open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kuljus

**Kuljus** on väike heliavadega varustatud õõnes metallkuul, milles lahtiselt asetsev metalli- v. luutükike rappumisel tekitab heli. Kuljuseid kasutatakse muusikariistadena või osana nendest (tamburiin, jauram jt), kuljustega on kaunistatud hobuseriistu ja rõivaid (Eesti rahvarõivastest pruudipõlled).

## Heraldikas
Heraldilise sümbolina ilmub kuljus *grelot* nime all (inglise keeles *hawk's bell* 'pistriku kuljus') vappidele 14. sajandil.

## Vaata ka
* Aisakell
* Kell (helitekitaja)
* Kuljused (muusikariist)

## Viited

## Välislingid
* Eestist leitud muinas- ja keskaegsed kuljused TLÜ arheoloogia fotokogus
* Kuljused Wikimedia Commonsis
Tamme kooli tiik

**Tamme kooli tiik** on tiik Tartus Tamme kooli õuel.

Tiik asub Suur Kaare tänava ja Tamme puiestee nurgal. See on Tammelinna ainus veekogu. 

## Välislingid
* "Tamme gümnaasiumi tiiki uppus mees" Postimees, 9. november 2011
Kullaketrajad

**Kullaketrajad** on aastal 1952 Tallinnas asutatud tantsukollektiiv, mille asutas Nelli Uustalu. 

Kollektiiv sai alguse Jaan Tombi nimelise Kultuuripalee (praegu Salme kultuurikeskus) tüdrukute tantsuringist ning kannab 1965. aastast nime **Kullaketrajad**.  

Ansambel on muu hulgas viljelnud paljude maade rahvatantse ja ka estraaditantsu.

Tantsuansambel on nime saanud Friedrich Reinhold Kreutzwaldi jutu "Kullaketrajad" järgi.

## Viited
Maki Samantha Lockington

**Maki Samantha Lockington** (sündinud 16. mail 1990) on Cooki saarte kergejõustiklane. Tema nimel on Cooki saarte rekord seitsmevõistluses: 3333 punkti (19,30 (+1,2 m/s) (*100 m tõkkejooks*), 1,35 m (*kõrgushüpe*), 9,92 m (*kuulitõuge*), 28,08 (+1,3 m/s) (*200 m*), 
4,88 m (+1,3 m/s) (*kaugushüpe*), 32,73 m (*odavise*), 3:06,63 (*800 m*)).

## Isiklikud rekordid

## Viited
AS Kunda Nordic Tsement

**AS Kunda Nordic Tsement** on aastal 1992 asutatud ettevõte, mis toodab peamiselt erinevaid tsemente ja klinkrit.

Ettevõte kuulub HeidelbergCement Group'i koosseisu. Ettevõtte kasutada on tsemenditehas (alates 1871. aastast on see neljas renoveeritud tehas) ja karjäärid.

## Ajalugu
1992. aastal kuulus ettevõttest 65% Eesti riigile ning 35% Soomes registreeritud konsortsiumile Atlas-Nordic Cement Ltd.

Eesti Vabariik müüs enda osaluse 1999. aastal ja Atlas Nordic Cement 2003. aastal. Pärast seda olid AS-i omanikud HeidelbergCement Northern Europe AB (75%) ja Hollandi firma CRH Europe B.V (25%).

Ettevõttele on kuulunud ka 1994. aastal rajatud Kunda sadam, mis müüdi 2018. aastal ettevõttele Baltic Maritime Logistics Group AS.

2018. aastal teeniti kasutamata saastekvoodi müügist ja sadama võõrandamisest erakorralist tulu mahus 21,7 miljonit eurot.

2020. aasta märtsis lõpetati klinkritootmine Kundas ning koondati 80 inimest. Otsuse taga oli kasvanud CO2 hind, mis kasutusel oleva vana tootmistehnoloogia puhul muutis tootmise majanduslikult ebaotstarbekaks. Küll aga jätkatakse tsemendijahvatuse ja killustiku tootmisega.

## Pilte

KNT lobribassein.jpg|Lobribassein tehases
Ubja põlevkivikarjäär.jpg|Ubja põlevkivikarjäär
Aru-Lõuna lubjakivikarjäär.jpg|Aru-Lõuna lubjakivikarjäär
Kunda sadam.jpg|Kunda sadam
Kunda Nordic Tsemendi toodang.jpg|Kundas valmistatud tsement


## Viited

## Välislingid

*Aktsiaseltsi koduleht
*Ettevõtte taustainfo - Inforegister
Kurekell (ansambel)

**Kurekell** on aastal 1977 Tallinnas asutatud (rahvamuusika)ansambel.

Algul viljeles ansambel rahvamuusikat, hiljem on repertuaar laienenud ja peale rahvamuusika on repertuaaris ka klassikaline, kiriku- ja nüüdismuusika.

Ansambel on esinenud ka rahvusvahelistel konkurssidel ja festivalidel.

## Viited
Kuressaare kammermuusika päevad

**Kuressaare kammermuusika päevad** on aastast 1995 Kuressaares toimuv iga-aastane rahvusvaheline kammermuusikafestival, mis on Eesti samalaadsetest festivalidest pikima traditsiooniga ja kõige laiema rahvusvahelise haardega.

Festivali algataja ning ühtlasi kunstiline juht ja produtsent on pianist Andres Paas.

Lisaks eesti tippinterpreetidele, kooridele ja orkestritele on festivalil esinenud nimekad solistid ja kammeransamblid Argentinast, Prantsusmaalt, Itaaliast, Portugalist, Hispaaniast, Ungarist, Tšehhist, Poolast, Saksamaalt, Austriast, Šveitsist, Hollandist, Rumeeniast, Türgist, Suurbritanniast, Venemaalt, Jaapanist, Norrast, Rootsist, Soomest, Lätist, Leedust.

Kõrvuti kammermuusika klassikaga on Kuressaares kõlanud paljude teoste maailma- ja Eesti esiettekanded, sealhulgas spetsiaalselt festivali tellimusel valminud teosed ja publikule seni vähe tuntud väärtrepertuaar.

XI Kuressaare kammermuusika päevadeks valmis duubel-CD "Kuressaare kammermuusika päevad 10", kuhu on koondatud seniste festivalide eredamad hetked. 

XX Kuressaare kammermuusika päevadeks valmis fotonäitus "Kõrghetked - Kuressaare kammermuusika päevad 20".

Kammermuusika festivali kontserdid on toimunud näiteks Kuressaare kultuurikeskuses, Kuressaare linnuse kapiitlisaalis, Kuressaare Laurentiuse kirikus, Kuressaare raekojas, Kuressaare Linnateatris.

## Viited

## Välislingid
* Festivali koduleht
Saaremaa ooperipäevad

**Saaremaa ooperipäevad** (aastatel 1999–2006 *Kuressaare ooperipäevad*) on alates 1999. aastast Kuressaares korraldatav rahvusvaheline ooperifestival.

## Kuressaare ooperipäevad

Ooperipäevade idee autor oli Ludmilla Toon, kes korraldas festivali Saaremaa Muusikahariduse Sihtasutuse kaudu aastatel 1999–2006.

2006. aastal sattus sihtasutus rahalistesse raskustesse ja soovides saada 2007. aasta ürituse toimumiseks riigilt toetust, pidi 2007. aastal ooperipäevi korraldama Ludmilla Tooni tütrele Mariliis Toonile kuulunud MTÜ Operafest. Riigilt raha ei saadud ja 2007. aastal jäid ooperipäevad toimumata. Tagantjärele selgus ka, et korraldajad ei olnud kinni pidanud Kuressaare linnaga sõlmitud lepingust.

## Saaremaa ooperipäevad

2008. aastast korraldab ooperipäevi Eesti Kontsert ja üritus kannab *Saaremaa ooperipäevade* nime. Festivali kunstiline juht oli aastatel 2008–2024 Arne Mikk, alates 2025. aastast on kunstiline juht Ain Anger. 

Ooperipäevadeks seatakse Kuressaare lossi hoovi üles ooperimaja, mis mahutab umbes 2000 pealtvaatajat.

## Viited

## Välislingid
* Saaremaa ooperipäevad Eesti Muusikafestivalide koduleht
Kurortoloogia ja Taastusravi Instituut

**Kurortoloogia ja Taastusravi Instituut** (lühend **KTRI**) oli aastatel 1993–2001 töötanud teadusasutus. 

Asutuse ajalugu ulatub 1957. aastasse, mil Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi juurde loodi **kurortoloogiaosakond**. Aastal 1993 jätkas kurortoloogiaosakonna tehtud uuringuid **KTRI**, mis algul kuulus Sotsiaalministeeriumi haldusalasse, aastast 1995 Pärnu linnavalitsusse haldusse. Aastast 1995 kandis ka nime **Pärnu Kurortoloogia ja Taastusravi Instituut**.

Aastast 2002 jätkab KTRI uuringuid TÜ Pärnu Kolledži kurortoloogialabor.

## Viited
Kursi koolkond

**Kursi koolkond** on aastal 1988 Tartus loodud kunstnike ühendus.

Ühenduse lõid Peeter Allik, Albert Gulk, Ilmar Kruusamäe ja Priit Pangsepp. 2018. aasta kevadel täitus Kursi koolkonnal 30 aastat, olles seega vanim tegutsev kunstnikerühmitus Eestis. Aastate jooksul lisandusid asutajatele Marko Mäetamm, Reiu Tüür, Imat Suumann, Külli Suitso ja Priit Pajos. 

Ühenduse kunstnikud ei viljele mitte mingit kindlat stiili, vaid püüavad erineda Tallinna kunstnikest ja Tartu klassikalist kunsti viljelevatest kunstnikest. Ühenduse kunstnikud on viljelenud hüperrealismi, sürrealismi, kontseptualismi.

Kursi koolkond on tutvustanud oma loomingut suurte ühisnäitustena paljudes riikides, näiteks Itaalias (Veneetsia, 2007), Lõuna-Koreas (Seoul, 1996), Ameerika Ühendriikides (New York, 2010) ning lähiriikides Soomes, Norras, Lätis, Leedus ja mujal. Ühenduse kunstnike loomingut on paljudes muuseumides ja erakogudes nii Eestis kui ka mujal.

2005. aastal valmis dokumentaalfilm "Kursi koolkond".

## Tunnustus

* 2013 Tartu Kultuurikandja auhind (kutseline kooslus)

## Viited

## Kirjandus
* Ilmar Kruusamäe (koostaja). *Kursi koolkond*. Tartu: Ilmar Kruusamäe, 2015. ISBN 978-9949-3826-6-8
Kärdla Nukuteater

**Kärdla Nukuteater** on aastast 1991 Kärdlas tegutsev harrastus-nukuteater. Aastast 1998 tegutseb teater **[[mittetulundusühing]]una Kärdla Nukuteater**.

Teatrile asutaja ja ühtlasi juht oli Lea Sibul-Poola. 

Teater viljeleb eriti sirmiteatrilavastusi, samuti uuenduslikke nukulavastusi. Lavastused on suunatud peamiselt lasteaedade ja koolide lastele.

Nukuteater korraldab aastast 1999 iga-aastast nukuteatri festivali "Suur Sirmik".

## Tunnustus
*2001 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (kunstiline ja pedagoogiline kunstihariduslik tegevus)

## Viited

## Välislingid
*Nukuteatri koduleht (vaadatud 09.02.2013)
Käpik (teater)

**Käpik** oli aastatel 1950–1991 Tallinnas töötanud nukurahvateater. 

Teatri tegevusest võtsid osa peamiselt Tallinna vanemate klasside õpilased. 

Teater osales mitmel rahvusvahelisel festivalil ja organiseeris ka ise kaks (1971 ja 1977) nukuteatri festivali. 

Aastal 1991 ühines teater A. H. Tammsaare nimelise Teatriga ja moodustasid koos Tallinna Toomteatri.

## Viited
AS Küttejõud

**AS Küttejõud** (ka: **AS Kütte-Jõud**) oli aastatel 1920–1940 Kiviõlis tegutsenud kaevandusettevõte.

Ettevõte oli Põhja Paberi- ja Puupapivabrikute Aktsiaühingu tütarühing.

1920. aastal anti Põhja Paberi- ja Puupapivabrikule loa alustada maardlauuringuteks Sonda ja Püssi raudteejaama vahelisel maa-alal. 1922. aastal sai ettevõte loa Püssis põlevkivikaevanduse rajamiseks ja 1920. aastail alustas tööd Küttejõu karjäär.

1922. aastal andis Põhja Paberi- ja Puupapivabrik kõik õigused ja kohustused üle aktsiaseltsile Eesti Kiviõli, mis rajas Erra-Sala küla maadele Kiviõli põlevkivikaevanduse, kus alustas põlevkivi avakaevandamisega. AS Kütte-Jõud oli arvestatav põlevkivi tootja. Erakaevanduste hulgas oli ta pikka aega konkurentsitult esimene ning ületas 1920. aastate lõpul oma umbkaudu 100 000-tonnise aastatoodanguga enamikku riigikaevandusigi. Üks edu aluseid oli kindlasti toonaste karjääride moodsaim tehnika.

1924. aastal alustas Eesti Kiviõli põlevkivi termilise töötlemisega. 1927. aastal ehitati esimene katseline tunnelahi võimsusega 75 tonni põlevkivi ööpäevas. 1928. aastal hakati tööstuse läheduses jõudsalt kasvanud asulat nimetama Kiviõliks.  1939. aastal oli ettevõtte toodang 132 000 tonni. Ettevõttes töötas 200–250 inimest.

## Viited
Kaablikanalisatsioon

**Kaablikanalisatsioon** on maa või veekogu all paiknev sidevõrkude rajatis, millesse saab paigutada kaableid.

Kaablikanalisatsioooni kasutatakse kohtades, kus on vaja sagedasti kaableid vahetada või ümber paigutada. Kaablikanalisatsiooni puhul välditakse keerukaid ja kulukaid kaevetöid.
Lahemaa Rahwamuusikud

**Lahemaa Rahwamuusikud** on aastal 1975 asutatud folkloorikollektiiv.

Ansambli viljeleb peamiselt Kadrina, Kuusalu ja Haljala kihelkonna pärimusmuusikat, -tantsu ja regilaulu. 

Kollektiiv esineb peamiselt Lahemaa rahvuspargi turistidele. Kollektiiv on ka esinenud nii rahvusvahelistel kui ka kohalikel folkloorifestivalidel Baltica ja Viru särudel.

Kollektiivi on osalenud Lahemaa torupillipäevade korraldamise töös. 

## Tunnustus

* 2002 Pärimuskultuuri preemia

## Viited
Lastekaitse Liit

**Lastekaitse Liit** on aastal 1988 taasasutatud valitsusväline organisatsioon, mis on keskendunud lapse õiguste valdkonnale. 

Organisatsioon on aastatel 1919–1940 tegutsenud **Eesti Lastekaitse Ühingu** õigusjärglane.

Põhikirja järgi on organisatsiooni eesmärgid "lapse õiguste kaitsmine lähtudes lapse seaduslikest huvidest, lastekaitsealase tegevuse arendamine, osalemine noorsoo- ja perepoliitika väljatöötamises ja rakendamises ning Liidu liikmete ühiste huvide eest seismine".

## Viited

## Välislingid
*Organisatsiooni koduleht (vaadatud 09.02.2013)
Leelo

**Leelo** on regivärsiline rahvalaul. Sellise rahvalaulu esitamist nimetatakse **leelotamiseks** ehk leelutamiseks.

**Leeloks** nimetatakse ka setude lüüriliste rahvalaulude (setu leelo) refrääni.

## Setu leelo

## Viited
Rahvakunstiselts Leigarid

**Rahvakunstiansambel Leigarid** (varasem nimi: *Leigarid*) on aastal 1969 asutatud rahvakunstikollektiiv; aastast 1992 tegutseb MTÜ-na. 

Kollektiivi loomist ajendas soov Eesti Riikliku Vabaõhumuuseumi külastajatele tutvustada eesti rahvatantsu ja -muusikat. Kollektiivi asutaja ja ühtlasi ka esimene juht oli Kristjan Torop.

Nõukogude ajal tegutses ansambel Tallinna Puhkeparkide Direktsiooni kollektiivina.

Seltsi kuulub umbes 200 inimest.

## Tunnustus

* 2000 Pärimuskultuuri auhind

## Viited

## Välislingid
*Kollektiivi koduleht
Kunstiselts Lennok

**Kunstiselts Lennok** oli aastatel 1918–1919 Petrogradis (praegu Peterburi) tegutsenud eestlaste kunstiselts.

Selts korraldas vaid ühe näituse, kus eksponeeriti Amandus Adamsoni, Voldemar Melliku, Alfred Hirve ja teiste kunstnike teoseid.

## Viited
Inimõiguste Instituut

**Inimõiguste Instituut** (inglise keeles *Estonian Institute of Human Rights;* lühend EIHR) on inimõiguste kaitse küsimustega tegelev Eesti mittetulundusühing, Eesti vanim ja pikaajalisim sellealane organisatsioon.

Instituut tegeleb inimõigustealase olukorra jälgimisega ja inimõigustealase teavitustööga Eestis ja mujal. Inimõiguste instituudi eesmärk on koguda, süstematiseerida, analüüsida ja edastada inimõigusi käsitlevat teavet, suurendada ühiskonna teadlikkust selles valdkonnas ning teha ettepanekuid selle kohta, kuidas inimõigusi nii Eestis kui ka mujal maailmas paremini kaitsta. Selleks teeb instituut koostööd vabaühenduste, ülikoolide ja riiklike institutsioonidega, korraldab koolitusi ja konverentse, avaldab artikleid ja aruandeid ning osaleb rahvusvahelistes võrgustikes.

Instituudi põhifookused jagunevad nelja valdkonda: haridus, uuringud, rahvusvaheline koostöö ja inimõigustega seotud üritused. Nendes valdkondades tehakse inimõigustealaseid uuringuid, rahvusvahelisi ja haridusliku suunaga projekte ning koostööd paljude kodumaiste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega.

Igal aasta detsembris toimub instituudi eestvedamisel rahvusvaheline inimõiguste aastakonverents. Aastakonverentsi patroon on president Kersti Kaljulaid.

Inimõiguste instituut loodi 10. detsembril 1992, rahvusvahelisel inimõiguste päeval. Instituudi asutamise algataja ja esimene patroon oli Eesti president Lennart Meri.

2012. aasta oktoobrist on Inimõiguste Instituudi juhatuse esimees Vootele Hansen, kes vahetas sel kohal välja Mart Nuti.  Instituudi tegevjuht on Aet Kukk. Instituut tegutseb aadressil Tallinn, Villardi tänav 22.

Inimõiguste instituut on Arengukoostöö Ümarlaua, Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu, avatud valitsemise partnerluse, Euroopa Liidu Põhiõiguste Agentuuri põhiõiguste platvormi, organisatsiooni European Grassroots Antiracist Movement, organisatsiooni Kogu Me Lugu ja Inimõiguste Ümarlaua liige.

## Vaata ka
* Eesti Inimõiguste Keskus

## Viited

## Välislingid
* Inimõiguste Instituudi koduleht
* Inimõiguste Instituudi aastakonverentsi koduleht
* Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu liikmete nimekiri
Elfriede Lenderi Eragümnaasium

**Elfriede Lenderi Eragümnaasium** oli aastatel 1907–1940 Tallinnas töötanud tütarlastegümnaasium.

Kooli asutaja ja ühtlasi juhataja oli eesti haridustegelane ja õpetaja Elfriede Lender. Elfriede Lenderi tütarlaste eragümnaasiumi avaaktus peeti 9. septembril 1907. Koolis, mis asus majas Suur-Karja 13, alustas õppimist 81 tüdrukut, kellest enamik olid kehvadest oludest pärit eesti tütarlapsed. Kuni 1918. aastani toimus õpe Lenderi gümnaasiumis vene keeles, sest tsaaririigis oli tütarlastel töö leidmiseks vene keele oskus hädavajalik. 1917. aastal õppis Lenderi koolis juba 461 tütarlast. 1918. aastal läks kool üle eestikeelsele õppele.   

Lenderi gümnaasiumi õpetajate hulgas olid Gustav Ernesaks, Ernst Peterson-Särgava ja Marta Sillaots. 1935. aastal sai kool uue maja, mis asus aadressil Kreutzwaldi tänav 25 (tänapäeval tegutseb samas hoones Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasium). Enne seda tegutseti Maakri tänava hoonetes, millest on tänapäeval alles vaid tänavapoolne osa. Ülejäänud hooned on lammutatud.  

Aastatel 1935–1940 oli kooli juures lasteaed. 1936–1937 toimusid koolis Elfriede Lenderi lastekasvatajate kursused ja 1937–1940 tegutses ka Elfriede Lenderi Lasteaiakasvatajate Eraseminar.

Õppeasutus tegutses kuni 1940. aasta juunipöördeni. 1. augustist 1940 Elfriede Lenderi tütarlaste eragümnaasium likvideeriti ja 1940. aastal moodustati selle ja Tallinna Erakolledži osalise liitmise tulemusena Tallinna 8. Keskkool. Enamik Lenderi nooremate klasside õpilastest jätkas õpinguid Tallinna 8. ja 7. keskkoolis.

Tuntud vilistlasi: Ilse Lehiste, Inge Unt, Valeeria Villandi, Helvi Jürisson, Ines Rannap. 

## Viited

## Kirjandus
* Elfriede Lender. Minu lastele. Stockholm 1967; Tallinn, 22000, 32010
* ELG: Raamat meie kunagisest koolist, selle asutajast-juhatajast, õpetajaist ja meist endist. Uppsala 1979
* Valeeria Villandi. Teine Eesti tütarlaste gümnaasium. Looming 1987, 10
* Elfriede Lenderi Gümnaasium. Lenderi kooli lugu. Tallinn 2000
Elfriede Lenderi Lasteaiakasvatajate Eraseminar

**Elfriede Lenderi Lasteaiakasvatajate Eraseminar** (ka *Lenderi Lasteaednike Eraseminar*) oli aastatel 1935–1940 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi juures tegutsenud õppeasutus, mis koolitas lasteaiakasvatajaid.

Õppeasutusel oli 2 lendu 44 lasteajakasvataja lõpetajaga.

## Viited
Neeme Korv

**Neeme Korv** (sündinud 8. veebruaril 1974) on eesti ajakirjanik. Ta oli aastatel 2008–2019 Postimehe arvamustoimetuse juhataja. Aastatel 2019-2025 juhtis ta ajalehe Äripäev arvamustoimetust. Oktoobrist 2025 on ta Äripäeva raadio juht.

Muhust pärit Korv õppis Tartu Ülikoolis 1992. aastast eesti filoloogiat (teatriteaduse eriharus) ja ajakirjandust, kirjutades diplomitöö Postimehest. Postimehega oli ta seotud 1995. aastast 2019. aastani. Aastatel 1994–1995 töötas ta Eesti Raadio uudistetoimetuses Tartus, varem tegi kaastööd Hommikulehele.  Korv on olnud Eesti Meediaettevõtete Liidu juures tegutseva Pressinõukogu liige ning kuulub ajakirja Jalka toimetuse kolleegiumi koosseisu. Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi taasasutaja.

Üliõpilaskorporatsiooni Revelia vilistlaskogu liige.

## Artikleid
* "Uppumatu Titanic" Postimees, 14.04.2012
* "Tagahoovist ilmaväravaks" Postimees, 02.05.2012
* "Vääritu ringkaitse" Postimees, 16.06.2012
* "Neeme Korv: BUSi riot" Postimees, 08.08.2012
* "Pööre mõtlemises" Postimees, 28.08.2012
* "Appi, politseiriik!" Postimees, 02.11.2012

## Viited
Eesti filoloogia

**Eesti filoloogia** on filoloogia haru, mis uurib eesti keelt, eesti kirjandust ja eesti rahvaluulet.

Eesti filoloogiat õpetatakse Tartu Ülikoolis filosoofiateaduskonna eesti ja üldkeeleteaduse instituudis ning Tallinna Ülikoolis humanitaarteaduste instituudis.

## Kirjandus
* "Eesti filoloogia poolsajand Teaduste Akadeemias: Väljaannete bibliograafia 1947-1996". Eesti Keele Instituut, 1997

## Välislingid
* Mati Hint "Peda vaim ja eesti haridus" Luup, nr. 26 (83), 28. detsember 1998
Liivi Muuseum

**Liivi Muuseum** asub Peipsiääre valla Rupsi küla Oja talus.

Muuseum asub kirjanike Juhan ja Jakob Liivi kodutalus. Muuseumis on avatud püsiekspositsioon nende kahe kirjaniku elust ja loometööst. 

Muuseum sai alguse Eesti Kirjandusmuuseumi Juhan ja Jakob Liivi teemalisest ekspositsioonist. 1962. aastal avas kirjandusmuuseum Oja talus nurgatoas, kus viimati elas Juhan Liiv, Juhan ja Jakob Liivi elust ja loomingust memoriaalnäituse ja majaseinale paigaldati mälestustahvel. Muuseumistaatuse sai see aastal 1988, kui see sai Eesti Põllumajandusmuuseumi filiaaliks. 2002. aastast oli muuseum Alatskivi valla allasutus. 

Muuseum osaleb koostöös Peipsiääre vallavalitsuse ja Juhan Liivi nimelise Alatskivi Kooliga Juhan Liivi luuleauhinna väljaandmises ja korraldab alates 2010. aastast augustis kirjandusfestivali Eesti Kirjanik, mille raames pärjatakse aasta kirjaniku tiitliga üks proosakirjanik. Igal kevadel toimub Liivide ja liiviliku luule etluskonkurss koolinoortele.

Lisaks püsinäitusele "Oleksin ma luuletaja" saab muuseumis tutvuda Kodavere kihelkonna ajalugu ja etnilisi gruppe tutvustava püsinäitusega “Kodavere – hää mürakas kihelkonda”.


Liivi Muuseum 04.jpg
Liivi Muuseum 06.jpg
Liivi Muuseum 07.jpg
Liivi Muuseum 09.jpg
Liivi Muuseum 10.jpg
Liivi Muuseum 14.jpg
Liivi Muuseum 16.jpg
Liivi Muuseum 17.jpg
Liivi Muuseum 27.jpg
Liivi Muuseum 32.jpg


## Viited

## Välislingid
*Muuseumi koduleht
Lindforsi pärijad

**Lindforsi pärijad** (saksa k. *Lindfors' Erben*, varasemas eesti keeles ka: *Lindworsi pärijad*) oli Tallinnas tegutsenud trükikoda.

18. ja 19. sajandil kandis trükikoda paljusid nimesid. Aastatel 1829–1917 oli see Tallinna gümnaasiumi trükikoda. 1836 asus Tallinnas Lindforsi pärijate trükikoda juhtima Heinrich Laakmann, mille  ta hiljem rentis endale. H. Laakmann asutas 1837. aastal Tartus selle trükikoja osakonna. 1839. aastal Tallinna ja Tartu ärid lahutati ning 1840. aastal sai Tartu trükikoda Heinrich Laakmanni omaks.

1920. aastatel omandas trükikoja inventari kirjastus Ühiselu.

Trükikojas nägid ilmavalgust paljud raamatud, sh eestikeelsed kirikuraamatud ja kalendrid. Trükikojas trükiti ka näiteks ajalehti Revalsche Wöchentliche Nachrichten, Revalsche Zeitung, Tallinna Sõber.

## Viited
Linnamuusikud

**Linnamuusikud** on 1983. aastal Taivo Niitväe asutatud Eesti vanamuusikaansambel.

Ansambel on viljelenud ja uurinud varajast liturgilist muusikat. Vaimuliku muusika professionaalsel interpreteerimisel on ansambel lähtunud selle esialgsest põhjusest – palvest.

Ansambel on esinenud ka rahvusvahelistel võistlustel, näiteks Arezzos toimunud konkursil "XXXIX concorso polifonico internazionale 1991" võitis ansambel I auhinna ja kuldmedali (vokaalansamblite kategoorias).

## Diskograafia
* 2004 – "Põhjataevalaulud". CD
* 2000 – "Estonian spiritual folk songs". CD
* 1997 – "Keskaegne kirikumuusika". Püha Miikaeli Poistekoor ja Linnamuusikud. CD
* 1994 – "Vaimulikud rahvalaulud". Barcelona missa. Offertoria totius anni. Communiones totius anni. CD
* 1994 – "Linnamuusikud". Barcelona missa, Mikolaj Zielenski ofertoorium ja eesti vaimulikud rahvalaulud. Helikassett

## Viited

## Välislingid
* Ansambli koduleht
* Ansamblist Festivitas Artiumi kodulehel (Vaadatud 09.02.2013)
* Linnamuusikud esitab eesti vaimulikke rahvaviise Vikerraadios 05.04.1996, salvestis ERR arhiivis
Londoni Eesti Naiskoor

**Londoni Eesti Naiskoor** oli aastal 1943 Londonis Alice Torma asutatud naiskoor. 

Aastatel 1947–1950 juhtis koori Manivald Loite. Loite ajal esines koor muu hulgas BBC saadetes. 

Aastal 1950, kui Manivald Loite siirdus USAsse, koori tegevus vaibus.

## Viited
Baltenkreuz

**Baltenkreuz** (eesti keeles *Balti Rist*) oli Saksamaa Weimari vabariigi aegne sõjaline teenetemärk. Teenetemärki anti endistele, aastatel 1918–1919 Baltikumis võidelnud vabakorpuslastele, Landeswehr'lastele ja vabatahtlikele. Kokku anti 21 839 risti. 

## Kirjandus
* Klaus Grimm: *Jahre deutscher Entscheidung im Baltikum. 1918/1919.* Essener Verlags Anstalt, Essen 1939.
* Jörg Nimmergut: *Deutsche Orden und Ehrenzeichen. Bis 1945.* 5 Bände. Zentralstelle für Wissenschaftliche Ordenskunde, München 1997–2004, ISBN 3-00-001396-2.
Lootus (selts)

**Lootus** oli aastatel 1877–1940 Tallinnas töötanud selts.

Seltsi põhitegevused olid näitemäng ja koorilaul. Seltsil oli nii sega- kui ka meeskoor.

Seltsi asutajatena kirjutasid 1877. aastal põhikirjale alla: Eestimaa mõisnike krediitkassa sekretär Johan Julius von Gernet, kameraalkoja ametnik A. Einwald, Tallinna aiaäri omanik Hans Rougal, ehitusmeister Johann Treumann, postiametnik Johann Martson, kaupmees Andreas Brommig ja Gustav Linden.

Lootuse seltsi maja asus Tornimäe tänava ja Tartu maantee nurgal.

Koos Estonia seltsiga oldi 1880. aasta III üldlaulupeo ja 1896. aasta VI üldlaulupeo korraldajad.

## Viited

## Kirjandus
*"Lootuse" hiilgav minevik. 50. a juubelipidustused. Vaba Maa, 8. märts 1927. Lk 8
*Eesti selts "Lootus" 60-aastane. Päevaleht nr 73, 14. märts 1937. Lk 8
*Rahvuslik sõda puudri vastu. Uudisleht, 14. märts 1937. Lk 7
Lõuna-Eesti Teater

**Lõuna-Eesti Teater** oli aastatel 1948–1951 tegutsenud teater. Teater loodi Võru teatri Kannel ja Valga teatri Säde liitmisel.

Esimesel aastal tegutses teater Valgas, aga teatri tegevus ei olnud eriti edukas ja saalid jäid tihtipeale tühjaks. 28. septembril 1948 põles Valga teatrimaja maha. Keerulise olukorra tõttu jõuti Valgas tegutseda vaid 1949. aasta sügiseni, misjärel viidi teater üle Võrru ja formeeriti uus trupp, mille tuumikuks sai Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi esimene lend. Võrru tulnud noorte seas olid Jüri Järvet, Gunnar Kilgas, Heikki Haravee, Ellen Alaküla, Lembit Anton, Valdur Himbek, Ellen Kaarma, Paul Kannuluik, Heino Kulvere, Priit Ratas, Johannes Rebane, Maret Simmo, Inge Urmi ja Maimu Pohlak. Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi lõpetajad pidid juba 25. augustil 1949 oma diplomilavastusega “Kauka jumal” ringreisile minema. Nüüd sai see Lõuna-Eesti Teatri värske trupi esimeseks lavastuseks.

Teater lõpetas tegevuse 1951. aastal ja selle varadega pandi alus Tallinnas 1952. aastal loodud Eesti NSV Riiklikule Nukuteatrile.

## Viited
Eduard Blossfeldt

**Eduard (Edgar) Blossfeldt** (27. november 1919 Tallinn – 2. märts 2012 Saksamaa) oli eesti jalgpallur, võrkpallur, treener, kohtunik ja sporditegelane.

Ta lõpetas 1938. aastal Tallinna saksa poeglaste reaalgümnaasiumi ja 1963. aastal Saksamaal Kölni spordiülikooli juures võrkpalli erialal kehakultuurikursused.

Teda tõi spordi juurde 1933. aastal võimlemisõpetaja Ago Rooseste. Ta mängis mitmes meeskonnas jalgpalli ning tuli Estonia meeskonna väravavahina kolm korda Eesti meistriks. Võrkpallis tuli ta Eesti meistriks Tallinna ÜENÜTO võrkpallimeeskonnas. Ta mängis ka Tallinna Kalevi meeskonnas jäähokit ja Tallinna Spordiklubi meeskonnas korvpalli.

Märtsis 1941 põgenes ta Saksamaale; 1942. aastal mängis korvpalli juba sealses rahvusmeeskonnas. 1943. aastal naasis Eestisse, kuid 1944. aastal põgenes lõplikult Saksamaale. Sõja lõppedes elas ta Geislingeni põgenikelaagris. 1947. aastal võistles ta Augsburgis peetud Balti olümpial, kuuludes Eesti jalgpallimeeskonda.

Aastatel 1958–1985 töötas ta Saksamaa LV Võrkpalliliidu treenerina, teda on nimetatud Saksamaa võrkpalli isaks. Müncheni suveolümpiamängude ajal oli ta võrkpalliturniiri tegevdirektor. Pärast 1985. aastat oli tehniline koordinaator võrkpalliliidus; ta on olnud Saksamaa LV võrkpalli rahvusmeeskonna treener. Ta tegutses spordikohtunikuna ja sai 1963. aastal võrkpallis rahvusvahelise kategooria kohtunikuks. 

Ta kirjutas võrkpalliõpiku, mis ilmus 1971. aastal; sellest on ilmunud seitse trükki ja see on tõlgitud saksa keelest ka soome, rootsi ja norra keelde.

## Isiklikku
Tema vennatütar on Marika Blossfeldt.

## Välislingid
*
Maa Walla Kuulutaja

**Maa Walla Kuulutaja** (ka: **Ma-walla Kulutaja**; tänapäevasesse keelde tõlgituna 'Eesti Kuulutaja') oli aastatel 1856–1889 Tallinnas ilmunud Eestimaa kubermanguvalitsuse ajaleht.

Ajaleht ilmus enamasti iga kuu esimesel päeval.

Ajaleht sisaldas muu hulgas ametlikke teadaandeid, määrusi, korraldusi jms.

1888 aasta juulist asus toimetus Tallinnas Karja tänaval.

## Viited

https://dea.digar.ee/publication/maawalla
Lüürikud

**Lüürikud** oli aastatel 1967–1972 tegutsenud ansambel. 

Ansambli asutasid Märt Kõrgema, Tõnis Kõrgema ja Hanno Härm. Ansambli solistideks olid Olga Nool ja Mait Maltis. 

1971–1972 mängis Lüürikutes klahvpille René Eespere  

Ansambel viljeles eeskätt popmuusikat. Mait Maltis on intervjuus öelnud, et mängiti palju ansamblite Creedence Clearwater Revival ja Bee Gees lugusid. Kui ansambliga liitus René Eespere, tuli repertuaari rohkem originaallugusid.

## Viited

## Välislingid
*Ansamblist Eesti ansamblite andmebaasis (vaadatud 09.02.2013)
Eesti Inimõiguste Keskus

SA **Eesti Inimõiguste Keskus** (**EIK**) on 2009. aastal loodud sõltumatu valitsusväline inimõigusorganisatsioon.

Keskus tegeleb Eesti inimõiguste olukorra seire ja inimõiguste alase teavitustööga, korraldab avalikke arutelusid, nõustamist, huvikaitset ning strateegilist hagelemist.

EIK korraldab oma tegevust vastavalt ühiskondlikele vajadustele. Nende fookuses on võrdne kohtlemine ja mitmekesisuse edendamine, varjupaigataotlejate ja pagulaste inimõigused ning andmekaitse ja digitaalõigused. Nad on Eesti mitmekesisuse kokkuleppe koordinaatorid. Keskus jälgib üldist inimõiguste olukorda Eestis ning avaldab 2007. aastast aruannet inimõiguste olukorrast Eestis. Ta on ÜRO pagulasameti UNHCR partner Eestis. 

EIK on Arengukoostöö Ümarlaua, Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu, Euroopa Liidu Põhiõiguste Agentuuri põhiõiguste platvormi ja Inimõiguste ümarlaua liige.

Inimõiguste keskust juhib nõukogu, mis esindab ühiskonna mitmekesisust. Igapäevast tegevust juhib juhataja Egert Rünne.

## Vaata ka
* Inimõiguste Instituut
* Inimõiguste Teabekeskus

## Viited

## Välislingid
* Eesti Inimõiguste Keskuse koduleht
* Linda Pärn "Eesti inimõiguste keskus: sündinud lapsel on õigus elule" Postimees, 2. märts 2012
* Merike Teder "Raport: inimõiguste rikkumise lõpetamiseks pole poliitilist tahet" Postimees, 11. aprill 2012
* "Ilmub järjekordne aastaaruanne inimõigustest Eestis" ERR, 11. aprill 2012
* "Inimõiguste aastaaruanne: Eesti hooldusraviasutustes võib esineda piinamist" Delfi, 11. aprill 2012
* Heidi Ojamaa, Teelemari Loonet "Inimõiguste keskus: Eestil oleks võimekust rohkem pagulasi vastu võtta" Postimees, 20. november 2012
* "Inimõiguste keskus: piiripunktides tuleb kindlustada erapooletu monitooring" Delfi, 27. november 2012
Maakodu

**Maakodu** on aastast 1989 ilmuv aia- ja koduajakiri. 

Väljaanne sai alguse ajakirjas Sotsialistlik Põllumajandus ilmunud väiketootmis- ja kodundusrubriigist.

Aastast 2000 on ajakirja omanik ja väljaandja AS Maaleht.

Ajakirja põhiteemad on ilu- ja tarbeaiandus, samuti jagatakse ehitus- ja remondinõuandeid. Ajakirjas on ka rubriik "Üks mõis", kus tutvustatakse Eesti mõisaid.

## Viited

## Välislingid
*Ajakirja koduleht Maalehe kodulehel (vaadatud 09.02.2013)
Corse du Sudi departemangu haldusüksuste loend

**[[Corse-du-Sud|Corse du Sudi]] departemangu haldusüksuste loend** toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood.

## Kantonid

Departemangus on kokku 11 kantonit. Vallad Ajaccio ja Porto-Vecchio on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. 

## [[Ajaccio ringkond|Ajaccio]]

Ajaccio 1. kanton
#Ajaccio  
Ajaccio 2. kanton
#Ajaccio  
Ajaccio 3. kanton
#Ajaccio 
Ajaccio 4. kanton
#Ajaccio  
Ajaccio 5. kanton
#Ajaccio  
Ajaccio 6. kanton
#Ajaccio
Ajaccio 7. kanton
#Afa 
#Ajaccio 
#Alata 
#Appietto 
#Bastelicaccia 
#Villanova
Bastelica kanton
#Bastelica 
#Cauro 
#Eccica-Suarella 
#Ocana 
#Tolla 
Celavo-Mezzana kanton (Bocognano) 
#Bocognano  
#Carbuccia 
#Cuttoli-Corticchiato  
#Peri 
#Sarrola-Carcopino  
#Tavaco  
#Tavera  
#Ucciani  
#Valle-di-Mezzana 
#Vero 
Cruzini-Cinarca kanton (Sari-d'Orcino)
#Ambiegna 
#Arro 
#Azzana 
#Calcatoggio 
#Cannelle 
#Casaglione 
#Lopigna 
#Pastricciola 
#Rezza 
#Rosazia 
#Salice 
#Sari-d'Orcino 
#Sant'Andréa-d'Orcino 
Les Deux-Sevi kanton (Piana) 
#Cargèse 
#Cristinacce 
#Évisa 
#Marignana 
#Osani 
#Ota 
#Partinello 
#Piana 
#Serriera 
Les Deux-Sorru kanton (Vico) 
#Arbori 
#Balogna 
#Coggia 
#Guagno 
#Letia 
#Murzo 
#Orto 
#Poggiolo 
#Renno 
#Soccia 
#Vico 
Santa-Maria-Siché kanton
#Albitreccia 
#Azilone-Ampaza 
#Campo 
#Cardo-Torgia 
#Cognocoli-Monticchi 
#Coti-Chiavari
#Forciolo 
#Frasseto 
#Grosseto-Prugna 
#Guargualé 
#Pietrosella 
#Pila-Canale 
#Quasquara 
#Serra-di-Ferro 
#Santa-Maria-Siché
#Zigliara 
#Urbalacone
Zicavo kanton
#Ciamannacce 
#Corrano 
#Cozzano 
#Guitera-les-Bains 
#Palneca 
#Sampolo 
#Tasso 
#Zévaco 
#Zicavo 

## [[Sartène ringkond|Sartène]]
Bonifacio kanton
#Bonifacio 
Figari kanton
#Figari 
#Monacia-d'Aullène 
#Pianotolli-Caldarello 
#Sotta 
Levie kanton
#Carbini 
#Levie 
#San-Gavino-di-Carbini 
#Zonza 
Olmeto kanton
#Arbellara 
#Fozzano 
#Olmeto 
#Propriano 
#Santa-Maria-Figaniella 
#Viggianello
Petreto-Bicchisano kanton
#Argiusta-Moriccio 
#Casalabriva 
#Moca-Croce
#Olivese 
#Petreto-Bicchisano 
#Sollacaro 
Porto-Vecchio kanton
#Conca 
#Lecci 
#Porto-Vecchio 
#Sari-Solenzara 
Sartène kanton
#Belvédère-Campomoro 
#Bilia 
#Foce 
#Giuncheto 
#Granace 
#Grossa 
#Sartène 
Tallano-Scopamène kanton (Serra-di-Scopamène) 
#Altagène 
#Aullène 
#Cargiaca 
#Loreto-di-Tallano 
#Mela 
#Olmiccia 
#Quenza 
#Serra-di-Scopamène 
#Sorbollano 
#Sainte-Lucie-de-Tallano 
#Zérubia 
#Zoza
Mahtra Talurahvamuuseum

**Mahtra Talurahvamuuseum** asub Raplamaal Rapla vallas ja tegutseb Eesti Kultuuriministeeriumi riigiasutusena (ühtlasi riigimuuseum).

Oma põhikirjas on muuseumi põhieesmärgid järgmised: "koguda, uurida ja säilitada Rapla maakonna ajaloo-, kultuuri- ning kodulooalast kultuuriväärtusega informatsiooni ja esemelist materjali ning korraldada selle vahendamist üldsusele teaduslikel ja hariduslik-meelelahutuslikel eesmärkidel".

Muuseum sai alguse, kui Juuru Mittetäielikus Keskkoolis avati Mahtra sõja 90. aastapäeva teemaline näitus. Aastal 1958, kui Mahtra sõjast möödus 100 aastat, avati Juuru kultuurimajas muuseumituba. Muuseum asutati 1967. ja ametlik avamine oli 1970. aastal.

## Viited

## Välislingid
*Muuseumi koduleht (vaadatud 09.02.2013)
Mara laulustuudio

**Mara laulustuudio** oli aastal 1815 Tallinnas avatud õppeasutus. Asutuse lõi saksa laulja Gertrud Elisabeth Mara (1749–1833). 

Laulustuudios õpetas Mara peamiselt kohalikele aadli päritolu noortele soololaulu.

## Viited
Papiniidu raudteejaam

**Papiniidu raudteejaam** ehk **Waldhofi raudteejaam** oli raudteejaam 1896. aastal valminud Pärnu–Valga raudteeliinil (ka Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudteel) ja 1928. aastal valminud kitsarööpmelisel Tallinna–Pärnu raudteeliinil (Lelle–Papiniidu raudteel). 

Jaam rajati Waldhofi tselluloosivabriku juurde, mis hävis 1915. aastal. Papiniidu raudteejaamast järgmine peatus Pärnu suunal oli lõpp-peatus Pärnu raudteejaam Pärnu kesklinnas praeguse Port Arturi kaubanduskeskuse tagusel alal. Papiniidu raudteejaamale järgnes kitsarööpmelisel Valga–Ruhja–Pärnu raudteel Pärnu poolt tulles Vaskrääma raudteepeatus. Toonase haldusjaotuse järgi jäi jaam Pärnu kihelkonda Reiu mõisa aladele, asudes aga Papiniidu mõisakompleksi juures.
 
Tallinna–Pärnu raudteeliini 1928. aastal valminud Lelle–Papiniidu raudteelõigul järgnes Pärnu poolt tulles Papiniidu raudteejaamale Sindi raudteejaam. Papiniidust sai sellega sõlmjaam, milles oli 1928. aastal 4 rööbasteed. Sindi ja Papiniidu vahel asusid veel Pustusi, Lodja ja Lennuki raudteepeatus. 

1930. aastatel nimetati jaam ümber Papiniidu raudteejaamaks. Hoone hävis Teises maailmasõjas ja selle asemele ehitati silikaattellistest hoone, mis on nüüdseks samuti lammutatud.

Raudtee laiarööpmeliseks ehitamisel 1971. aastal rajati Pärnu jõe põhjakaldale Pärnu kaubajaamani uus raudtee, mis Papiniidu jaama enam ei läbinud.

Tänapäeval asub raudteejaama kohal Ehituse ABC.

## Viited
Hautes-Alpesi haldusüksuste loend

**Hautes-Alpesi haldusüksuste loend** toob ära kõik departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka valdade INSEE koodid. 

Departemangus on kaks ringkonda:
* Briançoni ringkond
* Gapi ringkond

## Kantonid

Departemangus on kokku 15 kantonit. Vallad Briançon (kogupindalaga 28,07 km²) ja Gap (kogupindalaga 110,43 kn²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Kui kantonis on ainult jagatud valla osa, siis selle kantoni pindala ei ole saadaval.

Departemangus on 162 valda (seisuga 1. jaanuar 2019):
Mayeri vabrik

**Mayeri vabrik** (ka *Mayeri keemiavabrik*) oli aastatel 1887–1927 Tallinnas, Falkspargi 31 töötanud keemiavabrik.

Vabriku ajalugu ulatub aastasse 1885, mil ettevõte asutati nime all (Woldemar Mayer) **Vladimir Mayeri Lesk & Poeg** (saksa k. *Fabrik „Wold. Mayers Witwe u. Sohn“*). Vabrik tootis või- ja juustuvärve, juustulaapi ja kondenseeritud piima.

Aastal 1896 muudeti vabrik aktsiaseltsiks nimega **Tallinna Keemiatehas Richard Mayer**. Tehas tootis Venemaale piimhapet, oblikhapet, aniliinõli ja nitrinit. Toodangust suurem osa, eriti oksekivi ja tanniin müüdi Moskva ja Ivanovo-Voznessenski puuvillavabrikutele kangaste värvimise jaoks. 1913. aastal oli ettevõttes 312 töölist ja toodangut anti 2 mln rubla eest.  Esimese maailmasõja ajal valmistas Tallinna keemiatehas püssirohtu ning lõhkeainete jaoks vajalikku lämmastik- ja väävelhapet. R. Mayeri Keemiatehases töötas  1914. aasta seisuga 297, 1. jaanuaril 1917 aga 248, 1917. aasta suvel ligi 400 töölist ja 1919. aastal 215 töölist.

Aastal 1920 ettevõtte tegevus soikus ja laenude katteks hakkas ettevõte oma vara müüma.  Tehas  likvideerus 1925. aastal, tehase võlg ulatus 60 mln margani, olulisemaks põhjuseks oli lisaks juhtimisvigadele ka Vene turu kadumine.  Mayeri tehasehoonetes, Paldiski maantee 29 alustas tegevust kolm keemiavabrikut (sh H. Reile seebivabrik,  Eesti Kunstsarve Vabrik O. Kerson & CO ja 1926. aastal asutatud H. Citroni ja J. Halbreichi Keemiatehas, mis hiljem kandis nime J.Halbreich & Poeg).

## Vaata ka
*Richard Mayer (sünd. 1860), Tallinna bürgermeister ja konsul Eduard Friedrich ''Woldemar'' Mayer (1829–1883) ja Tallinna bürgermeister Carl August Mayer  (1789–1871), Ernst August Mayer (1753  Osnabrück –1818 Tallinn), Tallinna Suurgildi vanem 
*Tootmiskoondis “Polümeer”, Flora  kvartal
*Mayeri Ärikvartal, Paldiski maantee 29

## Viited
Söödav ubajuur

**Söödav ubajuur** (*Pachyrhizus erosus*) on liblikõieliste sugukonda ubajuure perekonda kuuluv taimeliik.

Taim on pärit Mehhikost ja Lõuna-Ameerikast. Selle söödav juur sisaldab rohkesti kaaliumi ja C-vitamiini. Söödav ubajuur võib olla kas vesise mahlaga (*agua*) või piimmahlakas (*leche*). Maitselt meenutab ta veidi õuna, veidi kartulit.
Venemaa Riiklik Raamatukogu

**Venemaa Riiklik Raamatukogu** (vene keeles Российская государственная библиотека) on raamatukogu Moskvas.

Kuni 29. jaanuarini 1992 kandis see nime **V. I. Lenini nimeline NSV Liidu Riiklik Raamatukogu**. Kõnekeeles on tema nimi olnud **Leninka**.

See on Venemaa suurim raamatukogu. Selles on 43 miljonit trükist 367 maailma keeles.

## Vaata ka
*Venemaa Rahvusraamatukogu

## Välislingid
*Raamatukogu ametlik koduleht
Magnetic Band

**Magnetic Band** oli aastatel 1977–1984 Gunnar Grapsi juhtimisel tegutsenud ansambel. 

Tegutsemise algul viljeles ansambel poprokki, hiljem raskemat muusikat (hevimuusika). 

1980. aastal võitis ansambel Thbilisis toimunud üleliidulisel ansamblite festivalil "Kevadrütmid 1980" esikoha.

1984. aastal sai ansambel esinemiskeelu, mistõttu tegevust jätkati nime **[[Gunnar Grapsi Grupp]]** all. 

## Liikmeid

*Gunnar Graps – vokaal, löökriistad
*Marius Sagadi – bass
*Jüri Roosa – bass
*Sulev Kuusik – kitarr
*Riho Sibul – kitarr
*Heini Vaikmaa – kitarr
*Nevil Blumberg – kitarr
*Aivar Oja – kitarr
*Slavka Kobrin – kitarr
*Mati Valdaru – saksofon
*Rein Salme – trummid
*Dmitri Kostin – trummid
*Arvo Urb – trummid
*Tiit Altosaar – trummid
*Andres Aak – kitarr
*Endel Jõgi – kitarr
*Juri Stihhanov – kitarr
*Jaanus Raudkats – bass
*Heiki Tark – bass
*Sergei Pedersen
*Priit Kuulberg

## Viited
Eesti Memento Liit

**Eesti Memento Liit** on aastal 1999 asutatud organisatsioon, mis ühendab Eesti iseseisvuse eest võidelnute, Nõukogude ajal represseeritute ja nende omaste mittetulundusühinguid ja seltsinguid. Organisatsioon on aastal 1989 asutatud organisatsiooni **Eesti Õigusvastaselt Represseeritute Liit "Memento"** õigusjärglane.

## Vaata ka
*Eesti Represseeritute Registri Büroo

## Viited

## Välislingid
*Organisatsiooni koduleht (vaadatud 09.02.2013)
Melbourne'i Eesti Meestelaulu Selts

**Melbourne'i Eesti Meestelaulu Selts**  aastal 1964 Melbourne'is asutatud väliseestlaste selts. Seltsi vedas Ausma Taves.

## Viited
Melbourne'i Eesti Naiskoor

**Melbourne'i Eesti Naiskoor** on aastal 1959 Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" juures asutatud naiskoor. Naiskoori on juhatanud Eerik Purje, Irene Haldma-Eelma ja Maila Taimre.

## Viited
Melbourne'i Eesti Teater

**Melbourne'i Eesti Teater** (ka: **Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" Näitering**) oli aastatel 1950–2000 Melbourne'i Eesti Ühingu "Kodu" juures tegutsenud teatritrupp.. 

Trupp mängis nii kodueestlaste näidendeid kui ka Austraalia eestlaste omasid.

## Viited
AS Merko Ehitus

**AS Merko Ehitus** on aastal 1990 asutatud valdusettevõte, mis haldab kontserni kuuluvaid ehitus- ja kinnisvaraarendusettevõtteid. Kontsern tegutseb peamiselt Eesti, Läti, ja Leedu turul. Merko Ehituse tütarettevõte Merko Ehitus Eesti on suurima käibega ehitusettevõte Eestis. 

Merko Ehitus on ehitanud peatöövõtjana Eestis näiteks Sikupilli kaubanduskeskuse, Radisson SAS hotelli, Haabersti Citymarketi, Norde Centrumi, Viru Keskuse, hotelli Tallink City, Sõpruse Ärimaja, Tallink SPA & Conference hotelli, Nordic Hotel Forumi, Viru Vangla, Solarise Ärikeskuse, Tallinki büroohoone, Ämari lennubaasi rajatisi, Tondiraba jäähalli ja Hilton Tallinn Park Hotelli. Lätis on ehitatud Hansabanka (tänane Swedbank) peahoone Riias ja Riga Arena. Leedus on ehitatud suurematest objektidest Šiauliai kaubanduskeskus ja Panorama kaubanduskeskus.  

Merko Ehituse suuromanik on Toomas Annus talle kuuluvate ettevõtete kaudu. 

## Ajalugu

* 5. novembril 1991 toimub AS EKE Merko asutamiskoosolek. 
* 1994. aastal tehti algust elamuehitusliku kinnisvaraarendusega.
* 1995. aastal sai AS EKE Merko üheks suuremaks ehitusettevõtteks Eestis.  
* 1996. aastal võeti kasutusele ärinimi AS Merko Ehitus.
* 22. juulil 1997 noteeriti Merko Ehituse aktsiad Tallinna Väärtpaberibörsi põhinimekirjas, 2020. aastatel on ettevõtte aktsiad noteeritud börsil Tallinna börsil. 
* 1998. aastal omandati enamusosalus tütarettevõtetes UAB Merko Statyba (100%) Leedus ja SIA Merks (100%) Lätis. 
* 2001. aastal omandati 100% osalus Tallinna Teede AS-is.
* 2009. aastal loodi AS Merko Infra.
* 2016. aastal omandati 56% osalus Norra ehitusettevõttes Peritus Entreprenør AS. 
* 2021. aastal omandas AS Merko Ehitus Eesti 35% osaluse ASis Connecto Eesti.  

## Suurimad konkurendid
Merko Ehituse suurimad konkurendid Eesti ehitusturul on Nordecon AS, Nordecon Betoon OÜ, Osaühing Mapri Ehitus ja AS YIT Eesti. Infrastruktuuri ehituste turul on üks suuremaid konkurente AS TREV-2 Grupp.

## Merko Ehitus börsil
AS Merko Ehitus aktsiad on alates 22. juulist 1997 noteeritud Tallinna Väärtpaberibörsi põhinimekirjas. Alates 1. augustist 2008 on aktsiad noteeritud Tallinna börsi põhinimekirjas. Tallinna börs on Nasdaq Balti börsi osa. Merko Ehituse aktsia lühinimi Tallinna börsil on MRK1T. Merko ehitusel on noteeritud 17 700 000 aktsiat. 2021. aasta 31. detsembri seisuga on Merko Ehitusel 9309 aktsionäri (+65% võrreldes aasta varasemaga).

2021. aastal oli Merko Ehitus kauplemisaktiivsuselt Nasdaq Balti börsi suuruselt 9. ettevõte. 2022. aasta 25. mai seisuga on Merko Ehituse turuosa (turuväärtus) 279 miljonit eurot, millega oldi Nasdaq Balti börsi suuruselt 11. ettevõte. 2021. aastal suurenes ettevõtte turuväärtus 61%.

### Suurimad aktsionärid

### [[Dividend]]ide maksmine

## Viited

## Välislingid
*Valdusettevõtte koduleht (vaadatud 09.02.2013)
Piave jõgi

**Piave** (ladinakeelne nimi *Plavis*) on jõgi Põhja-Itaalias Veneto maakonnas.

Jõgi saab alguse Peralba mäe lõunanõlvalt Karni Alpides, 2037 meetri kõrgusel merepinnast.

Piave suubub Aadria merre Veneetsiast kirdes, Cortellazzo sadama juures, Eraclea ja Jesolo vahel. 

## Viited

## Välislingid
Paul Schneider

*Paul Schneider (1839–1910), Pärnu arst ja raehärra
*Paul Schneider (1884–1969), Wilhelm II viimane õuekunstnik
*Paul Schneider (1897–1939), Saksa pastor
*Paul Schneider (sündinud 1976), USA näitleja
*Paul Schneider, USA filmi- ja telerežissöör
Venemaa Riiklik Väliskirjanduse raamatukogu

**Venemaa Riiklik Väliskirjanduse raamatukogu** (täieliku nimega **M. I. Rudomino nimeline Ülevenemaaline Väliskirjanduse raamatukogu**) on raamatukogu Moskvas.

Raamatukogu peadirektor on alates 1993. aastast Jekaterina Genieva.
The Eye

*"**[[Silm (film 2002)|Silm]]**" ("Gin gwai", ingliskeelne pealkiri "The Eye") on 2002. aastal esilinastunud õudusfilm
*"**[[Silm 2]]**" ("Gin gwai 2", ingliskeelne pealkiri "The Eye 2") on eelmise filmi järjefilm aastast 2004.
*"**[[Silm 3]]**" ("Gin qwai 10", ingliskeelne pealkiri "The Eye 3") on 2005. aastal valminud teine järjefilm.
*"**[[Silm (film 2008)|Silm]]**" on 2008. aastal esilinastunud õudusfilm, 2002. aasta filmi *remake*.
Mess (ansambel)

**Mess** on aastatel 1974–1976 tegutsenud progressiivrokki viljelev Eesti ansambel
. 

Ansambel kasutas oma heliloomingus peale akustiliste rokiinstrumentide ka elektroonilisi instrumente, nagu elektrikitarr ja elektroonilised klahvpillid. 

Ansambli koosseisus olid Sven Grünberg (klahvpillid), Elmu Värk (kitarr), Mati Timmermann (basskitarr), Andrus Vaht (löökriistad) ja Ivar Sipra (löökriistad). 

## Diskograafia
** Sven Grünberg’s Proge Rock Group Mess* (1995, Bella Musica)
** Küsi eneselt* (2004, Strangiato Records)

## Viited

## Välislingid
*
Paul Schneider (näitleja)

**Paul Andrew Schneider** (sündinud 16. märtsil 1976 Põhja-Carolina osariigis Asheville'is) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja seriaalinäitleja.

## Filmograafia
### Filmid

## Välislingid
*
Orvar Löfgren

**Orvar Löfgren** (sündinud 2. oktoobril 1943) on rootsi etnoloog.

Ta kaitses 1978. aastal filosoofiadoktori kraadi etnoloogias. Löfgren oli aastatel 1991–2008 Lundi Ülikooli Euroopa etnoloogia professor. Ühtlasi töötas ta aastatel 1983, 1986 ja 1997 külalisprofessorina California Ülikoolis. Alates 2008. aastast on ta Lundi Ülikooli emeriitprofessor.

Aastal 2008 valiti Löfgren Kopenhaageni Ülikooli audoktoriks.

Tema peamine uurimisvaldkond on igapäevaelu, selle juurde kuuluva tarbimise ja meediakasutuse kultuurilised aspektid. Erilist huvi on Löfgrenile pakkunud teemad nagu unistamine, puhkamine ja ootamine. Rahvusvaheliselt on tuntud tema teosed "On Holiday: A History of Vacationing" (1999) ja "The Secret World of Doing Nothing" (2010).

Viimastel aastatel on Löfgren uurinud, kuidas kaasaja inimesed ja institutsioonid saavad hakkama üleküllusega – nii informatsiooni, tarbimise kui ka valikute üleküllusega. Sellel teemal on temalt ilmunud monograafia "Managing Overflow in Affluent Societies" (2012).

4. veebruaril 2013 esines ta Tartu Ülikoolis avaliku loenguga "The importance of messy methods in cultural analysis".
Mārtiņš Karsums

**Mārtiņš Karsums** (sündinud 26. veebruaril 1986 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Riia Dinamo ründajana paremäärel.

Karsums alustas jäähoki mängimist Lätis. 2003. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Quebec Major Junior Hockey League'i klubiga Moncton Wildcats.

2004. aastal valis Boston Bruins ta ''draft''is 64. valikuna. Hooajal 2006–07 debüteeris ta American Hockey League'i klubis Providence Bruins. 2009. aastal valiti AHL-i tähtede mängule. NHL-is mängis Karsums hooajal 2008–09 Boston Bruinsi ja Tampa Bay Lightningi meeskonnas.

Aastatel 2010–2013 mängis ta Riia Dinamos, 2013–2018 Moskva Dinamo ja 2018–2020 Moskva Spartaki ridades. 2012. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. 2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga lepingu Krefeld Pinguine. 2021. aasta mais naasis ta Riia Dinamosse.

2008. aastast kuulub ta Läti jäähokikoondisse. Ta on kuulunud Läti koondisse viitel maailmameistrivõistlustel ning 2010., 2014. ja 2022. aasta taliolümpiamängudel.

Ta on 178 cm pikk ja kaalub 90 kg.

## Viited

## Välislingid
* Mārtiņš Karsums NHL.com lehel
* Mārtiņš Karsums hockeydb.com lehel
Loksa Kroonlinna Püha Õiglase Joanni kirik

**Loksa Kroonlinna Püha Õiglase Joanni kirik** on Harju maakonnas Loksa linnas asuv õigeusu kirik. Kirik on pühitsetud pühale õiglasele Kroonlinna Johannesele ning ehitati aastatel 2002–2003 kirikuks ümber endisest lasteaiahoonest. Kirik asub aadressil Posti tänav 17A.

Kirikuhoone pühitses 18. juulil 2008 Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius (Jakobs). Seda hoonet kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus.

Detsembris 2010 paigutati kirikusse Moskva ja kogu Venemaa patriarhilt Kirillilt kingituseks saadud uus ikonostaas, mille raam on teostatud kreeka stiilis, ikoonid maalitud aga vene stiilis. Ikonostaas valmistati spetsiaalselt Loksa kiriku jaoks Vene Õigeusu Kiriku kunsttööstusettevõttes Sofrino.

Kiriku templipüha on Kroonlinna Johannese mälestuspäeval 2. jaanuaril (vana kalendri järgi 20. detsembril). Sellel pühal teenis tavaliselt kirikus metropoliit Kornelius.

Lisaks pühakojale kuuluvad kiriku hoonetekompleksi ka narkosõltlaste rehabilitatsioonikeskuse ruumid.


Pilt:Loksa Joanni kirik 1.JPG
Pilt:Loksa Joanni kirik 2.jpg
Pilt:Loksa Joanni kirik 3.JPG


## Viited