open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Peter Asbjørnsen

**Peter Christen Asbjørnsen** (15. jaanuar 1812 – 5. jaanuar 1885) oli norra kirjanik ja loodusteadlane, kes kogus norra folkloori. Tema ja Jørgen Engebretsen Moe (1813–1882) kogumikku "Norske Folkeeventyr" ("Norra rahvajutud") nimetatakse koostajate järgi tihti ka lihtsalt "Asbjørnsen ja Moe".

Asbjørnsen sündis Norras Kristianias klaasissepa pojana. Asbjørnseni ema oli ülimalt ebausklik ning nägi vaimuhaiguse tõttu üleloomulikke olendeid. Asbjørnsen ei olnud kõige tublim õpilane ja on vihjatud, et kool teda eriti ei huvitanud. Tema kooliaegne sõber Carl Andersen on hiljem kirjutanud, et Asbjørnseni kehv edenemine koolis tulenes sellest, et "Rahvajuttude ja muinasjuttude /.../ vastupandamatu veetlus oli liialt tugev." (tsitaat Hanseni biograafiast Asbjørnsenist, 1932) Jørgen Moega tutvus ta koolipoisina Ringerikes. Siiski asus ta Ida-Norras eraõpetajana tööle. 1833. aastal astus ta Kuninglikku Frederiki Ülikooli, kus omandas zooloogi elukutse. 20-aastaselt alustas ta muinasjuttude ja legendide kirjapanekut. Hiljem rändas Asbjørnsen jutte kogudes läbi kogu Norra.

Esimene "Norske Folkeeventyr" anti välja 1841. aastal. 1852. avaldati "Norske Folkeeventyri" teine väljaanne ning varsti pärast seda andis Moe oma käsikirjad üle Asbjørnsenile, et pühenduda ise rohkem vaimulikukohustustele. Pärast 1850. aastat keskendus Asbjørnsen rohkem loodusteadustele. Ta kirjutas ja tõlkis palju zooloogia teemadel ning oli juba varem andnud välja ka kuueköitelise looduslooainelise kogumiku noortele. Ta tõi Norra inimesteni Darwini teoseid ja avastas ühel oma uurimisretkel uue meritähe liigi. Teda hakkas huvitama metsandus ja 1856. aastal õppis ta Norra valitsuse stipendiumi toel metsandust Saksamaal.

Vaatamata niigi rohketele huvidele ei kaotanud ta kunagi huvi lugude kuulamise ja vestmise vastu. Nii toimetas ise oma kolm legendide kogumikku, neist viimase 1870. aastal. Lisaks andis ta välja täiendusi ja lisasid Norra rahvajuttude väljaandele.
20. sajandil tegi Norra filmirežissöör Ivo Caprino mitu Asbjørnseni ja Moe muinasjuttudel põhinevat nukufilmi, mida ümbritseb mängufilmitehnikas raamjutustus, kus näitleja mängib Asbjørnseni. Caprino rajas ka Lillehammeri lähedale Hunderfossenisse teemapargi, mis põhineb kogutud muinasjuttudel.

## Viited
Albert Pullerits

**Albert Pullerits** (19. jaanuar 1892, (teistel andmetel 20. jaanuar) Viljandimaa – 18. oktoober 1967 Sennestadt, Saksamaa) oli eesti statistik, Riigi Statistika Keskbüroo direktor.

## Elulugu
Albert Pullerits sündis Viljandimaal Holstre vallas Puide talus, tema isa oli Pulleritsu algkooli juhataja. Keskhariduse omandas ta Pärnu gümnaasiumis, misjärel õppis 1911–1915 Peterburi Põllumajandusinstituudi kõrgematel põllumajanduskursustel. 1915–1917 teenis ta Venemaa keisririigi sõjaväes ning seejärel töötas mitmel ametikohal Kubanimaal. 1921 rahuldati Pulleritsu opteerumispalve ning jaanuaris jõudis ta koos perega Eestisse.

1. märtsil 1921 sai Albert Pulleritsust Eesti Vabariigi Statistika Keskbüroo juhataja kohusetäitja, alates 25. augustist juhataja. 7. septembril 1927 nimetati juhataja ümber Riigi Statistika Keskbüroo direktoriks.

A. Pulleritsu juhtimisel koondati seni eri asutuste tehtud statistika ühe riikliku statistikaasutuse alla, kes hakkas seda kas ise koostama või – riigi seisukohalt vähem tähtsate andmete korral – valvas teistes asutustes tehtavate statistikatööde järele.

1922. aastal alustas A. Pulleritsu algatusel ilmumist kuukiri Eesti Statistika. 1939. aastani avaldati 10–12 numbrit aastas (1926. aastal erandina 16 numbrit), 1940. aastal 6, 1942. aastal 10 ja 1943. aastal 5 numbrit. Uuesti ilmus kuukiri alles aastatel 1992–2008 (2009 muudeti see kvartalikirjaks). 1925 ja 1928 ilmus ka kolm statistilist albumit. Algul kirjutas A. Pullerits ka ise artikleid, hiljem piirdus ta Eestit tutvustavate raamatute toimetamise ja korraldustööga.

1926 sai Albert Pullerits esimese eestlasena Rahvusvahelise Statistika Instituudi (*International Statistical Institute*) liikmeks. 1928 valiti ta Ungari Statistika Seltsi auliikmeks, 1932 Rahvusvahelise Administratiivteaduste Instituudi liikmeks ja 1936 Ameerika Ökonomeetria Seltsi liikmeks.

A. Pullerits inspireeris ka Konjunktuuriinstituudi loomist. 1930 kinnitati ta Põllumajandusliku Konjunktuurbüroo juhatuse esimeheks. 1930–1934 oli A. Pullerits konjunktuurbüroo sariväljaande Põllumajandusturg vastutav toimetaja. 30. mail 1934 määrati ta Konjunktuurinstituudi direktoriks.

14. augustil 1932 kaotas Albert Pullerits jahiõnnetusel parema käe .

Albert Pullerits töötas Riigi Statistika Keskbüroo direktorina, kuni nõukogude võim selle sulges. 21. septembrist 20. novembrini 1941 oli ta Tallinna Linna Statistikabüroo direktor ning 1. septembrist 1941 kuni 1944. aasta septembrini Eesti Omavalitsuse Eesti Statistika Valitsuse direktor.

1944 põgenes A. Pullerits koos abikaasaga Saksamaale, kus juba elas nende tütar oma perega. Aastail 1956–1958 oli ta Eesti Ühiskonna Saksa Liiduvabariigis esimees. Tema naine kolis koos tütre perega USA-sse, Albert Pullerits ise jäi aga Saksamaale, kus suri 1967. aastal. Ta on maetud Sennestadti sõjapõgenike kalmistule, täpne hauakoht on teadmata.

## Vaata ka
*Albert Pulleritsu preemia

## Viited

## Kirjandus
* T. Kollo 2006. "Eesti riigistatistika rajaja Albert Pullerits". – *Eesti piirkondlik areng. Eesti Statistikaseltsi teabevihik nr 17*, lk 107–113.

## Välislingid

*Albert Pullerits Statistikaameti veebilehel
Dessau-Roßlau

**Dessau-Roßlau** on kreisivaba linn Saksamaa idaosas Saksi-Anhalti liidumaal. Asub Mulde jõe suudmes Elbe ääres.

Dessau-Roßlau loodi 1. juulil 2007 Dessau ja Roßlau linna ühinemisel.

Dessaud on esmamainitud 1213. aastal, kuid mõned linnaosad on üle 1000 aasta vanad.

## Vaatamisväärsused
*Bauhausi koolihoone, kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Viited

## Välislingid

*Dessau-Roßlau koduleht
Teodor Kalberg

**Teodor** (**Theodor**) **Kalberg** VR I/3 ( Päidla – 6. veebruar 1969 Norrköping) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, teenis Õhukaitses ja Teise maailmasõja ajal oli ohvitser Omakaitses.

## Elulugu

Teodor Kalberg sündis 1892. aastal Päidla külas Tartumaal Kaarel Kalbergi pojana. Ta lõpetas 1914. aastal Tartu Õpetajate Ühisuse Kaubanduskooli ja tegutses seejärel lühikest aega Venemaal kaupmehena.

Esimese maailmasõja alguses mobiliseeriti Kalberg Vene sõjaväkke. 1917. aastal lõpetas ta Irkutski 3. lipnikekooli ja saadeti rooduülemana Rumeenia rindele. Enne Vabadussõja algust naasis Kalberg Eestisse.

Ta teenis ohvitserina Tallinna 1. ja 2. kaitsepataljonis, tõusis kiiresti teenistusredelil ja sai peagi Kaitseliidu ülema adjutandiks. 1921. aastal autasustati teda Vabadusristiga.

1925. aastal lõpetas Kalberg Lennukooli lendurvaatlejate erikursuse. Samal ajal viidi ta üle Lennuväerügementi. Seejärel teenis ta Lasnamäel Lennubaasis ja Õhukaitse Staabis.

1937. aastal lõpetas Kalberg Kõrgema Sõjakooli sõjamajanduse alal. Järgmisel aastal ülendati ta kolonelleitnandiks ja 1939. aastal viidi üle 2. Diviisi intendandiks.

Nõukogude okupatsiooni algul määrati Kalberg Punaarmee 42. laskurpolgu majandusülemaks. Suvesõja ajal õnnestus tal väeosast põgeneda ja sakslaste poole üle minna. Seejärel aitas ta organiseerida Omakaitset ja oli selle staabiülemaks.

1944. aastal, enne uut Nõukogude okupatsiooni, lahkus Kalberg oma perekonnaga Rootsi. Ta töötas Norrköpingis arhivaarina ja raamatukoguhoidjana, 1959. aastal määrati ta pensionile.

Kalberg oli EELK Norrköpingi koguduse nõukogu liige ja üks Eesti Rahvusliku Koondise Norrköpingis asutajaid.

Ta suri 6. veebruaril 1969 ja on maetud Norrköpingi Matteuse kalmistule. Seal puhkab ka tema naine Salme Kalberg (1899–1998).
Elmar Adof

**Elmar Adof** (9. detsember 1902 Elva – 27. mai 1969 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major, 1939).

Ta oli Rootsis asuva Eesti Sõjainvaliidide Kapitali esimees. 

## Tunnustus
*Kotkaristi V klassi teenetemärk, 1940

## Kirjandus
*Sihtmõte, sihtannetus, sihtkapital ja – sihtasutus. Võitleja, august 1954, nr. 8, lk. 1.
Isikuline tegumood

**Isikuline tegumood** ehk **personaal** on tegumoe kategooria liige, mis avaldub kogu lause ehituses ja näitab seda, et tegevuse sooritaja, protsessis või olukorras olija on lauses ka väljendatud.

## Eesti keel
Eesti keeles on tegumoe kategoorial kaks liiget: isikuline tegumood ja umbisikuline tegumood.

*Isikuline tegumood näitab seda, et tegevussubjekt on lauses tavaliselt väljendatud alusena: *Juku ootab rongi.* 
*Isikulise tegumoe vormi kasutatakse ka üldisikulistes ja isikuta lausetes: *Selle töö teeb kiiresti ära.* ja *Täna müristas mitu tundi.*

*Isikulisel tegumoel puudub tunnus.

## Välislingid
* Morfoloogilised kategooriad
Norra vapp

**Norra vapp** on Norra riigivapp. 

Vapi kolmnurksel punasel kilbil on kujutatud vasakule vaatavat kuldset kroonitud lõvi, kes hoiab käes hõbedase teraga kirvest. Vapikilbi kohal on punakuldne kroon.

## Ajalugu
Norra vapp on Euroopa üks vanimaid. Alguses oli kuningliku koja personaalne vapp. Magnus Paljasjalg (1093–1103) kasutas esimesena lõvi motiivi. Håkon Vana (1217–1263) kasutas kilpi, kus oli kujutatud lõvi. 1280 Eirik Magnusson lisas lõvile krooni ja kirve.


Pilt:Løve-Scholeus.jpg|1580
Pilt:Løve 1844.jpg|1844
Pilt:Kongevåpen 1937.jpg|1905
Pilt:Greater royal coat of arms of Norway.svg|Norra kuninglik vapp


## Viited
Pantokraator

**Pantokraator** (kreeka keeles παντοκράτωρ 'kõigevalitseja', 'maailmavalitseja') on Kristuse kujutamine kunstis (tavaliselt kirikute apsiidimosaiikidel ja ikoonidel, ka illumineeritud käsikirjades) Taevase Kuninga ja Kohtumõistjana. Ta istub aujärjel, õnnistades parema käega maailma, vasakus hoiab aga avatud kirjarulli või raamatut, millele on tavaliselt kantud Kristuse sõnad Evangeeliumist. Pantokraatorit kujutatakse nii täispikkuses kui ka vööst saadik.

## Vaata ka
* *[[Maiestas Domini]]*
* *[[Salvator mundi]]*
* Kristus-kuningas

## Viited
Kusta Vesilo

**Kusta Vesilo** (kuni 11. aprillini 1935 **Gustav Mihkelson**; 17. aprill 1900 Uulu, Pärnumaa – 23. august 1969 Sydney) oli Eesti sõjaväelane (major).

## Elukäik
Ta jättis Vabadussõja puhkedes pooleli Pärnu Reaalkooli kuuenda klassi ning astus 11. veebruaril 1919 vabatahtlikuna Pärnu Kaitsepataljoni. 13. märtsil 1919 viidi üle Pärnu linna komandandi komandosse. 15. juulist 1919 kuni 6. augustini 1921 õppis Sõjakooli esimesel rahuaegsel kursusel jalaväe alal ning ülendati selle lõpetamisel alamleitnandiks. 

Asus teenima lennuväes, kus määrati Merilennu salga nooremohvitseriks. Töö kõrvalt õppis lennuväe õppejaoskonnas lendurvaatlejate kursusel, mille lõpetas 1. jaanuaril 1923 ning sai lendurvaatleja kutse. 15. märtsist 1924 (seoses lennuväerügemendi formeerimisega) viidi üle Tartus asunud eskadrilli nr. 1 lendurvaatlejaks. 1927. aastal nimetati sama üksus eskadrilliks nr. 5, Kusta Vesilo jätkas samas teenistust lendur-vaatlejana. 15. jaanuarist 1928 viidi ta üleLennubaasi ning määrati selle relvurohvitseriks.
1940. aastal töötas Lennubaasi adjutandina. 

Pärast Nõukogude Liidu relvajõudude toetusel organiseeritud juunipööret alustas uus riigivõim Lennubaasi likvideerimist. Kusta Vesilo viidi üle Sõjavägede Staapi kindralmajor August Kasekampi käsutusse ja arvati 10. novembrist 1940 seoses eestlastest koosnevate koosseisude vähendamisega reservi.

1. märts 1942 määrasid Saksa okupatsioonivõimud ta Omakaitse Elva pataljoniülemaks, 1944. aastal juhatas Omakaitse Tartu maleva lahingpataljoni. Läks Eestist koos Wehrmachti taganevate vägedega Saksamaale, kust 1949. aastal emigreerus Austraaliasse. Rajas Sydney lähedale maasikafarmi. Lõpetas 1952. aastal Sydney Tehnikaülikooli ehitusinsenerina.

## Auastmed
* 5. august 1921 – ülendati alamleitnandiks
* 25. november 1925 – ülendati leitnandiks
* 18. veebruar 1931 – ülendati kapteniks
* 18. veebruar 1938 – ülendati majoriks

## Tunnustus
* Vabadussõja mälestusmedal
* Kotkaristi V klassi teenetemärk (21. veebruar 1940)

## Kirjandus
*Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Vercamer. "Põhjakotkad". Külim, Tallinn 2011.

## Välislingid
*Ohvitseride andmebaas
Turbonegro

**Turbonegro** (Norras **Turboneger**) on Norra *[[punk rock]]*i ansambel, mis kombineeribglämmroki, *hardcore punk*i ja *heavy metal*i stiiliks, mida ansambel ise kutsub *death punk*iks.

Bändi mõjutavad põhiliselt Black Flag, Rolling Stones, KISS, Venom, Radio Birdman, AC/DC, Iggy Pop & James Williamson, Circle Jerks, Ramones, Alice Cooper, Negazione, The Dictators and The Stooges, samuti ka Norra rokkbändid nagu DumDum Boys, Raga Rockers ja Jokke & Valentinerne.

Bänd tuli kokku Oslos 1988/89. aasta talvel.

## Koosseis
* Hank von Helvete aka Hertungen aka Hertis aka Hank from Hell (kodanikunimi: Hans Erik Dyvik Husby) – laulja (1993–)
* Happy Tom (kodanikunimi: Thomas Seltzer) – basskitarrist (1989–)
* Euroboy (kodanikunimi: Knut Schreiner) – kitarrist (1996–)
* Pål Pot Pamparius aka L. Ron Bud aka Max (kodanikunimi: Pål Bottger Kjærnes) – klahvpillimängija, kitarrist (1989–1995, 1996–)
* Tomas Dahl aka "Caddy" aka "T.D." – trummar (2008–)

## Endised liikmed
*Laulja: Harald "Harry" Fossberg (1990–1993) 
*Laulja: Pål Erik Carlin (1989–1990) 
*Kitarr: Vegard Heskestad (1989–1990) 
*Bass: Bengt "Bingo" Calmeyer) (1991–1996) 
*Bass: Ole Martinsen (1990–1991) 
*Trummid: Anders Gerner (1996) 
*Trummid: Carlos Carrasco (1989–1990) 
*Trummid: TK (kodanikunimi: Tor Kristien)
*Kitarr: Rune Rebellion (Rune Grønn), aka "Rune Protrude" and "Brune" (1989–2007) 
*Trummid: Chris Summers (Christer Engen) "The Rolex of Drummers" (1997–2008)

## Diskograafia
### Albumid
* *[[Hot Cars and Spent Contraceptives]]* (1992)
* *[[Helta Skelta]]* (1993)
* *[[Never is Forever]]* (1994)
* *[[Ass Cobra]]* (1996)
* *[[Apocalypse Dudes]]* (1998)
* *[[Scandinavian Leather]]* (2003)
* *[[Party Animals]]* (2005)
* *[[Retox]]* (2007)

### Kontsertalbum
* *[[Darkness Forever!]]* (1999)

### Kogumikud
* *[[Love It To Deathpunk]]* (2001)
* *[[Small Feces]]* (2005)

### Splitid
* *[[Stinky Fingers]]* (1995) Flying Crapiga
* *[[Flabby Sagging Flesh]]* (1995) Anal Babes Split

### EP-d
* *[[Turboloid]]* (1990)
* *[[(He's a) Grunge Whore]]* (1993)

### Singlid
* "Computech" 1989)
* "Computech + Route Zero"(1989)
* "Route Zero (1989)
* "Vaya Con Satan (1991)
* "Denim Demon" (1995)
* "Bad Mongo" (1995)
* "I Got Erection" (1995)
* "Prince Of The Rodeo" (1996)
* "Suffragette City" (1997)
* "Get It On" (1998)
* "Fuck the World (F.T.W.)" (2003)
* "Locked Down" (2003)
* "Sell Your Body (To The Night)" (2003)
* "High On The Crime" (2005)
* "City Of Satan" (2005)
* "Do You Do You Dig Destruction" (2007)
* "Destroy All Monsters" (2008)

## Viited
Anders Eriksson Hästehufvud

**Anders Eriksson Hästehufvud** (14. september 1577 Bolstad, Dalsland – 5. mai 1657 Stockholm) oli Rootsi sõjaväelane. 

Anders Eriksson Hästehufvud sündis Bolstadi kirikuhärra Ericus Olai ja Gertrud Erasmusdotteri pojana. Alustas sõjateenistust 1600. aastal Anders Lennartssoni (Torstensson) ja 1611 Jesper Kruusi alluvuses, ning oli 1612 Västgöta rüütlite rittmeister. 1614. aastal sai Rootsi aadlitiitli ja immatrikuleeriti 1627. aastal Rootsi rüütelkonda. tituleerimata aadlisuguvõsana nr 132. 1614. aastal osales Novgorodi piiramisel ja määrati 7. oktoobril 1615 Narva linnusepealikuks (komandandiks) ning pärast Stolbovo rahu ka 10. novembrist Jaanilinna ja Somarodsi lääni asehalduriks, ning 10. detsembrist ka Jama asehalduriks. 

Seejärel oli 1620. aastast Soome armee ülem, osales Riia piiramisel, mille vallutamise järel oli 1621–1622 Kuramaal Miitavi asehaldur ja 22. augustist 1622 Ingerimaa kubermangu Narva, Ivangorodi, Jama, Koporje, Nöteborgi läänide kindralasehaldur ning Ingeri maaisand (maapealik). Ta osales ka Tartu piiramisel ja pärast Tartu Poola garnisoni kapituleerumist 26. augustil 1625 teenis hiljem viitseadmiralina Rootsi sõjalaevastikus. 1626. aastal määrati Braunsbergi ja Ermlandi stifti kuberneriks ja 1627. aastal Marienburgi kuberneriks. 7. augustist 1628 kuni aastani 1645 oli ta Riia ja Riia lääni kuberner ja 18. aprillist 1635 ka Liivimaa kindralkomissar. 

Brömsebro rahu tulemusena nimetas kuninganna Kristiina ta 26. septembril (teistel andmetel 20. oktoobrist) 1645 Riia kubernerina ühtlasi ka Saaremaa, Kuressaare ja ümbruskonna saarte kuberneriks ning tegi talle ülesandeks saar 31. oktoobril taanlastelt üle võtta, vabastades ühtlasi Saaremaa rüütelkonna kõigist kohustustest ja sõnakuulmisest Taani kuningale. Ülevõtmine aga venis novembrisse, kuna vahepeal üritas ka Poola kuningas Władysław IV Saaremaad enda valdusse saada, mis siiski tal korda ei läinud.

9. juulil 1655 nimetas Karl X Gustav ta vastloodud Rootsi neljandikReduktsioonikolleegiumi juhtkonna 15 komissari hulka.

Ta on maetud Skara toomkirikusse Skara linnas, Västergötlandis.

Talle kuulus 1628. aastast Gustav II Adolfi poolt kingitud Vastseliina mõis (Nyhusen) Liivimaal, ning Ranåkeri (Ranaker, Ranakra), Sjöbergi (Siöbärg) ja Härlingstorpi mõisad Rootsis.

## Perekond
Abiellus 1608. aastal Agneta Ållonsköldiga (surnud 1641), kes oli Västergötlandi Härlingstorpist pärit Lars Jonsson Ållonsköldi (surnud 1618) tütar. 1642. aastal abiellus ta Brita Kaflega (surnud 1663), kes oli Kalmari lossi ja lääni asehalduri, Jönköpingi lääni maavanema Bengt Erlandsson Kafle (1580–1636) ja Malin Larsdotter Soopi (1596–1658) tütar.

## Viited

## Välislingid
*Elulugu (1884), lk. 300 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Elulugu (1910), lk. 177 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Elulugu (1906), lk. 533–534 Svenskt biografiskt handlexikon (rootsi keeles)
*Gustaf Elgenstierna. Den introducerade svenska adelns ättartavlor, Hästehufvud, nr 132, †, s. 770
Berlingske Tidende

**Berlingske Tidende** (algul *Kjøbenhavnske Danske Post-Tidender*) on Taani vanim ajaleht.

See ilmub alates 3. jaanuarist 1749. Algul ilmus leht kaks korda nädalas, alates 1841. aastast ilmub iga päev. Seda peetakse kodanlikuks konservatiivseks ajaleheks. See on lisaks Jyllands-Postenile ja Politikenile üks kolmest suurest Taani päevalehest. 

Septembris 2004 oli keskmine trükiarv 124 196. Alates 28. augustist 2006 ilmub tabloidformaadis.

Peatoimetaja on alates 2007. aastast Lisbeth Knudsen. 

Berlingske Tidende asutas Ernst Henrich Berling ja 1982. aastani kuulus ajaleht Berlingi perekonnale. Ajaleht kuulub Briti Mecom Groupi.

## Välislingid

*Ajalehe koduleht
Bernhard Salong

**Bernhard Salong** (28. september 1914 Tallinn – 18. aprill 1986 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener.  

Salong poksis aastatel 1929–1946 Tallinna Poksiklubis ja Spartakis, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta pidas 228 kohtumist ja võitis neist 202.

Salong oli poolraskekaalus (kuni 79,4&nbsp;kg) Eesti meister (1937) ja Eesti NSV meister (1945) ning keskkaalus (kuni 72,6&nbsp;kg) Eesti NSV meister (1941). 

Salong sai NSV Liidu meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 79,4&nbsp;kg) III koha (1944). Ta sai Spartaki üleliidulistel meistrivõistlustel esikoha (1945 ja 1946). Ta sai 1944. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks.

Salong töötas hiljem poksitreenerina ja tegutses ka poksikohtunikuna. Ta sai 1973. aastal Kalevi auliikmeks.

## Kirjandus
*Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*
*"Poksijad B. Salong ja M. Linnamägi". 1944. ESM F 167:1/A 3203. Eesti Spordimuuseumi fotokogu
*Kirjutamata memuaare: Bernhard Salong
Edmund Sepik

**Edmund Sepik** VR II/3 (2. september 1895 Tallinn – 19. september 1969 Bocholt) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Eduard Rüütel

**Eduard Rüütel** (ka **Eduard Rütel**; 21. märts 1884 Tartu – 1. oktoober 1969 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Ta õppis Tartu linnakoolis ja Odessa junkrukoolis, mille lõpetas 1906. aastal.

Alampolkovnik Eduard Rüütel teenis Vene kodusõja ajal Lõuna-Venemaal admiral Aleksandr Koltšaki vägedes 7. Uurali mägikütidiviisi staabiülemana ja hiljem 3. Uurali mägikütikorpuse staabiülemana. 

Maetud Haudi andmetel Tallinna Liiva kalmistule.

## Tunnustus
*Püha Georgi IV klassi orden, 1916
*Soome Valge Roosi II klassi ordeni komandöri rist

## Viited

## Välislingid
*Kirje ohvitseride andmekogus
Johannes Norman

**Johannes Norman** VR II/3 (3. september 1897 Põdrangu – 27. detsember 1969 Montréal) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Bergens Tidende

**Bergens Tidende** on Norras Bergenis ilmuv norrakeelne päevaleht, mis on trükiarvult Norra neljas ajaleht ja suurim regionaalne ajaleht. Ajaleht ilmub alates 2. jaanuarist 1868. Kuni 15. septembrini 2006 ilmus täisformaadis, pärast seda ilmub tabloidformaadis.

Bergens Tidende on liberaalne erakondadest sõltumatu ajaleht, mille omanikud on Schibsted, Orkla, Sparebanken Vest ja Rootsi perekond Ander.

2006. aastal oli trükiarv 87 000. 2005. aastal oli ajalehel iga päev umbes 260 000 lugejat, peamiselt Vestlandi maakonnas.

Peatoimetaja on Einar Hålien.

Ajalehel on regionaalne telekanal BTV.

## Välislingid

* Bergens Tidende koduleht
Oslo Ülikool

**Oslo Ülikool** (norra keeles *Universitetet i Oslo*; ladina keeles *Universitas Osloensis*) on ülikool Norra pealinnas Oslos. 2023. aastal paigutas ajakirja Times Higher Education edetabel selle maailmas paremuselt 126., QS-i edetabel aga 113. kohale. Tegu on Norra vanima ülikooliga.

Ülikool asutati 1811. aastal ning sellele anti Taani ja Norra kuninga Frederik VI järgi nimi Kuningliku Frederiki Ülikool (norra keeles *Det Kongelige Frederiks Universitet,* ladina keeles *Universitas Regia Fredericiana*). Praeguse nime sai ülikool 1939. aastal.

1882. aastal võeti vastu esimene naissoost üliõpilane ning 1912. aastal sai Kristine Bonneviest esimene naisprofessor. 1922. aastal pälvis endine rektor Fridtjof Nansen Nobeli auhinna esimese maailmasõja põgenike abistamise eest. 1943. aastal tabasid õppeasutust Saksa okupatsioonivõimu repressioonid. Nii 1947. aastal loodud õppelaenude süsteemi tõttu, mis võimaldas rohkematel noortel ülikooli astuda, kui ka sõjajärgse beebibuumi tõttu kasvas üliõpilaste arv 20. sajandi keskel hüppeliselt – 1970. aastal oli üliõpilasi enam kui 16 800 ehk kümme aastat varasemaga võrreldes kolm korda rohkem. 1982. aastal ületas naisüliõpilaste arv meesüliõpilaste oma. 2011. aastal tähistati pidulikult ülikooli asutamise 200. aastapäeva.

Oslo Ülikoolis anti 2020. aasta seisuga bakalaureuse- ja magistriõppes haridust 235 erialal ning doktoriõppeprogramme oli 428.

Nobeli auhinna on pälvinud viis Oslo Ülikoolis töötanud isikut.

## Rektorid

*1907–1911 Waldemar Christofer Brøgger
*1912–1918 Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne
*1919–1921 Fridtjof Nansen
*1919–1921 Axel Holst
*1921–1927 Fredrik Stang
*1928–1936 Sem Sæland
*1937–1941 Didrik Arup Seip
*1941–1945 Adolf Hoel
*1946–1951 Otto Lous Mohr
*1952–1957 Frede Castberg
*1958–1963 Johan Tidemann Ruud
*1964–1969 Hans Vogt
*1970–1972 Johs. Andenæs
*1973–1976 Otto Bastiansen
*1977–1984 Bjarne A. Waaler
*1985–1992 Inge Lønning
*1993–1998 Lucy Smith
*1999–2001 Kaare R. Norum
*2002–2005 Arild Underdal
*2006–2009 Geir Ellingsrud
*2009–2017 Ole Petter Ottersen
*2017–2025 Svein Stølen

## Vaata ka
*Põhjamaade Soouuringute Instituut

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Ilmar Kaasik

**Ilmar Kaasik** (13. oktoober 1914 Riia – 4. jaanuar 1970 London) oli Eesti (nooremleitnant) ja Saksa (kapten) sõjaväelane.
Ludvig Triik

**Ludvig Siegfried Triik** (5. märts 1898 Tallinn – 19. aprill 1970 Addiscombe, London) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja Saksa sõjaväelane (Hauptsturmführer) Teises maailmasõjas.

## Välislingid
*Temast ohvitseride andmekogus
*Foto
*Vaba Eesti Sõna = Free Estonian Word : Estonian newspaper (New York : 1949 - ) nr.19,   7. mai 1970,   lk 11
TopTen

**TopTen** on muusikatoodete hulgimüüja ja plaadifirma, mis asutati 1998. aastal.

Firma tegevjuht on Toomas Viilo, juhataja Peep Veedla, *artist-manager* Priit Seäsk.

## Helikandjad

## Välislingid
*Firma koduleht
*
EKS

**EKS** võib tähendada:
*Eesti Kardioloogide Selts
*Eesti Karusloomakasvatajate Selts
*Eesti Keemia Selts
*Eesti Kirjanduse Selts
*Eesti Kopsuarstide Selts
*Eesti Kostabi-$elts (lühend ka EK$)
*Eestirootslaste Kultuuri Selts
*erakonnaseadus

## Vaata ka
*EKmS - Eesti Kirjameeste Selts
Sandor Liive

**Sandor Liive** (sündinud 25. veebruaril 1970) on endine Eesti Energia juhatuse esimees.

Sandor Liive õppis aastatel 1990–1992 Tallinna Tehnikaülikooli keemiateaduskonnas, seejärel majandusteaduskonnas, mille lõpetas aastal 1997.

Aastatel 1992–1995 kuulus ta Kinnisvarabüroo Uus Maa juhatusse. Aastatel 1995–1998 oli ta Tallinna Sadama finantsosakonna juhataja ja finantsdirektor; aastatel 1996–1998 ka juhatuse liige.

Alates 1998. aastast kuni 30. novembrini 2014 töötas Sandor Liive Eesti Energias: algul finantsdirektori ja juhatuse liikmena, alates 1. detsembrist 2005 kuni 30. novembrini 2014 juhatuse esimehena. 

21. juunil 2011 kuni 15. juunini 2015 oli ta Eesti Suusaliidu president.

Alates 2016 aastast on Sandor Liive PAKRI Teadus- ja Tööstuspargi nõukogu esimees.

## Tunnustus

* 2013 Auleegioni orden (rüütel)

## Viited

## Välislingid
* Toivo Tänavsuu. Sandor Liive: tõeline hinnatõus alles tuleb Eesti Ekspress, 13. september 2007
* Sandor Liive teenis aastaga 2,24 miljonit EPL.ee, 1. aprill 2009
Evert Horn

**Evert Karlsson Horn af Kanckas** (11. juuni 1585 Haapsalu loss – 30. juuli 1615 Pihkva lähedal) oli Rootsi sõjaväelane. 

Sündis Haapsalu ja Narva asehalduri Karl Henriksson Horni (u 1550–1601) ja Agnes von Delwigi pojana. 

Evert Horn oli aastast 1609 Jakob De la Gardie sõjakaaslane tema Venemaa segaduste aja kampaanias. Vallutas 1611 aastal Käkisalmi ja Novgorodi ja 1612 aastal Nöteborgi. Aastatel 1613–1615 Rootsi Ingeri – Narva, Ivangorodi, Jaama ja Koporje kindralasehaldur ja 1614 ülendati feldmarssaliks. Evert Horn õpetas Ingeri sõja ajal sõjakunsti ka Gustav II Adolfile.

Ta sai surmavalt haavata Ingeri sõja Pihkva piiramisel ja maeti perekonna koori Turu toomkirikus, kuhu tema ja ta abikaasa hauamonumendi valmistas Tallinna linna ehitusmeister Arent Passer. 

Tema matustest on Zacharias Topelius kirjutanud novelli "Herr Evert Carlssons begrafning i Åbo domkyrka".

Talle kuulus 1614. aastast Mietoineni Saare külas asunud mõis (soome *[[:fi:Saaren kartano (Mietoinen)|Saaren kartano]]*), mis pärast tema surma jäi abikaasa valdusse.

## Perekond
Abiellus 1613. aastal Margareta Finckega (surn. 1647), kes oli Savonlinna (Nyslott) asehalduri, Porkala ja Autise mõisniku Gödik (Gödric) Fincke (surn.1617) ja Gennäsi mõisast pärit Ingeborg Nilsdotter Boije tütar (teistel andmetel Porkalast pärit Mätta Stensdotteri tütar). Abielust sündisid:
*Gustaf Evertsson Horn af Marienborg (1614–1666), vabahärra, feldmarssal ja riiginõunik, Ingerimaa ja Käkisalmi lääni asehaldur 1654–1657

### Sugupuu

## Viited

## Välislingid
*Elulugu (1883), lk 1505 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Elulugu (1906), lk 517–518 Svenskt biografiskt handlexikon (rootsi keeles)
*Roskildehistorie.dk: Horn af Kanckas (sugupuu)
Elli Riikoja

**Elli Riikoja** (kuni 1952 **Koff**, 2. september 1919 Suure-Jaani – 30. aprill 2008 Tallinn) oli eesti filoloog.

Ta lõpetas 1937. aastal Tallinna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi ja 1950. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal; filoloogiakandidaat (1960, Eesti TA), väitekiri "Eesti keele nimisõnade nominatiivse liitumise reeglite rahvakeelne alus". 

Ta oli 1951–1975 Keele ja Kirjanduse Instituudi noorem- ja 1976–1991 vanemteadur. Aastatel 1961–1968 oli ta ajakirja Keel ja Kirjandus toimetuskolleegiumi liige.

Propageerinud keelekultuuri, pidanud õigekeelsusloenguid koolides, asutustes ja ettevõtetes.

## Looming
Uurimisala: eesti kirjakeele grammatika, eeskätt lauseõpetus.

Avaldanud grammatikakäsitlusi eesti õigekeelsuse kohta, koostanud keskkooli õpikuid. KKI-s valminud ja 1951–1956 ilmunud grammatikaõpikute autoreid; 1957–1967 ilmunud kooligrammatika sõnavara- ja tuletusõpetuse osa autor. Toimetanud kogumiku "Eesti keele süntaksi küsimusi" (1963) ja akadeemik Johannes Voldemar Veski "Mälestuste raamatu" (1974). Aastast 1997 teinud keelekirjutistega kaastööd Justiitsministeeriumi väljaandele Õiguskeel. 

## Teoseid
Ligi 50 teaduspublikatsiooni. 
*Eesti keele grammatika VIII–X klassile (kaasautor). Tallinn 1951, 2. tr 1952
*Eesti keele grammatika X klassile. Tallinn 1954, 2. tr 1955, 3. tr 1956
*Eesti keele grammatika keskkooli VIII–X klassile (koos N. Remmeli ja J. Valgmaga). Tallinn 1957, 2. tr 1958, 3. tr 1959, 4. tr 1961
*Eesti keele grammatika IX–XI klassile (koos N. Remmeli ja J. Valgmaga). Tallinn 1964, 2. tr 1966, 3. tr 1967
*Kirjakeele ja rahvakeele vahekorrast mõningates nominatiivse liitumise rühmades. // KKI uurimused I. Tallinn 1956, lk 88–104
*Nimisõnade nominatiivset ja genitiivset liitumist mõjutavaid tegureid. Keel ja Kirjandus, 1962, nr 10, lk 612–622
*Mis nimi on substantiivina talitleva omadussõna ja kesksõna laiendil? Keel ja Kirjandus, 1971, nr 5, lk 276–282
*Lihtsat ja keerulist täiendimaalt I, II. Keel ja Kirjandus, 1972, nr 2, lk 95–102 ja nr 3, lk 165–170
*Selgitusi täiendi käsitlemiseks. Nõukogude Kool, 1972, nr 12, lk 1026–1030
*Ühte nägu, kuid eri tegu. (Lisandi ja teiste lauseliikmete sarnasusest.) Nõukogude Kool, 1974, nr 4, lk 304–309
*Eesti keele lauseõpetuse põhijooned I (kaasautor). Tallinn 1974, lk 238–407
*Vene-eesti sõnaraamat, I kd 1984, II kd 1988; III kd 1992, IV kd 1994 (kaastoimetaja) (2., parandatud trükk kahes köites 2000)
*Eesti-vene sõnaraamat, I kd 1997 (kaastoimetaja)

## Liikmesus
*1939 Korporatsioon Filiae Patriae
*1951 Emakeele Selts

## Tunnustus
*2005 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema äi oli Heinrich Riikoja, tütar on eesti filoloog Kai Adamson.

## Viited

## Kirjandus
*Kaal, H. "Filoloogiakandidaadi kraad E. Riikojale". Keel ja Kirjandus, 1961, nr 2, lk 127–128 
*Ahven, H. "Elli Riikoja 60". Keel ja Kirjandus, 1979, nr 9, lk 568 
*Metslang, H. "Zum Jubiläum Elli Riikoja". Linguistica Uralica, 1990, nr 1, lk 68–69
*Peeter Päll. "Elli Riikoja" [nekroloog]. Keel ja Kirjandus, 2008, nr 6, lk 494–495
*"Keeleuurija ja sõnaseadja Elli Riikoja". Eesti Keele Sihtasutus. 2010

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Møysaleni rahvuspark

**Møysaleni rahvuspark** on rahvuspark Põhja-Norras Hinnøya saarel. Pargile on iseloomulik mägise pinnamoega puutumatu rannikumaastik, kus teravad mäetipud kõrguvad ookeani ja fjordide kohal. Rahvuspargi kõrgeim tipp on Møysalen (1262 m).

Møysaleni rahvuspark on üks Norra vähestest mereni ulatuvatest rahvusparkidest; pargi koosseisu kuulub ka Vestpolleni fjordi haru. Lisaks mägedele on pargis ka inimtegevusest puutumata kasemetsi. 

Järskudel mäenõlvadel ja rannikualadel pesitseb rikkalikult merelinde ja närilisi. See on hea jahimaa röövlindudele – pargis pesitsevad merikotkas, kaljukotkas, jahipistrik ja rabapistrik.

Rahvuspark loodi 2003. aastal. Selle pindala on 51 km².
Målselvdalen

**Målselvdalen** on org Tromsi maakonnas Norras. Läbi oru voolab Målselva jõgi.

18. sajandi lõpus saabusid Målselvdalenisse talupoegadest asunikud Østerdalenist ja Gudbrandsdalenist.

Teise maailmasõja ajal elasid mõnda aega ühes Målselvdaleni metsamajakeses kuningas Haakon VII ja kroonprints Olav.

## Märkused

## Välislingid
*Artikkel Målselvdalenist "Store Norske Leksikon"-is
Essee (koolitöö)

**Essee** on tänapäeval laialdaselt kasutatav teadmiste kontrolli vorm. 

Kontrollitavatel lastakse kirjutada esseeks nimetatav tekst, mis  väljendab arutlevas laadis lühidalt autori arusaamist.

Esseesid kasutatakse laialdaselt ameti- või õppekohtadele konkureerimisel, õppeprogrammis teadmiste valdamise kontrolliks jne. 

Võrreldes varem sarnases rollis kasutusel olnud kirjandiga on essee arutlevam ja väljenduse vormilt vabam.
Norra kirjanike loend

*Siin on loetletud [[norra kirjandus|norra kirjanikk]]e.*

* Andreas Leigh Aabel
* Thorvald Aadahl
* Gustav Aagaard
* Oscar Aagaard
* Olav Aaraas
* Solveig Aareskjold
* Berthe Canutte Aarflot
* Ivar Aasen
* Ingeborg Arvola
* Peter Asbjørnsen
* Bjørnstjerne Bjørnson
* Ketil Bjørnstad 
* Johan Borgen
* Tor Åge Bringsværd
* Lars Saabye Christensen
* Camilla Collett
* Niels Fredrik Dahl
* Gro Dahle 
* Olav Duun
* Arnljot Eggen
* Thorbjørn Egner
* Sven Elvestad 
* Kjartan Fløgstad
* Jon Fosse
* Karin Fossum
* Nikolaj Frobenius
* Jostein Gaarder
* Johan Nordahl Brun Grieg
* Frode Grytten
* Trygve Gulbranssen 
* Knut Hamsun
* Hans Herbjørnsrud
* Vigdis Hjorth
* Henrik Ibsen
* Roy Jacobsen
* Georg Johannesen
* Alexander Kielland
* Jan Kjærstad
* Christian Krohg
* Steinar Lem
* Jonas Lie
* Unni Lindell
* Merethe Lindstrøm
* Erlend Loe
* Øystein Lønn
* Cecilie Løveid
* Maja Lunde
* Rudolf Muus
* Jo Nesbø 
* Rudolf Nilsen
* Sigbjørn Obstfelder
* Hanne Ørstavik
* Maria Parr
* Per Petterson
* Siri Pettersen
* Alf Prøysen
* Anne B. Ragde
* Fredrik Skagen
* Kim Småge
* Dag Solstad
* Tore Stubberud
* Peter Wessel Zapffe
* Þorbjörn Hornklofi 
* Linn Ullmann
* Tor Ulven
* Sigrid Undset
* Tarjei Vesaas
* Bjørg Vik
* Herbjørg Wassmo
* Jo Nesbø
Sankuru

**Sankuru** on jõgi Aafrika lääneosas Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Jõgi algab Katanga lavamaalt. Ülemjooksul on kärestikuline, voolab valdavalt põhja. Alamjooksul pöördub läände. Suubub paremalt Kasaisse. Jõe pikkus on 1230 km, see on Kasai pikim lisajõgi. Ülemjooksul nimetatakse jõge **Lubilanji**ks.
Babelthuap

**Babelthuap** ehk **Babeldaob** on saar Mikroneesias, üks Karoliinidest. Pindala 373 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 242 m (Ngerchelchuusi mägi). Kuulub Belaule.

Saar moodustab 70% riigi maismaast.     

Babelthuapil asub 10 osariiki:
*Aimeliik
*Airai
*Melekeok
*Ngaraard
*Ngarchelong
*Ngardmau
*Ngatpang
*Ngchesar
*Ngeremlengui
*Ngiwal
Interflug

**Interflug** oli aastatel 1958–1991 tegutsenud Saksa DV riiklik lennufirma. Lennujaama baasjaam oli Berliini Schönefeldi lennujaam.

1. juulil 1955, pärast Berliini Schönefeldi lennujaama tsiviilkasutusse andmist, alustas tegevust Saksa DV esimene lennufirma Deutsche Lufthansa, mida peeti Weimari vabariigi ja Kolmanda riigi aegse lennufirma *Deutsche Luft Hansa* järglaseks, kuigi Lääne-Saksa Lufthansa oli õigused brändi kasutamiseks juba 1954. aastal endale ostnud.

Kui sai selgeks, et Deutsche Lufthansa kaotab kohtuasja, loodi 18. septembril 1958 Interflug nn tagavarafirmana, mis tegi tšarterlende. Lufthansa takistas Deutsche Lufthansa vastuvõtmist Rahvusvahelisse Lennutranspordi Ühendusse, ka Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni liikmeks ei saanud Deutsche Lufthansa saada, kuna kumbki Saksamaa ei kuulunud toona ÜRO-sse. Seepeale likvideeriti Deutsche Lufthansa 1. septembril 1963 ja Interflugist sai Saksa DV uus riiklik lennufirma.

Interflugi omanik oli Saksa Demokraatlik Vabariik. Ettevõte koos 8000 töötajaga allus Saksa DV Riiklikule Kaitsenõukogule, millele kuulus kõrgeim kontroll Saksa DV relvajõudude üle. Enamik Interflugi piloote olid Rahvusliku Rahvaarmee (NVA) reservohvitserid ja seega pidid nad ka olema Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei (SED) liikmed, kõiki ettevõtte lennukeid tohtis igal ajal rekvireerida sõjaväelistel eesmärkidel. Näiteks 1978–1982 ettevõtte direktoriks olnud Klaus Henkes oli enne ametisse nimetamist olnud Saksa DV õhuväe kindral. Lennuteenindaja kandidaadid pidid saama Stasi heakskiidu, mille käigus uuriti nende nn poliitilist usaldusväärsust, et vältida spionaaži ja põgenemist Läände. Meeskondadel ei lubatud vennastuda mittesotsialistlike maade meeskondadega.

1980. aastatel oli ettevõtte lennukipark vananemas, Nõukogude lennukid kulutasid palju rohkem kütust kui Lääne omad ja müra tõttu pidid firma lennukid maksma palju suuremaid maandumismakse.

Pärast Saksamaa ühinemist 1991. aastal ettevõtte tegevus lõpetati, viimane lend Berliinist Viini ja tagasi Tu-134 lennukiga toimus 30. aprillil 1991.

## Lennukipark
Pikka aega kasutas Interflug ainult Nõukogude Liidu ja Tšehhoslovakkia päritolu lennukeid.

### Lennukipark 1989. aastal

### Varem kasutatud lennukid

* Antonov An-2
* Antonov An-24
* De Havilland Canada Dash 8-100
* Iljušin Il-14
* Let L-410
* Aero Ae-45

## Sihtkohad
### 1959
#### Riigisisesed (suleti 1980)
* Barth (Saksa DV)
* Dresden (Saksa DV)
* Erfurt (Saksa DV)
* Heringsdorf (Saksa DV)
* Karl-Marx-Stadt (Saksa DV)
* Leipzig (Saksa DV)
#### Rahvusvahelised
* Sofia (Bulgaaria)
* Belgrad (Jugoslaavia)
* Budapest (Ungari)
* Bukarest (Rumeenia)
* Moskva (Vene NFSV) (vahepeatus Vilniuses)
* Praha (Tšehhoslovakkia)
* Tirana (Albaania)
* Varssavi (Poola)
* Vilnius (Leedu NSV)
### Hilisemad
#### Aafrika
* Addis Abeba (Etioopia)
* Alžiir (Alžeeria)
* Brazzaville (Kongo)
* Conakry (Guinea)
* Dar es Salaam (Tansaania)
* Freetown (Sierra Leone)
* Hartum (Sudaan)
* Kairo (Egiptus)
* Luanda (Angola)
* Maputo (Mosambiik)
Valdeko Vende

**Valdeko Vende** (12. oktoober 1920 – 2. aprill 2009) oli eesti insener ja kodu-uurija. 

## Hariduskäik
*1940 Hugo Treffneri Gümnaasium
*1948 Tallinna Polütehniline Instituut (elektriinseneri eriala)

## Töökäik
Oli aastatel 1949–1960 Volta tehases elektriinsener, laborijuhataja, peakonstruktor ja peainsener; aastatel 1960–1992 Tallinna Elektrotehnika Instituudi konstrueerimisosakonna juhataja.

## Uurimisvaldkonnad
Ta uuris peamiselt Tallinna ajalugu, sealhulgas arhitektuuri, seltside, kinode, fotograafia ja liikluse ajalugu.

Tal oli ulatuslik vanade postkaartide kogu, mida kasutasid ka kutselised ajaloolased.

Valdeko Vende esines raadios ja televisioonis muu hulgas rubriikidega "Vana postkaart" ja "Väljavõtted ajalehtedest 100 aastat tagasi" saates "Meelejahutaja".

## Teoseid
*"Esimesest autost viimase voorimeheni". Valgus 1976. 2. trükk, Perioodika 1989 (ISBN 5797901617)
*"Filokartia". Valgus 1981
*"Ununenud Tallinn". Perioodika. 1990. ISBN 5797902303
*"Eesti postkaart 1894–1994" (koos Rein Loodusega). Olion. 1995. ISBN 5460000866
*"Tallinna kohvikud". 1996. ISBN 9985602439

## Tunnustus
*2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk
*2002 – Tallinna teenetemärk

## Isiklikku
Ta oli kunstiajaloolase Ella Vende ja sõjaväelase Jakob Vende poeg. Tema poolvend isa teisest abielust oli tõlkija Kullo Vende. 

Viimased viis eluaastat oli ta pime.

## Viited

## Kirjandus
*EE, kd 14. Tallinn 2000. Lk 598

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Stiklestadi lahing

**Stiklestadi lahing** (norra *Stiklarstaðir*) toimus 29. juulil 1030 Stiklestadis (tänapäeva Verstadi vallas). See on Norra ajaloo üks kuulsamaid lahinguid, kuna selles lahingus sai surma Norra kuningas Olav II. Aasta ja viie päeva pärast kuulutati ta pühakuks.  

Lahing toimus ristiusu vastu võtnud Olav II Haraldssoni vägede ja paganlike vürstide kogutud 7000 talupojast koosnenud maleva vahel. Kuigi Olav II hukkus ja kristlased kaotasid lahingu, kinnistus sellega Norra ristiusustamine. Olav II maeti samasse, kuid tema põrm kaevati kolme aasta pärast välja ja leiti, et see oli värske, nagu oleks ta äsja surnud. Ta maeti ümber Nidarosi toomkiriku krüpti. 

19. ja 20. sajandil on lahingut sageli ületähtsustatud, seostades seda ühtse Norra riigi sünniga.

Snorri Sturluson on kirjeldanud seda lahingut "Heimskringlas".

## Märkused
Gustaf Evertsson Horn

Vabahärra **Gustaf Evertsson Horn af [[Alūksne|Marienborg]]** (1614 Autise mõis, Lemu, Soome – 27. veebruar 1666 Stade, Bremen-Verden) oli Rootsi sõjaväelane ja riiginõunik. 

Sündis 1614. aasta Issanda taevaminemise pühal feldmarssal Evert Horni (1585–1615) ja Margareta Fincke (surnud 1647) pojana. 

Teenis välja kapteni 1635, koloneli 1640 ja ratsaväekindrali 1647 auastme. 30. aprillil 1651 tõsteti ta koos onupoja, Kuramaa rügemendi ülema Henrik Henriksson Horniga (1618–1693) Rootsi vabahärraks ja immatrikuleeriti 1652. aastal Rootsi rüütelkonda Horn af Marienborg vabahärrasuguvõsana nr 21. Samal aastal ülendati kindralleitnandiks. 

3. oktoobrist 1653 oli ta riiginõunik ning aastatel 1654–1657 Ingerimaa ja Käkisalmi lääni kindralkuberner. Vene-Rootsi sõja ajal sai 1656. aastal kindraliks ja 1658. aastal riigikahurmeistriks. 31. märtsil 1663 ülendati ta feldmarssaliks ja sai Bremen-Verdeni kindralkuberneriks. 

Ta maeti perekonna koori Turu toomkirikus.

## Perekond
Abiellus 20. augustil 1638. aastal Maria Mörneriga (1619–1643), kes oli Västernorrlandi ja Västerbotteni maavanema Stellan Otto von Mörneri (1580–1645) ja tema esimese naise Maria von der Grünau (1583–1634) tütar. Abielust sündisid:
*Maria Horn, abiellus Jacob Johan Taubega (1624–1695);
*Evert Horn af Marienborg (1640–1687), vabahärra, sõjaväelane, abiellus 1669. aastal Tartu õuekohtu presidendi, krahv Gabriel Gabrielsson Oxenstierna af Croneborg (1618–1647) ja Brita Jönsdotter Kurcki (u 1625–1671) tütre, Märta Gabrielsdotter Oxenstiernaga (1640–1677/87). 

Teist korda abiellus 1644. aastal Barbara Kurckiga (surnud 1658), kes oli riiginõunik Jöns Knutsson Kurcki (1590–1652) ja tema esimese naise, Fiholmi mõisast pärit Märta Gustafsdotter Oxenstierna (u 1586–1632) tütar. Märta isa Gustaf Gabrielsson Oxenstierna oli Eestimaa asehaldur aastatel 1585–1588.
*Märta Horn, aastast 1660 Karl X Gustavi kammerhärra Anders Lilliehööki (1635–1685) esimene abikaasa.

Kolmas abikaasa oli 19. märtsist 1661 Maria Silfverhielm (surnud 1712), kes oli Arvid Isaksson Silfverhielmi tütar ja pärast Gustaf Horni surma abiellus 1673. aastal Turu õuekohtu presidendi Ernst Johan Creutziga (1619–1684). Abielust sündis: 
*Karl Horn af Marienborg (u 1665–1711), vabahärra, kammerhärra, 1697. aastast Rootsi saatkonna marssal Rijswijkis, aastast 1685 Elsa Creutzi abikaasa.

## Viited

## Välislingid
*Elulugu (1909), lk. 1117 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Carl Georg Starbäck, Per Olof Bäckström : ''Berättelser ur svenska historien'' 1885–1886 (sugupuu)
*Roskildehistorie.dk: Horn af Kanckas (sugupuu)
Eludrooge ego-ordule

**"Eludrooge ego-ordule"** on Ilmar Laabani palindroomide teemaline raamat.

Raamat ilmus Jaan Malini koostatuna Eesti Keele Sihtasutuse väljaandel aastal 2008 (ISBN 9789985792209).

Stockholmis elav professor Teddy Hultberg kirjutas Ilmar Laabani ja palindroomide kohta: "Ükski teine meie kaasaegseist ei kirjutanud nii palju palindroome ja anagramme kui sürrealist, poeet ja kriitik Ilmar Laaban. Meie laiuskraadidel oli ta palindroomide ja anagrammide kroonimata kuningas."

## Kirjandus
*Ehin, Andres 2008. Ah üdi embate? Mingi oig nimetab meid üha. *Keel ja Kirjandus* 11: 895–896. [Retsensioon Laabani raamatule.]
*Jürgen Rooste arvustus raamatule „Eludrooge ego-or­dule”. Looming 2008, nr. 12, lk. 1906—1907
*"Ilmar Laaban "Eludrooge ego-ordule"" Eesti Ekspress. Areen, 8. august 2008
III üldlaulupidu

**III üldlaulupidu** toimus 23.–25. juunil (vkj. 11.–13. juunil) 1880 Tallinnas. Laulupeo üldjuhid olid Johannes Kappel ja pasunakoore juhatanud David Otto Wirkhaus. Ametlikult palus peo korraldanud Lootuse selts luba Aleksander II 25. valitsemisaasta tähistamiseks.

Carl Robert Jakobson ja tema mõttekaaslased heitsid kahele esimesele üldlaulupeole ette liigset saksa- ja kirikumeelsust. Kurdeti, et Tartusse jõuab liiga vähe koore ja ka kuulajad on vaid ühest piirkonnast. Johann Voldemar Jannseni väimees Heinrich Rosenthal hakkas Tallinnas koostama oma peotoimkonda, jäädes ise asepresidendiks. Presidendiks kutsuti arstiteadlane Carl von Wistinghausen. 

Peotoimkonda kuulusid veel kirjatoimetaja A. Einvald, kirikuõpetaja Woldemar Grohmann, endine maakohtusekretär Ed. Koch, kooliõpetaja H. Stein, Tallinna linnavolinik Thomas Jakobson, kaupmees C. Langebraun, kaupmees Andreas Brommig, Tallinna Jaani kiriku köster Assmuth, sadulsepp O. Moorfeldt, ametnik Paul Wender, kaupmees H. Schiffer ja kingsepp Treumann.

Peol osalesid meeskoorid ja puhkpilliorkestrid. Kokku osales 48 esinejate rühma 782 tegelasega.

Peoplats asus Kadrioru läheduses Lutheri heinamaal, mida praegu tähistab Köleri tänava lõpus asuv laulupeo mälestuskivi. Teisel päeval oli peol hinnanguliselt 10 000 pealtvaatajat.

## III üldlaulupeo kava
**<u>1. päev</u>**:

**Väägvere orkester lauljate kaasalaulmisega**
* "Meil tuleb abi jumalast" (koraal)
**Meeskoor**
* "Isamaa" (H. Preisz)
* "Laul" (Louis Spohr)
* "Vaasa marss" (C. Kollan)
* "Armastuse kiitus" (August Neithardt)
*Jakob Hurda pidukõne*

**Meeskoor**
* "Jumal on suur" (Bernhard Klein)
* "Mets ja maailm" (Carl Maria von Weber)
* "Ilus oled isamaa" (Karl August Hermann)
* "Laulgem" (Johannes Kappel)
* "Kodu" (eesti rahvaviis)
**Orkester**
* "Lodoiska opera ouverture" (C. Kreutzer)
*R. Kallase pidukõne*

**Meeskoor**
* "Oh helde Jeesus" (Giovanni Pierluigi da Palestrina)
* "Sind surmani" (Aleksander Kunileid)
* "Ööpik" (Johannes Kappel)
* "Üksinda" (saksa rahvaviis)
* "Nüüd üles, Vene alamad" (Johann Voldemar Jannsen)
**Meeskoor ja orkester**
* "Keisrilaul" (A. Lvov)
**<u>2. päev:</u>**

**Üksikkooride esinemine**

**Ühendkoor**
* "Süda tuksub" (eesti rahvalaul)
* "Vaeslapse õhtulaul" (eesti rahvalaul)
* "Rongikäigu laul" (rootsi "Orsa marsi" viis) 

## Viited
5. http://sa.laulupidu.ee/ajalugu/iii-laulupidu/
Saha kabel

**Saha kabel** asub Harju maakonnas Jõelähtme vallas Saha külas. Kirikliku pärimuse alusel püstitati siiani püsiv kivikabel samal ajal kui Pirita klooster ja Kanuti gildi maja Tallinnas. Kabelikoht on märgitud ka Taani hindamisraamatus 1241. 

Pärimuse järgi püstitati kabel taanlase Nicol Tuwe poolt merehädast pääsemise eest seal varem asunud tamme asemele. 

Kabeli kaitsepühak on Püha Nikolaus.

Kabel on ristkülikukujulise põhiplaaniga, kahevõlvikuline paekivist hoone, millel puudub kooriruum. Saha kabelit on peetud ka Pirita kloostri miniatuurvariandiks. Sellele annavad aluse sarnased tugipiilarid, teravkaarsed ehisraamistusega aknad ja läänes asuv suur raidportaal kõrge viilkatuse all. Pirita kloostrile osutab ka loodenurgas taastatud keerdtrepitorn, mis Pirita kloostris paiknes hoone kagunurgas. Samuti vihjavad Pirita kloostri eeskujudele Saha kabeli tugipiilarid, mis esinevad kabeli nurkades ristpaarikutena (mitte diagonaalse üksikpiilarina nagu hilisgootikas tavaliselt), olles Eesti 15. sajandi arhitektuuri haruldane ilming. Pirita eeskujule näib osutavat osaliselt restaureeritud altarilaudki, mis proportsioonidelt ning kujunduselt ei erine kloostris arvukalt esinenud kõrvalaltaritest.

Saha kabel oli keskajal Harjumaa Jüri kihelkonna Jüri kiriku hooldusel, 17. sajandist kuulus  Jõelähtme kihelkonna Jõelähtme kiriku juurde. Kohalikud ei tahtnud seda kabelit eriti kasutada ja käidi rohkem Jõelähtme kirikus jumalateenistustel ja kabeli seisukord halvenes. Pärast Põhjasõda, 1725. aastal, oli kabel juba väga viletsas seisus. 1736. aastal olevat kabelit seest kohendatud ja altarit parandatud. Kabeli restaureerimistöid tehti 1960. aastatel.

Saha kabelit omab ja haldab Jõelähtme vallavalitsus. Kabeli uksed on pidevalt avatud, ürituste korraldamisel palutakse tegevus kooskõlastada pöördudes kirjalikult vallavalitsuse poole.

## Pilte


Pilt:Saha kabel (6).JPG|Saha kabeli interjöör
Pilt:Saha kabel (5).JPG|Saha kabeli aken
Pilt:Saha kabeliaed.jpg|Ristid kabeliaias
Pilt:Cemetery near Saha chapel - panoramio.jpg|Saha kabeliaed
Pilt:Rõngasrist Saha kabeliaias.jpg|Rõngasrist kabeliaias

## Viited

## Kirjandus
* *Jõelähtme kirik ja kogudus 18. sajandi esimesel poolel. Pastor Heinrich Christopher Wrede ja tema ametijärglaste kroonikamärkmeid*. Tallinn, 2006, lk 317–319 (allikas)
*[SAHA KABEL. Ajalooline ülevaade](https://joelahtme.ee/documents/381171/13056250/Saha+kabeli+ajalooline+%c3%bclevaade++(%c3%bclevaade+on+sisulisel+ja+keelelisel+toimetamisel).pdf/591939e4-139a-481c-bb1a-10870e2e5521?version=1.0), Tallinn, 2017. Koostajad: Mari Luukas, Sirli Oot

## Välislingid

* 
*Näitused:Saha_kabel
*Ain Mäesalu, Saha kabel, EESTI LUGU 75. Saha kabel, 13. mai 2006
Norra linnade loend

**Norra linnade loend** loetleb Norra linnad 2009. aasta seisuga.
Norra keeles on linn kui nimetus "*by"*. Linnad olid vanasti jaotatud *kjøpstad'<nowiki/>*ideks (turulinn) ja *ladested*'ideks (väike sadam), igal linnal olid omad eriõigused. Linnade erilised kauplemisõigused tühistati 1857 ja linnade klassifikatsioon tühistati 1952 ja asendati tavalise klassifikatsiooni *by*'ga.

1. jaanuarist 1965 individuaalsete linna pealt pandi rõhk vastutava maakonna peale.

Aastatel 1960–1965 liideti palju Norra maakondi.

Alates aastast 1997 peab vallas olema vähemalt 5000 elanikku, et seda linnaks lugeda.

Oslo, asutatud aastal 1000, on Norra pealinn ja samas ka Norra suurim linn.

Norras on 96 linna ja 1 mägilinn (*bergstad* Røros). Enne 1996. aasta seadusega tehtud muudatust oli Norras 47 linna.

## Viited