Krimm

*See artikkel on Autonoomsest Vabariigist; perekonnanime kohta vaata artiklit [[Krimm (perekonnanimi)]].



*'Krimmi Autonoomne Vabariik** on ''[[de iure]]'' [[Ukraina]] koosseisu kuuluv autonoomne vabariik, mis hõlmab enamiku [[Krimmi poolsaar]]est [[Must meri|Musta mere]] põhjarannikul. Krimmi poolsaare edelaosas asuv [[Sevastopol]] Krimmi vabariigi koosseisu ei kuulu, vaid moodustab eraldi haldusüksuse; samuti ei kuulu Krimmi vabariigi koosseisu [[Arabati säär]]e põhjaosa, mis jääb [[Hersoni oblast]]isse.

''[[De facto]]'' on Krimm alates 2014. aastast okupeeritud, okupeerijaks on Venemaa. Enamik riike, sh Eesti Vabariik, peab Krimmi poolsaare liitmist Venemaaga ebaseaduslikuks ja toimunud liitumisreferendumit kehtetuks ning käsitleb Krimmi Autonoomset Vabariiki ning Sevastopolit jätkuvalt Ukraina territooriumidena.

Krimm on tuntud kuurortpiirkond. Krimmi tuntumad turismilinnad on [[Jalta]], [[Simferopol]], [[Kertš]], [[Alupka]], [[Alušta]], [[Bahtšisarai]] ja [[Sudak]].

==Ajalugu==
Krimmis oli asustus juba [[paleoliitikum]]is. Varaseimad asukad olid mägedes elanud [[taurid]], kelle järgi on poolsaart nimetatud ka **Tauriaks*'. Madalamate stepialade esimesed asukad olid [[kimmerlased]] ja [[sküüdid]]. Kreeka kolonistid asutasid praeguse Kertši kohale [[7. aastatuhat eKr|7. sajandil eKr]] [[Pantikapaion]]i linna. [[6. aastatuhat eKr|6.]]-[[5. aastatuhat eKr|5. sajandil eKr]] lisandus kreeka [[koloonia]]id veelgi, need ühinesid peagi [[Bosporose kuningriik|Bosporos]]e riigiks. [[1. aastatuhat eKr|1. sajandist eKr]] kuni [[3. sajand]]ini kuulus Krimmi idaosa ja lõunarannik [[Rooma riik|Roomale]], seejärel tungisid sinna [[goodid]] ja [[hunnid]]. [[6. sajand]]il haaras ülemvõimu [[Bütsants]], kelle peamine tugiala oli [[Hersonesos]], aga ka Kertš ja [[Sudak]].

[[1239]]. aastal tungisid [[Stepi-Krimm]]i mongolid ning maa ühendati [[Kuldhord]]iga, kuni [[1443]]. aastal tekkis iseseisev [[Krimmi khaaniriik]]. [[1475]]. aastal vallutas [[Krimmi poolsaar]]e kolmesajaks aastaks [[Osmanite riik]]. Aastast 1475 oli Krimmi khaaniriik vasallisõltuvuses [[Osmanite riik|Osmanite riigist]]. Aja jooksul ([[1502]]) allutas Krimmi khaan ka [[Kuldhord]]i viimased jäänused, [[Suurhord]]i alad keskusega [[Sarai]]s.

[[1774]]. aastal läks Krimm [[Vene-Türgi sõda (1768–1774)|Vene-Türgi sõja]] lõpetanud [[Küçük Kaynarci rahu]]lepingu alusel [[Venemaa keisririik|Venemaa keisririigile]]. [[1802]]. aastal moodustati [[Tauria kubermang]] ning sajandi jooksul asendus (osa põgenes Vene võimu vallutuste eest ja Vene Keisririik asustas sinna venelasi) põlisasukatest [[krimmitatarlased|krimmitatarlastest]] rahvastik põhiliselt [[venelased|venelastega]]. Pärast Krimmi sõda (1853–1856) hakkasid tatarlased Krimmi ja [[Põhja-Kaukaasia]] aladelt põgenema [[Osmanite riik]]i ja 1866. aastal arvestati, et Krimmist läks ära üle 231 000 tatarlase. 

Aastatel [[1853]]–[[1856]] toimunud [[Krimmi sõda|Krimmi sõja]] põhisündmused toimusid Krimmis.

1860. aastal sündis nüüd Eestis prohvet Maltsvetina tuntud [[Juhan Leinberg]]il mõte oma poolehoidjatega [[Krimmi sõda|Krimmi sõja]] järel [[Osmanite riik]]i lahkunud [[krimmitatarlased|tatarlastest]] Krimmis vabanenud maadele välja rännata. 1862. aasta kevadel jõudsid 700 [[Maltsvetlased|maltsvetlas]]t Krimmi. [[1882]]. aastal ostis [[Johann Köler]] koos eesti asunikega Krimmis suure [[Kuntagani mõis]]a, sattus aga oma [[konsortsium]]iga juba väljamaksete tegemisel rahalistesse raskustesse. [[Mõis]] läks mõne aasta pärast [[oksjon]]ile ja müüdi võlgade katteks ostjaile.

[[Venemaa kodusõda|Venemaa kodusõja]] ajal oli Krimm kuni 1920. aastani [[Peter von Wrangell]]i ja [[Lõuna relvajõud]]ude kontrolli all.

18. oktoobril [[1921]] loodi [[Autonoomne Krimmi Sotsialistlik Nõukogude Vabariik]] [[Venemaa SFNV]] koosseisus (1929. aastast [[Krimmi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik]] [[Vene NFSV]] koosseisus). [[Krimmitatarlased]] said [[autonoomia]] ning [[krimmitatari keel]] sai Krimmis [[vene keel]]e kõrval ametliku staatuse.

[[Teine maailmasõda|Teise maailmasõja]] ajal aastatel [[1941]]–[[1944]] oli Krimm okupeeritud [[Kolmas Riik|Kolmanda Riigi]] ja [[Rumeenia]] vägede poolt. Pärast okupatsiooni lõppemist [[Krimmitatarlaste küüditamine|küüditati krimmitatarlased]] [[18. mai]]l (peamiselt [[Stalin]]i algatusel) [[Usbeki NSV]] kõrbealadele ja mujale, [[26. juuni]]l küüditati Krimmist ka armeenlased, bulgaarlased ja kreeklased. [[1945]]. aastal tühistati krimmitatarlaste autonoomia, Krimmi ANSV-st sai [[Krimmi oblast]]. [[1948]]. aastal eraldati [[Sevastopol]] Krimmi oblastist, Sevastopolist sai [[Vene NFSV]] [[keskalluvusega linn]].

19. veebruaril [[1954]] anti Krimmi oblast [[NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidium]]i otsusega, mille kinnitas [[26. märts]]il [[NSV Liidu Ülemnõukogu]], üle [[Ukraina NSV]]-le. Koos Krimmi oblastiga sai Ukraina NSV faktiliselt ka Sevastopoli linna, mis juriidiliselt siiski kinnitamist pole leidnud. Sevastopol on olnud ajalooliselt [[Venemaa sõjalaevastik|Venemaa sõjamerelaevastiku]] [[Musta mere laevastik]]u peabaas.

[[1974]]. aastal anti krimmitatarlastele õigus naasta Krimmi. [[1978]]. aastal võeti vastu Ukraina NSV uus põhiseadus, mille kohaselt Sevastopolist sai Ukraina NSV keskalluvusega linn. [[1989]]. aastal algas krimmitatarlaste massiline naasmine Krimmi.

12. veebruaril [[1991]] moodustati [[Ukraina NSV]] koosseisu kuulunud Krimmi oblastist Krimmi ANSV. 4. septembril 1991 võttis Krimmi ANSV Ülemnõukogu vastu Vabariigi suveräänsusdeklaratsiooni. 5. mail [[1992]] võeti vastu dokument Krimmi Vabariigi riiklikust iseseisvusest. Järgmisel päeval võttis Krimmi Vabariigi Ülemnõukogu vastu iseseisva Krimmi Vabariigi põhiseaduse. 30. juunil 1992 kirjutati alla seadusele, mis reguleerib Ukraina riigivõimu ja Krimmi Vabariigi võimuorganite volitusi. 4. veebruaril [[1994]] valiti vabariigi presidendiks [[Juri Meškov]]. 20. mail 1994 võeti vastu seadus Krimmi Vabariigi riikluse põhiseaduslike aluste taastamisest.

17. märtsil [[1995]] tühistati Krimmi Vabariigi põhiseadus ja veel mõningad seadused. 4. aprillil [[1996]] töötati välja uus põhiseadus, mis võeti vastu 21. oktoobril [[1998]]. Põhiseaduse kinnitas [[Ukraina Ülemraada]] 23. detsembril 1998 ning see jõustus 11. jaanuaril [[1999]].

2014. aasta veebruari lõpust, kui Kiievis moodustati Ukraina ajutine valitsus, ei allunud Krimmi Vabariik Kiievi keskvõimule. Krimmi Vabariigi Ülemnõukogu määras 16. märtsile referendumi vabariigi saatuse üle.

11. märtsil 2014 võttis Krimmi Vabariigi Ülemnõukogu vastu iseseisvusdeklaratsiooni. 16. märtsil 2014 toimus Krimmi Vabariigis Ukraina ning enamiku kolmandate riikide poolt ebaseaduslikuks peetav referendum, kus 96,77% hääletanuist hääletas Venemaaga liitumise poolt. Suurem osa rahvusvahelisest kogukonnast on kahtluse alla seadnud nii referendumi legitiimsuse kui ka selle tulemuste õigsuse, kuna referendumi ajal viibisid piirkonnas Venemaa relvajõud ning puudus ligipääs sõltumatutele vaatlejatele. Päev hiljem kuulutas Krimm end iseseisvaks riigiks ning Krimmi Vabariigi Ülemnõukogu nimetati ümber Krimmi Riiginõukoguks. Hiljem liitusid (õigemini Venemaa liitis) Krimmi autonoomne vabariik ning samal ajal referendumi korraldanud Sevastopoli linn Venemaa Föderatsiooniga. 

==2014. aasta kriis==
 
26. veebruaril andis [[Venemaa president]] [[Vladimir Putin]] [[Venemaa Föderatsioon]]i lääne- ja kesksõjaväeringkondadele korralduse kontrollida lahinguvalmidust. 27. veebruari varahommikul tungisid Venemaa Föderatsiooni [[Rohelised mehikesed|eraldusmärkideta rünnakrühmlased]] Krimmi ning asusid hõivama Krimmi Vabariigi ja [[Ukraina]] valitsusasutusi. Hõivatud hoonetel heisati Venemaa lipud.

28. veebruaril 2014 registreerisid 16 Venemaa [[Riigiduuma]] saadikut seaduseelnõu Krimmi Vabariigi annekteerimiseks Venemaa Föderatsiooni subjektina.

2. märtsi pärastlõunaks konstateeris [[USA]] välisteenistus, et kogu Krimmi strateegiliselt olulised objektid on Venemaa Föderatsiooni armee kontrolli all. 2. märtsi õhtuks oli Krimmi viidud umbes 15 000 Venemaa sõdurit, kes olid hõivanud kõik lennuväljad ja sadamad, blokeerinud teed ning Ukraina piirivalve- ja sõjaväeüksused nende baasides. Ukraina ametiisikuid ja sõjaväelasi sunniti oma riiki reetma ning vanduma ustavust Venemaa-meelsetele jõududele. Ukraina sõjaväe vastupanu oli kõrgema käsu kohaselt passiivne, hoiduti tulevahetusest sissetungijatega ega reageeritud provokatsioonidele. Ajutine valitsus [[Kiiev]]is kuulutas 2. märtsi hommikul Ukrainas välja üldmobilisatsiooni, kuid ei käskinud asuda sissetungijaid tõrjuma relvadega. Puhkes igakülgne propagandasõda. [[EL]]-i ja [[NATO]] juhid kritiseerisid Putinit ja Venemaad ning ähvardasid tõsiste tagajärgedega (rahvusvaheline boikott ja [[G-8]] liikme staatuse külmutamine).

18. märtsil kirjutati Kremlis alla Krimmi ja Sevastopoli liitumislepingutele Venemaaga. [[Riigiduuma]] ja [[Föderatsiooninõukogu]] kiitsid lepingud heaks vastavalt 20. ja 21. märtsil.

==Rahvastik==

[[Ukraina 2001. aasta rahvaloendus]]e andmetel elas Krimmi Vabariigis 2 024 056 inimest, kellest 58,3% olid venelased, 24,3% ukrainlased, 12,1% krimmitatarlased, 1,4% valgevenelased, 0,5% tatarlased, 0,4% armeenlased.

1. märtsi seisuga 2013 oli Krimmi vabariigis 1 965 839 elanikku. Koos Sevastopoli linnaga on Krimmis umbes 2,35 miljonit elanikku, kellest pisut üle kahe kolmandiku (1,6 mln) elab linnades ning 32% maa-asulates.

Suuremad linnad on [[Simferopol]] (u 337 000), [[Kertš]] (u 145 000), [[Jevpatorija]] (u 107 000), [[Jalta]] (u 78 000), [[Feodossija]] (u 70 000), [[Džankoi]] (u 36 200), [[Krasnoperekopsk]] (u 30 200), [[Alušta]] (u 28 600), [[Bahtšisarai]] (u 26 400), [[Sakõ]] (u 23 700), [[Armjansk]] (u 22 500), [[Bilogirsk]] (u 18 200) ja [[Sudak]] (u 15 400).

==Keeled==
Riigikeel on [[ukraina keel]], kuid ametlikud keeled on ka enim kasutatav [[vene keel]] ja krimmitatari keel. Asjaajamine toimub üldiselt vene keeles.

81,3% Krimmi elanike emakeel on [[vene keel]], 9,4% emakeel on krimmitatari keel ja 6,4% emakeel on ukraina keel.

==Loodus==


Mandriga ühendab poolsaart 7–9&nbsp;km laiune [[Perekopi maakitsus]]. Idas eraldab [[Arabati säär|Arabati maasäär]] [[Aasovi meri|Aasovi merest]] madala [[Sõvaš|Sivaši lahe]]. Ligi kolmveerand Krimmist on tüüpiline [[stepp]], lõuna pool kerkib [[Krimmi mäestik]] (165&nbsp;km pikk, kuni 50&nbsp;km lai) ja lõunarannikule jääb 5–12&nbsp;km laiune [[Lähistroopika|lähistroopilise]] taimestikuga madalik. Kolmest [[kuesta]]-tüüpi mäeahelikust põhjapoolseim ulatub 350 m-ni, keskmine 750 m-ni. Pea- ehk Lõunaaheliku harjaks on Babugan-Jailal (jaila tähendab metsata platood) viis peaaegu ühekõrgust tippu, mille seas kõrgeim on [[Roman-Koš]] (1545&nbsp;m), järgnevad [[Demir-Kapu]] (1540&nbsp;m), [[Zeitin-Koš]] (1537), Kemal-Egerek (1529&nbsp;m) ja Eklizi-Burun (1527&nbsp;m) (nn Tšatõrdag Jailal). Turistide seas kindlalt populaarseim on aga [[Ai-Petri]] Jaila (1234&nbsp;m – tipp Bedene-Kõr), kust avaneb suurepärane vaade [[Jalta]] linnale, [[Livaadia palee]]le ja merele.

Jaltast 7&nbsp;km loodes poolel teel Ai-Petri mäele on kogu Ukraina kõrgeim juga [[Utšan-Su]] (tõlkes ´kärme või lendav vesi´), mille 390&nbsp;m kõrguselt astangult langev veesammas on 98 meetrit kõrge. Suvel juga siiski kuivab peaaegu täielikult ja on veerohke lume sulamise ajal ja hilissügisel. Samanimeline jõgi on vaid 8&nbsp;km pikk ja alamjooksul on veel mitu väiksemat juga. Peamiselt [[lubjakivi]]dest koosnevad mäed on tugevalt [[karst]]unud, rohkesti on sügavaid [[kanjon]]eid (Suur Kanjon on 250–320&nbsp;m sügav, 3,5&nbsp;km pikk ja kohati vaid 2–3&nbsp;m lai), kaljulõhanguid ja koopaid. Mitmed lõunaranniku tähelepanuväärsed mäed on [[Vulkanism|vulkaanilise]] päritoluga: [[Karadag]] (574&nbsp;m) ja [[lakoliit]]massiiv [[Aju-Dag]] (572&nbsp;m) kunagise rahvusvahelise pioneerilaagri [[Artek]]i naabruses. Mõlemal mäel on nüüd moodustatud looduskaitsealad. Krimmi lõunaosa on ka [[Seismoloogia|seismiline]] ala. Tugevaid [[maavärin]]aid esineb 2–4 korda sajandis, viimati 1980. aastal. Ajaloo teadaolev tugevaim, kaheksapalline maavärin leidis aset 1875. aasta juulis, rohkem kui 6-palline 1908. a. oktoobris.

Krimmi põhja- ja idaosa kliima on kuiv, sademeid vaid 350–500&nbsp;mm aastas. Kõrgemas osas sajab kuni 1200&nbsp;mm/a ning mägede põhjanõlvult algavad ka poolsaare suuremad jõed Belbek, Katša ja Salgir. Poolsaare põhja- ja idaossa on rajatud niisutuskanal [[Dnepr]]i vete juhtimiseks kuivadele stepialadele. Samas piirkonnas on üle 50 soolajärve, mitmed maardlad sobivad soolade tootmiseks. Kertši poolsaarel on märkimisväärsed [[Rauamaak|rauamaagi]] leiukohad. Poolsaarel leidub [[ravimuda]] ja [[Mineraalvesi|mineraalveeallikaid]].

==Eestlased Krimmis==

Krimmis tegutseb kolm eesti kultuuriseltsi: Krimmi Eesti Kultuuriselts (asutatud [[8. september|8. septembril]] [[1997]]), Sevastopoli Eesti Kultuuriselts ja Eesti selts [[Krasnodarka]] külas. [[Oleksandrivka (Krasnogvardiiske rajoon)|Oleksandrivka]] (venepäraselt *Aleksandrovka*) koolis töötab eesti klass.

==Vaata ka==
*[[Krimmi khaaniriik]]
*[[Krimmi ANSV]]
*[[Krimmi oblast]]
*[[Tauria kubermang]]
*[[2014. aasta Krimmi anneksioon]]
*[[ÜRO Peaassamblee resolutsioon 68/262]]

==Viited==


==Välislingid==
* [http://crimea-portal.gov.ua/ Krimmi Vabariigi Ministrite Nõukogu]
* [http://www.rada.crimea.ua/ Krimmi Vabariigi Ülemnõukogu]
* [http://tv.crimea.com/ Krimmi teleraadiokompanii]
* [http://blog.gomaailm.ee/magisest-krimmist-kuldsele-musta-mere-rannaliivale Mägisest Krimmist kuldsele Musta mere rannaliivale]
* [http://www.tatar.net Krimmitatarlaste Tatar.Net]
* [http://www.sirp.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=7166:eestlased-krimmis&catid=9:sotsiaalia&Itemid=13&issue=3039 EESTLASED KRIMMIS] ([[Sirp (ajaleht)|"Sirp"]], 29.10.2004)$
*  07.07.2014, [http://investigator.org.ua/news/131703/print/ РФ отложила финансирование развития Крыма и Севастополя], Центр журналистских расследований
* [[7. oktoober]] 2014. *Ukrajinska Pravda*. [http://www.pravda.com.ua/rus/news/2014/10/7/7039969/ В аннексированном Крыму исчезают бесследно крымские татары] <small>(*vene keeles*)</small>
* Tereza Bond. [http://www.novayagazeta.ru/society/65796.html Saiakesed Krimmiga]. [[Novaja Gazeta]], [[22. oktoober]] 2014 <small>(*vene keeles*)</small>
* Shaun Walker. [http://www.theguardian.com/world/2016/jan/19/crimeans-still-tigerish-over-split-with-ukraine No regrets over Ukraine split, but Crimeans want more love from Russia], [[theguardian.com|Guardian]], [[19. jaanuar]] [[2016]] <small>(*inglise keeles'')
* Dokumentaalfilm "Krimmi kevad" YouTube (esindab Vene poole seisukohti) 
* Narratiiviröntgen: Krimm on põline vene ala? Propastop 28. juuni 2023
* Interactive Map: Occupied, Militarized Crimea. RFE/RL, 24. oktoober 2023