open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pirita RJK Reliikvia

**Pirita RJK Reliikvia** on Eesti rannajalgpalliklubi.

## Ajalugu
Klubi sai alguse ametlikult aastal 2008, kui võeti osa esimesest turniirist. Klubi algne nimi oli "Pirita Rannalõvid". Vanast meeskonnast on alles ainult mõned mängijad, juurde on võetud suurema kogemusega mängijad.

## Saavutused
*Pirita Reliikvia CUP 2013 (III koht)
*Pirita Talvekarikas 2013 (III koht)
*JK Suema Red Bull Saaliturniir 2013 (I koht)
*JK Suema Indoor CUP'13 (I koht)
*Kuusalu CUP 2013 (II koht)
*Triobeti Aastalõputurniiri IV liiga Teise turniiri (III koht)
*Olympic Online Beachsoccer Tournament (I koht)
*IAFA Friendly CUP 2.etapp (II koht)
*PokerStars Rannajalgpalli Liiga 6. etapp (III koht)
*IAFA Friendly CUP 1. etapp (I koht)
*Võsu Männiku Cup 2012 (I koht)
*PokerStars Rannajalgpalli Liiga 5. etapp (I koht)
*Pirita Reliikvia rannaturniir 2012 (I koht)
*ONE Viljandi BASH rannajalgpall 2012 (II koht)
*KH Energia-Konsult auhindadele peetava IV liiga Teise turniiri (II koht)
*Pirita Rannajalgpalli turniir 2011 (II koht)
*ÖÖ jalgpall 2011 (II koht)
*Crocs Suveliiga Viies etapp (III koht)
*Crocs Suveliiga Esimese etappi (III koht)
*Nõmme Kevadpäevade Rannajalgpalli Karikavõistlused 2011 (III koht)
*Viimsi Cup 2010 (II koht)

## Koosseis
2013. aasta hooaja koosseis  Viimane uuendus: 4. märts 2013

### Väravavahid

### Kaitsjad

### Ründajad

### Treenerid

* Aivar Priidel (2011–2012)
* Aleksei Budõlin (2013–)

## Viited
Alleghe järv

**Alleghe järv** (itaalia keeles *Lago di Alleghe*) on mägijärv Kirde-Itaalias Veneto maakonnas Belluno provintsis Alleghes.

Dolomiitides Cordevole orus asuva järve tekke põhjustas 1771. aasta maalihe, kui ööl vastu 11. jaanuari varises kokku Aleghe vastas olnud Pizi mägi. Maalihe pühkis maapinnalt Riete küla, mattis enda alla Marini küla ja osaliselt ka Fusine küla, hukkus 49 inimest. 

Maalihe sulges Cordevole jõe loodusliku tee orus ning moodustuma hakkas järv. Kahe kuuga tõusis kogunev vesi maalihke tagajärjel  moodustunud rusukalde kõrguseni. 1. mail asetleidnud uue maalihke tulemusel kukkus moodustunud veekogusse uus kogus mulda ja kivisid. Varingu põhjustatud laine purustas Alleghet veelgi, hukkus 3 inimest. 

## Galerii

Pilt:Lago di Alleghe.JPG|
Pilt:Lago di Alleghe, Belluno, Italy (2).jpg|
Pilt:Lago di Alleghe, Belluno, Italy.jpg|
Pilt:|


## Välislingid
Aleksander Loit (arstiteadlane)

**Aleksander Loit** (ka **Aleksander Johannes Loit**; 1. veebruar 1932 Rakvere – 5. september 2012) oli eesti-vene päritolu arstiteadlane.

Tema kingsepast isa oli eestlane ja Narvast pärit ema oli venelanna. Ta õppis Rakveres algkoolis ja lõpetas aastal 1950 Rakvere Keskkooli. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, kus lõpetas neli kursust. Siis tehti neljale meesüliõpilasele ettepanek jätkata õpinguid Leningradi Sõjaväemeditsiini Akadeemias, mille ta lõpetas aastal 1956 sõjaväearstina.

Pärast Sõjaväemeditsiini Akadeemia lõpetamist otsustas ta Leningradi jääda; ta astus aastal 1956 NLKP ridadesse. Töötas Leningradi Hügieeniinstituudis, kus saavutas edu teadlasena, kaitstes nii kandidaadi- kui ka doktoriväitekirja ja jõudis professori kutseni hügienistina.

Professor Aleksander Loit on maetud Tallinna Pärnamäe kalmistule.

## Isiklikku
Ta oli aastatel 1953–1956 abielus oma õpingukaaslase, hilisema lastearsti dr. Reet Loit-Tabaga; tema teine abikaasa oli Leningradis elav venelanna.

## Viited

## Kirjandus
* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 794
Neustria margid

**Neustria [[Mark (haldusüksus)|margid]]** olid Lääne-Frangi riigi Karolingidest kuninga looming, riik kattis iidse Merovingide Neustria kuningriigi territooriumi. Algselt oli kaks marki, üks bretoonide vastu ja teine viikingite vastu, loodud Charles II Paljaspea poolt aastal 861. Neid kahte marki on sageli kutsutud vastavalt Bretooni mark ja Normanni mark. Neid valitsesid krooni poolt nimetatud ametnikud, tuntud kui valvurid või markkrahvid (prantsuse *marquis*).

## Bretooni mark

Algne Bretooni mark loodi ja sõjaväestati Merovingide ajal 7. sajandi lõpul või 8. sajandi algul. Kuigi selle täpne ulatus on teadmata ja selle piirid ei langenud kokku hilisema Bretooni margiga, sisaldas see Rennes'i ja Nantes'i territooriume (prantsuse *pays*) ning Vannes'i ja Maine'i osi. Haldus paiknes Le Mansis ja territoorium sai lõpuks nime *[[Maine'i krahvid ja hertsogid|ducatus Cenomannicus]]* või Maine'i hertsogkond. Üks kõige kuulsamaid markkrahve (*Britannici limitis praefectus*) oli Roland, kes hukkus 778. aastal Roncevaux' lahingus ja tekitas hiljem kuulsaks saanud legende, nagu näiteks "Chanson de Roland".

Margi taasloomine Karolingide poolt bretoonide vastu anti aastal 861 esmalt Robert Tugevale, kes loovutas endise Bretooni margi osi kuningas Salaunile Entrammes'i lepinguga aastal 863. Robert tapeti võitluses viikingitega aastal 866, mis näitas, kuidas markide piirid ei mõjutanud ründajaid, kellega piiriäärsed markkrahvid pidid tegelema, ega hoidnud ära kahe markkrahvi koostööd teineteise territooriumidel frankide ühiste vaenlaste vastu. Roberti järglane oli Hugues l'Abbé.

## Normanni mark
Esimene markkrahv viikingite vastu oli Adalard le Sénéchal. Tema mark ulatus üle Le Mansi krahvkonna ja kohe olid tema vastu Rorgoniidid, kes kontrollisid linna. Nad sepitsesid tema ja tema sõltlaste, kah võimsate aadlike vastu piirkonnas, kuni Charles andis tema volitused neile ja pani Rorgoniidid margi etteotsa, kuhu nad jäid aastani 885. Sel aastal sai Lääne-Frangi riigis võimule Karl Paks ja nimetas Heinrichi markkrahviks.

## Ühendatud margid
886. aastal surid nii Bretooni margi Hugues kui ka Heinrich. Karl asendas nad vastavalt Eudes'i ja Bérenger II-ga. Lõpuks, 911. aastal, sai Bretooni markkrahv Robert II Normanni margi ja kaks üksust said jäävalt ühendatud. Robert võttis tiitli *demarchus*. Sel samal aastal andis Charles III Lihtsameelne Saint-Clair-sur-Epte lepinguga viikingite juhile Rollole Roueni krahvkonna, tulevase Normandia hertsogkonna tuumiku. Rollo võttis hiljem ka tiitli *demarchus*.

Normannid laiendasid järk-järgult oma territooriumi ja liidendasid sellesse enamuse Neustriast. Kui Neustria markkrahv sai 987. aastal kuningaks, margi ajalugu lõppes, et asenduda eri vasallide ajalooga, kes seal võimule tõusid.

## Markkrahvide loend
Eevi Nivanka

**Eevi Anniki Nivanka** (sündinud 31. detsembril 1941 Helsingis) on eesti-soome päritolu keeleõpetaja ja tõlkija.

Ta elas aastail 1951–1953 vanematega Pariisis ja aastail 1953–1958 Stockholmis. 1961. aastal lõpetas ta Tehtaanpuiston Yhteiskoulu ja 1968. aastal Helsingi Ülikooli, erialaks romaani filoloogia, inglise keel ja kirjandus; aastail 1964–1965 täiendas ta end Pariisis. 

1968. aastal algas Eevi Nivanka töö Helsingi Ülikoolis, samal aastal sai ta *fil. kand.* ehk magistri teaduskraadi, ... aastal *fil. lis.* ehk litsentsiaadi teaduskraadi. Ta on prantsuse keele õpetaja. 1990. aastal õpetas ta prantsuse keelt ka Tallinnas Eesti Humanitaarinstituudis. Ta on tõlkinud Lennart Merile tema presidendiajal kõnesid ja kirju prantsuse keelde.

Eevi Nivanka on avaldanud koos Soili Sutineniga õpiku "Chère Marianne" (I osa 1989, II osa 1992), "Ranskan kielioppi ja käsikirja" (1994), "Chez Marianne" (2005), "French for Beginners" (2010). Ta on tõlkinud ilukirjandust prantsuse keelest soome keelde. Samuti kirjutas ta järelsõna raamatule "Soome lahe kahel kaldal".

## Tunnustus
* 2001 Maarjamaa Risti V klassi teenetemärk
* 2003 Akadeemilised Palmioksad (*Palmes Académiques*)

## Isiklikku
Tema ema Erika Nivanka oli aktiivne hõimusuhete edendaja ja Riigi Ringhäälingu esimene naisdiktor, isa Eino Nivanka oli raamatukogutöötaja, õde Leena Päivikki Nivanka on teatriteadlane.

## Viited

## Kirjandus
* Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011
Viitna kõrts

**Viitna kõrts** on endine kõrts Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Viitna külas.

Kõrtsihoone ehitati aastatel 1798–1802. Aastal 1989 hoone põles ja aastal 1993 see taastati, säilitades võimalikult esialgset välimust. Koopia arhitekt oli Aarne Kann.

## Viited

## Välislingid
*
Maarjamäe suvemõisa loss

**Maarjamäe suvemõisa loss** (ka *Maarjamäe loss*, *Orlovi loss*) asub Tallinnas Kadrioru asumis; loss oli Maarjamäe suvemõisa peahoone. Lossis ja Maarjamäe suvemõisa pargis asub Eesti Ajaloomuuseumi Eesti lähiajaloo väljapanek.

Praeguse lossi laskis 1874. aastal ehitada kindraladjutant Anatoli Orlov-Davõdov. Lossi märkimisväärseim osa on uusgooti stiilis portaaliga torn.

Maarjamäe suvemõisa peahoone projekti autor oli Peterburi arhitekt professor Robert Gödecke (Gödicke), ehitustööde teostajaks on märgitud kohalik arhitekt N. Tamm (Thamm?). Maarjamäe loss on ehitatud keskaegsete stiilide matkimise vaimus, hoone põhjakülje läänenurka on püstitatud massiivsel pseudogooti (hilis-) vormidega 4-korruselisel tornil kasutatud kohalikku paekivi. Aknad, nagu kõik muud detailidki, on eklektilised ja imiteerivad hilisgootikat.

1930. aastatel üüris Maarjamäe suvemõisa Johannes Valdt, kes asutas lossi ruumidesse I järgu hotell-restorani Riviera Palais. 

1937. aastal ostis Eesti vabariik Marienbergi suvemõisa ja asutas sinna Õhukaitse Lennukooli. Suvemõisa lossi peahoonesse paigutati Lennukooli auditooriumid, raamatukogu, köök ja abiruumid, söögisaal, võimla (endine kaminasaal) ja pesuruum, lugemistuba ja aspirantide eluruumid ja arhiiv, õppekomisjoni kantselei, raadiojaam, meteoroloogiajaam. Ümberehituste käigus lammutati lossi esiküljel asunud veranda ja rõdu ning muudeti oluliselt fassaadide ilmet.

Eesti NSV ajal oli mõisahoone Nõukogude armee kasutuses. Nõukogude armee ajal kasutati suvesaali klubina, kus peeti tantsuõhtuid ja näidati kino. Sõjaväeosade lahkumise järel, jäid lossi ja mõningatesse kõrvalhoonetesse elama sõjaväelaste, enamasti ohvitseride pered. Lossi sisemus ehitati ümber ühisköökidega väikesteks korteriteks. Hoones asus ka sõjaväepood, suvesaali kasutati poe laoruumina ja suhkrulaona.

29. aprillil 1975 anti Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega nr 191 anti Maarjamäe suvemõisa hooned Eesti NSV Riikliku Ajaloomuuseumile. 

Lossis asub tänapäeval restoran ja Eesti Ajaloomuuseumi Maarjamäe filiaali muuseumipood. 2017-2018 rekonstrueeriti lossi endist suvesaali.

## Viited

## Välislingid

*
Barletta väljakutse

**Barletta väljakutse** (itaalia keeles *disfida di Barletta*) oli 13. veebruaril 1503 Itaalias Tranis Andria ja Corato vahelisel tasandikul 13 itaalia ja 13 prantsuse rüütli vahel toimunud turniir, milles kaotajaks jäid prantslased.

## Eellugu
II Itaalia sõja ajal 1503. aasta alguses võtsid hispaanlased Canosa di Puglias toimunud kokkupõrkes vangi mõned prantsuse sõdurid, teiste seas aadliku Charles de Torgues'i, hüüdnimega *Monsieur Guy de la Motte*. 

## Vaidlus
15. jaanuaril kutsuti vangid osalema Barlettas hispaanlaste korraldatud banketile. Guy de la Motte väitis pärast kohaliku veini liigset joomist, et itaallased käituvad lahinguväljal argpükslikult. Itaallaste kaitseks astus välja hispaanlane Íñigo López de Ayala, kes kiitis itaallasi. Vaidlus otsustati lahendada 13. veebruaril toimuva kahevõitlusega prantsuse ja itaalia rüütlite vahel.

## Kahevõitlus
Väljakutse tingimused pani paika de la Motte. Algselt pidi kummaltki poolelt osalema 10 rüütlit, hiljem langetati otsus 13 osaleja kasuks.

Mõlema poole kohtunikud valisid toimumispaigaks suletud ala. Esimesena jõudsid toimumispaigale itaallased. Neile järgnesid peagi prantslased, kellel oli õigus minna väljale esimestena. Kaks viirgu ratsanikke rivistusid üksteise vastu.

Võitluses jäid kaotajaks prantslased. Võitjad said endale kaotajate relvad ja hobused ning kaotajad pidid maksma 100 tukatit iga rüütli kohta. Võitja poole pantvangid said vabaks.

### Osalejad
Võitluses osales 13 rüütlit kummaltki poolt, neli kohtunikku ja kaks pantvangi.

## Järelkajad
Niccolò Machiavelli kirjutas 16. sajandi alguses avaldatud teose "Valitseja" viimases, 26. peatükis read: "Vaadake, kuis ületavad itaallased kahevõitlustes ja pisemates kokkupõrgetes teisi oma jõult, osavuselt ja taiplikkuselt...", mida peetakse võimalikuks viiteks Barletta väljakutsele.

Sajandeid hiljem sai Barletta väljakutse itaallaste jaoks oluliseks, sest Itaalial polnud palju sõjalisi võite. Itaallaste juhti Ettore Fieramoscat hakati pidama rahvuskangelaseks. 1833. aastal kirjutas Massimo D'Azeglio romaani "Ettore Fieramosca", et õhutada itaallaste patriotismi. Pärast Itaalia riigi loomist valmisid 1909. ja 1915. aastal tummfilmid ning 1938. aastal helifilm, kõik pealkirjaga "Ettore Fieramosca". 1929. aastal valminud Itaalia suurim allveelaev kandis samuti nime Ettore Fieramosca.

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Välislingid

*Barletta väljakutsele pühendatud sait (inglise keeles)
Alabama Hills

**Alabama Hills** on asula Ameerika Ühendriikides California osariigis Inyo maakonnas.

Alabama Hills asub 1382 meetri (4534 jala) kõrgusel üle merepinna.
Tallinna Püha Miikaeli klooster

**Tallinna Püha Miikaeli klooster** (ka: **Mihkli klooster**) oli tsistertslaste nunnaklooster Tallinnas aastatel 1249–1629. Klooster tegutses Aida ja Kloostri tänava piirkonnas. Klooster nimetati peaingel Miikaeli järgi ja omas patronaadiõigust Oleviste kiriku üle. Kloostrile kuulusid ka Kuimetsa ja Nabala mõis ning mitu Tallinna ümbruse küla.

Taani kroonikate põhjal on üritatud tõestada, et kloostrit hakati ehitama 1249. aastal Taani kuninga Erik IV Adraraha soovil, kuid on võimalik, et see aastaarv on kloostri asutamisotsuse tegemise aeg. Kloostri kavatis kujunes pika aja jooksul (150–200 aastat). Paavst Aleksander IV andis 27. aprillil 1255 Tallinna Mihkli nunnakloostrile privileegi, mille alusel tohtis kloostrit visiteerida vaid abtiss.

Kloostri hoonestuse rajamist alustati 13. sajandil ja algselt asus see Tallinna linna linnamüüri piiridest väljaspool ning oli kaitstud oma ringmüüriga, 14. sajandil Jens Kanne juhitud Tallinna linnamüüri laiendamisega, kaasati ja lülitati kloostri kaitsemüür Tallinna linnamüüri osaks. Rajatud linnamüüri osa algas Toompea nõlva alt vana sauna juures, mis asus väljaspool vana linnamüüri ja ühines nunnakloostri endise läänemüüriga, praeguse Saunatorni kohal. Linnamüüriliini ja Toompea linnusesse pääsemiseks ehitati sellesse ka väravaehitis, mida 1355. aastal nimetati *torniks sauna juures pika mäe all* (ladina k. *turris iuxta stupam sub longo monte*), 1370. aastatel aga Saunaväravaks ja Nunnaväravaks.

Tallinna Püha Mihkli naisklooster oli ülalpeetud peamiselt Eestimaa vasallide poolt, kus nende üksikuks jäänud tütred ja lesed elasid. 

Reformatsiooni ajal kloostrit ei suletud ning ka kloostrist vabatahtlikult lahkujaid oli üksnes neli. 1543. aastal sõlmiti Tallinna rae ja aadelkonna vahel kokkulepe, mille tulemusena abtiss Elsebe Soye astus luteri usku ja jätkas valitsemist *[[domina]]na*. 1543. aastal asutati tsistertslaste Püha Mihkli naiskloostri hoonetes Tallinna tütarlastekool (*Jungfernschule*). 

1629. aastal suri kloostri viimane *domina* Kate Kudling ja klooster sekulariseeriti. 16. veebruaril 1631 sõlmisid Tallinna raad ja Eestimaa rüütelkond gümnaasiumi asutamise lepingu ning kloostri vara anti üle Tallinna Gümnaasiumile. 1633. aastal paigutati samadesse ruumidesse Christoph Reusneri trükikoda – Tallinna esimene, Tallinna gümnaasiumi trükikoda. 

Kloostri kirik anti Rootsi garnisonile ja seal tegutses Rootsi-Mihkli kogudus. Vene võimu tulles ehitati kirik ümber õigeusu Issanda Muutmise kirikuks. Põhjasõja järel läks kloostri idatiib linna valdusse. Selle ostis 1922. aastal Saku Õlletehas, kes paigutas sinna tehase peakontori, pudeldusosakonna ja laod.

## Vaata ka
*Tallinna tornistik

## Viited

## Kirjandus
*Jaan Tamm, "Tallinna Püha Miikaeli klooster: ehitus- ja uurimislugu". Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2009.

## Välislingid
*
Koeru kõrtsihoone

**Koeru kõrtsihoone** (ka: **Koeru kõrts-[[postijaam]]**) asub Järva maakonnas Järva vallas Koeru alevikus.

Hoone ehitati aastatel 1825–1833. 1860. aastal tehti hoone ümber postijaamaks. 1867. aastal oli Paide kreisi territooriumil kolm postijaama: Mustla-Nõmme, Aniküla ja Koeru postijaam Tallinna–Tartu postimaanteel. Aastatel 1960–1965 muudeti hoone sööklaks. 

2013. aastast paikneb kõrtsihoones Koeru Grossi Toidukaupade kauplus. Enne seda tegutses hoones Koeru Konsum.

Hoone on L-kujulise põhiplaaniga. Hoonet katab täiskelpkatus. Fassaadi liigestavad 13 Toscana sammast.

## Viited

## Välislingid
*
Bruno Lukk

**Bruno Lukk** (kuni 1936 **Bruno Luck**; 30. juuni 1909 Tšussovoi, Permi kubermang – 31. mai 1991 Tallinn) oli Eesti pianist ja muusikaõpetaja.

Aastatel 1942–1944 osales ta Riiklike Kunstiansamblite töös. Sellest ajast algas ka tema ja Anna Klasi klaveriduo periood.

## Tunnustus
*1942 – Eesti NSV teeneline kunstnik
*1946 ja 1956 orden "Austuse märk"
*1947 – Nõukogude Eesti preemia
*1977 – Eesti NSV rahvakunstnik

## Viited
Kelsey Nakanelua

**Kelsey Nakanelua** (sündinud 17. mail 1967) on Ameerika Samoa kergejõustiklane.

Kelsey Nakanelua osales 2000. aasta suveolümpiamängudel 100 m jooksus, kus ta jäi ajaga 10,93 oma jooksu viimaseks ja järgmisse vooru ei pääsenud. Ta osales ka 2004. aasta suveolümpiamängudel, kus ta jäi 100 meetri jooksus ajaga 11.23 üldkokkuvõttes 75-ndaks ning 2. vooru ei pääsenud.

## Isiklikud rekordid

## Isiklikku

Kelsey Nakanelua on 178 cm pikk ja kaalub 79 kg.

## Viited
Ülase tänav (Tartu)

**Ülase tänav** on tänav Tartus Veeriku linnaosas.

Ülase tänav algab Nikolai Lunini tänavalt, ristub Tulbi tänavaga ja lõpeb Ravila tänaval. Kuni Tulbi tänavani on Ülase tänav Maarjamõisa ja Veeriku linnaosa piiriks, Tulbi ja Ravila tänava vahel paikneb Ülase tänav Veeriku linnaosas.

Tänav on kirde-edelasuunaline ning 395 meetrit pikk. Nimetati 28.märtsil 1957.
Gilbert Fuchs

**Anton Gilbert Fuchs** (1871 Graz – 1952) oli saksa iluuisutaja ja entomoloog.

Fuchs esindas Saksa keisririiki 1896. aastal Venemaal Peterburis toimunud esimestel iluuisutamise maailmameistrivõistlustel ning tuli seal esimeseks maailmameistriks. Teist korda tuli ta maailmameistriks 1906. aastal Münchenis. 

Gilbert Fuchs oli iseõppija ja harjutas Saksamaal 1892. aastal avatud esimesel kunstjääga liuväljal (Unsöldsche Kunsteisbahn).  

Ta avaldas raamatu "Iluuisutamise teooria ja praktika" (saksa keeles "Theorie und Praxis des Kunstlaufes am Eise").
1896. aasta iluuisutamise maailmameistrivõistlused

**1896. aasta iluuisutamise maailmameistrivõistlused** olid esimesed rahvusvahelised meistrivõistlused iluuisutamises, mis toimusid Venemaal Peterburis 1896. aastal.

Võistlused korraldas Rahvusvaheline Uisuliit (ISU). Kavas oli meeste üksiksõit ning sellest võttis osa neli sportlast. 

Esimestel maailmameistrivõistlustel tuli maailmameistriks Gilbert Fuchs, hõbemedali võitis Austria iluuisutaja Gustav Hügel ja pronksi sai Venemaa sportlane Georgi Sanders. Teine vene iluuisutaja Nikolai Poduskov jäi viimasele, neljandale kohale.
Julian Reus

**Julian Reus** (sündinud 29. aprillil 1988 Hanaus) on Saksamaa kergejõustiklane (sprinter).

Reus võitis Euroopa meistrivõistlustel 4×100 m teatejooksus 2012. ja 2014. aastal hõbemedali ja 2016. aastal pronksmedali.

## Isiklikud rekordid
### Välitingimustes

### Sisetingimustes

## Isiklikku

Julian Reus on 176 cm pikk ja kaalub 75 kg.

## Välislingid

*
Leonid Latõnin

**Leonid Aleksandrovitš Latõnin** (Леонид Александрович Латынин; sündinud 20. juulil 1938 Ivanovo oblastis Privolžski linnas) on vene luuletaja ja proosakirjanik. 

Leonid Latõnin töötas kirjastuses Hudožestvennaja literatura (1962–1974), Moskva raadio hispaaniakeelsete saadete toimetuses ja hiljem ajakirja Junost poeesiaosakonnas. 

## Isiklikku
Tema abikaasa on ajakirjanik ja kirjanduskriitik Alla Latõnina; nende tütar on ajakirjanik ja kirjanik Julija Latõnina.
Tallinna gümnaasiumi trükikoda

**Tallinna gümnaasiumi trükikoda** (hiljem **Tallinna linna ja gümnaasiumi trükikoda**) oli Tallinna Gümnaasiumi juures tegutsenud trükikoda. Nimest hoolimata ei kuulunud trükikoda gümnaasiumile, vaid oli eraomanduses. Trükikoda asutati 1633. aastal, aastal 1829 sai sellest trükikoda "Lindforsi pärijad".

Trükikoja asutas Christoph Reusner. 

1631.aastal. kui Tallinna raad ja Eestimaa rüütelkond sõlmisid gümnaasiumi asutamise lepingu anti Tallinna Püha Mihkli kloostri vara anti üle Tallinna Gümnaasiumile. 1633. aastal paigutati samadesse ruumidesse Christoph Reusneri trükikoda, mis hiljem   1633-1828 asus Toompeal, Kooli tänav 2 .

Gümnaasiumi trükikoda oli 17.–18. sajandil olulisim eestikeelsete raamatute väljaandja. Muu hulgas anti välja Uus Testament (1715) ja 1739. aastal trükkis Toompeal Kooli tänav 2 hoones Tallinna gümnaasiumi trükikoja omanik Jacob Johann Köhler,  Anton thor Helle tõlgitud esimese eestikeelse piibli.

## Viited

## Kirjandus
*Friedrich Puksoo. Jacob Johann Köhler. Esimese eesti piibli trükkal.  Vana Tallinn,  IV köide, Tallinna Ajaloo Selts, Tallinn, 1939. lk 5-24
Mesa maakond

**Mesa maakond** (*Mesa County*) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°02' N, 108°47' W. 

Maakonna halduskeskus on Grand Junction. 

Maakonna pindala on 8653 km&sup2;. Veepindala on 35 km&sup2;. 

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 146 723. Aastal 2000 oli elanikke 116 255. 

## Naabermaakonnad
*Garfieldi maakond (põhjas)
*Pitkini maakond (idas)
*Gunnisoni maakond (idas)
*Delta maakond (kagus)
*Montrose'i maakond (lõunas)
*Grandi maakond (Utah) (läänes)

## Ajalugu
Maakond moodustati 1883 Gunnisoni maakonna osast.

## Rahvastik

### Linnad ja alevid
*Carpenter
*Clifton
*Collbran
*De Beque
*Fruita
*Fruitvale
*Gateway
*Grand Junction
*Loma
*Mack
*Mesa
*Orchard Mesa
*Palisade
*Redlands
*Whitewater

### 2000. aasta rahvaloenduse andmed
Mesa maakonnas oli 116 255 inimest, 45 823 leibkonda ja 31 572 perekonda.

Rahvastiku tihedus oli 13 in/km&sup2;. 

Elamuüksusi oli 48 427 (keskmine tihedus 6/km&sup2;). 

Rassiline koosseis oli: 
*valgeid 92,34%
*mustanahalisi 0,46%
*põlisameeriklasi 0,91% 
*aasialasi 0,53% 
*Vaikse ookeani saarte rassist 0,10% 
*teistest rassidest 3,67% 
*kahest või enam rassist 1,99%

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 10,02%.  

45 823 leibkonna seas oli 
*31,40% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi 
*55,30% koos elavad abielupaarid 
*9,80% neid, kus oli ilma abikaasata naine 
*31,10% neid, mis ei olnud perekonnad. 

*25,10% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 
*10,30% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. 

Leibkonnas oli keskmiselt 2,47 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,94 inimest.

Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
*25,00% alla 18-aastased 
*9,40% 18...24, 
*26,70% 25...44, 
*23,70% 45...64 
*15,20% üle 65-aastased. 

Ea mediaan oli 38 aastat. 

Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 96,00 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 93,20 meest.

Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 35 864 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 43 009 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 32 316 dollarit, naistel 22 374 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 18 715 dollarit.  

10,20% elanikkonnast ja 7,00% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 11,50% alla 18-aastasi ja 8,10% üle 65-aastasi.

## Kaitsealad
*Colorado National Monument
*Grand Mesa metsakaitseala
*Uncompahgre metsakaitseala
*White River metsakaitseala
*Black Ridge Canyons Wilderness
*Dominguez Canyon Wilderness

## Viited

## Välislingid
*Mesa maakonna koduleht (*inglise keeles*)
Grand Junction

**Grand Junction** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Mesa maakonna halduskeskus ja suurim linn.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 58 566, 2000. aastal 41 986.

## Välislingid
*Grand Junctioni koduleht
Holdre mõis

**Holdre mõis** (saksa keeles *Hollershof*, varem *Morsel Ilmus*) oli rüütlimõis Viljandimaal Helme kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Valga maakonnas Tõrva vallas Holdre külas.
## Ajalugu
Holdre mõisat on esmamainitud 16. sajandil. Aastatel 1630–1767 kuulus see Holleritele, kui 17. sajandi algul sai Riia kodanik Caspar Holler oma võõrasisalt Morsel-Ilmus'e mõisa, mis jäi sajandi esimeseks pooleks Hollerite kätte.

1914. aastal kuulus mõisale 2313,95 hektarit müümata mõisamaad, 232,99 ha müüdud mõisamaad, 199,18 ha müüdud kvoodimaad, 493,85 ha müüdud talumaad, 2 kõrvalmõisa, 1 metskond, 6 ühikut müüdud mõisamaad, 3 ühikut müüdud kvoodimaad ja 11 talu.

1909. aastal kuulus mõis Patküla valda, 1921. aastast Holdre valda ning ehitati algul koolimajaks ja valla keskuseks. 1939. aastal liideti osa Holdre valda koos mõisaga Taagepera vallaga ja nimetati Vaoküla vallaks. Nõukogude ajal jätkas kool mõisas tegutsemist kuni 1961. aasta kevadeni. 1954 liideti Holdre külanõukogu Taagepera külanõukoguga, hooned läksid Taagepera sovhoosile. Nõukogude aja lõpus oli mõisas pioneerilaager ja hoone kuulus Valga Teede REV-i bilanssi, tänapäeval on mõisahoone eraomandis. 20. juulil 2022 avati Holdre lossis klaverimuuseum, kus on 35 eksponaati.

Holdre mõisa juugendstiilis härrastemaja valmis 1910. aastal. Hoone projekteeris Otto Wildau. Enne võõrandamist 1919. aastal kuulus mõis koos härrastemajaga Woldemar Dimitri von Ditmarile.

Holdre mõisa hoonetes tegutses Eesti NSV ajal Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Holdre pioneerilaager.

## Vaata ka
*Klaverimuuseum

## Viited

## Välislingid
* Holdre mõis. Inventariseerimine. Kultuurimälestiste riikliku registri digiteeritud arhivaalide kogu
* Holdre mõis Eesti mõisaportaalis
* Holdre lossi koduleht
Jaan Pinding

**Jaan Pinding** (1938. aastani **Johannes Karl Pinding**; 9. juuni 1895 – 1. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). 

Ta lõpetas 1915. aastal Tallinna Reaalkooli. 

Maetud Tallinnas Kopli surnuaeda (praegune Kopli kalmistupark).

## Tunnustus
* 1938 Kotkaristi IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Ta oli Friedrich August Pindingu ja Margarete Marie Pindingu poeg. Peres kasvasid veel Jüri Pinding ja Gerda Johanna Edith Urberg.

Valentina Pindinguga oli tal neli last: Lia Pinding; Riina Pinding; Mare Pinding (abielludes Viiding) ja Ants Pinding.

## Viited

## Välislingid
* Ohvitseride andmekogu
Inju mõis

**Inju mõis** (saksa keeles *Innis*) oli rüütlimõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub endine mõisasüda Inju külas Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas. 

## Ajalugu
Mõisat on esmamainitud 1479. aastal. 1520. aastast oli mõisa omanik Jürgen Weddwes, 1550. aastast Jürgen Payküll. 17. sajandil oli mõisa omanik Gustav Adolph Mellyn. Aastatel 1877–1919 kuulus mõis Krausedele.

Inju mõisa härrastemaja sai valmis 1894. aastal. Arhitektuuriliselt on itaaliapärane ''palazzo''-taoline härrastemaja uusrenessanss-stiilis. Inju mõisa härrastemaja, Inju mõisa park, Inju mõisa aidad, Inju mõisa riistakuur ja Inju mõisa kuivati on tunnistatud kultuurimälestisteks.

Eesti NSV ajal tegutses mõisahoonetes Inju Lastekodu. Inju mõis jäi tühjaks 2009. aasta lõpus, kui Inju Lastekodu ja Rakvere Lastekodu asendamiseks valmisid Vinni Perekodu viis pereelamut ja tegelusmaja. Lühikest aega kasutas maja veel Vaeküla Kool. 2011. aastal müüdi Inju mõis Soome perele.

## Vaata ka
*Inju-Aru mõis
*Eesti mõisate loend
*Uusrenessanss

## Viited

## Välislingid

*
*
Angelina (Afanasjeva)

**Angelina** (vene keeles *Ангелина*; kodanikunimega **Ljudmilla Dmitrijevna Afanasjeva** *Людмила Дмитриевна Афанасьева*; 1. aprill 1894 Peterburi – 1. veebruar 1973 Kuremäe) oli Vene Õigeusu Kiriku ja Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku nunn, Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostri ülem (iguumenja) aastatel 1955–1968.

Ta sündis Peterburis töölisperekonnas. Pärast neljaklassilise kooli ja meditsiinikooli lõpetamist läks ta aastal 1913 kloostrisse kuuletujaks. Esimese maailmasõja ajal evakueerus ta koos teistega Jaroslavli kubermangu. Nunnaks sai ta aastal 1920, mantia aastal 1930. Kloostrisse tuli ta tagasi aastal 1948.

Moskva patriarh Aleksius I määras ta 25. juunil 1955 Pühtitsa Jumalaema Uinumise kloostri iguumenjaks. Ta haigestus 1967. aasta augustis raskelt pärast autoõnnetust. 4. jaanuarist 1968 oli ta sunnitud minema vanaduspuhkusele ja kloostri juhtimise üle andma ema Varvarale.

Iguumenja Angelina suri 1. veebruaril 1973 Pühtitsa kloostris.

## Kirjandus
* Kornelius, Tallinna ja kogu Eesti metropoliit. *Kroonlinna püha õiglane Joann, õigeusklikud eestlased ja õigeusk Eestis*. Tõlkinud Toomas Hirvoja ja Natalja Lesnaja. Tallinn: Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kirjastusosakond. Tallinn 2012.
Madridi Reali presidentide loend

Alljärgnevas tabelis on kajastatud kõik Madridi Reali presidendid alates klubi rajamisest. Kuigi ametlikult loodi klubi 1902. aastal, oli see toiminud ühtse asutusena pärast Sky Football klubist lahku löömist 1900. aastal, mistõttu peetakse Madridi Reali esimeseks presidendiks Julián Palaciosst, kes töötas sel ametipostil enne klubi ametlikku registreerimist.

## Viited
Love Is a Friend of Mine

"**Love Is a Friend of Mine**" on Peter Callanderi ja Mitch Murray kirjutatud laul. Laul avaldati Tony Christie singli "Is This the Way to Amarillo" B-poolel.
Nii kuum

**"Nii kuum"** on Eesti ansambli Nexus debüütalbum, mis ilmus 2003. aasta oktoobris.

## Lood
# Nii kuum – 4:10
# Ei saa – 3:13
# Suveöös – 3:33
# Hingetu – 3:19
# Paradiis – 4:02
# Kas tahad saada – 3:23
# Meile meeldib – 3:27
# Suveks tantsime talve – 3:19
# Tantsijatar – 3:02
# Elukooli – 2:57
# Lähedal – 2:54
# Raudne leedi – 3:45
# Juulikuu lumi (Nexus 2003 mix) – 3:58
# Paradiis (Electro M edition) – 3:35
Dixie

**Dixie** on Ameerika Ühendriikide lõunaosariikide hüüdnimi. 

## Nime päritolu

"Oxford English Dictionary" teatel on nime *Dixie* päritolu hägune. Mitford M. Mathewsi "A Dictionary of Americanisms on Historical Principles" (1951) pakub etümoloogia kohta kolm levinud teooriat:

# Sõna *Dixie* viitab algselt erapangas Citizens State Bank (New Orleansio prantsuse linnaosas) ja seejärel teistes Louisiana pankades trükitud rahatähtedele. Need pangad andsid välja kümnedollarilisi kupüüre, mille ühel küljel oli kiri *Dix*, prantsuse keeles "kümme". Ingliskeelsed lõunaosariiklased nimetasid neid "Dixies" ning New Orleansi ümbruskond ja Louisiana prantsuskeelsed alad said nime "Dixieland". Hiljem laienes nimi kõigile USA lõunaosariikidele.
# Sõna tuleneb ühe Manhattani orjapidaja nimest (orjapidamine oli seal legaalne kuni 1827. aastani. Tema valdustes valitses ülimalt leebe kord.
# "Dixie" tuleneb Jeremiah Dixoni nimest, kes oli Mason-Dixoni piiri ülevaataja, mis eraldas Marylandi ja Pennsylvaniat ning suuremat osa orjanduslikke ja orjanduse keelustanud osariike USA-s.

## Viited
Parki maakond (Colorado)

**Parki maakond** (*Park County*) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°12' N, 105°71' W.

Maakonna halduskeskus on Fairplay.

Maakonna pindala on 5726 km². Veepindala on 26 km². Maakond on pindalalt 17. maakond Colorados.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 324. Aastal 2000 oli elanikke 14 523.

## Naabermaakonnad
*Clear Creeki maakond (põhjas)
*Jeffersoni maakond (idas)
*Telleri maakond (kagus)
*Fremonti maakond (lõunas)
*Chaffee maakond (edelas)
*Lake'i maakond (läänes)
*Summiti maakond (läänes)

## Rahvastik

### Linnad ja alevid
*Alma
*Bailey
*Como
*Fairplay
*Grant
*Guffey
*Hartsel
*Jefferson
*Lake George
*Shawnee
*Tarryall

### 2000. aasta rahvaloenduse andmed
Parki maakonnas oli 14 523 inimest, 5894 leibkonda ja 4220 perekonda.

Rahvastiku tihedus oli 3 in/km². 

Elamuüksusi oli 10 697 (keskmine tihedus 2/km²). 

Rassiline koosseis oli: 
*valgeid 95,07%
*mustanahalisi 0,50%
*põlisameeriklasi 0,92% 
*aasialasi 0,41% 
*Vaikse ookeani saarte rassist 0,03% 
*teistest rassidest 1,23% 
*kahest või enam rassist 1,84%

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 4,32%.

5894 leibkonna seas oli 
*30,20% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi 
*64,10% koos elavad abielupaarid 
*4,40% neid, kus oli ilma abikaasata naine 
*28,40% neid, mis ei olnud perekonnad. 

*21,10% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 
*3,20% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. 

Leibkonnas oli keskmiselt 2,45 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,86 inimest.

Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
*23,50% alla 18 aastased 
*5,10% 18...24, 
*33,40% 25...44, 
*30,60% 45...64 
*7,30% üle 65 aastased. 

Ea mediaan oli 40 aastat. 

Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 107,10 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 107,60 meest.

Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 51 899 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 57 025 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 41 480 dollarit, naistel 27 807 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 25 019 dollarit.

5,60% elanikkonnast ja 3,40% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 5,60% alla 18-aastasi ja 5,70% üle 65-aastasi.

## Kaitsealad
*Pike'i metsakaitseala
*Roosevelti metsakaitseala
*San Isabeli metsakaitseala
*Buffalo Peaks Wilderness
*Lost Creek Wilderness

## Viited

## Välislingid
*Parki maakonna koduleht (*inglise keeles*)
Kohila mõis

**Kohila mõis** (saksa keeles *Koil*) oli rüütlimõis Hageri kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval asub endine mõisasüda Kohila alevis Kohila vallas Rapla maakonnas.

## Ajalugu
Kohila mõisat on esimest korda mainitud aastal 1438, kui mõis kuulus Tödwenitele. Moritz Wrangell abiellus Wilhelm Tödweni tütre Eddega ja sai kaasavarana Kohila koos väikese mõisa Taggani ja Kirever veskiga. Liivimaa ordu maameister Hermann von Brüggenei (Hasenkamp) läänistas Moritz von Wrangellile Kohila mõisa. 16.–18. sajandil kuulus mõis von Wrangellide perekonnale. 1649. aastal kinnitas Rootsi kuninganna Kristiina Hans Wrangellile mõisa kuulumist samadel tingimustel nagu juba tema vanaisa mõisat oli pidanud.

Aastatel 1771–1906 kuulus mõis von Brevernite aadlisuguvõsale, kes ehitasid mõisakompleksi ka esinduslikumalt välja.

## Mõisahoone
Mõisa härrastemaja on ehitatud 19. sajandi I veerandil ja tollal kuulus see Brevernitele. 
Hiljem kuulus mõis Kohila Paberivabrikule. Mõis on arhitektuuriliselt klassitsistlikus stiilis.
Pärast mõisa põlemist 1905. aastal ostis selle Kohila Paberivabrik. Ettevõte sai alguse mõisnikule kuulunud kümne töölisega puupapivabrikust (1893). 

Tänapäeval on mõisasüda jäänud Kohila alevi piiresse, mõisa sihitee on muutunud alevitänavaks. Alev hakkas tekkima 20. sajandi algul Kohila raudteejaama ning teeristis paiknenud Kapa kõrtsihoone juurde (viimane on hävinud). 

2013. aasta 1. septembrist tegutseb mõisa peahoones Kohila Mõisakool.



Kohila mõisa ait-kuivati (1).jpg|Kohila mõisa ait-kuivati
Kohila mõisa ait-kuivati (2).jpg|Kohila mõisa ait-kuivati
Kohila mõisa sepikoda.jpg|Kohila mõisa sepikoda
Kohila mõisa tall-tõllakuur (1).jpg|Kohila mõisa tall-tõllakuur
Kohila mõisa teenijatemaja (1).jpg|Kohila mõisa teenijatemaja varemed
Kohila vesiveski2.jpg|Kohila vesiveski


## Viited

## Välislingid
*
*Kohila mõis (Hageri khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
New Foot-ball Club

**New Foot-ball Club** (ka **New Football Club**) on endine Madridi jalgpalliklubi, mis algselt loodi (Sociedad) **Sky Football** nime all 1897. aastal, kuid mida muudeti 1901. aastal. Mõned aastad hiljem aga lõpetati tegevus sisekonfliktide ja mängijate lahkumise pärast. 

1900. aastal leidis aset esimene mängijate suurem lahkumine, mille vastu klubi president don Ángel Mayora ei saanud midagi teha. See ettevõtmine, mille eesotsas olid Julián Palacios ning vennad Carles ja Joan Padrós, pani aluse meeskonnale, mis loodi New Foot-ball Clubist lahkunute abiga ja mis sai nimeks Madrid Foot-ball Club ja mis hiljem hakkas kandma nime Real Madrid Club de Fútbol.

Aasta hiljem muutus olukord veelgi keerulisemaks, kui klubist lahkusid järgmised mängijad eesmärgiga luua kolmas klubi, mis kandis nime Club Español de Madrid (Madridi Españoli klubi), et eristada seda Barcelona klubist Club Español de Football. 

## Saavutused
### Hispaania
*La Copa de la Coronación poolfinalist (1902). 

## Presidendid
* Ángel Mayora
* Manuel Vallarino

## Viited
Fairplay

**Fairplay** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Parki maakonna halduskeskus ja suurim linn.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 679. Aastal 2000 oli 610.

Linn asutati 1859 kullakaevandus asulana Colorado kullapalaviku algul.

Linnas toimub joonissarja "South Park" tegevus.

## Välislingid
*Fairplay koduleht
Elsa (Yukon)

**Elsa** on hüljatud asula Loode-Kanadas Yukonis. Elsa asub Mayo ja Keno Hilli vahel, Whitehorse'ist umbes 400 km põhja pool ja Alaska piirist 600 km ida pool.

Aastal 1950 oli Elsa hõbedakaevandus suuruselt Kanada teine ja maailma neljas.

Pärast kaevanduse sulgemist 1989. aastal elavad Elsas vaid mõned inimesed ja linnast on saanud kummituslinn.
Mayo

**Mayo** on küla Kanadas Yukoni territooriumil Silver Trail maanteel Stewarti jõe ääres. Elanike arv oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 226.

Külas asub Mayo lennuväli, kool, kaks motelli, postkontor, bensiinijaam ja kauplus.

Mayos on mõõdetud Yukoni kõige madalam temperatuur –62,2 kraadi Celsiuse järgi.

2006. aastal oli seal 248 ja 2001. aastal 366 elanikku.

## Viited
Juura

* **[[Õigusteadus]]** ehk juura on teadusharu.
* **[[Juura (geoloogia)|Juura]]** on ladestu ning ajastu, mis vastab ajavahemikule 199...145 miljonit aastat tagasi.

* **[[Juura mäed]]** on mäestik Euroopas.
* **[[Juura (kirjastus)|Juura]]** on juriidilise kirjanduse kirjastamisele spetsialiseerunud kirjastus Eestis..
Segarahvus

**Segarahvus** on kahe või enama rahvuse segunemisel tekkinud rahvus.

Segarahvus on näiteks brasiillased.
Noorus ja maailm

"**Noorus ja maailm**" oli aastatel 1963–1969 Eesti Riikliku Kirjastuse ja Eesti Raamatu väljaandel ilmunud raamatusari.

Sarjas ilmus ühtekokku 21 raamatut

## Sarjas ilmunud raamatud

*Ljubov Voronkova "Vanem õde ; Isiklik õnn". 1963
*Arkadi Gaidar "Jutustusi". 1. kd. 1963
*Arkadi Gaidar "Jutustusi". 2. kd. 1963
*Lajos Mesterházi "Paar sammu piirini". 1963
*Helena Šmahelová "Noorus tiibadel". 1964
*Jevgeni Permjak "Vana nõid". 1964
*Natalia Rolleczek "Puust palvehelmed ; Väljavalitud". 1964
*Geoffrey Trease "Saladuse võti". 1964
*Lion Feuchtwanger "Simone". 1964
*Aleksandra Bruštein "Tee viib kaugusse". 1964
*"Põgenemiskatse : teaduslik-fantastilisi jutustusi". 1965
*Ilze Indrāne "Sarapiku purre". 1965
*Aleksandra Bruštein "Kevad". 1965
*Sergei Baruzdin "Nii see oli...". 1966
*Nikolai Dubov "Orb ; Raske proov". 1966
*Imre Köszegi "Südant ei vahetata". 1966
*Gleb Golubev "Vaarao kättemaks". 1966
*Elvi Sinervo "Vahetatud Viljami : jutustus poisist, kes tahtis saada Danko sarnaseks". 1966
*Susanna Georgijevskaja "Hõbedane sõna ; Tarassik". 1967
*Hažek Gjulnazarjan "Päevade teed". 1968
*Juri Zbanatski "Mahe helin". 1969
Jõhvika tänav

**Jõhvika tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis. Tänav algab Männiku teelt ja kulgeb enam-vähem lääne-idasuunaliselt Mahla tänavani. Jõhvika tänav on ligikaudu 145 meetri pikkune ja hoonestatud eramutega.

Jõhvika tänav sai nime 8. novembril 1927.

## Viited
Ulrich Salchow

**Karl Emil Julius Ulrich Salchow** (7. august 1877 Kopenhaagen – 19. aprill 1949 Stockholm) oli Rootsi iluuisutaja.

Ulrich Salchow võitis 10 maailmameistrivõistluste kuldmedalit (1901–1905 ja 1907–1911). Seda saavutust on seni suutnud korrata Sonja Henie ja Irina Rodnina, kes on maailmameistriks tulnud samuti 10 korda. Üheksal korral tuli Salchow Euroopa meistriks.

1908. aasta suveolümpiamängudel Londonis tuli ta olümpiavõitjaks. 

1909. aastal tegi ta esmakordselt hüppe, mida hakati tema järgi nimetama *[[salchow]]*'iks.

Ulrich Salchow on maetud Norra begravningsplatseni kalmistule.
Õppiv tütarlaps

**"Õppiv tütarlaps"**  ka "Õppiv noorus" on skulptuur Tartus kunagise hotelli Park esisel haljasalal aadressil Vallikraavi tänav 23.

Istuva ja süles avatud raamatut hoidva pruunikast graniidist tütarlapse kuju autor on skulptor Juhan Paberit. 1959. aastal valminud skulptuuri modelliks oli Helle Viidas.

## Välislingid
*
Analoogtelevisioon

**Analoogtelevisioon** on televisioonisaadete edastamine analoogsignaali abil.

Edastusstandarditest tulenevalt on analoogsignaaliga võimalik edastada tavalahutusega televisiooni programme. Viimase põlvkonna analoogtelevisiooni seadmetel oli digitaalseid lisavõimalusi, nagu näiteks teletekst ja mitme kanaliga digitaalne NICAM stereoheli.

Tänapäeval on digitaaltelevisioon asendanud analoogtelevisiooni. Analoogtelevisioonisignaale võidakse edastada veel kaabeltelevisioonivõrkudes.
Posjolok Podsobnogo Hozjaistva MK KPSS

**Posjolok Podsobnogo Hozjaistva MK KPSS** (vene keeles посёлок подсобного хозяйства МК КПСС) on alevik  Venemaal Moskva oblastis Odintsovo rajoonis Zahharovskoje külaasunduses. 

Asunduse nimetus tähendab vene keeles: Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Moskva Oblastikomitee Abimajandi alevik. 2006. aastal oli asulas 247 elanikku.

## Viited
Kopli (täpsustus)

**Kopli** on mitme koha nimi Eestis.

* Kopli, asum Tallinnas Kopli poolsaarel
* Kopli (Saaremaa), küla Saaremaal Saaremaa vallas
* Kopli (Lüganuse), küla Ida-Virumaal Lüganuse vallas
* Kopli (Rae), küla Harju maakonna Rae vallas

## Vaata ka
*Kopli poolsaar
*Kopli tänav (täpsustus)
Kukulinna mõis

**Kukulinna mõis** (saksa keeles *Kuckulin*) oli rüütlimõis Tartumaa Äksi kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Tartu maakonnas Tartu vallas Kukulinna külas. 2013. aasta seisuga on mõisa härrastemaja (peahoone) eravalduses ja seda ei hooldata; laguneb.

## Ajalugu
Mõisat on esmamainitud 1553. aastal. Viimane omanik oli Helene von Löwenstern (sündinud Richter)

## Mõisaansambel
Praegune mõisa härrastemaja pärineb 19. sajandist. Hoone on puidust ja uusgooti stiilis.

Eesti NSV ajal tegutses mõisahoonetes Tartu Kaubandusvalitsuse Kukulinna pioneerilaager.

## Viited

## Kirjandus
* Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 42-5.
* Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 156-9.

## Välislingid
* 
* Kukulinna mõis eesti mõisaportaalis
* Kukulinna mõisa lugu Mõisablogis
Liivimaa-Pihkva sõda

**Liivimaa-Pihkva sõda** oli aastatel 1341–1343 Liivi ordu, Eestimaa hertsogkonna ja Pihkva vürstriigi vägede vahel peetud sõjaretkedest koosnenud lahingutegevus Eesti- ja Pihkvamaal.

## Sõjategevuse algus
Lõuna-Eestit ja Lätimaad valitseva Liivi ordu ja Pihkva vürstriigi vahelise sõjategevuse põhjuseks oli Liivi ordu esindajate poolt Lätimaal Pihkva vürstriigi saadikute solvamine (peksmine), millele pihkvalased vastasid 1341. aasta detsembri lõpus sõjaretkega Lätimaale, Pihkva valitud vürsti Vsevolod Aleksandrovitši juhtimisel. Pärast sõjaretke aga vürst Vsevolod Aleksandrovitš lahkus Pihkvast.

## Ordu sõjaretk Pihkvasse, 1341–1342
1341. aastal tegi Liivi ordu vastusõjakäigu Pihkva suunal, ehitas Pihkva suunal strateegilisel kohal, Piusa jõe kõrgel kaldal kohas, kus Meeksi oja Piusasse suubub, 1342. aasta kevadel linnuse (Vastseliina).

Pihkvalaste vägi aga sooritas sellel ajal sõjaretke Kirde-Eestisse, kus 1. aprillil 1342 põletasid Pihkva vürstiriigi väed Narva linna, tungides missa ajal lossi ja tappes kõik linlased. Pärast Narva vallutamist jätkasid Pihkva väed sõjaretke Tartu suunal, kus toimus ka kokkupõrge Emajõel orduvägedega. Samaaegselt sõjaretkega Eestimaale, saatsid pihkvalased ka abipalve Vitebskis valitsevale Leedu suurvürsti Algirdasase pojale Vitebski vürstile Andreile, kes saabus Pihkvasse oma väega 20. juunil 1342. 

## Irboska piiramine
2. augustil 1342 suundus vürst Andrei vojevood väesalgaga piirialale, kus aga väesalk purustati orduväe poolt, kes seejärel piiras viis päeva Irboskat, kuid ei vallutanud linnust.

## Pihkva sõjakäik Otepääle, 1343
1343. aastal kogusid pihkvalased ja irboskalased umbes 5000-mehelise sõjaväe ning tegid Irboska valitseja (*наместник*) vürst Jevstafi (*Евстафи*), vürst Ivani ja Pihkva possaadniku Volodši (*Володш*) juhtimisel sõjakäigu Otepääle. Venelased piirasid Otepää linnust viis ööpäeva ja rüüstasid ümberkaudseid maid, kuid ei vallutanud linnust.

Orduväed jõudsid taganevale Pihkva väele Vastseliina juures järele ning tekitasid pihkvalastele suuri kaotusi. 

## Vaata ka
*Liivi sõda
Pada mõis

**Pada mõis** (saksa keeles *Paddas*) oli rüütlimõis Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi paikneb mõisasüda Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Pada külas.

## Ajalugu
Pada küla on esimest korda mainitud 1241. aasta Taani hindamisraamatus, kui  "Dorf Padagas" ja 40 adramaaga oli ta üks Virumaa suurimaid külasid.
Esimesed teated mõisa kohta on aastast 1505.,  valdajaks oli 1530. aastal Arnd Asserien, kes oli ka Kohala,  Kavastu mõisnik. 

1801. aasta pärandavara jagamise lepinguga said Otto Magnus von Stackelbergi (1736–1800) pojad Otto Johann von Stackelberg (1764–1814) ja Gustav Ernst von Stackelberg (1766–1850) Atsalama, Väike-Pungerja, Väike Soldina, Pagari, Ereda, Puhatu, Purtse, Hirmuse, Voorepere ja Kohtla mõisad. Lesk krahvinna Sophia Gertruda Stackelberg (sünd Völckersahm) sai Pada mõisa eluaegse valduse õiguse. 1803. aastal müüsid Gustav Ernst ja Otto Johann von Stackelbergid oma ema volitusel Pada mõisa krahv Peter von Manteuffelile. 1843. aastal päris mõisa tema tütar kindraliproua Elise von Kotzebue (sünd krahvinna Manteuffel) 1904. aastal päris Pada ja Kabala mõisad Olga Anna Pauline von Rosen (sünd krahvinna Kotzebue) ja 1906. aastal kinkis paruness Olga Anna Pauline von Rosen (sünd krahvinna Kotzebue) Pada, Kabala (990 tiiu) ja Satsu (492 tiinu) oma tütre vabapreili Julia (Lilia) Marie von Schillingi abikaasale kreisisaadik Alfred von Schillingile.

## Mõisaansambel
Mõisa härrastemaja valmis 1782; selle projekteeris Venemaal töötanud Prantsuse arhitekt Jean-Baptiste Vallin de la Mothe..

Aastast 1917 on härrastemaja varemetes.

## Viited

## Välislingid
*
*Pada mõis Eesti mõisaportaalis
*Pada mõis (Viru-Nigula khk), Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register
Pädaste mõis

**Pädaste mõis** (saksa keeles *Peddast*) oli rüütlimõis Muhu kihelkonnas Saaremaal. Tänapäeval asub endine mõisasüda Pädaste külas Muhu vallas Saare maakonnas.

Mõisale kuulus 665,84 ha mõisamaad, 554,75 ha talumaad, Simiste küla ja 15 talu, viimased omanikud olid maamarssal Axel Buxhoevedeni pärijad.

## Ajalugu
1566. aastal sai Johann Knorring mõisa koos Viirelaiuga Taani kuningalt, lühikese vaheajaga kuulus mõis Knorringitele kuni 1768. aastani. Neilt pärineb ka mõisa varasem eestikeelne nimi Norra (mitte segi ajada Koeru kihelkonnas asuva Norra mõisaga). Seejärel kuulus mõis Otto Fabian von Aderkasile (1739–1796). 1821. aastal omandas Pädaste mõisa pärandvara jagamise lepinguga Matthias Christoph von Buxhoevedeni (1754–1814) pärija, Saaremaa maanõunik Alexander Magnus von Buxhoeveden (1782–1858). 

Mõisa uusgooti stiilis härrastemaja (peahoone) valmis 1875. aastal. 

Aastast 1996 kuulusid mõisahooned Imre Sooäärele ja Martin Breuerile. Mõisas tegutsesid restoran ja spaahotell. 

10. novembril 2025 andsid Pädaste mõisa pidajad sotsiaalmeedias teada, et 30 aastat tegutsenud restoran ja spaahotell lõpetab tegevuse ja pannakse müüki. Viimastel aastatel tegutses ettevõte kahjumlikult. Järgmisel päeval teatati Imre Sooääre surmast.

## Mõisakompleks

Pädaste_mõisa_peahoone_küljelt.JPG|Mõisa peahoone küljelt
Eesti, Pädaste mõisa peahoone Nr. 21020, August 2000.jpg|Mõisa peahoone enne restaureerimist
Pädaste mõisa ait.JPG|Mõisa ait
Pädaste mõisa tall-tõllakuur 2012.JPG|Tall-tõllakuur
Pädaste mõisa keldrid.JPG|Kelder
Pädaste mõisa meierei.JPG|Meierei
Pädaste mõisa park.JPG|Pädaste mõisa park
Pädaste mõis, piirdemüürid.JPG|Mõisa piirdemüürid


## Viited

## Välislingid

*
*Pädaste 360° aeropanoraam / aerofoto
*Pädaste mõis (Muhu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Dobbiaco järv

**Dobbiaco järv** (itaalia keeles *Lago di Dobbiaco*; saksa keeles *Toblacher See*) on mägijärv Kirde-Itaalias Trentino-Alto Adige maakonnas Bolzano provintsis Dobbiacos. Dolomiitides, merepinnast 1176 meetri kõrgusel asuvas Pusteria orus paiknev järv on tekkinud Serla mäe nõlvadelt lähtunud maalihete tulemusel.

Merepinnast 1259 meetri kõrgusel asuva järve pindala on 14,3 hektarit, valgla suurus 108,23 km², rannajoone pikkus 4500 meetrit, pikkus 1200 meetrit, laius 400 meetrit ja suurim sügavus 6 meetrit. 

1939. aastal rajati Mussolini korraldusel järve ümbrusse viis punkrit Itaalia juurdepääsuteede kaitseks.

## Välislingid

* Dobbiaco järv provintsi keskkonnaagentuuri kodulehel