Kiltsi mõis (Ridala)

**Kiltsi** või **Valgevälja mõis** (saksa keeles *Weissenfeld*) oli rüütlimõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. 

Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne maakonda Haapsalu linna territooriumile.

## Ajalugu
Kiltsi mõisa on esmamainitud 1323. aastal kui *Alba Curia*. 16. sajandil kuulus mõis Gilsenitele, 1547. aastal Otto von Gilsenile, kelle järgi sai Kiltsi mõis (rootsi k. *Wittenfeld*) ka oma eestikeelse nime.. Seejärel kuulus tema tütre Maya (Margaretha) esimesele mehele Johann (Hans) von Zoegele ning kuningas Johann III kinnituse järel 1591. aastal tema, teisest abielust abikaasale Hans Bergile. Mõisa pärisid Zoeged:, Maya poeg Jürgen (Georg) Zoege (suri enne 1613) ja temalt, poeg Joachim Friedrich von Zöge (langes 1642 Breitenfeldi lahingus). Tema lesk Helene Horn af Kanckas abiellus teistkordselt Magnus Nierothiga, kes oli järgnevalt mõisaomanik (1649).

1663. aastal kuulus mõis Joachim Friedrich von Zoege tütre Anna Margaretha von Zöge 1. abikaasale, kindralmajor Reinhold Liwenilele ja Anna Margaretha abiellus  seejärel teistkordselt Andja Reinhold Wrangeliga (surnud 1686). Anna Margaretha surma järel (1689) oli omanikuks tema poeg esimesest abielust Joachim Friedrich von Liewen (surn. 1713) ja siis Reinhold Wrangelli tütar Eva Juliana (1686–1739) oli kaks korda abielus ja kelle 1. abielust poeg major Fromhold von Knorring päris Kiltsi ja Kurisoo mõisa Järva-Madise kihelkonnas. 1781. aastal pärandavara jagamisega sai Kiltsi, Vilkla ning  Ehmja mõisa major Gustav Reinhold von Knorring (1738–1804), kelle pärija 1826. aastal oli poeg, haagikohtunik Gustav von Knorring  (1797–1866) ning Gustav Wilhelm Adolfi pärija Gustav von Knorring (1842–1875), kes 1871. aastal müüs Kiltsi mõisa meditsiinidoktor Karl von Hunniusele (1825–1893).

Karl Arthur Woldemar von Hunniuse surma (1893) järel pärisid   mõisa jagamatult tema lesk Johanna Friedericke Hunnius (sünd Landesen) ja lapsed, kuid 1894. aasta pärandavara jagamise lepinguga läks läksid Kiltsi ja Parila mõisad Theodor Woldemar Emanuel von Hunniusele  (1855–1933). 1909. aastal omandas ta ka Palivere ja Väike-Lähtru mõisad. Hunniustele kuulus pärast mõisamaade riigistamist 1919. aasta maareformiga, Kiltsi mõisasüda 1939. aastani.

## Mõisakompleks
Tõenäoliselt 14.–15. sajandil rajati mõisakeskusse Kiltsi vasallilinnus, mis sai tõenäoliselt Liivi sõjas kannatada. 17. sajandi alguses ehitati linnus ümber renessanss-stiilis kahekorruseliseks mõisahooneks, säilitades siiski hoone keskaegse mahu ja kuju. Härrastemajale lisati ka kolm renessanssportaali. Lõvimaskarooniga kaunistatud peaportaal asus hoone fassaadil, kaks väiksemat siseportaali asusid vestibüüli külgseintes.

18. sajandil lisati peahoonele pikad ühekorruselised tiibhooned.

Teise maailmasõja järel kuulus mõisakompleks Nõukogude sõjaväele. 1993. aasta tulekahju järel jäi peahoone varemeisse, külgtiivad olid seda olnud juba varem. 2001–2002 toimusid hoone tagaküljel suured varingud. 2000. aastal purustasid vandaalid peaportaali lõvimaskarooni ning 2002 murti välja ja varastati külgportaalid.

Mõisa kõrvalhoonetest on mõned säilinud ümberehitatud kujul.

## Viited

## Välislingid
*
*Kiltsi mõis (Ridala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis