open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kala-Jüri talu

**Kala-Jüri talu** (rahvasuus ka Kalari) asub Järvamaal Paide linnas Valasti külas (kuni 1939. aastani Kuksema vallas ja seejärel kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini Roosna-Alliku vallas). 

Kala-Jüri talu asub Valasti küla keskosas, Roosna-Alliku – Järva-Jaani maanteest 200 m põhja pool, külatee ääres, selle idaküljel. Talu juurde kuulub ka metsa- ja põllumaad. Õuemaad on talul 0,26 hektarit. 

## Ajalugu
22. märtsil 1910 ostis Hans Ilves (1860–1950) talu endale, olles juba varem seal elanud koos naise Anna (1863–1939) ja viie lapsega (3 tütart ja 2 poega). Kummagi poja auks istutas Hans väravasse saare, millest praeguseks on alles vaid üks, sest teine murdus tormi käigus.

Talu pidas edasi nende vanim poeg Johannes Friedrich Ilves (1892–1943). 1930. aastatel oli talus kuus lehma, kaks hobust, sead, kanad, kasvatati teravilja ja lina. Tavapärane talupidamine kestis Nõukogude võimuni.

Rehielamu ei ole säilinud, kuid alles on elumaja (koos juurde ehitatud verandaga), mille Hans Ilves endale vanaduspõlves ehitas.

1980. aastatel naasis kodutallu Johannes Friedrich Ilvese ja tema naise Lucie Ilvese (1897–1988) vanim tütar Hedvig Marianne Noormägi (1922–), kes hakkas tegelema aiaharimise ja iluaiandusega. Sellega pälvis ta 2006. aastal peaministrilt tänukirja ja mastivimpli kauni kodu eest.

## Kultuurimälestised
Talu asub 1997. aastal kultuurimälestisena registreeritud asulakohal (9773, asulakoht), kus maapinnas on säilinud inimtegevuse tagajärjel tekkinud kultuurikiht.

Kala-Jüri talu maa-alal asub ka samal ajal registreeritud kultuskivi (9775, kultusekivi). Kivi on talust 150 m kagu pool. Vanasti asus see Kala-Jüri ja Vainu (Kala-Jüri naabertalu) talude piiril.

## Viited


## Välislingid
* 9773, asulakoht
* 9775, kultusekivi
Kärdla-Tõrvanina matkarada

**Kärdla-Tõrvanina matkarada** oli 5,5 km pikkune matkarada Hiiumaal Tareste maastikukaitsealal. Ühesuunaline rada kulges läbi mitmesuguste metsa- ja rannikukoosluste mööda rannaäärt Kärdlast Tõrvaninale. Tee läbimine võttis tavapärase käimiskiiruse juures keskmiselt 2–3 tundi. Rada lõppes Tõrvanina telkimisala ja liivarannaga. Samuti oli raja alguses madal vaatlustorn ja raja keskel autobaasi lõkkekoht. Matkarajal ei tohtinud liikuda jalgrataste ega mootorsõidukitega.  

## Kirjeldus
Raja alguseks oli Kärdla Tiigi tänava lõpp, kus asub ka parkla. Tiigi tänava lõpus asuvast arteesia kaevust on võimalik torust voolavat joogivett kaasa võtta. Matkajatele olid rajal abiks suunaviited, 3 infotahvlit ja 5 huvipunkti. Matkarada piiras ühest küljest mererand, läbitavad maastikud olid vaheldusrikkad. Metsas esineb nii kuivemaid kui ka märjamaid metsatüüpe, soostunud alasid ning märjemates kohtades olid laudteed. Suveperioodil ei olnud rada enamasti märg ning pääses kuiva jalaga. Rajal asus algselt kolm lõkkekohta, üks telkimisala, kaks vaatetorni ja kaks parklat. 

## Raja sulgemine
Jaanuaris 2019 sulges Riigimetsa Majandamise Keskus Kärdla-Tõrvanina matkaraja. Probleem seisnes ühe eraomaniku soovimatuses lubada matkaraja läbimist oma maal. Katkine laudtee põhjustas libedust ja muid ebamugavusi, mistõttu see võeti kevadel 2021 üles. Laudtee purustasid massilised tormiheited. Teiseks sulgemispõhjuseks oli Varese metsaparandusobjekti kaevetööd Kärdla-Tõrvanina matkarajal.  Riigimetsa Majandamise Keskusel on kavas tulevikus matkarada osaliselt taastada.

## Viited
Aegviidu-Kõrvemaa puhkeala

**Aegviidu-Kõrvemaa puhkeala** ulatub Peterburi maanteest Tallinna–Tartu maanteeni. 

Puhkeala jääb mitme kaitseala territooriumile ning seal leidub metsade kõrval ka soid-rabasid, järvi, vallseljakuid ja orge. Tegemist on suurepärase piirkonnaga looduses viibimiseks igal aastaajal: saab nii matkata, jalgrattaga sõita, suusatada, tõsisemalt treenida kui niisama jalutada. Hästi varustatud telkimisalad ja lõkkekohad kutsuvad jalga puhkama ja piknikku pidama. Rohkelt võimalusi loob piirkond loodusfotograafidele, linnu- ja loomavaatlejatele ning seenelistele-marjulistele. 

Puhkeala keskus on Aegviidu külastuskeskus. See asub kaunite Kõrvemaa metsade ja järvede keskel Aegviidu alevi südames.  Alal asub veel Simisalu loodusmaja, mille kompleks on sobilik erinevateks sündmusteks, seminarideks ja looduslaagriteks ning vahepausi aitame soovi korral täita retkega metsas või rabas.

## Lõkkekohad
* Krani lõkkekoht
* Kurisoo lõkkekoht
* Kulli lõkkekoht
* Oru lõkkekoht
* Noku lõkkekoht
* Mägede lõkkekohad
* Kalajärve lõkkekoht
* Matsimäe karjääri lõkkekoht
* Paunküla lõkkekoht
* Napu lõkkekoht
* Rava lõkkekoht
* Tamme lõkkekoht
* Voose lõkkekoht
* Tõõrakõrve lõkkekoht

## Matkarajad
* Paunküla mägede matkarada
* Järvi-Aegviidu matkarada
* Kalmeoja-Aegviidu matkarada
* Aegviidu-Hirvelaane matkarada
* Aegviidu-Oostriku matkarada
* Alavere-Aegviidu matkarada

## Õpperajad
* Simisalu-Matsimäe loodusrada
* Tammsaare-Järva-Madise loodusrada
* Kakerdaja loodusrada
* Sõõriksoo loodusrada
* Uuejärve loodusrada
* Jussi loodusrada
* Paukjärve loodusrada

## Telkimisalad
* Nikerjärve telkimisala
* Venemäe telkimisala
* Jussi telkimisala
* Paukjärve telkimisala
* Järvi Pärnjärve telkimisala
* Järvi Pikkjärve telkimisala
* Matsimäe Pühajärve telkimisala
* Hiieveski telkimisala

## Parklad
* Koersilla parkla
* Kaksiksilla parkla

## Viited
Matsi rand

**[[Matsi (Lääneranna)|Matsi]] rand** asub Lääne-Pärnumaal Lääneranna vallas (endine Varbla vald). Matsi ranna meri on pikalt madalapõhjaline ja liivane, milles esineb üksikuid suuremaid kive. Kohati on põhjas läbivaid kruusaseid jooni. Rannaosal esineb ka kiviseid lõike. Matsi rand on looduslikult tekkinud ehk metsik rand.

Randa ümbritsevad kadastikud ja männimetsad, samuti ka ranna- ja puisniidud. Rannapiirkonda on rajatud rohkesti puhkemaju ja matkaplatse. Matsi rand ei ole ametlikult suplusrand.

## Ajalugu
Varblat on esmamainitud 1426. aastal. 1883–1889 läksid paljud kohalikud talupojad üle vene õigeusku. Varbla valla vapp kinnitati 3. juuni 1996. Vapil kujutatakse sinisel kilbil hõbedast ujuvat kühmnokkluike ja hõbedasel lainealusel sinist lainelatt. Varbla valla vapil kujutatud laine viitab 60 km pikkusele rannaäärele. 

Esialgu oli rand kalurite ja hülgeküttide sadam, millest on säilinud mõrrakuur. Mõrrakuuris korraldatakse tänapäeval meelelahutusüritusi.

## Varbla murre
Matsi ranna teevad eriliseks sealsed elanikud, kellest mõned kasutavad kõnekeeles kohalikku murret. Selle murde näiteid saab helisalvestistena kuulata Eesti Keele Instituudi eesti murrete ja soome-ugri keelte arhiivis (kataloogis "Kihelkond Varbla"). 

## Üritused
Matsi rannas korraldab Riigimetsa majandamise keskus iga aasta augusti alguses liivaskulptuuride meisterdamist. 2007; 2008; 2009; 2010. aastal toimus rannajalgpalli turniir. Igal aastal, enamasti suvel, toimuvad komöödiaõhtud, kontserdid ja muud meelelahutusüritused.

## Filmivõtted
Matsi rannas on toimunud mitme suursuguse filmi võtted. 

Saksa-Austria-Eesti koostöös filmitud ajalooline mängufilm “Polli päevikud” pälvis Rooma rahvusvahelise filmifestivali eripreemia. Filmi otstarbeks püstitati merre suurejooneline mõis. 

August Gailiti romaani põhjal loodud mängufilmi "Karge meri" põhiline võttekoht oli Matsi rand. Seal on filmitud ka “Mehed ei nuta”, “Tuletorn”, "Tuuline rand" ja “Tütarlaps mustas”.

## Viited
Teresa Ávilast

**Teresa Ávilast**, sünninimega **Teresa Sánchez de Cepeda y Ahumada**, tuntud ka kui **püha Jeesuse-Teresa**, **Ávila püha Teresa** ja **Ávila Teresa**, (28. märts 1515 – 4. oktoober 1582) oli Hispaaniast pärit roomakatoliku kiriku müstik, nunn ja teoloog. 

Ta tegutses vastureformatsiooni ajal ja kuulus karmeliitide ordusse, olleski eeskätt tuntud ordu reformimisega 16. sajandil eesmärgiga taastada algupärasem, eremiitlikum kloostrielu korraldus. Reformi tulemusena, millele aitas kaasa ka püha Risti Johannes, eraldus karmelitiidest karmima sisekorraga Paljasjalgsete Karmeliitide Ordu.

Tema kirjutatud teoseid, millest tuntumad on ta autobiograafia ning vaimulikud tekstid "Camino de Perfección" ('Täiuslikkuse tee'; 1577) ja "El Castillo Interior" ('Sisemine kindlus'; 1588), peetakse olulisteks nii renessansiaegses Hispaania kirjandusloos kui ka kristlikus müstitsismis ja meditatsioonis.

1614. aastal kuulutas paavst Paulus V ta õndsaks ja 1622. aasta märtsis korraldas paavst Gregorius XV Teresa kanoniseerimise. Paavst Paulus VI kuulutas tema ja Siena Katariina 27. septembril 1970 katoliku kiriku ajaloo esimesteks naissoost kirikudoktoriteks.

## Vaata ka
* Siena Katariina
* Lisieux' Thérèse
* Bingeni Hildegard
* Püha Risti Johannes

## Viited

## Kirjandus
* Eire, Carlos (2019). *[https://books.google.ee/books?id=fsJ9DwAAQBAJ The Life of Saint Teresa of Avila: A Biography]*. Princeton University Press. ISBN 9780691189376
* Tyler, Peter; Howells, Edward (2016). *[https://books.google.ee/books?id=NColDwAAQBAJ Teresa of Avila: Mystical Theology and Spirituality in the Carmelite Tradition]*. Taylor & Francis. ISBN 9781317046219

## Välislingid
*
MicroLED-ekraan

**MicroLED** on ekraanitehnoloogia, mille pildielememendid (pikslid) koosnevad üliväikestest (**mikro**meetri suurusjärgus) valgusdioodidest (LED on lühend inglise keele sõnadest **''L**ight **E**mitting **D**iode''). Erinevalt orgaanilistest valgusdioodidest (OLED) koosnevad mikrodioodid anorgaanilisest materjalist (indiumgalliumnitriidist). Nende tehnoloogia töötati välja Texas Tech Universitys 2000. aastal.

MicroLED-ekraanid (kuvapaneelid, kuvarid) on mõeldud asendama eelkõige OLED-ekraane. 

LED-kuvapaneelid on seni olnud kasutusel peamiselt suurte infotabloodena avaliku teavituse ja reklaami otstarbel. Neis on pildipunktide alampiksliteks tavalised valgusdioodid.

MicroLED-ekraane on võimalik valmistada suure eraldusvõimega (kuni 16K) paljudes suurustes, näiteks nii nutikelladele kui ka mitmemeetrise diagonaaliga teleriekraanidena (sel juhul on võimalik koostada terviklik ekraan vajalikust arvust moodulist).

MicroLED-tehnoloogia peamised väljatöötajad on Samsung, LG ja Sony (CrystalLED).

## MicroLED-ekraanide võrdlus [[LCD]]- ja [[OLED]]-ekraanidega
MicroLED-pikslid koosnevad pooljuhi mikroskoopilistest elementidest, mis paiknevad suhteliselt suurepinnalisel sügavmustal substraadil. Kuna valgusdiood on ise kiirguse allikas (nagu ka OLED), siis erinevalt LCD-pikslitest ei vaja nad tagantvalgustust, värvifiltreid ega polarisaatoreid. Seetõttu on niisugustel ekraanidel olulisi eeliseid seniste ekraanitehnoloogiatega võrreldes:
*suur valgusviljakus (suur elektrilis-optiline kasutegur);
*väga suur heledus (kuni 5000 cd/m2 ehk nitti), perfektne must ja seetõttu suur kontrastsus (kuni 106:1);
*avar värviruum ja vastavalt loomulikud värvid;
*lühike reageerimisaeg (nanosekundites);
*orgaaniliste (polümeersete) valgusdioodidega (OLED) võrreldes pikem eluiga ja seejuures püsiv heledus, samuti puudub oht, et kestvalt paigalseisev kujutisosa ekraanile n-ö sisse põleb.

Nende suurepäraste näitajate juures on saritootmisele takistuseks esialgu suured tootmiskulud: peamiselt näituseeksponaatidena esitletud suurte (mitme meetri laiuste) 4K ja 8K MicroLED-telerite hind ulatub kümnetesse ja sadadesse tuhandetesse dollaritesse (2019).

## Viited

## Välislingid
*  MicroLED tehnoloogia on lähitulevik   
*  MicroLED info    
* Mikro-LED-Displays – Berechtigte Euphorie?
Rohatõn

**Rohatõn** (ukraina Рогатин, poola Rohatyn) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Ivano-Frankivski rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Rohatõni rajooni halduskeskus. Rogatõn asub Ivano-Frankivskist umbes 56 km põhjas ja Lvivist ligikaudu 64 km kagus.

Rohatõnit on esmamainitud 1184. aastal, linnaõigused sai 1415. aastal. 

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rohatõni elanikest ukrainlasi 98,91% ja venelasi 0,73%.

Legendi järgi oli Rohatõnist pärit Hürrem Sultan (Roksolana).

## Viited
Kadak

**Kadak** on eesti perekonnanimi. 

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kadak 501 inimesel (245 mehel ja 256 naisel). Perekonnanimede levikult on Kadak meeste puhul 206. ja naiste puhul 234. kohal. Levinuim on see Hiiu maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 16,92.

## Nime kandjaid
*Jüri Kadak, eesti sõjaväelane (1941–2018)
*Kaul Kadak, eesti eripedagoog, haridusministeeriumi ametnik, metsavend, soomepoiss (1903–1985) 
*Mati Kadak, Eesti kohtutäitur (1957–)
*...

## Viited
Abula-Kalasma matkarada

**Abula-Kalasma matkarada** on matkarada Saaremaal Abula ja Kalasma külas. 

Rada algab Pidula-Veere teelt, algus Abula telkimisalal. Rada on tähistatud ka mitmete piktogrammide ja värvimärkidega puudel.

Õpperada asub Tagalahe idarannikul Koorunõmme looduskaitsealal. Rahulikus tempos võtab kogu raja läbimine 4-5 tundi. Umbes pool õpperajast kulgeb piki mereäärt ja teine pool metsas, ranniku lähedal. Rada tutvustab Saaremaa ranniku ja maastiku kujunemise ja kasutamise lugu, loometsi, taimi ja taimekooslusi. Soostunud niitudel näeb kodumaiseid käpalisi ja metsades metsloomade tegutsemistest jälgi. Tagalaht on sügav ning külmub harva, seetõttu on veelindudele oluline talvitumispaik. Õpperajal kohtab I ja II maailmasõja aegseid kaevikuid, kividest laetud kahurialuseid ning teisi militaarseid objekte.
Kitsman

**Kitsman** (ukraina Кіцмань, rumeenia Cozmeni) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Kitsmani rajooni halduskeskus. Kitsman asub Tšernivtsist 21 km kirdes.

Kitsmani on esmamainitud 1413. aastal, linnaõigused sai 1940. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kitsmani elanikest ukrainlasi 96,37%, venelasi 2,35%, rumeenlasi 0,51%, moldaavlasi 0,33% ja valgevenelasi 0,16%.

## Viited
Karviná

**Karviná** (saksa *Karwin*; poola *Karwina*) on statutaarlinn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas, Karviná ringkonna keskus. Asub Poola piiri ääres. Linna läbib Olše (Olza) jõgi. Karviná on tööstuslinn, rasketööstuse keskus.

1980. aastal oli linna elanike arv 78 334 ning 2011. aastal 56 897. 2001. aastal olid 8,5% elanikest slovakid ja 8% poolakad. Minevikus oli linnas ka suur saksa kogukond.

20. sajandini oli Karviná küla Fryštáti linna lähedal. 1923. aastal sai linnaõigused. 1944. aastal, saksa okupatsiooni ajal liideti linnad üheks linnaks nimega Karwin-Freistadt. 1948. aastal liideti Karviná, Fryštát ning naaberkülad Darkov, Ráj ja Staré Město üheks linnaks, mille nimeks sai Karviná. Tänapäeval koosneb Karviná 9 linnaosast.

Linna läbib Žilina–Bohumíni raudtee.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht
Hertsa

**Hertsa** (ukraina Герца, rumeenia Herța) on linn Ukrainas Tšernivtsi oblastis, Hertsa rajooni halduskeskus. Hertsa kesklinn asub Rumeenia piirist umbes kolme ja poole km kaugusel, Tšernivtsist umbes 29 km kagus.

Hertsat on esmamainitud 1437. aastal, linnaõigused sai 1864. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hertsa elanikest rumeenlasi 71,18%, ukrainlasi 17,88%, venelasi 6,35% ja moldaavlasi 3,40%.

## Viited
Soome Luuüdi Doonorite Register

**[[Soome Punane Rist|Soome Punase Risti]] Vereteenistuse Luuüdi Doonorite Register** loodi 1992. aastal. Soome Luuüdi Doonorite register vahendab vereloome tüvirakke nii Soome kui ka teiste riikide registritest Soome ja Eesti patsientidele ning Soome registri liikmete poolt annetatud tüvirakke teiste riikide patsientidele. 2009. aastal vahendati tüvirakke kokku 83 patsiendile, millest veerand pärines Soome registri liikmetelt, ülejäänud aga teiste riikide registrite liikmetelt.
 
Alates 2005. aastast vahendab Soome Luuüdi Doonorite register vastavalt Soome Punase Risti Vereteenistuse, Tartu Ülikooli Kliinikumi ja Eesti Haigekassa vahelisele lepingule registridoonoritelt pärinevaid vereloome tüvirakke ka Eesti patsientidele. Aastatel 2005−2010 on Tartu Ülikooli Kliinikum saanud Soome Luuüdi Doonorite registri vahendusel siirdamiseks vajalikke tüvirakke 40 Eesti patsiendile. Soome Luuüdi Doonorite Registris on 2020. aasta seisuga umbes 20 000 liiget.

## Viited

## Välislingid
* Soome Punase Risti Vereteenistus
Luuüdi doonorite register

**Luuüdi doonorite register** ehk **Vereloome tüvirakkude doonorite register** on Tartu Ülikooli Kliinikumi allasutus.

## Luuüdi doonorlus
Kui patsiendi raviks on vaja vereloome tüvirakke, siis esmalt püütakse doonorit leida patsiendi õdede-vendade seast. Kui see ei õnnestu, siis pöördutakse luuüdi doonorite registri poole. Luuüdi doonorite register põhineb anonüümse doonori kingil anonüümsele patsiendile. Vabatahtlikud, kes on liitunud luuüdi doonorite registriga peavad valmis olema vereloome tüvirakkude annetuseks ükskõik millisele patsiendile doonori kodumaal või ka väljaspool doonori kodumaad. Registriga ei ole võimalik liituda aitamaks ainult ühte kindlat patsienti.

Riikide registrid on liidetud ühtseks võrgustikuks, mis tagab siirdamiseks sobilike rakkude jõudmise abivajavale patsiendile ka siis, kui doonor ja patsient elavad eri riikides. Tänaseks on selle võrgustikuga liitunud üle 100 luuüdi doonorite registrit kokku ligi 15 miljoni vabatahtliku liitunud doonoriga.

Luuüdi doonorite registriga saab liituda:

* Tartu Ülikooli Kliinikumi Verekeskuses,
* Tartu Ülikooli Kliinikumi hematoloogia ja transplantatsiooni osakonnas,
* Põhja-Eesti Regionaalhaigla Verekeskuses,
* Põhja-Eesti Regionaalhaigla Verekeskuse DoonoriFoorumil,
* Pärnu Haigla Vereteenistuses.

Registriga liitumiseks peab täitma registreerimisvormi ja tervisliku seisundi küsimustiku ning registriga liitujalt võetakse veenist vereproov koesobivuse antigeenide määramiseks. Vereproov analüüsitakse Tartu Ülikooli Kliinikumi ühendlaboris ning tulemused saadetakse säilitamiseks Soome Luuüdi Doonorite Registrisse. Igasugust informatsiooni, mida registriga liituja annab oma tervisliku seisundi kohta, kaasa arvatud koesobivusanalüüside vastused, töödeldakse konfidentsiaalselt − kõrvalistel isikutel puudub nendele juurdepääs. Kirjaliku avalduse alusel võib registriga liituja teada saada oma koesobivuse analüüside tulemused.

## Koostöö
Tartu Ülikooli Kliinikumi ja Soome Punase Risti Verekeskuse Luuüdi Doonorite Registri koostöö tulemusel on võimalik Eesti elanikel liituda Soome Luuüdi Doonorite Registriga. Registriga saab liituda Eestis, kuid doonorite andmeid säilitatakse Helsingis Soome Luuüdi Doonorite Registris. Soome Luuüdi Doonorite Register vahendab väljaspool Soomet elavate doonorite vereloome tüvirakke Soome ja Eesti patsientidele ning Soomes ja Eestis elavate doonorite rakke Soome, Eesti ja vajadusel ka välisriikide patsientidele.

## Vastavus õigusaktidele
Luuüdi doonorite registri tegevus on litsentseeritud ja monitooritud vastavate riikide pädevate asutuste poolt.

Luuüdi doonorite registriga liitumisel ja enne donatsiooni on nõutud kirjaliku teavitatud nõusoleku allkirjastamine.

## Viited
2008. aasta Paul Kerese mälestusturniir

**2008. aasta Paul Kerese mälestusturniir (A-turniir)** oli Paul Kerese mälestusfestivali raames Tallinnas peetud suurmeistrinormiga põhiturniir (A-turniir) klassikalises males.

6.–12. jaanuaril 2008 Tallinnas Paul Kerese Malemajas peetud turniiril 
saavutas esikoha Venemaa suurmeister Vassili Jemelin 6 punktiga 9-st.

## A-turniiri lõpp-paremik
1. rsm Vassili Jemelin (Venemaa) 6 punkti 9-st, 2.–4. rsm Igors Rausis (Tšehhi), rsm Šarūnas Šulskis (Leedu) ja rsm Kaido Külaots (Eesti) 5,5 p, 5. rm Volodõmõr Oništšuk (Ukraina) 5 p, 6. Meelis Kanep (Eesti) 4,5 p jt.

## Viited

## Välislingid
*Paul Kerese mälestusfestivali võitis Vassili Jemelin. epl.delfi.ee, 13. jaanuar 2008
2005. aasta Paul Kerese mälestusturniir

**2005. aasta Paul Kerese mälestusturniir (A-turniir)** oli Paul Kerese mälestusfestivali raames Tallinnas peetud suurmeistrinormiga põhiturniir (A-turniir) klassikalises males.

28. augustist 4. septembrini 2005 Tallinnas Paul Kerese Malemajas peetud turniiril saavutas esikoha Meelis Kanep 6,5 punktiga 9-st ja täitis ühtlasi kolmandat korda rahvusvahelise suurmeistri normi. 

## A-turniiri lõpptabel
1. IM Meelis Kanep (Eesti) 6,5 punkti 9-st, 2.–3. GM Normunds Miezis ja GM Edvins Kengis (mõlemad Läti) 6 p, 4.–5. GM Kaido Külaots (Eesti) ja IM Ilmars Starostits (Läti) 5,5 p, 6. IM Tarvo Seeman (Eesti) 5 p, 7. GM Mihhail Rõtšagov (Eesti) 4 p, 8. IM Vladimir Žavoronkov (Eesti) 3 p, 9. IM Artjom Smirnov (Venemaa) 2 p, 10. Rainer Raud (Eesti) 1,5 p.

## B-turniir
Paul Kerese mälestusvõistluste B-turniiril jagas esikohta Eesti maletaja rahvusvaheline meister Igor Švõrjov.

## Viited
2004. aasta Paul Kerese mälestusturniir

**2004. aasta Paul Kerese mälestusturniir** oli Paul Kerese mälestusfestivali raames Tallinnas peetud Šveitsi süsteemis turniir klassikalises males.

14.–20. juunil 2004 Tallinnas toimunud turniiril kogusid Eesti suurmeister Kaido Külaots ja Venemaad esindanud rahvusvaheline meister Artjom Smirnov võrdselt 8 punkti 9-st, kuid lisanäitajad andsid esikoha Külaotsale. Järgnesid 6.5 punktiga suurmeister Tomi Nybäck (Soome), Olav Sepp, Mikael Nouro (Soome), suurmeister Jānis Klovāns (Läti), Meelis Kanep ja Tarvo Seeman.

## Viited

## Välislingid
*Kaido Külaots võitis Kerese mälestusturniiri. sport.ohtuleht.ee, 20. juuli 2004
Kossiv

**Kossiv** (ukraina Косів, poola Kosów) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Kossivi rajooni halduskeskus. Kossiv asub Kolomõjast umbes 24 km lõunas ja Ivano-Frankivskist umbes 72 km lõunakagus.

Kossivit on esmamainitud 1424. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kossivi elanikest ukrainlasi 96,98%, venelasi 1,79% ja poolakaid 0,82%.

## Viited
Narva-Jõesuu sadam

**Narva-Jõesuu sadam** on väikesadam Narva-Jõesuus. Ta paikneb Narva jõe suudmes.

## Rekonstrueeritud sadam
2019. aastal rekonstrueeriti sadamat ulatuslikult. Töid rahastati Kesk-Läänemere programmi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Narva-Jõesuu linna eelarvest. 
Sadam rajati Narva jõe kaldal Suur-Lootsi tänaval olnud vana betoonkai kohale. Kai ja kaldapealne korrastati, lisati uus ujuvkai ning sadamateenuste osutamiseks vajalikud seadmed. Rekonstrueeritud jahisadam avati 19. mail 2019 ning avamise puhul korraldati regatt.

Uuendatud sadamas on 19 kaikohta, töötab veesõidukitele mõeldud tankla. Erisusena tuleb sadamat kasutades arvesse võtta, et Narva jõgi on piiriveekogu ja seetõttu tuleb sellel veesõidukitega liiklemiseks eelnevalt teavitada Politsei- ja Piirivalveameti kordonit. Öisel ajal on piiriveekogul liiklemine keelatud.

## Üldandmed
### Põhiandmed

### Sadama tehnilised andmed

### Sadama maa-ala andmed

## Viited

## Välislingid
* Sadama koduleht
* Narva-Jõesuu sadam sadamaregistris
Kladno

**Kladno** (saksa keeles *Kladen*) on statutaarlinn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas, Kladno ringkonna keskus. Asub Prahast 25 km loodes.

Kladnot on kirjalikult esmamainitud 1318. aastal.

Kladnost on pärit Zdeněk Miler, Jaromír Jágr, Ivan Huml, Anton Cermak, Vladimír Kameš, Jakub Voráček, Michael Frolík ja Petr Pithart. 

Linna jäähokiklubi Rytíři Kladno on 6-kordne Tšehhoslovakkia meister.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht
Ivermektiin

**Ivermektiin** on parasiitidevastane ravim, millega ravitakse pedikuloosi, askaridiaasi ja muid nugilisnakkusi, helmintiaase ehk nugiusshaigusi ning nakkus- ja parasiithaiguste jääknähte. 

Ivermektiini manustatakse suu- või nahakaudselt. Eestis on alates 2015. aasta juunist müügiluba ühel ivermektiini sisaldaval retseptiravimil (Soolantra), mida kasutatakse rosaatsea raviks (rosaatsea on nahahaigus).

Ivermektiini on mitteametlikes teabekanalites propageeritud koroona (COVID-19) vastase ravimina, kuid selle toime kohta pole usaldusväärseid teaduslikke tõendeid.

## Viited
Burštõn

**Burštõn** (ukraina Бурштин, poola Bursztyn) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Ivano-Frankivski rajoonis. Burštõn asub Ivano-Frankivskist umbes 39 km põhjas.

Burštõnit on esmamainitud 1596. aastal. Alevi staatuse sai 1940. aastal ja linnaõigused 1993. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Burštõni elanikest ukrainlasi 96,71%, venelasi 2,64%, valgevenelasi 0,20%, poolakaid 0,13% ja moldaavlasi 0,08%.

Linna lähedal asub Burštõni soojuselektrijaam.

## Viited
Artur Erich

**Artur Erich** on pseudonüüm, mida kasutasid Erika Esop ja Ira Lember alates 1988. aastast kahasse kirjutatud romaanide avaldamisel. 

Pseudonüüm koosneb Ira Lemberi isa Arturi ja Erika Esopi isa Erichi nimest. Kui Erika Esop 1999. aasta lõpus suri, otsustas Ira Lember jätkata Artur Erichi nime all kirjutamist üksi. Et eristada kahasse kirjutatud romaane üksi kirjutatuist, märkis ta järgnevate raamatute autoriks **Artur I. Erichi**.

Pseudonüümi tekkimise ajend oli mõlema kirjaniku soov võtta osa romaanivõistlusest, kuid kuna nad olid liiga kaua viivitanud, oli tähtajani jäänud vaid pool aastat. Üksi ei oleks enam romaani kirjutada jõudnud. Nii otsustatigi kirjutada romaan kahasse. Varjunime sundis neid kasutama kartus eelarvamuste ees.

Esimene ühiselt kirjutatud raamat "Äike" sai romaanivõistlusel III koha, kusjuures I auhinda välja ei antud. Mõnda aega arvati, et Artur Erich on vanem mees. Pseudonüümi taga olevad autorid selgusid alles 1996. aastal.

## Teosed
Pseudonüümi **Artur Erichi** all avaldas tandem neli ajaloolist romaani, mis moodustavad tetraloogia:

*1991, "Äike";
*1995, "Pärast äikest";
*1996, "Välgust tabatud";
*1999, "Varjud".

Pseudonüümi **Artur I. Erichi** all avaldas Ira Lember veel sama perekonna eel- ja järellugudena neli romaani:

*2002, "Varjude allee";
*2007, "Enne äikest";
*2012, "Äikese varjud";
*2019, "Saladuste varjud".

## Tunnustus

*1996 – A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Pärast äikest")

## Viited
Bent Høie

**Bent Høie** (sündinud 4. mail 1971 Randabergi vallas) on Norra poliitik, ta kuulub erakonda Høyre. Ta oli 16. oktoobrist 2013 kuni 14. oktoobrini 2021 Norra tervishoiu- ja sotsiaalminister.

Ta sündis aastal 1971 Randabergi vallas Rogalandis. Ta on omandanud kohtuekspertiisi bakalaureusekraadi Bergeni ülikoolis alates 1991. aastast ja kaheaastase kraadi hotellihalduses Norra hotellikolledžis 1993. aastal.

Ta valiti esimest korda Stortingisse aastal 2001.

Ta oli 16. oktoobrist 2013 kuni 14. oktoobrini 2014 Norra tervishoiu- ja sotsiaalminister.

## Isiklikku
Ta on avalikult gei, ta on aastast 2001 abielus Dag Terje Solvangiga.

## Välislingid
*Bent Høie elulugu Stortingi kodulehe arhiiviversioonis
Toots (perekonnanimi)

**Toots** on eesti perekonnanimi. 

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Toots 554 inimesel: 249 mehel ja 305 naisel. Perekonnanimede levikult on Toots meeste puhul 196. kohal ja naiste puhul 168. kohal. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 18,42.

## Nime kandjaid
*Adalbert Toots, eesti maadleja (1910–?)
*Aleksander Toots, Eesti riigiametnik (1969–)
*Erhard Toots, Eesti NSV riigiametnik ja tööstusjuht (1927–2011)
*Heiki Toots, eesti maadleja ja treener (1939–)
*Heinrich Toots, eesti rahvusest Ameerika Ühendriikide geoloog ja paleontoloog (1929–2021)
*Jaan Toots, eesti ettevõtja ja poliitik (1957–) 
*Jorma Toots, eesti pianist (1975–) 
*Kati Toots, seltskonnategelane (1981–) 
*Kristo Toots, eesti näitleja ja lavastaja (1977–) 
*Nora Toots, inglise keele õpetaja, õppejõud, õpikute autor, tõlkija, toimetaja ja Tartu Ülikooli emeriitdotsent (1930–) 
*Reeda Toots, eesti näitleja ja lavastaja (1961–) 
*Villu Toots, eesti kirjakunstnik (1916–1993) 
*...

## Viited
Tilk (perekonnanimi)

**Tilk** on eesti perekonnanimi. 

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tilk 527 inimesel: 247 mehel ja 280 naisel. Perekonnanimena on Tilk levikult meeste puhul 201. kohal ja naiste puhul 195. kohal. Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 18,36.

## Nime kandjaid
*Albert Tilk, eesti arst (1899–1980)
*Maria Tilk, eesti ajaloolane (1948–2015) 
*Voldemar Tilk, eesti pikaealine, Vabadussõja veteran (1897–2002)
*...

## Viited
Kikkas

**Kikkas** on eesti perekonnanimi.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kikkas 500 inimesel: 246 mehel ja 254 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kikkas meeste puhul 202. ja naiste puhul 237. kohal. Levinuim oli see Valga maakonnas, kus sellenimelisi oli maakonna 10 000 elaniku kohta 21,67.

## Nime kandjaid
*Irina Kikkas, Eesti iluvõimleja ja iluvõimlemistreener (1984–)
*Kaido Kikkas, eesti infotehnoloog ja õppejõud (1969–)
*Kaupo Kikkas, eesti fotograaf (1983–)

## Vaata ka
* Kikas (perekonnanimi)

## Viited
Ivan Korčok

**Ivan Korčok** (sündinud 4. aprillil 1964 Banská Bystricas) on Slovakkia diplomaat ja poliitik, kes oli 8. aprillist 2020 kuni 13. septembrini 2022 Slovakkia välisminister.

Ivan Korčok õppis aastatel 1983–1987 Bratislava Majandusülikoolis ja aastatel 1991–1995 Bratislava Comeniuse Ülikooli rahvusvaheliste suhete instituudis kraadiõppes.

Aastatel 2005–2009 oli ta Slovakkia suursaadik Berliinis, seejärel aastatel 2009–2015 Slovakkia alaline esindaja Euroopa Liidu juures. Aastatel 2015–2018 oli ta Slovakkia välisministeeriumi riigisekretär (eesti mõistes kantsler). Aastatel 2018–2020 oli ta Slovakkia suursaadik Ameerika Ühendriikides.

Pärast 2020. aasta veebruaris toimunud parlamendivalimisi nimetas partei Vabadus ja Solidaarsus (ise ta erakonda ei kuulu) ta Slovakkia välisministriks peaminister Igor Matoviči valitsuses. Valitsuse ametisse nimetamisest ei saanud ta 2020. aasta märtsis osa võtta, sest pidi koroonapandeemia tõttu viibima 14 päeva karantiinis. Ta andis ametivande 8. aprillil 2020. Välisministri volitused Igor Matoviči valitsuses lõppesid 25. märtsil 2021. Ta on välisminister ka Eduard Hegeri valitsuses (alates 1. aprillist 2021).
Segmentvõlv

**Segmentvõlv** ehk  lame silindervõlv on võlvitüüp, mille põhivormiks on osa poolsilindrist.

## Viited
Härm (perekonnanimi)

**Härm** on eesti perekonnanimi. 

1. jaanuari 2025. aasta seisuga oli Eestis perekonnanimi Härm 437 inimesel: 218 mehel ja 212 naisel. Perekonnanimede levikult on Härm meeste puhul 245. kohal ja naiste puhul 305. kohal. Nimi on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 11,25..

## Nime kandjaid
*Aini Härm, Eesti kultuuritegelane ja poliitik (1962–) 
*Anders Härm, eesti kunstiteadlane (1977–)
*Gustav Härm, eesti advokaat (1898–1984) 
*Härmo Härm, eesti insener (1949–) 
*Lilian Härm, eesti kunstnik (1927–)
*Rainer Härm, eesti kokk (1974–2013)
*Silja Härm, eesti teoloog ja kunstnik (1969–)
*Tiit Härm, eesti balletitantsija ja koreograaf (1946–2025)
*Viiu Härm, eesti luuletaja (1944–) 
*...

## Viited
Dolõna

**Dolõna** (ukraina Долина, poola Dolina) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kaluši rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Dolõna rajooni halduskeskus. Dolõna asub Ivano-Frankivskist umbes 54 km läänes.

Dolõnat on esmamainitud 979. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1525. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dolõna elanikest ukrainlasi 96,25%, venelasi 2,61%, poolakaid 0,37%, valgevenelasi 0,22%, mustlasi 0,13%, moldaavlasi 0,06% ja sakslasi 0,05%.

## Viited
2018. aasta MM-tiitlimatš males

**2018. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2018. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2017–2018 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.

9.–28. novembril 2018 Londons peetud 12-partiiline tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 27-aastase norralase Magnus Carlseni ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 26-aastase ameeriklase Fabiano Caruana vahel lõppes viigilise tulemusega **6:6**. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister **3:0**. Carlsen kaitses kolmandat korda 2013. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. 

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Stephane Escafre Prantsusmaalt.

## Vaata ka
*2016. aasta MM-tiitlimatš males
*2020. aasta MM-tiitlimatš males

## Välislingid
*
*MM-matši koduleht
Erik Alalooga

**Erik Alalooga** (sündinud 2. aprillil 1974 Tallinnas) on eesti tegevus- ja installatsioonikunstnik.

## Elulugu
Erik Alalooga on lõpetanud Tallinna Tehnikagümnaasiumi. Eesti Kunstiakadeemias omandas ta bakalaureusekraadi skulptuurierialal ja magistrikraadi interdistsiplinaarsetes kunstides. 

Aastatel 2006–2010 töötas Alalooga Eesti Kunstiakadeemia interdistsiplinaarse kunsti õppetooli dotsendina ning aastatel 2010–2013 etenduskunstide juhatajana Õppetöö fookuses oli tehnoloogia kui loomis- ja esinemisprotsessi domineeriv pool. 

2014. aastast esindab Alalooga eksperimentaalmuusikat sooloartistina. Ta uurib alternatiivset positsiooni helikunsti liigse digitaliseerimise vastu ja maa-aluse muusikahariduse võimaluste säilitamist. Alalooga on 14. mail 2016 asutatud etenduskunsti ja eksperimentaalmuusika helikunstigalerii Supersonicum president.

## Looming
Erik Alaloogat tuntakse enamasti DIY analoogtehnoloogiliste lahenduste uurimise ja oma teostes rakendamise kaudu. Alates 2005. aastast on tema tähelepanu keskmes olnud vahetud suhted inimese ja masina vahel. Alustades interaktiivsetest tehnoloogilistest objektidest, liikus Alalooga edasi keerukamate suhtlusvormide poole. 

2009. aastal hakkas ta ühendama objekte suuremateks tehnoloogilisteks süsteemideks, mis nõudsid publiku koordineeritud koostööd. Toonased etendused kandsid ühist pealkirja "Kinematic Mysteriums". 

Alates 2011. aastast on ta uurinud tehnoloogilisi jõudlusi. Etendustes tegeleti füüsiliste kehadega, mis olid toores kontaktis materjali ja tehnoloogiaga. Lisaks keskendusid etendused interaktiivse heli ja valguse kasutamisele. "Materjali vastupanu" võitis 2012. aastal Eesti iseseisva tantsu auhinna. Tema kunsti on esitletud Eestis, Balti- ja Põhjamaades, Saksamaal, Austrias, Prantsusmaal, Šveitsis, USA-s ning Austraalias.

## Loomingu näiteid
* Isikunäitus "Singulaator" Tartu Kunstimuuseumis (25.05.–18.08.2018)
* Isikunäitus "A cock-work orange" Rakvere Nortsu tee angaaris (08.06.2017)
* Industriaalloits "Katastroof ja dünaamika" (Erik Alalooga, Eduard Tee, Karolin Tamm, Carmen Seljamaa)*,* Üle Heli festivalil Punases Majas (29.10.2016)
* "Materjali vastupanu" (Erik Alalooga ja Andreas W.) Eesti kaasaegse tantsukunsti ülevaatefestival Uus Tants 2013 Haapsalus (11.–13.04.2013)

## Tunnustus
2023. aastal pälvis Alalooga Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti aastapreemia Tartu Kunstimaja monumentaalgaleriis korraldatud isikunäituse "Vabastatud masinad" ja kohaliku helikunsti edendamise eest. Tema olulisim helikunsti edendustöö oli seotud 2022. aasta suvel Tartus Ajuokse Avangaaris korraldatud festivaliga Mäo Rist.

Alalooga valiti aastateks 2024–2026 üheks kunstnikupalga saajaks.

## Viited
Jaan Kerge (arst)

**Jaan Kerge** (9. märts (vkj) / 21. märts 1891 Alakerge talu, Kerge küla, Urvaste kihelkond, Võrumaa – 15. september 1955 Tallinn) oli eesti arst.

## Hariduskäik
Ta õppis Urvaste kihelkonnakoolis, seejärel alates sügisest 1917 Eisensteini ja Bubrichi kursustel Petrogradis. Ta lõpetas need 1918. aastal ja sooritas Petrogradis ka eksternina gümnaasiumi lõpueksamid. Ta õppis aastatel 1918–1923 Tomski Ülikoolis arstiteadust ja lõpetas selle arstina. Ta töötas aastatel 1923–1924 Tomski kubermangus invaliidsete laste hooldekodus arstina. 

Ta opteerus Eesti kodakondsusesse ja tuli 1924. aastal Eestisse. Kuna tema Nõukogude Liidu diplom ei andnud talle õigust töötada arstina Eesti Vabariigis, läks ta õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1926. aastal. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Revelia liige.

## Töökäik
*1926–1936 jaoskonnaarst Tudulinnas
*1936 jaoskonnaarst Koerus
*1936–1939 arsti kohusetäitja Üksikus Lennuväedivisjonis nr 1 Rakveres
*1940 vabalt praktiseeriv arst Tartus
*1940–1942 Järvamaa haigla ja tiisikuse nõuandla juhataja Paides, jaoskonnaarst Paide ümbruses
*1942–1950 jaoskonnaarst ja ambulatooriumi juhataja Tudulinnas
*1950–1955 jaoskonnaarst ja haigla juhataja Haljalas

## Uurimistöö
Ta olevat töötanud välja maohaavandite ravi endaleiutatud ravimiga Gastroulcerin, mis olevat aidanud ka maovähi ravimisel. Tema ravimi ja raviviisi saatusest ning hinnangutest neile pole tänapäeval midagi lähemat teada.

## Viited

## Kirjandus
*"Kerge, Jaan Peepu p". Optantide isiklikud toimikud. Siberi Kontroll-Opteerimise Komisjon. Rahvusarhiiv, RA ERA.33.2.2102
*Helbe Merila-Lattik. "Eesti arstid 1940–1960". 2000. Lk 197
*Pekka Erelt. "Eesti arsti imeravim, mis võinuks aidata miljoneid" Eesti Ekspress, 1. aprill 2020

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Jaan Kerge portreefoto, matrikli nr 6045. Rahvusarhiiv, RA EAA.2100.1.4869.8
*Eesti ohvitserid 1918-1940
*Haud Tudulinna kalmistul
2016. aasta MM-tiitlimatš males

**2016. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2016. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2014–2016 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.

11.–30. novembril 2016 New Yorgis peetud 12-partiiline tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 25-aastase norralase Magnus Carlseni ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 26-aastase venelase Sergei Karjakini vahel lõppes viigilise tulemusega **6:6**. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister **3:1**. Carlsen kaitses teist korda 2013. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. 

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Takis Nikolopoulos Kreekast.

## Vaata ka
*2014. aasta MM-tiitlimatš males
*2018. aasta MM-tiitlimatš males

## Välislingid
2014. aasta MM-tiitlimatš males

**2014. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2014. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2012–2014 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.

7.–28. novembril 2014 Sotšis peetud 12-partiiline tiitlimatš valitseva maailmameistri 23-aastase norralase Magnus Carlseni ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 44-aastase India maletaja Viswanathan Anandi vahel lõppes tulemusega **6½:4½** Carlseni kasuks. Carlsen kaitses 2013. aastal võidetud maailmameistri tiitlit. 

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Andrzej Filipowicz Poolast.

## Vaata ka
*2013. aasta MM-tiitlimatš males
*2016. aasta MM-tiitlimatš males

## Välislingid
Mazsēņi

**Mazsēņi** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla keskosas.

Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Dursupest 3, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 91 kilomeetri kaugusele.

## Viited
2013. aasta MM-tiitlimatš males

**2013. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2013. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2011–2013 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.

7.–28. novembril 2013 Chennais peetud tiitlimatš (kavandatud 12-partiilisena) valitseva maailmameistri 43-aastase India maletaja Viswanathan Anandi  ja tiitlipretendentide turniiri võitnud 22-aastase norralase Magnus Carlseni vahel lõppes tulemusega **6½:3½** Carlseni kasuks. Carlsen võitis esmakordselt maailmameistri tiitli. 

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ašot Vardapetjan Armeeniast.

## Vaata ka
*2012. aasta MM-tiitlimatš males
*2014. aasta MM-tiitlimatš males

## Välislingid
*Koduleht
Galtene

**Galtene** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla lõunaosas.

Küla asub Oksle jõe ääres ja jääb valla keskusest Dursupest 5, piirkonna keskusest Talsist 26 ning Riiast 93 kilomeetri kaugusele.

Galtene kujunes endise Galtene mõisa (*Galten*) keskuse juurde. Galtene mõisa elumaja trepp ja kaks ust on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all. Looduskaitse all on kolm pärna. 

## Viited
2010. aasta MM-tiitlimatš males

**2010. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2010. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide matši võitja vahel.

21. aprillist kuni 11. maini 2010 Sofias peetud 12-partiilise tiitlimatš valitseva maailmameistri 40-aastase India maletaja Viswanathan Anandi  ja aasta varem tiitlipretendentide matši võitnud 35-aastase bulgaarlase Veselin Topalovi vahel lõppes tulemusega **6½:5½** maailmameistri kasuks. Anand kaitses teist korda 2007. aastal võidetud maailmameistri tiitlit.

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiotis Nikolopoulos Kreekast.

## Vaata ka
*2008. aasta MM-tiitlimatš males
*2009. aasta pretendentide matš males
*2012. aasta MM-tiitlimatš males
Tõsmenõtsja

**Tõsmenõtsja** (ukraina Тисмениця, poola Tyśmienica) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Tõsmenõtsja rajooni halduskeskus. Tõsmenõtsja asub Ivano-Frankivskist ligi 11 km idas.

Tõsmenõtsjat on esmamainitud 1143. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1449. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tõsmenõtsja elanikest ukrainlasi 99,01% ja venelasi 0,74%.

## Viited
Brand (Vorarlberg)

**Brand** on vald ja populaarne turismikeskus Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.

## Geograafia

Lääne-Austria turismikeskus Brand on umbes 5 km Šveitsi piirist põhjas ja 8 km Liechtensteini piirist idas.

## Sport

Talisport Brandis on nii mäe- kui ka murdmaasuusatamine, räätsamatkamine, kelgutamine, talvine matkamine, suusatuur, liustikuronimine, uisutamine, jääkeegel, ratsutamine, vibulaskmine ja siseruumis tennis. Suvised tegevused on matkamine, ronimine, mägijalgrattasõit, golf, tennis, ratsutamine, kärbeskalastamine, kanuusõit, vibulaskmine, rannavõrkpall ja jalgpall.

## Viited
2012. aasta MM-tiitlimatš males

**2012. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2012. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tsükli 2008–2012 lõppvõistlus – tiitlimatš valitseva maailmameistri ja tiitlipretendentide turniiri võitja vahel.

10.–30. mail 2012 Moskvas peetud 12-partiilise tiitlimatši põhiosa valitseva maailmameistri 42-aastase India maletaja Viswanathan Anandi ja aasta varem tiitlipretendentide turniiri võitnud 43-aastase Iisraeli maletaja Boris Gelfandi vahel lõppes viigilise tulemusega **6:6**. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam maailmameister **2½:1½**. Anand kaitses kolmandat korda 2007. aastal võidetud maailmameistri tiitlit.

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ašot Vardapetjan Armeeniast.

## Välislingid
*
*Koduleht
Dalaas

**Dalaas** on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.

## Vaata ka

* Horizon Field

## Viited
Helmi Herman

**Helmi Herman** (1916–1994) oli eesti maalikunstnik ja keraamik.

## Elukäik
Helmi Herman sündis Abjas 1916. aastal peres, kus oli seitse õde-venda. Gümnaasiumihariduse sai ta Paides, seejärel õppis Tallinna Riiklikus Kunstikoolis moe ja lavadekoratsiooni alal.1941.aastast Estonia ooperikoori laulja.

Eestist lahkudes katkestas ta õpingud ning jätkas neid Saksamaal Düsseldorfi Kunstiakadeemias. Kunstiõpingud lõpetas ta aastal 1951 ning siirdus Brasiiliasse oma kahe venna perede juurde. Õpingute ajal Düsseldorfis pidasid sealsed professorid teda üheks andekamaks õpilaseks 10 aasta jooksul.

1955. aastal tuli Helmi Herman Torontosse oma õdede juurde ning juba järgmisel aastal olid tema teosed väljas kunstinäitusel, pälvides kunstikriitikutelt kiitva hinnangu. Helmi elas Torontos veel 6 aastat, siis siirdus ta 1960. aastal New Yorki. Seal alustas ta skulptuuri- ja keraamikaõpinguid Art Student Leage'is ja School of Visual Artsis. 

1970. aastate teisel poolel pühendas ta end rohkem skulptuurile ja keraamikale, kuid ei unustanud ka maalimist. 1978. aastal naasis Herman Torontosse. Ta oli ka saatnud teoseid EKKT ja "Colour and Formi" näitustele. Helmi Herman esines näitustel juba õpilasena Düsseldorfis, Geislingenis, Hollandis, Kopenhaagenis ja Pariisis. Tal on olnud isikunäitusi Brasiilias, New Yorgis ja Torontos.

## Looming
1960. aastatel olid tema maalidel kujutatud tumedad depressiivsed kujud ning edaspidi sürrealistlikud ja abstraktsed kujundid.

Aastatel 1965–1967 hakkasid valmima akvarellitehnikas lilleseeriad. Tema akvarellitehnika oli meisterlikult voolav ning lilleõied olid kujutatud meeleolukas miljöös, mis haarasid vaatlejat. Akvarellitehnikas maalitud lillekompositsioonid kuuluvad Helmi Hermani meistriteoste hulka.

Tema teoseid on eksponeeritud paljudel kunstinäitustel nii Eestis kui ka välismaal.

## Viited

## Kirjandus
*Mai Reet Järve-Vomm. "Herman, Helmi, maalikunstnik ja kujur". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 107
Dižsēņi

**Dižsēņi** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla põhjaosas.

Küla asub merepinnast 40 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Dursupest 4, piirkonna keskusest Talsist 21 ning Riiast 92 kilomeetri kaugusele.

Dižsēņi on tekkinud endise Dižsēņi mõisa (*Groß-Sehnen*) keskuse juurde. Nõukogude perioodil asus seal kohaliku kolhoosi seafarm.

## Viited
Raudziņi

**Raudziņi** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla põhjaosas.

Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Dursupest 3, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 92 kilomeetri kaugusele.

Raudziņi on tekkinud endise Rudzi ehk Raudziņi kõrtsi juurde. Külas asub Raudziņi bussipeatus.

## Viited
Tiltnieki

**Tiltnieki** (vanasti ka **Mazdursupe**) on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla põhjaosas.

Küla asub merepinnast 30 meetri kõrgusel Mazdursupe oja kaldal. Tiltnieki jääb valla keskusest Dursupest 1,5, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 90 kilomeetri kaugusele.

Küla on tekkinud endise Mazdursupe mõisa (*Klein-Dursupen*) keskuse juurde. Nõukogude perioodil asus seal kohaliku kolhoosi veisefarm.

## Viited
Most

**Most** (tšehhi 'sild'; saksa *Brüx*) on statutaarlinn Tšehhis Ústí maakonnas, Mosti ringkonna keskus. Linna läbib Bílina jõgi.

1941 liideti Mostiga Kopisty linn, Rudolice nad Bílinou, Střimice ja Souši vald.

Enne Teist maailmasõda olid suurem osa linnaelanikest sakslased.

1960. aastate teisel poolel ja 1970. aastatel lammutati Mosti ajalooline kesklinn, et teha ruumi laiendatavale pruunsöe kaevandusele.

## Vaata ka
*Mosti autodroom

## Viited

## Välislingid

* Koduleht
Balgale

**Balgale** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Balgale valla keskosas.

Küla asub merepinnast 40 meetri kõrgusel Oksle jõe ääres. Balgale jääb valla keskusest Dursupest 2, piirkonna keskusest Talsist 23 ning Riiast 90 kilomeetri kaugusele. Külas asub Balgale bussipeatus.

Balgale kujunes endise Balgale mõisa (*Balgaln*) keskuse juurde. Mõisa häärberis paiknesid nõukogude perioodil kohaliku külanõukogu ruumid, kolhoosi kontor ja ambulants. Tänapäeval on nii valla keskus kui ambulants Dursupesse üle viidud.

Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4.5 m. 

Külast 2 kilomeetrit lõunas asub Balgale kirik.

## Viited
Kremenets

**Kremenets** (ukraina Кременець, poola Krzemieniec) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ternopili oblastis, Kremenetsi rajooni halduskeskus. Kremenets asub Ternopilist umbes 64 km põhjas.

Kremenetsi on esmamainitud 1064. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1431. aastal. 4. aprillil 1536 andis Leedu suurvürstiriigi suurvürst ja Poola kuningriigi kuningas Zygmunt I Kremenetsi lossi koos lähedalasuvate küladega üle oma naisele Bona Sforzale, kelle valduses see oli aastatel 1536–1556. Teise Poola jagamise tulemusel läks Kremenets 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. 1921–1939 oli linn Poola koosseisus. See oli linnaosa linn aastal poola Volõõnia vojevoodkond. 1938. aastal elasid Kremenets 40% ukrainlased, 31% juudid, 25% poolakad ja 4% venelased. Pärast Saksamaa ja NSV Liidu rünnakut Poolale annekteeris Kremenets Nõukogude Liidu poolt ja liideti Nõukogude Liiduga. Linna elanikud, sageli poolakad, küüditati Siberisse. Aastatel 1941–1944 okupeerisid selle sakslased, peaaegu kõik linnast pärit juudid mõrvati. Alates 1945. aastast kuulus see NSV Liidule, pärast NSV Liidu piiride muutmise lepingu allkirjastamist Poolaga tõrjuti poolakad pärast 1945. aastat Poola uutele piiridele. Alates 1991. aastast kuulub linn iseseisva Ukraina koosseisu. 

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kremenetsi elanikest ukrainlasi 96,45%, venelasi 2,50%, poolakaid 0,52% ja valgevenelasi 0,21%.
 
## Viited