open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Himki

**Himki** on linn Venemaal Moskva oblastis, Himki rajooni keskus. Asub Moskvast kirdes Moskva kanali ääres.

1850. aastal rajati Himka jõe äärde raudteelaste alev, mis 1939. aastal sai linnaõigused.

21. sajandi esimesel aastakümnel on linn püsinud rahvusvaheliste uudisekanalite huviorbiidis seoses kodanike võitlusega Himki metsa mahavõtmise vastu Moskva–Peterburi kiirtee ehitamise tõttu.

Himkis tegutseb üks Venemaa tugevamaid jalgpalliklubisid FK Himki ja korvpalliklubi BC Himki.

## Elanike arv
* 117 974 (1979)
* 132 902 (1989)
* 179 700 (2005) 
* 183 600 (2008) 
* 186 300 (2009)
* 207 100 (2010. aasta rahvaloendus)

## Sõpruslinnad
*  Hrodna, Valgevene
*  Poltava, Ukraina
*  Kemer, Türgi

## Viited

## Välislingid

*http://www.khimki.info/
Franz Karl

Ertshertsog **Franz Karl Joseph** (17. detsember 1802 – 8. märts 1878) oli viimase Saksa-Rooma ja esimese Austria keisri Franz II/I ja Napoli ning Sitsiilia printsessi Maria Teresa poeg. Tema vanemad pojad olid Austria keiser Franz Joseph I ja Mehhiko keiser Maximiliano.

Franz Karl oli abielus Wittelsbachide dünastiasse kuuluva Sophiega, kellega tal lisaks Franz Josephile ja Maximilianile oli veel kaks poega: Karl Ludwig, kellest põlvneb praegune Habsburgide-Lotringite dünastia pealiin ning Ludwig Viktor, kes suri lastetuna. Abielupaari üks poeg ja kaks tütart surid lapseeas.

Franz Karli peetakse Austria ajaloos üpris mõjutuks tegelaseks, kes oli oma naise võimu all. Nimeliselt osales ta oma haige venna Ferdinand I valitsusajal regentnõukogus, kuid teda peeti ometi niivõrd jõuetuks tegelaseks, et otsustati keisritiitlist ilma jätta. Nii sai 1848. aastal pärast Ferdinandi troonist loobumist keisriks tema poeg Franz Joseph. 

Franz Karl suri 1878. aastal, kuus aastat pärast oma naist.

## Välislingid
Adana

**Adana** on linn Türgis, Adana provintsi keskus. Asub Tauruse mäestikust lõunas, 40 km kaugusel Vahemere rannikust.

## Viited

## Välislingid

*Adana koduleht
Sonda valla vapp

**Sonda valla vapp** on Ida-Viru maakonnas asnud endise Eesti haldusüksuse Sonda valla vapp.

Vapp kinnitati 4. oktoobril 1996.

## Vapi kirjeldus
Rohelisel taustal kuldne kuuselõikeline päis, kolm vasakult langevat hõbedast varrast ja paremalt langevas reas kolm kuldset püstist tammelehte.

## Põhjendus
Vapil olev kuuserida näitab metsarohkust, kolm põikvarrast sümboliseerivad kolme elutähtsat raudteed, mis Sondat kunagi läbisid ning mille ümber asula tekkima hakkas. Kolm kuldset tammelehte kujutavad valla kolme looduskaitseala.

## Vaata ka
*Sonda valla lipp

## Välislingid
*Sonda valla sümboolika valla kodulehel
*Sonda valla sümboolika
Jakutsk

**Jakutsk** (vene keeles Якутск; jakuudi keeles Дьокуускай , varem ka Якутскай) on linn Venemaal, Sahha (Jakuutia) Vabariigi pealinn.

Asub Leena jõe vasakul kaldal ja on ehitatud igikeltsale. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –40&nbsp;°C.

## Ajalugu

Jakutsk on rajatud 1632. aastal. Linnaõigused sai 1643. aastal. Linn hakkas arenema 19. sajandi lõpus, kui läheduses leiti kulda. 1922. aastal sai Jakutsk Jakuudi ANSV pealinnaks.

## Loodus
### Geograafiline asend
Linn asub Leena jõe vasakul kaldal Tuimaada orus. Linna pindala on 122&nbsp;km². Jakutsk on suurim igikeltsale rajatud linn.

### Kliima
Jakutskis on järsult mandriline kliima pika külma talve ja lühida palava suvega. Kõige külmem kuu on jaanuar keskmise õhutemperatuuriga –38,6&nbsp;°C, kõige soojem kuu on juuli keskmise õhutemperatuuriga 19,5&nbsp;°C. Õhutemperatuuri absoluutne miinimum on –64,4&nbsp;°C (veebruar 1891) ja maksimum 38,4&nbsp;°C (juuli 2011). Sademeid on 237&nbsp;mm aastas.

## Rahvastik
2010. aastal oli linna arvestuslik elanike arv 269 500. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel olid elanikest 42% jakuudid ja 46% venelased. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikest jakuute 47% ja venelasi 38%.

Rahvaarv rahvaloenduste andmetel (tuhat inimest):

## Transport
Jakutskis on jõesadam ja 2 tsiviillennujaama: Jakutsk ja Magan. Jõe vastaskaldal asuvasse Nižni Bestjahhi viib föderaalmaantee M56 Lena ja raudtee Berkakit–Tommot–Kördöm–Nižni Bestjahh. Linnas lõpeb umbes 3000&nbsp;km pikkune föderaalmaantee Viljui, mis saab alguse Tulunist.

## Haridus

Linnas asub 1956. aastal asutatud Jakutski Riiklik Ülikool (nüüd Kirde föderaalülikool), Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut, põllumajandusakadeemia ja mitu teadusinstituuti.

## Kultuur
### Teatrid
Linnas tegutsevad jakuudikeelne Oiunski-nimeline Sahha akadeemiline teater ja Puškini-nimeline Riiklik Akadeemiline Vene Draamateater.

### Muuseumid
Linnas asub mammutimuuseum.

## Sõpruslinnad
*  Samjiyon, Põhja-Korea
*  Fairbanks, Alaska, USA
*  Murayama, Jaapan
*  Harbin, Heilongjiang, Hiina
*  Yellowknife, Loodealad, Kanada

## Vaata ka
* Sahha teaduste akadeemia
* Jakuudi teaduskeskus
* Sahhatsirk
* Jakutski rahvusvaheline filmifestival

## Viited

## Välislingid

* http://www.ykt.ru/
Toila valla vapp

**Toila valla vapp** oli Ida-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Toila valla vapp.

Vapp on kinnitatud 25.augustil 1993.

## Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil hõbedane vasak piit ja vastasvärvides laineline langetatud palk, mille kohal kolmest heraldilisest okaspuuoksast koosnev kuldne männilatv.

## Põhjendus
Valla vapi kujundid ja värvid tähistavad merd, pankrannikut, Pühajõge, männikuid, võimu, vastupidavust ja jõudu.

## Vaata ka
*Toila valla lipp
*Ida-Viru maakond

## Välislingid
*Toila valla sümboolika valla kodulehel
*Toila valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tudulinna valla vapp

**Tudulinna valla vapp** on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Tudulinna valla vapp.

Vapp kinnitati 30. mail 1997.

## Vapi kirjeldus
Kuldsel kilbil nelja ehistutiga punane padi, mille keskel on kümne kodaraga kuldne vokiratas. Vapi jalamil on viie õielehega punane murakas.

## Põhjendus
Vokiratas on Tudulinna sajandite pikkuse puutöö-traditsionni ning oma vormi tõttu ka valla ühtsuse sümbol. Kodutöönduslik puutöö ja vokitreimine on Tudulinna valla laialt tuttavaks teinud. Kodarate arv (10) on tüüpiline siitkandi vokkidele. Toponüümile Tudulinna (esmamain. 1583 Tutinlinna) viitab ehistuttidega padi, mis on nimest tulenevalt magamise e. tudumise; lastekeeles tudimise atribuut. Roosõieliste sugukonda kuuluv murakas sümboliseerib taimestiku ja loomastiku kaitseala - Murakaraba. Värvid sümboliseerivad tarbepuu kollakat süüd ja muraka toonide skaalat punasest mesikollaseni.

## Vaata ka
*Tudulinna valla lipp
*Ida-Viru maakond

## Välislingid
*Tudulinna valla sümboolika valla kodulehel
*Tudulinna valla sümboolika
Arteriograaf

**Arteriograaf** on veresoonkonnahaiguste diagnoosimise aparaat, mis võimaldab vaid mõne minutiga kindlaks teha inimese riski südamehaiguste tekkeks.
Kohtla-Järve vapp

**Kohtla-Järve vapp** on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti linna Kohtla-Järve vapp.

Vapp on kinnitatud 6. märtsil 1995.

Selle autor on Tõnu Kukk.

## Vapi kirjeldus
Vapp jaguneb diagonaalselt kaheks: vasakul all on kuldne ja ülal sinine väli. Kuldsest väljast eenduvad kaldjoonega risti kuus kuldset leeki. Sinine värv sisaldab Pantone värvitabeli järgi sinist C 91% ja punast M 43%. Vapikilbi allosa on poolringikujuline, mõõtude suhtega 5:4.

## Põhjendus
Vapi kuldne värv ja leegid sümboliseerivad kollakaspruuni põlevkivi ja selle töötlemist. Sinine vee värv osutab Järve külale, mille järgi on linn nime saanud.

Leekide arv 6 tähistab kahte sündmust paikkonna ajaloos – 1916. aastal alustati Järve küla lähedal põlevkivi tööstuslikku tootmist ja 1946. aastal sai Kohtla-Järve linna õigused.

Kohtla-Järve linnamaastikule on iseloomulik kaldjoon – see sümboliseerib kaldsahte ja aherainemägesid.

## Vaata ka
*Kohtla-Järve lipp

## Välislingid
*Kohtla-Järve sümboolika linna kodulehel
*Kohtla-Järve sümboolika Riigikantselei kodulehel
Värvid Eesti omavalitsuste vappidel

## Hõbedane (Valge)
*Lainelõikeline hõbedane varras Ambla valla vapil meenutab Ambla jõge. Hõbe on lootuse ja puhtuse sümbool.

## Punane
Avanduse valla vapp, Haapsalu vapp, Harjumaa vapp, Meremäe valla vapp, Paldiski vapp, Salme valla vapp

## Kuldne (Kollane)

## Roheline
Are valla vapp, Aseri valla vapp, Misso valla vapp, Palupera valla vapp, Saku valla vapp, Sonda valla vapp, Taebla valla vapp

Valla ürgset loodust sümboliseerib:
*Abja valla vapi roheline kilbivärv 

Valla looduskeskkonda sümboliseerib:
*Roheline Ambla valla vapi roheline kilbivärv 

Valla metsarikkust sümboliseerib:
*kolm rohelist kuuske Alatskivi valla vapil
*Ahja valla vapi ülaosa roheline värv 

## Sinine
Aegviidu valla vapp, Anija valla vapp, Antsla valla vapp, Aseri valla vapp, Harku valla vapp, Keila vapp, Kiili valla vapp, Kose valla vapp, Meremäe valla vapp, Muhu valla vapp, Pala valla vapp, Põdrala valla vapp, Saksi valla vapp, Tali valla vapp

Sinine  vapitüvi Ambla valla vapil sümboliseerib vett, looduse koostisosana, samuti ka noorust oma energia ja tulevikulootusega

Peipsi järve sümboliseerib:
*sinine võrk ja sinine laineline palk Alajõe valla vapil (ka Alajõgi ning kala võrgupüüki)

*sinisel väljal kolm lainelõikelist hõbedast varrast Alatskivi valla vapil sümboliseerib kolm Alatskivi ümbritsevat järve.

## Pruun

## Must
Aegviidu valla vapp, Ahja valla vapp, Kehtna valla vapp, Kihnu valla vapp
Sümbolid Eesti omavalitsuste vappidel

## Tähed
*Kuuenurkne täht - Avinurme valla vapp
*Viieharulised tähed (4) - Valgamaa vapp
## Ristid
### Ratasrist
*Varstu valla vapp
*Albu valla vapp
## Muu
Ketassõlg - Vaivara valla vapp
Karl Burman

**Karl Burman** on kahe eesti kunstniku nimi:

***[[Karl Burman vanem]]**, arhitekt ja akvarellist (1882–1965)
***[[Karl Burman noorem]]**, akvarellist (1914–2001)
Kunda vapp

**Kunda vapp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti linna Kunda vapp.

Vapi kirjeldus on kooskõlastatud Eesti Vabariigi Heraldikanõukoguga ja kinnitatud Eesti Vabariigi Riigikantselei riigisekretäri poolt 27. septembril 1994.

## Vapi kirjeldus
Hõbedase kilbi ülaosas kolm sinist lainelist joont, nende all kolm musta muistse ahingu otsa püstiasendis 2 + 1.

## Põhjendus

Lained sümboliseerivad Kunda jõge, merd ja muinasjärve. Nende all asetsevad püstiasendis kolm musta muistset ahinguotsa, mis on viiteks väga ammusele asustusele Kunda Lammasmäel. Hõbedane taustavärv tuleb sinisavist.

## Vaata ka
*Kunda lipp

## Välislingid
*Kunda sümboolika Riigikantselei lehel
Kunda lipp

**Kunda lipp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Kunda linna lipp.

## Lipu kirjeldus
Lipu kirjelduse on kinnitanud Eesti Vabariigi Riigikantselei riigisekretär 29. septembril 1994.

Ristkülikukujuline lipp koosneb kahest võrdse laiusega värvilaiust, millest ülemine laid on kollane, alumine punane.

Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.

## Lipu kasutamise kord
#Linna lipp heisatakse alaliselt Kunda Linnavolikogu ja Linnavalitsuse hoonel või selle läheduses.
#Linna lipp heisatakse ajutiselt linna pidupäevadel, avalikel üritustel jne. valitsuse korraldusel või viimasega kooskõlastatult. 
#Linna lipu valmistamine ärilistel eesmärkidel on lubatud ainult valitsuse loaga.
#Linna vapi ja lipu etalonkujutised on hoiul linnasekretäri käes.

## Vaata ka
*Kunda vapp

## Välislingid
*Kunda sümboolika Riigikantselei lehel
Haabersti mõis

**Haabersti mõis** (saksa keeles *Habers*) oli praeguse Tallinna linna alal asunud linnamõis.

Haabersti mõis paiknes praeguse loomaaia peasissepääsu kohal kahel pool Paldiski maanteed (Paldiski mnt 96, 96A, 98a). Haabersti linnamõisa moodustamise ajaks peetakse 17. sajandit. 1561. aastast on seda piirkonda nimetatud "Habris". Seetõttu on arvatud, et Haabersti linnamõis eksisteeris juba 16. sajandi lõpul. 17. sajandist esinevad allikates juba sagedasti kohanimed "*Habers*" või "*Habers Hof*". Saksa keeles tähendab see kaeramõisat.

Haabersti nime on esmamainitud 1557. aastal seoses Tonnies Haberes'iga, kes elas Lahepea külas. Lahepea küla asus Kopli lahe lõunakaldal Mustjõe ja praeguse Haabersti asumi kandis.

Haabersti linnamõisa kuulusid Fismeistri, Jõeküla, Järvaküla, Kadaka, Kakumäe, Õismäe, Mustjõe ja Pikaliiva küla. Kuni 1817. aastani kuulus Haabersti mõis administratiivselt linnapolitsei alluvusse. Talurahva vabastamisel 1817 kartis Tallinna raad, et Haabersti mõisa territooriumil elavad talupojad valguvad linna. Selle ärahoidmiseks pöördus linnavalitsus Eestimaa tsiviilkuberneri poole palvega arvata linnamõisa territooriumil elavad talupojad juriidiliselt Keila kihelkonna koosseisu, jättes Haabersti mõisa linna jurisdiktsiooni alla. Tsiviilkuberneri kirjaga Tallinna magistraadile 20. märtsist 1817 kinnitati linna ettepanek. Haabersti linnamõisal oli eristaatus. 1856. aasta Eestimaa talurahvaseaduse kehtestamisel loobus linn Haabersti talumaade puhul ka kohtuvõimust. 1860. aastate keskpaigast 1879. aastani oli Haabersti mõisa valitsejaks Karl Gustav Dornbusch (sünd. 1826).

Haabersti mõisa maadel paiknes vähemalt kolm kõrtsi. Kõige lähemal Tallinnale oli Mustjõe kõrts. Teine tuntud kõrtsihoone asus Paldiski maantee ja Rannamõisa tee nurgal, omaaegsest Haabersti koolist ehk praegusest Tallinna loomaaia kontorihoonest teisel pool teed. Kolmas, Untaugu kõrts, paiknes hoopis kõrvalisemal Kadaka teel, teisel pool Iisaku ehk Joosti oja, piirkonnas, kus Kadaka tee hargnes praeguse Vana-Mustamäe asumi poole.

Haabersti mõisa Paldiski maantee äärne Veskimäe oli 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul tallinlaste armastatud "grüüneskäigu" paigaks.

Mõisa peahoone oli poolkelpkatusega lihtsakujuline paekiviehitis. Nii peahoone kui ka töölistemaja varemed olid Paldiski maantee põhjaküljel alles kuni 2001. aasta sügiseni. Siis jäid need uusehitistele ette ja lammutati. Praegu on mõisasüdamest alles vaid mõned pargipuud.

## Viited

## Kirjandus
*Särg, Alo. *Harjumaa mõisad*. Tallinn: Argo, 2006. Lk 17.
*Kavatsus Habersti mõisa kohta., Tallinna Teataja (1910-1922), nr. 130, 11 juuni 1915, lk. 2

## Välislingid
*
*Tallinna linna maamõõtja Friedrich Eurichi Haabersti linnamõisa kaart 1873. aastast Tallinna Linnaarhiivi Kaardikogus
*Robert Nerman Raekojast nelja versta kaugusel Paldiski maantee ääres asus Haabersti linnamõis Ärileht 2. mai 2003
*1865 aasta Haabersti mõisa Personaalraamat: Saaga TLA.238.1.98:1 Tallinna Pühavaimu kiriku kogudus 
*Harjumaa adramaarevisjon - Haabersti mõis: Saaga EAA.1.2.940:1190 1688. aasta vakuraamatus
Rakvere vapp

**Rakvere vapp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti linna Rakvere vapp.

## Vapi kirjeldus
Rakvere linna vapil on kuldne aadlikroon kahe suure ja kahe väikese hõbedase vääriskiviga. Krooni all asetseb kuldne kuusnurkne täht. Vapi kilp on jaotatud vertikaaljoonega kaheks võrdseks osaks, millest üks on punane ja teine sinine.

Linna vapil on kaks kuju: kilbiga vapp ja kilbita vapp.

## Põhjendus
Vapil sümboliseerib kroon kõrgemat võimu ning kuueharuline täht õitsengut.

## Vapi kasutamise kord
Kilbita või kilbiga, värvilisena või mustvalgena kasutatakse linna vapi kujutist  linnavolikogu, linnavalitsuse, munitsipaalettevõtete ja -asutuste dokumendiblankettidel, pitsatitel, trükistel, kaartidel, ümbrikutel, kuulutustel, meenetel ning nimekaartidel.

## Rakvere vapi ajalugu
Rakvere linna vanimal pitseril on kujutatud kroonitud tarvapead. Järgmine vapp pärineb 1390. aastast, selleks oli kroon vapikilbil ning selle all kuusnurkne täht. 1788. aasta 4. oktoobril kinnitati Rakvere linna vapiks hõbedasel kilbil kuldne kroon ning selle all kuldne kuusnurkne täht. Vapi kujundamisel oli eksitud heraldika reeglite vastu, nimelt metalli ei paigaldata metallile. 1864–1865 kogus Venemaa Senati Heraldikadepartemang linnade vappide jooniseid ning siis oli Rakvere linna vapiks omapärase nelinurkse kujuga vapikilp, mille väli oli must ja ümbritsetud hõbedase raamiga. mustal väljal üksteise all olevad kroon ja kuusnurkne täht olid kuldsed. 1909. aastal kinnitati vapiks punasepõhjaline kilp ning sellel olevad kroon ja kuusnurkne täht olid kuldsed.

Peale Eesti iseseisvumist 1918. aastal kinnitati 23. augustil 1934 Rakvere linna vapiks sinisepõhjaline kilp kuldse krooni ja kuusnurkse tähega. 16. detsembril 1937 muudeti vappi taas, kilp jagati kaheks võrdseks väljaks, siniseks ja punaseks, keskel olid nagu ka eelmistelgi vappidel kuldne kroon ja kuldne kuusnurkne täht (selline vapikuju on ka praegu kasutusel). Nõukogude ajal linna vappi ei kasutatud, kuid peale Eesti taasiseseisvumist kinnitati 29. aprillil 1994 linna vapp taas.

## Vaata ka
*Rakvere lipp
*Lääne-Viru maakond

## Viited

## Välislingid
* Rakvere sümboolika linna kodulehel
* Rakvere sümboolika Riigikantselei lehel
* 700 aastat Lübecki linnaõigust Rakveres
* Ajalooline leid Rakvere Vallimäelt
Rakvere lipp

**Rakvere lipp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti linna Rakvere lipp.

Lipp on kinnitatud 29. aprillil 1994.

## Lipu kirjeldus
Lipp koosneb kolmest horisontaalselt asetsevast värvilaiust: ülemine laid on sinine, keskmine kollane ja alumine sinine. Siniste laidude laius on mõlemal 3/7, kollasel 1/7 lipu laiusest. 

Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105×165 cm.

## Põhjendus

## Lipu kasutamise kord
#Linna lipp heisatakse alaliselt linnavalitsuse hoonel. Linna lippu kasutatakse linna pidupäevadel, kultuuri- ja spordiüritustel, suhtlemisel teiste linnadega. Lipu kujutist võidakse kasutada trükistel ja linna meenetel kooskõlastatult linnavalitsusega. 
#Linna lipu heiskamisel koos mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga paigutatakse need lipud maakondade kaupa ning linnade ja valdade kaupa nimede järjekorras eesti tähestiku järgi riigilipust lippude poolt vaadates vasakule, kusjuures maakonnalipud asuvad linnade ja valdade lippudest paremal. 

## Rakvere linna lipu ajalugu
23. augustil 1934 kinnitati Rakvere lipuks vertikaalselt kaheks jagatud kangas. Vardapoolne 1/3 laiune väli oli sinine, ning sellel oli kollane kuueharuline täht. Lehvipoolne, 2/3 laiune väli oli jagatud horisontaalselt kolmeks laiuks, ülemine ja alumine olid kollased, keskmine sinine.

16. detsembril 1937 kinnitati Rakvere linna lipuks sinine kangas kollase horisontaalse laiuga (lipp on ka praegugi kasutusel).

Nõukogude ajal linna lippu ei kasutatud.

## Rakvere lipp ja Rootsi lipp
Rakvere lipp sarnaneb Rootsi lipuga. 21. jaanuaril 2007 lehvis Rakvere linnuse tornis pool päeva eksikombel Rakvere lipu asemel Rootsi lipp.

## Vaata ka
*Rakvere vapp
*Lääne-Viru maakond

## Välislingid
* Rakvere sümboolika linna kodulehel
* Rakvere linna sümboolika Riigikantselei lehel
Haljala valla vapp

**Haljala valla vapp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Haljala valla vapp.

Vapp on kinnitatud 8. märtsil 1994. Kui 2017. aastal liitusid Haljala vald ja Vihula vald, siis jäi kasutusele Haljala valla sümboolika.

## Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil vasakult tõusev hõbedane haldjas, kelle ettesirutatud käte kohal kuldne kaheksaharuline täht.

## Põhjendus
Sinine ja hõbe on Virumaa vapivärvid. Haldjas seostub legendiga valla nime saamisloost ja tähistab ühtlasi Haljala kaitsevaimu. Kuldne täht sümboliseerib valgust ja teadmisi, rahva edulootust ning -püüdlust.

## Vaata ka
*Haljala valla lipp

## Välislingid
*Haljala valla sümboolika
Radetzky

**Radetzky** või **Radetski** on mitme isiku nimi:

***[[Josef Radetzky]]**, Austria väejuht, feldmarssal (1766–1858)  
***[[Fjodor Fjodorovitš Radetski]]**, Vene väejuht
***[[Judith von Radetzky]]**, saksa näitekirjanik

## Vaata ka
***[[Radetzky marss]]**, Johann Strauss vanema komponeeritud marss 
***"[[Radetzky marss (romaan)|Radetzky marss]]"**, Joseph Rothi romaan
Hari kurk

**Hari kurk** on laiemas mõttes 11 km laiune väin, mis eraldab Hiiumaad ja Vormsit (veepeegli pindala 115 km²); kitsamas mõttes on **Hari kurk** Harilaiu ja Vormsi vaheline suhteliselt sügav (kuni 10 m) laevatatav veeala. 

Haldusjaotuse järgi jääb Hari kurk Hiiu maakonda Hiiumaa valda ja Lääne maakonda Vormsi valda. Väinas on mitu väikesaart: Eerikulaid, Harilaid, Hellamaa rahu, Hõralaid, Kadakalaid, Pujurderahu, Uuemaarahu, Uuemererahu, Vohilaid, Rambirahu ja Silmakrass.

Hari kurk on nimetatud Harilaiu järgi. Kurk tähendab maa- või merekitsust.

Hari kurk on rahvusvahelise tähtsusega linnuala ning kevadsuvise karvavahetuse aegse koondumisalana hallhüljestele ülioluline piirkond. Hari kurk kuulub Väinamere hoiuala hulka.

Keskkonnaregistri järgi koosneb Hari kurk kolmest osast:
* Hari kurgu idaosa  (keskpunkti geograafilised koordinaadid , veepeegli pindala 42,5 km², keskkonnaregistri kood VEE3311030).
* Hari kurgu lääneosa  (keskpunkti geograafilised koordinaadid , veepeegli pindala 60,9 km², keskkonnaregistri kood VEE3311020).
* Hellamaa laht  (keskpunkti geograafilised koordinaadid , veepeegli pindala 11,6 km², keskkonnaregistri kood VEE3311010).

## Viited

## Välislingid
* Kaart (Mapquest)
* Kaart (Maa-ameti kaardiserver)
Žiguli kõrgustik

**Žiguli kõrgustik** ehk **Žiguli mäed** (vene keeles Жигули, Жигулёвские горы) on kõrgustik Venemaal Volga jõe paremal kaldal Samarskaja Luka piirkonnas. Kõrgeim tipp on Strelnaja mägi (375 m).
Gary Fisher

**Gary** Christopher **Fisher** (sündinud 5. novembril 1950 Oaklandis (California)) on üks mägijalgratta leiutajaid.
Laekvere valla vapp

**Laekvere valla vapp** on Lääne-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Laekvere valla vapp.

Vapp kinnitati 23. novembril 1995.

## Vapi kirjeldus
Kuldse ja rohelisega okaspuulõikes pikuti jaotatud kilp.

## Põhjendus
Vapikujundus märgib Laekvere vallale iseloomulikku metsarikkust ning jahimajandust ja viitab ka tuntud Laekvere männile.

## Vaata ka
*Laekvere valla lipp

## Välislingid
*Laekvere valla sümboolika valla kodulehel
*Laekvere valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Rakke valla vapp

**Rakke valla vapp** on endise Eesti haldusüksuse Rakke valla vapp.

Vapp on kinnitati 19. septembril 1994.

## Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil on hõbedane teravik, milles seitsme kroonlehega rukkilill. Kummalgi pool teravikku on hõbedane veepiisk.

## Põhjendus
Hõbedane teravik tähistab paekivi ja sellest toodetavat lupja ning nende kasutamist ehitustel. Rukkilille seitse kroonlehte märgivad Rakke valla moodustanud seitset mõisat. Hõbedased veepiisad osutavad valla maade paiknemisele Pandivere veekaitsealal.

## Vaata ka
*Rakke valla lipp

## Välislingid
*Rakke valla sümboolika
Rakvere valla vapp

**Rakvere valla vapp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rakvere valla vapp.

Rakvere vald ja Sõmeru vald ühinesid haldusreformi käigus 2017. aastal ja ühendvalla vapina võeti kasutusele varasem Sõmeru valla vapp.

## Vapp 2018. aastast
### Vapi kirjeldus
Sinisel vapikilbil on vertikaalselt paiknev kuldne viljapea kahe kuldse ringi (kuldraha) vahel.

### Põhjendus
Vapikilbi sinine värv viitab Virumaa vapivärvile. Kuldne viljapea sümboliseerib viljakat maad ning paikkonna põhitegevusala – põllumajandust. Kuldrahad osutavad maapõuerikkustele (fosforiit, paas), samuti ümbruskonna aardeleidudele.

## Vapp 1993–2017

Vapp kinnitati 14. mail 1993.

### Vapi kirjeldus
Kilp põikjaotatud; ülemisel, sinisel väljal kaks langevat hõbetriipu; alumisel, hõbedasel väljal roheline tamme kaksikleht.

## Vaata ka
*Rakvere valla lipp
*Sõmeru valla vapp

## Välislingid
*Rakvere valla sümboolika
Rägavere valla vapp

**Rägavere valla vapp** on Lääne-Viru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Rägavere valla vapp.

Vapp kinnitati 24. septembril 1994.

## Vapi kirjeldus
Kuuselõikega põigiti poolitatud kilbi sinisel ülapoolel hõbedane neljaharuline täht; kilbi alumine pool hõbedane.

## Põhjendus
Vapikilpi poolitav kuuselõige osutab sellele, et Rägavere vald asub metsarikkal alal ning mets on andnud elatist kohalikele elanikele juba vanast ajast. 

Hõbedane neljaharuline täht (tähtrist) vapi sinisel ülapoolel sisendab elujaatavat usku, et töökaid ning hariduspõllul edasipürgivaid valla inimesi ootab ees parem tulevik.
 
Ka vapitüve hõbedane värvus sümboliseerib hingerahu ja -puhtust, mida saavutavad need, kes hindavad vaimseid väärtusi ja esivanemate vaimuvara.

## Vaata ka
*Rägavere valla lipp

## Välislingid
*Rägavere valla sümboolika valla kodulehel
*Rägavere valla sümboolika
Maasi

**Maasi** küla paikneb Saaremaa vallas Orissaarest neli kilomeetrit loode pool ning oli keskajal Muhu ja Ida-Saaremaa (Maasilinna foogtkonna) halduslik keskus.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Orissaare valda, haldusreformi käigus liideti Maasiga Laheküla.

Külas asub ordulinnus (Maasilinna linnus).

Eesti üks vanimaid laevavrakke, Maasilinna laev, leiti 1985. aastal Maasilinna ordulinnuse välisreidi vetest Väikesest väinast.

Enne 1926. aastat jäi küla Pöide kihelkonna territooriumile.

14. augustil 2006 avati Maasis jäätmejaam.

Sealne puurauk on Maasi kihtide üks stratotüüpe.

## Vaata ka
*Eesti külade loend
*Maasi vald

## Viited
Maasilinna laev

**Maasilinna laev** on Maasi külast Saaremaa vallast leitud üks Eesti vanimaid laevavrakke. Laev ehitati arvatavasti ühemastilisena ja ilma tekita umbes 1550. aasta paiku Saaremaal.

Laevavraki leidsid 1985. aastal Maasilinna ordulinnuse välisreidi vetest, Väikesest väinast meremuuseumi allveearheoloogiaklubi Viikar sukeldujad ja 1987. aastal tõsteti laev üles. Laevavrakk paigutati Illikulaiule püstitatud ajutisse ehitisse, mille otstarve oli vrakile kaitse ja konserveerimistingimuste tagamine. Konserveerimiseks kasutati tol ajal väga kaasaegset tehnoloogiat. Vettinud puit immutati polüetüleenglükooliga. Lahus surus puidust vee välja ning täitis tühjad poorid. Seejärel vrakk külmutati, et selle pikaajalise kuivamise käigus puit ei praguneks ega deformeeruks.

Maasilinna laeva pikkus võis olla umbes 15–16 meetrit ja laius 5,5 meetrit. Laeva ehitamiseks kasutati Saaremaa päritolu puitu. Maasilinna laeva võinuks kasutada sõiduks kogu Läänemerel, ent ilmselt oli tegemist siiski vaid kohalikuks otstarbeks mõeldud transpordilaevaga. Alus on ehituslikult sarnane Soome haaksi ja Rootsi haxe tüüpi transpordilaevaga. Ta on Eestis ainuke keskajast pärinev laevaehituskunsti näide.

Maasilinna laeval on kolm erilist joont, mis eristavad teda tavapärastest selleaegsetest maailma laevaehitustest: 
* laeval on kahekordne erisüsteemiga välisplangutus, õhukesele klinkerplangutusele on peale löödud kaks korda paksem karveelplangutus;
* laeval on vööritäävi ja kiilu ühendus kahe tapi abil, kusjuures on oskuslikult ära kasutatud kiilupuu looduslik kõver haru suure juure näol;
* laeval on täiesti omapärane kiilu ehitus, millele analoogset pole leida terves maailmas. Maasilinna laeva kiil on kinnitatud kaarte külge eriplankudega nii, et kiilu ja põhjakaarte vahele jääb terve laeva pikkuses umbes 20&nbsp;cm sügavune pilsikaev.

Üheselt ei teata, mis Maasilinna laevaga juhtus, et see uppus. Võib oletada, et see hukkus vaenlase rünnaku ajal. Laeva veepealne parras põles veeliinini, mille järel täitus laev veega ja vajus põhja.

Maasilinna laev oli Saaremaal Illiku laiule ehitatud ajutises hoones kuni 2010. aastani, mil ta viidi Tallinna. Konserveeritud vrakk koosneb laeva säilinud põhjaosast, mida ümbritseb markeeriv metallkarkass. Maasilinna laev on eksponeeritud Eesti Meremuuseumi Lennusadamas ning vastavalt meremuuseumi ja Orissaare valla koostööleppele on vallal õigus deponeerida Maasilinna laevavrakk selle leiukohas, kui vallas on välja ehitatud sobivad ja kohased tingimused selle väärikaks eksponeerimiseks.

__NOTOC__
## Vaata ka
* Maasilinna sadam

## Viited

## Kirjandus
* Ilves, Kristin. 2002. “Merenduslik kultuurmaastik ja Maasi laev kui selle element.” *[[Eesti Arheoloogia Ajakiri]]* 6/2: 134–149.

## Välislingid
* Maasilinna laev meremuuseumi veebis
Distributiivsus

**Distributiivsus** ehk **jaotuvus** on binaarse tehte omadus jaotuda teise binaarse tehte suhtes.

: *Näide:* Vaatleme võrdust *2 × (3 + 5) = 2 × 3 + 2 × 5*. Võrduse vasakul pool on *2* kordajaks summale *(3 + 5)*. Võrduse paremal pool korrutab *2* liidetavaid *3* ja *5* eraldi ning kaks korrutist liidetakse. Ütleme, et kordaja *2* jaotub liidetavate *3* ja *5* vahel. *Kui korrutatakse summaga, siis võib korrutamise liidetavate vahel ära jaotada: korrutatakse liidetavate kaupa ja siis liidetakse saadud korrutised kokku.* Liitmine korrutamise suhtes aga ei jaotu: näiteks võrdus *2 + (3 × 5) = (2 + 3) × (2 + 5)* ei kehti.

Tavaliselt kasutatakse distributiivsuse mõistet binaarsete algebraliste tehete kohta.

## Definitsioon
Kui \otimes ja \oplus on binaarsed algebralised tehted hulgal S, siis ütleme, et \otimes on distributiivne tehte \oplus suhtes, kui iga x, y ja z korral hulgast S kehtivad tingimused:

:x \otimes (y \oplus z) = (x \otimes y) \oplus (x \otimes z) (***vasakpoolne distributiivsus***)

ja

:(x \oplus y) \otimes z = (x \otimes z) \oplus (y \otimes z) (***parempoolne distributiivsus***).

## Näited

* Hulkade ühisosa leidmine on distributiivne hulkade ühendi võtmise suhtes ning vastupidi, ühendi leidmine on distributiivne ühisosa leidmise suhtes
* Naturaalarvude korrutamine on distributiivne naturaalarvude liitmise suhtes, naturaalarvude liitmine korrutamise suhtes aga distributiivne ei ole.
Ökoton

**Ökoton** ehk **ökotoon** (inglise *ecotone*) on kahe ökosüsteemi (või koosluse) vaheline põimeala, siirdeala, piir (piiriala). Ökotonid on näiteks veekogu kaldavöönd (veeökosüsteemi ja maismaaökosüsteemi siirdealana), metsaserv (metsa ja niidu siirdealana) jms. 

Ökotone iseloomustab suhteliselt suur liigirikkus (servaefekt). Seda tingib kummagi naaberökosüsteemi liikide kooseksisteerimine piirialal, aga ka sealsete tingimuste suur varieeruvus. Näitena kalarohkus mandrilava servas.

## Vaata ka
*servaefekt
Ruutjuur

Matemaatikas nimetatakse mittenegatiivse reaalarvu a **ruutjuureks** ehk **aritmeetiliseks ruutjuureks** mittenegatiivset reaalarvu \sqrt{a}, mille ruut on antud arv a. 

Igal mittenegatiivsel reaalarvul on parajasti üks aritmeetiline ruutjuur. 

Ruutjuure võtmine on kahega astendamise pöördtehe. 

## Ruutjuur kui võrrandi lahend

Ruutjuure all võidakse silmas pidada ka **teise astme juurt**, ''n''-astme juure erijuhtu. Sel juhul tähendab arvu *a* ruutjuur võrrandi *x*2=*a* lahendit.  

Selles tähenduses on positiivsel reaalarvul a kaks ruutjuurt: üks positiivne arv  ja üks negatiivne arv

:\sqrt{a}  &nbsp; ja -\sqrt{a}. 

Arvul 0 on üksainus ruutjuur

:\sqrt 0 = 0.

Negatiivsel reaalarvul –*a* reaalarvulised ruutjuured puuduvad, sel on kaks puhtimaginaarset ruutjuurt: 

:i\sqrt{a}\, &nbsp; ja -i\sqrt{a}, 

kus *i* on imaginaarühik. 

Üldiselt, igal kompleksarvul on kaks kompleksarvulist ruutjuurt (arvu 0 puhul langevad nad kokku).

## Vaata ka

* ''n''-astme juur
* Aritmeetiline juur
* Juurimine

## Viited
Alfred Candidus Ferdinand zu Windisch-Graetz

**Alfred Candidus Ferdinand zu Windisch-Graetz** (ka **Windisch-Grätz** või **Windischgrätz**; 11. mai 1787 Brüssel – 21. märts 1862 Viin) oli Austria sõjaväelane, feldmarssal (1848) ja riigivürst.

## Varajane sõjaväeteenistus
Steiermargist pärinev Windischgrätz astus Austria armeesse 1804. aastal ning võitles kõigis Austria sõdades Napoleoni vastu rügemendijuhina. Ta teenis ära suure lugupidamise oma sõjaliste oskustega ning oli armees pidevalt kõrgetel positsioonidel. 1833. aastal ülendati ta feldmarssal-leitnandiks ning määrati diviisijuhiks. 1840. aastal sai ta Böömimaa vägede juhatajaks.  

## Tegevus 1848. aasta revolutsiooni ajal
1848. aasta revolutsiooni ajal tegutses Windischgrätz algul Viinis, kus talle anti märtsis linna üle täievolituslik militaar- ja tsiviilvõim, kuid sealsed poliitilised jõud, eriti liberaalsed ministrid, seisid sõjalise jõu kasutamisele vastu ja nõnda pidi marssal Böömimaale naasma. Juunis tegutses ta Prahas, kus surus maha mässukatsed, ähvardades linna pommitama hakata. Oktoobris anti talle hädaolukorraks võim kõigi väljaspool Itaaliat paiknevate Austria armeede üle. Samal aastal sai ta ka feldmarssaliks. 

1848. aasta oktoobris naasis ta Viini ning vallutas linna revolutsionääridelt tagasi.  

Tema ja ta soosiku Felix zu Schwarzenbergi initsiatiivil viidi läbi ka keiser Ferdinandi asendamine tema 18-aastase vennapoja Franz Josephiga. 1849. aastal saavutas Windischgrätz esialgu suurt edu Ungaris, vallutades mässulistelt Buda, kuid et ta väed jäid pärast seda toppama ning ungarlaste juht Lajos Kossuth suutis oma vägede moraali taastada, järgnesid austerlastele rängad kaotused, lisaks oli Windischgrätz väejuhina üpris keskpärane. Need põhjused viisid Windischgrätzi poliitikukarjääri kiiresti tupikusse. Peaminister Schwarzenberg kutsus ta 1849. aasta aprillis tagasi. Pärast seda ta enam avalikku ellu eriti ei sekkunud. 

Ta läks erru ning suri 1862. aastal Viinis.

## Viited
Lääne-Euroopa aeg

**Lääne-Euroopa aeg** (inglise keeles *West European Time*, lühend *WET*) on üks vööndiaja UTC±0 nimetustest, mida kasutatakse peamiselt Euroopas. Lääne-Euroopa suveaeg on maailmaajast ees üks tund.

Järgmised Euroopa riigid ja piirkonnad järgivad Lääne-Euroopa aega:
*Kanaari saared (ülejäänud Hispaania kasutab Kesk-Euroopa aega),
*Fääri saared,
*Gröönimaal Gröönimaa rahvuspargi ala,
*Island (ei kasuta suveaega),
*Portugal,
*Iirimaa,
*Suurbritannia (nimetuse West European Time asemel on kasutusel Greenwich Mean Time, GMT)
Geograafiliselt kuuluvad ka Prantsusmaa, Hispaania ja Beneluxi maad rohkem Lääne-Euroopa ajavööndisse (7.5 läänepikkuskraadist 7.5 idapikkuskraadini). Enne teist maailmasõda kasutasidki Prantsusmaa, Hispaania, Belgia ja Luksemburg Lääne-Euroopa aega, samas Holland kasutas Amsterdami aega (UTC+0:20). 1940. aastal Saksa okupatsiooni ajal kehtestati Prantsusmaal ja Beneluxi maades Kesk-Euroopa aeg, mida toona nimetati Berliini ajaks. Ka Hispaanias mindi Francisco Franco käsul üle Kesk-Euroopa ajale, 16. märts 1940 23:00 asemel tuli kohe 17. märts 1940 00:00.

Sõjaajal kasutas Suurbritannia suveaega (UTC+1) standardajana ja suveajana topeltsuveaega (UTC+2). Pärast Prantsusmaa vabastamist 1944. aasta suvel kasutati algul UTC+2 edasi, 1944.-1945. aasta talvel mindi üle UTC+1-le. Ka 1945. aasta suvel kasutati endiselt topeltsuveaega (UTC+2), kuni pärast sõja lõppu tuldi tagasi suveajale (UTC+1). 7. oktoobril 1945 taastati Suurbritannias standardajana Lääne-Euroopa aeg, ka Prantsusmaal plaaniti 18. novembrist 1945 taastada Lääne-Euroopa aeg, kuid kaks nädalat enne selle teokstegemist plaanist loobuti ja Prantsusmaa on endiselt jäänud kasutama Kesk-Euroopa aega.

## Vaata ka
* Ajavöönd
* Vööndiaeg
* Suveaeg
* Kellaaeg
Moskva aeg

**Moskva aeg** (lühend vene keeles *МСК*, ladina kirjas *MSK*) on vööndiaja UTC+3:00 nimetus, mida kasutatakse Venemaal. Moskva aeg on seega maailmaajast kolm tundi ees. 

Üle kogu Venemaa kasutatakse Moskva aega transpordivahendite sõiduplaanide koostamisel ning see märgitakse telegrammidele.

2011. aastani oli Moskva aeg maailmaajast ees 3 tundi ja suveaeg 4 tundi. Alates 2011. aastast enam talveajale üle ei mindud ja Moskva aeg oli aasta ringi maailmaajast neli tundi ees. Alates 2014. aastast on Moskva aeg maailmaajast aasta läbi kolm tundi ees.

Moskva aeg kehtis Nõukogude Liidus ka nendes läänepoolsetes piirkondades, kus praegu kehtib Ida-Euroopa aeg, sealhulgas ka Eestis aastatel 1940–1941 ja 1944–1989.

Eestis oli Nõukogude ajal rahvasuus levinud ütlus (sõnastus võis siin-seal erineda): "Meil kella pole vaja, Moskva annab aja."

## Vaata ka
* Ajavöönd
* Kellaaeg

## Viited
Keldi rist

**Keldi rist** on kristliku risti erikuju, milles on ühendatud ladina rist ja harude hargnemise keskkohta ümbritsev rõngas või ring, mida võib tõlgendada nimbuse või päikeserattana. See ristivorm tekkis Briti saartel ja Lääne-Euroopas varakeskajal ja on saavutanud laiema tuntuse tänu selle kasutamisele kõrgristidel Briti saartel, eriti Hiberno-Šoti misjonäride 9.–12. sajandi evangeliseerimispiirkondades.

Tegemist on keldi kristluse sümboliga, mis osalt võib olla vanem kui ristiusk ise. Teadlased on ristiga ühendatud rõnga päritolu üle vaielnud, kuid seda peetakse seotuks varasemate, eelkristlike rõngasristidega. Selles kontekstis sümboliseerib rõngas Päikest ja igavikku.

Keldi risti nimetus pärineb 19. sajandi keldi taassünni perioodist. Põimornamentidega kaunistatud keldi rist muutus populaarseks matuse- ja muude monumentide vormivalikuna, levides ka väljapoole Iirimaad.

## Kõrgristid

Keldi kõrgristide lähtepunkt on arvatavasti lihtsad ristikujundid, mida uurendati menhiridesse. Taolisi leidub enim Kerry krahvkonnas Dingle'i poolsaarel. Vanimatel Iiri ristidel, mis on tervet kivi täitvate reljeefid plaatidel Carndonagh'is ja Fahanis Donegali krahvkonnas, puudub veel keldi risti iseloomulikuks osaks peetav rõngas. Rõngas on vaid mõnedel ristidel Ahennys (8. sajand) ja Moville'is (Cooley rist). Rõngas võib puududa risti kujundusest ka 12. sajandil (Dysert O’Dea rist, Clare'i krahvkond).

Errigali kalmistul Tyrone'i maakonnas asuv robustne Keerogue'i rist on viimistletumat keldi risti formaalselt järeleaimav. Noughavali (Clare'i) kalmistul Clare'i maakonnas asuv rist on dateerimata, kuid võib samuti olla keldi risti kujutamise püüe.

Eelkõige on varased iiri ristid Carndonaghi ja Fahani kloostris  7. ja 8. sajandist, samuti mõnevõrra hilisemad Walesi "sammasristid" (Neuadd Siarman) on kaunistatud põimornamentidega. Mõnel ristil on kujutised, mis ei haaku kristliku kontekstiga, näiteks ratsasõdalased.

Hilisemad Iirimaa kõrgristid ona jaotatud piirkondlikesse rühmadesse (Barrow' oru ristid, Midlands, North Leinster, Ossory ja Ulster). Hiljem muutusid tüüpiliseks figuuridega kompositsioonid, näiteks Ardboe ja Donaghmore'i ristid Tyrone'i krahvkonnas. Alles pärast 9. sajandit püstitatud ristid kujutavad sageli piiblistseene (Kells, Clonmacnoise'i lõunapoolne rist), millest mõned näivad puhtdekoratiivsena. Enne seda aega püstitatud kõrgristid kujutavad vaid mustreid ja sümboleid. Monasterboice'i Muiredachi risti Louthi krahvkonnas peetakse figuratiivse stiili tipuks. Sellest stiililiselt täiesti erinev ja kõige ilusamaks peetud säilinud kõrgristidest on Moone'i rist Kildare'i krahvkonnas. Selle loomade ja lindudega kujundus oletatakse pärinevat ristiusu-eelsest kihistust.

Hilisematel 12. sajandist pärit ristidel on rõngas endiselt kujunduse osa, ent mitte enam alati kontuuris. Rõnga jämedus on sageli väiksem kui risttaladel. Risti enda kaunistused paiknevad enamasti raamitud paneelides, ilmselt raiuti need kivvi alles pärast risti püstitamist, mida tunnistab nn "lõpetamata Kellsi rist". Püsttala võib olla all jämenev või toetuda alusele.

## Vaata ka

*Rõngasrist
Ida-Euroopa aeg

**Ida-Euroopa aeg** (inglise keeles *Eastern European Time*, lühend *EET*) on üks vööndiaja UTC+2:00 nimetustest. Ida-Euroopa aeg on seega maailmaajast kaks tundi ees. Ida-Euroopa suveaeg on maailmaajast ees kolm tundi.  

Ida-Euroopa aega kasutavad paljud Euroopa riigid ning ka mitmed Põhja-Aafrika ja Lähis-Ida riigid:
*Bulgaaria,
*Eesti,
*Egiptus,
*Iisrael,
*Jordaania,
*Kreeka,
*Küpros,
*Leedu,
*Liibanon,
*Liibüa,
*Läti,
*Moldova,
*Palestiina territooriumid,
*Rumeenia,
*Soome,
*Süüria,
*Ukraina,
*Venemaa Kaliningradi oblast (suveajata).

## Ajaloost
Enne vööndiajale üleminekut kasutati ühe riigi piires mingi linna (näiteks pealinna) kohalikku päikeseaega. Nii näiteks erines kellaaeg Lätis kellaajast Eestis mõne minuti võrra.

Eestis kehtib alates 1. maist 1921 (välja arvatud Nõukogude okupatsioon, kui kehtis dekreediajana Moskva aeg) Ida-Euroopa aeg, mille kehtestas Vabariigi Valitsus 1921. aasta 27. aprillil vastuvõetud määrusega:

## Vaata ka
* Ajavöönd
* Vööndiaeg
* Suveaeg
* Kellaaeg
Peremärk

**Peremärk** on perekonna omandit tähistav märk.

Peremärke on kasutatud kalapüügiriistade, viljakottide, riideesemete, põllutööriistade jt esemete märkimiseks.

Peremärk oli päritav. Kui pere jagunes, pärandus põhitalu märk koos mõningate muudatustega tütartaludele.

## Rahvapärased nimetused

Õuemärgid, märgid, majamärgid, mergid, võrgumärgid, puumärgid, talumärgid, viljakotimärgid jne.

## Ajalugu
Peremärkide kasutamine võis alguse saada juba ajal, kui paljud inimesed hakkasid koos põldu harima, karja kasvatama või kala püüdma. Sellisel hetkel tekkis vajadus enda eraomandi märgistamise vastu ja selleks võeti kasutusele igale perele ainuomane märk ehk peremärk.

Peremärkide kasutamine Eestis hakkas vähenema seoses kirjaoskuse levikuga 19. sajandil. Tänapäeval võib leida kasutuses olevaid peremärke tavaliselt vaid rannaäärsetes külades, kus peremärke leidub veel kalavõrkude ujukitel.

Paljud peremärgid sarnanevad ruunidega.

## Leviala
Peremärke on kasutatud nii Euroopas, Aafrikas kui ka Põhja-Ameerikas.

## Pilte

Prangli kalmistu 07.JPG|Peremärk hauatähisel, Prangli kirikuaed
File:Peremärk talu väraval, 2016.jpeg|Peremärk talu väraval, Prangli 2016
Võrgumärk Koguva rannalt 01.JPG|Võrgumärgid Koguva rannalt
Võrgumärk Koguva rannalt 06.JPG|Võrgumärk Koguva rannalt


## Vaata ka
* ristipuu
* ruunid
* sirvilaud
* pitsat

## Kirjandust
*Paul Ariste. Talupoegade peremärke XVII sajandi lõpult allkirjadena kaebusele Pühalepa pastori vastu. *Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat XV*, Tartu 1947, lk 162–165
*Sirje Pallo. *Eesti peremärgid*, Tallinn 2006

## Viited

## Välislingid

* Etnograafilised joonised, ERM
* Pekka Erelt: "Peremärgid – eestlaste vapid" Eesti Ekspress, 21. oktoober 2004
* Tatiana Efimova: Vadja pere ja muud omandimärgid
Pöördvõrdelisus

**Pöördvõrdelisus** ehk **retsiprooksus** on arvsuuruste *x* ja *y* vaheline seos, kus ühe suuruse kasvades väheneb teise suurus proportsionaalselt.

## Definitsioon

Pöördvõrdelist sõltuvust kirjeldatakse valemiga 
:y = \frac{A}{x}  või y \propto \frac{1}{x}
kus y\! ja x\! on muutujad ning A\! on konstant. Sümboliga \propto väljendatakse võrdelisust.

## Pöördvõrdeline sõltuvus füüsikas

Pöördvõrdelise sõltuvuse mõistet kohtab tihti füüsikas. Näiteks Newtoni gravitatsiooniseadus ütleb, et kahe keha vaheline gravitatsioonijõud *F* on pöördvõrdeline nende kehade vahelise kauguse *r* ruuduga. Seda tähistatakse järgmiselt:
:F \propto \frac{1}{r^2}
Pöördvõrdelise sõltuvuse kaudu on kirjeldatavad ka näiteks elektrostaatiline ja magnetiline vastastikmõju.

## Vaata ka
* võrdeline sõltuvus
* hüperbool
* funktsioon
* lõivsuhe
Jevdokija Lopuhhina

**Jevdokija Fjodorovna** (Евдокия Фёдоровна; sünninimi **Avdotja Illarionovna Lopuhhina** (Авдотья Илларионовна Лопухина); 9. august (vkj. 30. juuli) 1669 – 7. september (vkj. 27. august) 1731 oli Vene tsaarinna, Peeter I esimene abikaasa.

Jevdokija oli bojaar Illarion Abramovitš Lopuhhini (Larion Lopuhhini) ja Ustinja Bogdanovna Rtištševa tütar. Tütre pulmade puhul tsaariga muudeti isa eesnimi Fjodoriks.

Peeter ja Jevdokija abiellusid 6. veebruaril (vkj. 27. jaanuaril) 1689. Järgmisel aastal sündis poeg Aleksei Petrovitši. Hiljem sündisid veel Aleksander (1692) ja Paul (1693), kuid need kaks poega surid lapsepõlves. Peeter I ei olnud rahul Jevdokija vanamoeliste vanematega ning hiljem hülgas oma abikaasa ja kiindus hollandi soost Anna Monsi, kes aga ei saanud ainsatki last.  

Pärast Peeter I surma 1725 sai Venemaa tsaarinnaks tema naine Katariina I, kes suri juba 1727; selleks ajaks olid kõik Katariina pojad järeltulijateta surnud. Uueks tsaariks sai Jevdokia poja Aleksei poeg Peeter II, kes suri 1730 15-aastaselt. Peeter I sugu suri sellega meesliinis välja ja Jevdokia oli elanud kõigist oma järeltulijatest kauem. Polnud selge, kes peaks Venemaa trooni pärima, ja seda pakuti ka Jevdokiale, kes aga loobus. Uueks valitsejaks sai Peeter I poolvenna Ivan V tütar Anna Ivanovna, kes Jevdokiat selle eest austas. Jevdokia suri juba järgmisel aastal ja Anna Ivanovna suri 1740 samuti lastetuna.
Svastika

**Svastika** ehk **haakrist** on väga vana kujund, mis on kasutusel õnnemärgina. See võib olla nii päripäeva (卐) kui vastupäeva (卍) pööratud harudega.

Sõna "svastika" tuleb sanskriti keelest (devanaagari स्वस्तिक). Sanskritikeelne nimetus koosneb sõnadest *su* – 'hea' ja *asti* – 'olema'.

Kristlikus sümboolikas nimetatakse haakristi *crux gammata*.

## Ajalugu ja leviala

Kõige vanem jälg haakristist on pärit neoliitikumist. Sumerist ja praeguse Pakistani aladelt on leitud svastika näiteid, mida peetakse 5000 aastat vanadeks. Üldlevinuks muutus see aga 1000 aastat eKr.

Svastikat on leitud Trooja varemetest. Indias ilmus see märk 4. sajandil eKr, Hiinas 5. sajandil pKr. Saja aasta pärast, 6. sajandil jõudis haakrist koos budismiga Jaapanisse, saades seal budismi üheks sümboliks.

Svastikat ei ole teadaolevalt kasutatud Egiptuse, Assüüria ega Babüloonia kultuurides. Samuti ei teata, kas Ameerikas seda tunti.

Nii Aasias kui ka Euroopas on haakrist alati olnud maagiline sümbol.

Eri kontekstis on haakristi harud erinevas suunas. Mnemotehnilise võttena võib meeles pidada, et Saksa rahvussotsialistide kasutatud haakristi harud on samas suunas, nagu vene täht Γ nimes Гитлер (teise versiooni järgi on haakristi harud algustähed nimedest Гитлер, Геринг, Геббельс ja Гиммлер).

Nõukogude Venemaal ilmus svastika bolševike poolt 1918. aastal kasutusele võetud 1000-, 5000- ja 10 000-rublastel kupüüridel. Varem oli svastikat kujutatud 1917. aastal välja antud 250-rublastel duumarahadel. Svastika koos tähtedega РСФСР selle sees kaunistas 1918. aastal punaarmeelaste vormikuue käiseid.

Eestis on haakristi kasutanud peamiselt setud eriti ornamendina vöökirjades. Samuti õmblesid haakristi vöökirjadele liivlased. Helme kihelkonnas nimetati haakristi juudiristiks ja Koeru kihelkonnas juudipaturistiks. 

Saksa okupatsiooni ajal 1942. aastal anti Eestis välja kolmest erinevat värvi postmargist koosnev margiseeria haakristi ja Eesti vapiga.

## Tähendus

Algselt võis svastika olla päikese sümbol.

Hiinas, Jaapanis ja Indias seostatakse svastikat budismiga, kus see on majandusliku heaolu ja taassünni sümbol.

Skandinaavias seostati svastikat äikesejumal Thoriga.

Ka mujal tähendas svastika põhiliselt jõudu, energiat, õnne ja head tervist.

Svastika muutus läänemaailmas negatiivseks sümboliks, kui Adolf Hitler selle natsismi sümbolina kasutusele võttis.

1908. aastal kirjeldas Guido List oma populaarsetes raamatutes muinasgermaani eeposest "Vanem Edda" svastikat kui vere puhtuse ja maagiliste teadmiste sümbolit.

## Vaata ka
* Fulfot
* Gammadion
* Merihobusüda
* Märk
* Sauvastika
* Tetraskelion
* Sirp ja vasar

## Viited
Gravitatsiooniline kollaps

**Gravitatsiooniline kollaps** on astronoomilise objekti kokkutõmbumine selle enda gravitatsiooni mõjul, millel on tendents tõmmata ainet sissepoole raskuskeskme suunas. 

Gravitatsiooniline kollaps on universumi struktuuride moodustumise põhimehhanism. Aja jooksul võib aine esialgne suhteliselt sujuv jaotus pärast piisavat akretsiooni kollabeeruda, moodustades suurema tihedusega moodustusi, nagu tähed või mustad augud.

Näiteks tähe tekkimise juures kollabeerub gaasipilv oma massikeskme tekitatud gravitatsiooni tõttu.

Arvatakse, et ka terve Universum võib kunagi kollabeeruda (Suur Kollaps).

## Vaata ka

* Implosioon

## Viited
Merihobusüda

**Merihobusüda** on Skandinaavia maades ja Soomes tuntud kui hooneid kaitsev märk.

Merihobusüda sarnaneb haakristiga. Nimelt tekib merihobusüdamekujuline märk, kui haakristi pead üksteisega ühendada. Üks merihobusüdame nimetusi ongi "laplaste haakrist", kuna seda esineb saamide nõiatrummidel. Väljaspool Põhjamaid esineb taolisi märke vähe.

## Vaata ka

*Svastika
Torii

**Torii** (jaapani keeles 鳥居 'linnuõrs') on šinto templi värav.

Torii on tavaliselt tehtud kas puust või kivist ja punaseks värvitud.

Torii on päikese sümbol ning sümboliseerib ka sisenemist vaimsesse valgusse.

## Vaata ka

*Inari
*Jaapan
*Šintoism

## Välislingid
Ussikeel (perekond)

**Ussikeel** (*Echium*) on 60 liigiga perekond kareleheliste (*Boraginaceae*) sugukonnast.

Ussikeele perekonda kuuluvaid liike leidub Põhja-Aafrikas, Lõuna-Aafrikas, Euroopas, Madeira saarel, Kanaari saartel ja mõnes paigus Ida-Aasias. Teelehtjas ussikeel levib laialdaselt võõrliigina Austraalias.

Eestis kasvab üks liik – harilik ussikeel (*Echium vulgare*).
 
## Liigid

**[[Echium acanthocarpum]]*
**[[Echium aculeatum]]* 
**[[Echium albicans]]*
**[[Echium angustifolium]]*
**[[Echium arenarium]]* 
**[[Echium asperrimum]]* 
**[[Echium auberianum]]*
**[[Echium bethencourtii]]* 
**[[Echium boissieri]]*
**[[Echium bonnetii]]* 
**[[Echium brevirame]]*
**[[Echium callithyrsum]]*
**Echium candicans* L. ehk *Echium fastiduosum* Jacq. (oivaline ussikeel)
**[[Echium creticum]]* L.
**[[Echium decaisnei]]*
**[[Echium flavum]]* 
**[[Echium gaditanum]]*
**[[Echium gentianoides]]* 
**[[Echium giganteum]]* L.
**[[Echium handiense]]*
**[[Echium humile]]*
**[[Echium italicum]]* L.
**[[Echium lancerottense]]*
**[[Echium leucophaeum]]*
**[[Echium lusitanicum]]* L.
**[[Echium marianum]]*
**[[Echium parviflorum]]*
**[[Echium pavonianum]]* 
**[[Echium pininana]]*
**Echium plantagineum* L. (teelehtjas ussikeel)
**[[Echium pustulatum]]* 
**[[Echium rosulatum]]* 
**Echium russicum* ehk *Echium rubrum* (vene ussikeel)
**[[Echium sabulicola]]* 
**[[Echium salmanticum]]*
**[[Echium simplex]]* 
**[[Echium strictum]]* 
**[[Echium sventenii]]*
**[[Echium tuberculatum]]*
**[[Echium virescens]]*
**Echium vulgare* L. (harilik ussikeel)
**[[Echium webbii]]*
**Echium wildpretii* (kanaari ussikeel)

## Välislingid