. *amphibium*) ja maismaavorm (*Polygonum amphibium* f. *terrestre*).

Vesikirburohu õied on roosad ja need õitsevad maismaavormil juulist augustini ja veevormil juulist septembrini.

## Välislingid

*
Alan Chalmers

**Alan Francis Chalmers** (sündinud 1939 Bristolis) on inglise päritolu Austraalia teadusfilosoof.

Chalmers on õpetanud mitmetes Suurbritannia ja Austraalia ülikoolides, ta on keskendunud teaduse sisemisele olemusele. Ta on avaldanud populaarses vormis teaduse üle arutleva teose "What is this thing called science?" (1978; ümbertöötatud trükk 1982), mis on tõlgitud ka eesti keelde.

## Teos
*"*[[Mis asi see on, mida nimetatakse teaduseks?]] : arutlus teaduse olemusest ja seisundist ning teaduslikest meetoditest*." Tõlkinud Kristin Sarv, toimetanud Rein Vihalemm ja Leili Punga, järelsõnad: Erast Parmasto ja Rein Vihalemm. Sari Avatud Eesti Raamat, Ilmamaa, Tartu 1998, 292 lk; ISBN 9985821939
Oranž

**Oranž** on punakaskollane värvus, lainepikkusega umbes 585–620 nm. Paikneb spektris punase ja kollase vahel.

Oranž on sinise vastandvärvus.

Oranžide värvitoonide mittetäielikku loetelu vt '''Värvuste loend põhivärvinimede järgi'''.

## Mida oranž sümboliseerib?

Oranž sümboliseerib rõõmu, julgust, luksust, sõbralikkust, kombelisust ja hiilgust. Hiinas ja Jaapanis seostatakse oranži armastuse ja õnnega. Budistide safranikarva oranžikas rüü osutab sellele, et nad on andnud alandlikkuse ja loobumise tõotuse.

### Oranž riigilippudel

Oranž esineb 5 % riigilippudest. Näiteks Armeenia, Bhutani, Elevandiluuranniku, Iirimaa, Küprose ja Sambia lipul.

## Oranži mõju inimpsüühikale

Oranž värvus muudab inimesed positiivsemaks ja aitab vabaneda hirmudest. Olles aktiivne ja pilkupüüdev, kasutatakse seda sageli reklaamides. Oranž toimib ergutavalt, aga suurtes kogustes võib mõjuda ka ärritavat ja rahutukstegevalt. Ruumis jätab see toast väiksema mulje. Suurendab söögiisu.

## Kunst, käsitöö ja tehnoloogia
### Oranžid pigmendid maalikunstis
Ajaloos on maalikunstis kõige varem kasutatud looduslikke anorgaanilisi värvipigmente, esimene sünteetiline oranž pigment sünteesitakse 19. sajandil. Tavaline on olnud oranži värvitooni saamine segades mõnd kollast ja punast pigmenti.
* oranž ooker (hüdreeritud raud (III)oksiid, Fe2O3•H2O), alates esiajast
* realgaar (arseeni sulfiid As4S4), kasutusel alates u 3000 eKr
* *[[litharge]]* ehk pliikollane (pliioksiid PbO), alates antiikajast
* kroomoranž (aluseline pliikromaat PbO • PbCrO4), kasutusel alates 1908. aastast
* kaadmiumoranž (kaadmiumsulfiid CdS), alates 1818. aastast
* antimonoranž (2Sb2S3•Sb2O3), 19. sajandist

### Oranž värvus looduslikest värvainetest
Oranži värvust andvad looduslikud värvained on punamarjase kamalapuu (*Mallotus philippensis*) viljast saadav kamala, värvibiksa (*Bixa orellana*) seemnekestadest saadav annaato, *Fridericia chica* lehtede ekstrakt *carayurú* ja henna.

## Välislingid
Kaevamishark

**Kaevamishark** ehk **aiahark** on hark, mis on mõeldud mulla kaevamiseks peenramaal (aiamaal). Kaevamishark kobestab kaevamisel mulda paremini kui labidas. 

Aiahargil on tavalistelt 4–5 lehtjat, otsast teritatud haara. Haara laius 10–20 mm. 

Hanguvars on umbes meetri pikkune alt hangu juurest sirge või kerge kumerusega paremaks haaramiseks. Hanguvars lõpeb kas käepidemega või ilma.

## Vaata ka
*Hang
*Heinahang
*Kartulihark
*Sõnnikuhark
Antiloobikanjon

**Antiloobikanjon** (*Antelope Canyon*) on liivakivist kanjon Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis. Kitsast kaljulõhest moodustuv kanjon koosneb kahest osast, Ülemisest ja Alumisest Antiloobikanjonist (*Upper Antelope Canyon* ja *Lower Antelope Canyon*). Ülemise Antiloobikanjoni geograafilised koordinaadid on .

Kanjon on populaarne turistide ja loodusfotograafide seas.

Kanjonisse võib minna üksnes giidi juhendamisel, sest kanjonit võivad iga hetk tabada ootamatud tulvaveed, seda isegi küllaltki hea ilma korral. 1997. aasta 12. augustil hukkus Alumises Antiloobikanjonis 11 turisti tulvavetes, 2006. aasta 30. oktoobril 36 tunni vältel kanjonis märatsenud tulvavete tõttu suleti aga Alumise Antiloobikanjon viieks kuuks.

Antiloobikanjonis on tehtud ka filmivõtteid (näiteks "Operatsioon "Murtud nool"" – ameerika 1996. aasta põnevusfilm, mille režissöör oli John Woo ning kus mängisid John Travolta ja Christian Slater).

Antiloobikanjoni läheduses on Page'i linn.

## Välislingid

*Antiloobikanjon
Page (Arizona)

**Page** on väike linn Ameerika Ühendriikides  Arizona osariigis Coconino maakonnas.

2005. aastal elas linnas 6794 inimest. Linna pindala on 43 km² ja linn asub 1255 meetri kõrgusel merepinnast.

Linna läheduses asub Antiloobikanjon.

## Filmid
Linna lähedal on toimunud paljude filmide võtted, näiteks:
*"Hulk" (2003)
*"Evolutsioon" (2001)
*"Ahvide planeet" (2001)
*"Murtud nool" (1996)
*"Maverick" (1994)
*"Ahvide planeet" (1968)

## Välislingid
*Linna koduleht