open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tapio Korjus

**Seppo Tapio Aleksanteri Korjus** (sündinud 10. veebruaril 1961 Vehkalahtis) on soome endine odaviskaja, olümpiavõitja.

Tapio Korjus võitis odaviske 1988. aasta Sŏuli olümpiamängudel tulemusega 84.28.

Tal on magistrikraad kehakultuuri alal ning pärast tippspordist loobumist on ta töötanud treenerina. Tema käe all on treeninud teiste seas Mikaela Ingberg.
Tallinna–Keila rongiliin

**Tallinna–Keila rongiliin** on Elroni opereeritav elektrifitseeritud rongiliin lõpp-peatustega vastavalt Tallinnas Balti jaamas ja Keilas Keila raudteejaamas. Liini pikkus on 26,8 km ning seda teenindavad Stadler FLIRT elektrirongid. 

Reisijatevedu on rongiliinil jaotatud kolme tsooni vahel – I kuni III tsoon. I tsoon jääb Balti jaama ja Laagri vahele, II tsoon Laagri ja Valingu vahele ning III tsoon on Valingu ja Keila vahel.

## Ajalugu
*Keilat läbiv Balti raudtee valmis aastal 1870. Sellest ajast läbisid Keilat auru jõul liikuvad reisirongid Tallinna–Paldiski rongiliinil.
*Pärast Keila–Haapsalu raudtee valmimist 1905 aastal läbisid Keilat Haapsalu liini reisirongid. 1920. aastatel pikendati raudteed Rohuküla sadama basseinidevahelisele kaile. 1935. aastal võeti kasutusele kiire diisel-elektriline mootorvagun Lendav Läänlane liinil Tallinn–Rohuküla. Haapsalu liin suleti 1995 ja sellest on alles Tallinna–Riisipere rongiliin.
*Elektrirongiliiklus liinil Tallinn–Keila avati pärast Pääsküla–Keila raudteelõigu elektrifitseerimist juulis 1958.

## Peatused

Padula raudteepeatuses toimub rongi sisenemine ja väljumine vaid rongi multifunktsionaalse ala kaudu.

## Pildid

Fail:Stadler FLIRT in Balti Jaam.JPG|AS Elroni Stadler FLIRT tüüpi reisirong väljumas liinile Tallinn–Keila
Fail:Lilleküla-Jaam-July-2021.jpg|Lilleküla raudteepeatus
Fail:Lilleküla jalakäijate tunnel.JPG|Lilleküla jalakäijate tunnel
Fail:Station Tondi 2025 1.jpg|Tondi raudteepeatus
Fail:Järvevana tee (3).jpg|A. H. Tammsaare tee viadukt
Fail:Rahumäe sild2 2011-05-19.JPG|Rahumäe viadukt
Fail:Nõmme railway station 2024.jpg|Nõmme raudteepeatus
Fail:Kivimäe peatus ja kass.jpg|Kass Kivimäe raudteepeatuses
Fail:Pääsküla jaamahoone.jpg|Pääsküla jaamahoone
Fail:Reisirong Urda peatuses.jpg|Reisirong Urda peatuses
Fail:Saue railway station.jpg|Saue raudteepeatus
Fail:Vaatega Keila jaamale.jpg|Keila raudteejaam 


## Vaata ka
* Tallinna–Keila raudtee
* Tallinna–Keila kiirrongiliin

## Viited

## Välislingid
*Elroni koduleht

### Videod
Tuliohakas

**Tuliohakas** (*Cirsium vulgare*) on korvõieliste sugukonda ohaka perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim.

Tuliohakas kasvab pärismaisena Euroopas, Aasias ja Põhja-Aafrikas.

Taim kasvab 30–120 cm kõrguseks. Ta õitseb juulist septembrini.

## Välislingid

*
Tallinna–Keila kiirrongiliin

**Tallinna–Keila kiirrongiliin** on AS Eesti Liinirongid opereeritav elektrifitseeritud rongiliin lõpp-peatustega vastavalt Tallinnas Balti jaamas ja Keilas Keila raudteepeatuses. Liini pikkus on 26,8 km ning seda teenindavad Stadler FLIRT elektrirongid. 

Kiirrongid alustasid argipäevade tipptundidel Tallinna ja Keila vahel sõitmist 4. septembril 2023. Reisi kestus kiirrongiliinil Balti jaamast Keilasse on 30 minutit. 

Reisijatevedu on rongiliinil jaotatud kolme tsooni vahel – I kuni III tsoon. I tsoon jääb Balti jaama ja Laagri vahele, II tsoon Laagri ja Valingu vahele ning III tsoon on Valingu ja Keila vahel. 

## Peatused

Padula raudteepeatuses toimub rongi sisenemine ja väljumine vaid rongi multifunktsionaalse ala kaudu.

## Pildid

Fail:At Tallinn 2024 089 - Balti jaam station.jpg|Reisirongid Balti jaamas
Fail:Lilleküla-Jaam-July-2021.jpg|Lilleküla raudteepeatus
Fail:Lilleküla jalakäijate tunnel.JPG|Lilleküla jalakäijate tunnel
Fail:Station Tondi 2025 1.jpg|Tondi raudteepeatus
Fail:Nõmme railway station 2024.jpg|Nõmme raudteepeatus
Fail:Pääsküla jaamahoone.jpg|Pääsküla jaamahoone
Fail:Laagri peatus aastal 2022.jpg|Laagri raudteepeatus
Fail:Padula raudteepeatus (2020).jpg|Padula raudteepeatus
Fail:Saue railway station.jpg|Saue raudteepeatus
Fail:Vaatega Keila jaamale.jpg|Keila raudteejaam


## Vaata ka
* Tallinna–Keila raudtee
* Tallinna–Keila rongiliin

## Viited

## Välislingid
* Elroni koduleht
* Keila – Tallinna vahel alustavad kiirrongid Elron, 4. september 2023
Ohakas

**Ohakas** (*Cirsium*) on korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Perekonda kuulub umbes 250 liiki.

## Liike
* *Cirsium acaule* – varretu ohakas ehk äiavarvas
* *Cirsium afrum* – torkav hõbeohakas
* *Cirsium arvense* – põldohakas, rannal kasvades nõelohakas
* *Cirsium diacanthum* – kaheogaline hõbeohakas
* *Cirsium eriophorum* – võrkohakas
* *Cirsium ficifolium* – vahva sabaohakas
* *Cirsium heterophyllum* – villohakas
* *Cirsium japonicum* – jaapani ohakas
* *Cirsium oleraceum* – seaohakas ehk seakapsas
* *Cirsium palustre* – soo-ohakas
* *Cirsium rivulare* – ojaohakas
* *Cirsium spinosissimum* – alpi ohakas
* *Cirsium tuberosum* – mugulohakas
* *Cirsium vulgare* – tuliohakas

## Välislingid
Harilik orashein

**Harilik orashein** (*Elymus repens*) on kõrreliste sugukonda orasheina perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Harilik orashein kasvab pärismaisena Euroopas, Väike-Aasias ja Põhja-Aafrikas, võõrliigina ka Ameerikas ja Kaug-Idas. Ta on ka Eestis tavaline; kasvab teeservades, niitudel, jäätmaadel. Põldudel ja aedades on ta üks tülikamaid umbrohtusid.

Taim kasvab 20–130 cm kõrguseks. Vars on püstine; lehed pikad, umbes 1 cm laiused. Õied moodustavad 3–7 kaupa pähiku.

Orashein paljuneb risoomi abil, harvem ka seemnetega.

Ilu mullas.JPG|Hariliku orasheina risoomid. EMÜ botaanikaosakonna katse.
Orashein katseks.JPG|Orasheinataimed Uhti küla mahetootmisega põllul.


## Välislingid

* 

* Liigikirjeldus
Ilja Siltšukov

**Ilja Siltšukov** (valgevene keeles Iлля Сiльчукоў; vene keeles Илья Сильчуков; sündinud 4. veebruaril 1982 Minskis) on Valgevene ooperilaulja, bariton. Ta pälvis 2007. aastal Pärnus toimunud Klaudia Taevi nimelisel Rahvusvahelisel Ooperilauljate Konkursil III preemia.

On lõpetanud Valgevene Riikliku Muusikaakadeemia ja on samast aastast Valgevene Riikliku Ooperiteatri solist. Rolle koduteatris: Onegin (Jevgeni Onegin), Robert (Jolanta), Korolevitš (Surematu Kaštšei), Germont (Traviata), Amantio di Nicolao (Gianni Schicchi).

## Esinemised Eestis

*Ooper Thaïs (2009) Pärnus ja Tallinnas PromFesti raames
*Puccini Gala (2008) Pärnus ja Tallinnas PromFesti raames.
MTÜ PromFest

**MTÜ PromFest** on Eesti mittetulundusühing, mis korraldab koostöös Endla teatriga Pärnu rahvusvahelist ooperimuusika festivali PromFest ja Klaudia Taevi nimelist noorte ooperilauljate konkurssi.

## Välislingid
*Promfesti koduleht
Jaak Luik

**Jaak Luik** (sündinud 14. märtsil 1953) on Eesti endine riigikohtunik, endine maakohtu kohtunik ja esimees.

Ta nimetati riigikohtuniku ametisse 21. detsembril 1993.

Ta esitas avalduse ametist vabastamiseks alates 1. detsembrist 2019 pensionile jäämisega seoses.

## Tunnustus
*Valgetähe III klassi teenetemärk (2006)

## Viited
Theodorus II

**Theodorus II** (ka **Theodor II**) oli paavst novembris või detsembris 897 või jaanuaris 898. Ta oli 115. paavst.

Theodorus (Teodoro) oli sündinud Roomas ja ta oli Photiuse (Fozio) poeg. Paavst Formosus pühitses ta kardinaldiakoniks.

Theodorus II valiti kirikuloolase J. N. D. Kelly järgi paavstiks novembris 897 Formosuse toetajate poolt. Salvador Miranda järgi sai ta paavstiks detsembris 897. 

Theodorus II asus Roomas taastama avalikku korda. Ta pidas sinodi, kus rehabiliteeriti laibasinodil hukka mõistetud Formosus ja tühistati laibasinodi otsused. Laibasinod oli nõudnud Formosuse poolt ordineeritud vaimulikelt loobumist oma ametitest, kuid Theodorus II sinod kohustas neil vaimulikel laibasinodi tõttu tehtud loobumisotsused põletada.

Theodorus II lasi ka Formosuse surnukeha matta pidulikult tagasi Rooma Peetri kirikus asunud hauda.

Kelly järgi suri Theodorus II novembris 897, Miranda järgi aga detsembris 897 või jaanuaris 898. Kelly järgi pole tema surma põhjus teada, Miranda oletab aga, et ta tapeti. Theodorus II maeti Rooma Peetri kirikusse.

Theodorus II valitses 20 päeva. See oli lühim valitsemisaeg pärast Bonifatius VI-t. Hiljem on veel vähem valitsenud vaid Coelestinus IV.

Kroonik Flodoard de Reims on Theodorus II-t tunnustanud.

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Theodorus II kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Theodorus II kohta. *(inglise keeles)*
*9. sajandi kardinalid.
Benedictus IV

**Benedictus IV** oli paavst 900–903. Ta oli 117. paavst.

Benedictus (Benedetto) oli sündinud Roomas. Ta pärines aristokraatlikust suguvõsast ja oli Mammoluse (Mammalus) poeg. Paavst Formosus ordineeris Benedictuse preestriks.

## Paavstiks saamine
Benedictus IV valiti paavstiks mais või juunis 900 Formosuse toetajate poolt.

## Suhted Frangi keisriga
Benedictus IV kroonis 22. veebruaril 901 Frangi keisriks Louis III Pimeda, kuid 902 võitis Itaalia kuningas Berengar Frioolist Louis'd ja sundis ta Itaaliast lahkuma.

## Suhted Aasia piiskoppidega
Benedictus IV saatis kirja Amasya piiskopile Malakenosele, kelle araablased olid Amasya piiskopkonnast minema kihutanud.

## Suhted gallikaani piiskoppidega
Benedictus IV kinnitas 31. augustil 900 peetud Rooma sinodil Argrine'i Langres' piiskopi ametisse ja andis talle palliumi. Ta pani Reimsi peapiiskopi Foulques'i mõrvarid kirikuvande alla.

## Suhted Itaalia piiskoppidega
Benedictus IV toetas Napoli piiskopi Athanasius II surma järel Sorrento piiskopi Stephanuse saamist Napoli piiskopiks (Stephanus III).

## Munklus
Benedictus IV andis Fulda kloostrile ja teistele kloostritele privileege.

## Uus kardinal
Benedictus IV ajal sai kardinaliks diakon Christophorus (Christophoro).

## Benedictus IV kultuuriloos
Kroonik Flodoard de Reims andis talle hüüdnime "Suur."

## Surm
Benedictus IV suri Roomas augustis 903 ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Kirikuloolane J. N. D. Kelly oletab, et paavsti võisid mõrvata Berengari käsilased, kuid ajaloolised tõendid selle kohta puuduvad.

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Benedictus IV kohta. *(inglise keeles)*
*Benedictus IV dokumendid.
*10. sajandi kardinalid.
Aas-rebasesaba

**Aas-rebasesaba** (*Alopecurus pratensis*) on kõrreliste sugukonda rebasesaba perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

## Kirjeldus
Aas-rebasesaba on väikeste mätastena või lühikese risoomiga rohiroheline taim. Pööristähk on tihe, 6–10 mm läbimõõduga, 3–10 cm pikk, kahvaturoheline. Lehed on 3–10 mm laiad. Lehetuped ja kõrs on siledad. Keeleke on umbes sama lai kui pikk, kaarjas, kraekujuline. Pähikud on lapikud ja piklikovaalsed. Libled on teritunud, väljapoole kaardus tipuga, lühikarvased ja pikaripsmelise andruga. Ohe on nõrgalt põlvjas, kaks korda pikem kui sõkal. Taim kasvab 50–100 cm kõrguseks.

## Kasvukoht
Taim kasvab toitainerohkel niisketel niitudel, puisniitudel, teeservadel, ka kultuuris.

## Levik
Aas-rebasesaba kasvab pärismaisena Euroopas ja Aasias. 

Eestis on tavaline.

## Kasutamine
Aas-rebasesaba on hea söödataim.

## Galerii

Pilt:Alopecurus pratensis ligula.jpg|Aas-rebasesaba keeleke
Pilt:Alopecurus pratensis Grote vossenstaart (2).jpg|Aas-rebasesaba pööristähk
Pilt:Alopecurus pratensis (3884546235).jpg|Aas-rebasesaba pähikud on karvased
Pilt:Alopecurus pratensis in a meadow near Pokelly.JPG|Aas-rebasesaba 
Pilt:Alopecurus.pratensis.3.jpg|Õitsev aas-rebasesaba


## Viited

## Välislingid
* 
* Liigikirjeldus
* Aas-rebasesaba e-taimemäärajas
Kiviaed

**Kiviaed** on kividest ehitatud aed, mis on laotud ilma mördita. UNESCO nimistus on kiviaiad Hispaanias, Horvaatias, Iirimaal, Itaalias, Kreekas, Prantsusmaal, Sloveenias ja Šveitsis.

Vastavalt sellele, kas piirkonnas leidub rohkem paekivi või graniiti (maakivi), on Eestis kiviaedasid laotud erinevalt.

Kive saadi varasemal ajal enamasti põldudelt, kus need takistasid kündmist ja tuli seetõttu mujale vedada.


Kiviaed Vilsandil.JPG|Kiviaed Vilsandil
Kiviaia taastamise koolitus Kolu mõisas 12.-13. septembril 2014 - 05.JPG|Kiviaia taastamise koolitus Kolu mõisas
Soorinna, hoolitsetud talumaastik.JPG|Kiviaed Soorinna külas
Lelle kalmistu.JPG|Lelle kalmistu kiviaed


## Vaata ka
* Must maja

## Viited
Ants Kull

**Ants Kull** (3. mai 1961 – 25. märts 2026) oli eesti jurist.

Ta oli Eesti Riigikohtu tsiviilkolleegiumi kohtunik, endine vandeadvokaat.

Ants Kull lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna aastal 1984. 

Ta valiti riigikohtunikuks 1996 ja selle tsiviilkolleegiumi esimeheks 2004.

Tema abikaasa oli õigusteadlane Irene Kull. 

## Tunnustus
* 2018 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Viited
Keila–Paldiski raudteelõik

**Keila–Paldiski raudteelõik** on 20,8 kilomeetri pikkune üheteeline laiarööpmeline raudtee Harju maakonnas Keila ja Paldiski raudteejaama vahel. Elektrifitseeritud kogu trassi pikkuses. Kuulub Eesti Raudteele.

Tänaseks Keila–Paldiski raudtee äärde rajatud 3 raudteejaama (Keila, Klooga ja Paldiski) ja 4 peatuspunkti (Niitvälja, Klooga-Aedlinn, Põllküla, Laoküla). Tulevikus kavandatakse Laoküla ja Paldiski vahele lisarongipeatust, mis jääks Paldiski Lõunasadama juurde.

Reisijatevedu on raudteel jaotatud B- ja C-tsooni vahel. Kaks peatust (Keila ja Niitvälja) jäävad B- ja ülejäänud C-tsooni.

## Ajalugu
Raudtee (osana Balti raudteest) Paldiski, kui olulise jäävaba Vene Keisririigi sadamalinna, ja Peterburi vahel ehitas Balti aadlikest moodustatud Balti Raudtee Selts aastatel 1868–1870.

1958. aastal alustati Keila-Klooga raudteelõigu elektrifitseerimist, millega jõuti lõpule sama aasta detsembriks. 
Kolm aastat hiljem avati pidulikult ka elektrifitseeritud Klooga Paldiski teelõik ning algas regulaarne elektrirongide liiklus.

1960. aasta suvel avati Klooga jaamast uue raudteena ehitatud ja elektrifitseeritud Klooga–Kloogaranna raudteelõik. Oktoobriks 1961 elektrifitseeriti Klooga-Paldiski 11,8 km teelõik. Liiklus Paldiskisse avati sama aasta 4.novembril. 

2010. aastaks olid kõik reisiplatvormid (perroonid) ümberehitatud Euroopa kõrgusele (550 mm).

Alates 2011. aastast on raudtee omanik Eesti Raudtee teostamas kontaktvõrgu väljavahetamist ning rööbastee kapitaalremonti, hoidmaks ja tõstmaks  reisirongide kiiruse kuni 120 km/h, kaubarongidele kuni 80 km/h.

## Raudteeliinid
Keila–Paldiski raudtee piires toimub reisijatevedu Tallinna–Paldiski (1961) ja Tallinna–Klooga-Ranna raudteeliinil (1960). 

Reisijatevedu liinidel teostab Elron elektrirongidega Stadler FLIRT.

## Pildid

Pilt:Keila jaamahoone01.jpg|Keila jaamahoone on ehitatud 1870. aastal tüüpprojekti järgi ja analoogne Paldiski hoonega 
Pilt:Niitvaljaperroon.jpg|Niitvälja raudteepeatus
Pilt:Klooga-Aedlinna raudteepeatus.jpg|Klooga-Aedlinna raudteepeatus
Pilt:Klooga raudteejaama peahoone.jpg|Klooga raudteejaama hoone

Pilt:Paldiski jaamahoone1 (2011).jpg|Paldiski jaamahoone


## Vaata ka
* Balti raudtee
* Elektriraudtee AS
* Eesti raudteetransport
* Tallinna–Keila raudtee
* Tallinna–Narva raudtee

## Viited

## Välislingid
* YouTube'i video: Tallinn-Paldiski liin
Hambuline mesikas

**Hambuline mesikas** (*Melilotus dentatus*) on liblikõieliste sugukonda mesika perekonda kuuluv rohttaim.

Eestis on ta harv.

## Välislingid
*
Paul Pedusaar

**Paul Pedusaar** (27. aprill 1887 Peterburi – 27. mai 1964 Tallinn) oli eesti arst.

Ta õppis 1906–1913 Tartu ülikooli arstiteaduskonnas, lõpetas 1913 arstina. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta oli alates 1918. aastast kohtuarst Tallinnas. 

## Isiklikku
Tema vend oli arst Konstantin Pedusaar ja õde oli koolijuht Aleksandrine Pedusaar.

Tema tütar oli tõlkija Helga Viira.

## Välislingid
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Konstantin Pedusaar

**Konstantin Pedusaar** (14. aprill 1883 Peterburi – 12. mai 1972 Tallinn) oli eesti arst.

Ta õppis 1904–1912 Tartu ülikooli arstiteaduskonnas, lõpetas arstina. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Töötas Põltsamaal, Viljandis ja Tallinnas. Ta oli Tallinna Linna I Abihaigla peaarst.

## Isiklikku
Ta oli Aleksandrine ja Paul Pedusaare vend ning Heino Pedusaare isa.

Konstantin Pedusaar suri 12. mail 1972 Tallinnas ja ta maeti 17. mail 1972 Rahumäe kalmistule.

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Abram Glikman

**Abram Glikman** (ka **Abram Glückmann**; 6. juuni 1897 Valmiera – 15. veebruar 1994 Tallinn) oli Eesti arst.

Ta lõpetas 1917. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1917–1918 (õppimise katkestas Vabadussõda) ja 1920–1923 (lõpetas arsti astmega) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, aastal 1919 oli ta Riias ajalehtede Jidische Volkstimme ja Russkoje Slovo kaastööline.

Aastal 1923 asus ta Nõmmel tööle sise- ja lastehaiguste eraarstina, olles ühtlasi Tallinna Ühise Haigekassa teenistuses. Aastatel 1941–1944 oli ta (koos perega) põgenenud Saksa vägede eest Nõukogude Liidu tagalasse. Lühikest aega töötas ta Usbeki NSV-s Andižanis nakkushaiguste osakonna arstina, siis kutsuti ta Moskvasse Eesti NSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi käsutusse tervishoiupoliitikat välja töötama. Oktoobris 1944 mobiliseeriti Punaarmeesse, kuid vabastati ühe kuu pärast. 

1944. aasta lõpus tuli ta tagasi Tallinna ja asus tööle Eesti NSV siseministeeriumi liinis usaldusarstina. Aastal 1950 määrati ta Tallinna Keskhaigla siseosakonna juhatajaks, hiljem peaarsti asetäitjaks tööekspertiisi alal, kus töötas aastani 1967, mil siirdus pensionile, kuid jäi töötama ordinaatorina.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli arst Rosa Glikman, nende poeg on vandeadvokaat Aleksander Glikman; advokaat on ka nende pojapoeg Leon Glikman.

## Viited

## Kirjandus
*Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960. Lk 163

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Haud Tallinna uuel juudi kalmistul
Karerohi

**Karerohi** (*Asperugo procumbens*) on kareleheliste sugukonda kuuluv rohttaim, karerohu perekonna ainuke liik.

Karerohi kasvab pärismaisena Euroopas.

Karerohi on üheaastane taim. Ta kasvab 10–40 cm kõrguseks.

## Välislingid
*
Eduard Pihlak

**Eduard-Ferdinand Pihlak** VR I/2 (29. september 1888 Viljandi vald – 12. aprill 1945 Rostock, Saksamaa) oli eesti arst ja sõjaväelane (kapten).
 
Ta oli telliskivitöösturi poeg ning Artur Aleksander Pihlaku ja Viktor Pihlaku vend.

Ta lõpetas Peterburi Sõjameditsiini Akadeemia *[[cum laude]]*, osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, kus oli Tallinnas 3. sõjaväehospidali ülemarst. Pidas Tallinnas laste- ja sisehaiguste arsti erapraksist.

Esimesel iseseisvusajal ning Nõukogude okupatsiooni esimesel aastal juhtis ta tervishoiukorraldust Harjumaal. Aastail 1919–1920 oli ta Rapla jaoskonna tervishoiuarst, 1920–1940. aastail Harju maakonnaarst, aastail 1924–1927 ka Harju maavalitsuse tervishoiu- ja hoolekandeosakonna juhataja. 1935. aastast sai temast vabakutseliste haritlaste esindaja riigi majandusnõukogus. Oktoobris 1940 määrati ta Harjumaa tervishoiuosakonna ajutiseks juhatajaks.  

Saksa okupatsiooni ajal juhtis ta Tervishoiu Valitsust, mis oli algselt Eesti Omavalitsuse Sotsiaaldirektooriumi, alates juunist 1942 aga  Sisedirektooriumi allasutus. Ametialaselt kuulus ta ka 1943. aastal loodud Eesti Tervishoiukoja nõukogusse. 

Septembris 1944 evakueerus Gotenhafeni (praegu Poola linn Gdynia) kaudu Saksamaale, kus sai külalislitsentsi alusel arstipraksist jätkata. Gotenhafenis peatus ta ja tegutses arstina kuni 1944. aasta lõpuni. Jaanuaris 1945 siirdus Güstrowisse, oli seal kiirabiarstina Güstrowi Kreisi Riikliku Tervishoiuameti teenistuses. Suri kevadel 1945 Rostocki Ülikooli haiglas vähki (bronhikartsinoom).

Eduard Pihlak on üks neist ligikaudu 40 Eesti arstist, kelle elulookokkuvõte on avaldatud biograafilises leksikonis "Arstid Kolmanda Reichi aegses Mecklenburgis" ("Ärzte in Mecklenburg im Dritten Reich"), mis ilmus augustis 2023 (esitlused septembris ja oktoobris).

## Viited

## Välislingid
* Laulmine tervislisest seisukohast *Harjumaa koolide laulupäeva album-juht, 1929 (autor E.Pihlak, artikli juures fotol teine isik)*
* Eduard Pihlak 135 - Sammuli külast Mecklenburgi arstide leksikoni *Jaanus Nurmoja; Sakala, 30. september 2023*
Karerohi (perekond)

**Karerohi** (*Asperugo*) on kareleheliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Selle perekonna ainuke liik on karerohi.
Roman Luuk

**Roman Theodor Luuk** (8. detsember 1889 Järvamaa – 17. jaanuar 1956 New York) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1918 Tartu ülikooli arstiteaduskonna, Fraternitas Estica auvilistlane.

Osales Vabadussõjas arstina. Tallinna Linna Naha- ja Suguhaiguste Haigla juhataja. 

1944 põgenes Saksamaale.
Rebasesaba

**Rebasesaba** (*Alopecurus*) on kõrreliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Perekonda kuulub 25–35 liiki.

Taimed on ühe- või mitmeaastased ning kasvavad põhjapoolkera parasvöötmes.

## Eesti liigid
**Alopecurus aequalis* – ruuge rebasesaba 
**Alopecurus arundinaceus* – mustjas rebasesaba
**Alopecurus geniculatus* – põlvjas rebasesaba
**Alopecurus myosuroides* – roti-rebasesaba
**Alopecurus pratensis* – aas-rebasesaba
Mait Püümets

**Mait Johannes Püümets** (25. jaanuarini 1937 **Mait Johannes Püümann**; 11. juuli 1882 Peningi vald, Harjumaa – 19. jaanuar 1965 Tallinn) oli eesti arst ja poliitik.

Ta lõpetas Tartu ülikooli arstiteaduskonna 1913. Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, kus oli Tallinna kaitsepataljoni vanemarst. Sanitaarleitnant (1924). Ta oli Tartu rahuläbirääkimistel Eesti delegatsiooni liige ja kirjutas alla Tartu rahulepingule. 

Ta oli Asutava Kogu ja I Riigikogu liige. 1921 ja 1923. aasta Tallinna linnavolinike valimisel valiti ta Tallinna linnavolinikuks Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei nimekirjast.

Tallinna Eesti Arstide Seltsi esimees. Tallinna sadama arst.

## Tunnustus
*Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk (1932)
*Valgetähe III klassi teenetemärk (1940)
*Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri (10. august 1957).
Alma Hiie

**Alma Hiie** (kuni 1930 **Alma Joa**; 1930–1935 **Alma Steinfeld**; 12. juuli 1902 Peterburi – 6. veebruar 1978 Tartu) oli eesti arst.

Ta õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas 1922–1927 (lõpetas). Meditsiinikandidaat 1964 (Paranefraalne novokaiinblokaad kliinilise ja eksperimentaalse ureemilise kooma puhul).

Ta oli alates 1930. aastast abielus professor Valter Hiiega.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Harilik käokannus

**Harilik käokannus** (*Linaria vulgaris*) on teeleheliste sugukonda käokannuse perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Harilik käokannus kasvab pärismaisena suures osas Euroopast ja Aasia põhjaosast.

Taim kasvab 15–90 cm kõrguseks. Tal on pikad kitsad lehed. Silmapaistvad kollased õied on pika kannusega, mille alahuul on oranž. Käokannus on hea meetaim. Käokannus on isesteriilne. Risttolmlemise tulemusel annab üks taim mitukümmend tuhat väikest seemet, mille kilejas servis kannab neid kaugele. 

## Viited

## Välislingid

*
Hans Uustalu

**Hans Uustalu** (9. oktoober 1887 Koonga vald, Pärnumaa – 23. veebruar 1950 Stockholm) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1915 Tartu ülikooli arstiteaduskonna. korp! Sakala auvilistlane ja semestritel 1909-I ning 1909-II korp! Sakala vanamees. 

Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, seejärel eraarst ja maa-arst Pärnus, Kaitseliidu Pärnumaa maleva arst alates 1928. aastast. Pärnu Eesti Arstide Seltsi asutajaliige, alates 1924 esimees. 

Põgenes 1944. aastal Rootsi.
Helmut Ackermann

**Helmut Wilhelm Ackermann** (9. mai 1872 Tallinn – 22. mai 1953 Schleswig) oli Eesti arst.

Helmut Ackermann sündis Tallinnas kaupmehe pojana. Ta lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1891–1896 Tartu ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena. Ta osales Vene-Jaapani sõjas ja Esimeses maailmasõjas. 

1906 kutsuti ta tööle Kanepi kihelkonna arstiks, elukohaga Kanepis Karba talus kihelkonna poolt ostetud krundile ehitatud arsti majas (hiljem postkontor, külanõukogu). Tal oli suur roll pärast Esimest maailmasõda Erastvere Suurekülas möllanud tüüfuse ja düsenteeriapuhangute likvideerimisel. 1928. aasta viidi arstipunkt üle Erastvere hooldekodusse. Helmut Ackermann oli Kanepi jaoskonnaarst kuni Eestist lahkumiseni 1939. aastal.  

## Viited
Pikalehine mailane

**Pikalehine mailane** (*Veronica longifolia*) on teeleheliste sugukonda mailase perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

## Kirjeldus
Taime kõrgus on 50–120 cm. Vars püstine, paljas või vähekarvane. Lehed süstjad, saagja servaga, enamasti kolmekaupa männastes. Õied sinised. Õitseb juunist septembrini. 

## Kasvukoht
Kasvab rohumaadel, eriti märgades, veeäärsetes võsastikes. Hea meetaim.

Eestis kasvab ta hajusalt.

## Välislingid

*
Gerhard Anderson

**Gerhard Anderson** (21. november 1896 Tartu – 4. mai 1970 Wetter-Ruhr) oli Eesti arst.

Ta õppis 1917–1925 Tartu ülikoolis, mille lõpetas arsti astme väärilisena, vahepeal osales Vabadussõjas.

1926–1932 oli ta eraarst Väike-Maarjas, seejärel jaoskonnaarst. Kaitseliidu Karula kompanii pealik ja malevkonna sanitaarpealik. 

1941 asus ümber Saksamaale, oli arst Oberlingis ja Wetter-Ruhris.
Randmalts

**Randmalts** (*Atriplex littoralis*) on rebasheinaliste sugukonda maltsa perekonda kuuluv taimeliik.

Taim kasvab eelkõige mererannas.

Randmalts kasvab 70–80 cm kõrguseks. Põhja-Euroopas õitseb ta juulist septembrini.

## Välislingid
*
Orava jõgi

**Orava** on jõgi Slovakkias Orava ajaloolises piirkonnas Váhi jõgikonnas.

Orava saab alguse Biela Orava ja Čierna Orava ehk Valge ja Musta Orava jõe ühinemiskohast, kuhu rajati 1941–1953 35,2 km² suurune Orava veehoidla. Selle pind on 601 m kõrgusel merepinnast.

Orava jõgi voolab üldiselt edelasse ja suubub Kraľovany küla juures Váhi. Jõe suue on 431 m kõrgusel merepinnast. Jõe pikkus on 60,9 km. Seega on jõe lang 2,80 m/km. Jõe valgla on 1991,8 km². Valgla kuulub peaaegu täies ulatuses Slovakkiasse ja üksnes pisut sellest jääb Poola.

Kõige veerikkam on jõgi märtsis ja aprillis, kui sulab lumi. Kõige vähem on vett jaanuaris ja veebruaris. Ajalooliselt kõige väiksem läbivool on fikseeritud veel enne veehoidla ehitamist (4,8 m³/s), suurim aga pärast selle valmimist, 19. juunil 1958, kui veevoolu tugevus oli 2300 m³/s.

Oraval ei ole suuri lisajõgesid.

1997. aastal kuulutati kogu jõgi kaitsealuseks piirkonnaks.

## Välislingid
Baieri uruhiir

**Baieri uruhiir** (*Microtus bavaricus*) on Austria, Itaalia ja Baieri Alpides elanud uruhiire liik. Teda peeti väljasurnuks, sest pärast 1962. aastat ei olnud teda leitud kuni 2000. aastani, mil 1976. aastal Põhja-Tiroolist Saksamaa piiri lähedalt leitud isendid geneetilise analüüsi teel samasse liiki kuuluvaks tunnistati. 

Keha pikkus on 88–106 mm, saba pikkus 32–44 mm. Ta sarnaneb väga liechtensteini uruhiire ja alpi uruhiirega.

## Välislingid
*Bayerische Kurzohrmaus wiederentdeckt (saksa keeles)
Aarne Vinkel

**Aarne Vinkel** (kuni 1936 **Arseni Vinkel**; 25. veebruar 1918 Võhma, Maasi vald, Saaremaa – 11. juuni 2006 Muhu vald) oli eesti kirjandusteadlane.

## Tunnustus
* 1971 – Eesti NSV kirjanduse aastapreemia ("Kirjandus. Aeg. Inimene.")
* 1996 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemia (Juhan Liivi kirjakogu "Mu kallis Liisi" ja proosaraamatu "Ööl on üheksa poega" koostamise ning pikaajalise tegevuse eest Liivi loomingu uurimisel ja publitseerimisel)
* 1997 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind
* 2000 – Valgetähe III klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*"Lahkus kirjandusloo künnimees" Postimees, 13. juuni 2006
*Aarne Vinkel 25. II 1918 – 11. VI 2006 Sirp, 16. juuni 2006
*
Roheline Partei (Tšehhi)

**Roheline Partei** (tšehhi *Strana zelených*, lühend *SZ*) on Tšehhi Vabariigi rohelist ideoloogiat viljelev poliitiline partei.

Partei tekkis peatselt pärast Sametrevolutsiooni 1989. aasta sügisel, olulisemaks muutus aga alles 2002. aasta paiku, kui sellega liitus palju rohelise liikumisega seotud inimesi. 2005. aastal sai esimeheks Martin Bursík, kelle juhtimise all jõudis erakond parlamenti (kuus saadikut) ja valitsusse (neli ministrit ja lisaks roheliste ettepanekul ametisse nimetatud parteitu välisminister).

8. juunil 2009 astus Martin Bursík partei esimehe kohalt tagasi suure kaotuse tõttu Euroopa Parlamendi valimistel. Tema kohuseid asus täitma Ondřej Liška, kes sama aasta detsembris sai partei korraliseks esimeheks.

2008. aasta kevadel oli parteil liikmeid ligikaudu 2000, kõige enam Prahas ja Lõuna-Morava maakonnas. Erakonnale on iseloomulik suur naiste osakaal olulistel ametikohtadel ja valimisnimekirjades.

Roheline Partei on vastu tuumaenergeetikale ja pooldab alternatiivsete energiaallikate, eriti biomassi kasutamist.
Ondřej Liška

**Ondřej Liška** (sündinud 14. juulil 1977 Brnos) on Tšehhi poliitik ja endine parlamendiliige. Alates 2009. aasta detsembrist kuni tagasiastumiseni 2010. aasta mais oli ta Rohelise Partei esimees, 29. novembril 2010 valiti ta samale ametikohale tagasi. 2007–2009 oli Liška hariduse, noorte ja kehakultuuri minister, vahetades Mirek Topoláneki teises valitsuses välja oma erakonnakaaslase Dana Kuchtová.

Ondřej Liška on õppinud politoloogiat ja usuteadust. 2003–2005 oli ta Brnos rahvasaadik ning kultuuri- ja hariduskomisjoni liige. 2004. aastast oli ta Euroopa Parlamendis roheliste nõunik regionaalarengu ja tõukefondide alal. 

2006. aastal valiti ta Lõuna-Morava maakonnast Tšehhi parlamenti. Ta on olnud Euroopa asjade komisjoni liige ning praegu kuulub regionaalpoliitika komisjoni.

Pärast Martin Bursíku tagasiastumist asus ta 8. juunil 2009 Rohelist Parteid juhtima ning sama aasta detsembris valiti ta partei korraliseks esimeheks. Sellel ametikohal oli ta kuni 8. juunini 2014.
Päevaleht (täpsustus)

**[[Päevaleht]]** on ajaleht, mis ilmub vähemalt viis korda nädalas. 

Selle järgi on nime saanud:
* **[[Päevaleht (1905)|Päewaleht]]** (hiljem **Päevaleht**) oli ajaleht, mis ilmus 1905–1940 Eestis.
* **[[Eesti Päevaleht (Rootsi)|Eesti Päevaleht]]** on Stockholmis alates 1959. aastast ilmuv eestikeelne ajaleht.
* **[[Päevaleht (1990)|Päevaleht]]** oli ajaleht, mis ilmus Eestis aastatel 1990–1995.
* **[[Eesti Päevaleht]]** (EPL) on Eestis ilmuv eestikeelne päevaleht.
Päevaleht (1905)

**Päevaleht** oli ajaleht, mis ilmus 1905–1940 Eestis.

Ajalehe  esimene number ilmus 29. detsembril (vkj 16. detsembril) 1905 Tallinnas.

Ajalehe väljaandmine oli keelatud 1917. aasta detsembris ja 1918. aasta veebruarist novembrini, mil väljaanne ilmus nime Uus Päevaleht all.

## Peatoimetajad
*1908–1918 Georg Eduard Luiga;
*1918–1927, Hans Rebane
*1921–1934 Georg Eduard Luiga; 
*1933–1940 Harald Tammer.

## Likvideerimine

Nõukogude võimu tulles ilmus Päevaleht regulaarselt viimast korda 26. juulil 1940. 

Päevalehelt natsionaliseeritud varad anti üle ELKNÜ Keskkomitee häälekandjale  Noorte Hääl (ilmus aastatel 1940–1941 ja 1944–1990). Noorte Hääle esimene number ilmus 18. septembril 1940.

Kui Saksa väed jõudsid 1941. aasta augustis Tallinna, üritati uuesti välja anda ka Päevalehte. Kuid 29. augustil välja antud lehenumber jäi ka viimaseks. Kohe järgmisel päeval keelati ajalehe väljaandmine ähvardusega see konfiskeerida ja toimetaja vangistada.

1. veebruaril 1990 hakkas ajaleht Noorte Hääl ilmuma nimega Päevaleht.

## Vaata ka
* Noorte Hääl
* Perekonnaleht (Päevalehe kaasanne)
* Pilke- ja naljaleht Kratt

## Viited

## Välislingid
* Päevalehe digiteeritud numbrid 1905–1940
* Päevaleht: visa hing saab 100-aastaseks Eesti Päevaleht
Jan Bonnema

**Jan Haitzes Bonnema** (7. jaanuar 1864 Arum, Friisimaa – 17. september 1941 Groningen) oli hollandi paleontoloog.

1911. aastast oli ta Groningeni Ülikooli geoloogiaprofessor, 1934. aastast emeriitprofessor.

Ta uuris paleosoikumi ostrakoode. 

Ta käis mitmel uurimisretkel Eestis, nii üksi kui ka Friedrich Schmidti saatel, uurides muuhulgas Kukruse ladet.

## Tunnustus
*1937 Eesti Looduseuurijate Seltsi auliige
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Kirjandus
*Öpik, Armin 1937. Prof. J. H. Bonnema – Loodusuurijate Seltsi auliikmeks. *[[Eesti Loodus]]* 5(3): 97–98.
Rannikas

**Rannikas** (*Glaux maritima*; sünonüüm *Lysimachia maritima*) on mererandadel ja rannaniitudel kasvav püsik, rannika perekonna ainus liik.

Taim on lihakas, vars on tihedalt lehtedega kaetud.

Rannikas kasvab 5–15 cm kõrguseks.

## Vaata ka
*metsvits (perekond) (*Lysimachia*)

## Välislingid
*
Naturaallogaritm

**Naturaallogaritm** on logaritm alusel *[[e (arv)|e]]*, kus *e* on irratsionaalarv ligikaudse väärtusega 2,71828.  Naturaallogaritmi arvust *x* tähistatakse tavaliselt ln(*x*) või log*e*(*x*).

Arvu *x* naturaallogaritm on arvu *e* astendaja *y*, mille korral *e<sup>y</sup> = x . 
: <math>\ln x = y \iff e^y=x</math>
Näiteks
*arvu *e*<sup>5</sup> naturaallogaritm on 5,  
*arvu *e* naturaallogaritm on 1, sest  *e*<sup>1</sup> = *e*, 
*naturaallogaritm arvust 1 on 0, sest *e*<sup>0</sup> = 1. 

Naturaallogaritm on seega [[eksponentfunktsioon]]i *e*<sup>*x*</sup> [[pöördfunktsioon]].

== Definitsioon ==

Naturaallogaritmi saab defineerida järgmiselt: iga positiivse [[reaalarv]]u *a* korral on [[määratud integraal]] 
: <math>\int\limits_{1}^{a} \frac{1}{x}\ \mathrm{d}x = \ln a</math> 
võrdne [[hüperbool]]i <math>f(x) = \tfrac{1}{x}</math> [[graafik]]u, vertikaalsete sirgetega <math>x = 1</math> ja <math>x = a</math> ning [[x-telg|*x''-teljega]] piiratud pindalaga.

## Vaata ka
* Euleri arv
* Logaritm
* Logaritmiline diferentseerimine
Vulcanus

**Vulcanus** oli vanarooma mütoloogias tule ja sepistamise jumal, samastatud vanakreeka mütoloogia Hephaistosega ning etruski mütoloogia Sethlansiga. Tema teine nimi on **Mulciber**. 

Uskumuste kohaselt asus tema sepikoda Sitsiilias Etna mäe all ja teda seostati Maia ja Vestaga, kes olid Rooma kodukolde jumalannad. Tema püha tähistati *Vulcanalia* festivaliga 23. augustil, suurima põua ja tuleohu ajal. Ühe tava kohaselt heideti tulle kalu ja väikesi loomi. 
Vulcanuse järgi on nimetatud Vulcano saar.

## Viited

## Kirjandus
* Cotterell, Arthur; Storm Rachel *Maailma mütoloogia entsüklopeedia* Varrak 2006 ISBN 9985312643
* *Antiigileksikon. 2. köide.* Tallinn 1983
Inglise park

**Inglise park** (ka **Inglise stiilis park, Inglise pargistiil**) on pargikujunduse stiil, mis vastandub Prantsuse pargistiilile.

Inglise pargistiili iseloomustab looduslikkus (puud ja põõsad on saanud vabalt kasvada).

Inglise pargistiili looja on William Kent. Inglise maastikupargi ideed levisid ka Mandri-Euroopa moodsatesse aedadesse ja parkidesse. Eriti ulatuslikult rakendati ja kohandati "Inglise ideed" Saksamaal. Saksa kultuuriruumist said omakorda mõjutust Eesti mõisnikud ning Eestis tegutsenud kunstnikud, kellest paljud õppisid saksa klassitsismi keskustes Leipzigis ja Dresdenis just ajal, mil rohealad neis linnades kujundati ümber Inglise parkideks. Enamik tänini säilinud Eesti ajaloolistest parkidest pärineb just Inglise pargi valitsusajast. Mitme mõisa asukohavalikul sai määravaks just võimsate vaadete olemasolu. Pargid paigutati romantilisse maastikku, näiteks mererannale, jõgede ja järvede äärde, küngastele. Hea näide on Keila-Joa mõis, mis on seatud mere ja jõe lähedusse ning kust avanevad vaated peahoone ees pahisevale kosele. Viljandi lähedale Heimtalisse rajati võimas park, mis pakkus kauneid vaateid Raudna ürgorule. Põlismetsa harvendades kujundati kauneid puuderühmi ja salusid, vaateid kõrgetele jämedate tüvedega puudele, metsa ja muruga kaetud küngastele, allikatega orgudele, metsalillede, põõsaste ja lehmakarjadega rohumaadele.

## Vaata ka
*Prantsuse park

## Galerii

Pilt:Rousham House 4.jpg
Pilt:Stowe Temple of Ancient Virtue.jpg
Pilt:Claremont Belvedere.jpg
Pilt:Stourhead garden.jpg


## Viited
Noorte Hääl

**Noorte Hääl** oli Eestis aastatel 1940–1941 ja 1944–1995 välja antud päevaleht. Noorte Hääl oli kuni 1990. aastani ELKNÜ Keskkomitee häälekandja.

## Noorte Hääle asutamine
Ajaleht Noorte Hääl asutati 1940. aastal, pärast 1940. aasta juunipööret natsionaliseeritud ajalehe Päevaleht asemel. 

Ajalehe esimene number Eestimaa Kommunistliku Noorsooühingu häälekandjana ilmus 18. septembril 1940. Ajalehe esimese numbri sisuks olid ELKNÜ KK I sekretäri Erich Tarkpea mõtted marksistliku õpetuse viimisest Eesti noorte hulka. Ilmuma hakkas ka Jossif Stalini elulugu. Lehe päismikus oli loosung "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!". Noorte Häält autasustati ka ordeniga "Austuse märk", mille kujutis samuti päismikku lisati. Alates 2. numbrist 19. septembril 1940 kuni 79. numbrini 3. aprillil 1960 oli Noorte Hääl ka ELKNÜ Tallinna Komitee organ.

## Peatoimetajad
1940. aastal nimetas ELKNÜ Keskkomitee ajalehe toimetajaks Anton Vaarandi, toimetaja asetäitjaks Rein Alasoo ja vastutavaks sekretäriks Aleksander Antsoni; toimetusse kuulusid ka Lilli Promet, Karl Tamjärv ja Ester Tartu (Spriit).

* Anton Vaarandi (1940 – 30. mai 1941)
* Rein Alasoo (31. mai 1941 – 27. august 1941)
* Raik Aarma (1944 – 30. september 1945)
* Lembit Remmelgas (oktoober 1945 – 1947)
* Aado Slutsk (1948–1951)
* Nikolai Vanaselja (1951–1955) 
* Vladimir Dils (1955–1956)
* Edgar Spriit (1956–1959) 
* Juhan Jürna (1959–1961) 
* Guido Viilas (1961–1972) 
* Karl Helemäe (1972–1975) 
* Ago Ustal (1975–1981)
* Enn Siimer (1981–1982) 
* Toivo Aare (1982–1989) 
* Margus Mets (1989–1990)

Noorte Hääles tegi oma esimesed avaliku kirjatöö katsetused kirjanik Vladimir Beekman, luuletusi avaldasid Ellen Hiob (Niit) ja Debora Vaarandi. 1960. aastate Noorte Hääl sai väljundiks paljudele noortele autoritele, sealhulgas Teet Kallasele ja Paul-Eerik Rummole. Noorte Hääles ilmus korra nädalas huumorirubriik "Tohoh", mida toimetas 1960. aastatel Evald Lutsius ja 1980. aastatel Jüri Nõmm; seal ilmusid paljude noorte karikaturistide karikatuurid.

## Noorte Hääle likvideerimine
1. veebruaril 1990 hakkas ajaleht ilmuma Päevalehe nime all.

Ajaleht ilmus viimast korda 4. juunil 1995, sest 5. juunil 1995 ühinesid Hommikuleht, Päevaleht ja Rahva Hääl uueks väljaandeks, mille nimeks sai Eesti Päevaleht.

## Vaata ka
*Noorte Hääl Eesti Üliõpilaste Ehitusmalevas
* Päevaleht (1905)
* Eesti Päevaleht

## Välislingid
* Päevaleht: visa hing saab 100-aastaseks Eesti Päevaleht
Päevaleht (1990)

**Päevaleht** oli ajaleht, mis ilmus Eestis aastatel 1990–1995. 

1. veebruaril 1990 hakkas ajaleht Noorte Hääl (ilmus aastatel 1940–1941 ja 1944–1990) ilmuma Päevalehe nime all.

Ajaleht ilmus viimast korda 4. juunil 1995, sest 5. juunil 1995 ühinesid Hommikuleht, Päevaleht ja Rahva Hääl uueks väljaandeks, mille nimeks sai Eesti Päevaleht.

Ajalehe peatoimetajad olid Margus Mets (1990–93 ja 1994–95) ja Peep Kala (1993–94).

## Vaata ka
* Päevaleht (1905)
* Noorte Hääl 
* Eesti Päevaleht
Palladianism

**Palladianism** (ja **palladionism**) ehk **Palladio stiil** on itaalia arhitekti Andrea Palladio (1508–1580) loomingust mõjutatud klassitsistlik ehituslaad.

Palladianismi iseloomustab sammaste rohkus ja sümmeetrilisus, matkides nii antiiktemplite arhitektuuri.

Palladianism sai populaarseks Briti saartel 17. sajandi keskel ja Põhja-Ameerikas 18. sajandi keskel. Moest hakkas see minema 19. sajandi algul, ehkki üksikuid palladianistlikke maju ehitati 20. sajandi alguseni. Eriti kasutati seda stiili avalike ja munitsipaalhoonete rajamisel.

Kõik Palladio enese projekteeritud hooned asuvad Venetos. Vicenzas on tema losse nii palju, et seda kutsutakse Palladio linnaks. Palladio järgis Vana-Rooma arhitekti Vitruviuse ja 15. sajandi arhitekti Leon Battista Alberti põhimõtteid, mis vastasid klassikalisele Vana-Rooma arhitektuurile.

Palladio majad on tüüpiliselt keskelt kolmekorruselised, kummalegi küljele jäävad tiivad võivad olla madalamad. Maale ehitas ta kaheotstarbelisi hooneid: niihästi põllumajanduse otstarbeks kui ka rikastele elamiseks. Põllumajandusele mõeldud tallid ja aidad paiknesid hoone tiibades ja olid ühekorruselised, aga et nad lossi keskosale liiga lähedale ei jääks, olid tiivad väga pikad ja vahel keskse hoonega üksnes kolonnaadi abil ühendatud.

## Palladianistlikke hooneid Eestis

*Aa mõisa härrastemaja (arhitekt Peter Jonas)
*Maardu mõisa härrastemaja (arhitekt Jakob Staël von Holstein)
*Palmse mõisa härrastemaja (arhitekt Jakob Staël von Holstein)

## Palladianistlikke hooneid mujal
*Queens House Greenwich'is Inglismaal (arhitekt Inigo Jones)
*Smolnõi Instituut Peterburis (arhitekt Giacomo Quarenghi)
*Valge Maja Washingtonis (arhitekt (James Hoban)

Vicenzas, mis oli Andrea Palladio kodulinn, on väga palju tema enda või tema õpilaste projekteerituid hooneid (nt Villa Rotonda, Teatro Olimpico jt).
Ojamailane

**Ojamailane** (*Veronica beccabunga*) on teeleheliste sugukonda mailase perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Taim kasvab 10–50 cm kõrguseks. Kasvab märjal pinnasel, veekogude kallastel.

Taime lehed on ümarad, tömbitipulised, madalalt täkilise servaga ja lühikese rootsuga.

Õitseb juunist septembrini, õied tavaliselt eresinised.

Eestis kasvab ta hajusalt.

## Välislingid

*
Alex Haley

**Alexander Murray Palmer Haley** (11. august 1921 – 10. veebruar 1992) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.
Emmanuel Adebayor

**Emmanuel Adebayor** (sündinud 26. veebruaril 1984 Lomés) on Togo jalgpallur, ründaja.

Klubikarjääri jooksul on ta mänginud Prantsusmaa kõrgliiga klubis AS Monaco, Inglismaa kõrgliiga klubides Arsenal FC, Manchester City, Tottenham Hotspur ja Crystal Palace, Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ning Türgi kõrgliiga klubides İstanbul Başakşehir ja Kayserispor. Viimati mängis ta Paraguay kõrgliiga klubis Olimpia.

Ta on Togo jalgpallikoondise kapten, koondise läbi aegade suurim väravakütt ja rekordinternatsionaal.

2008. aastal valiti ta Aafrika aasta jalgpalluriks.

Tema vanemad on Nigeeriast pärid jorubad.

## Koondisekarjäär

Adebayoril olnuks õigus pääseda ka Nigeeria jalgpallikoondisse, aga ta eelistas esindada oma sünnimaad. Esimest korda kutsuti ta Togo jalgpallikoondisse juba 2000. aastal.

2006. aasta MM-il ja Aafrika meistrivõistlustel oli ühine kvalifikatsioon. Togo alustas küll kaotusega 0:1 Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondisele kvalifikatsiooniringis, kuid võitis 2:0 korduskohtumise ja jõudis valikturniirile. Seal alustas Togo taas 0:1 kaotusega Sambia jalgpallikoondisele, aga see jäigi ainsaks kaotuseks 10 mängust ja Togo võitis Senegali jalgpallikoondise ees alagrupi, lunastades pääsme nii MM-ile kui Aafrika meistrivõistlustele. Adebayor lõi kokku 11 väravat, millega oli kõige valikgruppide peale kokku kõige resultatiivsem väravalööja (järgnes Didier Drogba 9 väravaga). Adebayor lõi pooled Togo 22 väravast.

Nii Aafrika meistrivõistlustel Egiptuses kui maailmameistrivõistlustel Saksamaal kaotas Togo kõik alagrupimängud ja langes välja. MM-il osales Adebayor kahes esimeses mängus algusest lõpuni ja kolmandas esimesed 75 minutit. Teises mängus sai ta kollase kaardi.

2010. aasta MM-i ja Aafrika meistrivõistluste jaoks korraldati taas ühine valikturniir. Esimeses kvalifikatsiooniringis ei pidanud Togo tugeva reitingu tõttu osalema. Teises ringis oli pärast Eritrea jalgpallikoondise loobumist 3 meeskonda ning Togo võitis mõlemad kodumängud ja kaotas mõlemad välismängud. 6:0 võidus Svaasimaa jalgpallikoondise üle lõi Adebayor 4 väravat, hea väravate vahe tõstis Togo parimate alagrupis teiseks tulnud meeskondade hulka ja võimaldas jätkata. Kolmandas kvalifikatsiooniringis jäi Togo alagrupis kolmandaks, kuigi võitis avakohtumises Adebayori väravast Kameruni jalgpallikoondise 1:0 ja oli ainus, kes Kameruni võita suutis. MM-ile pääses Kamerun, Aafrika meistrivõistlustele kolm paremat.

8. jaanuaril 2010 sõitis Togo meeskond bussiga Angolasse Aafrika meistrivõistlustele. Nad olid jõudnud juba Cabindasse, kui bussi ründasid relvastatud isikud ja tapsid 3 inimest, kelle hulgas küll jalgpallureid polnud. 7 isikut, sealhulgas 3 jalgpallurit, said haavata. Vastutuse rünnaku eest võttis Cabinda Enklaavi Vabastamise Rinne. Togo Jalgpalliföderatsiooni käsul pöördus meeskond koju tagasi ja diskvalifitseeriti turniirilt.

Selle õudse kogemuse tõttu loobus Adebayor Togo koondises mängimast. Järgmise aasta novembris otsustas ta uuesti koondises mängima hakata.

## Saavutused
;Real Madrid
*Copa del Rey: 2010–11
Inseneeria

**Inseneeria** on tehnika ja tootmise teemaline ajakiri, mida annab välja Director ja Partnerid OÜ Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse tellimusel. 

Ajakiri tutvustab innovatsiooniteadlikkuse programmi raames tehnika- ja tehnoloogiauudiseid ning ekspordivõimelisi ettevõtteid. Enesetutvustuse järgi on väljaandel kolm eesmärki: tutvustada Eesti inseneride loomingut, tuua Eestisse uut ja huvitavat väliskogemust ning populariseerida noorte seas insenerikutset.

Inseneeria ilmub alates 2007. aastast kord kuus, selle esimene peatoimetaja oli Mati Feldmann. 2013. aasta jaanuarist on Inseneeria peatoimetaja Kaido Einama.

## Välislingid
* Inseneeria koduleht
Laialehine mailane

**Laialehine mailane** (*Veronica teucrium*) on teeleheliste sugukonda mailase perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Taim kasvab 20–50 cm kõrguseks. Kasvab kogumikena kuivadel niitudel.

Õitseb maist juulini.

Eestis kasvab ta paiguti.

## Välislingid

*
Randkress

**Randkress** (*Lepidium latifolium*) on taimeliik ristõieliste sugukonnast kressi perekonnast.

Taim kasvab 30...100 cm kõrguseks.

Eestis leidub randkressi Lääne-Eesti mererannal.

## Välislingid
*
Jaava tiiger

**Jaava tiiger** (ladinakeelne nimetus *Panthera tigris sondaica*) on tiigri väljasurnud alamliik, kes elutses vaid Jaava saarel Indoneesias.

Jaava tiiger oli üks kolmest tiigri alamliigist Indoneesias koos bali (samuti välja surnud) ja sumatra tiigriga (eriti ohustatud alamliik).

Viimast korda nähti jaava tiigrit 1972. aastal. 1979. aastal loendati jälgede järgi kolm jaava tiigrit. Tõenäoliselt suri jaava tiiger välja 1980. aastatel, kuigi ka hiljem on jaava tiigri kohta kinnitamata teateid. Väljasuremise põhjustas elukohtade hävimine ja inimeste arvu pidurdamatu kasv. "Loomade elu" (1987) väitis, et tiigri levila hõlmab ka Jaava. Aastal 1980 käivitas fond Päästke Tiigrid (*Save The Tiger Fund*) projekti "Jaava tiiger", kuid oli juba hilja. Maailma Looduse Fond tunnistas jaava tiigri väljasurnuks aastal 1994 ja Maailma Punane Raamat 2003, aga Meru Betiri rahvuspark, mis on eeldatav jaava tiigri elupaik, pole seda siiani teinud.

Kuni tänapäevani levitatakse jutte, et jaava tiiger polevat välja surnud. Vahel on need jutud isegi paanikat tekitanud. Siiski pole leitud jaava tiigri kohta ainsatki tõendit (ekspertide tunnistusi, jälgi, fotosid, rünnakuid inimestele ega loomadele). Inimesed, kes väidavad, et nägid tiigrit, nägid arvatavasti pigem leopardi ja küllalt kaugelt, et neid segi ajada.

Jaava tiiger oli teistest tiigri alamliikidest väiksem. Isased kaalusid keskmiselt 100–140 kg ja olid umbes 2,45 pikad. Emased olid väiksemad ja kaalusid 75–115 kg.

## Viited
Kännasmailane

**Kännasmailane** (*Veronica scutellata*) on teeleheliste sugukonda mailase perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Taim kasvab 10–40 cm kõrguseks. Kasvab niiskel pinnasel.

Õitseb juunist septembrini.

Eestis kasvab ta paiguti.

## Välislingid

*
Randaster

**Randaster** (*Aster tripolium*) on taimeliik korvõieliste sugukonnast astri perekonnast.

Randaster on 15 kuni 60 cm kõrgune taim. Lehed on lihakad, paljad, ülemised elliptilisüstjad, rootsulised, keskmised lineaalsüstjad rootsutud ja terveservalised. Üldkatise lehed peaaegu kilejad, välised lühemad. 
Õitseb juulist septembrini, õie kroonlehed on violetsed.

Randaster on Eestis tavaline. Kasvab mererannikul ja rannaniitudel, eriti läänesaartel ning mandri lääneosas.

## Välislingid
*