open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tasalaine

**Tasalaine** on füüsikas välja või laine erijuht, mille korral  füüsikalise suuruse väärtused on normaalvektoriga määratud tasandil igal hetkel võrdsed.

Tasalaine korral saab vastava välja väärtusi määratud ajahetkel t ja igas välja kohavektoriga \vec x määratud ruumipunktis kirjeldada valemiga

: F(\vec x,t) = G(\vec x \cdot \vec n, t),

kus \vec n on tasandi normaalvektor ja G(d,t) on funktsioon, mis kirjeldab välja väärtusi läbi kahe reaalarvulise parameetri, millest üks on aeg t ja teine kohavektoriga \vec x määratud punkti normaalvektori \vec n suunaline siire d = \vec x \cdot \vec n. 

Välja F väärtused võivad olla skalaarsed, vektoriaalsed või teist laadi füüsikalised suurused ( aga ka matemaatilised suurused). Juhul, kui välja F väärtused on vektoriaalsed nimetatakse tasalainet ka pikilaineks.

## Lihtsustatud definitsioon
Lihtsustatult nimetatakse tasalaineks lainet, mille lainepinnaks on tasand ehk tasapind. Seejuures võib keralaineid küllalt väikeses ruumipiirkonnas käsitleda tasalainenetena. Samuti on keralaine algsest allikast kaugenedes järjest väiksema lainepinna kõverusega. Väljendit “küllalt väike ruumipiirkond” tähendab, et vaatleme sfäärilise pinna sellist osa, mille mõõtmed on oluliselt väiksemad kaugusest laine allikani. Näiteks vaadeldes Maal tähtedelt tulevaid valguslaineid, võib neid käsitleda tasalainetena, kuna kaugus tähtedeni on oluliselt suurem ruumipiirkonnast millel laineid vaadeldakse.

## Vaata ka

* Keralaine
* Lainevõrrand

## Viited
Suulukeelne Vikipeedia

**Suulukeelne Vikipeedia** (suulu keeles *Wikipedia*) on Vikipeedia suulukeelne versioon.

Suulukeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aasta novembris.

2012. aasta jaanuaris tehti ettepanek suulukeelse Vikipeedia sulgemiseks, kuid sama aasta märtsis lükati see tagasi.

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja  lehekülge. Seal on  registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.

## Viited

## Välislingid
*Suulukeelne Vikipeedia
Veehoidla

**Veehoidla** on tehisveekogu, mis on rajatud vee kogumiseks ja äravoolu ümberjaotamiseks. See võib olla paisutatud jõeosa (paisjärv) või ka maapinnanõkku või tehissüvendisse rajatud veekogu (näiteks tuletõrjeveehoidla).

## Maailma suurimad veehoidlad
Maailma suurimad veehoidlad pindala järgi:
# Volta (8502 km²; Ghana)
# Smallwoodi (6527 km²; Kanada)
# Kuibõševi veehoidla (6450 km²; Venemaa)
# Kariba (5580 km²; Zimbabwe, Sambia)
# Buktõrma veehoidla (5490 km²; Kasahstan)
# Bratski veehoidla (5426 km²; Venemaa)
# Nasseri (5248 km²; Egiptus, Sudaan)
# Rõbinski veehoidla (4580 km²; Venemaa)

Maailma suurimad veehoidlad mahu järgi:
# Kariba (180 km³; Zimbabwe, Sambia)
# Bratski veehoidla (169,3 km³; Venemaa)
# Nasseri (157 km³; Egiptus, Sudaan)
# Volta (148 km³; Ghana)
# Manicouagani (141,6 km³; Kanada)
# Guri (138 km³; Venezuela)
# Ath-Tharthāri (85 km³; Iraak)
# Krasnojarski veehoidla (73,3 km³; Venemaa)
# Zeja veehoidla (68,4 km³; Venemaa)

## Viited
Ilkivka

**Ilkivka** (ukraina keeles Ільківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 456. Pindala on 0,378 km².
Horbanivka (Vinnõtsja rajoon)

**Horbanivka** (ukraina keeles Горбанівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 550. Pindala on 0,96 km².
Novomõkilske (Milove rajoon)

**Novomõkilske** (ukraina keeles Новомикільське) on küla Ukrainas Luhanski oblastis Milove rajoonis. Elanike arv on 465. Pindala on 3,96 km².
Rahel Olbrei nimeline auhind

**[[Rahel Olbrei]] nimeline auhind** on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mille Eesti Teatriliit annab professionaalse balletikunstiga tegelevale tantsijale, lavastajale-koreograafile, repetiitorile ja pedagoogile pikaajaliste väljapaistvate tulemuste eest balletilaval. 

Auhinna saaja otsustab balletiauhinna žürii. Auhind asutati Eesti Teatriliidu juhatuse otsusega 2008. aastal. Auhinnaga kaasneb Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia.

## Laureaadid

## Viited
Enn Suve

**Enn Suve** (27. september 1940 Hagudi Harjumaa – 7. november 2024) oli eesti tantsija, ballettmeister ja pedagoog. 

Enn Suve lõpetas 1959 Tallinna Koreograafiakooli Kalju Saarekese klassi ja 1964 GITIS-e ballettmeistri erialal. 

Ta töötas 1964–1966 ballettmeistrina Moskva Suures Teatris, Moskva Operetiteatris ja ansamblis Jääballett. 1966–1973 töötas ta Estonias (1967–1969 peaballettmeistri kohusetäitjana ja 1969–1973 peaballettmeistrina). Aastatel 1973–2012 töötas Suve Tallinna Balletikoolis, olles 1988–2012 Tallinna Balletikooli direktor. 

1960. aastatel tõi Enn Suve teatrisse uue julge koreograafilise mõtlemise, ta on tuntud kõrgprofessionaalse lavastajana, pedagoogina ja koolijuhina. 

Ta on lavastanud ka Soomes ja Leedus. 

Tema õpilaste hulgas on Dmitri Hartšenko (1972), Vladimir Kuzmin (1957–2014), Aleksander Kikinov, Stanislav Jermakov, Artur Lill.

## Tunnustus
* 2017 – Rahel Olbrei nimeline auhind

## Viited
Hvalõnsk

**Hvalõnsk** (vene keeles Хвалынск) on linn Volga jõe paremal kaldal Venemaal Saratovi oblastis, Hvalõnski rajooni keskus.

Linna asutamise ajaks peetakse aastat 1556.

Aastal 2018 elas linnas umbes 12 000 inimest.

## Viited
Sege von Laurenberg

**Sege von Laurenberg**, varem *Segius* ja *Sege* (vene keeles *Зеге фон Лауренберг*) oli Tüüringist Langensalzast (praegu Bad Langensalza) pärit aadlisuguvõsa.

## Suguvõsa liikmeid
*Sigismund Gottlieb Leberecht Sege von Laurenberg (1734−1788), insener-kindralmajor, Riia insenerikomando ülem
*Franz August Sege von Laurenberg (1775−1850), insener-kindralmajor
*Friedrich Sigismund Sege von Laurenberg (1796−1859), insener-kindralleitnant
*Woldemar August Friedrich Sege von Laurenberg (1821−1901), staabirittmeister, tõeline riiginõunik
*Fjodor Vladimirovitš Sege von Laurenberg (1850−1909), tõeline riiginõunik
*Vladimir Vladimirovitš Sege von Laurenberg (1858−1880), revolutsionäär

## Sege von Laurenbergi suguvõsa mõisavaldused
*Saaremaa:
**Koikla (*Koiküll*) (1750ndad), Liivi-Nõmpa (*Neu-Nempa*) (1743−1766), Rannaküla (*Rannaküll*) (1760ndad, pandivaldus), Röösa (*Rösershof*) (1750ndad, rendivaldus)

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 432-434.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. Lk 587-589 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000345,00587.html?prozent=.

## Välislingid
*Sege von Laurenbergi suguvõsa ajalugu
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Kondorlased

**Kondorlased** (*Cathartidae*) on sugukond linde seltsist pistrikulised.

Mõne süsteemi järgi kuuluvad kondorlased eraldi seltsi kondorilised (*Cathartiformes*).

Kondorid elavad Lõuna- ja Põhja-Ameerikas. Neid on nimetatud ka Uue Maailma raisakotkasteks.

## Liigid
Sugukonda kuulub 7 liiki kokku 5 perekonnast.
**Cathartes aura* – kalkunkondor
**Cathartes burrovianus* (*Cathartes urubitinga*) – rohtlakondor
**Cathartes melambrotus* – selvakondor
**Coragyps atratus* – ronkkondor
**Gymnogyps californianus* (*Pseudogryphus californianus*) – kalifornia kondor
**Sarcoramphus papa* – kuningkondor
**Vultur gryphus* – andi kondor (kaeluskondor)
Kondorilised

**Kondorilised** (*Cathartiformes*) on selts linde.

Enamasti käsitletakse seda rühma aga mitte seltsi, vaid sugukonnana – kondorlased (*Cathartidae*) seltsis pistrikulised.
Dmitri Kruus

**Dmitri Kruus** (sündinud 20. augustil 1975 Tallinn) on eesti tantsija, koreograaf, tantsuõpetaja.

Alustas tantsimist 1988. aastal breiktantsuga. Aastast 1995 täiendanud end kaasaegse tantsu alal Fine 5 tantsukoolis ja 1995–2012 Prantsusmaal. Osalenud tantsijana Sõltumatu Tantsu Ühenduses ja Fine 5 Tantsuteatris. Töötanud 1998 Pal Frenaki kaasaegse tantsu trupis (Ungaris ja Prantsusmaal). Esinenud tantsijana Prantsusmaal, Soomes, Rootsis, Ungaris, Venemaal, Baltimaades. Olnud pedagoog Tantsuinfo Keskuse suvekoolis Pärnus (1996, 1997), õpetanud tantsu Fine 5 tantsukoolis. Saavutas II preemia rahvusvaheliselt modernse koreograafia festivalil Valgevenes Vitebskis koreograafiliste miniatuuride kategoorias (koos Laura Kvelsteiniga).

## Viide
Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet

**Elektroonilise side Euroopa reguleerivate asutuste amet** (**BEREC**) on 2009. aastal loodud Euroopa Liidu organ, mille õigused ja kohustused on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018 määruses (EL) 2018/1971. BERECi peakorter asub Lätis Riias.

BERECi üldised eesmärgid on sätestatud tavapärasest mõneti pikema preambuliga direktiivi (EL) 2018/1972 artiklites 1 ja 3.

## Viited

## Välislingid
Cudjoe Lewis

**Cudjoe Kazoola Lewis** (u 1841 – 17. juuli 1935; sünninimega **Oluale Kossola**, tuntud ka kui **Cudjo Lewis**) oli Aafrika ja Ameerika Ühendriikide vahelise orjakaubanduse eelviimane teadaolev ellujäänu. Ta viidi koos 115 saatusekaaslasega 1860. aastal laeva Clotilda pardal ebaseaduslikult üle Atlandi ookeani Ameerika Ühendriikidesse. Laev maabus Alabamas asuva Mobile'i linna lähistel Mobile'i jõe suudmes, vangistatud aafriklased peideti võimude eest. Kaubitsejad uputasid vahele jäämise vältimiseks laeva, vrakk leiti 2019. aastal.

Pärast Ameerika Ühendriikide kodusõda vabastati Lewis ja teised Clotildal USA-sse jõudnud orjad. Paljud neist kolisid Mobile'ist põhja pool asuvasse Magazine Pointi, kuhu tekkis ajapikku arvukas mustanahaliste kogukond. Hiljem Africatowni nime saanud piirkond lisati 2012. aastal registrisse National Register of Historic Places. Hilises eas talletas Kossola oma kogemused, rääkides neist Mobile'i kirjanikele Emma Langdon Roche'ile ja Zora Neale Hurstonile. Teda peeti pikka aega Atlandi-ülese orjakaubanduse viimaseks ellujäänuks, kuni 2019. aastal avastati, et samuti Clotilda pardal Ameerikasse saabunud Redoshi suri temast kaks aastat hiljem, 1937. aastal.

## Vaata ka
*Orjade loend

## Viited

### Kirjandus
*Diouf, S. (2007). *Dreams of Africa in Alabama: The Slave Ship Clotilda and the Story of the Last Africans Brought to America*. New York: Oxford University Press.
*Hurston, Z. (2018). *Barracoon: The Story of the Last "Black Cargo"*. Amistad Press.
*Roche, E. (1914). *Historic Sketches of the South*. New York: Knickerbocker Press.

## Välislingid
* Cudjoe Lewis saidil Find a Grave
* Hurston, Z., Filmilõik 1928. aastast (esimese 40 sekundi jooksul on võib olla kaadris Cudjo Kossola Lewis), YouTube.
Ukraina Peaprokuröri Kantselei

**Ukraina Peaprokuröri Kantselei** (ukraina keeles *Офіс Генерального прокурора*) on Ukraina prokuratuuri keskne ametiasutus, mis alustas tööd 2. jaanuaril 2020.

## Struktuur
* Korruptsioonivastane Eriprokuratuur

## Viited

## Välislingid
*В Украине заработал Офис генерального прокурора - Zn.ua, 02.01.2020 
*Заместитель генпрокурора называет главные вызовы для реформы прокуратуры - Zn.ua, 22.03.2020
*Венедиктова перераспределила обязанности в Офисе генпрокурора - Zn.ua, 27.03.2020
Euroopa Liidu Raudteeamet

**Euroopa Liidu Raudteeamet** (**ERA**) on 2004. aasta aprillis asutatud Euroopa Liidu organ, mille eesmärgid on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse 2016/796 artiklis 2.

## Viited

## Välislingid

* Veebisait (*inglise keeles*)
Sõda kõigi sõdade lõpetamiseks

**Sõda kõigi sõdade lõpetamiseks** (inglise keeles *The war to end all wars*) on Esimese maailmasõja kohta kasutav nimetus. Kuigi algselt oli see pigem idealistlik, kasutatakse seda tänapäeval pigem sardooniliselt.

Nimetus pärineb kaudsemal kujul briti kirjanikult H. G. Wellsilt, kes 1914. augustis, vahetult pärast sõja algust, "Sõda, mis lõpetab sõja" (*The War That Will End War*). Wells süüdistab maailmasõja puhkemises Keskriike ja väidab, et sõja suudab lõpetada vaid Saksa militarismi alistamine. Hiljem on nimetust seostatud Ameerika Ühendriikide presidendi Woodrow Wilsoniga, olenemata asjaolust, et teadaolevalt on ta seda vaid korra kasutanud.

Juba Esimese maailmasõja ajal suhtuti nimetusse skeptiliselt; briti poliitik David Llyod George olevat öelnud "see sõda, nagu ka järgmine, on sõda sõja lõpetamiseks". Briti staabiohvitser Archibal Wavell, tulevane välimarssal ja India asekuningas, ütles hiljem Pariisi rahukonverentsi kohta "pärast 'sõda sõja lõpetamiseks' sõlmiti Pariisis 'rahu rahu lõpetamiseks'".

Tänapäevane sõnastus "Sõda kõigi sõdade lõpetamiseks" muutus populaarseks 20. sajandi lõpus.

## Viited
Kukruse memm

**Kukruse memm** on Kukruse kalmistu VI matus 12. sajandi lõpust. Maetu oli 40–50-aastane naine, matus paistab silma rikkalike hauapanustega ning eriti külluslikult kaunistatud tekstiilidega surirõivasteks.

2009. aastal Kohtla-Järve ja Jõhvi vahelise tee ehituse käigus Kukruse mõisa lähedusest avastatud 12.–13. sajandi laibakalmistu kaevamised toimusid 2009. aasta detsembris ja 2010. aasta jaanuaris. VI matus võeti kaevamistel üles monoliidina ning toimetati 2010. aasta märtsis Eesti Rahva Muuseumi üksikasjalikuks uurimiseks. Nimi "Kukruse memm" pandi matusele uurimis- ja konserveerimistööde käigus.

## Kirjeldus
Kadunuke oli maetud pakk-kirstus, hauapanusteks olid vikat, käärid, savinõu, ehteid ja nuge. Ehkki olid säilinud rõivaste pronkskaunistused, polnud tekstiil matuses säilinud, ainult vöö piirkonnas avastati kaht tüüpi kangajäänuseid. Oletatava rõivakomplekti, mis rekonstrueeriti säilinud pronksspiraalkaunistuste järgi, moodustasid umbkuub, peploskleit ja ees kantav põll, sääremähised, sääremähiste kaunistamiseks mõeldud kaunistatud ribad ja pearätik. Ehtekomplekti moodustasid ehtenõelte paar, rinnakee, klaashelmestest kee rinnalehtedega, kõlavöö küljes rippusid noatupp noaga ning pronksspiraalidest rippkaunistused.

Kukruse VI matuse rõivaste, aksessuaaride ja ehete komplekti rekonstruktsioon on alates 2016. aastast Eesti Rahva Muuseumi püsiekspositsiooni osa. Rekonstruktsiooni valmistasid Riina Rammo, Jaana Ratas ja Mari Tõrv (kontseptsioon), Astri Kaljus (tekstiilid),  Jaana Ratas (pronksspiraalkaunistused), Indrek Jets, Edvards Puciriuss ja Jaana Ratas (ehted, vöö ja vöö küljes rippuvad aksessuaarid), Laura Šmiedeberga (klaashelmed) ning Jaak Mäll (nahkjalatsid).

## Viited

## Kirjandus
* A. Kaljus. 12. sajandi lõpu Kukruse "memme" rõivakangaste rekonstrueerimise lugu käsitöölise vaatenurgast. – Studia Vernacula 7. Käekirjad. TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia 2016

## Välislingid
* J. Saar. Jõukas kadunuke sõitis kirstus ERMi uuringule. – Tartu Postimees, 6. märts 2010
* R. Mets. Matusepaigast leitu tõotab arheoloogidele uut teadmist. – Tartu Postimees, 25. märts 2010
* M. Tõrv. Saame tuttavaks ehk kes on Kukruse memm. – Eesti Rahva muuseumi ajaveeb
* M. Tõrv, J. Ratas, H. Pagi. Kaadritagune: Kukruse naise rõivakomplekti ülesvõtmine. – Eesti Rahva muuseumi ajaveeb
* Viis aastat Kukruse leiust: Suurest ajaloopildist ühe inimese elulooni. 800aastased Kukruse daamid elavad oma põnevat elu edasi. – Põhjarannik, nr. 178, 15 oktoober 2014
Valfried Treier

**Valfried Treier** (1901–1984) oli eesti insener.

Uuris masinate detailide kulumist ja purunemist ning oli abrasiivkulumisalaste uuringute algataja Eestis. Tema algatusel loodi TTÜ masinaehituse aluste kateedri juurde aspirantuur ja ta juhendas kateedri aspirante. 

## Elulugu
Valfried Treier sündis 1901. aastal. Tema isa nimi oli Nikolai.

Ta lõpetas M. Lomonossovi nimelise Auto-Traktori Instituudi Moskvas 1932. aastal. Tehnikakandidaat 1931; tehnikadoktor 1950; professor 1950.

Töötanud õppejõu ja kateedrijuhatajana Moskva Terase Instituudis.

TTÜs 1950–1955: masinaehituse aluste kateedri professor ja kateedrijuhataja 1950–55; direktori/rektori asetäitja teadusalal 1951–54.

Lahkus Eestist 1955. aastal ja töötas Valgevene Põllumajanduse Mehhaniseerimise ja Elektrifitseerimise Instituudi õppejõuna.

## Kirjandus
* Kleis, I. Seadmete töökindlusalaste uuringute kujunemine ja saavutusi Eesti NSV-s // Tehnilise mõtte ja tehnikahariduse ajaloo probleeme Eestis, II: Teadusuuringud, 1985, lk 15; Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 146; Mehaanikainseneride koolitus 1918–1998. Tln, 1998, lk 51, 52, 54, 55.
Arbujad: valimik uusimat eesti lüürikat

**"Arbujad: valimik uusimat eesti lüürikat"** oli 1938. aastal ilmunud eesti luuleantoloogia, mille koostas kriitik ja kirjandusteadlane Ants Oras.

Antoloogia järgi hakati kutsuma arbujateks selles avaldatud poeete, kelleks oli üliõpilasselts Veljestoga seotud sõpruskond: Betti Alver, Bernard Kangro, Uku Masing, Kersti Merilaas, Mart Raud, August Sang, Heiti Talvik ja Paul Viiding.

297-leheküljelise antoloogia kujundas Arkadi Laigo, toimetas ja järelsõna kirjutas Ants Oras. See ilmus Tartus, Eesti Kirjastuse Kooperatiivi väljaandel. 2001. aastal ilmus antoloogia 249-leheküljeline kordustrükk Tallinna kirjastuses Tänapäev, selle kujundas Kersti Tormis ja järelsõna kirjutas Sirje Olesk.

## Välislingid
* "Arbujate" täistekst Eesti Kirjandusmuuseumi repositooriumis KIVIKE
Piia Tint

**Piia Tint** (kuni 1969 **Piia Vinkel**; sündinud 2. mail 1947 Tartus) on eesti tehnikateadlane.

## Haridus
Ta õppis Tartu 5. Keskkoolis 1954–61 ja lõpetas Tallinna 22. Keskkooli 1965. aastal kuldmedaliga. Lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonna keemiatööstuse protsesside ja keemiaküberneetika erialal 1970. aastal (*[[cum laude]]*). Oli TPIs aspirant 1972–76 ning sai tehnikateaduste kandidaadi kraadi 1977 Lensoveti-nimelises Leningradi Tehnoloogiainstituudis.

Täiendas end Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis 1986, 1993; Põhjamaade Töötervishoiu Täienduskoolitusinstituudis Soomes 1992, 1993, 1994, 1999; Tampere Tehnikaülikoolis 1993; Soome Mõõtetehnika Keskuses 1996; Eesti Akrediteerimiskeskuses 1996, 2006.

## Töökäik
Keele ja Kirjanduse Instituudi laborant 1965.
Tallinna Tehnikaülikoolis aastast 1970: orgaanilise keemia kateedri insener 1970–71; keemiatööstuse protsesside ja aparaatide kateedri laborijuhataja 1971–72; anorgaanilise keemia kateedri assistent ja teadusliku uurimise sektori mineraalväetiste ja söötade probleemlabori vanemteadur 1977–78; töökaitse kateedri vanemõpetaja 1978–86, dotsent 1986–91; ohutuse ja õiguse kateedri dotsent 1991–92; käitismajanduse instituudi dotsent 1992–2000; ärikorralduse instituudi töökeskkonna ja -ohutuse professor ja õppetooli juhataja 2000–2016; ergonoomia labori juhataja 2005–2016; ärikorralduse instituudi professor 2017-2018; emeriitprofessor 2018. aastast.

## Teadustöö põhisuunad
Tööohutus ja töötervishoid (spetsialiseerumine alates 1978); varem uurinud tööõnnetuste põhjusi Eestis, õnnetusjuhtumite ja stressi psühholoogilisi tegureid, materjalide tuleohutust. Mitme riigieelarvelise ja rahvusvahelise teadustöö juht.
Avaldanud üle 100 teaduspublikatsiooni, sh 5 õpikut. Tema juhendamisel on kaitstud 4 magistritööd.

## Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Eesti Akrediteerimiskeskuse assessor töökeskkonna mõõtmiste alal 1992–...; Eesti Sotsiaalministeeriumi, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ning Päästeameti ekspert tööohutuse ja riskianalüüsi küsimustes 1998–...; TTÜ esimese tööohutuse teabepäeva korraldaja 1999; Rahvusvahelise Ergonoomika Assotsiatsiooni (IEA) esindaja Eestis; Töökeskkonna Nõukoja liige; Inimfaktori Ergonoomiaühingu Euroopa osakonna (HES Europe Chapter) ja Soome Ergonoomiaseltsi (FES) liige; ajakirja Eesti Töötervishoid kolleegiumi liige.

## Tunnustus
* Soome Töötervishoiu Instituudi tänukiri 1996
* TTÜ majandusteaduskonna parim teaduslik publikatsioon 2005
* Parim teadustöötaja TTÜ majandusteaduskonnas 2006

## Isiklikku
Piia Tindi vanemad olid kirjandusteadlane Aarne Vinkel ja pedagoog Linda Vinkel (1921–1970). TTÜ õppejõud Karin Reinhold on Piia Tindi tütar.

## Viited

## Välislingid
* Piia Tint Eesti teadusinfosüsteemis
* Piia Tindi publikatsioonid
Erling Braut Haaland

**Erling Braut Håland** (sündinud 21. juulil 2000 Leedsis, Inglismaal) on Norra jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa tippliiga klubis Mancester City ja Norra jalgpallikoondises.

2020. aastal pälvis ta Euroopa parimale noorjalgpallurile antava auhinna Golden Boy.

## Klubikarjäär
Håland alustas oma karjääri aastal 2016 kodulinna meeskonnas Bryne FK ning siirdus 2017. aastal kaheks aastaks Moldesse. Jaanuaris 2019 sõlmis ta Salzburgi Red Bulliga 5-aastase lepingu. 2019.–2020. aasta hooajal sai temast Meistrite Liiga ajaloo esimene teismeline, kes on värava löönud viies järjestikuses kohtumises.

Hooajal 2020–21 oli Håland Meistrite Liigas suurim väravakütt (10 väravat). Samal hooajal lõi ta Saksamaa kõrgliigas 27 väravat ning oli sellega paremuselt kolmas väravakütt. Hooajal 2020–21 valiti Håland lisaks Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.

## Koondisekarjäär
Muljetavaldavad etteasted 2019. aasta U-20 MM-il teenisid Håland sama aasta septembris esimese kutse A-koondisse. Koondisedebüüdi tegi ta 5. septembril 2019 EM-i valikmängus Malta vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma kolmandas koondisemängus 4. oktoobril 2019 UEFA Rahvuste Liiga mängus Austria vastu.

## Saavutused
;Salzburgi Red Bull
*Austria Bundesliga: 2018–19, 2019–20
*Austria karikas: 2018–19
;Dortmundi Borussia
*DFB-Pokal: 2020–21
;Manchester City
*Premier League: 2022–23
*FA Cup: 2022–23
*UEFA Meistrite Liiga: 2022–23
*UEFA Superkarikas: 2023

## Viited
Olympia (printsess Napoléon)

**Olympia Elena Maria** (kuni 2019 Arco-Zinnebergi krahvinna; sündinud 4. jaanuaril 1988 Münchenis) on Prantsuse keiserliku perekonna pea Jean-Christophe'i abikaasa (printsess Napoléon).

Arco-Zinnebergi krahvi Riprandi (sündinud 1955) ja Austria ertshertsoginna Marie Béatrice'i (sündinud 1954) kolmas tütar. Lõpetanud Yale'i Ülikooli 2011 (B. A.) poliitikateaduste alal, M. A. kunstiteaduse alal Columbia ülikoolist. Abiellunud prints Jean-Christophe'iga 17. oktoobril 2019 Neuilly-sur-Seine'is (ilmalik abielu) ja 19. oktoobril 2019 Pariisis (kiriklik laulatus). 

## Välislingid
*https://royalfashionblog.com/wedding-of-prince-jean-napoleon-and-countess-olympia-von-und-zu-arco-zinneberg/
*http://www.thecourtjeweller.com/2019/10/royal-wedding-jewels-jean-christophe.html
*https://www.vanityfair.com/style/2019/10/jean-christophe-bonaparte-countess-olympia-wedding
*https://www.adelswelt.de/aktuell/hochzeit-napoleon-nachfahre-und-olympia
Toomas Tiikma

**Toomas Tiikma** (16. oktoober 1945 Tallinn – 12. september 2004 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

## Elulugu
Toomas Tiikma sündis 16. oktoobril 1945 Tallinnas õpetajate perekonnas. Isa Boris Tiikma (1908–1969) oli õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides ning teoreetilise mehaanika ja matemaatika õppejõud Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) 1945–1969. Ema Elsa Tiikma (1908–2002, sündinud Grigordoi) oli inglise keele õpetaja Rakvere ja Tallinna koolides, Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja Tallinna Polütehnilises Instituudis.

Toomas Tiikma suri 12. septembril 2004 Tallinnas ja on maetud Liiva kalmistule. 

## Haridus
Tiikmaa lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1964. aastal hõbemedaliga ja Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) energeetikateaduskonna tööstusliku soojusenergeetika erialal 1969. aastal (*[[cum laude]]*). Mittestatsionaarne aspirantuur (TPI) 1971–1975. Tehnikateaduste kandidaat 1975 (kinnitus 1977); vanem teaduslik töötaja 1984; dotsent 1989. 

Ta täiendas ennast Jugoslaavias Belgradi Ülikoolis 1980. aastal, Peterburi Täppismehaanika ja Optika Instituudis 1992. aastal ja ettevõttes Örebro Energi (Rootsi) 1995. aastal.

## Töökäik
Tallinna Polütehnilises Instituudis / Tallinna Tehnikaülikoolis 1969–2004: TU sektori tööstusliku soojusenergeetika probleemlabori insener 1969–1970, vaneminsener 1970–1976, vanemteadur 1976–1989, osakonnajuhataja 1979–1980; soojusenergeetika kateedri tunnitasuline õppejõud 1972–1989, dotsent 1989–1992; soojustehnika instituudi dotsent 1992–1997; energeetika-/mehaanikateaduskonna tööstusliku soojustehnika professor ja õppetooli juhataja 1997–2004.

## Teadustöö põhisuunad
Soojusülekanne kateldes; tahkete materjalide soojusfüüsikalised omadused; põlemisprotsess madalsageduslikus akustilises väljas; konvektiivne soojusülekanne kunstliku karedusega pindadel.

Avaldanud üle 140 teaduspublikatsiooni, sh soojusfüüsika- ning soojus- ja massilevialast õppemetoodilist kirjandust ning täiendanud tööstusliku soojustehnika eriala oskuskeelt ja terminoloogiat. 3 Eesti Patendiameti kasuliku mudeli tunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 2 doktoritööd.

## Teaduskorralduslik tegevus
TPI noorte teadlaste nõukogu aseesimees 1973–1977, esimees 1977 aastast; TTÜ kraadikaitsmisnõukogu liige 1988–1991, soojusenergeetika eriala kraadikaitsmisnõukogu esimees.

## Ühiskondlik tegevus
TPI ametiühingukomitee esimees 1979–1980.

## Tunnustus
* 1978 – ELKNÜ tehnikapreemia

## Harrastused
Õpilasena matkamine, fotograafia, hiljem orienteerumissport (I kategooria spordikohtunik orienteerumises) ja suusatamine. Rahvaspordiklubi Orion liige; EÜE Lahmuse interrühma komandör 1974; ühingu Autom liige.

## Kirjandus
* EE 2000, 14 
* Who is Who in Science Engineering 2005/06 
* Toomas Tiikma: 16.10.1945–12.09.2004: publikatsioonid. [Tallinn]: TTÜ kirjastus, 2005. 41 lk.
Euroopa poliitilise kultuuri auhind

**Euroopa poliitilise kultuuri auhind** (inglise keeles *European Prize for Political Culture*) on Hans Ringieri fondi poolt kord aastas välja antav auhind.

## Välislingid
* Hans Ringier Foundation: Zuzana Čaputová awarded with the European Prize for Political Culture 2019, 10. august 2019
Merenuka

**Merenuka** on küla Harjumaal Lääne-Harju vallas. Ta asub Keila jõe suudmest vahetult idas.

Küla eraldati 2019. aastal Keila-Joa alevikust. Küla moodustamise ettepanekut põhjendasid kohalikud elanikud eraldatusega ülejäänud tiheasustusest Keila-Joa alevikus. 

Küla pindala on 6 hektarit, millega see on Eesti väikseim küla.

## Viited
Belgradi-Priština dialoog

**Belgradi-Priština dialoog** on rida Euroopa Liidu toetatud kõnelusi Serbia ja Kosovo valitsuste vahel. Serbia väidab, et Kosovo on riigi Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni administreeritav lõunaprovints, ja eitab selle iseseisvust. Kosovo peab aga Serbiat naaberriigiks. Läbirääkimised algasid 2011. aasta märtsis, kolm aastat pärast Kosovo iseseisvuse väljakuulutamist. Need on esimesed läbirääkimised kahe naaberriigi vahel pärast Kosovo iseseisvuse väljakuulutamist 2008. aasta veebruaris.

2. aprillist 2020 on dialoogis Euroopa Liidu eriesindaja slovakk Miroslav Lajčák.
Thun-Saint-Martin

**Thun-Saint-Martin** on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis.

## Sõpruslinn

* Kincardine O'Neil, Šotimaa

## Viited
Uue-Irboska vald

**Uue-Irboska vald** (vene keeles *Изборская волость*)  on vald Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis.  Valla keskus oli Uus-Irboska küla.

Vallas oli 2020. aasta alguse seisuga 1973 elanikku.

Pihkva oblastis Petseri rajooni Irboska valda kuuluvad külad: Novõj Izborsk (Uus-Irboska), Podgramje, Iveritsõ (Iveritsa), Tšernõševo, Senno, Panikovka, Teševitsõ (Teševitsa), Zababje, Zagrivje, Lebež, Kopanitsõ (Kopanitsa), Barabanovo, Kolomno, Bolšije Miltsõ (Miltsõ-Suur küla, Suur-Miltsa), Malõje Miltsõ (Miltsõ-Väike küla, Väike-Miltsa), Zalavje, Retški, Piskoni, Gnilkino, Trostino, Vertuškino, Moškino, Zadrebje, Bobkovo, Zahnovo, Mantšihino, Mahnovo, Villo, Sokolovo, Rakovo, Trõntovo (Trõnne), Luki, Goruška, Viski küla, Letnij Borok, Zagorje, Lesitsko (Lesitska), Kalki, Varopanovo, Usadištše, Zaputje, Petški, Vidovitši..

## Vaata ka
*Irboska vald (Petseri rajoon)
*Irboska vald (Petserimaa)

## Viited
Pankjavitsa vald (Petseri rajoon)

**Pankjavitsa vald** (vene keeles *Паниковская волость*)  oli vald Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Aprillis 2015 liideti vald Petseri linnaasundusega.

Valla keskus oli Pankjavitsa küla.

Pihkva oblastis Petseri rajooni Irboska valda kuulusid külad: Andrejkovo, Brezdelevo, Buravenki (Labõritsa), Verebkovo, Veselkino, Volodino, Voronkino (Voronitsa), Vruda, Golino (Koolina), Gorontšarovo (Krandsalova), Davõdov-Konets (Davida-Kontsa), Dubovo, Dõmkovo, Djatlovo, Emeljanovo, Zabolotje, Zažino (Sääsinä, Sažina), Zalesje (Saalesja),  Založje (Salosja), Zatulje (Satulje), Ignatovo (Kol'o), Kašino (Kašina),  Kerino (Keera, Keerä), Kirovo (Kiirova), Kotelevo (Kotelova), Krantsovo (Krantsova), Krivonožka, Kudrovo (Kudrova), Kurvitsa, Katševo (Kalde, Kaatsova), Lazarevo,  Laptevo 1, Laptevo 2, Lõkovo (Lõõkova), Molgino, Mostok, Nastahino (Vasilte, Vasildõ), Natalkino (Natalkina), Olohovo, Nevskoe Olohovo (Neega-Olohovo), Novaja, Paltsevo (Paltsova), Petšorskoe Olohovo (Olohovo-Petseri küla),  Poddubje, Polzohnovo (Polsohnova), Polänõ (Poljana), Pometkovo (Pometkova), Poroslovo (Poroslova), Porudistše, Potolovo (Potolova), Pankovitsa (Pankjavitsa), Ragozina Gora (Paiumäe, Ragosina Gora), Rassolovo (Rassolova), Ratševo, Repino, Russkij Bor, Rõžikovo (Riiskova), Sigovo (Radaja), Sitkovo (Lohu t, Sitkova), Stukolovo (Stukolovka), Sõromätino (Sõromätina), Tajlovskie hutora, Tormahino, Troitskoe (Troitsa), Trofimkovo (Troovinkova), Ugarevo (Ugar'ova, Ugareva), Usova Gora (Jugo), Tšerepovo, Tšeremkovo, Šljahovo (Rogova Gora), Šumilkino, Šumilovo (Šumilova), Juntsevo (Jaaska), Jaškino..

## Vaata ka
*Rootova vald (aastatel 1919–1923 Pankjavitsa vald), Petserimaal

## Viited
Krupi vald

**Krupi vald** (vene keeles *Круппская волость*)  on vald Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Piirneb läänes Eesti Setomaa vallaga. 1920–1944 kuulus valla ala Eesti Petserimaa koosseisu.

Valla keskus on Kruppi küla.

Vallas oli 2023. aasta alguse seisuga 2207 elanikku. 2020. aasta alguse seisuga 1880 elanikku.

Pihkva oblastis Petseri rajooni Krupi valda kuulusid 2010. aastal külad: Krupp, Anohovo, Võlaste, Višnjakovo, Vertuškino, Vedernikovo, Valdino, Gorodištše (Korodissa), Gorbatitsõ, Gverston, Duravino, Zahodõ, Zimnij Borok (Simni-Borok), Isad, Ivanovo Boloto, Kulisko, Kalinets, Kudina Gora, Krivsk, Kukujevka, Lädinka, Litoviž, Moložva, Manjukovo, Molotškovo-Dubinets, Põrste, Podgorje, Pesok, Sluditsõ, Serpovo, Stupino, Soha, Jastrebje, Jamištše, Jatšmenevo (Jatsmani, Jatsmeni)..

Aprillis 2015 liideti Krupi vallaga Petseri rajooni Kulje vald.

## Vaata ka
*Lobotka vald ja Järvesuu vald Petserimaal

## Viited
Rodeesia kodusõda

**Rodeesia kodusõda** (ka **teine chimurenga** või **Zimbabwe vabadussõda**; inglise keeles *Rhodesian Bush War*, otsetõlkes *Rodeesia põõsasõda*) oli juulist 1964 detsembrini 1979 tunnustamata riigis Rodeesias (hilisem Zimbabwe-Rodeesia) aset leidnud sisekonflikt. Kodusõjas osales kolm peamist osapoolt: valge vähemuse juhitud valitsus, mille eesotsas oli Ian Smith (hiljem piiskop Abel Muzorewa); Zimbabwe Aafrika Rahvusliidu (ZANU) relvastatud tiib, mille eesotsas oli Robert Mugabe ja Zimbabwe Aafrika Rahvaliidu (ZAPU) relvastatud tiib Zimbabwe Rahva Revolutsiooniarmee (ZIPRA), mida juhtis Joshua Nkomo.

Sõda viis 1978. aastaks Smithi ja Muzorewa poolt allkirjastatud lepinguni, millega 1979. aasta juuniks kehtestati üldine valimisõigus ning Zimbabwe-Rodeesiaks ümbernimetatud riigis tehti lõpp valge vähemuse dikteeritud valitsustele. Uus valitsus siiski rahvusvahelist tunnustust ei pälvinud ning sõda jätkus hoolimata sellest, et ükski osapool 14 aasta jooksul sõjalist ülekaalu ei olnud saavutanud.

1979. aasta detsembris kohtusid Zimbabwe-Rodeesia tunnustamata valitsus, Ühendkuningriigi valitsus ning Mugabe ja Nkomo loodud Patriootlik rinne Londonis Lancaster House'is ning allkirjastasid Lancaster House'i kokkuleppe. Zimbabwe-Rodeesia läks ajutiselt tagasi Briti kontrolli alla, kuni 1980. aasta märtsis peeti brittide ja Rahvaste Ühenduse järelevalve all uued valimised. Nende valimistega saavutas Zimbabwe rahvusvaheliselt tunnustatud iseseisvuse.

## Välislingid
*
Laura vald (Petseri rajoon)

**Laura vald** (vene keeles *Лавровская волость*)  on vald Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis.  Valla keskus on Laura küla.

Vallas oli 2020. aasta alguse seisuga 2231 elanikku.

Laura valda kuuluvad külad: Apolihino, Armenitsa, Bobrovo, Bruniševo, Borisovka, Botvino, Bobrenki, Buholovo (Buhholovo), Bobrovnik, Belaja gora, Võstavka, Võsoki most (Kõrgesilla), Gagulino, Goruška, Gonsõ, Greveli, Gorbovo, Gora, Gorlanovo, Durkovo, Ditjatino, Dmitrovski klin, Jevdokimovo, Želtšanõ, Železovo 1, Železovo 2, Zaharevo, Zamošje, Zajkovo, Zanogi, Zubovo, Zahnovo, Kengi, Kikutõ, Klutšiše, Kendeši, Krasikovo, Kostomarõ, Kosõgovo (=Kosõgino?), Klezeno, Kapkovo, Kosino, Kostovo-Slobotka, Lavrõ (Laura), Litšnikovo (Litšnikova), Lug-1, Lugi2, Lamiše, Lidva-Šumilovo, Lidva-Võselok, Lidva-1, Lidva-2, Labkovo (Labkovka), Ljadinki, Ladejniki, Litvinovo, Ljubrõ, Leonovo, Medvedkovo, Mildino, Mihejenki, Mustištševo, Bolšoje Mihalkino (Suur Mihalkino), Maloje Mihalkino (Väike Mihalkino), Madolovo, Makarovo, Markovo, Nikolštšina,  Pustoš Želtšanõ (Želtšanõ, Palumetsa), Podgorje, Papuševo, Piževo, Potišovo, Govsino, Penjevo, Puriki, Pavlovo-Blinõ, Paškovo, Repištše, Romšino, Rotovo (Rotova, Roodva), Stehnovo, Stukolovo, Stolbovo, Sohino, Sohino puustus, Smoljanka, Sokolovo (Sokolova), Semendjaevo (Semendjaeva), Staiki, Tarantaevo (Tarantajeva), Terehovo, Teterevo-1, Teterevo-2, Tikovo, Turavinõ (Turavina), Tultsevo, Ussadishtshe (Usadištše), Fedossõ (Poddubje-Fedosovka), Frolkino (Frolkina), Tšuhnovo (Tšuhhnovo, Tšuhnova), Šilovo, Šumilovo, Šumrjanitsovo, Šumki, Novõje Šumki (Uus-Šumki), Šubenki, Juškovo.  

## Vaata ka
*Laura vald Petserimaal

## Viited
Thomas-Alexandre Dumas

**Thomas-Alexandre Dumas Davy de la Pailleterie** (tuntud ka kui **Alexandre Dumas**; 25. märts 1762 Jérémie – 26. veebruar 1806 Villers-Cotterêts) oli Saint-Domingue'i päritolu mulatist kindral Prantsuse revolutsiooni ajal, kes andis Napoleoni armees pöördelise panuse.

Tema poeg oli Alexandre Dumas vanem ja pojapoeg Alexandre Dumas noorem.

## Kirjandus
*Tom Reiss. "The Black Count: Glory, Revolution, Betrayal, and the Real Count of Monte Cristo" – *[[Random House USA Inc]]*, 14. mai 2013. ISBN 9780307382474.
Aagama

***Aagama*** (sanskriti ja paali keeles *āgama *‘tulemine, saabumine’; tiibeti keeles *lung*; hiina keeles 阿含 *ahan*; jaapani keeles *agon*) on budismis, hinduismis ja džainismis kanooniliste tekstide kogumik. 

Mahajaana budismis on 'aagama' *Sūtrapiṭaka*sse kuuluvate Buddha jutluste ehk suutrate kogude nimetus. Aagamat mõistetakse kui edasiantud Buddha sõna, mis on budismi tekstitraditsiooni kõige autoriteetsem osa.

Budismi leviku kõrgperioodil Indias oli ilmselt käibel mitu üksteisest mõnevõrra erinevat *aagama* kogumikku. Tänapäeval on tervikuna säilinud ainult theravaada koolkonna paalikeelne kogumik *[[Sutta Piṭaka]]*, mille vastavaid osi nimetatakse *nikaajadeks*.

Hiinakeelses budistlikus kaanonis on esindatud neli esimest sanskriti keelest tõlgitud *aagamat*. Sise-Aasiast on leitud peamiselt sarvastivaada koolkonna sanskritikeelsete *aagama* tekstide fragmente, mis mõnevõrra erinevad nii paali *nikaajadest* kui ka *aagama* hiinakeelsetest tõlgetest.

Hinduismi paljudes koolkondades tähistab 'aagama' pühade tekstide kogumikke. 

Džainismis on 'aagama' samuti kanooniliste tekstide kogu nimetus.

## Viited
Qāsem Soleymānī

**Qāsem Soleymānī** (pärsia keeles قاسم سلیمانی‎; 11. märts 1957 – 3. jaanuar 2020) oli Iraani Islami revolutsioonilise kaardiväe kindralmajor, kes alates 1998. aastast oli selle välisoperatsioonide üksuse Quds juht.

Soleymānī teenistuskäik algas 1980. aastatel Iraani-Iraagi sõjaga, kus ta juhtis 41. diviisi. Hiljem teenis ta välisoperatsioonidel, aidates Şaddām Ḩusayni-vastaseid šiiite ja kurde Iraagis, hiljem ka Hezbollah'd Liibanonis ning Hamasi Palestiinas. Aastal 2012 toetas Soleimani Iraani võtmeliitlase Süüria valitsust kodusõjas, peamiselt lahingutes Islamiriigi (ISIL) vastu. Soleymānī tegutses ISIL-i vastu ka aastatel 2014–2015, kui toetas Iraagi valitsusvägede ja šiiitlike jõudude pealetungi.

Ta hukkus Ameerika Ühendriikide raketirünnakus 3. jaanuaril 2020 Iraagi pealinnas Bagdadis. Rünnakuks andis käsu president Donald Trump, see korraldati kongressi eelnevalt teavitamata. Koos Soleymānīga said rünnakus surma ka mitmed šiiitliku paramilitaarse Rahva Mobilisatsioonijõudude (PMF) liikmed.

Ameerika Ühendriigid on Soleymānī juhitud Qudsi eriüksust klassifitseerinud terroriorganisatsiooniks. Ameerika Ühendriikide Kaitseministeerium ütles pressiteates rünnakut põhjendades, et Soleymānī ja Quds on aastate jooksul tapnud Lähis-Idas sadu ja vigastanud tuhandeid Ameerika sõdureid. Pressiteates öeldakse, et Soleymānī on viimaste kuude jooksul korduvalt korraldanud rünnakuid Ameerika baaside vastu Iraagis, kiites samuti heaks Ameerika Ühendriikide saatkonna ründamise Bagdadis 2019. aasta detsembri lõpus. Samuti tegeles ta Kaitseministeeriumi väitel Ameerika diplomaatide ja sõjaväelaste vastu suunatud uute rünnakute planeerimisega.

## Vaata ka
*Iraani kahetärnikindralite loend alates 1979. aastast
*Hossein Salami
*Mohammad Bagheri
*Iraani-Saudi Araabia varisõda
*Iraani-Ameerika Ühendriikide suhted

## Viited

## Välislingid
*David Ignatius, "At the Tip of Iran's Spear" ("Iraani oda otsas"), Washington Post, 8. juuni 2008 (inglise keeles)
*Martin Chulov, "Qassem Suleimani: the Iranian general 'secretly running' Iraq" ("Qassam Suleimani: Iraani kindral, kes juhib salaja Iraaki"), The Guardian, 28. juuli 2011 (inglise keeles)
*Dexter Filkins, "The Shadow Commander" ("''Varikomandör''"), *[[The New Yorker]]*, 30. september 2013 (inglise keeles)
* Ali Mamouri, "The Enigma of Qasem Soleimani And His Role in Iraq" ("Qasem Soleimani mõistatus ning tema roll Iraagis"), Al-Monitor, 13. oktoober 2013 (inglise keeles)
*BBC Raadio 4 profiil
Layla Moran

**Layla Michelle Moran** (sündinud 12. septembril 1982 Londonis) on Briti liberaaldemokraatlik poliitik. Alates 2017 on ta olnud Suurbritannia parlamendi alamkoja liige, esindades Oxford West and Abingdoni valimisringkonda. 2019. aasta üldvalimistel osutus ta 8 943 hääle suuruse häälteenamusega tagasivalituks.

Moran õppis Imperial College Londonis füüsikat ning töötas enne parlamendis tööle asumist matemaatika- ja füüsikaõpetajana. 2017 sai ta liberaaldemokraatide hariduse kõneisikuks ja alates 2019 erakonna digivaldkonna, kultuuri, meedia ja spordi kõneisikuks.

## Isiklikku
Ta defineerib end panseksuaalsena ning on suhtes liberaaldemokraatide endise meediajuhi Rosy Cobbiga. Tema isa James Moran on diplomaat, kes on spetsialiseerunud aasia ja lähis-ida asjadele, ema Randa Moran on Jeruusalemmast pärit kristlik palestiinlane, ema vanaisa oli Palestiina kirjanik Wasif Jawhariyyeh (1897–1972).

## Viited
Austla sõda

**Austla sõda** (ka **Austla pudrusõda**) oli 1890. aastatel Lümanda ministeeriumikooli rajamisest tingitud Venemaa Keisririigi, selle omavalitsuste ja kohalike erimeelsuste tagajärg.

Pärast 1891. aastal toimunud valdade liitmisi Saaremaal hakati seal mitmel pool ehitama uusi koolimaju. Üks selline asub Lümandas. Talurahvaasjade komissar ja valdade koondamise organisaator Jossif Kassatski soovis Lümandasse asutada kaheklassilise ministeeriumikooli. 1894. aasta 13. oktoobril otsustas Lümanda volikogu koolimaja ehitada. Et koolimaja pidi vallarahvale 22 000 rubla maksma minema, ilm oli kehv ja kool jäi ehitajate küladest kaugele, keeldusid Austla, Atla ja Karala küla peremehed palke vedamast ning vallavanem Jüri Ratas, endine koolmeister, määras igale tõrkuvale talule 10 rubla võlaks, mida aga keelduti tasumast. 

Lümanda vallavalitsus tellis kooli ehitamise ning plaanis ehituskulude tasumiseks omastada talude varandust, mis ei õnnestunud Atla küla elanike vastuseisu tõttu. 3. augustil 1897 lõid kohalikud elanikud põgenema nii komissar Kassatski, talurahvaasjade komissari Babanovi, Kassatski vanemabi parun Nolckeni, kolm urjadnikut (sh Ülem ja Tuuling), kuus gordovoid, külakümnikud kui ka koolimaja. Kohalikud kasutasid relvana kive, püsse ja tulist körti. Riiast kohale kutsutud 200 soldatit konfiskeerisid külades esemeid, mille müügist saadud summad määrati koolimaja ehitamiseks. Vangistati 16 inimest. 

Koolimaja valmis 1897. aastal. Ehituse tõttu rahvaga vastuollu läinud vallavanem Ratas rändas elama Volgamaale Kostroma kubermangu, kus ta 1927. aastal suri. Samal aastal korraldas Lümanda rahvas suure peo, mälestades ja tänades endist vallavanemat uhke koolimaja ehitamise eest.

Pudrusõja nimetus tuleneb tulisest kördist, mida Austla küla naised kasutasid näkku visatava relvana ametnike vastu.

## Viited
Heinrich Tiido

**Heinrich Tiido** (29. august 1921 Estonia küla, Suhhumi rajoon, Abhaasi ANSV – 17. juuli 1995) oli eesti ajaloolane.

## Haridus
Alghariduse omandas kohalikus külakoolis, lõpetas Jermolovski Keskkooli (Abhaasia ANSV) 1940, aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonna vene keele ja kirjanduse õpetaja erialal 1949.

Täiendas end Leningradi Riiklik Ülikool ühiskonnateaduste alal 1951/52; TRÜ 1981; EKP KK Partei Ajaloo Instituut 1986. Ajalookandidaat 1961 (kinnitus 1962); dotsent 1964; ajaloodoktor 1982; professor 1983.

## Töökäik
Vladimirovi 7-kl Kooli õpetaja (Abhaasia ANSV) 1940–1942; mobiliseeriti 1942; Tartu Riikliku Ülikooli vene keele kateedri assistent 1949–1951; EPA parteibüroo sekretär 1952/53; EKP Tartu Linnakomitee sekretär 1953–1956; EPA NLKP ajaloo ja filosoofia kateedri õppejõud 1952–1965, dotsent 1964.
Tallinna Polütehnilises Instituudis 1965–1990: NLKP ajaloo kateedri dotsent 1965–1981, professor 1982–1990; ühiskonnateaduste teaduskonna dekaan 1974–1983.

Heinrich Tiido maeti 25. juulil 1995 Pärnamäe kalmistule.

## Teadustöö
Tema teadustöö põhisuunad olid Nõukogude rahvus-, kaadri- ja agraarpoliitika.
Avaldas ligi 100 publikatsiooni, sealhulgas arvukalt ajaleheartikleid.

### Teaduskorralduslik tegevus
EKP KK marksismi-leninismi teaduslik-metoodilise nõukogu liige ja mittekoosseisuline lektor; Tallinna linnakomitee lektor-konsultant; Eesti NSV Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi teaduslik-metoodilise nõukogu esimees.
Tallinna Teadlaste Maja liige.

## Tunnustus
* Medaleid Kaukaasia kaitsmise, Kiievi vabastamise eest Suures Isamaasõjas ja uudismaa harimise eest; 
* Eesti NSV Ministrite Nõukogu aukiri 1971, 1981.

## Viited

## Kirjandus
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 357–360; Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos: 1951–1981. Trt, 1981, lk 253.
Qormi

**Qormi** (malta keeles Ħal Qormi) on linn Maltal. Qormi asub Malta saare keskosas ja on Lõunaregiooni halduskeskus.

Qormit on esmamainitud 1417. aastal. Linnaõigused sai 1743. aastal ja kandis tol ajal nime **Città Pinto**.

## Viited
Yoshihito

**Yoshihito** (jaapani keeles 嘉仁; 31. august 1879 – 25. detsember 1926) oli Jaapani 123. keiser, kes oli troonil 30. juulist 1912 kuni enda surmani 25. detsembril 1926. Tema valitsejanimi oli ** keiser Taishō** (jaapani keeles 大正天皇). Jaapani traditsiooni kohaselt viidatakse valitsusajal keisrile lihtsalt "keiser" ning pärast surma saab ta endale postuumse nime, millega hakatakse kutsuma ka tema valitsusaega ehk ajastut.

## Valitsusaeg

Prints Yoshihito tõusis troonile pärast oma isa keiser Meiji surma 30. juulil 1912. Uut keisrit hoiti avalikkuse eest võimalikult palju varjus, kuna kogu elu kestnud vaimuhaigused olid 1910. aastate alguseks muutmas keiserlike ülesannete täitmist peaaegu võimatuks. Üks loetud kordadest, kui laiem avalikkus keisrit nägi, oli parlamendi avaistung 1913. aastal. Keiser Taishō rullis kohalolijate üllatuseks enda ettevalmistatud kõne toruks ning kasutas seda pikksilmana, et üle parlamendisaali vaadata. Kuulujuttude järgi tegi ta seda, kuna tema mõistus ei funktsioneerinud sellel ajal enam korralikult, keisrit paremini tundvad allikad uskusid, et ta tegi seda, et kontrollida, kas kõne on ilusti kokku rullitud (ka tema käte töö oli haiguste tõttu häiritud).

Eelmisele keisrile vastanduvad omadused nagu halb kõneoskus, vähene karisma, imelikkus ja puuded viisid kohatise rahva poolt naeruvääristamiseni. Mida rohkem tema tervis halvenes, seda vähem huvitus ta päevapoliitikast ning riigijuhtimisest. Genrō, keiserliku pitsri hoidja ja keiserliku majapidamise ministri võime keisriga manipuleerida oli üldteatud fakt. Jaapanis valitsenud kaheparteisüsteem lõppes esimese maailmasõjaga ning järgnenud parlamendi ja demokraatlikute jõudude võimuperiood sai hüüdnime "Taishō demokraatia".

Pärast 1918. aastat oli keiser kaotanud võime külastada sõjaväeõppuseid ja sõjaväeakadeemiate lõpuaktuseid, läbi viia sintoistlikke tseremooniaid ning osaleda parlamendi avaistungitel.

1919. aastal ei olnud ta võimeline ühtegi ametikohustust täitma, 25. novembril 1921 nimetati kroonprints Hirohito prints-regendiks (sesshōks).

Elu viimased aastad eraklikult veetnud Taishō jäi 1923. aasta Kantō suurest maavärinast puutumata, kuna ta oli nädal enne katastroofi reisinud kuningliku rongiga Nikkōs asunud suvepaleesse. Yoshihito kasutas oma poja, kroonprints Hirohitoga, kes oli jäänud maavärina epitsentrisse, suhtlemiseks postituvisid.

## Vaata ka
*Taishō ajastu

## Viited
Milvi Tepp

**Milvi Tepp** (neiuna **Milvi Paavel**, sündinud 17. detsembril 1952 Tartus) on eesti majandusteadlane, personalijuhtimise ja organisatsioonikultuuri uurija.

## Haridus
Ta on lõpetanud Tartu 5. Keskkooli 1971, Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna psühholoogia erialal 1976 (*cum laude*); mittestatsionaarne aspirantuur TRÜ psühholoogia kateedri juures 1976–1981. Psühholoogiateaduste kandidaat 1982 (Moskva Riiklik Ülikool). Täiendusõpe: Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Büroos Mainor 1986/87; Tallinna Pedagoogiline Instituut 1990; AS EKE Ariko 1993–94; personalijuhtide täienduskoolitus Stanfordi Ülikoolis (USA) 2004.

## Töökäik
TRÜ loogika ja psühholoogia kateedri nooremteadur 1976–1981; Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Büroo (JSPKB) organisatsiooni täiustamise osakonna insener-psühholoog 1981–83, vaneminsener-psühholoog 1983–1985; AS EKE Ariko konsultant ja koolitaja 1992–94. 
TTÜs 1983–92, 2001–2014: majandusteaduskonna tööstuse juhtimise ja planeerimise/juhtimise ja plaanimise kateedri vanemõpetaja (0,25 ja 0,5 koormusega) 1983–1985, vanemõpetaja 1985–1989, dotsent 1989–1992; majandusteaduskonna kasvatusprodekaan 1987–90; majandusteaduskonna tunnitasuline õppejõud 2001–2003; ärikorralduse instituudi organisatsiooni ja juhtimise õppetooli organisatsioonikäitumise professor 2004–2009; erakorraline professor 2009-2014
Reval Hotel Olümpia ja Reval Hotels Groupi personalijuht 1994–1999; AS Eesti Mobiiltelefoni (EMT) personalijuht 1999–2005. Paralleelselt personalijuhi tööga töötanud tunnitasulise õppejõuna Tallinna Ülikooli psühholoogiaosakonnas 1997–2000.

## Teadustöö
Põhisuunad: aastatel 1976–1982 tajupsühholoogia, hiljem organisatsiooni ja juhtimise uurimine, inimese ja organisatsiooni seosed, inimressursi juhtimine.

### Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Avaliku teenistuse atesteerimiskorra väljatöötamise töörühma liige (Eesti Vabariigi Riigikantselei) 1999; Elukestva Õppe Strateegia töörühma liige (Eesti Haridusministeerium) 2001; psühholoogia õppekavade akrediteerimiskomisjoni liige (Eesti Haridusministeerium) 2003; Eesti Personalitöö Arendamise Ühingu (PARE) juhatuse liige 1999–2001; personalijuhtimise konverentside korraldustoimkonna ja programmikomisjoni liige 2000–2001; Vaata Maailma projekti koolitustoimkonna liige 2002–04; Eesti Psühholoogide Liidu liige; EIASMi (European Institute for Advanced Studies in Management) liige.

## Isiklikku
Tema isa on Richard, ema Ella.

## Välislingid
* Milvi Tepp Eesti Teadusinfosüsteemis.
Liikuvuse ja transpordi peadirektoraat

**Euroopa Komisjoni liikuvuse ja transpordi peadirektoraat** **(DG MOVE)** töötab välja ja viib ellu Euroopa Liidu liikuvus- ja transpordipoliitika strateegiaid. 

Von der Leyeni esimeses komisjonis (alates 1. detsembrist 2019 kuni 30. novembrini 2024) oli selle valdkonna eest vastutav Euroopa Komisjoni volinik Adina Vălean. Von der Leyeni teises komisjonis, mis on ametis alates 1. detsembrist 2024, vastutab kestliku transpordi ja turismi küsimuste eest volinik Apóstolos Tzitzikóstas. 

Alates 1. oktoobrist 2015 kuni 31. märtsini 2023 oli liikuvuse ja transpordi peadirektoraadi peadirektor Henrik Hololei. Alates 1. augustist 2023 on DG MOVE'i peadirektor Magda Kopczyńska.

## Viited