open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Põhjaekspeditsioon

**Põhjasõjaretk** (lihtsustatud hiina kirjas 国民革命军北伐; hiina keeles 國民革命軍北伐; pinyinis *guómín gémìng jūn běi fá*) oli aastatel 1926–1928 toimunud Guomindangi sõjaretk, mida juhtis generalissimus Jiang Jieshi. Peamised eesmärgid oli kogu Hiina ühendamine oma kontrolli alla, mille tegemiseks tuli kukutada võimult Beiyangi valitsus ja alistada kohalikud sõjasalgad. Retk viis Hiina taasühendamiseni aastal 1928 ja Nanjingi valitsuse võimuletulekuni.
Matsu saared

**Matsu saared** (hiina keeles 馬祖列島 *Mazu Liedao*) on Taiwani võimu all olev saarestik Taiwani väinas.

See koosneb 19 saarest. Suuremad saared on Nangan, Dongju, Xiju, Beigan ja Dongyin.

Kõige põhjapoolsem on Dongyin ja kõige lõunapoolsem Dongjyu. Dongyin on 190&nbsp;km kaugusel Taiwani saarest, 333&nbsp;km kaugusel Penghu saarestikust ja 19&nbsp;km kaugusel Hiina mandriosast.

Pinnas ei sobi hästi põlluharimiseks.

Kõrgeim punkt on Beiganil (298&nbsp;m).

Pindalad:
* Nangan: 10,43 km²
* Beigan: 8,86 km²
* Dongyin: 4,35 km²
Marshalli missioon

**Marshalli missioon** (20. detsember 1945 – jaanuar 1947) oli läbikukkunud diplomaatiline missioon, mille viis läbi USA kindral George Marshall. Missiooni eesmärgiks oli saada Hiina kodusõja pooled (natsionalistid ja kommunistid) nõusse moodustama ühist valitsust.
Teine Ühendatud Rinne

**Teine Ühendatud Rinne** oli lühiaegne liit Hiina Rahvusliku Partei (Guomindang või KMT) ja Hiina Kommunistliku Partei (HKP) vahel. Liit loodi, et peatada jaapanlaste sissetung teise Hiina-Jaapani sõja ajal. Liidu ajal oli Hiina kodusõda aastatel 1937–1946 peatatud.
Sipingi lahing

**Sipingi lahing**, kommunistide poolt kasutatud ka **Sipingi vabastuslahing** oli lahing Jilini provintsis, Hiinas. Lahingu eesmärgiks oli saavutada kontroll Sipingi linna üle Hiina kodusõjas. Lahing algas, kui punaarmee lahkus Sipingist märtsis 1946 ning lõppes kommunistide võiduga.
Rahvuslik Revolutsiooniarmee

**Rahvuslik revolutsiooniarmee** oli Guomindangile (Hiina natsionalistlikule parteile) alluv sõjavägi. Alates 1928. aastast allus RRV Hiina riigile. Aastal 1947 nimetati Rahvuslik revolutsiooniarmee ümber Hiina Vabariigi relvajõududeks.
Vsevolod Mstislavitš

**Vsevolod Mstislavitš** (vene Всеволод Мстиславич) oli mitme 11. –13. sajandil elanud vene vürsti nimi:
*Vsevolod Mstislavitš (mitte enne 1095–1138), Novgorodi vürst 1117–1132.
*Vsevolod Mstislavitš (1155–1195)
*Vsevolod Mstislavitš (13. sajandi algus – umbes 1238)
Hiina Vabariigi sõjavägi

**Hiina vabariigi sõjavägi**, tuntud ka kui **Taiwani sõjavägi** hõlmab Hiina vabariigi maaväge, mereväge, õhuväge ja sõjaväepolitsei üksusi. Hiina vabariigi valitsus kulutab sõjaväele alates 2003. aastast umbes 16,8% riigi aasta eelarvest. Alates 2002. aastast kuuluvad Hiina vabariigi relvajõud Hiina Vabariigi kaitseministeeriumi käsutusse. Kuni 1947. aastani oli sama institutsiooni nimetus Rahvuslik Revolutsiooniarmee.

Kuni 1970. aastateni oli institutsiooni peamine eesmärk saada uuesti kontroll Hiina mandriosa üle, nüüd on eesmärgiks kaitsta Hiina Vabariiki Hiina Rahvavabariigi võimaliku pealetungi eest.
Venemaa Keisririigi Valitsev Senat

**Venemaa Keisririigi Valitsev Senat**, aastatel 1726−1730 **Kõrgem senat** (vene keeles *Правительствующий сенат*) oli Venemaa keisririigi kõrgeim riigiorgan, mis allus Venemaa keisrile ja keiser ühtlasi valis ka senati liikmed.

## Ajalugu
Senati asutas 2. märtsil (vkj 19. veebruaril) 1711 bojaaride duuma asemele Moskva tsaar Peeter Suur.

Alates 1802 oli senati ülesanne teha järelevalvet riigiasutuste üle. Aastast 1864 oli senat kõrgeim kassatsiooni.

Senat saadeti laiali pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni.

## Peaprokurör
Senati tööd juhtis peaprokurör, kes oli üks keisririigi mõjukamaid riigitegelasi. Aastatel 1802−1917 oli peaprokuröriks justiitsminister. 

## Senati liikmed

Asutamise ajal oli senatis üheksa liiget, alates 1712. aastast oli neid kümme. Edaspidi nende arv suurenes. Laialisaatmise ajal oli senatis 65 liiget.

## Struktuur
### Peeter I valitsusaeg
Peeter I valitsemisaja lõpuks koosnes senat kantseleist ja kontoritest. Need olid:
*Heeroldmeistri kontor
*Reketmeistrikontor
*Pitsatikontor
*Revisjonikontor (1722−1725)
*Vanausuliste kontor (1724−1763)

### Struktuur 1917. aastal
Senati koosseisu kuulusid järgmised departemangud:
*I departemang
*II departemang
*Justiitsdepartemang
*Heeroldidepartemang
*Kassatsioonidepartemang (kriminaalasjad)
*Kassatsioonidepartemang (tsiviilasjad)

## Kirjandus
*Amburger, Erik. *Geschichte der Behördenorganisation Russlands von Peter dem Grossen bis 1917*. − Studien zur Geschichte Osteuropas. Bd X. Leiden: E. J. Brill, 1966. Lk 71-76 https://opacplus.bsb-muenchen.de/Vta2/bsb00108118/bsb:BV005050575?page=109.
Hiina Vabariigi valitsus

**Hiina Vabariigi valitsus** (hiina: 中華民國政府; pinyin: Zhōnghuá Mínguó Zhèngfǔ) asutati 1912. aastal Nanjingis, ajutise valitsuse president oli Sun Zhongshan. Valitsus kolis samal aastal Pekingisse, presidendiks sai Yuan Shikai. Valitsus jätkas seal tegevust rahvusvaheliselt tunnustatud Hiina valitsusena kuni 1928. aastani. Vabariikide perioodil oli mitmeid valitsusi, tihti üksteisega pahuksis. Rahvuslik valitsus, mida juhtis Guomindang ja Sun Zhongshan, asutati algselt sõjaväelise valitsusena Guangzhous aastal 1917. Pärast Suni surma aastal 1925, juhtis Chiang Kai-shek põhjaekspeditsiooni, liitis riigi üheks ja rajas pealinna Nanjingi. See valitsus sai küll rahvusvaheliselt tunnustatud, kuid ei suutnud saavutada kontrolli kogu Qingi dünastia territooriumi üle. 1931. aasta põhiseadus vahetati 1947. aastal välja samal aastal vastu võetud Hiina Vabariigi põhiseadusega.

Uus põhiseaduslik valitsus kolis Taipeisse, Taiwani saarele aastal 1949, kuna oldi kaotamas Hiina kodusõda. Hiina vabariigi valitsus on praegugi Taiwanil ning kontrollib mitmeid Hiina vabariigile kuuluvaid saari ja saarestikke. Valitsus on ajaloos üldiselt olnud Guomindangi kontrolli all, kuid olukord on muutunud ning riigis on tekkinud mitme parteiga demokraatia.
Põlisaadel

**Põlisaadli** ehk **vana aadli** ehk **vana-aadli** alla arvati need aadlisuguvõsad, kelle esindajate kuulumist rüütliseisusse saab tõestada hiljemalt 14. sajandist. 

Vanas käsiraamatus "Gothaisches Taschenbuch" ja uues käsiraamatus "Genealogisches Handbuch des Adels" on need toodud rubriigis "Adlige (Freiherrliche, Gräfliche) Häuser A". Nüüd seda vahet tituleeritud suguvõsade puhul enam ei tehta, sest sellel puudub aadliõiguslik alus. 

Põlisaadli päritolu on suurelt osalt teadmata. Arvatavasti põlvneb see osalt Suure rahvasterändamise aegsetest pealikest ja õilisvabadest, enamalt jaolt aga vara- ja uuskeskaegsete ametite, põhiliselt krahviametite täitjatest. 

Aadlisuguvõsad konsolideerusid 11.–13. sajandil, esimesena Švaabimaal ja Alam-Lotringis. 11. sajandil suurenes aadlisuguvõsade arv hüppeliselt, eelkõige ministeriaalide arvel. Sellele järgnes isoleerumine ülejäänud elanikkonnast. Kindlapiiriline võimuterritoorium moodustus siis, kui rajati kodukirikud ja kodukloostrid ning ehitati kõrglinnused ja veelinnused, mis olid aadlivõimu nähtavateks väljendusteks. Alles sel ajal määrasid paljud aadlisuguvõsad kindlaks oma nime. Peale selle suurenes pärimiskorrast täpse kinnipidamise tähtsus. Aadlisuguvõsad avaldasid kuningale ja kirikule jõulist survet, et kord saadud ametid muutuksid päritavateks. Selle tagajärjel läks võim kohtadel aadlisuguvõsade kätte ja kuninga võim aina nõrgenes. Vastukäiguna hakkasid kuningad üha enam oma varade haldajateks panema ministeriaale. Algasid ka püüded luua territoriaalselt suletud maavaldusi. Osalt sai see teoks soode ja kõnnumaade raadamise tulemusel. Viljakaks muudetud maad läksid aadli omandisse (lääniks). 

Mõnedest põlisaadli suguvõsadest said vabahärra- või krahvisuguvõsad. Mõned nendest suguvõsadest olid nii uhked, et nad ei võtnud kunagi vastu vabahärra- ega krahviseisust, mida kompromiteeris sagedane tiitlite ostmine. Sellistesse suguvõsadesse kuulusid näiteks igivanast suguvõsast põlvnev Gans zu Putlitz (*Edler Herr Gans zu Putlitz*; selle suguvõsa vana tiitel säilis ka Saksa DV-s), *Ritter* Karl vom und zum Stein ja Otto von Bismarck, kes tõrkus krahvi ning hiljem vürsti- ja hertsogitiitli vastu (ta võttis tiitlid küll vastu, kuid hertsogitiitlit ei kandnud).
Jiangxi–Fujiani Nõukogude Vabariik

**Jiangxi-Fujiani Nõukogude Vabariik** oli Hiina Nõukogude Vabariigi, 1931. aasta novembris Mao Zedongi loodud rahvusvaheliselt tunnustamata riigi suurim liiduvabariik. Jiangxi-Fujiani Nõukogude Vabariik oli Jiangxi ja Fujiani provintsi aladel, seal asus ka Rujini linn, mis oli Hiina Nõukogude Vabariigi valitsuse kodulinn.
Fujiani Rahvavalitsus

**Revolutsionistide Rahvavalitsus Hiina Vabariigis** oli lühikest aega (1933–1934) Hiina Vabariigis Fujiani provintsis tegutsenud Guomindangi-vastane valitsus. Rahvarahutusi, mis viisid selle tekke ja lagunemiseni, nimetatakse Fujiani rahutusteks.
Teine Ida-Turkestani vabariik

**Teine Ida-Turkestani vabariik**, tihti ka lihtsalt **Ida-Turkestani vabariik** (**ITV**), oli Nõukogude Liidu toetatud, lühikest aega eksisteerinud sotsialistlik rahvavabariik. ITR eksisteeris 1940. aastatel (12. november 1944 – 27. juuni 1946) Hiina Vabariigis Xinjiangis. Riik algas revolutsiooniga kolmes põhjapoolses regioonis (Ili, Tarbagatay ja Altay), millele järgnes Ili ülestõus. Ülejäänud Xinjiangi piirkonnad jäid Guomindangi kontrolli alla. ITV alad on nüüd Xinjiangi Uiguuri autonoomse piirkonna koosseisus Hiina Rahvavabariigi valitsemise all.

## Vaata ka
* Ili rahvaarmee
Ili rahvaarmee

**Ili rahvaarmee** (hiina: 伊犁民族军) oli sõjavägi, mis allus Teisele Ida-Turkestani vabariigile. Armee koosnes algselt kuuest rügemendist: Shuidingi jalaväerügement, Ghulja rügement, Kensai rügement, Ghulja reservrügement, Kasahhi ratsarügement, Dungani rügement, suurtükiväe allüksus, Sibo allüksus ja Mongoli allüksus.
Johannes Säre

**Johannes Säre** (sündinud 10. detsembril 1983) on eesti fotokunstnik.

Ta lõpetas aastal 2009 Eesti Kunstiakadeemia fotograafia erialal.

## Välislingid
* Johannes Säre Eesti Kunstnike Liidu kodulehel
Bai Chongxi

**Bai Chongxi** (hiina keeles 白崇禧; 18. märts 1893 Guilin Shi – 1. detsember 1966 Taipei) oli kindral Hiina Vabariigi Rahvuslikus Revolutsiooniarmees.

Ta oli ka silmapaistev Hiina rahvuslane ja hiina moslemite juht. Ta oli huei rahvusest ja islami usku. 1920. aastate keskpaigast 1949. aastani juhtis ta koos oma lähedase liitlase Li Zongreniga Guangxi provintsi kohaliku sõjapealikuna, tema alluvuses oli arvestatavalt suur sõjaline vägi ning nad olid saavutanud suhtelise poliitilise sõltumatuse. Jiang Jieshiga tegi ta vahel koostööd, vahel suhtusid nad teineteisse kui rivaalidesse. Tema ning Li Zongren toetasid 1930. aastal kesktasandike sõjas jiangivastaste sõjapealike liitu, kuid toetasid teises Hiina-Jaapani sõjas ja Hiina kodusõjas Jiang Jieshi. Aastatel 1946–1948 oli ta esimene Hiina Vabariigi kaitseminister. Pärast kaotust kommunistidele 1949. aastal põgenes Bai Taiwanile, kus ta 1966. aastal suri.
Draakoni galerii

**Draakoni galerii** on Tallinna vanalinnas aadressil Pikk tn 18 asuv Eesti Kunstnike Liidule kuuluv kunstigalerii. 

Eesti vanim näitusegalerii Draakoni galerii asutati aprillis 1983 ja see allus algselt Kunstifondi Kesksalongile Ars. Näitusetegevus keskendus algusaastatel peamiselt Vabagraafikute Ühingu liikmete loomingu tutvustamisele. 

Draakoni galerii praegune näitusetegevus on keskendunud peamiselt eesti kaasaegsele maalikunstile, graafikale, fotokunstile ja skulptuurile ning installatsioonile.

## Viited
HOP galerii

**HOP galerii** on Tallinna vanalinnas aadressil Hobusepea 2 asuv Eesti Kunstnike Liidule kuuluv kunstigalerii.

2006. aastal loodud HOP galerii põhieesmärgiks on esitleda nii eesti kui ka välismaist professionaalset tarbekunsti ja disaini, tutvustada noorte kunstnike loomingut ning vahendada kontakte kunstniku ja publiku vahel.

## Viited
Vabaduse galerii

**Vabaduse galerii** on Tallinna vanalinnas aadressil Vabaduse väljak 6 asuv Eesti Kunstnike Liidule kuuluv kunstigalerii.

Eesti Kunstnike Liit on Vabaduse galerii ellu kutsunud mõeldes eelkõige seeniorieas kutselistele eesti kunstnikele, kelle kõrgetasemelised näituseprojektid vajaksid just neile mõeldud näitusekeskkonda. Viimane ei tähenda seda, et Vabaduse galeriis ei toimuks ka noorema kunstnikegeneratsiooni näitusi. Vabaduse galerii lisandus Eesti Kunstnike Liidu galeriide nimestikku 2007. aasta oktoobris. Galerii kuulus seni äriühingule Galerii-G OÜ, varem tegutses seal skulptorite galerii Sammas.

## Viited
Daugavgrīva kindlus

**Daugavgrīva kindlus** (saksa keeles Neumünde Schanz või Festung Dünamünde, poola keeles Twierdza Dynemunt, vene keeles крепость Дюнамюнде või Усть-Двинск) oli 1624. aastal Gustav II Adolfi valitsusajal rootslaste rajatud linnus Rootsi Liivimaal. See asus Väina jõe ja Lielupe jõe (vt Buļļupe) kokkuvoolude ääres, suudmealal enne Liivi lahte.

Umbveelisena on tänapäevani säilinud kindlustust ümbritsenud vallikraavid, mille järgi on aimatavad ka kunagised bastionid.

Ümbruskonna asustust on ajalooliselt nimetatud Daugavgrīvaks, mis tänapäeval moodustab Riia linnas ühe asumi.

Teispool jõge asus lähedal Dünamünde ordulinnus, mis 17. sajandil hävitati.

## Vaata ka
*Mīlestības saliņa
*Riia kindlus

## Välislingid
Unite the Armies. Save the Planet

**Save the Planet - Unite the Armies** on elukaitseteemaline liikumine, mille aluseks on Soome professorite Eero Paloheimo ja U. B. Lindströmi märgukiri ÜROle. Soome organisatsioon Vihreä Elämänsuojeluliitto on internetti üles pannud lehekülje unite-the-armies.org, kus kogutakse allkirju E. Paloheimo ja U. B. Lindströmi märgukirja ja elukaitseaate toetuseks.

## Ajalugu

* 2014. aastal pöördusid  Eero Paloheimo ja U. B. Lindström ÜRO peasekretäri ja sekretariaadi poole märgukirjaga, milles sisaldus idee, et ülemaailmse ökoloogiise katastroofi ärahoidmisele saaks suunata maailma eri riikide sõjalisi struktuure.
* Elukaitseline Soome organisatsioon Vihreä Elämänsuojeluliitto (*The Green Association for the Protection of Life*) algatas aastal 2015 professor Eero Paloheimo ja dotsent Leena Vilkka isikus liikumise *Save the Planet. Unite-the-armies*., millel on 2016. aastast oma koduleht, kus kogutakse ideele toetusallkirju kogu maailmast.
* 2016. aasta algusest, kui alustati ökoarmee loomise üle arutelusid ja selle idee tutvustamist, on internetis üleval 9 keeles pöördumise tekst koos selgitustega ja igaüks võib anda sellele oma toetusallkirja. 2016. aasta oktoobriks on kogunenud üle ligemale 2000 allkirja 50 maalt, sh Eestist. Mittepoliitilise loomuga Soome Rohelise Elukaitseliidu algatatud liikumine on avatud teistele huvitatud liikumistele koostööks.

## Põhiidee

Märgukirjas esitatakse mõte, et praeguses pikaajalise kestusega, kuid pöördumatuks muutuda ähvardava ökoloogilise katastroofi olukorras tuleks ÜRO-l toetada ideed, et riigid annaksid teatava osa oma militaarstruktuuridele minevaist kulutustest ökoarmee loomiseks. See distsiplineeritud ja tehnoloogiavõimekas jõud tegeleks planeedi kõige suuremate katastroofikollete likvideerimisega ja säästliku eluviisi huvides uute loodusalade loomisega. *Save the Planet - Unite the Armies* on poliitikaväline liikumine, mis otsib võimalusi koostööks teiste huvitatud organisatsioonidega, et maakera eri paigus oleks võimalik vastava võrgustiku toel parandada maailma ökoloogilist seisundit. 

## Viited

## Kirjandus

*Eero Paloheimo. "Tuleviku Euroopa. Veel sündimata sugupõlvede tee". Soome keelest tõlkinud ja toimetanud Kalle Kurg, kommenteerinud akadeemik Jüri Martin. Tallinn, Ilo 2004. ISBN 9985-57-537-7. (*Syntymättömien sukupolvien Eurooppa*. WSOY, 1996. ISBN 951-0-20480-3)

## Välislingid

* *Vihreä Elämänsuojeluliitto - The Green Association for the Protection of Life* http://www.vesl.fi
**Save the planet - Unite the Armies.  Give the armies a new, positive task: protect the environment*. http://unite-the-armies.org
* Eero Paloheimo. http://www.eeropaloheimo.fi/category/mielipiteita/ Arvamusi
* Eero Paloheimo. Koduleht
* Kalle Kurg. "Ühisosa või hukk!" (Vestlus Eero Palohimoga militaarjõudude kasutamisest maailma ökoloogiliste probleemide leevendamiseks.) http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c21-teadus/uhisosa-voi-hukk/- Sirp nr. 40, 7. oktoober 2016, lk 4-6. 
* Allkirjastamise lehekülg http://unite-the-armies.org/en/votes/new "Save the planet - Unite the Armies" internetiportaalis.
Lahad Datu

**Lahad Datu** on linn Malaisia Sabahi osariigis, Lahad Datu piirkonna halduskeskus. See asub Kalimantani saare kirderannikul Denti poolsaarel.

Elanike arv oli 2010. aasta seisuga 27 887.

Linna ümbritsevad kakao- ja palmiõliistandused. See on ka oluline puidu ekspordisadam.

2013. aastal toimus seal Lahad Datu konflikt.
Hobusepea Galerii

**Hobusepea Galerii** on Tallinna vanalinnas Hobusepea 2 asuv Eesti Kunstnike Liidule kuuluv kunstigalerii.

Hobusepea galerii avati 2003. aasta jaanuaris ja loodi eelkõige kaasaegse kunsti eksponeerimise võimaluste laiendamiseks. Hobusepea Galerii prioriteetideks on nüüdiskunsti *non-profit* näitused, eesti tippkunstnike sooloprojektid, samuti saavad galeriis soovi korral esinemiseks ruumi ja aja erinevate Kunstnike Liidu alaliitude projektid. Galerii suurimateks eesmärkideks on nüüdiskunsti väärtustamine ja noorte kunstnike loomingu tutvustamine.

## Viited
Plisa (Biarezina lisajõgi)

**Plisa** ehk **Plissa** on Dnepri valglasse kuuluva Biarezina (ka Berezina või Bjarezina) jõe parempoolne lisajõgi Valgevene Minski oblastis Smalavičy ja Barysaŭ rajoonis. Valgevene keeles on jõe nimi *Рака Пліса, прыток Бярэзіны* (taraškievica). Jõe pikkus on 64 km.

Valgevene territooriumil on veel 2 väiksemat Plisa-nimelist jõge: Nemunase jõe 25 km pikkune vasakpoolne ja Dnepri valglasse kuuluva Bobri 24 km pikkune, samuti vasakpoolne lisajõgi.

Biarezina lisajõgi Plisa algab Valgevene keskel paikneva Minski kõrgustiku õrna kaldega (6–17 m) idanõlvadelt. Keskmine veepinna kalle on 0,7%. Jõesäng on üldiselt sirge, vaid alamjooksul trapetsikujuline, laiusega kohati 0,8–1,2 km laialihargnev. Veetulvade periood on tavaliselt märtsi lõpus ja maksimaalne üleujutuskõrgus on olnud 2,6 meetrit.

2009. aasta mais võeti kasutusele väike hüdroelektrijaam Zhodino, võimsusega 30 kW, mida peetakse üheks põhjuseks, miks veetase jões on tunduvalt alanenud.

* Veehoidlad: Smaljavitskaje ja Žodzinskaje.
* Jõeäärsed linnad on Smalavičy, Žodzina, Barysaŭ ja küla Plisa.

## Vaata ka
* Plisa (Bobri lisajõgi)
* Plisa (Nemunase lisajõgi)

## Viited

## Välislingid
* Plisa jõgi, Maailma jõed. Jõed riigiti. Valgevene jõed (ru:Реки мира. Реки по странам » Реки Белоруссии.), (vene keeles)
Heino Dengo

**Heino Dengo** (9. juuni 1922 Tallinn – 4. veebruar 2002 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja sporditegelane. 

Ta töötas aastast 1939 kuni 21. juunini 1940 trükkali abina trükikojas Nool ning siis kuni mobilisatsioonini käsiladujana trükikojas Vaba Maa / Punane Täht. 

2. juulil 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, kus teenis tööpataljonis, Eesti Laskurkorpuses ning 1943. aastast Eesti partisaniliikumise keskuses Ivanovo oblastis ja Leningradis. Leningradis komandeeriti trükitöölisena ajalehemurdjaks Eesti Riikliku Kirjastuskeskuse trükibaasi. 

Lõpetas 1948. aastal Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli, õppis hiljem Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Leningradi Kõrgema Parteikooli kaugõppeosakonnas. 

Aastast 1944 töötas ajalehe Noorte Hääl toimetuses, 1945–1946 sõjalis-kehakultuuriosakonna juhataja, 1948–1962 vastutav sekretär, 1962–1982 oli Õhtulehe peatoimetaja. 

Oli 1955–1965 Lauatenniseföderatsiooni aseesimees, 1965–1975 Tallinna linna spordikomisjoni aseesimees.

Heino Dengo suri 4. veebruaril 2002 Tallinnas ja ta maeti 9. juulil 2002 Rahumäe kalmistule.

## Isiklikku
Tema tütar Viivi Dengo (sündinud 1945) töötas palju aastaid Õhtulehe keeletoimetajana.

## Tunnustus
* 1974 Eesti NSV teeneline ajakirjanik

## Viited

## Välislingid
* Biograafia ESBL-is
Plisa (Bobri lisajõgi)

**Plisa** ehk **Plissa** (valgevene *Пліса*) on Dnepri valglasse kuuluva Bobri jõe vasakpoolne lisajõgi Viciebski oblasti Tałačyni rajoonis ja Minski oblasti Krupki rajoonis. Jõe pikkus on 24 km.

Plisa algab Tałačyni rajooni põhjaosas paikneva Ramanavka küla läheduses.

## Vaata ka
* Plisa (Biarezina lisajõgi)
* Plisa (Nemunase lisajõgi)

## Viited

## Välislingid
* Pilte Plisast
Chen Cheng

**Chen Cheng** (hiina: 陳誠; 4. jaanuar 1897 – 5. märts 1965) oli Hiina poliitik ja sõjaväelane, ta oli üks peamistest Rahvusliku Revolutsiooniarmee juhtidest teise Hiina-Jaapani sõja ning Hiina kodusõja ajal. Pärast kodusõja lõppu kolis ta Taiwanile, kus ta oli Taiwani provintsi kuberner ja Hiina Vabariigi asepresident. Ta esindas Hiina Vabariiki ka visiitidel Ameerika Ühendriikidesse. Tema algatusel viidi Taiwanil läbi maa- ja maksureforme, mis muutsid kommunismi kohalike jaoks ebaahvatlevaks, kuna nad said maad omada. Tema alias oli Chen Tsyr-shiou.
Li Zongren

**Li Zongren** või **Li-Tsung-jen** (hiina: 李宗仁; 13. august 1890 Guilin Shi – 30. jaanuar 1969 Nanjing Shi) oli mõjukas Guangxi sõjapealik ja Guomindangi väejuht põhjaekspeditsiooni, teise Hiina-Jaapani sõja ning Hiina kodusõja ajal. Ta oli ka Hiina Vabariigi asepresident ja presidendi kohusetäitja.

1965. aastal asus ta elama Hiina Rahvavabariiki.

## Viited
Vladimir Galkin

**Vladimir Galkin** (23. juuli 1888 Valga – 23. detsember 1925) oli vene rahvusest Eesti sõjaväelane, leitnant.

## Elukäik
Ta sündis 1888. aastal Valgas. Gümnaasiumi lõpetas Pärnus. 

1905. aastal astus vabatahtlikuna ihukaardiväe 6. tragunipolku. Samal aastal saadeti ta õppima Tveri ratsaväekooli, pärast selle lõpetamist 1908. aastal edutati ta kornetiks ja määrati teenima 2. Pavlogradi kaardiväe husaaripolku. Kuid kaardiväeteenistus ei olnud talle hingelähedane ning märtsis 1909 lahkus ta teenistusest ja alustas tööd ametnikuna rahandusministeeriumis.

1915. aastal sai ta 3. Doni kasakapolgu koosseisus Vubisi jõeäärses lahingus haavata. Pärast paranemist jätkas ta teenistust Õhuväe 10. lennueskadrillis ning oli seejärel 5. armee lennusalgas algul adjutant, hiljem lendurvaatleja. Septembris 1916 astus ta Sevastopoli lennukooli, mille lõpetas aasta hiljem. 28. augustil kaotas ta lennuk juhitavuse, kuid Galkin pääses põrutusega. Novembris 1917 arreteerisid bolševikud ta, kuid tal õnnestus vahi alt põgeneda ja naasta kodulinna Valka. Vene kodusõjast võttis ta osa Loodearmee koosseisus, algul vabatahtlike lennueskadrillis Stanisław Bułak-Bałachowiczi staabi alluvuses, seejärel (juulist 1919) armee õhuväeüksuse ülema alluvuses. 22. juulil 1919 sai temast Loodearmee 2. lennusalga ülem.

22. jaanuaril 1921 ilmus registreerumisele Eesti sõjaväkke, ta oli sel ajal laeva masinist ja just merelt saabunud. Võeti arvele sõjaväelendurina ning arvati reservi. Kuna tema eesti keele oskuses kaheldi, siis saadeti ta jaanuaris 1924 eesti keele eksamile. Ta sooritas selle ning 30. aprillil 1924 esitas palve ennast lennuväeteenistusse võtta, kuid see lükati tagasi. 9. detsembril 1924 korda ta palvet ning alates 21. jaanuarist 1925 võeti leitnandi auastmes Lennuväerügementi lenduriks. Positiivsele otsusele aitas kaasa ilmselt see, et ta oli olnud üks esimesi ohvitsere, kes 1. detsembril 1924 hommikul omal algatusel Sõjavägede Staapi ilmus, et mässu mahasurumisele kaasa aidata. Ta arvati Balti jaama tagasivõtmiseks moodustatud grupi koosseisu.
 
28. aprillil 1925 viidi ta üle 1. Soomusrongirügementi soomusrongi Kapten Irv kuulipildujakompanii vaguniülemaks.

## Tunnustus
*Püha Georgi orden, 4. järk
*Püha Vladimiri orden, 4. järk mõõkade ja lehviga
*Püha Anna orden, 3. järk mõõkade ja lindiga
*Püha Stanislavi orden 3. järk mõõkade ja lehviga 
*Püha Anna orden, 4. järk "Vahvuse eest" 
*Püha Stanislavi orden, 2. järk mõõkade ja lehviga

## Kirjandus
*Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Lennart Vercamer (koostajad). *Põhjakotkad. Eesti lendurid ja lendurvaatlejad [[Vene Keisririik|tsaariajast]] kuni 1940. aastani*. Tallinn, 2011.

## Välislingid
* Ohvitseride andmekogu
Hami keel

**Hami keel** (*ǀXam Kaǃkʼe*) on lõunakhoisani keelte hulka kuulunud keel, mis suri välja 20. sajandil. Keelekood on **xam**.

Hami keel oli praegu välja suremas oleva nuu keelega lähedases suguluses.
Koela Kivipõllumägi

**Koela Kivipõllumägi** oli Muinas-Eesti aegne maa-alune kalmistu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Koelas Triki talu põllul.

## Muistise kirjeldus
Muistis on paiknenud Triki talu põllumaal kõrgeimas kohas. Tänapäeval tähistab maa-alust kalmistut 1 või 2&nbsp;m laiune ja 2&nbsp;m kõrgune kividevarevöönd. Kivivare vahel on kasvanud väiksemaid puid ja põõsaid. Algse maa-aluse kalmistu täpsetes mõõtmetes ei olda kindlad, kuid arvatakse, et säilinud on vähem kui 10%.

## Hävinemine
Muinasaegse maa-aluse kalmistu hävitamine algas 1910. aastal, kui sealt hakati kruusa kaevandama. Suurem häving on aset leidnud 1955. aastast alates. Kaevandid on täidetud põllukividega.

## Arheoloogilised uuringud
Maa-alust kalmistut on inspekteerinud arheoloog Artur Vassar. Juba siis leiti põletusmatusekohast hõbemünt. Teine arheoloogiline uuring metallidetektoriga viidi läbi 2000. aasta suvel ning tehti ka väike süvend.

## Arheoloogilised leiud
Kalmistust on aja jooksul leitud 90&nbsp;cm sügavuselt odaotsi, rauatükke, nööbikujulisi pronksesemeid. Tänapäevaks on leiud väljaarvatud ühe odaotsa. Kruusa kaevandamise ajal on leitud kalmest hulk inimluid. 2000. aastal leiti kalmest leiti 5.-6. sajandi pKr aja esemed nagu ambsõlg, hõbesõrmus, pannal, nuga ning hulk raudneete.

## Dateering
Muistis on dateeritud 5.–7.sajandisse pKr.

## Vaata ka
*Koela Varetemäe asulakoht

## Viited

## Välislingid
*
* http://laanemaa.arheoloogia.info/muistised/koela-kalmistu
Hami ja khomani südamaa

**Hami ja khomani südamaa** (*ǀXam and ǂKhomani heartland*) on alates 15. maist 2004 UNESCO kultuuripärandi nimistu proovinimekirja kuuluv kahest piirkonnast koosnev ala Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis. Esimene piirkond paikneb Upingtonist lõunas, teine põhjas. 

Hamid ja khomanid (õigemini nuud) olid kaks sugulaskeeli kõnelevat bušmanite rühma; nad kõnelesid lõunakhoisani keelte hulka kuuluvaid hami (välja surnud) ja nuu keelt (välja suremas). Mõlema rahva järglaste seas on afrikaani keelt kõnelevaid värvilisi.

Mõlemad piirkonnad on täpselt piiritlemata. Need on poolkõrbe ja kõrbealad. Lõunapoolne piirkond on osa Ülem-Karoost, põhjapoolne piirkond osa Lõuna-Kalaharist. Mõlemas piirkonnas on arvukalt arheoloogilisi muistiseid, sealhulgas hiliskiviajast. Lõunapoolses piirkonnas on palju kaljujooniseid.       

## Välislingid
*Tutvustus UNESCO saidil
Jalukse Tiinamägi

**Jalukse Tiinamägi** ehk Suistemägi on Jalukse Eesti noorema kiviaja ajastu kalmistu Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Jalukse küla lähistel Auaste küla maadel.

## Muistise kirjeldus

Muistis on tänapäeval suures osad hävinud, säilinud on see vaid põhjapoolsel maa-alal kahe künkana. Üks kalmeküngas on ovaalse põhiplaaniga, põhja-lõuna suunas 25&nbsp;m pikk ja 10&nbsp;m lai. Teine küngas asetseb esimesest 5&nbsp;m kaugusel idapoolses otsas ning on 120&nbsp;m pikk ja kuni 30&nbsp;m lai. Kuna ülejäänud noorema kiviaegse kalmistu maa-ala on 1929. aastast alates kruusakaevandamisega hävitatud, siis ei ole kindel, kui suur võis see matusepaik varasematel sajanditel olla ning milline võis olla matmisviis.

## Dateering
Muistis on dateeritud II aastatuhandesse e.m.a.

## Asukoht
Jalukse Tiinamäele pääseb, kui pöörata Tallinna–Keila–Haapsalu maanteelt kruusateele, pöörates 190–415&nbsp;m kagu poole.

## Viited

## Välislingid
*
Russell Peters

**Russell Dominic Peters** (sündinud 29. septembril 1970 Torontos) on India juurtega Kanada päritolu näitleja ja koomik. Ta teeb sageli nalja etniliste stereotüüpide üle. 

## Tunnustus
*2008 Gemini auhind
Arnold Allebras

**Arnold Gotlieb Allebras** (28. märts 1905 Tallinn – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kadett).

Allebras langes 1. detsembri riigipöördekatse ajal, kui kommunistid üritasid vallutada Tondi kasarmuid. Mässus langenute ühine matusetalitus toimus 4. detsembril 1924 Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste, ka Allebrasi oma, matuserongkäigus Rahumäe kalmistule.

Allebrasi haual on maapinnaga tasa olev Vabadusristi kujutisega lubjakivist plaat. See on üks väheseid seda tüüpi säilinud algseid plaate. Hauaplaat püsis omal kohal kogu Nõukogude aja, ehkki kalmistul hävitati Eesti Vabariigi eest langenute hauatähiseid. 

## Välislingid
*Kanne Haudis
Afeni Shakur

**Afeni Shakur** (sünninimi **Alice Faye Williams**; 10. jaanuar 1947 Lumberton, Põhja-Carolina – 2. mai 2016 Sausalito, California) oli USA muusikamänedžer, heategevuse korraldaja ja organisatsiooni Mustad Pantrid aktivist. Ta oli varalahkunud räppari Tupac Shakuri ema. Ta kaitses kohtus end ise, kui teda süüdistati Black Panthersi liikmena pommirünnakute korraldamise kaasosaluses. 

## Seotus muusikatööstuse ja heategevusega
Täpselt üks aasta pärast Tupacu surma rajas Afeni Tupacu surmajärgsetelt albumitelt teenitud rahaga Georgia osariigis baseeruva Tupac Amaru Shakur Sihtasutuse, mis pakub noortele inimestele kunstiprogramme. Veel asutas ta Amaru Entertainmenti, mis haldab Tupacu seni avaldamata stuudiosalvestisi. Hiljem on ta asutanud moeriietusega tegeleva Makaveli brändi. Kõik Makaveli brändi tulud lähevad tema heategevusasutusele Tupac Amaru Shakur Sihtasutusele.

### Kohtukeeld Death Row Recordsi vastu
Teadaolevalt oli Shakur Föderaalkohtus 20. juulil 2007, et saada kohtukeeld, mis keelaks Death Row Recordsil müüa Tupacu seni avaldamata stuudiolindistusi. Death Row Records aga ei suutnud tõestada, et salvestised polnud osa pankrotilahendusest. Afeni asutas plaadifirma Amaru Records, et Tupacu salvestisi&#x5B;*<span title="This claim needs references to reliable sources. (July 2010)">volituses vaja</span>*&#x5D; väljastada. Afeni Shakur võitis kohtuasjas Death Row Recordsi ja sai kätte 150 poja lõpetamata lugu. 

### Külalisesinemised, loengud jms
Lisaks heategevusele on Shakur üle USA teinud külalisesinemisi, pidanud loenguid jne. 6 veebruaril 2007 oli Shakur peakõneleja Vanderbilti mälestamisel Mustanahaliste Ajaloo Kuul. Tema kõnet saab kuulata lingil: Afeni Shakuri peakõne 02-06-07

### Surm
Ta suri 2. mail 2016 õhtul Sausalitos California osariigis.

Jaoskond vastas väljakutsele võimaliku südame seiskumise kohta Davise kodus umbes kell 21.30 esmaspäeval. Afeni toimetati kohalikku haiglasse, kus ta suri 22.28 kohaliku aja järgi. Arvatav surma põhjus on südameatakk.

## Vaata ka

## Viited

## Välislingid
Blackburn with Darwen

**Blackburn with Darwen** on tervikomavalitsus Põhja-Inglismaal Lancashire'i krahvkonnas. See koosneb Blackburni ja Darweni linnast ning neid ümbritsevatest küladest.

Omavalitsuse elanikest olid 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 52,6% kristlased ja 27% moslemid. 20,4% elanikest on Lõuna-Aasia päritolu.

## Viited

## Välislingid
Altee

**Altee** (*Althaea*) on kassinaeriliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

## Liike

**Althaea cannabina* (kanepaltee)
**Althaea officinalis* (harilik altee)

Ravimtaimed

Althea officinalis L., Malvaceae

Harilik altee, tokkroos.

Altee on aedades kasvatatav, harva metsistuv mitmeaastane ravimtaim kõrgusega 60-150cm. Vars on püstine, viltjaskarvane 3-5 hõlmaliste täkiliste lehtedega. 

Leherootsud enamasti lehelabast lühemad. Alumised lehelabad laimunajad kuni neerjad südaja alusega, ülemised piklikmunajad või munajad, õied 2- või 3-kaupa 

keskmiste varrelehtede kaenlas, võrdlemisi suured, läbimõõduga 20-30 mm. Kroonlehed kahvaturoosad kuni valged. Vili koosnev 15-22 osaviljast. Õitseb juunist 

septembrini.

Tööstuslikud kultuurid asuvad Ukrainas ja Põhja-Kaukaasias. Võimalikult vara kevadel külvatakse altee niisutatud ja kergelt kuivatatud seemned 1-2cm 

sügavusele. Reavahe 60 cm, külvinorm 8-10 kg/ha. Taimed tärkavad 6-18 päeva pärast. Et reavahede harimist õigeaegselt alustada, soovitatakse külvata koos 

kiiresti tärkava salati või sinepiga, et read oleksid nähtavad. Sinepitaimed eemaldatakse pärast altee tärkamist. Vastavalt vajadusele kohendatakse 

reavahesid ja puhastatakse read umbrohust. Saak kogutakse 2- või 3-aastastelt tsimedelt hilissügisel.

Ravimina kasutatakse juuri - radix Althaeae. Juured kaevatakse või küntakse maa seest välja, pestakse, lõigatakse 20-25 cm pikkusteks tükkideks ja 

kuivatatakse temperatuuril mitte üle 40 kraadi. (see ümmargune kraadi märk) Sageli aga lastakse juuri pärast pesemist pisut närbuda, kaabitakse neilt siis 

hall korgikiht maha ja kuivatatakse nad lõplikult.

Kuivatatud droogis ei tohi olla üle 14% niiskust, üle 3% puitunud juuri või juurika osi, üle 3% halvasti koorest puhastatud juuri, üle 0,5% mineraalseid ja 

orgaanilisi lisandeid. Põletamisel ei tohi droogist jääda rohkem, kui 8% tuhka.

Droog sisaldab kuni 35% lima, kuni 37% tärklist, suhkrut (10%) ja pektiinainet (11-16%). Lima sisaldus juurtes on sügisel kõige suurem. Lima koosneb 

heksosaanidest. Juured sisaldavad veel 2% aspargiini, 1,7% rasvõli ja ligi 5% mineraalsoolasid, peamiselt fosfaate.

Altee juuri kasutatakse röga lahtistava, pehmendava ja põletikuvastase vahendina, ülemiste hingamisteede haiguste korral, ka gastriitide koliitode ning mao- 

ja kaksteistsõrmiksoole haavandite puhul.

Altee juuri kasutatakse leotisena - infsum radicis Althaeae, keedisena - decolum Althaeae, teena ja siirupina - sirupus Althaeae.

Üks osa sissekandest pärineb raamatust "Eesti NSV ravimtaimed".
Siim Lill

**Siim Lill** (pseudonüüm ka **Slim Lill**; sündinud 2. novembril 1987) on eesti luuletaja, kunstnik, muusik, etenduskunstnik ja kultuurikorraldaja.

Ta on üks rühmituste ISAH ja Svabariiklased asutajaliige ning *performance*-äng-*art* kollektiivi Iso Pullo liige.

Siim Lill on EYS Veljesto liige.

## Teoseid
Luuletusi väljaannetes Postimees, Värske Rõhk ja Müürileht.
*"Ma nutan". Bibliofiilne väljaanne. Peedu: [Cum impensis et privilegiis auctoris], 2014
*"Jeesusteippi". Bibliofiilne väljaanne. Peedu: [Cum impensis et privilegiis auctoris], 2014
*Tekst kogumikus "Marie Underi «Sonetid». Viiskümmend tänapäeva luuletajat kõneleb Marie Underiga". Koostanud Hasso Krull ja Carolina Pihelgas. Eesti Keele Sihtasutus, 2015

## Tunnustus

* 2020 Sirbi laureaat

## Välislingid
*Müürileht, jaanuar 2015
*Müürileht, märts 2015
*Siim Lill esinemas festivalil "Hullunud Tartu" (2015)
*http://isopullo.eu
August Udras

**August Udras** (18. september 1901 Lasva vald, Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kadett).

Udras astus septembris 1924 sõjakooli. Ta langes 1. detsembri riigipöördekatse ajal, kui kommunistid üritasid vallutada Tondi kasarmuid. 

Mässus langenute ühine matusetalitus toimus 4. detsembril 1924 Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Udrase oma) Balti jaama ning ta maeti hiljem Vastseliina kalmistule.
Woldemar

**Woldemar** (suri 1216) oli Polotski vürst umbes aastast 1184 kuni 1216. Vene allikates tema kohta andmeid pole. Enamik tema kohta käivast infost on pärit Henriku Liivimaa kroonikast, kus teda nimetatakse Polotski Woldemariks (*Woldemaro de Ploceke*) ja Polotski suureks kuningaks (*magnus rex*).
Rossohhan

**Rosohan** (ukraina keeles: *Росоха́н*) on mägijärv põliste metsadega kaetud Metsa-Karpaatide kõrgustikkudel Ivano-Frankivski oblasti Rožnjativi rajoonis Lääne-Ukrainas. 

## Üldandmeid ja geograafiline asend
Järve pinna kõrgus merepinnast on 1120 meetrit, suurim sügavus 2,8 meetrit ja sõltuvalt sademete hulgast ka 4–4,5 meetrit.

Järv jääb Gorganõ eelmäestike Aršitsa mägialadelt voolava 12 km pikkuse Mšana jõe valglasse.

Ukraina linnadest lähimad on Ivano-Frankivski oblasti suurimad Ivano-Frankivsk, Kaluš ja Kolomõja. 
Järvele pääseb talispordisõpradele tuntud Osmoloda külast, kust sinna läheb umbes 13 km pikkune looduskaunis ja tähistatud rada kõrvuti Mšana jõeoruga.   

## Tekkimine
Rosohan paikneb Mentšeliki (ka Üla-Mentšeliki) mäe (1557 m) jalamil ja lähim naaberjärv on Aršitsa. Karpaatides 1450–1800 meetri kõrgusel merepinnast on leidunud rohkem kui 30 alpijärve, mille tekke põhjuseks peetakse nõgude täitumist iidsete liustike sulavetega. Pindalalt järved ei ole kuigi suured ja sügavus ulatub 1,5 – üle 3 meetri, aga need ”mägede silmad” veetlevad lummavate vaadete ja ümbritseva maastikega. Vastavalt kohalike elanike uskumustele järved kiiravad vaimset salapära ja ligipääsmatust, nad kutsuvad ja seejärel karistavad kõiki neid, kes langesid kiusatusse nende hüplevate lainete särast.

Nende suletud järvede tekke põhjuseks võib pidada nii maalihet kui ka meteoriiti.

## Iseloomustus
Järve vesi on kristallselge, külm ja läbipaistev. Veetemperatuur ei tõuse üle +15 kraadi. Põhi on kivine. Kaldanõlvadel on liustikest vabaneva sulavee üleujutustes kaadunud puid.

Järves ei leidu mikroorganisme ega kalu ning veealune floora on väga vaene. Seal on ebaõnnestunud kõik katsed kasvatada kalu. 

Järve kaldanõlvad on järsud ja kivised, kohati kaetud sajandivanuste mändidega. Järve ümber kasvab ülitihe mets, kus on valik alpi- ja metsataimekooslusi.

## Viited

## Välislingid
Kaamellased

**Kaamellased** (*Camelidae*) on sõraliste seltsi mõhnjalaliste alamseltsi ainus retsentne sugukond. Nad on levinud Lõuna-Ameerikas ning Aafrika ja Aasia mõnedes kõrbelistes osades.

## Perekonnad ja liigid
Kaamellaste sugukonda kuuluvad 7 retsentset liiki kahest perekonnast, sealhulgas 4 kodustatud liiki.
Mõhnjalalised

**Mõhnjalalised** (*Tylopoda*) on sõraliste alamselts, mille ainus retsentne sugukond on kaamellased. Mõhnjalalisi on peetud ka eraldi seltsiks.

Mõhnjalaliste eritunnuste seas on loote arengu eripärad. Amnioni, allantoisi ja rebukoti ehitus ja areng on tunduvalt teistsugused kui teistel sõralistel. Platsenta on difuusne, algelisem kui teistel sõralistel. 

Nende jäsemetel on kaks varvast, millel on nürid kõverad küünised. Sõrg puudub. Kõndides nad ei toetu varbaotstele nagu teised sõralised ja paljud muud imetajad, vaid kõigile varbalülidele. Talla moodustab pehme elastne sidekoeline  mõhn (või kaks mõhna), mille järgi mõhnjalalised on nime saanud.

## Taksonoomia
Mõhnjalaliste sugukonnad jaotuvad nii:
**sugukond†*[[Homacodontidae]]* (*Altiaconodontidae*, *Bunomerycidae*)
*ülemsugukond †*[[Anoplotherioidea]]*
** sugukond †*[[Anoplotheriidae]]*
** sugukond †*[[Cainotheriidae]]*
** sugukond †*[[Dacrytheriidae]]*
* ülemsugukond *[[Cameloidea]]*
** sugukond †*[[Oromerycidae]]*
** sugukond *Camelidae* (kaamellased)
* ülemsugukond †*[[Oreodontoidea]]*/*[[Xiphodontoidea]]*/*[[Merycoidodontoidea]]*
** sugukond †*[[Agriochoeridae]]*
** sugukond †*[[Merycoidodontidae]]*
** sugukond †*[[Xiphodontidae]]*

Väljasurnud sugukondadena on kirjanduses välja toodud ka   
*[[Amphimerycidae]]* ja *[[Poebrotheriidae]]*.
Jaunmārupe

**Jaunmārupe** (varasema lätikeelse nimega *Švarcenieki*, *Pavasari*) on küla (*lielciems*) Lätis Mārupe piirkonnas (enne 2009 Riia rajoonis) Neriņa jõe kaldal. Küla asub Riia kesklinnast 16 kilomeetri kaugusel ja merepinnast 10 meetri kõrgusel.

Ajalooliselt jäid asula alad Riia kreisi Sloka kihelkonda. Küla tekkis 1970. aastal, mil liideti endise Švarcenieki mõisa (*Schwarzeckshof*) kohale tekkinud asula ja «Mārupe» kolhoosi keskuseks olnud **Mazcena** küla. asula vanemas osas domineerivad korterelamud, uuemal ajal on sinna ehitatud ka individuaalelamuid.

Asulas asub muu hulgas looduspark, algkool, Mārupe muusika- ja kunstikool, raamatukogu, lasteaed, tenniseklassiga spordikool. Külas tegutsevad mitmed põllumajandusettevõtted, kus kasvatatakse kurke ja tomateid.
Gostiņi

**Gostiņi** (varem *Glazmanka*'. saksa *Trentelberg*, juudi *ankere*) on Lätis asuva Pļaviņase linna osa; aastatel 1933–1956 oli see iseseisva linna staatuses.

Asulat on mainitud alates 18. sajandist. 1830. aastal oli see alev, kus elasid põhiliselt juutidest kaupmehed ja käsitöölised. Alev kuulus Vitebski kubermangu ning paiknes Liivimaa ja Kuramaa kubermangu piiriala lähedal. 1920. aastal läks alev Läti Vabariigi koosseisu ja sai 1933. aastal linnaks.

Teise maailmasõja ajal rajasid saksa okupatsiooniväed alguses linna geto, aga 31. juulil 1941 geto likvideeriti ning linna juudid hukati.

1956. aastal iseseisev linn kaotati ja see läks Pļaviņase linna koosseisu.
Zilaiskalns

**Zilaiskalns** on küla (*ciems*) Lätis Valmiera piirkonnas. Zilaiskalns on Zilaiskalnsi valla keskus. 

Zilaiskalns asub merepinnast 70 meetri kõrgusel. Seal on raamatukogu. Külas on Zilaiskalnsi bussipeatus.

Asula asub 10 km kaugusel Valmiera raudteejaamast. Küla lähistel asub 126,6 meetri kõrgune (suhteline kõrgus 66,6 meetrit) Zilaiskalnsi mägi, mille järgi küla on nime saanud. Mägi on oma olemuselt voor, millel asub lätlaste muinasasula. On oletatud, et tegemist on Beverini linnusega, kus elas latgalite vanem Talibald. Paik on arheoloogilise mälestisena muinsuskaitse all. Seal asub ka endine liiva- ja kruusakarjäär, kuhu tänapäeval on rajatud krossirada.

Zilaiskalns tekkis XX sajandi keskel turbalõikajate asulana Mujāni küla aladele. Aastal 1961 sai asula alevi õigused. Aastal 1990 sai alevist taas küla. Enne aastat 2009 asus Zilaiskalns Valmiera rajoonis, aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.

## Elanikkond


* 1153 (1970)
* 926 (1979)
* 1028 (1989)
* 855 (2000)
* 874 (2009)

* 759 (2011)
* 729 (2016)
* 757 (2021)
* 742 (2025)


## Viited
Naabrivalve

**Naabrivalve** on kogukondlik liikumine, mis seisneb elanike ühises kodupiirkonna jälgimises, et vähendada anonüümsust ja kuritegevust ning suurendada turvalisust ja heakorda. Naabrivalve liikumine sai alguse Ameerikas.

## Vaata ka
*MTÜ Eesti Naabrivalve

## Viited
Ērgļi (Bauska piirkond)

**Ērgļi** (varasemad nimed *Klicnere, Sarkanpaņemune*) on küla (*vidējciems*) Lätis Bauska piirkonnas Brunava vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus vald Bauska rajooni. Asula asub Mēmele jõe vasakul kaldal merepinnast 25 meetri kõrgusel. Asulast 20 km kaugusel on Bauska linn.

Asula tekkis pärast Teist maailmasõda endise Brunava mõisa südame lähedale.

Asulas asub kooperatiivühistu "Brunavas dzeņi", Brunava raamatukogu, arstipunkt ja mitu kauplust.
Katlakalns (Ķekava piirkond)

**Katlakalns** on küla (*ciems*) Lätis Vidzemes Ķekava piirkonnas Ķekava vallas. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Riia rajooni. Asulast 7 km kaugusel on Ķekava ja 12 km kaugusel Riia. Küla asub merepinnast 5 meetri kõrgusel.

Asulas on Katlakalnsi luteri kirik, algkool, kultuurimaja, kauplus, raamatukogu, lasteaed. Külas asuvad Pagrieziens uz Pļavniekkalnu, Pļavniekkalnsi, Katlakalnsi, Katlakalna tautas namsi, Katlakalna kapi, Mākoņkalnsi, Dzelzskalni, Kalnavoti, Ādiņase, Jaunā kalna iela, Ziedonise, Veczariņu iela ja Vidēji bussipeatus.

Katlakalnsi kirik ja selle orelirõdu on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Kohaliku kaitse all on Saulieši linnamägi ja asulakoht.

Looduskaitse all on Garlieb Merkeli nimeline dendraarium "Katlakalnsi männid", neli mändi ja üks sanglepp.

Küla on tekkinud kolme vana küla - Pļavniekkalnsi, Ģipšustūrise ja Ziedonise, samuti ka uue individuaalelamute piirkonna Akmeņsala liitumisel. Ziedonis tekkis suvitusasulana männimetsa alla, seal asuvad kirik ja kalmistu, Pļavniekkalnsis asub vana Katlakalnsi vallamaja, selle aladele jäävad nii lasteaed kui ka raamatukogu. Ģipšustūris tekkis lubjavabriku töölisasulana vana kipsikarjääri juurde.

## Elanike arv


* 182 (1969)
* 222 (1970)
* 361 (1979)
* 500 (1989)
* 487 (2000)

* 1200 (2006)
* 1823 (2011)
* 2187 (2021)
* 2582 (2026)


## Viited
Jaunbērze

**Jaunbērze** (varasem lätikeelne nimi *Grundmaņi*) on küla (*lielciems*) Lätis Zemgales Dobele piirkonnas Jaunbērze valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Dobele rajooni. Asulast 15 km kaugusele jääb Dobele linn. Küla asub merepinnast 12 meetri kõrgusel.

Pärast Teist maailmasõda asus asulas kolhoosi "Bērze" keskus. 

Asulas on muu hulgas neli kauplust, kohvik, põhikool, eelkooliealiste haridusasutus "Minkuparks", raamatukogu, kultuurimaja, arstipunkt. 

Aastal 2015 oli külas 684 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 601.

## Viited
Īle

**Īle** on küla (*vidējciems*) Lätis Zemgales Dobele piirkonnas, Īle valla halduskeskus. 

Enne 1. juulit 2009 kuulusid vald ja küla Auce ja hiljem Dobele rajooni. Aastail 2009–2021 jäi Īle Auce piirkonda. Asulast 12 km kaugusel on Auce linn ja 22 km kaugusel Dobele linn. Küla asub merepinnast 95 meetri kõrgusel.

Alates 1530. aastat on ürikutes mainitud Īle mõisat (*Ihlen*). Tänapäeva küla tekkis mõisa majanduskompleksi juurde, kuhu rajati ka vallamaja. Mõisa uus härrastemaja ehitati 1854. aastal külast 1,5 kilomeetri kaugusele. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Asulas veetis oma lapsepõlveaastad läti kirjanik, folklorist ja rahvusliku ärkamisaja tegelane Krišjānis Barons.

2015. aastal oli külas 220 ja 2022. aastal 214 elanikku.

## Viited
Trapene

**Trapene** (vananenud eestikeelne nimi *Trapani*, läti keeles vanasti ka *Bormaņi*) on küla (*vidējciems*) Lätis Vidzemes Smiltene piirkonnas Trapene vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Alūksne rajooni. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.

Asulast 32 km kaugusel on Gulbene linn.

Külas on raamatukogu. Seal asub Trapene bussipeatus.

Praeguse asula alal oli varem Bormaņi mõis (saksa *Treppenhof*). Nõukogude ajal oli seal Trapene kolhoosi keskasula.

Trapenes on sündinud Friedrich Bidder, sealses koolis oli õpetajaks Ojārs Vācietis. Külas asub mälestustahvel Teises maailmasõjas hukkunud nõukogude partisanile H. Mukstinšile.

Looduskaitse all on sealne XX sajandi alguses rajatud lehiseallee, mille põhiliigiks on Euroopa lehis. Allees kasvavad veel Dauuria lehis, harilik pärn, harilik vaher ja õunapuu. Lisaks on looduskaitse all veel 19 allee lehist, millest viis jäävad Trapenesse.  Mõisakompleks, park, tallid ja häärber on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.

## Elanikkond


* 220 (1970)
* 383 (1979)
* 527 (1989)
* 488 (2000)
* 396 (2011)

* 362 (2015)
* 344 (2018)
* 367 (2021)
* 343 (2025)


## Viited
Ugāle

**Ugāle** on küla (*ciems*) Lätis Kurzemes Ventspilsi piirkonnas Ugāle vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 asus asula Ventspilsi rajoonis. Asula jääb Engure jõe vasakule kaldale. Asulast 38 km kaugusele jääb Ventspils.

Külas on keskkool, postkontor ja kultuurimaja. Seal asuvad nii õigeusu kirik, luteri kirik kui ka katoliku kirik. Sealne luteri kirik on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all, riikliku kaitse all on ka külast veidi põhja pool asuv linnamägi, mis rajati XII sajandil Vanema ja Ventava muinasmaakondade piirile. Kunstimälestistena on riikliku kaitse all sealse kiriku 19 kirikuliste pinki, kantsel, altar, orel ja oreliprospekt.

Asulat on esimest korda mainitud 1253. aasta dokumendis, kui Liivi ordu ja Kuramaa piiskopkond jaotasid Kuramaad. 

Tänapäevane asula jääb endisaegse Ugāle mõisa (saksa *Ugahlen*) alale. Nõukogude ajal oli küla kolhoosi Uzvara keskasulaks. Aastal 1984 rajati sinna drenaažitorusid tootev tehas, mis aga aastal 1996 suleti.

Külas on raamatukogu. Ugāle asub mälestusmärk aastal 1941 natside poolt hukatud Eduards Rasele. Ugāles asuvad Slimnīca, Pienotava,  Ugāle, Ugāles mehāniskās darbnīcase, Aptieka ja Uzvara bussipeatused.

Üheksa külas kasvavat pärna, üheksa tamme, üheksa mändi kuus saart ja vaher (kõrgus 15, ümbermõõt 5.9 m) on looduskaitse all. Kaitstakse ka viit mändi ja kaht lehist, mis kasvavad Ugāle linnamäel.

## Elanike arv


* 1774 (1970)
* 1994 (1979)
* 2606 (1989)
* 2189 (2000)

* 1713 (2011)
* 1717 (2015)
* 1501 (2021)
* 1559 (2025)


## Viited
Dmõtro Hnatjuk

**Dmõtro Hnatjuk** (ukraina keeles Дмитро Михайлович Гнатюк, 28. märts 1925 – 29. aprill 2016 Kiiev) oli Ukraina ooperi- ja kammerlaulja (bariton), lavastaja ja pedagoog. 

Ta oli alates 1945. aastast Tšernovtsõ oblasti muusika- ja draamateatri artist. 1951 lõpetas Kiievi Konservatooriumi laulukateedri ja 1975 Kiievi Teatrikunsti Instituudi muusikalavastuse kateedri. 

Alates 1951. aastast oli ta Kiievi Ooperi- ja Balletiteatri solist, 1979–1980 direktor, 1980–1988 lavastaja, 1988–2011 kunstiline juht ja pealavastaja.. 

1985. aastast oli ta lisaks ka Kiievi Lastemuusikateatri lavastaja..
Ta esines ka kontsertlauljana, tema repertuaaris oli üle 200 klassikalise teose, rahvalaule ja romansse.

## Ühiskondlik-poliitiline tegevus
* NLKP liige (1960–1990)
* NSV Liidu Ülemnõukogu saadik (1972–1984)
* Ukraina Ülemraada liige (1998–2002)
* Ukraina Muusikaühingu esimees (1985–1990)

## Tunnustus
* Ukraina NSV teeneline kunstnik (1958)
* NSV Liidu rahvakunstnik (1960)
* Lenini orden (1967, 1985)
* Rahvaste Sõpruse orden (1975)
* Tööpunalipu orden (1982)
* NSV Liidu riiklik preemia (1977) 
* Sotsialistliku töö kangelane (1985)
* Kiievi aukodanik (1997)
* Ukraina rahvakunstnik (1999)
* Ukraina kangelane (2005)
* Vürst Jaroslav Targa orden (2015).

## Viited

## Välislingid