open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kase-kedrikvaksik

**Kase-kedrikvaksik** (*Biston betularia* või *Biston betularius*) on vaksiklaste sugukonda kedrikvaksiku perekonda kuuluv liblikaliik.

Liik on laia levikuga, esinedes peaaegu kõikjal Euroopas, aga ka Aasias ja Põhja-Ameerikas.

See liik on saanud klassikaliseks uurimisobjektiks, kuna pandi tähele, et tööstusmaasikus, kus puutüved olid muutunud tumedaks, vahetusid heledate tiibadega vormid tumedate vastu. See on melanismi näide.

Ka kase-kedrikvaksku röövikud võivad olla erineva varjevärvusega sõltuvalt elupaigast. Röövik võib oksal olla oksasarnane, siis on tegu mimikriga.

## Viited

## Välislingid
*
Tamme-kedrikvaksik

**Tamme-kedrikvaksik** (*Biston strataria* või *Biston stratarius*) on vaksiklaste sugukonda kedrikvaksiku perekonda kuuluv liblikaliik.

(MHNT) Biston strataria - Lustenice Czech Republic - Male dorsal.jpg| ♂  
(MHNT) Biston strataria - Lustenice Czech Republic - Male ventral.jpg| ♂ △

## Välislingid
*
Eesti valgepealine lambatõug

**Eesti valgepealine lambatõug** on varavalmiv, heade lihavormidega lihalambatõug, kellelt saadakse valget poolpeenvilla (keskmise peenusega 31 μm). Eesti valgepealised lambad on väiksema kehamassi ja villatoodanguga, kuid nende uted on suurema viljakusega ning nende villa kvaliteet on parem kui eesti tumedapealistel lammastel. Eesti valgepealiste lammaste aretus- ja tõukarjade 1997.–2001. aastate jõudluskontrolli keskmiste näitajate põhjal oli eesti valgepealistel uttedel kehamass 76&nbsp;kg, jääradel 88&nbsp;kg, villatoodang 3,0&nbsp;kg, uttedel sündis 157 talle 100 poeginud ute kohta, tallede kehamass 105 päeva vanuses oli 24,2&nbsp;kg. 
Eesti Lambakasvatajate Seltsi andmeil osales 2007. aasta jõudluskontrollis 20 erinevat eesti valgepealist tõugu lambafarmi, kus peeti 2906 lammast. See moodustas 45% jõudluskontrolli all olevatest lammastest.Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ameti hallatava lammaste registri andmeil oli 2003. aastal registris 31 997 lammast, neist 7850 eesti valgepealist lammast ehk 24,5% kõikidest lammastest. Seega on eesti valgepealine lambatõug teine olulisim lambatõug eesti tumedapealise tõu järel.

## Eesti valgepealise lambatõu kujunemine
Eesti valgepealise lambatõu kujundamise esimesel etapil kasutati kohalike valgepealiste maalammaste vältavat ristamist ševioti tõugu jääradega ja mõningal määral ka sisestavat ristamist romnimarši ja border-leisteri lambatõugu jääradega. Põhiliseks parandajatõuks 20. sajandil oli ševioti lambatõug.
Teisel aretusetapil toimus rohkearvuline jäärajaamade asutamine, valgepealiste lammaste massiline ristamine soovitustõu tüüpi jääradega ning tõutuumikute moodustamine. Sihipärase Tõuaretuse tulemusena saadi vajalik arv soovitud tõutunnustega lambaid. 1958. aastal tunnistas Eesti NSV Põllumajandusministeerium valgepealiste lammaste tõugrupi eesti valgepealiseks lambatõuks. Tänapäeval on eesti valgepealiste lammaste parandajateks tõugudeks tekseli, dorseti, dala ja soome maalambatõug.

## Vaata ka
* Eesti maalammas
* Eesti tumedapealine lambatõug
* Romnimarši lambatõug
* Border-leisteri lambatõug
* Ševioti lambatõug
* Tekseli lambatõug
* Dorseti lambatõug
* Dala lambatõug
* Soome maalambatõug

## Viited

## Kirjandus
Hõim, H. & Jaama, K. 1988. Eriloomakasvatus. Tallinn: Valgus
Suhtesõlmed

**"Suhtesõlmed"** on Inga Raitari eneseabiraamat, mis ilmus Eesti raamatukirjastuses Legend aastal 2014.

Selles raamatus on püütud ühendada Lääne psühholoogia ja Ida iidsed õpetused teemast, mis puudutab iga inimest sõltumata vanusest ja elukogemusest. Autor pakub õpetusi inimese suhetest kui iseenda mõistmise etappidest ning inimesest endast oma suhete põhjustajana. Kui suhetega joostakse ummikusse, katkevad ka muud elus olulised niidid. Lähisuhteid samastatakse sageli seksiga ning proovitakse end selle põhjal määratleda; nii ei leita tõelist armastust. Autor seletab, kuidas kõik meie maailmas on suhteline ja asjad väljenduvad suhete kaudu ning seeläbi suhteid parandades saab paremaks muuta kogu enda maailma.

"Suhtesõlmed" on suuremas osas kirjutatud üsna lihtsas keeles, et ka eelteadmisteta inimene saaks sellest aru.

## Viited

## Välislingid
*Apollo "Suhtesõlmed"
*Lektoorium arutelu "Suhtesõlmed"
*Rahva Raamat "Suhtesõlmed
Mõkola Lõtvõn

**Mõkola Lõtvõn** (ukraina keeles *Микола Михайлович Литвин*; sündinud 8. märtsil 1961 Sloboda Romanivskas) on Ukraina sõjaväelane.

Armeekindral (2008) Mõkola Lõtvõn oli Ukraina Piirivalveteenistuse juht aastatel 2003–2014.

Aastatel 1979–1980 teenis Mõkola Lõtvõn Nõukogude väegrupis Ida-Saksamaal. Aastatel 1993–1996 teenis ta Ukraina Rahvuskaardis, aastatel 1996–2001 oli ta Ukraina sisevägede komandöri asetäitja. 1997. aastal lõpetas ta Harvardi ülikoolis sõjandusalase kursuse ning ülendati 1999. aastal polkovnikust kindralleitnandiks.

2001. aasta 14. juulil määrati Lõtvõn Ukraina sisevägede ülemaks ning sama aasta 12. novembril piirivalvevägede ülemaks. 2003. aastal moodustati piirivalvest iseseisev riigiteenistus, mille ülemaks sai Lõtvõn. 2008. aastal ülendati Lõtvõn Ukraina armeekindraliks..

Mõkola Lõtvõni on autasustatud Bogdan Hmelnitski III (1999), II (2004) ja I järgu (2011) ordeniga.

Mõkola Lõtvõn on abielus, peres on tütar. Mõkola Lõtvõnil on kaks venda, Petro ja Volodõmõr, kes on olnud Ukraina riigiteenistuses kõrgetel kohtadel.

## Viited

## Välislingid
*Biograafia Piirivalveteenistuse kodulehel (''ukraina keeles)
Meluha surematud

**"Meluha surematud"** on esimene raamat Amish Tripathi Shiva triloogia sarjast.

Loo sündmustik leiab aset Meluha riigis, kuhu saabub tiibetlane Shiva. Meluhalased usuvad, et Shiva on nende kauaoodatud päästja Neelkanth. Seda kinnitab ka juhtum, kui Shiva joob legendaarset ravimjooki somrast, mis muudab tema kaela siniselt kumavaks. Sõdalane otsustab Meluha riiki aidata sõjas *chandravansh*ide vastu, kes on ühendanud jõu naagade neetud rahvaga. Kogu teekonna ja lõpliku võitluse käigus hakkab Shiva mõistma, kuidas tema valikud mõjuvad mehele, kelleks ta püüab saada, ja millised tagajärjed nendega kaasnevad. 

Tripathi oli alguses otsustanud kirjutada raamatu kurjuse filosoofiast, kuid perekonna keelitamisel kirjutas romaani hoopis Šivast, ühest hinduistlikust jumalusest. Ta võttis nõuks toetuda kontseptsioonile, et kõik jumalused olid kord inimolendid ja ainult oma inimesena tehtud tegude tagajärjel muutusid nad kuulsateks jumalateks.

Kui raamat kauplustesse jõudis, sai see suure edu osaliseks. Rohke nõudluse tõttu on seda korduvalt uuesti trükitud. Kriitikud võtsid raamatu üldiselt hästi vastu, kuigi osa neist leidis, et autori kirjutusstiil kaotab raamatu vältel kohati keskpunkti. Kolmanda raamatu ilmumise ajaks 2013. aastal oli Shiva triloogiast saanud kõige kiirema läbimüügiga raamatusari India kirjastusajaloos.

## Sisu
Iidse Induse oru salapärase kadunud kultuuriga kunagi uhke olnud riik on silmitsi tõsiste ohtudega. Kannatatakse pidevalt laastavate rünnakute käes, sest täiesti vastandlik naaberriik näib olevat sõlminud liidu põlualuse ja pahelise rassiga, mis koosneb hämmastavate võitluskunstioskuste ja väärarengutega inimestest. Ainus lootus on iidne, põlvest põlve korratav legend: "Kui kurjus võtab oma suurimad mõõtmed ja kõik tundub olevat kadunud, ilmub teie sekka kangelane." Kuid kas tõesti see lihtne tiibetlane Shiva ongi kauaoodatud kangelane? Kas ta üldse tahab nende kangelane olla? Mis paneb mehe oma saatusele alistuma, kas armastus või kohusetunne?

## Viited

## Välislingid
* Ülevaade
*E-raamat
* Apollo "Meluha surematud"
Venoosurge

**Venoosurkeks** (ladina keeles *sinus venosus*; *sinus venosus cordis*) nimetatakse paljudel keelikloomadel (nagu kalad, kahepaiksed, roomajad, maolised jt) südame parema kojaga seotud õõnsat anatoomilist struktuuri. 

Osad autorid loevad venoosurget südame lisakambriks kuna ta sisaldab müokardi. 

## Roomajatel
### Madudel

Looteeas madude südant on vähe uuritud kuid südametoru areneb neil juba munas olles. Munast koorunud ja/või sündinud maopoegadel on südame kaks koda täielikult eraldatud ja venoosurge asub südame paremast kojast ülespoole. 

Ühe uuringu käigus tuvastati annetatud viljastatud munadest inkubaatoris koorunud 2 päeva vanustel maisi-roninastikutel (*Pantherophis guttatus guttatus*) kõik täiskasvanud maole omased südame struktuurid. 

Venoosurge koosneb kahest, vasakust ja paremast, *sinus horns*-ist.

Venoosurke kaudu sisenevad õõnesveenid südame paremasse osasse.

## Imetajatel
### Inimestel

Venoosruge on inimestel looteeas esinev südametoru, millest moodustub osa südame paremast kojast.  

## Viited

## Välislingid
*Marja J.L. Kik, Mark A. Mitchell, Reptile Cardiology: A Review of Anatomy and Physiology, Diagnostic Approaches, and Clinical Disease, 52 Seminars in Avian and Exotic Pet Medicine, 14. köide, nr 1 (jaanuar), 2005: ll 52– 60, veebiversioon (vaadatud 12.06.2014) (*inglise keeles*)
*Bjarke Jensen, Bastiaan J. D. Boukens, Tobias Wang, Antoon F. M. Moorman ja Vincent M. Christoffels,[file:///C:/Documents%20and%20Settings/kasutaja/My%20Documents/EuropeanVIper/jcdd-01-00014.pdf Evolution of the Sinus Venosus from Fish to Human], J. Cardiovasc. Dev. Dis. 2014, 1, 14-28; doi:10.3390/jcdd1010014, veebiversioon (vaadatud 12.06.2014) (*inglise keeles*)
Eesti maalammas

**Eesti maalammas** on Eesti põline lambatõug, mis on hästi kohanenud kohaliku ilmastikuga.

## Iseloomustus
Eesti maalammas on väga vastupidav, söötmis- ja pidamistingimuste suhtes vähenõudlik ning hästi kohanenud. Jäärad on enamasti sarvedega, pea on väike (laius 12 cm, pikkus 20 cm), kõrvad lühikesed. Saba on lühike (1948. aastal Saaremaalt kogutud andmetel keskmiselt 23,6 cm), kere võrdlemisi lühike (64–70 cm), selg sagedasti nõgus, laudjas luipu, turja kõrgus 55–58 cm, rinna laius 16–18 cm ja ümbermõõt 78–80 cm. Pea ja jalad ei ole kaetud villa, vaid läikiva karvaga. Villa värvus on valge, hall, pruun, must; vill on jäme, koosnedes alus- ja pealisvillast. Pealisvillkarvad on jämedad, sirged ja alati alusvillkarvadest pikemad, talvel on neid 15% villakust. Alusvillkarvasid on talvel 80% ja üleminekukarvasid 5%, toimub karvavahetus: suvel väheneb alusvillkarvade osakaal. Villatoodang on keskmiselt 2 kg. Täiskasvanud jäärad kaaluvad 40–55 kg, uted 35–45 kg, olenevalt söötmisest. Maalambad on viljakad (kaksikud, kolmikud, nelikud), tallede sünnikaal 2–3 kg, talled on tugevad ja haigestuvad harva, kaheksakuuselt kaaluvad noorlambad 20–25 kg. Hästi süüa saades annab utt neljakuusel imetamisperioodil 80–150 kg piima. Liha on jämedakiuline, nuumamisel ladestub rasv naha alla ja siseelundeisse.

## Esimesed ülesmärked Eesti maalambast
Esimesed kirjalikud andmed maalamba kohta pärinevad 18. sajandi lõpust. Põhjalikud andmed Eesti maalambast pärinevad Kristjan Jaamaalt 1959. aastast: eesti jämevillaline maalammas kuulub põhja-lühisabaliste lammaste hulka, majandusliku klassifikatsiooni järgi kasukanahalammaste sekka.

## Maalamba säilitamine
Maalambaentusiastid on palju ära teinud maalamba säilitamiseks. Esialgu koonduti Eesti maalamba ühingusse (EMLÜ), et leida üles võimalikult palju maalambaid ja võtta need kaitse alla. Nüüdseks on sellest ühingust välja kasvanud teisigi maalammaste hoiuühendusi, üks olulisemaid on Kihnu maalambakasvatajate selts. EMLÜ-l oli andmeid, et maalammas võib olla säilinud küllalt arvukalt Lääne-Eestis, vähesel määral Lõuna-Eestis ja mujalgi. Ohustatud põlistõuge peetakse väärtuslikuks kogu Euroopas, seepärast taotleti Eestimaa Looduse Fondi maalambaprojekti juhi Kaia Lepiku eestvedamisel UNESCO toetust, et teha maalamba kohta teaduslik analüüs. UNESCO pidas projekti väga oluliseks ja andis selle tarbeks raha, toetust leiti ka muudest allikatest.

## Vaata ka
*aborigeenne tõug
*Eesti tumedapealine lambatõug
*Eesti valgepealine lambatõug
*Kihnu maalammas

## Viited
Südamekoda

**Südamekojaks** (ladina keeles *atrium cordis*) nimetatakse paljudel keelikloomadel südames olevaid õõsi, kuhu tuleb veri suurtest veenidest  ja suundub südamevatsakesse.

Südamekoja areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Nii näiteks on kaladel üks aga 
kahepaiksetel, roomajatel, madudel, lindudel ja imetajatel kaks südamekoda. 
 
## Roomajatel
### Madudel

Madudel on tuvastatud kaks südamekoda: parem südamekoda (*atrium dextrum*) ja vasak südamekoda (*atrium sinistrum*).

## Imetajatel
### Inimestel
 
Inimestel on samuti kaks südamekoda. 

Südamekojad kontraheeruvad vatsakestest veidi varem ja nende eesmised-külgmised osad on välja sopistunud parema ja vasaku kojakõrva (*auricula atrii dextra et sinistra*) kujul.

Vasaku ja parema südamekoja vahel paikneb kodadevahesein (*septum interatriale*). 

## Vaata ka
*kodadevaheseina defekt

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Encyclopaedia Britannicas
Oleksandr Jakõmenko

**Oleksandr Jakõmenko**, venepäraselt **Aleksandr Jakimenko** (ukraina keeles *Олександр Григорович Якименко*; sündinud 22. detsembril 1964 Keilas) on endine Ukraina sõjaväelane, sõjaväelendur (1982–1998), Julgeolekuteenistuse ülem (22. detsember 2013–24. veebruar 2014).

## Ukraina Julgeolekuteenistuses
Väidetavalt alustati tema käsul 19. veebruaril 2014 "terrorismivastast operatsiooni" Euromaidani meeleavaldajate vastu Kiievi Iseseisvuse väljakul. Ta põgenes riigist pärast Ukraina revolutsiooni. Jakõmenko on nende endiste Ukraina juhtide seas, kelle vastu on kehtestanud sanktsioonid Euroopa Liit ja Kanada. 10. aprillil 2014 sai teatavaks, et Jakõmenko on kuulutatud tagaotsitavaks kahtlustatuna "võimupiiride või ametivolituse ületamises, millega kaasnesid rasked tagajärjed". Jakimenkot kahtlustatakse ka riigireetmises ja Venemaa kasuks spioneerimises.

## Auastmed
* Sai 2011. aastal kindralmajori auastme, mis võeti ära 2021. aastal Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu otsusega.

## Isiklikku
Abielus, perekonnas on tütar.

## Viited

## Välislingid
* Venekeelne biograafia
* Venekeelne biograafia saidil УНИАН
* Вести.ру. Экс-глава СБУ назвал тех, кто получил прибыль от бойни на Майдане. 12.03.2014 21:04. Автор: Евгений Попов.
* 29. september 2014. *[[Korrespondent.net]]*. Главным подозреваемым в расстреле майдановцев глава СБУ назвал своего предшественника
* 7. november 2014. *Liga Novosti*. СБУ и ГПУ расследуют дело о госизмене бывшим главой СБУ Якименко (*vene keeles*)
John Bonham

**John Henry Bonham** (31. mai 1948 – 25. september 1980) oli inglise muusik ja laulukirjutaja, eelkõige tuntud Led Zeppelini trummarina.

Bonhami trummimäng on hinnatud kiiruse, jõu ja hea rütmitunnetuse poolest. Teda on tihti peetud maailma parimaks trummariks. Näiteks on ajakirja Rolling Stone lugejad valinud ta 2016. aastal kõige aegade parimaks trummariks ja ajakiri Classic Rock paigutas ta 2005. aastal esikohale enda koostatud 50 parima rokkmuusika trummari nimekirjas.

Bonham suri 25. septembril 1980 alkoholimürgituse tagajärjel. Ta maised jäänused kremeeriti ning tuhk puistati laiali Worcestershire'i krahvkonnas.

Tema 70. sünniaastapäeva puhul avati Bonhami sünnilinnas Redditchis tema mälestuseks ausammas.

Bonham oli abielus Pat Phillipsiga, neil on poeg Jason (sündis 1966) ja tütar Zoë (sündis 1975).

## Viited

## Välislingid

* "The Top 10 greatest Led Zeppelin John Bonham songs" loudersound.com, 25. september 2018
Keila-Joa kiigesild

**Keila-Joa kiigesild** (ka **Lvovi sild**) oli 1833. aastal ehitatud sild üle Keila jõe. Sild asus praeguse Keila-Joa alumise silla kohal, hiljem rajatud Keila-Joa rippsillast umbes kilomeeter mere pool. Nimi "kiigesild" tuli sellest, et üle silla jalutamisel hakkas sild kiikuma.

Silla projekteeris vene helilooja Aleksei Lvov. Lvov külastas 1833. aasta kevadel Keila-Joa mõisat ja sealse krahvi Alexander von Benckendorffiga tuli jutuks  Keila-Joa mõisa uue silla ehitamine. Krahvi sooviks oli olnud, et uus sild tuleks ilma ühegi vahetoeta, kuid samas ei oleks ka rippsild. Lvov jõudis lahenduseni, et uus sild võiks olla täiesti omasuguse konstruktsiooniga – malmkaarega, mille otstes pingestavad terastrossid, silla kandeava suuruseks oli 31,9 meetrit. Krahv Benckendorffi nimepäeval, 1. augustil, sai juba üle uue silla jalutada.

Kiigesild varises 1917. aasta 1. mail sadanud märja lume raskuse all kokku.

## Välislingid
* Keila-Joa mõisa ajalugu
Meelis Süld

**Meelis Süld** (sündinud 28. märtsil 1979 Tartus) on eesti ajakirjanik ja vaimulik. Ta on Eesti Ajakirjanike Liidu aseesimees ja Geikristlaste Kogu kaasasutaja. 

## Haridus
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust (2005) ning lisaerialadena suhtekorraldust ja teoloogiat. 2018. aastal kaitses ta EELK Usuteaduse Instituudis magistritöö "Lähtekohti ja liturgilisi arenguid seoses samasooliste paaride eest palvetamise, õnnistamise ning laulatamisega Rootsi, Soome ja USA (ELCA) luterlikus kirikus“ (juhendaja Marko Tiitus). 11. septembril 2021 ordineeriti ta piiskop  poolt Londonis  õpetajaks.

## Töökäik
Süld on teinud kaastööd ajalehele Postimees (1996–1998) ning töötanud Tartu Pereraadio saatejuhina (1997–2001).

2001. aastast töötab Vikerraadio vastutava toimetajana.

Aastail 2011–2017 oli Süld Eesti Ajakirjanike Liidu juhatuse liige. Lisaks on ta Ajakirjanike liidu ERR-i osakonna ametiühingu usaldusisik.

Aastail 2014–2017 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu esimees, alates 2020. aastast on ta aseesimees ja juhatuse liige.

## Vaimulik tegevus
Tegutses 2005–2014 kristliku meediaorganisatsiooni WACC (World Association for Christian Communication) Euroopa piirkonna eestseisuse liikmena, ning aastatel 2004–2010 Euroopa luterlike vähemuskirikute meediaorganisatsiooni KALME (sks. Kommunikationsausschuss Lutherischer Minderheitskirchen in Europa) eestseisuse liikmena.

On alates 2015 EELK kirjastusnõukogu/meediakomisjoni liige. 

Ta on üks Geikristlaste Kogu juhtidest. 

11. septembril 2021 toimunud pidulikul jumalateenistusel Londonis ordineeriti Süld Suurbritannia luteri kiriku vaimulikuks, talitusel viibis ka EELK piiskop Tiit Salumäe.  

2024. aasta 1. juulil valiti ta Londonis tegutseva Suurbritannia Luterlike Kirikute Nõukogu (Council of Lutheran Churches in Great Britain; CLC) peasekretäriks, eelnevalt oli pastor Meelis Süld töötanud CLC-s neli aastat avalike suhete juhina.

## Viited
Roger de La Fresnaye

**Roger de La Fresnaye** (11. juuli 1885 Le Mans – 27. november 1925 Grasse) oli prantsuse maalikunstnik ja skulptor. Ta viljeles peamiselt kubismi.

## Elukäik

Roger de La Fresnaye sündis Le Mansi linnas Prantsusmaal. Tema isa oli Prantsuse armee ohvitser, kes oli pärit aristokraatlikust suguvõsast. 1903. aastal õppis La Fresnaye aasta Pariisis Académie Julianis. Aastatel 1904–1908 õppis ta École des Beaux-Artsis. Pärast seda õppis ta Maurice Denis' ja Paul Sérusier' juures Académie Ransonis. 

Aastatel 1912–1914 oli Roger de La Fresnaye kunstirühmituse Section d'Or liige. La Fresnaye teosed mõjutasid peamiselt Georges Braque ja Pablo Picasso, kuid koloriidis on tunda ka Robert Delaunay mõju. 

Esimese maailmasõja aastail värvati La Fresnaye Prantsuse sõjaväkke, kuid vabastati sealt 1918. aastal tuberkuloosi haigestumise tõttu. Pärast sõda hakkas La Fresnaye tervis kiiresti alla käima. 1922. aastal loobus ta maalimisest, kuid jätkas joonistamist. Roger de La Fresnaye suri 1925. aastal Prantsusmaal Grasse'is.
Rabaroosid

**Rabaroosid** on Tudulinna naisrahvatantsurühm. See on järjepidevalt tegutsenud alates 2001. aastast. 

Rühma juhendaja on Eha Pärnik, rühmavanem Marika Valter. Algkoosseisust tantsib tänaseni viis naist. Rühm on esinenud kodukoha ja naabervaldade pidudel ning kõigil Ida-Virumaa lõunaregiooni tantsupidudel ning esimesel Meeste tantsupeol. Alates 2009. aastast on igal suvel käidid rahvusvahelistel folkloorifestivalidel, mida korraldab Europeade Eesti Komitee: 2009. aastal Leedus, 2010. aastal Tartus, 2011. aastal Austrias, 2012. aastal Itaalias, 2013. aastal Ungaris ja 2014. aastal Poolas.

## Välislingid
* Rabaroosid Facebookis
Muuli leprosoorium

**Muuli leprosoorium** oli leeprahaigete haigla (leprosoorium). See asus Tartu lähedal Muuli talus, praegu on see koht juba Tartu linna Veeriku linnaosas.

## Asutamine
Muuli leprosoorium asutati Liivimaa Leepratõrje Seltsi ja Tartu ülikooli kirurgiaprofessori Eduard von Wahli ettevõtmisel 1891. aastal. See oli esimene selle seltsi poolt avatud leprosoorium ja ühtlasi esimene spetsialiseeritud asutus pidalitõbiste tarvis Eestis.

Algul oli plaan leprosoorium avada Ninasi postijaama, kuid selle ümberehitamine venis ning üüriti linnale lähemal asuv Muuli talu, mis ehitati arhitekt Reinhold Guleke juhtnööride kohaselt ümber. Esimene pidalitõbine, kes võttis endale ka majahoidja kohustused, asus Muulile elama 25. septembril (vkj) 1891. Ametlikult avati pidalitõbiste maja 1. oktoobril. 

1891. aasta lõpuks oli majas 14 haiget. 1892. aastal tuli juurde 23 haiget, neist 5 suri, 10 haiget viidi üle vastavatud Ninasi leprosooriumisse Peipsi äärde. Varjupaigast lahkus 8 haiget, kes polnud enam nakkusohtlikud. Aasta lõpuks oli haigete arv jälle 14. 

1917. aastal viidi kõik haiged üle Tarvastu leprosooriumi.

Muulil algas töö uuesti 1922. aastal, mil asutus liideti dermatoloogia polikliinikuga. Juhataja Aleksander Paldrockile anti õigused koondada Muulile ka teistest haiglatest huvitavamad juhtumid ning kasutada neid nii õppetegevuseks kui teaduslikus töös. Leprosooriumi tööd juhtis halastajaõde ning arst oli dermatoloogia polikliiniku noorem assistent.

Alumisel korrusel oli kaks naiste ja üks meeste palat, söögituba, köök ja veranda. Teisel korrusel puutööruum, palat raskematele haigetele ning arstituba. Leprosooriumil oli ka oma pesuköök ja saun. Haigeile oli ette nähtud 16 kohta. Majapidamistööd olid ära jaotatud patsientide vahel, kokad ja pesupesijaid said oma töö eest ka väikest tasu. 

Leprosooriumis hooliti haigetest ja nende elu prooviti igati paremaks muuta. Kõigil soovijail oli haigla aias oma maalapp, mida harida, lisaks üldkasutuses puuvilja- ja marjaaed. Haigete meelelahutuseks oli väike raamatukogu ning 1930. aastast ka raadio.

Muuli leprosooriumit ei suletud. Selle tegevus lõppes, kui Nõukogude väed vallutasid 1944. aastal Tartu. Haiged jooksid laiali, hiljem paigutati nad teistesse Eesti leprosooriumitesse. 

## Tänapäeval
Tänapäeval on hoonest alles vaid veidike vundamenti. Leepravastase võitluse algataja professor Wahli auks püstitati leprosooriumi ette lihtne kivist mälestusmärk kirjaga "*Zur Erinnerung an Prof. Dr. Ed. von Wahl der Lepraverein*", mis on tänaseni säilinud.

Muuli leprosooriumil oli oluline koht leeprahaigete ravis, seal tegeleti aktiivselt teadustööga leepra paremaks tundmaõppimiseks ja ravimi väljatöötamiseks. Haigla oli tuntud ka väljaspool Eestit, seda näitavad arvukate välisleproloogide külastused.

## Arstid
* Voldemar Gerlach 1891–1892
* Heinrich Koppel 1892–1917
* Rudolf Sääsk 1922–1923
* Adele Lind-Lik 1923–1924
* Albert Otsing 1924–1925
* Anton Rängel 1925–1927
* Ludmilla Naumov-Golubov alates 1927

## Viited

## Välislingid
*Tartu ülikooli leprosoorium "Muuli" Tartus Veerikul, foto 1920. aastast
*"Muuli leprosoorium 40-aastane". Postimees nr 270, 5. oktoober 1931
Mariupoli lennujaam

**Mariupoli rahvusvaheline lennujaam** (ukraina Міжнародний аеропорт Маріуполь; algselt **Ždanovi lennujaam**) on mittetöötav lennujaam Ukrainas Donetski oblastis, umbes 5&nbsp;km kaugusel Mariupoli keskusest lääneedelas. Lennujaamast pole toimunud regulaarreise juba alates 2009. aastast ning lennujaam seoses sõjaga Donbassis suleti täielikult 19. juunil 2014. 

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (*vene keeles*)
Sookarjamaa

**Sookarjamaa** on teatav karjamaa.

Vastavalt soostunud ja sooniite toitvate vete iseloomule jagatakse sookarjamaad lubajarikasteks ning lubjavaesteks. Lubjarikkad niidud on taimestiku poolest liigirikkamad ja liikide seas on ka arvukalt haruldasi ning kaitstavaid taimi. Näiteks orhideed: soohiilakas, kärbesõis, soo-neiuhiilakas ja mitmed teised. Saaremaale omased haruldused on tömbiõieline luga, alpi võipätakas, saaremaa robirohi.

## Sookarjamaadel karjatamisega kaasnevad hädaohud
Sookarjamaadel kasvavad vähese söödaväärtusega tarnad ja mürgised osjad. Eriti hädaohtlikud koduloomade tervisele on seisva vee loikudega sookarjamaad. Veeloigus elutsevad teod, kes on vaheperemeesteks maksakaantõve levitamisel. Samuti levib sookarjamaadel sõramädanik, mida on võrdlemisi raske ravida, eriti siis, kui nimetatud haigus on haaranud kogu karja.

## Viited
Arterioosõõs

**Arterioosõõs** (ladina *cavum arteriosum*) on mitmete suletud kardiovaskulaarsüsteemiga loomade (näiteks kahepaiksed, roomajad) südame vatsakese sees paiknev õõs. 

Arterioosõõs on ühenduses teiste südamevatsakese sees paiknevate õõntega, mida vahel nimetatakse ka alamkambriteks. Arterioosõõs  on venoosõõnest eraldatud vertikaalse harja abil. 

Vasak koda saab hapnikuga rikastatud verd kopsudest kopsuveenide kaudu ja suunab selle edasi arterioosõõnde. Arterioosõõnest voolab veri vatsakesesisese kanali kaudu venoosõõnde ja edasi aordikaarde.

## Roomajatel
### Maolistel

Madude südant on käesoleval ajal vähe uuritud. Kuningpüütoni südame ultraheli kujutiste analüüs paljastas, et veri paremast südamekojast täidab esmalt venoosõõne ja veri vasakust südamekojast täidab arterioosõõne.

## Viited
Carrefour

**Carrefour S.A.** on riikidevaheline jaekaubandusettevõte, mille peakorter asub Prantsusmaal Boulogne-Billancourtis. See on üks maailma suuremaid supermarketikette ning käibelt suuruselt neljas ja kasumilt suuruselt kolmas jaekaubandusettevõte. Carrefour tegutseb peamiselt Euroopas, Argentinas, Brasiilias, Hiinas, Dominikaani Vabariigis, Araabia Ühendemiraatides, Kataris ja Saudi Araabias, kuid ketti kuuluvaid poode leidub ka Põhja-Aafrikas ja Aasias. *Carrefour* tähendab prantsuse keeles ristteed või väljakut.

Esimene Carrefour avati 1. jaanuaril 1958 Annecy linnas.
Arsen Avakov

**Arsen Borissovitš Avakov** (ukraina keeles Арсен Борисович Аваков, armeenia keeles Արսեն Բորիսի Ավակով); sündinud 2. jaanuaril 1964 Bakuus Aserbaidžaani NSV-s NSV Liidus) on armeenia päritolu Ukraina riigitegelane ja poliitik. Ta oli aastatel 2014–2021 Ukraina siseminister.

## Elulugu

Avakov sündis 1964. aastal Bakuus sõjaväelaste peres.

Kodakondsuselt on ta armeenlane. Alates 1966. aastast elab ta alaliselt Ukrainas. Ta on Ukraina kodanik.

1990. aastal asutas ta aktsiaseltsi Investor. Aastatel 2005–2010 oli ta Harkivi piirkondliku riigihalduse esimees.

Alates 2011. aasta sügisest kuni 2012. aasta detsembrini viibis Viktor Janukovitši režiimi poolt Ukrainas toimepandud tagakiusamise tõttu poliitilises eksiilis Itaalias.

2012. aastal valiti ta Ukraina rahvaesindajaks.

2014. aasta revolutsiooni ajal oli ta üks Euromaidani komandöridest.

27. veebruaril 2014 kinnitas Ukraina Ülemraada Arsen Avakovi Ukraina siseministriks.

Avakovi algatusel loodi 2014. aastal Ukraina Rahvuskaart ja vabatahtlike pataljonid. See võimaldas peatada Venemaa Föderatsiooni sõjalise agressiooni Ida-Ukrainas.

Ööl vastu 7. ja 8. oktoobrit kasutati Ukraina relvajõudusid, et takistada Ukraina agressiooni Ukraina territooriumil. 7. aprillil 2014. Avakov juhtis isiklikult Venemaa Föderatsiooni separatistide ja võitlejate poolt hõivatud Harkivi piirkondliku riigihalduse hoone ründamist.

Avakov algatas siseministeeriumi töö biomeetriliste passide kasutuselevõtmiseks. See oli eelduseks Ukraina viisavabaduse kehtestamisele ELi riikidega.

Avakov kaitses Itaalias Ukraina Rahvuskaardi võitlejat Vitali Markivi. Avakovi osalusel tunnistas Itaalia kohus Milanos (Itaalia) Markivi süüdi fotoajakirjanike Andrea Rocchelli (Itaalia) ja Andrei Mironovi (Vene Föderatsioon) tapmises Slaavjanskis 2014. aasta mais.

Avakov oli Ukraina siseminister 24. veebruarist 2014 kuni 15. juulini 2021 kahe presidendi – Petro Porošenko ja Volodõmõr Zelenskõi – ajal ning oli üks viiest Ukraina ministrite kabineti liikmest. See on pikim ametiaeg iseseisvas Ukrainas.

## Tunnustus
*Ukraina teeneline majandusteadlane (22.06.2007)
*Teenetemärk, III aste (15.04.2016)
*Auleegioni orden (Prantsusmaa) (09.06.2022)

## Viited

## Välislingid

*Facebooki leht (*inglise keeles*)
*Аваков представил американской делегации Atlantic Council свою концепцию деоккупации Донбасса - Lb.ua, 11.06.2019
*Аваков может остаться в кресле до выборов — Разумков - ZN.ua, 09.05.2019
*Коломойский сказал, какой министр должен остаться в Кабмине - Liga Novosti, 08.05.2019, 06:16
*"Бибиков, я был тоже на Майдане 18 февраля 2014 - я такой же как Таня - приходите ко мне", - Аваков о подозрении Чорновол - Censor.net.ua, 10.04.20
Elmar Jakobson (arst)

**Elmar Jakobson** (4. juuni 1904 Tartu – 4. juuni 1992 Stockholm) oli eesti arst.

Ta sündis aastal 1904 Tartus ehitusmeistri pojana. Ta lõpetas aastal 1926 Tallinna Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1926–1935 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena. Üliõpilasena oli ta üliõpilaste edustuse liige ja teenis ülalpidamist võimlemis- ja ujumisõpetajana. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Ta praktiseeris aastast 1930 (üliõpilasena) Tartu Ülikooli patoloogia instituudis professor Albert Valdese juures. Lisaks oli ta võimlemisõpetaja Spordiinstituudis ja üks esimesi spordiarste Eestis. Aastast 1938 oli ta Tallinna Ühise Haigekassa haigla patoloog. Aastal 1940 asus ta tööle Tartu Ülikooli kohtumeditsiini instituudi assistendina, patoloogina. Lisaks oli ta Tartu Kalevi juhatuse liige, Tartu Veespordi Klubi juhatuse liige ja Kaitseliidu Tartu maleva sisevete malevkonna sanitaarpealik aastast. Ta kuulus ka spordiseltsi Taara, oli Tartu skautide maleva organisaator ja Vabatahtliku Tuletõrjeühingu aktivist. Samuti tegeles ta üliõpilaste terviseküsimuste ja õdede väljaõppega.

Aastal 1944 põgenes ta koos perekonnaga Rootsi. Aastatel 1945–1946 töötas ta Stockholmis Karolinska haigla patoloogia instituudis professor Olle Reuterwalli juures (kus tema professor Albert Valdeselt omandatud pedantne täpsus pälvis kiitust). Aastatel 1947–1953 oli ta alamarsti kohusetäitja Karolinska haiglas. Aastal 1953 sai ta täieliku tööloa ja aastal 1954 oli ta ülemarsti kohusetäitja patoloogia osakonnas. Aastatel 1954–1969 töötas ta alamarstina Karolinska haigla radiopatoloogia instituudis kuni pensionile jäämiseni. Rootsis elamise algaastail oli ta koos doktor Johannes Riivesega vahendajaks Rootsi tervishoiuvalitsuse ja eesti arstkonna vahel, millest sündis Eesti Arstide Selts Rootsis; ta oli selle esimene ja kauaaegne esimees.

## Isiklikku
Tema esimene abikaasa oli aastatel 1930–1936 kolleeg Marta Sauga, abielu lõppes naise surmaga. Tema teine abikaasa oli aastast 1939 Helene Jakobson, neil oli kaks poega.

## Välislingid
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* Eesti tuletõrje leksikon
Ninasi leprosoorium

**Ninasi leprosoorium** oli leeprahaigete haigla (leprosoorium) vanas postijaamas Torma kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Ninasi külas Mustvee vallas Jõgeva maakonnas. Kuna Ninasi kohta on varem kasutatud ka nime Nina, siis on ravilat nimetatud ka Nina leprosooriumiks.

Asutus rajati 15. novembril (vkj) 1892. See asus küll Jõhvi–Tartu maantee (vana Peterburi tee) ääres, kuid kauguse tõttu (umbes 50 versta kaugusel Tartust ja 7 versta kaugusel Mustveest) ning asukoha pärast Peipsi kaldal oli see üsnagi isoleeritud paik ja sobis leeprahaigete eluks. 

## Hoone
Leprosooriumi 1824. aastal püstitatud peahoone on kivist. Koridor jagas alumise korruse kaheks osaks: ühel pool olid mehed, teisel naised. Teisel korrusel oli apteek, arstikabinet ja teised tööruumid. Asutusse mahtus 80–100 haiget. 

## Patsiendid
Haigete vanus kõikus 12–80 aasta vahel. Armulaualiste registri järgi aastatest 1894–1896 oli 74 inimese hulgas haigeid mitmest piirkonnast. Nii on mainitud inimesi, kes pärinesid Ansekülast – 4 korral, Kihelkonnalt – 6 korral, Tallinnast – 6 korral, Tartust – 8 korral. Näiteks 13. märtsil 1910 olid armulaualised haiged pärit Tartust, Hallistest, Laiuselt, Kursist ja mujalt. Haigeid oli ka Eestimaa kubermangust (näiteks Tallinnast). 

Saarlastest haiged viidi ära 1904. aastal vastavatud Audaku leprosooriumisse Viidu külas Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal. Haigete ümberpaigutamist kajastav tabel on puudulik ja lünkadega, kuid Ninasil on teadaolevalt viibinud kokku 382 leeprahaiget. 

## Sulgemine
Aastad 1904–1908 olid majanduslikult rasked. Alates 1915. aastast I maailmasõja tõttu leeprahaigeid Peipsi äärde enam ei viidud ning leprosoorium suleti 1916. aastal. Leprosooriumi arhiiv on suuresti hävinud, mistõttu Eesti meditsiiniajaloos on Ninasi leprosooriumi väga vähe käsitletud.  

## Kool
1919. aastal asutati sinna kool, kes hooldas aias kasvavaid unikaalseid puid ja põõsaid. 1966. aastal kool suleti, mistõttu aed metsistus ja hävis. 

## Viited
Koronaarvereringe

**Koronaarvereringeks** ehk **pärgvereringeks** (inglise keeles *coronary circulation*) nimetatakse inimesel ja mitmetel selgroogsetel loomadel vere ringlust südames, südamelihases ning vastavates veresoontes. 

Koronaarvereringe ülesandeks on südame kõikide kudede, eriti aga südamelihase, varustamine verega. 

Koronaarvereringesse kuuluvad vasak ja parem pärgarter (*aa.coronariae sinistra et dextera*), südameveenid.

## Viited

## Välislingid
*M. Harold Laughlin, Douglas K. Bowles, ja Dirk J. Duncker, The coronary circulation in exercise training, Am J Physiol Heart Circ Physiol. Jan 2012; 302(1): H10–H23, Published online 7. oktoober 2011. doi:  10.1152/ajpheart.00574.2011, veebiversioon (vaadatud 13.06.2014) (*inglise keeles*)
Megyn Kelly

**Megyn Marie Kelly** (varem ka **Megyn Kendall**; sündinud 18. novembril 1970) on USA ajakirjanik. Ta on endine Fox News Channeli ja praegune NBC Newsi saatejuht ja poliitikakommentaator.

Ta oli 2014. aastal ajakirja Time maailma saja mõjukaima inimese nimekirjas.

## Elukäik
Kelly õppis Syracuse'i ülikoolis politoloogiat ja seejärel Albany õiguskoolis õigusteadust. Pärast ülikooli lõpetamist 1995. aastal töötas ta Bickel & Brewer LLP advokaadibüroos Chicagos ning hiljem oli advokaat prestiižses Jones Day advokaadibüroos. 

Advokaaditöö kõrvalt osales Kelly ajakirjanduskursustel. 2003. aastal kolis ta Washingtoni, kus asus tööle telekanali WJLA-TV reporterina. 2004. aastal alustas ta tööd Fox Entertainment Groupi reporterina ja lõi edaspidi kaasa mitmes Foxi saates, kommenteerides poliitikat ja õigusloomet. Uudistesaate "American Newsroom" kaassaatejuhiks saanult kolis Kelly New Yorki. 1. veebruaril 2010 hakkas ta juhtima kahetunnist saadet "America Live". 2010. aastal vaatas saadet keskmiselt 1 293 000 inimest. 7. oktoobrist 2013 juhib Kelly argipäeviti tunniajast saadet "The Kelly File". 

Detsembris 2013 tekitas poleemikat see, kui Kelly ütles reaktsioonina ühele Slate'is ilmunud blogipostitusele, et jõuluvana on valgenahaline (ja ei saa olla näiteks mustanahaline). Ta ütles ka, et Jeesus oli valgenahaline. Teiste seas tegid Kelly sõnade üle nalja Jon Stewart, Stephen Colbert ja Rachel Maddow. Kaks päeva hiljem ütles Kelly, et oli rääkinud seda naljaga pooleks ning möönis, et Jeesuse nahavärvi osas puudub lõplik kokkulepe.

6. augustil 2015 Clevelandis toimunud Vabariikliku Partei presidendikandidaatide debatis, kus Kelly osales debati moderaatorina, avaldas ta arvamust, et Donald Trumpi sugune mees ei peaks olema president. Pärast seda asus Trump teda oma Twitteri kontol ründama. Trump keeldus osalemast 28. jaanuaril 2016 Des Moinesis toimunud debatis, mille üks moderaatoreid oli Kelly.

Kelly leping Foxiga lõppes 2016. aastal, viimane "Kelly File" läks eetrisse 6. jaanuaril 2017. Pärast seda läks ta üle NBC Newsi.

## Isiklikku
2006. aastal lahutas Kelly oma esimesest abikaasast Daniel Kendallist ja võttis tagasi oma neiupõlvenime.

2008. aastal abiellus ta Douglas Bruntiga. Neil on kolm last: Yates, Yardley ja Thatcher.

Kelly peab end poliitiliselt sõltumatuks ning on hääletanud nii demokraatide kui ka vabariiklaste poolt.

15. novembril 2016 ilmus HarperCollinsi kirjastuses Kelly elulooraamat "Settle for More". Raamatus käsitles ta ka oma vaenusuhteid Donald Trumpiga. Seda ründasid Trumpi toetajad, pannes sellele ühetärniseid hinnanguid Amazon.comi arvustustes. Kuigi raamat ilmus suhteliselt väikese tiraažiga, kogus teos suhteliselt palju negatiivseid arvustusi. Väidetavalt olid ründajad saanud üleskutse negatiivsete hinnangute panemiseks Redditist Trumpi toetajate subredditist "r/The_Donald". 

## Viited
Hinnangute tingimine

Hinnangute tingimine on hinnangute muutumine, mis toimub assotsiatiivse õppimise abil. Selleks saab kasutada klassikalist tingimist, mida on uurinud Ivan Pavlov, mis põhineb stiimul-stiimul seosel ja operantset tingimist, mida on uurinud Burrhus Frederic Skinner ja mis põhineb tegevus-stiimul seosel. Tingimine on kogemuse mõjul automaatselt tekkiv suhteliselt püsiv muutus käitumises. Tingimine eristub ühelt poolt kaasasündinud käitumiskalduvustest nagu instinktid ja refleksid ning teiselt poolt teadlikust õppimisest. 

Hinnangu tingimine võib seletada ka kokkupuute efekti - pelgalt negatiivse tagajärje puudumine on sarrustav ning nõnda võib positiivne hinnang tekkida ka lihtsalt korduval kokkupuutel stiimuliga. Ühe stiimuliga seotud hinnang võib üle kanduda teisele (evaluative conditioning, affective learning). Kaudsem seos tekib hinnang kandub üle selle kandjalt näiteks brändile. Otsesem seos tekib kui näiteks brändi seostatakse tihedalt ühe konkreetse hinnangut kandva stiimuliga.
Anilios

***Anilios*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Anilios* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Anilios affinis]]* (Boulenger, 1889)
* *[[Anilios ammodytes]]* (Montague, 1914)
* *[[Anilios aspinus]]* (Couper, Covacevich, Wilson, 1998)
* *[[Anilios australis]]* (Gray, 1845)
* *[[Anilios batillus]]* (Waite, 1894)
* *[[Anilios bicolor]]* (Peters, 1858)
* *[[Anilios bituberculatus]]* (Peters, 1863)
* *[[Anilios broomi]]* (Boulenger, 1898)
* *[[Anilios centralis]]* (Storr, 1984)
* *[[Anilios chamodracaena]]* (Ingram & Covacevich, 1993)
* *[[Anilios diversus]]* (Waite, 1894)
* *[[Anilios endoterus]]* (Waite, 1918)
* *[[Anilios erycinus]]* (Werner, 1901)
* *[[Anilios fossor]]* Shea, 2015
* *[[Anilios ganei]]* (Aplin, 1998)
* *[[Anilios grypus]]* (Waite, 1918)
* *[[Anilios guentheri]]* (Peters, 1865)
* *[[Anilios hamatus]]* (Storr, 1981)
* *[[Anilios howi]]* (Storr, 1983)
* *[[Anilios insperatus]]*  Venchi, Wilson & Borsboom, 2015
* *[[Anilios kimberleyensis]]* (Storr, 1981)
* *[[Anilios leptosomus]]* (Robb, 1972)
* *[[Anilios leucoproctus]]* (Boulenger, 1889)
* *[[Anilios ligatus]]* (Peters, 1879)
* *[[Anilios longissimus]]* (Aplin, 1998)
* *[[Anilios margaretae]]* (Storr, 1981)
* *[[Anilios micrommus]]* (Storr, 1981)
* *[[Anilios minimus]]* (Kinghorn, 1929)
* *[[Anilios nema]]* (Shea & Horner, 1997)
* *[[Anilios nigrescens]]* Gray, 1845
* *[[Anilios nigricaudus]]* (Boulenger, 1895)
* *[[Anilios pilbarensis]]* (Aplin, 1993)
* *[[Anilios pinguis]]* (Waite, 1897)
* *[[Anilios proximus]]* (Waite, 1893)
* *[[Anilios robertsi]]* (Couper, Covacevich, Wilson, 1998)
* *[[Anilios silvia]]* (Ingram & Covacevich, 1993)
* *[[Anilios splendidus]]* (Aplin, 1998)
* *[[Anilios torresianus]]* (Boulenger, 1889)
* *[[Anilios tovelli]]* (Loveridge, 1945)
* *[[Anilios troglodytes]]* (Storr, 1981)
* *[[Anilios unguirostris]]* (Peters, 1867)
* *[[Anilios waitii]]* (Boulenger, 1895)
* *[[Anilios wiedii]]* (Peters, 1867)
* *[[Anilios yampiensis]]* (Storr, 1981)
* *[[Anilios yirrikalae]]* (Kinghorn, 1942)
* *[[Anilios zonula]]* (ELLIS, 2016).

2017. aastal on perekonda liigitatud uued maoliigid:
**[[Anilios obtusifrons]]* Ellis ja Doughty, 2017
**[[Anilios systenos]]* Ellis ja Doughty, 2017

## Levila

Need maod elavad Austraalias ja Uus-Guineas.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne roomajate andmebaasis
*Sissekanne uBio-s
*S. Blair Hedges, Angela B. Marion, , Kelly M. Lipp, Julie Marin, ja Nicolas Vidal, A taxonomic framework for typhlopid snakes from the Caribbean and other regions (Reptilia, Squamata), toimetanud Robert W. Henderson, 17. jaanuar 2014, Caribbean Herpetology 49:1–61, veebiversioon (vaadatud 10.06.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Anilios]] seisuga 13.06.2014.*
Bring Me to Life

**"Bring Me to Life"** on ansambli Evanescence 2003. aasta laul albumilt "Fallen".

Laulu video süžee:

Tüdruk ronib öösel/õhtul aknast välja aknalaua peale, seejärel kõnnib ja kõõlub ta helehallis öösärgis mööda maja aknalaudu. Ta möödub mitmest aknast, mille taga on inimesed, kuid inimesed ei pane teda tähele. Lõpuks ronib ta mööda maja seina kõrgemale korrusele. Seal on tuba, kus asuvad bändi Evanescene ülejäänud liikmed. Tüdrukul tekib silmside solistiga, mille tagajärjel teeb viimane akna lahti ja tüdruk kukub alla. Õnneks jõuab ta aknalauast kinni haarata. Mees proovib teda üles tõmmata. Kui tüdruk on peaaegu üleval, läheb nende käte haare lahti ja tüdruk kukub alla. Tegelikult nägi tüdruk seda kõike unes. 

## Välislingid
* Video YouTube'is
Madis Kanarbik

**Madis Kanarbik** (sündinud 1962) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduse Tartu filiaali juhataja alates 1991. aastast ning Tartus asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul alates 2006. aastast.

Tema tööülesannete hulka Põhjamaade Ministrite Nõukogu Eesti esinduse Tartu filiaali juhatajana kuuluvad haridus- ja teaduskoostöö, regionaalne koostöö ning Põhja- ja Baltimaade avaliku halduse mobiilsusprogrammi koordineerimine.

Madis Kanarbik on ka Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Nõo Püha Laurentsiuse koguduse juhatuse esimees.

## Tunnustus
*  2018 Tartu Ülikooli medal

## Viited
La Plata lahing

**La Plata lahing** oli Teise maailmasõja esimene merelahing ning ainus sõjaline kokkupõrge kogu sõja vältel, mis toimus Lõuna-Ameerikas. Saksa ristleja Admiral Graf Spee asus Lõuna-Ameerikas juba ammu enne Teise maailmasõja algust 1939. aasta septembris ning hakkas seejärel kaaperdama kaubalaevu. Briti kuninglik merevägi saatis seda otsima mitu laevarühma. Üks neist, mis koosnes kolmest ristlejast – HMS Exeter, HMS Ajax ja HMS Achilles (viimane neist kuulus Uus-Meremaa divisjoni), leidiski Admiral Graf Spee La Plata lahest Argentina ja Uruguay ranniku lähedalt Lõuna-Ameerikas.

13. detsembril 1939 toimunud lahingus sai Exeter tugevalt kannatada ja pidi taanduma, Ajax ja Achilles said mõõdukalt viga. Graf Spee sai vigastada mitte küll ulatuslikult, kuid halvavalt, kuna rivist langes välja selle kütusesüsteem. Lahingus sai Saksa poolel surma 36 ja haavata 60, Briti poolel surma 72 ja haavata 28 meest. Ajax ja Achilles jälitasid Saksa laeva, kuni see randus neutraalse, ent Briti-sõbraliku Uruguay pealinnas Montevideos. Kui Graf Spee kaptenile Hans Langsdorffile öeldi, et ta ei tohi jääda sadamasse kauemaks kui 72 tundi, lasi kapten laeva uputada, et see ei langeks ülekaaluka vastase kätte, keda ta uskus rannikust eemal ootavat.

Laeva uputamise järel viidi Graf Spee meeskond Argentina pealinna Buenos Airesesse, kus kapten Langsdorff 19. detsembril end maha lasi. Mitmed meeskonnaliikmed siirdusid seejärel tagasi Montevideosse, kus liitusid sealse saksa kogukonnaga. Ehkki Saksa propaganda teatas algul, et Graf Spee uputas raskeristleja Exeter ning vigastas kaht kergeristlejat, ei viinud vigastused tegelikult Ajaxit ega Achillest rivist välja ning ka Exeter suutis sõita omal jõul remonti algul Falklandi saartele ja seejärel Devonporti. Nii sai lahingust brittide võit Teist maailmasõda algusest peale saatnud meediasõjas.

1964. aastal püstitati uputatud Graf Speele mälestusmärk Montevideo sadamasse, laeva ankur sai osaks mälestusmärgist. 2004. aastal alustati tööd laeva pinnaletõstmiseks, et panna see hiljem välja Uruguay Riiklikus Meremuuseumis.

1956. aastal tegid Briti režissöörid Michael Powell ja Emeric Pressburger lahingust filmi "The Battle of the River Plate" (USA-s "Pursuit of the Graf Spee"), kus kapten Langsdorffi mängis Peter Finch. HMS Cumberland ja HMS Achilles, millest 1948. aastal oli saanud India alus HMIS Delhi, esinesid iseendana.
Ahti Puur

**Ahti Puur** (sündinud 20. novembril 1964 Ida-Virumaal) on eesti tippjuht ja aukonsul.

Ta on ettevõtte Viru Keemia Grupi Elektrivõrgud juhatuse liige ja tegevjuht 2006. aastast ning Viru Keemia Grupi finantsdirektor ja juhatuse aseesimees 2009. aastast. 

2008. aastast on Ahti Puur Narvas asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul.

Ahti Puur lõpetas 1991. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal ja 2004. aastal jätkas õpinguid strateegilise juhtimise magistriõppes.

Ahti Puur on lisaks põhitööle ka Jõujaamade ja Kaugkütte Ühingu ning Elektrienergia Suurtarbijate Liidu juhatuse liige ja regionaalekspert Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuses.

## Viited
Meelis Virkebau

**Meelis Virkebau** (sündinud 14. märtsil 1957 Kiviõlis) on Eesti tippjuht. Ta on Eesti Rõiva- ja Tekstiililiidu juhatuse esimees.

Meelis Virkebau on lõpetanud 1981. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna (rahanduse ja krediidi erialal) ning aastal 1990 Eesti Kõrgema Kommertskooli ärijuhtimise erialal.

Ta töötas aastatel 1983–1993 tehase Tarbeklaas tootmis- ja müügidirektorina. Aastatel 1993–1994 oli ta Hackman Eesti AS müügijuht. Aastatel 1994–1995 oli ta AS Balti Manufaktuur peadirektor. Alates 2000. aastast oli Meelis Virkebau Narvas asuva Rootsi aukonsulaadi aukonsul.

Meelis Virkebau on pälvinud tunnustust eelkõige ettevõtte Kreenholmi Valduse AS tegevdirektorina ning sai selle ülesehitamise ja eduka majandamise eest 1998. aastal Eesti aasta ärijuhi auhinna. 2001. aastal pälvis ta Valgetähe IV klassi teenetemärgi.

## Viited
Martin Miller

**Martin Miller** (sündinud 25. september 1997 Tartus) on Eesti jalgpallur (poolkaitsja). Ta mängis Eesti Premium liiga klubis Tallinna FC Flora. 

## Mängijakarjäär
### Tallinna FC Flora
Novembris 2016 sõlmis Miller Floraga lepingu, mis kehtib kuni 2019. aasta hooaja lõpuni.

### Bohemian FC
Jaanuaris 2024 omandas Milleri mängijaõigused Iirimaa klubi Bohemian FC.

## Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Miller 22. novembril 2016 sõpruskohtumises Antigua ja Barbuda vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi ka Trevor Elhi.

## Karjääri statistika
### Klubi
*Uuendatud seisuga 18. detsember 2023*

### Koondis
*Uuendatud seisuga 18. detsember 2023*

### Koondiseväravad

## Saavutused
### Meeskondlikud
;Tallinna FC Flora:
*Premium liiga: 2017, 2019, 2020, 2022, 2023
*Eesti karikas: 2020
*Eesti Superkarikas: 2020, 2021

## Vaata ka
*Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*Eesti Jalgpalli Liidu profiil
*Transfermarkti profiil
*Koondise mängud
Kirjad Sõgedate külast

**"Kirjad Sõgedate külast"** on Juhan Smuuli teos, mille esmatrükk ilmus 1955. aastal. Selles on kaheksa osa/kirja. 

Selle põhjal tehti mängufilm "Kirjad Sõgedate külast". Filmis on kahe kirja ehk "Ahastuse" ning "Pühadekari hukkumine" tegevus.
Gaston Browne

**Gaston Alfonso Browne** (sündinud 9. veebruaril 1967) on Antigua ja Barbuda poliitik, alates 13. juunist 2014 Antigua ja Barbuda peaminister.

Ta on Antigua Tööpartei esimees.

Gaston Browne on varem tegutsenud panganduses.

## Viited
Peter Mutharika

**Arthur Peter Mutharika** (sündinud 1940) on Malawi õigusteadlane ja poliitik, alates 2. oktoobrist 2025 Malawi president. Ta oli president ka 31. maist 2014 28. juunini 2020.

Ta on Demokraatliku Arengupartei esimees.

Ta on õpetanud mitmes ülikoolis ja olnud mitmes ministriametis, sealhulgas aastatel 2011–2012 välisminister.

Peter Mutharika vanem vend Bingu wa Mutharika oli Malawi president aastatel 2004–2012.

2021. aasta augustis vaatas konstitutsioonikohus läbi Peter Mutharika progressiivse demokraatliku partei kaebuse. Ta nõudis 2020. aasta presidendivalimiste tühistamist, kuna neljal tema esindajal oli keelatud valimiskomisjonis istuda.