open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anatoolia mägismaa

**Anatoolia mägismaa** ehk **Väike-Aasia mägismaa** on mägismaa Väike-Aasia poolsaarel Türgis. Selle pikkus on umbes 1200 km, laius umbes 600 km, keskmine kõrgus on 800-1500 m, kõrgeim tipp on Erciyes Dağı vulkaan (3916 m). Anatoolia mägismaa keskosas paikneb Anatoolia kiltmaa, lõunaosas Tauruse mäestik ja põhjas Pontose mäed. Idas need mäestikud ühinevad, moodustades Armeenia mägismaa. Sisepiirkondades on ülekaalus poolkõrbed ja rohtlad, mäestike välisnõlvadel kasvavad metsad ja vahemerelised põõsastikud.
Anatoolia kiltmaa

**Anatoolia kiltmaa** on Väike-Aasia mägismaa keskosa, mis paikneb Väike-Aasia poolsaarel Türgis.

Anatoolia kiltmaast lõunas on Tauruse mäestik ja põhjas Pontose mäed. Kiltmaa koosneb settekivimitest, kohati on ka vulkaanipursete jälgi. Maavaradest on leitud pruunsütt. 

Kiltmaa keskmine kõrgus on 800–1500 m, kõrgeim tipp on Erciyes Dağı vulkaan (3916 m).
Tornimäe pank

**Tornimäe pank** (ka **Tornimägi**) on Põhja-Eesti panga osa Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäel. Pargimäe pank on umbes 100 meetri laiune ja 900 m pikkune kitsas seljandik, mis moodustab kolmest Sinimägede mäest läänepoolseima ning kuulub Vaivara klindilõiku.

Tornimäe kõrgus üle merepinna on 69,9 meetrit ja ümbritsevast maapinnast umbes 34 meetrit kõrgem. Lõuna ja läänenõlv olid 15–20° kaldega, kuid on nõukogude ajal seoses kruusa äraveoga Narva soojuselektrijaamade ehitusele kaotanud oma loodusliku näo. Põhjanõlv on kaldega 40–60° ning seda ääristab kuni 30 meetri kõrgune astang.

Tornimäe panga tuumikuks on umbes 800 meetri pikkune, aluspõhja suhtes kuni 30–40 meetrit üles tõstetud ja kuni 10–15° lõuna suunas kaldu olev monoliitne aluspõhjaline hiidpangas, mille kivimid on ida- ja lääneosas liustiku poolt tugevasti deformeeritud. Ida- ja lääneosas on pangas tükeldatud ning need väiksemad pangad on 20–90° kallutatud ja kohati isegi kurdudesse surutud või peenteks tükkideks jahvatatud. Väiksemaid pangaseid on liustik pangast lahti kiskunud ja mitusada meetrit eemale kandnud. Üks selline on nähtav surnuaiataguse kruusaaugu nõlvas. Hiidpangase läbilõikes figureerivate kivimite stratigraafiline ulatus on keskordoviitsiumi Kõrgekalda kihistu savikast lubjakivist kuni kambriumi Lükati kihistu sinisavini.

Sinimägede geoloogilised tekkemehhanismid pole teada ning nende uurimiseks plaanitakse geoloogide välitöid.

## Vaata ka
*Eesti pankade loend
*Vaivara klindilõik
*Kannuka pank 
*Meriküla pank
*Narva klindilõik
*Pargimäe pank
*Perjatsi pank
*Pimestiku pank
*Põrguaugumäe pank
*Sinimäed
*Sinimägede lahingud
*Utria pank
*Utria kõrgekallas
*Udria maastikukaitseala
*Utria savikallas

## Kirjandus
*Kalle Suuroja. *Põhja-Eesti pangad*, Tallinn 2004.
Ees-Aasia

**Ees-Aasia** ehk **Lääne-Aasia** on regioon Aasia edelaosas, mis hõlmab Aasia lääneosa ja ulatub itta kuni Afganistani ja Iraanini. Ees-Aasia hõlmab Anatoolia, Araabia, Siinai, Levandi, Kaukaasia, Mesopotaamia, Armeenia mägismaa ja Iraani kiltmaa.

## Piiritlus
Tänapäeval valdava piiritluse järgi piiravad Ees-Aasiat läänes Vahemeri ja Punane meri, põhjas Must meri, Kaukasus ja Kaspia meri, idas Iraani ääremäestik ja lõunas India ookean. 

Siinai poolsaare kaudu on Ees-Aasia ühenduses Aafrikaga. Dardanellid, Marmara meri ja Bosporuse väin moodustavad kitsa vahe Euroopaga. Kaugemal põhjas on vaidluse all Euroopa ja Aasia piir. Gruusia ja Aserbaidžaan arvatakse kas Ees-Aasiasse või siis täielikult või osaliselt Euroopasse.  

Ees-Aasia hõlmab Väike-Aasia, osa Kaukaasiast, Mesopotaamia, Palestiina, Araabia poolsaare, Siinai poolsaare, Armeenia mägismaa ja Iraani kiltmaa.

Üleminekupiirkonnas Kesk-Aasiasse on Afganistan. Iraan arvatakse Ees-Aasiasse, kuid ÜRO statistilise liigituse järgi ei kuulu see mitte Lääne-Aasiasse, vaid Lõuna-Aasiasse.    

Loodusgeograafiliselt hõlmab Ees-Aasia Kaukasuse, Köpetdagi, Anatoolia, Armeenia ja Iraani, Mesopotaamia, Araabia poolsaare ning Levandi.

Poliitikageograafiliselt hõlmab ta Lähis-Ida ja Lõuna-Kaukaasiat. Regiooni pindala on 7,5 miljonit km².

Selle piirkonna maad on:
* Afganistan (üleminekuala, arvatakse pigem Kesk-Aasiasse)
* Araabia Ühendemiraadid
* Armeenia
* Aserbaidžaan (osaliselt või täielikult)
* Bahrein
* Egiptus (ainult Siinai)
* Gruusia (osaliselt või täielikult)
* Iisrael
* Iraak
* Iraan
* Jeemen (välja arvatud Sokotra)
* Jordaania
* Katar
* Kuveit
* Küpros
* Liibanon
* Omaan
* Palestiina
* Saudi Araabia
* Süüria
* Türgi

## Vaata ka
* Edela-Aasia
* Lähis-Ida

## Viited
August Arrak

**August Arrak** (14. august 1891 Kavilda vald, Tartumaa – 23. mai 1945 Tartu) oli eesti arst ja arstiteadlane.

Ta oli talupidaja poeg. Lõpetas 1912. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Võttis osa Vabadussõjast. 

Õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ning sai 1926. aastal meditsiinidoktori kraadi väitekirjaga "Eksperimentaalne uurimus veremürkide polüglobuliseerivast toimest". Oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Töötas 1922–1925 Tartu Ülikooli 1. sisehaiguste kliiniku ja 1925–1929 2. sisehaiguste kliiniku assistendina. Aastal 1927 täiendas end Viinis. Aastast 1928 oli ta TÜ eradotsent, aastast 1940 dotsent, 1940–1944 sisehaiguste propedeutika kateedri juhataja, alates 1944 hospitaalsisehaiguste kateedri juhataja, alates 1945 professor.
Adalbert Lübek

**Adalbert Hugo Lübeck** (14. jaanuar 1885 Tartu – 13. veebruar 1948 Ulm) oli eesti arst, Arstide Koja esimees.

Tema isa oli kaupmees Peeter Lübeck ja ema Tiiu Kuus. 

Oli aastatel 1914–1921 AS Vene-Balti Laevaehituse tehase arst Tallinnas. 1921. aastal sai Eesti Raudteede peaarstiks. Oli alates 1935. aastast Arstide Koja esimees. 

1944. aasta sügisel põgenes Saksamaale. 

Tema abikaasa oli Karin Niido (sündinud 24.10.1899 Tallinnas; isa Aleksei Niido ja ema Maria Koravacjova).
Theodor Asu

**Theodor Asu** (8. märts 1897 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 7. detsember 1965 Stockholm) oli eesti arst.

Theodor Asu osales Vabadussõjas, lõpetas 1924 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna (korp! Sakala vilistlane), ning oli aastatel 1924–1931 Tallinna Linna Keskhaigla röntgenilabori abijuhataja. 

1932. aastast oli Theodor Asu Eesti Arstide Erahaigla direktor ja röntgeni-raadiumi osakonna juhataja Tallinnas. Arstide Koja nõukogu mõlema koosseisu liige.

Saksa okupatsiooni ajal oli Theodor Asu Eesti Tervishoiukoja juhataja. 1944. aastal põgenes Rootsi, kus oli aastatel 1951–1955 Umeå haigla radioloogia osakonna abijuhataja, aastast 1955 Kalixi haigla röntgeniosakonna ülemarst.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Nikolai Desewè

**Nikolai Gustav Ludwig Desewè** (3. detsember 1903 Narva – 22. september 1944 Moero, Läänemeri) oli eesti arst ja sõjaväelane (kapten, 1940).
Endel Kroll

**Endel Kroll** (3. mai 1912 Tartu – 7. august 1970 Lismore, Austraalia) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1932. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi.

## Pere
Ta oli Gustav Krolli poeg. Tema tütar oli Tiiu Kroll-Simmul.

## Välislingid
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=3553
Uno Kõrgvee

**Uno Kõrgvee** (aastani 1937 **Uno Kõrts**; 10. november 1918 Kõrenduse, Kudina vald, Tartumaa – 1. mai 1946 Stockholm) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1935. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1936–1944 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ta oli EÜS-i vilistlane.

Ta töötas Tartu Ülikooli 2. haavakliinikus. 1944. aastal põgenes ta Rootsi.

## Viited
Laine Loo

**Laine Loo** (kuni 1941 **Laine Mathiesen**, 17. detsember 1920 Sindi – 4. märts 2018 Vancouver) oli eesti arst.

Ta õppis 1928–1933 Sindi algkoolis ning lõpetas 1938. aastal Pärnu II Gümnaasiumi. 1944. aastal lõpetas ta *[[cum laude]]* Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. 

Samal aastal põgenes ta Rootsi ning sealt 1951. aastal Kanadasse, kus töötas aastatel 1954–1979 perearstina.

## Isiklikku
Laine Loo vanemad olid Aleksander ja Salme Mathiesen. Tema vennad olid Olev ja Mihkel Mathiesen. Laine Mathiesen abiellus 1941. aastal Heino Looga, neil on poeg Andres ja tütar Pille Bunnell (keskkonnateadlane).

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
Heiti Paldrok

**Heiti Paldrok** (14. aprill 1911 Tartu – 10. aprill 1972 Stockholm) oli eesti arst.

Heiti Paldrok oli arstiteadlase Aleksander Paldroki poeg. Ta lõpetas 1928. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli agronoomiateaduskonda ja 1929 loomaarstiteaduskonda. Aastast 1931 õppis ta arstiteaduskonnas ning sai 1944. aastal meditsiinidoktori kraadi.

Aastatel 1932–1939 töötas ta Tartu Ülikooli Nahahaiguste Polikliinikus subassistendina ja 1939–1940 teadusliku assistendina. 1941–1942 töötas ta Saksamaal Rostocki Nahahaiguste Kliinikus. 1942–1944 oli ta jälle Tartus Nahahaiguste Polikliinikus assistent.

1944. aastal läks ta Rootsi, kus järgmisel aastal töötas Uppsala Ülikoolis assistendina ning 1946–1957 Karolinska Instituudi dermatoloogia-venereoloogia kliinikus assistendi ja arstina. 1955. aastal sai Karolinska Instituudis meditsiinidoktori kraadi. Samast aastast kuni 1972. aastani töötas ta Rootsi Riiklikus Bakterioloogilises Laboratooriumis haigusttekitavate seente eriteadlasena.

Ta kuulus organisatsioonidesse Korporatsioon Fraternitas Estica, British Society for Mycopathology, Eesti Arstide Selts Rootsis, Soome Dermatoloogide Ühing, Svenska Dermatologförening, Svenska Dermatologiska Sällskapet.

## Isiklikku
Paldrok abiellus 1941. aastal, peres oli poeg ja kaks tütart.

## Välislingid
*Heiti Paldrok TLÜAR väliseesti isikud
*Elulugu ja foto Korp! Fraternitas Estica veebilehel
Hilda Puusepp

**Hilda Puusepp** (19. august 1896 Kavastu vald, Tartumaa – 29. märts 1991 Los Angeles) oli eesti arst.

Ta õppis 1920–1929 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi Ilmatar liige.

1930. aastail oli ta arst Tartus, 1944 põgenes Saksamaale, kust liikus 1949. aastal Ameerika Ühendriikidesse.
Ulrich Karell

**Ulrich Alexander Karell** (24. mai 1892 Rae vald, Harjumaa – 16. juuli 1983 Christiansted, USA Neitsisaared) oli eesti arst.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Markiisaared

**Markiisaared** on 15 vulkaanilisest saarest koosnev saarestik Prantsuse Polüneesias.
Saarestiku kogupindala on 1049 km² (või 1274 km²) ja seal elab umbes 8700 inimest. Saared on sademeterikkad (1000–2500 mm aastas) ja neil kasvab troopiline vihmamets.
Saared avastas 21. juulil 1595 Hispaania meresõitja Álvaro de Mendaña de Neira (elas 1542–1595). Aprillis 2011 külastas saari katamaraan Nordea.
### Põhja Markiisaared
*Eiao  
*Hatutu  
*Motu Iti  
*Motu Oa  
*Motu One  
*Nuku Hiva  
*Ua Huka  
*Ua Pou

### Lõuna Markiisaared
*Fatu Hiva  
*Fatu Huku  
*Hiva Oa  
*Moho Tani  
*Motu Nao  
*Tahuata  
*Terihi
James Raukas

**James Paul Friedrich Raukas** (15. veebruar 1894 Tallinn – 20. august 1949 Stockholm) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1913. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi ning 1921. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduse doktorikraadiga. Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane.

1922. aastal oli ta Tartu Ülikooli patoloogia instituudi assistent, hiljem Tallinna Keskhaigla sisehaiguste jaoskonna ordinaator. Aastatel 1943–1944 oli ta Tallinna Keskhaigla juhataja.

1944. aastal põgenes ta Nõukogude okupatsiooni eest Rootsi. Eesti Arstide Seltsi Rootsis liige.

James Raukas ravis Konstantin Pätsi ja Jüri Uluotsa.

## Viited

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Robert Sinka

**Robert Sinka** (14. august 1894 Tallinn – 31. mai 1970 New York) oli eesti arst ja poliitik.  

Ta oli Tartu Ülikooli õppejõud, arst ning Tartu linnapea aastatel 1939–1940 ja 1941. 

## Elulugu
Sinka sündis Tallinnas käsitöölise pojana. Lõpetanud Tallinna Nikolai gümnaasiumi kuldaurahaga 1914, astus ta Peterburi Sõjaväe Arstiteaduse Akadeemiasse, kus õpingud Vene revolutsiooni tõttu katkesid. Pärast Vabadussõjas osalemist viis ta oma õpingud lõpuni Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas 1921. aastal. Akadeemiliselt kuulus Sinka EÜS Põhjalasse.

1922. aasta asus Sinka tööle äsjaavatud Tartu Emade ja Laste Nõuandla juhatajana. Selle töö kõrvalt püüdis ta väikelaste toitumishäirete põhjusi välja selgitada, keskenduses eriti skorbuudi uurimisele. Ta kirjutas ja avaldas mitu artiklit ning kaitses 1930. aastal doktoritöö ("Lastejahudega tekitatud merisigade skorbuudist"). Eradotsendiks sai Sinka Tartu ülikoolis 1932. aastal, viis aastat hiljem valiti ta ka dotsendiks. Sinka kuulus ka Tartu spordiseltsi Kalev juhtkonda, olles seal mitu korda kas esimees või abiesimees.

Tegevust omavalitsuse alal alustas Sinka 1934. aastal, kui ta nimetati Vabariigi Valitsuse poolt Tartu linnanõunikuks. Ta juhtis sotsiaalosakonda, keskendudes hoolekande ja tervishoiu osakondadele. 1938. aastast määrati Sinkale ka linnapea asetäitja ülesandeid. 11. detsembril 1939 määrati ta Tartu linnapeaks. Pärast Eesti okupeerimist, 1940. aasta juuli lõpus, vabastati ta väidetavasti omal soovil ja hakkas taas arstina tööle. Aasta lõpus (19.novembrist) läks tööle juhatajana äsja valminud Tartu Lastepolikliinikusse. Pärast suvesõda taastati 1941. aasta juulis Sinka Tartu linnapea staatus, kuid sattunud konflikti okupatsioonivägedega, lahkus ta sellest ametist 5. detsembril ning siirdus Põltsamaale lastekodu juhataks.

Teise maailmasõja lõpu poole põgenes Sinka 1944. aastal perega Saksamaale, kus sai tööd Würzburgis ühe saksa lastekodu juhatajana. Pärast sõda oli ta Löwensteini, Aschaffenburgi ja Geislingeni põgenikelaagri arst. 

Sinka kolis Ameerika Ühendriikidesse 1950. aastal, kus ta ehitas oma elu üles New Yorgis, töötades arstina haiglas, kuni tervise halvenemisel siirdus pensionile. Ta jälgis Eestis toimuvat ja võttis osa ka New Yorgi Eesti Haridusseltsi tegevusest. Viimastel eluaastatel oli Sinka kurnava haiguse tõttu seltsielust tagasi tõmbunud. Ta suri 31. mail 1970 ning on maetud kalmistule New Yorgi Queensi linnaosas.

## Isiklikku
Robert Sinka sündis Tallinnas Emil Ferdinand Sinka ja Henriette Emilie Sinka lapsena. Robertil oli kokku neli õde-venda.

Robert Sinka abiellus kolm korda. Esimesest abielust Margot Armine Sinkaga (sünninimega Martin) oli Robertil tütar Pia (s 1925). Pärast Margot Sinka surma 1929. aastal abiellus Robert 1930. aasta oktoobris Ella Sinkaga (sündinud Laos), see kooselu kestis kuni Ella surmani 1956. aastal. Välismaale pagesid lisaks Robertile nii abikaasa Ella Sinka kui ka tütar Pia Sinka. 

Pärast Ella surma abiellus Robert ameeriklase Ida Sinkaga (sündinud Stavdal), see abielu kestis kuni Roberti elu lõpuni.

## Viited


## Kirjandus
*Tartu püsib ülikoolilinnana. Uus Eesti nr 37, 8. veebruar 1940. Lk 6
Enewetak

**Enewetak** (varem ka *Eniwetok*; maršalli *Ānewetak*) on atoll Marshalli saarte hulka kuuluvas Raliki saarestikus.
. Koosneb umbes 40 pisisaarest (kokku umbes 6 km²), mis ümbritsevad laguuni. Euroopa jaoks avastas saare 1794. aastal briti kaubalaeva Walpole meeskond.

Saarel paiknes USA sõjaväebaas ja seal viidi läbi tuumapommi katsetusi. 1948–1958 toimus atollil 42 tuumapommikatsetust. Seal toimus 1952. aastal ka esimene vesinikupommikatsetus, mille tagajärjel hävis Elugelabi saar. 

1970. aastatel hakkasid inimesed Enewetakile naasma. 1977. aastal hakati saari radioaktiivsetest jäätmetest puhastama ja 1980. aastal kuulutati Enewetak elamiseks ohutuks. 1999. aastal elas Enewetakil 820 inimest. 2000. aastal maksti saareelanikele 340 miljonit dollarit kompensatsiooniks.
Boris Voogas

**Boris Voogas** (10. november 1897 Rapla vald, Harjumaa – 12. august 1973 Stockholm) oli eesti arst ja sõjaväelane (kapten).

Ta oli Tervishoiupersonaali Üleriigilise Kutseühingu velskrite osakonna auesimees.

## Viited

## Kirjandus
*Ludvig Aulik. Dr. Boris Voogas. In memoriam. Eesti Päevaleht (Stockholm), 22. august 1973, nr. 64, lk. 6.
Veinart Põkk

**Veinart Leopold Johannes Põkk** (perekonnanime rööpkuju: **Põck**; 30. august 1908 Kambja vald, Kambja kihelkond, Tartumaa – 24. jaanuar 1994) oli eesti arst.

Aastatel 1944–1954 juhatas ta Tartu Ülikooli operatiivkirurgia ja topograafilise anatoomia kateedrit, algul nooremassistendina, seejärel vanemassistendina ja 1946. aastast dotsendina. Põkk töötas õppejõuna üle 50 aasta.

## Teoseid
*"Võrdlev eksperimentaalne uurimus luumurdude paranemisest välise ja sisemise fiksaatori (üdiõõnenaela) rakendamisel" (kandidaadiväitekiri, 1949)
*"Jäseme kudede morfoloogilisi iseärasusi Sudecki sündroomi kolmandas staadiumis" (koos Peeter Roosaarega; Tartu Riiklik Ülikool, 1969) 
*"Üldine ortopeediline kipsitehnika" (Tartu Riiklik Ülikool, 1981)
*"Luuoperatsioonid" (Tartu Riiklik Ülikool, 1985, 1989)

## Viited
Paul Ruus

**Paul Ruus** (12. oktoober 1891 Keeni vald, Valgamaa – 21. august 1974 Pärnu) oli eesti arst.

1912. aastal käis ta Muhus ning 1913. aastal Saaremaal Eesti Rahva Muuseumile vanavara korjamas.

1913. aastal oli ta Korporatsioon Ugala asutajate seas.

## Tunnustus
*Eesti Punase Risti II järgu II astme teenetemärk, 1936 
*Valgetähe IV klassi teenetemärk, 1938

## Viited
Aleksander Trusa

**Aleksander Trusa** VR I/3 (6. oktoober 1886 Tartu – oktoober 1961 Tallinn) oli Eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarleitnant, 1921).

Töötas Nõmme linnaarstina. 

NKVD arreteeris ta 1946 ja ta viibis kuni 1947. aastani Harku vanglas.

## Tunnustus
*Vabadusristi I liigi 3. järk, 25. august 1920
*Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk, 20. veebruar 1939
Majuro atoll

**Majuro** (maršalli *Mājro*) on Marshalli Saarte atoll, mida nimetatakse riigi pealinnaks. Atolli moodustavate saarekeste kogupindala on umbes 9,7 km2, kuid nad ümbritsevad umbes 295 km2 laguuni. Atolli idapoolsetel saartel (Delap, Uliga ja Darrit), paikneb suurem osa asustusest, seal elab umbes 25 400 inimest.
Tabuaeran

**Tabuaeran** ehk **Fanningi atoll** on Kiribatile kuuluv atoll Line´i saartel. 

Elanikke oli 2020. aasta seisuga 1990. Atolli maismaa pindala on 33,7 km², laguunil 110 km². 

## Ajalugu
Saare avastas 11. juunil 1798 USA kapten Edmund Fanning (elas 1769–1841).

Aastatel 1902–1963 asus seal Vaikse ookeani ülese sidekaabli vahejaam. 1914 ründas ja vigastas seda Maximilian von Spee eskaader.
Suvorovi atoll

**Suvorovi atoll** (inglise *Suwarrow*) on atoll Cooki saarestikus. Laguuni ümbritsevate saarte pindala on umbes 0,4 km².

Atolli avastas Venemaa laeva Suvorov meeskond 17. septembril 1814, kui järgneti mere kohal liikunud linnuparvedele. Hiljem on atoll olnud aardeotsijate huviobjektiks. On andmeid, et sealt on leitud ilmselt 15.–16. sajandist pärinevaid kiviehitiste jäänuseid, relvi, samuti Euroopa päritolu musketeid. Samuti on leitud sellest ajast pärinev inimskelett.

Aastal 1978 kuulutati atoll Cooki saarte rahvuspargiks.
Papeete

**Papeete** on Prantsuse Polüneesia pealinn ja Tuulepealsete saarte halduskeskus. Asub Tahitil.

See on Prantsuse Polüneesia valitsus-, äri-, tööstus- ja turismikeskus.

Elanikke on umbes 26 000.

Linna nimi tähendab "vesi korvist". Tahiti keeles kirjutatakse seda ka *Pape’ete*, kus ülakoma tähistab kõrisulghäälikut.

Linnakeskusest 5 km kaugusel asub Prantsuse Polüneesia ainus rahvusvaheline lennujaam.

## Viited
Anatoli von Poppen

**Anatoli von Poppen** (10. aprill 1880 Piotrków Trybunalski, Piotrkówi kubermang – 10. veebruar 1968 Bremen) oli eesti arst.

## Auastmed
### Tsiviilteenistus

### Sõjaväeteenistus

## Tunnustus
### Venemaa autasud
* Püha Stanislavi ordeni III klass (22. märts 1915)
* Püha Anna ordeni III klass (30. juuli 1915)
* Püha Stanislavi ordeni II klass (1916)

### Välismaa autasud
* Bulgaaria Püha Aleksandari ordeni III klass (31. jaanuar 1935)

### Eesti Vabariigi autasud
* Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk (24. veebruar 1938)

## Kirjandus
*ERA, f. 495, n. 1, s. 194. Pagineerimata. Sanitaarkolonel Anatol Poppeni teenistusleht.

## Välislingid
*Erik Amburgeri andmebaas. Nr 74817.
Konstantin Antropov

**Konstantin Antropov** (august 1889 Narva – 26. juuni 1960 Pärnu) oli Eesti arst.

Ta omandas arsti astme Peterburi Sõjameditsiini Akadeemias 1907–1912.

Tegutses arstina Esimeses maailmasõjas, opteerus Eestisse ja oli alates 1921. aastast arst Narvas. 1944. aastal mobiliseeriti ta arstina Saksa sõjaväkke, põgenes sealt, elas ja töötas seejärel Pärnus.

Ta tegutses ka purjesportlasena.

## Kirjandus

* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk. 132.
Paju lahingu mälestussammas

**Paju lahingu mälestussammas** on loodud Paju lahingu mälestuse jäädvustamiseks. Mälestussammas asub Paju külas Valgamaal.

## Ajalugu
Mõte püstitada Paju lahinguväljale mälestusmärk tekkis Valgamaal 1930. aastal. 1932. aastal võttis selle teema üles 2. diviisi ülem kindral Nikolai Reek. Monumendi kavandi autor oli Valga arhitekt Georg Saar. Plaanis oli rajada 9 meetri kõrgune koonusekujuline muldkeha, mille tipus mälestusmärk Vabadusristi, kuperjanovlaste ja Soome Põhja Poegade üksuse embleemidega ning tahvlid lahingus langenute nimedega.

12. juunil 1938, Eesti Vabadusristi Vendade X kokkutuleku ajal pani kindral Johan Laidoner Paju monumendile nurgakivi. Mälestussamba nurgakivi panekut 1938. aastal saab näha Paju lahingu ohvrite mälestuse jäädvustamiseks 2024. aastal valminud Olev Tederi filmis "Leitnant Kuperjanov Paju lahingus".

Mälestussamba püstitamiseks korraldati üleriigiline korjandus. 1940. aastal valmis monumendi muldkeha, kuid seoses Nõukogude okupatsiooniga jäigi mälestussammas avamata.

Alles 30. jaanuaril 1994, Paju lahingu 75. aastapäeva eel, avas president Lennart Meri mälestussamba. Paju lahingu 85. aastapäeval asetas mälestussamba jalamile pärja president Arnold Rüütel. Auvalves olid Jõgeva Gümnaasiumi vilistlased Oliver Baida ja Rauno Peets.

## Pilte

Vabadussõja Paju lahingu koht 2.jpg
Vabadussõja Paju lahingu mälestussammas, trepid.JPG
Battle of Paju 2.jpg
Vabadussõja Paju lahingu koht 3.jpg
Vabadussõja Paju lahingu koht 4.jpg


## Vaata ka
*Eesti Vabadussõjas langenute mälestussammas
*Eesti Vabadussõja mälestusmärkide loend

## Kirjandus


## Välislingid

*
Elmar Gross

**Elmar Gross** (11. juuli 1895 Laatre vald, Valgamaa – 25. mai 1942 Tartu) oli eesti arst.

## Välislingid
*
Kiritimati

**Kiritimati** (ka *Jõulusaar*; inglise keeles varem ka *Christmas Island*) on atoll Vaikses ookeanis, üks Line'i saartest.
Kiritimati oma 642 ruutkilomeetriga on üldse suurim korallatoll. Kuulub Kiribatile.
Elanikke on atollil asuvas neljas külas kokku umbes 5100.
Atolli avastas (Euroopale) James Cook 24. detsembril 1777.

Atoll kuulub UTC+14 ajavööndisse, seega seal algab uusaasta maailmas kõige varem.
Roger Zelazny

**Roger Joseph Zelazny** (13. mai 1937 Clevelandis Ohios – 14. juuni 1995) oli Ameerika Ühendriikide ulmekirjanik. 

Roger Zelazny õppis Clevelandi Ülikoolis ja Columbia Ülikoolis.

Ta on paljude ulmekirjanduse preemiate laureaat. Kolmel korral on ta võitnud Nebula auhinna (kaks auhinda aastal 1966 ning aastal 1975), kuuel korral Hugo auhinna (1966, 1968, 1976, 1982, 1986 ja 1987) ning korra Apollo auhinna 1972. aastal. 

## Eesti keeles ilmunud teosed
* "Needuste allee". Tõlkinud Juhan Habicht, kirjastus Katherine 1992
* "Valguse isand". Tõlkinud Neeme Kahusk, Elmatar, 1997
* "Amberi üheksa printsi". Tõlkinud Juhan Habicht, Varrak, Tallinn 1999
* "Avaloni püssid". Tõlkinud Juhan Habicht, Varrak, Tallinn 2000
* "Üksildane oktoobriöö". Tõlkinud Juhan Habicht, Varrak, Tallinn 2001
* "Ükssarviku märk". Tõlkinud Juhan Habicht, Varrak, Tallinn 2001
* "Kaose kojad". Tõlkinud Juhan Habicht, Varrak, Tallinn 2002
* "Oberoni käsi". Tõlkinud Juhan Habicht, Varrak, Tallinn 2002
* "Teemärgid". Tõlkinud Lauri Heinsalu ja Juhan Habicht, Fantaasia, Tartu 2008
* "Hukatuse kaardid". Tõlkinud Juhan Habicht, Fantaasia, Tartu 2009
* "Amberi veri". Tõlkinud Juhan Habicht, Fantaasia, Tartu 2010
* "Kaose märk". Tõlkinud Juhan Habicht, Fantaasia, Tartu 2010
* "Varjude rüütel". Tõlkinud Juhan Habicht, Fantaasia, Tartu 2011
* "Kaose prints". Tõlkinud Juhan Habicht, Fantaasia, Tartu 2012
* "Varjude Jack". Tõlkinud Tatjana Peetersoo, Fantaasia, Tartu 2019
* "Igikelts ja tuli". Tõlkinud Juhan Habicht, Andrus Igalaan, Piret Frey, Sash Uusjärv, Fantaasia, Tartu 2020
* "Uksed liivas". Tõlkinud Tatjana Peetersoo, Fantaasia, Tartu 2021
* "Tema silmnäo väravad, tema suu põlevad tõrvikud". Tõlkinud Juhan Habicht, Andrus Igalaan, Sash Veelma, Piret Frey ja Arvi Nikkarev

## Muud
Roger Zelazny oli abielus. Tal on kaks poega ja üks tütar.

## Välislingid
*Artikleid Roger Zelaznyst
Karbonaatne karedus

**Karbonaatne karedus** ehk **karbonaatkaredus** (varasemas eesti keeles nimetatud *mööduvaks kareduseks*) on vee karedus, mis on põhjustatud kaltsiumi- ja magneesiumiühendite (CO32- ja HCO3-) esinemisest vees. Sellise vee karedus kaob vee keetmisel, ehk vesi muutub keemilise reaktsiooni käigus kaltsiumkarbonaadi ja magneesiumhüdroksiidi sadestumisel pehme(ma)ks.

Karbonaatse kareduse kadumist (vee pehmenemist) iseloomustavad järgmised võrrandid (reaktsioon toimub vee keetmisel):
*Ca(HCO3)2 → CaCO3↓ + H2O + CO2
*Mg(HCO3)2 → Mg(OH)2↓ + 2CO2

## Vaata ka
*Mittekarbonaatne karedus
*Üldkaredus
Mittekarbonaatne karedus

**Mittekarbonaatne karedus** ehk **jäävkaredus** ehk **püsikaredus** on vee karedus, mis on põhjustatud erinevalt karbonaatsest karedusest kloriididest ja sulfaatidest, mis tasakaalustavad magneesiumi- ja kaltsiumiioone. Vee kuumutamisel (millest jäävkareduse nimi ka tuleb) sellise vee karedus ei kao.

Mõnikord räägitakse eraldi ka **jääkkaredusest**, mis on tingitud vee keetmise järel allesjäänud karedusest. Jääkkaredus viitab sellele, et keemine oli ebatäielik ja selle väärtus võib seega erineda mittekarbonaatsest karedusest.

## Vaata ka
*Karbonaatne karedus
*Üldkaredus

## Viited
Pohnpei

**Pohnpei saar** (varem ka Ponape) on saar Mikroneesias. Seal asub ka 1989. aastast Mikroneesia Liiduriikide pealinn Palikir, kus elab umbes 4600 inimest. Saare pindala on 346 (või 334) km² ja saarel elab 2020. aasta seisuga 36 832 inimest. Kõrgeim punkt on 782 m.

Sageli loetakse Pohnpeiga kokkukuuluvaks ka kaks naabruses asuvat atolli, Ant ja Pakin, millega koos nimetatakse neid Senjavini saarteks. Saared avastas 1828. aastal Fjodor Litke ning nimetas need Vene admirali Dmitri Senjavini järgi.

Aastatel 1886–1899 kuulus saar Hispaaniale ja seejärel alates 1899. aastast Saksamaale. 1914. aasta oktoobris vallutas saare Jaapan. See jäi Jaapani valdusse kuni Teise maailmasõja lõpuni. Pärast seda oli Pohnpei kuni Mikroneesia Liiduliikide iseseisvumiseni 1986. aastal Ameerika Ühendriikide haldusalas.
Line'i saared

**Line'i saared** ehk **Ekvaatorisaared** on Kiribatile kuuluv atollidest koosnev saarestik Vaikse ookeani keskosas.

Saarestikku kuulub 12 saart, millest kolm on USA halduses (Palmyra atoll, Jarvise saar ja Kingmani riff). Asustatud on vaid 3 saart (Kiritimati, Tabuaeran ja Teraina). Neil saartel elab umbes 8800 inimest.

Saared kuuluvad UTC+14:00 ajavööndisse, olles seega maailmas esimene koht, kus algab uus aasta.

## Saared
*Kingmani riff ()
*Palmyra atoll ()
*Teraina (Washingtoni saar) ()
*Tabuaeran (Fanningi atoll) ()
*Kiritimati ()
*Jarvise saar ()
*Maldeni saar ()
*Filippo riff ()
*Starbucki saar ()
*Millenniumi atoll ()
*Vostoki saar ()
*Flinti saar ()
GOES

**GOES** on Ameerika Ühendriikide Riikliku ookeani ja atmosfääri ameti geostatsionaarsete ilmasatelliitide seeria. NOAA opereerib korraga kahte GOES-satelliiti, mis vaatlevad Ameerika kontinente, Atlandi ja Vaikset ookeani. Praegu (märts 2008) on töös GOES-10 ja GOES-12. GOES-9 laenati Jaapanile asendamaks nende riknenud geostatsionaarset ilmasatelliiti. Töövõimelisi, aga uutega asendatud satelliite hoitakse orbiidil reservis, et vajaduse korral neid uuesti kasutada. Praegu töötavail GOES satelliitidel on peamisteks sensoriteks 5-kanaliline skaneeriv kujutise radiomeeter Imager (üks nähtav ja neli infrapuna kanalit) ja 19-kanaliline radiomeeter Sounder.
Lisaks mitmed eriotstarbelised riistad päästeteenistuse, side jm jaoks, röntgeni- ja radioaktiivse kiirguse ning kosmiliste osakeste detektorid, magnetomeeter.

### GOES seeria satelliidid



Platvorm
Lennutamise aeg
Sensorid, kommentaarid


GOES-116.10.1975
VISSER – nähtav ja infrapuna radiomeeter


GOES-216.06.1977



GOES-316.06.1978
Muudeti sidesatelliidiks Antarktika polaarjaamade teenindamiseks


GOES-49.09.1980



GOES-522.05.1981



GOES-628.04.1983



GOES-G3.05.1986
Hävis stardil


GOES-728.04.1987



GOES-813.04.1994
Imager, Sounder


GOES-923.05.1995



GOES-1025.04.1997
Töötab


GOES-113.05.2000



GOES-1223.07.2001
Töötab


GOES-1324.05.2006
Orbiidil ootel



## Vaata ka
* Meteosat
Kesk-Ameerika

**Kesk-Ameerika** on Põhja-Ameerika mandri lõunaosa. 

Kesk-Ameerikasse kuuluvad ÜRO liigituse järgi:

* 
*
*
*
*
* 
* 
*

Läänest Vaikse ookeani ja idast Kariibi merega piiratud Kesk-Ameerika kujutab endast Põhja- ja Lõuna-Ameerika kontinente omavahel ühendavat maakitsust. Kesk-Ameerika ainsaks suurriigiks on Mehhiko, millest lõuna pool asub seitse väiksemat riiki. Ligi 40% nende riikide pindalast katab väga mitmekesise elustikuga vihmamets. Suur osa Kesk-Ameerikast on mägine, eriti mis puudutab Lõuna-Mehhikost lõuna poole jäävaid alasid. Lisaks on tegemist maailma ühe kõige aktiivsema vulkaanilise piirkonnaga. 

## Majandus
Ligi pool regiooni elektrienergiast toodetakse arvukate mägijõgede veest. Kesk-Ameerika elanike tähtsaim elatusallikas on maaviljelus, eriti levinud on maisi ja ubade kasvatamine väikestes perefarmides. Ligikaudu pool põllusaadustest eksporditakse regioonist välja. Viis kõige olulisemat ekspordiartiklit on: kohv, puuvill, suhkur, veiseliha, ja banaanid.

## Ajalugu
Kesk-Ameerikas on ajaloo jooksul eksisteerinud mitmed iidseid tsivilisatsioone, näiteks asteegid, maiad, olmeegid ja tolteegid. Alates sellest, kui Hispaania maadeavastajad 16. sajandil Kesk-Ameerikasse saabusid, on see piirkond olnud tunnistajaks rohketele sõdadele ja konfliktidele.

Valdav enamus Kesk-Ameerika riikide elanikest on mestiitsid, seevastu näiteks Guatemalas on suur põliselanike osakaal (42% maiad), Belize'il mustanahaliste (32%) ja Costa Rica elanikest on ligi kaks kolmandikku valgenahalised.

## Viited
Mahatma Gandhi

**Mohandas Karamchand Gandhi** (2. oktoober 1869 Porbandar – 30. jaanuar 1948 New Delhi), tuntud ka kui Mahatma Gandhi, oli India poliitik, kes juhtis vägivallatut võitlust Briti võimu vastu Indias.

Ta kasvas üles Gujaratis ja elas seejärel kuni 1915. aastani Lõuna-Aafrikas. 

## Mälestuse jäädvustamine
Tema sünnipäev, 2. oktoober, on kuulutatud rahvusvaheliseks vägivallatuse päevaks.

Gandhit on kujutatud vähemalt 150 riigi postmarkidel.

2019. aastal kinkis India Vabariik Eestile Gandhi pronkskuju, see plaanitakse püstitada Tallinna Mustamäele.

## Teosed eesti keeles
* "Minu elu". Tõlkinud Leopold Julius Kenn. Eessõna kirjutanud Karl Ast-Rumor. Sari Marseljeesist internatsionaalini, Loodus, Tartu/Tallinn 1939, 320 lk
* "Maailm on väsinud vihkamast" (esseed). Inglise keelest tõlkinud ja eessõna: Linnart Mäll. LR 1969, nr 41, 62 lk (saatesõna uustrükk on Linnart Mälli raamatus "Nulli ja lõpmatuse kohal", Tartu 2003, lk 11–18); 2. trükk: eessõna: Märt Läänemets, sari Südametarkuse klassika, Pilgrim, Tallinn 2013, 172 lk; ISBN 9789949469888
* Eessõna teosele "Muhamedi tarkuseraamat", inglise keelest tõlkinud Ingrid Järv, Ersen, Tallinn 2004
* Kõne 4. veebruaril 1916 Varanasis Indias – kogumikus "Kõned, mis muutsid maailma", Tallinn 2006, lk 60–63
* "Mõtteid ja vaateid". Koostanud ja tõlkinud Ruth Lias; toimetanud Märt Läänemets. Sari Avatud Eesti Raamat, Ilmamaa, Tartu 2015, 320 lk; ISBN 9789985775035

## Kirjandus eesti keeles
* Linnart Mäll, "Kuidas hinnata Mahatma Gandhi elu ja tegevust" – Küsimused ja Vastused 1969, nr 9, lk 35–39
* H. Sichrovsky, "Mahatma surm" – Edasi (järjejutt), 27. september – 2. oktoober 1969 
* Linnart Mäll, "Film Gandhist" (Richard Attenborough’ film "Gandhi", nimiosas Ben Kingsley, 1982) – Sirp ja Vasar 29. jaanuar 1988, lk 7
* "21 maailmakuulsat mässajat". Odamees, Tallinn 2006, lk 175–183
* Philip Wilkinson, "Gandhi: vabadusvõitleja, kes ühendas rahva" (biograafiline pildiraamat). Inglise keelest tõlkinud Ülle Okas. Sari Maailma elulood. Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 2006, 64 lk

## Viited

## Välislingid
Avaldus

**Avaldus** on dokument, millega isik pöördub tavaliselt isiklikus asjus asutuse või ametiisiku poole.

Avaldusega esitatakse ametiasutusele või ametiisikule mitmesuguseid taotlusi: soovitakse kooli vastuvõtmist, töökoha saamist, puhkust jm.

Avaldus sisaldab järgmisi andmeid:
# kellele esitatakse;
# kes esitab;
# mida taotleb (mis ajast alates);
# taotluse asjaolud ja põhjendused;
# märkus avaldusele lisatud dokumentide kohta (kui neid on);
# kuupäev;
# allkiri.
Taotlus

**Taotlus** on dokument, mis sisaldab mingit soovi või palvet.

## Vaata ka
*avaldus
*kollektiivne pöördumine
*intentsioon
*petitsioon
Esildis

**Esildis** on ametlik ja enamasti kirjalik pöördumine, mis sisaldab konkreetseid ettepanekuid mingi küsimuse kohta.

Filmi terminoloogias on **laiendatud esildis** vaste inglise keelsele sõnale *treatment*. Laiendatud esildis on filmiloo kronoloogiline, stseen stseeni haaval esitatav narratiivne kokkuvõte loost, mis võib sisaldada minimaalsel määral ka dialoogi. Täispika filmi esildise pikkus on 5 – 25 lehekülge. Laiendatud esildis filmi jaoks on kirja pandud oleviku vormis ning keskendub sellele, mida vaatajal on võimalik ekraanil näha ja kuulda.

## Vaata ka
*taotlus
*avaldus
Erika Nõva

**Erika Nõva** (sündinud **Erika Volberg**, 1934–1937 **Erika Breiberg**; 4. aprill 1905 Muuksi – 22. aprill 1987 Tallinn) oli eesti arhitekt.

## Elulugu
Erika Nõva sündis Muuksi külas Toomani talus pere kaheksanda lapsena. 1931. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikumi arhitektuuriosakonna Eesti esimese naisarhitektina.

Kuigi Erika Nõva sai tuntuks ka kui paljude ühiskondlike hoonete looja, jäi ta eelkõige truuks oma juurtele ja tundis kõige rohkem huvi taluehituse traditsioonide ja rahvusliku maa-arhitektuuri vastu. 1930. aastatel Põllutööministeeriumi Asundusametis töötades projekteeris ta põllumajanduslikke uudisasundusi ja tüüpelamuid Pillapalus, Peressaares, Suursoos ja Lepplaanes. Oma projektides lähtus ta praktilistest vajadustest ja maaelu traditsioonidest. Samadele põhimõtetele jäi ta truuks ka pärast sõda sovhoosiasulaid planeerides.

Muu hulgas on Erika Nõva projekteerinud 1937. aastal August Mälgule kingitud Lagle talu hooned. Tema projektid said auhindu ka paljudel konkurssidel.

Erika Nõva looduslähedast ja traditsioonilist stiili esindab ka tema enda maja Nõmmel aadressil Tähetorni 6 (ehitatud 1937-1938).

Erika Nõva on disaininud ka mööblit.

## Suuremad tööd
*Haapsalu Linna Algkool, Ehte 14 (1938)
*Tallinna Ülikooli *Terra* hoone (koostöös Alar Kotliga), Narva mnt 25 (1939, 1940), mis 1939. aastal oli mõeldud Tallinna Inglise Kolledži tarvis
*Tallinna Spordihoone (1938)
*Tallinna Keskhaigla
*Kalevi Keskstaadioni (endise Komsomoli staadioni) eelprojekt

## Isiklikku
Erika Volberg abiellus 1934. aastal Ilmar Breibergiga, järgmisel aastal sündisid kaksikud Tiiu ja Ants. Ühiselt võeti eestistamise käigus 1937. aastal uus perekonnanimi Nõva.

Erika vend oli arhitekt August Volberg.

## Viited

## Kirjandus
*"Toomani. Erika Nõva mälestused". // Eessõna Tiiu Mürk, Ants Nõva. Toomani Talumuuseum. 2005. 128 lk 
*"Minu töö ja elu". // Koostaja Anne Lass, toimetaja Elo Lutsepp. Eesti Arhitektuurimuuseum. Tallinn 2006. 72 lk
Konrad V

**Konrad V** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Konrad V (Olesnica)|Konrad V]]** oli Olesnica (Oelsi) hertsog
***[[Konrad V (Rietberg)|Konrad V]]** oli Rietbergi krahv 1428–1472

***[[Konrad V (Freising)|Konrad V]]** oli Freisingi piiskop 1411–1412

## Vaata ka
*Konrad I
*Konrad II
*Konrad III
*Konrad IV
Wolter von Plettenberg (täpsustus)

**Wolter von Plettenberg** on olnud mitme Plettenbergi suguvõsasse kuulunud inimese nimi:
***[[Wolter von Plettenberg]]** oli Liivi ordu meister 1494–1535
***[[Wolter von Plettenberg noorem]]** oli eelmise vend, ordukäsknik
***[[Wolter von Plettenberg (ordunõunik)|Wolter von Plettenberg]]** oli eelmiste vennapoeg, ordunõunik
***[[Wolter von Plettenberg (Dobele komtuur)|Wolter von Plettenberg]]** oli Dobele komtuur 1422–1426
***[[Wolter von Plettenberg (staarost)|Wolter von Plettenberg]]** oli 17. sajandi alguses Tartu staarost
***[[Wolter von Plettenberg (Griefstedti komtuur)|Wolter von Plettenberg]]** oli Saksa ordu komtuur Griefstedtis (suri 1580)
Sleipnir

**Sleipnir** oli Muinaspõhja mütoloogias kaheksajalgne hobune, kelle seljas ratsutas jumalate pealik Odin.

Ühe legendi järgi sündis Sleipnir täkk Svadilfari ja Loki liidust, kui Loki oli end märaks moondanud. Sleipnir võis rännata üle mere ja läbi õhu ning ta oli nii kiire, et võitis võidujooksus kõiki teisi hobuseid. Ragnaröki ajal kandis ta Odini lahingusse.
Aleksei Lotman

**Aleksei Lotman** (vahel märgib eesnimena ka **Aleks** või **Alex**) (sündinud 6. mail 1960 Leningradis) on eesti bioloog, looduskaitsja ja rohelist ideoloogiat esindav poliitik. Alates 8. juunist 2010 kuni 2011. aasta maini oli ta Erakonna Eestimaa Rohelised esimene eestkõneleja.

## Elukäik

Aleksei Lotman on lõpetanud Tartu 2. Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia erialal. Ta on töötanud Tartu Loodusmaja õpetajana, Tartu Keskkonnateenistuse õhukaitse inspektorina, Matsalu looduskaitseala teadusdirektorina, Natura 2000 pilootprojekti juhina.

Oli Eesti Kongressi liige aastail 1990–1992, Tartu Linnavolikogu liige 1990–1991.

Lotman on Erakonna Eestimaa Rohelised asutajaliige ja on kuulunud selle juhatusse. Alates 8. juunist 2010 kuni 2011 maini oli ta erakonna esimene eestkõneleja.

Ta on ka Kaitseliidu Lääne maleva (tegev)liige, Eesti Rohelise Liikumise ja Tuudi Jahimeeste Seltsi liige ning Eesti Hobuse Kaitse Ühingu asutajaliige.
 
2007. aastal valiti Lotman XI Riigikogu liikmeks. 

26. jaanuaril 2010 valiti ta Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee (ENPA) keskkonna-, põllumajandus- ja regionaalasjade komitee esimeheks, kus ta töötas kuni XI Riigikogu koosseisu lõpuni.

Lotman oli XI Riigikogu maaelu komisjoni aseesimees ja Euroopa Liidu asjade komisjoni liige. Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee Eesti delegatsiooni, Eesti-India parlamendirühma, Eesti-Mongoolia parlamendirühma, Eesti-Venemaa parlamendirühma, Tiibeti toetusrühma, Saarte ühenduse ja Tuumarelvavaba maailma toetusrühma liige.

2011. aasta Riigikogu valimistel sai ta 1490 häält ega osutunud valituks.

Alates 2011. kevadest töötab ta Eestimaa Looduse Fondis merekeskkonna kaitse eksperdina.

2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta 5. valimisringkonnas 430 häält.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 159 häält ning ei osutunud valituks.

### Publikatsioone
* Aleksei Lotman. Tuumajaamast tõhusamad vahendid Postimees, 30. november 2006.
* Aleksei Lotman: Kas lihtsalt jonnime Nord Streamiga? Postimees, 4. november 2009
* Kaitstud, seega korras? Maaleht, 12. november 2009
* Suure väina sild – riskid on liiga suured Saarte Hääl, 28. detsember 2010
* Hiidlased kaitsesid Haapsalu linna Hiiu Leht, 14. detsember 2010
* Saarlased mandril sõdimas Meie Maa, 7. detsember 2010
* Elu patenteerimisest "Raadio Ööülikool"
* Raamatu "Pärandkooslused: õpik-käsiraamat" 2004 kaasautor, avaldanud loodusteemalisi, sh Matsalu looduskaitseala käsitlevaid brošüüre ja kirjutisi

## Tunnustus
* 2006 Riigivapi V klassi teenetemärk 
* 1998 Kaitseliidu Valgeristi III klassi teenetemärk
* 2004 Kaitseliidu Valgeristi II klassi teenetemedal

Koos abikaasa Kaja Lotmaniga pälvis ta 2003. aastal Maailma Looduse Fondi (WWF) väljaantava Elisabeth Jidhe nimelise looduskaitseauhinna .

## Isiklikku

Tema isa oli Juri Lotman ja ema Zara Mints. Tema vennad on Mihhail Lotman ja Grigori Lotman. Tema abikaasa on bioloog Kaja Lotman, pere elab Matsalus. Neil on neli last: Silvia Lotman, Elen Lotman, Eno-Martin Lotman ja Aliine Lotman.

## Viited
Jötunheim

**Jötunheim** on muinaspõhja mütoloogias maa, mille Odin ja tema vennad loomise ajal härmahiidudele andsid. Oma kindluse Útgardiga oli see üks üheksast maailmast, mida kaitses ilmapuu Yggdrasil. Jötunheim oli eri versioonide järgi kas Midgardi sees või mere kohal.
Útgard

**Útgard** oli Muinaspõhja mütoloogias hiiglaslik härmahiidude kindlus Jötunheimis, kus Loki, Thor ja Thjálfi avastasid end osalistena ebavõrdses võistluses. Kui nad lahkusid, mõistsid nad, et Útgard oli illusioon, mille hirmul härmahiiud olid loonud oma peavaenlase Thori heidutamiseks.
August Volberg

**August Volberg** (6. detsember (vkj)/ 18. detsember 1896 Muuksi, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 21. juuni 1983 Tallinn) oli eesti arhitekt ja pedagoog.

Volberg lõpetas Tallinna Tehnikumi 1927. aastal.

## Töökohad
*1924–1932 töötas Asunikkude Liidu Ehitustalituses algul tehnikuna, hiljem arhitekti ja juhatajana
*1932–1940 oli Põllutöökoja Ehitustalituse juhataja
*1940–1941 töötas Projekteerimise Kontoris Kommunaalprojekt arhitektina
*1943–1944 töötas Tehnikadirektooriumi Ehitusvalitsuses
*1944–1949 oli Arhitektuuri Valitsuse Arhitektuur-Projekteerimise ja Planeerimise Keskuse juhataja
*1950–1960 töötas RPI Eesti Projektis
*1946–1954 töötas õppejõuna Tallinna Polütehnilises Instituudis
*1964–1981 oli ERKI õppejõud (kuni 1971. aastani arhitektuurikateedri juhataja)

## Looming
Ta oli tuntud kui rahvusliku taluarhitektuuri traditsioonide jätkaja ja edasiarendaja. Ta kasutas oma projektides paljusid tüüpilisi taluhoonete elemente, projekteeris kõrge kelpkatusega maakoolimaju, tüüpmaaelamuid ja -taluhooneid ning talumööblit, edendas kodukäsitööd. Ta projekteeris ka linnamaju ja ühiskondlikke hooneid, pärast sõda ka muuhulgas maaelamute tüüpprojekte, elamuid ja lasteaedu.

Ta suunas 1920. ja 1930. aastatel maa-ehituse arendamist ja kaasajastamist Asunikkude Liidus ja Põllutöökojas. 

1932–1940 oli ta ajakirja Põllumajandus toimetuskolleegiumi liige ning koostas väljaanded "Maaehitusi" I ja II (1927 ja 1930), kus avaldas ka oma projekte. 
### Töid
*Laimjala algkool
*Ranna algkool
*Jõhvi vallamaja
*Funktsionalistlikud Tallinna Vaarika tänava kaksikelamud (1930–1932)
*Rakvere pangahoone (1935)
*Haapsalu sanatoorium ja suvehotell (1937)
*Kino Sõprus (koos Peeter Tarvasega; 1955)
*Tallinna Kirjanike Maja (koos Heili Volbergiga; 1963)
*Tartu Vanemuine (koos Henno Kalmeti, Peeter Tarvase ja Uno Tölpusega; 1970)

Alates 1927. aastast osales ta kokku mitmekümnel arhitektuurivõistlusel, kus sai umbes 60 auhinda.

## Liikmesus
*1929 Eesti Arhitektide Ühing
*Insenerikoja arhitektuurisektsiooni juhatuse liige
*1945 Eesti NSV Arhitektide Liit

## Isiklikku
August Volbergi õde oli arhitekt Erika Nõva ja vend oli masinaehitusinsener Arnold Volberg.

Ka tema abikaasa Heili Volberg oli arhitekt.

## Viited

## Kirjandus
*Eneken Helme. "Volberg, August, arhitekt ja pedagoog". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 600–601

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Pääsuhöövel

**Pääsuhöövel** (ka **pääsukene**; **liblikhöövel**) on väike kahe käepidemega höövel kitsaste kõverpindade töötlemiseks.

Pääsuhöövel koosneb käepidemetega korpusest ja selle sisse klapiga kinnitatud höövlirauast. Tera võib olla sirge, nõgusa või kumera lõikeservaga. Kahe suuga pääsuhöövlitele saab kinnitada kahe erineva profiiliga terad.

Pääsuhöövlit kasutatakse näiteks ümara ristlõikega toolijalgade ja sarjade silumiseks.
Mihhail Botvinov

**Mihhail Botvinov** (sündinud 17. novembril 1967 Lidinkas Tula oblastis endises Nõukogude Liidus, praegusel Venemaal) on endine Austria murdmaasuusataja, maailmameister 4x10 km teatesuusatamises (1999).

Botvinov oli 1996. aastani Venemaa kodanik ja võistles Venemaa koondises rahvusvahelistel võistlustel, kuid tülide pärast koondise juhtidega siirdus Austriasse ja hakkas seda riiki esindama.

Viimase suurvõistluste medali sai Botvinov 2006. aasta olümpiamängudelt Torinos. Olümpiamängudel tekkis Austria murdmaasuusatajate ja laskesuusatajate ümber suur kära, kui nende elukohast leiti veredopingu tarvis kasutatud vahendeid. Samal ajal siirdusid Botvinov ja Christian Hoffmann kära pärast harjutama Ramsausse. Paljud kahtlesid, kas Botvinov julgeb tagasi tulla mängudele, kuid ta tegi seda ja võitis oma põhidistantsil 50 km pronksmedali.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

* 2002  Salt Lake Citys
**  hõbemedal 30 km ühisstardist vabastiilis
* 2006  Torinos
**  pronksmedal 50 km ühisstardist vabastiilis

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 1993  Falunis
**  pronksmedal 4x10 km teatesõidus
* 1999  Ramsaus
**  **maailmameister** 4x10 km teatesõidus
**  pronksmedal 50 km klassikalises stiilis

### [[Murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikas

* 2. koht: 1999

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Mihhail Botvinov osales kokku 146 maailma karikasarja etapil. Poodiumile jõudis ta 19 korral, millest kõige kõrgemale astmele 2 korda.

## Isiklikku
Tema hüüdnimi on Boti.

## Välislingid
*
‘Abrī

**‘Abrī** (ka *Sukkot*) on asula Sudaani põhjaosas Niiluse paremal kaldal 3. kärestiku ja 2. kärestiku vahel.

Kõrgus merepinnast on 179 m ümber.
Sukkot

**Sukkot** ehk **lehtmajadepüha** on judaistide pidustus, mida peetakse 15. kuni 21. tišrini (millalgi septembri lõpust oktoobri lõpuni). 

Sukkot on rõõmus sügisene lõikuspüha. Meenutatakse kõrberännakut pärast Egiptusest lahkumist ja elamist lehtmajades ehk puuokstest valmistatud onnides.
Aboisso

**Aboisso** on linn Elevandiluuranniku kaguosas Ghana piiri ning Guinea lahe lähedal Lõuna-Comoé piirkonnas, Aboisso departemangu keskus.  Geograafilised koordinaadid on 5° 28′ N, 3° 12′ W.

## Rahvastik
Elanike arv oli 2007. aasta hinnangul 40 400. Aastal 1978 oli elanikke 21 348.

Linna põhielanikonna moodustavad akanite hulka kuuluvad anjid, täpsemalt sanvid, kes on pärit praeguse Ghana alalt.   

## Nimi
Linna nimi tuleneb nähtavasti anjikeelsest väljendist *Eboué Nyansou* ('kivi peal').

## Haldus
Linnapea on alates 2001. aastast Manouan Ayébi (Elevandiluuranniku Demokraatlik Partei). Tema eelkäija oli Konan Kramo, kes oli ametis alates 1995. aastast. 

## Transport
Linnas on Aboisso lennujaam.

## Ajalugu
Linn asub kunagise Krindjabo kuningriigi alal. Seal oli Elevandiluuranniku ühe esimese uurija Marcel Treich-Laplène'i baas.

## Kultuur

Aboisso linnas on sündinud laulja Soum Bill.
Engelbert Humperdinck (laulja)

**Engelbert Humperdinck** (sünninimega **Arnold George Dorsey**; sündinud 2. mail 1936 Madrases Indias) on Suurbritannia laulja.

Esinejanime, mille ta hiljem oma ametlikuks nimeks muutis, sai ta helilooja Engelbert Humperdinckilt.

Ta esindas Suurbritanniat 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus lauluga "Love Will Set You Free", saades 12 punktiga 25. koha.

## Välislingid
*Engelbert Humperdincki koduleht
Engelbert Humperdinck

**Engelbert Humperdinck** (1. september 1854 Siegburg, Preisimaa – 27. september 1921 Neustrelitz) oli saksa helilooja, kes on tuntud eelkõige ooperi "Hans ja Grete" ("Hänsel und Gretel", 1893) autorina.

Humperdinck õppis muusikat Kölnis ja Münchenis ning töötas mõnda aega ka Richard Wagneri assistendina, aidates kaasa ooperi "Parsifal" lavaletoomisele. Tema looming ühendab romantilise helikeele ja rahvamuusikast inspireeritud meloodiad. Ooper "Hans ja Grete", mis põhineb vendade Grimmide samanimelisel muinasjutul, saavutas suurt edu ja kuulub saksa ooperiklassikasse.

Lisaks seitsmele ooperile kirjutas Humperdinck ka koorimuusikat, kammermuusikat ja orkestriteoseid.

## Viited
Hõõritsemine

**Hõõritsemine** on metallide lõikamine tööriistaga, mida nimetatakse hõõritsaks. Hõõritsemine sarnaneb olemuselt puurimise ja avardamisega.

Siin on kaks suhtelist liikumist: hõõritsa või tooriku pöörlev liikumine ja hõõritsa sirgjooneline liikumine. Hõõritsemisel peab olema ava ette puuritud ja avardatud ning lõigendi paksus on väga väike: 0,02–0,05&nbsp;mm. Hõõritsemist kasutatakse eriti täpsete ja suure pinnasiledusega avade saamiseks.
Valts

**Valts** on mitmetähenduslik sõna:

***[[Valts (plekk)|Valts]]** on mahakeeratud plekiserv.
***[[Valts (aste)|Valts]]** on detaili kanti lõigatud täisnurkne aste.
***[[Etteandevalts|Valts]]** on tööpingi etteandeseade.
***[[Valts (tööorgan)|Valts]]** on valtspingi tööorgan.
Keermetamine

**Keermetamine** on keermelõikamine. Keermetamist võib teha nii käsitsi, kuid ka erinevate masinatega (sealhulgas puurpingi, treipingid). Keermetamiseks kasutatavate lõikeriistade hulka kuuluvad keermeterad, keermekammid, keermepuurid, keermelõikurid, keermelõikepead ja keermefreesid.
Lihvimine

**Lihvimine** on materjalide lõiketöötlemine abrasiivlõikeriistaga, mille lõikavateks elementideks on abrasiivmaterjalide terad. Teravate servadega terad on suure kõvaduse (2200–3100 kg/mm2) ja soojuskindlusega. Terad on ühendatud sideainega kindlakujuliseks kehaks, mida kutsutakse abrasiivtööriistaks. Enamasti on lihvimine lõplikuks viimistlusoperatsiooniks, millega saavutatakse suur täpsus ja pinnasiledus, kuid lihvimist kasutatakse ka koorimistöödel (näiteks malmvalandite puhastamiseks).
Nurgik

**Nurgik** ehk **vinkel** on mõõteriist täisnurkade mõõtmiseks, märkimiseks ja detailide ristiseisu kontrollimiseks.

## Vaata ka
*Nurgamõõdik