open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sigulda sild

**Sigulda sild** (läti keeles *Siguldas tilts*) on maanteesild Siguldas üle Koiva jõe.

Sild on tarinduselt kolmeavaline raudbetoonist ülemise sõiduteega kaarsild. Projekti autor on Kārlis Gailis. Ehitas Neiburgs & Co. Silla avamisel 23. juulil 1937 viibisid president Kārlis Ulmanis, transpordiminister Bernhard Einberg ja tuhanded pealtvaatajad. 

Silla üldpikkus on 153 m.

1999. aastal sild rekonstrueeriti. 

## Viited
Dasyscyphus

***Dasyscyphus*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Dasyscyphus aeruginellus]]
**Dasyscyphus mollissimus* – [[pehme harjaspitsik]]

==Välislingid==
* [https://elurikkus.ee/app/taxonomy/taxon/122765 *Dasyscyphus''] andmebaasis eElurikkus.
Jan Palmowski

**Jan Christopher Palmowski** (sündinud 12. aprillil 1968) on ajaloolane, tänapäevase ajaloo professor ja Euroopa teadusülikoolide võrgustiku The Guild peasekretär alates selle loomisest 2016. aastal. 

Ta töötas kõigepealt Oxfordi Ülikoolis. Sealt siirdus ta King's College Londonisse, kus õpetas Euroopa poliitikat ja Euroopa Liidu integratsiooni. Ta oli King's College Londoni humanitaarteaduskonna dekaan (2008–2012) ning Warwicki Ülikooli prorektor ja akadeemiline asepresident (2013–2018). Ta on Warwicki ja Oslo Ülikooli professor.

Jan Palmowski on avaldanud publikatsioone tänapäeva Euroopa ajaloost ning praegu töötab ta ühtse Euroopa teadusuuringute ja kõrghariduspoliitika loomise kallal.

## Tunnustus
* 2020 Tartu Ülikooli Tänutäht

## Viited
Ingrid Tersman

**Ingrid Tersman** (sündinud 10. oktoobril 1960) on Rootsi diplomaat. Ta oli Rootsi suursaadik Eestis aastatel 2021–2024. Tal on üle 25 aasta töötanud diplomaadina Rootsi välisministeeriumis ja Rootsi kaitseministeeriumis. Tema tegevus hõlmab julgeolekupoliitikat, konfliktide lahendamist ja konflikte OSCE piirkonnas, soolisi küsimusi ja tavarelvade kontrolli.

Ingrid Tersman on olnud Rootsi suursaadik Moldova Vabariigis, Aserbaidžaanis, Tadžikistanis, Türkmenistanis ja Usbekistanis.

Ingrid Tersman keskendus Rootsi suursaadikuna Eestis Rootsi ja Eesti suhete tugevdamisele, sealhulgas koostööle julgeoleku, hariduse ja kultuuri valdkondades. Ta on aktiivselt toetanud Rootsi ettevõtete tegevust Eestis ning edendanud kahe riigi vahelist kaubandust ja investeeringuid.

Lisaks on Ingrid Tersman oluline häälekandja soolise võrdõiguslikkuse ja naiste õiguste edendamisel, osaledes mitmetes rahvusvahelistes foorumites ja algatustes.

## Tunnustus
* 2023 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk
* 2024 Tartu Ülikooli Tänutäht

## Viited
Erki Solna

**Erki "Don" Solna** (sündinud 13. veebruaril 1978 Võrus) on eesti kitarrist, laulja ja laulukirjutaja, kelle loomingust leiab rokkmuusika ja bluusi juuri.

Ta on alternatiivroki ansambli DND kitarrist (2000–2004, 2023–) ning rokkansambli Pime Koer (2019–) asutaja ja solist. Ta on aastate jooksul kaasa löönud mitmetes bändides.

## Bändid
* Big Whisky 
* Dead Next Door
* Don
* Excuse Me
* Pime Koer  
* Köömes
* DND
* August URR

## Diskograafia

#### Erki Solna
    
* "Don" (2005)
    
*  "Ei ole must ei ole valge" (2014) 
    
* "Kohtume varem" (2017) 
    
*  "Soovide maa" (2020)

#### Pime Koer

*  "VOL 1" (2020) 
* "VOL 2" (2023) 

## Videod
Hommikune ärataja "Terevisioonis" 31. märtsil 2021  lauludega
"Allikavesi" Pime Koer ja "Soovide maa" Pime Koer 
ning 25. aprillil 2022 lauludega Pime Koer ja "Raha" Pime Koer

## Viited

## Välislingid
* Erki Solna. Youtube
* Pime Koer. Youtube
Mikael Eriksson

**Mikael Eriksson** (sündinud 1963. aastal) on Rootsi diplomaat. Ta oli Rootsi suursaadik Eestis aastatel 2018–2021. 

Alates 2024. aastast on ta Rootsi suursaadik Norra Kuningriigis. Varem on ta olnud Stockholmis resideeriv suursaadik Aserbaidžaanis ning töötanud Rootsi suursaatkonnas Ottawas, Euroopa Liidu esinduses Brüsselis ja OECD delegatsioonis Pariisis. Ta on olnud ka Rootsi välisministeeriumi kantselei juht ja töötanud ministeeriumi rahvusvaheliste energiaküsimuste koordinaatorina. 

## Tunnustus
* 2021 – Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk
* 2021 – Tartu Ülikooli Tänutäht

## Viited

 
## Välislingid
* Mikael Eriksson LinkedIn
Valkjas laipoorik

**Valkjas laipoorik** (*Anomoloma myceliosum*) on seltsi *[[Amylocorticiales]]* kuuluv liik seeni.

Seen kasvab lamakuusel.

## Välislingid
* Valkjas laipoorik andmebaasis eElurikkus.
Mark VIII

**Mark VIII**, ka **Liberty** (inglise keelest *Vabadus*) või **The International** (*Rahvusvaheline*), on Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide rasketank. See konstrueeriti esimese maailmasõja ajal, et lahendada varasemate Briti tankide probleemid ning luua Suurbritanniale, Ameerika Ühendriikidele ja Prantsusmaale standardne tankidisain.

Mark VIII tanke taheti hakata kokku panema Prantsusmaal, kusjuures mootorid oleks toodud Ameerika Ühendriikidest ning soomustatud osad Suurbritanniast. Nende tankide tootmismahud pidid olema piisavad, et varustada liitlasväed Saksa kaitseliinidest 1919. aastal läbitungimiseks piisavalt suure tankiväega. Tegelikkuses ei saadud tootmist piisavalt kiiresti käima ning 1918. aasta novembriks, kui sõda lõppes, valmis vaid väike kogus Mark VIII tanke.

Pärast sõda kasutas Ameerika Ühendriikide armee sadat Ameerika Ühendriikides toodetud Mark VIII tanki, kuni need 1932. aastal uuemate vastu vahetati. Teise maailmasõja alguses pakuti paari säilinud mudelit Kanadale väljaõppeks.

## Kasutajad
*  Ameerika Ühendriigid

## Viited

## Kirjandus
* Preliminary Handbook of the Mark VIII Tank
*
Brunnipila

***Brunnipila*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Brunnipila calyculiformis]]*
**[[Brunnipila cannabina]]*
**Brunnipila clandestina* – halliservaline harjaspitsik
**[[Brunnipila fuscescens]]*
**[[Brunnipila palearum]]*

## Välislingid
* ''Brunnipila'' andmebaasis eElurikkus.
Belonidium

***Belonidium*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Belonidium aeruginosum]]*
**[[Belonidium mollissimum]]*
**Belonidium sulphureum* – väävelkollane harjaspitsik

## Välislingid
* ''Belonidium'' andmebaasis eElurikkus.
Johannes Rudolf Vasko

**Johannes Rudolf Vasko** VR II/3 (15. märts 1902 Keila – 6. veebruar 1988 Västerås, Rootsi) oli Eesti merejõudude vanemallohvitser, Merekaitseliidu rühmapealik ja Merinoorkotkaste malevkonna pealik.

## Elukäik
Osales Vabadussõjas mereväelasena ja õppursõdurina. 18. märtsil 1919 Orava ja Kliima külade pärast peetud lahingutes üles näidatud isikliku vapruse eest anti talle VR II/3. Lisaks sai ta selle tasuks Keila vallas Tuula mõisast eraldatud Pargi talu. Demobiliseeriti suvel 1920. 

Teenis alates 1921. aastast merejõududes peamiselt väiksematel sõjalaevadel või mootorpaatidel (kaatritel) ja kaldaüksustes erinevatel allohvitseri ametikohtadel. 15. oktoobri 1938 seisuga oli Merejõudude Staabi mereside komando veltveebel pootsman Johannes-Rudolph Vasko teeninud rooli vanemallohvitseri, spordiinstruktrori, pootsmani ja veltveebli ametikohtadel kokku 16 aastat, 9 kuud ja 15 päeva, peale selle Vabadussõjas rindel 2 kuud ja 22 päeva.

Kuulus Vabaduse Risti Vendade Ühenduse Tallinna osakonda ja Mereväe Allohvitseride Kogu juhatusse (sh oli esimees). 

1930. aastate lõpul oli ta Kaitseliidu Tallinna maleva Sadama malevkonna eridivisjoni 4. rühma (tõenäoliselt mereside allüksus) pealik. 

Alates 1938. aasta kevadest oli Noorte Kotkaste Tallinna maleva Sadama malevkonna pealik. 

1940. aasta sügisel vabastati sõjaväeteenistusest. Lahkudes võttis ta kaasa ja peitis ära mereväe (tõenäoliselt õppekompaniile kuulunud) lipu. 

Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944 kuulus Omakaitsesse. 

1944. aasta sügisel põgenes Rootsi, kus suri 1988.

1989. aasta veebruaris maeti abikaasa eestvõttel ümber Tallinna Pärnamäe kalmistule.

## Viited
Mauser M1893

**Mauser M1893** (ehk **Hispaania Mauser**) on Saksa vintpüss, mille konstrueeris Paul Mauser 1893. aastal.

Relva konstruktsioon põhines varasemal mudelil M1892, mille Paul Mauser oli valmistanud Hispaania armeele, et kõrvaldada mudeli Mauser Modelo 1889 puudujääke. Uus M1893 mahutas salve viis 7×57mm Mauser padrunit ning salvevahetust sai teha hõlpsasti.

M1893-st valmistati erinevaid mudeleid. Näiteks lühema karabiiniga mudel, mis võeti Hispaanias kasutusele nimede M1913 ja M1916 all. Kõik Mauser M1893 mudelid leidsid Hispaania erinevates relvakonfliktides palju kasutust: Hispaania-Ameerika sõjas (1898), Rifi sõjas (1920–1927) ja Hispaania kodusõjas (1936–1939). Karabiin M1916 oli Hispaanias tootmises aastani 1951 ning hilisemad relvad ehitati ümber moonale 7,92×57mm Mauser ja 7,62×51mm NATO. Relva modifitseeritud variant sai nime FR8. Ümberehitatud relvad olid Hispaania rahvuskaardis väljaõppes kasutuses 1950. aastate lõpuni. Osmanite Riik kasutas vintpüsse M1893 Kreeka-Türgi sõjas (1897), Balkani sõdades (1912–1913) ja esimeses maailmasõjas (1914–1918).

M1893 oli Mauseri jaoks suur kordaminek ning see oli mitmete tulevaste mudelite eelkäija, sellest arendati kas otseselt või kaudselt välja Rootsi Mauser ning üks ajaloo edukamatest käsilukustusega vintpüssidest Gewehr 98. Mauser sai oma töö eest Hispaania Sõjaliste teenete ordeni. Hispaania-Ameerika sõjas sai selgeks, et hispaanlaste Mauser oli ameeriklaste Krag-Jørgensenidest parem ning Ameerika Ühendriigid arendasid välja vintpüssi Springfield M1903, mis oli suuresti Mauser M1893 koopia.

## Kasutajad
* 
*  Brasiilia
*  Filipiinid
* 
* 
*  Kongo Vaba Riik
*  Osmanite Riik

## Allikad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Colman Domingo

**Colman Jason Domingo** (sündinud 28. novembril 1969 Philadelphias Pennsylvania osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekirjanik ja lavastaja. 

2010. aastast ekraani- ja lavatööga silma paistnud Domingo on pälvinud Primetime Emmy auhinna ning kahe Oscari ja Tony auhinna nominatsiooni. Ajakiri Time nimetas ta 2024. aastal maailma 100 mõjukaima inimese hulka.

Domingo astus esimest korda Broadwayl üles 2008. aastal rolliga muusikalis "Passing Strange". Rolli eest Mr. Bonesina muusikalis "The Scottsboro Boys" (2011) pälvis ta Tony auhinna nominatsiooni parima muusikali meespeaosatäitja kategoorias. Tema läbimurderolliks ekraanil oli Victor Strand "Elavate surnute" kõrvalsarjas "Fear the Walking Dead" (2015–2023).

Domingo pälvis laiemat tunnustust mängides taastusravil olevat narkosõltlast ja peategelase mentorit Ali't HBO sarjas "Eufooria" (alates 2019), võites 2022. aastal Emmy auhinna silmapaistva külalisnäitleja eest draamasarjas.

Domingo pälvis 2024. ja 2025. aastal parima meespeaosatäitja Oscari nominatsiooni rolli eest eluloofilmis "Rustin" ja vangladraamas "Sing Sing". Tema teised märkimisväärsed rollid filmides on olnud "Lincoln" (2012), "Ülemteener" (2013), "Selma" (2014), "Kui Beale'i tänav suudaks rääkida" (2018), "Ma Rainey's Black Bottom" (2020), "Zola" (2021) ja "Purpurtoonid" (2023).

## Lapsepõlv
Domingo sündis töölispere kolmanda lapsena. Tema ema Edith Bowles oli koduperenaine ja töötas pangas ning kasuisa Clarence oli põrandalihvija. Edith suri 2006. aastal, päev pärast Domingo prooviesinemist teatrimuusikali "Passing Strange" jaoks. Tema kasuisa oli paar kuud varem surnud.Domingo bioloogiline isa oli pärit Belize'ist ja sugulased Guatemalast. Isa jättis pere maha, kui Domingo oli üheksa-aastane. Domingol oli lapsena kõnepuudena sigmatism ja ta käis logopeedi juures.

Domingo lõpetas 1987. aastal Overbrooki keskkooli ja õppis hiljem Temple'i ülikoolis, kus ta omandas bakalaureuse ajakirjanduse erialal. Pärast ülikooli lõpetamist kolis ta San Franciscosse, kus alustas näitlemist, peamiselt teatrilavastustes.

## Isiklikku
Aastatel 2009–2017 elas Domingo New Yorgis riikliku rahastusega doteeritud loomeinimestele loodud hoones Manhattan Plaza.

Domingo on gei. Ta tutvus Raúl Domingoga 2005. aastal. Nad abiellusid 2014. aastal.

## Viited
Mikey Madison

**Mikaela Madison Rosberg** (mitteametlikult **Mikey Madison**; sündinud 25. märtsil 1999 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Ta on tuntud eeskätt osatäitmise järgi Sean Bakeri filmis "Anora" (2024), mille eest ta pälvis BAFTA auhinna ja parima naisnäitleja Oscari.

Näitlejakarjääri alustas ta lühifilmides ja komöödiasarjas "Better Things" (2016–2022). Ta on üles astunud Susan Atkinsina Quentin Tarantino filmis "Ükskord Hollywoodis" (2019) ja Amber Freemanina õudusfilmis "Karje" (2022).

Ta on rahvuselt juut, tema mõlemad vanemad on psühholoogid. Tal on kaks venda, kellest üks on tema kaksik, ja kaks õde. 

Ta õppis kõigepealt ratsutamist ja 14-aastaselt hakkas õppima näitlemist. Pärast seitsmendat klassi läks ta koduõppele.

Madison elab Los Angeleses. Ta on vegan.

Ta ei kasuta sotsiaalmeediat. Ta on end iseloomustanud spirituaalse ja väga tundliku inimesena, kes ei soovi end lasta teiste arvamusest mõjutada, ning hoiab oma vaimse tervise nimel internetis levitatavatest kommentaaridest eemale.

## Viited
Vambola Türk

**Vambola Türk** (21. veebruar 1928  Varstu vald, Võrumaa – 10. märts 2016) oli eesti majandus- ja õigusteadlane.

## Haridustee
Vambola Türk lõpetas Kõrgepalu algkooli, Võru keskkooli ja Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1952. aastal. Majandusdoktor (1976). 

## Töökäik
Tartu Riikliku Ülikooli poliitökonoomia kateedri õpetaja, vanemõpetaja ja dotsent (1955–1978); alates 1978. aastast professor. 

Tartu Riikliku Ülikooli poliitökonoomia kateedri professor (1978–1991) ja majandusteaduskonna majandusteooria instituudi professor (1991–1996).

Tartu Ülikooli emeriitprofessor (1995).

## Teadustegevus
Töö kvaliteedi stimuleerimine. Palgakorraldus. Tööjõu probleemid. Teoreetiline majandusteadus.  

### Publikatsioonid (teadusmonograafiad ja kõrgkooli õpikud)
* Miks tööviljakus peab kasvama kiiremini kui töötasu (1963)
* Materiaalse huvi printsiip (1965, kaasautor Lembit Maamets)
* Töö kvaliteedi stimuleerimine (1969)
* Palk sotsialistlikus ühiskonnas (1972)
* Palgakorralduse metodoloogilised alused tööstuses (1972)
* Viljakas töö ja selle mõjurid (1977) 
* Tööjõu kasutamise probleeme Eesti NSV-s (1986)
* Teoreetilise majandusteaduse põhimõisted (1990)
* Turumajandus kõigile (1995)
* Turumajanduse alused (1997)

## Tunnustus
* 1998 Tartu Ülikooli medal

## Isiklikku
Abikaasa Koidula Türk (1932–2008), tütar Sirje, poeg Kulno.

## Viited
Hajime Kitaoka

**Hajime Kitaoka** (jaapani keeles 北岡元 *Kitaoka Hajime*;  sündinud 1956. aastal) on Jaapani diplomaat. Ta oli Jaapani suursaadik Eestis aastatel 2019–2021. Ta oli Jaapani avalikus teenistuses diplomaadi ja ametnikuna kokku 42 aastat. Tema enda sõnul oli Eesti kogu tema diplomaatilise karjääri jooksul tema armastatuim riik.

## Tunnustus
2021 Tartu Ülikooli Tänutäht
## Viited
Hymenoscyphus calyculus

***Hymenoscyphus calyculus*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente liik.

Seen kasvab lehtpuude oksakestel.

## Välislingid
* ''Hymenoscyphus calyculus'' andmebaasis eElurikkus
Chlorociboriaceae

***Chlorociboriaceae*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente sugukond.

## Perekondi
**Chlorociboria* – rohetiksik

## Välislingid
* ''Chlorociboriaceae'' andmebaasis eElurikkus.
CB Canarias

**Club Cantera Base 1939 Canarias** (ka **Club Cantera Canarias**) on Hispaanias Tenerife saarel San Cristóbal de la Laguna linnas tegutsev elukutseliste korvpalliklubi. Meeskonda tuntakse ka sponsorist lähtuva nime all, näiteks Iberostar Tenerife (2013–2021), Lenovo Tenerife (2021–2024), La Laguna Tenerife (alates 2024).

CB Canarias meeskond mängib Hispaania kõrgliigas, Liga ACB-s ja üle-euroopalistel võistlustel FIBA Meistrite Liigas (Basketball Champions League). Nende koduareen on Santiago Martín, mis avati 1999. aastal ning mahutab 5100 pealtvaatajat. 

## Ajaloost
Klubi CB Canarias asutati 1934. aastal ja tegutses 1994. aastani. Siis liideti mitmed finantsraskustesse sattunud Tenerife meeskonnad ning klubi reorganiseeriti, uueks nimeks sai CB Base 1939 Canarias.

2012. aastal võitis klubi Hispaania tugevuselt teise liiga LEB Oro meistritiitli ning tõusis mängima Liga ACB-sse. Parim tulemus Liga ACB-s saavutati hooajal 2020/2021 kolmanda kohaga, hooaegadel 2021/2022 ja 2023/2024 oli tulemuseks 6. koht.

2016/2017 hooajal tuldi FIBA Meistrite Liiga meistriks, alistades finaalis Türgi klubi Banvit B.K. 2021/2022 korrati FIBA Meistrite Liiga võitu, kui oldi finaalis üle teisest Hispaania klubist Bàsquet Manresa. Kahel hooajal on Meistrite Liigas saadud teine koht (hooajad 2018/2019 ja 2023/2024). 

2017. aastal oldi võidukad FIBA Intercontinental Cup võistlustel, kui finaalis oldi üle FIBA Ameerika Liiga (FIBA Americas League) parimast, Venezuela klubist Guaros de Lara. 2020. aastal võideti samadel karikavõistlusel lõppmängus Itaalia klubi Virtus Bolognat. 2021. aastal võideti taas FIBA Intercontinental Cup, kui saadi jagu klubist São Paulo FC.

## Eestlased klubis
Hooajal 2018/2019 mängis Tenerife meeskonnas Janari Jõesaar, kes tegi kaasa kuues mängus Liga ACB-s (keskmiselt 11,7 minutit, 3 punkti, 2,3 lauapalli) ja ühes mängus Euroopa Meistrite Liigas.

2025. aasta märtsis sõlmis klubiga lepingu Henri Drell.

## Viited

## Välislingid
*Klubi koduleht
* Klubi mängijad 2024/2025.
The Guild

**Euroopa teadusülikoolide võrgustik The Guild** (inglise keeles *The Guild of European Research Intensive Universities*) on 2016. aastal loodud Euroopa teadusülikoole ühendav organisatsioon, mille asutajaliikmete hulka kuulub teiste hulgas Tartu Ülikool.

Võrgustiku koosseisu kuulub 23 teadusülikooli: Aarhusi ülikool, Babeș-Bolyai ülikool, Berni ülikool, Bologna ülikool, Genti ülikool, Glasgow ülikool, Göttingeni ülikool, Groningeni ülikool, Jagielloniani ülikool, King's College London, Ljubljana ülikool, Louvaini katoliku ülikool, Luxemburgi ülikool, Oslo ülikool, Université Paris Cité, Pompeu Fabra ülikool, Université PSL, Radboudi ülikool, Tartu ülikool, Tübingeni ülikool, Uppsala ülikool, Viini ülikool ja Warwicki ülikool. 

The Guild on seadnud eesmärgiks teadusesse tehtavate investeeringute mahu kasvu, humanitaar- ja sotsiaalteaduste rolli suurenemise loodus- ja täppisteaduste kõrval ning ettevõtlussuhete ja innovatsiooni edendamise.

## Vaata ka

* Tartu Ülikool
* Coimbra grupp
* Euroopa Ülikoolide Assotsiatsioon
* Utrechti võrgustik

## Välislingid
The Guild of European Research Intensive Universities

## Viited
Oranžkollane

**Oranžkollane** ehk **kollakasoranž** on värvus, mis hõlmab vahetoone nähtava valguse spektris oranži ja kollase vahel, vahemikus umbes 579–584 nanomeetrit.  HSV-mudelis on oranžkollase vahemik värvitooni (*hue*) teljel 41° kuni 50°.

CIE1931xyY Blank-fr.svg|Oranžkollased toonid 1931. aastal standardiseeritud CIE värvsusdiagrammil parempoolses osas
RYB color wheel-es.png|Oranžkollane RYB-värvitähel (*Amarillo naranja*)

Oranžkollane on heledapoolne erk värvus; madala heledusega ja vähese küllastusega (soojad murtud toonid) saab sellest gummiguttikollane, kõrvitsakollane või tume ookerkollane värvus, valgega segatult soe veinikollane või mõne muu soojatooniline hele kollakas värvus.

## Värvitoonide näited
Oranžkollased on safrankollane, punakam kroomkollane, punakam merevaikkollane, mangokollane, pruunikamatest variantidest kõrvitsakollane ja gummiguttikollane. Pastelne oranžkollane värvitoon on *[[aurore (värvus)|aurore]]*.

RAL Classic värvikaardi toon 2000 *Gelborange* on veidi pruunikas oranžkollane  .

## Viited
Raudsild (Inglismaa)

**Raudsild** (inglise keeles *The Iron Bridge*) on metallist kaarsild Inglismaal Shropshire'is üle Severni jõe. 

See 1781. aastal valminud sild oli esimene suurem malmist valmistatud sild maailmas. Selle edu inspireeris malmi laialdast kasutamist konstruktsioonimaterjalina ja tänapäeval peetakse Raudsilda tööstusrevolutsiooni sümboliks. 

1934. aastal tunnistati Raudsild ajaloomälestiseks ja suleti sõidukitele. 1950. aastal anti sild riigiomandisse. Olles suure osa oma ekspluatatsiooniajast halvas seisukorras, on 20. sajandi teisel poolel toimunud ulatuslikud restaureerimistööd kaitsnud silda. Raudsild koos  Ironbridge'i asulaga lülitati 1986. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse (Ironbridge'i kuru).

Rauast silla ehitamise idee kuulus Thomas Farnolls Pritchardile, kes rääkis sellest oma sõbrale, kohalikule töösturile John Wilkinsonile. Viimase eestvõttel moodustati tellijate komitee, kuhu kuulusid peamiselt tööstusasula Broseley ärimehed, et nõustuda puidu või kivi asemel raua kasutamisega sillatarinduses. Kui Wilkinson poleks saanud toetust mõjukatelt parlamendiliikmetelt, poleks silda võib-olla ehitatud või oleks see tehtud muudest materjalidest. 

Märtsis 1776 sai silla ehitamise akt kuningliku nõusoleku. Abraham Darby III sai ülesandeks malmist silladetailid valada ja sild ehitada. Projekteerimine jäi Pritchardi ülesandeks. Ta sai projekti küll valmis, kuid suri (detsembris 1777) vaid kuu aega pärast ehitustööde algust. 

## Vaata ka
*Ironbridge Gorge Museums
Pirkko Koski

**Pirkko Kaarina Mirjami Koski** (sündinud 22. detsembril 1941 Jyväskyläs Soomes) on soome teatriteadlane. 

Ta on lõpetanud Tampere Ülikoolis kaks magistriõppekava: 1965. aastal sotsiaalteaduste ning 1980. aastal kirjandus- ja teatriteaduse eriala. 1989. aastal sai ta litsentsiaadikraadi Turu Ülikoolist üldise kirjandusteaduse alal spetsialiseerumisega näitekirjandusele. Filosoofiadoktori kraadi kaitses Koski 1992. aastal Helsingi Ülikoolis uurimusega „Teatterinjohtaja ja aika“.

Tema peamine uurimisvaldkond on Soome teatri ajalugu ja esteetika. Eriti märkimisväärne on tema töö teatri kui institutsiooni ning näitekirjanike ja näitlejate eluloo uurimisel, mis on hõlmanud palju arhiivitööd. 

Aastail 1981–1991 oli Koski Soome Teatrimuuseumi direktor, 1989–2007 Helsingi Ülikooli teatriteaduse õppetooli juht, 1998–2007 teatriteaduse professor ning 1995–2005 ka Helsingi Ülikooli juures tegutsenud teatriuuringute keskuse International Centre for Advanced Theatre Studies juhataja. Lisaks põhitööle on ta täitnud mitmesuguseid korralduslikke ülesandeid, näiteks oli ta Rahvusvahelise Teatriuurijate Föderatsiooni (IFRT) asepresident aastail 1999–2003 ning juhtkomitee liige aastatel 1994–1998 ja 2003–2007. 

## Seos Eestiga

Koski on kirjutanud monograafia eesti päritolu soome näitekirjanikust Hella Wuolijokist ning uurinud lavastaja Eino Salmelaineni ja kirjanik Sofi Oksaneni isiklikke ja loomingulisi suhteid Eestiga. 1992. aastal võeti Tartu Ülikoolis teatriteaduse eriala avamisel eeskujuks Helsingi Ülikooli õppekava ja sealne õppetöö korraldus, mida Koski lahkesti tutvustas. Paljud Eesti üliõpilased on Helsingi Ülikoolis Koski juures teatriteadust õppinud. Aastail 2018–2023 viidi Kone Fondi toetusel ning Helsingi Ülikooli ja Tartu Ülikooli teadlaste koostöös ellu uurimisprojekt „Soome ja Eesti teatri- ja kultuurisuhted“, kus ka Koski aktiivselt osales. Mahuka projekti tulemused koguti 2024. aastal ilmunud raamatusse „Vieraita näyttämöllä – Suomen ja Viron teatteri- ja tanssisuhteet“.

## Tunnustus
2024 Tartu Ülikooli audoktor

## Viited
Martti Koskenniemi

**Martti Antero Koskenniemi** (sündinud 18. märtsil 1953 Soomes Turu linnas) on Soome õigusteadlane.

Ta omandas Turu Ülikoolis 1977. aastal bakalaureuse- ja 1982. aastal magistrikraadi. Aasta hiljem sai ta ka Oxfordi Ülikooli diplomi õigusteaduse alal ja 1989. aastal kaitses Turu Ülikoolis doktoriväitekirja.

Aastatel 1978–1994 töötas Koskenniemi rahvusvahelise õiguse eksperdina Soome Välisministeeriumis, sealjuures aastatel 1989–1991 Soome alalises esinduses ÜRO juures New Yorgis. Ta oli Soome Välisministeeriumi rahvusvahelise õiguse osakonna tegevdirektor aastatel 1991–1994 ja ÜRO rahvusvahelise õiguse komisjoni liige aastail 2002–2006. 1994. aastal valiti Koskenniemi Helsingi Ülikooli rahvusvahelise õiguse professoriks. Ta asutas sealses õigusteaduskonnas Erik Castréni rahvusvahelise õiguse ja inimõiguste instituudi ning oli selle esimene direktor. Koskenniemi on olnud kahel korral valitud Soome Akadeemia professoriks ja 2021. aastal sai temast Helsingi Ülikooli emeriitprofessor.

Koskenniemit on tihti peetud oma põlvkonna tunnustatuimaks rahvusvahelise õiguse teadlaseks kogu maailmas. Ta on selles õigusharus üks enim viidatud teadlasi ja üle maailma nõutud esineja, kes on õpetanud rahvusvahelist õigust, selle teooriat ja ajalugu Helsingi kõrval ka Austraalia, Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide juhtivates ülikoolides. Juba tema 1989. aastal ilmunud teos „From Apology to Utopia: The Structure of International Legal Argument“ pälvis üleilmse tuntuse, kuna ta juhatas selles nägema rahvusvahelist õigust vähem deterministlikult, kui see oli senises Euroopa õigusmõtlemise ajaloos tavaks olnud.

Koskenniemi on olnud üks põhilisi teadlasi, kes on pannud aluse historiograafilisele pöördele rahvusvahelise õiguse uurimises. Tema monograafiad „The Gentle Civilizer of Nations. The Rise and Fall of International Law 1870–1960“ (2001) ja „To the Uttermost Parts of the Earth. Legal Imagination and International Power 1300–1870“ (2021) on märkimisväärselt mõjutanud arusaamist rahvusvahelise õiguse ajaloost ja laiemalt mõtteloost.

## Seos Eestiga
Koskenniemi side Eesti ja Tartu Ülikooliga ulatub kaudselt juba tema ülikooliaastatesse Turus. Nimelt oli tollal üks tema lähedasi sõpru Juhan Kristjan Talve, kes oli samuti õppinud õigusteadust ning tegutses publitsisti ja poliitilise aktivistina Eesti iseseisvuse taastamise nimel. Juhan Kristjan Talve isa Ilmar Talve oli Turu Ülikooli etnoloogiaprofessor ja ühtlasi Tartu Ülikooli vilistlane (1942).

Helsingi Ülikooli rahvusvahelise õiguse professorina on Koskenniemi aidanud kaasa Tartu Ülikooli rahvusvahelise õiguse teadlaste karjäärile, kutsudes neid kaasa rahvusvahelistesse võrgustikesse ja innustades muu hulgas uurima rahvusvahelise õiguse ajalugu, millega tegelemisel on Tartu Ülikooliski auväärsed traditsioonid juba 19. sajandist. 2011. aastal esines ta Tallinnas Euroopa Rahvusvahelise Õiguse Ühingu uurimisfoorumil, aidates kaasa Tartu Ülikooli õigusteaduskonna korraldatud ürituse edukusele.

## Tunnustus
* 2022 – Tartu Ülikooli audoktor

## Viited
CFST

**CFST** (inglise keeles *CFST* ehk *concrete filled steel tube*) on komposiitkonstruktsioon, mis on valmistatud teras, mis on täidetud betooniga.

CFST-d on pikka aega tunnistatud betoonkonstruktsioonide jaoks atraktiivseks võimaluseks. Nad on leidnud arvukalt rakendusi survestatud elementides nagu kõrghooned, maa-alused tunnelid, suureavalised sillad, avamerekonstruktsioonid või tornid.

CFST-d pakuvad mitmeid eeliseid, nagu suurem survetugevus, parem seismiline vastupidavus ja suurem elastsus. Terastorude ja betoonsüdamike kombinatsioon vähendab betooni loomupärast rabedust ja saavutab seejärel parema niiskuskindluse.

CFST-sid saab teha ringi-, ruudu- ja ristkülikukujulise, samuti hulknurkse ja elliptilise ristlõikega. Kuigi CFST-des saab kasutada erinevaid terastorude ristlõikeid, tagab ümmargune toru betooni täidisega kõige parema tulemuse. 

## CFST-st valmistatud suureavalisi kaarsildu

Wushan Yangtze River Bridge.JPG|Wushani Jangtse jõe sild (sille 492 m) Chongqing Shis (2005)
世界最大跨径拱桥广西平南三桥建成通车 02.jpg|Pingnani kolmas sild (sille 575 m) Guangxis (2020)
DeyuArchRibSky.jpg|Wujiangi sild (sille 504 m) Guizhous (2023)


## Viited
Rosellinia

***Rosellinia*** on kottseente perekond. 

## Liike
**[[Rosellinia aquila]]*
**[[Rosellinia mammiformis]]*

## Välislingid
* ''Rosellinia'' andmebaasis eElurikkus
Myxarium

***Myxarium*** on kandseente hõimkonda kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Myxarium nucleatum]]*

## Välislingid
* ''Myxarium'' andmebaasis eElurikkus.
Cerocorticium

***Cerocorticium*** on seltsi torikulaadsed kuuluv seeneperekond.

## Liike
**[[Cerocorticium sulfureoisabellinum]]*

## Välislingid
* ''Cerocorticium'' andmebaasis eElurikkus.
Joonas Kinnunen

**Joonas Kinnunen** (ka **Jonas** ja/ või **Kinnonen**; 22. veebruaril 1892 (vkj)/ 5. märts 1892 Saahkonja küla, Kubanitsa kihelkond, Peterhofi maakond, Peterburi kubermang – 7. november 1980 Stockholm) oli eesti ehitusinsener. 

Ta oli õppinud Peterburis/ Petrogradis teedeehitust, kuid kool jäi lõpetamata.

Elas 4. augustist 1919 Eestis. Töötas aastatel 1919–1921 Raudteevalitsuse tee- ja ehitusosakonnas.

Ta õppis augustist 1921 kuni juunini 1922 Läti Kõrgemas Koolis, mille lõpetas ehitusinsenerina.

Töötas pärast ülikooli lõpetamist:
*1922–1924 Mereasjanduse Peavalitsus
*1924–1925 ehitusettevõte Laussen ja Ko
*1925–1928 Sõjaväe Varustusvalitsuse ehitus- ja korteriosakond
*1928–1930 Viljandi maainsener
*1930 Pärnu maavalitsuse noorem insener
**maa-arhitekti kohusetäitja
**maainsener

Ta põgenes Teise maailmasõja ajal 1944. aastal koos perega Rootsi.

## Töid
*1932 Metsapoole koolimaja
*1933 Jõõpre koolimaja
*1934 Soometsa koolimaja projekt
*1935–1937 Sindi raekoda
*1935–1939 Eidapere seltsimaja juurde- ja ümberehituse projekt. Arhitekt Märt Merivälja, insener Jonas Kinnunen
*1937 Pöögle rahvamaja ümberehituse projekt
*1938 Põlendmaa koolimaja

## Isiklikku
Tema poeg oli Rootsi ehitusteadlane Sven Kinnunen.

## Viited

## Välislingid
*Haud Bromma kalmistul
Elina Goidina

**Elina Goidina** (sündinud 3. mail 2010 Tallinnas) on eesti iluuisutaja, kes võistleb naiste üksiksõidus ja on Eesti meister.

## Sportlastee ja saavutused
Elina Goidina hakkas uisutama nelja-aastaselt 2014. aastal. Teeb koostööd treener ja koreograaf Sergei Rozanoviga.

Hooajal 2023–2024 tuli Goidina üksiksõidus Eesti meistriks. 

Eesti 2025. aasta meistrivõistlustel oli tulemuseks teine koht. 

25.02.2025 – 02.03.2025 Ungaris Debrecenis toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel naisüksiksõidus sai Goidina seitsmenda koha. 

13. veebruaril 2025 võitis ta Gruusias Bakurianis Euroopa noorte olümpiafestivalil naiste üksiksõidus hõbemedali.

## Viited

## Välislingid

* International Skating Union, Elina Goidina
* Instagram
Jisoo

**Kim Ji-soo** (korea keeles 김지수; esinejanimega **Jisoo**; sündinud 3. jaanuaril 1995) on Lõuna-Korea laulja ja näitleja. Ta kuulub Korea popansamblisse Blackpink, mis debüteeris aastal 2016.

## Viited
Velutarina

***Velutarina*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.

## Liigid
**[[Velutarina rufo-olivacea]]*

## Välislingid
* ''Velutarina'' andmebaasis eElurikkus.
Dasyscyphella

***Dasyscyphella*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Dasyscyphella angustipila]]*
**[[Dasyscyphella cassandrae]]*
**[[Dasyscyphella dryina]]*
**[[Dasyscyphella montana]]*
**[[Dasyscyphella nivea]]*

## Välislingid
* ''Dasyscyphella'' andmebaasis eElurikkus.
Lalisa Manoban

**Lalisa Manoban** (tai keeles ลลิษา มโนบาล; sünninimega **Pranpriya Manobal**, esinejanimega **Lisa**; sündinud 27. märtsil 1997) on tai räppar ja laulja. Ta kuulub Korea popansamblisse Blackpink, mis debüteeris aastal 2016.

## Viited
Lee Jung-jae

**Lee Jung-jae** (korea keeles 이정재; sündinud 15. detsembril 1972) on Lõuna-Korea näitleja, filmitegija ja ärimees. 

Ta on Lõuna-Korea ühe edukama näitlejana pälvinud mitmeid auhindu, sealhulgas Primetime Emmy auhind, Screen Actors Guildi auhind, Critics' Choice Television Award, kuus Baeksangi kunstiauhinda, lisaks Kuldgloobuse ja Gothami auhinna kandidaadid. Näitlejakarjääri kõrval on Lee ka ärimees, olles käivitanud Soulis restoranide keti ning asutanud mitmeid ettevõtteid, sealhulgas arendusfirma Seorim C&D. Ta omab mitut oma äri koos kaasnäitleja ja lähedase sõbra Jung Woo-sungiga.
Tellispunane riisikas

**Tellispunane riisikas** (*Lactarius fulvissimus*) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.

Seen on kibeda maitsega ja kasvab pärnade läheduses.

## Välislingid
* Tellispunane riisikas andmebaasis eElurikkus
Chili con carne

***Chili con carne***, sageli ka lihtsalt ***chili***, on Mehhiko päritolu vürtsikas hakklihahautis, mis koosneb tšillipipraga maitsestatud hakklihast (tavaliselt veiseliha), tomatipüreest ja pinto aedubadest või punastest aedubadest. Lisaks võidakse seda maitsestada küüslaugu, sibula või köömnetega.

Selle toidu kõige levinum nüüdisaegne versioon, mis sisaldab tomatipüreed ja ube, on kirjas USA populaarses korduvalt välja antud kokaraamatus Joy of Cooking, mille esimese väljaande kirjutas Irma S. Rombauer 1931. aastal. Algselt koosnes see toit ainult kuivatatud veiselihast, rasvast ja tšillipiprast. Mõnikord vormiti see kuubikuteks, et seda oleks mugav kaasa võtta ja vajadusel keeta, lisades vett. Võidi lisada ka ubasid. Arvatakse et see toit võis olla pärit Ameerika põlisasukatelt, võibolla tehti seda piisonilihast. Hiljem on seda paljudes versioonides varieeritud.

## Vaata ka
* *[[Tex-mex]]*

## Viited
Konteineri teisaldaja

**Konteineri teisaldaja** ehk harktõstuk (ingl.k. *straddle carrier*) on nelja, kuue või kaheksa kummirattaga tõste- ja teisaldusseade, mis on mõeldud ISO standardkonteinerite (merekonteinerite) teisaldamiseks ja virnastamiseks. Valmistatakse erinevates suurustes, konteinerite kahe-, kolme- või neljakihiliseks virnastamiseks. Konteinereite teisaldajaid kasutatakse peamiselt meresadamate konteinerterminalides. Selle tõstejõud on vahemikus 30–50 t. Konteinerite teisaldajatega veetakse konteinereid konteinerkraana juurde kaile ja kailt lattu ning tõstetakse laos üherealistesse virnadesse. 

Harktõstukid töötavad koos laevu teenindavate konteinerkraanadega. Need viivad konteinerkraana poolt laevalt kaile tõstetud konteinerid kaugemal asuvasse konteinerite lattu, kus need paiknevad pikkades 2–4-kihilistes üherealistes virnades. Samuti veavad harktõstukid laost konteinerkraanadele laevadele laadimiseks konteinereid ette. Tõstukid suudavad virnastada üksteise peale neljakümnejalaseid konteinereid kuni neljas kihis. Lisaks tavakonteineritele saab nendega teisaldada ka platvormkonteinereid. 

Ühe STS kraana teenindamiseks nähakse ette keskmiselt 4–5 harktõstukit. Ladustamistihedus hoiuplatsidel on keskmiselt 500 TEU/ha kahekihilisel ja 750 TEU/ha kolmekihilisel hoiustamisel. Harktõstukeid kasutatakse enamasti keskmise suurusega ja suurtes konteinerterminalides. 

#### Vaata ka
*Automaatne konteineriteisaldaja
Helene Taar

**Helene Taar-Segalla** (3. juuni 1880, Vana-Võidu, Viljandimaa - ?) oli eesti ajakirjanik ja haritlane, üks esimesi doktorikraadiga eesti naisi.

Helene Elise Taar sündis Vana-Võidus, Viljandimaal. Omakäelise eluloo kohaselt sai ta esimese hariduse kodus ning õppis siis Viljandis erakoolis (võis olla Lilli Suburgi kool). 1904. aastal immatrikuleerus Taar Šveitsis Berni ülikooli, mille ta 1909. aastal lõpetas doktorikraadiga majandusteaduses (väitekiri "Die beiden Schlözer", trükitud 1912). Ülikooli ajal kirjutas Taar mitmeid reisikirju ning ilukirjanduslikke artikleid Eesti ajalehtedele.

Ta oli üks esimene eestlasest naisi, kes kaitses Šveitsis doktorikraadi. Samal aastal kaitses Zürichi ülikoolis doktorikraadi ka Beatrice Pallon. 

## Teosed
* "Uue aja naisliikumine" kogumikus "Wõitluse päiwil" (1905).
* "Isandate wõimus" kogumikus "Punasilt päivilt" (1906).
* "Lossi waremetel" kogumikus "Noor-Eesti", II (1907).

## Isiklikku
1911. aastal abiellus Taar Berliinis professor Silvio Segallaga. Tõenäoliselt külastas abielupaar enne Teist maailmasõda Eestit, kuid Helene Taar-Segalla edasine saatus on teadmata.

## Viited
Maile Hiiet

**Maile Hiiet** (sünninimi **Maile Pärtel**; aastatel 1964–1974 **Maile Korjus**; 26. veebruar 1940 Paide – 24. veebruar 2025 Tallinn) oli eesti nukunäitleja ja teletoimetaja.

Ta lõpetas Paide Keskkooli ning Tallinna Pedagoogilises Instituudis joonistamise eriala.

Aastatel 1966–1967 töötas ta Nukuteatris inspitsiendina, aastatel 1967–1973 näitlejana. Aastatel 1973–1993 töötas ta Eesti Televisioonis, algul lastesaadete režissööri assistendina, hiljem kultuurisaadete ja teleteatri toimetajana. Ta tegi saateid eeskätt koolieelses vanuses lastele.

Ta mängis Tallinnfilmi nukufilmides "Aatomik" (1970), "Lumeveski" (1970), "Krõll" (1972) ja "Meemeistrite linn" (1983).

Ta oli Eesti Televisiooni lastelavastuste "Onu Tik-Taki seiklused", "Hunt Kriimsilma 9 ametit", "Kikerikii" ja "Hei, pöialpoisid!" üks osatäitjatest. Ta dubleeris ka lastesarja "Teletupsud".

## Viited
Konteineri virnastaja

**Konteineri virnastaja** (tõstenoolega konteineri virnastaja) (ingl.k. *reach stacker*) on suure tõstejõu, pika noole ja haaratsiga (spreeder) tõstuk, millega käideldakse konteinereid kuni kuuekihilistes umbvirnades. Universaalne tõsteseade (haarats) suudab haarata nii 20-jalaseid kui ka 40-jalaseid konteinereid. Enamasti kasutatakse konteineri virnastajaid terminalides, kus konteinerite liikumine pole väga intensiivne (väiksemad meresadama konteinerterminalid, raudteeterminalid ja jõesadamate konteinerterminalid). 

Tegemist on massiivse, suuregabariidilise tõstenoole ja konteineri haaratsiga võimsa tõstukiga, millega saab tõsta kümneid tonne kaaluvaid konteinereid kuni 18 m kõrgusele virna. Tõstuki muudetava pikkusega haarats võimaldab käidelda nii 20 *ft* kui ka 40 *ft* ja 45 *ft* konteinereid. 

Virnastajaid kasutatakse konteinerite virnastamiseks plokkvirnadesse ning konteinerite veo poolhaagiste laadimiseks peamiselt keskmise suurusega ja väikestes terminalides. Terminalitraktorid veavad konteinereid STS kraana juurest konteinerite hoiuplatsile ja platsilt kraana juurde. Ühe STS kraana kohta vajatakse 3–4 konteinerivirnastajat ja 4–5 terminalitraktorit. Ladustamistihedus viiekihilisel virnastamisel on keskmiselt 500 TEU/ha. Konteinervirnastajate kasutamine on parim lahendus mitmeotsatarbeliste, väikeste ja keskmise suurusega terminalide jaoks. 

Tõstejõud sõltub konteineri virna kaugusest tõstemasinast. Konteinerite rea esimeses virnas on võimalik käidelda konteinereid kogukaaluga kuni 45 t. Teises reas on sõltuvalt masina tüübist konteineri kogukaaluks 25–45 t, kolmandas virnas 12–26 t ja neljandas virnas 10–17 t. Neljanda virna teenindamine on võimalik ainult üksikute võimsamate mudelite poolt. Tõstekõrgused sõltuvad seadme tüübist ja on vahemikus 15,1–17,8 m mõõdetuna konteineri haaratsi tööorgani pöördluku tasapinnas. 

**Tõstemastiga virnastaja**  on suur haaratsiga frontaaltõstuk, mis käitleb ridades ja umbvirna esimeses reas paiknevaid konteinereid. Enamasti kasutatakse mastiga virnastajaid terminalides, kus konteinerite liikumine pole väga intensiivne (raudteeterminalid ja jõesadamate konteinerterminalid). 

Tõstukil on virnastaja pika noole asemel kõrge mast, millega saab tõsta konteinereid ainult esimesest virnast ja asetada esimesse virna. Võrreldes tõstenoolega virnastajaga on töötamine piiratud, sest masin saab käidelda ainult äärmises virnas asuvaid konteinereid, millele on vaba ligipääs. Tühje konteinereid on võimalik tõsta ka kahekaupa. Kasutusel on nii küljelt haaramise kui ka pealt haaramise seade. Tühje konteinereid haaratakse küljelt, kaubaga konteinereid pealt. Küljehaaratsiga on tõstejõud 9–10 t, pealt tõstva haaratsiga on võimalik tõsta ja teisaldada 41–45 t kaaluga konteinereid. Võimsamad tõstukid võimaldavad virnastada tühje konteinereid kaheksas kihis, kaubaga konteinereid 4–5 kihiliselt. Saab käsitleda ka 45 *ft* ja 53 *ft* konteinereid 40 *ft* konteineri kinnituskohtadest. Tõstukijuht saab jälgida konteineri paigutamist kaamera ja monitori abil.
Mõntu algkool

**Mõntu algkool** oli 6-klassiline algkool Jämaja kihelkonnas Saaremaal aastatel 1923–1941.

Olbrüki mõisa peahoonesse (algselt Mõntu mõisa peahoone) asutati 1923. aastal 100 õpilasega 6-klassiline algkool. Hoones oli ka koolijuhataja ametikorter.

Aastatel 1923–1925 oli koolijuhataja hilisem tuntud kirjanik August Mälk, Mõntus valmisid ka tema esimesed jutustused: “Kesaliblik” ja “Surnu surm”. Õppeaastal 1932/1933 töötas Mõntu koolis neli õpetajat ja oli 162 õpilast. Algkooli juures tegutses avalik raamatukogu. Kooli juhatas kuni 1940. aastani tugev pedagoog Eduard Aru.

Koolihoone süüdati 1941. aasta sügisel punaväe taganemise ajal. Varemetele paigaldati 23. juunil 1974 Mõntu kooli mälestuskivi.

## Viited
Mõntu siht

**Mõntu siht** on meresiht Liivi lahel sõiduks Mõntu sadamasse.

Sihi märgid (tulepaagid) asuvad Saare maakonnas Mõntu külas. Ülemise ja alumise tulepaagi vahe on 209 meetrit. Sihi sissesõidu asimuut on 300°.

Sihi esimesed tulepaagid paigaldati 1932. aastal, praegused paagid paigaldati aastate 1971 ja 1993 vahel. Vahepeal tuleta olnud paagid pandi 1998. aastal uuesti tööle.

## Viited

## Kirjandus
*Jaan Vali. "Mõntu sadama tulepaagid". / "Eesti tuletornide ajalugu". Tallinn 2011. Lk 380

## Välislingid
*
Purpurpunane

**Purpurpunane** ehk **purpurne** on tume punakaslilla või lillakaspunane värvitoon, mille värvus vastab Tüürose purpuri ja sellega värvitud tekstiili värvusele.

Kolorimeetrias nimetatakse laiemas mõttes purpurseteks värvusi, mis kujutavad endast punase ja sinise valguse segu ning mille komplementaarvärvused on rohelised toonid. Need asetsevad CIE-värvsusdiagrammil mõttelisel purpurjoonel punaste ja sinivioletsete värvuste vahel.

Purpurpunasele lähedased värvused on bordoopunane, burgundiapunane, amarandipunane, piiskopililla ja veinipäravärvus.

Värvinimetus on eesti ja soome keelde jõudnud piiblitõlke vahendusel. On täheldatud, et purpurpunase, purpurivärvilise ja purpurse värvuse täpse tooni suhtes pole informantidel üksmeelt, kuid seda pole peetud ühelgi juhul lilla värvuse sünonüümiks nagu inglise keeles. Eesti keele seletav sõnaraamat defineerib värvust kui lillakaspunast, levinud on purpurivärvuse pidamine punase või koguni erkpunase värvuse mingiks tooniks.

## Pildid

Line of purples.png|Purpurjoon CIE-värvsusdiagrammil
Purple Purpur (retouched).jpg|Purpurtigude värvainega värvitud tekstiilid
Purpur-mit-Ausfaerbung.png|Sünteetilise purpuriga värvitud tekstiil
Velours pourpre.jpg|Purpurivärvi samet


## Vaata ka
* Cassiuse purpur
* Purpur (heraldika)
* Purpurpärgament
* Porfüür
* Fuksiinpunane
* Kassinaerililla
* Orhideeroosa

## Viited
Frýdek-Místeki ringkond

**Frýdek-Místeki ringkond** (tšehhi keeles *Okres Frýdek-Místek*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas. Frýdek-Místeki ringkond piirneb kirdes ja idas Poolaga ning lõunas ja kagus Slovakkiaga. Ringkonna halduskeskus on Frýdek-Místek.

## Viited
Esimese astme kuritegu

**Esimese astme kuritegu** on süütegu, mille eest on karistusseadustikus füüsilisele isikule raskeima karistusena ettenähtud tähtajaline vangistus üle viie aasta või eluaegne vangistus. Juriidilise isiku süütegu on esimese astme kuritegu, kui sama teo eest on füüsilisele isikule raskeima karistusena ette nähtud tähtajaline vangistus üle viie aasta või eluaegne vangistus.

## Viited
Punakaslilla

**Punakaslilla** või **lillakaspunane** on mittespektraalne küllastatud värvitoonide vahemik, mis jääb CIE-värvsusdiagrammi purpurjoonel punase ja lilla vahele, lähemal punasele, ja on heledam ning erksama tooniga ajaloolisest purpurpunasest. Lillakaspunaste toonide komplementaarvärvused on soojad rohelised nagu leheroheline.

Lillakaspunane toon jääb Munselli värvisüsteemis lilla ja fuksiinpunase vahele, selle komplementaarvärvus on mündiroheline.


MunsellColorWheel.svg|Munselli värvisüsteemi värviring, punakaslillad on 5RP ja vahetoon 10P
Color star-en (tertiary names).svg|RYB-mudeli tertsiaalvärvus lillakaspunane (siin nimetusega *magenta*) värvitähel lilla ja punase vahel
Ascension 1944 10sh red violet Three Sisters.jpg|Punakaslilla värvus postmargil


## Värvitoonide näited
Tumedad lillakaspunased värvused on bordoopunane, burgundiapunane, amarandipunane, *[[caput mortuum]]*, veinipäravärvus ja purpurpunane, ka fuksiaroosat ja šokiroosat on nimetatud lillakaspunaseks, erk punakaslilla on piiskopililla, murtud punakaslillad on kanarbikulilla ja orhideeroosa.

RAL Classic värvikaardi toon 4002 *Rotviolett* on ligikaudu purpurpunane  .

## Viited
Agu Viirmaa

**Agu Viirmaa** (11. veebruar 1939 Tartu – 21. märts 1988) oli eesti onkoloog.

## Elulugu
Ta on lõpetanud 1957. aastal Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, oli kursusevanem.

Viirmaa oli Eesti Onkoloogiakeskuse arst, Vabariikliku Tallinna Onkoloogia Dispanseri III kirurgiaosakonna juhataja ja aastatel 1985–1988 peaarst.

Viirmaa oli NSV Liidu Meditsiini Akadeemia ja Eesti NSV vähivastase võitluse probleemkomisjoni liige, parteiallorganisatsiooni sekretär, ametiühingukomitee esimees, tervishoiutöötajate ametiühingu komitee liige ja Tallinna Lenini Rajooni Rahvakohtu kaasistuja.

## Isiklikku
Tema isa oli pedagoog ja giid Aleksander Viirmaa.

## Viited


## Välislingid

* Leili Gasman. Ungari kirurgide kongressil Kodumaa, 24. september 1980
* Eduard Pajanski. Kolmkümmend arstiaastat Õhtuleht, 13. august 1985
Wolf Heinrich von Anrep

**Wolf Heinrich von Anrep** oli Anrepite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas. 

## Elulugu
Wolf Heinrich von Anrep sündis Wolf Heinrich ja Anna Dorothea von Anrepi (sünninimega von Ungern-Sternberg) peres. 

1688. aastal liitus ta vabatahtlikuna Ihukaitse kompaniiga. 1690. aastal ülendati ta seal kapraliks. 1696. aastal oli ta leitnant von der Pahleni ratsaväerügemendis. 1701. aastal viidi ta üle Viru jalaväerügementi, kus sai kapteni auastme. Oma ametikohustuste piires otsis ta maakonnast sõjaväeteenistusest ära põgenenud talupoegi üles. 1704. aastal osales ta Narva lahingus ning langes vangi. Ta põgenes ning liitus 1713. aastal taas sõjaväega. 1723. aastal läks ta ooberstleitnandi auastmes erru. 

Elu lõpuaastatel elas ta Tallinnas. Ta suri 1742. aasta paiku.

## Kirjandus
* *Eesti rahva ajaloost Põhjasõja aastail 1700–1721*. Eesti Riiklik Kirjastus. Lk 80–81. 1960. 
* Lewenhaupt, Adam. *Karl XII:s officerare. Biografiska anteckningar*. Lk 608. 1920.
* Transehe-Roseneck, Astaf von*. Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft*. Lk 15. 1. kd. 1929.
Karviná ringkond

**Karviná ringkond** (tšehhi keeles *Okres Karviná*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas. Karviná ringkond piirneb põhjas ja idas Poolaga. Ringkonna halduskeskus on Karviná.

## Viited
Nový Jičíni ringkond

**Nový Jičíni ringkond** (tšehhi keeles *Okres Nový Jičín*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas. Ringkonna halduskeskus on Nový Jičín.

## Viited
Mõntu rannikupatarei

**Mõntu rannikupatarei** on 1944. aastal Saaremaale Sõrve poolsaarele Mõntu külla rajatud rannikukaitse suurtükipatarei nr 458, mis kuulus Nõukogude mereväe Kura kurgu rannikukaitsesüsteemi. Patarei oli mõeldud Kura kurku kaitsvate suurte rannikupatareide tagala parema tiiva julgestamiseks, Mõntu sadama sissesõidu kaitseks ja mereala kuni Abruka saareni kaitseks.

## Nõukogude keskmise kaliibriga rannikupatareid Sõrves
Oktoobrist 1944 tõi NSV Liit Sõrvele peamiselt järelveetavaid suurtükke. Patareis nr 343 olevat olnud 130-mm suurtükid, kuid nende mark pole teada. Patarei nr 272 nelja suurtükiga A-19 (122 mm) asus novembris Kaavi ninal.

Alates 1951. aastast olid Saaremaal ka tollal ülimoodsad suurtükid SM-4-1 (130 mm). Nende laskepositsioone oli ka Sõrves, divisjoni staap ja linnak olid Kuressaares. Selliseid suurtükke kasutab isegi tänapäeval nt Põhja-Korea.

## USA 5-tollised laevasuurtükid
USA kasutas Teises maailmasõjas väga palju 1932. aastal projekteeritud 5-tolliseid laevasuurtükke (127 mm/ kaliiber 38), mida kokku valmistati u 8000 relva. 

Lend-lease'i programmiga anti neist 147 relva NSV Liidule kasutamiseks. Nende suurtükkidega püsipatareisid rajati aastatel 1943–1945 Ingerimaa, aga ka Soome, Läti, Poola ja Krimmi rannikule. Umbes 15 patareid on eri aegadel olnud ka Eesti rannikul.

## Patarei 5-tollistele suurtükkidele Mõntus
Sõrves paiknes nelja lahtise suurtükiga patarei nr 458 Mõntus. Patarei ehitisi hakati rajama veel 1944. aastal, raudbetoonehitised valmisid 1945. aastal.

Lähedal oli lihtne puitsõrestikehitis tulejuhtimiseks ja kaugusemõõtmiseks, samuti laskemoonalaod ja meeskonnavarjendid. Sõjaväelinnak paiknes Mõntu endisest koolimajast linnulennult u 600 m lääneloodes. Juba 1941. aastal taganevate Nõukogude vägede poolt osaliselt õhitud ja süüdatud koolimaja jäi patarei alale ja veel säilinud kehand varemestus nüüd lõplikult. Patarei ehitistest on teada veel elektrijaam Mõntu endisest koolimajast linnulennult u 250 m idakirdes.

Pärast lend-lease'i lõppemist anti kõik suurtükid arvatavasti 1947. aastal USA-le tagasi. Mõntu patarei tehti pärast USA relvade äraviimist ümber NSV Liidu sarnaste mõõtudega suurtükkidele B-13 (130 mm/ kaliiber 50). 1957. aastal patarei disformeeriti ja suurtükid viidi Saaremaalt minema, arvatavasti Liepājasse. Tõenäoliselt müüdi need juulis 1958 NSV Liidu tollasele liitlasele Egiptusele.

Haruldase kombinatsiooniga "USA raud/ Nõukogude betoon"-patarei on Eestis ümberehitamata kujul ainsana säilinud Juminda poolsaarel Lahemaal.

## Viited

## Välislingid
*Pärandkultuuri objekt: "Mõntu 130 mm patarei" (714:OKU:016)