open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aario Alfred Marist

**Aario Alfred Marist** (7. september 1905 Lülle küla, Torgu vald – 15. november 1991 Montréal, Kanada) oli väliseesti teatritegelane (lavastaja, näitleja ja teatripedagoog), kes tegutses peamiselt Prantsusmaal ja hiljem Kanadas. 

## Tunnustus
* 1971 International des Arts, hõbemedal

## Viited

## Välislingid
* Foto: Alfred Marist Veneetsias
* Skandaalne-legendaarne. Aario Alfred Marist
* Ühe sõrulase teatritee. Torgu vallast Pariisi lavale. Sirp ja Vasar, 4. jaanuar 1985
* Temast fotoga. Saaremaa "rüütel" Pariisis. Meie Elu = Our life, June 7, 1979
Arnika tee

**Arnika tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Arnika tee sai nime 14. veebruaril 1958.

## Viited

## Välislingid
Hämar tee

**Hämar tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Hämar tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime varjulise Kloostrimetsa mõjul.

## Viited
Aleksandrs Čaks

**Aleksandrs Čaks** (27. oktoober 1901 Riia – 8. veebruar 1950 Riia) oli läti luuletaja, teatri- ja kunstikriitik, läti kirjanduse uuendaja ja esimene urbanist.

## Elulugu

Čaks sündis Riias rätsep Jānis Čadarainise peres. 1915–1917 elas ta esimese maailmasõja eest evakueerituna Võrus ja seejärel 1915–1918 Saranskis. Keskkooli lõpetas 1918. aastal ning asus õppima Pensa ülikooli meditsiiniteaduskonda. 1919 mobiliseeriti ta Punaarmeesse. 1922 ta demobiliseeriti ja naasis Riiga. Et tal ei olnud ette näidata keskkooli lõputunnistust, pidi ta uuesti keskkooli lõpetama. 1924. aastal astus ta Läti Ülikooli meditsiiniteaduskonda, kuid hakkas peagi õppima balti filoloogiat. 

1925 läks ta tööle algkooli õpetajaks ja juhatajaks ning debüteeris samal aastal luuletusega "Unistused" ajakirjas Latvijas Kareivis. Kirjanikunimeks võttis ta oma esivanemate varasema perekonnanime (Čadarainis-Čaks) teise poole. 1927 tuli ta tagasi Riiga. 1928 ja 1929 ilmus talt neli luulekogu. 1937–1939 valmis tal Läti küttide elu kirjeldav kangelaseepos "Mūžības skartie". 1942 valmis armastusluulekogu "Debesu dāvana".

Pärast teist maailmasõda sai temast Läti NSV kirjanike liidu liige ning ajakirja Cīņa ('võitlus') kultuuriosakonna juhataja. 1947 suunati ta tööle Läti NSV Keele ja Kirjanduse Instituuti. Teda hakati süüdistama kodanlikus natsionalismis ning tema 1948 trükki läinud luulekogu "Zem cēlās zvaigznes" tiraaž hävitati.

Aleksandrs Čaks suri 48-aastaselt südameinfarkti tagajärjel.

1974. aastal etendati Tallinna Draamateatris Čaksi poeemi "Mängi, pillimees" põhjal valminud Pēteris Pētersonsi samanimelist luulekompositsiooni.
Eesti keeles on ilmunud Čaksilt 2 proosakogu, üks luulevalimik ning luuletusi ajakirjades Mana (Marie Underi tõlkes) ja Looming (Ita Saksa ja Livia Viitoli tõlkes).

Riia kesklinnas asub tema muuseum ja Ziedoņdārzsi pargis mälestussammas.

## Teoseid
* Es un šis laiks (1928)
* Sirds uz trotuāra (1928)
* Apašs frakā (1929)
* Poēma par ormani (1930)
* Laimes krekls (1931)
* Mana paradīze (1932)
* Umurkumurs (1932)
* Iedomu spoguļi (1938)
* Patrioti (1948)
* Zem cēlās zvaigznes (1948)
* Mana mīlestība (Minu armastus; proosa; ilmus USA-s 1956)
* Mana Rīga: dzejoļi un poēmas (ilmus USA-s 1961)
* Spēlē, spēlmani (Mängi, pillimees; 1944) (1972)
* Debesu dāvana (koostatud 1942) (1980)
* Raksti 5 sējumos. (Teosed 5 köites) Rīga: Liesma, 1971–1976
* Kopoti raksti 6 sējumos (Kogutud teosed 6 köites) Rīga: Zinātne, 1991–2007
* Mūžības skartie. Dzejas par latviešu strēlniekiem. Rīga: Zinātne, 1988

## Eesti keeles ilmunud teoseid
*"Minu armastus" (proosakogumik, läti keelest tõlkinud Ita Saks; Loomingu Raamatukogu 1976)
*"Vahtraleht" (valik jutustusi, läti keelest tõlkinud Ita Saks; Eesti Raamat 1978)
*"Igavene Riia" (läti keelest tõlkinud Livia Viitol, järelsõna Guntars Godiņš; Libri Livoniae, Tallinn 2012)

## Viited

## Välislingid
*Čaksi muuseumi koduleht
Vaate tee

**Vaate tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.

Tänav saab alguse Ranna teelt ja suundub kirdesse. Tänav ristub Vaate põigu ja Viimsi teega ning lõppeb Hõbekuuse teega ristudes. Tänava pikkus on 450 meetrit.
Keeru tee

**Keeru tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Keeru tee sai nime 22. veebruaril 1955. Tänav on nime saanud oma kuju järgi.
## Viited
Lodumetsa tee

**Lodumetsa tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Lodumetsa tee sai nime 20. septembril 2000. Tänav on saanud nime selle järgi, et on rajatud lodumetsa alale.

## Viited
Lumikellukese tee

**Lumikellukese tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Lumikellukese tee sai nime 20. detsembril 1996. Enne seda oli tänav Maikellukese tee osa.

## Viited
Mähe-Kaasiku tee

**Mähe-Kaasiku tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja ja Pirita asumis.

Mähe-Kaasiku tee sai nime 12. mail 1999. Tänav on saanud nime endise Kaasiku küla järgi, mida täpsustavalt hüüti ka Mähe-Kaasikuks.

## Viited
Neiuvaiba tee

**Neiuvaiba tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Neiuvaiba tee sai nime 16. oktoobril 1998. Tänav on saanud nime lodutaime neiuvaiba järgi.

## Viited
Nurmenuku tee

**Nurmenuku tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Nurmenuku tee sai nime 29. märtsil 1968.

## Viited

## Välislingid
Matka tee

**Matka tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Matka tee sai nime 22. veebruaril 1955.

## Viited

## Välislingid
Rätsepa tee

**Rätsepa tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Rätsepa tee sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime Rätsepa talu järgi.

## Viited
Sitska tee

**Sitska tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Tänav algab Andrekse teelt, suundub itta, ristub Vahtriku tee ja Lauri teega ning lõppeb tupikuna.
Põõsa tee

**Põõsa tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Tänav saab alguse Randvere teelt, suundub põhja ja lõppeb tupikuna.

Praeguse nime sai Põõsa tee 14. veebruaril 1958. Enne seda oli tänava nimi alates 12. juulist 1949 **Lepiku tee**, mille nimi tulenes sealselt Lepiku talult.

## Vaata ka
*Põõsa tee tammed

## Viited
Variku tee

**Variku tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.

Variku tee sai nime 12. mail 1999.

## Viited
Varju tee

**Varju tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Varju tee sai nime 12. juulil 1949. Tänav on saanud nime varjulise Kloostrimetsa mõjul.

## Viited

## Välislingid
Võsa tee

**Võsa tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.

Võsa tee kulgeb Padriku tee ja Randvere tee vahel.

Võsa tee sai nime 22. veebruaril 1955.

## Viited
Blome

**Blome** (vanasti ka **Blomi** või **Blommuiža**) on küla (*ciems*) Lätis Smiltene piirkonnas, Blome valla halduskeskus. Blome asub piirkonna keskusest Smiltenest 7,5 ja Riiast 131 kilomeetri kaugusel ning merepinnast 95 meetri kõrgusel. 

Külas on lisaks vallavalitsusele põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Seal asub Blome bussipeatus.

Asula tekkis Blome mõisa (*Blumenhof*)  hoonetekompleksi juurde. Mõis tekkis 1400. aastal, mil Riia peapiiskop Johann von Wallenrode selle rajas. 1428. aastast olid selle omanikud vennad Blomid või Blomed, kelle järgi on saanud nime nii mõis kui ka hiljem asula. Nõukogude ajal oli seal kolhoosi Uzvara keskasula.

Külas kasvav Aidase tamm on looduskaitse all.

## Elanikkond


* 245 (1970)
* 240 (1979)
* 350 (1989)
* 293 (2000)
* 254 (2011)

* 254 (2016)
* 244 (2019)
* 235 (2021)
* 221 (2025)


## Viited
Danilovi rajoon

**Danilovi rajoon** (vene keeles *Даниловский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Danilovi linn.

Rajoon piirneb põhjas Pervomaiski rajooniga, idas Ljubimi rajooniga, kagus Kostroma oblastiga, lõunas Nekrassovskoje ja Jaroslavli rajooniga, läänes Tutajevi rajooniga ning loodes Pošehhonje rajooniga.

Rajooni pindala on 2212 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 072. 2002. aastal oli elanikke 29 594 ja 1989. aastal 34 327 .

## Haldusjaotus
Danilovi rajoonis on 563 asustatud punkti, mis kuuluvad ühe linna (Danilovi) ja kolme külaasunduse koosseisu.

## Viited
Harku linnus

**Harku linnus** oli ordulinnus ajaloolisel Harjumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Harku vallas Harkus.

## Mälestise kirjeldus
Harku ordulinnus on tänapäeval säilinud vaid võsastunud madal künkana. Varemed on paremini säilinud künka põhjaküljel. Linnuse ehituseks on kasutatud peamiselt paekivi. Künka keskel asuvas sügavas tühimikus paljandub pisut müüri. Muldkehandi sees on säilinud mõned võlvitud keldriruumid. On arvatud, et tegu võis olla kastellitüüpi kinnise õuega linnusega. 

## Mälestise ajalugu
Harku linnus on rajatud pärast Jüriöö ülestõusu sündmusi 14. sajandil. Aastast 1371 allus Harku linnus Tallinna komtuurile.

Mälestis on alates 14. aprillist 1997 muinsuskaitse all.

## Viited

## Välislingid
*
Blome vald

**Blome vald** (läti keeles *Blomes pagasts*) on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Smiltene, Branti ja Rauna vallaga, Cēsise piirkonna Mārsnēni vallaga ning Valmiera piirkonna Brenguļi ja Trikāta vallaga.

Valla pindala on 76 km². 2016. aasta seisuga elas seal 979 inimest. Valla keskus on Blome küla, vallamaja asub aadressil Cēsu iela 9. Vallavanem on Gaidis Bogdanovs.

## Ajalugu

Blome vald tekkis aastal 1891, mil ühendati Blome ja Biksēja mõisavald. Aastal 1920, mil mõisad likvideeriti, kuulus Blome mõisale (*Blomenhof*) 2021 hektarit, Biksēja mõisale (*Wilkenpahlen*) 278 hektarit ja Ikšele mõisale (*Uexküllshof*) 237 hektarit maad. Aastail 1925–1926 nimetati see ümber Nigra vallaks.

Aastal 1935 oli valla pindala 64,5 km², elanikke oli seal 1254. 1945. aastal moodustati valla aladel Blome ja Mutulīte külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Blome külanõukoguga likvideeritav Mutulīte külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.

## Loodus

Vald asub suuremalt jaolt Vidzeme kõrgustikul. Olulisemad jõed on Abuls ning selle lisajõed Lisa ja Nigra. Nigra jõe kallastel asub kaks liivakivipaljandit.

## Kaitstavad objektid

Valda jäävad mitmed põlispuud, millest Riņģi tamme ümbermõõt on 8,6 meetrit. Looduskaitse all on veel Jaunsmiltene pärnad, Jaunsmiltene allee, Biksēja künnapuu, Aidase tamm, Blome sümboltamm, Dukuļi kuused, Viķeri tamm, Pelītese künnapuu, Brīkūži tamm, Kliecmeti künnapuu ja Garoziņa mänd.

Muinsusmälestistest on vallas regionaalse kaitse all Krēsliņi muinaskalme ja riikliku kaitse all vennastekoguduse palvemaja Riņģos.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 868 lätlast, 29 venelast, 12 valgevenelast, 1 ukrainlane ja 6 poolakat.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Branti vald

**Branti vald** (läti keeles *Brantu pagasts*) on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Smiltene linnaga ning Smiltene, Launkalne, Blome ja Rauna vallaga.

Valla pindala on 82 km². 2016. aasta seisuga elas seal 580 inimest.  Valla keskus on Vidzeme küla, vallamaja asub aadressil Rīgas iela 71. Vallavanem on Branti vallal ja Smiltene vallal ühine – Mārīte Treijere.

## Ajalugu

1925. aastani kandis Launkalne vald Branti valla nime, seejärel sai see tänapäevase nime. 1935. aastal oli valla pindala 70,78 km², elanikke oli 1186. 1945. aastal moodustati valda Branti ja Launkalne külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.

## Loodus

Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Olulisemad jõed on Abuls ning selle lisajõed Mutulīte, Dranda ja Nigra. Branti valda jääb kaks järve – Branti ja Strante järv –, samuti Prūši veskijärv.

## Kaitstavad objektid

Looduskaitse all on Lejasstrantese pärn, Liezēri pärn, Ducmaņi tamm, Kalna Ducmaņi tamm, Vītoli künnapuu, Ragži jalakas, Roza pahaga kask, Bukani tamm, Branti tammed, Vecbemberi künnapuu, Brūkši tamm ja Veckalniņi künnapuu.

Vallas on mitu riikliku kaitse all olevat muinaskalmet: Slavēki, Tīrumpapāni, Leiaskleperi. Regionaalse kaitse all on Gailīši, Branti, Lejasstranti ja Kalnastranti muinaskalmed. Muinsusmälestistest on vallas kohaliku kaitse all Branti mõisa härrastemaja ja Kampi linnamägi.

## Asustus

2011. aastal elas vallas 576 lätlast, 22 venelast, 11 valgevenelast, 1 ukrainlane, 4 poolakat ja 1 leedulane.

Vallas on järgmised külad.

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited
Smiltene vald

**Smiltene vald** (läti keeles *Smiltenes pagasts*) on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Smiltene linnaga, Branti, Launkalne, Bilska ja Blome vallaga ning Valmiera piirkonna Plāņi ja Trikāta vallaga.

Valla pindala on 69 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1127 inimest. Valla keskus on Kalnamuiža küla, vallamaja asub aadressil Kalnamuiža 2. Vallavanem on Branti vallal ja Smiltene vallal ühine – Mārīte Treijere.

## Ajalugu

1920. aasta agraarreformi eel kuulus Smiltene mõisale (*Smilten*) 2840 hektarit maad, Cērtene mõisale (*Zehrten*) kuulus 565 hektarit maad, Smiltene kirikumõisale 487 hektarit maad, aga Ikšele mõisale (*Uexküllshof*) 317 hektarit maad. Omaette maad olid ka Cērtene küla valduses, sellele kuulus 44 hektarit maad.

Aastal 1935 oli valla pindala 244,6 km², elanikke oli seal 3380. 1945. aastal moodustati valda Cērtene, Niedrāj ja Smiltene külanõukogu, aga aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1957 Smiltene külanõukogu likvideeriti ja ühendati Smiltene linnaga, nii et moodustus Smiltene linna maaterritoorium. Aastal 1975 moodustati külanõukogu Smiltene linna maaterritooriumist uuesti, kusjuures sellega liideti ka Plāņi külanõukogu alasid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.

## Loodus

Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Olulisemad jõed on Abuls ja selle lisajõgi Nigra, samuti ka Kamalda.

## Kaitstavad objektid

Looduskaitse all on Skujase mänd, Drandise saar, Drandise tamm, Zilāpi kolmetüveline pärn, Lejas Zauskase lehis, Naužēni mänd, Alkāsi pärn, Kamaldiņa mänd ja Kalnamuiža mänd.

Smiltene kirikumõisa uks ja portaal on kohaliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Ka hoone ise on kultuuriväärtuslik. Smiltene piiskopilinnuse varemed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.  Ka Smiltene mõisa keskus on regionaalse kaitse all. Regionaalse kaitse all on veel mõisa tallid, ait, park ja häärber. Osa mõisakompleksist ja pargist jääb Smiltene linna.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 965 lätlast, 40 venelast, 8 valgevenelast, 7 ukrainlast ja 4 poolakat.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Georg Ewald

**Georg Ewald** (30. oktoober 1926 Buchholz – 14. september 1973 Gotha lähedal) oli Saksa DV riigitegelane.

Georg Ewald oli pärit talupoja perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta põllumajanduskoolis ja töötas seejärel oma vanemate talus. 1943. aastal kutsuti ta Wehrmachti aega teenima. 

1946–1949 töötas ta põllutöölisena. 1946. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu ja Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1949–1950 oli ta Buchholzi linnapea ja 1950–1953 Stralsundi kreisi põllumajandusnõunik ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei piirkonnaorganisatsiooni juhatuse liige. 1954–1955 õppis Georg Ewald Karl Marxi nimelises Parteikõrgkoolis ning oli seejärel juhtival parteitööl Bad Doberanis ja Rügenil. 1960–1963 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Neubrandenburgi ringkonna allorganisatsiooni esimene sekretär. Alates 1963. aastast oli Georg Ewald Saksa DV Ministrite Nõukogu põllumajanduskomisjoni esimees. 1971–1973 oli ta Saksa DV põllu- ja metsamajanduse ning toiduainetetööstuse minister. Alates 1963. aasta jaanuarist oli Georg Ewald Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei keskkomitee liige ja poliitbüroo liikmekandidaat ning alates 1971. aasta juunist poliitbüroo liige.

Georg Ewald hukkus liiklusõnnetuses.

## Viited
Aas (kinnitusvahend)

**Aas** on enamasti rõnga- või klambrikujuline haarde- või kinnitusdetail. Metallist aasa nimetatakse **obaduseks**.

## Vaata ka
*klamber
*silmus

## Viited
Juurimismasin

**Juurimismasin** on masin, millega juuritakse välja kände (kännujuurimine) või kangutatakse välja kive. **Juurimismasin** on ka traktor või ekskavaator, mis on varustatud vastava tööseadisega.

## Viited
Jõhvsaag

**Jõhvsaag** on õhukese kitsa lehega käsi- või elektrimootoriga 
saag, mida kasutatakse kõverjooneliste kujundite väljasaagimiseks.

Tänapäeval kasutatakse kõverjooneliste kujundite väljasaagimiseks elektrilisi saage.

## Viited
Taavet Hinrikus

**Taavet Hinrikus** (sündinud 2. juunil 1981 Tartus) on eesti ettevõtja, Wise kaasasutaja ja üks omanikke.

Hinrikus lõpetas 1999. aastal Miina Härma Gümnaasiumi.

Ta jättis ülikooli pooleli, et asuda tööle loodavas firmas Skype. Oli Skype'i esimene palgaline töötaja 2002 ja strateegiadirektor aastani 2008. Omandanud ärimagistri kraadi Singapuris rahvusvahelises ärikoolis INSEAD.

Asutas 2010. aastal koos Kristo Käärmanniga rahvusvahelisi valuutaülekandeid pakkuva firma TransferWise (hilisema nimega **Wise**). Tänu sellele on ta tõusnud üheks Eesti rikkaimaks inimeseks.

Wise noteeriti 2021. aastal Londoni börsil, mille tulemusena said Wise'i asutajatest Taavet Hinrikusest ja Kristo Käärmanist Eesti esimesed miljardärid. Pärast Wise'i börsidebüüti astus Taavet Wise'i nõukogu esimehe kohalt tagasi ja on korduvalt oma Wise'i aktsiaid müünud.

## Investeeringud
Taavet Hinrikus on aktiivne äriingel. Ta investeerib läbi oma investeerimisettevõtte Notorious OÜ. Lisaks investeerib koos ettevõtja Sten Tamkiviga loodud investeerimistandemis Taavet+Sten, kus tehti pelgalt aastal 2021 sada erinevat investeeringut. Aastal 2022 loodi koos Sten Tamkivi ja teiste Euroopa ettevõtjatega teinegi investeerimisettevõte Plural, kuhu kaasati investeeringuteks 250 miljonit eurot, millega aktiivselt panustatakse Euroopa varajase faasi ettevõtetesse.

Taavet Hinrikuse investeeringute portfellist leiab näiteks suuremate Eesti ettevõtetena Veriff'i, Pipedrive'i ja Bolt'i, aga ka mitmeid noori kiirelt kasvavaid Eesti ettevõtteid nagu investeerimisplatvorm Lightyear ja akutehnoloogiat arendav Skeleton Technologies.

2025. aastal võttis ta Eesti ettevõtlusajaloo seni suurima dividendi, kui investeerimisettevõte Skaala Investments eraldas 96,3 miljonit eurot omanikutulu, millest 94,95% läks Taavet Hinrikuse nimele. Tavapäratu oli seegi, et suurem osa sellest toimus mitterahaliste varade arvel. Kokku maksti 24 miljonit eurot tulumaksu ning Hindrikus põhjendas seda sellega, et Eesti riigil on vaja tõsta kaitsekulutusi ja avaliku sektori juhtimise kvaliteeti ning ettevõtjad saavad sellesse panustada läbi maksude tasumise.

## Isiklikku
Ta abiellus 14. juulil 2018 Silvia Fantauzziga; neil on kaks last. Tema ema oli kirjandusteadlane ja -kriitik Rutt Hinrikus, isa on Tartu Ülikooli farmaatsiaõppejõud Toivo Hinrikus, vanem õde kirjandusteadlane Mirjam Hinrikus, emapoolne vanaisa oli ajaloolase haridusega vaimulik Agu Põld.

## Tunnustus
* 2013 Aasta ärimees (Äripäeva auhind, koos Kristo Käärmanniga). 
* 2014 Valgetähe V klassi teenetemärk kui ettevõtluse edendaja. 
* 2022 Tartu Ülikooli Tänutäht 
* 2025 Tallinna vapimärk (silmapaistva tegevuse eest Eesti, eriti Tallinna rahvusvahelise tuntuse ning Tallinna kui uuendusmeelse ja maailmale avatud linna maine kujundamise ja linnaruumi arendamise eest ning märkimisväärse panuse eest tehnoloogilisse innovatsiooni ja tehnoloogiahariduse edendamisse).

## Viited
Vedelikuunts

**Vedelikuunts** (lühendina **fl oz**, **fl. oz.** või **oz. fl**) on SI-süsteemi väline mahuühik, mida kasutatakse vedelike massi mõõtmiseks.

Inglise mõõdustiku järgi on 1 vedelikuunts on 28,41306 milliliitrit.

Ameerika Ühendriikide mõõdustiku (ing. *United States customary units*) järgi on 1 vedelikuunts 29,57353 milliliitrit.
Juri Izrael

**Juri Izrael** (vene keeles *Юрий Антониевич Израэль*; 15. mai 1930 Taškent – 23. jaanuar 2014 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa meteoroloog, akadeemik ja riigitegelane. 

Tema isa Antoni (Hans) Israel sündis 1895. aastal ja kasvas üles Karksi valla Sudiste külas. Aastal 2007 võttis Juri Izrael vastu Nobeli rahuauhinna, mille said USA asepresident Al Gore ja Valitsustevaheline Kliimamuutuste Nõukogu (Izrael oli kuni 2008. aastani nõukogu aseesimees).
Katherine Langford

**Katherine Langford** (sündinud 29. aprillil 1996) on Austraalia näitleja ja endine ujuja. Ta on tuntud eeskätt Hannah Bakeri rolli järgi 2017. aasta Netflixi noorteseriaalis "13 Reasons Why", mis põhineb Jay Asheri samanimelisel romaanil.

## Lapsepõlv ja noorus
Katherine Langford sündis Austraalias Perthi linnas. 2005. aastal hakkas ta võtma hääletunde nii klassikalise muusika, džässi kui ka nüüdisaja muusika tarvis. Ta käis andekatele õpilastele suunatud Perth Moderni koolis Lääne-Austraalias Subiaco linnas, kus ta oli rahvusvahelise taseme ujuja. Keskkooli alguses huvitasid teda peale muusikateatri ka meditsiin ja poliitika. Kuid pärast 2012. aasta Lady Gaga kontserdil "Born This Way Ball" käimist inspireeris see teda klaverit õppima ja lahkuma ujumismeeskonnast. 2014. aastal lõpetas Langford muusikateatri diplomiga.

Pärast keskkooli lõpetamist hakkas Langford oma kodulinnas näitekunstitundides käima. 2014–2015 õppis ta muusikateatri erialal Tantsu- ja Teatrikunsti Akadeemias. Seal õppides mängis ta muusikalis "Godspell" Morganit. Tänu sellele rollile valiti ta viie õpilase sekka, kes said osaleda edasijõudnud näitlejate koolitusel Rahvusvahelises Teatrikunsti Instituudis (NIDA). 2015. aastal osales ta ka koolitustel Filminäitlemise Nicholsoni Akadeemias. Sel ajal kehastas ta Peroni armukese rolli 2015. aasta muusikalis "Evita" Koorliny Kunstikeskuses Perthi linnas. Sama aasta lõpus pakuti Langfordile kohta kunstide bakalaureuseõppes näitlemise erialal Lääne-Austraalia Etenduskunstide Akadeemias, kus ta pidi õppimist alustama 2016. aastal. Sinna ta siiski ei läinud, vaid asus tööle kutselise näitlejana. 

## Karjäär
Esimest korda võis Langfordi näha 2015. aastal väikestes iseseisvates filmides "Misguided", "Imperfect Quadrant" ja "Daughters". Filmis "Daughters", mis esilinastus Cannes'i filmifestivalil 2016. aastal, kehastas Langford peategelast Scarletti. Pärast Etenduskunstide Akadeemiast saadud pakkumisest loobumist proovis Langford saada osa teleseriaalis "Will", mis keskendus William Shakespeare'i noorpõlvele. Tema asemel sai rolli Olivia DeJonge. 

Langford kandideeris "13 Reasons Why" rollile Skype'i kaudu.  

Ta on saanud kiita Ameerika keskkooliõpilase Hannah Bakeri mängimise eest seriaalis "13 Reasons Why". Langford valmistus rolliks, rääkides esindajaga kampaaniast "It's On Us", mille eesmärk on tõsta teadlikkust seksuaalkuritegude kohta, ning vesteldes psühhiaatriga, kes on spetsialiseerunud noorukitele. 2016. aastal sõlmis ta lepingu William Morris Endeavori agentuuriga. 

2018. aastal mängis Langford peategelast Leahit filmis "Simon vs. The Homo Sapiens Agenda", mis põhineb Becky Albertalli samanimelisel romaanil. 

## Filmograafia

### Filmid

### Telesaated ja -sarjad

## Viited
Vidzeme küla

**Vidzeme** (vanasti ka **Vārtnieki**) on küla (*ciems*) Lätis Smiltene piirkonnas, Branti valla halduskeskus. Vidzeme asub piirkonna keskuse Smiltene edelapiiril Cērtene jõe kaldal. Küla läbib Smiltene ja Rauna vaheline tee.

Nõukogude ajal kandis küla nime Vārtnieki ja see oli Valka rajooni Branti külanõukogu halduskeskuseks. Samuti oli see loomakasvatusliku suunitlusega sovhoosi «Vidzeme» keskasulaks. Vidzemes on raamatukogu. Külas asuvad Bāze ja Vidzeme bussipeatus.

Üks külas kasvav nimetu mänd on looduskaitse all.

## Elanikkond


* 175 (1970)
* 168 (1979)
* 165 (1989)
* 217 (2000)
* 187 (2011)

* 185 (2016)
* 175 (2019)
* 173 (2021)
* 167 (2025)


## Viited
Olaus Moberg

**Olaus Moberg** (1653 Södermanland – 29. märts 1705 Pärnu) oli Rootsi vaimulik, teoloog, Tartu ülikooli rektor ja usuteaduskonna professor.

Olaus Moberg õppis Stregnäs'i gümnaasiumis. 1677. aastal astus Uppsala ülikooli ja sai magistri kraadi 1682, seejärel reisis Hollandis, Saksamaal, viibis Pariisis ja Inglismaal. 1686. aastast oli St. Klara nimelise kooli rektoriks
Stockholmis ja 1688. aastal kutsuti Tartu ülikooli usuteaduskonna professoriks.

Ta oli korduvalt (1690, 1695, 1700) Tartu ülikooli (Academia Gustavo-Carolina) rektor. Tartus pidas ta I advendil 1689. aastal oma avamisjutluse. Academia Gustavo-Carolina ülikooli pühitsemisel 1690. aastal andis prokantsler ja Liivimaa kindralsuperintendent Johann Fischer talle üle ülikooli akadeemilise valitsuse, ta oli Academia Gustavo-Carolina ajajärgul ülikooli esimene rektor. 1698. aastast alates on ta esimene Academia Gustavo-Carolina usuteaduse professor. 1699. aastal omas dr. theol. astme. 

Olaus Moberg oli ka Liivimaa konsistooriumi vaimulik assessor, liige.

## Viited
Etenduskunstid

**Etenduskunstid** ehk **esituskunstid** (inglise keeles *performing arts*) on kaunite kunstide valdkond, mis hõlmab näitekunsti, tantsu, muusikat ja neist tekkivaid kombineeritud žanreid. 

Etenduskunstid avalduvad etenduse või esituse vormis teosena. Etenduskunstide oluliseks tunnuseks on publiku kohalolu.

## Ajalugu
Teatri all mõistetakse eestikeelses kultuuriruumis eelkõige sõnateatrit või ooperi- ja balletiteatrit. Seetõttu on võetud kasutusele laiem mõiste **etenduskunstid**.

Etenduskunstide mõiste on eesti keeles küllaltki uus termin. Seda on hakatud kasutama lavastuste puhul, milles põimitakse erinevaid etendusvorme, mistõttu muutub lavastuse liigitamine keeruliseks. Samuti aitab see mõiste vaadelda etendusasutuste tööd laiemal pinnal ning neid omavahel võrrelda institutsionaalsel tasandil.

Selleks, et tunnustada erinevaid etenduskunste põimivaid lavastusi, hakati Eesti Teatriliidu korraldatud teatriauhindade jagamisel alates 2015. aastast välja andma etenduskunstide ühisauhinda.

Etenduskunste ei tohiks segi ajada mõistega performance kunst, mis on teatud tüüpi tegevuskunsti liik.

## Vaata ka
* Teater
* Eesti teater
* Tants
* Kanuti Gildi SAAL
* Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia
* Visuaaltehnoloogia

## Viited

## Kirjandus
* Davies, David 2011. Philosophy of the performing arts. Wiley-Blackwell

## Välislingid
* Etenduskunstid, Kultuuriministeerium, vaadatud 8. mai 2017
Aed-moorputk

**Aed-moorputk** ehk **pastinaak** (*Pastinaca sativa*) on porgandit meenutav, ent sellest heledam koonusekujuline juurvili. 

Pastinaak on porgandi ja peterselli sugulane ning sarnaneb nendega nii välimuselt kui ka maitselt. Taim on kaheaastane, kuid kasvatatakse tavaliselt üheaastasena. Esimesel kasvuaastal on taimel roheline lehekodarik ning teisel aastal hakkab taim õitsema. Pastinaak on sarikõieline taim, millel on palju väikseid kollaseid õisi. Teisel kasvuaastal on juur puine ja söögikõlbmatu.

Pastinaak kasvab suuremas osas Euraasias. See on iidne kultuurtaim, mida kasutasid laialdaselt juba vanad kreeklased ja roomlased. Põhjamaades on taime kasvatatud juba 16. sajandist alates ning keskajal oli pastinaagil Euroopas sama suur tähtsus kui tänapäeval kartulil. Eelmise sajandi alguses oli pastinaak Eesti mõisaaedades üsna levinud juurvili ning sellest kirjutati mitmetes kokaraamatutes.

## Kasvatamine
Pastinaak eelistab kasvamiseks liivast või liivsavist mulda. Taim külvatakse hilissügisel või varakevadel pärast lume sulamist peenrasse reavahega 30–40 sentimeetrit ning 2–3 sentimeetri sügavusele. Hiljem harvendatakse taimed kasvama 10–15 sentimeetrise vahega ning hoitakse umbrohust puhtana. Seemned on pruunid, lamedad ja tiibadega ning nende idanevus säilib üks-kaks aastat. Seeme tärkab 14–21 päevaga.

Pastinaaki koristatakse hilissügisel enne maa külmumist. Võimalus on juurvilja säilitada ka kasvukohal, kuhjates sellele püsikülmade saabudes põhku või mulda. Nii võib juurt tarbida varakevadeni. Pastinaagi kasv hoogustub just septembris ning mõned külmakraadid ei tee taimele kahju, pigem ainult kasu. Kerge külmanäpistus muudab pastinaagi magusamaks, kuna kaitseks külmumise eest toimub juurerakkudes vedelike suhkrustumine.

## Kasutamine
Pastinaak meenutab mõnevõrra porgandit ning ka retseptides võib see teatud tingimustel mainitud köögivilja asendada. Võrreldes porgandiga, on pastinaagil magusam maitse, eriti kuumtöödelduna. Keedetult, praetult, hautatult, aurutatult, ahjus küpsetatult, grillitult, röstitult, vokitult või laastudena õlis frititult sobitub pastinaak nii suppidesse, hautistesse, praadide lisanditesse, püreedesse, vormiroogadesse, salatitesse, kui ka vürtsikatesse keeksidesse-kookidesse. Seda sobib kasutada ka koos teiste aedviljade ja maitsetaimedega, lihapoolisega, piimatoodetega, munatoitude ja seentega. 

Antiikroomlased pidasid pastinaaki afrodisiaakumiks. Ammustel aegadel kasutati pastinaagi söödavat osa ka tervise turgutamiseks. Juurte vee-, piima- või veinitõmmist pakuti kurnatud haigetele ning ergutati sellega söögiisu ja korrastati seedimist.

## Viited

## Välislingid
*
HP ProBook

**HP ProBook** on Hewlett-Packardi keskmise hinnaga äriklassi sülearvutite seeria. ProBooki seeria on mõeldud tavakasutajatele ja on odavam kui esmaklassiline EliteBooki seeria.

## Ajalugu
### S-seeria
Aprillis 2009 tutvustati HP ProBooki S-seeria sülearvuteid, milleks olid Inteli protsessoriga 4410s, 4510s ja 4710s (vastavalt 14", 15,6" ja 17,3" ekraaniga) ja AMD protsessoriga 4415s ja 4515s (vastavalt 14" ja 15,6" ekraanidega). Sama aasta juunis tutvustati 13" ProBook 4310s sülearvutit. S-seeriat uuendati 2010 Intel Core i3, i5 ja i7 protsessoritega, harjatud alumiiniumist korpusega, saarekujulise klaviatuuridisainiga ja mitmepuutelise puuteplaadiga.

### B-seeria
ProBooki B-seeriat, mis asendas HP Compaqi B-seeria, tutvustati 13. oktoobril 2009. Esialgu esitleti kaht AMD protsessoriga mudelit: 14" ProBook 6445b ja 15,6" Probook 6545b. Kolm kuud hiljem toodi välja Inteli protsessoriga 14" ProBook 6440b ja 15,6" Probook 6540b.

### M-seeria
HP viis septembris 2009 turule 13" ProBook 5310m sülearvuti. 5310m kaalus ligi neli naela ja selle paksus oli alla tolli. M-seeriat uuendati 2010. aasta septembris 5320m-iga ja järgmise aasta mais kahetoonilise alumiiniumist korpusega 5330m-iga.

## Viited
Nekrassovskoje rajoon

**Nekrassovskoje rajoon** (vene keeles *Некрасовский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti idaosas. Rajooni keskus on linna tüüpi asula Nekrassovskoje.

Rajoon piirneb põhjas Danilovi rajooniga, idas Kostroma oblastiga, lõunas Gavrilov-Jami rajooniga ja läänes Jaroslavli rajooniga.

Rajooni pindala on 1380 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 573. 2002. aastal oli elanikke 24 487 ja 1989. aastal 28 238 .

## Haldusjaotus
Nekrassovskoje rajoonis on 286 asustatud punkti (sealhulgas kolm linna tüüpi asulat), mis kuuluvad kolme külaasunduse koosseisu.

## Viited
Dielektriline polarisatsioon

**Dielektriline polarisatsioon** kui füüsikaline nähtus seisneb selles, et välise elektrivälja mõjul nihkuvad erinimelised, omavahel seotud elektrilaengud (nt molekulis) tasakaaluasendist välja ja moodustuvad dipoolid (elektriline dipool on süsteem, kus positiivsete ja negatiivsete laengute keskmed ei ühti). Ühesuunaliselt nihkunud dipoolid moodustavad dipoolmomendi.

Polarisatsioon avaldub dipoolmomentide resulteeriva vektorina \vec{P} (summaarne dipoolmoment ruumalaühikus).

Polarisatsioon isotroopses ühtlikus dielektrikus on nõrga välja korral võrdeline mõjuva elektriväljaga \vec{E}:
:\vec{P} = \varepsilon_0 \chi \vec{E},
kus 
:\varepsilon_0 on elektriline konstant;
:\chi on dielektriline vastuvõtlikkus (keskkonna omadustest sõltuv võrdetegur).

Polarisatsiooni kui füüsikalise suuruse *P* mõõtühik on kulon ruutmeetri kohta (C/m2).

## Viited
Tross

**Tross** (hollandi keeles *tros*) on traatidest (tavaliselt terasest, mitte orgaanilisest ega sünteetilisest kiust) kokku keerutatud köietaoline painduv toode. Valmistamisviisi järgi eristatakse korrutatud, korrutamata ja punutud trosse. 

Harilikult koosnevad trossid ümara ristlõikega terastraatidest läbimõõduga 0,2–3 mm ja on tõmbetugevusega kuni 2000 Pa (200 kgf/mm²). Kaubanduslikke trosse valmistatakse läbimõõduga 1,5 kuni 60 mm. Näiteks rippsildade suure läbimõõduga "trossid", mis ei ole keerutatud, koostatakse paralleelselt tõmmatud traatidest.

Kõige rohkem kasutatakse kahekordselt korrutatud, orgaanilise (näiteks määrdeainega immutatud kanepikiududest) südamikuga kuuekeermelisi trosse. Selliste trosside valmistamisel keerutatakse esmalt traadid keermeteks ja siis keermed omakorda ümber südamiku trossiks. Eristatakse keermekihtide traatidevahelise punkt- ja joonkontaktiga trosse..

## Viited
Elektrivoo tihedus

**Elektrivoo tihedus** ehk **elektriline nihe** (elektrinihe) ehk **elektriline induktsioon** on makroskoopilist elektrivälja kirjeldav vektor \vec{D}. 

Elektrivoo tiheduse *D* mõõtühik on kulon ruutmeetri kohta (C/m2).

Elektrivoo \mathit{\Psi} tihedus laengut ümbritseva pinna elemendis d*A*
:\vec{D} = \frac{\text{d} \vec{\Psi}}{\text{d} \vec{A}}.

Vootiheduse \vec{D} saab avaldada elektrivälja tugevuse \vec{E} ja polarisatsiooni \vec{P} kaudu:
:\vec{D} = \varepsilon_0 \vec{E} + \vec{P},
kus  \varepsilon_0 on elektriline konstant.

Juhul kui vootihedust mõõdetakse vaakumis, siis  \vec{D} = \varepsilon_0 \vec{E} ; isotroopses dielektrikus  \vec{D} = \varepsilon_\mathrm{r}  \varepsilon_0 \vec{E} , kus  \varepsilon_\mathrm{r} on dielektriku suhteline läbitavus.
Ahto Vesmes

**Ahto Vesmes** (21. august 1931 Tartu – 7. mai 2017) oli eesti filmindustegelane, telesaatejuht ning jurist. 

Ta lõpetas 1950. aastal Paide Keskkooli, 1950–1955 (lõpetas) õppis Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas.

Vesmes töötas 1955–1963 prokurörina Kallastel ja aseprokurörina Tartus; 1963–1970 Eesti NSV Kinokomitee esimehe abina ning juristina; 1970–1971 Vabariikliku Filmilaenutuse Kontori juhatajana; 1971–1988 Eesti NSV Kultuuriministeeriumi Riikliku Kinematograafia Komitee Filmilaenutuse ja Reklaami Valitsuse juhatajana; 1989–1996 vahendusfirma Meedium peadirektorina.

Aastatel 1976–1991 oli ta Eesti Televisiooni populaarse filmisaate "Jupiter" saatejuht.

Tunnustus

* 2018 Haapsalu Õudus- ja Fantaasiafilmide Festivali (HÕFF) elutööauhinna saatele "Jupiter" ja postuumselt Ahto Vesmesele.

## Isiklikku
Tema väimees on poliitik Eiki Nestor, tütrepojad on Siim ja Madis Nestor. Maetud Pärnamäe kalmistule. 

## Viited

## Välislingid
*Ahto Vesmes avas maailma. Postimees, 9. mai 2017
Lõhnav kananga

**Lõhnav kananga** (*Cananga odorata*) ehk **ilang** ehk **ilang-ilang** on kõrge troopiline puu, mis õitseb aasta läbi ning lõhnab tugevalt. See kuulub õistaimede hõimkonda magnooniataoliste ülemseltsi ja anoonaliste sugukonda.

## Kirjeldus

Lõhnav kananga on igihaljas, umes 20–30 m kõrgune puu, mis kasvab kiiresti, umbes viis meetrit aastas. Puu õied on suured, rippuvad, õrnad ja aromaatsed ning värvuselt võivad olla kollased, roosad või kahvatulillad. Õied on kujult kitsad ja toodavad palju eeterlikku õli. Puu lehed on ovaalsed, terava otsaga, laineliste äärtega ja kuni 20 cm pikad.

Lõhnav kananga on pärit Indoneesiast ja sellest toodetakse eeterlikku õli, mida kasutatakse eelkõige parfüümides. Peamised eeterliku õli tootjad on Madagaskar ja Komoori saared.

## Päritolu
Lõhnav kananga kasvab algupäraselt troopilises kliimas Vaikse ookeani maades. Puu on pärit peamiselt Indoneesiast, Malaisiast, Filipiinidelt, Madagaskarlt ja Komoori saartelt. Lõhnav kananga on väga tugeva lõhnaga, mistõttu on seda taime viidud ka Ameerikasse, Hiinasse, Aafrikasse ja Indiasse.

## Kasutamine

### Droog
Droogiks kasutatakse lõhnava kananga õisi, millest toodetakse eeterlikku õli. Eelistatakse kollaseid õisi, mida värskelt korjatuna destilleeritakse. Saadud õli on väga magusa, lillelise ja kergelt vürtsise lõhnaga ning värvuselt kahvatukollane. 

#### Näidustused ja toime
Lõhnava kananga eeterlikku õli kasutatakse depressiooni leevendamiseks, meeleolu parandamiseks, vererõhu alandamiseks ja sugutungi suurendamiseks. Samuti on see vähesel määral üldtugevdava ja antiseptilise toimega. Indoneesias ja Vietnamis kasutatakse seda malaaria raviks. Indialased on lõhnava kananga eeterlikku õli kasutanud ka silmapõletiku, peavalu ja podagra raviks. Indias ja India ookeanis asuvatel saartel usustakse, et lõhnava kananga lehed leevendavad sügelust ja ravivad kõõma. 

#### Välispidine kasutamine
Lõhnava kananga eeterlikku õli kasutatakse välispidiselt juuste väljalangemise, akne, putukahammustuste ja nahaärrituste puhul. Samuti leevendab see nahale määrides spasme ja lihasevalu. 

#### Vastunäidustused ja ohud
Eeterliku õli kasutamine on peaaegu ohutu, kuid raseduse ajal tuleks olla ettevaatlik. Eeterliku õli sissehingamine võib tekitada peavalu ja iiveldust.

### Muud kasutusalad
Ilang ilangi kasutatakse laialdaselt parfümeeriatööstuses ja kinnitina seepides. Samuti on see kasutusel ka maitseainena peamiselt alkohoolsetes ja alkoholivabades jookides ning magustoitudes.

## Viited
Ole Ehelaid

**Ole Ehelaid** (aastani 1938 **Ole Eheland**; 1. mai 1913 Tallinn – 2. september 2003) oli eesti skulptor.

## Elukäik
Õppis 1921–1928 Tallinna 4. ja Harjumaa Alu algkoolis, lõpetas 1933 tehnikuna Tallinna Tehnikumi algastme ehitusharus. 

Jätkas õpinguid 1942–1943 Pallases ja seejärel aastani 1946 Anton Starkopfi juhendamisel Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. 

Töötas 1944–1961 peamiselt Tartu Linna TSN TK-s arhitektina; aastast 1961 Tartus vabakunstnik.

Aastast 1959 Kunstnike liidu liige.

## Looming
*Inimplastika:
**Keeris (1969, graniit, oli Tallinnas Mustamäel, varastatud)
*loomaplastika: 
**Kitsetall (1949, pronks, Porkuni)
**Jääkaru (1957, graniit, Tartu vaksali park)
**Tukkuv karupoeg (1958, babiit, erakogu, Tartu)
**Merelõvi (1965, graniit, Pühajärve)
**Vastsündinu (1977, graniit, Tallinna Hirvepark)
*portree:
**Juhan Liiv (1966, graniit, Alatskivi)
**Anna Haava (1963, marmor, Pala kultuurimaja)
**A. H. Tammsaare (1964, kips)
*monumendid:
**Hans Heidemann (1957, pronks, graniit, arhitekt Arnold Matteus, Tartu, kõrvaldatud)
**I üldlaulupeo mälestuskivi (1959, graniit, arhitekt Udo Tiirmaa, Tartu)
**Jaan Kärner (1966, Uderna Algkooli skulptuuriaed)
**Leopold Hansen (1966, Uderna Algkooli skulptuuriaed)
**Friedebert Tuglas (Uderna Algkooli skulptuuriaed)
*kalmistuskulptuur:
**Rannu Ema (1972, graniit. Paigutati 1976 Rannu kalmistule, 1949. aastal lõhutud Vabadussõja mälestussamba kohale. Vabadussõja mälestussammas taastati 2015. aastal ning "Rannu Ema" paigutati samba kõrvale
**Küti perekonna hauasammas (1979, graniit, Tartu Pauluse kalmistu)

## Viited

## Kirjandus
*Lea Mehilane. "Ehelaid, Ole". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 64

## Välislingid
*Kultuurimälestis nr 2224 "Skulptuur «Keeris», O. Ehelaid, 1969 (graniit)"
*Kultuurimälestis nr 2219 "Skulptuur «Vastsündinu», O. Ehelaid, 1977 (graniit)"
Viiu

**Viiu** on eestipärane naisenimi, mis on tuletis naisenimest Sofia.

1. jaanuari 2025. aasta seisuga on eesnimi Viiu 142 naisel. Viiu on levikult 679. naisenimi. Kõige levinum on eesnimi Viiu vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,90.

## Nime kandjaid
*Viiu Gutmann, eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener
*Viiu Härm, eesti näitleja, luuletaja
*Viiu Rebane, eesti orienteeruja
*Viiu-Kai Nestor, eesti geoloog, mikropaleontoloog

## Viited
Kohaspetsiifiline teater

**Kohaspetsiifiline teater** (inglise keeles *site-specific theatre*) on teatrivorm, mis kõige laiemas tähenduses hõlmab neid lavastusi, mida etendatakse väljaspool selleks otstarbeks ehitatud või kohandatud hooneid. Kohaspetsiifilise lavastuse ruumiks võib olla näiteks vana tehas, linnaruum, küün, korter, looduslik maastik jne.

Sisuliselt kitsendades on kohaspetsiifiline teater teatrivorm, kus lavastuse leitud ruum oma füüsiliste, sotsioloogiliste või kultuuriliste tähendustega mängib aktiivset rolli lavastuse loomisprotsessis. Olulise osa lavastuse ettevalmistustööst hõlmab paiga uurimine ja analüüsimine. Tõeline kohaspetsiifilise lavastuse jõud on selles, et ta mingil moel aktiveerib või seob kindla koha narratiivid, milleks võivad olla arhitektuuri-, maastikuvormid, hoone iseloom, funktsioon või ajalugu. Kohaspetsiifilise lavastuse ruum töötab alati kontekstina ning lavastus ise on kavandatult mõistetav ainult selle algses kohas.

Etenduse toomine teatriruumist välja võib anda võimaluse vähendada distantsi teatri illusoorsuse ja reaalsuse vahel. On öeldud, et see viib tihti kogu teatriruumi osade (näiteks publik ja lava) uuesti mõtestamiseni ja defineerimiseni ning eksperimentideni nende paigutuses ja funktsioonis.

Kohaspetsiifilise teatri erivormiks võib pidada **keskkonnateatrit** (inglise *environmental theatre*) ja **rännakteatrit** (inglise *promenade theatre*). Esimese puhul on tegemist teatriga, kus eriline tähelepanu on keskendatud publiku ja lava, elu ja kunsti vahelise eraldatuse vähendamisele ning kus näitleja roll pole ruumi suhtes või teksti roll lavastuse suhtes esile tõstetud. Rännakteateris publik tavaliselt seisab ning liigub koos näitetegevusega ühest etenduspaigast teise. Eesti võib viimase rännakteatri näitena märkida Pärnu teatris Endla 2016. aastal esietendunud lavastust "See asi" (lavastaja Laura Mets). 

Kohaspetsiifilistest lavastustest Eestis võib näidetena välja tuua mitme teatri Tammsaare lavastusi Vargamäel, Anne Türnpu lavastatud "Isuri eepose" Kordu rabas, Vanemuise suvelavastused "Peko" Värskas ja "Obinitsa" Obinitsas (lavastaja Ain Mäeots), Taarka Pärimusteatri lavastuse "Inemise igä" Piusa liivakarjääris (lavastaja Helena Kesonen), Tartu Uue teatri lavastuse "Odysseia" (lavastaja Ivar Põllu).

## Viited
Nihkevool

**Nihkevool** on füüsikaline suurus, mis iseloomustab ajas muutuva elektrivälja magnetilist mõju, seega magnetvälja tekkimist muutuva elektrivälja toimel.

J. C. Maxwell täiendas oma võrrandite koostamisel nihkevoolu mõistega Ampère'i seadust.

Vaakumis ja samuti muus keskkonnas, milles puudub polarisatsioon, esineva nihkevoolu saab väljendada integraalina üle pinna *A* järgmiselt:
: I_D=\varepsilon_0\int_A\frac{\partial\vec{E}}{\partial t}\cdot \text{d}\vec{A},
kus \vec{E} on elektrivälja tugevuse vektor.

Dielektrikutes (ja kõigis ainetes, kus polarisatsiooni mõju ei saa arvestamata jätta), väljendab nihkevoolu integraal
: I_D=\int_A\frac{\partial\vec{D}}{\partial t}\cdot \text{d}\vec{A},
kus \vec{D} on elektrivoo tiheduse vektor (seda nimetati esialgu elektrilise  nihke vektoriks, mllest tuleneb ka nimetus nihkevool).

Vastavalt nihkevoolu tihedus vaakumis
: \vec{J_D}=\varepsilon_0\frac{\partial\vec{E}}{\partial t}
ja dielektrikus
: \vec{J_D}=\frac{\partial\vec{D}}{\partial t}.
Et elektrivoo tihedus \vec{D} = \varepsilon_0 \vec{E} + \vec{P},
siis nihkevoolu tihedus dielektrikus koosneb kahest osast:
: \vec{J_D}=\varepsilon_0\frac{\partial\vec{E}}{\partial t} + \frac{\partial\vec{P}}{\partial t}, 
kusjuures esimene osa kirjeldab elektrivälja \vec{E} ajalist muutumise kiirust vaakumis (seega pole siin tegemist vooluga vabade laengute liikumise mõttes) ja teine osa – polarisatsioonivoolu tihedus – arvestab dielektriku molekulidesse kuuluvate laengute nihkumist aine polarisatsiooni \vec{P} muutumisel.

Nihkevool  põhjustab magnetvälja tekke samamoodi kui juhtivusvool (vabade laengute liikumisest tulenev vool).

Vahelduvvooluahelasse ühendatud kondensaatori plaatidevahelist dielektrikut läbib nihkevool, mis on niisama tugev kui juhtivusvool kondensaatori ühendusjuhtmetes (voolutugevus on määratud voolu muutumise kiirusega, seega vahelduvvoolu sagedusega).

## Viited

## Välislingid
* Nihkevool
Looduskivi

**Looduskivi** on looduses leiduv kivi, mida inimene kasutab oma tegevuses (nt ehituses). Looduskivile vastandub tehiskivi.
Andrej Plenković

**Andrej Plenković** (sündinud 8. aprillil 1970 Zagrebis) on Horvaatia poliitik, alates 19. oktoobrist 2016 Horvaatia peaminister ja samast ajast ka Horvaatia Demokraatliku Liidu esimees. 

Andrej Plenković on lõpetanud 1993. aastal Zagrebi Ülikooli õigusteaduskonna. 

Alates 1993. aastast on ta töötanud mitmesugustel ametikohtadel Horvaatia välisministeeriumis. Aastatel 2002–2005 oli ta Horvaatia missiooni asejuht Euroopa Liidu juures Brüsselis, ta juhtis poliitilise missiooni tegevuse kooskõlastamist ja arendas võrgustikutööd Euroopa Komisjoni, Euroopa Ülemkogu, Euroopa Parlamendi ja muude alaliste esindustega eri liikmesriikides. 

2011. aastal valiti ta Horvaatia parlamendi liikmeks (Horvaatia Demokraatliku Liidu nimekirjas). 2013. aastal (pärast Horvaatia ühinemist Euroopa Liiduga) valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks. Ta oli Euroopa Parlamendi liige alates 1. juulist 2013 kuni 12. oktoobrini 2016 ja kuulus Euroopa Rahvapartei fraktsiooni. 

19. oktoobrist 2016 on ta Horvaatia peaminister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.

## Välislingid
* Andrej Plenkovići koduleht
Gavrilov-Jami rajoon

**Gavrilov-Jami rajoon** (vene keeles *Гаврилов-Ямский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti idaosas. Rajooni keskus on Gavrilov-Jami linn.

Rajoon piirneb põhjas Jaroslavli ja Nekrassovskoje rajooniga, idas Kostroma oblastiga, kagus Ivanovo oblastiga, lõunas ja läänes Rostovi rajooniga ning loodes Borissoglebski rajooniga.

Rajooni pindala on 1120 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 26 558. 2002. aastal oli elanikke 28 923 ja 1989. aastal 32 770.

## Haldusjaotus
Gavrilov-Jami rajoonis on 196 asustatud punkti, mis kuuluvad ühe (Gavrilov-Jami) linna ja nelja külaasunduse koosseisu.

## Viited
Liist

**Liist** on kitsas piklik, harilikult õhuke ning vähemalt ühelt poolt tasane puidust, metallist või muust materjalist kinnitus- või kaunistusriba.  

## Vaata ka
*Liistak
*Tuuleliist

## Viited
Nuikapsas

**Nuikapsas** ehk **koolrabi** (*Brassica oleracea* var. *gongylodes*) on kapsa teisend.

Nuikapsas pärineb tõenäoliselt Põhja-Euroopast ning kujutab endast juure laienenud osa. Nuikapsa muguljast maapealsest osast saavad alguse mitmes suunas hargnevad peenikesed varred, mille otsas on söödavad lehed. Nuikapsas võib olla heleroheline, valge või purpurpunane, vilja katab õhuke koor. Viljaliha on magus ja krõmpsuv, meenutab maitselt redist, varred ja lehed maitsevad nagu kapsas.

## Toiteväärtus
**Toiteväärtus**

Sisaldab rohkesti C-vitamiini ja kaaliumi. Sisaldab ka B6-vitamiini, foolhapet, magneesiumi ja vaske. Lehtedes leidub rikkalikult A-vitamiini provitamiini –karoteeni.

## Kasutamine
Toorest nuikapsast süüakse paljalt ilma lisanditeta, dipikastmega, salatina või vinegrettkastmega. Kuumtöödeldud nuikapsast pakutakse lisandina põhiroa juurde, lisatakse suppidele ja hautistele, püreestatakse ja valmistatakse täidetult. Kooritud või koorimata nuikapsast aurutatakse ning serveeritakse seejärel maitsestatult või/ja sidrunimahlaga. Nuikapsas maitseb hästi ka kastmes või hapukoorega, maitsetaimedest sobivad nuikapsaga ingver ja küüslauk.

## Viited
Savva (Ananjev)

**Savva** (kodanikunimega **Simeon Ivanovitš Ananjev**; surnud 16. juunil 1945 Kalugas) oli Venemaa vanausuline, Belaja Krinitsa hierarhia vaimulik (piiskop).

Ta oli aastatel 1922–1925 Kaluga-Smolenski, 1925–1926 Kaluga ja Smolenski, 1926–1927 Kaluga-Smolenski ja Brjanski ning alates 1927. aastast uuesti Kaluga-Smolenski piiskop. Osales 1925., 1926. ja 1927. aasta kirikukogudel Rogoža kalmistul.

Alates 1938. aastast oli ta raskesti haigena ainus vangistamata Belaja Krinitsa hierarhia piiskop Nõukogude Liidus. Olles pidevas arreteerimise ohus ja püüdes vältida kiriku väljasuremist, pühitses Savva 1939. aastal üksinda uue piiskopi Paissi, kuid viimane suri 1942/1943. aasta talvel tüüfusesse.

1941. aastal valis ta vangistusest vabanenud Samara piiskopi Irinarhi uueks vanausuliste kirikupeaks (Moskva ja kogu Venemaa peapiiskopiks)

## Kirjandus
* *Боченков В. В.* «Не ищи же воли своей…»: Очерк по истории старообрядчества Калуги. Ржев: Маргарит, 2009. — 72 с. — ISBN 978-5-87049-653-5.
* *Боченков В. В.* Епископы Русской Православной Старообрядческой Церкви в 1930-х гг.: Биобиблиографический словарь // Во время оно… : История старообрядчества в свидетельствах и документах. Прил. к журналу «Церковь». М., 2012. — Вып. 6. — С. 3-60.
* *Боченков В. В.* Старообрядчество советской эпохи. Епископы Русской Православной Старообрядческой церкви. — М.: Вече, 2019. — С. 267—268. — 320 с. — (Историческая литература). — ISBN 978-5-4484-0925-7.