NSV Liidu kosmonautide esimene rühm

**NSV Liidu kosmonautide esimene rühm** oli NSV Liidu kosmoseprogrammi raames esimeseks kosmoselennuks ja järgmisteks kosmoselendudeks valitud kosmonautide rühm. Rühm moodustati veebruaris–aprillis 1960.

Formeeringu nimetus oli **1960: Õhujõudude Rühm nr 1** (1960: Группа ВВС № 1), teises allikas on **[[Kosmonautide rühm]]** (Отряд космонавтов). NSV Liidu relvajõudude õhujõudude ülemjuhataja käskkirjaga 7. märtsist 1960 määrati Õhujõudude kosmonautide ettevalmistuskeskuse "kuulajateks-kosmonautideks" esimesed 12 lendurit. "Niisuguse ürituse jaoks on kõige kõlblikum lendur, ja eelkõige hävituslendur. See ongi universaalne spetsialist. Ta on nii piloot, tüürimees, radist kui ka pardainsener..." (Sergei Koroljov)

## Poliitilised otsused
Nõukogude teaduse ja tehnika areng võimaldas 1950ndate lõpuks arutada piloteeritava kosmoselennu küsimust. 1959. aasta alguses pidas NSV Liidu Teaduste Akadeemia president Mstislav Keldõš inimese kosmoselennu küsimuste arutelu, valmistati ette tööettepanekud partei ja riigi keskorganitele

Otsus valida kosmonautide rühma ja valmistada ette esimeseks kosmoselennuks kosmoselaeval Vostok tehti NLKP Keskkomitee ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu määruses nr 22-10 "Kosmonaudikandidaatide meditsiinilisest valikust" 5. jaanuarist 1959 ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu määruses nr 569—264 "Inimese ettevalmistasest kosmoselendudeks" 22. maist 1959.

## Valik
KosmIonaudikandidaatide valik tehti ülesandeks NSV Liidu relvajõudude õhuvägede formeeringute juhtkonnale, sõjaväearstidele ja arstlikele lennukomisjonidele, kes kontrollisid lendurite tervist väeosades ja grupeeringutes. Tulevaste kosmonautide väljaõpe tehti õhujõududele Hiljem tegi otsese valiku Lennuväe Keskuurimishospidali (ЦВНИАГ) spetsialistide rühm.

1959. aasta alguses alustati sobivate kandidaatide hoolika otsimise ja range valikuprotseduuriga. Valikut toetas kosmosemeditsiini osakond, mille rajas Nõukogude Liidu õhuvägede ülem Konstantin Veršinin, suur kosmoseuuringute pooldaja ja toetaja, ning mis töötas professor Vladimir Jazdovski juhtimisel. 

Tulevaste kosmonautide valikuga tegelesid Jevgeni Karpov, Vladimir Jazdovski, N. Gurovski, Oleg Gazenko, A. Genin ja teised. Kosmonaudikandidaatideks valiti kuni 35-aastased hävituslendurid, kelle pikkus oli kuni 175 cm ja kaal kuni 75 kg. Programmi juhtis Vladimir Jazdovski, kellel oli suur kogemus kosmosesse saadetud koerte valimisel. Jazdovski meditsiinikomisjoni tööd kontrollis veel üks komisjon – riiklik amet1kondadevaheline komisjon (ГМВК), mille peamine ülesanne oli kandidaatide filtreerimine poliitilise usaldusväärsuse alusel. Esimese kosmonautide rühma lii1me Pavel Popovitši sõnul tegeles sellega [KGB]].

Värbamisel etendas otsustavat osa pilootide toimikute kriitiline läbivaatamine. Nõutav oli "puhas" suhe parteiga ja "puhas" biograafia. Ainult laitmatu minevikuga inimesi sai kasutada propagandavahendina sel viisil, nagu tol ajal ette kujutati. "Teema nr 6 komisjon" (et kogu kosmoseprogramm oli rangelt salastatud, kasutati koodnmetusi) kontrollis 1959. aasta jooksul esmase valiku 3461 hävituslennuväe lenduri dokumente. Esmasele vestlusele valiti 347 inimest. Vestluste ja ambulatoorse tervisekontrolli tulemuste põhjal lubati edasisse meditsiinilisse valikusse 206 lendurit, kes 20-meheliste rühmadena läbisid lõpliku statsionaarse tervisekontrolli Moskvas TsVNIAGis 1959. aasta oktoobrist 1960. aasta aprillini. Kuni selle ajani oli kõigi värvatavate eest nende valiku tegelikku eesmärki saladuses hoitud, sest ei tahetud riskida. Kardeti, et programmi avalikuks saamine ja surve kiiremini saavutusteni jõuda ohustab riiklikku julgeolekut ja rahvusvahelist prestiiži. Selle aja jooksul loobus kosmonaudiks hakkamisest 72 inimest, esitatud tervisenõuetele ei vastanud 105 inimest. Kõik tervisekontrolli etapid läbis edukalt 29 inimest.

11. jaanuaril 1960 formeeriti õhuvägede ülemjuhataja Konstantin Veršinini käskkirjaga sõjaväeosa nr 26266, mille ülesandeks oli kosmonautide väljaõpe. Hiljem reorganiseeriti see üksus õhuvägede kosmonautide ettevalmistuskeskuseks (ЦПК). 24. veebruaril 1960 määrati keskuse ülemaks meditsiiniteenistuse polkovnik Jevgeni Karpov.

Mandaatkomisjon valis 1960. aasta jaanuaris välja 20 inimest. 
7. märtsil 1960 võeti esimesse kosmonautide rühma kaksteist meest – Ivan Anikejev, Valeri Bõkovski, Boriss Volõnov, Juri Gagarin, Viktor Gorbatko, Vladimir Komarov, Aleksei Leonov, Grigori Neljubov, Andrijan Nikolajev, Pavel Popovitš, German Titov ja Georgi Šonin. 9. märtsil liitus Jevgeni Hrunov, 25. märtsil Dmitri Zaikin ja Valentin Filatjev, 28. aprillil Pavel Beljajev, Valentin Bondarenko, Valentin Varlamov ja Mars Rafikov, 17. juunil Anatoli Kartašov.

Esimeses kosmonautide rühmas oli 9 õhujõudude lendurit, 6 õhutõrje  lendurit ja 5 mereväe lendurit. Alguses oli kõige vanem, Pavel Beljajev, 34-aastane, ja kõige noorem, Valentin Bondarenko, 23-aastane.

## Viited