open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meediajalgpall

**Meediajalgpall** on üks variant jalgpallist, kus meeskonnad koosnevad peamiselt kuulsustest (näiteks sisuloojad, näitlejad ja lauljad). 

Meediajalgpall on kõige populaarsem Venemaal, kus see tekkis 2010. aastate lõpus; Venemaa on kuulsuste vahelisi mänge pidanud juba Nõukogude Liidu ajast saati.

## Viited
Juuniküüditamine Nõukogude Liidus

**Juuniküüditamine** oli kümnete tuhandete inimeste massiküüditamine teise maailmasõja ajal Eestist, Lätist, Leedust, tänapäeva Lääne-Valgevenest ja Lääne-Ukrainast ning tänapäeva Moldovast – aladelt, mis olid Nõukogude Liidu poolt okupeeritud aastatel 1939–1940 – Nõukogude Liidu sisemaale.

Juuniküüditamise käskis Nõukogude diktaator Jossif Stalin ning see korraldati NKVD kehtestatud ametlike juhiste järgi, mille kõrgeim täidesaatja oli Nõukogude Liidu siseministeeriumi rahvakomissar Lavrenti Beria. Ülisalajase dokumendi ametlik pealkiri oli "Resolutsioon sotsiaalselt võõraste elementide väljatõstmise kohta Balti vabariikidest, Lääne-Ukrainast, Lääne-Valgevenest ja Moldovast". NKVD ja Punaarmee üksused viisid läbi vahistamisi, sageli koostöös Nõukogude politsei ja kohalike kommunistliku partei liikmetega.

Nõukogude Liidu võimuladviku eesmärk oli küüditamisega viia oma kodumaalt välja omariikluse olulisimad kandjad: riigiametnikud, sõjaväelased, politseinikud, majandustegelased, jõukamad talupojad jt, keda Nõukogude riigi juhtkond käsitles vastavalt stalinistliku režiimi valitsevale kommunistlikule ideoloogiale oma vastastena, "ekspluataatorlike klasside" liikmetena.

Kokku saadeti Siberisse sundasumisele umbes 95 000 inimest.

## Juuniküüditamine Eestis

Juuniküüditamise käigus arreteeriti ja saadeti Eestist välja Venemaale umbes 3000 meest, kes seal peaaegu kõik kas hukati või hukkusid GULAG-i vangilaagrites. Küüditatud meeste perekonnaliikmed – umbes 7000 naist-last-vanurit – saadeti neist eraldi samuti Eestist välja, eelkõige Siberi küladesse, kus enamik neist samuti aastatel 1941–1944 hukkus.

13. juunil 1941 Moskvast antud korralduse järgi oli Eestist ette nähtud küüditada 11 102 inimest. Neist kõiki ei õnnestunud küüditajatel tabada.

## Vaata ka
* Märtsiküüditamine

## Viited
Fulufjälleti rahvuspark

**Fulufjälleti rahvuspark** (rootsi keeles *Fulufjällets nationalpark*) on rahvuspark Rootsi keskosas. See asub täielikult Älvdaleni vallas, Dalarna läänis. Park on saanud nime Fulufjälleti mäestiku järgi, mille kõrgeim tipp ulatub 1044 meetrini. Pargi pindala on 385 km² ning see avati 2002. aastal. Kaitseala hõlmab Rootsi-poolset osa Fulufjälleti massiivist, mis on Rootsi Skandinaavia mäestiku lõunapoolseim ala. Norra-poolne osa massiivist on kaitstud Fulufjelleti rahvuspargina.

Fulufjälleti massiiv on kõrge platoo, mida lõikavad sügavad jõekanjoneid, mille veed suubuvad Dalälveni jõkke. See jõgi kujundab oma alamjooksul ka Färnebofjärdeni rahvuspargi ainulaadset maastikku. Maastikku iseloomustavad samblikud, mäetipud ning ürgmetsaga orud. Kuna rahvuspargis ei ela põhjapõtru, kasvavad seal kanarbik, rohi ja samblikud, mis on Rootsi mäestikes haruldased. Rahvuspark on tähtis elupaik paljudele linnuliikidele, samuti leidub seal pruunkarusid ja ilveseid. Pargi sümboliks on laanenäär, kes ei karda inimesi ja keda võib sageli kohata.

Rahvuspargi tuntuimad vaatamisväärsused on Old Tjikko, mis on üks maailma vanimaid puid ning Rootsi kõrgeim juga Njupeskär.

## Viited
Elna (kaubaaurik)

**Elna** (varasemad nimed: Carol I ja Lennuk) oli Eesti kaubaaurik, mille omanik oli Käsmu Laevaomanikud. Eestiranna ja Kajaku järgi oli Elna kolmas kõige suurim laev Eestis enne teist maailmasõda. Elna peamiselt sõitis Suurbritannia ja teiste Läänemere riikide sadamates kaupa viies ja tuues ja sõitis vahepeal ka Lõuna-Ameerikas. Laev jätkas kaubandusega pärast teist maailmasõda kuni 1956. aastani, kui laev lammutati.

## Ajalugu

### Enne Eestisse saabumist (1903–1932)
Laev ehitati 1903. aastal Middlesbrough's ehitajalt Raylton Dixon & Co Ltd. Prantsuse laevandusfirmale Dreyfuss & Co. Esimeseks nimeks sai Carol I. Sel ajal oli laeval ka "Remenham" ja "Arbon" nimedena, aga firmat ei ole teada. Laev müüdi millalgi Inglismaale tagasi enne kui see müüdi firmale E. Pihlaka & Ko.

### E. Pihlakas & Ko (1932–1935)
1932. aastal ostis laeva ära Eesti kaubandus firma E. Pihlakas & Ko ja uueks nimeks sai Lennuk. Laev oli Eestiranna ja Kajaku järel kolmas suuruselt laev Eesti Laevade registris. Laeva suuromanik oli Ameerikas elav eestlane K. Pool ja enamik osanikest olid inglased, mistõttu kui laev saabus 1932. aasta suvel Tallinna sadamasse tekkis suur probleem Lennuki Eesti Laeva registrisse kinnitamisega. Et Eesti Laeva registrisse saada, peab olema vähemalt 50% laevaosakutest eestlased. Selle tõttu jäi laev miinisadamasse seisma.

### Käsmu Laevaomanikud (1935–1940)
Pärast miinisadamas seismist müüdi Lennuk maha Käsmu Laevaomanikele 1935. aastal ja uueks nimeks sai Elna. Uus Elna sõitis peamiselt Suurbritannia ja Läänemere riikide sadamates et kaupa viia ja tuua. Laev käis ka Lõuna-Ameerikas, et tuua tagasi suhkrut ja guaanot ja isegi sõitis vahest läbi ka Panama kanalist.

### Inglismaal (1940–1941)

Kui teine maailmasõda algas ja kui Eesti laevu natsionaliseeriti oli Elna Londonis. Laev uppus sõja ajal Londonis kui Saksa lennuk pommitas Londoni sadamat. Inglased tõstsid laeva üles ja nimetasid selle ümber "Elna II". Elna II müüdi Nõukogude Anglo-Soviet Shipping Co'le. 15. augustil 1941 lahkus laev Tyne'ist Arhangelskisse Inglise lipu all. Laeva kapten oli inglane kapten Bell ja meeskond oli täis eestlasi. 18. augustil keset sõitu kapteni käsul vahetati Inglise lipp Nõukogude lipuga. Kui laev saabus Arhangelskisse püüti eesti meeskond koos laevaga kinni. Eestlased olid vangis umbes aasta aega ja nad said minna tagasi Inglismaale pärast.

### Nõukogude Liidus (1941–1956)
Kui venelased said laeva Arhangelskis kätte, nimetasid selle ümber Kotliniks. Kotlin jätkas kaubandust Kaug-Idas ja oli 1944–1945 Kaug-Ida Merelaevanduses ja 1945–1956 Sahhalini Merelaevanduses. 1956. aastal lammutati Kotlin ära.

## Vaata ka

* Eestirand
* Kajak
* Käsmu Laevaomanikud

## Viited
Färnebofjärdeni rahvuspark

**Färnebofjärdeni rahvuspark** (rootsi keeles *Färnebofjärdens nationalpark*) on Rootsis asuv rahvuspark, mida läbib Dalälveni jõgi. Park asub umbes 140 km Stockholmist põhja pool ning hõlmab 10100 hektarit, millest 4110 hektarit on veeala.

Inimtegevus piirkonnas on olnud üsna tagasihoidlik juba kiviajast alates ning koondus peamiselt oosidele, siis tööstuse areng, eriti rauamaagi kaevandamine, mõjutas piirkonda oluliselt. Jõgede äärde rajati sepikodasid, mida toideti metsade intensiivse raiumisega. Üks tähtsamaid sepikodasid oli 1668. aastal asutatud Gysinge, mis asub otse tänase rahvuspargi kõrval. Aastal 1975, vastusena plaanile raiuda suur hulk metsa, tekkis kohalike elanike ja looduskaitsjate liikumine, mille eesmärk oli piirkonna kaitse alla võtmine. Färnebofjärdeni rahvuspark asutati 1998. aastal.

Rahvuspark paikneb Dalarna ja Gävleborgi läänide piiril, olles veerohke ja mitmekesise maastikuga ala, kus esinevad üleujutusalad, luited, metsad ja sood. See mitmekesisus teeb pargist olulise elupaiga paljudele lindudele ja muudele liikidele. Inimtegevus, näiteks kalapüük ja turism, on Färnebofjärdeni rahvuspargis rangelt reguleeritud, et vähendada mõju loodusele ja sealsetele elusolenditele. See aitab tagada, et park säilib kui looduslik varjupaik, kus ökosüsteemid saavad areneda võimalikult puutumatult.

## Viited
Tõnis Kiis

**Tõnis Kiis** (sündinud 14. juunil 1972) on poplaulja ja rahvusvaheline filmilevitaja. 

**Muusikaline tegevus**

Aastatel 1990-1992 oli Tõnis Kiis laulja retromuusikaansamblis The Moon Principle Orchestra, mille repertuaari kuulusid enamuses Teise maailmasõja järgsed lääne ja eesti šlaagrid. 

Aastal 1994 suundus Kiis popmuusikasse ja oli ansambli Duubel+ liige koos Anneli Tõeverega. Algusaastal kuulus ansamblikoosseisu ka Evelin Samuel. Koostöös helilooja Heini Vaikmaaga ilmusid lood “On palju öelda veel”, “Ime“, "Sel tänaval" ja "On läinud aastad". Samasse perioodi jääb ka osalemine Heini Vaikmaa kirjutatud rokkooperis "Hing ja iha", kus Kiis laulis Cupido osa. Eesti Raadio avaldas salvestisega plaadi 1995. aastal.

1996. aastal suundus Duubel+ tantsumuusikasse ja tegi koostööd plaadifirmaga O.K. Records. Sellest perioodist kõlasid raadiote eetris enim singlilood “Kaotan ja võidan”, “Vajad veidi aega" ja "Sind ei püüa".

**Pärast poplauljakarjääri**

1999. aastal suundus Tõnis Kiis elama Los Angeles’i USA-s kus ta on aastakümneid tegelenud rahvusvahelise filmileviga, põhiliselt esindades Warner Bros. filmistuudiot. 

**Hilisem muusikaline tegevus**

2025. aasta aprillis koostöös Heini Vaikmaaga ilmus singlilugu “Better Days“ ansambli Mahavok koosseisus artistinime all TK Max.

## Viited
Sonfjälleti rahvuspark

**Sonfjälleti rahvuspark** (*Sonfjällets nationalpark*, ka kirjutatud **Sånfjället**) on rahvuspark, mis asub Jämtlandi läänis Kesk-Rootsis.

Park asutati juba 1909. aastal, mis teeb sellest ühe vanima rahvuspargi Euroopas. Aastal 1989 rahvusparki laiendati ja praegu katab park umbes 104 km² suuruse ala. Aastatel 1919–2010 oli pargi ametlik nimekuju Sånfjället, kuna haldusorganid leidsid, et see kuju kajastas paremini kohalikku hääldust. Juunis 2010 taastati ametlikult varasem kirjapilt Sonfjället, mis on nüüd taas pargi ametlik nimi.

Park paistab silma seal elutsevate loomade poolest. Pargis elab pruunkarude asurkond ning suur põdrakari, samuti hunte ja ilveseid. Linnustikust võib rahvuspargis kohata näiteks kaljukotkast ja kalakotkast.

## Viited
Store Mosse rahvuspark

**Store Mosse rahvuspark** (rootsi keeles *Store Mosse nationalpark*) on rahvuspark, mis asub Lõuna-Rootsis Jönköpingi läänis. Selle pindala on 77 km² ning parki iseloomustavad ulatuslikud sood, mis on kujunenud tuhandete aastate jooksul. Park loodi 1982. aastal.

Pargis leidub kuni 50 erinevat samblikuliiki. Loomastikust on märkimisväärsed põdrad ning rändlinnud. Pargi sümbol on sookurg.

## Viited
Sophia von Güldenschantz

**Sophia von Güldenschantz** (vene: *София Карловна фон Гильденшанц*; sündinud umbes 1830. aastatel Podoolia kubermangus, Vene keisririigis, tänapäeva Ukrainas – 1901) oli baltisaksa päritolu aadlinaine ja Kiievi Aadlineidude Instituudi 6. lennu vilistlane (1854).

## Elulugu
Sophia von Güldenschantz sündis Vene keisririigi Podoolia kubermangus baltisaksa päritolu aadliperekonnas ''Güldenschantz''.  
Tema isa oli Vene armee ohvitser Carl von Güldenschantz (noorem) (vene: *Карл Егорович фон Гильденшанц*; sündinud 1810. aastatel – surnud pärast 1856. aastat), kes teenis Vene keisririigi armees 5. jalaväekorpuse ja 5. vooribrigaadi ülemana (*ober-wagenmeister* — vanem voorimeister) majori auastmes. Perekond kuulus Podoolia kubermangu aadliseisusesse alates 20. maist (1. juunist) 1844 (keiserlik dekreet nr 9383).  

## Haridus
Sophia õppis Kiievi Aadlineidude Instituudis (vene: *Киевский институт благородных девиц*), mis oli üks keisririigi mainekamaid aadlitütarde kasvatusasutusi. Ta lõpetas instituudi 1854. aastal, 6. lend.

Instituuti võeti vastu 10–13-aastaseid aadlipäritolu tütarlapsi. Täisõppekursus kestis kuus aastat, koos ettevalmistusklassiga seitse aastat. Õppemaks oli 800–1000 rubla aastas, kuid ligikaudu pooled õpilased said riigilt stipendiumi. Õpilaste vastuvõtul nõuti järgmisi dokumente:
* avaldus instituudi juhatajale;
* aadli- ja ristimistunnistus;
* tervisetõend ja rõugete vastu vaktsineerimise kinnitus;
* tõend varasema alghariduse kohta;
* kirjalik kohustus õppemaksu tasuda.  

Õpilased pidid kaasa võtma nn „kaasavara“ – kümme särki, 12 paari sukki, kuus lina, kuus rätikut, kaks hõbelusikat (supi- ja teelusikas), hõbenoa ja kahvli. Õppetöö keskendus religioonile, kirjandusele, muusikale, võõrkeeltele ja etiketikursustele, mis valmistasid noori ette teenistuseks keisrinna õukonnas või aadliperekondade kasvatajannadena.

## Sugupuu
Sophia von Güldenschantz pärines Liivimaa päritolu aadlisuguvõsast Güldenschantz, mis oli 19. sajandil kantud Podoolia kubermangu aadliraamatusse.

Tema sugulaste hulka kuulusid:
* *Isa:* major Carl von Güldenschantz (noorem) (sünd. 1810. aastatel – surnud pärast 1856)
* *vend:*  Philipp von Güldenschantz  
* *Vanaisa:* alampolkovnik Georg von Güldenschantz (sünd. 1786, Liivimaa – surnud 1832, Odessa)
* *Vanavanaisa:* porutšik Georg Wilhelm von Güldenschantz (sünd. pärast 1752, Liivimaa – surnud u. 1793, langes lahingus) 
* *Vanavanaema:* Eleonora Maria von Klostermann (1767, Pärnu – 1826)  
* *Eellased:* Gotthardt Wilhelm von Güldenschantz (1727–1780, Tirza) ja Johanna Helena von Radebandt (sünd. 1733, Liivimaa); kapten Carl Johann von Klostermann (1714, Käblamõisa – 1780, Pärnu)  ja Christina Charlotta von Baranoff (1746, Keblaste – 1781, Pärnu)

## Viited ja selgitused

## Välislingid
* Киевский институт благородных девиц (vene keeles)
* Київський інститут шляхетних дівчат (ukraina keeles)
Kotkamets

**Kotkamets** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Kotkamets uueks perekonnanimeks kahel korral kokku kuuele isikule, kelle senine perekonnanimi oli Grünbach (Narva linnas 1940. aastal) ja Klukov (Kljukov) (Laiksaare vallas Pärnumaal 1937. aastal). Seisuga 1. jaanuaril 2025 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Nikolai Königsfest

]
**Nikolai Königsfest** (19. august 1872 – 15. detsember 1949) oli fotograaf, kes tegutses Hiiumaal, Arhangelskis ja Kuressaares.

## Elulugu
Nikolai Königsfest sündis Venemaal Penzas. Tema isa Sigismund oli Tallinnas 1858. aastal fotograafina tööle asunud. Nikolai lõpetas 1885. aasta paiku Astrahani reaalkooli ning õppis 1898.–1904. aastal Berliinis fotograafiat.

Nikolai valdas ainult vene ja saksa keelt, ta oli tagasihoidlik ning ei võtnud osa seltskonnaelust. Teda peeti kadedaks ja vanamoodsaks, kuid samal ajal ka pühendunuks ja korrektseks. Põhitöö kõrval oli ta Kuressaare tööoskusameti eksamikomisjoni liige foto alal.

1941.–1942. aastal elas Königsfest Saksamaal Schwäbisch Halli linnas, kust kolis Reutlingenisse, kus ta 1949. aastal suri.

## Tegevus fotograafina
1905. aasta revolutsiooni ajal pildistas Nikolai Königsfest mahapõletatud Eesti mõisu, 1912. aastal töötas aga Hiiumaal Kärdlas. 1918.–1919. aastal töötas ta Arhangelskis Mihkel Õnnise fotoateljees. 1920. aastate algul naasis ta Kärdlasse, kus seadis sisse ateljee. Umbes 1925. aastal alustas ta tööd Kuressaares aadressil Pruuli 7 (praegu Põik 2) ateljees, mida olid enne teda kasutanud Theodor Jasner ja Mihkel Õnnis. Peagi kolis ta aadressil Lossi 5 (praegu Lossi 7) asuvasse Carl Bergmanni majja, mille vasaku tiiva teisel korrusel olid tal lesestunud poolõega korter ja tööruumid.

1940. aasta juunipöörde järel natsionaliseeriti Bergmanni maja ja Königsfest kolis tagasi Pruuli tänava ateljeesse. 1941. aasta märtsis otsustas ta Saksamaale ümber asuda, kuigi oli 1936. aastal saanud Eesti kodakondsuse. Suur osa Königsfesti negatiive hävines pärast tema lahkumist, kuigi need oli omandanud tema abitööline Hans Mirka (1912–2005). Mirka mobiliseerimisel jäid negatiivid järelevalveta. Nende hulgas oli ka palju Carl Oswald Bulla negatiive.

Königsfesti ateljeepersonali hulka kuulus tavaliselt üks tööline ja kaks õpilast. Retušeerijana on tema juures töötanud Sonja Koževnikova (töötas ka Martin Jakobsoni juures), Liidia Pallas ja Olga Piipuu. Õpilastest on teada Voldemar Kõdar, Tamara Aavik, Albert Pärtel, Linda Ello (Lember) ja Tamara Kurvet (Johann Julius Kurveti tütar).

Königsfestile meeldis kasutada Kodaki kloorbroomhõbepabereid, mis glütseriinilmutiga töödeldes andis fotole pruuni tooni. Fotode signatuuriks on enamasti kummitempliga löödud või sissepressitud "N. Königsfest. Kuresaar".

## Loomingu näiteid

Fail:Vana-Märjamaa mõis pärast 1905.a ülestõusu käigus toimunud mõisate põletamist.jpg|Vana-Märjamaa mõis pärast 1905. a mahapõletamist, AM '''_''' 13814:36 F 14443
Fail:Raasiku mõis pärast 1905.a ülestõusu käigus toimunud mõisate.tif|Raasiku mõis pärast 1905. a mahapõletamist, AM _ 13814:18/a F 14414
Fail:Anton Kaal.png|Anton Kaal, SM F 3134:127 F
Fail:Kuressaare Eesti jahtklubi.png|Kuressaare Eesti jahtklubi, SM F 3690:28 F
Fail:Kuressaare-Kuivastu liinibuss.png|Kuressaare-Kuivastu liinibuss, SM F 3756:83 F
Fail:Ruhnu puukirik.png|Ruhnu puukirik, SM F 3761:2310 F
Fail:Kuressaare Eesti Seltsi spordiringi meeskond.png|Kuressaare Eesti Seltsi spordiringi meeskond, SM F 3992:36 F
Fail:Narva vanalinn.png|Narva vanalinn, SM F 4240:38 Fkl


## Viited
Progressiivne Liikumine

**Progressiivne Liikumine** on Eesti mittetulundusühing ja erakondlikult sõltumatu poliitiline noorteühendus. Ühingu põhikirja kohaselt on selle eesmärgiks progressiivse maailmavaate edendamine Eesti noorte seas ja seeläbi kaasa aidata demokraatliku ja inimkeskse Eesti riigi rajamisele. Selle põhiväärtusteks on võrdsus, vabadus ja solidaarsus. Ühenduse esindajad on kirjeldanud avalikkuses selle maailmavaadet vasakpoolsena ja avaldanud toetust tasaarengu põhimõtetele.

Organisatsiooni asukoht on Tartus, ent selle tegevus ulatub üle kogu Eesti. Sellega saavad täisliikmetena liituda progressiivse maailmavaatega 16–35-aastased Eesti elanikud. Teised on oodatud toetajaliikmeteks.

## Ajalugu ja tegevus
Progressiivne Liikumine asutati 2022. aastal ning juhiks sai Karl Aaron Adson, asejuhiks Laila Kaasik. Samal aastal esitles ühendus Progressiivset Manifesti, milles kirjeldati organisatsiooni maailmavaadet ja ühiskondlikku visiooni. Ühingu esindajad on välistanud plaane ühendusest erakond teha, ent avaldanud soovi kõikide progressiivset maailmavaadet toetavate poliitiliste jõududega koostööd teha.

Progressiivne Liikumine korraldab sellest ajast üritustesarja "Mõtteruum", mille eesmärk on paneeldiskussioonidel ja avalikel aruteludel käsitleda ühiskondlikult olulisi teemasid, toetudes progressiivsele mõttele. Üritused on toimunud peamiselt Tartu Genialistide Klubis, ent neid on korraldatud ka Tallinnas, Viljandis ja teistes Eesti linnades.

2023. aasta mais toimus üldkoosolek ning uueks juhiks valiti Jens Jaanimägi. 2024. aastal viis ühing ellu Euroopa Liidu kaasrahastatud projekti, mille eesmärkideks oli noorte valimisaktiivsuse ning teadlikkuse tõstmine Euroopa tasandi poliitikat puudutavatel teemadel. Projekti juhtis kodanikuõiguste aktivist ja endine Tartu abilinnapea Gea Kangilaski. Koostöös Haridus- ja Noorteameti, Euroopa Solidaarsuskorpuse ja Feministeeriumiga algatati "Nõusolekuprojekt", mille raames korraldati seksuaalhariduse teemalisi loenguid ja töötube Eesti keskharidusasutustes ning loodi nõusolekut puudutavaid eestikeelseid õppematerjale noortele. Ühing oli selle töö eest Eesti Seksuaaltervise Liidu 2024. aasta seksuaaltervise edendaja auhinna nominent.

2024. aasta augustis toimunud üldkoosolekul valiti uueks juhiks Kristin Tõnisson. Ühendus kaaskorraldas 2025. aasta suvel Arvamusfestivalil "Puutepunktide ala". 2025. aasta juunis korraldati Tallinnas ja Tartus Eesti esimene Progressiivne Festival.

Progressiivne Liikumine on korraldanud meeleavaldusi, sealhulgas palestiinlaste, naiste ja LGBT-kogukonna õiguste toetuseks. 2024. aastal peeti vastumeeleavaldus sihtasutus Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks korraldatud abordiõiguse vastasele meeleavaldusele.

2025. aasta sügisest on ühenduse juhiks Leen Selart.

## Viited


## Välislingid
* Progressiivse Liikumise koduleht
Gleipnir

**Gleipnir** on Skandinaavia mütoloogias maagiline kett, mille valmistasid gnoomid aaside käsul ja millega hiiglaslik hunt Fenrir kinni seoti. 

Gleipnir on kolmas kett, mille aasid deemonhundi Fenriri kinni sidumiseks valmistasid. Jumalad olid üritanud varem Fenriri kaks korda siduda hiiglaslike raudkettidega, mis kandsid nime Leyding ja Drom, kuid Fenrir rebis need puruks. Seetõttu käskisid nad gnoomidel sepistada keti, mida on võimatu purustada.

Gnoomid valmistasid keti kuuest asjast, mis on nüüd maailmast kadunud, sest need said keti osadeks. Kett on punutud kalade hingeõhust, lindude süljest, karude kõõlustest, mägede juurtest, kassi käppade mürast ja naiste habemest. Kuigi kett näeb välja peenike ja habras, ei suuda isegi hunt Fenrir seda läbi närida ega murda. Fenrir jääb seotuna Jötunheimi sügavasse koopasse oma saatust ootama kuni Ragnaröki saabumiseni.

Gleipnir oli jumal Tyri käekaotuse põhjuseks, sest Fenrir hammustas selle kättemaksuks ära, kui teda ei vabastatud. Gleipnir peab väidetavalt vastu kuni Ragnarökini, mil Fenrir lõpuks vabaneb ja Odini alla neelab.

## Viited
Saepukk

**Saepukk** (saagimispukk) on puidu lõikamise tugivahend. Tavaliselt on see harkjalgadel seisev pukk, millel järgatakse notte, planke, laudu, oksi, küttepuid. Saepukke valmistatakse mitmesugustest materjalidest (puidust, saematerjalist, palkidest, okstest, metallist) ja eri suuruses, lähtudes võimalustest ja vajadusest. Tänapäevased saepukid võivad olla kokkupandavad ja harkjalgadeta.

Traditsiooniline X-kujuline konstruktsioon võimaldab ühelt poolt rakise stabiilselt maha toetada, teisalt ülemiste haarade vahele saetava materjali paigutada, saetava materjali asetsemine kõrgemal maapinnast säästab saagija tervist.

## Pilte

AlexeiNicholas1917.jpg|Tsaar Nikolai II ja tsaari poeg Aleksei Nikolajevitš saepukil kahemehesaega puid saagimas Tobolskis 1917. aastal
Innovative_saw_horse_-_geograph.org.uk_-_624397.jpg|Tänapäevane metallist saepukk
Finnish sawbuck.JPG|Roigastest saepukk Soomes
Sawbuck from a log and branches in Estonia, Kõrvemaa (2025).jpg|Palgist ja roigastest saepukk Kõrvemaal


## Vaata ka

* vibusaag
* pukk
* puuriit
* küttepuu

## Viited
Areiose usutunnistus

**Areiose usutunnistus** on säilinud ainult ühes kirjas keiser Constantinus Suurele. Constantinuse kokkukutsutud Nikaia I kirikukogul 325. aastal lükati see tagasi ja võeti vastu Nikaia usutunnistus. Kirikukogul otsustati, et Jumal-Isa ja Jumal-Poeg on ühtse olemusega, ning pandi teistsugused usutunnistused – näiteks Areiose usutunnistus –, mille järgi  Jeesusel Kristusel on küll jumalik olemus, kuid ta on allutatud Jumal-Isale, kirikuvande alla.

Selle usutunnistuse autoritena nimetatakse  Areiost ja Euzoiost Antiookiast. Originaal ei ole säilinud. Koopia on mainitud Areiose hilisema vastase Athanasiose teostes, kus seda usutunnistust tsiteeritakse Areiose kirjast Eusebiosele. See usutunnistus on näiliselt ortodoksne, kuid väldib neid punkte, milles Areiosel oli lahkarvamus Nikaia usutunnistusega. Pärast selle usutunnistuse esitamist keiser Constantinus Suur rehabiliteeris Areiose 327 või 328.

## Tekst
Me usume ühteainsasse Jumalasse, Isasse, Kõigeväelisesse,
ja Issandasse Jeesusesse Kristusesse, tema ainusündinud Pojasse,
kes temast on sündinud enne kõiki aegu, Jumalasse, Sõnasse,
kelle läbi kõik on saanud – nii taevas kui ka maa peal,
kes on alla tulnud ning lihaks saanud, kannatanud, üles tõusnud  ja üles läinud taeva,
ja tuleb taas kohut mõistma elavate ja surnute üle.
Ja [me usume] Pühasse Vaimusse,
liha ülestõusmisse,
tulevase ajastu elusse,
taevariigisse,
jumalikku, kogumaapealsesse Jumala kirikusse,
maailma algusest kuni otsani.

## Viited
Lehmloch

**Lehmloch** on perekonnanimi.

Eestis on seda perekonnanime pandud Rapla mõisavallas Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati kahel juhul kokku viiele sellenimelisele isikule uueks perekonnanimeks Tähe (1939. aastal Rapla vallas Harjumaal). Seisuga 1. jaanuaril 2025 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.

## Vaata ka
*Saueaugu (perekonnanimi)
*Saviauk
Pensa (perekonnanimi)

**Pensa** on perekonnanimi.

Eestis on seda perekonnanime pandud kolmes mõisavallas Tartu- ja Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Pensa-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Palmpuu, Peensalu, Raemaa ja Rünne. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pensa Eestis 42 mees- ja 70 naissoost isikul. 

*Kalev Pensa (1929–2016), eesti tõstetreener
*Margus Pensa (sündinud 1973), eesti bioloog

Seda perekonnanime on antud ka teistes riikides. Tuntud esindajate seas on näiteks:
* Antonio Pensa, itaalia anatoom ja embrüoloog
* Pietro Pensa, itaalia insener ja ajaloolane
* Martin Pensa, Kanada filmimonteerija
Trichoderma leucopus

***Trichoderma leucopus*** on kottseente hõimkonda, helekottseeneliste sugukonda kuuluv liik.

Seen kasvab okaspuude all ja on viha maitsega.

## Välislingid
*
Kompost (perekonnanimi)

**Kompost** on perekonnanimi. Eestis on seda perekonnanime pandud Erra mõisavallas Lüganuse kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamise puhul määrati ühel juhul Komposti-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kompus (1937. aastal Erra vallas Virumaal). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kompost Eestis alla viiel mees- ja 7 naissoost isikul.
Rünnak (perekonnanimi)

**Rünnak** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Rünnak uueks perekonnanimeks kuuel korral isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Alapert, Ivanov, Jarov, Mattiesen, Rampanen ja Ruusmann. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rünnak Eestis alla viiel mees- ja alla viiel naissoost isikul.
Rändkivi (perekonnanimi)

**Rändkivi** on eesti perekonnanimi. Seda nime on nimede eestistamisel määratud ühel korral uueks perekonnanimeks isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Gildemann (1940. aastal Tartus). 1. jaanuari 2025 seisuga sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Sudan Archives

**Brittney Denise Parks** (lavanimega **Sudan Archives**) on Ameerika Ühendriikide viiuldaja, laulja ja laulukirjutaja. Parks õppis lapsena kuulmise järgi viiulit mängima, kui ta elas Ohio osariigis Cincinnatis.

Ta on Stones Throw Recordsi plaadifirma alt välja andnud kolm albumit: "*Athena*" (2019), "*Natural Brown Prom Queen*" (2022) ning "*The BPM*" (2025). Ta võitis 2023. aastal kaks Libera auhinda – parima läbimurdeartisti või -albumi ning parima R&B-plaadi kategoorias.

## Diskograafia

### Albumid

* "Athena" (2019)
* "Natural Brown Prom Queen" (2022)
* "The BPM" (2025)

### EP-d

* "Sudan Archives" (2017)
* "Sink" (2018)

### Singlid

* "Water" (2017)
* "Nont for Sale" (2018)
* "Confessions" (2019)
* "Glorious" (2019)
* "Confessions (Velvet Negroni Remix)" (2020)
* "Glorious (Nídia Remix)" (2020)
* "Home Maker" (2022)
* "Selfish Soul" (2022)
* "DEAD" (2025)

## Viited
Pedmanson

**Pedmanson** on perekonnanimi. Eestis on perekonnanime Pedmanson (Pedmannson) pandud Räpina mõisavallas Räpina kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel on ühele Pedmansoni- (ja neljale Pedmannsoni-nimelisele) isikule uueks perekonnanimeks määratud Voolaine. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pedmanson Eestis 8 mees- ja 7 naissoost isikul.

*Peep Pedmanson (sündinud 1963), eesti humorist

*Grete Treier (endine Grete Pedmanson, sündinud 1977), eesti jalgrattur
*Paulopriit Voolaine (endine Paul Friedrich Pedmanson, 1899–1985), eesti arhivaar, raamatukoguhoidja ja koduloolane
Sārkaste

**Sārkaste** (vanasti ka **Sarkaste**) on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla põhjaosas.

Küla asub Roja jõe ääres. Sārkaste jääb valla keskusest Anužist 4, piirkonna keskusest Talsist 25 ning Riiast 128 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Sārkaste karjamõisa keskuse juurde (*Sarkasten*). Külas on Sārkaste bussipeatus.

Küla lähistel kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 3,11 meetrit.
## Viited
Golding

**Golding** on perekonnanimi.

Eestlastele on perekonnanime Golding pandud Vastemõisa mõisavallas Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Goldingi-nimelistele isikutele üheksal korral uueks perekonnanimeks Arukask, Kaar, Kuldmaa, Kuldna, Kullaste, Kulna, Kõlliaru ja Lävela. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Golding Eestis 9 mees- ja 10 naissoost isikul.

*Bruce Golding (sündinud 1947), Jamaica poliitik
*Julian Golding (sündinud 1975), Suurbritannia jooksja
*Julius Golding (1898–1989), Eesti jalgrattur
*William Golding (1911–1993), inglise kirjanik
Ennemuist

**Ennemuist** on eesti perekonnanimi.

Seda perekonnanime on antud Saare mõisavallas Pöide kihelkonnas Saaremaal. Nimede eestistamisel määrati Ennemuist ühel korral uueks perekonnanimeks isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Bergmann (1936. aastal Viljandis). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ennemuist Eestis 18 mees- ja 17 naissoost isikul.

*Siim Ennemuist (sündinud 1989), eesti võrkpallur
Elisabeth Lember

**Elisabeth Lember** (sündides **Adelmann**; 7. jaanuar 1906 – surmaaeg teadmata) oli fotograaf, kes tegutses Kuressaares.

## Elulugu
Elisabeth Adelmann sündis Läänemaal Noarootsi kihelkonnas Paslepa vallas. 1930. aastate algul kolis ta Kuressaarde, kus 1934. aastal abiellus meremehe ja kalanduskonsulendi Oskar Friedrich Vilhelm Lemberiga (1904–1946), kes hukati Nõukogude võimu poolt vangilaagris. Elisabeth suri pärast Teist maailmasõda Tallinnas.

## Tegevus fotograafina
Elisabeth asus hiljemalt 1932. aastal tööle Otto Eduard Buhgani fotoateljees (Kuressaare, Lossi 8), kus ta töötas kuni 1937. aasta novembrini. 1938. aasta 1. mail oli ta Kuressaares tagasi ning töötas seal, kuni kolis Tallinna 1939. aastal. Lahkumise põhjuseks olevat olnud konkurents meesfotograafidega, keda rohkem usaldatud.

Elisabeth Lember töötas põhiliselt ateljeefotograafina, vaid mõned grupifotod on tehtud Kuressaares või selle lähiümbruses.

## Loomingu näiteid

Fail:Nikolai Bäuerle perega.png|Nikolai Bäuerle perega, SM F 3807:392 F
Fail:Kuressaare rätsepa Väli pojad Boris, Roman ja Imanta.png|Kuressaare rätsepa Väli pojad Boris, Roman ja Imanta, SM F 4051:146 F
Fail:Neiu portree.png|Neiu portree, SM F 4195:11 F


## Viited
Klandorf

**Klandorf** on perekonnanimi.

Eestis on perekonnanime Klandorf (Klandorff) eestlastele pandud Kuimetsa mõisavallas Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Klandorfi-nimelistele isikutele kokku viiel korral uus perekonnanimi: Kaljulaid, Kaljund, Kalvik ja Kõlamets. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Klandorf 17 mees- ja 16 naisssoost isikul.

*Kalle Klandorf (sündinud 1956), Eesti korvpallitreener, poliitik ja kirjanik
Feodor Luts

**Feodor Luts** (2. september 1873 – 24. märts 1950) oli fotograaf, kes tegutses Peterburis ja Saaremaal Taaliku külas.

## Elulugu
Feodor Luts sündis Saaremaal Maasi vallas Taaliku külas Sonka talus. Ta sai alghariduse Ööriku kihelkonnakoolis, mille järel astus onu Anton Lutsu juhitud Kuressaare Eeskujulikku Kihelkonnakooli. Onu juures tutvus Feodor fotograafiaga. 1925. aastal abiellus ta Moskvast Eestisse opteerunud Anastasia Reinfeldtiga (1887–1981), kellega neil samal aastal sündis tütar Erika Võrklaev (1925–2006). Feodorit tunti kodukandis tagasihoidliku ja sõnakehva mehena. Peale fotograafia tegeles ta talutööga ning hankis lisateenistust lubjapõletamise, tõrva- ja tärpentiniajamisega. Feodor Luts on maetud Ööriku kalmistule.

## Tegevus fotograafina
Pärast nn Lutsu kooli lõpetamist, umbes 1890. aastate algul läks Feodor Peterburgi, kus töötas 1914. aastani laevatehaste fotograafina. Esimese maailmasõja ajal naasis ta kodukülla ja seadis Sonka talu õuemajas sisse töötoa. 1927. aastal ostis ta Sonka naabruses asuv Kaasiku talu, mida hakati kutsuma Veida kohaks (kodukülas kutsuti fotograafi sünnikodu järgi Sonka Veidaks). Kaasikule rajas fotograaf väikeste klaasseinte ja lükandkatusega fotopaviljoni. Ta tegutses nii ateljee- kui ka väljakutsefotograafina, tööpiirkonnaks Maasi vald. Oma pilte ta ei signeerinud. Feodor tegeles fotograafiaga aktiivselt kuni 1936. aastani ja olevat viimase pildi teinud 21. juunil 1941. aastal.

## Loomingu näiteid

Fail:Vene sõjalaev.png|Vene sõjalaev, SM F 3648:15 F
Fail:Laimjala mõisa peahoone.png|Laimjala mõisa peahoone, SM F 3750:10 Fkl
Fail:Tagavere meierei ehitus.png|Tagavere meierei ehitus, SM F 3750:8 Fkl
Fail:Maasi algkool.png|Maasi algkool, SM F 3630:55 Fkl


## Viited
Eesti NSV maakonnalehtede loend

**Eesti NSV maakonnalehtede loend** on tähestikuline ülevaade Eesti NSV maakondade EK(b)P komiteede ja TSN häälekandjatest kuni maakondade kaotamiseni 1950. aastal.

*Edasi 1948–1990 (Tartumaa; alates 1950 Tartu rajoon)
*Harju Elu 1944–1992 (Harjumaa, alates 1950 Harju rajoon)
*Järvalane (1944–1945 lühikest aega Uus Järvalane) 1944–1950 (Järvamaa; 1951 hakkas ilmuma uue aastakäikude numeratsiooniga Paide rajooni häälekandja Stalinlik Tee)
*Kolhoosnik 1949–1962 (Jõgevamaa; alates 1950 Jõgeva rajoon)
*Nõukogude Hiiumaa 1949–1989 (Hiiumaa; alates 1950 Hiiumaa rajoon)
*Petserskaja Pravda 1941 (Petserimaa, vene keeles)
*Petserimaskaja Pravda 1944 (Petserimaa, vene keeles)
*Postimees (1944 lühikest aega Uus Postimees) 1944–1948, seejärel hakkas ilmuma uue aastakäikude numeratsiooniga Edasi (Tartumaa)
*Punane Täht 1940–1941 (Viljandimaa)
*Punane Virumaa 1940–1941 (Virumaa)
*Saarte Hääl 1940–1941, 1944–1950 (Saaremaa)
*Sakala (1944 lühikest aega Uus Sakala) 1944–1950 (Viljandimaa)
*Sotsialismi Tee 1949– (Jõhvimaa)
*Sovjet-Estland 1940–1941 (Läänemaa, rootsi keeles)
*Tartu Kommunist 1940–1941 (Tartumaa)
*Töörahva Elu 1940–1941, 1944– (Võrumaa)
*Töörahva Hääl 1940–1941, 1944–1952 (Pärnumaa)
*Töörahva Lipp 1944– (Läänemaa)
*Töötav Järvalane 1941 (Järvamaa)
*Töötav Läänlane 1940–1941 (Läänemaa)
*Valga Bolševik (1940 lühikest aega Valga Enamlane) 1940–1941 Valgamaa
*Valgamaalane 1944– (Valgamaa)
*Viru Sõna 1944–1950 (Virumaa)

## Vaata ka
*Eesti NSV rajoonilehtede loend
Mongoolia peaminister

:*Nimekirja kohta vaata artiklit [[Mongoolia peaministrite loend]].*

**Mongoolia peaminister** (mongoli keeles Монгол Улсын Ерөнхий Сайд) on Mongoolia valitsusjuht. Peaministri ametissenimetamiseks teeb parlamendile ettepaneku president. Parlament saab umbusaldushääletusega peaministri tagasi kutsuda.

## Vaata ka
* Mongoolia president
* Mongoolia peaministrite loend
* Mongoolia valitsus
Gombožavõn Zandanšatar

:*See on [[mongoli nimed|mongoli nimi]]. Zandanšatar on [[eesnimi]]. Gombožavõn on [[isanimi]], mitte [[perekonnanimi]].*

**Gombožavõn Zandanšatar** (mongoli keeles Гомбожавын Занданшатар; snd 8. märtsil 1970) on Mongoolia poliitik. Ta oli juunist oktoobrini 2025 Mongoolia peaminister ning pärast seda peaministri kohusetäitja. Ta kuulub Mongoolia Rahvaparteisse ning oli aastatel 2019–2024 parlamendi esimees.

Zandanšatar sündis Baatsagaanis Mongoolia lõunaosas ning hakkas poliitikaga tegelema aastal 2003, kui temast sai toidu ja põllumajanduse aseminister. Aastal 2004 valiti ta parlamenti. Aastatel 2009–2012 oli ta välis- ja kaubandusminister. Aastatel 2012–2016 oli ta poliitikast eemal.

Aastatel 2019–2024 oli Zandanšatar parlamendi esimehe ametis. Juunis 2025 avaldas parlament peaminister Luvsannamsrajn Ojuun-Erdenele umbusaldust ning peaministri tagasiastumisele järgnesid korruptsioonivastased meeleavaldused. President Uhnaagijn Hürelsüh tegi parlamendile ettepaneku nimetada Zandanšatar uueks peaministriks ning parlament kinnitas ta ametisse 12. juunil.

Oktoobris 2025 avaldasid 71 parlamendisaadikut 111-st talle umbusaldust. Temast sai kaasaegse Mongoolia lühima ametiajaga peaminister.

## Viited

## Allikad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
AUKUS

**AUKUS** on kolmepoolne julgeolekualane partnerlus Ameerika Ühendriikide, Austraalia ja Suurbritannia vahel. Selle ametlik eesmärk on "edendada vaba ja avatud Indo-Vaikse ookeani piirkonda, mis on turvaline ja stabiilne". 

Liit sõlmiti 2021. aastal ning see koosneb kahest tegevussuunast, mida nimetatakse ka sammasteks (inglise keeles *pillars*). Esimese samba eesmärk on aidata Austraalial soetada tuumaallveelaevad ning rotatsiooni korras hoida Austraalias teiste lepinguriikide tuumaallveelaevu. Teise samba eesmärk on arendada koos välja parem võimekus kuues tehnoloogiavaldkonnas: merealune võimekus, kvanttehnoloogia, tehisintellekt, kübersõja-, hüperhelikiirus- ja hüperhelikiirustõrjevõimekus ning elektrooniline sõjandus. Lisaks on kaks laiemat eesmärki: innovatsioon ja teabejagamine.

AUKUS-i sõlmimise põhjus on, et lepinguosalised näevad Hiina Rahvavabariigis piirkonna julgeolekule ohtu. Hiina võimud teatasid lepingust teada saades, et see kahjustab piirkonna julgeolekut ning on külma sõja mõtteviisiga.

Partnerluse tulemusel tühistas Austraalia vastuoluliselt Prantsusmaaga sõlmitud 56 miljardi euro suuruse allveelaevalepingu. Austraalia valitsus teatas prantslastele AUKUS-i loomisest vaid paar tundi ette. Austraalia riik maksis Prantsuse kaitsetööstusühendusele Naval Group 555 miljonit eurot hüvitist.

## Vaata ka
* Anglosfäär
* ANZUS
* AUSCANNZUKUS
* ABCANZ Armies
* Viis Silma
* Five Power Defence Arrangements
* Vaba ja avatud Indo-Vaikse ookeani piirkond
* Quadrilateral Security Dialogue
* Reciprocal access agreement
* Kagu-Aasia Lepingu Organisatsioon
* Tizardi missioon
* UKUSA leping
* US–UK Mutual Defence Agreement
* Ameerika Ühendriikide välispoliitika Hiina Rahvavabariigi suunal

## Viited
Huldra

**Huldra** on Skandinaavia folklooris kaunis üleloomulik naisolend, kellel on ebainimlik tunnus – looma karvased jalad ja saba (tavaliselt lehma või rebase omad) ja/või õõnsat puud meenutav selg, mis on hoolikalt maskeeritud pika rõiva alla. Ta elab mägedes ja küngastel, kus kasvatab kariloomi ning püüab noori mehi mängude ja lauludega enda juurde meelitada. Nimi *huldra* pärineb vanapõhja keeles isikunimest *Huld*, mis tähistas trollinaist, või sõnast *hylja*, mis tähendab "varjama".

Skandinaavia folklooris meelitavad huldrad mehi mägedesse, kust mees ei pääse enam tagasi, kui viibib seal liiga kaua. Kui aga huldra abiellub inimesega, kaotab ta oma saba ja abikaasad võivad elada külas koos teiste inimestega võrdsetel alustel. 

## Päritolu
Norra folkloor seletab huldra päritolu looga, kuidas Jumal ootamatult külastas Aadamat ja Eevat. Pärast Eedeni aiast välja ajamist oli neil palju lapsi ja Eeva polnud jõudnud neid kõiki pesta, kui Jumal saabus. Seetõttu Eeva andis talle ainult neid lapsi, keda ta tahtis näidata ja peitis teised ära. Aga Jumal sai aru, et teda peteti ja ütles: „Jah, need, kes on peidus, jäävad peitu.“ 

Nii jäigi, et need lapsed ja nende järeltulijad elavad mägedes ja küngastel ja inimestele ilmutavad end harva.

## Abielu huldraga
On teada palju lugusid noortest vallalistest meestest, kes on armunud huldrasse. Tavaliselt jäävad mehed huldra ja tema perega mägedesse elama. Huldrad on rikkad: neil on palju hobuseid, lehmi ja lambaid, maitsev toit ja hiilgavad rõivad. Kui mees on hakanud elama huldraga, ei saa ta enam tagasi pöörduda ja peab huldraga jääma oma elu lõpuni.

Huldra on lahke ainult nendega, kes on lahked temaga ja ei vaidle talle vastu. Sellistel juhtudel võivad abikaasad elada koos õnnelikult elu lõpuni. Kui aga mees kaotab oma huldra-naise vastu armastuse ja püüab inimeste juurde tagasi minna, võib huldra ilmuda koleda naisena ja mehele suurt kahju teha. On olemas uskumus, et kui huldra abiellub kirikus, kaotab ta oma lehmasaba ja muutub tavaliseks naiseks.
## Viited
Toyota Corolla

**Toyota Corolla** (jaapani keeles トヨタ・カローラ, *Toyota Karōra*) on sõiduautomudel, mida toodab Jaapani autotootja Toyota Motor Corporation. Corollat hakati tootma aastal 1966, aastal 1997 möödus see Volkswagen Beetle'ist ja sai maailma enimmüüdud automudeliks. Aastaks 2021 oli müüdud üle 50 miljoni Toyota Corolla.

Nimi "Corolla" on osa Toyota Crowniga (inglise keeles *Kroon*) alanud Toyota traditsioonist nimetada oma sedaane kroonide järgi, "*corolla*" on ladina keeles "kroonike". Aastatel 2006–2018 (Taiwanis 2018–2020) oli Corolla luukpäramudel Toyota Auris.

Esimesed mudelid olid tagaveolised, uuemad on esiveolised. Väikses koguses on toodetud ka nelikveolisi Corollasid. Toyota Corolla konkurent on olnud samuti aastal 1966 tutvustatud Nissan Sunny. Veel on teiste autotootjate mudelitest sarnased Nissan Sentra, Subaru Leone, Honda Civic ja Mitsubishi Lancer.

## Põlvkonnad

1968 Toyota Corolla 1100 Deluxe.jpg|1. põlvkond
Toyota Corolla E20 April 1976 1166cc.JPG|2. põlvkond
1978-1980 Toyota Corolla (KE55R) SE sedan 01.jpg|3. põlvkond
1984 Toyota Corolla (KE70) CS sedan (2015-11-13) 01 (2).jpg|4. põlvkond
1985 Toyota Corolla (AE80) S sedan (2015-07-09).jpg|5. põlvkond
1991 Toyota Corolla (AE92) CS sedan (2010-05-19).jpg|6. põlvkond
1996-1999 Toyota Corolla (AE101R) CSi sedan (2011-06-15) 01.jpg|7. põlvkond
1995-1997 Toyota Corolla.jpg|8. põlvkond
2003-2004 Toyota Corolla (ZZE122R) Conquest sedan 01.jpg|9. põlvkond
2007-2010 Toyota Corolla (ZRE152R) Ascent sedan (2011-04-02).jpg|10. põlvkond
2013-2016 Toyota Corolla (ZRE172R) SX sedan (2018-09-17) 01.jpg|11. põlvkond
Toyota Corolla (E210) sedan IMG 4190.jpg|12. põlvkond


## Vaata ka
* Toyota Sprinter
* Toyota Sprinter Trueno
* Toyota AE86
* Toyota Sprinter Marino
* Toyota GR Corolla
* Toyota Corolla Rumion
* Toyota Matrix
* Toyota Corolla Spacio
* Toyota Corolla Verso
* Toyota Corolla Cross
* Toyota Corolla WRC
* Chevrolet Chevy II / Nova
* Holden Nova
* Geo Prizm

## Viited
The Velvet Underground (album)

:*Mitte segi ajada albumiga "[[The Velvet Underground & Nico]]".*

**"The Velvet Underground"** on Ameerika Ühendriikide rokkansambli The Velvet Underground kolmas stuudioalbum. See avaldati märtsis 1969 plaadifirmas MGM Records. 

See oli ansambli esimene plaat, kus John Cale'i asemel mängis kaasa Doug Yule. Album salvestati 1968. aastal Los Angelese stuudios TTG Studios ning see erineb ansambli varasematest albumitest, kuna koosneb peamiselt ballaadidest ja rokist. Peavokalist Lou Reed muutis stiili meelega, kuna eelmine album "White Light/White Heat" (1968) oli olnud jäme. Reed tahtis, et uuel albumil laulaksid ka teised bändi liikmed. Esimest lugu "Candy Says" laulab Yule ning viimast, "After Hours", trummar Moe Tucker.

"The Velvet Underground" käsitleb armastust ja usku. Laulu "Pale Blue Eyes" on peetud üheks Reedi parimaks armastuslauluks, kiitust pälvis ka eksperimentaalsem "The Murder Mystery". Albumi kaanel on Billy Name'i tehtud foto bändi liikmetest Andy Warholi ateljees The Factory New Yorgis.

Kaasaegsed arvustajad küll kiitsid albumit, aga muusika edetabelitesse see ei jõudnud, sest plaadifirma tegi tagasihoidlikku reklaami. Reed osales albumi miksimisel ning avaldas teiste liikmete nördimuseks albumist oma miksi. MGM-i Val Valentin avaldas albumist samuti oma miksi, mis sai Reedi omast populaarsemaks. Tagantjärele on albumit "The Velvet Underground" peetud üheks 1960. aastate ja isegi kõigi aegade parimaks. 2020. aastal paigutas ajakiri Rolling Stone selle kõigi aegade 500 parima albumi seas 143. kohale.

## Lugude nimekiri

## Allikad
* 
* 
* 
* 
* 
*
Mk 12 Special Purpose Rifle

**Mk 12 Special Purpose Rifle** on Ameerika Ühendriikide täpsuslaskuri relv. Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide jõud kasutasid seda aastani 2017. SPR on mõeldud poolautomaatsel režiimil kasutamiseks, aga sellel on eriolukordadeks ka täisautomaatse tule võimekus.

## Kasutajad
* 

## Vaata ka
* Squad Designated Marksman Rifle
* Squad Advanced Marksman Rifle

## Viited
Pieljekaise rahvuspark

**Pieljekaise rahvuspark** (rootsi keeles: *Pieljekaise nationalpark*) on rahvuspark, mis asub Rootsis Norrbotteni läänis. 

Park asutati 1909. aastal ja selle pindala on 153,4 ruutkilomeetrit. Park sai nime pargi territooriumil asuva Pieljekaise mäe järgi. Suur osa pargi territooriumist on kaetud kasemetsadega.

Parki läbib Kungsledeni matkatee.

## Viited
Haparanda saarestiku rahvuspark

**Haparanda saarestiku rahvuspark** (rootsi keeles *Haparanda skärgårds nationalpark*) on rahvuspark Rootsis Norrbotteni läänis Haparanda vallas.

Park hõlmab osa Haparanda saarestikust Perämeri kirdeosas, Soome piiri lähedal. Seal on kaks suhteliselt suurt saart, Sandskär ja Seskar Furö ning mitu väiksemat saart. Rahvuspargist idas asub Soome Perämeri rahvuspark.

Kõik Haparanda saarestiku saared on tekkinud viimase umbes 1500 aasta jooksul, kuna lahe põhi on viimase jääaja järgse maa kerkimise tõttu tõusnud. Maa kerkib jätkuvalt umbes 8,5 millimeetrit aastas, mistõttu saared laienevad pidevalt. Saari ümbritsev meri on madal, mistõttu on saartele randumine keeruline.

## Viited
Eurocopter AS350 Écureuil

**Eurocopter AS350 Écureuil** (hiljem **Airbus Helicopters H125**, ka **Squirrel** või **AStar**) on ühe mootoriga kerge üldotstarbeline helikopter, mida tootis Prantsusmaa õhusõidukitootja Aérospatiale ning hiljem Eurocopter (millest sai Airbus Helicopters). Selle kahemootoriline variant on Eurocopter AS355 Écureuil 2.

AS350 raamil on arendatud kopter Eurocopter H130.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Endised
* 

## Vaata ka
* Changhe Z-11
* Eurocopter AS355 Écureuil 2
* Eurocopter Fennec
* Eurocopter H130
* AgustaWestland AW119
* Bell 206
* Bell 407
* Enstrom 480
* Kazan Ansat
* Kopter AW09
* MBB Bo 105
* MD Helicopters MD 500
* PZL SW-4 Puszczyk

## Viited
SIG Sauer P220

**SIG Sauer P220** on Šveitsi poolautomaatpüstol. See konstrueeriti 1975. aastal SIG Arms AG allüksuses Schweizerische Industrie Gesellschaft (hilisem SIG Group) ning seda toodeti Eckernfördes Schleswig-Holsteinis Lääne-Saksamaal. 2025. aasta seisuga toodetakse seda endiselt nii Saksamaal kui ka Ameerika Ühendriikides.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Viited
Ugandi (ajaleht)

**Ajaleht "Ugandi"** oli Võru koolipoiste koostatud omakirjastuslik põrandaalune leht aastatel 1945–1946. 

## Kirjeldus
Ajalehe koostajateks või levitajateks olid Võru 1. Keskkooli õpilased Evald Tomson, Heino Veski, Hans Tammemägi, Ilmar Palo, Valev Kaska, Kalju Raag ja Kalju Liik.

Ajalehte jõuti välja anda käsitsi trükimasinal trükituna neli numbrit, igat numbrit 5–12 eksemplari. Ajalehte levitati tuttavate poiste ja tüdrukute kaudu. Uudiseid saadi 10. Rohelise Partisanide Pataljoni, Vivat Estonia, Demokraatia Hääl jt lendlehtedest, samuti raadiost ning ajalehtedest nn "ridade vahelt".

ENSV julgeolekujõud vahistasid ajalehe väljaandjaid ajavahemikus 10.–13. veebruar 1946. a., vahistamise põhjus oli nõukogusevastaste lendlehtede levitamine.

Lehe väljaandmist jätkati 19. juulil 1997, kui ilmus ajalehe 5. number, mis andis ülevaate ajalehe ja selle tegijate ajaloost. Hilisemad numbrid kajastasid eestlaste vabadusvõitlust okupatsiooni ajast, samuti vabadusvõitlejate elulugusid. Viimane ajalehe number ilmus 2015. aasta aprillis (nr 100).

## Viited

## Välislingid
*https://www.digar.ee/arhiiv/et/perioodika/247333 "Ugandi", nr 48, 08. aprill 2005
Ugandi (täpsustus)

***[[Ugandi]]** oli Eesti muinasmaakond. 
Selle järgi on nime saanud:
***[[Ugandi (laev)]]**, Eesti mereväe koosseisu kuuluv miinijahtija
***[[Ugandi tänav (Pärnu)]]**, tänav Pärnus Raeküla linnaosas
***[[Ugandi (perekonnanimi)]]**, eesti perekonnanimi
***[[Ugandi (ajaleht)]]**, omakirjastuslik ajaleht

## Vaata ka
*Ugandi lavamaa
*Ugandi kihistu 
*Ugandi keel
Ivan Malofejev

**Ivan Malofejev** (eludaatumid teadmata) oli velsker, esperanto keele propageerija ja fotograaf, kes tegutses lühikest aega Saaremaal.

## Elulugu
Malofejev sattus Saaremaale 1918. aastal Vene sõjavangina. Ta jäi Kuressaarde, kus hakkas propageerima esperanto keele õpetamist. 1919. aastal kolis ta arvatavasti Orissaare jaoskonna velskrina Tornimäele. Ta leidis endale korteri proletaarse kirjaniku Vassili Mölderi majja, kus organiseeris esperanto keele kursuseid. Peagi süüdistati teda kommunistliku propaganda tegemises esperanto keele õpetamise sildi all. Keelekursustel osalesid teadaolevalt kommunistid Vassili Mölder, Anton Ellam ning vennad Aleksander ja Vassili Leiner. 8. juunil 1921. aastal saadeti Malofejev Eestist välja. Nõukogude Liidus sattus ta usaldamatuse tõttu 5 aastaks vangi. Pärast vabanemist töötas ta arstina Leningradis, Moskvas ja Frunzes. 1943. aastal arreteeriti ta Thbilisis taas ja mõisteti 10 aastaks vangi. 1957. aastal ta rehabiliteeriti, misjärel pidas ta pensionipõlve Khuthaisis.

## Tegevus fotograafina
Malofejev tegutses Tornimäel väljakutsefotograafina, kasutades 13 x 18 cm klappkaamerat. Tema tööde nomenklatuuris oli ka reprode ja suurenduste tegemine.

## Viited