open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kõrgessaare valla vapp

**Kõrgessaare valla vapp** on Hiiu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kõrgessaare valla vapp.

Vapp kinnitati 21. juunil 1994 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui Kõrgessaare vald ühines Kärdla linnaga. Uue valla nimeks sai Hiiu vald ning kasutusele võeti Hiiu valla vapp.

## Vapi kirjeldus
Vapikilbi sinise välja jagab hõbedane põlvjaotus, millest kasvab välja kolm risti. Kilbi alaservas kaks sinist lainelist joont.

## Põhjendus
Vapi kujunduses arvestatud aspektid: Kõrgesaar poolsaar, legendiga seotud Ristimägi, Reigi kirik.

## Vaata ka
*Kõrgessaare valla lipp
*Hiiu valla vapp
*Hiiu maakond

## Välislingid
*Kõrgessaare valla sümboolika valla kodulehel
*Kõrgessaare valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Käina valla vapp

**Käina valla vapp** on Hiiu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Käina valla vapp.

Vapp kinnitati 10. mail 1995.

## Vapi kirjeldus
Rohelisel kilbil on selle alumisest servast tõusev kuldne viljapea, mille kohal kõrvuti kaks hõbedast õllekannu.

## Põhjendus
Vapitunnused iseloomustavad Käina valda kui Hiiumaa peamist viljakasvatusala ja seostuvad selle kandi elanike etnograafilise nimetusega.

## Vaata ka
*Käina valla lipp

## Välislingid
*Käina valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Suuresadama

**Suuresadama** (ka **Suursadama**) on küla Hiiumaa valla idaosas Kärdla ja Suuremõisa vahelisel alal Läänemere ääres. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda.

Küla piirneb põhjas ja idas Läänemerega, läänes Kõlunõmme ning lõunas Sääre külaga.

## Nimi
Kohanime on mainitud 1782 kui *Tiefhaven* ja 1798 *Tiefenhafen*. Paul Ariste järgi tuletus kohanimi sõnadest suur ja sadam.

## Loodus

Suuresadama idaosas eendub Sääre nina. Külas asub Hopi järv. Küla alale jääb Pikkrahu. Küla piirneb loodes Kukka lahega.

## Elanike arv
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 8 inimest. Kõik elanikud olid eestlased. 2021. aasta rahvaloenduse alusel elas külas 10 püsielanikku. 

## Talud
**Suuresadama ajaloolised talud 1939** 

## Ajalugu

Ala on ajalooliselt kuulunud Hiiu-Suuremõisa mõisa alla. Küla oli moodustunud enne Teist maailmasõda, kuid liideti sõja järel Sääre külaga. Omaette küla moodustati taas 1997. aastal.

## Taristu

Külas asub Hiiumaa Suursadam. Külas lõpeb Tempa–Suuresadama tee, kust küla lõunapiirilt saab alguse Säärenina tee.

## Kultuur
Suursadama lubjaahi on pärandkultuuriobjekt. Külas asus eramuuseum. Hopi talus on unikaalse, nn peaga tuuliku asukoht. 2017 lasti sadamas vette Hiiumaa halulaev. Külast pärines purjetaja William von Wirén. Kuni 1948. aastani tegutses külas Suursadama Invaliididekodu.

## Ettevõtlus
Suuresadamas asub Ungru Resto söögikoht. Varem oli piirkond tuntud Hiiumaa peamise laevaehituse alana. Enne 16. sajandi lõppu alustati Suursadamas ka lubja põletusega. Sajand hiljem asusid seal elling, sepikoda ja köiepunumistöökoda.

Aastatel 1952–1959 asus Suursadamas Hiiumaa kalakombinaat ja aastatel 1961–1966 kohaliku kalurikolhoosi keskus.

## Vaata ka
*Eesti külade loend

## Pilte

Pilt:Suursadam_piirivalvekailt.jpg|Vaade Suursadamale Piirivalvekailt
Pilt:Suursadama_ait1.jpg|Suursadama ait.jpg
Pilt:Baltic coast near Suuresadama, July 2009.jpg|Mererand Suuresadama lähedal


## Viited

## Kirjandus
*Endel Saar. "Suuresadama lood." Ajaleht Hiiumaa: maakonnaleht, mis ilmub aastast 1949, nr. 51, 5. mai 1998 lk 4 alates
*Endel Saar. "Kas Suursadam või Suuresadama?" Ajaleht Hiiumaa: maakonnaleht, mis ilmub aastast 1949, nr. 83, 20. juuli 2002 lk 2
Sadul (täpsustus)

**Sadul** on eesti keeles mitmetähenduslik sõna:

* **[[sadul]]** on kasutusel ratsutamisel
* **[[Sadul (jalgrattal)|sadul]]** on jalgratta osa. 
* **[[Sadul (geoloogia)|sadul]]** on geoloogia mõiste
* **[[Sadul (geograafia)|sadul]]** on geograafia mõiste
* **[[Sadul (muusika)|sadul]]** on muusikariista osa
* **[[Sadul (torul)|sadul]]** on tükk, mis kinnitatakse ümber toru, et teha uut väljundit või katta auku
Veski (täpsustus)

***[[Veski]]** on ehitis või ettevõte, kus jahvatatakse teravilja.
***[[Veski (tehnika)]]** on materjalide jahvatamise seade.
***[[Veski (strateegiamäng)]]** on lauamäng.
***[[Veski (Märjamaa)]]** küla asub Raplamaal Märjamaa vallas.
***[[Veski (Kanepi)]]** küla asub Põlvamaal Kanepi vallas.
***[[Veski (perekonnanimi)]]**

## Vaata ka
***[[Veski looduskaitseala]]** asub Põlvamaal Kanepi vallas.
***[[Veski mõis]]** asus Tartumaal Kambja kihelkonnas.
***[[Veski posti raudteepeatus]]** asus Tallinnas kitsarööpmelisel Tallinna–Viljandi raudteeliinil.
***[[Veski raudteepeatus]]** asus Põlva maakonnas Värska vallas.
***[[Veski tee]]** asub Harjumaal Rae vallas.
***[[Veski tänav]]**
***[[Veski vald]]** asus Tartumaal 1939–1950.
***[[Saeveski]]** on ettevõte või ehitis, kus saetakse laudu.

## Kirjandus
*Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009.  http://www.eki.ee/dict/ekss/
Tuuleveski

**Tuuleveski** ehk **tuulik** on ajam või ehitis, mis muundab tuule kineetilise energia mehaaniliseks energiaks ehk saab tööks vajaliku energia tuulest. 

Varem kasutati tuuleveskeid peamiselt vilja jahvatamiseks ja vee teisaldamiseks, tänapäeval kasutatakse tuuleveskite kaasaegseid analooge – elektrituulikuid – peamiselt elektrienergia tootmisel.  

Tuulikute müra vaigistamiseks uurivad teadlased kakuliste tiibu.  

## Nimetus
Sõna *veski* on mugandus sõnast *vesikivi* ja tähistanud algselt vee jõul jahvekivisid käitavat seadet. Kuna tuule jõul töötavad veskid võeti kasutusele hiljem, siis lisati juba mugandunud sõnale *veski* eesliide *tuule-*.

Mitmesuguste ülesannete täitmiseks kasutatavate veskite jaoks on samal põhimõttel tuletatud vastavaid nimetusi. *Jahuveskit* kasutati teravilja jahvatamiseks, *kuivendusveskit* vee jõkke või veehoidlasse pumpamiseks, *õliveskit* seemnetest õli eraldamiseks, *paberiveskit* paberi valmistamiseks, *saeveskit* puidu saagimiseks.

## Tuuleveskid Eestis

Esimesed teated tuuleveskitest Liivimaa alal pärinevad 14. sajandist. Tuuleveskite ehitamisel võeti eeskuju Lääne-Euroopast, kus valmistati kogu kerega tuulde pööratavaid pukktuulikuid. Selliseid tuulikud esinesid Lääne-Eestis rannarootslaste aladel, Läänemaal, Pärnumaal ja Lõuna-Harjumaal, Saaremaal ja Hiiumaal. Ühtlasi olid tuulikud sealkandis ka talu iseolemise sümboliks.

Mujal Eestis kerkisid mõisate juurde suured peast pööratavad Hollandi tüüpi tuulikud. Nende ehitamine hoogustus eriti 19.–20. sajandi vahetusel, sest siis laienes taoliste tuulikute ehitamise õigus ka talupoegadele. Tuulikuid kerkis kogu Eestis.

Eesti traditsioonilistes paekasutuspiirkondades (Harjumaal, Lääne-, ja Ida-Virumaal, Järvamaal Pandivere kõrgustikul ja Raplamaal) levisid enamasti üleni kivist tuuleveski kehandid, Lõuna-Eestis esines rohkem puitkerega Hollandi tüüpi tuulikuid.

## Pildid

Fail:Tuuleveski Muhul1.jpg|Andruse talu tuulik Koguva külas Muhu saarel
Fail:Lagunev Vaikna tuuleveski Laukna külas, Rapla maakonnas.jpg|Lagunev Vaikna tuuleveski Laukna külas Raplamaal
Fail:Bockwindmuehle01.JPG|Tuulik Anglas
Fail:Mihkli Talumuuseum 2009 - 003.JPG|Pukktuulik Mihkli Talumuuseumis Saaremaal
Fail:Estonia wiatrak.JPG|Kukruse mõisa tuuleveski Jõhvi lähedal
Fail:Valtu mõisa -Puraviku- tuuleveski.jpg|Valtu mõisa Puraviku tuuleveski
Fail:Angla tuulikud Saaremaal.jpg|Angla tuulikud Saaremaal
Fail:Mäksa valla vapp.jpg|Tuuleveskit on kujutatud endise Mäksa valla vapil 


## Vaata ka
*Tiivik
*Tuuleenergia

## Viited

## Kirjandus
* "Vanad Eesti pukktuulikud". Koostanud V. Fuchs. Eesti Riiklik Vabaõhumuuseum, Valgus. Tallinn 1971. 48 lk
*Karl Tihase. "Eesti talurahvaarhitektuur". Kunst. Tallinn 1974. 380 lk
Olecko

**Olecko** (saksa keeles kuni 1928. aastani **Marggrabowa**, 1928–1945 **Treuburg**) on linn Kirde-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Olecko maakonna ja Olecko valla keskus.

Olecko asub Masuurias Masuuria järvedelaval Suwałki kõrgustikul kohas, kus Lega jõgi väljub Suurest Olecko järvest, järve kagukaldal. Oleckost läheb maantee põhja poole Kaliningradi oblasti piiril olevasse Goldapisse ja lõuna poole Ełki, lääne poole Gizyckosse ja ida poole Suwałkisse. Hõreda liiklusega raudtee läheb Goldapisse, Ełki ja Suwałkisse. Ełki–Goldapi liin avati 1879 ja Suwałki liin 1908.

Olecko asutas Preisimaa hertsog Albrecht von Hohenzollern 1. jaanuaril 1560. Linna slaavipärane nimi Marggrabowa oli masuuria keeles ja tuli sellest, et tema isa oli olnud Brandenburg-Ansbachi markkrahv. Albrechti ema Sophia Poolast oli Poola kuninga Kazimierz IV tütar, mistõttu Albrecht oskas tõenäoliselt mingil määral masuuria ja poola keelt.

Olecko vapil on kujutatud Brandenburgi punane kotkas ja Hohenzollernite mustvalged värvid.

Linna asukohas oli juba 1544 jahimaja, mille nimi oli Oletzko. 1619 rajati järves olevale poolsaarele teisele poole Lega jõge Oletzko loss. Loss sai piirkondlikuks halduskeskuseks.

1709 tabas linna katkuepideemia, mille tagajärjel linna 1198 elanikust 1100 surid ja 98 jäid ellu.

1818–1945 oli Olecko Olecko kreisi halduskeskus. 1920 korraldas Rahvasteliit Ida-Preisi rahvahääletuse küsimuses, missugused Ida-Preisimaa piirkonnad peaksid kuuluma Poolale ja missugused Preisimaale. Kogu kreisis anti Poolaga liitumise poolt üksnes 2 häält, nii et see jäi Saksamaale. 21. detsembril 1928 anti kohanimede saksastamise käigus linnale nimeks Treuburg, mis tähendab ustavat linna. 1933 anti kogu kreisile nimeks Treuburgi kreis.

Alates 1945 kuulub Olecko Poolale. Samal aastal sai ta tagasi oma ajaloolise nime. Alates 1975 kuulus ta Suwałki vojevoodkonda, alates 1999 Warmia-Masuuria vojevoodkonda.

Olecko sõpruslinnad on Gussev (Venemaa) ja Jõhvi (Eesti).

## Viited

## Välislingid

*Linna koduleht
Olecko maakond

**Olecko maakond** on 2. järgu haldusüksus (maakond) Kirde-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas.

Maakonnas on neli valda: Kowale Oleckie, Olecko, Świętajno ja Wieliczki vald.

## Välislingid

* Olecko maakonna koduleht
Suitsutusrohi

**Suitsutusrohi** on aromaatne aine, mis sageli on segatud taimset või loomset päritolu eeterlike õlidega. Suitsutusrohtu põletatakse suitsu saamiseks religioossetel, terapeutilistel ja esteetilistel kaalutlustel. Minevikus kasutati Hiinas ja Jaapanis viirukit ajamõõtmisvahendina. Suitsutusrohul on tähtis kultuslik roll budismis ning ka mõningates kristlikes denominatsioonides.

## Vaata ka
*Viiruk
*Lõhnaküünal
Aravete

**Aravete** on alevik Järva maakonnas Järva vallas. Ta asub Pärnu–Rakvere tee ääres, Aegviidu-Neitla oosistu lõunaosas kolmel rööpselt kulgeval oosil.

Enne 2017. aasta haldusreformi kuulus alevik Ambla valda.

Aravete alevik moodustati 1975. aastal Aravete küla ja Maarja töölisasula ühendamisel. Ta koosneb kahest eraldi asuvast asumist – Aravete ja Maarjamõisa.

Aravete asula oli Aravete kolhoosi keskuseks ja on siiani piirkonna üks suuremaid tööandjaid. Suurimad tööandjad on Aravete Agro OÜ, AS Aravete Saeveski, Aravete Metallitööde OÜ, Saint-Gobain Eesti AS tehas Optimix, EPK OÜ, Aravete Kütus AS ja ka talumajapidamised. Säilinud on ka põllumajanduslikku tootmist. Ettevõtted on põhiliselt loodud 20 aastat tagasi toiminud ettevõtete ja kolhoosi materiaalsel baasil. Lisaks eraettevõtetele asuvad Aravete territooriumil riikliku struktuuri asutustena Järvamaa Päästeteenistuse Aravete Tugikomando ja Järva Politseiprefektuuri Aravete Politseijaoskond. Samuti asub valla eakate hooldekodu ja spetsiaalselt lasteaiaks ehitatud kahekorruselises hoones asuv lasteaed Aravete alevikus.

Aravetel asub RMK Järvamaa metskonna keskus.

## Vaatamisväärsused ja vaba aeg

Vaatamisväärsuseks on Aravete haldushoone, mis on arhitekt Arvi Aasmaa projekti järgi 1981. aastal valminud funktsionalismi tunnusjoontega kahekorruseline hoone aleviku keskel. Praegu asub endises kolhoosikeskuses pood ja mõni väiksem asutus. Põhja-Järva Kooli hoone vanem funktsionalistlikus stiilis osa valmis 1941. aastal ja arhitekt Ignar Fjuki projekti järgi ehitatud postmodernistlik kolmekorruseline õppekorpus 1985., võimla 1988. ja ujula 1991. aastal.

Huvitavad on veel Aravete karstiala ja allikad, koolimaja ümber olev looduskaitse alune park, muuseum endises Kurisoo mõisahoones. Vaatamisrõõmu pakuvad ka Sääsküla ojale rajatud Mägise veehoidla (rahvasuus Preediku) ning vabaõhuürituste koht Kangrumäel koos lähedalasuva Kangrumäe sipelgaalaga. Metsas järskudel oosidel on talvel valgustatud suusarada ja suvel töötab Aravete kardirada, mis rajatud endise jahilaskmise õppe- ja puhkehoone asemele. 1980. aastatel oli Eesti muusikasõprade hulgas tuntud igasuvine üritus "Aravete jazz", mille traditsiooni 2006. aastal uuesti elustada püüti.

## Galerii

Aravete kultuurimaja, september 2021.jpg|Aravete kultuurimaja
Aravete kardirada.jpg|Aravete kardirada
Aravete allikad2.JPG|Aravete allikad
Kurisoo mõisa peahoone2.jpg|Kurisoo mõisa peahoone ja Aravete külamuuseum


## Vaata ka
* Aravete raamatukogu

## Viited
Apokalüptika

**Apolalüptika** ehk **apokalüptism** ehk **apokalüptitsism** tähendab lääne päritoluga eshatoloogilisi maailmavaateid mis käsitlevad krüptilisi ilmutusi Jumala-poolse äkilise, dramaatilise ja kataklüsmilise sekkumise, inimkonna üle kohtumõistmise ja sellele järgneva valitute võimu kohta.

Juudikristliku traditsiooni arhetüpaalne apokalüptiline teos on Taanieli raamat. See on ainus apokalüptiline teos, mis on lubatud heebrea piibli kaanonisse, samuti nagu Ilmutusraamat on ainus Uue Testamendi apokalüptiline teos. Kuigi nii juudi kui kristlikelt autoritelt on arvukalt muid apokalüptilisi teoseid, järgivad need paljuski Taanieli raamatu stiili ja vormi.

## Vaata ka
*Apokalüpsis
Neale Donald Walsch

**Neale Donald Walsch** (sündinud 10. septembril 1943 Milwaukees USAs) on ameerika kirjanik. Ta on peamiselt tuntud kanaldatud raamatusarja "Jutuajamised Jumalaga" järgi.

Walsch väidab, et "Jutuajamised Jumalaga" pole mitte kanaldatud, vaid jumala poolt inspireeritud.

## Eesti keelde tõlgitud teosed
*"Jutuajamised Jumalaga: ebatavaline dialoog. 1. raamat" (tõlkinud Tiia Rinne) (Tallinn: Pegasus 2002)
**ilmunud kolm trükki: ISBN 9985-9366-8-X (kaanel ekslik nimi Neale **Donld** Walsch, ISBN 9985-9462-7-8, ISBN 9949-409-09-8
*"Jutuajamised Jumalaga: ebatavaline dialoog, 2. raamat" (tõlkinud Inna Soone) (Tallinn: Pegasus 2003)  ISBN 9985-9462-8-6
*"Jutuajamised Jumalaga: ebatavaline dialoog. 3. raamat" (tõlkinud Häli Kummel) (Tallinn: Pegasus 2003) ISBN 9949-409-27-6
*"Mida Jumal tahab" (tõlkinud Kadri-Liis Kõlar) (Tallinn: Pegasus 2006) ISBN 9949-425-06-9
*"Uued ilmutused: jutuajamine Jumalaga" (tõlkinud Tiia Rinne) (Tallinn: Pegasus 2005) ISBN 9949-409-50-0
*"Jumalaga kodus igikestvas elus" (tõlkinud Inna Soone) (Tallinn: Pegasus 2010) ISBN 13 9789949453504

## Välislingid
*Conversations with God
*Nealedonaldwalsch.com
*Intervjuu Neale ingliskeelne tekst
*Lasteraamatu Little Soul in the Sun ingliskeelne tekst
Tallin (kauplus)

**Selvehall Tallin** (ЗАО «Магазин Таллин») oli Minskis 1982. aastal rajatud kaupluse nimi aastani 2013. 

Kauplus asub linna lääneosas Zapadnõi-2 mikrorajoonis Burdeinõi tänaval majas nr 11. See kuulus koos restorani, baari, olmeteenuste pakkujate, hoiukassa, sidejaoskonna, koolitarvete kaupluse ja juveelikauplusega kohaliku kaubanduskeskuse koosseisu. Kaupluse juures oli parkla. Poehoone vastas on Zapadnõi turg, mis mõjutas tuntavalt kaupluse tegevust, selle kaubavalikut ja hinnapoliitikat.

Hoone projekteerisid arhitektid A. Želdakov ja V. Parhimovitš. Aluseks võeti Moskva suurpoe tüüpprojekt, ent see kujundati ümber vastavalt arhitektide ettekujutusele Tallinnast. Poe algsele sildile olid eeskujuks Tallinna vanalinna poesildid. Poe fassaadi ehtisid ümmargused aknad, mis kujundati laevailluminaatorite eeskujul.

1. juulist 2013 sai pood uueks nimeks Jeŭraopt ja sellest sai selle poeketi 142. kauplus.

## Viited

## Välislingid
*Kaupluse koduleht
Sadul

**Sadul** on hobuse või muu sõidu- või veolooma seljale turjale asetatav ratsaniku iste või kandami alus.

## Euroopa
Euroopas tuli jalustega kõva puusadul kasutusele I aastatuhande keskpaiku pKr turgi rändhõimude vahendusel.

## Eesti
Eestis kasutati talurahva poolt 19. sajandi keskpaigani vanapärast puusadulat, nahkkattega sadul oli haruldane. Sadul koosnes kahest hobuse seljale toetuvast piklikust lauast ehk jalasest. Jalaseid sidusid eest ja tagant puust kaared ehk *koljud*. Esikoljul oli nupp, mida ratsanik sai kasutada käepidemena. Hobuse selja kaitseks paigutati sadula alla kott, mis oli täidetud seaharjaste, heinte või takkudega. Sadul kinnitati hobuse selga kootud, harva ka nahast *sadulavööga*. Sadula küljes rippusid nööri otsas rauast või tugevast puuvitsast *jalused*. Naistesadulaid, millel istuti küljetsi, kasutati Mulgimaal (seljatoega) ja saartel (seljatoeta). Saarte puusadulad olid kaunistatud lõikekirjaga, mujal enamasti kaunistus puudus.

Puidust sadulat või sadula puidust alumist osa nimetatakse ka **rübiks**.

## Tänapäev
Praegusel ajal valmistatakse sadulaid nahast, kunstnahast ja muudest sünteetilistest materjalidest. Sadulad on kergekaalulised ja neid on lihtne hooldada. 
  
Sadulad on erineva konstruktsiooni ja otstarbega:
*üldsadulad 
*muudetava raamiga sadulad
*raamita sadulad
*hüppesadulad
*koolisõidu sadulad
*ponide sadulad
*islandi sadulad

Kunstnahast sadulad näevad välja kui päris nahast. Sadulatel kasutatakse mikrokiust seemisnahaimitatsiooniga põlvepatju, tugevaid BioThane®-materjalist sadulavöötrippe, sünteetilise villtoppega pehmeid paneele, sünteetilisi sadularaame, mille esikaare laiust on ise võimalik muuta, takjakinnitustega põlvetugesid, õhktäitega eemaldatavaid sääretugesid jne.

## Vaata ka
* Valtrap
* Sadulsepp

## Viited

## Välislingid
* Sadul(rübi) Eesti Põllumajandusmuuseumis
161

**161. aasta**

Sajandid: 1. sajand - **[[2. sajand]]** - 3. sajand

Aastakümned: 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad- **[[160. aastad]]** - 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad

Aastad: 156 157 158 159 160 - 161 - 162 163 164 165 166
----

## Sündmused

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* 7. märts – Antoninus Pius, Vana-Rooma keiser
Asjaõigus

**Asjaõigus** on õigusnormide kogu, mis reguleerib isikute suhet asjadesse. 

Asjaõigus järgneb asjale, st liigub asjaga kaasa, kui asja füüsiliselt liigutatakse. Rahvusvahelise eraõiguse kohaselt kohaldatakse asjade suhtes selle riigi õigust, kus asi asub (*[[lex rei sitae]]*). Asjaõiguse tekkimisel, muutmisel ja lõppemisel järgitakse selle riigi õigust, kus asi asub tekkimise, muutmise või lõppemise hetkel.

## Asjaõiguste liigitus
***[[Omand]]** (*dominium*) kui absoluutne asjaõigus, täielik võim asja üle;
***Piiratud asjaõigused** (*iura in re aliena*), mis annavad teatud õigused asjale, aga ei ulatu kunagi täieliku võimuni asja üle. Nad jagunevad:
****Kasutamisõigusteks**, mis annavad isikule õiguse kasutada võõrast asja:
***Kasutusvaldus
***Reaalservituut
***Isiklik kasutusõigus
***Hoonestusõigus
****Realiseerimisõigusteks**, mis annavad isikule õiguse teatud tingimustel asi rahaks teha:
***Pandiõigus
***Reaalkoormatis
****Omandamisõigusteks**, mis annavad isikule teatud tingimustel õiguse saada omanikuks või omandada sellele muu õigus
***Ostueesõigus

## Vaata ka
*Rooma asjaõigus
Zaltus Lumel

**Zaltus Lumel** oli eesti ansambel. 

Selle laulja oli Henry Laks.

Ansambel esines näiteks 1984. aasta Tartu muusikapäevadel.

## Viited

## Välislingid
*Andmeid ansambli kohta ruja.ee
Rendžu

**Rendžu** (jaapani keeles 連珠 *renju*) on Jaapani lauamängu gomoku professionaalne versioon. 

Klassikalise mängulaua suurus on 19 × 19, kuid rendžut võib mängida ka väiksemal mängulaual või isegi ruudulisel paberil. Ametlikel mängudel kasutatakse ringikujulisi nuppe, mis on kas mustad või valged. Rendžu eelis gomoku ees on see, et see kaotab gomokus esineva musta eelise valge ees.
Vajalikud on ka mustad ja valged nupud, paberil mängimise korral võib teha näiteks ruute ja riste. Nuppe võib siis teoreetiliselt vaja minna 225, kuid harilikult piisab 100 (50 kumbagi värvi) nupust. 

## Reeglid
Soovitatav on enne läbi lugeda gomoku reeglid, sest rendžu reeglitest on ilma nendeta raske aru saada.

Samamoodi kui gomokus on rendžus eesmärk saada viiest nupust koosnev katkematu rida kas horisontaalis, vertikaalis või diagonaalis. Mängulaud meenutab esmapilgul paljude ruutudega lauda. Tähele tuleb panna, et nuppe ei käida mitte ruutude sisse, nagu tunduks lihtsam, vaid joonte ristumiskohtadesse. Nuppe laualt enne mängu lõppu ära ei võeta, ega nihutata. Algul on mängulaud tühi. Esimese käigu teeb must, pannes lauale avangu – kaks musta nuppu ja ühe valge. Sealjuures on üks musta nupp keskel ja valge tohib panna ainult sellele vahetult kõrvale(ka diagonaalis). Seejärel peab valge selle avanguga nõustuma või tagasi lükkama, mis puhul värvid vahetatakse. Igal juhul paneb järgmise nupu lauale valge. 5. käigul käib must 2 nuppu ja 6. võtab valge lisaks käimisele ühe ära. Pärast kuuendat käiku käib mäng edasi nagu gomokus – kordamööda. Võidab mängija, kes esimesena moodustab viisiku. 

### Kahvlid
Rendžus võitmiseks on vaja moodustada kahvleid ehk olukordi, kus mängulaual on mitu neljast või kolmest rida korraga, nii et vastane ei jõua neid kõiki kinni panna. Rendžus on mustaga mängijale on keelatud moodustada kahvleid 3×3 (kolmene rida pluss kolmene rida, kus mõlemal real pole otsades vastase nuppe), 4×4 ja pikka rida (rohkem kui 6 nuppu ritta). Kui must käib neisse punktidesse, kas kogemata, või valge sundusel, siis on ta automaatselt kaotanud. Selliseid punkte nimetatakse foolideks. Valgel ei ole foole, ta võib võita igasuguste kahvlite abil ja samuti pika reaga. Mustale lubatud kahvliks on 4×3.

## Eesti rendžus
Eestil on rendžus mitu maailmaklassiga mängijat ja isegi 2 maailmameistrit: Tunnet Taimla ja mitmekordne maailmameister Ando Meritee. Ants Soosõrv on Eesti rendžu peamine eestvedaja ja rendžuürituste organiseerija.

Rendžut on võimalik harrastada Kullo huvikeskuse mõttemängude ringis ja vint.ee mänguportaalis.

## Välislingid
Impeachment

**Tagandamisjuurdlus** (inglise keeles *impeachment*) on üldises õiguses legislatiivorgani ametniku vastu algatatud kriminaalmenetlus. 

## Suurbritannia
Suurbritannias tegutseb tagandamisjuurdluses parlamendi alamkoda prokuröri ning lordide koda kohtunikuna. Süüdimõistmise korral on määratud trahve, vangistust ning isegi surmanuhtlust.

## Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikide föderaalvalitsuse puhul algatab menetluse Esindajatekoda ning kohtunikuna tegutseb Senat. Kõige karmim karistus on ametist eemaldamine.

Isegi kui senat mõistab presidendi või muu ametiisiku süüdi pärast seda, kui isik on ametist lahkunud, jääb süüdimõistmine sellegipoolest jõusse, seeläbi, et süüdimõistetud ametiisikul on keelatud edaspidi kandideerida valimistel ja/või töötada mistahes muul ametikohal avalikus halduses.

Andrew Johnson oli esimene Ameerika Ühendriikide president, kelle suhtes *impeachment* algatati. 1868. aastal esitati talle süüdistus selle eest, et ta püüdis õigusvastaselt eemaldada ametist toonast sõjasekretäri Edwin Stantonit, et ta sundis üht kindralit Kongressi välja antud õigusakti rikkuma ning lugupidamatusega Kongressi suhtes. Johnson mõisteti õigeks ühehäälelise häälteenamusega.

1974. aastal algatas Esindajatekoda kolmel alusel *impeachment*i Richard Nixoni suhtes, kuid viimane astus enne menetluse algust tagasi.

Detsembris 1998 esitas Esindajatekoda süüdistuse Bill Clintoni suhtes. Clintonit süüdistati valetunnistuste andmises ning õigusemõistmise takistamises, mis puudutas tema suhte uurimist Valge Maja praktikandi Monica Lewinskyga. Istungil hääletas Senat süütuksmõistmise poolt. Valetunnistuste andmise osas langesid hääled 55-45 ja õigusemõistmise takistamise osas 50-50. Süüdimõistmiseks oleks olnud vaja 67 häält.

Kolmas Ameerika Ühendriikide juhtum selles vallas oli 2019. aastal, kui 18. detsembril 2019 hääletas Esindajatekoda vabariiklaste president Donald Trumpi *impeachmenti* poolt häälteenamusega 230&ndash;197 ja saatis kaasuse seega Senatisse, kuid 5. veebruaril 2020 mõistis Senat Trumpi häälteenamusega 52&ndash;48 õigeks.

Neljanda tagandamismenetluse ja üldse teise tagandamismenetluse sama presidendi suhtes alustas Esindajatekoda 11. jaanuaril 2021 president Donald Trumpi vastu selle eest, et too oli üles ässitanud relvastatud ülestõusu, mis leidis aset 6. jaanuaril 2021 Kapitooliumi ründamise näol. Trumpi suhtes 13. jaanuaril 2021 toimunud tagandamishääletusel *impeachis* Esindajatekoda sama presidendi teist korda, häälteenamusega 232&ndash;197, ning saatis kaasuse ühtlasi Senatisse. Muuhulgas hääletas Trumpi vastu kümme vabariiklast ja veel neli vabariiklast jättis hääletamata.
Gomoku

**Gomoku** ehk **"Viis nuppu ritta"** on Jaapani lauamäng. Klassikalise mängulaua suurus on 18x18, kuid Gomokut võib mängida ka väiksemal mängulaual või isegi ruudulisel paberil. Ametlikel mängudel kasutatakse ringikujulisi nuppe, mis on kas mustad või valged. Vajalikud on ka mustad ja valged nupud, paberil mängimise korral võib teha näiteks ruute ja riste. Nuppe võib siis teoreetiliselt vaja minna 225, kuid harilikult piisab 100-st (50 kumbagi värvi) nupust. Gomokus on mustal väike eelis, kuid lihtsalt niisama mängides pole see märgatav. Gomoku professionaalne versioon on Rendžu.

## Reeglid

Gomokus on  eesmärk saada viiest nupust koosnev katkematu rida kas horisontaalis, vertikaalis või diagonaalis. Mängulaud meenutab esmapilgul paljude ruutudega lauda. Tähele tuleb panna, et nuppe ei käida mitte ruutude sisse, nagu tunduks lihtsam, vaid joonte ristumiskohtadesse. Nuppe laualt enne mängu lõppu ära ei võeta ega nihutata. Algul on mängulaud tühi. Alustab must, seejärel käib valge ja nii läheb edasi, korda-mööda. Võidab mängija, kes esimesena moodustab viisiku. 

### Kahvlid

Gomokus võitmiseks on vaja moodustada kahvleid ehk olukordi, kus mängulaual on mitu neljast või kahest otsast lahtist kolmest rida korraga, nii et vastane ei jõua neid kõiki kinni panna.

## Gomoku harrastamine

Gomokut on võimalik mängida mitmes kohas internetis. Lisaks sellele on seda võimalik harrastada Kullo huvikeskuse mõttemängude ringis.

## Välislingid

*Eesti Rendžu Liit - väga põhjalik sait.
*Vint - Eesti lauamängude veebikeskkond
Suurrahu

**Suurrahu** (ka *Haeskarahu, Suurerahu, Suur Haeska saar*) on saar Matsalu lahes, Haeska küla lõunaosas. Saar kuulub Haapsalu linna koosseisu.

## Loodus
Suurrahu asub Matsalu rahvuspargi territooriumil. Saart katab rannaniit, rannikul roostik. Suurrahu ümbritsev meri on väga madal, pakkudes toitumis- ja puhkepaika tuhandetele hanelistele ja teistele rändlindudele.

Suurrahu on võimalik käsitleda ka maakerke tõttu liituvate saarte kogumina: Haeska Väikerahu põhjas, Suurrahu lõunas ning väike Pisukerahu nendevahelise väina idaosas. Saare pindala on 79 hektarit.

## Viited

## Välislingid
* Lehte Ilves: Linnuharuldused saavad rahudel peatuspaiga. Lääne Elu, 19. august 2006.
Harilik meriroosahven

**Harilik meriroosahven** (*Amphiprion ocellaris*) on kalaliik meriroosahvena perekonnast. 

Tegemist on populaarse akvaariumikalaga.
Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog

**Alexander William George Duff** (10. november 1849 – 12. jaanuar 1912) oli Fife'i krahv ja Fife'i hertsog, Edward VII vanima tütre Louise'i abikaasa.

## Noorpõlv

Alexander Duff sündis Edinburghis viienda Fife'i krahvi James Duffi ja tema abikaasa leedi Agnes Hay pojana. 1857. aastast kandis ta Macduffi vikondi tiitlit.

1863–1866 õpis Duff Etoni kolledžis ning 1873–1879 oli ta parlamendi liige.

7. augustil 1879 sai temast pärast isa surma kuues Fife'i krahv (Iirimaa aadelkonnas) ning teine parun Skene (Ühendkuningriigi aadelkonnas), viimane tiitel andis talle ka koha lordide kojas. 1872–1902 oli ta Elgini maakonna lordleitnant (*Lord-Lieutenant*) Šotimaal.

1882 osales diplomaatilisel missioonil Saksimaa kuninga Alberti juurde. 1885 sai temast Fife'i krahv Ühendkuningriigi aadelkonnas. Ta oli Briti Lõuna-Aafria kompanii üks asutajaid ning ühingu asepresident kuni 1896. aastani.

## Abielu

27. juunil 1889 abiellus Alexander Duff printsess Louise'iga Buckinghami palees. Kaks päeva pärast laulatust tõstis kuninganna ta Fife'i hertsogi ja Macduffi markii seisusse Ühendkuningriigi aadelkonnas.

Fife'i hertsogil ja hertsoginnal oli kolm last:
* Alastair Duff, Macduffi markii (surnult sündinud 1890)
* Leedi Alexandra Duff (17. mai 1891 – 26. veebruar 1959), abiellus prints Arthuriga
* Leedi Maud Duff (3. aprill 1893 – 14. detsember 1945)

## Tiitlid ja autasud

1900. aasta aprillis välja antud seadusega sai Duffist uuesti Fife'i hertsog ja Macduffi krahv. Uue seadusega pandi paika ka tiitli edasiminek meessoost pärijate puudumisel, kuna hertsogil ja hertsoginnal oli ainult kaks tütart. Seaduse tulemusena oli Alexandri käes kaks Duffi hertsogkonda: 1887 välja antu kadus poja puudumisel, 1900 antu pärandus vanemale tütrele nagu ka MacDuffi markii tiitel. Novembris 1905 andis Duffi äi, kuningas Edward VII Fife'i hertsoginnale kuningliku printsessi tiitli ning Alexandra ja Maud Duffile Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitli nimetusega "kõrgus".

1881 sai Alexander Duffist Ohakaordu (*Order of the Thistle*) rüütel. 1902 sai ta kuningliku Victoria keti. Tema naisevend, kuningas George V lõi ta Sukapaelaordu rüütliks. Ta oli ka Bathi ordu rüütel ja majesteedi eranõunik.

## Hilisem elu

Detsembris 1911, kui perekond purjetas Egiptuse poole, elasid nad Maroko lähedal üle laevaõnnetuse. Kuigi kõik pääsesid vigastusteta, jäi hertsog varsti haigeks. Ta suri Egiptuses Aswānis jaanuaris 1912 ning maeti Mar Lodge'i mausoleumi Aberdeenshire'is Šotimaal.
Ialomița maakond

**Ialomița maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Munteenias.

## Linnad
* Amara
* Căzănești
* Fetești
* Fierbinți-Târg
* Slobozia
* Țăndărei
* Urziceni

## Viited
Brașovi maakond

**Brașovi maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias.

## Linnad
* Brașov (Brassó, Kronstadt)
* Codlea (Feketehalom)
* Făgăraș (Fogaras)
* Ghimbav (Vídombák)
* Predeal
* Râșnov (Rozsnyó)
* Rupea (Kőhalom)
* Săcele (Hétfalu)
* Victoria
* Zărnești (Zernyest)

## Viited

## Välislingid
* Brașovi maakonna koduleht
Louise, kuninglik printsess

**Louise, kuninglik printsess ja Fife'i hertsoginna** (Louise Victoria Alexandra Dagmar, 20. veebruar 1867 London – 4. jaanuar 1931 London) oli kuninglik printsess ning Fife'i hertsoginna. Ta oli kuningas Edward VII ja kuninganna Alexandra kolmas laps ning vanim tütar. Ta oli kuningas George V noorem õde ning viies printsess, kes kandis tiitlit kuninglik printsess. Louise oli abielus Fife'i hertsog Alexander Duffiga.

## Lapsepõlv

Louise sündis Londonis Marlborough House'is, mis oli tema vanemate, toonaste Walesi printsi ja printsessi residents. Ta ristiti 10. mail 1867. Tema ristivanemad olid:
*Hellenite kuningas Geórgios I
*Preisimaa kroonprints (hilisem kuningas ja Saksa keiser) Friedrich
*Mecklenburgi suurhertsoginna Augusta
*Taani kuninganna Louise, kelle järgi printsess nime sai
*Venemaa keisrinna Maria Fjodorovna
*Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsog Karl
*Hessen-Kasseli kuurvürst Friedrich Wilhelm
*Saksi-Weimar-Eisenachi prints Eduard
*printsessid Alice ja Helena
*Printsess Louise, Argylli hertsoginna

Louise veetis suurema osa oma lapsepõlvest vanemate maakodus Sandringhamis. Nagu tema õed Maud ja Victoria, sai ka tema vähe haridust.

## Abielu

27. juulil 1889 abiellus Louise Fife'i krahvi Alexander Duffiga Buckinghami palees. Mees oli temast 18 aastat vanem. Kaks päeva pärast laulatust tegi kuninganna Victoria mehest Fife'i hertsogi ning Macduffi markii. Seaduse järgi pidi hertsogkond minema meessoost pärijale. Kui sai selgeks, et paaril ei sünni poega, muudeti 24. aprillil 1900 hertsogitiitli statuuti nii, et meessoost pärija puudumisel läheb hertsogkond üle naissoost pärijale.

Fife'i hertsogil ja hertsoginnal oli kolm last:
* Alastair Duff, Macduffi markii (surnult sündinud 1890)
* Leedi Alexandra Duff (17. mai 1891 – 26. veebruar 1959), abiellus prints Arthuriga
* Leedi Maud Duff (3. aprill 1893 – 14. detsember 1945)

## Kuninglik printsess

9. novembril 1905 tegi Edward VII Louise'ist kuningliku printsessi. Tema tiitliks sai "Tema Kuninglik Kõrgus Kuninglik printsess". Samal ajal said Louise'i tütardest Suurbritannia ja Iirimaa printsessid tiitliga "Kõrgus". Seega olid kaks printsessi "Tema Kõrgus Fife'i printsess Alexandra" ja "Tema Kõrgus Fife'i printsess Maud". Nad ei saanud oma tiitlit isa, vaid valitseva monarhi järgi.

1911. aasta detsembris sõitis kuninglik printsess koos perekonnaga Egiptusesse, kui nende laev Maroko lähedal karile sõitis. Kuigi nad pääsesid vigastusteta, jäi Alexander haigeks. Ta suri 1912. aasta jaanuaris Assuanis ning printsess Alexandra päris hertsogkonna.

## Hilisem elu

Walesi printsess Louise sai 1885 Victoria ja Alberti ordeni, mida anti välja ainult Victoria eluajal ja naistele. 1887 sai Louise India krooni ordeni. 1929 sai temast *Dame*.

Kuninglik printsess suri 4. jaanuaril 1931 oma kodus ning ta maeti St George'i kabelisse Windsoris.
Tsilgutaja

**Tsilgutaja** ehk **Mauri** on küla Võrumaal Rõuge vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.

Küla keskosa läbib ida-läänesuunaliselt Luutsniku–Ruusmäe tee.

Küla põhjaosas asuvad kolm järve: Paavõlka järv,Tsilgutaja Väikejärv ja Tsilgutaja järv.

## Viited
136

**136. aasta**

Sajandid: 1. sajand - **[[2. sajand]]** - 3. sajand

Aastakümned: 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad - **[[130. aastad]]** - 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 

Aastad: 131 132 133 134 135 - 136 - 137 138 139 140 141 
----

## Sündmused

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
192

**192. aasta**

Sajandid: 1. sajand - **[[2. sajand]]** - 3. sajand

Aastakümned: 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad - **[[190. aastad]]** - 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad

Aastad: 187 188 189 190 191 - 192 - 193 194 195 196 197 
----

## Sündmused
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Commodus, Vana-Rooma keiser
Uuemõisa (küla Haapsalus)

**Uuemõisa** on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.

## Vaata ka
* Uuemõisa

## Viited
Tahkuna poolsaar

**Tahkuna poolsaar** on Hiiumaa põhjapoolseim poolsaar. Poolsaar kuulub Hiiu maakonda, enne 2017 aasta omavalitsuste haldusreformi kuulus poolsaar Kõrgessaare valda ja kaguosas Hiiumaa valda, praeguseks kuulub poolsaar täielikult Hiiumaa valda.

Poolsaarel asuvad Tahkuna nina, kivilabürint, tuletorn, Estonia huku mälestusmärk ja Lehtma sadam.

## Loodus

Tahkuna poolsaar on valdavalt liivase pinnasega, kaetud männi- ja kuusemetsaga. Tegemist on Eesti ühe suurema looduslikus seisundis metsaalaga. Poolsaare keskosas asuvad kinnikasvanud Tahkuna Suurjärv (ka Lehtma Suurjärv), Kodeste järv ja Kuusikjärv. Keset rabamännikut on väike poolehektariline Põhjatu järv. Tahkuna poolsaarel on metsade, luitemaastike ja nõmmrabade kaitseks loodud Tahkuna looduskaitseala.

### Taimestik
Jugapuu kasvukoht Tahkuna looduskaitsealal on üks Eesti suuremaid. II kaitsekategooria taimeliikidest esinevad poolsaarel veel näiteks kõdu-koralljuur ja rand-orashein. Tahkuna poolsaar on tuntud oma seene- ja marjarikkuse poolest. Poolsaarel kasvavat metsa kahjustas 1967. aasta augustitorm.

### Loomastik
Tahkuna poolsaarel pesitsevad I kaitsekategooria linnuliik merikotkas ja II kaitsekategooria liigid laululuik ja mudanepp, samuti näiteks sookurg ja täpikhuik. Tahkuna nina on sobiv koht arktiliste veelindude rände jälgimiseks.

## Inimtegevus
Tahkuna poolsaarel asuvad Tahkuna, Lehtma, Kodeste, Kauste ja Meelste külad.

Suurim vaatamisväärsus on 43 meetri kõrgune malmplaatidest kokkupolditud Tahkuna tuletorn, mis telliti Pariisist 1875. aastal. Räägitakse, et algselt oli see majakas mõeldud Ristna neeme otsa, kuid mingi segaduse tõttu püstitati ta hoopis Tahkunasse.

Pikka aega oli Tahkuna poolsaar asustatud rootslastega.

## Militaarajalugu

Tahkuna poolsaare metsades ja randades võib näha ka olnud sõdade jälgi. Juba enne I maailmasõda hakati siia rajama Peeter Suure merekindluse Rannapatarei nr 39 koos suurtükipositsiooni taristuga Malvaste küla juures ning  Rannapatarei nr 38  Lehtma lähedal. 

Eesti okupeerimise järel ehitati Tahkunale, NSV Liidu mereväe Balti laevastiku, Tallinna mereväebaasi PBL Tallinna Peabaasi Läänemere rajooni rannakaitse Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26 ja rannakaitsepatarei nr 316.

1941. aasta oktoobris peeti poolsaarel lahinguid nõukogude meremeeste ja Saksa vägede vahel operatsiooni Siegfried käigus.

Pärast II maailmasõda asus saarel ka mereväe tehniline vaatluspunkt (*взвод отдельный морской радиотехнического батальона обнаружения и наблюдения, в/ч 59055*).

Tahkuna poolsaarel asub 2007. aastal avatud Hiiumaa Militaarmuuseum.

## Pildid

Image:Tahkuna lighthouse 2003-2.jpg|Kivilabürint torni juures
Image:Tahkuna lighthouse 04.jpg|Tuletorni vana laternaruum
Image:Tahkuna stone labyrinth 2008.jpg|Kivilabürint
Image:Estonia Tahkuna mälestusmärk.jpg|Parvlaeval Estonia hukku mälestustav monument (skulptor Mati Karmin, 1995)
Image:Tahkuna poolsaar1.JPG|Tahkuna tuulegeneraator


## Välislingid
*Kaart (Mapquest)
Tensotajur

**Tensotajur** on takistustajurite hulka kuuluv tajur, mille takistus muutub tajuri deformeerimisel.

## Tensotajurite kasutamine

Tensotajureid kasutatakse jõudude, momentide, rõhkude ning dünaamilistes süsteemides ka kiirenduse mõõtmiseks.

## Tensotajurite klassifikatsioon

*Pealekleebitavad traattajurid,
*Pealekleebitavad linttajurid,
*Pooljuhttensotajurid.
00-tüüpi sort

**00-tüüpi sort** on valgurohke rüpsi- või rapsisort, mille puhul on tõestatud, et seemnete glükosinolaatide sisaldus ei ületa 25 imol/g ja seemnete eruukhappe sisaldus ei ületa 2% rasva üldkogusest.

Esimese 00-sordina registreeriti Kanadas 1974 suviraps Tower ja 1977 suvirüps Candle. Alates 1980. aastatest on Eestis kasvatatud põhiliselt ainult 00-tüüpi suvirapsi- ja -rüpsisorte.

## Vaata ka
*00-tüüpi sortide segu
*0-tüüpi sort
*000-tüüpi sort

## Viited
Palamuse kihelkond

**Palamuse kihelkond** (lühend **Pal**; saksa keeles *Kirchspiel St. Bartholomäi*) oli kihelkond Põhja-Tartumaal ja Tartu kreisis Liivimaa kubermangus.

## Piirkonna ajalugu
Kihelkonda on esimest korda mainitud juba 1234. aastal (paavst Gregorius IX mainib oma 20. novembri kirjas Palamuse vaimulikku Theoderici). 1234. aasta paavsti kirjas on nimetatud Tartu piiskopkonnas 7 kihelkonda: Viljandi, Tarvastu, Otepää, Palamuse, Moche ja Noremegunde (viimase nimetuse all tuleb vist mõista Põltsamaa ja Pilistvere kihelkondi) ja ka nende preestreid. Tollal moodustas kihelkond lõunapoolse osa Vaiga maakonnast.

Palamuse kihelkond kuulus Tartumaale, välja arvatud Riia asehaldurkonna ajal 1783–1796, mil ta koos Laiuse ja Kursi kihelkonnaga oli Viljandi kreisi osa.

Palamuse kiriku ja kihelkonna kohta on kirjutatud raamat, mis põhineb kahe kohaliku kirikuõpetaja peetud kroonikal ja käsitleb detailsemalt aastaid 1847–1910.

## Palamuse kihelkonna mõisad
Kihelkonnas asus 9 mõisat: 1 kirikumõis ja 6 rüütlimõisast peamõisat koos 2 kõrvalmõisaga. Lisandus veel 2 karjamõisat. 
*Imukvere (*Immofer*, varem *Brinkenhof*) rüütlimõis
*Kassinurme, varem *Rehevere* (*Cassinorm*, varem *Rehefer*) rüütlimõis
*Kaarepere (*Kersel*, varem *Waltershof*) rüütlimõis
*Kuremaa (*Jensel*) rüütlimõis
*Luua (*Ludenhof*) rüütlimõis
*Palamuse (*Pastorat St. Bartholomäi*) kirikumõis
*Roela, varem *Suurmõisa* (*Rojel*, varem *Brackelshof*) rüütlimõis
*Soomevere (*Sommefer*) Kuremaa kõrvalmõis
*Võikvere (*Woitfer*) Kuremaa kõrvalmõis
## Kihelkonnakool
*Palamuse kihelkonnakool (vt. ka Palamuse kihelkonnakooli hoone)
## Palamuse kihelkonna kalmistud
*Kaarepere kalmistu
*Kuremaa mõisa kalmistu
*Palamuse kalmistu
*Patjala kalmistu

## Kihelkonna alad tänapäeval
Tänapäeval jääb Palamuse kihelkonna territoorium tervikuna Jõgeva maakonna aladele. Kihelkonna keskalad hõlmab Jõgeva vald, mis lõunas ulatub kihelkonna piiridest väljagi. Väike ala kihelkonna idaservas (Roela mõis) jääb Mustvee valda.

## Vaata ka
*Eesti kihelkondade loend
## Viited

## Kirjandus
*
*
*
*
*"Palamuse kihelkond: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus", Tartu, Eesti Kirjanduse Selts, 1922. 
*"Palamuse kiriku ja kihelkonna kroonika", Tartu, 1997. 

## Välislingid
*Eesti kihelkonnad
*Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel
00-tüüpi sortide segu

**00-tüüpi sortide segu** on rüpsi või rapsi seemnesegu, mis koosneb 00-tüüpi sorti seemnetest mingis kindlas vahekorras.
Meditsiiniline karbogeen

**Meditsiiniline karbogeen** on meditsiinigaas, mis sisaldab vähemalt 90 mahuprotsenti  hapnikku ja kuni 10 mahuprotsenti süsihappegaasi (tavaliselt on süsihappegaasi sisaldus 5%, harvem kuni 7%). 

Seda kasutatakse hingamise hingamiskeskuse talitluse pärsituse korral, mis esineb mitmete mürgistuste ja vastsündinute lämbuse korral.   

Suur süsihappegaasi kontsentratsioon (alates 5 protsendist) tekitab intensiivse lämbumistunde, mida tajutakse hapnikupuudusena. See sunnib hingamist intensiivistama.   

## Vaata ka
*karbogeen
Kaal 0%

**Kaal 0%** ehk **0%-line kaal** ehk **nullprotsendiline kaal** on kõige madalam vara riskikategooria. 

Selle alla kuuluvad muu hulgas sularaha ja  väärismetallid.
100-protsendiline alkohol

**100-protsendiline alkohol** ehk **absoluutne alkohol** ehk **absoluutalkohol** on puhastatud etanool, mis ei sisalda vett. Tavaliselt käib selle mõiste alla etanool veesisaldusega alla ühe mahuprotsendi. 

Absoluutset alkoholi pole võimalik saada lihtsa fraktsioneeriva destillatsiooni teel, sest segu, mis sisaldab umbes 95,6% etanooli ja 4,4% vett (rektifitseerirud piiritus), on aseotroopne segu. 

Üks harilik tööstuslik meetod 100-protsendilise alkoholi saamiseks seisneb selles, et rektifitseeritud piiritusele lisatakse pisut benseeni ning saadud segu destilleeritakse. Absoluutne alkohol on kolmandas fraktsioonis, mis destilleerub temperatuuril üle 78,2 °C.

Absoluutne alkohol on väga hügroskoopne.

Kuna erinevad alkohoolsed joogid sisaldavad erinevas koguses etanooli, siis hinnatakse ka inimeste alkoholitarbimist taandatuna absoluutalkoholi kogusele. 2022. aastal tarbiti Eestis elaniku kohta (vanuses 15 aastat ja üle selle) 10,3 liitrit absoluutalkoholi.

## Vaata ka
*Etanool
*Alkohol
*Viin (jook)
*Alkoholid

## Viited
Atsetaalid

**Atsetaalid** ehk **1,1-dialkoksüalkaanid** on orgaaniliste ühendite klass, milles ühe ja sama süsiniku aatomiga on üksiksidemetega seotud kaks alkoksürühma. Atsetaalide üldvalem  on R1R2C(OR3)OR4, kus R1 ja R2   on alküülrühmad või  vesiniku aatomid ja OR3 ja OR4 on alkoksürühmad või arüüloksürühmad. Atsetaalide lihtsaim esindaja on metülaal ehk dimetoksümetaan CH2(OCH3)2. Kui ühe alkoksürühma asemel on hüdroksüülrühm (OR4 = OH), siis on tegemist **poolatsetaaliga** ehk hemiatsetaaliga.

Nimetust atsetaalid on viimasel ajal IUPAC-i ettepanekul laiendatud, nii et see hõlmab alaklassina ka **ketaalid**, seega kui R1 ja R2 on alküülrühmad. Ketaalid saadakse ketoonide oksorühma asendamisel kahe alkoksürühma või arüüloksürühmaga.  Atsetaale võib vaadelda kui α,α–glükoolidele vastavaid eetreid või kui hüdrateeritud aldehüüdidele või ketoondele vastavaid eetreid.

Atsetaalid on meeldiva lõhnaga värvitud vedelikud, mis lahustuvad orgaanilistes solventides, kuid vees praktiliset mitte. 
Orgaanilises sünteesis kasutatakse karbonüülrühma viimist atsetaaliks, mis ei hüdrolüüsu aluselistes tingimustes. Näiteks kasutatakse aldehüüdide või ketoonide korral etüleenglükooli kaitserühma sisseviimiseks.

Nimetust atsetaal kasutatakse siintoodud ainete klassi kohta, 1,1-dietoksüetaani ja polüoksümetüleeni (polüatsetaal) kohta.

## Atsetaalide analooge

Pilt:1,3-dioxolane-2D-skeletal.png| 1,3-dioksolaan on tsükliline atsetaal
Pilt:Paraldehyde.svg|Atseetaldehüüdi trimeer on paraldehüüd, mis kuulub 1,3,5-trioksaanide klassi
Pilt:Hemiacetal-2D-skeletal.png|Poolatsetaal ehk hemiatsetaal
Pilt:Hemiketal-2D-skeletal.png|Poolketaal ehk hemiketaal
Pilt:Beta-D-Ribopyranose.svg|Ribopüranoos on tsükliline poolatsetaal
Pilt:Orthoester (Acetic Acid) General Formulae V.1.png|Äädikhappe ortoester
Pilt:Polyoxymethylene.svg|Polüatsetaal ehk polüoksümetüleen 
Pilt:Acetal-protection-example.png|Oksorühma kaitsmine atsetaaliks viimise läbi: tulemuseks on valikuliselt ainult estri taandamine.


## Vaata ka
*Alkoksürühm
*Aldehüüdid
1,1-dietoksüetaan

**1,1-dietoksüetaan** ehk **atsetaal** (keemiline valem CH3CH(OC2H5)2) on atsetaalide hulka kuuluv keemiline aine, keemistemperatuur 104°C. 

Ta kuulub ohtlike ainete hulka, sest ta on kergestisüttiv ja mürgine. Atsetaali kasutatakse solvendina.

Nimetust atsetaal kasutatakse ka ainete kohta, mis kuuluvad atsetaalide klassi.
Liivapaber

**Liivapaber** on paber või riie, mille ühele poolele on liimitud peent liiva, mida kasutatakse abrasiivina. 

Laiemas mõttes nimetatakse liivapaberiks mis tahes abrasiivpaberit. 

## Valik liivapabereid
* Alumiiniumoksiidi liivapaber on sünteetiline liivapaber, mida kasutatakse puidu ja metalli lihvimiseks.
* Keraamiline liivapaber on sünteetilisest materjalist ja punakaspruuni värvi, vastupidavam kui teised liivapaberid.
* Granaatliivapaber on punakas/kuldpruun looduslik liivapaber, mõeldud peenemaks viimistluseks ning kulub kiiresti.
* Ränikarbiidliivapaber on sinakashallikat või musta värvi liivapaber, millel on sageli veekindel alus. Saab kasutada nii märgadel kui ka kuivadel pindadel, sobib metalli lihvimiseks ja siledate pindade poleerimiseks.

## Vaata ka
*Klaaspaber
*Smirgelpaber

## Viited
Abrasiivpaber

**Abrasiivpaber** ehk **lihvpaber** (**lihvimispaber**; **liivapaber**; **klaaspaber**) on abrasiivpulbriga kaetud paber või riie pindade lihvimiseks.

Olenemata sellest, kuidas eri tootjad või turundajad abrasiivpaberit nimetavad, ei kasutata tänapäeval selle tootmisel enam liiva ega klaasi, vaid muid abrasiivpulbreid, näiteks granaadi- või ränikarbiidipõhiseid. Liivapaberit toodetakse eri suuruses ja karedusega. Seda kasutatakse materjalide viimistlemisel, et muuta need vastavalt vajadusele kas siledamaks või karedamaks. Samuti kasutatakse liivapaberit vana materjalikihi, näiteks vana värvi või laki eemaldamiseks.

Paberi karedust väljendab arv, mis näitab, mitu abrasiivtera mahub ühe tolli pikkusele joonele. Väiksem karedusindeks, näiteks K40 või K80, tähistab jämedat tera, seevastu suurem karedusindeks, näiteks P1000 või P1500, märgib peenemat tera.

## Ajalugu
Esimesena dokumenteeriti liivapaberi kasutamine 13. sajandil Hiinas, kus purustatud merekarbid, seemned ja liiv olid kokku pandud pärgamendile, kasutades kinnitamiseks looduslikke polüsahhariide.

Klaaspaber võeti kasutusele Londonis, kui John Oakey ettevõte (John Oakey & Sons) töötas 1833. aastal välja uued liimimistehnikad, mis võimaldasid klaaspaberi masstootmist. Tollal täheldati, et klaas on parem abrasiiv kui liiv, kuna klaasipuru teravaservalised osakesed lõikusid materjaliga efektiivsemalt.

Esimene tänapäevasem abrasiivpaber võeti kasutusele 1921. aastal, kui ettevõte 3M leiutas niinimetatud märgkuiva liivapaberi, mis sisaldas ränikarbiidi ja veekindlat liimi. See andis tõuke mitmele tööstusettevõttele, kes asusid oma liivapabereid uuendama.

## Tüübid
*Klaas: enam ei kasutata

*Ränikivi: enam ei kasutata

*Granaat: kasutatakse puidutöötlemises

*Smirgel: kasutatakse metallide lihvimiseks või poleerimiseks

*Alumiiniumoksiid: kõige levinum, kasutatakse puidul ja metallil

*Ränikarbiid: kasutatakse märgadel materjalidel

*Teemant: kasutatakse kõvade metallide, keraamika ja klaasi viimistlemiseks ning poleerimiseks

*Keraamiline alumiiniumoksiid: kasutatakse kõrgsurvega rakendustes

### Kujud
*Leht: tavaliselt 23–28 cm lai

*Vöö: riidest tagaküljega lihvpaber

*Ketas: ketasmasinates (näiteks lihvmasinates) kasutamiseks

*Käsnad: kitsaste kohtade jaoks; on tehtud abrasiivpulbriga kaetud vahust

## Viited
Rummu (täpsustus)

**Rummu** on mitme Eesti koha nimi:
* **[[Rummu]]** alevik on Harju maakonnas Lääne-Harju vallas
* **[[Rummu (Haapsalu)|Rummu]]** küla on Lääne maakonnas Haapsalu linnas
* **[[Rummu (Kuusalu)|Rummu]]** küla on Harju maakonnas Kuusalu vallas.

## Vaata ka
* Rummu Jüri (1856–) oli Eesti seikleja, varas ja röövel.
* Rummu karjäär on mahajäetud karjäär Harju maakonna loodeosas Lääne-Harju vallas.
* Rummu mõis asus Jõelähtme kihelkonnas.
* Rummu raba asub Harju maakonnas Kuusalu vallas.