open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elektrilõhkevõrk

**Elektrilõhkevõrk** on elektridetonaatoritest ja ühendusjuhtmetest kokkumonteeritud vooluvõrk, mille ülesandeks on tagada lõhkaja juures olevast lõhkamismasinast lähtuva elektriimpulsi ülekanne lõhkematerjalideni, kutsumaks seeläbi esile lõhkeaine detonatsiooni.

Sõltuvalt lõhatavate laengute arvust ja paigutusest, kasutusel olevast vooluallikast ning teistest lõhkamistingimustest kasutatakse detonaatorite ühendamiseks vooluallikaga jada-, rööp- või kombineeritud ühendusi. Seejuures on lõhkevõrgu montaaži ja selle takistuse kontrollimise lihtsuse tõttu enimkasutatavaks ühendusvariandiks jadaühendus ning teisi ühendusviise kasutatakse harva. Hajusalt paiknevate ja vähese arvuga laengute puhul esineb sagedamin vaid rööp-kimpühendus.

Vooluvõrku moodustavate juhtmete juures eristatakse magistraaljuhet, ühendusjuhtmeid ja detonaatorijuhtmeid. Magistraaljuhe kannab elektriimpulsi lõhkamiskohale, ühendusjuhtmete abil liidetakse selle külge detonaatorid ja detonaatorijuhtmeteks nimetatakse elektridetonaatorite vahelisi juhtmeid.

Tavaliselt kasutatakse elektrilõhkevõrkude monteerimisel vähemalt 0,75&nbsp;mm läbimõõduga vaskjuhtmeid, mille takistus km kohta on väiksem kui 40 Ω. Enne lõhkamist kontrollitakse vooluvõrgu takistust, mille erinevus projektijärgsest arvestuslikust takistusest ei tohiks olla enam kui 10%. Selle ületamisel tuleb leida takistuste erinevust tingiv põhjus ja see likvideerida. Jadaühenduses olevate lõhkevõrkude puhul võib aga piirduda ka ainult vastava mõõteriistaga elektrijuhtivuse kontrollimises.

Lõhkevõrgu lõplik montaaž on lubatud alles pärast kõigi laengute paikaasetamist ning monteerimisega mitteseotud isikute jõudmist ohutusse kaugusesse. Samuti on kohustuslik montaaži ajaks lõhkevõrgust kuni 50 meetri laiuses alas kõik võrgutoitega elektriseadmed välja lülitada. Äikese ajal on lõhketööde tegemine keelatud, võrk ei tohi olla kokkumonteeritud olekus ja inimesed peavad viibima ohutus kohas.
Time to live

**TTL** ehk ***Time To Live*** on andmesides kasutatav kaitsemehhanism. Andmed välja saatev seade määrab andmetele maksimaalse eluea (*Time To Live* võib tõlkida kui **Elada on jäänud...**) väärtuse täisarvuna. Iga seade, mida andmed läbivad, vähendab seda arvu ühe võrra. Kui TTL jõuab nulli, andmete edastamine lõpetatakse.

Andmeside võrkudes on võimalik, et andmeedastus satub tsüklisse ning TTL mehhanism kaitseb võrku ülekoormuse eest sellistes olukordades. 

## TTL mehhanismi kasutavad protokollid
* IP

## TTL mehhanismi mitte kasutavad protokollid
* Ethernet

## Muud sarnased mehhanismid
* Spanning Tree protokoll (IEEE 802.1D.)

## Vaata ka
* Ping
* Traceroute

## Viited
TIA/EIA-568

**TIA/EIA-568** on üldnimetus kolmele standardile ANSI/TIA/EIA-568-B.1-2001, -B.2-2001 ja -B.3-2001 andmesidevõrkude kaabelduse kontekstis.

Iga traadi isolatsioon on eri värvi, et traatidel oleks kergem vahet teha. Standardi järgi on värvid järgmised: valge-roheline, roheline, valge-oranž, oranž, valge-sinine, sinine, valge-pruun ja pruun. Omavahel on keerdus sama värvi sisaldavad traadid. On kaks põhilist keerdpaarkaabli tüüpi: varjestamata keerdpaarehk UTP (ingliskeelsetest sõnadest ***u'''nshielded '''t'''wisted '''p'''air'') ja [[Varjestatud keerdpaarjuhe|varjestatud keerdpaar ehk STP]] (inglise keeles ***s**hielded **t**wisted **p*'air*).

STP ja UTP on kõige odavamad lahendused andmeedastuseks (UTP on STP-st odavam). Mõlema korral on kiirused piisavad kohtvõrkude jaoks. Kuna enamikus ehitistes on UTP juba kasutusel, on ka paljud standardid sellele kohandatud, et vältida kulusid, mis kaasneksid alternatiivsete kaablite paigaldamisega.

## Infovahetus sideliinis

Et kasutada kaablit informatsiooni vahendamiseks, peab kindlaks tegema, mis klemme millekski kasutatakse. Vastavalt traatide paiknemisele otsikus jaotatakse kaablid otse- ja ristkaabliteks.

Etherneti 10 Mbit/s ja 100 Mbit/s ühenduste puhul kasutatakse informatsiooni edastamiseks keerdpaarkaablite esimest ja teist traati ning vastuvõtmiseks kolmandat ja kuuendat traati (2 paari pole kasutusel). Et andmevahetus kahe osapoole vahel saaks toimuda, on tähtis, et otspunktide vahel oleks traadid õigesti ühendatud. Selleks kasutatakse värvide järjestuse standardeid T568A ja T568B.

### Otsekaabel
Otsekaabli mõlema otsa eri värvi traadid on sama järjestusega, st mõlemas otsas kasutatakse sama värvikoodi (kas T568A või T568B). Kasutatakse põhiliselt võrgukaardi ühendamiseks jaoturi või kommutaatoriga.

Variant 568A standardiga:

Variant 568B standardiga (kasutatakse tihedamini):

### Ristkaabel
Ristkaabli otste traadid on erineva järjestusega signaali inverteerimiseks – ühe poole saatja kontakt jõuab teisele poole vastuvõtvasse kontakti ja vastupidi. Kaabli kaks otsa peavad olema tehtud erineva värvikoodi järgi (üks T568A järgi ja teine T568B järgi). Ristkaablit kasutatakse selleks, et ühendada kaks arvuti võrgukaarti või kaks vanemat tüüpi jaoturit või kommutaatorit (*Uplink port*).

Ristkaabli traatide paigutused otsikutesse 10 ja 100 Mbit/s Etherneti võrgu korral:

Ristkaabli traatide paigutus otsikutesse gigabitise ühenduse korral:

## Viited
Ülekostvus

**Ülekostvus** (inglise keeles *[[:en:Crosstalk|crosstalk]]*) on nähtus, kus telefonsideliinides, -kaablites või elektroonikaseadmetes signaal levib nõrgemalt soovimatult ühest keerdpaarist kõrvalasuvatesse keerdpaaridesse või juhtmetesse. Telefonsides on see selline ilming, kus kõneleja kuuleb vaiksemalt mõne teise kõneleja juttu samaaegselt pealt. Ka ringhäälingus on ülekostvus soovimatu kõrvalnähtus. Ülekostvust mõõdetakse detsibellides (dB).

Ülekostvuse põhjuseks võib olla:
* elektromagnetiline interferents
* kandevsageduste interferents

Traadis leviv elektrivool tekitab ümber traadi ringikujulise magnetvälja. Seda nähtust kutsutakse induktsiooniks. Kui vooluringis on traadid üksteisega kõrvuti ja nende signaal on teineteisega vastupidine, on ka nende magnetväljad täpselt vastupidised ja seega kaks magnetvälja nõrgestavad teineteist ja ka . Keerdus traatide puhul kirjeldatud efekt suureneb. Mida tihedamalt on juhtmete keerdpaarid keerdus, seda väiksem on traatidevaheline interferents ja seega väiksem ka ülekostvus.
1896. aasta Meiji-Sanriku maavärin

**Meiji-Sanriku [[maavärin]]** toimus 1896. aasta 15. juunil kell 19.32 kohaliku aja järgi Jaapanis. 

See maavärin on üks raskemate tagajärgedega loodusõnnetusi Jaapani ajaloos. Tema tugevus oli 7,2 Mw ning selle tagajärjel tekkinud tsunami tegi suuremat kahju kui maavärin ise. Kokku hävis õnnetuses vähemalt 9000 hoonet ning hukkus üle 22 000 inimese.

## Tsunami
15. juunil 1896 olid pered tähistamas sõdurite tagasitulekut esimesest Esimesest Hiina-Jaapani sõjast ja Shinto pühasid, kui toimus maavärin. Kuna maavärinad on selles piirkonnas tavalised, ei pööratud sellele eriti tähelepanu. 35 minutit hiljem saabus Sanriku rannale aga hiidlaine, millele järgnes varsti teine. Tsunami tagajärgi võimendas merevee tõus. Laine kõrgus oli 38 meetrit. Hävis 9000 kodu ja on kirjalikke tõendeid 22 066 inimese surmast. Suur hulk hukkunuid oli purustatud pealuudega ning jäsemed olid küljest rebitud, mis kõik annab tõestust tsunami jõust.

Paatidega merel olnud kalurid ei märganud samas midagi erilist ning alles koju saabudes leidsid eest rusud.

Sama tsunami tegi kahju ka Hawaii saartel, kus laine kõrgus oli kuni 9 meetrit.
Kamakura Suur Buda

**Kamakura Suur Buda** (jaapani keeles 大仏 *[[Daibutsu]]*) on buda Amitābha pronksskulptuur, mis asub Kamakura linnas Jaapanis Kōtoku-in templis.

Pronksist Suur Buda valmis tõenäoliselt 1252. aastal. Enne seda asus samas kohas 1243. aastal valminud puust Buda kuju, mis purunes koos templiga tormis 1248. aastal. Skulptuur on seest tühi ja on valatud 30 etapis.

Algselt oli kuju ümber templihoone, kuid hoolimata korduvast ülesehitamisest on see hävinud tormides, maavärinates ja tsunamides. Viimane selline ehitis pühiti minema 20. septembril 1498 järjekordse tsunami poolt.

Skulptuur on 13,35 meetrit kõrge ja kaalub umbes 121 tonni. Skulptuuri on võimalik väikse tasu eest (20 jeeni) igaühel ka seestpoolt uudistamas käia.

Kantō suur maavärin lammutas aluse, millel kuju paikneb, ning see taastati aastal 1925. Hiljem (1960–1961) on kuju kaela seestpoolt tugevdatud ERP-plastiga, et kuju peaks vastu uutele maavärinatele. Samuti paigaldati tema alla roostevabast terasest alusplaat, mis lubab järsu tõuke korral kujul paigalt liikuda, vähendamaks saadavat raputust.

## Viited
Nagaoka-kyō

**Nagaoka-kyō** (長岡京) oli Jaapani pealinn aastatel 784–794.

Varasem pealinn oli Heijō-kyō, kust keiser Kammu selle ära kolis, sest Nagaoka-kyō oli veetranspordi suhtes paremas asukohas.

794. aastal viis keiser Kammu pealinna Kyōtosse, kuhu see jäi kuni 1869. aastani.
Ansei-Tōkai maavärin

**Ansei-Tōkai maavärin** oli esimene Ansei perioodil Jaapanit tabanud maavärinatest. See toimus 23. detsembril 1854 umbes kell 9.00 kohaliku aja järgi. Maavärina tugevus oli 8,4 palli Richteri skaala järgi ja sellele järgnes laastav tsunami. Umbes 10 000 hoonet hävis ja surma sai vähemalt 2000 inimest.

Ansei-Tōkai maavärin on üks Tōkai maavärinatest.
Tōkai maavärinad

**Tōkai maavärinad** on regulaarsed maavärinad, mis toimuvad iga 100–150 aasta tagant Jaapanis Tōkai piirkonnas. Maavärinad on toimunud aastatel 1498, 1605, 1707 ja 1854. Antud piirkonnas asub ka Jaapani pealinn Tōkyō ning mitmed muud linnad nagu Yokohama ja Kamakura. 

Uue Tōkai maavärina eest on korduvalt hoiatatud ja selle esinemise tõenäosus on eriti suur, kuna eelmisest on möödas rohkem kui 157 aastat.

## Toimunud Tōkai maavärinad

## Ennustused
1969. aastal avaldas Kiyoo Mogi hüpoteesi (Mogi sõõriku hüpotees). Selle järgi on Tōkai maavärina kordumine lähikümnenditel tõenäoline ja ta kutsus üles valitsust selleks valmistuma.

23. jaanuaril 2012 teatas Shinichi Sakai Tōkyō ülikoolist, et uue suure maavärinaks tõenäosus lähima nelja aasta jooksul on 70% ja järgmise 30 aasta jooksul 98%.

## Viited
Kiyoo Mogi

**Kiyoo Mogi** (茂木清夫 *Mogi Kiyoo*, 28. detsember 1929 Jaapan – 6. juuni 2021) oli jaapani seismoloog. 

Ta hoiatas korduvalt Jaapani avalikkust, et Tōkai maavärinad korduvad, ning kutsus üles võtma tarvitusele meetmeid nende tagajärgede leevendamiseks.
Sun Microsystems

**Sun Microsystems, Inc.** oli arvutifirma, mis loodi 24. veebruaril 1982. Ettevõte osteti ära ja liideti firmaga Oracle Corporation 27. jaanuaril 2010.

Sun oli infotehnoloogiamaailmas eelkõige tuntud SPARC-protsessorite ja selliste serverite tootjana, milles kasutati operatsioonisüsteeme SunOS ja Solaris, ning programmeerimiskeele Java loojana.

Sun Microsystems ostis 26. veebruaril 2008 ära andmebaasimootori MySQL omanikfirma MySQL AB.

## Viited
Hubertus

**Hubertus** (**Hubert**) **Liège'ist** (umbes 655  Toulouse – 30. mai 727 Tervuren (praegu Belgia)) oli Maastrichti ja Liège'i piiskop. Teda austatakse pühakuna.
Kantō maavärinad

**Kantō maavärinad** (関東地震 kantō jishin) on Kantō piirkonnas Jaapanis tsükliliselt esinev loodusõnnetus. Viimane neist oli Suur Kantō maavärin, mis 1923. aastal hävitas suure osa Tōkyō ja Yokohama linnadest, on 20. sajandi üks suuremaid loodusõnnetusi.
Kivimurru tänav

**Kivimurru tänav** on tänav Paides.

Kivimurru tänav on umbes 190 meetrit pikk. 

Tänav algab Pärnu tänavalt, kulgeb loodesse ja ristub Laia tänavaga, kus ta ka lõppeb.

## Vaata ka
*Paide tänavate loend
Vostotšnõi rajoon

**Vostotšnõi** on Moskva rajoon (munitsipaalringkond), mis kuulub Ida haldusringkonda. Rajoon koosneb kahest eksklaavist Moskva oblastis. Endine Vostotšnõi töölisalev asub 2-3 km Moskva ringteest idas. Vostotšnõist 20 km põhja poole jääv Akulovo asub Moskva ringteest 13 km kirdes Utšinskoje veehoidla ääres Puškino linna lähedal. Rajooni elanike arv on 12 300 (2010), neist Akulovos elab umbes 1500 inimest.

## Viited
Tokyo Ülikool

**Tokyo Ülikool** (東京大学) on kõrgem õppeasutus Jaapanis Tokyo linnas. Ülikoolis õpib 30 000 üliõpilast, kellest 4200 on välismaalased.

Ülikooli loetakse kõige prestiižikamaks õppeasutuseks Jaapanis. Ülikoolis saab õppida 10 teaduskonnas ning selle koosseisu kuuluvas 11 instituudis: atmosfääri ja ookeani, maavärinate, historiograafia, aasia kõrgemate uuringute, kosmiliste kiirte uurimise, tahkefüüsika, tööstusteaduste, arstiteaduse, kvantitatiivsete bioteaduste, sotsiaalteaduste, arenenud teaduse ja tehnoloogia keskustes.

Õppeasutus asutati Meiji ajastul 1877. aastal väiksemate koolide liitmise teel.

Tokyo Ülikooli logol on kujutatud kahte hõlmikpuulehte.

## Viited
Viktoryja Azaranka

**Viktorõja Azaranka**, üldlevinud venepärase transkriptsiooni kohaselt ka Viktorija/Victoria Azarenka (valgevene keeles Вікторыя Фёдараўна Азаранка; sündinud 31. juulil 1989 Minskis) on Valgevene tennisist.

Viktorõja Azaranka võitis 2012. ja 2013. aastal Austraalia lahtised meistrivõistlused. 2012. aastal alistas ta finaalis Marija Šarapova tulemusega 6:3, 6:0. Tänu sellele võidule tõusis Azaranka WTA edetabelis esikohale. 2013. aastal alistas ta finaalis hiinlase Li Na tulemusega 4:6, 6:4, 6:3.

Ta on olnud maailma naiste tennise esinumber 30. jaanuarist kuni 10. juunini 2012 ja 9. juulist 2012 kuni 17. veebruarini 2013 (kokku 51 nädalat).

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
*WTA profiil
Diary of a Madman

**"Diary of a Madman"** on Ozzy Osbourne'i teine stuudioalbum, mis ilmus 1981. aastal.

See anti uuesti välja laserplaadil 1995. aastal.

## Lood
#"Over the Mountain" 4:31
#"Flying High Again" 4:43
#"You Can't Kill Rock and Roll" 6:58
#"Believer" 5:17
#"Little Dolls" 5:39
#"Tonight" 5:50
#"S.A.T.O." 4:06
#"Diary of a Madman" 6:15

Kestus kokku: 43:19
Marthe Kristoffersen

**Marthe Kristoffersen** (sündinud 11. augustil 1989 Vannøyas) on endine Norra murdmaasuusataja.

2007. aastal Tarvisios sai Kristoffersen juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali 5 km vabasõidus. Ta on võitnud ka kaks kuldmedalit juunioride MM-il 4×3,3 km teatesõidus. Esimene tuli 2008. aastal Malleses ja teine 2009. aastal Praz de Lys Sommandis.

Kristoffersen osales esimest korda maailma karikasarjas Beitostølenis 24. novembril 2007 10 km vabatehnikasõidus, kus ta sai 19. koha. Esimese poodiumikoha sai ta Lahtis 8. märtsil 2009 10 km vabatehnikasõidus, kui ta oli kolmas.

Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2016/2017.

## Saavutused

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2007  Tarvisios
**  hõbemedal 5 km vabasõidus
* 2008  Malleses
**  **juunioride maailmameister** 4×3,3 km teatesõidus
* 2009  Praz de Lys Sommandis
**  **juunioride maailmameister** 4×3,3 km teatesõidus

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Maailma karikasarjas]]
Marthe Kristoffersen osales individuaalarvestuses 123 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse kuuel korral, millest kõigil oli ta kolmas.

## Välislingid

*
Hōshō

**Hōshō** oli Jaapani mereväe lennukikandja aastatel 1922–1947. 

Tegemist oli esimese lennukikandjaga maailmas, mis oli algusest peale selleks ehitatud. HMS Ark Royal (1914) oli lennukikandja, mis valmis küll varem, kuid oli ehitatud ümber kaubalaevast.
Vanaarmeenia keel

**Vanaarmeenia keel** (armeenia keeles գրաբար *grabar*, "kirjanduslik") on armeenia keele vanim tuntud vorm.

Teadaolevalt kirjutati vanaarmeenia keeles esimest korda 5. sajandi alguses pKr, sellest kuni 18. sajandini on kogu armeenia kirjandus vanaarmeenia keeles. Paljud muistsed kreeka, pärsia, heebrea, süüria ja ladina käsikirjad on säilinud vaid armeeniakeelses tõlkes. Vanaarmeenia keel on tänini Armeenia apostelliku kiriku liturgiline keel, sageli õpivad seda ka piibli- ja patristikauurijad. Samuti on vanaarmeenia keel tähtis Indoeuroopa algkeele rekonstrueerimise seisukohalt, kuna selles on säilinud hulk vanapäraseid jooni.

Vanaarmeenia keelt kõneldi peamiselt Armeenia mägismaal. Seda kirjutatakse armeenia kirjas. Kõnekeelena on vanaarmeenia keel välja surnud, sellest arenes välja 12.–18. sajandil tarvitatud keskarmeenia ehk kiliikia armeenia keel, millest 18. sajandil sündis omakorda tänapäevane armeenia keel.

## Kirjandus
* Acharian, Hrachia. (1971-79) "Etymological Root Dictionary of the Armenian Language" Vol. I – IV. Yerevan: Yerevan State University.
* Meillet, Antoine. (1903) "Esquisse d'une grammaire comparée de l'arménien classique"
* Thomson, Robert W. (1989) "An Introduction to Classical Armenian" Caravan Books. (ISBN 0-88206-072-4)
Lõhkamismasin

**Lõhkamismasin** on elektrilõhkevõrkude pingestamiseks kasutatav seadeldis.

Lõhkamismasinad jagunevad autonoomseteks, millel on oma vooluallikas, ja võrgumasinateks, mis võtavad vajaliku voolu välisest elektrivõrgust. Autonoomseid lõhkamismasinaid jaotatakse omakorda kondensaator-, muundur- ja dünamoelektrilisteks. 

Võrgumasinaid liigitatakse tööpõhimõttest lähtuvalt lülitavateks, alandavateks ja sünkroonitavateks. Kondensaatormasinad, kus süüte andmiseks vajaminev elektrilaeng koondatakse kondensaatorisse, on tänapäeval levinuimad lõhkamismasinad.

Eestis on levinud kodumaised patareitoitega kondensaatormasinad LM-2M, Guerilla, Mars 2,Mars 3 ja käsielektri-generaatoriga lõhkamismasinad Erna 3, Erna 4, Erna 5, Bart 1, Bart 2 ning Vene päritolu ja käsiajamiga elektrigeneraatorit sisaldavad KPM-1, KPM-3 ja VMK-500.
Tüüp 99

**Tüüp 99** võib tähendada:

* **[[Tüüp 99 (tank)]]** on Hiina Rahvaarmee tank
* **[[Tüüp 99 (maskeering)]]** on Hiina Rahvaarmee maskeerimismuster
* **[[Tüüp 99 (kahur)]]** oli Jaapani Keiserliku mereväe 20 mm õhutõrjekahur
* **[[Tüüp 99 (granaat)]]** oli Jaapani granaat Teise maailmasõja ajal
* **[[Tüüp 99 (kuulipilduja)]]** oli Jaapani kergekuulipilduja Teise maailmasõja ajal
* **[[Tüüp 99 (vintpüss)]]** oli Jaapani vintpüss Teise maailmasõja ajal
* **[[Tüüp 99 (miin)]]** oli Jaapani tankitõrjemiin Teise maailmasõja ajal
* **[[Tüüp 99 (liikurhaubits)]]** on Jaapani 155 mm liikurhaubits
Tüüp 89

**Tüüp 89** võib tähendada:

***[[Tüüp 89 (tankihävitaja)]]** Hiina Rahvaarmee tankihävitaja
***[[Norinco Tüüp 89]]** on Hiina Rahvaarmee jalaväelahingmasin
***Tüüp 089 "Shi Lang"** on tulevane Hiina Rahvaarmee mereväe lennukikandja
***[[Tüüp 89 Chi-Ro]]** oli Jaapani tank Teise maailmasõja ajal
***[[Tüüp 89 (lahingumasin)]]** on Jaapani jalaväelahingmasin
***[[Howa Tüüp 89]]** on Jaapani 5,56 mm automaat
***[[Tüüp 89 (kuulipilduja)]]** oli Jaapani kuulipilduja Teise maailmasõja ajal
***[[Tüüp 89 (granaadiheitja)]]** oli Jaapani granaadiheitja Teise maailmasõja ajal
Tüüp 96

**Tüüp 96** võib tähendada:

* **[[Tüüp 96]]** on Hiina Rahvavabariigi põhilahingutank 1997. aastast
* **[[Tüüp 96 (allveelaev)]]** on Hiina Rahvavabariigis arendatav uus allveelaeva tüüp
* Mitsubishi A5M oli **Tüüp 96** nime all Teise maailmasõja aegne Jaapani hävitaja, mis oli mõeldud lennukikandjatel kasutamiseks
* Mitsubishi G3M oli **Tüüp 96** nime all Teise maailmasõja ajal kasutusel olnud Jaapani ründelennuk
* **[[Howa Tüüp 96]]** on Jaapani 40 mm automaatne granaadiheitja.
* **[[Tüüp 96 (ratassoomuk)]]** on moodne Jaapani soomustransportöör
* **[[Tüüp 96 (haubits)]]** oli Jaapani keiserliku armee 15 cm haubits
* **[[Tüüp 96 (miinipilduja)]]** oli Jaapani keiserliku armee 150 mm miinipilduja
* **[[Tüüp 96 (AA veok)]]** oli Jaapani keiserliku armee veok õhutõrjekahuri tarbeks
* **[[Tüüp 96 (kuulipilduja)]]** oli Jaapani keiserliku armee kergekuulipilduja
* **[[Tüüp 96 (miin)]]** oli Jaapani keiserliku armee maamiin
* **[[Tüüp 96 (kahur)]]** oli Jaapani keiserliku armee 25 mm õhu- ja tankitõrjekahur
Wim de Jong

**Wim de Jong** (30. juuni 1922 – 9. jaanuar 2012) oli Hollandi kabetaja. Ta oli kabes nii rahvusvaheline meister kui ka Hollandi suurmeister. Ta oli neljakordne Hollandi meister (1956, 1960, 1961 ja 1962).
Tüüp 99 (liikurhaubits)

**Tüüp 99** (*99式自走155mm榴弾砲, kyuu-kyuu-shiki-jisou-155mm-ryuudan-hou*) on 155 mm Jaapani liikurhaubits, mida kasutavad Jaapani Omakaitsejõudude maaväed. See on mõeldud järglaseks varasemale liikurhaubitsale Tüüp 75. Kuna tootmine kulgeb aeglaselt, siis jääb Tüüp 75 ilmselt pikemaks ajaks paralleelselt kasutusele. Jaapani relvaeksporti keelavate seaduste tõttu jääb Tüüp 99 kasutusele ainult Jaapanis. ÜRO andmetel on kasutusel 62 liikurhaubitsat Tüüp 99.

## Kirjeldus
Liikurhaubitsa soomus pakub kaitset käsitulirelvade tule ja mürsukildude eest. Tüüp 99 sarnaneb ehituselt teiste kaasaegsete samatüübiliste relvasüsteemidega. Soomuki juht istub masinas ees paremal. Tema pea kohal on luuk ja kolm periskoopi, millest ühe võib asendada passiivse öövaatlusseadmega. Komandör istub tornis paremal ja tema kohal asub luuk. Luugi ees paikneb kilbiga varustatud 12,7 mm kuulipilduja M2 Browning. Torni pääseb läbi luugi masina tagaosas. Lisaks selle paiknevad luugid torni külgedel ja lael.

Tüüp 99 pearelv on 155 mm haubits. Arvatakse, et kasutusel on mingisugune laadimisautomaat ja laskemoon sarnaneb veetava suurtüki FH-70 laskemoonale. Maksimaalne laskeulatus on arvatavasti 30 km ja laskekiirus 6 lasku minutis.

Liikurhaubitsa mootor, transmissioon ja jahutussüsteem on ühendatud ühtseks jõuagregaadi plokiks, mis paikneb juhist vasakul. Veermik koosneb seitsmest kummikattega topeltmaanteerattast, vedavast rattast ees, tugirattast taga ja tagasijooksu rullikutest kummalgi roomikul. Varustusse kuulub ABK relvade vastase kaitse süsteem ja passiivsed öövaatlusseadmed. Liikurhaubitsa laskemoona transpordib laskemoonaveok Tüüp 99.

## Viited

## Välislingid

* Type 99 155 mm self-propelled howitzer (Japan)
Bjarne Lingås

**Bjarne Lingås** (ka **Lingaas**; 7. jaanuar 1933 Kristiansand – 19. november 2011 Kristiansand) oli Norra poksija.

Lingås oli kuni 1957. aastani kokku kuuekordne Norra meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) ja raskekaalus (üle 81 kg). Ta osales Euroopa eest kaks korda poolraskekaalus (kuni 81 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega ja võitis 1954. aastal oma mõlemad kohtumised (Chicagos ja St. Louis's).

Lingås osales poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Lingås sai hõbemedali poolraskekaalus (kuni 81 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Marcel Limage'ile (Belgia). 

Lingås poksis maist 1960 kuni juunini 1966 elukutselisena ning pidas kokku 10 kohtumist, millest võitis 9 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ja kaotas 1 kohtumise.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Otto Tunder

**Otto Tunder** (aprill 1650 Tallinn – 30. aprill / 11. mai 1708 Käina) oli Eesti vaimulik.

Tunder ordineeriti 28. jaanuaril 1674 õpetajaks. Aastatel 1674–1677 oli ta Haapsalu Püha Johannese koguduse abiõpetaja ning ühtlasi Haapsalu kooli rektor ja saksa koguduse kantor. Aastatel 1677–1682 oli ta (kutsuti 24. augustil 1677, introdutseeriti 11. novembril 1677) Pühalepa Laurentsiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1683–1708 oli ta (kutsuti 16. septembril 1682) Käina Martini koguduse õpetaja. Aastatel 1683–1708 oli ta veel (sai praostiks 16. veebruaril 1683) Saarte-Lääne praostkonna praost. 26. jaanuaril / 6. veebruaril 1703 sai *senior ministerii*ks. Ta pidas jutlusi eesti keeles.

Tunder võttis osa uue testamendi tõlkimisest.

## Isiklikku
Ka tema poeg Johann Samuel Tunder ja pojapoeg Wilhelm Friedrich Tunder olid Käina Martini koguduse õpetajad.

## Viited
Tüüp 73

**Tüüp 73** võib tähendada:

* **[[Hitachi Tüüp 73]]** on Jaapani Omakaitsejõududes kasutusel olev suurtükitraktor.
* **[[Tüüp 73 (maastur)|Tüüp 73]]** on Jaapani Omakaitsejõududes kasutatav maastur
* **[[Tüüp 73 (soomustransportöör)|Tüüp 73]]** on Jaapani Omakaitsejõudude soomustransportöör
* **[[Tüüp 73 (kuulipilduja)|Tüüp 73]]** on Põhja-Korea kergekuulipilduja
Wilhelm Friedrich Tunder

**Wilhelm Friedrich Tunder** (20. august/31. august 1721 Käina – 17. märts/28. märts 1760 Käina) oli Eesti vaimulik.

Tunder õppis usuteadust (immatrikuleeriti 1. septembril 1740, oli kohal veel aastal 1743) Halle ülikoolis. Ordineeriti 1. oktoobril/12. oktoobril 1746.

Ta oli aastatel 1746–1751 (introdutseeriti 11. jaanuaril/22. jaanuaril 1747) Käina Martini koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1751–1760 oli ta sama koguduse õpetaja. Ta oli pietistlike vaadetega vaimulik.

## Isiklikku
Tema isa Johann Samuel Tunder ja vanaisa Otto Tunder olid Käina Martini koguduse õpetajad, tema õe Sophie Julie mees Hermann Daniel Bonge oli Karja Katariina koguduse õpetaja. Tema abikaasa Hedwig Elisabethi isa Christian Anton Kettler oli Karuse ja Hanila koguduse õpetaja.

## Viited
Hilve Rebane

**Hilve Rebane** (23. detsember 1938  Tartu – 16. oktoober 2012 Tartu) oli eesti kirjandusloolane ja -kriitik.

Ta lõpetas 1957. aastal Tartu 5. Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina. 

Aastatel 1963–1967 töötas ta õpetajana Värska Keskkoolis. 

## Looming
Ta on uurinud peamiselt 20. sajandi tõlkekirjandust ning Johann Voldemar Jannseni elu ja tegevust.
*Ülo Tonts, Hilve Rebane, Eerik Teder. "Eesti pagulaskirjandus 1944—1992. Memuaristika. Tõlkekirjandus. Kordustrükid". UTKK. Tallinn 1996. 208 lk
*"Uhke põhjamaine. Esseid ja uurimusi Põhjamaade kirjandusest". Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus. 2003. 400 lk
**selle arvustusː Toomas Liiv. "Hilve Rebane – ostmata jäänud kingadest raamatuni". Sirp nr 42, 7. november 2003. Lk 7

## Isiklikku
Tema isa oli ajaloolane ja arhivaar Hugo Rebane.

## Kirjandus
*Oskar Kruus. "Rebane, Hilve". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 458–459

## Välislingid

*
*Haud Tartu Ülikooli kalmistul
Bussifirma

**Bussifirma** on ettevõte, mis opereerib regulaarbussiliine ja/või bussireise.

## Eesti bussifirmasid
*AS SEBE
*ATKO
*Automen
*GoBus
*Hansabuss
*Mulgi Reisid
*Pärnu ATP
*Sarbuss
*Sareta
*Taisto Bussid
*Tallinna Autobussikoondis
LuxExpress

**Lux Express Grupp** (varasema nimega *MootorReisid AS*) on bussifirma, mis opereerib regulaarliine Eestis, Lätis, Leedus, Poolas, Venemaal ja Soomes.

## Ajalugu
Ettevõte asutati 1993. aastal MootorReisi AS nime all. Aastal 1995, kui MootorReisi AS sai AS Eurolines Organizationi liikmeks, võis see hakata kasutama pikamaareisidega seostatavat kaubamärki Eurolines. 2010. aastal loobus Lux Express Eurolinesi kaubamärgist, sest ettevõte lõpetas kaugliinidel sõitmise. Selle asemel tulid kaubamärgid Lux Express ja odavkaubamärk Simple Express, mis kasutab Scania Irizar Century busse.

## Liinid
Lux Expressil on 9 Eesti siseliini: 

Tallinn-Tartu (31 väljumist päevas); Tallinn-Haapsalu (6 väljumist päevas); Tallinn–Kuressaare (4 väljumist päevas); Tallinn–Narva (16 väljumist päevas); Tallinn–Pärnu (10 väljumist päevas); Tartu–Kuressaare (1 väljumine päevas); Tartu–Pärnu (3 väljumist päevas); Tallinn–Võru (2 väljumist päevas) ja Tartu–Narva (4 väljumist päevas).

Samuti opereeritakse rahvusvahelistel liinidel Tallinn–Riia; Tallinn–Peterburi; Tallinn–Moskva; Tallinn–Vilnius; Helsingi–Peterburi; Vilnius–Varssavi; Riia–Minsk jne.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Neomobile

**Neomobile** oli Soome omanikega Saaremaa bussifirma. 2005. aastal liitus algul Mobilo nime kandnud ettevõte Eesti suurima bussifirma GoBusiga. 

Neomobile omanik oli Kari Makkonen, kes tõi Saaremaale vanu Scania Kuttereid, Lahtisid, VanHoole ja isegi Irizare.  Tänu lepingule Scania tehasega tagati abi ja asendusbussid kogu Euroopas, mis tegi Neomobile populaarseks valikuks 1990. ja 2000. aastatel enne odavlennunduse levikut toimunud bussireisidel.
Iveco

**IVECO** (akronüüm nimest *Industrial Vehicles Corporation*) on rahvusvaheline tööstussõidukite tootja, mille peakorter asub Torinos. Alates 2022. aasta jaanuarist on IVECO iseseisva kontserni **Iveco Group N.V.** põhibränd, olles varem kuulunud Fiati ja hiljem CNH Industriali alla.

Ettevõte on üks maailma juhtivaid veokite ja busside tootjaid, olles teerajaja maagaasikütusel (CNG ja LNG) töötavate raskeveokite ning vesiniktehnoloogia vallas.

## Ajalugu ja kaubamärgid
Iveco loodi 1975. aastal viie Euroopa ettevõtte ühinemisel, mis tõi kokku üle 150 aasta kogemusi:
* **[[Fiat]] Veicoli Industriali** (Itaalia)
* **[[Officine Meccaniche|OM]]** (Itaalia)
* **[[Lancia]] Veicoli Speciali** (Itaalia)
* **[[Unic]]** (Prantsusmaa)
* **[[Magirus-Deutz]]** (Saksamaa)

Hiljem liideti kontserniga ka Briti tootja Ford Truck (1986), Hispaania Pegaso (1990) ja Itaalia Astra (1986). 2024. aastal teatas kontsern Magiruse (tuletõrjeautod) üksuse müügist investeerimisfirmale Mutares.

## Iveco Eestis
Iveco on Eesti tarbesõidukite turul olnud aastakümneid üks võtmemängijaid, eriti tänu väikeveokile Iveco Daily ja linnadevahelisele bussile Crossway.

* **Bussiliiklus:** 2011. aastal ostis Eesti riik Hispaaniale müüdud saastekvoodi eest 110 Iveco (Irisbus) Crosswayd, mis suunati Tallinna ümbruse, Harjumaa ja Ida-Virumaa liinidele. See tehing muutis Iveco Crossway aastateks Eesti levinuimaks regionaalbussiks. Tänaseks on suur osa neist bussidest liinilt eemaldatud või asendatud uuemate mudelitega.
* **Tallinn:** Tallinna Linnatranspordi AS (TLT) kasutas varem aktiivselt Iveco busse, kuid 2020. aastate keskel on Tallinna linnaliikluses fookus liikunud gaasi- ja elektribussidele (peamiselt Solaris ja MAN).
* **Veoteenused:** Iveco S-Way ja T-Way on populaarsed raskeveokid Eesti logistika- ja ehitusettevõtete seas.

## Tooted
* **Kergeveokid:** Iveco Daily (sh täiselektriline eDaily).
* **Kesk- ja raskeveokid:** Eurocargo, S-Way (maanteetransport), T-Way (karjäärid ja ehitus).
* **Bussid:** Iveco Bus Crossway, Streetway, E-Way (elektribuss).
* **Mootorid:** FPT Industrial toodab mootoreid nii veokitele, laevadele kui ka põllumajandustehnikale.

## Välislingid
* IVECO ametlik koduleht
* Iveco Groupi korporatiivleht
Irizar Century

**Irizar Century** on Irizari toodetav luksuslik bussikere. Eestis kasutab Irizar Century busse regulaar- ja tellimusvedudel hulk firmasid eesotsas GoBusi, Sebe, Simple Expressi, Atko ja Taistoga. Esimese Eesti firmana võttis Centuryd kasutusele Saaremaa firma Neomobile.
Regulaarliin

**Regulaarliin** on sõiduplaani järgi sõitev bussi-, rongi-, laeva- või lennuliin, mis opereerib üldjuhul kommertsalustel ehk kasumlikult.
Sõiduplaan

**Sõiduplaan** (inglise *timetable*) on sõiduki liinil liikumise ajakava, kus esitatakse selle lähtekohast  lahkumise aeg, vahepeatuste ajad ja sihtkohta saabumise aeg, enamasti minutilise täpsusega. Kasutatakse nii reisija- kui ka kaubavedudel. Kaubavedudel on sõiduplaanid kasutusel konteiner- ja ro-ro laevade regulaarliinidel, lennuvedudel, osaliselt ka raudtee- ja maanteevedudel. 

Reisijate veol on sõiduplaan teave reisirongi, bussi, trammi vms ühissõiduki peatustest väljumise kellaaegade kohta liinil või liinidel. Sõiduplaan koostatakse sõidugraafiku alusel. Sõiduplaan on dokument, millega määratakse ühissõiduki liikumistee, väljumisajad (kaugliinidel ka saabumisajad) ning peatused sõitjate sisenemiseks ja väljumiseks.
Setra

**Setra** on Saksamaa luksusbusside kaubamärk, mille peakorter asub Baden-Württembergis Ulmis. See kuulub kontserni **[[Daimler Truck]]** tütarettevõttele Daimler Buses GmbH. 

Setrat peetakse bussimaailma preemium-kaubamärgiks, mis on tuntud oma innovaatilise disaini, kõrge turvalisuse ja mugavuse poolest. Nimi Setra on tulnud saksakeelsest sõnast **''Se**lbst**tra**gend* ('isekandev'), viidates kandevkerele, mille Setra esimesena bussiitööstuses standardiks muutis.

== Ajalugu ==
Setra eelkäijaks oli Karl Kässbohrer Fahrzeugwerke GmbH, mille rajas vankrimeister Karl Kässbohrer (1864–1922) aastal 1893. 1951. aastal esitletud esimene Setra nime kandev buss S8 oli maailma esimene kandevkere, tagamootori ja tagasillaga otseühendusega buss.

== Mudelipõlvkonnad ==
* *'0-seeria (1951–1967):** Esimesed kandevkerega mudelid (S6–S15).
* **100-seeria (1967–1976):** Parandatud ventilatsioon ja nurgelisem disain (S80–S150).
* **200-seeria (1976–1991):** Tõeline läbimurre Euroopa turul, kasutusele võeti ABS-pidurid (S208–S228).
* **300-seeria (1991–2001):** Iseloomulikud ergonoomilised peeglid. Mudelivalik jaotati ComfortClass ja TopClass seeriateks.
* **400-seeria (2001–2012):** Luksuse uus tase, lisandusid madalapõhjalised MultiClass bussid.
* **500-seeria (2012–tänapäev):** Praegune põlvkond, mis läbis 2022/2023. aastal põhjaliku uuenduskuuri (''Next Generation''), saades uue esidisaini ja kaasaegseimad juhiabisüsteemid (nt Active Drive Assist 2). 2026. aastal on Setra TopClass pärjatud tiitliga "Coach of the Year 2026".

== Setra Eestis ==
Eestis on Setra bussid hinnatud oma vastupidavuse ja mugavuse poolest, eriti tellimusvedude ja pikemate maakonnaliinide puhul.
* **SEBE:** Kasutab Setra busse (sh madalapõhjalisi MultiClass mudeleid) mitmetel Eesti maakonnaliinidel (nt Harjumaal ja Pärnumaal).
* **GoBus ja Hansabuss:** Kasutavad Setra mudeleid peamiselt turismi- ja tellimusvedudeks.
* **Ajalooline roll:''' Varem oli Setra oluline osa Saaremaa liiniveost (ettevõte Sareta) ja SEBE "Täistunniekspressidest", kuid tänapäeval on suuremad kaugliinioperaatorid (nagu Lux Express) liikunud teiste tootjate (Scania, Neoplan) poole.

## Galerii

Fail:Setra S 8 (1951) 1Y7A6190.jpg|Setra S8 (1951) – esimene buss
Fail:Setra S 6 BW 1.JPG|Setra S6 (u 1955)
Fail:Setra 215HD 1981.jpg|Klassikaline S 215 HD (1981)
Fail:Goteborg autobus Setra S 531 DT.jpg|Setra S 531 DT


## Viited
Mercedes-Benz Group

**Mercedes-Benz Group AG** on Saksamaa rahvusvaheline autotööstuskontsern, mis on tuntud kui üks maailma juhtivaid luksussõidukite tootjaid. Ettevõte läbis 1. veebruaril 2022 nimevahetuse (varasem nimi Daimler AG), et rõhutada oma uut strateegilist fookust sõiduautodele ja kaubikutele.

## Ajalugu

* 1926 – Benz & Cie. ja Daimler Motoren Gesellschaft liitusid, moodustades **Daimler-Benz AG**. Sündis kaubamärk Mercedes-Benz.
* 1998–2007 – ühinemine USA tootjaga Chrysler moodustas kontserni **DaimlerChrysler AG**. Liit lõppes 2007. aastal Chrysleri müügiga, misjärel sai ettevõtte nimeks **Daimler AG**.
* 2021 – veoautode ja busside üksus eraldati iseseisvaks börsiettevõtteks **[[Daimler Truck|Daimler Truck Holding AG]]**.
* 2022 – 1. veebruaril nimetati senine emaettevõte Daimler AG ümber **Mercedes-Benz Group AG-ks**. See märkis kontserni jagunemise lõpuleviimist kaheks iseseisvaks üksuseks.

## Juhtkond

Alates 2019. aastast on kontserni tegevjuht rootslane **Ola Källenius**.

**Juhatuse esimehed**

### Daimler-Benz AG (1926–1998)
* Wilhelm Kissel (1926–1942)
* Wilhelm Haspel (1942–1952)
* Heinrich C. Wagner (1952)
* Fritz Koenecke (1952–1960)
* Walter Hitzinger (1961–1966)
* Joachim Zahn (1966–1979)
* Gerhard Prinz (1980–1983)
* Werner Breitschwerdt (1983–1987)
* Edzard Reuter (1987–1995)
* Jürgen E. Schrempp (1995–1998)

### DaimlerChrysler AG (1998–2007)
* Jürgen E. Schrempp (1998–2006)
* Robert James Eaton (kaas-tegevjuht, 1998–2000)
* Dieter Zetsche (2006–2007)

### Mercedes-Benz Group / Daimler AG (2007–tänapäev)
* Dieter Zetsche (2007–2019)
* Ola Källenius (2019–)

## Kontserni struktuur

Mercedes-Benz Group AG tegutseb valdusühinguna, mille alla kuuluvad kaks peamist tütarettevõtet:

* **Mercedes-Benz AG** – vastutab sõiduautode (sh Mercedes-AMG, Mercedes-Maybach ja Mercedes-EQ brändid) ning kaubikute (Mercedes-Benz Vans) arenduse, tootmise ja müügi eest.
* **Mercedes-Benz Mobility AG** – spetsialiseerunud finantsteenustele, pakkudes liisingut, kindlustust, autopargi haldust ja digitaalseid liikuvusteenuseid.

Lisaks omab kontsern märkimisväärset osalust (u 35%) iseseisvas ettevõttes **[[Daimler Truck]] Holding AG**, mis toodab veokeid ja busse.

## Omanikud

Seisuga 2025–2026 on kontserni suurimad aktsionärid Hiina investorid ja Araabia riiklikud fondid:

## Kaubamärgid

* Mercedes-Benz – luksussõiduautod ja kaubikud
* Mercedes-AMG – sportautod
* Mercedes-Maybach – kõrgema klassi luksussõidukid
* Mercedes-EQ – elektriautod

## Viited
Suur-Tokyo

**Suur-Tokyo** on suur linn-asum Kantō piirkonnas, Jaapanis, mis koosneb suurel määral Chibast, Kanagawast, Saitamast ja Tokyost (keskel). Kogupindala on 13 754&nbsp;km². Suur-Tōkyōsse loetakse ka Yamanashi prefektuur Chūbu piirkonnast.

Piirkonnas elab 34 miljonit inimest (2000).

## Vaata ka
*Tōkaidō hiidlinnastu
Kantō

**Kantō piirkond** (jaapani 関東地方, Kantō-chihō) on mitteametlik nimetus piirkonnale Jaapanis, kus asub ka Suur-Tōkyō. Kantō piirkond asub Jaapani suurimal, Honshū saarel.

Kantō hõlmab Chiba, Gunma, Ibaraki, Kanagawa, Saitama, Tochigi ja Tōkyō prefektuuri.

1. juunil 2010 oli Kantō arvestuslik rahvaarv 42 430 822. 2020. aastal oli rahvaarv 43 653 441.
Mercedes-Benz Sprinter

**Mercedes-Benz Sprinter** on autotootja Mercedes-Benzi toodetav tarbesõidukite seeria. Sprinterid on valdavalt valik väikekaubikuid, raamautosid ja väikebusse.

Mercedes-Benz Sprintereid toodetakse Mercedes-Benz T 1 järglasena alates 1995. aastast.

## Põlvkonnad

### Esimene põlvkond (W901-W905, 1995–2006)
Esimene põlvkond asendas Mercedes-Benz T1 ja oli loodud koostöös Volkswageniga, olles aluseks ka teise põlvkonna Volkswagen LT-le. Auto oli turul tuntud oma suure kandevõime ja kaasaegse disaini poolest.

### Teine põlvkond (NCV3 / W906, 2006–2018)
Teine põlvkond oli suurem, pakkudes senisest enam konfiguratsioonivalikuid ning seda müüdi ka Ameerika Ühendriikides Dodge'i ja Freightliner'i kaubamärkide all. Samuti oli see esimese Volkswagen Crafteri põlvkonna aluseks.

### Kolmas põlvkond (VS30 / W907/W910, 2018–tänapäev)
Kolmas põlvkond tõi uuendusena valikusse esiveolise mudeli, lisaks taga- ja nelikveole. Sõiduk on varustatud kaasaegsete ühenduvus- ja juhiabisüsteemidega, keskendudes digitaalsetele lahendustele.

## Tootmine

### Tootjad ja partnerid
Aastate jooksul on Sprinterite tootmisega seotud olnud:
* Daimler-Benz
* DaimlerChrysler
* Daimler AG
* Volkswagen AG (koostööpartner)

### Tehased
Mercedes-Benz Sprintereid komplekteeritakse ja toodetakse mitmetes tehastes üle maailma:
* Daimler Vans Manufacturing, LLC (Charleston, Lõuna-Carolina, Ameerika Ühendriigid)
* Fujian Benz Automotive Co. (FBAC) (Hiina)
* GAZ-i tehas Nižni Novgorodis (Venemaa)
* Mercedes-Benzi tehas González Catánis (Argentina)
* Mercedes-Benz Ludwigsfelde GmbH (Saksamaa)
* Xinkai Auto Manufacture Corporation (Hiina)
* Mercedes-Benzi transporteritehases Düsseldorfis komplekteerib ligi 6600 töötajat keskmiselt 150 000 Mercedes-Benz Sprinteri tüüpi sõidukit aastas.

## Erimudelid
Sprinteri mudelite valik on väga laiaulatuslik: erinevas suuruses kaubikud, erineva kabiini pikkusega raam- ja madelautod, väikebussid, politsei- ja kiirabisõidukid jmt.

### Väikebussid
Toodetavad ja komplekteeritavad väikebussid on kuni umbes 20 reisijakohaga. Sprintereid kasutatakse nii linna-, valla-, maakonna- kui ka kaugliinidel. Eestis kasutavad Sprintereid näiteks Sarbuss, GoBus, Automen ja teised firmad.

### Kiirabi- ja politseisõidukid
Mercedes-Benz Sprintereid ehitatakse ümber baasautodest (mitmes riigis, sh. ka Eestis kohapeal) kasutamiseks ka kiirabi- ja politseisõidukite ning reanimobiilidena. Eestis on levinuim kiirabisõidukimudel Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI.


Pilt:Mercedes_Benz_Sprinter_IKEA.jpg|Mercedes-Benz Sprinter väikebuss Augsburgis
Pilt:Mercedes-Benz Sprinter rear 20081206.jpg|Mercedes-Benz Sprinter väikebuss tagantvaates
Pilt:Luxus Sprinter Exterior AHDiewert.JPG|Luksusbuss Mercedes-Benz Sprinteri baasil
Pilt:2nd Dodge Sprinter 2500.jpg|Dodge Sprinter


## Vaata ka
* Mikrobuss ja Väikebuss

## Viited
Sareta

**Sareta** on Saaremaa bussifirma, mis käitas Setrate ja Mercedes-Benz Sprinteri sõidukitega regulaarliine Kuressaarest Tallinna. Viie väljumisega päevas oli Sareta tihedaima graafikuga Kuressaare–Tallinna–Kuressaare liini käitaja. Liiniteenindamine lõpetati 2018. aasta oktoobris.

## Välislingid
*http://www.sareta.ee/
*https://saartehaal.postimees.ee/6671475/bussifirma-sareta-tegi-pealinna-liinidega-lopu
Kōtoku-in

**Kōtoku-in** (jaapani keeles 高徳院) on budistlik Jōdo-shū sekti tempel, mis asub Kamakura linnas Jaapanis.

Tempel on tuntud oma Suure Buda skulptuuri poolest, mis on üks Jaapani sümboleid.

## Välislingid
*http://www.kamakuratoday.com/e/sightseeing/daibutsu.html
Ao veskijärv

**Ao veskijärv** (ka *Ao paisjärv, 2. Ao paisjärv*)  on paisjärv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Ao külas. Asub Põltsamaa jõel.

Järve pindala on 1,2 ha.

Ao veskijärve juures paiknes vesiveski, mis Nõukogude ajal lammutati. Veskijärve äärde ehitati pumbajaam, mille abil kasutati järve vett ümberkaudsete põldude kastmiseks vihmutussüsteemidega.

Järve registrikood on VEE2066020.

## Vaata ka
* Ao paisjärv

## Välislingid
*
Otto von Porat

**Otto Wessel von Porat** (29. september 1903 Älmhult, Älmhulti vald, Kronobergi lään, Rootsi – 14. oktoober 1982 Bærumi vald) oli Norra poksija.

Von Porat oli raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) Norra meister aastatel 1924 ja 1926.

Von Porat sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta oli esimene ja on seni ainus Norra poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks.

Von Porat poksis oktoobrist 1926 kuni novembrini 1934 elukutselisena ning pidas kokku 48 kohtumist, millest võitis 37 (neist 24 nokaudiga) ja kaotas 11 (neist 4 nokaudiga) kohtumist.

## Viited

## Välislingid
* 
*Otto von Porat lehel ''BoxRec''. Inglise keeles
Ao paisjärv

**Ao paisjärv** ehk **1. Ao paisjärv** (ka *Oruveski I veehoidla, Ao veehoidla*) on paisjärv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. 

Paisjärv rajati Põltsamaa jõe paisutamisega.

Järve pindala on 10,2 ha.

Registrikood: VEE2066010.

## Välislingid
*
Nõmme jõgi

**Nõmme jõgi** (ka *Nõmmeveski jõgi*, ülemjooksul *Äntu oja*) on jõgi Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas.

Nõmme jõgi algab endise Äntu mõisa keskuse juures, Ebavere–Simuna tee ääres paiknevast veerohkest langallikast. Jõgi suubub Põltsamaa jõkke Räitsvere ja Ao vahel, Rakke raudteejaamast 2,5 km loode pool.

## Välislingid
*
Cristian Deville

**Cristian Deville** (sündinud 3. jaanuaril 1981) on Itaalia mäesuusataja, kelle põhiala on slaalom.

2001. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel Verbieris sai Deville slaalomis pronksmedali. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Garmisch-Partenkirchenis oli ta slaalomis seitsmes.
 
Deville võistles esimest korda maailma karikasarjas Kranjska Goras 5. jaanuaril 2003 slaalomis, kuid tulemust ta kirja ei saanud, kuna sõitis esimesel laskumisel rajalt välja. Esimest korda jõudis ta punktikohale ehk jõudis 30 parema hulka Sankt Antonis 15. veebruaril 2004, kui sai slaalomis 18. koha. Poodiumile pääses Deville esimest korda Beaver Creekis 8. detsembril 2011 slaalomis, kus ta oli teine 0,14-sekundilise kaotusega Ivica Kostelićile. Esimese võidu sai ta Kitzbühelis 22. jaanuaril 2012 slaalomis.

## Saavutused

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2001  Verbiers 
**  pronksmedal slaalomis

### [[Maailma karikavõistlused mäesuusatamises|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Cristian Deville on osalenud (seisuga 29. jaanuar 2012) 78 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse kolmel korral, neist ühe etapi on ta võitnud.

## Välislingid
* Cristian Deville koduleht
*
4. Eesti jalaväepolk

**4. Eesti jalaväepolk** oli 1917. aastal Eesti rahvusväeosana moodustatud ja 1917. aastal 1. Eesti jalaväediviisi koosseisu liidetud väeosa.

## Juhtkond ja koosseis
;4. Eesti jalaväepolgu ülemad:
*kapten Henrik Vahtramäe, (6. detsember 1917 – 5. aprill 1918), 4. Eesti jalaväepolgu ülem.

*I pataljon
*II Pataljon
*III Pataljon, ülem kapten Jaan Maide
**9. rood, ülem praporštšik Eduard Putmaker,
**10. rood, ülem praporštšik Heinrih Hustel,
**11. rood, ülem praporštšik Egon Limberg,
**12. rood, ülem praporštšik Kristjan Aulik.

## 4. Eesti jalaväepolgu moodustamine
4. Eesti jalaväepolgu formeerimist alustati 1. Eesti jalaväediviisi ülema käsul 6. detsembril 1917 Rakveres. Polgu formeeris senine 1. Eesti jalaväepolgu III pataljoni ülem  polkovnik Henrik Vahtramäe, kes jäi polguülemaks kuni polgu likvideerimiseni, 5. aprillil 1918. Jalaväepolgu koosseis saadi 2. ja 3. Eesti jalaväepolgu neist allüksustest, mis olid saadetud korda hoidma Virumaal,  Tartu tagavarapataljonist ja samuti arvati 3. jaanuaril 1918. aastal polgu koosseisu Paides asunud 2. Eesti jalaväepolgu III pataljon, kes jäi ka 4. Eesti jalaväepolgu III pataljoniks.

Esimese maailmasõja ajal 1918. aasta veebruaris asus 4. Eesti jalaväepolgu III pataljon Paides ja pataljonikomandör Jaan Maide oli Paide komandant, Paides 23. veebruaril võimu enamlastelt ülevõtmise ajal. III pataljon kaitse all kuulutati Paides 25. veebruaril välja Eesti iseseisvus ja Manifest Eestimaa rahvastele.

Pärast Eesti okupeerimist Saksa keisririigi vägede poolt 1918. aasta kevadel saadeti polk  laiali 5. aprillil 1918, Saksa okupatsioonivõimude poolt, Saksa väejuhatuse korraldusega 28. märtsist 1918.

## Viited

## Välislingid
*ERA.537. "4. Eesti Jalaväepolk", Eesti Riigiarhiivis
Kaldakindlustis

**Kaldakindlustis** (inglise *slope revetment*) on rajatis, mis kaitseb veekogu kaldaveeru, ka tammi, paisu ja teemulde nõlva vooluvee uhtuva toime, jää ja lainete purustava mõju, filtratsioonivee surve ning lumesulamis- ja vihmavee põhjustatud uuristuste eest.

Nõlvakindlustise ehitamiseks kasutatakse peamiselt kivisillutist, raudbetooni, kruusa ja killustikku.

## Vaata ka
*Kallaste taimkindlustamine
*Fašiin (haos)

## Viited
Alicia J. Rose

**Alicia J. Rose**, muusikunimega **Miss Murgatroid**, on USA akordionist ja kutseline fotograaf. Ta on avaldanud viis täispikka plaati, neist kolm üksi Miss Murgatroidi nime all ning kaks koostöös laulja ja viiuldaja Petra Hadeniga ("Bella Neurox" ja "Hearts & Daggers").

## Diskograafia
### Albumid

**Methyl Ethyl Key Tones* (1993)
**Myoclyonic Melodies* (1996)
**Through Alien Empires* (1997)
**Bella Neurox* (Miss Murgatroid & Petra Haden) (1999)
**Hearts & Daggers* (Miss Murgatroid & Petra Haden) (2008)

## Välislingid
*Miss Murgatroidi koduleht
*Miss Murgatroid & Petra Haden Official Myspace Page
*Official Flickr Page
Lutsu tänav

**Lutsu tänav** (saksa keeles *Quappenstraße, vene keeles Налимья улица*) on tänav Tartu kesklinnas.

Antud tänaval puudub seos kirjanik Oskar Lutsuga, tänav kandis Lutsu nime juba enne kirjaniku sündi.

Tänav algab Jakobi tänavalt, ristub Jaani tänavaga, möödub Tartu Jaani kirikust jalakäijate tänavana ning lõpeb Rüütli tänaval.

Tänava pikkus on 240 meetrit.

Lutsu tänava ääres asuvad Antoniuse õu (Lutsu tänav 3, Lutsu tänav 5, Jaani tänav 6), Tartu Mänguasjamuuseum (Lutsu tänav 8) ja Tartu Mänguasjamuuseumi Teatri Kodu (Lutsu tänav 2).

## Varasemad nimed

1550–1958 oli tänava nimeks Lutsu tänav.

10. jaanuarist 1958 kuni 2. märtsini 1989 nimetati tänavat *Võimla tänav*aks (tänava alguses paiknes Tartu Ülikooli võimla).

Aastail 1958–1987 kandis (Oskar) Lutsu tänava nime Tartus varasem ja hilisem Näituse tänav.

## Hooned
Lutsu tänav 8 hoones tegutses 1820. aastast 1829. aastani Tartu Kreiskool.

Pilt:Lutsu tänav, Tartu, 1914.jpg|1914
Pilt:Elamu Tartus Lutsu 2 6941.jpg|Lutsu 2, teatrimaja (2007, praegu renoveeritud)
Pilt:Tartu mänguasjamuuseumi hoone Lutsu 8, 20. september 2011.jpg|Lutsu 8, Mänguasjamuuseum
Lutsu 14 1.JPG|Lutsu 14, 18. sajand


## Välislingid
Anna Ahmatova (jõelaev)

**Anna Ahmatova** (vene keeles *Анна Ахматова*, varem *Vladimir Monomahh*, *Don*, *Mihhail Nazarov*, *Dnepr*) on kahe tekiga Dunai-klassi (projekt 305) Venemaa jõereisilaev, mis kuulub ettevõttele OOO Retšflot. Laev sai nime vene luuletaja Anna Ahmatova auks.

Laev tehasenumbriga 1537 ehitati Óbuda Hajógyári laevatehases Budapestis  Ungaris 1959. aastal Volga-Doni jõelaevakompaniile.

29. jaanuaril 2012 tekkis Moskva oblasti Mõtištši rajoonis Ikšinski veehoidlal, Ptšolka küla lahedal remondis oleval jõelaeval tulekahju. 10 töölist evakueriti.

## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* В Подмосковье загорелся теплоход «Анна Ахматова» (vene keeles) Postimees, 29.01.2012 13:07
Nekrassovka

**Nekrassovka** on Moskva rajoon (munitsipaalringkond), mis kuulub Kagu haldusringkonda. Rajoon koosneb 1956. aastal Moskvaga liidetud alevist, mis 2011. aastani oli eksklaav Moskva oblastis. 28. septembril 2011 liideti Nekrassovkaga nn Ljubertsõ väljad Ljubertsõ linnast põhjas, mis eraldasid Moskvat Nekrassovkast. 

## Viited

## Välislingid

*http://www.upravanekrasovka.ru/
Johann Christoph Straubing

**Johann Christoph Straubing** (15. mai 1735 Erfurt – 21. detsember 1792 / 1. jaanuar 1793 Türi) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 26. augustil 1757) Jena ülikoolis. Ordineeriti 24. juulil / 4. augustil 1768 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1768–1773 Vändra ja Käru koguduse õpetaja. Aastatel 1773–1793 oli ta (sai ametisse 15. mail / 26. mail 1773) Türi Püha Martini koguduse õpetaja.

## Viited