open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
FC Elva

**FC Elva** on 2000. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Elvas.

## Ajalugu
FC Elva on asutatud 8. augustil 2000.

## Mängijad

### Praegune koosseis

### Duublid
*FC Elva II 

### Naiskond
*FC Elva (N)

## Personal

|-
|
### Praegune tehniline personal

|
### Peatreenerite ajalugu

|}

## Saavutused
***[[Esiliiga]]** 
:**3. koht (1)**: 2022

***[[Esiliiga B]]** 
:**2. koht (1)**: 2016

***[[II liiga]]**
:**2. koht (1)**: 2004

***[[III liiga]]**
:**Võitjad (1)**: 2011

## Statistika ja loendid
### Varasemad liigahooajad ja karikavõistlused

ImageSize  = width:800 height:60
PlotArea   = left:10 right:10 bottom:30 top:10
TimeAxis   = orientation:horizontal format:yyyy
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period     = from:01/07/2000 till:01/07/2025
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:2001
Colors =
  id:ML  value:rgb(0.5,0.8,0.5)
  id:EL  value:rgb(0.9,0.9,0.3)
  id:ELB value:rgb(0.9,0.7,0.2)
  id:II  value:rgb(0.9,0.5,0.0)
  id:III value:rgb(0.8,0.6,0.6)
  id:IV  value:rgb(0.8,0.6,0.3)
  id:V   value:rgb(0.8,0.5,0.1)
PlotData   =
 bar:Position width:15 color:white align:center
 from:01/07/2000 till:01/07/2001 shift:(1,-4) text:5.
 from:01/07/2001 till:01/07/2002 shift:(1,-4) text:7.
 from:01/07/2002 till:01/07/2003 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2003 till:01/07/2004 shift:(1,-4) text:2.
 from:01/07/2004 till:01/07/2005 shift:(2,-4) text:7.
 from:01/07/2005 till:01/07/2006 shift:(1,-4) text:10.
 from:01/07/2006 till:01/07/2007 shift:(2,-4) text:10.
 from:01/07/2007 till:01/07/2008 shift:(1,-4) text:14.
 from:01/07/2008 till:01/07/2009 shift:(1,-4) text:7.
 from:01/07/2009 till:01/07/2010 shift:(1,-4) text:14.
 from:01/07/2010 till:01/07/2011 shift:(1,-4) text:1.
 from:01/07/2011 till:01/07/2012 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2012 till:01/07/2013 shift:(1,-4) text:6.
 from:01/07/2013 till:01/07/2014 shift:(1,-4) text:6.
 from:01/07/2014 till:01/07/2015 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2015 till:01/07/2016 shift:(1,-4) text:2.
 from:01/07/2016 till:01/07/2017 shift:(1,-4) text:9.
 from:01/07/2017 till:01/07/2018 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2018 till:01/07/2019 shift:(1,-4) text:5.
 from:01/07/2019 till:01/07/2020 shift:(1,-4) text:5.
 from:01/07/2020 till:01/07/2021 shift:(1,-4) text:6.
 from:01/07/2021 till:01/07/2022 shift:(1,-4) text:3.
 from:01/07/2022 till:01/07/2023 shift:(1,-4) text:8.
 from:01/07/2023 till:01/07/2024 shift:(1,-4) text:8.
 from:01/07/2024 till:01/07/2025 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2000 till:01/07/2002 color:EL  shift:(0,13) text:"Esiliiga"
 from:01/07/2002 till:01/07/2004 color:II  shift:(0,13) text:"II liiga"
 from:01/07/2004 till:01/07/2007 color:EL  shift:(0,13) text:"Esiliiga"
 from:01/07/2007 till:01/07/2010 color:II  shift:(0,13) text:"II liiga"
 from:01/07/2010 till:01/07/2011 color:III shift:(0,13) text:"III liiga"
 from:01/07/2011 till:01/07/2012 color:II  shift:(0,13) text:"II liiga"
 from:01/07/2012 till:01/07/2016 color:ELB shift:(0,13) text:"ELB"
 from:01/07/2016 till:01/07/2025 color:EL  shift:(0,13) text:"Esiliiga"


## Vaata ka
*Eesti jalgpalliklubide loend

## Viited

## Välislingid
*Klubi koduleht
*
Lee (tantsuansambel)

**Lee** on Tallinnas Eesti Tantsuagentuuris tegutsev rahvatantsuansambel. 

Rahvatantsuansambel Lee asutati 1980. aastal koreograaf Maido Saare poolt, kes on ka suurema osa Lee repertuaaris olevate tantsude autor. 

Alates 2017. aastast on ansambli kunstiliseks juhiks Maria Uppin-Sarv. 

Ansambli tegevust on laialdaselt tunnustatud nii Eestis kui ka rahvusvahelisel tasandil, leides sooja vastuvõtu nii kodus kui ka välismaal.

Rahvatantsuansambel Lee jaguneb kuute rühma: Lee pisikesed, põhikoolirühm, C-segarühm (noorterühm), noorem segarühm, vanem segarühm ja valikrühm.

## Toimunud sündmused

* Lee 40 "Ainuke aeg"
* Külavahe folk
* Kevadised tantsusammud
* Maido Saar route 66
* Hele Pomerantsile pühendatud soovikontsert
* Rahvatantsukontsert "90 ringi"

## Välislingid
* Koduleht
Umba

**Umba** on alev Venemaal Murmanski oblastis, Teri rajooni keskus. Asub Kandalakša lahe kaldal Umba jõe suudmes.

Pomooride asustatud Umba küla on esmamainitud 1466. aastal. 1898. aastal tekkis selle lähedale jõe vastaskaldale töölisküla, mis esialgu kandis nime Lesnoi, kuid 1960. aastatest on Umba (rahvasuus Novaja Umba). Vana asulat nimetatakse Staraja Umbaks. 

Peamised majandusharud on kalapüük ja metsatööstus.
Delft

**Delft** on linn Hollandis Lõuna-Hollandi provintsis. See asub loodesse jääva Haagi ja kagusse jääva Rotterdami vahel.

Delft sai linnaõigused 1246. aastal.

12. oktoobril 1654 plahvatas linnas püssirohuhoidla, mille tõttu hävis suur osa linnast. Hukkus üle saja inimese, teiste seas Rembrandti üks lootusandvamaid õpilasi Carel Fabritius, kelle paljud tööd plahvatuses samuti hävisid. Plahvatusejärgset Delfti kujutas mitmetel oma maalidel Egbert van der Poel.

Delftist oli pärit maalikunstnik Johannes Vermeer.

Linnas tegutseb Delfti tehnikaülikool.

## Sõpruslinnad

## Viited

## Vaata ka
* Delfti fajanss

## Välislingid
* DelfSail – Delfzijl
Carl von Liphart (1778−1853)

**Carl Gotthard von Liphart** (1. märts (vkj) 1778–22. detsember (vkj) 1853) oli baltisaksa rüütelkonnategelane, suurmaavaldaja ja kunstikoguja. Ta täiendas oluliselt Raadi mõisa kunstikogu ja tema ajal sai Raadi mõisa häärber uusrenessansliku välisilme.

## Elulugu
### Päritolu ja haridus
Ta sündis Raadi ja Vastseliina majoraathärra Liivimaa maanõuniku Reinhold Wilhelm von Lipharti (1750−1829) teise pojana. Tema ema oli krahvinna Sophia Helena von Stackelberg (1758−1826), kes oli tuntud diplomaadi krahv Otto Magnus von Stackelbergi tütar. Omandas koduhariduse.

### Sõjaväeteenistus
Astus Venemaa sõjaväeteenistusse, kus tõusis ohvitseriks. Läks erru ja elas Vana-Kuuste mõisas.

### Rüütelkonnategelane
1829. aasta maapäeval valiti ta Tartumaa kreisisaadikuks. 7. juunil (vkj) 1833 valiti ta Liivimaa maamarssaliks, kellena teenis ühe ametiaja. 1836. aasta maapäeva ajaks oli ta haigestunud ja ei saanud seetõttu seda juhtida. Astus samal aastal kõigist avalikest ametitest tagasi.

## Mõisavaldused
Ta oli üks Liivimaa suurimaid maavaldajaid. Oma isalt päris ta Raadi, Maramaa ja tervet kihelkonda hõlmava Vastseliina majoraadi. Viimase paremaks majandamiseks eraldas ta 1841. aastal Vastseliinast Lasva, Loosi, Misso, Orava ja Põhu, millest said iseseisvad rüütlimõisad. Isa pärandina langesid talle veel Tartumaal Kõnnu, Roela, Tarakvere ja Vana-Kuuste mõisad ning Võrumaal Saarjärve mõis. Vana-Kuuste pantis ta 1839. aastal ära ja Saarjärve müüs aastal 1840 Harderitele. Kummatigi ta ka suurendas Liphartide valdusi. 1816. aastal pantis ta Tõikvere mõisa, mis kirjutati juba samal aastal tema pärisomandiks. 1835. aastal omandas ta Torma mõisa. Mõlemad mõisad jäid tema järeltulijate majandada kuni võõrandamiseni.

## Raadi mõis ja kunstikogu

Tema ajal − aastatel 1840−1842 − sai Raadi mõisa häärber uusrenessansliku ilme. Samuti kujundas maastikuarhitekt Peter Joseph Lenné (1789−1866) ümber mõisa pargi. Liphart omandas arvukalt taieseid, täiendades oluliselt mõisa kunstikogu.

## Sugupuu

## Vaata ka
*Liphart
*Raadi mõis

## Viited

## Kirjandus
*Lenz, Wilhelm. *Deutschebaltisches biographisches Lexikon 1710−1960*. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1970. Lk 463.

## Välislingid
*
Leningradi tuumaelektrijaam

**Leningradi tuumaelektrijaam** (vene keeles Ленинградская АЭС *Leningradskaja AES*), eesti keeles tihti ka **Sosnovõi Bori tuumaelektrijaam**, on tuumaelektrijaam Leningradi oblastis Sosnovõi Boris (linnast 5 km) Soome lahe ääres, 35 km Peterburist läänes (70 km ajaloolisest linnasüdamest).

See on Eestile kõige lähemal asuv tuumaelektrijaam. See asub linnulennult 70 km Narvast kirdes.

Jaamas on neli reaktorit, mis on sama tüüpi nagu Tšornobõli tuumaelektrijaama reaktorid 1 ja 2.

Ehitama on hakatud Leningradi II tuumaelektrijaama, kus rajatakse kahte VVER-tüüpi reaktorit ning arvestatakse võimalusega ehitada veel kaks sama tüüpi reaktorit.

2012. aastast vähendati tuumajaama reaktorite võimsust turvakaalutlustel kuni 80%.

2018. aasta lõpul suleti esimene reaktor. 2025. aastaks peaks plaanide järgi suletama ka kolm ülejäänud vanemat ehk RMBK-tüüpi reaktorit.

## Avariid
Sosnovõi Bori tuumajaamas on olnud mitu rasket avariid:
*1975 – ulatusliku radioaktiivse reostusega;
*1992 – radioaktiivse reostusega;
*2005 – tulekahju ja plahvatusega;
*2009 – tõenäoselt ilma radioaktiivse lekketa;
*2015. aasta 17. detsembril peatati avarii tõttu 2. energiaplokk;
*2016. aasta 31. mail toimus tulekahju tuumaallveelaevade arendamise keskuses.

## Viited
Art of Living

**Art of Living** (*The Art of Living Foundation*, **AOLF**) on vabatahtlike tööl põhinev rahvusvaheline heategevuslik kodanikuühendus, mis tegeleb inimväärtuste arendamise ning vägivalla- ja stressivaba maailma loomisele kaasaaitamisega. 

Lähtudes põhimõttest, et globaalne rahu saab alguse üksikisikute rahumeelsusest, on sihtasutuse töö suunatud rahu toetamisele üksikisiku tasandil.

1981. aastal Sri Sri Ravi Shankari loodud sihtasutuse algatused on toonud kasu paljude eluvaldkondade inimestele rohkem kui 140 riigis. Sihtasutuse kaks peamist tegevussuunda on järgmised:

* haridus – stressiga toimetuleku koolitused, teadlikkuse suurendamise kampaaniad;
* humanitaarabitöö – katastroofiabi, konfliktidega toimetulek, ühiskondlik-majanduslik areng.

Sihtasutusel on partnerisuhted paljude valdkondade asutuste ja huvirühmadega, sealhulgas valitsuste, usuorganisatsioonide, koolide, ettevõtete, vanglate ja naisteühendustega. AOL võtmepartner on Rahvusvaheline Inimväärtuste Assotsiatsioon (International Association of Human Values).

Sihtasutusel AOL on nõuandev eristaatus ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogus ning ta teeb regulaarselt koostööd ÜRO-ga, et toetada aastatuhande arengueesmärke.

Euroopas on IAOLF katusorganisatsiooniks rohkem kui 40 rahvuslikule organisatsioonile, mis viivad ellu organisatsiooni haridusalgatusi. IAOLF töö aluseks on detsentraliseeritud struktuur ja kohalikud rahvuslikud organisatsioonid on registreeritud vastavalt kohalikele seadustele kas sihtasutuse, mittetulundusühingu või äriettevõttena. Alates 2003. aastast on IAOLF registreeritud Šveitsi seaduste kohaselt kui iseseisev sihtasutus.

## Välislingid
*Organisatsiooni Art of Living Eesti koduleht
Zombie walk

***Zombie walk*** (tuntud ka kui *zombie mob*, *zombie march*, *zombie horde*, *zombie lurch*, *zombie shamble*, *zombie shuffle*, *zombie pub*) on zombide marss, mis toimub tavaliselt linnakeskustes, tänavatel. Inimesed on maskeeritud zombideks ja käituvad nagu zombid. 

*Zombie walk* sai alguse 2001. aastal Ameerika Ühendriikide California osariigis Sacramentos. Ürituse eesmärk oli reklaamida uut zombi-õudusfilmi, mistõttu jalutas tänavatel ringi mitukümmend zombit.

Esimene marss toimus oktoobris 2003 Kanadas Torontos. Sellest ajast peale said zombide marsid Põhja-Ameerikas iga-aastaseks traditsiooniks.

Üks suuremaid zombi-stiilis paraade oli USA Pennsylvania osariigis Pittsburghis, kus oli 1100 osalejat ja kogu *Zombie walk* kestis kaks päeva. 
*Zombie walk*e on toimunud aga ka Euroopas, näiteks Rootsis, Soomes ja Ukrainas Kiievis.
Ülle Kaljuste

**Ülle Kaljuste** (aastani 1981 **Ülle Side**; sündinud 10. aprillil 1957 Tallinnas) on eesti näitleja.

Ta on lõpetanud 1975. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9. lend).

Aastatel 1980–1989 töötas ta Vanalinnastuudios. 1998. aastast on Eesti Draamateatri näitleja.

Ülle Kaljuste on mänginud telelavastustes "Tuleb tuttav ette" (1980), "Onu Tik-Taki seiklused" (1981), "Golemanov" (1981), "Tabamata ime" (1983), "Mona-Lisa" (1983), "Lumekuninganna" (1986), "Viimane suvi" (1987), "Sa oled koor minu kohvis" (1999), "Stella Stellaris" (2000) jm.

## Filmograafia

## Rollid Eesti Draamateatris

## Rollid mujal

## Tunnustus
* 1986 – Eesti Teatriühingu aastapreemia (rollid Vanalinnastuudios)
* 1994 – Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind ("Hedda Gabler", Eesti Draamateater)
* 1996 – parima naiskõrvalosatäitja auhind, Eesti filmide nädalal Pärnus
* 2000 – Eesti Teatriliidu sõnalavastuste žürii eriauhind Eesti Draamateatri lavastuse "Aristokraadid" trupile
* 2001 – Festivali "Draama 2001" laureaat (Judith, "Aristokraadid")
* 2006 – Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind (Angela, "Minu oivaline lahutus")
* 2009 – Raadioteatri näitlejaauhind
* 2011 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2018 – Ita Ever andis Ülle Kaljustele üle Liina Reimani mälestussõrmuse

### Teatrisisesed preemiad
* 2000 – Väike Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia naiskõrvalosatäitjale
* 2002 – Suur Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia naispeaosatäitjale (proua Robinson, "Elluastuja")
* 2005 – Suur Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia naispeaosatäitjale (Angela, "Minu oivaline lahutus")
* 2008 – Suur Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia naispeaosatäitjale (Charlotte, "Sügissonaat"; Mary Tyrone, "Pikk päevatee kaob öösse")
* 2011 – Väike Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia naiskõrvalosatäitjale (Madle, "Jaan Umbi lugu"; teine peretütar, "Tuhkatriinumäng")
* 2015 – Kaval-Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia töötajale, kes on alati valmis teatri heaks kaasa lööma
* 2016 – Väike Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia naiskõrvalosatäitjale (Galja, Valja, "Onu Aare")
* 2021 – Suur Ants, Eesti Draamateatri kolleegipreemia naispeaosatäitjale (Cass, "Igatsuse rapsoodia")

## Isiklikku
Ülle Kaljuste oli 30 aastat abielus Tõnu Kaljustega. Sellest abielust sündis 1982. aastal poeg Andres Kaljuste.

## Viited

## Välislingid
*Ülle Kaljuste IMDb-s
*Ülle Kaljuste Draamateatri kodulehel
*Ülle Kaljuste. Eesti Teatri Agentuur.
*Ülle Kaljuste diktaatorist abikaasa käe all. ohtuleht.ee, 10. juuli 2004.
*Hiirelõks. Ülle Kaljuste. arhiiv.err.ee, audioarhiiv 3. aprill 2005.
*Ülle Kaljuste – matroon ja huligaan... teatritasku.ee, 11. märts 2016.
*Ülle Kaljuste elust, teatrist ja lahutusest: olen tihti tõmmanud oma ellu teemasid, mis mul tükis on. eestinaine.delfi.ee, 25. märts 2020.
*Ülle Kaljuste: mind ja Ita Everit liidab uudishimu ja kirg. kultuur.err.ee, 16. oktoober 2020.
Murend

**Murend** on materjal, mis tekib tard-, moonde- ja settekivimite murenemise käigus.

Murendite hulka kuuluvad kivimite ja mineraalide killud, sekundaarsed mineraalid, kolloid- ja vesilahused.

Sõltuvalt kivimite koostisest ja murenemise tingimustest tekivad erinevad murendmaterjalid, mis võivad olla väga erineva peensusastmega.

Füüsikalise murenemise korral koosneb murend peaaegu muutumata kivimitest ja primaarsetest mineraalidest. Keemilise murenemise korral koosneb murendmaterjal sekundaarsetest ja primaarsetest jääkmineraalidest, kolloid- ja vesilahustest.

## Välislingid
*ПРОДУКТЫ ВЫВЕТРИВАНИЯ
Johannes Loots

**Johannes Loots** (Joannes Loots; u. 1665–1726) oli hollandi kartograaf.

Ta valmistas ka matemaatilisi ja merendusalaseid abivahendeid, ning väljastas meresõidujuhendeid.

## Kaardid
*1697 – 11 kaardist koosnev atlas: "Het Nieu en Compleet Paskaart Boek van de Noord en Oost-Zee."  
**Pas-Kaart over oen gedeelte van de Oost-Zee beginende verby Sevenbergen tot verby Hapsal, begrijpen mede de Eylanden Oesel, Dago en een Gedeelte van Gottland. –  Johannis Loots (t'Amsterdam) – 1697 Digitaalselt
**Nieuwe gelyk-gradige Paskaart van Muskovien in grootbestek. Begrypende Noorwegen, Finmarken, Lapland en Rusland. Strekkende van Hitland tot Ysland, Beren Yland..., Digitaalselt

*u. 1707– lõpetamata 125–150 kaardist koosnev mereatlas  "Atlas" 
**Nieuwe wassende graadige paskaarte van Oost Indien verthoonende hem van C de Bona Esperanca ... – 1707 Digitaalselt
**Nieuwe wassende graadige paskaarte vande Zuyt Zee: verthoonende hem van R. de la Plata tot aen het Lant van Eso. – Amsterdam 1707 Digitaalselt
**Nieuxe gelyk Grandige Pafkaat van een Gedeelte der AFRICAANSE KUST, Ftrekkende van CAAP BAYADOR TOT CAAP VERGA,... Amsterdam: Ionge Lootsman  Digitaalselt
*West Indische Paskaert (Willem Blaeu järgihttp://digitalgallery.nypl.org/nypldigital/id?54661) Amsterdam: 1695 http://www.biblio.com/books/162925386.html#

## Viited
Mänsak (perekond)

**Mänsak** (*Nucifraga*) on värvuliste seltsi vareslaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

## Klassifikatsioon
Mänsakute perekonda kuulub kolm liiki:    
* *Nucifraga caryocatactes* (Linnaeus, 1758) – mänsak 
* *Nucifraga columbiana* (Wilson, A, 1811) – hallmänsak 
* *Nucifraga multipunctata* (Gould, 1849) – kašmiiri mänsak.

## Kirjeldus

Mänsakutel on suhteliselt lühike saba, laiad tiivad ja pikk sirge terava tipuga nokk. Nad on metsalinnud ja seotud okasmetsadega. 

Nad on kohastunud toituma männiseemnetest ja pähklitest. Neil on alanoka sees seljak, mis võimaldab pähkleid suhteliselt hõlpsasti purustada. Mänsakute keele all on paun, mis võimaldab neil kanda suurt kogust pähkleid ja seemneid pessa või panipaika. Igal vanalinnul on arvukalt selliseid panipaiku ja igal paaril on need paigutatud hajali üle oma valduse. 

Aasta jooksul võib mänsak ära peita mitusada tuhat seemet, palju kordi rohkem kui ta sööb. Ülesleidmata seemned lähevad sageli kasvama. Niimoodi taastoodab mänsak omaenda elukeskkonda. Eriti oluline on tema tegevus põlendikel pärast metsatulekahjusid ja raiesmikel.

Mänsakute pesitsusedukus on seemnete suure saagikusega aastatel kõrge, kuid ikaldusaastatel on osa linde sunnitud oma kodumetsast toidu otsingul välja rändama . Pesitsemine toimub ikka vara, isegi enne lumesulamist. Pesa asub tavaliselt kõrgel okaspuu otsas. Tavaliselt on pesas 2–4 muna, mida hautakse 18 päeva.

Mänsakud on ainsad vareslased, kellel haudumisest võtavad osa mõlemad sugupooled . Ka poegi toidavad mõlemad vanemad. Pojad on pesas umbes 23 päeva ja jäävad pärast veel mitmeks kuuks vanematega kokku, et õppida neilt toiduvarude kogumist.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne saidil Wikispecies 

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Nucifraga]] seisuga 06.12.2013.*
Seedrimänsak

**Seedrimänsak** (*Nucifraga caryocatactes macrorhynchos*) on mänsaku alamliik. Ta elab Siberi taigas Uuralitest idas kuni Vaikse ookeani rannikuni, ja Sahhalini saarel.
Seedrimänsaku põhitoit on seedermänni seemned. Seemnete ikaldusaastatel rändab ta suurte parvedena lääne suunas. 
Eestis on seedrimänsak ebajärjekindel invasioonikülaline. 
Isenditerohkeimad invasioonid toimusid aastatel 1888, 1900, 1933, 1935, 1954, 1968. 

## Viited
Kiilasbülbül

**Kiilasbülbül** (*Pycnonotus hualon*) on bülbüllaste sugukonda bülbüli perekonda kuuluv lind. 

Liigi teaduslik epiteet *hualon* tähendab lao keeles *kiilas*. 
Kiilasbülbül kirjeldati teadusele 2009. aastal Laoses. Ta on Aasia värvulistest
väga väheseid palja näoalaga liike ja viimase saja aasta jooksul Aasias avastatud ainus bülbüllane. 

## Välimus
Kiilasbülbüli sulestik on peamiselt oliivroheline. Tal on paljas roosa näoala ja sinakas silma ümbrus. Rind ja kõht on pruunikashallid, keha ülapool oliivitooni ja kurgualune on tuhmvalge. Kahe kogutud eksemplari pikkus oli umbes 20 cm ja kaal 32–40 g. 

## Eluviisid
Kiilasbülbüli on leitud lubjakivi karstialal Laosi keskosas Pha Lomi lähedal paljanduva lubjakiviga ning madalate (alla nelja meetri) heitlehiste puude ja põõsastega järsul maastikul. Tõenäoliselt elab kiilasbülbül üksnes selles paigas, kuid liiki võib leiduda sarnastes elupaikades ka mujal Laosis, kus 1995. aastal vaadeldi kirjeldatuga sarnaseid linde.

Kiilasbülbül on silmatorkav lind, kes tegutseb paarides või üksikult enamasti puudel ja põõsastel, vahel istub järsul kaljunõlval. Pesitsemisele viitavat käitumist pole liigil veel vaadeldud. Samuti pole täheldatud, et kiilasbülbül moodustaks seltsinguid teist liiki lindudega. Üksikud kiilasbülbülid kutsuvad teineteist sageli ja otsivad omavahel kontakti enne lendamist uuele toitumisalale. Uurijate andmetel on kiilasbülbüli kutsehüüd kuiv vulisev säuts. 

## Kaitse

Esmakordselt hinnati kiilasbülbüli seisundit 2010. aastal. Rahvusvahelise linnukaitseorganisatsiooni BirdLife International hinnangul on liigi levila nähtavasti suur, kuigi arvukuse ja selle muutuse suuna kohta pole andmeid, ning kiilasbülbül on esialgu hinnatud soodsas seisundis liigiks. Kuid liigi asustatavat karsti-elupaika kahjustab kaevandamine ja ülekarjatamine.

## Viited
Pangarööv

**Pangarööv** on raha või muude väärtasjade omastamine pangast vägivalda kasutades või vägivallaga ähvardades.
Willem Blaeu

**Willem Janszoon Blaeu** ( 1571 Alkmaar – 21. oktoober 1638 Amsterdam) oli hollandi kartograaf ja kirjastaja, Joan Blaeu (1596–1673) isa.

Ta õppis taani astronoomi Tycho Brahe (1546–1601) juures astronoomiat ja kartograafiat. Tema esimesed tööd ilmusid Guilielmo (Willem) Janszooni nime all. Et vältida enda seostamist samal perioodil Amsterdamis tegutsenud kartograafi Johannes Janssoniusega (1588–1664), lisas ta 1619. a. lisanime Blaeu ning tema järgnevad tööd kandsid nime **Willem Jansz. Blaeu**.

1635 andis välja kaheköitelise atlase "Theatrum orbis terrarum, sive, Atlas novus" (lühendnimega "Atlas Major").

## Galerii


Pilt:Willem Blaeu - Nova totius terrarum orbis geographica ac hydrographica tabula.png|Nova totius terrarum orbis geographica ac hydrographica tabula
Pilt:1644 Europa Recens Blaeu.jpg|Europa recens Descripta 
Pilt:Blaeu 1645 - Suecia Dania et Norvegia regna Europæ septentrionolia.jpg|Suecia Dania et Norvegia regna Europæ septentrionolia 1645 (1626. a. Anders Bure kaardi järgi.) 
Pilt:Blaeu 1645 - Livonia vulgo Lyefland.jpg|Livonia vulgo Lyefland 1645


## Viited

## Välislingid
*Eesti Rahvusraamatukogu: LIVONIA vulgo Lyefland Blaeude Liivimaa kaart
*Eesti Rahvusraamatukogu: Svecia, Dania, et Norvegia, W. et J. Blaeu, ca.1635 1626. a. Anders Bure kaardi järgi. Andmed ESTERis
*NYPL Digital Gallery
*Joan Blaeu: "Le Grand Atlas". 12. osaline väljalase 1667
*Willem Blaeu: India quae orientalis dicitur 1623
Ohakalind

**Ohakalind** (*Carduelis carduelis*) on linnuliik vintlaste sugukonnast ohakalinnu perekonnast.
Rahvapäraseid nimetusi: takjalind, takjatihane, ohakalind, ohakavarblane, tiglits, terlits. 
## Välimus
Üldpikkus 12–14 cm. Välimus ja häälitsused on iseloomulikud. Noorlind erineb teistest vintlastest üleni musta saba ja vanalinnuga sarnase tiivamustri poolest.

Kutsehüüd on *tikelit* või *stipit*, hoiatushüüd tasane *häi*. Laul on kiiretempoline, selles on rohkesti kutsehüüde vaheldumisi vidistavate, klõbistavate ja mõnede vileliste häälitsustega.

## Levila

Ohakalind on levinud Euraasias Atlandi rannikust kuni Jenissei, Altai, Tian Shani ja Põhja-Indiani.
Eestis on ohakalind üsna üldlevinud harilik haudelind. Osa asurkonnast rändab septembris-oktoobris Kesk- ja Lääne-Euroopasse, kust naaseb märtsis-aprillis. Ohakalinnu pesitsusaegset arvukust hinnatakse 40 000 – 60 000 paarile, talvist arvukust 10 000 – 40 000 isendile.
Enamik ohakalinde lahkub meilt septembris ja oktoobris.

## Elupaik
Ohakalind asustab kultuurmaastiku puistuid.

## Pesitsemine

Ohakalind ehitab pesa nii okas- kui lehtpuudele. Varakevadel eelistab ta okaspuid, mis sel ajal pakuvad paremat varju kui raagus lehtpuud. Teistkordseks pesitsemiseks valib ta sagedamini lehtpuu. Tavaliselt paikneb pesa tüvest eemal ja on enamasti põimitud väheste peente okste külge.

Pesa on paksuseinaline poolkera, see koosneb tihedasti põimitud raagudest, rohukõrtest, samblikest, kasetohu libledest jm. Pesalohk on vooderdatud peente kõrte, taimevilla, jõhvi ja karvadega. Pesa välispind on tihedasti kaetud ämblikuvõrguga, mis teeb pesa helehalliks.

Kurnas on 4–6 muna. Need on valkjad, kirjatud pruunikate tähnide, laikude ja kriipsukestega. Emaslind soojendab poegi esimestel päevadel nende koorumise järel. Poegi toidavad mõlemad vanemad esimestel päevadel putukatega, hiljem pugus pehmendatud seemnetega. Pärast poegade pesast väljalendu jätkavad vanalinnud nende toitmist umbes nädal aega. Pärast seda hakkavad noorlinnud laialt ringi liikuma.

## Toitumine
Peale korvõieliste seemnete sööb õrnu taimevõsusid ja vähemal määral putukaid.

## Muud
Ohakalind oli 2016. aastal Saksamaa aasta lind ja 2018. aastal Valgevene aasta lind.

## Viited

## Välislingid

*
Korkodon

**Korkodon** (vene Коркодон) on jõgi Aasias. Algab Kolõma mägismaalt. Ülemjooksul voolab põhja, alamjooksul pöördub läände. Suubub paremalt Kolõmasse.

Jõe pikkus on 476 km, valgala pindala 42 800 km², äravool 50,4 m³/s.

Suurim lisajõgi on Bulun.
Epi

**Epi** on Vanuatule kuuluv saar Melaneesias, üks Vanuatu saartest. Saare geograafilised koordinaadid on .

Epi lähimad naabrid on Malampa provintsi kuuluvad Ambrym põhjas ja Malakula loodes ning Epiga samasse Shéfa provintsi kuuluvad Shepherdi saared ja Éfaté lõunas.

Saare pindala on 444 km². Ta on loodest kagusse 43 km pikk ja kirdest edelasse kuni 18 km lai. Tema rannajoone pikkus on 130 km.

Epil elas 1986. aastal 3035 inimest.

Saar on mägine, kõrgus kuni 833 m. Kõrgeim tipp on Kvaternaari ajal tegutsenud Epi vulkaan. Epi rannikust 13 km põhjas asub vulkaaniline Lopevi saar, millel olev vulkaan on alates 1862. aastast vähemalt 22 korda pursanud.

Saare tähtsaimad majandusharud on põllumajandus ja kalapüük. Mõlemaga tegeletakse peamiselt oma pere tarbeks, mitte müügiks. Saare sisemajanduse kogutoodang inimese kohta on 457 USA dollarit ja suure osa sellest annavad 50–80 töölist, kes Epilt igal aastal 7 kuuks Uus-Meremaale tööle värvatakse.

Saarel on kaks lennujaama: loodeosas on Lamen Bay lennujaam ja kagus Valesdiri lennujaam. Mõlemat teenindab mitu korda nädalas Air Vanuatu. Saarel on ka sadam ja mitu katteta teed. Autosid on vähe.
Pak 40

**7,5 cm Pak 40** oli kasutusel Wehrmachti standardtankitõrjekahurina.

Sellega olid relvastatud peamiselt jalaväeüksuste tankitõrjedivisjonid (Abteilung) ja üksikud tankitõrjekompaniid.

1939 said firmad Rheinmetall-Borsig ja Krupp Relvastusametilt tellimuse raske tankitõrjekahuri väljatöötamiseks. Rheinmetalli valmistatud ja Pak 40-ks nimetatud kahur sarnanes konstruktsiooni poolest väga 5 cm Pak 38-ga, omades näiteks suudmepidurit, kahekordset lafeti kaitsekilpi ja samatüübilist vedrustust. 75 mm kahur ja selle tugev laskemoon tingisid lafeti valmistamise terasest. Seetõttu suurenes märgatavalt relva kaal, mis võimaldas kasutada transpordiks ainult vedukmasinaid.

Uus Pak 40 hakkas saabuma üksustesse esimeste väiksemate partiidena enne 1941. aasta lõppu. Efektiivse laskekaugusega kuni 2000 m ja soomustläbistavusega 80 mm 1000 m pealt (südamikuga tankitõrjemürsk PzGr 40) said väeosad esmakordselt piisavalt efektiivse relva võitluseks T-34 ja teiste raskemate tankidega. Tegemist oli ka võrdväärse partneriga vene 76,2 mm põhitankitõrjekahurile ZIS-3. Pak 40-tega võidi asendada täiesti vananenud ja ebaefektiivsed 3,7 cm Pak 35/36-d ja lõpuks ka 5 cm Pak 38-d. Kahuri veoks kasutati põhiliselt kergeid poolroomikvedukeid SdKfz 10 või SdKfz 11, lintvedukeid RSO, aga ka (maastiku-) veoautosid. Kokku toodeti 1941–1945 umbes 23 000 tankitõrjekahurit Pak 40.
Pak 38

**5cm Pak 38** (saksa k. *5 cm Panzerabwehrkanone 38*) oli kasutusel Wehrmachti standardtankitõrjekahurina. 

Sellega olid relvastatud peamiselt jalaväeüksuste tankitõrjedivisjonid (Abteilung) ja üksikud tankitõrjekompaniid. 

Kogemused 3,7cm Pak 35/36-ga Hispaania kodusõja lõpus esitasid 1938. aastaks nõudmise uue, tugevama, 50 mm kaliibriga tankitõrjekahuri väljatöötamiseks. Alates 1939. aastast valmistatud Pak 38 paistis silma järgmiste uuenduste poolest: suudmepiduri olemasolu vähendas tagasilöögijõudu lafetile, andes võimaluse uue konstruktsiooniga haarlafeti kaalu vähendamiseks, kahekordne lafeti kaitsekilp ja täiskummirattad torsoonvedrustusega. 

Esimesed uued relvad jõudsid väeosadesse 1940. aastal. Saksa-Nõukogude sõja alguseks 1941. aastal oli kasutusel 1047 seda tüüpi kahurit. Esmalt paigutati Pak 38-d tankitõrjeüksustes kokku vanemate Pak 35/36´tega. Tankitõrjemürsuga PzGr 40, mis sisaldas volframsüdamikku, oli võimalik edukalt võidelda ka tankidega T-34. 1943. aastal kasutusele võetud kumulatiivlaenguga mürsk Stielgranate 42 läbistas juba 180 mm soomust, kuid oli väga väikese efektiivse laskekaugusega (u 100 m). Kahuri veoks kasutati põhiliselt kergeid poolroomikvedukeid SdKfz 10 või SdKfz 11, aga ka (maastiku-) veo- või sõiduautosid. Kahurit oli kerge ka käsitsi liigutada. Kokku toodeti aastatel 1939–1943 seda 9568 eksemplari. 

Pak 38 ei olnud aga piisavaks vastuseks Vene rasketankidele ega 76,2 mm kahurile ZIS-3. Sõja jooksul asendati 5 cm  Pak 38 järk-järgult 7,5cm Pak 40-ga, kuid oli sellegipoolest aktiivselt kasutusel sõja lõpuni.
Põllumajanduspoliitika

**Põllumajanduspoliitika** ehk **agraarpoliitika** on riigivõimu abinõude süsteem, mis on suunatud oma riigi põllumajanduse arendamisele ja reguleerib teiste riikide põllumajandustoodangu importi.

Riigivalitsuste põllumajanduspoliitika eesmärk on riigisisestel põllumajandustoodangu turgudel mingite kindlate tulemuste saavutamine. Nende tulemustena võivad olla garanteeritud toetuste taset, hinnete stabiilsus, toodangu kvaliteet, toodangu valik, maakasutus või hõivatus. 

Põllumajanduspoliitika elluviimisel korraldatakse maareforme, riigis kaitstakse põllumajandussaaduste turge, põllumeestele makstakse toetusi jne.

## Kirjandus
*Uno Silberg. Agraarpoliitika. 2001, Tartu Ülikooli Kirjastus, 388 lk. ISBN-13 4741231124993; ISBN-10 9985565754

## Välislingid
*Põllumajanduse tulevik - Eestimaa Looduse Fond
*Eesti agraarpoliitika ja Euroopa Liidu Ühtne Põllumajanduspoliitika (CAP)
Viru-Jaagupi kirik

**Viru-Jaagupi kirik** ehk **Viru-Jaakobi kirik** on kirik Lääne-Viru maakonnas Viru-Jaagupis. Kirikut kasutab EELK Viru-Jaakobi kogudus.

## Ajalugu
Viru-Jaagupi kirik sai endale kirikumaad Liivi ordu ordumeistrilt Johann von Mengdenilt 1453, Johann Wolthus von Herselt 1473, Berend von der Borchilt 1482 ja Wolter von Plettenbergilt 1504. aastal. Kiriku täpne ehitusaeg on teadmata, kirikut on esmamainitud 1473. aastal Rakvere Saksa Maarja kiriku abikirikuna.

Viru-Jaagupi kirik oli ka Viru-Jaagupi kihelkonna peakirik.

Kiriku hävitasid 16. sajandi lõpul sõjas vene väed ning see ehitati taas üles 1669. aastal. 1703. aastal Põhjasõjas laastati kirikumõis taas. Kiriku süütasid Vene väed 1703. ja 1708. aastal.  

Kirik taastati ja uuendati 1877. ja 1878. aastal.

## Vaata ka
*Viru-Jaagupi pastoraat 
 
## Välislingid
*EELK Viru-Jaakobi kirik
*
Usvjatõ rajoon

**Usvjatõ rajoon** on haldusüksus Venemaal Pihkva oblasti lõunaosas. Piirneb läänes Valgevenega. 

Rajooni pindala on 1106 km², elanike arv oli 1. jaanuari 2012 seisuga 5407, neist 2519 meest ja 2888 naist. Elanike arvult on see Pihkva oblasti väikseim rajoon.

Rajoonis on 112 asulat, rajoonikeskus on Usvjatõ alev.

Halduslikult jaguneb rajoon Usvjatõ aleviks ja 2 vallaks: Tserkovištše ja Usvjatõ vald.

Usvjatõ rajoon loodi 1927 Leningradi oblasti koosseisus. 1957 läks Pihkva oblasti koosseisu. 1959 rajoon likvideeriti, kuid loodi taas 1966. aastal.

Peamine majandusharu on põllumajandus. 

## Viited

## Välislingid

*Usvjatõ rajooni koduleht
Seersant

**Seersant** (inglise keeles *sergeant*) on sõjaväeline auaste, tuntumaid ja kasutatavamaid allohvitseriauastmeid maailmas.

## Eesti
Eesti kaitseväes on seersant nooremallohvitser; kõrgem nooremseersandi ja madalam vanemseersandi auastmest. Mereväes vastab seersandile maat.

Seersandi auaste võeti Eesti sõjaväes kasutusele 1930. aastate lõpul. Enne seda nimetati vastavat auastet **nooremallohvitseriks**.

Seersandi auaste on reservväepõhises Eesti kaitseväes jaoülema standardauaste. Kaadrikaitseväelastest komplekteeritud regulaarüksustes on seersandi auaste lahingupaari vanema või pooljao/grupi ülema ametikoha auaste.

## Kasutajad
Nimetus pärineb ladina sõnast *serviens* ('teenija') ning esineb teistes keeltes eri kujul. 

## Vaata ka
*Seersandi auastme nimetuse arengust
*Jagu
Aracaju

**Aracaju** on linn Brasiilias, Sergipe osariigi pealinn.

Aracaju on asutatud 1855. aastal osariigi pealinnana.

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht
Sõjamäe lahing

**Sõjamäe lahing** oli Jüriöö ülestõusu lahing 14. mail 1343 Tallinna lähedal.

Liivi orduväe ja eestlaste maleva vahel toimunud lahingu paika hakati rahvasuus nimetama Sõjamäeks. 

Tänapäeval on selles kohas Tallinna Lasnamäe linnaosa Sõjamäe asum, lahingupaika tähistab Jüriöö ülestõusu mälestusmärk Jüriöö pargis.

## Eellugu
Pärast ülestõusnud maarahva saadikute ehk eestlaste kuningate mõrvamist Paides asus suur orduvägi Burchard von Dreilebeni juhtimisel Tallinna poole teele. Eestlased saatsid neile vastu väesalgad tõkestuslahingute pidamiseks, mis toimusid 11. mail Kämbla küla juures ning siis Kanaveres.

## Lahing
14. mail 1343 jõudis orduvägi Tallinna lähistele ja jäi linnast penikoorma (umbes 10 km) kaugusel paigale. Ordumeister kartis, et rüütlite raskeratsaväge nähes võib eestlaste malev jällegi taktikaliselt lähedal asuvasse sohu taanduda nagu Kanaveres. Seetõttu otsustas ordumeister pettust kasutada. Ta saatis Võnnu ja Turaida foogtid kahe lipkonnaga aja võitmiseks eestlaste malevaga rahu pakkumise ettekäändel petteläbirääkimisi pidama. Foogtid jõudsidki eestlastega kokkuleppele ning ordu peavägi liikus Lasnamäele ülestõusnute laagri alla. Seejärel saatis ordumeister uue saadiku eestlaste juurde, kes andis teada, et ordu on leppest lahti öelnud ning eestlased valmistugu lahinguks. Ülestõusnute malev hakkas kohe varasema plaani järgi soo poole taganema, kuid selleks ajaks oli orduvägi tee sohu tõkestanud. Järgnevas Sõjamäe lahingus kaotas kroonikate andmetel elu 3000 eestlast ning eestlaste peavägi sai lüüa. Ülestõusnute otsusekindlusest annab aimu krooniku kirjeldus langenut teeselnud eestlasest, kes tapluse järel ühele lahinguvälja uudistama tulnud Tallinna linnakodanikule veel poolsurnunagi kallale tunginud.

Liivi ordu ja eestlaste maleva vahel toimunud lahingu paika hakati rahvasuus nimetama Sõjamäeks, mis praegu on asum Tallinna Lasnamäe linnaosas.

## Viited
Mägi-kanepilind

**Mägi-kanepilind** (*Linaria flavirostris*) on vintlaste sugukonda ohakalinnu perekonda kuuluv lind.

Esimest korda kirjeldas mägi-kanepilindu teaduslikult Carl von Linné aastal 1758.

## Levila

Mägi-kanepilind on pesitsusajal levinud Briti saartel, Norras, Türgi idaosas, Kaukasuses, Iraanis ja Kesk-Aasias kuni Mongoolia, Nepali ja Tiibetini ning üldse Euroopa ja Aasia mäestike alpi- ja lähisalpivööndis. Ta kuulub soodsas seisundis liikide hulka.

Eestis on ta vähesearvuline läbirändaja ja talikülaline oktoobrist märtsini, esinedes peamiselt Lääne-Eesti rannikul. Talvist arvukust hinnatakse 10 - 200 isendile.

## Välimus

Mägi-kanepilinnu üldpikkus on 12,5–14 cm. Suuruse ja kuju poolest sarnaneb ta kanepilinnuga, kuid tal on pikem ja sügavama väljalõikega saba, väiksem pea ja kohevam sulestik. Talvel eristab teda kanepilinnust iseloomulikult ruuge pea ja rind, mustrita kurgualune ja kahvatukollane nokk. Isaslinnu päranipuala roosakaspunane värvus on hästi näha lendutõusul. Kutsehüüd on tunnuslik *djuää(r)* (selle järgi on saanud oma ingliskeelse nimetuse), seda kuuleb nii toituvatelt kui lendavatelt lindudelt. Laul on karedakõlaline sädin..

Mägi-kanepilind tegutseb enamasti maapinnal, kus ta liigub jõnksuliselt nagu hiir. Väljaspool pesitsusaega tegutseb salkadena rannaniitudel, kõrrepõldudel, umbrohuväljadel, prügimägedel ja mujal avamaastikul.

## Elupaik ja pesitsemine

Mägi-kanepilind pesitseb Briti saartel ja Norras lagedatel rannanõmmedel ja ranniku nõmmrabades ning mägitundras.

Kurnas on 4–7 muna. Haudumine kestab 12–13 päeva. Pärast poegade koorumist toidavad mõlemad vanemad neid 15 päeva, mil pojad on pesas, ja teist sama palju, kui pojad on juba pesast lahkunud.

Väljaspool pesitsushooaega hulguvad mägi-kanepilinnud ringi rannikul, mõnikord segamini teiste vintlastega.

## Viited

## Välislingid
*
Hele-urvalind

**Hele-urvalind** (*Acanthis flammea hornemanni*) on vintlaste sugukonda urvalinnu perekonda kuuluva urvalinnu alamliik. Varem käsitleti teda eraldi liigina.

Hele-urvalind on levinud Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas. Eestis on ta ebajärjekindel väikesearvuline läbirändaja ja talikülaline (mitte igal talvel) oktoobrist aprillini, kelle talvist arvukust hinnatakse 0–5000 isendile . Venemaal kohtab teda kõikjal Põhja-Jäämere rannikul.

Hele-urvalinnu pikkus on 12–14 cm. Tema eristamine urvalinnust on keeruline. Vanalind erineb urvalinnust valgema sulestiku, mustrita valge päranipuala ja peaaegu triipudeta kehakülgede poolest. Noorlind on urvalinnuga veelgi sarnasem, tema laubal on rohkem valget ja nokk väiksem. Ka häälitsused on tal nagu urvalinnul. Emaslinnul on rinnal, külgedel ja keha tagaosal rohkem triipe, aga ta on ikkagi hele.

Hele-urvalinnul on kirjeldatud kaks alamliiki. Gröönimaa ja Põhja-Kanada alamliik *hornemanni* on natuke suurem ja heledam kui Euraasia ja Põhja-Ameerika põhjaosas elav alamliik *exilipes*.

Mõnel pool, näiteks Põhja-Skandinaavias, moodustab hele-urvalind seltsinguid urvalinnuga.

Hele-urvalinnu põhiline toiduobjekt on kaseseemned.

Hele-urvalind pesitseb peamiselt lagetundras ja mägede nõmmrabades. Pesa rajab ta pajupõõsasse või kase oksaharude vahele. Kurnas on 4–5 muna. Pojad lahkuvad pesast 9–14 päeva pärast koorumist. Hele-urvalinnu pesitsusbioloogiat tuntakse puudulikult.

Teaduslikult kirjeldas hele-urvalindu esimesena taani Gröönimaa-uurija ja ametnik Gröönimaal Carl Peter Holbøll 1843. Ta andis linnule nime oma kaasmaalase, botaaniku Jens Wilken Hornemanni järgi, kes oli surnud üle-eelmisel aastal.

## Viited

## Välislingid
*
Leopold Wackarž

**Leopold Anton Wackarž** (3. mai 1819 Oberplan – 13. detsember 1901) oli tsistertslaste kindralabt aastail 1891–1900.
Michael Browne

Kardinal **Michael Browne** (6. mai 1887 Grangemokler – 31. märts 1971 Rooma) oli dominiiklaste ordumeister aastail 1955–1962.
Andreas Frühwirth

Kardinal **Andreas Franz Frühwirth** (21. oktoober 1845 Sankt Anna am Aigen – 9. veebruar 1933 Rooma) oli dominiiklaste ordumeister aastail 1891–1904.
Liocichla bugunorum

***Liocichla bugunorum*** on vilbaslaste sugukonda kuuluv lind.

Linnuliigi teaduslik nimetus tuleb buguni hõimust, kelle kodumetsades ta kirjeldati.

Esmakordselt vaadeldi teda 1995. aastal Indias Arunachal Pradeshi osariigis. Linnu kirjeldas teadusele 2006. aastal astrofüüsik Ramana Athreya. Lind kirjeldati ilma tüüpeksemplari kogumiseta, sest arvatavasti on liigi arvukus väga väike ja üheainsagi isendi tapmisest oleks kahju. Selle asemel kirjeldati liik sulgede, fotode, helisalvestiste ja kirjalike ülestähenduste põhjal. Rahvusvaheline zooloogianomenklatuuri koodeks ei luba uut liiki kirjeldada, kui tüüpeksemplari ei ole, aga praegusel juhul käsitleti sulgede ja fotode olemasolu tüüpeksemplarina.

Tema kõige lähedasem sugulane on *[[Liocichla omeiensis]]*, mis on Hiinas endeemne. Siiski on need kaks liiki selgelt erinevad.

## Välimus

*Liocichla bugunorum* on väike (22 cm), peamiselt oliivhalli sulestiku ja musta pealaega vilbaslane. Noka ja silma vahel on oranžkollast, tiibadel on kollased, punased ja valged laigud. Saba on must ja punase tipuga, ning sabaaluse kattesuled on karmiinpunased. Jalad on roosad ja nokk on tüvikuosas must ja tipus valkjas. Linnuvõrguga püüti kinni teinegi, kahvatum isend, kes oli arvatavasti emane. Häält on kirjeldatud flöötivana ja teiste lindude häältest eristuvana.

## Levila ja elupaik

Kõik vaatlused on tehtud 2 km kõrgusel põõsaste ja väikeste puudega mäenõlvadel, üks vaatlus tehti vana metsa servas. Jaanuaris on vaadeldud väikeseid salkasid, maikuus on täheldatud paare, kokku hinnanguliselt 14 isendit. Arvatavasti on igal paaril oma territoorium, mida ta pesitsemise ajal kaitseb. Praegu on liiki teada ainult ühes kohas, teda võib aga leiduda mujalgi Arunachal Pradeshis või Bhutanis.

Kuigi ta ei vaja elupaigaks metsa, vaid saab hakkama põõsastikus, peetakse teda ohustatud liigiks, eriti arvestades plaane rajada kiirtee läbi tema ainsa teadaoleva elupaiga.

2016. aastal hindas BirdLife International ta kriitilises seisundis liigiks.

## Viited

## Välislingid

* Foto enne linnu uurimist ja kirjeldamist
* Teine foto
* Kolmas foto
Matthäus Quatember

**Matthäus Gregor Quatember** (1. mai 1884 Kamenná, Lõuna-Tšehhi maakond – 10. veebruar 1953 Rooma) oli Citeaux' titulaarabt alates 1946. aastast ja tsistertslaste kindralabt alates 1950. aastast.
Paul Heider

**Paul Heider** (21. juuni 1868 Adamsthal – 25. jaanuar 1936 Troppau) oli teoloog ja Saksa ordu kõrgmeister 1933. aastast kuni surmani.
Altafjorden

**Altafjorden** (põhjasaami *Álaheaivuotna*) on Norra mere laht Lapimaa põhjarannikul. 

Lahe pikkus on 38 km, sügavus kuni 488 m. Asub Alta vallas.
Erikub

**Erikub** on atoll Mikroneesias, osa Marshalli saarte Rataki ahelikust. 

Atolli pindala on 153 ha. Laiud on madalad. Kuuluvad Marshalli Saartele.
Oese peakraav

**Oese peakraav** (ka *Vigala-Oese peakraav*) on kraav Raplamaal Märjamaa vallas Kojastu, Oese, Paljasmaa, Vigala-Vanamõisa ja Vängla külas.

Peakraavi pikkus on 6,3 km ning see suubub Kojastu külas paremalt Velise jõkke (2,7 km suudmest). Peakraavi valgla on 9,8 km². Kraav saab alguse Oese ja Vigala-Vanamõisa küla piiril, ülemjooksul kulgeb kraavi kaldal Oese–Vanamõisa tee. Keskjooksul ületavad kraavi Silla–Jädivere tee ja Kivi-Vigala – Avaste – Vana-Vigala tee ning kraavi kaldal kulgeb Kesk-Vigala – Vängla tee. Suudmest umbes 500 m loodes kulgeb Kirbla – Rumba – Vana-Vigala tee.

Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. 

Oese peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1115300.

## Välislingid

*
Tallinna Piiri Lasteaed

**Tallinna Piiri Lasteaed** on lasteaed Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Lasteaed asub Külvi tänav 14 1964. aastast. Kuni 2000 kandis nimetust Tallinna 8. Lasteaed.

Hoone valmis aastal 1913 Peeter Suure Merekindluse Pääsküla positsiooni komandandi elamuks. Hoones asus aastatel 1917–1964 lastekodu.

Lasteaed on munitsipaalasutus, kus töötab kaks eestikeelset rühma: Pöialpoiste ja Siisikese. Lisaks tegutsevad raskejõustiku ettevalmistusring ja tantsuring ning õpitakse inglise keelt läbi muusika.

Piiri Lasteaia juhataja on Eve Liigmann.

Lasteaeda saab minna, kui väljuda Pärnu maanteel asuvast Vana-Pääsküla bussipeatusest. Seal peatuvad Tallinna bussiliinid 10 (Vana-Pääsküla – Väike-Õismäe), 14 (Vana-Pääsküla – Viru keskus), 18 (Laagri – Viru keskus) ja 27 (Harkujärve – Laagri alevik).

## Tunnustus
* 2005 – "Parema õuealaga lasteaia"
* 2007 – "Lapsesõbralik lasteaed 2007"
* 2009 – III koht konkursil "Parima toitlustusega koolieelne lasteasutus 2009"

## Viited

## Kirjandus
* "Tallinna 8. Lasteaed praeguse nimega Piiri Lasteaed enne ja nüüd". Koostas Eve Liigmann. Tallinn : Mixi Kirjastus, 2004

## Välislingid
* Koduleht
* Tallinna Piiri Lasteaed. Tallinna Haridusasutused
* Tallinna Piiri Lasteaed. Lasteaiad.ee

*
Vakalepa peakraav

**Vakalepa peakraav** (ka *Vakalepa oja*) on kraav Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Vakalepa külas ning Lääneranna vallas Hõbeda ja Parasmaa külas.

Peakraavi pikkus on 5 km ning see suubub vasakult Allika jõkke (15,6 km suudmest). Peakraavi valgla on 11,9 km².

Peakraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. 

Vakalepa peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1115500.

## Välislingid

*
Clodovil Hernandes

**Clodovil Hernandes** (17. juuni 1937 Elisiário, São Paulo osariik – 17. märts 2009 Brasília) oli Brasiilia meesmoekunstnik, televisioonitöötaja ja poliitik.
2009. aasta Bahreini grand prix

**2009. aasta Bahreini Grand Prix** oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja neljas etapp, mis peeti Bahreinis Aş-Şakhīris Bahreini ringrajal 26. aprillil 2009.

Sõideti 57 ringi, võistluse kogupikkus oli 308,238 km. Ilm oli päikeseline.

Toyota meeskond sai kvalifikatsioonis oma esimese kaksikvõidu, kui Jarno Trulli võitis ja Timo Glock oli teine.

Võistlusel sai Jenson Button oma hooaja kolmanda võidu. Teise koha sai Sebastian Vettel ja kolmanda Jarno Trulli.

Võistluse kiireima ringi sõitis Jarno Trulli (1.34,556).

## Tulemused
### Kvalifikatsioon

### Võistlus
Emiraat

**Emiraat** on monarhia, mida valitseb emiir.

Tänapäeval on emiraadid Kuveit ja Katar, samuti on Araabia Ühendemiraadid emiraatide liit.
2009. aasta Hispaania grand prix

**2009. aasta Hispaania Grand Prix** oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja viies etapp, mis peeti Hispaanias Barcelona lähedal Kataloonia ringrajal 10. mail 2009.

Sõideti 66 ringi, võistluse kogupikkus oli 307,104 km. Ilm oli päikeseline.

Brawn GP meeskond sai hooaja teise kaksikvõidu, kui Jenson Button võitis ja Rubens Barrichello oli teine. Kolmas oli Mark Webber.

Võistluse kiireima ringi sõitis Rubens Barrichello (1.22,762).

## Tulemused
### Kvalifikatsioon

### Võistlus
Kõima kraav

**Kõima kraav** (ka *Tammaru peakraav*) on kraav Pärnumaal Lääneranna vallas Hõbeda, Kõima, Parasmaa ja Tamme külas.

Kraavi pikkus on 6,1 km ning see suubub vasakult Avaste ojja (12,5 km suudmest). Kraavi valgla on 26,2 km². Kraavi suudmes algab Avaste looduskaitseala.

Kraav on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. 

Kõima kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1115600.

## Välislingid

*
2009. aasta Monaco grand prix

**2009. aasta Monaco Grand Prix** oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kuues etapp, mis peeti Monacos Monaco tänavarajal 24. mail 2009.

Sõideti 78 ringi, võistluse kogupikkus oli 260,520 km. Ilm oli päikeseline.

Brawn GP meeskond sai hooaja kolmanda kaksikvõidu, kui Jenson Button võitis ja Rubens Barrichello oli teine. Kolmas oli Kimi Räikkönen, kes jõudis sel hooajal esimest korda poodiumile.

Võistluse kiireima ringi sõitis Felipe Massa (1.15,154).

## Tulemused
### Kvalifikatsioon

### Võistlus
Tré Cool

**Tré Cool** (õieti **Frank Edwin Wright III**; sündinud 9. detsembril 1972 Saksamaal) on ansambli Green Day trummar.
Transameerika

**"Transameerika"** on USA 2005. aasta film.

Film jutustab loo transseksuaalsest naisest Breest (Felicity Huffman), kes läheb reisile oma ammukadunud poja Tobyga (Kevin Zegers).
Desmond Tutu

**Desmond Mpilo Tutu** (7. oktoober 1931 Klerksdorp – 26. detsember 2021 Kaplinn) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi vaimulik ja inimõiguslane, kes sai rahvusvaheliselt tuntuks 1980. aastail apartheidivastasena.

1984. aastal pälvis sai ta Nobeli rahuauhinna ja 2013. aastal Templetoni auhinna.

2009. aastal andis USA toonane president Barack Obama talle Presidendi Vabadusmedali pisargaasi rünnaku ajal jutlustamise eest ning inimeste üleskutsumise eest võitlusse apartheidi vastu. 

Desmond Tutu juhtis 1995. aastal loodud apartheidiaegseid kuritegusid uurinud nn tõekomisjoni.
Celsuse raamatukogu

**Celsuse raamatukogu** (ka **Ephesose raamatukogu**) oli raamatukogu Väike-Aasias Ephesoses (nüüdisajal Türgis). Raamatukogu ehitati konsuli ja Aasia kuberneri Tiberius Iulius Celsus Polemaeanus auks, kes ka maeti hoonesse. Hoone lasi 2. sajandi esimesel poolel rajada tema poeg konsul Tiberius Iulius Aquila Polemaeanus.

Raamatukogu mahutas kuni 12 000 kirjarulli.

Raamatukogu töötas valmimisest (vahemikus 117–135) kuni aastani 262, mil ta põles. Seejärel seisis ta varemetes, kuni aastail 1970–1978 fassaad taastati.
Monid

**Monid** on rahvas Myanmari idaosas, peamiselt Moni osariigis ning sellega piirnevatel aladel.

Andmed monide arvukuse kohta on väga erinevad. Ametliku statistika järgi on nende arv Myanmaris alla ühe miljoni, monimeelsete ekspertide hinnangul võib see olla umbes 8 miljonit. Monide kogukond Tais on olnud stabiilne - umbes 120 000 inimest. 

Nad räägivad põhiliselt moni keelt. Moni keelte kõnelejaid on umbes miljon.

Monid kuuluvad 1996. aastast Esindamata Rahvaste Organisatsiooni.

## Vaata ka
*Moni osariik
Pirita tee (Loo)

**Pirita tee** on tänav Harju maakonnas Jõelähtme vallas Loo alevikus.

Tänav algab Nehatu–Loo–Lagedi tee 2. kilomeetripunkti juurest (tänava nimi selles kohas on Vibeliku tee) ja lõpeb Nehatu–Loo–Lagedi tee 1. kilomeetripunkti juures (tänava nimi seal on Loo tee).

Tee ääres asuvad eramajad, kõik Pirita tee aadressiga hooned jäävad teest itta.

Teest paarsada meetrit läände jääb Pirita jõgi.

Pirita tee on üks Loo aleviku läänepoolsemaid tänavaid.

## Vaata ka
*Pirita tee, tänav Tallinnas
2009. aasta Suurbritannia grand prix

**2009. aasta Suurbritannia Grand Prix** oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kaheksas etapp, mis peeti Suurbritannias Silverstone'i ringrajal 21. juunil 2009.

Sõideti 60 ringi, võistluse kogupikkus oli 308,460 km. Ilm oli poolpilvine.

Nii kvalifikatsioonisõidu kui ka võistluse võitis Sebastian Vettel. Teine oli võistlusel Mark Webber ja kolmas Rubens Barrichello.

Võistluse kiireima ringi sõitis Sebastian Vettel (1.27,579).

## Tulemused
### Kvalifikatsioon

## Võistlus
Liivasoon

**Liivasoon** (ka *Liivasoone peakraav*) on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Rumba, Vastaba ja Võhma külas.

Kraavi pikkus on 5,5 km ning see suubub vasakult Vigala jõkke (1,8 km suudmest). Peakraavi valgla on 17,8 km².

Kraavi lähe on Avaste looduskaitseala loodepiiril.

Kraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. 

Liivasoone keskkonnaregistri kood on VEE1115800.

## Välislingid

*