open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dogma

**Dogma** on religioonis väide, milles ei kahelda, mida usutakse.

Katoliku kiriku dogmad on kinnitatud mõne kirikukogu otsusega. Tuntumaid ja kontroversaalsemaid katoliiklikke dogmasid on olnud Jeesuse neitsistsünni dogma ning paavsti ilmeksimatuse dogma. 

Budismis ja taoismis üleüldised dogmad puuduvad, kuid erinevates koolkondades võib neid esineda.  

Laiemas tähenduses on **dogma** mistahes vaidlustamisele mittekuuluv väide, seisukoht või hoiak.

**Dogmaatiline** tähendab enamasti kivinenud mõtteviisi, vanameelsust vms. Teaduses püütakse vältida dogmasid olles avatud võimalikule kriitikale, falsifitseeritavusele.

## Vaata ka

*dogmaatika
*Dogmadelugu
*aksioom
*eelarvamus
Aktsentueeriv värsisüsteem

**Aktsentueeriv värsisüsteem** ehk **rõhuline värsisüsteem** ehk **puhtrõhuline värsisüsteem** ehk **tooniline värsisüsteem** (ka: *aktsentueeruv värsisüsteem*) on rõhuliste ja rõhutute silpide  vaheldusel põhinev värsisüsteem.
Dualism (täpsustus)

**Dualism** on kahesus või seisukoht, mis väidab millegi kahesust.

*Filosoofias mõistetakse **[[dualism]]**i all tavaliselt seisukohta, mille kohaselt nii vaimne kui ka materiaalne alge eksisteerivad iseseisvalt.
**Selle üks vorm on **[[keha ja vaimu dualism]]**.
*Usundiloos on **[[dualism (usundilugu)|dualism]]** õpetus üleloomulike jõudude vastandlikkusest.

***[[Lainelis-korpuskulaarne dualism]]** on  kvantmehaanikas võimalus tõlgendada teatud nähtusi nii osakeste (korpusklite) liikumisena kui ka lainete levimisena.

## Vaata ka
*Pluralism (täpsustus)
Vahh

**Vahh** (vene *Вах*) on jõgi Aasias. Voolab kogu ulatuses Lääne-Siberi madalikul (läände), suubub Nižnevartovski lähedal paremalt Obi jõkke. Vahhi jõe pikkus on 964 km ja valgala 76 700 km2.
Aasov

**Aasov** ehk **Aasovi meri** on sisemeri loodusgeograafilise Euroopa ja Aasia piiril. See on Kertši väina kaudu ühendatud Musta merega.

Aasovi mere pindala on 38 000 km&sup2;. Meri on madal, suurim sügavus 14 meetrit; teda peetakse maailma madalaimaks mereks. Sissevoolavate jõgede tõttu on Aasovi meres riimvesi, keskmine soolsus 11 promilli. 

Suurimad merre suubuvad jõed on Don ja Kuban, mis annavad kahe peale üle 90% jõgede sissevoolust Aasovi merre. Väiksemate jõgede seas on näiteks Kalmius ja Mius.

Mere ääres asuvad Mariupoli sadam ja Berdjanski sadam. Doni jõe alamjooksul asub ka Doni-äärse Rostovi sadam. Kertši väina äärde jääb aga Kertši sadam.

Aasovi meri on kalarikas.

## Vaata ka
*Aasovimaa
Vassili saar

**Vassili saar** (vene keeles *Васильевский остров*, soome keeles *Hirvisaari*) on saar Neeva suudmes Peterburis (omaette linnaosa), piirneb Läänemere ning Suure ja Väikese Neevaga. Halduslikult kuulub Vassili saare rajooni.

Saare pindala on umbes 10 km&sup2;. Saar oli algselt madal, soine ja kõrge veega mere poolt üle ujutatav.

Elanike arv 146 367 (2017).

19. sajandil kujunes saarele tööstuslinnaosa (sh laevaehitus).

Saarel asub ajalooline börsihoone ning mitmed muuseumid ning Peterburi Vassili saare Püha Katariina kirik.

Vassili saarel on mitmed nummerdatud ja nimetatud liinid, mille järgi nimetati 1951. aastal Kopli liinid.

## Välislingid
* Vassili saare tutvustus, vene keeles, vaadatud 2012-04-21
Alboráni meri

**Alboráni meri** on Vahemere äärmine lääneosa, Gibraltari väinast vahetult idas. See selgelt piiritlemata mereala on pindalalt umbes sama suur kui Eestimaa, keskmine sügavus (450 m) on võrreldav Läänemere suurima sügavusega ja suurim sügavus on ligi 1500 m.

Atlandi ookeani läheduse tõttu eristab teda muudest Vahemere osadest Atlandi ookeani tugevam mõju, mh. on seal tugev magedama vee hoovus Gibraltari väina poolt, mida kompenseerib vastuhoovus väina sügavamas osas.
Victoria saar

**Victoria saar** (inglise keeles *Victoria Island*; inuktituti keeles **Kiilinik**) on Kanadale kuuluv saar Põhja-Jäämeres Arktika saarestikus.

Saare pindala on 217 000 km². Ta on pindalalt Kanada teine saar Baffini maa järel ja maailma 8. saar. Ta on Suurbritannia saarest pisut suurem.

Walesi Printsi saarest läänes eraldab teda M'Clintocki väin, lõunasse jäävast Põhja-Ameerika mandrist Kuninganna Maudi laht kagus, Coronationi laht lõunas, Dolphin and Unioni väin edelas ja Amundseni laht idas, loodesse jäävast Banksi saarest Walesi Printsi väin ning põhja poole jäävast Melville'i saarest Vikont Melville'i väin. Victoria saare ranniku lähedal on palju pisisaari.

Saare rannik on liigestatud. Suurimad lahed on Prints Alberti laht ja Minto laht läänes ning Hadley laht põhjas. Suurimad poolsaared on Prints Alberti poolsaar loodes (seal asub ka Victoria kõrgeim tipp, 655 m Shaleni mägedes), Wollastoni poolsaar edelas (kõrgus kuni 516 m, Bumpusi mägi) ning Storkersoni poolsaar kirdes. Hulk Kanada Arktika saarestiku saari on Victoria saarest kõrgemad ja mõned isegi mitu korda kõrgemad. 

Saare pikim jõgi on loodes voolav Kuujjua jõgi. Liustikke saarel pole. Palju on järvi, millest suurim on saare kagurannikul Ikaluktutiakist põhjas asuv Fergusoni järv (562 km²).

Saarel valitseb arktiline kliima. Seetõttu on asustus hõre.

Administratiivselt jaguneb saar Loodealade ja Nunavuti vahel. Loodealadele kuulub saare loodeosa ehk ala, mis jääb 110° läänepikkusest lääne ja 70° põhjalaiusest põhja poole. Selle osa ainus asula on Prints Alberti lahe põhjakaldal olev Holman (400 elanikku). Saare ida- ja lõunaosa kuuluvad Nunavutile ning selle osa ainus asula on lõunakaldal asuv 1500 elanikuga Cambridge Bay ehk Ikaluktutiak. Kunagised kaubapunktid, näiteks edelarannikul asuv Fort Collinson, on ammu maha jäetud.

Saar sai nime kuninganna Victoria järgi 1839. aastal. Saarel ja selle lähedal olevad prints Alberti nimelised kohad on nimetatud tema abikaasa prints Albert Saxe-Coburg-Gotha järgi.

Juhtumisi meenutab Victoria saar kujult vahtralehte, mis on Kanada sümbol.
Ahvenameri

**Ahvenameri** (rootsi *Ålands hav*, soome *Ahvenanmeri*) on Läänemere sügavam osa Ahvenamaast edelas. 

Sügavus ulatub 301 meetrini. Põhjas Ahvenanrauma kaudu ühendatud Põhjalahega, edelas piirneb Rootsi rannikuga, lõunas aga madalama merealaga.

## Pilte

File:Ahvenameri.jpg|Ahvenameri
File:Birka Princess 1986e.jpg|Ahvenameri
Ahvenanrauma

**Ahvenanrauma** (soome; rootsi *Södra Kvarken*, eesti keeles ka *Lõuna-Kvarkeni väin*) on väin Ahvenamaa ja Rootsi vahel Märketi saarest läänes. 

Suurim sügavus on üle 100 meetri. Ühendab Ahvenamerd Selkämerega.
Öland

**Öland** on Rootsile kuuluv saar Läänemeres, Rootsi saartest suuruselt teine. 

1. jaanuari 2010 seisuga oli saarel 25 000 elanikku.

Saare pindala on 1342 km&sup2;. Saar koosneb suures osas lubjakivist. Kõrgeim mägi on 55 m kõrge Högsrum. Lõunaosas asub ulatuslik loopealne. Ölandil paljandub Balti klint.

Saar on pikk ja kitsas, Skandinaavia poolsaarest eraldatud Kalmari väinaga, kuid saart ühendab maismaaga 1972. aastal valminud 6 km pikkune Ölandi sild. Selle silla pärast ei loe Euroopa Liit Ölandit saareks. Arvatakse, et silla tõttu on saarel jäänud Euroopa Liidult saamata 25–50 miljoni Rootsi krooni väärtuses toetusi.

## Vaata ka
*Sollideni loss

## Viited
‘Ajmāni emiraat

**‘Ajmān** on üks Araabia Ühendemiraatide seitsmest emiraadist.

Emiraadi valitseja on šeik Ḩumayd ibn Rāshid an-Nu‘aimī.

## Viited

## Välislingid
*
Al-Fujayrah' emiraat

**Al-Fujayrah** on üks Araabia Ühendemiraatide seitsmest emiraadist.

Emiraadi valitseja on šeik Ḩamad ibn Muḩammad ash-Sharqī.

## Vaata ka
*An-Naḩwah

## Välislingid
*
Ra's al-Khaymah' emiraat

**Ra's al-Khaymah** on üks Araabia Ühendemiraatide seitsmest emiraadist.

Emiraadi valitseja on šeik Sa‘ūd ibn Şaqr al-Qāsimī. Eelmine valitseja oli šeik Şaqr ibn Muḩammad al-Qāsimī.

## Välislingid
*Emiraadi valitsuse portaal (inglise ja araabia keeles)
Ash-Shāriqah' emiraat

**Ash-Shāriqah** on üks Araabia Ühendemiraatide seitsmest emiraadist.

Emiraadi valitseja on šeik Sultan ibn Muhammad al-Qasimi.

## Välislingid
*
Hani jõgi

**Han** (korea 한강 (Han-gang)) on jõgi Lõuna-Koreas. 

Jõgi saab alguse Ida-Korea mägedest ja voolab loodesse ning läände, läbides Lõuna-Korea lääneosa. Hani jõgi suubub Kollasesse merre, piirkonda, kus on tunda tugevate loodete mõju.

Hani jõe pikkus on 514 km, valgla pindala 34 000 km².

Jõe põhjakaldal asub Lõuna-Korea pealinn Sŏul.
Äksi

**Äksi** on alevik Tartu maakonnas Tartu vallas. Kuni 1977. aastani oli küla ametlik nimi *Põltsamaa küla*.

Detsembrist 2010 on Äksi alevik. 2022. aastal liideti alevikuga Äksi kiriku ümbrus, mis seni oli kuulunud Voldi külla.

10. juulil 2012 avati Äksis Jääaja Keskus.

Aastal 2022 sai Äksi alevik Tartumaa aasta küla tiitli. Kivipargist leiab vastava sildi.

Äksi alevikule (ja selle kogukonnale) kirjutati kogukonda ja sealset elu kirjeldav laul "Õnneks on Äksi". Laul valmis kogukonna algatusest ja soovist luua laul Äksi alevikule. Sõnad kirjutas Karina Reinmann, viisi lõi Henri Käärik. Laulab Teele Tammet. 

## Vaata ka
*Avangard (kolhoos)

## Viited
Than Shwe

**Than Shwe** (sündinud 2. veebruaril 1933  Myanmaris Kyaukses) on Myanmari sõjaväelane ja poliitik, Myanmari riigipea 23. aprillist 1992 kuni 30. märtsini 2011. 

Than Shwe alustas tööelu Birma postiteenistuses. 20-aastaselt astus ta sõjaväeteenistusse. Seal teenis ta mitu aastat psühholoogilise sõja osakonnas, võideldes kareeni mässajate vastu. 1960 sai ta kapteni auastme. 

Pärast sõjaväelist riigipööret 1962, mis kukutas peaminister U Nu, jätkus Than Shwe tõus ametiredelil. Ta sai 1972 kolonelleitnandiks, 1978 koloneliks, 1983 Edela sõjaväeringkonna komandöriks, 1985 kindralstaabi ülema abiks, brigaadikindraliks ja kaitseministri asetäitjaks ning 1986 kindralmajoriks. Ta sai ka valitseva partei kesktäitevkomitee liikmeks. 

Kui 1988. aasta veriste protestidemonstratsioonide järel loodi Riiklik Seaduslikkuse ja Korra Taastamise Nõukogu, määrati Than Shwe selle 21 liikme hulka. Temast sai tollase riigijuhi kindral Saw Maungi parem käsi. 23. aprillil 1992 astus Saw Maung ootamatult tagasi, viidates tervislikele põhjustele, ja Than Shwe  sai tema asemel tolle nõukogu esimeheks, riigipeaks, kaitsesekretäriks ja relvajõudude ülemjuhatajaks. 

Algul paistis, et Than Shwe on oma eelkäijast liberaalsem, sest ta vabastas poliitvange ning hakkas lõdvendama kitsendusi demokraatia eestvõitlejale Aung San Suu Kyile, kes oli pärast 1990. aasta tühistatud valimise pandud koduaresti. 

Ta nimetas Birma ümber Myanmariks ja käskis 1993. aastal kirjutada uue põhiseaduse. Than Shwe lõdvendas pisut riigi kontrolli majanduse üle ning toetas häälekalt Myanmari osalemist ASEAN-is. Samuti korraldas ta suure korruptsioonivastase rünnaku, mille tulemusena 1997. aastal pidid lahkuma mitmed ministrid. 

Kuigi teda on sageli peetud kriitikat mittetaluvaks, lubas ta esimest korda üle paljude aastate külastada Myanmari Punase Risti Rahvusvahelisel Komiteel ja organisatsioonil *[[Amnesty International]]*.
Andamani saared

**Andamanid** ehk **Andamani saared** on saarestik Bengali lahe ja Andamani mere vahel. Pindala 6408 km². Saared on künklikud, suurim kõrgus 737 meetrit. Kuuluvad Indiale.

2011. aasta seisuga elas saartel 343 125 inimest.

Koos lõunas asuvate Nicobari saarte ja veel mõnede väiksemate saarerühmadega moodustavad nad India liiduala, mida tuntakse kui Andamanid ja Nicobarid.

Andamanide saartele sisenemiseks on vaja eriluba, kuna see kuulub India keelutsooni. Saare peamaantee on Andaman Trunk Road. India ülemkohus on alates 2002. aastast nõudnud peamaantee sulgemist, et vähendada kontakte saare põlisasukatest džaraude ja sisserännanute vahel.

Itaalia maailmarändur Marco Polo nimetas nende saarte elanikke koerakoonlasteks, kuna tema arvates olid sealsetel meestel hirmutavad silmad, välkuvad hambad, hiiglaslikud labajalad ja sama pikad kui õlalaius. Ta hoiatas, et saare elanikud söövad kõiki elusalt kätte saanuid.

## Vaata ka
*Põhja-Sentinel

## Viited

## Välislingid

*Andamani saarte turismilehekülg
*Andamani saarte Bo hõimu viimane liige suri Postimees, 5. veebruar 2010
Nicobari saared

**Nicobari saared** on saared Bengali lahe ja Andamani mere vahel. Pindala 1831 km². Saared on künklikud, kõrgus kuni 642 meetrit. Kuuluvad Indiale.

2011. aasta rahvaloengude järgi elas saartel 36 844 inimest.

Nicobari saartele sisenemiseks on vaja eriluba, mille India on kehtestanud põliselanikest šompenite kaitseks. Eriloa väljastamine on maksuvaba ja seda ei väljasta, kui India viisale on märgitud keeldu kujutav tempel.

Šompenid on iseloomult arglikud. Nad on mongoliidset päritolu.

## Vaata ka
*Andamanid
*Andamanid ja Nicobarid (India liiduala)
*Car Nicobar

## Viited

## Välislingid
Adžaarid

**Adžaarid** on grusiinide etnograafiline rühm, kes kõnelevad gruusia keele adžaari murret. Endanimetus on *atšareli* (აჭარელი). Adžaare on umbes 325 000.

16. sajandi II poolest kuni aastani 1878 olid adžaarid Türgi võimu all, mil nad islamiseeriti. Tänapäeval on suurem osa adžaare mittereligioossed või taaspöördunud kristlusesse; umbes 30% on sunniidid.

Adžaari rahvakunstis on tunda türgi mõjusid. Traditsiooniliseks tegevusalaks oli põllumajandus (sh tee kasvatamine) ja kaubandus.

## Vaata ka
*Adžaaria
Andamani meri

**Andamani meri** on ääremeri India ookeani kirdeosas.

Andamani meri piirneb loodes Andamani saartega, edelas Nicobari saartega, lõunas Sumatraga, idas Indohiina poolsaare ja Malaka poolsaarega ning põhjas Birma rannikuga. Kagus on ta Malaka väina kaudu ühendatud Lõuna-Hiina merega, kuid mere kagupiiriks määrati 1953 Tais asuvat Phuketit ja Sumatral asuvat Jambo Aye neeme ühendav lõik, nii et Malaka väin jääb Andamani merest väljapoole. Läänes on meri Coco, Duncani, Kümnenda Kraadi ja Sombrero väina ning teiste väinade kaudu ühendatud Bengali lahega. Mere põhjaosas on Mottama laht.

Andamani mere ulatus põhjast lõunasse on 1200&nbsp;km, idast läände 650&nbsp;km, pindala 797 700&nbsp;km². Mere keskmine sügavus on 1043&nbsp;m, suurim sügavus 4507&nbsp;m , vee maht on umbes 660 000&nbsp;km³.

Andamanid ja Nicobarid kuuluvad Indiale, Sumatra Indoneesiale. Indohiina poolsaarel on Andamani mere rannikul Birma, Tai ja Malaisia.

Andamani mere põhjas jookseb põhja-lõunasuunaline piir Birma ja Sunda laama vahel. Usutavasti olid need laamad varem Euraasia laama osad, kuid pärast seda, kui India laam põrkas Euraasia laamaga kokku, murdusid need selle küljest ära. See juhtus kõigest 3–4 miljonit aastat tagasi.

Kokkupõrke tulemusel algas Andamani meres ookeanipõhja moodustumise protsess, mis lükkab Andamane ja Nicobare Indohiinast järjest kaugemale. Selle protsessi tulemusel on Andamani meri mõne viimase miljoni aasta jooksul oluliselt laienenud.

Tänapäeval jätkub India laama sukeldumine Birma laama alla. See pressib magmat välja Birma laama teisel küljel, Sunda laama piiril. Sinna on tekkinud vulkaaniline saar Barren, mis kuulub Andamanide hulka. Barren on ainus Andamani meres või selle kaldal asuv tegevvulkaan. Barrenist põhjas asub samasuguse tekkega saar Narcondan, kuid see ei ole tänapäeval aktiivne.

## Viited
Jug

**Jug** (vene keeles *Юг*) on jõgi Euroopas Venemaa põhjaosas. Ühineb Veliki Ustjugi lähedal Suhhona jõega. Nende kahe jõe ühinemisest saab alguse Dvina jõgi.

Algab Põhja-Uuralist. Ülemjooksul voolab kitsas orus, alamjooksul lookleb laias orus. 

Jõe pikkus on 574 km, valgla pindala on 35 600 km².

Jõe ääres asuvad Nikolsk ja Veliki Ustjug.

## Viited

## Välislingid
Andamanid

**Andamanid** on Andamani saarte põliselanikud.

Andamanid jaotuvad neljaks negriidsesse rassi kuuluvaks hõimuks: suurandamanid, onged, džarauad ja sentinelid.

Andamanide pildistamine on keelatud.

## Sentinelid
Sentinelid on tuhandeid aastaid elanud Põhja-Sentineli saarel.

Enamus neist tegeleb põlluharimise ja küttkorilusega. Sentinelid on paikse eluviisiga ja nad ei salli võõraid. Nende kommete hulka kuulub tava saarel olevad võõrad tappa ning matusel surnukeha lõigata ja põletada. India on keelanud sentinelidega suhelda.

## Viited

## Välislingid
* The Andaman Association (inglise keeles)
Arafura meri

**Arafura meri** on meri Austraalia ja Uus-Guinea vahel Torrese väinast läänes. Valdavalt madalaveeline, keskmine sügavus on 150 m.
Foiniikia keel

**Foiniikia keel** oli alates 3. aastatuhandest eKr tuntud semi keelte kaanani rühma kuuluv keel, lähedane heebrea keelele. Oli foiniiklaste keel ja levis koos nendega Vahemere idaosast kõikidesse Foiniikia kolooniatesse, sh Kartaagosse. Sealset keelt nimetati puunia keeleks.

Vanimad keelemälestised pärinevad 10. sajandist eKr. Kirjandusteoste olemasolu foiniikia keeles pole teada.

Keel kadus käibelt 4. sajandil eKr. Puunia keel hääbus arvatavasti 4. sajandil.

## Vaata ka
* Foiniikia kiri
* Kaanan

## Viited

## Välislingid
* Foiniikia keel
Võtšegda

**Võtšegda** (vene *Вычегда*, komi *Эжва*) on jõgi Euroopas Venemaa põhjaosas.

Algab Timaani kõrgustikult. Sealt laskunud, lookleb laias orus valdavalt läände. Suubub Kotlase linna juures paremalt Dvinasse. 

Jõe pikkus on 1130 km, millest umbes 800 km on laevatatav. Valgla pindala on 121 000 km².

Jõe ääres asuvad Kortkeros, Sõktõvkar, Žešart, Solvõtšegodsk, Korjažma, Urdoma ja Kotlas.

## Viited

## Välislingid
Foiniikia

**Foiniikia** (vanakreeka keeles     Φοινίκη (Phoinike), ka **[[Kaanan]]**, mõlemad arvatavasti 'purpurimaa') oli antiikaja maa Vahemere idakaldal.

Foiniikia ulatus kitsa ribana Bargyluse (tänapäeval Ansarija, Liibanoni ja Galilea mägede jalamil Casiuse mäest (tänapäeval Džebel Akra) põhjas kuni Karmeli mäeni lõunas. Tänapäeval kuuluvad kunagise Foiniikia alad Liibanonile, Süüriale ja Iisraelile.

Seda ala asustasid foiniiklased, kes olid sinna rännanud juba väga vanal ajal Punase mere äärest . Arvatakse, et linnriigid Byblos, Siidon ja Tüüros asutati u 3000 a eKr. Eriti on tuntud tillukesel meresaarel asunud Tüüros, mida püüdis korduvalt vallutada Babüloni valitseja Nebukadnetsar II (Tüürose piiramine), kuid suutis pikka aega säilitada sõltumatuse.

Linnade vahel arenes konkurents, mis algul pärssis ühistegevust, hiljem asutati ühine pealinn Tripoli.

Foiniiklased olid meresõitja rahvas, kes rajas palju kolooniaid: esmalt Küprosele ning hiljem mujalegi Vahemere rannikule: tänapäeva Lääne-Liibüa, Tuneesia, Alžeeria, Maroko ja Lõuna-Hispaania rannikule, Baleaaridele, Sardiiniale ja Lääne-Sitsiiliasse. 

Esimene koloniseerimislaine toimus ajavahemikus u 1200 aastat eKr – u 800 aastat eKr, Levant, Leptis Magna, Cadiz (Gadir) ja Palermo.

Kuulsaim koloonia Kartaago rajati 815 eKr ja see iseseisvus 6. sajandil eKr. Foiniiklaste põhiline jõukuse allikas oli merekaubandus. Igal linnal olid omad mees- ja naissoost jumalad. Foiniiklased koloniseerisid Põhja-Aafrika Vahemere-ranniku umbes 1000 eKr ning Kartaagost, mille nad rajasid 800 eKr, sai kiiresti Vahemere maade võimsaim jõukeskus. Allutades berberid, kes moodustasid suurema osa Põhja-Aafrika rahvastikust, said foiniiklased oma võimu alla kogu Aafrika ranniku lääne pool Surti lahte ning saavutasid kontrolli Vahemere-kaubanduse üle. See pani aluse nende tohutule rikkusele.

9. sajandist eKr koloniseeriti Sitsiilia, kus 8. sajandil eKr asutati Motya, Panormo (Palermo) ja Solunto ning kolooniad strateegilist tähtsust omanud Lampedusa, Malta ja Pantelleria saartel. Sardiinial asutati kolooniad 9. sajandist eKr, Nora, Caralis (Cagliari), Bythia, Sulcis, Carloforte ja Tharros.

Hispaania aladel asutati kolooniad 10. sajandist eKr Gades (Cadiz) (u 1110 eKr), Malaka (Malaga), Sexi (Almunecar), Abdera (Adra), and Ebusus (Ibiza).

Foiniikia linnades valitses tõenäoliselt kuningas. Preesterkonnal poliitilist võimu polnud, riigi juhtimises võisid kaasa rääkida ka kaubandusega tegelevad ülikud.

Foiniikiat vallutati korduvalt. Seal võimutsesid Assüüria, Babüloonia, Pärsia, Aleksander Suur, Ptolemaiosed ja Seleukiidid ning lõplikult, alates 64 eKr Rooma riik. Kui Aleksander Suur selle vallutas, ühendati Tüüros tammi abil mandriga ja pärast Aleksandria rajamist kaotas Tüüros oma tähtsuse.

Foiniikia silmapaistvaim kultuurisaavutus oli maailma esimese tähestiku leiutamine 2. aastatuhandel eKr. Paljud tänapäeva tähestikud põhinevad mingil määral sellele, kaasa arvatud kreeka ja ladina tähestik.

## Vaata ka
* Fööniks, foiniiklaste püha lind

## Viited

## Kirjandus

*Gerhard Herm. "Foiniiklased: antiikaja purpuririik", Tallinn 1998. ISBN 9985-66-094-3
Araabia meri

**Araabia meri** on meri India ookeani loodeosas. Edelas külgneb Aafrikaga, loodes Araabia poolsaarega. Lääneosas asub Adeni laht, loodeosas Omaani laht. Kirdes ja idas külgneb Hindustani poolsaarega. Mere lõunapiiriks loetakse mõttelist joont Caseyri neemest India lõunatipuni.

Araabia merel puhuvad mussoonid.
Kaanan

**Kaanan** on ajalooline maa Lähis-Idas, Egiptusest põhjas, mis hõlmas Foiniikia ja Palestiina. 

Nimetuse ajalooline allikas on Amarna leid. Nimi tuleb mittesemi rändrahva nimetusest, kelle päritolu teadmata.

Linnalised keskused kujunesid Lähis-Ida rannikualal 3. aastatuhandel eKr, mille hulgas tuntuim oli Byblos, mis oli küllalt tihedates kontaktides Vana-Egiptusega. 2. aastatuhandel eKr linnatsivilisatsiooni areng jätkus ja Byblos püsis jõuka keskusena.

Lõunapoolsed Kaanani linnad langesid 15. sajandil eKr Egiptuse võimu alla, kui Egiptuse Uue riigi kuningas Thutmosis III laiendas Egiptuse riiki sõdade abil. Ta vallutas suurema osa Lähis-Idast. Tema riik ulatus Lõuna-Süüriast üle Kaanani Nuubiasse.   Assüüria, Babüloonia ja Hetiidi valitsejad tunnustasid Thutmosis III vallutusi.

12. sajandi algul eKr tabas Kaananit Mererahvaste sissetung ja linnaelu käis ajutiselt alla. Algas aramealastete sisseimbumine Kaananisse ja Kaanani sisemaal tõusis esile aramea dünastia poolt valitsetud Damaskus. Rannikul tõusid esile foiniikia linnriigid, mille seas tähtsaimad Byblos,
Siidon ja Tüüros. 10. sajandil oli nende seas nähtavasti tugevaim Tüüros, mille kuningas Hiram oli tihedates sidemetes Iisraeli  kuninga Saalomoniga.

9. sajandil eKr ja uuesti 8. sajandi eKr teisel poolel langesid foiniikia linnriigid Assüüria ülemvõimu alla. 6. sajandi eKr algusest alates allusid foiniikia linnad Uus-Babülooniale.

## Vaata ka
*kaananlased
*Byblos ehk Gebal
*Palestiina
*vilistid
Viisraamat

**"Viisraamat"** (trad. 五經; liht: 五经; *pinyin*: *Wǔjīng*) on konfutsianismi kanooniliste tekstide kogu, millesse kuulub viis Qini dünastia eelset teost.

"Viisraamatusse" kuuluvad:
* "Muutuste raamat"
* "Kirjade raamat"
* "Laulude raamat"
* "Kommete ülestähendused"
* "Kevaded-sügised"
Galilea

**Galilea** (heebrea keeles הגליל *HaGalil*; araabia keeles الجليل *al-Jalīl* [aldžal'iil]) on piirkond Iisraeli põhjaosas Vahemere ning Jordani jõe, ajalooliselt Vahemere, Kinnereti järve, Şūri (Tüürose) vahel.

Seal asub ka Iisraeli kõrgeim mäetipp Meroni mägi kõrgusega 1208 m. Talvekuudel on see ainus ala riigis, kus võib tekkida lumikate.

## Ajalugu
Galilea allus pärast Uus-Assüüria vallutust (733 eKr) sajandeid võõrvõimule ning erines etniliselt teistest juutidega asustatud aladest. Galilea ühendati 2. sajandi lõpus eKr Juuda riigiga. Uue Testamendi järgi kristluse sünnikoht. Pärast Bar-Kohba ülestõusu mahasurumist ning juutide pagendamist Jeruusalemmast 135 pKr mitu sajandit judaismi peamine keskus. Aastast 1948 kuulub Iisraelile.
Kaananlased

**Kaananlased** olid enne 13. sajandit eKr Palestiinas elanud mittesemi rahvas, kelle päritolu teadmata. Vana Testament kõneleb kaananlaste saatusest.

## Välislingid
* Jaan-Juhan Oidermaa: "Geeniuuring: jumal ei pühkinud kaananlasi maamunalt" ERR Novaator, 1. august 2017
Bali meri

**Bali meri** on mereala Euraasia kaguosas. Meri piirneb läänes Jaava merega, edelas Jaava saarega, lõunas Bali, Lomboki ja Sumbawa saarega, idas Florese merega, kirdes Sulawesi saarega, põhjas Makassari väinaga ja loodes Kalimantani saarega.
Suhhona

**Suhhona** (vene keeles *Сухона*) on jõgi Euroopas Venemaa põhjaosas. Jõe ühinemisel Veliki Ustjugis Jugi jõega saab alguse Dvina jõgi.

Suhhona algab Kubena järvest Vologda oblastis, voolab itta. Ülemjooksul voolab aeglaselt laias orus, lisajõgede suurvee ajal aga tagurpidi. Kesk- ja alamjooksul voolab sügavas orus, kohati on kärestikke. 

Suhhona ülemjooks on laevatatavate kanalite kaudu ühenduses Volga-Läänemere kanaliga.

Jõe pikkus on 558 km, valgla pindala on 50 300 km².

Jõe ääres asuvad Sokol, Totma, Veliki Ustjug jpt asulad.

## Viited

## Välislingid
Barentsi meri

**Barentsi meri** on meri Euraasia loodeosas, Põhja-Jäämere osa. Piirneb loodes Teravmägedega, kirdes Franz Josephi maaga, idas Novaja Zemljaga, lõunas Euraasia rannikuga. Lõunas ühendatud Valge merega.

Põhja-Atlandi hoovus voolab mere edelaossa, mis seetõttu kinni ei külmu.

Saar on saanud nime hollandi maadeavastaja Willem Barentsi järgi.

Barentsi mere piirkonnas paiknevad märkimisväärsed fossiilsete energiaallikate varud. Esimesed naftaleiukohad võeti kasutusele Norra sektoris. Suurim avastatud leiukoht on Venemaa sektoris paiknev Štokmani gaasimaardla.

Aastakümneid kestnud piirivaidlus Norra ja Venemaa vahel sai kompromisslahenduse, kui pooled 2010. aasta 27. aprillil piirikokkuleppele alla kirjutasid.

## Vaata ka
*Kara väin (Kara värav)
Genesis

**Genesis** (kreeka sõnast γ&#941;&#957;&#949;&#963;&#953;&#962; 'sünd, loomine, algus, põhjus, teke, päritolu') on mitme asja nimi või pealkiri.

***"Genesis"** on Esimese Moosese raamatu ladinakeelne pealkiri. 
***[[Genesis (ansambel)|Genesis]]** on inglise progressiivse roki ansambel.
***[[Genesis (auhind)|Genesis]]** on organisatsiooni Humane Society of the United States jagatav auhind.
***[[Genesis (kosmoseaparaat)|Genesis]]** oli NASA kosmoseaparaat, sond.
***"Genesis"** on Dua Lipa laul albumilt "Dua Lipa"
Beauforti meri

**Beauforti meri** (inglise keeles *Beaufort Sea*, prantsuse keeles *mer de Beaufort*) on meri Põhja-Ameerika looderannikul. See on Põhja-Jäämere osa Alaska põhjaranniku ja Kanada Arktika saarestiku vahel. Ümbritseb Loodealade, Yukoni, Alaska ja Arktika saarestiku rannikut. 

Beauforti mere pindala on 450 000 km². Meri on saanud nime Briti hüdrograafi Francis Beauforti järgi. 

Merre suubuvad Mackenzie jõgi ja mitu väikest jõge.

## Välislingid
*
Toimesüsteemi analüüs

**[[Toimesüsteem]]i analüüs** on infosüsteemi koostamise hulka kuuluv tegevus, mille käigus uuritakse organisatsiooni käitumist.

Toimesüsteemi analüüsi käigus selgitaakse välja, kuidas organisatsioon toimib. Selle käigus uuritakse välja organisatsiooni alluvusskeem (osakonnad, ametikohad), eesmärgid, ülesanded ja põhiprotsessid. Iga ametikoha jaoks selgitatakse välja, missugust teavet ta vajab ja missugust teavet toodab. Analüüsi tulemusena valmib toimesüsteemi kirjeldus.

Toimesüsteemi kirjeldus sisaldab nii teksti loomulikus keeles kui ka jooniseid. Joonistena võidakse kasutada järgmisi diagramme:
* kasutusjuhtumi diagramm (*Use-Case Diagram*)
* tegevuste diagramm (*Business Process Diagram*)
* suhtlusdiagramm (*Task Communication Diagram*)
* strateegilise sõltuvuse diagramm (*Strategic Dependency Model*).

Toimesüsteemi kirjeldus aitab mõista organisatsioonis toimuvat. Mõistmise korral saab organisatsiooni tõhustada käitumisreeglite muutmise ning/või infosüsteemi loomise ja juurutamise abil.

Analüüsi töömeetodiks on intervjuu. Küsitletakse organisatsiooni töötajaid, eriti ülemusi, kellel peaks organisatsioonis toimuvast olema parem ülevaade.
Ilūkste

**Ilūkste** () (saksa keeles *Illoxen*, *Illuxt*, varem eesti keeles *Illuksti*) on linn Lätis Augšdaugava piirkonnas. Ajalooliselt on olnud osa Sēlijas. Linn asub merepinnast 100 meetri kõrgusel.

## Ajalugu

Ilūkste alad kuulusid aastal 1251 seelide Alektene muinasmaakonda. 16. sajandil allus see Daugavpilsi komtuuridele.

Asulat on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1559. Toona oli see väike alev, mis kuulus Pilskalne mõisale. Aastal 1567 rajati alevisse luteri kirik, aastal 1596 asutati seal kool.

Hiljem asusid piirkonda elama vanausulised. Aastal 1690 rajasid jesuiidid asulasse esimese katoliku kiriku, mille asemele nad aastail 1754–1769 uue kahe torniga kivikiriku püstitasid. 

Pärast Venemaaga liitmist sai asulast Ilūkste kreisi keskus. Aastal 1816 ehitasid sinna oma kiriku uniaadid, mis läks aastal 1861 õigeusu kiriku valdusse. Alevisse asusid elama ka juudi kaupmehed. Asula tähtsust näitab see, et seda läbis Peterburi ja Varssavi vahelise suurtee vana trass, ka hakkas seda läbima aastal 1873 valminud Dünaburgi ja Tilsiti vaheline raudtee.

Esimese maailmasõja ajal jäi Ilūkste rindejoonele, mistõttu suur osa alevist sai purustatud. Linn aastast 1917. 2009. aastani kuulus Daugavpilsi rajooni. 2021. aastani oli linn Ilūkste piirkonna keskus.


Zemnieku iela 36A (Ilūkste).jpg|Linnavaade
Ilūkste Lutheran Church.jpg|Luteri kirik
Ilūkstes pilsētas dome 2000-07-23 - panoramio.jpg|Raekoda
Ilūkste Roman Catholic Church.jpg|Katoliku kirik


## Vaata ka
*Ilūkste kreis

## Viited

## Välislingid
Brocēni

**Brocēni** () (saksa keeles *Berghof*) on linn Lätis Kurzemes Salduse piirkonnas. Linn asub Ciecere järve kaldal.

1920. aastatel rajas professor Eižens Rozenšteins Ciecere järve äärde lubjaahju. 1928. aastal võttis selle üles A/S Ch. Schmit ja 1936. aastal rajati sinna tsemendivabrik. Vabriku tarvis rajati ka raudtee. Nõukogude võimu ajal vabrik riigistati. 1950. aastal sai Brocēnist alev ja 1992. aastal linn. 2009. aastani kuulus Salduse rajooni. Aastatel 2001–2021 oli linn Brocēni piirkonna keskus.

Linna järgi on nime saanud Porkuni lademe Salduse kihistu Brocēni kihistik.

Brocēni on Kunda sõpruslinn.

Looduskaitse all on Ezermaļi kalmistu tamm, Žubji Uus tamm ja Žubji Paljutüvene Järvekalda tamm.

## Elanike arv

* 1985 (1959)
* 3297 (1970)
* 3442 (1979)
* 3724 (1989)
* 3519 (2000)
* 3433 (2012)

* 3173 (2015)
* 3075 (2017)
* 3144 (2019)
* 3146 (2021)
* 3017 (2026)



Cieceres ezers pie Brocēniem 2000-05-13.jpg|Ciecere järv
Brocēnu kultūras centrs 2000-05-13 - panoramio.jpg|Kultuurimaja
Brocēnu būvmateriālu kombināts 2000-05-13 - panoramio.jpg|Tsemendivabrik


## Viited

## Välislingid
Jēkabpils

**Jēkabpils** (, [jääkabpils]) on linn Lätis Daugava ääres, Jēkabpilsi piirkonna keskus.

Linn on vabariikliku keskalluvusega linn; 1. järgu haldusüksus.

Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Jēkabpilsi elanikest lätlasi 58,9%, venelasi 28,4%, valgevenelasi 3,3%, poolakaid 3,1%, ukrainlasi 1,9%, teistest rahvustest inimesi oli 3,2% ja rahvus oli teadmata 1,2%.

## Ajalugu
Jēkabpils on linn 12. veebruarist 1670. Saksakeelse nime **Jakobstadt** sai ta asutaja, Kuramaa hertsogi Jakobi järgi. Linna esialgsest elanikkonnast moodustasid suure osa Moskva tsaaririigist pagenud vanausulised.

Põhjasõjas 5. augustil (vkj 25. juulil / 26. juulil Rootsi kalendri järgi) 1704 toimus Kuramaal Jēkabpilsi lähedal Rootsi vägede, mida juhtis kindralmajor Adam Ludwig Lewenhaupt, ja Vene-Leedu vägede, mida juhtis suurhetman Michał Serwacy Wiśniowiecki, vahel Jakobstadti lahing, mille võitsid Rootsi väed.

Pärast Kuramaa hertsogiriigi liitmist Venemaa keisririigiga oli Jēkabpils Selburgi Oberhauptmannschafti ja hiljem 1864. aastast Daugavpilsi ehk Dünaburgi kreisis.

5. juulil 1919 jõudsid linna Eesti väed koos Taani üksustega.

Linn on aja jooksul laienenud ning liitnud endaga 1962. aastal Daugava jõe paremal pool asunud Krustpilsi linna, mis oli asutatud 1237. aastal, samuti aastal 1899 tekkinud Zīlāni asula.

Jēkabpilsis asub Struve geodeetilise kaare üks mõõdupunkte.

Aastatel 2009–2021 oli Jēkabpils vabariigilinn.


Jēkabpils dam.jpg|Jēkabpilsi kaldapealne
Jēkabpils pilsētas laukums.JPG|Keskväljak
Православная церковь (1).jpg|Õigeusu kirik
Православная церковь (2).jpg|Jēkabpilsi tänavavaade
Католическая церковь (2).jpg|Katoliku kirik


## Vaata ka
* Sala mõis (Jēkabpils)
* Kenni mõis
* Veseļi

## Viited

## Välislingid

* Jēkabpilsi koduleht
Jaunjelgava

**Jaunjelgava** () (saksa *Friedrichstadt*) on linn Lätis Aizkraukle piirkonnas. Asub Daugava vasakul kaldal, merepinnast 35 meetri kõrgusel.

## Ajalugu

13. sajandil asus linna lähistel seelide Sērene linnamägi. Aastal 1450 rajati selle juurde Vecsērene mõis. Selle maadele hakkas Daugava kõrgele kaldapealsele tekkima kaupmeeste asula. Aastal 1567 nimetas Kuramaa hertsog  Gotthard Kettler selle Neustadtiks, ent lätlased hakkasid seda kutsuma uueks Jelgavaks.

Aastal 1590 andis Friedrich Kettler asulale alevi staatuse. Aastal 1646 nimetas tema lesk alevi tema järgi ümber Friedrichstadtiks. Linn aastast 1647; linnaõigused andis asulale Władysław IV Waza. Aastal 1652 püstitati sinna luteri kirik.

Venemaa keisririigi võimu ajal oli linn Kuramaa kubermangu Jaunjelgava kreisi keskuseks. Jaunjelgavas oli suur juutide kogukond. Juudi kaupmehed eksportisid Venemaa kaupu nii Inglismaale kui ka Saksamaale. Aastal 1861 valmis Riia–Daugavpilsi raudtee, mille tagajärjel Daugava kui veetee tähtsus vähenes. Paljud sealsed juudid asusid elama Riiga või Liepājasse, suundudes sealt Ameerika Ühendriikidesse.

Aastal 1914 oli linnas 7300 elanikku. Bermondtiaadi ajal, 1919. aasta 17. oktoobrist kuni 15. novembrini toimus linna all lahing, mille käigus suur osa linna hoonetest hävis. Aastal 1925 oli linnas vaid 1577 elanikku. Aastaks 1935 olid vaid 25% linna elanikest juudid. Osa neist küüditati 1941. aasta juunis, osa aga hukkus holokaustis, kui sama aasta 2. augustil Saksa väed linna juudi kogukonna likvideerisid.

2009. aastani asus Aizkraukle rajoonis. Aastatel 2009–2021 oli linn Jaunjelgava piirkonna keskus.


Jaunjelgavas pilsētas dome 2000-03-05.jpg|Raekoda
Jelgavas iela.JPG|Vanalinn
Daugava pie Jaunjelgavas.JPG|Daugava jõgi linna all
Jaunjelgavas luterāņu baznīca 2003-06-28.jpg|Luteri kirik
Jaunjelgavas katolu baznica.jpg|Katoliku kirik
Jaunjelgavas pareizticīgo baznīca 2000-03-05.jpg|Õigeusu kirik


## Viited

## Välislingid
Aizpute

**Aizpute** () on linn Lätis Kurzemes Lõuna-Kuramaa piirkonnas. 

## Ajalugu
Aizpute asulat (saksa keeles Hasenpoth) on kirjalikult esmamainitud 1253. aastal, mil see läks Kuramaa piiskopkonna valdusse. Linna kohta on kasutusel olnud ka nimekujud Asimputte, Acciputten, Asenputt kui variandid kurakeelsest nimekujust *Āspute*, mis tähendab tõlkes 'vaade mäelt'. Tegemist oli tähtsa asulaga kuralaste Bandava muinasmaakonnas, mille juurde aastal 1248 rajati Aizpute ordulinnus (ladina keeles *castrum Asenputten*, saksa keeles *Hus zu Hasenpothe*; *'Vrundenborgh*; *Ordensburg Hasenpoth*). Linnaõigused sai Aizpute 1378. aastal.

Keskajal oli seal üks Kuramaa piiskopi residentse. Kuramaa hertsogiriigis oli Aizpute eristaatusega Piltene piirkonna keskuseks.

Aastal 1795 läks Aizpute Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Kuramaa kubermangu. Seal sai sellest Aizpute kreisi keskus. Aastal 1900 valmis Liepāja–Aizpute kitsarööpmeline raudtee, mis suleti aastal 1964.

2009. aastani asus Liepāja rajoonis. Aastatel 2009–2021 oli linn Aizpute piirkonna keskus.

Aizputes on sündinud helilooja Pēteris Vasks ja laulja Andris Erglis. Laulja Mārtiņš Freimanis käis Aizputes koolis.

## Vaatamisväärsused

Aizpute ordulinnus, Aizpute vanalinn, Misiņkalna muinaskalmed ja asulakoht, Kirikumäe linnamägi, Aizpute luteri kirik, selle orel, kirikuaias asuv H. Bazdori hauasammas, Aizpute loss, selle müürid ja nende dekoratiivmuster, Kuldīgas iela 5a uksed ja laevalgustid, Jāņa iela 7 uksed, Atmodas iela 31 maja välisuksed ja nende hinged ning Atmodas iela 22 portaal ja uksed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Kohaliku kaitse all on Tumšase kõrts ja Atmodas iela 31 trepikoja uks ning selle kaks tugipalki.

Looduskaitse all on pärn aadressil Liepājas iela 19 ja valgepöök aadressil Jāņa iela 4.

Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud sõduritele. Misiņkalna kalmistul asub mälestustahvel natsiohvrite matmispaigal, Misiņkalna pargis aga partisanide hukkamispaigas.


Aizpute no lidmašīnas.jpg|Linn linnulennult
Aizputes pilsētas dome 2002-08-03 - panoramio.jpg|Raekoda
The shop and Catholic church in Aizpute.JPG|Kesklinn ja katoliku kirik
Aizputes Sv.Jāņa luterāņu baznīc.jpg|Aizpute Jaani kirik
Aizpute Adventist church.jpg|Aizpute adventistide kirik (varasem õigeusu kirik)


## Vaata ka
* Aizpute kihelkond

## Viited

## Välislingid

* Aizpute koduleht
Aknīste

**Aknīste** () on linn Lätis Jēkabpilsi piirkonnas, endise Aknīste piirkonna keskus. Linn asub Dienvidsusēja jõe kaldal.

## Ajalugu

Aknīste kuulus seelide Kalve muinasmaakonda. Esmamainitud 1298. Aastal 1388 sõlmis Vytautas ristisõdijatega lepingu, mille kohaselt hakkas ala kuuluma Daugavpilsi komtuurkonda. Aastal 1560 andis Zygmunt II August asula Kroszyńskite valdusse.

1648.–1667. aasta uputuse ajal oli suletud laevaliiklus Daugaval, mis oli Kuramaa jaoks ülitähtis liiklustee. Nii võeti Jakob Kettleri eestvedamisel ette Eglona ja Susēja jõe vahelise kanali rajamine. Tööd kanali juures kestsid aastail 1667–1668, aga aastal 1684 see veetee hüljati.

17. sajandist kuulus asula Leedule. Läti koosseisu läks Leedu-Läti piirilepinguga pärast esimest maailmasõda (vahetati Palanga vastu).

1935. aastal elas Aknīstes 199 juuti, kes moodustasid 42% elanikest.

Aastal 1950 sai asulast alev. Linn aastast 1991. 2009. aastani kuulus Jēkabpilsi rajooni. Aastal 2012 oli seal 1210 elanikku.


Fail:Aknīstes katoļu baznīca 2000-07-23.jpg|Aknīste katoliku kirik
Fail:Akniste13.JPG|Luteri kirik
Fail:Akniste15.JPG|Seelide park


## Viited

## Välislingid
Kalnciems

**Kalnciems** on küla (*lielciems*) Lätis Jelgava piirkonnas, Kalnciemsi valla halduskeskus. Asub Lielupe vasakul kaldal.

1991–2010 oli Kalnciems linn ja kuulus 2009. aastani Jelgava rajooni.
Kārsava

**Kārsava** () (latgali *Kuorsova*, saksa keeles *Karsau*, poola keeles *Korsówka*) on linn Lätis Latgales Ludza piirkonnas. 

Kārsava alad kuulusid Malnava mõisale ja nii rajati sinna aastal 1763 Malnava katoliku kirik. Asula hakkas arenema kohaliku kaubanduskeskusena pärast Peterburi ja Varssavi vahelise maantee avamist. 19. sajandi alguses ehitati sinna ka õigeusu kirik. Aastal 1860 avati Peterburi-Varssavi raudteel Kārsava raudteejaam. Linn aastast 1928.

2009. aastani kuulus Ludza rajooni. Aastatel 2009–2021 oli linn Kārsava piirkonna keskus.

Linn asub Rītupe jõe ääres.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Malnava katoliku kirik, selle kolm kabelit ja piirdemüür, kaks kiriku külgaltarit, kantsel ning altar.

Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 4.97 m ja kaks Kārsava hiidremmelgat (ümbermõõdud 5.29 ning 5.16 meetrit.

## Viited

## Välislingid
Toimesüsteem

**Toimesüsteem** (inglise keeles *business system*) on süsteem, mis on piiritletud ühe organisatsiooniga.

Toimesüsteemi moodustavad reeglid, mis juhivad organisatsiooni toimimist (süsteemi sisendist süsteemi väljundi loomist).

Mõnikord (enamasti akadeemilises kõnepruugis) kasutatakse alternatiivse terminina sõna "infosüsteem". Tavakõnepruugis on viimase juurdunud tähenduseks siiski 'toimesüsteemi abistav tarkvaratoode'.

Toimesüsteemis oluliste mõistete ja nende seoste kogumit nimetatakse toimesüsteemi ontoloogiaks.
Durbe

**Durbe** () on linn Lätis Kurzemes Lõuna-Kuramaa piirkonnas. Linna lähedal asub Durbe järv.

Elanikke on umbes 600. Durbe on Läti väikseim linn.

Priedinase kalmistul asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud sõduritele, maantee A9 ääres aga hukkunud Nõukogude lennuväelastele.

## Ajalugu

Durbe asub kuralaste Piemare muinasmaakonda. 13. juulil 1260 toimus Durbe järve ääres Durbe lahing. Aastal 1263 lasi ordumeister Burchard von Hornhausen sinna Durbe ordulinnuse rajada. See allus Kuldīga komtuuridele ja hävis aastal 1701. 15. sajandil rajati linnuse juurde ka väike kirik.

Linn aastast 1893. Linnaõigused kinnitati üle 1917.

Linna vapp pärineb aastast 1925.

Aastatel 2009–2021 kuulus linn Durbe piirkonda.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Durbe vanalinn, endise Špringeri põhikooli hoone aadressil Skolas iela 3, Durbe ordulinnuse varemed, Durbe lahingu toimumispaik ja Durbe luteri kirik ning selle piirdemüür (kaasa arvatud kunstimälestistena kaitse all olevad kiriku kantsel, orel ja altar). Kohaliku kaitse all on Durbe keskaegne kalmistu ehk Katkuhauad.

Looduskaitse all kolm Priediena kalmistul kasvavat mändi, pärn aadressil Skolas iela 3, Durbe kiriku juures kasvava hobukastan, hobukastan aadressil Raiņa iela 29 ja hobukastan aadressil Peldu iela 2.

## Tuntud elanikke

* Atis Kronvalds – Läti publitsist, keelemees ja pedagoog
* Zigfrīds Anna Meierovics – Läti poliitik
* Ģirts Vilks – Läti raamatuillustraator
* Indra Briķe – Läti näitleja

## Viited

## Välislingid
Teoloog

**Teoloog** on vastava hariduse (*mag. theol; dr. theol*) saanud usuteadlane. Filosoofia, religiooni, kiriku ajaloo ja piibli valdkondade eriteadlane.

## Eesti teolooge
*Kalle Kasemaa
*Uku Masing
*Toomas Paul
*Kaide Rätsep
*Evald Saag
*Eduard Tennmann

## Vaata ka
*Teoloogide loend
Olaine

**Olaine** () on linn Lätis, Olaine piirkonna halduskeskus. Asub poolel teel Riia ja Jelgava vahel.

## Ajalugu

Olaine küla on esmamainitud 1177. aastal. 1266. aastal hakkasid need maad kuuluma Riia linnale. XVII sajandil ehitati Olaine kirik ja loodi Olaine kihelkond. Aastail 1830–1857 ehitati läbi asula Riiast Jelgavasse viiv suurtee, asulas hakkas tegutsema postijaam. 1868. aastal avati Riia–Jelgava raudteel Olaine raudteejaam, mida sakslased kasutasid Esimese maailmasõja ajal vägede rindele toimetamiseks.

1939. aastal rajati Olainesse briketivabrik, mille juurde tekkis töölisasula. Olaine sai aleviks 1963. aastal ja linnaks 1967. aastal. 2009. aastani kuulus Riia rajooni.

## Viited

## Välislingid

*Piirkonna koduleht
Saldus

**Saldus** () on linn Lätis Kurzemes, Salduse piirkonna keskus. Linn asub merepinnast 95 meetri kõrgusel Ciecere jõe kaldal, Riiast 119 kilomeetri kaugusel. Linna vana saksakeelne nimi on *Frauenburg*.

Sealne 5PM puurauk on Adze kihistu neostratotüüp, Stirnase kihistu neostratotüüp, Skrunda kihistu neostratotüüp, Ziemeli kihistiku neostratotüüp, Priekule kihistiku neostratotüüp, Kuiļi kihistu neostratotüüp, Kuldiga kihistu ja selle Bernāti kihistiku ning Ēdole kihistiku neostratotüüp, Salduse kihistu ja selle Brocēni kihistiku neostratotüüp, Dreimani kihistu neostratotüüp ja Blīdene kihistu neostratotüüp. Salduse kihistu on linna järgi nime saanud.

## Ajalugu
Saldust on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1253 (*Salden*). Toona asus seal kuralaste linnus, mis asus Skrunda ja Zemgale vahelisel maal. 14. sajandil rajas ordu kuralaste linnamäele oma linnuse, mille juurde tekkis alev. Põhjasõja ajal hävisid nii linnus kui ka alev.

Saldus oli Venemaa keisririigi Kuramaa kubermangu Kuldīga kreisis Salduse kihelkonna keskus ja linn aastast 1917. Teise maailmasõja ajal toimusid linna pärast lahingud, kuid linn jäi sakslaste kätte kuni Saksamaa alistumiseni. Saldus oli 2009. aastani Salduse rajooni keskus.

## Viited

## Välislingid

* Salduse koduleht
Stende

**Stende** () on linn Lätis Kurzemes Talsi piirkonnas. 

Linna läbib Riia–Ventspilsi raudtee, seal asub Stende raudteejaam. Linn asub merepinnast 72 meetri kõrgusel. Stendes on raamatukogu.

Stendes eristatakse järgmisi linnaosasid: Meliorācija ja Renčuciems. 

Stende tekkis aastail 1901–1904 seoses Moskva–Ventspilsi raudtee ehitamisega. Stende raudteejaama juurde tekkinud asula on saanud nime jaama järgi, jaam aga omakorda Stende mõisa järgi, mille maadel see asus. 1925. aastani olid kasutusel ka nimekujud *Renčuciems* või *Stendesciems*. 

Teise maailmasõja ajal rajasid Saksa okupatsioonivõimud Stendesse koonduslaagri. 

1961. aastal sai Stendest alev ja 1991. aastal linn. 

## Elanike arv

* 719 (1935)
* 1850 (1959)
* 1951 (1970)
* 1956 (1973)
* 2034 (1979)
* 2134 (1989)

* 2012 (2000)
* 1900 (2004)
* 1732 (2011)
* 1550 (2022)
* 1545 (2025)


## Viited

## Välislingid

*http://www.stende.lv/
Zilupe

**Zilupe** () (latgali *Sīnuoja*) on linn Lätis Latgales Ludza piirkonnas. Zilupe on Läti kõige idapoolsem linn. Linn asub Venemaa piirist kahe kilomeetri kaugusel, merepinnast 120 meetri kõrgusel.

Linna ajalooline saksakeelne nimi oli *Rosenau*, venekeelne *Розеново*, poola keeles oli linna nimi aga *Rezenmujża*.

2021. aasta alguses oli Zilupe elanikest venelasi 55,4%, lätlasi 27,1%, valgevenelasi 9,5%, poolakaid 2,6% ja ukrainlasi 1,7%.

## Ajalugu

Algselt kuulus piirkond Mannteuffelitele, aastast 1729 aga Wereszcyńskitele. Aastal 1882 põles asula maha ja jäi inimtühjaks.

Zilupe tekkis taas aastal 1900, mil Moskva–Ventspilsi raudtee äärde Rosenite maale tekkis Rozenovskaja raudteejaam, mille juurde asusid elama raudteetöölised ja kaupmehed. Aastaks 1908 olid asulas juba postkontor ja politseipristav, seal tegutses kool.

Läti Vabadussõjas vabastasid Läti väed linna 26. jaanuaril 1920. Pärast sõda muutus sealne raudteejaam piiripunktiks, mida Venemaa kasutas oma kaupade (põhiliselt väärismetallide) eksportimiseks. Linn aastast 1931. 2009. aastani asus Ludza rajoonis. Aastatel 2002–2021 oli linn Zilupe piirkonna keskus.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on linnas kohaliku kaitse all Zilupe muinaskalmed ja Saveļinki katoliku kalmistu kabel koos sealse altari ning külgaltaritega.

## Viited

## Välislingid
Viļāni

**Viļāni** () (saksa keeles *Welonen*, poola keeles *Wielony*) on linn Lätis Latgales Rēzekne piirkonnas. Linn asub merepinnast 115 meetri kõrgusel Malta jõe kallastel, Riia–Moskva raudteeliini ääres. Linnas asub roomakatoliku kirik, ehitatud aastal 1772.

Linnas on teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistul kaks mälestusmärki. Ka asub mälestusmärk natsirežiimi ohvrite matmispaigas.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1495. aastal *Wielona* nime all. Sealse mõisa omanikud olid Jan de Loe, aastast 1507 de Overlackid, aastast 1603 Tomasz Dombrow, kes andis omandiõiguse de Offenbergidele. 1731. aastal kuulus see Rykidele. 1772. aastal valmis sealne katoliku kirik.

Pärast Poola esimest jagamist hakkas asula kuuluma Vitebski kubermangu. Sealne mõis läks 1839. aastal Karol Mannteuffeli valdusse, 1840. aastal sai sellest Löwis of Menarite omand ja 1842. aastal hakkas see kuuluma Janowskitele.

Janowskid muutsid Viļāni tööstusasulaks. Mõisale kuulusid seal kõrtsid, vesiveski, nahatööstus, telliselööv, kaks lubjaahju ja pruulikoda, hiljem lisandus ka linatööstus. Aastal 1862 sai Viļānist alev.

Linn aastast 1928. Aastal 1932 rajati sinna väike elektrijaam. Tänapäevane hüdroelektrijaam valmis aastal 1950. 2009. aastani asus Rēzekne rajoonis. Aastatel 2009–2021 oli linn Viļāni piirkonna keskus. Rēzekne piirkonnas kuulub linn Viļāni allüksusesse.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on linnas riikliku kaitse all Viļāni katoliku kiriku ja kloostri kompleks, sealhulgas kloostrihoone, kirikuhoone, piirdemüür ja väravad. Kohaliku kaitse all on Viļāni raudteejaam ja Viļāni mõisa häärber.

Looduskaitse all on Viļāni hõbepaju.


Pilt:Viļāni kosciol(1).jpg|Viļāni kirik


## Viited

## Välislingid
Viļaka

**Viļaka** () (latgali keeles *Vileks*, saksa keeles *Marienhausen*, poola keeles *Maryenhauz*) on linn Lätis Latgales Balvi piirkonnas. Linn asub Riiast 246  ja Balvist 28 kilomeetri kaugusel, 95 meetri kõrgusel merepinnast.

## Ajalugu

12. sajandil kuulus piirkond Adsele muinasmaakonda. Aastal 1293 rajas Johann II von Vechten piirkonnas katoliikluse levitamiseks sinna Marienhauseni kloostri. Ajaloolase Arndti arvates (1753) rajati siis sinna ka Viļaka piiskopilinnus. Liivi sõja ajal asus aastal 1560 linnusesse poola garnison. 1629 Altmarki vaherahuga jäi Latgale Poolale ja seal moodustati Liivimaa vojevoodkond (*Inflanty Polskie*, Väike-Liivimaa), mille koosseisu kuulus ka Vilaka staarostkond.

1700–1721, Põhjasõja ajal lõhuti linnus tõenäoliselt täielikult. Linnuse asemele tekkis Viļaka mõis. 1772, 30. septembril läks Latgale koos Vilaka piirkonnaga seoses I Poola jagamisega Venemaa kätte. Hilisematel sajanditel Vene võimu all oli Viļaka väike tähtsusetu asula. Aastal 1890 valmis sealne katoliku kirik, umbkaudu samal ajal ehitati sinna ka õigeusu kirik.

Aastal 1928 ehitati asulasse luteri kirik. Enne teist maailmasõda oli kolmandik linna elanikest juudid. Linn aastast 1945. 2009. aastani kuulus Balvi rajooni. Aastatel 2009–2021 oli linn Viļaka piirkonna keskus.

## Kaitsealused objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Viļaka piiskopilinnuse varemed ja selle territoorium, Viļaka õigeusu kirik, Viļaka katoliku kirik, selle kolmteist vitraaži ja orel. Kohaliku kaitse all on koolimaja aadressil Pils iela 11, Viļaka haigla surnukuur aadressil Parka iela 2, Viļaka katoliku koguduse pastoraat, Viļaka luteri kirik, katoliku kiriku kolm altarit ja kantsel ning Viļaka mõisa hoonetekompleks (piirdemüür, park ja kaks tootmishoonet).

Looduskaitse all on Marienhauzeni tamm ja selle kõrval kasvav 25,5 meetri kõrgune tamm.


Viļakas pilsētas dome-novada muzejs.jpg|Raekoda
Abrenes iela tirgus dienā.jpg|Linna peatänav
Viļakas katoļu baznīca.JPG|Katoliku kirik
Viļakas pareizticīgo baznīca 2001-06-16.jpg|Õigeusu kirik
Viļakas luterāņu baznīca 2000-07-28.jpg|Luteri kirik


## Viited

## Välislingid