open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mari (Tammsaare tegelane)

**Mari**, ka **Vargamäe Mari** ja **Sauna-Mari**, on üks kesksetest tegelastest A. H. Tammsaare romaani "Tõde ja õigus" I osas, episoodiliselt II ja III osas.

Esialgu on Mari vaid Mäe talu teenijanna, kes on alati lõbus, lagistab naerda, laulab ning lõbutseb nagu noorele tüdrukule kohane. Kõige selle juures on Mari virk ja kohusetundlik ning tal on kõigi teistega hea läbisaamine.

Mari kiusab alailma Mäe talu sulast Jussi, koostades lorilaule ja naerdes tema kõhetu keha ja rangis jalgade üle. Juss teatab ootamatult, et ta on tüdinenud sellest, et Mari teda pidevalt kiusab ning ähvardab end üles puua. Mari palub Jussilt pisarsilmi andestust ja lubab temaga abielluda, kui Juss vaid selle mõtte peast heidaks. Juss ja Mari abielluvad ning on õnnelikud, neile sünnib kaks last (Juku ja Kata), elatakse Mäe talu saunas. Hiljem, pärast Jussi surma, surevad Juku ja Kata piirkonnas leviva difteeria tagajärjel.

Pöörde toob Mari ellu hetk, mil sureb Krõõt. Mari on sunnitud end jagama oma perekonna ning perelaste ja peremehe vahel. Peremees Andres Paas kutsub Mari enese juurde elama, kuid naine lükkab ettepaneku tagasi, kuigi see ettepanek on talle ahvatlev. Leskmehe ja Mari afäär ei jää külas ega kirikus märkamata. Toimuva kohta kannab keelt Mäe talu vana saunaeit. Juss esitab Marile tulemuseta ultimaatumi naasta jalamaid sauna. Pimedas vihahoos ründab ta öisel teel noaga peremees Andres Paasi, kuid satub Andrese vaatevälja ning poob end siis üles. Mari jääb pärast Jussi surma Andresest rasedaks ning abiellub Andresega.

Mari ja Andrese esimene laps on Indrek, kes on romaanisarja järgmistes osades peategelane. Indrek ja noor Andres (Krõõda ja Andrese poeg) aga ei saa omavahel eriti läbi ja kui Indrek tahab ühe kartulivõtu ajal Andrest kiviga visata, tabab see hoopiski Mari. Mari teadvuses on Jussi surm ja visatud kivi ühinenud ning Indreku kanda jääb kohtumõistja roll ja Mari süü.

Jussi taak jääb Marit saatma elupäevade lõpuni. Mari süüdistab ennast kõiges, mis on juhtunud ja seostab kõike halba Jussi surmaga. Ta püüab kõigi vahenditega jõuda lunastuseni: armastab võrdselt kõiki Krõõda lapsi, annab laste nimel hinge tagant viimase, püüab ka perenaisena olla oma ülesande kõrgusel jne, kuid Andrese üha kalgimaks muutuv meel rusub Mari vaimu üha enam. Andres süüdistab Mari, et see alailma norutab ning ei toeta peremeest tema plaanides. Samuti heidab Andres Marile ette perenaise staatusele kohatut käitumist (kui Mari on ebameeldivaid saladusi Andrese eest varjanud).

Raskelt haigestunud Mari sureb romaani III köite lõpus, kui Indrek annab emale tema soovil valuvaigisti üledoosi. See tegu aga tekitab Indrekus süükoorma, mis jääb teda saatma väga pikaks ajaks.

Maris leidub Tammsaare ema Anni iseloomujooni.

## Mari kehastajaid

Vargamäe Mari on kehastanud paljud näitlejannad nii teatrilaval kui ka kinolinal. Teatrilavastustes on aastate jooksul Marina üles astunud näiteks Meta Luts, Elli Prillup, Aino Talvi, Marje Metsur, Raino Loo, Elle Kull, Silvia Soro, Helgi Annast, Elina Reinold, Helene Vannari, Epp Eespäev, Ülle Lichtfeldt jt.

Tanel Toomi mängufilmis "Tõde ja õigus" kehastas Vargamäe Mari Ester Kuntu.

## Viited
Hobuseliha

**Hobuseliha** on liha, mis on saadud hobuse surmamisel.

Paleoliitikumis oli hobuseliha inimeste oluline toiduaine. Hobuseliha söödi germaani paganlike usutalituste käigus.

Mõnedes kultuurides on hobuseliha söömine tabu, näiteks mustlased ja juudid ei tohi hobuseliha süüa. Islami seaduse järgi on hobuseliha mittesoovitatav (*[[makrūh]]*), kuid ei ole keelatud (*[[ḩarām]]*).

Hobuseliha on olulisel kohal Tatari, Jakuudi, Kasahhi ja Kirgiisi köögis. Tongal on hobuseliha delikatess, mida süüakse pidulikel puhkudel. Hobuseliha kasutatakse söögiks ka Islandi, Itaalia ja Saksa köögis. Ungaris ja Ukrainas kasutatakse hobuseliha peamiselt mitmesuguste vorstide valmistamisel. Mongoolias süüakse hobuseliha peamiselt talvel.

Hobuselihast tehakse ka hakkliha. Seda kasutatakse eelkõige Kesk-Aasias.

Riikidest on suurimad hobuseliha tootjad Hiina, Mehhiko, Kasahstan, Mongoolia ja Argentina. Mehhiko ja Argentina toodavad hobuseliha vaid ekspordiks ja kohalikud seda ei tarvita.
Ust-Džeguta rajoon

**Ust-Džeguta rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Ust-Džeguta.

## Viited

## Välislingid
STS-41-B

**STS-41-B** oli NASA Space Shuttle'i programmi kümnes missioon ja kosmosesüstik Challengeri neljas missioon. Missioon startis 3. veebruaril 1984 ja maandus 11. veebruaril. Challenger viis orbiidile kaks sidesatelliiti ja selle missiooni ajal sooritas Bruce McCandless II esimese köieta kosmosekõnni.

Pärast missiooni STS-9 muudeti missioonide tähistusüsteemi ja esialgne STS-11 muutus STS-41-Bks. STS-41-B (ehk STS-11) järgnes STS-9-le, sest STS-10 tühistati laadungiprobleemide tõttu.

## Meeskond
* Komandör – Vance D. Brand
* Piloot – Robert L. Gibson
* Missiooni spetsialist 1 – Bruce McCandless II
* Missiooni spetsialist 2 – Robert L. Stewart
* Missiooni spetsialist 3 – Ronald McNair

## Missiooni kokkuvõte

Challenger startis Kennedy kosmosekeskusest 3. veebruaril 1986 kell 8 kohaliku aja järgi. Kaheksa tundi pärast starti paigutas meeskond plaanipäraselt orbiidile USA ja Indoneesia sidesatelliidid, kuid mõlemat tabas tehniline rike ja nende orbiidid jäid plaanitust madalamaks. Mõlemad satelliidid toodi hiljem missiooni STS-51-A raames kosmosesüstik Discovery-ga Maale tagasi.

Missiooni neljandal päeval sooritasid McCandless ja Stewart esimese köieta väljumise avakosmosesse. Tavaliselt oli astronaut köiega kosmoselaeva külge kinnitatud, et ta kaotsi ei läheks, kuid seekord katsetati uut MMU-d. McCandless liikus Challengerist kuni 98 meetri kaugusele ja Stewart katsetas Canadarmil jalaklambrit. Seitsmendal päeval katsetati missiooni STS-41-C jaoks satelliidi kinnipüüdmise ja paranduse protseduure.

Missioonil sooritati teaduslikke katseid ja prooviti teist korda kasutada Lääne-Saksamaa rahastatud SPAS-1 satelliiti, mida oli esmakordselt kasutatud missioonil STS-7.

Missioon kestis 7 päeva ja 23 tundi ning maandus 11. veebruaril esmakordselt Kennedy Kosmosekeskusse

## Galerii


File:STS-41-B EVA.jpg| McCandless MMU-ga Challengeri lastiruumis
File:EVAtion - GPN-2000-001087.jpg| McCandless Challengerist u. 98 meetri kaugusel 
File:STS-41-B Palapa B-2 deployment.jpg|Palapa B-2 pärast orbiidile paigaldamist
File:8402 STS41B Challenger Thunderstorms over Brazil.JPG|Äikesetormid Brasiilia kohal nähtuna kosmosesüstikust


## Viited
Hobusepass

**Hobusepass** on hobuse omanikule väljastatav dokument hobuse päritolu, jõudluse ja identifitseerimise kohta. Hobusepassi väljastab riiklikult tunnustatud aretusühing.

Hobusepassi on ka ajalooliselt kasutatud hobuste omandiõiguse kinnitamiseks ning identifitseerimiseks.

File:Hobusepass Nr. 38.tif|Hobusepassi kaas, 1938
File:Hobuse pass, 1929.jpg|Hobuse pass, 1929
File:Hobuse pass, 1929-2.jpg|Hobuse pass, 1929


## Viited

## Välislingid
* Veterinaar- ja Toiduamet: Hobuse identifitseerimine ja hobuslase pass
Nogai rajoon

**Nogai rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Erken-Šahar.

## Viited

## Välislingid

* Nogai rajooni koduleht
Kanton (Prantsusmaa)

**Kanton** (prantsuse keeles *canton*) on Prantsusmaa haldusüksuse tüüp. Ringkonnad jagunevad kantoniteks.

Kantonitel on teatud funktsioonid ka avalike teenuste haldamisel, kuid nende peamine ülesanne on olla valimisringkondadeks. Kantonid on mõeldud olema ligikaudu samasuguse rahvaarvuga haldusüksused, mitte nagu vallad, mille rahvaarv varieerub kahest miljonist (Pariis) ühe inimeseni (Rochefourchat). Enamasti sisaldavad kantonid mitu valda, kuid rahvarohkemates valdades võib olla ka mitu kantonit.

Kantonid loodi 1790. aastal koos departemangudega. Igas departemangus oli tollal 40–60 kantonit. 1800. aastal koondati kantonid ringkondadesse ja järgmisel aastal vähendati kantonite arvu tugevalt. Pärast seda kaotati aja jooksul väikese rahvaarvuga kantoneid ja loodi uusi seal, kus rahvaarv kasvas. Kokkuvõttes kantonite arv suurenes. 2013. aastal võeti vastu ja 2015. aastal hakkas kehtima seadus, mis vähendas kantonite arvu 4032-lt 2054-le.
Zelentšukskaja rajoon

**Zelentšukskaja rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.

Rajoon on nime saanud Zelentšuki jõe järgi.

Rajooni halduskeskus on Zelentšukskaja.

## Viited

## Välislingid
Klaus von Klitzing

**Klaus von Klitzing** (sündinud 28. juunil 1943 Schrodas (tänapäeval Środa Wielkopolska Poolas)) on saksa füüsik, Nobeli auhinna laureaat.

Ta on tuntud Halli kvantefekti avastajana, mille eest anti talle 1985. aastal Nobeli füüsikaauhind.

## Tunnustus
*1990 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*1994 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*2003 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
*2007 – valiti Paavstliku Teaduste Akadeemia liikmeks
*2007 – valiti Hiina Teaduste Akadeemia välisliikmeks
James Franck

**James Franck** (26. august 1882 Hamburg – 21. mai 1964 Göttingen) oli saksa füüsik.

Ta osales vabatahtlikuna esimeses maailmasõjas, kus sai gaasirünnakus vigastada.

1925. aastal anti talle ja Gustav Hertzile Nobeli füüsikaauhind.

Ta lahkus 1933. aastal Saksamaalt. Pärast lühikest olekut USA-s töötas ta Kopenhaagenis. 1935. aastal läks ta uuesti USA-sse ning sai 1941. aastal USA kodakondsuse. 

Ta suri ootamatult südamerabandusse külaskäigul Göttingeni ning ta maeti Chicagosse esimese abikaasa kõrvale.

## Tunnustus
*1927 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*1964 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
Andreas Kangur

**Andreas Kangur** (sündinud 11. detsembril 1978 Tartus) on eesti õigusteadlane, endine lapsfilminäitleja.

## Haridustee
Kangur on lõpetanud 1997. aastal Tartu Mart Reiniku gümnaasiumi, 2001. aastal Tartu Ülikooli (õppis õigusteaduskonnas) ja 2002. aastal saanud magistrikraadi õigusteaduses George Washingtoni Ülikoolis USAs. Magistritöö teema oli "Rules of Evidence in Trials of Suspec­ted Terrorists by Military Commissions".

2011. aastal astus ta Šotimaa Glasgow' Ülikooli doktorantuuri, kus tema uurimistöö teemaks oli "In Search of a Common Framework for Rules of Evidence in Criminal Trials". Ta kaitses seal doktoriväitekirja.

## Töökäik
Ta töötab Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas õppejõuna, õpetades peamiselt kriminaalmenetlust.

## Filmides
Kümneaastaselt mängis ta Leida Laiuse mängufilmis "Varastatud kohtumine" (1988, Jüri tegelaskuju) koos Maria Klenskajaga. Ta on mänginud ka Jüri Sillarti filmis "Noorelt õpitud" (1991).

## Välislingid
*
*Mees, kes võitleb õiguse eest nii sõna kui jõuga, tartu.postimees.ee
Karatšajevski rajoon

**Karatšajevski rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Karatšajevsk.

## Viited

## Välislingid
Ljulõntsi

**Ljulõntsi** on mitme Ukraina asula nimi:

* **[[Ljulõntsi (Kalõnivka rajoon)|Ljulõntsi]]**, küla Vinnõtsja oblastis Kalõnivka rajoonis
* **[[Ljulõntsi (Orativi rajoon)|Ljulõntsi]]**, küla Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis
* **[[Ljulõntsi (Lanivtsi rajoon)|Ljulõntsi]]**, küla Ternopili oblastis Lanivtsi rajoonis
Oskar Kolberg

**Oskar Kolberg** (sünninimi **Henryk Oskar Kolberg**; 22. veebruar 1814 Przysucha – 3. juuni 1890 Kraków) oli poola etnograaf, folklorist ja helilooja.

Ta on tuntud eelkõige Poola rahvakultuuri ja -muusika süstemaatilise kogumise ja uurimise poolest. Kolberg kogus ja avaldas mahukaid rahvalaulude, -juttude, -kommete ja murdekeele materjale, mis talletasid eri piirkondade pärimust. Tema elutööna valminud mitmeköiteline sari "Lud, jego zwyczaje, sposób życia, mowa, podania, przysłowia, obrzędy, gusła, zabawy, pieśni, muzyka i tańce" (tõlkes "Rahvas – tema kombed, eluviis, keel, pärimus, vanasõnad, kombetalitused, uskumused, mängud, laulud, muusika ja tantsud") on üks olulisemaid allikaid Poola rahvakultuuri uurimisel.

Heliloojana lõi ta peamiselt klaveri- ja vokaalmuusikat, kuid tema tähtsus seisneb eelkõige rahvapärimuse talletamises ja teaduslikus käsitlemises.
Juliane Clementine

**Juliane Clementine** oli Eesti esimene aurulaev. Oli kasutusel Emajõel ja Peipsil kauba ja reisijate veoks 19. sajandi keskel.

## Ajalugu
19. sajandi algul ei suutnud purjelaevad ja lodjad enam rahuldada hoogustunud kaubavedu Pihkvasse ja Narva. Otsiti lahendusi, kuidas vedada Eesti klaasi- ja peeglivabrikute toodangut Venemaale. 1837. aastal otsustasid Tartu kaupmees Friedrich Wilhelm Wegener (1790–1846) ja Rõika peeglivabriku omanik Carl Georg Amelung (1795–1851) kaubaveo hõlbustamiseks Emajõe kaudu Pihkvasse sõitudeks ehitada aurulaeva. 

Sobilik laev ehitati kaupmeeste tellimusel Kuigatsis Kabina mõisas. Laev, mille nimeks sai Juliane Clementine, lasti Tartu lähedal Kabinas vette 1842. aastal. Nimi tuletati ehituse tellinud kaupmeeste prouade nimedest.

1842. aasta sügiseks oli laev sõiduvalmis. Esimese reisi Pihkvasse tegi Juliane Clementine 15. mail (vkj)/ 27. mail 1843. Sõit Pihkvasse hakkas kestma 12–14 tundi. Lisaks sõitis laev ka Narva suunal.

Juliane Clementine uppus Peipsi järvel Vasknarva lähistel 1852. aastal. Vrakki pole seni leitud.

## Kirjeldus
Laeva pikkus oli 19,6 m, laius 4,9 m ja kiirus 10 sõlme. Laevale mahtus 150 reisijat või koos pukseeritava praamiga võis ta vedada 114 t kaupa.

Laeva kere oli puust, tekil kõrgusid kaks masti ja pikk peenike korsten. Vööris oli ka kliiverpoom. 

Aurumasin osteti Rootsist, selle võimsus oli 34 hj. Käiturid olid sõurattad.

## Vaata ka
*Rõika peeglivabrik "Katharina"
*Meleski klaasikoda "Lisette"

## Viited

## Kirjandus
*"Juliane Clementine". // Mereleksikon. Tallinn 1996. Lk 118
*Heili Reinart. "AJALUGU ⟩ Esimene Eestis ehitatud aurik Juliane Clementine sai nime õnnetult hukkunud preili järgi". Postimees, 25. mai 2021

## Välislingid
*A. Agi. ""Juliane Clementine" 1842-1852 esimene Eestis ehitatud aurulaev". Graafika, 1986. Tallinna Linnamuuseumi kunstikogu, TLM _ 22839 G 1851
* Visitpeipsi.com: Tartu-Lohkva-Kabina-Luunja-Kavastu-Emajõe Suursoo/Peipsiveere looduskaitseala
Prikubanski rajoon

**Prikubanski rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Kavkazski.

## Viited

## Välislingid

* Prikubanski rajooni koduleht
Sõnaraamat

**Sõnaraamat** on raamatukujuline sõnastik.

Üks esimesi trükitud raamatuid üldse oli 1460. aastal trükitud, kuid juba 1286. aastal Johannes Balbuse kirjutatud Catholicon, ladina keele sõnaraamat Piibli tõlgendamiseks.
Kiviter

**Kiviter** oli Kohtla-Järvel tegutsenud põlevkiviettevõte (riiklik aktsiaselts).

Eesti NSV ajal kandis ettevõte nimesid: 
*1944–1945 Esimene Eesti Põlevkivitööstus Kohtla-Järvel; 
*1945–1948 Kohtla-Järve Õlivabrikud; 
*1949–1960 Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaat; 
*1960–1971 V. I. Lenini nimeline Põlevkivitööstus Kohtla-Järvel;
*1971–1978 Oktoobrirevolutsiooni ordeniga V. I. Lenini nim. Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaat
*1978–1993 Kohtla-Järve Põlevkivikeemia Tootmiskoondis.
*1993–1993 Riiklik Aktsiaselts Kiviter.

Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadi koosseisus oli ka mineraalväetiste tehas (ehitatud mitmes järgus 1968–1980) ning bensoolhappetehas (1975, 1985).

1996. aastal pani Eesti riik Kiviteri aktsiad enampakkumisele, kuid esimene erastamine ebaõnnestus. 1997. aastal Kiviteri 50% aktsiast erastati. Keemiaettevõtte Kiviter pankrotistus 1998. aastal, Kiviteri asemel alustas tööd kontsern AS Viru Keemia Grupp (VKG).
## Viited

## Vaata ka
*Kiviteri protsess
Venemaa Euroopa-osa

**Venemaa Euroopa-osa** on Venemaa territooriumi Ida-Euroopasse jääv osa, teine osa jääb Aasiasse (Venemaa Aasia-osa). Piir läheb piki Uuraleid, Venemaa-Kasahstani piiri ning Kuma ja Manõtši jõge (või mööda Suur-Kaukasuse Peaahelikku).

Venemaa Euroopa-osa 3 960 000 ruutkilomeetrisel alal (23% Venemaa territooriumist) elab 77% Venemaa elanikest (110 000 000 inimest 143 000 000 inimesest).

Venemaa Euroopa osa alla jääb 38% Euroopast.

## Vaata ka
*Vene-Aasia

## Viited
Krasne

**Krasne** on mitme asula nimi:

* **[[Krasne (Krõžopili rajoon)|Krasne]]**, küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis
* **[[Krasne (Krasnodoni rajoon)|Krasne]]**, küla Ukrainas Luhanski oblastis Krasnodoni rajoonis
***[[Ivanivske]]** (varem **Krasne**), asula Ukrainas Donetski oblastis
Aita Kustin

**Aita-Maria Kustin** (22. märts 1930 Aru küla, Rakvere vald – 14. august 1970) oli eesti arheoloog.

Ta lõpetas 1948. aastal Rakvere 2. Keskkooli ja 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna arheoloogia erialal. 

Ta töötas kogu elu Ajaloo instituudis. Ta tegi arheoloogilisi kaevamisi peamiselt Saaremaal, näiteks Paatsa maalinnas, Karja maa-alusel kalmistul jm.

## Viited

## Kirjandus
*Evald Tõnisson, Aita Kustin muinasteadlasena, Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateadused. Köide 17, 1968, nr 2, lk 332–335
## Välislingid
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Andres Pulver

**Andres Pulver** (sündinud 12. juunil 1965) on eesti ajakirjanik ja mälumängur.

Ta lõpetas aastal 1983 Rakvere 1. Keskkooli.

Ta tegi kaastööd Raadio Virule ("Habemega lugusid", "Pitsaklubi").

## Viited

## Artikleid
*"Arnold Jürgens ei kahelnud hetkegi". Virumaa Teataja nr 14, 22. jaanuar 2008. Lk 7
*"Värvikirev Viru-Nigula rahvamaja avas uksed". Virumaa Teataja, 28. veebruar 2009
*"Kundale teeb muret hiiemäe saatus". Virumaa Teataja, 20. mai 2009
Andres Reimer

**Andres Reimer** (sündinud 1. aprillil 1964) on eesti majandusajakirjanik.

Ta on töötanud Eesti Päevalehes, Postimehes.

Ta oli Eesti Kongressi liige.

## Artikleid
*Hardo Pajula: noa alla lähevad sissetulekud või krooni kurss. Ärileht, 28. jaanuar 2009
*"FSB: anname Wikileaksile vastu nina". Eesti Päevaleht, 27. oktoober 2010

## Viited

## Välislingid
*Andres Reimer Facebookis
Karin Peckert-Forsman

**Karin Wanda Peckert-Forsman** (sünninimi **Forsman(n)**; 11. veebruar (vkj) / 24. veebruar 1905 Tallinn – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti mäesuusataja, kes esindas Eestit 1936. aasta taliolümpiamängudel.

1920. aastate alguses kolis ta Saksamaale. 1930. aastatest harrastas ta mäesuusatamist, treenis ja võistles Baierimaal, elas Rosenheimi linnas.

1936. aasta taliolümpiamängudel Garmisch-Partenkirchenis saavutas ta kiirlaskumises 31. koha ja slaalomis 21. koha ning Alpi kahevõistluses (kiirlaskumise ja slaalomi kokkuvõttes) 37 osavõtja hulgas 26. koha. Seejuures kiirlaskumises ta kukkus ning suusa lahtitulemise tõttu kaotas enam kui minuti.

Karin Peckert-Forsman oli esimene olümpiamängudel startinud Eesti naissportlane.

## Isiklikku
Tema isa oli Põhja Paberi- ja Puupapivabriku direktor Eduard Forsman.

## Viited

## Välislingid
*
*Karin Peckert-Forsmani esinemisest. Päewaleht, 11. veebruar 1936
*Toomas Kivi. Juttu meie olümpianäitsikuga. Postimees, 12. veebruar 1936
Spilve lennujaam

**Spilve lennujaam** oli kuni Riia lennujaama rajamiseni peamine Riia lennujaam. Lennujaam asub Riias Spilve asumis.

Tänapäeval on see lennujaamana oma tähtsuse kaotanud, sealset lennuvälja võib kasutada vaid päevasel ajal ja hea nähtavusega. 

## Ajalugu

Spilve lennujaam sai alguse Esimese maailmasõja ajal, mil sealsed niidud võeti kasutusele aerodroomina. Pärast sõda otsustati Jāzeps Baško initsiatiivil sinna tsiviillennuväli ehitata. Selleks otstarbeks eraldati 51 hektarit maad Riia–Bolderaja raudtee kõrval. 

1928. aastal sai sellest rahvusvaheline lennujaam, seda hakkasid läbima firma Deruluft lennukid, mis kurseerisid Berliini, Tallinna, Leningradi ja Moskva vahel. 

1932. aastal alustas LOT lende liinil Helsingi-Tallinn-Riia-Vilnius-Varssavi-Lviv-Bukarest-Sofia-Saloniki-Ateena. Hiljem alustas Aeroflot Moskva ja Stockholmi vahelisi lende, millel oli peatus samuti Spilves. 

1936. aastal Deruluft likvideeriti ja Helsingi lende alustas Lufthansa.

1937. aastal alustati lende Liepājasse.

Pärast Läti annekteerimist sulgesid nõukogude võimud algul kõik liinid, kuid hiljem taastati liiklus Tallinna, Leningradi ja Moskvaga. 22. juunil 1941 ründasid saksa pommitajad Spilve lennuvälja ja purustasid sealsed angaarid. Pärast Riia hõivamist taastasid saksa okupatsioonivõimud lennujaama ja käivitasid lennuliikluse Riia ning Helsingi vahel. Taas pommitati lennujaam puruks 11. oktoobril 1944.

Sõja järel oli Spilve lennujaam kasutusel vaid riigisisesteks lendudeks. Spilve lennujaamale lisandus toona veel ka Rumbula lennuväli. Spilvest toimusid lennureisid Liepājasse, Daugavpilsi, Kaunasesse, Tallinna ja Moskvasse. Kasutusel olid lennukid Li-2, aastast 1959 ka Jak-12, An-2, Il-14.

Riia lennujaam valmis aastal 1973 vahetamaks välja ajale jalgu jäänud Spilve lennujaama. Viimast kasutati riigisisesteks lendudeks siiski veel aastani 1986. Tol ajal kasutati lennujaama ka lennundusõpilaste õppelendudeks.

1990. aastast on lennujaam kasutusel eralendudeks, ka harrastatakse seal langevarjuhüppeid. Lennujaama hoonet rendib SIA Baltijas projektu birojs.

## Viited


## Välislingid

*Lennujaama koduleht
*Spilve lennujaam (*vene keeles*)
*Ajaloolised fotod
Eva Kübar

**Eva Kübar** (sündinud 19. juunil 1981) on eesti filmitegija ja vabakutseline kultuuriajakirjanik. 

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja semiootikat.

Ta on osalenud seitsme tudengifilmi tegemises, olnud filmikasseti "Karikakramäng" näitlejate valija ja 2017. aasta mängufilmi "Paha lugu: Kokkulepe" (režissöör Andres Maimik) režissööri esimene assistent.

Tema kultuurikirjutisi on avaldanud näiteks ajalehed Postimees ja Sirp ning ajakiri Teater. Muusika. Kino. Varem on ta töötanud ajakirjanikuna ka ETV saates "Aktuaalne kaamera".

## Artikleid
* Vene Teater tõusis jalule ja peab nüüd suuri tulevikuplaane. Postimees, 13. detsember 2008
* Aarne Üksküla: ma ei salli raha, aga olen rõõmus, et saan jagada. Postimees, 5. veebruar 2009

## Viited

## Välislingid

*
Jüri Saar (ajakirjanik)

**Jüri Saar** (sündinud 1973) on Eesti ajakirjanik. 

Ta on ajalehe Tartu Postimees arvamustoimetaja, kes teeb kaastööd ka ajalehele Postimees.

2013. aastal pälvis ta Eesti Ajalehtede Liidu ajakirjanduspreemia maakonnalehe uudiste kategoorias.

2021. aastal pälvis ta Tartu Postimehe aasta kolleegi tunnustuse. Selleks ajaks oli ta samas väljaandes töötanud ligi 25 aastat.

## Artikleid
*"Tarkusekivi maandus professori koduõuel". Tartu Postimees, 26. oktoober 2007 
*"Omanik pühkis tolmu ostukeskuse plaanilt". Tartu Postimees, 2. juuni 2010
*"Torutööd tõid Tartus lagedale Maarja kiriku müürid". Postimees, 23. august 2010

Jüri Saar harrastab suusatamist ja on osalenud Tartu maratonidel.

## Viited
Pravoberežnõi rajoon

**Pravoberežnõi rajoon** (vene keeles *Правобережный район*, osseedi keeles *Рахизфарсы район*) on Põhja-Osseetia haldusüksus.

Rajoonikeskus on Beslan. Rahvaarv 2015. aasta andmetel 105 012.

## Viited

## Välislingid

*Pravoberežnõi rajooni koduleht
Rumbula lennuväli

**Rumbula lennuväli** on endine sõjaväelennuväli, mis oli Riia lennujaama rajamiseni kasutusel ka tsiviillennujaamana. 

Lennuväli asub Riias Rumbula asumis.

## Ajalugu

Rumbula lennuväli sai alguse Esimese maailmasõja järel, mil sealsed Mazā Jumpravmuiža mõisale kuulunud niidud võeti bermondtiaadi ajal kasutusele aerodroomina. Aastast 1955 paiknes seal 899. Orša hävituslennuväepolk. Lennuväljal asusid hävitajad MiG-19 ja MiG-21, samuti transpordilennukid An-12 ja An-26. Aastast 1979 võeti Rumbula asemel kasutusele Lielvārde lennuväli.

Aastal 1960 võeti lennuväli kasutusele ka tsiviillendudeks – selle kaudu peeti lennuühendust Leningradiga, hiljem ka teiste linnadega. Algselt kasutati seal lennukeid Il-18, aastast 1971 aga lennukeid Tu-134A. Riia lennujaam valmis aastal 1973 ning see vahetas välja ajale jalgu jäänud Spilve lennujaama ja Rumbula lennuvälja. Aastal 1974 lõpetati Rumbula lennuvälja kasutamine tsiviillendudeks.

Tänapäeval on lennuväli kasutusel eralendudeks, seal saavad maanduda vaid väikelennukid. Maandumisrada kasutavad motovarjud, ka kasutatakse seda autode õppesõitudeks. Angaaride juures asub autoturg.
## Viited
Hanneli Rudi

**Hanneli Rudi** (sündinud 16. augustil 1971) on Eesti ajakirjanik. 

Ta on olnud Postimehe Tarbija toimetuse juhataja. Töötab Eesti Rahvusringhäälingus teleuudiste toimetajana.

## Artikleid
*Kristi Tammik: «Öölaul» tõi meelde selle loomise aja, postimees.ee, 3. juuli 2011
*Hanneli Rudi: riiklik kadalipp, postimees.ee, 14. veebruar 2014
*Hanneli Rudi: tahtmatus või saamatus, postimees.ee, 16. august 2014

## Viited
Rasmus Kagge

**Rasmus Kagge** (sündinud 17. septembril 1977) on eesti ajakirjanik. 

Ta lõpetas 1995. aastal Jakob Westholmi Keskkooli.

## Tunnustus
*2011 pälvis ta koos Mihkel Kärmasega Bonnieri preemia
Ain Lember

**Ain Lember** (sündinud 14. detsembril 1965) on eesti ajakirjanik. 

Ta töötab ajalehe Saarte Hääl põllumajandustoimetajana.

## Tunnustus
* 2023 – aasta parima maakonnalehe olemusloo autor (koos Kertu Kalmusega)

## Artikleid
*"Saksa teadur tuleb päästma Ruhnu kivikiriku torni", saartehaal.ee, 2. aprill 2009 
*"Geoloogiadoktor: Üügu panga koobas säilib veel aastasadu", omasaar.ee, 18. aprill 2009

## Viited
Aarne Mäe

**Aarne Mäe** (sündinud 13. detsembril 1967 Rakveres) on eesti ajakirjanik. 

Ta on töötanud Virumaa restauraatoris müüriladujana ja Rakvere lihakombinaadis lihunikuna. 

Ta on lõpetanud Rakvere gümnaasiumi, õppinud Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat, Pedagoogilises Instituudis, Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis autoteenindaja elukutset ja omandanud pottsepa elukutse. 

Ta töötas alates 1993. aastast 22 aastat ajalehes Virumaa Teataja, sellest kaksteist ja pool aastat ka peatoimetajana.

Mäe kandideeris EKRE nimekirjas 2019. aasta Riigikogu valimistel. Ta kogus oma nimekirjas teisena ja Lääne-Virumaal kümnendana 818 häält. 2023. aastal sai ta samas ringkonnas 423 häält.

2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valiti ta Rakvere linnavolikokku, ta on kultuurikomisjoni aseesimees.

Eesti Ajalehtede Liit on tunnistanud kaks tema artiklit maakonnalehtede kategoorias parimaks arvamuslooks, veel viis korda on tema artikkel parima nimetusele kandideerinud.

Aarne Mäel on ilmunud luulekogu "Ema lööb maha, kui sa luuletusi ei loe" ja huumorikogumik "Rakvere raamat". Mäe luuletusi on ilmunud väljaannetes Noorus, Pikker, Kultuur ja Elu ning Maaleht ja saates VidiotsTV. Mäe esimene luuletus "Koolikoti mure" ilmus Rakvere 1. keskkooli almanahhis, olles 6. klassis. Mäe on lubanud kirjutada raamatu poliitikast. Tema tekstidele on laule kirjutanud mitu ansamblit, nende hulgas "Vennaskond".

## Isiklikku
Mäe harrastab mälumängu ja reisimist.

Mäel on poeg.

## Artikleid
*Pingviinide paraadi ajal Hundisilmal. Virumaa Teataja, 1. märts 2006
*"Kirjad puhkuselt. Käsmus, Võsul, Otepääl...". Virumaa Teataja, 1. august 2007

## Viited

## Välislingid
Aivar Hundimägi

**Aivar Hundimägi** (sündinud 7. jaanuaril 1975) on eesti ajakirjanik.

Ta on ajalehe Äripäev peatoimetaja asetäitja.

Ta oli Kuku Raadio saate "Äripäev eetris" saatejuht.

## Artikleid
*Aastat jääb tähistama lühend J.O.K.K., aripaev.ee, 22. detsember 2006
*Mina võin olla rumal, minister mitte, aripaev.ee, 17. november 2015

## Viited
Ene Puusemp

**Ene Puusemp** (sündinud 8. augustil 1942) on eesti ajakirjanik. Viimastel aastakümnetel on ta valdavalt avaldanud kultuuriloolisi ja -kajastuslikke artikleid ajalehes Postimees.

## Tunnustus
* 2009 Tartu Kultuurikandja auhind (kultuurikajastaja)
* Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi auliige

## Teoseid
* "Gaudeamus 50". Koostanud Ene Puusemp, Alo Ritsing, Ants Nilson. Tartu: Studium, 2006.

### Artikleid
* "Teisel pool Kivisilda kulges Tartu nooblimaid äritänavaid", Postimees, 25. oktoober 2018 (Raatuse tänavast Tartus)
* "Hulk teeb hulka tööd ära", Lee: Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi väljaanne, nr. 24, mai 2018, lk 111-116
* "Maarja kirikus sündis laulupeolapsuke", Postimees, 12. aprill 2018
* "Voorimehe pojast Eesti Vabariigi rajajaks", Postimees, 8. märts 2018 (Konstantin Konikust)
* "Inimhinged on läinud, nende põrmud ja kalmud jäid inimeste valda", Postimees, 2. november 2017
* "Kõigepealt olid kulp, piip ja viisud", Postimees, 12. oktoober 2017 (Oskar Kallase tegevusest Eesti Rahva Muuseumi rajamisel)
* "Elusoojad mälestuseniidid ulatuvad suurmeheni", Postimees, 22. detsember 2008 (Jaan Tõnissonist)
* "Ülikool tõmbas vaimud Liivimaale", Postimees, 21. november 2007 (Rootsi-aegsest Tartu Ülikoolist)

## Viited

## Välislingid

* Ene Puusemp, EKABL
Eduard Forsman

**Eduard Forsman** (31. juuli 1878 – 1. jaanuar 1933 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti ettevõtja.

Lõpetas 1894. aastal Tallinna Reaalkooli. 

Töötas algul Hoeppeneri pangas, seejärel Eestimaa Vastastikuse Krediidiühisuse kassapidajana. 1913. aastast oli ta Aasovi-Doni Kommertspanga Tallinna osakonna juhataja. 1916. aastast surmani oli Põhja Paberi- ja Puupapivabriku direktor. 

Lisaks oli ta 1920. aastast Eestimaa Tööstus- ja Kaubanduspanga ja 1921. aastast Scheeli panga juhatuse liige ning AS Eesti Paber ja AS Küttejõud juhatuse esimees.

Aastatel 1922–1933 kuulus talle Tallinnas Roosikrantsi (tol ajal Suur-Roosikrantsi) 3 maja.

## Liikmesus
Aastatel 1925–1929 oli ta Kaubandus-Tööstuskoja suurtööstuse sektsiooni liige. Ta toetas Eestimaa tenniseklubi ja kuulus Greiffenhageni kliiniku kuratooriumi.

## Tunnustus
*Kaitseliidu Valgerist

## Isiklikku
Tema isa oli Tallinnas kullassepp. 

Tema tütar oli Eesti esimene naisolümpiavõistleja, mäesuusataja Karin Peckert-Forsman.

Ta põdes hemofiiliat ja suri gripi tagajärjel. Ta maeti Kopli kalmistule.

## Viited
Aleksander Puškini tänav

**Aleksander Puškini tänav** on tänav Narvas, mis kulgeb lõunast põhja suunas. Tänav on nime saanud vene luuletaja Aleksandr Puškini järgi. Tänava pikkus on umbes 2900 m, see on Narva üks pikemaid tänavaid.

Tänav algab Vaksali tänavalt ning ristub Vaivara, Juhkentali, Madise, Malmi, Lembitu ja Kosmonaudi tänavaga. Edasi moodustab ringi (aadressiga Paul Kerese väljak) Paul Kerese ja Tallinna maanteega ristudes. Pärast ringi ristub Tuleviku ja Fama tänavaga, Fama põiguga ning Lavretsovi, Hariduse, Õhu, Liiva, Rakvere, Paju, Tapamaja, Kivilinna, Tähe, Vihma ja Pilve tänavaga. Tänav lõpeb Kalmistu tänava juures Rahu tänavaga liitudes.

## Ajalugu
Praeguse tänava eelkäijaks oli 19. sajandi lõpu linnaplaanidel kujutatud Peetri eeslinnas asunud Suur Revali tänav (vene keeles *Большая Ревельская улица*), mis kulges nüüdsest Malmi tänavast Tuleviku tänavani ning 1905. aasta plaanil Wesenbergi tänavani (vene *Везенбергская улица*; nüüd Rakvere tänav).

20. sajandi alguses ehitati Suur Revali ja Kümnenda tänava (praegu Lavretsovi tänav) ristmikule kolmekorruseline posti- ja telegraafimaja, mille järgi nimetati tänav ümber Posti tänavaks (vene *Почтамтская улица*). Praegu on selles kohas, aadressil Puškini 28, hotell Inger.

1927. aasta linnaplaanil kannab praeguse Puškini tänava lõik Malmi tänavast raudteeni nime *Joala tänav*.

Aastal 1926 ehitati Posti ja Rakvere tänava ristmiku lähedale kahekorruseline algkoolimaja, mille projekti autor oli linnaarhitekt Nikolai Opatski. Selleaegsetele koolimajadele iseloomulikult kasutati hoone kujundamisel klassitsistlikke elemente. Kooli vastas, Posti tänava teisel küljel, oli staadion. Pärast Teist maailmasõda hoone taastati ja seal tegutses mõnda aega muu hulgas internaatkool; tänapäeval on maja Narva Kesklinna Kooli käsutuses.

Märtsipommitamisel 1944 hävisid hooned tänaval peaaegu täiesti. 29. detsembril 1945 liideti Narva Töörahva Saadikute Nõukogude Täitevkomitee otsusega Joala ja Posti tänav (Peetri platsini) ning nimetati see 21. juuni prospektiks (vene *Проспект 21-го июня*), ja Posti tänava lõik Rakvere tänavast Peetri platsini nimetati Töölispolgu tänavaks 1941. aasta lahingus osalenud Narva töölispolgu auks.

24. mail 1949 nimetati need tänavad ümber Puškini tänavaks seoses Aleksandr Puškini 150. sünniaastapäeva tähistamisega.



Pilt:Pushkini street, winter 2.JPG|Puškini 12
Pilt:Pushkini street, winter 4.JPG|Puškini 14
Pilt:Pushkini street, winter 5.JPG|Puškini 15
Pilt:Kesklinna-gümnaasium-Puskini.JPG| Narva Kesklinna Kool (Puškini 29)
Puškini-31-2.jpg|Endise Paplimäe Kooli hoone (Puškini 31)
Pilt:Kesklinna-kool-1927.jpg|Narva Kesklinna Kooli hoone 1927. aastal (Puškini 29)


## Endine tänav
20. sajandi alguses oli Narvas teine Puškini tänav, seda on kujutatud 1912. aasta linnaplaanil. Puškini tänavaks nimetati ümber Gluhhaja tänav (vene *Глухая улица*) – väike tänav katoliku kiriku lähedal, mis kulges rööbiti Gloria bastioni vasaku küljega. Eesti Vabariigi ajal nimetati see veel kord ümber Kirjaniku tänavaks. 1930. aastate lõpus tehtud aerofoto järgi oli tänaval ainult üks maja, mis ei ole säilinud.

## Viited

## Välislingid
Ants Vaimel

**Ants Vaimel** (11. jaanuar 1927 Narva – 16. jaanuar 2009 Tallinn) oli eesti teedeinsener ja tehnikateadlane.

Ta lõpetas 1945. aastal Põltsamaa Keskkooli ning 1951. aastal TPI teedeinsenerina. Ta oli aastatel 1962–1965 autoteede kateedris aspirant, kaitses seal 1966. aastal väitekirja “ENSV lubjakivikillustik asfaltbetooni koostisosana” ning sai tehnikakandidaadi kraadi.

Ta töötas aastatel 1951–1953 ja 1955–1962 Tartus ja Tartu rajoonis erinevates asutistes teedeinsenerina. Aastatel 1953–1955 töötas ta EPA-s ehitusmehaanika ja -konstruktsioonide kateedri assistendi ja vanemõpetajana.

Ta töötas alates 1965. aastast TPI-s autoteede kateedris vanemõpetajana, aastatel 1966–1992 oli ta dotsent ning aastatel 1982–1986 kateedrijuhataja. Ta oli aastatel 1992–1997 TTÜ Teedeinstituudi dotsent, 1997–1998 teadur ning alates 2006. aastast emeriitdotsent. 

## Teaduspublikatsioone
*Juhend teede ehitamise ja rekonstrueerimise tehnilis-majanduslike põhjenduste koostamiseks. Tallinn 1970
**Прогнозирование перспективной интенсивности движения методом экстраполяции*. // TPI Toimetised. 470 (1980)
*Lühike ülevaade teedealase hariduse kujunemiskäigust Tallinnas (kaasautor). // TPI Toimetised. 565 (1983)
**Специальные проблемы прогнозирования перспективной интенсивности движения*. // TPI Toimetised. 574 (1984)
*TPI ja tehnilise mõtte areng Eesti teedeehituses. // TPI Toimetised. 590 (1984)
*Eesti teedeasjandus Tallinna Tehnikainstituudi loomise lähiajal (kommentaaridega tänapäeva). // Tehnilise mõtte ja tehnikahariduse ajaloo probleeme Eestis. 1. Tehniline mõte. Tallinn 1985
**Уровень шума в зависимости от типа дорожных покрытий*. // Kaasautor. TPI Toimetised. 616 (1986)
*Elastsete teekatendite projekteerimise juhend. Tallinn 2001

## Viited

## Kirjandus
*"Ants Vaimel". // Ehitusinsenerid TPI-st. Valgus. Tallinn 1986. Lk 240

## Välislingid
*
Aleksei Arbuzov

**Aleksei Nikolajevitš Arbuzov** (vene Алексей Николаевич Арбузов; 26. mai 1908 (ukj) Moskva – 20. aprill 1986 Moskva) oli vene näitekirjanik.

1980 pälvis ta NSV Liidu riikliku preemia

## Näidendeid

*"Rännuaastad"  (Годы странствий, 1950 pealkirjaga  Ведерников, ümber töötatud 1954 ja 1980)
*"Tanja" (Таня; 1938, ümber töötatud 1947)
*"Irkutski lugu" (Иркутская история, 1959)

## Viited
Rasmus Kangropool

**Rasmus Theodor Kangro-Pool** (27. detsember 1930 Tallinn – 13. november 2001 Tallinn) oli eesti arhitektuuriajaloolane.

Ta lõpetas aastal 1949 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1954 Leningradi Ehitusinseneride Instituudi linnaehituse ja -majanduse erialal.

Aastatel 1958–1995 töötas ta Tallinna Arhitektuurimälestiste Kaitse Inspektsioonis. Pärast seda töötas Tallinna Muinsuskaitseameti juhatajana.

## Tunnustus
*1991 – Kristjan Raua preemia (koos Mai Lumistega) (1990. aastal kirjastuses Kunst ilmunud monograafia "Niguliste kirik")
*1998 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk
*2000 – Tallinna teenetemärk
*2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa oli kunstiajaloolane, kunsti- ja teatrikriitik Rasmus Kangro-Pool ja ema oli näitleja Linda Reial.

Tema abikaasa oli kunstiajaloolane Mai Lumiste.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996. Lk 160–161
Alfred Vaga

**Alfred Vaga** (ka **Waga**; 11. mai 1895 Tallinn – 24. aprill 1980 Buenos Aires, Argentina) oli Eesti kunstiajaloolane ja -kriitik.

## Elulugu
Alfred Vaga tegutses aastatel 1921–1926 ja 1934–1944 Tallinnas vabakutselisena. Aastatel 1926–1928 töötas ta Tallinnas Eesti Muusikamuuseumi kunstiosakonnas korraldajana.

1944. aastal põgenes ta suure põgenemislainega Saksamaale, siirdus sealt hiljem Taani ja seejärel Argentinasse.

## Teosed
*Johann Köler : avec un résumé en français : mit einem deutschen Referat. Tartu : Loodus, 1931. – 62 lk.
*Eesti kunsti ajalugu. Esimene osa, Keskaeg : mit einem deutschen Referat: Kunstgeschichte Estlands I : Mittelalter. Tartu : Eesti Kirjanduse Selts, 1932. – 357 lk. 
*Ferdi Sannamees : avec un résumé en français. Tartu : Loodus, 1937. – 142 lk.
*Aleksander Uurits. Tallinnas : Kultuurkoondis, 1938. – 61 lk.
*Ants Laikmaa. Tallinnas : Kultuurkoondis, 1938. – 83 lk.
*Nikolai Triik. Tartu ; Tallinn : Loodus, 1939. – 174 lk. (Eesti kunsti suurmehi ; nr. 1)

## Isiklikku
Tema üks vend oli kunsti- ja arhitektuuriajaloolane Voldemar Vaga ja teine vend oli botaanik August Vaga.

## Viited

## Kirjandus
*Mari Nõmmela. Miks ei järgnenud Alfred Vaga raamatule "Eesti kunsti ajalugu I" teist ja kolmandat osa? // Tuna 4 (2002).
*Mari Nõmmela. Uusi andmeid Alfred Vagast. // Aeg ja lugu. Scripta etnologica 5 (2003).
*Mart-Ivo Eller. "Vaga, Alfred". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996, lk 559.
*Alfred Vaga. Oleviste Kiriku ehitusloost. Nool (Tartu), 15. august 1931.
Gert Kiiler

**Gert Kiiler** (sündinud 22. aprillil 1974) on eesti ajakirjanik ja stsenarist.

Ta on lõpetanud 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži näitlejana (1. lend) ja töötanud seejärel aasta Ugalas inspitsiendina. Ta on kirjutanud koos Valner Valmega lastenäidendi „Appi, korupid!” (1998), millest sai Ugala teatri jõululavastus. 

Ta on olnud Viljandi maakonnalehe Sakala ajakirjanik ja toimetab Sakalas "Liba Sakala" huumorinurka.

Ta on olnud Eesti Televisioon huumorisarja „Teeveejahutaja” kaasstsenarist (2003–2004, koos Silver Alevi või Toomas Valsbergi ja Tiia Selliga) ning sarjade "Hajameelselt abielus" (2005–2007, koos Villu Kanguri ja Margus Konnulaga) ja "Pehmed ja karvased" (2004–2013, koos Toomas Kalli ja Urmas Lennukiga) kaasstsenarist. Koos Elo Seliranna ja Silvia Soroga kirjutas ta alates 2013. aastast kümmekonna aasta jooksul ETV lastesaate "Lastetuba" stsenaariumi. Koos Villu Kanguriga on ta olnud telesarja "ENSV" stsenarist. 
 
2021. aastal ilmus tema huumoritekstide kogumik "ENSV ja "ENSV": muie näol vaade telesarja telgitagustesse" (Tammerraamat), 2022. aastal kriminaalromaan "Eranuhke ei armasta keegi" (Postimehe Kirjastus), 2023. aastal lasteraamat "Kass, kes ei osanud nurruda" (Tänapäev, kaheksa lugu) ja 2024. aastal kriminaalromaan "Saatus koosneb juhustest" (Postimehe Kirjastus).

## Tunnustus
* 2018 Oskar Lutsu huumoripreemia

## Isiklikku
Tema isa Ülo Kiiler (1942–2010) oli humorist.

## Viited
Anti Veermaa

**Anti Veermaa** (sündinud 12. veebruaril 1968) on eesti karikaturist ja illustraator.

1986. aastal lõpetas Põlva Ühisgümnaasiumi, edasi läks õppima Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonda, mille lõpetas 1992. aastal.

Tema esimesed karikatuurid ilmusid 1990. aastate alguses Liivimaa Kroonikas koomiksitena – mõned nimetud, teistel pealkirjaks "Wello ja Woldemar".
 
2004. aastast illustreeris ta koos Aimar Juusega Äripäeva juhtkirju karikatuuridega, alates 2009. aastast hakkas seal üksinda juhtkirju kujundama.  

## Näitused
2009 – „Eesti 5 aastat Euroopa Liidus – EL karikatuuridel“ Tallinnas, Euroopa Liidu Majas. Sama näitus toimus ka Põltsamaa Raamatukogus. Koos Urmas Nemvaltsi, Hillar Metsa, Andrus Peegli, Ott Valliku, Anti Veermaa ja Andres Varustiniga

## Raamatud
* "Taskuraamat Tartu minevikust ja tänapäevast" koostanud ja kirjutanud Hillar Palamets ; pildid joonistanud: Anti Veermaa – Tartu : (Dada AD, 2005 – 96 lk), ISBN 9789949131044
* Alexander Kotchubei – "Koosolekute juhtimise kunst", illustratsioonid: Anti Veermaa ; kujundaja Estel Eli  – Tallinn : (Äripäeva Kirjastus, 2006 – 154 lk), ISBN 9789985976227
* Ardo Reinsalu –  "Praktiline ajajuhtimine : ajajuhtimise liikluseeskiri igapäevaseks kasutamiseks", toimetaja Kätlin Kontor ; kujundaja Siiri Timmerman ; illustratsioonid: Anti Veermaa ; fotod: Andres Haabu –  Tallinn : (Äripäev, 2007 – 232 lk), ISBN 9789949434091
* Kadi Heinsalu – "Töösuhte lõpp", toimetaja Aita Nurga ; kujundaja Estel Eli ; kaanefoto: Maris Ojasuu ; illustratsioonid: Anti Veermaa – Tallinn : (Äripäeva Kirjastus, 2007 – 223 lk), ISBN 9789949434039
* Signe Vesso ja Kaupo Saue – "Õnnelik meeskond", toimetaja Aita Nurga ; kujundaja Siiri Timmerman ; illustratsioonid: Anti Veermaa – Tallinn : (Äripäev, 2008 – 223 lk), ISBN 9789949434176
* "Libisemine ja komistamine – kuidas ennetada õnnetusi?" – illustratsioonid: Anti Veermaa – Tallinn : (Tööinspektsioon, 2009 – 26 lk)
* "Töötajate juhendamine ja väljaõpe töökohal", illustratsioon: Anti Veermaa  – Tallinn : (Tööinspektsioon, 2009 – 26 lk)
* "Jäätmevihik – teeme Eesti puhtaks!", teksti koostas Kersti Oja ; pildid joonistas Anti Veermaa –  Torma : (Ida-Eesti Jäätmehoolduskeskus, 2010 – 8 lk)
* "Taevalaeka saladused : suvevaheaeg algab" illustraator ja teksti autor: Anti Veermaa – Tartu : (Dada AD, 2011 – 84 lk), ISBN 9789949920501
* Robert Cinnamon, Brian Helweg-Larsen, Paul Cinnamon – "Kuidas mõista ettevõtte finantse" ; tõlkija Ülle Jälle ; toimetaja Mati Feldmann ; illustratsioon: Anti Veermaa ; kujundaja Kairi Kalmann – Tallinn (Äripäev, 2011 – 159 lk), ISBN 9789949464159

## Välislingid
*Dada FUN – Koomiks Taevalaeka saladused
Luup (perekonnanimi)

**Luup** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luup 140 inimesel: 69 mehel ja 71 naisel. Perekonnanimede levikult on Luup meeste puhul 1364. ja naiste puhul 1505. kohal.  Levinuim on see Hiiu maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 13,6.

## Nime kandjaid
*Amor Luup, eesti jalgpallur (1992–)
*Andri Luup, eesti näitleja, filmirežissöör ja -stsenarist (1972–)
*Väino Luup, eesti nukunäitleja ja lavastaja (1936–)
*Üllar Luup, eesti teleajakirjanik (1959–)

## Viited
Rein Luup

**Rein Luup** (5. november 1943 Tallinn – 16. juuni 2007) oli eesti arhitekt.

Ta lõpetas aastal 1971 ERKI õhtuse osakonna arhitektina.

Aastatel 1965–1991 töötas ta Eesti Projektis. Aastatel 1991–1993 töötas ta arhitektuuribüroos Masso ja Luup. Aastast 1993 töötas ta arhitektuuribüroos Luup.

## Töid
*1976 Johann Köleri monument (Viljandis)
*1978 A. H. Tammsaare mälestusmärk (Tallinnas)
*1985 Pronksi 9, Tallinn
*1992 Narva maantee 24, Tallinn

## Tunnustus

* 1980 Kristjan Raua preemia (Jaan Sihveri monument Viljandis, koos skulptor Aleksander Kaasikuga)
* 1995 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (1994. aastal Kloogale püstitatud Eestis hukatud juutide mälestusmärgi eest (kunstnik Heino Müller))

## Viited

## Kirjandus
*Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 285
Rein Loodus

**Rein Loodus** (9. september 1931 Tartu – 9. detsember 2024) oli eesti kunstiajaloolane. 

Rein Loodus sündis Tartus, kus tema isa pidas kondiitriäri. Õppis Tartu 1. Keskkoolis,  mille lõpetas 1950. Edasi õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajaloo-keeleteaduskonnas. Kaitstes kunstiajaloo alal Voldemar Vaga käe all 1955. aastal diplomitööd „*Võitlus realismi eest vene maalikunstis 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul*“. 

Aastast 1961 oli ta Ajaloo Instituudis teadur ning aastast 1985 juhtivteadur, 1996-2003 vanemteadur ja 2003–2006 grandihoidja.

Kunstiajaloo kandidaadi kraadi kaitses ta 1964. aastal Tartus Günter Reindorffi juhendamisel väitekirjaga „*Eesti karikatuurikunsti areng ja võitlus reaktsiooni vastu (XIX sajandi teisest poolest Oktoobrirevolutsioonini)*“, mille kirjutas ajakirjanduse põhjal. 

Ta on muu hulgas uurinud eesti raamatu- ja tarbegraafikat, samuti eesti eksliibrise ja karikatuuri ajalugu. 

Tema karjäär möödus teadusliku töötajana Tartu Kunstimuuseumis (1955–1958) ning Ajaloo Instituudi kunstiajaloo sektoris (1961–2003), kus ta töötas üle 40 aasta – algul teaduri, hiljem juhtiv- ja vanemteadurina. 

Aastast 1967 oli ta Eesti Kunstnike Liidu liige. Ta oli ka Baltisaksa Kultuuriseltsi liige.

## Tunnustus
*1978 Kristjan Raua preemia (teos "Eesti kunsti ajalugu I" (I ja II), autorite kollektiiv: Mart-Ivo Eller, Voldemar Erm, Leo Gens, Virve Hinnov, Rudolf Kangert, Juta Keevallik, Kaalu Kirme, Tuui Koort, Ene Lamp, Rein Loodus, Mai Lumiste, Tiina Nurk, Evi Pihlak, Villem Raam, Jüri Selirand, Irina Solomõkova (kollektiivi juht), Karl Tihase, Vaike Tiik, Voldemar Vaga, Hannes Valter, Viivi Viilmann, Lehti Viiroja ja Helmi Üprus)
*1982 Eesti Kunstnike Liidu kunstiteadlaste sektsiooni aastapreemia ("Eesti raamatukunsti teke ja areng")
*1983 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*2001 Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu aastapreemia (koos Juta Keevalliku ja Lehti Viirojaga; kommenteeritud alliktekstide kogumik kunstikirjutuse ja kunstielu arengust “Tekste kunstist ja arhitektuurist.1. Kunstikirjutus Eestis 1777–1863”)

## Viited

## Kirjandus
*Lehti Viiroja. "Loodus, Rein, kunstiajaloolane". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 277–278
Rein Tammik

**Rein Tammik** (sündinud 22. märtsil 1947 Valgas) on eesti maalikunstnik.

Tammik lõpetas 1974. aastal Tartu Kunstikooli. Tema maaliloomingus on popkunsti ja hüperrealismi sugemeid. 1970. aastate alguses osales ta rühmituse Visarid töös.

Pärast 1974. aastat töötas ta Tallinnfilmi kunstniku ja lavastajana. Loonud joonisfilmid “Poiss ja liblikas” ja “Nike' kutse”. 

Aastast 1990 elab ta Prantsusmaa.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996. Lk 512
Beekman (täpsustus)

**Beekman** võib tähendada mitut asja.
***[[Beekman]]** on hollandi päritolu perekonnanimi.
***Beekman** on eesnimi.
**Beekman Winthrop, USA jurist ja Puerto Rico kuberner
***[[Beekman (New York)|Beekman]]** on linn New Yorgi osariigis USA-s.
Pariisi Poliitikauuringute Instituut

**Institut d'études politiques de Paris**, ka **Sciences Po**, ka **Pariisi politoloogiainstituut**, on üks juhtivaid sotsiaalteaduste kõrgkoole Prantsusmaal.

Sciences Po asutati 1872. aastal ning see asub Pariisis. 

Sciences Po Undergraduate College pakub kolmeaastast bakalaureuseõpet, mille raames toimub aastane õppetöö ühes 470-st välismaa koostööpartner-ülikoolist. Sciences Po seitsmes kraadiõppekoolis on võimalik õppida 30 magistri- ja 5 doktoriprogrammi alusel. 13 000 üliõpilasest umbes pooled on välismaalased. Sciences Pol on Prantsusmaal seitse kampust .

## Kuulsad lõpetajad
* Jonas Gahr Støre, Norra poliitik
* Marisol Touraine, Prantsusmaa poliitik
* Jean-Philippe Toussaint, Belgia kirjanik ja filmilavastaja
* Najat Vallaud-Belkacem, Prantsuse poliitik

## Viited


## Välislingid
* Ametlik koduleht
Rein Raudvere

**Rein Raudvere** (sündinud 1955 Rein-Erich Raudvere) on Eesti ajakirjanik ja ilmatark.

Ta töötab Maalehes.

## Artikleid
*Vasula: oleme ärkav küla, Maaleht.ee, 16. juuli 2009
*Otepää tahab oma 900. sünnipäeva pidada amfiteatris, Maaleht, 22. aprill 2010
*...

## Viited

## Välislingid
*
Rita Puidet

**Rita Puidet** (sündinud 17. augustil 1959) on eesti ajakirjanik.

Ta oli 27 aastat (1997–2024) ajalehe Eesti Kirik toimetaja. 

## Artikleid
*"Ikka inimeste teenistuses – Karl Friedrich Särg", Eesti Kirik, 31. märts 2010
*Assessor Tiit Salumäe on oma aja andnud Jumala hoolde, Eesti Kirik, 5. oktoober 2010
*...

## Viited

## Välislingid
*
Uno Schultz

**Uno Schultz** (sündinud 8. detsembril 1956) on eesti ajakirjanik ja kultuuritegelane Rootsis.

Uno Schultz emigreerus 1980. aastate lõpul Rootsi, kus töötas lühikest aega ka Rootsi Raadio eestikeelsete saadete toimetuses. Ta on olnud Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu liige ja rootsieestlaste ajakirja Rahvuslik Kontakt toimetuskolleegiumi liige.

2009. aastal ilmus tema kolmas luulekogu "Teed".

Tema harrastus on filateelia.

## Teoseid
*Igat augustiööd. Uppsala, 1995. ISBN  9163034301
*Läänemere luiged. Tallinn, 2005. ISBN 9985790979
*Teed. Tallinn, 2009. ISBN 9789949186655

## Viited

## Välislingid
*
Tarind (keeleteadus)

**Tarind** ehk **grammatiline konstruktsioon** ehk **konstruktsioon** on keeleüksus, milles konventsionaliseerunud fonoloogiline ja/või morfosüntaktiline mall on seotud spetsiifilise semantilise ja/või pragmaatilise sisuga.

Tarind on keskne mõiste keeleteooriate peres, mida nimetatakse tarindigrammatikaks. Selliste teooriate järgi koosnevad kõneleja konkreetse keele teadmised lisaks sõnavarale ja kinnisväljenditele veel suurest hulgast tarinditest ehk vähem või rohkem abstraktsetest mallidest, nagu näiteks ühildumine või grammatiliste aegade moodustamine.

## Viited