open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michael Pärt

**Michael Pärt** (sündinud 17. augustil 1977 Tallinnas) on eesti muusikaprodutsent.

Ta on ettevõtte Michael Pärt Musik OÜ asutaja ja Arvo Pärdi Keskuse üks kaasasutajaid, Arvo Pärdi Keskuse nõukogu esimees.

Tema isa on helilooja Arvo Pärt.

## Viited

## Välislingid
*Michael Pärdi tutvustus Arvo Pärdi Keskus (vaadatud 11.12.2019)
*Produtsendi koduleht (vaadatud 11.12.2019)
*
AS Olerex

**AS Olerex** on 1994. aastal asutatud Eesti kütusefirma.

Ettevõtte omanikud on Antti Moppel ja Andres Linnas.

Ettevõtte kuulub kontserni, mille valdusfirmaks on 1996. aastal asutatud Aqua Marina (selle alla kuuluvad ka AS Olerex Terminal ja Kool Latvija).

## Ajalugu
Venemaa naftafirma Lukoili Eesti tanklate omandamise järel 2015. aastal kasvas Olerex Eesti suurimaks tanklaketiks. Hiljem omandati ka väiksem Favora kett.

2016. aastal sisenes Olerex ka Leedu turule. 2019. aasta seisuga on ettevõttel Leedus kolm tanklat ja sealhulgas ka nende suurima käibega tankla. Välismaal tangitud kütuse osakakaal kogukäibest oli tõusnud 14 protsendini.

Kui Alexela Oil omandas 2018. aastal Euro Oili tanklakett, siis tõusti sellega tanklate arvult Eesti turuliidriks, aga käibelt on Olerex endiselt suurim ning Alexela Oili edestavad käibelt ka Circle K ja Neste.

2018. aasta lõpu seisuga kuulus ettevõttele Eestis 95 tanklat ning seal töötas üle 650 inimese. Ettevõtte sama aasta käive oli 384,1 miljonit eurot ja selle juures teeniti kasumit 2,3 miljonit eurot.

2019. aastal omandab ettevõtte ka Muuga sadamas naftaterminali.

2023. aastal määras Keskkonnaamet Olerexile biokütuste osakaalu nõude korduva täitmata jätmise eest 8 miljoni eurose rahatrahvi. Tartu maakonnakohus vähendas 2024. aasta kevadel trahvisumma 1 miljoni euroni ja Riigikohus sama aasta sügisel 300 000 euroni. Samas mõistis Riigikohus Olerexi süüdi liiga väikse hulga biokütuse turule toomises 2022. aastal.

AS Olerexi müügitulu 2023. aastal oli ligi 560 miljonit eurot ja ärikasum oli 5,9 miljonit eurot.

Ettevõtte sõsarfirma Lätis on Kool Latvija, mille alla kuulus 2024. aasta keskpaiga seisuga 70 tanklat, millega oldi Läti viie suurima tanklaketi seas.

## Sotsiaalne vastutus
Olerex on Eesti rallikrossi meistrivõistluste nimisponsor.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Ersen

**Ersen** on Eesti kirjastus. Kirjastuse peakontor asub Tallinnas. Kirjastust haldab ettevõte Bestkaup OÜ.

Kirjastus on välja andnud nii eesti- kui ka ingliskeelseid raamatuid.

## Välislingid
*Kirjastuse koduleht
Sergei Baruzdin

**Sergei Baruzdin** (vene keeles Сергей Алексеевич Баруздин; 22. juuli 1926 Moskva – 4. märts 1991 Moskva) oli vene kirjanik. Põhiliselt oli ta tuntud laste- ja noorsookirjanikuna.

Sergei Baruzdini esimene jutustus ilmus lasteajakirjas 1938. aastal. Ta võttis osa Teisest maailmasõjast. Üleliidulisse Kommunistlikku (bolševike) Parteisse astus ta 1949. aastal. 1958. aastal lõpetas Sergei Baruzdin Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. 1957–1965 oli ta Vene NFSV Kirjanike Liidu juhatuse sekretär, alates 1967. aastast oli ta Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu sekretär. Alates 1965. aastast töötas Sergei Baruzdin ajakirja Družba Narodov peatoimetajana.

## Sergei Baruzdini teoste tõlked eesti keeles
*Lipuke : [luuletused]. Tallinn, 1952
*Nii see oli ... : [romaan]. Tallinn, 1966
*Seitsmest kümneni : [jutustused]. Tallinn, 1971, tõlkija Silvi Väli
*Veider eesel : [jutustused loomadest]. Tallinn, 1974
Raudwara Publishing House OÜ

**Raudwara Publishing House OÜ** (lühemalt **Raudwara**) on aastast 2007 tegutsev Eesti kirjastus. 

2011. aastal sai Raudwara Eesti kirjastuste edetabelis teise koha.

## Raamatuid
*2012 "Bioloogia ja geograafia"
*2012 "Matemaatika"
*2015 Lars Trunin "Valemid" » Walemid : matemaatika, keemia ja füüsika valemid 

## Viited

## Välislingid
*Kirjastuse koduleht
Johannes Feldbach

**Johannes-Voldemar Feldbach** (3. veebruar (21. jaanuar vkj) 1901 – 3. september 1972 Tartu) oli eesti kirjandusteadlane, kirjandus- ja teatrikriitik.

Johannes Feldbach sündis Virumaal Vaivara vallas Perjatsi kooli õpetaja pojana. Keskhariduse omandas ta 1910–1918 Jamburgi (tänapäeval Kingissepp) kommertskoolis. Teenis aastatel 1919–1922 Punaarmees, võttis osa võitlusest Judenitši vägede vastu. Seejärel töötas ta kooliõpetajana Leningradis ja Leningradi oblastis. Kõrgema hariduse sai Johannes Feldbach Leningradis 1933–1938 A. Herzeni nimelises Pedagoogilises Instituudis, lõpetamise järel töötas vene keele ja kirjanduse õpetajana Baškiiri ANSV-s ja Moskva oblastis. 

Johannes Feldbach tuli 1944. aastal Eestisse. Töötas aastatel 1944–1969 Tartu Riiklikus Ülikoolis vanemõpetajana, algul vene keele, hiljem vene kirjanduse kateedris. Ta oli 1949–1952 veel ka ajalehe Tartu Riiklik Ülikool vastutav toimetaja.

NLKP liige oli Feldbach alates 1948. aastast, Eesti NSV Kirjanike Liitu astus ta 1949. aastal. 1960–1962 oli ta kohakaasluse alusel Kirjanike Liidu Tartu osakonna vastutav sekretär. 

Esimesi ilukirjanduslikke katsetusi avaldas Johannes Feldbach Leningradi ajakirjas Leegid (pseudonüüm Juhan Nurmvee). Sõjajärgsetel aastatel esines ta rohkesti teatrikriitikuna, avaldas kirjutisi vene ja vene nõukogude kirjandusklassika kohta. 

## Tunnustus
*Eesti NSV teeneline kultuuritegelane (1967)

## Viited
Härjassaare mägi

**Härjassaare mägi** on Sakala kõrgustiku ja Viljandi maakonna kõrgeim koht. 147 meetri kõrgune küngas on 2 meetrit kõrgem Rutu mäest, mida 2015. aastani peeti Sakala kõrgustiku ja Viljandimaa kõrgeimaks tipuks.

Küngas asub Sudiste küla kaguosas. Tegemist on kõrgema vahelduva reljeefiga metsase alaga. 1930. ilmunud Pärnumaa koguteoses on see piirkond märgitud Härjassaare mägedena.
Tüümuse makrofaagid

**Tüümuse makrofaagid** on toimiva tüümusega sündinud loomade makrofaagide liik, mis arvatakse paiknevat tüümuse stroomas, koores, säsis ja tüümuse kortikomedullaarses tsoonis ning on valdavalt residentrakud.

Tüümuse makrofaagide areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.

Tüümuse makrofaagide päritolu pole selge, arvatakse, et need on migreerunud luuüdist.

Tüümuse makrofaagide talitlus pole selge, arvatakse et nende funktsiooniks on teatud, näiteks potentsiaalselt antigeensete, molekulide fagotsütoos, ka seondumine tümotsüütidega ja nende aktiveerumise esile kutsumine. Nende rolliks võib olla ka autoreaktiivsete tümotsüütide eliminatsioon ning antigeenide esitlemine T-rakkude vastavatele populatsioonidele. Nende funktsiooniks võib olla ka DNA degradatsioon.

Uuringus uuriti roti tüümust, rottidel kellel indutseeriti diabeet, asendusid tüümuse makrofaagid kudede makrofaagidega. 
 
Inimese normaalne tüümus sisaldab lisaks tüümuse makrofaagidele ka makrofaage, mis migreeruvad tüümusse teiste elundite struktuuridest, näiteks luuüdist.

*[[In vitro]]* võivad tüümuse makrofaagid haakuda HI-viiruse osakestega.

Osade raskekujulist müasteeniat põdevate müasteenikute tüümuses on tuvastatud polioviirusega nakatunud makrofaage.

Tüümuse makrofaagid ei suuda vastu seista looduslikest piirnormidest suurematele radioaktiivse kiirguse doosidele ja tõenäoliselt nekrotiseeruvad, doosist ja kestusest sõltuvalt võivad taastuda.

## Viited

## Kirjandus
* Wood GW., Macrophages in the thymus., Surv Immunol Res. 1985;4(3):179-91., PMID 3911325
* Eiji Esashi, Takashi Sekiguchi, Hiroaki Ito, Shigeo Koyasu ja Atsushi Miyajima, Cutting Edge: A Possible Role for CD4+ Thymic Macrophages as Professional Scavengers of Apoptotic Thymocytes, The Journal of Immunology, 15. september 2003, 171. väljaanne, nr 6, lk 2773-2777, doi: 10.4049/​jimmunol.171.6.2773  
* Sulabha Pathak, Urmi Palan, "Immunology: Essential and Fundamental", 2. trükk, Science Publishing, 2005
Vaba riigilinn Aachen

**Vaba riigilinn Aachen**, prantsuspäraselt **Aix-la-Chapelle**, oli Saksa-Rooma riigi vaba riigilinn ning spaa Kölnist läänes ja Madalmaadest kagus, Alam-Reini-Vestfaali ringkonnas. Palverännakud, Saksa-Rooma keisri kroonimine, arenenud tööstus ja erinevate keisrite antud privileegid tegid sellest ühe õitsvaima Saksa-Rooma riigi kaubalinna.

## Ajalugu

Aastal 1306 sai Aachen vahetult keisrile alluvaks ja kuulutati Saksa-Rooma riigi vabaks riigilinnaks. Aachenil oli osa liidus, mis säilitas aastatel 1351–1387 Maasi ja Reini vahel rahu. Aastal 1450 viis mäss tsunftide vastuvõtmiseni omavalitsust jagama. 16. sajandil algas Aacheni tähtsuse ja õitsengu allakäik. See oli liiga lähedal Prantsusmaa piirile, et olla kaitstud, ja liiga kaugel Saksa-Rooma riigi tuumikust, et olla mugav pealinn. Aastast 1562 kuni Saksa-Rooma riigi lõpuni leidsid keisri valimine ja Maximilian II kroonimine aset Frankfurdis. Reformatsioon tõi Aachenisse häda. Aastal 1580 võttis protestantism võimust; järgnenud riigivanne kehtestati aastal 1598 Kölni peapiiskop-kuurvürsti Ernsti poolt. Linna usuline retsidiiv viis aastal 1613 uuele, Matthiase riigivandele ja aastal 1614 sundis Ambrosio Spínola Hispaania armee tõrksa linna tagasi katoliku rüppe. Aastal 1656 hävitas suur tulekahju 4000 maja. See õnnetus lõpetas Kolmekümneaastase sõja algatatud hävingu.

Aachen võõrustas mitut rahukonverentsi, näiteks neid, mis lõpetasid Devolutsioonisõja ja Austria pärilussõja. Aacheni rahuga 2. maist 1668 sunniti Louis XIV lahkuma Inglismaa, Hollandi ja Rootsi Kolmikliidu poolt Devolutsioonisõjast Lõuna-Madalmaade vastu. Leping sundis kuningat taastama Burgundia krahvkonna, mille ta oli vallutanud, ja omandatud 12 flaami kindlusega rahul olema. Teine Aacheni rahu 18. oktoobrist 1748 lõpetas Austria pärilussõja. Lunéville'i rahu järgi liidendati Aachen Prantsusmaaga kui Roeri departemangu peamine linn. Hiljem andis Viini kongress Aacheni Preisi kuningriigile.
Benno Pludra

**Benno Pludra** (1. oktoober 1925 Mückenberg (tänapäeval Lauchhammer) – 27. august 2014 Potsdam) oli saksa laste- ja noorsookirjanik.

Benno Pludra oli pärit metallivalaja perekonnast. Põhikooli lõpetamise järel 1942. aastal töötas ta kaubalaevastikus. 

1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja lõpetas 1946. aastal õpetajate kursused. Seejärel töötas ta mõnda aega kooliõpetajana ning õppis 1947–1948 Tööliste-Talupoegade Teaduskonnas. Aastatel 1948–1950 õppis Benno Pludra Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis ja Berliini Humboldti Ülikoolis germanistikat, ajalugu ja kunstiajalugu. Sel ajal hakkas ta kirjutama lühijutte ja avaldama ajalehtedes reportaaže.

1950. aastal katkes ta ülikooliõpingud ja asus Berliinis tööle ajalehe Der Rundfunk toimetajana. Alates 1952. aastast oli Benno Pludra vabakutseline kirjanik. Ta oli üks Saksa DV tuntumaid laste- ja noorsookirjanikke.

## Benno Pludra teoste tõlked eesti keelde
*"Pisi-Matten ja valge merikarp", tõlkinud Ain Kaalep, Eesti Raamat, Tallinn 1970
*"Tambari", tõlkinud H. Silvet, Valgus, Tallinn 1973

## Viited
Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoym

**Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoym** (esialgu Anhalt-Zeitz-Hoym) oli Saksa vürstkond ja Saksa-Rooma riigi osariik aastatel 1718-1812. Anhalt-Bernburgi vürsti Viktor I Amadeusi surm aastal 1718 põhjustas tema valduste jagamise, kus juures tema teine poeg Lebrecht päris *Anhalt-Zeitz-Hoymi*.

Vürstkonna nimi muudeti aastal 1727 Anhalt-Zeitz-Hoymist Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoymiks. Vürst Friedrichi surm 24. detsembril 1812 põhjustas valitseva dünastia hääbumise ja territooriumi pärisid Anhalt-Bernburgi vürstid.

## Anhalt-Zeitz-Hoymi vürstid 1718–1727

* Lebrecht 1718–1727
* Viktor I Amadeus Adolf 1727

*Vürstkonna nimi muudeti Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoymiks*

## Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoymi vürstid 1727–1812

* Viktor I Amadeus Adolf 1727–1772 
* Karl Ludwig 1772–1806 
* Viktor II Karl Friedrich 1806–1812
* Friedrich 1812

*Läks [[Anhalt-Bernburg]]ile*
Anhalt-Dornburg

**Anhalt-Dornburgi vürstkond** (*Fürstentum Anhalt-Dornburg*) asus aastatel 1667–1742 tänapäeva Saksamaa territooriumil. See loodi aastal 1667 pärast vürst Johann VI surma ja Anhalt-Zerbsti jaotamist, kui vürst Johann VI noorematele poegadele loodi Anhalt-Mühlingen ja Anhalt-Dornburg. Vürstkond kestis aastani 1742, kui vürstid Christian August ja Johann Ludwig II pärisid Anhalt-Zerbsti.

## Anhalt-Dornburgi vürstid 1667–1742

* Johann Ludwig I 1667–1704 
* Johann Ludwig II 1704–1742
* Johann August 1704–1709 (kaasregent)
* Christian Ludwig 1704–1710 (kaasregent)
* Johann Friedrich 1704–1742 (kaasregent)
* Christian August 1704–1742 (kaasregent)

*Ühendati [[Anhalt-Zerbst]]iga aastal 1742*.
Anhalt-Harzgerode

**Anhalt-Harzgerode** (*Fürstentum Anhalt-Harzgerode*) oli vürstkond ja Saksa-Rooma riigi osariik. See loodi aastal 1635 pärast Anhalt-Bernburgi jaotamist, kusjuures Christian I noorem poeg Friedrich sai valitsevaks vürstiks. Vürst Friedrichi poja Wilhelmi surm aastal 1709 põhjustas valitseva dünastia hääbumise ja Anhalt-Harzgerode taasühendati Anhalt-Bernburgiga.

## Anhalt-Harzgerode vürstid

* Friedrich 1635–1670
* Wilhelm 1670–1709

*Läks Anhalt-Bernburgile*
Radikaaldemokraatlik Partei (India)

**Radikaaldemokraatlik Partei** oli Indias aastatel 1940–1948 tegutsenud erakond.

Partei asutati M. N. Roy ja tema toetajate poolt, kes kuulusid varem India Rahvuskongressi ja olid koondunud seal Radikaalsete Kongresmenide Liigaks. Erinevalt ülejäänud Rahvuskongressist pooldasid nad India osalemist Teises maailmasõjas liitlaste poolel, sest nägid fašismis ohtu demokraatiale kogu maailmas. Roy kandideeris 1940. aastal Rahvuskongressi juhiks, kuid kaotas, lahkudes pärast seda erakonnast ja asutades uue.

1946. aastal kiitis erakond oma kongressil heaks Roy koostatud "Radikaaldemokraatia printsiibid", mille edasisel arutamisel jõuti järeldusele, et partei poliitika ei sobi kokku RDP poolt toetatud "organiseeritud demokraatia" ideaaliga. Sellest tulenevalt saadeti erakond 1948. aastal laiali ning asutati Radikaalne Humanistlik Liikumine, mis jätkas Roy ideede propageerimist.

Roy, kes oli pettunud nii kodanlikus esindusdemokraatias kui ka kommunismis, seadis ülimaks väärtuseks üksikisiku vabaduse ja nägi uue poliitilise süsteemi alusena üleriigilise rahvakomiteede võrgustiku loomist, mis haaraks kogu elanikkonda ja mille kaudu riik oleks pidevalt kogu ühiskonna demokraatliku kontrolli all.

"Selleks, et muuta demokraatia efektiivseks, peab võim jääma alati rahva kätte ning peavad olema viisid ja meetodid, et rahvas saaks oma suveräänset võimu kasutada efektiivselt, mitte perioodiliselt, vaid päevast-päeva," kirjutas Roy oma teesides.

"Mõistes, et vabadus on kokkusobimatu võimu kontsentreerumisega, taotlevad radikaaldemokraadid võimu laialdasimat hajutamist," rõhutas ta.

## Välislingid

* Manbendra Nath Roy (1887–1954)
Karepa oja

**Karepa oja** on oja Lääne-Viru maakonnas.

Karepa oja saab alguse Selja soost. Oja on umbes 9,4 km pikk, kulgeb Selja, Tidriku ja Karepa küla maadel ning suubub Karepal Soome lahte.
Karepa ojja suubub Ristimäe oja. Karepa oja kuulub heledaveeliste ja vähese orgaanilise aine sisaldusega jõgede tüüpi.

Karepa ojas on aasta läbi keelatud kalapüük, välja arvatud silmupüük torbikuga ja silmumõrraga ning vähipüük mõrra ja nataga.

## Viited

## Välislingid
*
Baltisches historisches Ortslexikon

**Baltisches historisches Ortslexicon** (saksa keeles 'Baltimaade ajalooline kohaleksikon') on kaheosaline teatmeteos, mis käsitleb Eesti ja Läti ala asustusajalugu perioodil 1184–1918. Selle teose andis välja Balti Ajaloo Komisjon, mis tegutseb Saksamaal.

Baltisches historisches Ortlexikon tugineb eranditult kirjalikele allikatele.

Teose esimene osa käsitleb Eestit (Eestimaa kubermang ja Liivimaa kubermangu põhjaosa) ning ilmus 1985. Teine köide käsitleb Lätit (Liivimaa kubermangu lõunaosa ja Kuramaa kubermang) ning ilmus 1990.

Teos võtab kokku tähtsamad andmed Eesti ja Läti asulate, kihelkondade, mõisade, pastoraatide jms. asutamise, arengu ja nimede kohta. Toodud on ka jõgede, järvede ja saarte nimed.

Teose märksõnad lähtuvad saksakeelsetest nimekujudest.

## Viited
Bakili Muluzi

**Elson Bakili Muluzi** (sündinud 17. märtsil 1943 Machingas) on Malawi poliitik.

Ta oli 24. maist 1994 kuni 24. maini 2004 Malawi president. Temast sai pärast üheparteisüsteemi kaotamist Malawi esimene mitmeparteilistel valimistel valitud president.

Bakili Muluzi oli Ühendatud Demokraatliku Rinde asutaja ja esimees.
Jaan Reinhold

**Jaan Reinhold** (sündinud 13. jaanuaril 1970 Valgas) on Eesti diplomaat.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo erialal ja on korporatsiooni Revelia vilistlaskogu liige. Enne välisteenistusega liitumist tegi Reinhold ajakirjanikuna kaastööd raadiojaamale Vaba Euroopa.

2006–2010 oli ta asejuht Vilniuse suursaatkonnas, seejärel välisministeeriumi välismajanduse ja arengukoostöö osakonna äridiplomaatia ja analüüsi büroo direktor.

2011–2014 töötas Reinhold peakonsulina Shanghais ning seejärel kuni 2017. aastani erakorralise ja täievolilise suursaadikuna Kasahstanis, Kõrgõzstanis, Tadžikistanis ja Türkmenistanis ning 2017–2019 välisministeeriumi idapartnerluse erivolitustega diplomaatiline esindajana ja sihtasutuse Eesti Idapartnerluse Keskus direktorina.

Aastatel 2019–2024 oli Reinhold erakorraline ja täievoliline suursaadik Araabia Ühendemiraatides, Kuveidis, Bahreinis, Saudi Araabias ja Kataris, resideerimisega Abu Dhabis. 2023–2024 oli ta ühtlasi alaline esindaja Rahvusvahelise Taastuvenergia Agentuuri juures.

President Alar Karise otsusega 26. märtsist 2024 nimetati Jaan Reinhold Eesti erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Austraalias. 7. augustil 2024 esitas ta volikirja Austraalia kindralkuberner Sam Mostynile. Canberras resideerides on Reinhold suursaadik ka Uus-Meremaal, Fidžis, Samoas, Tongas ja Vanuatus. Uus-Meremaa kindralkubernerile Cindy Kirole esitas ta Wellingtonis volikirja 9. oktoobril 2024.

## Tunnustus
* 2013 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja III klassi aumärk
* 2024 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2025 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk

## Viited

## Välislingid
* Ainar Ruussaar. Jaan Reinhold: idapartnerlus on EL-i naabruspoliitika suurim edulugu Postimees, 9. veebruar 2019
* "Jaan Reinhold: kuus riiki, mis vajavad meie tähelepanu" Postimees, 26. oktoober 2017
* https://news.postimees.ee/7429552/ambassador-saudis-interested-in-what-the-estonian-defense-industry-has-to-offer
* "Kahe vahel" Kuku raadio, 21. juuli 2023
Antwerpeni markkrahvkond

**Antwerpeni markkrahvkond** (või **Antwerpeni mark**) koosnes alates 11. sajandist Antwerpeni ja Breda linnu ümbritsevast alast.

## Päritolu

Saksa-Rooma riigi keisri Otto II ajal loodi piki Lääne-Frangi riigi piiri (see piir kattus Schelde jõega) mitu marki. Esialgu oli mark piiratud piiriga Schelde jõel, aastal 994 lisas Utrechti Ansfried margile Texuandri.

## Ajalugu

11. sajandil oli Antwerpeni mark üks Alam-Lotringi hertsogi vasalle. Keiser Heinrich IV andis aastal 1076 margi Bouilloni Godefroyle. Pärast tema surma Akko piiramisel esimeses ristisõjas nimetati markkrahviks Limburgi Hendrik I.

Aastal 1106 ühendati Alam-Lotringi hertsogkond ja Antwerpeni markkrahvkond. Pärast seda, kui keiser Heinrich VI aastal 1190 Schwäbisch Halli riigipäeval hertsogkonna kaotas, jäid alles vaid selle tiitlid ja need anti Brabanti hertsogile.

## Koosseis

Markkrahvkond koosnes (pärast Breda kaotamist) Antwerpeni, Herentalsi ja Lieri linnadest ning Arkeli, Rijeni, Geeli, Zandhoveni, Turnhouti ja Hoogstrateni kvartalitest.

## Antwerpeni markkrahvid

* 974–1002 Godefroid I
* 1005–1044 Gothelon I Suur
* 1044–1046 Gothelon II Laisk
* 1046–1065 Frederik
* 1065–1069 Gottfried III Habemik
* 1069–1070 Baudouin VI
* 1070–1076 Gottfried IV Küürakas
* 1076–1100 Bouilloni Godefroy
* 1101–1106 Hendrik I
* 1106–1139 Godfried I
* 1139–1142 Godfried II
* 1142–1190 Godfried III
Projekt MKUltra

**MKULTRA** (ka MK-Ultra) on USA Luure Keskagentuuri (CIA) teadvuse kontrolli projekti koodnimi. Eesmärk oli uurida inimese käitumise mõjutamise ja uimastite seoseid. 

Eellugu. Teise maailmasõja ajal katsetas USA armee uimastite (eriti LSD) ja hüpnoosi kasutamist ülekuulamistel. 

MKULTRA nimega projekt algas pärast Korea sõda, kui CIA-s hakati katsetama veel kangemate uimastitega. Eesmärk oli luua salaagendid, kes isegi ei tea, et nad täidavad salajasi käske. Vangi langedes ei ole sellise agendi piinamisest kasu, sest ta ei tea oma mõjutajatest midagi.

Teavitamata katsealuseid värvati surmakogemusega sõjaväelaste ja eraldumise soodumusega tsiviilelanike hulgast. 

Mõjutamise meetoditeks olid šoki esilekutsumine, hallutsinogeenide kasutamine, lobotoomia ja elektroodide ajusse siirdamine (ilmnes, et kahjustab aju).

1995. aastal toimus USA kongressis Luure Keskagentuuri eksperimentide teema kuulamine. CIA väiteil lõpetati mõistusekontrolli programm MKULTRA 1964. aastal. Tunnistanud naised väitsid, et see kestis 1984. aastani. On oletatud, et CIA muutis projekti nime ning paigutas selle mõne teise osakonna alla.

## Välislingid
* MK-Ultra: The CIA's secret pursuit of 'mind control' (video, 7:30). BBC Reel, 29. märts 2022
Danny Boyle

**Danny Boyle** (õieti **Daniel Boyle**; sündinud 20. oktoobril 1956 Manchesteris) on inglise filmi- ja teatrilavastaja. 

Ta tegutseb ka filmistsenaristi ja -produtsendina.

Rahvusvaheliselt tuntakse Boyle'i eelkõige tema lavastatud filmide "Trainspotting" (1996), "Rand" (2000), "28 päeva hiljem" (2002) "Päikesepaiste" (2007), "Rentslimiljonär" (2008), "127 tundi" (2010) ja "Transs" (2013) järgi. Filmile "127 tundi" kirjutas ta ise ka stsenaariumi.

Tema film "Rentslimiljonär" kandideeris kümnele Oscarile ja võitis neist kaheksa, sealhulgas ka parima filmi ja parima režissööri auhinna.

## Viited
Aleksandr Tšakovski

**Aleksandr Tšakovski** (vene keeles Александр Борисович Чаковский; 26. august (vkj 13. august 1913) Peterburi – 17. veebruar 1994 Moskva) oli juudi rahvusest Vene kirjanik ja ajakirjanik.

Aleksandr Tšakovski sündis Peterburis juudi perekonnas, tema isa oli arst. Ta õppis õigusinstituudi õhtuses osakonnas, lõpetas 1938. aastal Moskvas Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Aspirantuuri lõpetas ta Moskva Filosoofia, Kirjanduse ja Ajaloo Instituudis. Kõrgkoolis õppimise ajal töötas ta ajakirja Oktjabr toimetuses.

Teise maailmasõja ajal teenis ta Punaarmees ajalehe Frontovaja Pravda ja teiste ajalehtede korrespondendina.

Aastatel 1955–1963 oli ta ajakirja Inostrannaja Literatura peatoimetaja. 1962– 1988 oli ta ajalehe Literaturnaja Gazeta peatoimetaja.

1961–1986 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmekandidaat ja 1986–1990 liige. Nõukogude Liidu Kirjanike Liitu kuulus ta alates 1941. aastast. Aastatel 1962– 1991 oli Aleksandr Tšakovski Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu juhatuse sekretär.

## Aleksandr Tšakovski teoste tõlked eesti keeles
*Meil on juba hommik : romaan. Tallinn, 1952
*Kauge tähe valgus : jutustus. Tallinn, 1964
*"Vaba maailma" vaim. Tallinn, 1973
*Blokaad : romaan. 1–3. Tallinn, 1974–1978
*Võit : poliitiline romaan. 1–3. Tallinn, 1981–1984
Parim hotell terves Indias

**"Parim hotell terves Indias"** (inglise keeles "The Best Exotic Marigold Hotel") on Suurbritannia filmilavastaja John Maddeni 2011. aastal valminud draamakomöödia, mis põhineb Deborah Moggachi romaanil "These Foolish Things".

2015. aastal valmis filmi järg "Teine parim hotell terves Indias".

## Sisukokkuvõte

Film räägib seitsmest eakast britist, kes vastavad internetis avaldatud kuulutusele ja sõidavad Indiasse Jaipuri, kust nad leiavad eest viletsas seisus hotelli, mida peab noor, veidi saamatu, kuid ülioptimistlik Sonny Kapoor (Dev Patel). Äsja lesestunud Evelyn Greenslade (Judi Dench) soovib leida odavat peatuspaika; Graham Dashwood (Tom Wilkinson) otsib möödunud aegade armastust; Douglas Ainslie (Bill Nighy) ja Jean Ainslie (Penelope Wilton) on halva investeeringu tõttu jäänud ilma oma pensionifondist; Muriel Donnelly (Maggie Smith) vajab puusaoperatsiooni; Madge Hardcastle (Celia Imrie) otsib endale rikast meest; Norman Cousins (Ronald Pickup) jahib lihtsalt naisi. India mõjub kõigile erinevalt, vaimustades eriti Douglast ja Evelyni, kuid süvendades vaid Jeani kibestumist. Hotelli peremehel Sonnyl on küll suured unistused, kuid vähe raha ja oskusi; lisaks on tal kallim, keda tema ema heaks ei kiida. Kõik need lood põimuvad omavahel ja viivad ootamatute lõpplahendusteni.

## Viited
Teine parim hotell terves Indias

**"Teine parim hotell terves Indias"** (inglise keeles "The Second Best Exotic Marigold Hotel") on Suurbritannia filmilavastaja John Maddeni 2015. aastal valminud draamakomöödia, mis on järg tema 2011. aasta filmile "Parim hotell terves Indias".

## Sisukokkuvõte

"Teine parim hotell terves Indias" räägib Sonny Kapoori (Dev Patel) kavast oma hotelli laiendada, kuid see visioon neelab aega ja energiat, mida tal eesseisva laulatuse tõttu napib. Tema liigne pühendumine uue hotelli ideele pingestab ka suhteid tema pruudi Sunainaga (Tina Desai). Sonny on leidnud hotelli laiendamiseks sobiva kinnisvara, mis on seda vajalikum, et tema esimeses hotellis eakatele ja kaunitele on alles veel ainult üks vaba tuba, mille peale tekib tõsine konkurents kahel uuel kliendil, Guy Chambersil (Richard Gere) ja Lavinia Beechil (Tamsin Greig). Esimesest filmist tuttavad Evelyn (Judi Dench) ja Douglas (Bill Nighy) on leidnud Jaipuris tööd, kuid ei suuda kuidagi oma isiklikes suhetes järje peale saada. Norman (Ronald Pickup) ja Carol (Diana Hardcastle) püüavad aru saada, kas neile sobib rohkem avatud või monogaamne suhe. Madge (Celia Imrie) peab valima kahe sobiva, väga jõuka kosilase vahel. Ainus, kes ehk teab, kuidas kõik need probleemid võiksid ja saaksid laheneda, on hotelli kaasmänedžeriks saanud Muriel Donnelly (Maggie Smith), kes teab kõigi saladusi. Kui traditsioonilise india pulma ettevalmistused ähvardavad neid kõiki enda alla matta, ilmnevad taas ootamatud pöörded ja üllatavad lahendused.

## Viited

## Välislingid
*Ametlik veebileht
2015. aasta juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlused

**2015. aasta juunioride jääkeegli maailmameistrivõistlused** toimusid 28. veebruarist – 8. märtsini 2015 Tallinnas Tondiraba jäähallis.

Võistlusel tehti kindlaks juunioride maailmameistrid meeste ja naiste hulgas. Kanada saavutas kaks maailmameistri tiitlit.

Meeste hulgas esindasid Eestit Robert-Kent Päll, Sander Rõuk, Eiko-Siim Peips, Martin Leedo ja Arne Karl Sternfeld; naiste hulgas Marie Turmann, Kerli Zirk, Kerli Laidsalu, Johanna Ehatamm ja Victoria-Laura Lõhmus.
Günther Krupkat

**Günther Krupkat** (5. juuli 1905 Berliin – 14. aprill 1990 Ida-Berliin) oli saksa ulmekirjanik, silmapaistvamaid Saksa DV ulmekirjanduse esindajaid.

Günther Krupkat õppis kõrgkoolis inseneriks, kuid pidi rahapuuduse tõttu õpingud pooleli jätma. Ta töötas seejärel vabrikutöölise, filmidramaturgi, ärireisija, elektromontööri, reklaamitekstide kirjutaja, laboradi ja ajakirjanikuna.

19-aastaselt kirjutas ta esimese utoopilise romaani "Od", mis oli inspireeritud Aleksei Tolstoi "Aeliitast". Kirjastajad leidsid, et raamat oli ühiskonnakriitika tõttu liiga vasakpoolne ning see jäi ilmumata. Günther Krupkatil õnnestus aga avaldada juba sel perioodil oma esimesed lühijutud.

Günther Krupkat võttis osa vastupanuvõitlusest natsionaalsotsialistide vastu ja põgenes Tšehhoslovakkiasse. Teise maailmasõja järel pöördus ta Berliini tagasi. Ta lõpetas poolelijäänud inseneriõpingud, töötas seejärel toimetajana ning oli alates 1955. aastast Berliinis vabakutseline kirjanik. Põhiliselt kirjutas ta ulmekirjandust. Romaan "Das Schiff der Verlorenen" ("Kadunute laev") käsitleb Titanicu hukkumist. Saksa DV Kirjanike Liidus oli ta aastatel 1972–1978 ulmekirjanduse töögrupi esimees.

## Jutustused
*"Gefangene des ewigen Kreises" (1956) ("Igavese ringi vangid")
*"Kobalt 60" (1957)
*"Nordlicht über Palmen" (1957) ("Põhjavalgus palmide kohal")
*"Insel der Angst" (1969, ilmunud antoloogias) ("Hirmu saar")
*"Das Duell" (1974, ilmunud antoloogias) ("Duell")
*"Bazillus phantastikus" (1975, ilmunud antoloogias)
*"Der Mann vom Anti" (1975, ilmunud antoloogias) ("Mees Antilt")

## Romaanid
*"Die Unsichtbaren" (1956) ("Nähtamatud")
*"Das Schiff der Verlorenen" (1957) ("Kadunute laev")
*"Das Gesicht" (1958) ("Nägu")
*"Die große Grenze" (1960) ("Suur piir")
*"Als die Götter starben" (1963) ("Kui jumalad surid", eesti keeles 1969)
*"Nabou" (1968)
Liivakell

**Liivakell** on lihtne seade mõne minuti kuni tunni pikkuste ajavahemike mõõtmiseks.

Liivakell koosneb kahest ahendi kaudu ühendatud klaaskolvist, milles on peen liiv. Aega mõõdetakse ülemisest kolvist alumisse voolanud liiva hulga järgi. Aja mõõtmise alguseks pööratakse liivakell ümber, nii et liiva täis kolb on üleval. Kogu liiva ülemisest kolvist alumisse voolamise aeg on enam-vähem muutumatu ja oleneb liiva hulgast ning ahendi ava läbimõõdust. Liivakelli on kasutatud näiteks meditsiiniliste protseduuride kestuse mõõtmiseks.

Liivakella päritolu pole teada. Vanimad liivakella kujutised on ligi 2500 aastat vanadel joonistel. Liivakella tunti vanas Egiptuses. Teated liivakellade kasutamisest aja mõõtmiseks laevadel pärinevad 14. sajandist. Tänapäeval liivakelli praktiliseks ajamõõtmiseks peaaegu ei kasutata, võib-olla ainult muna keetmise aja mõõtmiseks. Kujutavas kunstis on liivakell aja kulgemise sümboliks.
Rahvusvaheline astroloogiapäev

**Rahvusvaheline astroloogiapäev** on iga-aastane tähtpäev, mida peavad astroloogid ja astroloogiahuvilised, enamasti langeb 20. või 21. märtsile. Astroloogiapäeva tähistatakse kevade alguse päeval, mil Päike siseneb troopilise sodiaagi esimesse, Jäära märki ja seega algab uus astroloogiline aasta. Astronoomiliselt toimub sel päeval kevadine võrdpäevsus.

Rahvusvahelist astroloogiapäeva hakati tähistama 1993. aastast Ameerika astroloogiaühingu AFAN (The Association for Astrological Networking) eestvõttel, et soodustada astroloogidevahelisi suhteid ja teavitada avalikkust astroloogia võimalustest.

## Viited
Yu Xiaoyu

**Yu Xiaoyu** (于小雨, *Yú Xiǎoyǔ*; sündinud 2. jaanuaril 1996 või 1998 Pekingis) on Hiina naisiluuisutaja.

Oma partneri Jin Yangiga on ta võitnud juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlused kahel korral (2014 ja 2015) ning 2012. aasta noorte taliolümpiamängud.
Gerda van der Kade-Koudijs

**Gerda Johanna Marie van der Kade-Koudijs** (29. oktoober 1923 Rotterdam – 19. märts 2015 Almelo) oli Hollandi kergejõustiklane.
Jin Yang

**Jin Yang** (金杨, *Jīn Yáng*; sündinud 16. mail 1989 või 1994 Harbinis) on Hiina meesiluuisutaja.

Oma partneri Yu Xiaoyuga on ta tulnud paarissõidus juunioride iluuisutamise maailmameistriks kahel korral (2014 ja 2015) ning võitnud 2012. aasta noorte taliolümpiamängud.
Vargas

**Vargas** on hispaania perekonnanimi.

## Nime kandjaid
*Eduardo Vargas, Tšiili jalgpallur
*Emiliano Chamorro Vargas, Nicaragua poliitik, kahel korral Nicaragua president
*Fred Vargas, prantsuse naisajaloolane, -arheoloog ja -kirjanik
*Getúlio Vargas, Brasiilia riigipea
*Mario Vargas Llosa, Peruu kirjanik
*Matías Vargas, Argentina jalgpallur 
*Ronald Vargas,  endine Venezuela jalgpallur
*Virgilio Barco Vargas, Colombia president 1986–1990
Heiner Rank

**Heiner Rank** (11. detsember 1931 Nowawes (tänapäeval Potsdam) – 17. november 2014 Berliin) oli saksa kirjanik. Põhiliselt on ta kirjutanud kriminaalromaane, kuid on loonud ka ulmekirjandust.

Heiner Rank õppis kaubandust. Seejärel töötas ta traktoristina, oli assistent Parchimi teatris ja külalislavastaja Halberstadti teatris. Alates 1955. aastast oli ta vabakutseline kirjanik ja elas Kleinmachnowis Potsdami lähedal. Aastatel 1963–1964 oli ta vangis, kuna oli kavatsenud Saksa DV-st lahkuda.

1978–1988 juhatas ta Saksa DV Kirjanike Liidu ulmekirjanduse töögruppi.

Heiner Rank on avaldanud 18 kriminaalromaani (mitmed nendest koos kaasautoritega ja pseudonüümi all). Ta avaldas 1973. aastal ulmeromaani "Die Ohnmacht der Allmächtigen" ("Kõikvõimsate minestus"). Samuti on temalt ilmunud ulmejutud "Schöne Bella" ("Ilus Bella", 1981) ja "Psychoosmose" ("Psühhoosmoos", 1985).
Chappie

**"Chappie"** on Lõuna-Aafrika Vabariigist pärit filmilavastaja Neill Blomkampi 2015. aastal valminud ulmefilm, mille aluseks on Blomkampi ja tema abikaasa Terri Tatchelli kirjutatud stsenaarium.

## Sisukokkuvõte

Filmi tegevus toimub lähituleviku Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus kuritegevuse ohjeldamisega tegelevad peamiselt ettevõtte Tetravaal välja töötatud politseirobotid. Kui enamkasutatava robotimudeli väljatöötaja Deon Williams (Dev Patel) ei saa firma tegevjuhilt (Sigourney Weaver) luba proovida robotite peal oma katselist programmi, mis annaks neile eneseteadvuse, varastab ta firmast mahakandmisele mõeldud mudeli ja installib programmi sinna. Paraku sattub see mõtlemis- ja tundevõimega robot (Sharlto Copley) kurjategijate jõugu kätte, kes annavad talle nimeks Chappie ja soovivad rakendada teda röövide korraldamisel. Deoni põhirivaal, sõjaväelise taustaga insener Vincent Moore (Hugh Jackman) kasutab olukorda ära, et saboteerida kõiki Deoni loodud roboteid ja tõestada enda loodud robotimudeli paremust. Chappie jaoks tähendab see meeleheitliku võitluse algust iseenda, oma looja ja nende teadvuse säilitamise nimel.

## Viited

## Välislingid

*Filmi koduleht *(inglise keeles, vaadatud 22.03.2015)*
Skins

**"Skins"** on Suurbritannia televisioonisari, mille peamiseks sihtrühmaks on teismelised. 

See räägib rühma Bristoli teismeliste elust keskkooli viimasel kahel aastal. Sarja teemade valikut ja teemakäsitlusi on peetud vastuoluliseks, seal on juttu probleemsetetest perekondadest, vaimsetest häiretest, teismeliste seksuaalsusest, uimastite kuritarvitamisest, surmast ja koolikiusamisest.

Sarja lõid firma Company Pictures jaoks stsenaristidena isa ja poeg Bryan Elsley ja Jamie Brittain. Sarja näitas telekanal E4. Kokku toodeti seitsmel hooajal 61 jagu, mis olid eetris aastatel 2007–2013. Kuna iga hooaeg näitas ühte aastat tegelaste elust, vahetus suurem osa peaosalistest iga kahe hooaja järel.

Rahvusvahelise tunnustatuks saanud sarjas on mänginud Harry Enfield, Jack O'Connell, Dev Patel, Kaya Scodelario jpt.

2011. aastal hakkas Ameerika Ühendriikide telekanal MTV näitama sarja Ameerika versiooni, kuid see ei osutunud edukaks ja selle tootmine lõpetati pärast esimest hooaega.
Gudžaratid

**Gudžaratid** on Indiast, peamiselt Gujarati osariigi aladelt pärinev rahvas, kes kõneleb gudžarati keelt. Suured gudžarattide kogukonnad elavad ka väljaspool Indiat, eelkõige Läänemaailmas, aga ka mitmetes Aafrika riikides (Keenias, Tansaanias, Ugandas, jm). Neid loetakse majanduslikult ja kultuuriliselt India arenenumate rahvaste hulka.

2003. aasta andmetel oli maailmas 51,6 miljonit gudžaratti. Usuliselt on enamik neist hindud, umbes 11% on muslimeid.

Kuulsad gudžaratid on olnud näiteks Mahatma Gandhi, Muhammad Ali Jinnah, Morarji Desai, Vikram Sarabhai, Narendra Modi ja Dev Patel.

## Viited
Jørgen Ingmann

**Jørgen Ingmann Pedersen** (26. aprill 1925 Kopenhaagen – 21. märts 2015) oli taani muusik, kitarrist.

Jørgen Ingmann koos abikaasa Grethega võitsid lauluga "Dansevise" 1963. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. Sejr Volmer-Sørenseni sõnadele kirjutatud laul kuulub Taani kultuurikaanoni koosseisu. 

Jørgen ja Grethe olid abielus aastatel 1956–1975.
Werner Jarowinsky

**Werner Jarowinsky** (25. aprill 1927 Leningrad – 22. oktoober 1990 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Jarownskyte perekond kolis 1930. aastatel Leningradist Saksamaale. Werner Jarowinsky õppis põhikooli lõpetamise järel aastatel 1941–1943 kaubandust, seejärel teenis ta kuni 1945. aastani Wehrmachtis.

1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja oli Saksa Rahvapolitsei teenistuja. Gümnaasiumi lõpetas ta 1947. aastal. 1948–1951 õppis ta Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikoolis ja Berliini Humboldti Ülikoolis majandust ning õigusteadust. 1951–1956 töötas ta Berliini Humboldti Ülikooli dotsendina. Väitekirja kaitses ta samas 1956. aastal.

1956. aastal sai ta Sisekaubanduse Uurimisinstituudi juhatajaks. 1957. aastal läks ta tööle Saksa DV Kaubanduse ja Varustamise Ministeeriumi, kus ta esialgu oli peavalitsuse juht ja 1959–1963 aastast riigisekretär. 1963. aastal sai Werner Jarowinsky Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks (liikmeks sai ta 1984. aastal). Keskkomitee Sekretariaadis oli ta vastutav kaubanduse ja varustamise küsimuste eest, hiljem kuulusid tema vastutusalasse ka kirikuküsimused.

Werner Jarowinsky oli alates 1963. aastast Rahvakoja (parlamendi) liige. Alates 1971. aastast oli ta Rahvakoja kaubanduse ja varustamise komisjoni esimees. 1989. aasta novembris sai ta Rahvakoja asepresidendiks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei fraktsiooni esimeheks. 11. jaanuaril 1990 lahkus ta Rahvakojast ja 20. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.

## Viited
Endokannabinoidsüsteem

**Endokannabinoidsüsteemiks** nimetatakse peaajus paiknevaid ja toimivaid neuromodulatoorsete lipiidide ja nende retseptorite võrgustikku keha eri rakkudes ja elundites, nagu kannabinoidi retseptorid CB1 ja CB2 ja nende ligandanandamiidid jt ning neid metaboliseerivaid ensüüme. 

Endokannabinoidsüsteemi funktsioonideks on embrüoloogilises arengustaadiumis arengu modulleerimine ja neuroplastilisuse, närvide kaitse (neuroprotektsioon), immuunsuse, põletiku, apoptoosi ja kartsinogeneesi, valu ja emotsionaalse mälu, näljatunde, toitumise ja metabolismi modulleerimine.  

Endokannabinoidsüsteemile avaldavad toimet ka alternatiivmeditsiini praktikad, nagu akupunktuur, mitmed manustatavad ravimid ja droogid (näiteks kanep). Ka kohvi ning alkoholi joomine, kanepi ja tubaka suitsetamine jpm.    

CB1 retseptorid paiknevad peaajus ja närvisüsteemi rakkudes, CB2 retseptorid lisaks ka tüümuses.   

Endokannabinoidsüsteemi töö häirumisega seostatakse inimestel *uncompensated schizophrenia*, migreeni, polüskleroosi, Huntingtoni tõbe, *uncompensated Parkinson's*, soole ärritussündroomi, kompenseerimata anoreksiat, liikumistõbe.
## Ravimikatsetused

Prantsusmaa tervishoiuministri Marisol Touraine'i teatel põhjustasid Rennesis läbi viidud ravimikatsetused, mille käigus manustati ligi sajale katsealusele suu kaudu testitavat ravimit, mitu tõsist õnnetust: ühe inimese ajusurm ja viie inimese haiglasse sattumine. Ministri sõnul oli ravim ettenähtud toimimaks endokannabinoidsüsteemi, mida aga seostatakse valuga. 

Katseravim ei sisaldanud kannabinoide, nagu algselt arvati, vaid kuulub nn FAAH inhibiitorite (*Inhibitors of Fatty Acid Amide Hydrolase* (FAAH)-ensüüm) hulka, tegu võis olla toimeainega "BIA 10-2474" 
.

Kõik kuus haiglasse toimetatud meest olid vanuses 28 kuni 49 aastat ja olid 7. jaanuaril, kui ravimikatsetused algasid, terved.

## Viited

## Kirjandus
* PÁL PACHER, SÁNDOR BÁTKAI, ja GEORGE KUNOS, The Endocannabinoid System as an Emerging Target of Pharmacotherapy, Pharmacol Rev. september 2006; 58(3): 389–462., PMCID: PMC2241751, veebiversioon (vaadatud 22.03.2015)(*inglise keeles*)
* John M. McPartland, Geoffrey W. Guy, ja Vincenzo Di Marzo, Care and Feeding of the Endocannabinoid System: A Systematic Review of Potential Clinical Interventions that Upregulate the Endocannabinoid System, PLoS One. 2014; 9(3): e89566., doi: 10.1371/journal.pone.0089566, PMCID: PMC3951193, veebiversioon (vaadatud 22.03.2015)(*inglise keeles*)
Võle–Vainupea–Kunda tee

**Võle–Vainupea–Kunda tee** (registrinumber 17170) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee on IV klassi riigimaantee kogupikkusega 31,927 km.

Tee algab Haljala vallas Võle külas Haljala–Käsmu teelt. Tee läbib Haljala vallas Kandle küla ning Haljala vallas Karula, Pajuveski, Vainupea, Eisma, Rutja, Karepa ja Toolse külad. Tee lõpeb Viru-Nigula vallas Ojakülas ristumisel Kunda–Selja teega.

Võle–Vainupea–Kunda teega ristuvad Eisma–Kandle tee, Karula–Vihula–Sagadi tee, Vainupea ranna tee ja Haljala–Karepa tee.

Võle–Vainupea–Kunda teel on 3 silda:
*Vainupea sild üle Vainupea jõe 16. kilomeetril
*Rutja sild üle Selja jõe 24. kilomeetril
*Toolse sild üle Toolse jõe 29. kilomeetril

Lääne-Virumaa rannikualade teemaplaneering kirjeldab Võle–Vainupea–Kunda tee Vainupea–Eisma–Rutja–Karepa–Toolse lõiku kui ilusate vaadetega teed läbi esteetiliselt väärtuslike maastike.

Maantee on kahesuunalise liiklusega. Tee asfaltkatendi laius on 5,5–7 meetrit. Tee klassist (IV klass) tulenevalt on tee sanitaarkaitsevööndi laius 60 meetrit katendi servast ja mõjuvööndi laius 300 meetrit. Tee kaitsevöönd, millele laieneb ehituskeeluala, on 50 meetrit äärmise sõiduraja teljest.

Suveperioodil võib liikluse intensiivsus mõnel Võle–Vainupea–Kunda tee lõigul ulatuda 500 autoni ööpäevas.

Karula ja Ojaküla vahelisel lõigul kulgeb teemaa kõrval Eesti Lairiba Arenduse Sihtasutuse (ELASA) kiudoptiline kaabel.

Tee haldaja on Maanteeamet.

## Viited
Sadamaregister

**Sadamaregister** on Eesti andmekogu, milles peetakse arvestust sadamate üle. Selle eesmärk on tagada vajalikud andmed veeliikluse ohutuse, turvalisuse ja keskkonnakaitse valdkondliku juhtimise ja korraldamise ülesannete täitmiseks ning riikliku järelevalve teostamiseks.Sadamaregistri vastutav töötleja on Kliimaministeerium ja volitatud töötleja Transpordiamet. Sadama pidaja (omanik) on kohustatud sadama registreerima sadamaregistris. Registrisse kantavad andmed on sätestatud sadamaregistri pidamise põhimääruses.

2024. aasta 23. oktoobri seisuga on sadamaregistris registreeritud 245 sadamat.

## Viited

## Välislingid
*Sadamaregistri andmed
*Sadamaregistri avaandmed
*Sadamaregistri dokumentatsioon riigi infosüsteemi haldussüsteemis
Laikneeme

**Laikneeme** on Soome lahte ulatuv neem Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Karepa külas.

Neeme geograafilised koordinaadid on .

## Viited
Kandle mõis

**Kandle mõis** (saksa keeles *Kandel*) oli Kavastu mõisa kõrvalmõis Haljala kihelkonnas Virumaal, tänapäeval on see Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas.

## Ajalugu
Esmateated Kandle mõisast pärinevad 1583. aastast. 18.sajandil kuulus mõis Hastferitele.  1788. aastal müüs major Heinrich Gustav von Hastfer mõisa kreisikohtunik Georg Johann von Wrangellile. 1793. aastal ostis Wrangellilt mõisa major Peter Frommhold Löwis of Menar. 1805. aastal läks mõis Bengt Fromhold Strohmi valdusse. 1810. aastal müüs ta mõisa Johanna von Roennele. 1827. aastal müüsid Roenned mõisa parun Gustav Wrangellile. Wrangellide valduses püsis Kandle 1832. aastani, kui kapten parun Carl Wrangell müüs selle leitnant Gustav von Tritthofile.

 ostsid mõisa Dehnid – naabermõisa Kavastu omanikud. Selle tehinguga muutus Kandle mõis sisuliselt Kavastu kõrvalmõisaks. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Arnold Julius von Dehn. 
## Mõisahooned
Lihtne baroksetes vormingutes peahoone pärineb 18. sajandi keskpaigast. Viilkatusega ühekorruselisele väheldase verandaga puidust hoonele lisati hiljem kivist tiibehitus.

Kaua tühjalt seisnud peahoone on hävinenud. Samuti on hävitatud viie kaarega tall-tõllakuur, mille asemele on kerkinud kuue kaarega spordisaali aknad.

## Viited

## Välislingid
* Kandle mõis mõisaportaalis
* Kultuurimälestiste riiklikus registris
*Kandle mõis (Haljala khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
August Eberhard Müller

**August Eberhard Müller** (13. detsember 1767, Northeim, Saksamaa – 3. detsember 1817, Weimar) oli Saksa helilooja, organist ja dirigent.

## Elulugu
Muusikalise alghariduse sai Müller oma orelimängijast isalt, tema esimene avalik esinemine oli kaheksa-aastaselt. Seejärel õppis ta Johann Christoph Friedrich Bachi juures Bückeburgis, kus Müller töötas organistina Ulrichskirches 1788. aastani. 1789. aastast oli ta koorijuht, õpetaja ja organist Magdeburgis.

Johann Friedrich Reichardti soovitusel, keda ta kohtas 1792. aastal Berliinis, sai Müllerist 1794. aastal Leipzigi Püha Nikolause kiriku organist. 1800. aastast oli ta Johann Adam Hilleri assistent, kelle surma järel 1804. aastal päris Müller Thomaskantori ameti. 1810. aastal sai temast Weimari hertsogi õukonnas kapellmeister.

Müller esitas tihti repertuaaris Johann Sebastian Bachi teoseid ning aitas kaasa ka Viini klassikute muusika levikule. 1801. aastal dirigeeris ta esimest Joseph Haydni "Aastaaegade" ettekannet väljaspool Viini. Müller ise kirjutas muusikapalu klaverile, sealhulgas kaks kontserti, 14 sonaati ja mitmesuguseid kapritšosid. Ta kirjutas ka seitse flöödikontserti, teoseid flöödile ja orkestrile ning etüüde flöödile ja klaverile. Tema poeg Theodor Amadeus Müller (1798–1846) oli viiuldaja.

## Teoseid
* *Anleitung zum genauen und richtigen Vortrage der Mozart´schen Clavierconcerte in Absicht richtiger Applicatur.* Leipzig 1797
* *[[La clemenza di Tito|La Clemenza di Tito]] / Opera seria composta da [[Wolfgang Amadeus Mozart|W. A. Mozart]]. Titus / ernsthafte Oper in zwei Akten von W. A. Mozart / aufs neue für das Klavier ausgezogen von A.[ugust] E.[berhard] Müller.* Bei Breitkopf und Härtel in Leipzig. Pr. 2 Thlr. [1803; tema esimene klaveriarranžeering ooperist ilmus 1795].

## Välislingid
* August Eberhard Mülleri noodid, International Music Score Library Project
* Robert Eitner ''August Eberhard Müller'' Rmt: *[[Allgemeine Deutsche Biographie]]* (ADB). Vol 22, Duncker & Humblot, Leipzig 1885, p.&nbsp;515–517.
* August Eberhard Müller Saksamaa riiklikus raamatukogukataloogis
René Reinumäe

**René Reinumäe** (sündinud 27. veebruaril 1978) on eesti skulptor.

## Haridus
Ta on lõpetanud 1996. aastal Rakvere Reaalgümnaasiumi ning 2000. aastal Tartu Kunstikooli Pallas kiviraiumise ja skulptuuri erialal, 2004. aastal Eesti Kunstiakadeemia skulptuuri erialal (bakalaureuseõppes) ja 2012. aastal skulptuuri ja installatsiooni erialal (magistriõppes).

## Eksponeeritud skulptuurid
**Kaktus* (2006), Tallinn, Magistrali kaubanduskeskuse juures
**Laila juuksurisalong* (2007), Mädapea mõis
**Õunatuumafüüsik* (2007), Tallinna Tehnikaülikool
**Hambad* (2008), Pedvale skulptuuripark, Läti
**On pikem kui on lai ehk kollane vabadusekepp* (2008), Eesti Ajaloomuuseum, Maarjamäe loss
**Oravad* (2009), Baltic Sea Centre, Kellokoski, Soome
**Haigutav kunstnik* (2011), Karepa küla, Kalame talumuuseum
**[[Boriss Jeltsin]]i bareljeef* (2013), Tallinn, Nunne tänav, Patkuli trepi juures
**[[Amandus Adamson]]i skulptuuri "[[Laeva viimne ohe|Hukkuva laeva viimne ohe]]" suurendatud koopia* (2013), Paldiski
**Horror titt* (2014), Seira küla, Rootsi raudteejaam

## Viited
Jan Tammik

**Jan Tammik** (sündinud 25. märtsil 1970 Rakveres) on eesti maalikunstnik.

Õppinud Rakvere 3. Keskkooli kunstiklassis ja Tartu Kunstikoolis. 

Maalib põhiliselt natüürmorte, mere- ja maastikuvaateid järgides traditsioonilist maalilaadi. Esinenud näitustega Tartu Gildi galeriis (2008), Tõrva raamatukogus (2008), Ajamaja galeriis (2008), Võrumaa muuseumis (2010), Värska raamatukogus (2011), Aedvilja Tänava Galeriis (2012), Tartu Kunstimuuseumi näitusemajas (2014) ja Vastseliina rahvamajas (2015). Osalenud näitustel ka Soomes, Rootsis, Saksamaal ja Prantsusmaal.

Harrastanud avamerepurjetamist. 2003. ja 2004. aastal tuli avamerepurjetamises (Muhu väina regatil) Eesti meistriks.

Tema isa on maalikunstnik Rein Tammik.

## Viited

## Välislingid
*Jan Tammiku galerii
*Kunstigalerii "Avatud ateljee". Jan Tammik
*Kultuur: Viinamarjad ja kärbseseened. Sibulad. Meri ja Tammik. Virumaa Teataja, 01.03.2006
Rootsi raudteejaam

**Rootsi raudteejaam** oli raudteejaam (pooljaam) Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Rootsi-Arukülas, Rapla–Virtsu kitsarööpmelise raudtee 60. kilomeetril. Raudteejaam oli kasutusel Rapla–Virtsu raudtee tegevuse ajal aastatel 1931–1968.

## Jaamahoone
Jaamahoone on arhitekt Leon Johansoni projekti järgi 1932. aastal valminud klassitsismi sugemetega funktsionalistlik kahekorruseline ehitis. Jaama hoonete ansamblis on veel pagasiait, kuur, saun, käimla ja maakivikelder.

Rootsi raudteejaama peahoone sarnaneb Paeküla, Rumba ja Tuudi jaamahoonega.

2012. aastast taastavad Rootsi raudteejaama skulptorid René Reinumäe ja Maigi Magnus.

## Viited
Maigi Magnus

**Maigi Magnus** (sündinud 17. oktoobril 1983) on eesti skulptor ja maalikunstnik.

## Haridus
Ta on lõpetanud 1999. aastal Nissi Põhikooli ja 2002. aastal Pelgulinna Gümnaasiumi kunstiklassi. 2007. aastal lõpetas Eesti Kunstiakadeemia skulptuuri eriala bakalaureuseõppe ja 2013. aastal skulptuuri ja installatsiooni magistriõppe. 2023. aastal sai Baltisaksa kultuuripärandi mikrokraadi.

## Töö
Aastatel 2008–2014 oli Lasteveeb OÜ Jänku-Jussi kunstnik. 2014. aastast Lihula Muusika- ja Kunstikooli õpetaja. Alates 2021 töötab Lihula Muuseumis.

## Looming
* "Kaks pead on parem kui üks" (2009), Baltic Sea Centre, Kellokoski, Soome
* "Suvitaja" (2012) Karepa Kalame talumuuseum
Fail:Maigi Magnus Goldsantin.jpg|link=|"Goldsantin" 2018


## Tunnustus
* 2009 Margaret Kevendi stipendium
* 2012 Nukitsa konkurss, 2. koht kunstnike kategoorias ("Jänku-Jussi lood I–IV")

## Viited

## Välislingid
* Maigi Magnuse skulptuur "Suvitaja" Karepa Kalame talumuuseumis