open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juudi autonoomse oblasti vapp

**Juudi autonoomse oblasti vapp** on Venemaa haldusüksuse Juudi autonoomse oblasti vapp.

Vapil on kujutatud kuldset ussuuri tiigrit.

Vapi laiuse ja kõrguse suhe on 8:9.
Leningradi oblasti vapp

**Leningradi oblasti vapp** on Venemaa Leningradi oblasti ametlik vapp. See võeti kasutusele 9. detsembril 1997. 

Leningradi oblasti vappi on kujutatud ka Leningradi oblasti lipul.
Leningradi oblasti lipp

**Leningradi oblasti lipp** on Venemaa haldusüksuse Leningradi oblasti lipp.

Ametlikult võeti lipp kasutusele 9. detsembril 1997.

### Lipu kirjeldus
Leningradi oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mille ülemine osa on valge ning selle keskel on Leningradi oblasti vapp. Vapi laius on 2/9 lipu pikkusest. Lipu alaosas on sinine (ülemine) ja punane (alumine) laineline laid, mis on eraldatud kitsa valge lainelise joonega, lained on teravatipulised. Valge välja laius on 2/3 ning valge kitsa triibu laius 1/60 lipu laiusest.

Eripäraks on see, et lipu küljed ei ühti teineteisega, vaid on teineteise peegelpildid.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused
Lipuvärvid pärinevad Venemaa lipult ning tähistavad ustavust ja kuulumist Venemaa Föderatsiooni. Lained lipul näitavad, et Leningradi oblast asub Läänemere Soome lahe ääres.

## Vaata ka
* Leningradi oblasti vapp

## Välislingid
*Leningradi oblasti lipu ja vapi seadus oblasti ametlikul kodulehel (*vene keeles*)
*Riiklik sümboolika: Leningradi oblast (*vene keeles*)
Primorje krai lipp

**Primorje krai lipp** on Venemaa haldusüksuse Primorje krai lipp.  

Lipp on ametlikult kinnitatud 22. veebruaril 1995.

### Lipu kirjeldus
Primorje krai lipuks on ristkülikukujuline kangas, mida poolitab mööda diagonaali vardapoolsest alanurgast tõusev valge vööt. Ülemine vardapoolne kolmnurk on punane, alumine kolmnurk on lasuursinine. Ülemises vardapoolses nurgas on kõndiva amuuri tiigri kujutis.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused
Lipuvärvid langevad kokku Venemaa lipu värvidega, sümboliseerides Primorje krai ja Venemaa ühtsust. Veel viitavad lipuvärvid Primorje krai ajaloole ja mereäärsele asukohale.

## Vaata ka
*Primorje krai vapp

## Välislingid
*Primorje krai lipp Primorje krai ametlikul kodulehel *(vene keeles)*
*Primorje krai lipp - Geraldika.ru *(vene keeles)*
*Riiklik sümboolika: Primorje krai - Vladivostok *(vene keeles)*
Primorje krai vapp

**Primorje krai vapp** on Venemaa Primorje krai sümbol. Vapp on kinnitatud 22. veebruaril 1995.

Vapil on kujutatud kuldset ussuuri tiigrit.

## Vaata ka
* Primorje krai lipp
Krasnojarski krai vapp

**Krasnojarski krai vapp** on alates 12. veebruarist 1999 Krasnojarski krai sümboliks.

## Vaata ka
* Krasnojarski krai lipp

## Välislingid
* Krasnojarski krai vapp võrgukohas geraldika.ru (vene)
Krasnojarski krai lipp

**Krasnojarski krai lipp** on Venemaa haldusüksuse Krasnojarski krai lipp.

Lipp võeti kasutusele 27. märtsil 2000.

### Lipu kirjeldus
Krasnojarski krai lipuks on ristkülikukujuline punane kangas, mille keskel on Krasnojarski krai vapp. Vapi kõrgus on 2/5 lipu kõrgusest. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused

## Vaata ka
* Krasnojarski krai vapp

## Välislingid
*Krasnojarski krai lipp Krasnojarski krai kodulehel *(vene keeles)*
*Riiklik sümboolika: Krasnojarski krai - Krasnojarsk *(vene keeles)*
Krasnodari krai lipp

**Krasnodari krai lipp** on Venemaa haldusüksuse Krasnodari krai lipp.

Lipp võeti kasutusele 23. juunil 2004.

## Lipu kirjeldus
Plagu on ristkülikukujuline horisontaalsete laidudega trikoloor (ülalt alla: helesinine, vaarikpunane ja roheline). Sinine ja roheline laid moodustavad 1:4, punane 1:2 lipu kõrgusest. Lipu keskel on kollane, oranžide kontuuridega Krasnodari krai vapp. Uue lipuga võeti kasutusele ka uus vapp.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.

## Krasnodari krai lipp aastatel 1995–2004

Krai endine lipp, mis võeti kasutusele 24. märtsil 1995 ja oli kasutusel 2004. aastani, sarnanes praeguse lipuga, kuid sellel olev sinine laid oli tumesinine. Sinine ja roheline laid moodustasid 1:4, punane 1:2 lipu kõrgusest. Ka vapp erines praegusest.

Pikkuse ja laiuse vahekord oli 2:3.

## Vaata ka
*Krasnodari krai vapp

## Välislingid
*Krasnodari krai lipp Krasnodari krai ametlikul kodulehel *(vene keeles)*
*Riiklik sümboolika: Krasnodari krai – Krasnodar *(vene keeles)*
*Krasnodari krai lipp ''Geraldika.ru'' veebisaidil (*vene keeles*)
Krasnodari krai vapp

**Krasnodari krai vapp** võeti kasutusele 23. juunil 2004.

Algne vapp, millel praegune põhineb, võeti kasutusel 24. märtsil 1995.

## Vaata ka
* Krasnodari krai lipp

## Välislingid
* Krasnodari krai vapp võrgukohas geraldika.ru (vene)
Haiti riigipeade loend

**[[Haiti]] riigipeade loend** loetleb iseseisva Haiti riigipäid kuni tänapäevani.

29. detsembrist 1806 kuni 26. oktoobrini 1820 oli Haiti jagatud Põhja- ja Lõuna-Haiti valitsuste vahel. Allpool on esimeses tabelis toodud Põhja-Haiti valitsejad. Põhja-Haiti iseseisvusele tuli lõpp kuningas Henri I surmaga 1820. aastal. Kuid tol perioodil oli Põhja-Haiti kindlam valitsus Haitis. Lõuna-Haitis oli segaduste periood, kus valitsused tekkisid ja kadusid, samas oli Lõuna-Haitis ka mitu valitsust korraga.
2006. aasta taliolümpiamängud

**2006. aasta taliolümpiamängud** toimusid 10. veebruarist 26. veebruarini 2006 Torinos (Itaalias).

## Korraldava linna valik

Olümpiamänge valivad ROK-i liikmed, kuid nad ei tohtinud ühtki kandidaatlinna külastada, et vältida nende äraostmise katseid. Seetõttu moodustati komisjon, mis kõiki kuut kandidaatlinna külastas ja nendest ülevaate koostas.

ROK-i peaassambleele esitati kaks kandidaati: Sion (Šveits) ja Torino. Kõrvale jäeti Helsingi (Soome), Klagenfurt (Austria), Poprad (Slovakkia) ja Zakopane (Poola). Favoriidiks peeti Sionit, sest ROK asub Šveitsis ja Itaalia pealinn Rooma oli kõigest kaks aastat varem kaotanud 2004. aasta suveolümpiamängude korraldaja valimisel Ateenale.

Torino sai olümpialinnaks 19. juunil 1999, mil Seoulis koos istunud ROK-i peaassamblee valis selle Itaalia linna XX taliolümpiamängude korraldajaks. Torino edestas Sionit häältega 53:36.

## Võistluspaigad

Olümpiavõistlusi peeti 15 spordialal (84 võistlusala) kaheksas linnas:
*Bardonecchia (lumelauasõit, mäesuusatamine)
*Cesana-San Sicario (laske- ja mäesuusatamine)
*Cesana-Pariol (bobisõit, kelgutamine, skeleton)
*Pinerolo (jääkeegel)
*Pragelato (suusakahevõistlus, murdmaasuusatamine, suusahüpped)
*Sauze d'Oulx (vigursuusatamine)
*Sestriere (mäesuusatamine)
*Torino (jäähoki, ilu- ja kiiruisutamine)

## Spordialad
*Murdmaasuusatamine
*Kahevõistlus
*Suusahüpped
*Mäesuusatamine
*Vigursuusatamine
*Lumelauasõit
*Laskesuusatamine
*Kiiruisutamine
*Lühirajauisutamine
*Iluuisutamine
*Kelgutamine
*Bobisõit
*Skeleton
*Kurling
*Jäähoki

## Medalitabel

Laskesuusataja Michael Greis Saksamaalt ning lühirajakiiruisutajad Ahn Hyun Soo ja Jin Sun-Yu võitsid kolm kuldmedalit. Kanada kiiruisutaja Cindy Klassen võitis 5 medalit, neist ühe kulla.

Läti ja Slovakkia võitsid oma kõigi aegade esimese medali taliolümpiamängudelt.

## Eesti sportlaste osalemine

Eesti võitis kolm medalit, kõik kullad murdmaasuusatamises. Andrus Veerpalu võitis 15 km klassikalises tehnikas, Kristina Šmigun võitis 10 km klassikalises tehnikas ja 15 km jälitussõidu. Torino taliolümpia on Eestile läbi aegade kõige edukam taliolümpia.

Jaak Mae oli 15 km klassikasõidus 5., Anti Saarepuu sprindis 8., Eesti 4×10 km teatemeeskond oli 8. ja Kristiina Šmigun 30 km vabatehnikadistantsil samuti 8.

Väljaspool murdmaasuusatamist oli Eesti parim koht laskesuusatamise teatemeeskonna 15. koht, individuaalselt Jens Salumäe suusahüpete suurel mäel saavutatud 23. koht.

Iluuisutamises: Jelena Glebova, Diana Rennik, Aleksei Saks 
Kahevõistluses: Tambet Pikkor
Laskesuusatamises: Eveli Saue, Dimitri Borovik, Roland Lessing, Janno Prants, Indrek Tobreluts, Priit Viks
Murdmaasuusatamises: Tatjana Mannima, Piret Pormeister, Kaili Sirge, Silja Suija, Kristina Šmigun, Erkki Jallai, Kaspar Kokk, Peeter Kümmel, Jaak Mae, Priit Narusk, Raul Olle, Aivar Rehemaa, Anti Saarepuu, Andrus Veerpalu
Mäesuusatamises: Tiiu Nurmberg, Deyvid Oprja
Suusahüpetes: Jaan Jüris, Jens Salumäe

## Välislingid
* Torino 2006
* olympic.org/turin-2006
* Torino fotod
* 20. märts 2013 Delfi Sport: ROK hakkab uuesti testima Torino olümpiamängude dopinguproove, sport.delfi.ee
Baškortostani Vabariigi lipp

**Baškortostani Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Baškortostani vabariigi lipp.

Lipp võeti kasutusele 25. veebruaril 1992.

### Lipu kirjeldus
Plagu on horisontaallaidudega trikoloor, sini-valge-roheline (ülevalt alla). Valge laiu keskel on embleem, millel on kujutatud kollast sõõri, mille sees on lilleõis seitsme kroonlehega. Laiud moodustavad võrdselt 1/3 lipu kõrgusest.

Lipu proportsioonid on 2:3 (kuni 2003 aastani 1:2).

### Sümbolite tähendused
Sinine sümboliseerib erksust, voorust ja mõtete puhtust, valge rahu, avatust ja koostöövalmidust, roheline aga vabadust ja igavest elu. Lilleõis on sõpruse sümbol, tema seitse kroonlehte valgel taustal tähistavad seitset hõimu, kes peavad end ühtseks rahvuseks Baškortostanis. Sõõr ümber õie sümboliseerib igavest liikumist. Sinine ja valge värv pärinevad Venemaa lipult. Sellega näidatakse, et baškiirid on sõprussidemetes Venemaaga juba iidsetest aegadest. 

## Vaata ka
*Baškortostani Vabariigi vapp

## Välislingid
* Baškortostani Vabariigi sümboolika Baškortostani Vanbariigi ametlikul kodulehel *(vene keeles)*
* Baškortostani Vabariigi lipust ''Geraldika.ru'' veebisaidil (*vene keeles*)
* Riiklik sümboolika: Baškortostani Vabariik - Ufa *(vene keeles)*
Baškortostani Vabariigi vapp

**Baškortostani Vabariigi vapp** on Venemaa Baškortostani Vabariigi vapp.

Vapil on kujutatud tõusva päikese taustal Salavat Julajevi ratsamonumenti.

Vapp võeti kasutusele 13. oktoobril 1993.

## Välislingid
*Vapi allikas: Geraldika.ru
Dagestani Vabariigi vapp

**Dagestani Vabariigi vapp** on Venemaa Dagestani Vabariigi vapp.

## Välislingid
*Dagestani Vabariigi vapist saidil Geraldika.ru (*vene keeles*)
Dagestani Vabariigi lipp

**Dagestani Vabariigi lipp**  on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Dagestani Vabariigi lipp.

Lipp on ametlikult kinnitatud 26. veebruaril 1994.

### Lipu kirjeldus
Dagestani Vabariigi lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud horisontaalselt kolmeks võrdseks laiuks (trikoloor), ülalt alla roheline, sinine ja punane.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:2.

### Sümbolite tähendused
Roheline, mis on traditsiooniline islami värv, sümboliseerib elu ja Dagestani maa rikkusi. Sinine tähistab merd (Dagestani idaosas on Kaspia meri) ja ilu. Punane sümboliseerib demokraatiat, hariduse jõudu inimkonna loometöös ning mägirahva mehisust ja vaprust.

## Vaata ka
* Dagestani Vabariigi vapp

## Välislingid
*Riiklik sümboolika: Dagestani Vabariik - Mahhatškala (*vene keeles*)
*Dagestani Vabariigi lippust ''Geraldika.ru''-s (*vene keeles*)
Hakassia Vabariigi vapp

**Hakassia Vabariigi vapp** on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Hakassia Vabariigi vapp.

Praegu kasutusel olev vapp on vastu võetud 14. juunil 2001.

Vapp kujutab endast hõbedast ümmargust kilpi, mille keskel paikneb punane ovaalne kilp rohelise äärisega (Hakassia naiste rahvuslik kaelaehe), selle ülemises osas on ümar sisselõige. Kilbil on kujutatud valget tiibadega, kuldsete piirjoontega lumeleopardi.
Kilpi kaunistavad külgedelt punaste varte ja roheliste lehtedega kase oksad. Alumises osas paikneb roheline kuusnurkne tahvel kollase äärisega, sellel on kuldne kiri "ХАКАСИЯ". Ülemises osas on aga päikesemärk. Päikesemärk on kuldne ring nelja teravikuga, mille sees on kaks hõbedast sõõri.

Punane kilp sümboliseerib amuletti, mis hoiab ja kaitseb rahvast. Samuti tähistab punane värv loodust ja selle elujõudu. Kilbil olev leopard pärineb iidsetelt koopajoonistelt, ning on mälestus esiaegadest. See sümboliseerib hinge, ideelisust, ustavust, otsekohesust ja mehisust. Päikesemärk sümboliseerib universumit, see on päikese ja valguse sümbol. Kase oksad on painutatud nii, et need lõppevad päikesemärgi juures ja tähistavad jumalikke jõude, millest said alguse mehed ja naised. Need on õnne, heaolu, külluse ja hüvangu sümbolid. Neli kaart okstes kehastavad aastaaegu. Vapi ümmargune kilp aga tähistab igavest eksisteerimist.

## Vaata ka
*Hakassia Vabariigi lipp
Hakassia Vabariigi lipp

**Hakassia Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Hakassia Vabariigi lipp.

Praegune lipp võeti kasutusele 24. septembril 2003.

### Lipu kirjeldus
Plagu on ristkülik, mis on jagatud neljaks laiuks (kolm horisontaalset ja üks vertikaalne). Vertikaalne roheline laid paikneb lipul varda pool, ning tema laius moodustab lipu kõrgusest 1:3, laiu keskel on kollane päikesemärk, universumi sümbol. Ülejäänud lipu väli on jagatud võrdselt kolmeks horisontaalseks laiuks (sinine, valge ja punane).

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:2.

Algselt olid horisontaalsete laidude värvid samas järjekorras nagu Venemaa lipul. See rõhutas, et Hakassia on Venemaa föderatsiooni subjekt. 2003. aastal muudeti lipul värvide järjekorda, nimelt sinine ja valge vahetasid omavahel kohad. See muutus tehti selleks, et Hakassia lipp ei kordaks Venemaa lippu.

### Sümbolite tähendused
Roheline sümboliseerib igavest elu, taigat, kevadist steppi, aasasid, taassündi, sõprust ja vendlust hakassi rahvaste vahel, ning on traditsiooniline Siberi värv. Päikesemärk pärineb iidsetelt kivijoonistustelt, mida on leitud ainult Hakassia territooriumilt.

## Vaata ka
*Hakassia Vabariigi vapp

## Välislingid
*Hakassia Vabariigi sümboolika Hakassi Vabariigi ametlikul kodulehel (*vene keeles*)
*Riiklik sümboolika: Hakassia Vabariik – Abakan (*vene keeles*)
*Hakassia Vabariigi lippust Geraldika.ru veebilehel
Altai Vabariigi lipp

**Altai Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Altai Vabariigi lipp.

Lipp võeti kasutusele 3. märtsil 1993.

### Lipu kirjeldus
Altai Vabariigi plagu on ristkülikukujuline.  Sellel on kujutatud neli horisontaalset laidu: ülemine laid on valge, alumine on helesinine ning nende vahel on veel kaks kitsast triipu, millest üks on helesinine ja teine valge.  Laidude laiuste vahekord lipul on järgmine: kitsas  sinine ja valge triip kumbki 1:25, alumine sinine laid 1:4 ja ülemine valge 2:3 lipu kõrgusest.

Lipu kõrguse ja laiuse suhe on alates 29. juunist 1994  2:3.

### Sümbolite tähendused
Sinised laiud sümboliseerivad puhtust, taevast, mägesid, jõgesid ja järvi Altais. Valge tähistab igavikku, edasipürgimist, armastust ja rahvaste üksmeelt. Sinine ja valge pärinevad Venemaa lipult ja rõhutavad seda, et Altai Vabariik kuulub Venemaa Föderatsiooni. 

## Vaata ka
*Altai Vabariigi vapp

## Välislingid
* 
* Altai Vabariigi lipp geraldika.ru's *(vene keeles)*
* Altai Vabariigi lipp Altai Vabariigi ametlikul kodulehel *(vene keeles)*
* Riiklik sümboolika: Altai Vabariik - Gorno-Altaisk *(vene keeles)*
Altai Vabariigi vapp

**Altai Vabariigi vapp** on Venemaa koosseisu kuuluva Altai Vabariigi vapp.

Altai Vabariigi vapp on helesinine, ringikujuline ja kuldkollase äärega. See sümboliseerib Altai taeva igavest sina. Helesinisel taustal on sõõri ülemises osas Kesk-Aasia ühe kõrgema mäe Beluhha valge kolmiktipp, kodumaa ilu ja jõu sümbolid; keskel on valge greif Kan-Kerede, kellel on kuldsed tiivad ja kuldsed laigud kehal, punane rind, punased küünised ja punased laigud jalgadel ning puna-lilla sabaots, must nokk, mustad tiivaotsad, püha päikeselind, kes valvab rahu, õnne ja kodumaa rikkust, kaitseb loomi, linde ja loodust; alumises osas on ornamendina kujutatud Altai kaht kõige suuremat jõge – Katuni ja Bijat koos lisajõgedega; nende kahe ühenduskohas on kollane kolmjalg – tulekolle, mis tähistab kodumaad ning kindlat ja igavest kodu; lained kolmjala all tähistavad Teletsi järve. Jõgede ja järve ornamendid on türkiissinised.

Altai Vabariigi vapp võeti kasutusele 10. juunil 1993.

## Vaata ka
* Altai Vabariigi lipp

## Välislingid
* Altai Vabariigi vapi kirjeldus geraldika.ru-s (*vene keeles*)
Inguši Vabariigi lipp

**Inguši Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni koosseisu kuuluva Inguši Vabariigi lipp.

Vabariigi tunnusena võeti lipp kasutusele 15. juunil 1994.

### Lipu kirjeldus
Inguššia plagu on ristkülik, mis on jagatud horisontaalselt kolmeks laiuks (roheline, valge, roheline). Valge väli on rohelistest laiem ja selle keskel on punane päikesemärk. Kumbki roheline laid hõlmab 1/6, päikesemärgi siseringi raadius 1/11 lipu laiusest. Märgi kiired on poolkaared, mille raadiuseks on 1/18 plagu pikkusest.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:2.

### Sümbolite tähendused
Valge sümboliseerib mõtete ja tegude puhtust, roheline looduse tärkamist, küllust ja viljakust, samuti islamit, mis on Inguššia religioon. Islami tõid Inguššia territooriumile Dagestani sunniidid 16. sajandil. Algul levis islam ainult tasandikel ja mäejalamitel, aga 19. sajandi algul hõlmas see juba kogu Inguššia.

Punane värv sümboliseerib inguššide sajanditepikkust võitlust ebaõigluse vastu ja soovi elada rahus omal maal koos oma naaberrahvustega.

Päikesemärk tähistab maa ja päikese igavest liikumist. Kaardus kiired on pööratud vastupäeva, et näidata planeetide liikumist päikesesüsteemis. Päikesemärk on õnne sümbol. Riigi sümbolina tähistab lõputut arengut ja rahva viimist õitsengule.

## Vaata ka
* Inguši Vabariigi vapp

## Välislingid
*Inguši Vabariigi sümboolika Inguši Vabariigi ametlikul kodulehel (*vene keeles*)
*Riiklik sümboolika: Inguši Vabariik (*vene keeles*)
*Inguši Vabariigi lipust ''Geraldika.ru'' veebisaidil (*vene keeles*)
Inguši Vabariigi vapp

**Inguši Vabariigi vapp** on Venemaa koosseisu kuuluva Inguši Vabariigi vapp. Selle võttis vastu vabariigi parlament 26. augustil 1994 ja registreeriti nr 107 all Venemaa Föderatsiooni heraldikaregistris.

Vappi on kujutatud ringina, mille ümber on kirjutatud nii inguši – , ** – kui ka .

Peamine figuur on kotkas. Tugev ja uhke lind sümboliseerib jõudu ning riigi edasipüüdlusi. Kotkast on kujutatud paljude islamimaade sümboolikas ja see rõhutab seost kunagise Araabia riigiga. Linnu tagant kerkib kindlusetorn, mis on inguši keskaegse arhitektuuri mälestis ja tollele perioodile väga iseloomulik. Torni tagant paistavad valged mäed: vasakul Laudmägi, paremal Kazbek. Seniidis olev Päike sümboliseerib valgust, elu, rikkust ja küllust ning on paigutatud vapi ülaserva, et rõhutada tema tähtsust riigi edasipüüdlustes. Päikesest väljub 7 kiirt (seda peetakse õnnelikuks arvuks). Kotka all on kujutatud päikesemärk, mis sümboliseerib Päikese ja Maa igavest liikumist ning kõige oleva lõpmatust ja vastastikmõju.

Vapil kasutatakse viit värvi. Valge värv sümboliseerib tegude ja mõtete puhtust, mis on iseloomulik Inguššia rahvale. Helesinine on taeva ja kosmose värv. Roheline sümboliseerib loodust, Inguššia maa küllust ja viljakust, samuti on see islami sümbol. Punane sümboliseerib inguššide mitme sajandi pikkust võitlust ellujäämise eest. Kuldkollane värv tähistab päikeset, mis annab elu inimesele ja loodusele.

Vapi autor on kunstnik R. A. Eldijev.

## Vaata ka
* Inguši Vabariigi lipp

## Välislingid
* Vapi allikas: Geraldika.ru
Kabardi-Balkaari Vabariigi vapp

**Kabardi-Balkaari Vabariigi vapp** on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Kabardi-Balkaari Vabariigi vapp. Praegune vapp on ametlikult kasutusele võetud 21. juulil 1994.

## Vaata ka
* Kabardi-Balkaari Vabariigi lipp
Kabardi-Balkaari Vabariigi lipp

**Kabardi-Balkaari Vabariigi lipp** on Kabardi-Balkaari Vabariigi ametlik lipp, mis võeti kasutusele 21. juulil 1994.

Horisontaalse trikoloori sinine väli tähistab taevast, valge lund ja roheline viljakandvat maad. Valgel väljal on siniroheline sõõr, mille sees on lumise Elbruse kujutis.

Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 3:2.

## Vaata ka
* Kabardi-Balkaari Vabariigi vapp
Kalmõkkia Vabariigi lipp

**Kalmõkkia Vabariigi** lipp on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Kalmõkkia Vabariigi lipp.

Lipp võeti kasutusele 11. juunil 1996.

### Lipu kirjeldus
Kalmõkkia Vabariigi lipuks on ristkülikukujuline kollane kangas, mille keskel on sinine sõõr, sõõri keskel on aga valge lootos kaheksa õielehega.

Lipu proportsioonid on 1:2.

### Sümbolite tähendused
Kollane väli lipul tähistab rahva usku, nende nahavärvi ja päikest. Sinine sõõr koos lootoseõiega sümboliseerib teed helgesse tulevikku, õitsengut, heaolu ja õnne kalmõki rahvale. Lootose viis ülemist õielehte tähistavad viit mannert, neli alumist aga Kalmõkkias elavaid rahvaid, kes soovivad elada sõpruses kõigi maailma rahvastega.

## Vaata ka
* Kalmõkkia Vabariigi vapp

## Välislingid
* Kalmõkkia Vabariigi lipust ''Geraldika.ru'' veebisaidil (*vene keeles*)
* Riiklik sümboolika: Kalmõkkia Vabariik - Elista (*vene keeles*)
Karatšai-Tšerkessi Vabariigi vapp

**Karatšai-Tšerkessi Vabariigi vapp** on Venemaa Föderatsioonis asuva Karatšai-Tšerkessi Vabariigi vapp. 

Praegusega sarnane vapp võeti kasutusele 3. veebruaril 1994. 2001. aastal eemaldati ametlikult kasutusel olevalt vapilt tekstiosa.

## Viited
Karjala Vabariigi lipp

**Karjala Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Karjala Vabariigi lipp.

Lipp kinnitati 16. veebruaril 1993 Karjala Vabariigi Ülemnõukogu istungjärgul.

### Lipu kirjeldus
Lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks – punane, helesinine (*голубой*) ja roheline. Sisuliselt on tegemist Karjala-Soome NSV 1953.–1956. aasta lipu variandiga.

Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 2:3.

### Sümbolite tähendused
Punane sümboliseerib valatud verd, helesinine Karjala jõgesid ja järvi ning roheline metsi. 

Karjala Vabariigi lipp erineb Karjala rahvuslipust.

## Vaata ka
* Karjala Vabariigi vapp
* Karjala-Soome NSV lipp

## Välislingid
* 
* Karjala lipud vene keeles
* Karjala lipud ja vapid vene, soome ja inglise keeles
* Riiklik sümboolika: Karjala Vabariik - Petroskoi (*vene keeles*)
Karjala Vabariigi vapp

**[[Karjala Vabariik|Karjala Vabariigi]] [[vapp|vapil]]** kujutatakse tagajalgadel seisvat karu Karjala Vabariigi lipu värvide taustal. Vapil sümboliseerib punane valatud verd, helesinine Karjala jõgesid ja järvi ning roheline metsi. Vapi kuldne raam kujutab vasakul pool kuuse- ja paremal männimetsi. Vapi ülaosas on kuldne kaheksakand.

## Vaata ka
*Karjala vapp

## Välislingid
* Vapi allikas: Geraldika.ru
2003 QQ47

Asteroid **2003 QQ47** avastati 2003. aasta augusti lõpus ameeriklaste poolt.

Nime on ta saanud oma huvitava trajektoori järgi. Tähelepanuväärne on see, et asteroid on enam kui poolteist kilomeetrit pikk. Maale oli ta kõige lähemal **[[21. märts]]il [[2014]]**.

Algsete arvutuste järgi oli selle kokkupõrkamise tõenäosus Maaga 1/250000 ning kokkupõrge leidvat aset 21. märtsil 2014. Sündmus leidis laialdaselt kajastamist meedias.

Maa tabamise tõenäosus on nüüd juba üliväike, 1:909000. Astronoomid kavatsevad seda taevakeha siiski hoolikalt silmas pidada, sest arvestades tema mõõtmeid ja liikumiskiirust – 32 kilomeetrit sekundis – võiks ta tekitada tohutuid purustusi tervel mandril. Arvatakse, et kokkupõrkeohu tõenäosus väheneb sedamööda, kuidas täiendavad andmed kogunevad.

2. septembril 2003 avastati uute mõõtmiste käigus, et kokkupõrget Maaga ei toimu.

2003 QQ47 diameeter on 1,24 km ja mass 2,6&times;1012 kg.

Kokkupõrkel Maaga vabaneks energia 350 000 megatonni – seda on piisavalt, et põhjustada globaalne katastroof.

Kui asteroid siiski Maale kukuks, mõjuks ta nagu 20 miljonit Hiroshima aatomipommi, selgitas Briti valitsuse Maa-lähedaste taevakehade infokeskuse esindaja BBC raadiole. Infokeskus avaldas asteroidihoiatuse pärast seda, kui USA Lincolni maalähedaste astreroidide uurimisprogrammi teadurid hiigelrahnu esmakordselt märkasid.

Asteroidid nagu 2003 QQ47 on Päikesesüsteemi tekkimisel 4,5 miljardi aasta eest kosmosesse tiirutama jäänud kivirahnud. Enamik neist püsib Maast ohutus kauguses, Marsi ja Jupiteri vahelises asteroidivöös, kuid Jupiteri-taoliste hiidplaneetide gravitatsioonijõud võib neid nende orbiitidest eemale nihutada ja Maa suunas teele saata.

## Välislingid

* NASA 
* NASA
* BBC
* newscientist.com
Serblaste Vabariik

**Serblaste Vabariik** on üks kahest Bosnia ja Hertsegoviina osast. Teine on Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsioon.

Serblaste Vabariigi on jaotatud 64'ks kohalikuks omavalitsuseks, mis on koondatud 4 regiooni.
*Banja Luka regioon
*Doboj-Bijeljina regioon
*Istočno Sarajevo-Zvorniki regioon
*Trebinje-Foča regioon

## Vaata ka
*Bosnia ja Hertsegoviina serblased

## Välislingid

*Serblaste Vabariigi president
*Serblaste Vabariigi valitsus
*Ekspert: Bosnia võib osadeks laguneda, Eesti Päevaleht, 27. juuli 2008
Tadžiki keel

**Tadžiki keel** on uusiraani keelte läänerühma kuuluv keel. Sõnavaralt ja grammatiliselt ehituselt sarnaneb ta pärsia keelega. 

Tadžiki keelt kõneldakse Afganistanis, Tadžikistanis, Usbekistanis, Kõrgõzstanis ja Kasahstanis. Kirjakeel põhineb uuspärsia keelel, mille vanimad kirjalikud mälestised pärinevad 9.–10. sajandist.

## Tähestik
Aastani 1928 oli kasutusel araabia kiri, 1928–1940 ladina kiri 
ja aastast 1940 kasutatakse kirillitsal põhinevat tähestikku.

**Tadžiki tähestik.** Hallil taustal transkriptsioon eesti keelde, valgel 
taustal ISO 9:1995 transliteratsioonistandardi erinevused transkriptsioonist 
eesti keelde.

&#1040;&#1041;&#1042;&#1043;&#1170;&#1044;&#1045;&#1025;&#1046;&#1047;&#1048;&#1250;&#1049;&#1050;&#1178;&#1051;&#1052;&#1053;&#1054;&#1055;&#1056;&#1057;&#1058;&#1059;
&#1262;
&#1060;&#1061;&#1202;
&#1062;&#1063;&#1206;&#1064;&#1066;&#1069;&#1070;&#1071;

&#1072;&#1073;&#1074;&#1075;&#1171;&#1076;&#1077;&#1105;&#1078;&#1079;&#1080;&#1251;&#1081;&#1082;&#1179;&#1083;&#1084;&#1085;&#1086;&#1087;&#1088;&#1089;&#1090;&#1091;&#1263;&#1092;&#1093;&#1203;
&#1094;&#1095;&#1207;&#1096;&#1098;&#1101;&#1102;&#1103;

&#289;
&euml;&#299;
ķ&#363;
h
h&#807;
c&#269;&ccedil;
š
''&#232;
&ucirc;&acirc;

a
b
v
g
g
d
e
jo
ž
z
i
i
j
k
k
l
m
n
o
p
r
s
t
u
u
f
h (hh)
h
ts
tš
dž
š
 '
e
ju
ja



Tadžiki araabiakirjaline tähestik.


&#1740;
&#1607;
&#1608;
&#1606;
&#1605;
&#1604;
&#1711;
&#1705;
&#1602;
&#1601;
&#1594;
&#1593;
&#1592;
&#1591;
&#1590;
&#1589;
&#1588;
&#1587;
&#1688;
&#1586;
&#1585;
&#1584;
&#1583;
&#1582;
&#1581;
&#1670;
&#1580;
&#1579;
&#1578;
&#1662;
&#1576;
&#1575;
y/&#299;/e
h
v/&#363;
n
m
l
g
k
q
f
&#289;
&#703;
&#7827;
&#7789;
&#380;
&#7779;
&#353;
s
&#382;
z
r
&#7829;
d
&#7723;
&#7717;
&#269;
j
s&#817;
t
p
b
'/&#244;
Araabiakirjalise tähestiku ja latinisatsiooni allikas: www.geonames.de/alphtz.html#tgk 

## Välislingid

*Tadžiki nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Horvaatia peaministrite loend

**[[Horvaatia]] peaministrid** (*Predsjednik Vlade*): 

Stjepan Mesić 30. mai 1990 – 24. august 1990 
Josip Manolić 24. august 1990 – 17. juuli 1991  
Franjo Gregurić 17. juuli 1991 – 12. august 1992 
Hrvoje Šarinić 12. august 1992 – 3. aprill 1993 
Nikica Valentić 3. aprill 1993 – 7. november 1995 
Zlatko Mateša 7. november 1995 – 27. jaanuar 2000 
Ivica Račan 27. jaanuar 2000 – 23. detsember 2003 
Ivo Sanader 23. detsember 2003 – 6. juuli 2009 
Jadranka Kosor 6. juuli 2009 – 23. detsember 2011
Zoran Milanović 23. detsember 2011 – 22. jaanuar 2016
Tihomir Orešković 22. jaanuar 2016 – 19. oktoober 2016
Andrej Plenković 19. oktoober 2016 –
Karatšai-Tšerkessi Vabariigi lipp

**Karatšai-Tšerkessi Vabariigi lipp** on Venemaa Föderatsiooni kuuluva Karatšai-Tšerkessi Vabariigi lipp.

Lipp võeti kasutusele 3. veebruaril 1994. Lipu seadus võeti vastu 26. juulil 1996.

### Lipu kirjeldus
Plagu on horisontaal laidudega trikoloor, sini-rohe-punane (ülevalt alla). Rohelise laiu keskel on kogu laiu kõrgune embleem, millel on kujutatud kollast sõõri, mille sees on roheliste valge äärega mägede tagant tõusev kuldne päike viie kaheks japtatud laia ja pika ning kuue kitsa ja lühikese kiirega. Laiud moodustavad võrdselt 1/3 lipu kõrgusest.

Lipu proportsioonid on 1:2.

## Vaata ka
*Karatšai-Tšerkessi Vabariigi vapp

## Välislingid
*Karatšai-Tšerkessi Vabariigi lipp geraldika.ru-s (vene keeles)
Eugene Cernan

**Eugene Andrew Cernan** [juudžin ändrju söörnan] (14. märts 1934 Chicago – 16. jaanuar 2017 Houston, Texas) oli endine USA mereväelane, elektriinsener, lendur ja astronaut. Missiooni Apollo 17 ajal sai Cernanist üheteistkümnes inimene, kes Kuul kõndis. Kuna ta sisenes pärast viimast kosmosekõndi Apollo kuumoodulisse pärast Harrison Schmitti, on ta seni viimane inimene, kes Kuu peal kõndinud.

Enne astronaudiks saamist lõpetas Cernan Purdue Ülikooli elektrotehnika bakalaureusekraadi ja liitus mereväe reservohvitseride koolituskorpuse (NROTC) kaudu mereväega. Pärast lendurikoolituse läbimist, sai ta mereväelenduriks. 1963. aastal sai ta Mereväe Kraadiõppekoolist magistrikraadi lennundusinseneri erialal. 1976. aastal lahkus ta kapteni auastmes mereväest.

Cernan käis kosmoses kokku kolm korda, neist kaks korda Kuul: Gemini 9A piloodina juunis 1966, 1969. aastal Apollo 10 kuumooduli piloodina ja Apollo 17 komandörina 1972. aasta detsembris. Cernan oli ka Gemini 12, Apollo 7 ja Apollo 14 kosmosemissioonide varumeeskonna liige.

## Haridus
Cernan lõpetas Illinoisi osariigis Maywoodis Proviso linnaosa keskkooli. 1956. aastal lõpetas ta bakalaureusekraadiga Purdue Ülikooli elektrotehnika alal. Seejärel astus ta USA mereväkke ja õppis mereväe reservohvitseride väljaõppekorpuses, kust sai sõjaväelenduri kutse ja töötas pärast seda hävituslennuki piloodina. California osariigis Montereys asuvast U.S. Naval Postgraduate Schoolist sai ta 1963. aastal lennundusinseneri kutse ja magistrikraadi lennundustehnika alal.

## Astronaudikarjäär

Cernan oli NASA teenistuses 17. oktoobrist 1963 kuni 1976.

Ta osales kolmel kosmoselennul. Juunis 1966 oli ta Gemini 9A teine piloot. Mais 1969 oli ta Apollo 10 kuumooduli piloot. Ta kuulus Gemini 12, Apollo 7 ja Apollo 14 lennu varumeeskonda.

Detsembris 1972 juhtis ta Apollo 17 komandörina siiani viimast kuulendu. Tema meeskonda kuulusid juhtimismooduli piloot Ronald Evans ja kuumooduli piloot Harrison Schmitt, kes oli esimene ja ainuke Kuul käinud geoloog. Koos Schmittiga käis Cernan Kuu pinnal kolm korda, uurides Taurus-Littrow orgu ning läbides kuuauto Roveriga kokku 34 km. Oma Apollo-lendudest ja Kuust kirjutas ta mälestusteraamatu "The Last Man on the Moon" ("Viimane inimene Kuul").

Cernan lahkus NASAst 1976. aastal ning oli pärast seda tegev äris ja televisioonis.

## Tunnustus
*1969 Western State University College of Law audoktor õigusteaduse alal
*1970 Purdue Ülikooli audoktor
*1977 Drexeli ülikooli audoktor
*Gonzaga ülikooli audoktor
*Comeniuse ülikooli (Slovakkia) audoktor

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Jan Nanna Cernan. Neil oli kolm tütart, sealhulgas Teresa Dawn, kes sündis 4. märtsil 1963.

Ta armastas hobuseid. Ta harrastas ka mitut spordiala, jahil- ja kalalkäimist ning lendamist.

## Viited

## Välislingid

*Ingliskeelne elulugu
Luigerahu

**Luigerahu** on 0,18 hektari suurune rahu Väinameres Ahelaiust idas. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidelahe sihtkaitsevööndisse.

## Loodus
Alla ühe meetri kõrgust saarekest katab suur hulk rändrahne ja väiksemaid kive. Selle tõttu, et need madalas vees suhteliselt hajusalt asetsevad, ei ole Luigerahu piire võimalik väga täpselt määrata. Saare rannajoone pikkus on 197 meetrit. 

## Viited

## Välislingid
*
Paavo Nurmi

**Paavo Johannes Nurmi** (13. juuni 1897 Turu – 2. oktoober 1973 Helsingi) oli Soome kergejõustiklane, kes domineeris maailma pikamaajooksu distantsidel alates 1920. aastast. Teda on nimetatud ka lendavaks soomlaseks (samamoodi on hüütud ka näiteks Ville Ritolat). 

1920. aastatel tegi ta maailmarekordeid 1500 – 20 000 meetri jooksudes. 

Tema kõige edukamad olümpiamängud olid 1924. aastal, kui ta võitis viis kuldmedalit. Seda suutis ta oludes, kus 1500 ja 5000 meetri finaalijooksude vahe oli ainult 26 minutit.

Soome rahvuskangelane süütas 1952. aasta olümpiamängudel Helsingis olümpiatule. 1973. aastal korraldati Paavo Nurmile riiklikud matused (*valtion kustannuksella*).  

Paavo Nurmi oli üheksakordne olümpiavõitja ja võitis kokku 12 olümpiamedalit. Ta kuulub IAAFi kuulsuste halli. 

## Saavutused
### [[Olümpiamängud]]el
* 1920  Antwerpenis 
**  **olümpiavõitja** 10 000 m jooksus, 
**  **olümpiavõitja** 8000 m maastikujooksus (individuaalne)
**  **olümpiavõitja** 8000 m maastikujooksus (meeskondlik)
**  hõbemedal 5000 m jooksus 
* 1924  Pariisis
**  **olümpiavõitja** 1500 m jooksus
**  **olümpiavõitja** 5000 m jooksus
**  **olümpiavõitja** 5000 m maastikujooksus (individuaalne)
**  **olümpiavõitja** 5000 m maastikujooksus (meeskondlik)
**  **olümpiavõitja** 3000 m meeskonnajooksus
* 1928  Amsterdamis
**  **olümpiavõitja** 10 000 m jooksus 
**  hõbemedal 5000 m jooksus
**  hõbemedal 3000 m takistusjooksus

## Viited

## Välislingid

*
*Paavo Nurmi elulugu
*Fotod
Tondirahu

**Tondirahu** on 1,5 hektari suurune saar (rahu) Lääne maakonnas Haapsalu linna alal Väinameres Matsalu rahvuspargis Kumari laiust põhjas ja 1 km Valgerahust lõunas. Saare suurim kõrgus on 3 m üle merepinna. Saare rannajoone pikkus on 760 meetrit.

## Linnustik
Saarel asus perioodil 1986–2010 Eesti suurim kormoranide koloonia. Nende väljaheidete tõttu kadus saare rohelus: türnpuud, pihlakad ja kibuvitsad on pleekinud ja raagu läinud. Suviti on saar kormoranide väljaheidetest valge. Võib-olla ongi saar nime saanud tontlike lindude järgi.

Enne kormoranide invasiooni on Tondirahul pesitsenud kuni 700 paari hahkasid. 1990. aastal nähti seal pesitsemas alki.

Esimesed kormoranid asusid Tondirahul pesitsema 1986. aastal. Suurim oli kormoranide arvukus sel saarel 2000. aastal, mil seal pesitses 2911 paari. 2011. aastal fikseerisid TÜ Mereinstituudi ihtüoloogid, et kormoranid on saare hüljanud ja asunud kaugematele saartele. 

## Looduskaitse
Linnustiku ja taimestiku tõttu kaitstakse saart loodusreservaadina. Inimeste viibimine saarel ning 500 m laiuses veevööndis selle ümber on keelatud, välja arvatud teaduslikeks uurimistöödeks ning järelevalve- ja päästetöödeks.

## Viited

## Kirjandus
* R. Eschbaum 2004. Kormoran sööb kalamehe vaeseks. *Eesti Loodus*, 1: 14–17.
* Tiit Leito 1997. Pildikirjad Matsalust 3. *Eesti Loodus*, 6.
* Villu Lilleleht 2004. Tondi tagasitulek. *Eesti Loodus*, 1: 6–13.

## Välislingid
*
Allotroopia

**Allotroopia** on nähtus, mis seisneb selles, et sama keemiline element võib esineda mitme erineva lihtainena. Neid elemendi erinevaid vorme nimetatakse **allotroopideks**.

Allotroobid on erinevad struktuuri ja seetõttu ka omaduste poolest.

Allotroobid erinevad tavaliselt kristallivõre ehituselt (näiteks süsiniku allotroobid grafiit ja teemant). Harvem on erinev molekuli ehitus, näiteks hapniku allotroopsetel erimitel O (monohapnik), O2 (dihapnik), O3 (trihapnik ehk osoon) ja O4 (tetrahapnik ehk punane hapnik).
Kura säär

**Kura säär** (leedu keeles *Kuršių nerija*, vene keeles *Куршская коса (Kurškaja kosa)*, saksa keeles *Kurische Nehrung*) on ligi 100&nbsp;km pikkune maasäär, mis eraldab Kura lahte Läänemerest. Pärast Teise maailmasõja lõppu kuulub sellest kitsast maismaaribast üks pool (põhjaosa) Leedule ja teine pool (lõunaosa) Venemaale (Kaliningradi oblast).

Sealsed luited on Läänemere ranniku ühed kõrgeimad. Kura säär kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. Mõlemas riigis on loodud poolsaart hõlmavad rahvuspargid.

Sääre Leedu-poolsed asulad on liidetud Neringa linnaks. Neist tuntum on Nida, kus paikneb ka Thomas Manni suvekodu, kus nüüdisajal on muuseum.

## Pildid

Curonian Lagoon.jpg|Satelliidilt tehtud valevärvipilt Kura lahest ja Kura säärest
Nidos kopos 2008.jpg|Kura säär on tuntud oma liivaste randade poolest


## Vaata ka

* Kura sääre rahvuspark (Leedu)
* Kura sääre rahvuspark (Venemaa)

## Välislingid

*UNESCO World Heritage Centre
*World Heritage Site
Jahindus

**Jahindus** on jahipidamist või jahti ehk küttimist ja jahimajandust hõlmav tegevusvaldkond ja majandusharu.  

Jahindus on inimeste üks traditsioonilisi toidu ja muude loomsete saaduste (nt loomanahkade) hankimise viise, millele tänapäeval on lisandunud muud jahimajanduse harud, näiteks metsloomade eest hoolitsemine ja populatsioonide arvukuse piiramine. 

## Jahinduse riiklik korraldus Eestis
Eesti jahinduse alusdokumendiks on 25. aprillil 2013 Riigikogu poolt vastu võetud ja 1. juunil 2013 jõustunud jahiseadus ning selle alusel vastu võetud jahieeskiri ja muud jahindust reguleerivad dokumendid. 

Eestis kujundab jahinduspoliitikat Kliimaministeerium. Valdkonna strateegilise planeerimise ja õigusloome (jahiseadus) väljatöötamisega tegeleb Kliimaministeeriumi metsaosakond ning riiklike funktsioone teostavad Keskkonnaamet ja Keskkonnaagentuur. Igasse maakonda on loodud jahindusnõukogud, kuhu kuuluvad maaomanike, jahimeeste ja riigi esindajad. Jahindusnõukogudes lepitakse kokku, kui palju ja missuguse soolise ja vanuselise jaotumisega loomi kütitakse, kuidas muudetakse jahipiirkondade piire ja kuidas vahetatakse vajadusel välja piirkonna kasutaja ehk jahiselts.

Suur hulk jahimehi kuulub Eesti Jahimeeste Seltsi, kuid on ka nõndanimetatud vabu jahimehi, kellel on jahitunnistus, kuid kes ei kuulu seltsi allorganisatsioonidesse.

## Vaata ka
*fotojaht
*salaküttimine

## Viited

## Välislingid
*Jahindusalaseid andmeid (arhiiviversioon)
*Jahiseadus 22. juuni 2009
*Jahiseadus 1. märts 2003
*Jahieeskiri 17. märts 2003
*Otsing "Jahi*" www.estlex.ee seaduste andmebaasist
*Jahimehed aitavad teadustööd teha
Aherahu (Väinameri)

**Aherahu** on 559 m² suurune kare või rahu Väinameres Hiiumaast kagus ja Ahelaiust põhjas. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidelahe sihtkaitsevööndisse.

## Nimi
Aherahu on nime saanud suurema naaberlaiu (Ahelaiu) järgi.

## Loodus
Saar on väga madal ja kivine. Rannajoone pikkus on 192 meetrit.

## Inimtegevus
Aherahul tohib kaitseala valitseja nõusolekuta viibida 1. jaanuarist 10. veebruarini, nagu mujalgi Laidelahe sihtkaitsevööndis.

## Välislingid
*
Harilaid

**Harilaid** (rootsi keeles *Grasö* 'rohusaar') on 15 hektari suurune saar Hari kurgus 4 kilomeetrit Vormsist läänes. Laid jääb Lääne maakonna Vormsi valla Förby küla territooriumile.

## Nimi
Laidu on esmamainitud kirjalikes allikates 1437 kui *Insel Harge*. August Wilhelm Hupel nimetas 1782 saart *Harris* ja kartograaf Ludwig August Mellin oma "Liivimaa atlases" *Gross Harris laid*. Paul Ariste arvates on laiu nimi tuletunud mõistest 'maa-hari'. 

## Loodus

Saare pindala on 15 ha. Harilaid kerkis merest kahe hiljem kokkukasvanud tükina, mis siiani teineteisest erinevad. Saare vanem ja kõrgem põhjapoolne osa (Kõrghari) ulatub kuni 5,4, lõunapoolne osa (Madalhari) 2,8 meetrit üle merepinna.

Harilaid on piklik ja kivine. Saart katavad rannaniit ja kadastik. Saarel on tuvastatud 173 taimeliiki.  Laid kuulub Väinamere hoiualasse ja on looduskaitse all. Laiul kaitstakse näsa-kuldsambliku elupaiku. 

## Ajalugu

1840 lasi Hiiu-Suuremõisa mõisa mõisnik Ewald Alexander Andreas von Ungern-Sternberg Harilaiule kõrtsi ehitada ja kõrtsmikuna Värssu külast pärineva Nigulas Kimbergil perega saarele asustada. 

Harilaid oli 19. sajandil omamoodi liiklussõlm, kus nii suvel kui ka talvel peatuti, sest hiidlaste talvetee mööda merejääd Haapsallu kulges üle Harilaiu ja Vormsi saare. Harilaid asub suure laevatee ääres ja laevasõiduhooajal, kui tugev loodetuul ei võimaldanud vastutuult kitsast Hari kurgust avamerele purjetada, seisid purjekad tihti laiu varjus tuulevangis. Harilaid on Kärdla ja Haapsalu vahemaa poolitaja ning talvel anti seal tavaliselt hobustele puhkust. Hari suures elutoas oli ümberringi seinte ääres madal, poole meetri kõrgune tellistest soemüür, mille peal oli teelistel hea soojas puhata.  

1849 ehitati Harilaiu tulepaak (väike laudmajake), mille vahiks sai samuti Kimberg.

1855. aasta Krimmi sõja ajal maeti Harilaiule inglise madrus, kelle matustel Nigulas piiblit luges. Inglase kõrvale maeti hiljem Hari Peetri ajal üks läti meremees ja üks vene meremees.  

1886 püstitati laiule päevamärk, mis moodustas tuulikuga sihi, nii et alused said Eerikukivist ja Soolarahust ohutult mööduda. Esialgne puidust märk asendati metallist märgiga 1906 ja sellele paigaldati tuli pärast Teist maailmasõda. Harilaiu alumine tulepaak on praeguse kuju saanud 2006. aastal pärast viimast ümberehitust.

Nigulas Kimbergi poeg Peeter Kimberg (*Hari Peeter*) päris isalt tulepaagi vahi ja kõrtsmiku ametid, olles ühtlasi esimene ametlik Muhu väina loots. Peetrilt päris vahiameti poeg Madis Kimberg. Viimane Harilaiu majakavaht oli Madise poeg Julius Kimberg.

Kimbergid (nüüd Kimber) lahkusid Harilaiult 1939, perekond oli saarel seega 99 aastat (viis põlvkonda).

1940 ehitati Harilaiu tuletorn. Nõukogude ajal asus laiul NSV Liidu piirivalve merepiirivalve sideväeosa.

Tuletorn ja tulepaak moodustavad sihi, mis näitab ohutut veeteed peamisel Muhu väina laevateel.

## Harilaid kultuuriloos
Laiu järgi nimetati reisilaev Harilaid.

## Viited

## Välislingid
* 
*Aerofoto 360°
Neem

**Neem** ehk **maanina** (ka *nina*) on nukina merre või järve ulatuv väike maismaa osa. Neemed võivad lähtuda ja üldjuhul ka lähtuvad poolsaartest.

Neem on tavaliselt kolmnurkse kuju ja terava tipuga ning koosneb vastupidavatest kivimitest, mis ei allu lainemurrutise lõhkuvale toimele. Neem on poolsaarest väiksem maismaamoodustis rannajoonel.

Väikest neeme nimetatakse **neemikuks**.

## Vaata ka
*neemede loend

## Viide
Prževalski hobune

**Prževalski hobune** (*Equus przewalskii* ehk *Equus caballus przewalskii*) on punasesse raamatusse kantud väljasuremisohus loomaliik hobuste perekonnast. Liik on tuntud ka nimetustega Mongoolia metsik hobune ja Taki. 

Prževalski hobune on viimane tänapäevani püsinud ulukhobuse liik, kes küll 1960. aastatel loodusest hävis, kuid keda tänu kasvandustes ja loomaaedades peetud isenditele on alates 1990. aastatest loodusesse tagasi viidud.

Prževalski hobune on kehaehituselt jässakas, tüvepikkus 220–280 cm, õlakõrgus 120–145 cm, kaal 200–300 kg. 
Värvuselt võik, koduhobusega võrreldes lühikese saba ja lühikese püstise lakaga, laubatukka ei ole. 

Looduses elavad karjana (nn tabuunides), kuhu kuulub 5–11 mära ja noorlooma ning mida juhib täkk. Nende looduslikuks elupaigaks on kuivad Aasia stepid ja poolkõrbed Edela-Mongoolias. Võimsad lõuad ja jõulised mälumislihased lasevad neil toituda karmist ja kuivast taimestikust. Jääkülmi talvi võimaldab üle elada pikk ja paks talvekarvastik. 

Teadusele avastas liigi 1879. aastal Vene kindral ja geograaf Nikolai Mihhailovitš Prževalski. Vene piirilinnas Zajzanis veedetud aja jooksul omandas ta kahe ulukhobuse luustikud ja nahad ning andis need materjalid üle Peterburi Zooloogia Muuseumile, kus aastal 1881 kirjeldaski I. Spuljakov uue liigi ning nimetas selle kindrali auks Prževalski hobuseks.  

Esimesed isendid toodi Euroopasse Askania Novasse 1899. aastal. Kuni 1903. aastani läks korda kinni püüda ja Euroopasse toimetada 52 puhtaverelist ja 2 hübriidset looma, kuid ainult 3 paari nendest hakkasid tehisoludes sigima. Need isendid koos 1945. aastal Mongoolias püütud Orlitsa III nimelise viimase ulukmäraga on eellasteks kõigile tänapäeva Prževalski hobusele. Teise maailmasõja tõttu oleks Prževalski hobuste pidamine peaaegu lõpetatud. Üksnes tänu Praha ja Müncheni loomaaedade jõupingutustele läks korda liik päästa.

Looduses vähenes 1940. ja 1950. aastatel Prževalski hobuste arvukus järsult, viimast looma nähti 1969. aastal. Loomaaedades ja kasvandustes elas 1971 kogu maailmas 182 puhtaverelist Prževalski hobust. 1987. aastal juba 723 (303 täkku ja 420 mära). 1980. aastate keskel alustati ettevalmistusi liigi tagasitoomiseks nende kunagisse koduloodusesse. Tänaseks on Mongoolias ja Hiinas neli Prževalski hobuste kohanemis- ja paljunduskeskust. Aastail 1996 ja 1998 lasti esimesed kaks karja Prževalski hobuseid Gobi Rahvuspargi piiril asuva Tachin Tali paljunduskeskuse lähistel taas loodusesse.

1998. aastal lasti Ukrainas hobuseid ka Tšornobõli katastroofis saastunud tsooni, kus nende arvukus tasapisi kasvas ja osa neist asus elama ka Valgevene territooriumile.

Kõigis maailma kasvandustes ja loomaaedades peetavate hobuste kohta peetakse arvestust ja suguregistrit, mida igal aastal avaldab Praha loomaaed. 

Tallinna loomaaias elas 2004. aasta seisuga 13 Prževalski hobust.

## Viited

## Välislingid

*http://www.imh.org/imh/bw/prz.html
*http://przewalskihorse.nl/
Rahvusvaheline Looduskaitseliit

**Rahvusvaheline Looduskaitseliit** (ingliskeelne lühend **IUCN** (*International Union for the Conservation of Nature and Natural Resources =* Rahvusvaheline Looduse ja Loodusvarade Kaitse Ühing; viimasel ajal levinum nimevariant on *World Conservation Union*, eesti keeles kasutusel ka nimetus Maailma Looduskaitseliit) on riikide, valitsusasutuste ja valitsusväliste organisatsioonide ülemaailmne liit. 2007. aasta algusest on Eesti Rahvusvahelise Looduskaitseliidu liige.

Rahvusvahelise Looduskaitseliidu algatusel hakati koostama rahvusvahelisi punaseid raamatuid (punaseid nimestikke), liikide ja elupaikade seisundi hinnanguid.

## Eesmärgid
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu põhilised eesmärgid on:

# kindlustada looduse, eeskätt selle edasiseks arenguks vajaliku elustiku mitmekesisuse säilimine, 
# tagada loodusvarade kasutamine mõistlikult, õiglaselt ja säästvalt ning 
# väärtustada ühiskonnas niisuguseid eluviise, mis võimaldaks nii hea elukvaliteedi kui ka kooskõla muude biosfääri osadega.

Rahvusvahelises Looduskaitseliidus algatati veebruaris 2004 tegevusprogramm Countdown 2010 (http://www.countdown2010.net), mille eesmärk on, et kõik Euroopa Liidu valitsused on aastaks 2010 võtnud tarvitusele vajalikud meetmed liikide vähenemise peatamiseks. IUCN peab ka maailma ohustatud liikide andmebaasi ehk punast nimestikku.

Rahvusvahelise Looduskaitseliidu konventsioonid:
*CITES
*Ramsari konventsioon
*Bioloogilise mitmekesisuse konventsioon

## Vaata ka
*Rahvusvahelise Looduskaitseliidu kaitseala kategooriad
*Rahvusvahelise Looduskaitseliidu soovitused ökoloogiliseks taastamiseks

## Viited

## Välislingid
*Gruusias Gudauri suusakuurordis rahvusvaheline Kaukasuse bioloogilise mitmekesisuse konverents «Countdown 2010 in Caucasus»
*Euroopa Parlamendi vastuvõetud tekstid. Bioloogilise mitmekesisuse hävimise peatamine 2010. aastaks
*IUCN Red List of Threatened Species
*International Union for Conservation of Nature - IUCN
*Eesti punane raamat
*Zooloogia ja Botaanika Instituut