open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Huntahven

**Huntahven** (*Dicentrarchus labrax*) on ahvenaliste seltsi huntahvenlaste sugukonda kuuluv kalaliik. Ta on eurütermne ehk talub suuri temperatuurikõikumisi ja eurühaliinne ehk talub suuri merevee soolsuse kõikumisi.

## Kirjeldus
Huntahvenal on hallikassinakas selg, hõbedased küljed ja valge või kollakas kõht. Noorkaladel (u 10 cm pikkustel) võivad kehal olla tumedad laigud. Lõpusekaaned on ogalised ja sabauim on väljalõikega.

## Leviala
Huntahven on levinud Euroopa lääne- ja lõunapoolsetes rannikuvetes. Atlandi poolel elab ta alates Lõuna-Norra ja Ühendkuningriigi rannikust kuni Aafrika läänerannikul asuva Senegalini välja. Lõuna-Euroopas on ta tavaline Vahemeres ja Mustas meres. Talve veedab huntahven soolasemas vees, suveks lähevad nii noored kui ka vanemad kalad riimveelistesse rannikulaguunidesse ja jõesuudmetesse.

Ta eelistab madalat rannikuvett, aga võib laskuda ka kuni 100 m sügavusele.

Eesti vetes on huntahvenat kohatud kahel korral. Nimelt püüti 2010. aastal mõrraga kaks isendit: Hiiumaa rannikult emaskala, kelle täispikkus oli 29,8 cm ja mass 404,5 g, ning Saaremaa rannikult isaskala, kelle täispikkus oli 37,9 cm ja mass 624 g. Huntahven Eesti vetes püsielanikuks ei jää, kuna Läänemeri pole talle piisavalt soolane.

## Toitumine
Huntahven toitub väikestest kaladest (nt kilu, räim, makrell), koorikloomadest ja peajalgsetest.

## Kasv ja eluiga
Huntahven võib kasvada kuni meetripikkuseks ja kaaluda kuni 12 kilo. Elada võib ta kuni 30-aastaseks.

Nooremana elab huntahven parvedes, vanemana muutub eraklikuks.

## Paljunemine
Atlandi poolel saavad isased suguküpseks 4–7-aastaselt ja emased 5–8-aastaselt. Vahemeres saavad mõlemad sugupooled suguküpseks 2–4-aastaselt. Kudemisperiood on üks kord aastas: Vahemere piirkonnas detsembrist märtsini ja Atlandi piirkonnas detsembrist juunini.

Huntahven koeb 1,1–1,5-millimeetriseid marjateri. Embrüo areneb umbes kolme päevaga, kui temperatuur on 13–14 °C. Vastsed arenevad umbes 40 päevaga, kui temperatuur on 19 °C.

Huntahvenad koevad ainult merevees, mille soolsus on vähemalt 30‰.

## Kasutamine
Huntahvenat kasvatati juba antiikajal. Rännete ajal suleti nad laguunidesse, kus nad toitusid looduslikult leiduvast toidust ja juurde antavast lisasöödast.

1960. aastatel töötasid Prantsusmaa ja Itaalia välja sobivad meetodid kunstlikult järelkasvu saamiseks. 1970. aastatel hakkasid kõik Vahemere riigid neid meetodeid kasutama. Huntahven on esimene lõheliste seltsi mittekuuluv merekala, keda hakati Euroopas kaubanduslikul eesmärgil kasvatama, ning see on tulus äri tänini. Huntahvena suurimad kasvatajad on Egiptus, Horvaatia, Hispaania, Itaalia, Türgi ja Kreeka.

Kala müüakse turul kas värskelt või suitsutatult.

## Viited
Rubiinšokolaad

**Rubiinšokolaad** on šokolaadisort, mida 2017. aastal tutvustas Belgia ja Šveitsi kakaofirma Barry Callebaut.  Šokolaad on valmistatud "rubiinkakaoubadest". Need on olemasolevad botaanilised kakaooasordid, millel on töötlemiseks õiged omadused. Kuigi täpne tootmismeetod on ärisaladus, märgivad väljaanded, et tööstusharu spekuleerib, et rubiinšokolaadi valmistamisel kasutatakse Brasiilia Lavadose kääritamata kakaoubasid, millel võib olla naturaalne punakasroosa värvus. 

## Rubiinkakaouba
Rubiinkakaoube kasvatatakse Ecuadoris, Brasiilias ja Elevandiluurannikul, kuna neil on sarnane keskkond. Õigete ubade leidmiseks on välja töötatud test, mis tuvastab, kas hangitud oad vastavad neljandat tüüpi šokolaadi, rubiinšokolaadi, tootmiseks vajalikele spetsifikatsioonidele. 

## Rubiinšokolaadi ajalugu
Rubiinšokolaad on arendamisel alates 2004. aastast. Barry Callebaut registreeris 2009. aastal patendi kääritamata kakaoubadest (või kuni kolm päeva kääritatud ubadest) saadud "kakaost saadud materjalile", mis muutub punaseks või lillaks pärast nende töötlemist happega (nt sidrunhape) ja seejärel kakaoubadega rasvatustamist petrooleetriga või tõenäoliselt CO2-ga. Šokolaad patenteteeriti 2015. aastal Barry Callebaut` nimele patendinumbriga US 910473 
Maailmale tutvustati uut sorti 5. septembril 2017 Shanghais toimunud eraüritusel. Rubiinšokolaadi turustatakse tumeda, piima- ja valge šokolaadi kõrval neljanda šokolaaditüübina ning sellel on roosa värv.

## Rubiinšokolaadi tootmisprotsess

Rubiinubade omaduste avamiseks ja rubiinšokolaadi loomiseks juhitakse hoolikalt kogu tootmisprotsessi alates kakaoubadest kuni rubiinšokolaadini. Käärimine, temperatuur, koorimisaeg ja happesuse tase on protsessi peamised parameetrid.
Nagu iga tumeda, piima- ja valge šokolaadi puhul, on ainulaadne töötlemine võtmetähtsusega. Šokolaad ei kasva iseenesest, see on koostisosade töötlemine, mis vabastab ubades loomulikult esinevad värvid ja maitsed. Sama kehtib ka rubiinšokolaadi kohta, siin ei kasutata mingeid lisandeid, kõik on oa enda sees. See tähendab, et rubiinšokolaadi roosa rubiinvärv ja puuviljane maitse on 100% looduslik.
Rubiinšokolaadi tootmist ei saa nimetada "looduslikuks" lihtsalt seetõttu, et see ei toimu looduses spontaanselt. See kehtib ka kõigi teiste šokolaaditoodete kohta. Selle iseloomuliku maitse ja värviga rubiinšokolaadi loomiseks ühendatakse looduslikud koostisosad. Ei ole lisatud marjamaitset, roosat ega muud värvi.
Rubiinšokolaadi valmistamiseks kasutatakse sidrunhapet sidrunhape, mida leidub rohkesti looduses, erinevates puu- ja köögiviljades, näiteks tsitrusviljades. Eriti kõrge happe kontsentratsioon on sidrunites ja laimides  

## Viited
1969. aasta Sudaani riigipööre

**1969. aasta Sudaani riigipööre** oli kolonel Jaafar Nimeiry juhtimisel president Ismail al-Azhari valitsuse vastu korraldatud võimupööre. Sellega lõppes Sudaani teine demokraatlik aeg ning algas Nimeiry 16-aastane valitsusaeg.

Uue valitsuse poliitikat iseloomustasid araabia rahvuslus ning vasakpoolsus, sotsiaal- ja majanduspoliitika olid sotsialistlike joontega. Suur osa eraomandist riigistati. Nimeiry ajal lõpetati ka 1955. aastast kestnud esimene Sudaani kodusõda. Rahu nimel anti paljudele mässulistele armu ning 9. juunil 1969 Lõuna-Sudaanile autonoomia.

## Vaata ka
* 1989. aasta Sudaani kodusõda

## Viited
Harsa

**Harsa** (*Martes flavigula*) on nugise perekonda kuuluv liik kärplasi.

Harsa elab Kagu-Aasias.
Eluviisilt ja välimuselt sarnaneb metsnugisega.
Nugis (perekond)

**Nugis** (*Martes*) on perekond kärplasi.

## Eesti liigid
**Martes foina* – kivinugis
**Martes martes* – metsnugis

## Teised liigid
**[[Martes americana]]*
**[[Martes caurina]]*
**Martes flavigula* – harsa
**[[Martes gwatkinsii]]*
**[[Martes melampus]]*
**Martes pennanti* – ilka
**Martes zibellina* – soobel
Anne Spiegel

**Anne Spiegel** (sündinud 15. detsembril 1980 Leimenis Baden-Württembergi liidumaal) on Saksamaa poliitik, ta on erakonna Liit 90/Rohelised liige. Ta oli 15. detsembrist 2021 kuni 25. aprillini 2022 Saksamaa pereasjade, pensionäride, naiste ja noorte minister.

2016. aasta maist kuni 2021. aasta maini oli ta Rheinland-Pfalzi liidumaa pere-, naiste-, noorte-, integratsiooni- ja tarbijakaitseminister ning 2021. aasta jaanuarist ka keskkonna-, energeetika-, toitumis- ja metsaminister. Alates 18. maist 2021 kuni 15. detsembrini 2021 oli ta Rheinland-Pfalzi liidumaa kliimakaitse-, keskkonna-, energeetika- ja liikuvusminister ning liidumaa asepeaminister.

Ta sündis aastal 1980 Leimenis Baden-Württembergi liidumaal. Ta kasvas üles Speyeris ja Ludwigshafen am Rheinis. Aastal 2000 lõpetas ta gümnaasiumi. Seejärel õppis ta politoloogiat, filosoofiat ja psühholoogiat Darmstadti Tehnikaülikoolis, Johannes Gutenbergi Mainzi Ülikoolis, Mannheimi Ülikoolis ja Salamanca ülikoolis Hispaanias. Aastal 2007 kaitses ta M.A. kraadi Mainzi Ülikoolis.

15. detsembrist 2021 kuni 25. aprillini 2022 oli ta Saksamaa pereasjade, pensionäride, naiste ja noorte minister.

## Isiklikku
Ta on abielus, tema abikaasa on šotlane ning neil on neli last. Tema emapoolne vanaema on itaallane (pärit Sitsiiliast).

## Välislingid
*Anne Spiegeli koduleht (saksa keeles)
Audi Q5

**Audi Q5** on Saksa autotootja Audi poolt alates 2008. aastast toodetav kompaktne luksuslik linnamaastur (*crossover*). See on Audi maasturite perekonnas suuruselt teine mudel, paigutudes väiksema Q3 ja suurema Q7 vahele.

## Esimene põlvkond (tüüp 8R; 2008–2017)
Esimest põlvkonda esitleti 2008. aasta Pekingi autonäitusel. Auto baseerub Audi MLP platvormil (*Modular Longitudinal Platform*), mida jagati tollase Audi A4 (B8) ja A5-ga. 

Valikus olid bensiinimootorid (2.0 TFSI ja 3.2 FSI) ning diiselmootorid (2.0 TDI ja 3.0 TDI). 2012. aastal läbis mudel uuenduskuuri (*facelift*), mille käigus muudeti tulesid, iluvõre kujundust ja mootorivalikut. Samal aastal toodi turule ka sportmudel Audi SQ5, mis oli Euroopa turul esialgu saadaval 230 kW (313 hj) diiselmootoriga.

## Teine põlvkond (tüüp FY; 2017–tänapäev)
Teise põlvkonna Q5 esitlus toimus 2016. aasta Pariisi autonäitusel ja see jõudis müügile 2017. aasta alguses. Uus mudel on eelkäijast ligi 90 kg kergem tänu terase ja alumiiniumi kombineeritud kasutamisele.

Põhilised uuendused:
* Tehnoloogia: Lisandus virtuaalne näidikutepaneel (*Audi Virtual Cockpit*) ja uued juhiabisüsteemid.
* Vedrustus: Valikvarustusse lisandus kohanduv õhkvedrustus.
* Sportback: 2020. aastal esitleti lisaks tavalisele kerele ka laugja katusejoonega versiooni Q5 *Sportback*.

Lisaks bensiini- ja diiselmootoritele on teise põlvkonna puhul suur rõhk pistikhübriididel (TFSI e), mis pakuvad elektrilist sõiduulatust ja madalamat kütusekulu.

## Kolmas põlvkond (2024–tänapäev)
2024. aasta sügisel esitleti kolmanda põlvkonna Q5 mudelit, mis põhineb uuel PPC-platvormil (*Premium Platform Combustion*). See põlvkond toob kaasa täielikult uue sisekujunduse ja veelgi täiustatud hübriidajamid.
Šihhanõ

**Šihhanõ** on linn Venemaal Saratovi oblastis. Asub Volga paremkalda lähedal, 129 km Saratovist kirdes. 1997–2018 oli kinnine linn. Šihhanõ on munitsipaalmoodustis linnaringkonna staatuses ja on ümbritsetud Volski rajoonist. Linnast 2 km edelas asub keemiarelvade baas Šihhanõ-2, tuntud ka kui Volsk-18.

Asula rajati 1820. aastal. 1895 avati Šihhanõt läbiv raudtee Atkarski ja Volski vahel. Linnaõigused sai 1996. aastal.

2020. aastal oli linnas 5414 elanikku.

## Viited

## Välislingid

* http://zatoshihany.ru/
Vincent Niclo

**Vincent Niclo** (sündinud 6. jaanuaril 1975 Pariisis) on prantsuse pop-ooperi tenorlaulja. Ta on teinud koostööd Punaarmee kooriga.

## Välislingid
Hanstedt

**Hanstedt** on Saksamaal Alam-Saksi liidumaal mitme valla nimi.

* Hanstedt (Nordheide), vald Harburgi kreisi
* Hanstedt (Uelzen), vald Uelzeni kreisis
Karl Lauterbach

**Karl Wilhelm Lauterbach** (sündinud 21. veebruaril 1963 Dürenis) on Saksamaa sotsiaaldemokraatlik poliitik, arst, epidemioloog. Ta oli alates 8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 Saksamaa tervishoiuminister.

Ta sündis aastal 1963 Dürenis, kuid kasvas üles töölisperekonnas Oberzieris Julichi tuumauuringute keskuse lähedal Düreni kreisis Nordrhein-Westfaleni liidumaal, tema isa töötas linnas piimakombinaadis. Gümnaasiumi lõpetas ta Dürenis. Aastast 1982 õppis ta arstiteadust RWTH Aacheni Ülikoolis ja San Antonios asuvas Texase ülikoolis.

8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 oli ta Saksamaa tervishoiuminister.
Hermann I (Baden)

**Hermann I Badenist** (u. 1040 – 25. aprill 1074 Clunys) oli Verona markkrahv ja Badeni markkrahvide liini esivanem.

## Elu

Hermann sündis Freiburgis Berthold I vanima pojana. Ta abiellus Eberstein-Calwi krahvinna Judithiga Backnang-Sulichgaust, kes oli Hirsau kloostri rajaja. Temalt sai ta õiguse Badenile, millest sai hiljem perekonna valduste tuumik. Nende maade hulka kuulusid Albgau ja Ufgau Frangimaal.

Tema ja ta naine rajasid Backnangi augustiinlaste kloostri. See lagunes kiiresti ja nende poeg ehitas selle 1123. aastal uuesti üles. Seejärel oli klooster Badeni markkrahvide viie põlvkonna puhkepaik.

Kui Hermanni isast sai 1061. aastal Kärnteni hertsog, sai Hermann Verona markkrahvi viisakustiitli. Kuigi ta kunagi Kärnteni sõltlases Veronas ei valitsenud, pidi markkrahvitiitel jääma tema järglastele. Ta oli ka Breisgau krahv.

1073. aastal läks ta oma naisest lahku, andis kloostritõotused ja sai ilmikvennaks Cluny kloostris, kus ta ka suri. Katoliku kirikus tähistatakse teda  25. aprillil.

Hermann ja Judith said järgmised lapsed:

* Hermann II (suri 8. oktoobril 1130)
* Luitgard
Blackfriars

**Blackfriars** on piirkond Londoni kesklinnas Thamesi jõe põhjakaldal. See paikneb City of Londoni edelaosas.

## Vaata ka
*Blackfriarsi sild

## Välislingid
Hermann II (Baden)

**Hermann II Badenist** (u. 1060 – 7. oktoober 1130) oli esimene Badeni markkrahvi tiitli kandja, perekonna asukoha Hohenbadeni lossi järgi. See loss on tänapäeval Baden-Badeni linnas.

## Elu

Hermann oli Hermann I Badenist ja Judithi Backnang-Sulichgaust poeg. Ta oli Verona margi valitseja aastatel 1112-1130.

Ta nimetas end *Dominus in Baden, comes Brisgaviae, marchio Verona* (Badeni isand, Brisgau krahv, Verona markkrahv). 1070. aasta paiku hakkas Hermann ehitama Hohenbadeni lossi vana keldi ehitise jäänuste peale. Pärast valmimist 1112. aastal võttis ta endale Badeni markkrahvi tiitli.

Ta ehitas uuesti üles augustiinlaste kloostri, mille tema isa oli 1123. aastal Backnangi ehitanud. Hermanni viimne puhkepaik asub selles kloostris.

## Perekond ja lapsed

Hermann II abiellus Judithiga Backnangist ja nad said järgmised lapsed:

# Hermann III (suri 16. jaanuaril 1160)
# Judith (suri 1162. aastal), abiellus Kärnteni hertsogi Ulrich I-ga (suri 1144. aastal)
Sudaani Demokraatlik Vabariik

**Sudaani Demokraatlik Vabariik** (perioodi kohta ka **Nimeiry aeg**) oli riik tänapäeva Sudaani ja Lõuna-Sudaani aladel aastatel 1969–1985. Ajajärk algas 25. mail 1969, kui end Vabadeks Ohvitserideks nimetanud sõjaväelased riigis võimu haarasid. Nimi oli võetud 1952. aastal Egiptuses riigipöörde korraldanud Vabade Ohvitseride Liikumise järgi. Vabu ohvitsere juhtisid üheksa sõjaväelast eesotsas kolonel Jaafar Nimeiryga, kes oli võimu õõnestanud juba Ibrāhīm ‘Abbūdi ajal. Nimeiry võimupöörde ajaks oli tekkinud teisigi režiimiga rahulolematuid liikumisi, millest enamik koosnes erinevatest sõjaväe osadest, mida toetasid Sudaani Kommunistlik Partei (SKP), araabia rahvuslased ja usukonservatiivid. Jaafar Nimeiry süüdistas tsiviilpoliitikuid tegevusetuses ning majandus- ja lõimeprobleemide tekitamises. Sudaani DV lõppes 1985. aastal uue riigipöördega.

## Vaata ka
* Sudaani ajalugu
* Esimene Sudaani kodusõda

## Viited
Hermann III (Baden)

**Hermann III Badenist** (u 1105 – 16. jaanuar 1160) hüüdnimega *Suur* oli Verona ja Badeni markkrahv.

Ta oli Hermann II Badenist ja Judithi Backnangist poeg. Ta oli Badeni markkrahvkonna valitseja aastatel 1130–1160.

Staufenite ustava pooldajana sattus Hermann III konflikti Zähringeni-Švaabimaa sugulastega. 1140. aastal osales ta Weibtreu linnuse piiramises ja sai Selzi foogtkonna Alsace'is.

1151. aastal võeti Steiermargi Ottokar III-lt Verona mark ja anti Hermann III-le. 1153. aastast on olemas annetusakt, mis ütleb, et Friedrich I ostis Hermann III-lt Besigheimi lossi.

Hermann III osales Saksa kuninga ja Itaalia kuninga Friedrich I esimeses Itaalia-kampaanias ja sai *Verona markkrahvi* tiitli.

Hermann III osales Teises ristisõjas.

## Abielud ja lapsed

Ta abiellus 1134. aastal Berthaga Lotringist (suri pärast 1162. aastat), kes oli Lotringi hertsogi Simon I ja tolle naise Adelheidi Leuvenist tütar. Nad said järgmised lapsed:

* Hermann IV (suri 13. septembril 1190)
* Gertrud (suri enne 1225. aastat), kes abiellus 1180. aastal krahv Albrecht von Dagsburgiga (suri 1211. aastal)

Pärast 1141. aastat abiellus ta Mariaga Böömimaalt, kes oli Böömi hertsogi Soběslav I tütar.

Hermann III on maetud augustiinide kloostrisse Backnangis.
Joseph Mohr

**Joseph Franz Mohr** (11. detsember 1792 Salzburg – 4. detsember 1848 Wagrain) oli Austria katoliku vaimulik. Ta oli jõululaulu Püha öö sõnade autor.

Ta sündis aastal 1792 Salzburgis. Salzburgi katedraali vikaar Johann Nepomuk Hiernle rahalisel toel, kes hindas Mohri muusikalist annet, sai ta käia Salzburgi Akadeemilises Gümnaasiumis ja 1808–1810 Ülem-Austria Kremsmünsteri Stiftsgymnasiumis ning lõpuks alates 1811. aastast Salzburgis teoloogiat õppimas. Ta pühitseti vikaarpiiskop Karl Kajetani poolt 21. augustil 1815 preestriks.

Pärast ordineerimist töötas Mohr esmalt peaaegu poolteist kuud Berchtesgadeni lähedal Ramsaus ja oktoobrist 1815 kuni 1817. aasta suveni Mariapfarris koadjuutorina. Septembrist 1817 kuni septembrini 1819 teenis ta Oberndorfis.
1969. aasta Liibüa riigipööre

**1969. aasta Liibüa riigipööre** (ka **al-Fatehi revolutsioon** või **1. septembri revolutsioon**) toimus 1. septembril 1969 Liibüas. Vabade Unionistlike Ohvitseride liikumine eesotsas kolonel Mu‘ammar al-Qadhdhāfīga kukutas kuningas Idris I.

## Vaata ka
* 1969. aasta Liibüa riigipöördekatse
* 2013. aasta Liibüa riigipöördekatse
* 2014. aasta Liibüa riigipöördekatsed
* Kultuurirevolutsioon (Liibüa)
* 1952. aasta Egiptuse revolutsioon

## Viited
Eve Kruus

**Eve Kruus** (sündinud 20. augustil 1964) on eesti vaimulik, teoloog ja jurist.

## Elulugu
Ta lõpetas 1982. aastal Tallinna 39. Keskkooli ja 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Kruus töötas aastatel 1982–2014 kriminaalmenetlejana miilitsas ja Eesti politseis, sealhulgas Põhja Politseiprefektuuri Põhja politseiosakonnas politseijuhtivinspektorina. 

Aastatel 1991–1999 ning 2006–2007 studeeris Kruus teoloogiat EELK Usuteaduse Instituudis, olles vahepeal praktikal  Tallinna Jaani koguduses ja lõpetas aastal 2007 EELK Usuteaduse Instituudi pastoraalseminari. 

Kruus ordineeriti Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) diakoniks 5. juunil 2005 ning preestriks 5. juunil 2007. 

Aastast 2008 teenib Eve Kruus abiõpetajana (preestrina) Tallinna Jaani kogudust. 
EELK konsistoorium määras Eve Kruusi alates 1. septembrist 2023 üheks aastaks Tallinna Jaani koguduse peaõpetajaks ametist kõrvaldatud Jaan Tammsalu asemele. 8. veebruaril 2024 valis Jaani koguduse nõukogu Eve Kruusi alaliseks peaõpetajaks.

## Välislingid
*Korravalvur ja hingekarjane Eve Kruus, Eesti Kirik, 24. august 2005
Prandi vakus

**Prandi vakus** (ajalooliselt ka **Kardina vakus**) oli vakus kesk- ja varauusaegsel Järvamaal. Orduajal kuulus see Järva foogtkonna ning Rootsi võimuperioodil Paide lossilääni Mäo mõisa koosseisu.

Prandi vakust on esmamainitud ilmselt ajavahemikus 1288–1403 koostatud dokumendis, mis loetleb Järvamaa külasid või vakuseid ja nende sõjalisi kohustusi maaisanda ees. Järva vakused pidid andma nii väljapoole Liivimaad tehtavate sõjakäikude (*equi expeditiales*) kui ka Liivimaa kaitsmiseks (*equi malwye*) kergeratsaväelasi (*plathen*), sõjaratsusid ning voorihobuseid. Prandi (*Cardenaye*) pidi välja panema 3 kergeratsanikku, 15 sõjaratsut ning koos Ramma ja Valgma vakusega kokku 8 voorihobust.

16. sajandi lõpus ja 17. sajandi alguses kuulusid Prandi vakusesse järgmised külad:
*Prandi (*Kardenay*)
*Veskiaru (*Ennefer*)
*Koigi (*Koyke*)
*Ubakalu (*Ubbokall*)
*Sõrandu (*Sernisz*) 
*Sigapusma (*Sigdapus*)
*Valgma (*Walckemes*)
*Nurmsi (*Nurmis*)
*Koivase (*Koeiphas*; alates 1590.–1591. aasta vakuraamatust enam Prandi vakuse külade hulgas loetletud pole)
*Padula (*Paddul*)
*Seinapalu (*Sainapall*)
*Mündi (*Myntenhoff*; ainult 1613. vakuraamatus)

Viimane teadaolev Prandi vakuse vakuraamat koostati 1613. aastal. 1615. aasta Mäo mõisa vakuraamatus ei ole enam vakuseid mainitud, kuigi Prandi vakuse küladest olid selleks ajaks välja läänistatud vaid Prandi ja Veskiaru. 

## Vakuraamatud
Tablis on Prandi vakuse külade suurus adramaades ning veskite ja üksjalgade arv Rootsi võimu ajal koostatud vakuraamatute põhjal:

## Viited
Massif barlong

***Massif barlong*** (prantsuse keeles umbes 'ristsuunaline maht', 'ristsuunaline massiiv') on paikkondlikult romaani arhitektuuris esinev transepti kõrgendus nelitise kohal, mis toetab nelitistorni või kellatorni.

Esineb Basse-Auvergne'i kuuel suurel kirikul Clermont-Ferrandi ümbruse Limagne'i nime all tuntud piirkonnas Prantsusmaal: Puy-de-Dôme'i Saint-Saturninil, Saint-Nectaire'i endisel prioraatkirikul, Notre-Dame d’Orcivalil, Clermont-Ferrandi Notre-Dame-du-Portil ja Issoire'i St-Austremoine'il ja Mozaci kloostrikirikul (viimasel tänapäevaks hävinud). Kõigi nende kirikute eeskujuehitiseks oli eelromaani Clermont-Ferrandi katedraal (tänapäeval gooti ehitis).

*Massif barlong*i laius võrdub reeglina kooriümbriskäigu laiusega.

## Pildid

Issoire-saint-austremoine.jpg|Saint-Austremoine d’Issoire
F09.St-Saturnin.0043.JPG|Saint-Saturnin, Puy-de-Dôme
Notre dame port arrierer 1.jpg|Notre-Dame-du-Port de Clermont-Ferrand
Orcival JPG02.jpg|Notre-Dame d’Orcival
F08.St.-Nectaire.0138.jpg|Saint-Nectaire'i *massif barlong* altvaates


## Viited
Volker Wissing

**Volker Wissing** (sündinud 22. aprillil 1970 Landaus) on Saksamaa poliitik, ta on endine Vaba Demokraatliku Partei liige. Ta oli 8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 Saksamaa transpordi- ja digitaristuminister, alates 6. novembrist 2024 kuni 6. maini 2025 ka justiitsminister. 19. septembrist 2020 kuni 23. aprillini 2022 oli ta Vaba Demokraatliku Partei peasekretär.

Ta sündis 1970. aastal Landaus Rheinland-Pfalzi liidumaal. 1991. aastal lõpetas ta Saarimaa Ülikooli, kus õppis õigusteadust. 1994. aastal lõpetas Freiburgi Ülikooli ja 1997. aastal Münsteri ülikooli.

1998. aastal astus ta Vaba Demokraatliku Partei koosseisu, aastatel 2004–2013 oli ta Bundestagi liige. 2011. aastal juhtis ta Vaba Demokraatliku Partei (FDP) maabürood Rheinland-Pfalzis, 2013. aastal astus partei eestseisusse. 18. mail 2016 määrati ta Rheinland-Pfalzi liidumaa majandus-, transpordi-, põllumajandus- ja viinamarjakasvatuse ministriks ning Rheinland-Pfalzi liidumaa esimeseks asepeaministriks. 19. septembril 2020 valiti ta FDP peasekretäriks.

2021. aasta Saksamaa parlamendivalimiste tulemusena naasis ta Bundestagi. Ta osales koalitsiooniläbirääkimistel valitsuse moodustamisel Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei ja erakonnaga Liit 90/Rohelised.

8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 oli ta Saksamaa transpordi- ja digitaristuminister. Kui kantsler Scholz ta parteikaaslase, rahandusminister Christian Lindneri ametist vabastas, siis erinevalt justiitsminister Marco Buschmannist ja haridusminister Bettina Stark-Watzingerist otsustas ta jääda valitsuse koosseisu edasi ja lahkus FDPst, jätkates sõltumatu poliitikuna. 7. novembrist 2024 kuni 6. maini 2025 oli ta ka justiitsminister.

## Viited
Lõuna-Venemaa

**Lõuna-Venemaa** (vene keeles *Юг России*) on kõnekeelne väljend kirjeldamaks Venemaa Euroopa-osa kõige lõunapoolsemaid alasid, mis asuvad enamasti Lõuna föderaalringkonnas või Põhja-Kaukaasia föderaalringkonnas. Neid alasid, mille kultuuri on oma jälje jätnud bütsantsi ja vähemal määral pärsia mõjutused, on idaslaavi hõimud asustanud alates 3. sajandist. Teise aastatuhande alguses rajasid Volga ja Doni vahelisele alale oma riigid tatarlased. Pärast mongolite sissetungi hakkas sealsetel aladel levima islam.
Rákospalota

**Rákospalota** on Ungari pealinna Budapesti naabruskond. Koos Pest-újhely ja Új-palotaga moodustavad need XV. linnaringkonna.

## Viited

## Välislingid
Vananemine

**Vananemine** on kogum nähtusi, mis kaasnevad eakamaks (e vanemaks) saamisega.

Vananemisnähtusi uurib gerontoloogia.

## Vaata ka
*bioloogiline vananemine
*geriaatria

## Välislingid
VIkitsitaadid: vananemine
Alexandros (Bütsantsi keiser)

**Alexandros Porphyrogenitus** (kreeka keeles: Αλέξανδρος (*Alexandros);* u 870  – 6. juuni 913) oli Bütsantsi keiser aastatel 912–913.

## Valitsemine
Leo VI surma järel oli troonile kaks pretendenti: lahkunud keisri alaealine poeg Konstantinos ja Leo noorem vend Alexandros. Olles Leo ametlikuks kaasvalitsejaks, pühendus Alexandros vaid pidutsemisele ja jahipidamisele. Pärast venna ootamatut surma aga tekkis tal idee sandistada vennapoeg ja haarata võim täielikult enese kätesse. Õukondlastel õnnestus suure vaevaga veenda teda loobuma sellest plaanist. Kuid ühe sammu võttis Alexandros ikkagi ette – ta tõi patriarhi ametisse tagasi Nikolaos Müstiku. Vahepealne patriarh aga peksti lihtsalt läbi. Kättemaksust ei pääsenud ka kirikupea eesel. Vaene loom aeti välja, kaelas silt hoiatusega: "Kes seda eeslit toidab ja joodab, sellest saab keisri ja patriarhi vaenlane. Süü tõestamisel saab ta karistatud ning linnast välja saadetud."

Kavandatud plaani tagasilükkamine Alexandrost eriti ei heidutanud ning ta jätkas pidutsemist, jahil käimist või aja veetmist kallimaga, kellega ta hakkas kokku elama pärast oma seadusliku naise minemakihutamist. Nõndamoodi Alexandros valitseski ühe aasta ja kakskümmend kaks päeva, kuni ta 913. aasta 6. juunil suri. Väidetavalt olevat ta läinud palli mängima ja tulnud tagasi üleni verisena. Mis aga oli selle põhjuseks, on teadmata. Enne surma kutsus ta enese juurde Nikolaose ja usaldas tema hoolde Konstantinose. Kuigi Alexandros valitses vaid lühikest aega ega tegelnud praktiliselt üldse riigiasjadega, suutis ta rikkuda rahumeelsed suhted äsja ristiusu vastu võtnud Bulgaariaga.

Alexandrose roll ajaloos on niivõrd olematu, et tavaliselt ei leiagi tema nime Bütsantsi keisrite loetelust.

## Vaata ka
* Basileios I
* Zoe Karbanopsina
* Konstantinos VII
* Romanos I
* Makedoonia dünastia
* Bütsants
* Bütsantsi ajalugu
* Bütsantsi keisrite loend

## Viited
Mimoň

**Mimoň** (saksa keeles *Niemes*) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Česká Lípa ringkonnas. Mimoň asub Česká Lípast umbes 13 km idas ja Liberecist ligikaudu 26 km lääneedelas.

Linna läbib Libereci – Česká Lípa raudteeliin.

Asulat on esmamainitud 1352. aastal, linnana 1505. aastal.

## Viited
Canned Heat

**Canned Heat** on ameerika bluusi- ja rokkansambel, mis asutati Los Angeleses 1965. aastal. Bänd on andnud suure panuse bluusmuusika ja selle originaalartistide populariseerimisse. Bändi asutasid bluusientusiastid Alan Wilson ja Bob Hite, kes võtsid nime Tommy Johnsoni 1928. aasta laulust "Canned Heat Blues", mis räägib alkohoolikust, kes oli meeleheitlikult hakanud jooma denaturaliseeritud (tehnilist) piiritust "Sternot", mida selles kultuuriruumis üldiselt nimetati Canned Heatiks (algne 1914. aasta tootenimi oli Sterno Canned Heat). 

Pärast esinemist Monterey ja Woodstocki festivalidel 1960. aastate lõpus saavutas bänd ülemaailmse kuulsuse koosseisuga: Bob Hite (vokaal), Alan Wilson (kitarr, suupill ja vokaal), Henry Vestine ja hiljem Harvey Mandel (soolokitarr), Larry Taylor (bass) ja Adolfo de la Parra (löökriistad).

Canned Heati muusika ja suhtumine leidis oma sihtrühma ning tegi bändist ühe hipiajastu populaarseima bändi. Canned Heat esines enamikul suurematel muusikaüritustel 1960. aastate lõpus, esitades bluusiklassikat koos omaloominguga ja mängides kontsertidel aeg-ajalt pikki "psühhedeelseid" soolosid. Kaks nende lugu – "Going Up the Country" ja "On the Road Again" – said rahvusvahelisteks hittideks. "Going Up the Country" oli 1927. aastal salvestatud Henry Thomase loo "Bull Doze Blues" uusversioon. "On the Road Again" oli uusversioon 1953. aasta samanimelisest Floyd Jonesi laulust, mis väidetavalt põhineb 1928. aastal salvestatud Tommy Johnsoni laulul "Big Road Blues".

1970. aastate algusest peale toimus Canned Heatis arvukalt koosseisumuudatusi. Alates 1990. ja 2000. aastatest ning pärast Larry Taylori surma 2019. aastal on Adolfo de la Parra olnud ainus algliige bändi 1960. aastate koosseisust. Ta kirjutas ansambli ajaloost raamatu "Living the Blues". Tuntud kitarristidest mängisid hilisemates koosseisudes näiteks Harvey Mandel, Walter Trout ja Junior Watson.
Letohrad

**Letohrad** (kuni 1950. aastani **Kyšperk**, saksa keeles *Geiersberg*) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Ústí nad Orlicí ringkonnas. Letohrad asub Poola piirist ligi 13 km kaugusel, Ústí nad Orlicíst 10 km kirdes ja Pardubicest ligikaudu 52 km idas.

Letohrad paikneb merepinnast 364 meetri kõrgusel.

Kyšperki lossi on esmamainitud 1308. aastal, loss on rajatud 13. sajandil. Kyšperki linna on esmamainitud 1513. aastal.

Letohradi vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Radoje Domanović

**Radoje Domanović** (serbia kirillitsas *Радоје Домановић*; 16. veebruar 1873 – 17. august 1908) oli Serbia kirjanik, ajakirjanik ja õpetaja, kes on tuntud eeskätt satiiriliste novellide poolest.

## Elu
Radoje Domanović sündis Kesk-Serbias Ovsište külas kohaliku õpetaja ja ettevõtja Miloš Domanovići ja Persida Cukići, esimese ja teise Serbia ülestõusu ühe väejuhi Pavle Cukići järeltulija pojana. Lapsepõlve veetis ta Kragujevaci lähedal Jarušice külas, kus käis algkoolis. Ta lõpetas keskkooli Kragujevacis, seejärel õppis Belgradi ülikooli filosoofiateaduskonnas serbia keelt ja ajalugu.

1895. aastal sai Domanovićist õpetaja Pirotis Lõuna-Serbias, piirkonnas, mis oli alles hiljuti Osmanite impeeriumist vabastatud. Pirotis tutvus ta õpetaja ja aktivisti Jaša Prodanovićiga (1867–1948), kes aitas kujundada tema poliitilisi vaateid. Seal tutvus ta ka Sremski Karlovci vaese kooliõpetaja Natalija Raketićiga (1875–1939), kellega ta hiljem abiellus. See naine toetas Domanovići kogu tema lühikese ja rahutu elu jooksul ning nad said kolm last.

Pärast opositsioonilisse Rahvaradikaalsesse Parteisse astumist sattus ta konflikti Obrenovićite dünastia režiimiga ning ta viidi 1895. aasta lõpuks üle Vranjesse ja seejärel 1896. aastal uuesti Leskovaci. Domanovići kirjanikukarjäär algas siis, kui ta töötas õpetajana. Tema esimene realistlik novell ilmus 1895. aastal. Pärast esimest avalikku esinemist valitsuse vastu 1898. aastal vabastati nii tema kui ta naine riigiteenistusest ning Domanović kolis koos perega Belgradi.

Belgradis alustas ta koostööd kirjanikega nädalalehes Täht ja opositsioonilises poliitilises ajalehes Kaja. Sel ajal hakkas ta kirjutama ja avaldama oma esimesi satiirilisi lugusid, nagu “Deemon” ja “Kirgede kaotamine”. Radoje kuulsus tõusis tema kuulsaimate lugude “Juht” (1901) ja “Stradija” (1902) avaldamisega, milles ta ründas avalikult režiimi silmakirjalikkust ja eksitusi.

Pärast riigipööret, mis lõpetas Aleksandar Obrenovići valitsemisaja 1903. aastal, sai Domanović populaarsuse tipul haridusministeeriumis kirjatundja ametikoha ning uus valitsus lubas tal minna Saksamaale üheks aastaks spetsialiseerumiseks, mille ta veetis Münchenis. Tagasi Serbias tundis Radoje pettumust, et ühiskonnas pole tegelikke muutusi. Ta alustas oma poliitilist nädalapäevikut Stradija, milles kritiseeris jätkuvalt uue demokraatia nõrkusi, kuid tema kirjutistel polnud enam seda jõudu ja inspiratsiooni, mis varem oli.

Radoje Domanović suri 17. augustil 1908 pool tundi pärast südaööd 35-aastaselt pärast pikka võitlust kroonilise kopsupõletiku ja tuberkuloosiga. Ta maeti Belgradi uuele kalmistule. Tema ülejäänud avaldamata teosed läksid kaduma Esimese maailmasõja ajal.

## Valik teoseid
* "Deemon", 1898
* "Hariliku Serbia härja arutluskäik", 1902
* "Juht", 1901
* "Kaasaegne ülestõus", 1902
* "Kirgede kaotamine", 1898
* "Märgistus", 1899
* "Prints Marko teist korda serblaste seas", 1901
* "Stradija", 1902
* "Surnumeri", 1902

## Viited

## Välislingid

* Radoje Domanovići tervikteosed
Johann Heinrich Füssli

**Johann Heinrich Füssli** (7. veebruar 1741 – 17. aprill 1825) oli Šveitsi maalikunstnik, joonistaja ja kunstikirjanik, kes elas suure osa oma elust Suurbritannias. Paljud tema teosed, näiteks "Košmaar", käsitlevad üleloomulikkuse teemasid. 

Ta maalis teoseid John Boydelli Shakespeare'i galeriisse ja lõi oma "Miltoni galerii". Ta oli Kuninglikus Akadeemias maaliprofessor. Tema stiilil oli märkimisväärne mõju paljudele noorematele Briti kunstnikele, sealhulgas William Blakele.

## Elukäik
Fuseli sündis Šveitsis Zürichis pere 18 lapsest teisena. Tema isa oli portreede ja maastike maalija Johann Caspar Füssli. Isa tahtis, et Heinrichist saaks vaimulik, ja ta saatis poja Zürichi Caroline'i kolledžisse. Seal sõbrunes ta koolikaaslaslase Johann Caspar Lavateriga. 

## Teosed

Johann_Heinrich_Füssli_011.jpg|"Thor võitlemas Midgardi maoga", 1790
FuseliArtistMovedtoDespair.jpg|"Kunstnik meeleheitel antiikkildude suurejoonelisusest", 1778–1779
Zentralbibliothek Zürich - Portät von Anna Magdalena Schweizer geb Hess im Alter von 27 Jahren - 000003019.jpg|"Anna Magdalena Schweizer", 1779
Johann Heinrich Füssli 012.jpg|"Kunstnik vestlemas Johann Jakob Bodmeriga", 1778–1781
Johann Heinrich Füssli 064.jpg|"Achilleuse surm", 1780
The two murderers of the Duke of Clarence.jpg|"Kaks Clarence'i hertsogi mõrvarit", 1780–1782
Henry Fuseli - Titania and Bottom - Google Art Project.jpg|"Titania ja põhi", u 1790
HEINRICH FÜSSLI - Falstaff en la cesta (Kunsthaus, Zúrich, 1792).jpg|"Falstaff pesukorvis", 1792
Johann Heinrich Füssli 028.jpg|"Eeva loomine" Miltoni "Kadunud paradiisist", 1793
Johann Heinrich Füssli 032.jpg|"Pandareuse tütred", u 1795
Johann Heinrich Füssli 054.jpg|"Odysseus Scylla ja Charybdise ees", 1794–1796
Lapland witches.jpg|"Öönõid Lapi nõidadele külla sõitmas", 1796
Ariel (Fuseli, c.1800-1810).jpg|"Ariel", u 1800–1810
Johann Heinrich Füssli 047.jpg|"Kriemhild ja Gunther", 1807
Johann Heinrich Füssli - Lady Macbeth with the Daggers - WGA8338.jpg|"Lady Macbeth", 1810–1812


## Viited
Risto (laev)

**Risto** (pardatähis P02) oli Eesti mereväe Patrol 18 WP-klassi (Roland-klassi) patrullkaater.

## Ajalugu
Kaater veesati koos sõsaralusega Roland 10. detsembril 2020. aastal Nasval. EML Risto ristiemaks sai Hiiumaa kodutütar Meribell Rüütel.

Kaater oli pärast katsetusi ja relvastamist kasutusvalmis 2021. aasta kevadeks.

02.05.2024 Anti kaater koos oma sõsarlaevaga üle Ukrainale.

## Vaata ka
* Roland-klass

## Viited

## Välislingid
* RKIK
Kikujukeelne Vikipeedia

**Kikujukeelne Vikipeedia** (kikuju keeles *Wikipedia*) on Vikipeedia kikujukeelne versioon.

Kikujukeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal.

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.

## Viited

## Välislingid
*Kikujukeelne Vikipeedia
École nationale des chartes

**École nationale des chartes** on Prantsuse *grande école* ja *Université PSL*-i kolledž, mis on spetsialiseerunud ajalooteadustele. See asutati 1821. aastal. 

Võistlevate eksamitega värvatud ja riigiteenistuja praktikandi staatuses olevad üliõpilased saavad pärast lõputöö valmimist arhivaari-paleograafi kvalifikatsiooni. Tavaliselt teevad nad karjääri kultuuripärandi kuraatoritena arhiivides ja visuaalvaldkondades, raamatukogude kuraatoritena või humanitaar- ja sotsiaalteaduste õppejõudude ja teadlastena. 2005. aastal võeti koolis kasutusele ka magistrikraadid, kuhu värvati üliõpilasi taotlusportfelli alusel, ning 2011. aastal doktorikraadid.

## Kuulsad professorid
* Outi Merisalo, soome keeleteadlane, romanist ja klassikaline filoloog

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Liidutehas

**Liidutehas** (ka nn „numbritehas“) oli nõukogude võimu ajal toiminud liidulise alluvusega tootmisüksus.

## Eesti alal toiminud liidutehased
* Dvigatel
* Pöögelmanni elektrotehnikakoondis
* Tartu Aparaaditehas
* /.../

## Viited

## Välislingid
* Tõnis Erilaid. Kuidas liidutehaste direktorid kinga said. *[[Õhtuleht]]*,  21. august 2013
Dobruška

**Dobruška** (saksa keeles *Gutenfeld*) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Rychnov nad Kněžnou ringkonnas. Dobruška asub Poola piirist 12 km kaugusel, Rychnov nad Kněžnoust 16 km põhjaloodes ja Hradec Královést ligikaudu 25 km idakirdes.

Asulat on esmamainitud 1320. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Dobruška 1364. aastal. Linn majanduslik tähtsus hakkas suurenema alates 15. sajandi teisest poolest. Kolmekümneaastases sõjas sai Dobruška tugevasti kannatada. 18. ja 19. sajandi vahetusel sai Dobruškast üks rahvusliku taassünni piirkondlikke keskusi. 1806. ja 1866. aastal laastasid linna suured tulekahjud. 19. sajandi teisel poolel hakkas linnas arenema tööstus, eelkõige tekstiilitööstus. Raudteeühenduse sai Dobruška 1908. aastal.

Dobruška vanalinn on alates 2003. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Toomhospidal

Tallinna **Toomhospidal**  (rootsi k *Doms Fattighuus*) oli Rootsi kuninganna Kristiina käsul rajatud ja  aastatel 1652–1710 Kassisaba piirkonnas tegutsenud hoolekandeasutus.

Toomhospidal asus Tallinna tänapäeva Adamsoni 14 ja Eha tänava  8 nurgal. Asutus oli vaeste haigla, kus haigeid ravis Toompea lossi ja Tallinna garnisoni velsker,  Toomhospidal oli Toompea haldusalas ja rahastati Toompeale kuuluva Mõigu mõisa sissetulekutest. 1705. aastal muudeti Toomhospidal ajutiselt Tallinna garnisoni haiglaks.

Põhjasõja järel maha põletatud Toomhospidal, taastati samal kohal Toomkiriku  koguduse hooldatud vaestemajana. Tänapäeva Eha tänav tänavat on nimetatud saksa keeles ka nimega *Armentrasse* (Vaeste tänav) selle ja praeguse Adamsoni tänava nurgal (Nikitini tänav 14) paiknenud Tallinna Toompea koguduse Toomkoguduse vaestemaja järgi.

Kui Kaarli kiriku kalmistu Tõnismäel suleti Eestimaa kuberneri korraldusega 2. novembrist 1748. aastal, õnnistas pastor Johann Georg Tiedeböhl sisse  1748. aastal, Toomhospidali taga  uue kalmistu.  Toomkoguduse uut kalmistut hakati nimetama eeslinna uueks kirikuaiaks või uueks Kaarli kiriku (surnu)aiaks. 

## Viited
India keiser

**India keiser** ja **India keisrinna** (inglise keeles *Emperor of India* ja *Empress of India*, hindi keeles *क़ैसर-इ-हिन्द*, urdu keeles *قیصرِ ہند*) oli tiitel, mida Briti monarhid kasutasid 1. maist 1876 (koos 1876. aasta kuninglike tiitlite seadusega) kuni 22. juunini 1948, tähistamaks nende valitsemist Briti India üle keiserlike riigipeadena. Keisri või keisrinna kujutist kasutati Briti autoriteedi tähistamiseks – nende profiile näiteks valuutal, valitsushoonetes, raudteejaamades, kohtutes, kujudel jne. "God Save the King" (või alternatiivina "God Save the Queen") oli Briti India endine hümn. India kindralkubernerid, vürstid, kubernerid ja volinikud andsid keisrile või keisrinnale ja nende seadusjärgsetele järglastele truudusevande sellistel sündmustel nagu keiserlikud durbarid.

Tiitel kaotati 1947. aasta India iseseisvusseaduse alusel kui George VI tegi kuningliku teadaande, et sõnad India keiser jäetakse tema tiitlitest ja stiilist välja. See juhtus peaaegu aasta pärast seda, kui temast sai India ja Pakistani dominioonide kuningas. Vastavad monarhiad kaotati India Vabariigi loomisel 1950. aastal ja Pakistani Islamivabariigi loomisel 1956. aastal.

## Tiitli kandjad
*Victoria
*Edward VII ja Alexandra
*George V ja Mary
*Edward VIII
*George VI ja Elizabeth Bowes-Lyon

## Vaata ka
*Briti India

## Välislingid
Maailmameistrivõistlused Rubiku kuubiku lahendamises

**Maailmameistrivõistlused Rubiku kuubiku lahendamises** ehk **WCA World Championship** on kiirkuubimise maailmameistrivõistlused, mida korraldab Maailma Kuubikuassotsiatsioon ehk World Cube Association.

Esimesed meistrivõistlused kuubiku kokkupanekus korraldas Guinnessi rekordite raamat Münchenis 13. märtsil 1981. Võitja aeg oli 38 sekundit. Maailmameistrivõistlused peeti 5. juunil 1982 Budapestis ja seal oli võitja aeg juba 22,95 sekundit. Taas jõuti võistluste korraldamiseni 2002. aastal ning 2003 peeti Torontos järgmised maailmameistrivõistlused. Seejärel on MM-id toimunud Floridas (2005), Budapestis (2007), Düsseldorfis (2009), Bangkokis (2011), Las Vegases (2013), São Paulos (2015), Pariisis (2017) ja Melbourne'is (2019). 2021. aasta MM Hollandis tühistati koroonapandeemia tõttu ning järgmised maailmameistrivõistlused leidsid aset Soulis 2023. aastal.

## Statistika




## Eestlased maailmameistrivõistlustel
Eestlastest on maailmameistrivõistlustel osalenud Anti Ingel (2009, 2011, 2013, 2015 ja 2017), Alfred Saidlo (2017), Andreas Pung (2017), Jan Erik Soosaar (2017), Kaur Tuule (2023) ja Oliver Pällo (2023). Seejuures saavutas Anti Ingel 2015. aastal vähimate käikudega lahendamises 21. koha, Kaur Tuule 2023. aastal Rubiku kuubiku lahendamises 25. koha (keskmise ajaga 6,81 sekundit) ja Oliver Pällo samal aastal clocki lahendamises 21. koha (keskmise ajaga 6,00 sekundit).

## Viited
Bush Tower

**Bush Tower** on Midtown Manhattanil asuv 30-korruseline (132 m) kontoripindadega pilvelõhkuja. Uusgooti stiilis ehitis valmis aastatel 1916–1918.

## Välislingid
Blatná

**Blatná** (saksa keeles *Blatna*) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Strakonice ringkonnas. Blatná asub Strakonicest 18 km põhjas ja České Budějovicest ligikaudu 65 km loodes.

Blatná paikneb merepinnast 440 meetri kõrgusel.

Mačkovi küla moodustab enklaavi, mis on ümbritsetud Blatná linna territooriumiga.

Blatná vanalinn koos Blatná lossi ja maastikupargiga on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Liibüa Kuningriik

**Liibüa Kuningriik** (araabia keeles المملكة الليبية‎, *Al-Mamlakah Al-Lībiyya*, itaalia keeles *Regno di Libia*, berberi keeltes ⵜⴰⴳⵍⴷⵉⵜ ⵏ ⵍⵉⴱⵢⴰ; aastani 1963 **Liibüa Ühendkuningriik**) oli riik, mis rajati Liibüa iseseisvumisega 24. detsembril 1951. Liibüa Kuningriik lõppes, kui Mu‘ammar al-Qadhdhāfī juhitud riigipöörde käigus kukutati kuningas Idris I. Liibüa Kuningriigi asemele rajati Liibüa Araabia Vabariik.

## Vaata ka
* Araabia Vabariikide Föderatsioon
* Liibüa valitsusjuhtide loend

## Välislingid
*Kingdom of Libya's constitution
*Libya at worldstatesmen.org.
*Birth of a nation
*Independent Libya
McGraw-Hill Building

**McGraw-Hill Building** on Midtown Manhattanil asuv 33-korruseline (148 m) kontoripindadega pilvelõhkuja. *[[Art moderne]]* stiilis ehitis valmis aastail 1930–1931. Aadressil 330 West 42nd Street asuva kõrghoone mälestisväärtus on igati kaitstud.

## Välislingid
Boston (ansambel)

**Boston** on 1975. aastal Bostonis loodud USA rokkansambel. Nende albumeid on müüdud üle 75 miljoni, sealhulgas USAs üle 31 miljoni.

Ansambli 1976. aastal ilmunud debüütalbum Boston tõusis müüduimaks popmuusika debüütalbumiks. Seda müüdi üle 17 miljoni eksemplari ja sai teemantplaadiks. Albumi lugu "More Than a Feeling" tõusis Billboard Hot 100 edetabelis 5. kohale.

## Algkoosseis
* Tom Scholz, kitarr, basskitarr, klahvpillid
* Brad Delp, laul
* Barry Goudreau, kitarr
* Fran Sheehan, basskitarr
* Sib Hashian, trummid

## Albumid
* Boston (1976)
* Don't Look Back (1978)
* Third Stage (1986)
* Walk On (1994)
* Greatest Hits (1997, kogumik)
* Corporate America (2002)
* Life, Love & Hope (2013)
Steffi Lemke

**Steffi Lemke** (sündinud 19. jaanuaril 1968 Dessaus) on Saksamaa poliitik, erakonna Liit 90/Rohelised liige. Ta oli 8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 Saksamaa keskkonna-, looduskaitse-, tuumaohutuse ja tarbijakaitseminister.

Ta sündis 1968. aastal Dessaus. 1984. aastal lõpetas ta Dessaus polütehnilise keskkooli ning 1986. aastal sai loomakasvatustehniku ​​kutsekvalifikatsiooni. 

Kuni 1988. aastani töötas ta postiljonina ning õppis õhtukoolis ja mainekas Dessau gümnaasiumis: Philanthropinumis. 1993. aastal lõpetas ta Berliini Humboldti Ülikooli, kus õppis põllumajandusteadusi. Lõpetas ülikooli 1993. aastal põllumajandusinsenerina, spetsialiseerudes loomakasvatusele.

1989. aastal oli ta üks roheliste partei asutajatest Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Aastatel 1993–1994 oli ta Saksi-Anhalti liidumaa Roheliste eestseisja.

Aastatel 1994–2002 oli ta Bundestagi liige. Aastatel 2002–2013 oli ta erakonna Liit 90/Rohelised peasekretär.

2001. aastal kuulus ta Bundestagis nende kaheksa “rohelisi” esindava liikme hulka (erakond kuulus siis valitsevasse puna-rohelise koalitsiooni), kes valitsuse poliitikale vastandudes keeldus hääletamast Saksa sõjaväekontingendi Afganistani saatmise poolt. Neil päevil postitas ta oma veebilehele Kurt Tucholsky tsitaadi: "Jubel über militärische Schauspiele ist eine Reklame für den nächsten Krieg" ("Sõjalise vaatemängu põnevus on järgmise sõja reklaam").

2013. aastal naasis ta Bundestagi, juhtis fraktsiooni sekretariaati ja vahendas ajakirjandusele keskkonnakaitsealast tööd.

8. detsembrist 2021 kuni 6. maini 2025 oli ta Saksamaa keskkonna-, looduskaitse-, tuumaohutuse ja tarbijakaitseminister.

## Isiklikku
Perekonnaseisult on ta lahutatud. Ta on poja ema.
Toursi Gregorius

**Toursi Gregorius** ehk **Gregorius Toursist** (sündis 30. novembril umbes 538 Auvergne'is, suri 17. novembril 594 Toursis) oli gallorooma ajaloolane, hagiograaf ja Toursi piiskop, roomlaste Galliaks nimetatud piirkonna esivaimulik. Sündis Georgius Florentiuse nime all, hiljem kasutas nime Gregorius oma emapoolse vaarisa auks. Tema kirjutised on tähtsaim kaasaegne allikas Merovingide-aegse ajaloo kohta. 

Toursi Gregoriust austatakse pühakuna, tema mälestuspäev on 17. novembril.

Gregoriuse "Kümme ajalooraamatut" (*Decem Libri Historiarum*) on Eestis käivitatud klassikalise ilukirjanduse tõlkeprogrammi Hieronymus soovitusnimekirjas.

## Teosed
Gregoriuse tähtsaim teos oli "Decem Libri Historiarum", mis on rohkem tuntud sellele hilisemate ajaloolaste pandud nime "Historia Francorum" all, kuid ta kirjutas ka hagiograafilisi teoseid pühakute imetegudest, sealhulgas neli raamatut Toursi püha Martinuse imedest. 6. sajandil oli püha Martini haud tähtis palverännukoht ja Gregoriuse kirjutised aitasid suuresti kaasa selle kultuse kujunemisele.
### ''Decem Libri Historiarum''
* I – pärast autori tutvustust algab maailma loomisest, Gallia kristlikust ajaloost ja lõpeb püha Martini surmaga 397. aastal.
* II – 497–511
* III – 511–548
* IV – 548–575
* V – 575–581
* VI – 581–584
* VII – 584
* VIII – 585
* IX – 586v587
* X – 587–591

### Hagiograafilised teosed
* "Libri octo miraculorum" – kaheksa raamatut, valdavalt Gallia pühakutest:
** "Liber in gloria martyrum" – märtrite auks
** "Liber de passione et virtutibus sancti Iuliani martyris" – Brioude märtri Julianuse kannatustest ja voorustest
** "Libri IV de virtutibus sancti Martini" – neli raamatut püha Martini imedest
** "Liber vitae patrum" – kakskümmend elulookirjeldust Clermonti ja Toursi ümbruskonna pühakutest
** "Liber in gloria confessorum" – usutunnistajate auks
* "Liber de miraculis beati Andreae apostoli" – püha apostli Andrease imedest
* "Passio sanctorum septem dormientium apud Ephesum" – ladinakeelne kokkuvõte idamaise päritoluga legendist Efesose seitsme magava noormehe kohta
* "De cursibus ecclesiasticis" või "De cursu stellarum ratio" – juhtnöörid tähistaeva jälgimiseks palveaegade kindlakstegemiseks
* "In psalterii tractatum commentarius" – Psalmide kommentaar, säilinud vaid osliselt

## Viited

## Välislingid
* Allikad ja ladinakeelsed täistekstid Vikitekstides
* Gregory of Tours. - British Library
* St. Gregory of Tours. - britannica.com
* St. Gregory of Tours. - Catholic Encyclopedia
Jouarre'i klooster

**Jouarre'i klooster** (*Abbaye Notre-Dame de Jouarre*) on 7. sajandist pärinev benediktlaste klooster Jouarre'is Seine-et-Marne'i departemangus Prantsusmaal. Tähelepanuväärseim osa sellest on kaks eelromaani krüpti. Alates 1840. aastast on ehitis mälestisena katse all.

## Ajaloost
Pärimuse järgi õnnistas iiri munk Columbanus Luxeuil'st umbes aastal 610 kohalikku isandat Authaire'i; üks tolle poegadest asutas 630. aastal Jouarre'i kloostri. Algselt oli Jouarre segaklooster, kus mungad ja nunnad elasid eraldi hoonetes. Kui Karl Suur kiitis heaks benediktlaste reegli (*Regula Benedicti*), võttis selle omaks ka Jouarre'i klooster. Kloostri 7. sajandist pärinevasse krüpti on maetud kloostri asutajate põrmud, algselt seisis krüpti kohal puust matusesaal. Pärast viikingite rüüsteretke purustatud klooster ehitati uuesti üles 10. sajandil. 11. sajandil ehitati Karl Suure ajast pärit kirikuhoonele juurde torn, mida kasutati ka vahitornina. Klooster rüüstati ja põles Saja-aastase sõja ajal ja asustati ning taastati uuesti alles 1433. aastal.

18. sajandil klooster õitses, Prantsuse revolutsiooni ajal 1790 läksid hooned riigi omandisse ja neid kasutati kivimurruna. Ristikäik ja kapiitlisaal lõhuti. 1821. aastal osteti osa hooneid tagasi ja taotleti kloostri taastamist. Kirik taastati 1863. aastal.

2017. aastal oli kloostris 30 nunna.

## Arhitektuur
Jouarre'i kloostri Merovingide-aegsed krüptid on ühed vanimad Euroopas ja neis leiduvad hästi säilinud reljeefidega kaunistatud sarkofaagid on tolleaegse dekoratiivkunsti säravad näited. Krüptide võlvlage toetavad kaks rida gallorooma sambaid, mida kroonivad heledast marmorist kapiteelid, mis on kujult antiikorderite kapiteelide jäljendused või vabad tuletised antiiksetest vormidest. Nende kõrval esineb ka primitiivsema vormikõnega kaunistusi.

Kirik on uusromaani stiilis, ehitatud 19. sajandil, 11. sajandist pärinev romaani torn on kunagise kiriku sissepääsu kohal. Enamik tänapäeval kasutusel olevaid kloostrihooneid pärineb 18. sajandist.

## Pildid

Jouarre crypte Saint-Ebrégésile.jpg|Niššhaud Jouarre'i Saint-Ebrégésile'i krüptis
Jouarre Crypte Saint Paul110251.JPG|Saint-Pauli krüpti sambad
Jouarre Crypte Saint Paul110247.JPG|Kapiteel krüptis
Jouarre Crypte Saint Paul110249.JPG|Poolsamba raiddetail Saint-Ebrégésile'i krüptis
Gravure sarcophage crypte Jouarre VIIème siècle.jpg|Püha Agilberti sarkofaagi otsareljeef
Mur mérovingien crypte Saint-Paul Jouarre.jpg|Karolingide-aegne seinadekoor


## Viited

## Välislingid
* Virtuaaltuur krüptides