open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andriamanelo

**Andriamanelo** (1540 Imerimanjaka – 1575 Alasora) oli merinade maa (Madagaskari keskpiirkond) valitseja 16. sajandi keskpaigas. Andriamanelo oli Merimanjaka kuninganna Rangitamanjakatrimovavy teine ja noorim poeg tema teisest abielust. Andriamanelo isa oli Manelobe.

Andriamanelo viis oma pealinna Alasorasse (praegu Antananarivo kagupoolne eeslinn). Andriamanelo viis Alasora ehitamise lõpule. Ta laskis oma lossi ümber kaevata vallikraavi (*hadivory*). Lisaks laskis ta ehitada valvekraavi *[[hadifetsy]]*. Ta rajas lossi ainsa sissepääsu *[[vavahady]]*, kiviplaatidest portaali, mida märgistasid kuningriigi sümbolid *[[aviavy]]* (viigipuud). Hilisemad Imerina kuningate residentsid ehitati tema lossi eeskujul.

Merinade pärimuses on Andriamanelo kultuuriheeros, kellele omistatakse näiteks rauast relvade (odaotste; "lendav raud" või "lendav tuli") ja labidate leiutamine või kasutuselevõtt. Nende relvade ning sugulastest Menabe kuningatelt saadud tulirelvade abil hirmutas Andrianamelo oma naabreid ja laiendas oma valdusi.   

Samuti omistatakse talle puust piroogide valmistamise leiutamine (viimane oli tegelikult küll tuntud juba enne Madagaskari asustamist). Samuti olevat tema võtnud kasutusele ümberlõikamise, *[[fanorona]]* ning *[[alaondrana]]* rituaali, mis võimaldab lähisugulaste abielu. 

Andriamanelo saabumine märkis vazimbade valitsemise lõppu Alasoras ja Andriana dünastia algust.   

Ajalooliselt on teada, et Andriamanelo ja tema poeg Ralambo panid alguse vallutustele, mis viisid ühtse merinade riigi tekkimiseni ja lõpuks Madagaskari ühendamiseni. Selleks abiellus ta oma vägeva naabri, Ambohidrabiby kuninga Rabiby tütrega (Ambohidrabiby asus Ambohimanga lähedal Antananarivost kirdes). Ta töötas oma poja Ralambo ning kõikide merinade kuningate jaoks välja dünsastiliste abielude reeglid. Ralambol soovitas ta abielluda oma venna Andriamanitany, tütre Ratsitohininaga, kuid laskis siiski venna tappa. Oma õe Rafotsindrindra Rasoavimbahoaka pani Andriamanelo mehele teisele ülikule Andriandranandole, kes aitas kaasa riigi suurenemisele ja Andriamanelo võimu kindlustumisele. 

Andriantompokoindrindra, Andriandranando, Andrianamboninolona ja Zana-dRalambo amin'Andrianjaka olid esimesed *[[andriana]]* (aadlike) seisuse kastid peale Zanak'Andriana (kuninglik perekond) ja Zazamarolahy (mittevalitsevate vendade ja õdede perekond). Hiljem tegi Andriamasinavalona oma järglastest esimese kasti, mille nimi on ka aunimetus teenete eest kuningriigi ees. 

## Abielu
Andriamanelo abiellus Rabiby ja Ramaitsoakanjo tütre Randapavola Ramaitsoanalaga. Nende poeg oli Ralambo.
  

## Viited

## Välislingid
*Andriamanelo haud Alasoras (eelviimane foto)
Keila Linnaorkester

**Keila Linnaorkester** on puhkpilliorkester Keilas. Esimesed andmed Keilas tegutsevast puhkpilliorkestrist pärinevad aastast 1897. Orkester tegutseb taas alates 2000. aastast. Orkestri dirigendid on Valdo Rüütelmaa ja Triin Viljus.

Orkester on esinenud Keila linna isetegevuslaste üritustel, advendiaja tähistamisel, Eesti Vabariigi aastapäeval, Harjumaa Laulu- ja tantsupeol, puhkpillipäevadel Muhus, Tapal ja Lihulas ning mitmetel teistel üritustel.

2009. aastal oli Keila Linnaorkestri nimekirjas 25 mängijat. Proovid toimusid neljapäeviti kell 19.30–21.00

## Välislingid
*https://www.facebook.com/groups/linnaorkester/
*Keila Linnaorkestri eelkäijateks olid: Keila Laulu ja Muusika Seltsi Mängukoor 1897 - 1912  Keila Vabatahtliku Tuletõrje Seltsi Puhkpilliorkester 1913 – 1950 Keila Kultuurimaja Puhkpilliorkester 1951 – 1971 Harju KEK´i Puhkpilliorkester 1972 –  1991 Orkestrijuhid läbi aegade: 1897 – K. Rikko Harkust 1898 – Römmel 1912 – Toomas Tummeleht 1913 – Aleksander Kutser (Talomaa) 1915 – Johannes Kreitsfeld 1916 – Aleksander Vasko 1918 – Hans Kreitsfeld ( 1936 Ants Kingu) 1947 – Riho Jaanus 1956 – Rein Uusmaa 1961 – Verner Õunroos 1966 – Heino Jugaste 1969 – Riho Jaanus 1972 – Kaarel Heinsalu 1973 – Tiit Tarve 1979 –  1991 Koit Kirber 2000 – Harry Illak 2001 – Reelike Raja (Tükk)  2002 – Valdo Rüütelmaa 2010 - Triin Viljus
*Koduleht
Järva foogtkonna ametnike loend

**Järva foogtkonna ametnike loend** loetleb foogtkonnas ametis olnud Liivi ordu ametnikke, välja arvatud Järva foogtid. Mõned 14. sajandi esimese poole tegelased võisid olla ka Paide komtuurkonna ametnikud.

## [[Linnusekomtuur]]id (''Hauskomtur''id)
*enne 1350 Bernhard Bose
*1444 Dietrich von Lünen
*1451 Dietrich von Binkhof
*1467 Rutger von der Meer 
*1516–1527 Anton Quad
*1527–1531 Dietrich Schenk von Nideggen 
*1533 Johann von Neuhof genannt Ley
*1546 Heinrich von Kaltenbach 
*1558 Hermann von Schafhausen
*1559–1560 Justatius von Sulingen

## Linnusemarssal
*1325 Johann von Goldenstedt

## Kassahoidja (''Kämmerer'')
*1317 Johann von Dortmund

## Jahumeistrid
*1492 Johann Buchlein
*enne 1539 (1492?) Gerd von der Leyen

## Kumpanid
*1439 Johann von Krieckenbeck genannt Spor
*1485–1486 Johann von Neuroth
*1532–1533 Johann von Ghoor 

## Peamees
*1562 Johann Grolle
Hermann Ovelacker von Wischlingen

**Hermann Ovelacker von Wischlingen** oli Liivi ordu liige, Karksi foogt ja Bremeni komtuur 16. sajandi esimesel poolel.

Hermanni vanemad olid Bernd Ovelacker ja Fye von der Leiten. Tema vend oli samuti Liivi ordusse kuulunud Anton Ovelacker von Wischlingen. Nende suguvõsa kuulus Marki krahvkonna alamaadli hulka.

Hermann astus ordusse tõenäoliselt enne 1490. aastat. 1497. aastal on teda märgitud Viljandi linnusekomtuurina, võimalik, et ta pidas seda ametit kuni 1500. aastani. 1502. aastal sai ta Karksi foogtiks ja seejärel, pärast lühiajalist Karksi linnusemarssaliks olekut, sai ta 1513. aastal Bremeni komtuuriks. Kuid juba kahe aasta pärast naasis ta Liivimaale, kus ta pärast mõneaastast olulisema ametita olekut määrati Kursi komtuuriks, mis sisuliselt tähistas tema errusaatmist.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 650 (lk 497–498).
Lodewijk van Heyden

**Lodewijk Sigismund Vincent Gustaaf van Heyden** (vene *Логин Петрович Гейден*; 7. september 1773 Haag – 17. oktoober 1850 Tallinn) oli Hollandi päritolu admiral, riigikrahv 1790, juhtis Venemaa keisririigi laevastikku Navarino lahingus 1827, Tallinna sõjakuberner 1834–1850 ja ühtlasi Tallinna sadama peakomandör 1838–1850.

Ta on maetud tänapäevaks hävinenud Kopli kalmistule.

## Perekond
Abiellus Taanist pärit Johann Akkeley tütre Annaga. Abielust sündisid:
*Krahv Ludwig Heinrich Sigismund van Heyden (1806–1901), Venemaa admiral, Tallinna sadama peakomandör ja Tallinna sõjakuberner (vene: *Логин Логинович Гейден*)
*Krahvinna Marie van Heyden (1808–1864), abiellus vabahärra Georg von Schlippenbachiga (surnud 1830) ja hiljem kindralmajor Pompei Ivkoviga (sündinud 1803; vene: *Помпей Алексеевич Ивков*)
*Krahv Alexander Frederick Sigismund van Heyden (1810–1896), Venemaa mereväeleitnant ja riiginõunik (vene: *Александр Логинович Гейден*); Venemaa salanõuniku ja poliitiku Krahv Peter van Heydeni (1840–1907) isa (vene wiki: *[[:ru:Гейден, Пётр Александрович|Пётр Александрович Гейден]]*)
*Krahvinna Elisabeth Luise Wilhelmine van Heyden (1812–1846), abiellus kontradmiral Vladimir Opotšininiga (surnud 1889; vene: *Владимир Петрович Опочинин*)
*Krahvinna Luise Wilhelmine van Heyden (1812–1887)
*Krahv Frederick Maurice van Heyden (1821–1900), Venemaa kindral, Soome kindralkuberner (vene wiki: *[[:ru:Гейден, Фёдор Логинович|Фёдор Логинович Гейден]]*)

## Vaata ka
*Heyden

## Viited
   

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Paul von Tiesenhausen

**Paul von Tiesenhausen** (vene keeles *Павел Иванович Тизенгаузен*; 27. august / 7. september 1774 Tallinn – 30. november / 12. detsember 1864 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane. Krahv.

Paul von Tiesenhausen sündis Sausti, Valtu, Alu, Hertu ja Rapla mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Katharina Friederike von Stackelbergi pojana.

Astus noorena Vene armeesse, teenis polkovnikuna keiserliku ihukaitseväe Semjonovi polgus. Oli suurvürst Aleksander Pavlovitši adjutant. Võttis osa Aleksandr Suvorovi 1799. aasta Aleksandr Suvorovi sõjakäigust Itaaliasse ja Šveitsi, mille eest autasustati Püha Anna ordeni 2. järgu (25.8.1799) ja sai Johanniitide ordu rüütliks (23.9.1799).
Sai kindralmajori auastme ja oli aastal 1801 Riia ja 1802 Tallinna komandant.

1815. aastal oli ta lühikest aega Eestimaa rüütelkonna peamees.

Hiljem oli ta senaator (1827–1845), tõeline salanõunik ja 1833. aastast ka Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumi president.

Paul von Tiesenhausenit autasustati Püha Aleksander Nevski ordeni ja veel mitme autasuga.

Talle kuulusid Sausti, Valtu, Alu, Hertu ja Rapla mõis. 1831. aastal pantis meeskohtunik krahv Johann Stenbock Paul von Tiesenhausenile Seli ja Koigi mõisa kümneks aastaks. 

## Perekond
Paul von Tiesenhausen abiellus 1803. aastal krahvitar Julie Charlotte von der Pahleniga (1782–1862), kes oli Venemaa riigitegelase ja sõjaväelase Peter Ludwig von der Pahleni tütar. Abielust sündisid:
*Helene von Tiesenhausen (1804–1889), abiellus kindralleitnant Grigori Donets-Saharševskiga
*Adelheid von Tiesenhausen (1807–1833), abiellus Elistvere mõisniku krahv Reinhold Andreas von Stackelbergiga
*Alexander Eduard von Tiesenhausen (1809–1884), Seli, Ohekatku ja Kõrvetaguse mõisnik, Venemaa sõjaväelane
*Natalie von Tiesenhausen (1810–1899), abiellus Venemaa justiitsministri, krahv Viktor Paniniga
*Ferdinand Paul von Tiesenhausen (1811–1870), Vohnja ja Kolu mõisnik
*Julie von Tiesenhauen (1813–1889)
*Hans Heinrich Peter von Tiesenhausen (1815–1860), Venemaa sõjaväelane

## Esivanemad

## Vaata ka
*Tiesenhausen

## Välislingid

*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Erik-Amburger-Datenbank: Paul Graf Tiesenhausen (russ.: Pavel Ivanovič) * 27.8.1774 Tallinn † 30.11.1864 Tallinn
Tiirimetsa palvemaja

**Tiirimetsa palvemaja** on palvela Saare maakonnas Saaremaa vallas Tiirimetsa külas. See kuulub "Teeliste kirikute" nimekirja.

Palvemaja ehitati ühekorruselise puitmajana 1935. aastal. See on tundmatu arhitekti kujundatud moodsas funktsionalistlikus stiilis. Hoone oli algselt ehitatud Anseküla abikirikuks. Pärast Anseküla Maarja kiriku hävimist 1944. aastal kasutab palvemaja Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Anseküla Maarja kogudus.

Tiirimetsa palvemaja on ehitismälestisena kantud kultuurimälestiste registrisse. Lisaks on vallasmälestisena kultuurimälestiste registrisse kantud Tiirimetsa palvemaja orel.

## Viited

## Välislingid
*
*
Jüri Grauberg

**Jüri Grauberg** (Jüri v. Grauberg) (sündinud 29. augustil 1946 Varangul) on eesti kirjanik. 

Ta on õppinud Varangu 7-klassilises koolis (1953–1960) ja Kiltsi 8-klassilises koolis (1960–1963). Erialalt on ta elektrispetsialist. 

1990. aastatel tegutses pseudonüümi **Jüri v. Grauberg** all humoristina.

## Romaanid

* Otsa uus perenaine (2000)
* Labida peal (2005)
* Triloogiad
* Läbi räga, Põlvini elumeres ja Selguse poole (2006–2008)
* Viirus, Tõbised ja Ravi (2008) koos väliseestlasest kirjaniku Monika Rahuoja-Vidmaniga.
* Ratastel Kullakene (2016)
* Aegu ammuseid, novellikogumik (2016) koos väliseestlasest kirjaniku Monika Rahuoja-Vidmaniga.
* Kõrtsi (2017) koos kirjanikuga Viivika Vester. https://viivikavester.wordpress.com/
* Mate Hari (2018), koos kirjanikuga Viivika Vester. https://viivikavester.wordpress.com/
* Karutapja (2018)
* Sune (2018)
* Avakontor (2018)
* Olle (järg romaanile Mate Hari) (2018)
* On vaja rääkida  (2019)
* Missioon (2020)
* Segased ehk õigus olla loll  (2020) (ainult e-raamatuna). 
* Vihmavangis ehk ühekordne projekt  (2021) (ainult e-raamatuna). 
* Kadunud mehe kirjad (2020) (ainult e-raamatuna). 
* Kraanamehed (2022) (ainult e-raamatuna). 
* Äng (2022) (ainult e-raamatuna). 
* TEAM ehk probleeme pole vaja 1. osa (2022) (ainult e-raamatuna). 
* TEAM ehk probleeme pole vaja 2. osa (2022) (ainult e-raamatuna). 
* TEAM ehk probleeme pole vaja 3. osa (2022) (ainult e-raamatuna). 
* JULDUZ  (2023) (ainult e-raamatuna).

## Välislingid
* Grauberg, Jüri – Varangu vanaJüri www.virumaa.ee, 11. mai 2004
Rudolf von Patkul

**Karl Wilhelm Rudolf Thure von Patkul** (vene keeles *Рудольф Яковлевич Паткуль*; 4. veebruar (vkj 24. jaanuar) 1800 – 12. mai (vkj 30. aprill) 1856) oli Eestimaa aadlik.

Rudolf von Patkul sündis Eestimaa kubermangu aadlimarssali, Ämari, Ääsmäe, Tohisoo, Rägavere ja Põriki mõisniku, Jakob Johann von Patkuli ja Charlotte Juliane Luise von Helwigi pojana.

Rudolf von Patkul oli Eestimaa rüütelkonna sekretär ja aastail 1836–1842 selle peamees. 1841–1849 oli ta Eestimaa maanõunik.

Ta oli Ämari, Nehatu, Illuste ja Paatsalu mõisa pärushärra.

Tallinna Toomkirikus asub tema muinsuskaitse alla võetud vappepitaaf.

## Perekond
Rudolf von Patkul abiellus 1830. aastal oma kauge sugulase Alexandrine von Patkuliga (1807–1887).

## Esivanemad

## Vaata ka

*Patkul

## Kirjandus
*Alo Särg, "Harjumaa mõisad ja mõisnikud" Argo, Tallinn 2006

## Välislingid
* 
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Kultuurimälestiste Riiklik Register: R.von Patkuli (srn. 1856) vapp-epitaaf, (puit, polükroomia)
Johann von Tiefen

**Johann (Hans) von Tiefen** (surnud 25. augustil 1497) oli Saksa ordu kõrgmeister aastatel 1489–1497.

Tiefeni sünniaeg ja -koht pole teada, kuid tõenäoliselt pärines ta Šveitsi alalt väikeaadlike suguvõsast. Tema karjäär Saksa ordus algas Elbingis, kus ta oli hilisema kõrgmeistri Heinrich Reuß von Plaueni peamiseks abiliseks. 1474. aastal sai Tiefenist Memeli komtuur, mistõttu tal oli sidemeid ka Liivi orduga. Kaks aastat hiljem sai tast suurkomtuur ehk kõrgmeistri üks peamisi abilisi.

Martin Truchseß von Wetzinghauseni kõrgmeistriks oleku ajal (alates 1477) kuulus Tiefen Poolaga rahulikku lahendust pooldavate ordukäsknike leeri, samas kui kõrgmeister püüdis Teise Thorni rahu sätteid sõjalisel teel tühistada. 1480. aastal sai Tiefenist Ida-Preisi Brandenburgi (praegu Ušakovo) komtuur. Tänu talle suudeti Poolaga rahumeelseid suhteid hoida ning ta esindas ordut diplomaatilistel missioonidel ka mujal Euroopas, eriti Saksamaal. 

1489. aastal valis ordukapiitel Tiefeni kõrgmeistriks ning kohe pärast seda läks ta Poola kuningas Kazimierz IV juurde ning vandus talle Thorni rahu kohaselt truudust. Seega hoidis ta Poolaga häid suhteid, kuid püüdles ka ordu sisemise tugevdamise poole, plaanides ordumeistri autoriteeti uuesti tõsta ja taastada juba tunduvalt varem kaotsiläinud reaalne võim ordu Saksa ja Liivimaa harude üle. Selleks seadis ta sisse tihedad suhted ka Saksa-Rooma riigi valitseja Maximilian I-ga. 1492. aastal esitas uus Poola kuningas Jan I Olbracht plaani asustada ordu ümber Podooliasse, et see seal türklastega võitleks. See oleks tähendanud orduharu iseseisvuse lõplikku kadu ja tõenäoliselt ka selle hävingut. Tänu Maximiliani toetusele suutis Tiefen ordut sellest säästa. Kuid Jan Olbrachti nõudel pidi Tiefen ikkagi türklaste vastu ristiretkele minema. 1497. aasta suvel ratsutaski Tiefen 400 ordurüütliga Podooliasse, kuid haigestus seal tüüfusesse ja suri. Tema põrm maeti Königsbergi toomkirikusse. Ordu ajutiseks juhiks sai suurkomtuur krahv Wilhelm von Isenberg, Tiefeni parem käsi ja tema poliitika jätkaja, kes valis uueks kõrgmeistriks Saksi dünastiast pärineva riigivürsti Friedrich von Sachseni.

Seoses kasvava Moskva-poolse ohuga taotles Tiefenilt 1497. aastal abi ka Liivi ordumeister Wolter von Plettenberg, kuid tema palvete realiseerumise nurjas lõplikult just kõrgmeistrile saatuslikuks saanud sõjaretk.
Berend Johann von Schulmann

**Berend Johann von Schulmann** (12. veebruar (vkj 2. veebruar) 1660 – 10. oktoober (vkj 29. september) 1746 Tallinn) oli Rootsi sõjaväelane ja Eestimaa rüütelkonna peamees.

Berend Johann von Schulmann sündis Ao, Salla, Koila, Mõisamaa ja Tammiku mõisniku Berend von Schulmanni (1623–1709) ja Tõdva-Kõnnu mõisnik Otto Reinhold von Nierothi ( –1654) lese Gertrude von Baranoffi ( –1694) pojana. Gertrude oli ka Rootsi väejuhi ja riigitegelase Carl Gustaf Nieroth ema.

Ta teenis Rootsi armees kus sai majori auastme. 1713–1715 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem 1715–1746, Eestimaa maanõunik.

Talle kuulusid Ao, Salla, Koila ja Mõisamaa mõis

## Perekond
Berend Johann von Schulmann abiellus 1684. aastal Anna Elisabeth von Uexkülliga. Abielust sündis seitse last kes kõik surid noorelt.

### Sugupuu

## Vaata ka
*Schulmann

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Arvo Alas

**Arvo-Jürgen Alas** (20. märts 1943 Tallinn – 18. september 2007) oli Eesti tõlkija ja diplomaat.

## Elulugu
Arvo Alas lõpetas 1970 Leningradi Ülikooli norra filoloogina. 1971–1981 töötas ta ajakirja Noorus toimetuses ning alustas selle kõrvalt tegevust tõlkija ja ajakirjanikuna.

Aastatel 1981–1984 töötas Alas Eesti Kirjanike Liidus konsultandina. 1991 asus ta tööle Kopenhaagenisse Balti Informatsioonikeskusesse ning aastatel 1991–1996 oli ta esimene Eesti suursaadik Taanis ja Islandil, 1992–1996 ka Norras. 

1997. aastast kuni surmani tegutses Arvo Alas vabakutselise tõlkijana. Arvo Alas suri Taanis ja on maetud Tallinna Metsakalmistule nn uuele kirjanike künkale.

## Looming
Arvo Alas tõlkis eesti keelde Norra, Taani ja Islandi kirjandust. Tema kaalukaimateks töödeks peetakse saagatõlkeid vanaislandi keelest (sh eriti saagakirjanduse tippteost Njálli saagat) ning Taani filosoofi Søren Kierkegaardi teoste tõlkeid. 

Tähelepanu- ja tänuväärne on Arvo Alase töö Skandinaavia autorite lasteraamatute tõlkimisel, tema raamatuis leidub teravmeelseid sõnaleide ja uudissõnu. Lisaks avaldas ta ajakirjanduses artikleid Põhjamaade kirjandusest, ühiskonnast ja poliitikast. Huvitava põikena koostas Arvo Alas 1982. aastal enam kui 40-leheküljelise kasahhikeelse kogumiku "Омир Гули. Omir Guli" eesti proosast.

2005. aastal ilmus Arvo Alaselt jutukogu "Piibuleidja".

## Tõlkeid
### Norra keelest

* Sigurd Hoel "Patused suvepäikese all" (1972)
*Bjørnstjerne Bjørnson "Maateadus ja armastus" (1982)
* Rolf Stenersen "Edvard Munch" (1985)
* Tor Åge Bringsværd "Pinocchio paberid" (1988)
* Thorbjørn Egner 
**"Sööbik ja Pisik" (1972)
**"Kardemoni linna rahvas ja röövlid" (1996)
**"Pillimees ronihiir, Morten ja Nukatuka metsarahvas" (2001)

### Taani keelest
* Ludvig Holberg 
** "Mäeotsa Jeppe" (1978)
** "Valitud näidendid" (2005)
* Martin A. Hansen "Jonatani teekond. Valetaja" (1981)
* Jørgen-Frantz Jacobsen "Barbara" (1974)
*Novellid kogumikus "Taani novell" (1978)
* William Heinesen "Kadunud moosekandid" (1984)
* Hans Scherfig "Idealistid" (1979)
* Peter Seeberg "Karjased" (1985)
* Peter Høeg "Preili Smilla lumetaju" (1998)
* Søren Kierkegaard "Kartus ja värin. Meeliülendavad kõned" (1998)

### Islandi keelest
* Vésteinn Lúdviksson "Kaheksa torustikust kostvat häält"(1971)
* Jón Óskar "Minu silmad ja sinu silmad" (1976)
*Novellid kogumikus "Islandi novell" (1979)
* Jón Helgason "Sõnade jäljed tänaval"(1981)
* Svava Jakobsdóttir "Pidu ilumüüri ääres" (1986)
* Njördur P. Njardvík "Surmamõistetud" (1990)
* Guðbergur Bergsson "Luik" (2005)

### Vanaislandi keelest
* Grettir Ásmundripoja saaga (1982)
* Njálli saaga (2001)
* "Viikingid Vinlandis: Eiríkr Punase saaga. Gröönlaste saaga" (2003)
*"Viikingite hea äri õpetus" (2004)

### Vene keelest
* Mihhail Steblin-Kamenski "Islandi kultuur" (1974)

## Tunnustus
* 1998 – Aleksander Kurtna nimeline auhind
* 2002 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Arvo Alasel on kaks poega: ajakirjanik ja tõlkija Askur Alas, kes jätkab isa tööd Skandinaavia kirjanduse eestindamisel, ja ettevõtja Annar Alas.

## Viited
Fandroana

***Fandroana*** [fandr'uuana] (malagassi keeles 'kümblus') oli merinade (Madagaskari keskosa) kunagine kümbluspüha.

Pärimus omistab selle kasutuselevõtu 16. sajandi kuningale Ralambole, kuid võrdlus merinade Kagu-Aasia (Indoneesia) sugulasrahvaste kommetega näitab, et tegu on iidse vetepüha põlistamisega. 

*Fandroana* kestis umbes nädala ning hõlmas ka uusaastapüha. 

Kaua peeti seda kuuaasta esimese kuu *[[asaramanitra]]* ehk *[[alahamady]]* alguses. Alates 1884. aastast oli *fandroana* kulminatsioon 22. novembril, mis on ühtlasi kuninganna Ranavalona III sünni- ja trooniletõusu aastapäev. *Fandroana* oli siis ühtlasi Merina kuningriigi rahvuspüha. 

Kui kuningriik 1897. aastal kaotati, nihutasid Prantsuse koloniaalvõimud *fandroana* 14. juulile, mis on Prantsusmaa rahvuspüha (Bastille vallutamise aastapäev). 

Alates 1990. aastate keskpaigast on *fandroana* on hakanud tagasi tulema *[[alahamadibe]]* püha ajale.
Phillipsi kõver

**Phillipsi kõver** on majandusteaduses mudel, mis väljendab seost nominaalpalkade ja tööpuuduse vahel. Seda mudelit on majandusteadlased kasutanud inflatsiooniseoste selgitamisel.

## Ajaloost

William Phillips, Uus-Meremaal sündinud majandusteadlane, tegi 1958. aastal uurimuse "Töötuse ja palkade määra muutuse vaheline seos Inglismaal 1861–1957", mis avaldati kvartaliajakirjas Economica. Selles uurimuses kirjeldas Phillips, kuidas ühel perioodil oli Inglismaa majanduses pöördvõrdeline seos palkade muutumisel ja töötusel. Sarnast sõltuvuse mustrit leiti ka teiste maade puhul.

Aastal 1960 leidsid Paul Samuelson ja Robert Solow inflatsiooni ja töötuse vahel kindla seose: kui töötuse määr on kõrge, siis inflatsioon on madal ja ümberpöördult.
Vabariigi Valitsuse koosolek 8. jaanuaril 1936

**Vabariigi Valitsuse koosolek 8. jaanuaril 1936 **toimus Toompea lossi remondi tõttu toimus koosolek Välisministeeriumi hoones. ** **Koos olid: peaminister Konstantin Päts, peaministri asetäitja Kaarel Eenpalu, ministrid Julius Seljamaa, Otto Sternbeck, Nikolai Kann, Nikolai Talts, Karl Selter, Johan Müller, Paul Lill, kaitsevägede ülemjuhataja Johan Laidoner, riigikontrolör Karl Soonberg, riigisekretär Karl Terras, koosolekust osa võtma kutsutud Hans Oidermaa ja Juhan Kaarlimäe. Juhatas Konstantin Päts. 

Koosolek algas kell 21.15, lõppes 9. jaanuaril 1936 kell 0.15.

Koosolek otsustas võtta täitmisele järgmised Riigivanema otsused: 

*Rahvuskogu kokkukutsumiseks rahvahääletamise seaduse dekreedina väljakuulutamise ning Riigikogule esitamise kohta (Kohtuministri ettepanek 8. jaanuarist 1936 nr. 1894)

*Rahvuskogu kokkukutsumise otsuse rahvahääletamisele panemise kohta (Kohtuministri ettepanek 8. jaanuarist 1936 nr. 1905).

## Kirjandus
*Riigivanema otsus avaldati. Rahvahääletus 23., 24. ja 25. veebruaril. Uus Eesti, 9. jaanuar 1936, nr. 8, lk. 1.

## Välislingid
*Vabariigi Valitsuse koosoleku protokoll 8. jaanuarist 1936 nr. 3
Katrina Leung

**Katrina Leung** (lihtsustatud hiina keeles 陈文英; traditsioonilises hiina keeles 陳文英; pinyinis **Chén Wényīng**, tuntud ka kui **Chan Man Ying, Chen Wen Ying, Luo Zhongshan, Salongidaam**) on endine hiina päritolu USA ja Hiina Rahvavabariigi luuraja (topeltagent).

Leung emigreerus USAsse 1970. aastal. Tal oli Hiina Vabariigi pass, mille järgi ta oli sündinud 1954. aastal Guangzhous. Ta õppis Cornelli ja Chicago ülikoolis. Ülikooliõpingute ajal võttis temaga ühendust FBI, kes tahtis saada infot mõnede Leungi tuttavate kohta. 1981. aastal algatas FBI uurimise kahtlustades Leungi info kogumises Hiina RV kasuks. Uurimise käigus saadud info tõttu värvati ta 1982. aastal FBI agendiks. FBI eriagent James Smith lootis talt saada infot Hiina RV luuretegvuse kohta. 1984 sai Leung USA kodakondsuse.

FBI plaanide kohaselt sai Leungist Hiina julgeolekuministeeriumi agent. 1990 sai FBI teada, et Leung on paljastanud Hiina julgeolekuorganeile infot USA salaoperatsioonide ja vastuluureprogrammide kohta, kuid kuna tema kaudu saadud infot Hiina kohta hinnati kõrgemalt kui tekitatud kahju, teda ei vahistatud. Leungi kaitses ka James Smith, kellega tal oli tekkinud intiimsuhe.

Leung vahistati alles 2003. aastal. Tõestusmaterjali puuduse tõttu ei saanud teda spioneerimises süüdistada. Leung tunnistas end süüdi valetamises ning maksudokumentides valeandmete esitamises. 2005. aastal sai ta karistuseks 10 000 USA dollarit trahvi ja 100 tundi ühiskondlikult kasulikku tööd.

Leungil oli intiimsuhe ka teise FBI agendiga, Lawrence Livermore'i Riikliku Laboratooriumi vastuluure juhi William Clevelandiga, keda on kahtlustatud Leungile salastatud info edastamises. 

## Välislingid
*Võlad, saamahimu ja kiuslikud naised utsitavad kodumaad maha müüma, Postimees, 27. september 2008
Iraani-Iraagi sõda

**Iraani-Iraagi sõda** oli piirisõda Iraani ja Iraagi relvajõudude vahel 22. septembrist 1980 kuni 20. augustini 1988.

Sõda alustas Şaddām Ḩusayni juhitud Iraak, et tagasi saada 1971. aastal Iraani valdusse läinud Hormuze väina saari (mille hõivas Iraan, kui Briti väed sealt lahkusid) ja vähendada šiiitide poliitilist mõju (muuhulgas süüdistas Iraak Iraani kurdide vabadusvõitluse toetamises). Juba 1975 tühistas Iraak ühepoolselt piirikokkuleppe Iraaniga.

Tänu naftamüügist saadud tulule ostis Iraak 1980. aastail 10% maailma relvaturul pakutavast sõjamaterjalist, tootis ise keemiarelva (kasutas seda ka sõjas) ja alustas tuumapommi valmistamist, saades selleks abi peamiselt Lääne-Euroopa riikidelt (ei saanud valmis). Kuni 1990. aastateni oli Iraak maailma suurim relvaimportija.

Sõja algul olid mõlema poole jõud umbkaudu võrdse suurusega. Sõja lõpul oli Iraagi armeel märkimisväärne materiaalne ülekaal: kopterite osas 2,5-kordne, suurtükkide osas 4-kordne, tankide osas 4,5-kordne ja sõjalennukite osas koguni 8-kordne.

Iraani riiki juhtis sõja ajal ajatolla Rūḩollāh Khomeynī. Iraaki juhtis Şaddām Ḩusayn.

Enamik lääneriike (sealhulgas USA ja Nõukogude Liit), kes kartsid islamirevolutsiooni-järgse Iraani poliitilise mõju kasvu, toetas Iraaki. Sellegipoolest müüsid nii USA kui ka Nõukogude Liit aeg-ajalt relvi ka Iraanile.

Raha sai Iraak ka araabia maadelt: Saudi Araabialt 30,9 miljardit dollarit, Kuveidilt 8,2 miljardit dollarit ja Araabia Ühendemiraatidelt 8 miljardit dollarit.

Sõjategevus kestis vahelduva eduga 1988. aasta relvarahuni.

Sõja ajal surus Iraak maha riigi enamususkkonna šiiitide poliitilist tegevust ja Põhja-Iraagi enamusrahvuse kurdide vabadusvõitlust, kasutades nende vastu muuhulgas keemiarelva.

Iraan kaotas 400 000 meest (sh 45 000 alaealist). Iraak kaotas 300 000 meest.

Riikide piirid sõja tulemusena ei muutunud. Mõlemad pooled kuulutasid end sõja võitjaks.

## Välislingid
* Iraani-Iraagi sõja videoarhiiv (*inglise keeles*)
*Sajed (Iraan). Sõja ametlik veebisait. Artiklid ja mälestused. (*inglise keeles*)
* Dokumentaalfilm sõjast (*inglise keeles*)
* USA mereväe publikatsioon: Iraani–Iraagi sõja õppetunnid. 1990 (*inglise keeles*)
* Hollandlasele esitati süüdistus mürkainete müümise eest Saddamile. 2005 (*inglise keeles*)
* USA sõjalaev Vincennes tulistas alla Iran Airi tsiviillennuki 300 reisijaga (*inglise keeles*)
Kolmikmiil

**Kolmikmiil** on eestikeelne vaste Inglise ljööle, ajaloolisele pikkusmõõdule. Kolmikmiil võrdus kolme Inglise miiliga ehk 4828 meetriga.

Eesti keeles on kolmikmiili nimetatud ka penikoormaks.

## Vaata ka
*Kolmikmeremiil
*Seitsmepenikoormasaapad
Erkki Luuk

**Erkki Luuk** (sündinud 14. veebruaril 1971 Tartus) on eesti kirjanik, kunstnik, keele- ja kognitiivteadlane. 

Ta kaitses 2001. aastal Tartu Ülikoolis magistritöö semiootikas teemal "Tähenduse lineaarne ja hierarhiline struktuur"(juhendaja Igor Černov ning 2009. aastal  Tartu Ülikoolis doktorikraadi üldkeeleteaduses tööga "The noun/verb and predicate/argument structures".

Kunstnikuna töötab ta teksti, performance'i, installatsiooni, muusika, skulptuuri ja maaliga. Ta on osalenud mitmel soolo- ja grupinäitusel nii Eestis kui ka välismaal.

## Teosed
*"Ornitoloogi pealehakkamine", 2002
*"Valitud luuletused", 2008
* "Tammeöö", 2012 koos Tanel Randeriga
* "(Üli)reaalsuse päritolu". Tartu: Vabamõtleja, 2022. (Artiklikogumik. Sari "Vabamõtlejad", 6.)

### Artikleid
*"Sissejuhatus eikuhugi (ilma vähimagi lootuseta kunagi välja pääseda)" (raamatu "Sissejuhatus keeleteooria alustesse" arvustus) – Sirp 15. juuni 2012, lk 6.
*"Keskealine valge mees Erkki Luuk: olen süüdi selles, et mul peaks olema palju võimu, teiseks selles, et mul seda pole" (essee) – Eesti Ekspress 12. aprill 2023.

## Tunnustus
*2003 Betti Alveri kirjandusauhind ("Ornitoloogi pealehakkamine")

## Viited

## Välislingid
*
Yū Kikumura

**Yū Kikumura** (jaapani 菊村 憂, Kikumura Yū, sündinud 1947 Miyazaki prefektuuris Jaapanis) on endine terrorirühmituse Jaapani Punaarmee liige.

Ta arreteeriti 1986 Schipholi lennujaamas Amsterdamis, kui tema pagasist leiti pomm. Ta saadeti Jaapanisse, kuid pääses karistusest.

Kikumura vahistati uuesti 12. aprillil 1988 USA New Jersey Turnpike'i maantee äärses puhkekohas ja talt leiti 3 püssirohuga torupommi. Süüdistuse kohaselt kavatses ta rünnata USA armee värbamispunkti. Ta mõisteti süüdi 29. novembril 1988 loata lõhkeainete käsitlemises ja transpordis ning passieeskirjade rikkumises.

Ta vabanes 18. aprillil 2007 pärast 221 kuud vangistust (veidi üle 18 aasta) ADX Florence supermax vanglas Florence'is Colorados. Pärast vabanemist saadeti ta Jaapanisse, kus ta kohe arreteeriti dokumentide võltsimises süüdistatuna. Ta vabastati oktoobris 2007.
Penikoorem

**Penikoorem** (murdes *penikoorm, pennikuorem*; soome *peninkulma*) on ajalooline teekonna pikkusühik eesti ja soome keeles. Hiljem on penikoorem omandanud eri ajalooperioodidel erineva väärtuse, tähistades kogu aeg teekonna pikkust.

Tihti on penikoormat kasutatud kui ükskõik millise miili eestikeelset vastet. Siis tähistab ta enamasti üks ühele vastava riigi ühikut (nt 1 Taani penikoorem = 1 Taani miil). Penikoorem on laienenud miili paralleelvormiks ka merenduslikele ja geograafilistele kaugustele, nt merepenikoorem.

Kõige levinumalt mõistetakse eesti keeles penikoorma all Vene penikoormat ehk Vene miili, mis vastab 7 verstale ehk ligilähedaselt 7467,53 meetrile. Kasutusel olid ka ühikud ruut- ja kantpenikoorem. Viimase kohta on vanades koolilugemikes olnud kasutusel ka mõiste *täring penikoorem* ja need tähistasid mahuühikut kuuppenikoorem.

## Nimetuse päritolu
Tõenäoliselt eesti-soome ühiskeele aegadest pärineval, mõõtühikut väljendava penikoorma päritolu kohta on mitu versiooni.

Ühe versiooni kohaselt on penikoorem seotud kaugusega, milleni kostab koera haukumine (soome k *penin+kuulema* => e. k. *koera+kuulmine*).

Teise versiooni kohaselt on tegemist kaugusega, kuhu suudab koer ilma puhkamata koormat vedada (soome k *penin+kuorma* => e. k. *koera+koorem*).

Eesti keele seisukohast lähtudes tundub teine variant olevat tõenäolisem, soome keelest lähtudes aga esimene.

## Tähendusi
Eri olukordades on penikoorma all silmas peetud järgmisi ühikuid:
*Soome penikoorem;
*Vene penikoorem ehk miil;
*Rootsi penikoorem ehk miil;
*Taani penikoorem ehk miil;
*Saksa penikoorem ehk miil;
*Inglise penikoorem ehk miil;
*Austria penikoorem ehk miil;
*geograafiline penikoorem ehk miil;
*kolmikmiil ehk ljöö (ingl. k *league*);
*(Inglise) merepenikoorem ehk meresõlm.

## Viited
Ljöö

**Ljöö** (ladina *leuga*; inglise *league*; prantsuse k. *lieue*) on Euroopas ja Ladina-Ameerikas levinud ajalooline pikkusmõõt, mille pikkus erines riigiti. Praegu ei ole ljöö ühegi riigi ametlik mõõtühik. Ljöö väljendab tihti teepikkust, mille inimene või hobune läbib käies ühe tunniga (keskmiselt 5,5 kilomeetrit).

Termin pärineb Vana-Rooma pikkusühikust *leuga gallica*, mille pikkus oli 1,5 Rooma miili (7500 Rooma jalga) ehk umbes 2,2 kilomeetrit.

Nõndanimetatud *meetrilise ljöö* all tuntakse pikkusmõõtu täpselt 4000 m.

Ingliskeelses maailmas on ljöö ehk *league* tähistanud viimastel sajanditel enamasti kolme miili. Tema pikkus sõltus sellest, millist miili silmas peeti. Kõige sagedamini olid selleks kas Inglise maa- või meremiil. Inglise ljööd nimetati Eestis enamasti kolmikmiiliks.

Prantsuse ljöö ehk *lieue* on eri perioodidel vastanud 10 000, 12 000, 13 200 ja 14 400 Prantsuse jalale, mis annab pikkusvahemikuks 3,25–4,68 kilomeetrit. Meetermõõdustiku kasutuselevõtuga ljöö kasutamine hääbus.

Saksa maamõõduljöö ehk *Landleuga* on 4448 meetrit pikk, meremõõduljöö ehk *Seeleuga* 5556 meetrit.

Portugalis, Brasiilias ja teistes endistes Portugali asumaades on kasutusel eri pikkusega ljööd nii maa- kui meremõõduühikuna. Maamõõduna kehtestati alates 1855. aastast koos meetermõõdustiku kasutuselevõtuga *légua métrica*, mille pikkus on 5000 meetrit. Brasiilias võib maakohtades siiani kohata ljöö kasutamist, siis mõeldakse selle all 6600 meetri pikkust vahemaad.

Argentina ljöö on 5572 meetrit ehk 6666 *[[vara (pikkusühik)|vara]]*&prime;t. 1 vara on 0,83 meetrit ehk 33 tolli.

Hispaania ljöö ehk *legua* oli algselt 5000 *vara*&prime;t (4,2 kilomeetrit) pikk. Hispaania kuningas Felipe II tühistas mõõtühiku 1568. aastal, kuid see on siiani mitteametlikult kasutusel mitmes Ladina-Ameerika riigis ja on neis eri pikkusega.

Mehhikos kasutatakse ljööd siiani selle algses tähenduses ehk ühe tunniga jalgsi käidavat teepikkust. Seetõttu erineb sealse ljöö pikkus siledal teel ja käänulisel rajal oluliselt.
Briti India ookeani ala

**Briti India ookeani ala** (inglise *British Indian Ocean Territory*) on India ookeanis asuv Suurbritannia ülemereterritoorium. Hõlmab Chagose saared. Suurim saar on Diego Garcia.

1965. aastani oli osa Briti Mauritiuse kolooniast.

10. juunil 2025 kutsusid ÜRO eksperdid üles peatama hiljuti Ühendkuningriigi ja Mauritiuse vahel allkirjastatud lepingu, hoiatades, et see ei kaitse ümberasustatud Chagossi rahva õigusi. Ekspertide sõnul näib leping olevat vastuolus Chagossi rahva tagasipöördumisõigusega, kuna seal on nii Ühendkuningriigi kui ka Ameerika Ühendriikide sõjaline kohalolek Diego Garcial. Eksperdid kritiseerisid kultuurimälestistele juurdepääsu või Chagossi pärandi säilitamist võimaldavate sätete puudumist. Nad kutsusid kahte riiki üles restitutsioonilepingut uuesti läbi rääkima, öeldes: „Kutsume üles lepingu ratifitseerimist peatama ja uue lepingu sõlmimist läbirääkimiste pidamiseks, mis tagaks täielikult Chagossi rahva õigused“https://jerseyeveningpost.com/morenews/uknews/2025/06/10/un-urges-uk-to-negotiate-new-chagos-deal-that-allows-islanders-to-return/.

## Vaata ka
*.io
Felix IV

**Felix IV** oli paavst 526–530. Ta oli 54. paavst.

Felix IV oli "Liber Pontificalise" järgi samniit (*natione Samnius*) ja ta oli Castoriuse poeg. Ajaloolaste arvates sündis ta Beneventos Samniumis.

Ta oli Hormisdase ajal diakon ja 515 paiku San Silvestro nelle Esquilie kardinalpreester. Aastal 519 osales ta paavsti delegatsiooni koosseisus, mis lahendas Konstantinoopolis Konstantinoopoli patriarhiga puhkenud skisma.

## Paavstiks saamine
Felix IV pühitseti paavstiks 12. juulil 526 idagootide kuninga Theoderich Suure korraldusel.

Kuna algselt tunnustati paavstluses ka vastupaavst Felix II valitsemisaega, siis peeti teda neljandaks Felixi nime kandjaks paavstide seas.

## Teoloogilised vaidlused
Felix IV toetas Arles'i metropoliiti Caesariust vaidlustes semipelagianismi üle Gallias ja tunnustas Caesariuse semipelagianismi vastast traktaati "De gratia".

Aastal 529 saatis paavst metropoliidile 25 teesi, milles ta defineeris Augustinuse õpetust Jumala armust ja vabast tahtest.

## Õigusemõistmise korraldamine
Idagootide kuningas Athalaric sätestas, et vaimulike vastu algatatud tsiviil- ja kriminaalasjades on kohtumõistjaks paavst või paavsti poolt määratud komisjon.

## Liturgilised otsused
Felix IV sätestas aastal 526 Arles'i metropoliidile Caesariusele saadetud kirjas, et enne ordinatsiooni tuleb ordineeritaval läbida katseaeg.

Ta taunis vaimulike tagasipöördumist ilmalike eluviiside juurde.

## Ordinatsioonid

Felix IV ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 28 või 39 piiskoppi, 55 preestrit ja 4 diakonit.

Tema ajast on teada 5 kardinali, sealhulgas hilisemad paavstid Bonifatius II, Agapetus I ja Vigilius ning vastupaavst Dioscorus.

## Paavsti valimise reguleerimine
Oma surivoodil kohustas Felix IV Rooma vaimulikkonda ja senatit määrama oma järeltulijaks ülemdiakon Bonifatiust, kellele ta andis üle oma palliumi.

## Felix IV kultuuriloos
Felix IV on esimene paavst, kellest on säilinud kaasaegne kujutis. Ta lasi aastal 528 paganlikust templist pühitseda kristlikuks pühakojaks Rooma Santi Cosma e Damiano kiriku, kus asub teda kujutav mosaiik.

Kuninganna Amalasuntha loaga pühitses paavst Roomas mõned paganlikud templid ja muud hooned kirikuteks. Ta lasi "Liber Pontificalise" järgi taastada Saturnio kiriku ja ehitada San Teodoro kiriku.

## Surm
Felix IV suri 22. septembril 530 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.

Teda austatakse katoliku kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev oli varem 30. jaanuar, praegu 22. september.

## Kirjandus
*Louis Duchesne: *La succession du pape Félix IV*. "Mélanges d'Archéologie et d'Histoire. École Française de Rome" 3, 1883: 239–266.
*Baudouin de Gaiffier: *Les notices des papes Félix dans le martyrologe romain*. "Analecta Bollandiana" 81, 1963: 333–351.
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Felix IV kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Felix IV kohta. *(inglise keeles)*
*Felix IV konsistooriumid.
*Felix IV kirjad.
Chagose saared

**Chagose saared** on saarestik India ookeani keskosas, mis koosneb seitsmest atollist ja kuhu kuulub üle 60 saare. Saarestik asub 500 km Maldiividest lõuna pool, Tansaaniast ja Indoneesiast peaaegu sama kaugel.

Chagose saared olid pikka aega Briti India ookeani ala osa, mida taotles endale Mauritius. 2024. aastal teatas Suurbritannia, et annab saared üle, kuid säilitab kontrolli Diego Garcia atolli üle, kus asub sõjaväebaas.

Püsielanikke saartel ei ole, need asustati ümber 1960. aastate lõpus ja 1970. aastate alguses. Saartel elab umbes 3000 Briti ja USA sõjaväelast ning abitöölist.

## Ajalugu
1965. aastal eraldas Ühendkuningriik Chagose saared Mauritiusest ja moodustas Briti India ookeani ala. 1968. aastal Mauritius iseseisvus, kuid Suurbritannia ei andnud võimu üle Chagose saartel. Aastatel 1968–1973 sundasustati kõik saarte elanikud Suurbritanniasse ja Mauritiusele.

Rahvusvaheline Kohus avaldas 2017. aastal mittesiduva arvamuse, et Suurbritannia peab lõpetama oma valitsemise nii kiiresti kui võimalik. ÜRO Peaassamblee tervitas (häältega 116 poolt, 6 vastu) seda arvamust ning kutsus üles Mauritiusele kuuluvaid Chagose saari kuue kuu jooksul dekoloniseerima. Rahvusvaheline Mereõiguse Kohus otsustas 2021. aastal, et Suurbritannial ei ole õigust Chagose saartele.

2024. aastal teatati, et Suurbritannia valitsus annab saarestiku Mauritiusele üle. Siiski säilitab Suurbritannia 99 aastaks suveräänsuse Diego Garcia atolli üle ning ka USA sõjaväelased võivad edasi saarele jääda. Tagastamise leppe allkirjastati 2025. aasta mais.

## Geograafia
Saarestiku pindala on 63,2 km2, nendest Diego Garcia saare pindala on 27,2 km2. Kokku on akvatooriumi pindala üle 15 000 km2, see on üks maailma suurematest atollisaarestikest. 

Saarestik koosneb seitsmest osast:

# Diego Garcia (lisaks peasaarele ka kolm väiksemat saart)
# Egmonti saared (seitse saart)
# Peros Banhos (27 saart)
# Salomoni saared (11 saart)
# Suur Chagose madal (seitse saart)
# Blenheimi riff (kolm saart)
# Speakersi madal (üks saar)

Kliima on troopiline mereline, palav ja niiske. Õhutemperatuur on vahemikus 26,2–28,3&nbsp;°C, aasta keskmine sademete hulk on umbes 2600&nbsp;mm (105&nbsp;mm augustis kuni 350&nbsp;mm jaanuaris).

## Viited

## Välislingid
* Andrew Harding. UK will give sovereignty of Chagos Islands to Mauritius. BBC News, 3. X 2024 (inglise keeles)
* UK and Mauritius joint statement, 3 October 2024. Ühendkuningriigi ja Mauritiuse ühisavaldus, 3. X 2024 (inglise keeles)
Tuudi raudteejaam

**Tuudi raudteejaam** (saksa keeles *Tudi*) oli raudteejaam Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Tuudi külas, Rapla–Virtsu kitsarööpmelise raudtee 78. kilomeetril. Virtsu sadamast jäi jaamahoone mööda raudteed 18 kilomeetri kaugusele.

## Jaamahoone
Tuudi pooljaama jaamahoone valmis tüüpprojekti järgi ning sarnanes Paeküla, Rumba ja Rootsi jaamahoonega.

Jaamahoone on funktsionalistlikus stiilis kahekorruseline telliskiviehitis.

Jaamahoones on aja jooksul asunud korterid ja Eesti Posti postipunkt.

Praeguseks on hoone renoveeritud ja muudetud mugavustega eramuks.

## Viited
Aretusklubi Eesti Bernhardiin

MTÜ **Aretusklubi Eesti Bernhardiin** on 2007. aastal loodud Eesti mittetulundusühing, mis ühendab bernhardiinide aretajaid ja aretusest huvitatuid.

Aastast 2007 on ühing Eesti Kennelliidu liige.

Aastast 2009 on ühing Maailma Bernhardiinide Organisatsiooni (WUSB) täieõiguslik liige.

Ühingu kodulehe järgi hõlmab nende tegevus järgmist:
* aretuse kooskõlla viimine tõu kodumaa Šveitsi ja WUSBi aretussuundadega;
* ühtsete aretusreeglite kehtestamine bernhardiinidele ja reeglite järgimise kontroll;
* iga-aastane aretuskontrollide ja iseloomukatsete (spetsiaalsed bernhardiinidele) läbiviimine rahvusvaheliste erialaspetsialistide kaasabil;
* infomaterjalide tõlkimine-koostamine;
* kasvatajate koolitused korraldamine;
* bernhardiinide omanike koolituste korraldamine;
* koolituste ja infopäevade korraldamine EKL välimike kohtunikele;
* aretusalane koostöö Schweizerische St. Bernhards-Club ja St. Bernhards-Klub e. V. (1. Spetzialklub für Bernhardiner gegründet

1891).

## Viited

## Välislingid
* Aretusklubi Eesti Bernhardiin
* Maailma Bernhardiinide Organisatsioon (WUSB)
Vanim eestlane

Vanimad eestlased alates 1985. aastast.

## Vaata ka
*Vanim eesti mees
*Vanim eesti naine
*Eesti saja-aastased

## Viited
Vaestepatuste tänav

**Vaestepatuste tänav** oli tänav Tallinna kesklinnas Tõnismäe ja Tatari asumis, mis sai alguse Tõnismäelt, kattus Tõnismäe piirkonnas tänapäeva Hariduse tänavaga ning jätkus pärast Pärnu maanteega ristumist Pärnu maantee 43 hoone eest tänase kino Kosmos juurest, ristus Liivalaia tänavaga ja viis Jeruusalemma mäeni.

## Ajalugu
Tänava ajalooline nimi on Armensünderstraße (1893), Armesündergasse (1913) või Sündergasse. 
Tänava nimi on varem olnud ka Zechi tänav (1873, 1885) piirkonnas elanud sadulsepa Aleksander Ferdinand Zech'i järgi, nimi mugandus hiljem Tsehhi (1908), Zehi (1910) või Tsehi (1910), Tschechi (–1923) tänavaks. Alates 1923. aastast kasutati eesti keeles nime Vaestepatuste tänav.

Tänava paaritute numbritega majad kuulusid Riigivolikogu 7. valimisringkonda ja paaritute numbritega majad Riigivolikogu 8. valimisringkonda.

## Tänava häving
Tänava hoonestus hävis 1944. aasta märtsipommitamise käigus, hoonestust pärast seda ei taastatud. 1950. aastail moodustati haljasalal Tallinna trammide ümberpööramisala ja 1960. aastatel ehitati endisest tänavast paremal pool asuvale alale kino Kosmos. Tänav oli kaotatud  27.juunist 1950.

## Viited
Sonja Lumme

**Sonja Lumme** (sündinud 7. oktoobril 1961 Kristinestadis) on Soome laulja.

Ta esindas lauluga "Eläköön elämä" Soomet 1985. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul pälvis 58 punktiga üheksanda koha.

## Diskograafia
* "Pallo hallussa" (1984)
* "Maitoa, maitoa" (1987)
* "Kanavanvaihtaja" (1988)
* "Parhaat" (1989)
* "Hyvin menee, naapurit nauraa" (1989)
* "Helibori humpsis ja pokasaha soi" (1990)
* "Meitin Finland" (1991)
* "Bonjour kirvesvartta" (1992)
* "Ne halii meitin" (1993)
* "Tunti torvisoittoa" (1994)
* "Pure lenkki" (1995)
* "Parhaat" (2000) 
* "Kun Eurojentalolla tanssittiin" (2001)
* "Me olemme taas" (2003)

## Välislingid
*Sonja Lumme koduleht
Woldemar von Tiesenhausen

Krahv **Woldemar Paul von Tiesenhausen** (17. september (vkj 5. september) 1845 – 30. jaanuar (vkj 17. jaanuar) 1915 Lully sur Morges, Šveits) oli Eestimaa aadlik ja poliitik.

Woldemar Paul von Tiesenhausen sündis rittmeister Hans Heinrich Peter von Tiesenhauseni ja Luise Johanna von Knorringi pojana.

Õppis õigusteadust ning sai õigusteaduste doktori kraadi. Oli Harju kreisi kreisisaadik ning aastail 1884–1886 Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1886–1889 Eestimaa maanõunik.

Talle kuulusid Malla ja Sausti mõis.

## Perekond

Woldemar Paul von Tiesenhausen abiellus 1879. aastal Tallinnas krahvitar Bertha Pauline Adele von Ungern-Sternbergiga (1860–1907), kes oli Suuremõisa mõisniku krahv Ewald von Ungern-Sternbergi (1824–1899) ja Elistvere ja Mäe mõisa pärijanna krahvinna Adele von Stackelbergi tütar, krahv Reinhold Andreas von Stackelbergi tütretütar.

### Sugupuu

## Vaata ka
*Tiesenhausen

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Brocēni piirkond

**Brocēni piirkond** oli 1. järgu haldusüksus Lätis.

Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Brocēni piirkonna elanikest lätlasi 80,05%, venelasi 9,60%, leedulasi 3,10%, valgevenelasi 2,91%, ukrainlasi 1,89% ja muust rahvusest inimesi 2,45%.

Piirkond moodustati 27. detsembril 2001 Brocēni linna, Blīdene valla ja Remte valla liitmise teel. 2009. aastani kuulus Salduse rajooni. Haldusreformi käigus liideti piirkonnaga Gaiķi vald. Aastal 2010 moodustati Brocēni linna maapiirkonda kuulunud aladest Ciecere vald. 2021. aastal liideti Brocēni piirkond Salduse piirkonnaga.

## Viited
Dobele rajoon

**Dobele rajoon** oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga. Alates 1. juulist 2009 paiknevad rajooni alal Auce, Dobele ja Tērvete piirkond.

## Haldusjaotus

Dobele rajoon jagunes 2 linnaks, 1 piirkonnaks ja 15 vallaks:

* Annenieki vald
* Auce
* Auri vald
* Bēne vald
* Bērze vald
* Biksti vald
* Dobele
* Dobele vald
* Īle vald
* Jaunbērze vald
* Krimūna vald
* Lielauce vald
* Naudīte vald
* Penkule vald
* Zebrene vald
* Tērvete piirkond
* Ukri vald
* Vītiņi vald
Salduse rajoon

**Salduse rajoon** oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.

## Haldusjaotus

Vallas oli 2 linna, 1 piirkond ja 16 valda:

* Brocēni 
* Brocēni piirkond 
* Ezere vald 
* Gaiķi vald
* Jaunauce vald
* Jaunlutriņi vald
* Kursīši vald
* Lutriņi vald 
* Nīgrande vald
* Novadnieki vald 
* Pampāļi vald 
* Ruba vald 
* Saldus
* Salduse vald 
* Šķēde vald 
* Zaņa vald 
* Zirņi vald 
* Zvārde vald
* Vadakste vald
Mõigu mõis

**Mõigu mõis** (saksa keeles *Moik*) oli rüütlimõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa territoorium peamiselt Rae valda, kuid väike osa ka Tallinna linna aladele.

## Ajalugu

Mõigu mõis eraldati 1670. aastatel Rae mõisa põhjapoolsetest aladest.

Mõisa keskus paiknes Rootsi ajal hilisemast umbes kilomeeter lõuna pool, hilisema Järveküla küla aladel.

Ilmselt 18. sajandi keskel viidi mõisakeskus praegusse asupaika. Sajandi lõpus kinkis Katariina II mõisa Tallinna toomkiriku Tallinna toomkogudusele. Mõis muutus sisuliselt toomkoguduse kirikumõisaks, millisena toimis kuni 20. sajandi alguseni.

1770. aastatel rajati Mõigu mõisa Tallinna linna poolsesse ossa toomkoguduste kalmistu.

## Mõisakompleks
Ühekorruseline kivist peahoone rajati ilmselt 1800. aasta paiku. Nüüdisajal on hoone eravalduses, ümber ehitatud ja kasutusel elamuna.

Peahoone lähedal paiknes ka hulgaliselt kõrvalhooneid, mis on tänapäeval enamasti varemeis, hävinud või tugevalt ümber ehitatud. 

Peahoone taga asub ka väike park, mis ulatub Ülemiste järveni.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Välislingid
*Mõigu mõisast Eesti mõisaportaalis
Eesti NSV konstitutsioon (1940)

Eesti NSV konstitutsioon oli dokument, mis võeti vastu pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist NSV Liitu vastmoodustatud Riigivolikogu ühehäälse otsusega 25. augustil 1940. Selle järgi muudeti senine II Riigivolikogu ümber Ülemnõukoguks. Uuteks kõrgemateks riigivõimu organiteks said Ülemnõukogu Presiidium ja Rahvakomissaride Nõukogu.
Eesti NSV-st sai augustis 1940 üks NSV Liidu administratiivüksusi ning Eesti NSV konstitutsioon kattus seetõttu suuremas osas sisuliselt juba varem Jossif Stalini režiimi poolt üleriigiliselt kehtestatud NSV Liidu konstitutsiooniga.

## Natsionaliseerimine
Eesti NSV konstitutsioon kaotas eraomanduse ja riigi majanduslikuks aluseks võeti sotsialistlik majandussüsteem. Eelduseks oli kapitalistliku majandussüsteemi likvideerimine: tööstusettevõtete, tootmisvahendite, pankade, maaomanduse, transpordi ja sidevahendite natsionaliseerimine. Sotsialistlik omandus Eesti NSV-s oli kas riiklik (kogu rahva vara) või kooperatiivne omandus.

Sotsialistliku majandussüsteemi kõrval olid Eesti NSV seadusega määratud piires lubatud üksik-talupoegade ja käsitööliste eramajapidamised ning väikesed tööstuslikud ja kaubanduslikud eraette­võtted.

## Riiklik alluvus
Eesti NSV konstitutsioon määras, et poliitiliselt lähtub Eesti NSV NSV Liidu konstitutsiooni paragrahvist 14. Ülejäänud küsimused lahendakse Eesti NSV konstitutsioonist lähtuvalt.

## Viited

## Vikilingid
*s:Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi konstitutsioon (1940)
*s:Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi konstitutsioon (1978)