open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sindi Jumalailmumise kirik

**Sindi Jumalailmumise kirik** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Pärnu maakonnas Sindi linnas aadressil Pärnu maantee 16. 
 
Kirik on arvele võetud kultuurimälestisena.

## Ajalugu
Sindi õigeusu kirik valmis 1899. aastal ja ehitati Moskva kaupmehe R. Schöni ja Sindi kalevivabriku kulul. Riia ja Miitavi piiskop Agafangel (Preobraženski) pühitses kirikuhoone samal aastal. Kellatorni ja kaheksatahulise sibulkiivriga haritorniga punastest tellistest, seest krohvitud kirik oli Sindi esinduslikem hoone. Kirikul on rikkalik välisdekoor. Kolmeosalise (eeskoda, nelitis ja apsiid) pühakoja kujundamisel on kasutatud Moskva baroki elemente. Pärast koguduse likvideerimist 1962. aastal hakkas kirik lagunema. 1980. aastatel oli hoonel veel neli torni. Kiriku katusekonstruktsiooni uuendati osaliselt 1990. aastate algul. Samal ajal likvideeriti nelitise kohal olev kuppel ja asendati sirge katusekattega. Sindi linn andis EAÕK taotluse põhjal neile tasuta üle muinsuskaitse all oleva Sindi kiriku kinnistu ja taotles pühakoja renoveerimiseks toetust riiklikust pühakodade programmist.

## Vaata ka
*Sindi Jumalailmumise kogudus
* Sindi kalevivabrik
* Tori kihelkond

## Viited

## Kirjandus
* August Kaljukosk. "Õigeusukogudustes teeninud vaimulikkude nimekiri". Tallinn, 1975.Käsikiri Eesti Rahvusarhiivis.
* "Eesti õigeusk X–XXI sajandil". Entsüklopeediline teatmik (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. Kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn, 2014; lk 507
* Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945-53". Tartu Ülikooli kirjastus. Tallinn, 2004; lk 65–125
* Jaanus Plaat / Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 518–523

## Välislingid
*
* "Sindi kiriku katus sai korda ja ristid kullatud" ERR, 23. september 2021
Lastekaitsepäev

**Rahvusvaheline lastekaitsepäev** (*International Day for Protection of Children*) on 1. juunil tähistatav tähtpäev, millega juhitakse tähelepanu laste kaitsmise tähtsusele.

## Tähtsus

Lastekaitsepäeva tähistamise eesmärk on juhtida tähelepanu laste heaolule ja õigustele ning lastekaitsele.

Sel päeval toimuvad üleriigiliselt mitmesugused tasuta lasteüritused. 

Lastekaitse Liit kutsub lastekaitsepäeval üles mõtlema mitte ainult laste tuleviku üle, vaid keskenduma ka nende oleviku muredele.

## Ajalugu
Eestis tähistatakse lastekaitsepäeva alates 1990. aastatest Eesti Lastekaitse Liidu eestvedamisel. Alates 2021. aastast on lastekaitsepäev esmakordselt riiklik tähtpäev ja lipupäev.

Lastekaitsepäeva tähistamise algus ulatub 1857. aastasse, mil Chelsea pastor dr Charles Leonard pühendas spetsiaalse jumalateenistuse lastele ja lastest. Oli juunikuu teine pühapäev ja päeva esialgseks nimeks Roosipäev, edasi Lillepäev ja siis Laste Päev.

Esmakordselt kuulutati lastekaitsepäev välja ülemaailmsel laste heaolu konverentsil 1925. aastal. Järjekindlalt hakati seda kindlal päeval tähistama 1954. aastast. Lastekaitsepäeva tähistatakse 1. juunil alates 1950. aastast, selle kehtestas Rahvusvaheline Demokraatlik Naisliit oma kongressil Moskvas 22. novembril 1949. Paljudes riikides (nt Albaanias, Cabo Verdes, Ecuadoris, Mongoolias, Poolas) peetakse lastekaitsepäeva 1. juunil; samas soovitab ÜRO tähistada 20. novembril rahvusvahelist lastepäeva.

## Viited

## Välislingid
* Täna on lastekaitsepäev. Kuhu minna? Õhtuleht.ee, 1. juuni 2013
* Lastekaitsepäeva puhul toimub pealinnas palju põnevat Tallinn.ee 29. mai 2012
Tahkuranna kirik

**Tahkuranna kirik** on luteri kirik Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Võiste asulas. 

Kirik on varemetes, kiriku põletas maha aastal 1941 nõukogude hävituspataljon. Tulest õnnestus välja tuua barokne altarimaal „Kristuse ristilt mahavõtmine“ koos altari ja krutsifiksiga.

Kiriku käärkambris tegutseb Tahkuranna kogudus. 


Tahkuranna kirik 01.JPG
Tahkuranna kirik 03.JPG
Tahkuranna kirik 04.JPG
Tahkuranna kirik 05.JPG
Tahkuranna kirik 06.JPG


## Viited

## Välislingid

*
Toivo Sikka

**Toivo Sikka** (22. mai 1962 – 23. mai 2015) oli eesti etnograaf.

Ta õppis aastatel 1969–1970 Luunja 8-klassilises koolis, aastatel 1970–1977 Pikasilla 8-klassilises koolis ja aastatel 1977–1980 Tartu 7. Keskkoolis. Aastatel 1980–1985 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli (lõpetas aastal 1985) ajaloo erialal, spetsialiseerudes etnograafiale.

Pärast ülikooli lõpetamist asus ta tööle Eesti NSV Riiklikku Etnograafiamuuseumi (aastast 1988 taastatud nimega Eesti Rahva Muuseum).

Aastatel 1994–2007 oli ta MTÜ Fenno-Ugria Asutuse juhatuse liige.

## Liikmesus
*Õpetatud Eesti Selts
*Eesti Muuseumiühing

## Viited

## ''Personalia''
*"Toivo Sikka 22. V 1962 – 23.V 2015" (nekroloog). Sirp, 29. mai 2015

## Välislingid
*
Tõnis Saadoja

**Tõnis Saadoja** (sündinud 5. detsembril 1980) on eesti maalikunstnik.

Saadoja lõpetas 1999. aastal Tallinna Inglise Kolledži ja õppis seejärel Tartu Ülikooli maaliosakonnas. Ta lõpetas aastal 2004 bakalaureuseõpingud Eesti Kunstiakadeemia maali erialal ja aastal 2006 magistriõpingud Ida-Londoni Ülikooli vabade kunstide erialal.

2012. aastal valmis temalt teater NO99 laemaal (Sakala 3, Tallinn).

Töötab dotsendina Eesti Kunstiakadeemias.

## Tunnustus
* 2006 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (eduka näitusetegevuse eest 2006. aastal)
* 2008 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (personaalse mälu ja elukeskkonna vahelisi seoseid uuriv kontseptualistlik maalinäitus "Kodulinn Tallinn")
* 2011 – Köleri auhinna publikupreemia
* 2012 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (nüüdisaegselt monumentaalse laemaali loomise eest Teatris NO99)
* 2013 – Kristjan Raua preemia (võõrandatud realismi kaanonis maalitud monumentaalmaal NO99 teatrisse)
* 2015 – Konrad Mäe preemia
* 2018–2020 – Kunstnikupalk
* 2025 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Tõnis Saadoja KKEK
* Eero Epner. "Intensiivsuse otsingud maalikunstis. Vestlus Tõnis Saadojaga" Postimees Kultuur, 8. juuli 2023
Banduura

**Banduura** (ukraina keeles банду́ра) on näppekeelpill, ukraina rahvapill.

Selles on ühendatud tsitri ja lauto omadused. Algselt oli pillil 6–12 keelt. 18. sajandiks oli pill arenenud kujule, kus pilli kaelale (astmetraatidega või ilma) olid pingutatud neli kuni kuus keelt ja kõlakasti kohale kuni 16 diatooniliselt häälestatud keelt. 20. sajandil suurendati keelte arvu 31-ni ja n-ö kontsertpillidel 68-ni.

## Ajalugu
Kõige varasem teade, kus on banduurat mainitud, pärineb 6. sajandi Kreekast. 1441. aastal kirjeldati Poola kuninga õukonnas olnud ukraina päritolu banduuramängija Taraszko. Kesk- ja varauusaegsetes Poola dokumentides on mainitud teisigi ukraina päritolu banduuramängijaid (näiteks kuningas Zygmunt I õukonnas). Ukraina keelde arvatakse nimetus "bandura" olevat tulnud poola keele kaudu kas ladina või kreeka keelest (*[[pandora]]* või *[[pandura]]*). Mõned uurijad arvavad selle tulnud olevat otse kreeka keelest. Kuni 1940. aastateni nimetati seda pilli ka kobzaks. Seda nimetust kasutati Poola kroonikas juba 1313. aastal.

Tänapäeva Ukraina territooriumil on teada lautosarnaseid pille juba 591. aastast – kroonikates on mainitud rändavaid sõdalasi, kellel olid kaasas *kithara*'ks nimetatavad pillid. Kiievi Püha Sofia katedraali 11. sajandist pärinevatel freskodel on kujutatud lautosarnaseid pille. Arvatakse, et sel ajal nimetati taolisi pille üldise slaavi keelpilli nimetusega *husli*. Sellised pillid olid keskajal levinud Ida-Euroopa õukondades, kuni nende populaarsus vähenes Lääne-Euroopa pillide ja stiilide tulekuga, kuid neid jäid endiselt kasutama ukraina kasakad. Nemad arendasid pilli märgatavalt edasi, et see sobiks nende laulurepertuaari saatmiseks. Hiljem mängisid seda peamiselt pimedad rändmuusikud.

Tsitri ja lauto omadusi ühendava pilli leiutamine omistatakse mõnikord Francesco Landinile.

## Viited
Aare-Paul Lattik

**Aare-Paul Lattik** (sündinud 11. oktoobril 1970 Tallinnas) on eesti organist, muusikapedagoog.

## Tunnustus

* 2000 rahvusvahelise konkurssfestivali Con Brio võit
* 2023 aasta interpreet (koos Age Juurikase, Mati Turi ja Heigo Rosinaga)

## Välislingid
*Biograafia Eesti Muusika Infokeskuses
Vladimir Monomahh

**Vladimir Monomahh** (ukraina keeles *Володи́мир Все́володович Монома́х*, vene keeles *Владимир Всеволодович Мономах*), kes on ka tuntud kui **Vladimir Vsevolodovitš** või  **Vladimir II** (1053 – 19. mai 1125),  oli Rjurikovitšite soost Vana-Vene valitseja, Smolensk vürst (1073–1078), Tšernihivi vürst (1078–1094), Perejaslavi vürst (1094–1113) ja Kiievi suurvürst 1113–1125.

## Isiklikku ja järglased
Vladimir isa oli Kiievi suurvürst (1078–1093) Vsevolod I Jaroslavitš ja ema Anastasia, Bütsantsi keisrite valitseja Konstantinos IX hõimlane. Järgnevalt kasutas Vladimir emapoolse valitsejatedünastia lisanime Monomahh. 

Vladimiri õde Evpraksia (ehk Adelaide, Adelheid) oli abielus Saksa-Rooma riigi keisri (1056–1106) Heinrich IV-ga.

Vladimiri järglased, 3 abielust: 
*Mstislav I Suur, Vladimirovitš (1. juuni 1076 – 14. aprill 1132), Kiievi suurvürst (1125–1132)
*Izjaslav Vladimirovitš (c. 1077 – 6. september 1096), Kurski vürst 
*Svjatoslav Vladimirovitš (c. 1080 – 16. märts 1114), Smolenski ja Perejaslavi vürst 
*Jaropolk II Vladimirovitš (1082 – 18. veebruar 1139), Perejaslavi vürst (1114–1132), Kiievi suurvürst (1132–1139)
*Vjatšeslav I Vladimirovitš (1083 – 2. veebruar 1154),  Smolenski vürst (1113–1125), Turovi vürst (1125–1132, 1134–1146), Perejaslavi (1132–1134, 1142), Peresopnitsa (1146–1149), Võšgorodi vürst (1149–1151) ja Kiievi suurvürst (1139, 1151–1154).
*Marina Vladimirovna (surn. 1146), abiellus Leon Diogenesega, kes pretendeeris Bütsantsi keisriks, väites end olevat Romanos IV poeg. Saavutas Kumaanide khaani positsiooni Osseetias.
*Roman Vladimirovitš (surn. 6. jaanuar 1119), Volõõnia vürst
*Evfimija Vladimirovna (surn. 4. aprill 1139), abiellus Ungari ja Horvaatia kuninga Kálmániga.
*Agafia Vladimirovna (surn. 1113), abiellus Grodno vürsti Vsevolod Davidovitšiga
*Juri Dolgoruki (surn. 15. mai 1157), Rostovi-Suzdali vürst
*Andrei Vladimirovitš (11. juuli 1102 – 1141), Volõõnia vürst.

## Viited
Busójárás

**Busójárás** ('Busóks käimine') on iga-aastane festival Ungaris Mohácsi linnas.

Seda peetakse pidutsemisperioodi lõpus enne tuhkapäeva, mis märgib paastu algust. Festival kestab kuus päeva ja toimub tavaliselt veebruaris. See algab neljapäeval ja kestab kuni teisipäevani.

Festivali tähtsaimad tegelased on *Busó*d ehk inimesed, kes kannavad traditsioonilisi maske. Festivalil kuuleb rahvamuusikat, näeb maskeraade, rongkäike ja tantsu.

Festivali aluseks on legend, mille järgi Osmanite võimu ajal põgenesid linna inimesed armee eest lähedalasuvasse metsa ja sohu. Ühel ööl, kui nad lõkke ääres istusid ja juttu vestsid, ilmus eikusagilt vana mees, kes ütles "Ärge kartke, teil läheb varsti jälle hästi ja te saate koju tagasi minna. Seni valmistuge lahinguks, valmistage relvi ja hirmsaid maske ning oodake tormist ööd, kui tuleb maskis rüütel." Seda öelnud, kadus ta sama järsku, kui oli ilmunud. Põgenikud tegid nii, nagu ta oli öelnud, ja paar päeva hiljem tuligi maskis rüütel, kes käskis neil maskid ette panna ja minna linna tagasi, tehes nii palju lärmi kui võimalik. Türklased ehmatasid mürast, maskidest ja tormist nii ära, et arvasid deemonid neid kimbutamas olevat, ja lahkusid linnast enne päiksetõusu.

Teine, vanem ja vähem levinud lugu räägib, et peletati mitte türklasi, vaid talve.

2009. aastal kanti festival UNESCO immateriaalse pärandi nimekirja.

## Välislingid
* Reisisari Reisile minuga: Ungari buzod ETV
Lilian Semper

**Lilian Semper** (30. oktoober 1933 Tartu – 12. detsember 2007 Tallinn) oli eesti pianist ja muusikapedagoog.

Ta alustas klaveriõpinguid ema juhendamisel, õppis aastani 1949 Tartu Muusikakoolis, lõpetas aastal 1959 Tallinna 7. Keskkooli ja aastal 1952 klaveri erialal Tallinna Muusikakooli (Irmgard Kaudre juhendamisel). Aastal 1957 lõpetas ta klaveri erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Heljo Sepa klassis) ja aastal 1961 aspirantuuri Moskva Konservatooriumis (Jakov Zaki juhendamisel).

Ta töötas 1961. aastast Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias õppejõuna, oli 1982. aastast dotsent, 1995. aastast professor ja 2007. aastast emeriitprofessor; ta oli aastatel 1991–2000 klaveriosakonna juhataja. Lisaks töötas ta õpetajana Tallinna Muusikakeskkoolis.

Tema õpilasi on Lille Randma, Tiina Ehin, Lea Gabral, Olga Belova, Ira Floss, Maido Maadik, Riina Pikani, Anne Tüür, Heili Vaus, Sven Kullerkupp, Kai Ratassepp, Ia Remmel, Irina Zahharenkova ja Marek Vilba.

Lilian Semper suri 12. detsembril 2007 Tallinnas ja maeti 18. detsembril 2007 Metsakalmistule.

## Tunnustus
* 1979 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2003 Eesti Kultuurkapitali helikunsti aastapreemia (mitmekülgne muusikaline tegevus)

## Isiklikku
Tema isa oli kirjanik Johannes Semper, ema muusikakriitik ja -pedagoog Aurora Semper. Lilian Semper oli kunstnik Adamson-Ericu õetütar. Tema abikaasa oli Jüri Plink.

## Viited
Urmas Tammik

**Urmas Tammik** (sündinud 22. veebruaril 1964 Tallinnas) on eesti tšellomängija. 

Ta on mitme rahvusvahelise konkurssfestivali võitja.

1991–2004 elas ja töötas ta Hispaanias.

## Viited

## Välislingid
*Biograafia Musicaltas (*inglise keeles*)
Boriss Sandratski

**Boriss (Boris) Sandratski** (pseudonüüm; kodanikunimega **Boriss (Boris) Roitblat**; sündinud 22. novembril 1953 Berdõtšivis Ukrainas) on vene proosa- ja näitekirjanik ja ajakirjanik. 

Boriss Sandratski sündis Ukrainas Berdõtšivis. 

Ta lõpetas Tallinna merekooli. Ta tegi Eesti NSV ajal mitmele Eestis ilmunud ajalehele kaastööd.

## Lavastusi
*1990 "Kolmeteistkümnes kukepoeg" 
*1991 "Kuss! Elagu Tsuksid!" (tragikomöödia)
*1992 "Kolmeteistkümnes tibupoeg"
Jelizaveta Roos-Bazilevskaja

**Jelizaveta Roos-Bazilevskaja** (neiupõlvenimi Elisabeth Gertrud **Roos**; 13. mai 1902 Moskva – 31. mai 1951 Wöllmarshausen, Lääne-Saksamaa) oli eesti päritolu vene luuletaja, tõlkija ja kirjanduskriitik.

Ta sündis aastal 1902 Moskvas eesti-saksa-rootsi segaperekonnas. Aastatel 1912–1919 õppis ta Harkivis tütarlaste gümnaasiumis. Seejärel perekond tuli Eestisse, kus ta asus tööle õpetajana. Aastal 1922 oli ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas vabakuulajaks. Aastal 1924 lõpetas ta eksternina Tallinna 1. Reaalkooli. Aastatel 1924–1930 õppis Tartu Ülikoolis filosoofiateaduskonnas, kus ta spetsialiseerus vene ja slaavi filoloogiale; aastal 1930 kaitses ta tööga "Творчество Анны Ахматовой" (*[[Anna Ahmatova]] looming*) *mag. phil.* kraadi.

1920. aastatel oli ta Tartu Vene Üliõpilaste Seltsi juhatuse liige.

## Isiklikku
Tema õde Meta-Johanna Roos (1904–1989) oli luuletaja, kes lõpetas klaveri erialal 1927. aastal Tallinna Konservatooriumi.

Ta abikaasa oli 1930. aastast sõjaväelane ja Eesti vene kogukonna tegelane Ivan Bazilevski (1898–1989).

## Viited

## Kirjandus
* *Дикой Борис*. Общество русских студентов при Дерптском университете // Руль, № 3029, 11 ноября 1930
* Елизавета Роос-Базилевская // Радуга, 1989, № 11. С. 36-37
* Дальние берега. Антология поэзии русского зарубежья. Сост, автор вступ. ст. В. В. Кудрявцев. ― Смоленск, Русич, 2006. С. 608. ISBN 5-8138-0702-0

## Välislingid
* ''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*''Русская Эстония''
Adalbert Philipp Cammerer

**Adalbert Philipp Cammerer** (25. juuni 1786 Bamberg, Saksamaa – 15. juuli 1848 Riia) oli saksa luuletaja ja prosaist. 

Ta õpetas Tallinnas, Riias ja Jēkabpilsis.

## Teoseid
*"Die neue Rossiade" (Peterburi, ilmumisaasta puudub)
*"Meine Erholungsstunden" (Kulmbach, 1808)
*"Traumflug in den Orion" (Peterburi, 1815)

## Välislingid
*
Georgi Georgijevski

**Georgi Georgijevski** (allikates ka **Georgi Georgievski**; vene Гео́ргий Влади́мирович Гео́ргиевский; sündinud 29. aprillil 1958 Riias) on vene luuletaja, ajakirjanik, endine tõstja. 

Aastast 1960 elab ta Jõhvis. 

Ta on 2008. aastast Vene Literaatide Eesti Ühenduse liige.
Leyon Pierce Balthasar von Campenhausen

**Leyon Pierce Balthasar von Campenhausen** (14/25. jaanuar 1746 Riia – 8/20. september 1807 Riia) oli baltisaksa luuletaja, näitekirjanik, publitsist, riigiametnik. Ta oli Campenhausenite suguvõsa esindaja.

## Publikatsioone
*"Gedichte", Tallinn, 1788)
*"Die Belagerung von Wenden", 1801)
*"Bemerkungen über Russland, besonders einigen Provinzen dieser Reichs und ihr Naturgeschichte bettreffend, nebst einer kurzgefassten Geschichte der Zaporoger Kosaken, Bessarabiens, der Moldau und der Krimm", Leipzig, 1807)
*"Последняя польская кампания", 1807)

## Välislingid
*http://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000558,00033.html?prozent=
Juta Kurman

**Juta Kurman** (neiuna **Juta Tomberg**; 7. november 1912 Aluste – 22. mai 2015 Ithaca, New Yorgi osariik, USA) oli eesti laulja, õpetaja ja kultuuritegelane USA-s.

Ta lõpetas aastal 1934 Tallinna Pedagoogiumi, aastal 1936 Tallinna Töölisteatri teatrikooli ja aastal 1940 lauluerialal Tallinna Konservatooriumi (Aleksander Arderi klassis).

Ta tegutses mõnda aega Eesti Ringhäälingu solistina ja Töölisteatri näitlejana (osales Franz Schuberti "Kolme neitsi majas").

Aastal 1944 põgenes ta perega suure põgenemise ajal Saksamaale, kust siirdus aastal 1947 USA-sse, kus jätkas lauluõpinguid New Yorgi Muusikakolledžis (College of Music), ta lõpetas selle aastal 1952. Seejärel andis ta kontserte ning esines raadios ja televisioonis. Ta pühendas ennast eestlastest muusikute andmebaasi kogumisele ja täiustamisele, aga ka nende tegevuse valgustamisele (peamiselt ajalehes Vaba Eesti Sõna); samuti kontsertide korraldamisele (Eesti Helikunsti Keskuse raames).

## Tunnustus
* 1982 USA Eesti Kultuurifondi auhind
* 2013 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Ta oli kaks korda abielus. 1938. aastal abiellus ta arst Aleksander Poomaniga, kes suri samal aastal difteeriasse. 1940. aastal abiellus ta insener Hugo Kurmaniga (1902–1986), neil oli kaks poega: Jaan Kurman (1940–1995) oli antropoloog, arheoloog ja sõjaväelane, Jüri Kurman (1942–1994) oli kirjandusteadlane ja tõlkija.

## Viited

## Välislingid
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=799
* Ago Pärtelpoeg. Juta Kurmanile tõi pika ea tülidest ja meelemürkidest hoidumine, Õhtuleht, 6. juuni 2015
Merike Kaste

**Merike Kaste** on Eesti pedagoog ja koolijuht.

Ta on lõpetanud 1982. aastal Kanepi Keskkooli ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal. 1992. aastal kaitses Kaste Tartu Ülikooli psühholoogia kateedris diplomitöö "Noorukite väärtusorientatsioon" (juhendaja Aino Lunge). 2002. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli haridusteaduskonna pedagoogika osakonnas magistritöö "Metoodika õpetaja enesehindamiseks ja arenguvestluse läbiviimiseks" (juhendaja Ene-Mall Vernik-Tuubel). 

Kaste juhendamisel kaitsesid 2007. aastal Tartu Ülikooli pedagoogika osakonnas bakalaureusetööd Anne Kukk ("Koolikiusamine") ja Piret Viil ("Õpilasi aktiviseerivate meetodite kasutamine tunnis: aktiivõppemeetodid").

Ta töötas aastatel 1987–1996 Kanepi Gümnaasiumis ajalooõpetajana, 1996–2006 samas koolis direktori asetäitjana õppe- ja kasvatustöö alal, 2006–2013 oli ta Kanepi Gümnaasiumi direktor. 2014. aastast on ta Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasiumi direktor.

## Tunnustus
*2000 Johannes Käisi preemia

## Viited

## Välislingid
* Merike Kaste penikoormasaabastega sügisesse Postimees, 3. juuni 2014
* Alo Lõhmus Jutud kooli sulgemisest viivad lapsi ja õpetajaid Maaleht, 16. august 2012
Józef Smoleński

**Józef Smoleński** (18. september 1894 Gostkowo – 19. jaanuar 1978 London) oli Poola sõjaväelane (brigaadikindral).

Ta sündis Gostkowos (praeguse haldusjaotuse järgi Ciechanówi maakonnas Masoovia vojevoodkonnas).

1936. aastal anti talle Kotkaristi III klassi teenetemärk.

## Viited
Stefan Hubicki

**Stefan Hubicki** (18. märts 1877 Pilica – 30. oktoober 1955) oli Poola apteeker, günekoloog, sõjaväelane.

Ta sündis aastal 1877 Pilicas (praeguse haldusjaotuse järgi Zawiercie maakonnas Sileesia vojevoodkonnas).

1933. aastal anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk.

## Viited
Władysław Kiliński

**Władysław Kiliński** (24. mai 1887 Kraków – 1. august 1964) oli Poola sõjaväelane.

1933. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga.

## Viited
Władysław Jaxa-Rożen

**Władysław Jaxa-Rożen** (29. märts 1875 Krzyżopol – 24. juuni 1931 Varssavi) oli Poola sõjaväelane.

Ta sündis Krzyżopolis (Krõžopilis, praeguse haldusjaotuse järgi Krõžopili rajoonis Vinnõtsja oblastis).

1930. aastal anti talle Kotkaristi II klassi teenetemärk.

## Viited
Stefan Starzyński

**Stefan Bronisław Starzyński** (19. august 1893 Varssavi – 21./23. detsember 1939 Varssavi lähedal) oli Poola poliitik, majandustegelane, kirjanik ja Varssavi linnapea aastatel 1934–1939.

1935. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga.

## Viited
Stefan Przeździecki

**Stefan Józef Leon Przeździecki** (18. november 1879 Varssavi – 26. september 1932 Rooma) oli Poola diplomaat.

1925. aastal autasustati teda Vabadusristi III liigi 2. järguga.

## Viited
Keila küla

**Keila** on endine küla Harju maakonnas Keila kihelkonnas.

Keila territooriumil asus küla juba muinasajal. Asustuse jälgi on leitud peamiselt Keila jõe äärselt alalt, mida tänapäeval läbib raudteetamm. Arheoloogilistel proovikaevamistel on sealt leitud potikilde ja söestunud luid, mille järgi on oletatud, et küla eksisteeris seal 10.–15. sajandil.

1241. aastal on Keila küla (*Keikæl*) esmamainitud Taani hindamisraamatus, kus küla suuruseks oli märgitud kümme adramaad.

15.–16. sajandil moodustus Keila kiriku juurde jõe läänekaldale kodanike, bürgermeistri ja gildiga alev. Küla asus aga jõe idakaldal ja moodustas tol ajal alevi kõrval iseseisva asula.

Küla kohale, Keila sovhoosi, rajati XX sajandi keskel taas asula. Küla koosnes kahest osast (Alajaama ja  Ülejõe teed). Seal asus ka autobaas. Külas elas 1970. aastal 230 inimest.  Asula maad liideti 1976. aastal osalt Keila linnaga, Alajaama tee aga Tutermaa külaga.

## Viited
Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum

**Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum** on teadusajaloo ja teadusfilosoofia ajakiri, mida 2013. aastast avaldab Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus koostöös Tallinna Tehnikaülikooliga. Ajakirjal on rahvusvaheline toimetuskolleegium, 2016. aastal lisas Scopus selle tagasiulatuvalt andmebaasi ning ETIS-e süsteemis on Acta Baltica koteeritud hindega 1.1.

Acta Baltica on veebis vaba ligipääsuga, see ilmub kaks korda aastas. Acta Balticat kajastas ka CEEOL.

Peatoimetaja (2022) on Peeter Müürsepp.

## Vaata ka
*Studia Philosophica Estonica

## Välislingid
* Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum
Tadeusz Malinowski

**Tadeusz Malinowski** (14. juuli 1888 Wadowice – 4. mai 1980 London) oli Poola sõjaväelane.

Ta sündis aastal 1888 Wadowices (praeguse haldusjaotuse järgi Wadowice maakonnas Väike-Poola vojevoodkonnas).

1937. aastal anti talle Kotkaristi II klassi teenetemärk.

## Viited
Tadeusz Pełczyński

**Tadeusz Walenty Pełczyński** (14. veebruar 1892 Varssavi – 3. jaanuar 1985 London) oli Poola sõjaväelane.

1931. aastal anti talle Kotkaristi III klassi teenetemärk.

## Viited
Tadeusz Piskor

**Tadeusz Ludwik Piskor** (1. veebruar 1889 – 22. märts 1951 London) oli Poola sõjaväelane (diviisikindral).

Aastatel 1926–1931 oli ta Poola armee peastaabi ülem.

1932. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga.

## Viited
Voldemārs Salnais

**Voldemārs Salnais** (20. mai 1886 – 4. august 1948 Stockholm) oli Läti poliitik ja diplomaat.

1933. aastal autasustati teda Kotkaristi I klassi teenetemärgiga.

## Viited
Władysław Belina-Prażmowski

**Władysław Zygmunt Belina-Prażmowski** (3. mai 1888 Ruszkowiec Opatówi juures – 13. oktoober 1938 Veneetsia) oli Poola poliitik ja sõjaväelane.

Ta sündis aastal 1888 Ruszkowiec Opatówi juures (praeguse haldusjaotuse järgi Opatówi maakonnas Święty Krzyżi vojevoodkonnas).

1935 anti talle Kotkaristi II klassi teenetemärk.

## Viited
Eubulides

**Eubulides** (kreeka Εὑβουλίδης; 4. saj. eKr) oli vanakreeka filosoof, kes oli pärit Mileetosest Väike-Aasia rannikul. Ta oli Megara Eukleidese õpilane, Megara koolkonna esindaja ja Alexinose, Euphantose ja Apollonios Kronose õpetaja. Väidetavasti oli ta ka üks Demosthenese õpetajatest.

Eubulides oli peamiselt tuntud loogikuna ning Diogenes Laertios nimetab teda seitsme paradoksi sõnastajana. Nendeks on enesele viitamise problemaatikat käsitlev "Valetaja paradoks" (vanakreeka keeles ψευδόμενος), mis kuulub sisuliselt ühte Epimenidese paradoksiga, tajumise ja teadmise küsimustega tegelevad "Märkamata mehe paradoks" (vanakreeka keeles διαλανθάνος), "Elektra paradoks" ja "Maskeeritud mehe paradoks" (vanakreeka keeles ἐγκεκαλυμμένος), mõistete ebatäpsusele viitavad "Kuhja paradoks" (vanakreeka keeles σωρίτης) ja "Kiilaspea paradoks" (vanakreeka keeles φαλακρός) ning süllogistlike reeglite eiramist demonstreeriv "Sarvede paradoks" (vanakreeka keeles κερατίνης). (samas nimetab Diogenes Laertios ise paar lõiku hiljem "Maskeeritud mehe paradoksi" ja "Sarvede paradoksi" autorina Diodoros Kronost).

Seega pole kindel, kas paradokside autoriks oli ainuisikuliselt Eubelides. Pigem on tõenäoline, et tegemist on Megara koolkonna ühistegevusega. Seejuures kinnitab paradokside kasutamine argumenteerimisel Megara koolkonna teatavat lähedust eleaatidele, sest paradoksid on oma laadilt võrdlemisi sarnased Zenoni apooriatele.

Mitmed allikad kinnitavad, et Eubulides kritiseeris Aristotelest, kuid seejuures pole täpsustatud, mil viisil see täpsemalt toimus. Üheks hüpoteesiks on, et "Kuhja paradoks" loodi Aristotelese argumenteerimisvigade näitlikustamiseks. Kindel on aga see, et Aristoteles oli Eubulidese paradoksidega hästi kursis, sest ta viitab nendele oma teoses "Sofistide ümberlükkamised" (vanakreeka keeles Σοφιστικοὶ Ἔλεγχοι).

## Viited

## Välislingid
* Yasutada Sudo, loengusarja "Advanced Semantic Theory B", 1. loeng, University College London, kevadesemester 2015.  (Eubulidese paradokse käsitleva loengu kokkuvõte)
* Andrea Borghini, "Paradoxes of Eubulides. Four Reasonings that Changed Philosophy" (lühike ülevaade Eubulidese paradoksidest About.com portaalis - vaadatud 29.05.2015)
Poisikõsõ

**Poisikõsõ** on Vanemuise teatri noorte meesnäitleja ansambel. Ansambel asutati 2005. Ansambel on esitanud poplaule setu- ja võrukeelsete sõnadega. 

2007. aastal andis ansambel välja albumi "Tii päält iist!".

## Vaata ka
*Neiokõsõ

## Välislingid
*Poisikõsõ hakkavad suureks saama, Helen Teesalu, Postimees, 25.04.2007
Walery Sławek

**Walery Jan Sławek** (2. november 1879 Strutõnka Nemõrivi juures – 3. aprill 1939 Varssavi) oli Poola poliitik.

Ta sündis aastal 1879 Strutõnkas Nemõrivi lähedal (praeguse haldusjaotuse järgi Lõpovetsi rajoonis Vinnõtsja oblastis Ukrainas).

Ta oli 1930. aastatel kolm korda Poola peaminister: 29. märtsist 1930 kuni 25. augustini 1930, 4. detsembrist 1930 kuni 27. maini 1931 ja 28. märtsist 1935 kuni 12. oktoobrini 1935.

1934. aastal anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk.

## Viited
Ummaleelo

**Ummaleelo**  eesti ansambel, mis esitas setu rahvalaule tänapäevaste muusikariistadega.

Ansambel asutati 1996 ansambli Ummamuudu ja laulukoori Leelonaase ühise projektina.

Ansambel andis 1997 välja albumi "Ummaleelo".

## Välislingid
*  https://arhiiv.err.ee/video/vaata/etnopop-ummaleelo.
Kırıkkale provints

**Kırıkkale provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Kırıkkale.

## Haldusjaotus

* Bahşılı ringkond
* Balışeyh ringkond
* Çelebi ringkond
* Delice ringkond
* Karakeçili ringkond
* Keskini ringkond
* Kırıkkale ringkond
* Sulakyurti ringkond
* Yahşihani ringkond

## Viited

## Välislingid
* Kırıkkale provintsi koduleht (türgi keeles)
Ummamuudu

**Ummamuudu** on eesti rahva- ja popmuusikaansambel, mille repertuaaris oli muu hulgas rahvalaulutöötlusi eesti- ja võrukeelsete sõnadega.

Ansambel asutati 1989. aasta aprillis. Asutajad mängisid varem  ansamblis Võrukaelad. Algkoosseisus olid Ain Aaviksoo (kontrabass), Meelis Leis (kitarr), Toomas Leis ja Timo Vendt (viiul). Seda peetakse esimeseks eesti ansambliks, mis hakkas esitama võrukeelset popmuusikat.

Koos setu laulukooriga Leelonaase pani Ummamuudu aluse ansamblile Ummaleelo.

Ansambli üks tuntumaid lugusid on "Kõnõtraat", mille esitamine Eesti Televisiooni saates "7 vaprat" tõi ansamblile üleriigilise tuntuse. See püsis edetabelis üle poole aasta. Laul oli ka 1994. aasta Raadio 2 Aastahitt.

1997. aasta seisuga kuulusid ansamblisse Toomas Leis, Meelis Leis, Timo Vendt, Antti Perli, Sulev Salm, Jaanus Salm ja Meelis Luuk.

## Albumid
*1993 "Ummamuudu"
*1994 "Jälg"
*1995 "Meie elu"
*1995 "Jõul"
*1996 "Kõne Võrust"
*2004 "Üts ummamuudu liin"

## Viited
Wacław Jędrzejewicz

**Wacław Jędrzejewicz** (29. jaanuar 1893 Spiczyńce – 30. november 1993 Cheshire, Connecticut) oli Poola sõjaväelane, poliitik, diplomaat, ajaloolane.

Ta sündis Spiczyńces (praeguse haldusjaotuse järgi Pogrebõštše rajoonis Vinnõtsja oblastis Ukrainas).

1925. aastal anti talle Vabadusristi I liigi 3. järk .

## Viited
Bursa provints

**Bursa provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provints asub Marmara mere ääres. Provintsi keskus on Bursa.

## Haldusjaotus

* Büyükorhani ringkond
* Gemliki ringkond
* Gürsu ringkond
* Harmancıki ringkond
* İnegöli ringkond
* İzniki ringkond
* Karacabey ringkond
* Kelesi ringkond
* Kesteli ringkond
* Mudanya ringkond
* Mustafakemalpaşa ringkond
* Nilüferi ringkond
* Orhaneli ringkond
* Orhangazi ringkond
* Osmangazi ringkond
* Yenişehiri ringkond
* Yıldırımi ringkond

## Viited

## Välislingid
* Bursa provintsi koduleht (türgi keeles)
Iğdıri provints

**Iğdıri provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis, sellest põhjas ja kirdes asub Armeenia, kagus asub Iraan. Provintsi keskus on Iğdır.

## Haldusjaotus
* Aralıki ringkond
* Iğdıri ringkond
* Karakoyunlu ringkond
* Tuzluca ringkond

## Viited

## Välislingid
* Iğdıri provintsi koduleht (türgi keeles)
Karabüki provints

**Karabüki provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provintsi keskus on Karabük.

## Haldusjaotus

* Eflani ringkond
* Eskipazari ringkond
* Karabüki ringkond
* Ovacıki ringkond
* Safranbolu ringkond
* Yenice ringkond

## Viited

## Välislingid
* Karabüki provintsi koduleht (türgi keeles)
Välisriikide esindajad Eestis 1938

**Välisriikide esindajad Eestis 1938** on loetlu välisriikide diplomaatilistest esindajatest Eestis 1938. aastal.

Saadikud ja saatkondade või saadikute asukohad:
*Põhja-Ameerika Ühendriigid: saadik Frederick Augustine Sterling (Riias); I sekretär, *chargé d'affaires a. i.* Walter A. Leonard. Põhja-Ameerika Ühendriikide saatkond Kentmanni tänav 20, Tallinn
*Belgia: parun Florent de Selys-Fanson
*Briti: saadik Charles William Orde (Riias), Tallinnas Vene tänav 30; I sekretär, *chargé d'affaires a. i.* Wilfred Hansford Gallienne, Lai tänav 17, Tallinn
*Holland: saadik Huyssen de Kattendykke (Kopenhaagenis); *chargé d'affaires a. i.* L. P. J. de Decker
*Itaalia: saadik Vicenzo Cicconardi. Itaalia saatkonna kantselei Pärnu maantee 67, Tallinn
*Kreeka: saadik Kimon A. Collas (Varssavis)
*Leedu: saadik Bronius Dailidé. Leedu saatkond Valli tänav 4.
*Läti: saadik Edgar Krewinsch. Läti saatkond Tõnismägi 10.
*Norra: saadik Johan Wilhelm Michelet (Helsingis)
*Sotsialistlik Nõukogude Vabariikide Liit: täievoliline esindaja Kuzma Nikitin, NSV Liidu saatkond Pikk tänav 19, Tallinn
*Jaapan: saadik Shin Sakuma (Riias)
*Poola: saadik Vaclav Przemycki, Poola saatkond Kohtu tänav 10, Tallinn
*Prantsuse: saadik Jean Helleu  Prantsuse saatkond Alendri tänav 3, Tallinn
*Püha Tool: prelaat Antonino Arata, Püha Tooli kantselei Jaan Poska tänav 47, Tallinn
*Rootsi: saadik Per Birger Johansson (Riias); täievoliline minister, *chargé d'affaires a. i.* parun C. O. Anders Koskull, Rootsi saatkonna kantselei Kentmanni tänav 20, Tallinn
*Rumeenia: saadik Georges Davidescu, Raua tänav 48, Tallinn
*Saksa: Erakorraline saadik ja täievoliline minister Hans Frohwein, Saksamaa saatkond Toomkuninga 11, Tallinn
*Soome: saadik Paavo Hynninen Soome saatkond Kohtu tänav 4, Tallinn
*Taani: saadik F. E. H. A. de Lerche (Helsingi); I sekretär, *chargé d'affaires a. i.* Rasmus H. Kampp Taani saatkonna kantselei Vabaduseplats 7
*Tšehhoslovakkia: Erakorraline saadik ja täievoliline minister Jaroslav Lipa (Riia); nõunik *chargé d'affaires a. i.* Jaroslav Šejnoha Tšehhoslovakkia saatkonna kantselei Vabaduseplats 7
*Türgi: saadik Nuri Batu Türgi saatkonna kantselei Kentmanni tänav 9, Tallinn
*Ungari: saadik Béla de Török (Helsingis)
## Vaata ka
*Välisriikide aukonsulid Eestis (1938)
## Välislingid
*Aadressraamatud > Eesti aadress-raamat 1938-1939 = Directory for Estonia 1938-1939 = Adressbuch für Estland 1938-1939 = Адресный указатель Эстонии 1938-1939. Välisriikide esindajad Eestis, lk 110–113
Zsuzsa Koncz

**Zsuzsa Koncz** (sündinud 7. märtsil 1946 Pélys) on ungari laulja.

Ta sai tuntuks 1962. aastal esinemisega telesaates "Ki mit tud?". Ta on esinenud teiste seas koos János Bródyga ja ansambliga Illés.

Saksakeelsetes riikides esinedes on ta kasutanud ka nimesid **Shusha Koncz** ja **Jana Koncz**.

## Tunnustus
* 1977 Liszti auhind
* 2001 Auleegioni orden
* 2008 Kossuthi auhind

## Diskograafia
# Volt egyszer egy lány (1969)
# Szerelem (1970)
# Jana Koncz (1970)
# Kis Virág (1971)
# Élünk és meghalunk (1972)
# Zsuzsa Koncz (1972)
# Jelbeszéd (1973)
# Gyerekjátékok (1974)
# Kertész leszek (1975)
# Ne vágj ki minden fát! (1975)
# …Elmondom hát mindenkinek (1976)
# Koncz Zsuzsa X. (1977)
# Aranyalbum (1967–1973) (1978)
# Valahol (1979)
# Ich komm und geh mit meinen Liedern (1980)
# Menetrend (1981)
# Die lauten Jahre sind vorbei (1982)
# Konczert (1984)
# Shusha Koncz Morgenlicht (1984)
# Újhold (1985)
# Fordul a világ (1988)
# Koncz Zsuzsa archív (1988)
# Verslemez III. (1989)
# Illúzió nélkül (1991)
# Jubileumi koncert (1992)
# Ne veszítsd el a fejed (1993)
# Unplugged I-II. (1995)
# Válogatott kislemezek (1996)
# Miénk itt a tér (1996)
# Ég és föld között (1997)
# Csodálatos világ (duets, 1998)
# Miért hagytuk, hogy így legyen? (1999)
# Ki nevet a végén (2002)
# Wie sag ich's Dir (2003)
# Egyszerű ez (poems, 2006)
# Die großen Erfolge (2007)
# 37 (2010)
# Tündérország (2013)
# Aréna 10 (2014)
# Vadvilág (2016)
# Aréna koncert 2017. (2017)
# Így volt szép (2019)
# Szabadnak születtél (2020)
# Te szeress legalább (2022)
# Jelbeszéd 2023 (2023)

## Välislingid
* Koduleht
Vida Vencienė

**Vida Vencienė** (sünninimi **Vida Mogenytė**; sündinud 28. mail 1961 Ukmergės) on leedu endine murdmaasuusataja, olümpiavõitja.

Ta võitis 1988. aasta taliolümpiamängudel Calgarys kuldmedali 10 km suusatamises ja pronksmedali 5 km suusatamises. 

Aastast 1995 on ta Leedu Olümpiakomitee liige.

## Välislingid
* Vida Vencienė FIS-i lehel
Helmuts Balderis

**Helmuts Balderis-Sildedzis** (sündinud 31. juulil 1952 Riias) on endine läti jäähokimängija (parem ääreründaja) ja treener.

Lapsena harrastas ta iluuisutamist. Jäähokimängijana alustas Balderis Riia Dinamos. Aastatel 1977–1980 mängis ta Moskva AKSK-s. 

Ta mängis aastatel 1976–1983 Nõukogude Liidu jäähokikoondises 147 mängu ja tegi 74 väravat. Ta võitis maailmameistrivõistlustel kuldmedali aastatel 1978, 1979 ja 1983, hõbemedali 1976 ja pronksmedali 1977. Aastal 1977 valiti ta maailmameistrivõistluste parimaks ründajaks. 1980. aasta Lake Placidi olümpiamängudelt sai ta hõbemedali.

Aastal 1985 loobus ta tippspordist ja suundus Jaapanisse treeneriks. Kui 1989. aastal Nõukogude Liidu mängijatel lubati NHL-i minna, sai Balderisest Minnesota North Starsi mängija. Ta oli 36-aastaselt kõigi aegade vanim NHL-i *draft*is valitud mängija. Pärast aastast lepingut lõpetas ta oma mängijakarjääri uuesti, kuid tuli taas jääle pärast Läti iseseisvuse taastamist ja mängis Läti koondises. Hiljem oli ta koondise peatreener.

Aastal 1998 valiti Helmuts Balderis Rahvusvahelise Jäähokiliidu kuulsuste halli liikmeks.

## Välislingid
* Helmuts Balderis lehel Legendsofhockey.net
* The Internet Hockey Database
Štefan Banič

**Štefan Banič** (23. november 1870 Smolenice – 2. jaanuar 1941) oli slovaki leiutaja.

Ta sündis Austria-Ungaris ja rändas välja Ameerika Ühendriikidesse, kus asus Pennsylvanias Greenville'is tööle söekaevurina.

Pärast seda, kui ta 1912. aastal lennuõnnetust pealt nägi, hakkas ta tegema katsetusi kasutuskõlbliku langevarju loomiseks. Ta demonstreeris oma langevarju prototüüpi USA patendiametnikele, hüpates 1913. aastal 15-korruselise maja katuselt ja aasta hiljem lennukist. Ta sai patendi US 1108484 A ja kinkis selle USA jalaväele. Leiutis ei teinud teda kuulsaks ega rikkaks.

Tema langevari sarnanes vihmavarjuga. See kinnitati inimese külge. Kuigi langevarje oli juba varem palju katsetatud, oli Baniči leiutis esimene, mis ka tegelikult kasutusse võeti ja see päästis esimeses maailmasõjas paljude inimeste elu.

Pärast sõda pöördus Banič kodumaale tagasi ja osales muu hulgas Väikestes Karpaatides Driny koopa uurimisel.

## Viited
Hingake sügavalt

**"Hingake sügavalt"** (esialgne pealkiri **"Neli valget särki"**) on 1967. aastal valminud Riia Filmistuudio mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Gunārs Priede näidendil "Trīspadsmitā" ("Kolmeteistkümnes"). Filmis esitatavate laulude tekstid on kirjutanud luuletaja Māris Čaklais.

## Sisu
Noor telefonimontöör Cēzars Kalniņš tegeleb vabal ajal muusikaga. Ansambel "Optimisti" esitab tema kirjutatud laule. Ansambli esinemist juhtub nägema kultuuritöötaja Anita Sondore, kelle meelest mõningate laulude tekstid on liiga "frivoolsed" ja ta kirjutab ansambli kohta kaebekirja. Kui Sondore Cēzars Kalniņšiga isiklikult tuttavaks saab, siis tema suhtumine ansamblisse muutub, kuid ta ei suuda enam peatada ansambli vastast kampaaniat. Lisaks tekivad konfliktid isepäise ja trotsliku Cēzarsi ning ülejäänud ansambli liikmete vahel.

## Osatäitjad
*Uldis Pūcītis – Cēzars Kalniņš
*Dina Kuple – Anita Sondore
*Līga Liepiņa – Bella
*Arnolds Liniņš – Miervaldis Tralmaks
*Pauls Butkēvičs – Ralfs
Mäe loodusmaja

**Mäe loodusmaja** on loodusmaja Mikitamäe lähedal. See asub Lämmijärve kaldal RMK Räpina-Värska puhkealal.

Loodusmajas tutvustatakse peamiselt setude pärandkultuuri, Lämmijärve elustikku ja igaüheõigust riigimetsas. Võimalik on rentida ruume ürituste korraldamiseks.

## Viited
Andres Tinno

**Andres Tinno** (sündinud 14. novembril 1970) on Eesti ettevõtja ja poliitik, Eesti Reformierakonna liige.

Ta on lõpetanud TTÜ Kõrgema Majanduskooli

Ta oli aastatel 2009–2013 Kaarma vallavolikogu liige ja rahanduskomisjoni esimees, aastatel 2013–2014 oli ta Kaarma vallavanem. Pärast Kaarma, Kärla ja Lümanda valla ühinemist detsembris 2014 sai temast Lääne-Saare valla esimene vallavanem. Eesti omavalitsuste haldusreformi tulemusena 2017. aastal oli ta kuni 17. oktoobrini 2021 Saaremaa valla volikogu liige.

Andres Tinno on Hõbekeskus OÜ / Thule Koda juhatuse liige Pöide Pruulikoda OÜ kaasosanik.

## Viited
Ebionid

**Ebionid** (kreeka Ἐβιωναῖοι; heebrea-aramea **אביונים**, *ebjonim*, vaesed) oli juudakristlaste enesetähis, kes vastandusid kujunevale hellenistliku kristluse pooldajatele ja Pauluse kogudustele. Sellega eraldasid nad end ka teisest juudakristlikust erakonnast nn natsareenidest kes samuti aastal 66 või 67 Jeruusalemmast Ida-Jordanimaale välja rändasid.

Vähesed ebionid, kes ei olnud juutidega või kristlastega ühinenud, olevat püsinud Ida-Jordanimaal, Süürias ja Egiptuses kuni 7. sajandini, kuni kaotasid oma eripära islamis.

Epiphaniuse Salamisest kiri teisiti õpetavate rühmituste kohta *Ravimikast* (kr *Panarion*) sisaldab viidet ebionide evangeeliumile, millega ta ilmselt mõtles heebrealaste evangeeliumi.

Algselt olid "vaesed" aunimetus, keda Jeesus õnnelikeks nimetas. Aja jooksul sai nimetus negatiivse varjundi, sest neid ümbritsesid igal pool vastased. Juudid sulgesid oma kogukonna neile, sest nad tunnistasid Jeesust messiana, keeldusid loomohvrist (templiteenistusest) ja pooldasid taimetoitlust. Nad ei tunnistanud Pauluse õpetust Jeesuse vere lepitussurmast. Õhtusööm (ehk armulaud) tähendas neile Jeesuse mäle(s)tamist ja "verekarika" asemel kasutasid veekarikat.Roomlastele olid ebionid, nagu juudid ja kristlasedki, ebausaldatavad võimalikud mässajad.
Säilinud on ühe ebionite juhi nimi Sumahhos (Sumachus), Vana Testamendi ühe kreekakeelse seletuse tõlkija ja toimetaja, mille Origenes lisas oma Hexapla´sse. Tema järgi nimetati ebioneid ka sumahhoslasteks.


## Viited
Robin Lod

**Robin Lod** (sündinud 17. aprillil 1993 Helsingis) on Soome jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Major League Socceri klubis Minnesota United ja Soome jalgpallikoondises.

Debüüdi Soome jalgpallikoondises tegi Lod 30. oktoobril 2013 sõprusmängus Mehhiko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 6. oktoobril 2016 MM-i valikmängus Islandi vastu.

## Saavutused
;Klubi 04
*Kakkonen: 2011
;HJK Helsinki
*Veikkausliiga: 2012, 2013, 2014
*Soome karikas: 2014
*Liigakarikas: 2015

## Välislingid
* Profiil Minnesota Unitedi kodulehel
Rahvusvaheline Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahuvalvajate päev

**Rahvusvaheline Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni rahuvalvajate päev** on 29. mai.

Kõigi ÜRO rahuvalvejõududes teeninud ja teenivate inimeste austamiseks ja mälestamiseks mõeldud päev kehtestati ÜRO Peaassamblee 2002. aasta 11. detsembri otsusega 57/129 Ukraina rahuvalvajate ühenduse ja Ukraina valitsuse ametlikul taotlusel.

Päeva tähistatakse alates 2003. aasta 29. maist&nbsp;– sel päeval 1948. aastal loodi ÜRO relvarahu järelevalve organisatsiooni (UNTSO) esimene rahuvalvemissioon 1948. aasta Araabia-Iisraeli sõja lõpul kehtestatud relvarahu täitmise jälgimiseks.

2015. aasta 29. mail asetas ÜRO peasekretär New Yorgis toimunud tseremoonial pärja missioonidel hukkunud rahuvalvajate, sealhulgas 2014. aastal hukkunud 126 rahuvalvaja mälestuseks. Hukkunud rahuvalvajatele antakse postuumselt ÜRO peasekretäri Dag Hammarskjöldi medal.

## Viited

## Välislingid
* UN peacekeeping website

* UNDOF HQ - Camp Faouar
* Official Austrian Army Website - UNDOF (German)
Valgevene muusika

**Valgene muusika** on Valgevenest pärinev või valgevenelaste loodud või esitatud muusika.

Valgevene rahvamuusikat on dokumenteeritud juba hiljemalt 15. sajandil. Enne seda olid elukutselised muusikud peamiselt skomorohhid (rändmuusikud). Traditsiooniliste Valgevene muusikainstrumentide hulka kuuluvad torupill, gusli, lauto ja rataslüüra.

Nõukogude režiim pidurdas teatud määral muusika arengut, sest võimud ei soosinud rahvuslikku muusikat ja pidasid seda õõnestavaks ja ohtlikuks. Sellel perioodil ja ka pärast Nõukogude Liidu lagunemist kuulsid valgevenelased peamiselt vene popmuusikat.

Vitebskis peetakse igal aastal pop- ja folkmuusikafestivali.

## Vaata ka
*"My biełarusy", riigihümn
*Valgevene Eurovisiooni lauluvõistlusel

## Viited
Līga Liepiņa

**Līga Liepiņa** (sündinud 1. augustil 1946 Naukšēnis) on läti näitleja.

Līga Liepiņa isa oli metsatööline, ema lasteaiakasvataja. Ta lõpetas 1964. aastal Mazsalaca Keskkooli. 1970. aastal lõpetas Līga Liepiņa Riia Filmistuudio Filminäitlejate Rahvastuudio ja 1974. aastal Läti Riikliku Konservatooriumi Teatriteaduskonna näitlejana.

1971–1976 töötas Līga Liepiņa Läti Noorsooteatris. Alates 1977. aastast on ta Läti Rahvusteatri näitleja.

Tema esimene filmiroll oli 1967. aastal valminud filmis "Hingake sügavalt". Ühtekokku on ta mänginud rohkem kui kahekümnes filmis.

## Välislingid
*Līga Liepiņa Läti Rahvusteatri kodulehel
Aurora Semper

**Aurora Felicitas Veronika Semper** (aastani 1920 **Adamson**; 13. juuli 1899 Tartu – 29. juuni 1982 Tallinn) oli eesti muusikakriitik ja -pedagoog.

Ta õppis aastatel 1919–1920 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis klaverit (Adele Brosse klassis), lisaks mõnda aega Leenart Neumani juhendamisel laulmist.

Aastal 1920 siirdus ta koos abikaasaga Saksamaale, kus jätkas aastatel 1920–1924 eraviisiliselt klaveriõpinguid Egon Petri juhendamisel ja Artur Schnabeli meistrikursustel ning kuulas aastatel 1922–1923 Berliini Ülikoolis loenguid muusikaajaloost ja -teooriast. Asunud aastal 1925 Pariisi, õppis ta seal Lazar Levy juhendamisel ja Alfred Cortot' interpretatsioonikursustel.

Naasnud aastal 1928 Eestisse, töötas ta aastani 1938 Tartus eraviisilise muusikaõpetajana. Aastatel 1938–1940 oli ta Postimehe muusikaarvustaja.

Pärast teist maailmasõda sai temast Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikaajaloo õppejõud. 1950. aastate teisel poolel hakkas jälle ilmuma tema muusikaarvustusi.

## Isiklikku
Tema isa oli riidekaupmees Jaan Adamson (1860-1930), vend oli kunstnik Adamson-Eric, õe Renate mees oli skulptor Ernst Jõesaar.

Ta oli aastast 1920 abielus kirjanik Johannes Semperiga, nende tütar Lilian Semper oli pianist ja muusikapedagoog.

## Viited

## Välislingid

*Foto
*Foto
*Foto
Viie pääle

**Viie pääle** oli võru luuletajate ja muusikate rühm, kuhu kuulusid Aapo Ilves, Jan Rahman, Contra, Olavi Ruitlane ja Jaan Pulk. Rühm andis välja luuletuste raamatu "Viie pääle" koos samanimelise CD-ga (nimetatud ka albumiks), kus on 42 luuletust, laulu ja juttu.
Ütsiotsõ

**Ütsiotsõ** on Eesti ansambel, mis esitab võru- ja setukeelseid laule. Ansamblisse kuuluvad Urmas Kalla, Andreas Kalkun, Lauri Sommer ja Kaspar Kolk. Need neli liiget on tegevad ka ansamblis Liinatśuraq. Ütsiotsõ asutas 2005. aastal Urmas Kalla.

2011 ilmus ansambli esimene album: "Puulpäiv".
Tokaj-Hegyalja veinipiirkond

**Tokaj-Hegyalja veinipiirkond** asub Ungari kirdeosas Bodrogi ja Tisza jõe ühinemiskoha ümbruses. See on Ungari vanim ja üks tuntumaid veinipiirkondi.

Piirkond on eelkõige kuulus Tokai veinide, eriti magusa Tokai aszú poolest, mida on sajandeid peetud üheks Euroopa hinnatuimaks veiniks. Tokaj-Hegyalja eripära tuleneb soodsast kliimast, vulkaanilisest pinnasest ja sügisel tekkivast uduvihmast, mis soodustab väärishallituse (Botrytis cinerea) teket.

Tokaj-Hegyalja veinipiirkond kujunes välja juba keskajal ning selle veinikasvatust ja -tootmist reguleeriti varakult seadustega. 2002. aastal kanti kogu Tokaj-Hegyalja piirkond UNESCO maailmapärandi nimistusse kui kultuurmaastik, mis peegeldab sajanditepikkust veinikasvatuse traditsiooni.

## Viited
Vahid! Vahid!

**Vahid! Vahid!** on Terry Pratchetti kaheksas Kettamaailma romaan ja esimene romaan, mis räägib Ankh-Morpoki linnavahtkonnast.

## Sisu

Ankh-Morporki öövahtkonna ülemal kapten Samuel Vimesil on rasked ajad, kuna keegi muudab öösel linnas liikuvaid kodanikke millekski söeküpsise sarnaseks. Vimes ja ta alluvad, seersant Colon ja kapral Nobbs, asuvad otsima 70 jala (21 m) pikkust lohet, kes ilmub eikuskilt ja kaob eikuhugi ning külvab linnas paanikat. Lohet otsides peavad nad arvestama ka kõigi Ankh-Morporki salaseltsidega, hullumeelsete lohekasvatajatega ja võlukunstiga. Lisaks külvab segadust vahtkonna uusim liige, päkapikkude kasupoeg Porgand Rauaavastajasson, kes oma esimesel tööpäeval arreteerib legaalse Varaste Gildi juhi ja kakleb üksinda kõrtsi massikakluses ning võidab.
Bodrog

**Bodrog** on jõgi Slovakkias ja Ungaris.

Jõgi on 188 km pikk ja tema valgla pindala on 11 552 km².

Bodrogi ja Tisza jõe ühinemiskoha ümbruses asub 2002. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Tokaj-Hegyalja veinipiirkond.

## Välislingid
Denes nad Makedonija

**"Denes nad Makedonija"** (makedoonia keeles Денес Над Македонија; 'Täna Makedoonia kohal') on Põhja-Makedoonia riigihümn.

Hümni viisi autor on Todor Skalovski ja sõnade autor Vlado Maleski.

Hümn võeti kasutusele 11. augustil 1992.

## Sõnad

Денес над Македонија се раѓа,
ново сонце на слободата!
Македонците се борат,
за своите правдини!
Македонците се борат,
за своите правдини!

Одново сега знамето се вее,
на Крушевската република!
Гоце Делчев, Питу Гули,
Даме Груев, Сандански!
Гоце Делчев, Питу Гули,
Даме Груев, Сандански!

Горите македонски шумно пеат,
нови песни, нови весници!
Македонија слободна,
слободно живее!
Македонија слободна,
слободно живее! 

Не плачи Македонијо мајко мила,
Крени глава гордо високо,
Македонија слободна,
слободна ќе живее!
Македонија слободна,
слободна ќе живее!

## Viited