open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
General Security Service

Osaühing **General Security Service** (lühend **GSS**, endine nimi **CBR Turvateenused**) on 1997. aastal asutatud Eesti ettevõte, mis tegeleb peamiselt turvateenuste osutamisega. 

Lisaks tehnilisele ja mehitatud valvele pakub ettevõte turvalisuse tagamise konsultatsioone, osutab õigusabi- ja parkimisteenust; uuemate teenuste hulgas on ka ihukaitse- ja vetelpäästeenused.

Aastaid olid ettevõtte klientideks Baltic Hotel Groupi hotellid, õllerestoran Beer House ja baar-striptiisiklubi The Old Club. Ettevõte korraldas parkimist tasulistes parklates Tallinnas aadressil Uus-Sadama 14 ja Rüütli tänaval Niguliste kiriku kõrval.

Ettevõtte juhatuse liikmed:

*1997–2000 Ahto Voip
*2000–2009 Ardo Vilbre
*2009. aastast Tanel Suurväli
Põhi (hüdroloogia)

**Põhi** on jõesängi või veekogu kõige alumine osa, kus lõpeb vesi ja algab pinnas. Põhi võib olla liivane, mudane, kivine jne.
Friedebert Tuglase monument

**Friedebert Tuglase monument** on Friedebert Tuglase 100. sünniaastapäevaks rajatud mälestusmärk Tartus Ülejõe pargis. Taiese autorid on skulptor Edgar Viies ja arhitekt Andres Mänd.

## Viited

## Välislingid
*Fr. Tuglase monument Tartu kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registris
Jagamisrakis

**Jagamisrakised** on peamiselt freesimisel kasutatavad rakised. Jagamisrakised jagunevad jagamislaudadeks ja jagamispeadeks.

Jagamislaudadel kinnitatakse töödeldav detail pööratavale alusele põhiliselt täiendava seadistuse abil. Kasutatakse ka isetsentreeruvat padrunit asetusega pöörlemisteljel. Jagamispead ja ka lauad valmistatakse ette nii horisontaalse kui ka vertikaalse spindlivõlliga. Töödeldava detaili pööramine ja fikseerimine toimub käsitsi.

Jagamispead jagunevad omakorda lihtjagamispead, pooluniversaalsed jagamispead ja universaalsed jagamispead. Pooluniversaalsed- ja universaalsed jagamispead võimaldavad ringjoone jagamist mistahes suurusega osadeks. Nad on varustatud mehaanilise pöörlemismehhanismiga ja täiendava jagamissüsteemiga. Korpus on aluse suhtes pööratav 0...10° (kraadi) allapoole ja 0...100° (kraadi) ülespoole. Jagamise pöördmehhanismi ülekandesuhe on 40:1 või pretsessioon seadmete puhul 90:1. Universaalne jagamispea omab täiendava diferentsiaalülekandega jagamise võimalust.
Friedrich Robert Faehlmanni monument

**Friedrich Robert Faehlmanni monument** avati Tartus, Toomemäel Vana Anatoomikumi ees 18. mail 1930. Monument on pühendatud eesti rahvusliku kirjanduse rajajale ja arstile – Friedrich Robert Faehlmannile. Monumendi autor on Voldemar Mellik.

Kevadel 1927 moodustasid Tartu Eesti Arstide Selts ja Eesti Kirjanduse Selts komitee, mille ülesandeks oli Faehlmanni mälestuse jäädvustamine. Komitee tegevuskavas oli aastakümneid õiendamata jäänud Faehlmanni hauaplatsi arvete tasumine, hauakalmu kordaseadmine ning mälestuskivi tellimine Tartu Jaani kiriku kalmistule. Eriti tähtsaks pidas komitee mälestussamba püstitamist Toomemäel Vana Anatoomikumi ees. Monumendi valmistamiseks saadi raha Faehlmanni albumi väljaandmisest, ülemaalisest korjandusest ning Kultuurkapitali Kujutavate Kunstide Sihtkapitali eraldisest. Graniidist sambaalus ja pronksist büst läksid kokku maksma 5800 krooni.

## Viited

## Välislingid
* 
*Friedrich Robert Faehlmanni monument
Friedrich Georg Wilhelm Struve monument

**Friedrich Georg Wilhelm Struve monument** on Friedrich Georg Wilhelm Struve mälestuseks loodud ja 1969. aastal avatud monument Toomemäel Tartu Tähetorni ees. Monumendi autorid on skulptor Olav Männi ja arhitekt Udo Ivask.

F. G. W. Struve monument ei ole klassikaline inimskulptuur, vaid pigem oma ajastu vaimust kantud abstraktne teos. Skulptuuri vormimängus on skulptor lähtunud silindrilisest päikesekellast (alumine osa) ja liivakellast. Monument tervikuna kajastab inimmõtte pürgimist kosmosesse.

## Vaata ka
* Struve geodeetiline kaar
* Tartu Tähetorn

## Välislingid

*F. G. W. Struve monument Originaali arhiivikoopia seisuga 3. maist 2019. Vaadatud 26. veebruar 2026.
*Friedrich Georg Wilhelm Struve monument fotokogu on kättesaadav ajapaik kaudu.
Gustav II Adolfi monument

**Gustav II Adolfi monument** on Gustav II Adolfi mälestussammas Tartus Tartu Ülikooli peahoone taga Kuningaplatsil. 

Esialgne Gustav II Adolfi monument püstitati Eesti Vabariigi 10. aastapäevaks. Skulptuuri autor oli rootslane Otto Strandman. Monumendi avas 27. juunil 1928 riigivanem Jaan Tõnisson. Monument hävitati 15. mail 1950 Nõukogude okupatsioonivõimude poolt. 

Monumendi taastamisel võeti aluseks nii algne monument kui ka Göteborgi Gustav II Adolfi monument.

Uppsala Ülikooli kingitusena valminud uue pronksskulptuuri valmistas skulptori Bengt Erland Fogelbergi (1786–1854) Göteborgi raekoja ees seisva Gustav II Adolfi kuju kipsmudelilt võetud vormide alusel Elisabeth Tebelius-Myren. Graniitpostament kujundati Tartu vana monumendi koopiana ja paigaldati 22. oktoobril 1991 vanale säilinud graniitalusele.

Taastatud monumendi avasid 23. aprillil 1992 Rootsi kuningas Karl XVI Gustav ja kuninganna Silvia.

1988. aasta kevadtalvel, mõned aastad enne monumendi taastamist, üllatas hommikusi tööleminejaid öösel platsile ilmunud Gustav Adolfi lumest kuju.


File:Gustav II Adolf4946.jpg| Tartu Gustav Adolfi vormiline eeskuju – Gustav II Adolfi monument Göteboris
File:Gustav II Adolfi kuju püstitamine Kuninga platsile Tartus.tif| Kuningriiklane Kalle Kulbok (keskel seljaga) aitab kuninga monumenti paigaldada (1992)


## Viited

## Välislingid
*Gustav II Adolfi monument Tartu kodulehel
*Dorpat.ru: Памятник Густаву II Адольфу (Gustav II Adolfi monument)
*Mihkel Truman. Kolm kuningakuju peahoone taga. Universitas Tartuensis, märts 2019
*Pronksist kuningas Tartu. Sakala (1878–1940), nr. 53, 1928, 28 aprill 1928.
*https://dea.digar.ee/?a=d&d=edasi19880320.2.8
2001. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

**[[2001]]. aasta [[kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused]] ** olid 8. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 9. - 11. märtsini MEO Arenal Lissabonis. 

Võistlustel osales kokku 510 sportlast 136 riigist.

## Mehed

### [[60 m jooks|60 m]]

 
### [[200 m jooks|200 m]]

### [[400 m jooks|400 m]]

### [[800 m jooks|800 m]]

### [[1500 m jooks|1500 m]]

### [[3000 m jooks|3000 m]]

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Teivashüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

### [[Meeste seitsmevõistlus|Seitsmevõistlus]]

## Naised

### [[60 m jooks|60 m]]

### [[200 m jooks|200 m]]

### [[400 m jooks|400 m]]

### [[800 m jooks|800 m]]

### [[1500 m jooks|1500 m]]

### [[30000 m jooks|3000 m]]

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Teivashüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

### [[Naiste viievõistlus|Viievõistlus]]

## Medalitabel

## Välislingid

*Ametlik lehekülg
1987. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

**[[1987]]. aasta [[kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused]]** olid 1. ametlikud sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 6.–8. märtsini Indianapolises. Need olid esimesed ametlikud sisemaailmameistrivõistlused, kuigi juba kaks aastat varem Pariisis toimunud võistlustel jagati ka MM-medaleid.
Hugo Treffneri monument

**Hugo Treffneri monument** asub Tartus Ülejõe pargis, Hugo Treffneri asutatud Hugo Treffneri erakooli (nüüdne Hugo Treffneri Gümnaasium) asukohal. Monumendi autorid on skulptor Mati Karmin ja arhitekt Tiit Trummal. Monument avati 25. mail 1997.

## Välislingid
*Hugo Treffneri monumendi kirjeldus Tartu kodulehel
1989. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

**[[1989]]. aasta [[kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused]]** olid 2. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 3.–5. märtsini Budapestis Ungaris.

## Mehed
### [[60 m jooks|60 m]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

## Naised
### [[Kõrgushüpe]]

### [[Kaugushüpe]]
1991. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

**[[1991]]. aasta [[kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused]]** olid 3. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 8.–10. märtsini Sevillas Hispaanias. Esimest korda olid kavas 4×400 m teatejooksud ja näidisalana naiste kolmikhüpe.

## Mehed

### [[60 m jooks|60 m]]

### [[200 m jooks|200 m]]

### [[400 m jooks|400 m]]

### [[800 m jooks|800 m]]

### [[1500 m jooks|1500 m]]

### [[3000 m jooks|3000 m]]

### 5000 m käimine

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Teivashüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

## Naised

### [[60 m jooks|60 m]]

### [[200 m jooks|200 m]]

### [[400 m jooks|400 m]]

### [[800 m jooks|800 m]]

### [[1500 m jooks|1500 m]]

### [[3000 m jooks|3000 m]]

### 5000 m käimine

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

## Näidisalad
### Naised
#### [[Kolmikhüpe]]

## Medalitabel
Johann Karl Simon Morgensterni monument

**Johann Karl Simon Morgensterni monument** on Tartu Ülikooli elokventsi ja klassikalise filoloogia, esteetika, kirjandus- ja kunstiajaloo professori Johann Karl Simon Morgensterni mälestuseks loodud monument. Selle rajas 1851. aastal, Morgensterni eluajal, K. Tool Tartu Toomemäele endise Morgensterni aia alale.


File:Area Morgensterniana 1.JPG|Morgensterni monument
File:Area Morgensterniana 2.JPG|"Area Morgensterniana" tähis monumendil


## Välislingid
*
*Johann Karl Simon Morgensterni monument Tartu kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registris
1997. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

**[[1997]]. aasta [[kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused]]** olid 6. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 7.–9. märtsini Pariisis.

Esimest korda oli MM-i kavas naiste teivashüpe. Võistlustel osales 712 sportlast 118 riigist. 

Sisemaailmameistrivõistlustel püstitati kolm maailmarekordit: meeste 800 meetri jooksus Wilson Kipketer (1.42,67), naiste teivashüppes Stacy Dragila (4,40) ja 4 x 400 m teatejooksus Venemaa naiskond (3.26,84).

## Mehed

### [[60 m jooks]]

### [[200 m jooks]]

### [[400 m jooks]]

### [[800 m jooks]]

### [[1500 m jooks]]

### [[3000 m jooks]]

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Teivashüpe]]

 
### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

### [[Meeste seitsmevõistlus|Seitsmevõistlus]]

## Naised

### [[60 m jooks]]

### [[200 m jooks]]

### [[400 m jooks]]

### [[800 m jooks]]

### [[1500 m jooks]]

### [[3000 m jooks]]

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Teivashüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

### [[Naiste viievõistlus|Viievõistlus]]

## Medalitabel

## Välislingid
*MM ametlik koduleht
1999. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

**[[1999]]. aasta [[kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused]]** olid 7. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 5.–7. märtsini Maebashis Jaapanis. 

Need olid esimesed sisemaailmameistrivõistlused, mis toimusid väljaspool Euroopat ja Põhja-Ameerikat. Võistlustel püstitati kaks maailmarekordit: meeste 4x400 meetri teatejooksus, mille võitis USA meeskond (3.02,83), ja naiste 4x400 meetri teatejooksus, mille võitis Venemaa naiskond (3.24,45). 

Võistlustel osales 451 sportlast 115 riigist.

## Medalivõitjad

### Mehed

### Naised

*NR – rahvusrekord
*WL – maailma hooaja tipptulemus
*PB – isiklik rekord
*AR – maailmajao rekord
*CR – võistluste rekord

## Medalitabel

## Välislingid

*IAAF-i MM-i ametlik veebileht
Jakob Hurda monument

**Jakob Hurda monument** on Tartus Vanemuise pargis asuv mälestusmärk, mis on püstitatud eesti rahvaluule- ja keeleteadlase Jakob Hurda mälestuseks. Monument valmis 1994. aastal.

Mälestusmärk koosneb madalast graniitalusest ning sellel paiknevast toolil istuvast ja lahtist raamatut käes hoidvast keeleteadlase graniitskulptuurist. Aluse keskmisele osale on raiutud keelemehe nimi, sellest vasakule sünni- ja paremale surma-aasta.
Monumendi autorid on skulptor Jaak Soans ja arhitekt Rein Tomingas. 

## Välislingid
*J. Hurda monument
2004. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused

**[[2004]]. aasta [[kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused]]** olid 10. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 5.–7. märtsini Budapestis Ungaris uues 13 000 pealtvaatajale ehitatud Budapest Arenil. Budapestis olid need juba teised sisemaailmameistrivõistlused, eelmised olid 1989. aastal.

200 m jooks oli viimast korda sise MM-i võistluste kavas.

## Mehed
### [[60 m jooks|60 m]]

### [[200 m jooks|200 m]]

### [[400 m jooks|400 m]]

### [[ 800 m jooks|800 m]]

### [[1500 m jooks|1500 m]]

### [[3000 m jooks|3000 m]]

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Teivashüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

### [[Meeste seitsmevõistlus|Seitsmevõistlus]]

## Naised
### [[60 m jooks|60 m]]

### [[200 m jooks|200 m]]

### [[400 m jooks|400 m]]

### [[800 m jooks|800 m]]

### [[1500 m jooks|1500 m]]

### [[3000 m jooks|3000 m]]

### [[60 m tõkkejooks]]

### [[4×400 m teatejooks]]

### [[Kõrgushüpe]]

### [[Teivashüpe]]

### [[Kaugushüpe]]

### [[Kolmikhüpe]]

### [[Kuulitõuge]]

### [[Naiste viievõistlus|Viievõistlus]]

## Medalitabel

## Välislingid
*MM-i ametlik koduleht
Michael Imperioli

**James Michael Imperioli** (sündinud 26. märtsil 1966 Mount Vernonis New Yorgi osariigis) on Emmy auhinnaga pärjatud USA näitleja. 

Ta on  tuntud eelkõige Christopher Moltisanti kehastajana aastatel 1999–2007 eetris olnud draamasarjas "Sopranod".

Samuti oli tal aastatel 2005–2006 külalisroll draamasarjas "Seaduse nimel", kus kehastas detektiiv Nick Falcot.

Suurel ekraanil on teda näha olnud filmides "Omad poisid", "Jungle Fever", "Pahad poisid", "Korvpallipäevikud", "Clockers", "Dead Presidents", "Lean on Me" ja  "Last Man Standing",

## Välislingid
*
Jaan Tõnissoni monument

**Jaan Tõnissoni monument** on püstitatud endise Eesti riigivanema, peaministri ning Postimehe väljaandja ja peatoimetaja Jaan Tõnissoni mälestuseks. Monument asub Tartu kesklinnas, Postimehe kunagise toimetuse vastas Tõnissoni platsil. 

Monumendi autorid on skulptor Mati Karmin ja arhitekt Tiit Trummal. Monument avati 2001. aastal.

## Vaata ka
*Jaan Tõnissoni büst

## Välislingid
*J. Tõnissoni monument
* Vabariigi President Jaan Tõnissoni mälestusmärgi avamisel Tartus 31. mail 2001
T.R. Knight

**Theodore Raymond Knight** (sündinud 26. märtsil 1973) on Emmy auhinnale esitatud Ameerika Ühendriikide näitleja.

Ta on tuntud eelkõige dr George O'Malley kehastajana draamasarjas "Grey anatoomia". Lisaks on ta kaasa teinud Broadway lavastustes "Tartuffe" ja "Noises Off" ning mitmes muus teatrilavastuses. 

## Välislingid

*
Beverley

**Beverley** on linn Inglismaal East Riding of Yorkshire'is.

Linnas asub 1220–1420 ehitatud toomkirik.

## Vaata ka
* Beverley piiskopkond

## Viited
Ale (õlu)

***Ale*** [eil] on õlleliik, mida pruulitakse pinnakääritamisel odralinnastest. Enamik *ale*'idest sisaldab teatud maitsetaime, tavaliselt humalat, mis annab õllele mõru maitse, tasakaalustades linnase magusust.

*Ale* on levinud Suurbritannias, Saksamaal, Kanada idaprovintsides, Iirimaal, USA-s ja Belgias.

Seda kääritatakse temperatuuridel 15–24&nbsp;°C.

## Ajalugu
Enne humala kasutuselevõttu Inglismaal 15. sajandil kasutati nimetust *ale* humalavabade kääritatud jookide kohta.

*[[Ale]]* oli tähtis jook keskaegse maailma põhitoidus, kuhu kuulus ka leib. Kuna mõlemad käärituvad, peeti neid üleloomulikeks.

Sõna *ale* tuleneb vanainglise sõnast *ealu*, mis tuleneb germaani algkeele sõnast *aluth-, mis omakorda tuleneb indoeuroopa algkeele sõnast *alu-t, sõnatüvi *alu-, mis tähendab "nõidust, võimusesse võtmist, joobumist". Sama päritolu on taani, norra, rootsi, islandi ja vanaskandinaavia *öl/øl*, vanabulgaaria *olu*, sloveeni *ol*, vanapreisi *alu*, leedu *alus*, läti *alus* ning soome *olut* ja eesti *õlu*.

## ''Ale'''i liike
*bitter ale (kibe *ale*)
*brown ale (pruun *ale*)
*kölsch
*mild ale (mahe *ale*)
*pale ale (hele *ale*)
*porter
*stout
*iiri ale, ka red ale (punane *ale*)
*šoti ale 
*old ale
*odravein (Barley Wine)

## Vaata ka
*Nisuõlu
*Õlu

## Viited
234

**234. aasta**

Sajandid: 2. sajand - **[[3. sajand]]** - 4. sajand

Aastakümned: 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad - **[[230. aastad]]** - 240. aastad 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 

Aastad: 229 230 231 232 233 - 234 - 235 236 237 238 239

----

## Sündmused

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
Kristjan Jaak Petersoni monument

**Kristjan Jaak Petersoni monument** on püstitatud eesti luuletaja Kristjan Jaak Petersoni mälestuseks. Monument asub Tartus Toomemäel. 
Selle autorid on skulptor Jaak Soans ja arhitekt Allan Murdmaa.

Monument avati 1983. aastal.  

## Välislingid
*K. J. Petersoni monument
Laagriõlu

**Laagriõlu** ehk **põhjakääritamisega õlu** on õlleliik, mille valmistamisel jäetakse õlu pärast põhjakääritamist laagerduma (sellest tulebki nimetus).

Laagriõlled on heledama värvusega, suure gaasisisaldusega, keskmise kuni tugeva humalamaitsega ning 3–5-protsendise alkoholisisaldusega.

Laagriõlu on maailma populaarseim õlleliik. Seda hakati Saksamaal pruulima umbes 500 aastat tagasi. 

Laagriõllede hulka kuulub näiteks pilsen.  

## Ajalugu
16. sajandil (või isegi varem) oli Baieri õllepruulijatel kohustus õlut pruulida vaid aasta jahedamatel kuudel. Et õlu oleks suvekuudel kättesaadav, hoiti seda koobastes ja kivikeldrites. Aastatel 1820–1830 reisis Baieri õllepruulija Gabriel Sedlmayr II noorem Euroopas eesmärgiga täiustada oma pruulimisoskust. Pärast naasmist lõi ta stabiilsema ja tervikliku laagriõlle, mille retsept levis kiiresti üle Euroopa. 

Kasutades teistsugust linnast ja kohalikku vett, lõi Baieri õllepruulija Josef Groll 1842. aastal Plzeňis kuldse värvusega õlle, mis sai tuntuks pilsnerina.

## Välislingid
* Kuidas õlut liigitatakse?, Saku.ee
229

**229. aasta**

Sajandid: 2. sajand - **[[3. sajand]]** - 4. sajand

Aastakümned: 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad - **[[220. aastad]]** - 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 270. aastad

Aastad: 224 225 226 227 228 - 229 - 230 231 232 233 234

----

## Sündmused

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
236

**236. aasta** (**CCXXXVI**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas reedel. Arvu 236 on selle aasta tähistamiseks laialdaselt kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused
* 10. jaanuar – Pärast Anteruse surma sai paavstiks Fabianus.
*Vana-Rooma konsuliteks olid Gaius Iulius Verus Maximinus Thrax ja Marcus Pupienus Africanus.

## Sündinud
* ...

## Surnud
*Anterus, Rooma paavst
237

**237. aasta** (**CCXXXVII**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas pühapäeval. Arvu 237 on selle aasta tähistamiseks laialdaselt kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused
* Vana-Rooma konsuliteks olid Lucius Marius Perpetuus ja Lucius Mummius Felix Cornelianus.

## Sündinud
* ...

## Surnud
* ...
238

**238. aasta** (**CCXXXVIII**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 238 on selle aasta tähistamiseks laialdaselt kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Gaius Fulvius Pius, Pontius Proculus Pontianus ja Publius Licinius Valerianus.

## Sündinud
* ...

## Surnud
*Balbinus, Vana-Rooma keiser
*Gordianus I, Vana-Rooma keiser
*Gordianus II, Vana-Rooma keiser
*Maximinus Thrax, Vana-Rooma keiser
*Pupienus, Vana-Rooma keiser
241

**241. aasta**

Sajandid: 2. sajand - **[[3. sajand]]** - 4. sajand

Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - **[[240. aastad]]** - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 

Aastad: 236 237 238 239 240 - 241 - 242 243 244 245 246

----

## Sündmused

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
Must September

**Must September** (araabia منظمة أيلول الأسود) oli aastatel 1971–1974 tegutsenud palestiinlaste äärmuslik rühmitus, mis korraldas terrorirünnakuid Euroopas ja Lähis-Idas.

Organisatsioon eraldus 1971. aastal suuremast Fatahi organisatsioonist reaktsioonina mustale septembrile, mil Jordaania viskas relvade toel riigist välja Palestiina Vabastusorganisatsiooni pärast nende riigipöördekatset. Musta Septembri juht oli Ali Hassan Salameh, keda peetakse ka Müncheni veresauna planeerijaks.

Must September korraldas mitmeid terrorirünnakuid, millest kuulsaim toimus 1972. aastal Müncheni suveolümpiamängude käigus, mil organisatsiooni liikmed pantvangistasid ja tapsid 11 Iisraeli sportlast. Müncheni veresaunana tuntud pantvangikriisis hukkus kokku 17 inimest. Lisaks sellele korraldasid organisatsiooni liikmed eduka atentaadi Jordaania peaministrile Wasfi al-Tallile, saatsid kirjapomme Iisraeli saatkondadesse, võtsid pantvangi ja hukkasid diplomaate Saudi Araabia Sudaani saatkonnas ja kaaberdasid Belgia reisilennuki.

Organisatsioon lõpetas tegevuse Fatahi soovil 1974. aasta detsembris. Täpne põhjus ei ole teada, aga kahtlustatud on Mossadi survet, sest Mossad hakkas pärast Müncheni veresauna jahtima nii Musta Septembri kui ka Palestiina Vabastusorganisatsiooni liikmeid. Organisatsiooni liikmed saadeti teistesse palestiinlaste organisatsioonidesse.

## Vaata ka

* Fatah
* Must september
* Müncheni veresaun

## Viited
Balti sõrmkäpp

**Balti sõrmkäpp** (*Dactylorhiza baltica*) on käpaliste sugukonda sõrmkäpa perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik. 

Eestis on balti sõrmkäpp III kaitsekategooria kaitsealune liik. Eesti Orhideekaitse Klubi valis balti sõrmkäpa 2022. aastal Eesti aasta orhideeks.

## Kasvukoht ja levila
Balti sõrmkäpa peamisteks kasvukohtadeks on niisked ja soised niidud, ranna- ja luhaniidud, soostunud heinamaad, madalsooservad, allikasood, veekogude kaldad. Eestis esineb balti sõrmkäppa hajusalt ja väikesearvuliselt, olles rohkearvulisem Lääne-Eesti rannikualadel sh. meie suursaartel ja Kagu-Eestis alates Tartumaast. Üldine levila hõlmab peamiselt Baltikumi ulatudes Poola põhjaosast Ahvenamaani, idas ulatub servapidi ka Venemaale.

## Botaaniline kirjeldus
Balti sõrmkäpp kasvab 25–70 (100) cm kõrguseks. Varrel ühtlaselt paiknevad lehed on ühelaiused, olles keskmiselt 2 cm laiused ja laiuvad, tumerohelised ja tumedalaigulised. Mõnikord võivad laigud olla rõngakujulised. Kõige suurem leht on alt teine. Lehed on altpoolt rohelised ja läiketa. 

Roosakasvioletsed, väga selgete purpurvioletsete joontega õied on koondunud tihedasse tipmisse õisikusse. Huule külgmised hõlmad on suunatud külgedele ning keskmine hõlm otse alla, justkui suust välja aetud keel. Taimed õitsevad Eestis juuni teisest nädalast juuli lõpuni.

Taimi tolmeldavad putukad, kuid nektarit sõrmkäpad tolmeldajatele ei paku. Heades kasvutingimustes on täheldatud vegetatiivset paljunemist, kus vana juuremugula asemele kasvab kaks või enam noort mugulat. Hübridiseerub kõigi sõrmkäpa perekonna liikide ja harva ka teiste perekondade esindajatega.
## Viited

## Välislingid

* 
*Balti sõrmkäpp
Harilik muguljuur

**Harilik muguljuur** (*Herminium monorchis*) on käpaliste sugukonna muguljuure perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik.

2017. aastal oli harilik muguljuur Eesti aasta orhidee. Harilik muguljuur on Eestis II kategooria looduskaitse all olev liik.
## Botaaniline kirjeldus
Harilik muguljuur kasvab tavaliselt 10–20&nbsp;cm kõrguseks. Taime rohekaskollased meelõhnalised õied on koondunud saledasse õisikusse. Taimel on kaks (harvem kolm) varre alusele kinnituvat umbes 5&nbsp;cm pikkust süstjat lehte. Harilik muguljuur õitseb juuni keskpaigast juuli keskpaigani. Tolmeldajateks on väiksed (kuni 2&nbsp;mm pikkused) putukad – kärbsed, herilased, sääsed ja mardikad.

## Kasvukohad ja levila
Harilik muguljuur kasvab lubjarikka mulla ja madala taimestikuga niisketes või paraniisketes rannaniitudel, hõredates loopealsetes kadastikes ning allika- ja madalsoodes.

Ta on ainus muguljuure perekonda kuuluv Eestis kasvav liik. Keskkonnaregistri andmetel on praegu hariliku muguljuure kasvukohti teada Harju-, Hiiu-, Lääne-, Saare-, Pärnu- ja Tartumaalt. Varasematest andmetest on teada, et teda on leitud kasvamas ka Viru-, Jõgeva-, Valga- ja Võrumaalt.

## Viited

## Välislingid

* 

* Harilik muguljuur
Punane tolmpea

**Punane tolmpea** (*Cephalanthera rubra*) on käpaliste sugukonna tolmpea perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik. 

Taim on oma eredate lillakasroosade õitega üks Eesti eksootilisema välimusega orhideesid.

Eesti Orhideekaitse Klubi valis punase tolmpea 2010. aasta orhideeks.

## Botaaniline kirjeldus
Tumedate, sinakasroheliste lehtedega ja pisut võnkliku varrega punane tolmpea kasvab kuni 50 cm kõrguseks (Eestist on leitud ka 1 m kõrgune taim). Suuri õisi on taimel kuni kümmekond ja need puhkevad jaanipäeva paiku. Mullas on taimel pikkade juurtega peenike risoom, mis mõnikord moodustab kõrvalharudel tütartaimi. Uued taimed võivad areneda ka juurepungadest.

Putuktolmlejana meelitab punane tolmpea oma ereda õievärviga ligi mesilasi, kuigi tema õites ei ole nektarit. Taim kasutab ära asjaolu, et putukad tajuvad punaseid ja siniseid värvusi sarnastena. Olles saanud magusa suutäie sinistest kellukaõitest, loodavad putukad sama ka sarnastena tunduvatelt tolmpeaõitelt. Tolmpea viljad on püstised kuprad arvukate väikeste seemnetega.

## Kasvukohad
Lubjalembese taimeliigina kasvab punane tolmpea Eestis peamiselt loometsades, aga ka põõsastikes, kuivades männikutes, mõnikord ka paeklibustel teeservadel. Taimed eelistavad poolvarju, lagedal kohtab neid harva. Eestis võib punast tolmpead näha läänesaartel, Mandri-Eesti lääneosas ja Pandiveres. Selle liigi leviku põhjapiir pole meist kaugel — Lõuna-Soomes kuulub ta juba väga haruldaste taimede hulka.

Punase tolmpea taimed elavad aastakümnete vanuseks, kuid igal aastal ei pruugi otsija neid leida. Üsna reeglipäraselt jätavad taimed aeg-ajalt kasvuaastaid vahele ja võivad niimoodi puhata korraga kuni kaks aastat. Pärast puhkust on taimed sageli isegi suuremad ja tugevamad, sest vahepeal on neid toitnud juurtel elav seeneniidistik. Punane tolmpea on väga tundlik niitmise või noppimise suhtes ja see võib taime isegi tappa.

## Välislingid
* 

* Lewoń, Radoslaw; Romanski, Maciej (November 2023). "New locations, distribution and protection of the red helleborine Cephalanthera rubra (L.) Rich. (Orchidaceae) in the Augustów Primeval Forest (NE Poland)". Leśne Prace Badawcze (Forest Research Papers) (in Polish). 83: 46–50. 10.48538/lpb-2023-0004

## Viited
Valge tolmpea

**Valge tolmpea** (*Cephalanthera longifolia*) on käpaliste sugukonna tolmpea perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik.

Eestis on valge tolmpea III kaitsekategooria kaitsealune liik. Eesti Orhideekaitse Klubi valis valge tolmpea 2023. aastal Eesti aasta orhideeks.

## Kasvukoht
Valge tolmpea peamisteks kasvukohtadeks Eestis on puisniidud ja hõredamad loometsad. 

## Botaaniline kirjeldus
Õitsemisega alustab see orhidee tavaliselt juba mai lõpupäevil ja õitseaeg kestab laias laastus jaanipäevani. Taime õied paiknevad hõredas õisikus ja neid on tavaliselt 5-20, kohatud on ka rohkem kui 30 õiega isendeid, aga need on haruldased. Kellukat meenutava lumivalge õie huule alumine serv on tumekollane, kuid vahel esineb ka üleni valgete õitega isendeid. Täielikult avanenud õie läbimõõt võib ulatuda üle kahe ja poole sentimeetri. Selle näitajaga on ta suurimate valgete õitega orhidee Eestis ning üks suurimaid Euroopas. Suuremad valged õied võivad Euroopa mastaabis olla näiteks suureõielisel tolmpeal (*Cephalanthera damasonium* (Mill.) Druce), mida Eestis ei kasva.

Lehti on valgel tolmpeal 6-10, need on enamasti kahekülgse asetusega, varre suhtes püstiselt kaldu või kuni peaaegu rõhtsad, kujult süstjad, terava tipuga ja kergelt renjad, toonilt kollakasrohelised. Taimede kõrgus jääb tavaliselt vahemikku 15-40 cm, harva võib see ulatuda ka üle 70 sentimeetri. Valge tolmpea maa-aluseks osaks on lühike horisontaalselt paiknev risoom, millest lähtuvad nöörjad seeneniidistikuga kaetud juured. Lisaks seemnest paljunemisele võib ta järglasi anda ka vegetatiivsel teel – risoomil arenevate pungade abil.

## Viited

## Välislingid
* 

*Valge tolmpea kirjeldus
Soohiilakas

**Soohiilakas** (*Liparis loeselii*) on käpaliste sugukonna hiilaka perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik.

## Kirjeldus
Soohiilakas on väike, rohekaskollane 10–15&nbsp;cm pikkuse varrega orhidee.

Soohiilakal on õitsemise ajal lehtedest pisut kõrgem õisikuvars, millel paiknevad hõredas kobaras rohekaskollased õied. 
Maapinnal võib näha vaid osaliselt mullas asuvaid mugulaid. Võsu kandva mugula kõrval on üks või mitu varasemate aastate mugulat, millel võib küljes olla ka mullune kuivanud õisikuvars koos tühjade seemnekupardega. Soohiilakat peetakse isetolmlejaks.

## Kasvukoht
Soohiilakas kasvab enamasti üksikute isenditena ja eelistab madala taimestikuga mättaid lubjarikastel ja märgadel kasvukohtadel madalsoodes, allikate ümbruses, järvekallastel ning rannaniitudel. Eestis on soohiilakat leitud kasvamas ka inimtekkelistel kasvukohtadel nagu karjääriveekogude kallastel.
Selliste kasvukohtade kadumise tõttu on soohiilakas üsna ohustatud kogu Euroopas. 

## Levik
Eesti on soohiilaka leviku põhjapiiriks. Eestis harvaesinev.
## Kaitsestaatus
Soohiilakas on Eestis II kaitsekategooria kaitsealune liik.

## Sarnased liigid
Ainulehine soovalk, harilik muguljuur ja harilik sookäpp.

## Galerii

Pilt:Liparis loeselii 06.jpg|Soohiilakas
Pilt:Liparis loeselii 001.jpg|Soohiilaka õis
Pilt:Liparis loeselii 08.jpg|Soohiilakas
Pilt:Liparis loeselii 04.jpg|Soohiilaka õisik


## Viited

## Välislingid

* 

*Soohiilakas
Russowi sõrmkäpp

**Russowi sõrmkäpp** (*Dactylorhiza russowii*) on käpaliste sugukonna sõrmkäpa perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik.

## Süstemaatika
19. sajandil kirjeldas Johannes Klinge, kes elas ja töötas ka Eestimaal, ohtrasti Russowi sõrmkäpa vorme, teisendeid ja alamliike. Hilisemad süstemaatikud ei ole siiski seda jaotust tunnustanud. Lääne-Euroopas kasvab ahtalehine sõrmkäpp (*D. traunsteineri*), mis sarnaneb äravahetamiseni Russowi sõrmkäpaga.

Viimastel aastatel on paljud uurijad tegelenud selle perekonna süstemaatika probleemidega, kasutades biokeemilisi meetodeid.

## Välimus

Varre kõrgus jääb tavaliselt alla 40 cm. Sageli hoiduvad taime lehed pisut kaardu, on enamasti pruunitäpilised, aga täpid võivad ka puududa. 

Liigile on iseloomulikud kitsad lehed (enamasti alla ühe sentimeetri) ja suhteliselt suured õied hõredas õisikus. Õied, kandelehed ja ka varre ülemine osa on enamasti intensiivselt lillakaspunased. Taime õitseaeg kestab juuni lõpust juuli alguseni.

## Kasvukoht
Taim kasvab enamasti soistel niitudel ja soodes. 

## Kaitsestaatus
Eestis on Russowi sõrmkäpp II kaitsekategooria soontaimeliik.

## Viited

## Välislingid
*
Karl Ernst von Baeri monument

**Karl Ernst von Baeri monument** on Karl Ernst von Baeri 10. surma-aastapäevaks püstitatud mälestusmärk Tartus Toomemäel.

Monument koosneb postamendil asetsevast Baer kujust. Selle lõi skulptor Aleksandr Opekušin ja kuju valati Peterburis. Kivist postamendil on teadlase nimi ja loorberipärg. Monumenti ümbritseb metallaed, mis on valmistatud G. E. Lesta töökojas Tartus.

1881. aastal korraldatud Baeri mälestussamba konkursi võitis Franz Karl Theodor von Villebois, kuid aluseks võeti Aleksandr Opekušini kavand.

Pronksskulptuuriga monument avati  28. novembril (vkj 16. novembril) 1886. Avamisest võtsid osa ka Baeri poeg ja tütar.

## Rituaalid
Volbriõhtul pesevad Eesti Üliõpilaste Seltsi noorliikmed Baeri monumendi pead vahuveiniga.

## Vaata ka
*Baeri päev

## Viited

## Välislingid

* 
*Baeri lapselapselaps pesi Tartus oma esiisa pea puhtaks, Delfi, 13. august 2010
Hedwig

**Hedwig** oli J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" Harry Potteri lumekakk. Rubeus Hagrid ostis selle ja kinkis Harryle tolle 11. sünnipäevaks suvel, enne kui Harry asus õppima Sigatüükas. Hedwig suri 1997. aasta suve lõpus, kuna üks surmasööjatest saatis Hedwigi pihta tapva needuse.
Arukäpp

**Arukäpp** ehk **poirohi** (*Orchis morio*) on käpaliste sugukonda käpa perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

## Välimus

Arukäpa vars on 10–20 cm kõrgune. Varre alumises osas olevad lehed on 4–7 (isegi 8) cm pikad. Lehtedel on selgelt märgatavad pikirood ja külgrood. Ülemised lehed moodustavad varre ümber lehetupe. Lehed on süstjad, vahel ovaalsed, ja kasvavad männases juurealuselt välja. Mõned õhemad lehed kasvavad ka varrel peaaegu kuni õisikuni. Lehed on üleni rohelised.

Tähk on hõre ja väheste õitega. Õied on violetsed. Eriti intensiivse värvusega on umbes 1 cm pikkuse huule külgmised hõlmad. Keskmine huuleosa on heledam, tumedate täppidega. Arukäpa huul on ebaselgelt kolmehõlmaline, keskmine hõlm on tavaliselt veidi pügaldunud. Mõnikord on väljalõige keskmise hõlma tipul siiski nii suur, et huul näib kahehõlmalisena. Teised umbes 2/3 huule pikkused õiekattelehed hoiduvad ülal kompaktselt kokku, 3–4 mm laiused külgmised-välimised õiekattelehed võivad olla ka veidi eemal. Välimistel õiekattelehtedel leidub ka rohelist värvust ja pikisoonestus on väga kontrastne. Sisemised ülemised õiekattelehed on külgmistest kitsamad. Kõigi ülemiste õiekattelehtede tipud on allapoole või õie keskkoha poole suunatud. Tipust tavaliselt veidi jämedam, sigimiku pikkune kannus hoidub tipuga üles. Kandelehed on violetsed, peaaegu sigimiku pikkused.

Arukäpp õitseb Inglismaal aprilli lõpust juunini, aga näiteks Prantsusmaal hakkavad õitsema juba veebruaris. Õisik koosneb 5–25 õiest ja asub varre tipus. Igal õiel on kannus, kus leidub nektarit. Nektar meelitab ligi putukaid, kes tolmeldavad õisi.

## Levila

Arukäpp kasvab Lõuna-Iirimaal, Walesis, Lõuna-Inglismaal, Ida-Hispaanias, Marokos, Kreekas ning sealt lääne poole kuni Kaspia mere lääneranniku ja Iraanini.

Saksamaal oli arukäpp 19. sajandil väga levinud, aga on hiljem mitmel pool Põhja-Saksamaal välja surnud.

Eestis on arukäpp II kategooria looduskaitse all olev liik. Ta kasvab Lääne-Saaremaal ja Lääne-Muhumaal.

Arukäpa meeliskasvupaigad on kuivad niidud, puisniidud, lookadastikud ja hõredad loometsad.

Saksamaal valitakse alates 1989 aasta orhideed ja arukäpp valiti juba 1991 Saksamaa aasta orhideeks.

## Hübriidid

Täheldatud on arukäpa hübriide orhideedega *[[Orchis papilionacea]]*, *[[Orchis palustris]]* ja *[[Anacamptis pyramidalis]]*.

## Viited

## Välislingid
*
Ginny Weasley

**Ginny Weasley** (täisnimega **Ginevra Molly Weasley**) on tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjast "Harry Potter". Ta on Ron Weasley ainus õde ja perekonna noorim laps. 

Oma esimesel kooliaastal satub Ginny kohe pahandustesse. Kui nad Diagoni põiktänaval oma tavapäraseid koolisisseoste teevad, sokutab Lucius Malfoy Ginny kooliasjade hulka päeviku, mis kuulus kunagi Voldemortile. Aja möödudes võtab päevik tema üle võimust ja sunnib Ginnyt tegema asju, millest tal endal aimugi pole. Kui Voldemort on saavutanud kontrolli Ginny üle, siis avab ta Ginny abil Saladuste Kambri ning sulgeb Ginny sinna. Harryl õnnestub Ginny siiski sealt päästa. Hiljem selgub, et selle päeviku näol oli tegemist ühe Voldemorti varikätkiga.

Oma neljandal kooliaastal liitub Ginny Koolidirektori Armeega omandamaks oskusi mustade jõudude vastaseks kaitseks. Kui nad Tarvilikus toas õppima hakkavad, selgub, et Ginny on andekas ja väga kiire õppija. Temas on ka hulganisti griffindorlasele omast vaprust. Kui Harry on saanud nägemuse, et Sirius on Voldemorti käes vangis võlukunsti ministeeriumis ning soovib teda päästma minna, siis ei lepi Ginny sellega, et teda ei soovita kaasa võtta. Lõpuks ei jäägi Harryl muud üle kui võtta lisaks Hermionile ja Ronile kaasa ka Luna, Neville ning Ginny. Ministeeriumis võitleb Ginny vapralt ning on oma kaaslastele toeks takistades nii mõndagi Surmasööjat.

Kui kooli tuleb uus õpetaja Horace Slughorn, märkab temagi kohe Ginny erakordset andekust ning kutsub teda oma "Slugi klubisse", kuhu on kutsutud vaid valitud inimesed.

2016. aastal on ta 35-aastane ja ta on abielus Harry Potteriga, kellega tal on ka kolm last: James Sirius Potter, Albus Severus Potter ja Lily Luna Potter.

Ginnyl on punased juuksed. Ta on Sigatüükas Gryffindori majas, nagu ka teised Weasleyd.

Filmis kehastab teda Bonnie Wright.
Jumalakäpp

**Jumalakäpp** (*Orchis mascula*) on käpaliste sugukonna käpa perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik.

## Nimi
Rahvapäraseid nimetusi: **jumalakäsi**, **mehe käpp**, **nallernaat**, **vanapoisirohud**.

## Välimus
Kasvab 15–40 cm kõrguseks. Õitseb mais ja juunis. Õied on violetsed ja neid on õisikus 9–30, õied peaaegu lõhnatud. Taimel on ümar, teritunud tipuga juuremugul.

## Kaitsestaatus
Jumalakäpp on Eestis II kategooria looduskaitse all olev liik. Peamiseks ohuks on leiukohtade võsastumine või muul moel kadumine. Metssigadele meeldivad juuremugulad.

## Vaata ka
*Lõuna-jumalakäpp

## Välislingid
*
Hall käpp

**Hall käpp** (*Orchis militaris*) on käpaliste sugukonda käpa perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik. 

Hall käpp on III kategooria kaitsealune taim. 2000. aastal valiti hall käpp taimena Läänemaa sümboliks. 2014. aastal valis Eesti Orhideekaitse Klubi hall käpa aasta orhideeks. 

## Botaaniline kirjeldus
Hall käpp on saanud nimetuse õite värvuse järgi. Ta õied välisküljelt veidi hallikad, õigemini siiski hallikasroosad. Siseküljelt on need rohkem lillakad ja sageli tumedamate triipudega. Kaugemalt vaadates paistavad halli käpa õisikud sinakaslillad, nagu ka paljude teiste meie käpaliste õisikud. Ka halli käpa ladinakeelne liiginimi *militaris* on valitud tema õit silmas pidades. See sõna viitab sõjakusele. Kui uurida halli käpa õit hoolega, siis on näha, et tema õie ülemised kattelehed on omavahel kokku kasvanud ja moodustavad teiste õieosade kohale kiivritaolise katte. Õis paistab seetõttu sõjamehena, kellel on kiiver peas, kuid näokate üles tõstetud.  Taim õitseb maist juunini.

Taime kõrgus võib ulatuda mõnekümne sentimeetrini ja tihedas õisikus võib olla mitukümmend õit. Taimel on jõulised, kuni 8 cm laiused, helerohelised läikega lehed, mis on koondunud varre alusele.

## Kasvukoht ja levila
Hall käpp on levinud paiguti Kesk-, Lääne- ja Ida-Euroopas, kohati Lääne- ja Ida-Siberis ning Kaukaasias. Soomes on liik ohustatud ja esineb vaid maa edelaosas, Taanist on ta hävinud ja Norras puudub. Ka Suurbritannias on liik ohustatud ja mõne üksiku leiukohaga. Arvukam ja vähem ohustatud on hall käpp Lõuna-Euroopas. 

Hall käpp eelistab kasvada lubjarikastel ja niisketel niitudel ja puisniitudel. Eestis paiguti tavaline, käpa perekonna liikidest kõige laiemalt levinud. Tavalisem Lääne-Eestis.

Kasvas varem ka Tartus Ropka luhal, kuid Ropka tööstusrajooni rajamisega 1980. aastail hävis.

## Kasutamine
Kuivatatud tärklise rikkaid muguljuuri on kasutatud nii toiduna kui ka rahvameditsiinis teatud meestehädade leevendamiseks. Usuti, et halli käpa juurtest valmistatud jahu (inglise *salep*) tarbides võib taastuda meeste suguiha.

## Pildid

Hall käpp.JPG|Matsalu rahvuspargis
Orchis militaris - Hall käpp.jpg|Niitväljal
Sarve loopealne Hiiumaal, hallkäpad.jpg|Sarve loopealsel Hiiumaal
Orchis militaris - Valkse.jpg|Valkse külas Loode-Eestis
Orchis militaris white inflorescence - Keila.jpg|Valge õisikuga isend


## Viited

## Välislingid

* 

*Hall käpp portaalis www.orhidee.ee
*Orchids, A Modern Herbal Veebiversioon (vaadatud 04.03.2014) (*inglise keeles*)
Ludvig Puusepa monument

**Ludvig Puusepa monument** asub Tartus Maarjamõisas Ludvig Puusepa tänava ääres.

Monument on püstitatud eesti arstiteadlase, meditsiinidoktori, Eesti Teaduste Akadeemia liikme professor Ludvig Puusepa mälestuseks. 

Graniitalusel pronksbüsti autor on Endel Taniloo ja monument avati 17. septembril 1982.

## Välislingid
*Ludvig Puusepa monument
Andestamatud needused

**Andestamatud needused** on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" needused, mida kasutades võidab inimene Alastor Moody sõnade kohaselt "üheotsapileti Azkabani".

Andestamatute needuste lausumise seadustas Bartemius Crouch Voldemorti esimesel võimuhaaramisperioodil, kusjuures needusi tohtis kasutada vaid Voldemorti ja tema surmasööjate vastu. Hiljem oli nende needuste kasutamise eest karistuseks eluaegne vangistus.

Needuseid on kolm: Avada Kedavra, Cruciatuse needus ja Imperiuse needus.

## Imperiuse needus

Loitsimissõnaks on "Imperio". Imperiuse needust kasutatakse ohvri tahte allutamiseks enda omale. Nii teeb ohver seda, mida tal kästakse teha, ega mõtle, kas need toimingud on kooskõlas tema enda soovidega. Imperiuse needusele on võimalik õppida vastu hakkama.

Imperiuse needust kasutasid surmasööjad ja Voldemort tihti selleks, et panna inimesi endaga koostööd tegema. Seda tõika kasutasid pärast Voldemorti esimest võimulolekut ära endised surmasööjad, kes karistusest pääsemiseks väitsid, et tegutsesid Imperiuse needuse mõju all, ehkki liitusid tegelikult Voldemortiga vabatahtlikult.

Sarja neljandas osas ("Harry Potter ja tulepeeker") kasutab professor Moody (kes tegelikult oli Voldemorti teener Bartemius Crouch juunior) Imperiuse needust oma õpilaste peal, et õpetada neid sellele vastu seisma.

Sarja seitsmendas osas ("Harry Potter ja surma vägised") kasutab Harry Imperiuse needust härjapõlvlase peal, et too teda Gringottsi sissepääsemisel aitaks.

## Cruciatuse needus

Loitsimissõnaks on "Crucio". Cruciatuse needus on piinamisneedus, millega põhjustatakse oma ohvrile tohutut valu. Cruciatuse needusega piinas Bellatrix Lestrange Neville Longbottomi auroritest vanemaid, kuni nad valust hulluks läksid.

Cruciatuse needuse toimimiseks peab needuse lausuja tõeliselt tahtma, et tema ohver kannataks. Nii ei põhjusta Harry Potteri lausutud Cruciatuse needus sarja viiendas osas ("Harry Potter ja Fööniksi ordu") Bellatrix Lestrange'ile erilist valu, kuna see lähtub vaid õiglasest vihast, mitte aga soovist kannatusi põhjustada.

## Avada Kedavra

Avada Kedavra ehk tapmisneedus on andestamatutest needustest kõige hullem ning on ohvrile surmav.

Ainus teadaolev tapmisneeduse üleelanu on Harry Potter. Lord Voldemort üritas väikest Harryt  selle needusega tappa, nagu ta oli tapnud tema vanemad. Kuid aastane Harry elas needuse üle, pääsedes vaid välgunoolekujulise armiga otsaesisel. Seetõttu sai Harry ka juba maast-madalast endale hüüdnime "Poiss, kes jäi ellu". Teist korda pääses ta surmast 7. osas, seda tänu sellele, et ta oli ise üks Voldemorti varikätkidest ja enda tehtud varikätke ei saa purustada.
Avada Kedavra needusega tapeti Harry Potteri sõber Cedric Diggory, tema ristiisa Sirius Black ja Harry Potteri kaitsja Albus Dumbeldore.
Azkaban

**Azkaban** on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" võlurite vangla, mida valvasid dementorid 1998. aasta lõpuni. Vanglast oli tol ajal väga raske välja murda; sellega sai hakkama Sirius Black. Hiljem pääsesid ka Lord Voldemorti toetajad vabadusse, sest dementorid läksid tema poolele üle.
Heltermaa sadam

**Heltermaa sadam** (sadama kood: EE HLT) on sadam Eestis, mis asub Hiiumaa idaosas Hiiumaa vallas Heltermaal, 25&nbsp;km kaugusel Kärdlast. Sadama geograafilised koordinaadid on .

Sadama territoorium hõlmab 71 000 m2 maa-ala ja 216 700 m2 veeala.

Sadamas on 5 kaid üldpikkusega 335,5&nbsp;m. Suurim sügavus kai ääres on 5,1&nbsp;m. 

Suurim võimalik laev: pikkus 115 / 85&nbsp;m, laius 20,0 / 20,0&nbsp;m, süvis 3,8 / 4,6&nbsp;m.

Hiiumaa Heltermaa sadamat ja Mandri-Eesti Rohuküla sadamat ühendab Rohuküla–Heltermaa laevatee.

## Ajalugu
Sadam rajati 1860. aastal kohalike mõisnike initsiatiivil. Esialgu oli sadamakai palk- ja kiviehitis. Silla kiviosa laiendati aja möödudes ning 1959. aastal ehitati esimene ramp, võimaldamaks laeva vöörist mahatulekut.

## Skulptuurid

Heltermaa sadamas on kaks skulptuuri: Aulin Rimmi "Tuules" ja Aivar Simsoni "Vanamees ja kits". 

Kivil istuv pronksist naisfiguur (ametliku nimega "Tuules", (rahvasuus "Ranna Ella", kirjanduses veel muuhulgas näiteks "Naine tuules") valmis skulptor Aulin Rimmil 1989. aastal. Samasuguse kuju oli ta tegelikult valmistanud kipsist juba 1975. aastal. Heltermaa sadamasse paigutatud "Tuules" oli algselt maapealsel kivihunnikul. 26. juunil 1993, kui algas uue sadamahoone aluse kaevamine, viidi kuju sadamast ära. Uus sadamahoone valmis 30. novembril 1996, kuju paigutati sadama veeala loodeserva merre 28. aprillil 2000. 2009. aastal alustati väikelaevasadama sissepääsu rajamisega ja kuju tuli taas eest ära viia. Pärast ehitustööde lõppu paigutati kuju umbes 20 m kaugusele senisest asukohast põhja poole muulile.

Aivar Simsoni skulptuur "Vanamees ja kits" asub sadamas 2016. aastast.  

## Galerii

Pilt:Port of Heltermaa 1.jpg|Sadamahoone
Pilt:Port of Heltermaa 2.jpg|Vaade sadamahoone poolt kai suunas
Pilt:Port of Heltermaa 3.jpg|Lossimistööd
Pilt:Port of Heltermaa 4.jpg|Vaade merelt sadama suunas
Pilt:Port of Heltermaa 5.jpg|Vaade merelt sadama suunas 2008. aastal
Pilt:Range light 21.jpg|Sadama sihi tulepaagid
Pilt:Range light 1.jpg|Sadama sihi tulepaagid
Pilt:Heltermaasadam2010.JPG|Vaade Heltermaa sadamale 2010. aasta juulis


## Viited

## Välislingid

* Heltermaa 360° aeropanoraam / aerofoto
* Heltermaa sadamast Saarte Liinide kodulehel
* Kerttu Kaldoja. "Heltermaa kaide uuendamiseks tehti neli pakkumist" Eesti Päevaleht, 30. juuli 2008
Varikätk

**Varikätk** on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" võimas maagiline ese, mis kätkeb endas hingekillukest. Et teha varikätk, peab seda sooviv inimene kellegi tapma ja pärast seda sooritama keerulise loitsu. Varikätkideks on tavaliselt esemed ja need on hoolikalt peidetud. Tuntuim varikätkide kasutaja on Lord Voldemort

## Varikätkide hävitamine

Varikätke ei saa hävitada niisama purustamisega. See tuleb hävitada millegagi, mille mõju varikätk ei saa ära hoida ja millele on vähe ravimeid.

*Basiliski mürk on piisavalt võimas vahend varikätki hävitamiseks, kuna sellele on ainult üks haruldane ravim: Fööniksi pisarad.
*Fiendfyre ehk must tuli on ka piisavalt võimas vahend varikätki hävitamiseks, kuid see on ohtlik, sest seda tuld on väga raske kontrollida.

## [[Lord Voldemort]]i varikätkide nimekiri:
*Riddle'i päevik – varikätki hävitas Harry Potter, kasutades basiliski kihva. Varikätki loomiseks mõrvas Tom Riddle Mäuguva Myrtle'i. Päevik oli Lucius Malfoy valduses, kes andis selle Ginny Weasleyle teadmata, et tegu on varikätkiga.
*Marvolo Gaunti sõrmus – varikätki hävitas Albus Dumbledore, kasutades Gryffindori mõõka. Varikätki loomiseks tappis Tom Riddle oma isa. Tom Riddle peitis selle Gauntide koju. Albus Dumbledore leidis selle.
*Helga Hufflepuffi karikas – varikätki hävitas Hermione Granger, kasutades Basiliski kihva. Karika varastas Tom Riddle Hepzibah Smithilt, mõrvates varikäki loomiseks selle eelmise omaniku. Varikätk oli Bellatrix Lestrange'i valduses Gringottsi Pangas, kust Harry, Ron ja Hermione selle varastasid.
*Salazar Slytherini medaljon – varikätki hävitas Ron Weasley, kasutades Gryffindori mõõka.
*Ravenclaw' diadeem – varikätki hävitas kogemata Vincent Crabbe kasutades Fiendfyre loitsu. Rowena Ravenclaw' Diadeemi varastas oma emalt tütar Helena, kes peitis selle Albaanias metsa. Ravenclaw's diadeemi asukoha pettis Tom Riddle välja Ravenclaw' majavaimult. Varikätki loomiseks mõrvas Tom Riddle albaania talupoja. Hiljem peitis ta varikätki Sigatüükasse. Crabbe ise hukkus Fiendfyre loitsu tagajärjel.
*Nagini (Voldemorti madu) – varikätki hävitas Neville Longbottom, kasutades Gryffindori mõõka. Varikätk loodi Bertha Jorkinsi surmaga.
*Harry Potter – varikätki hävitas enese teadmata Voldemort ise, kasutades *[[Avada Kedavra]]* tapmisneedust. Selle tagajärjel hävis Harry Potteris olnud osa Voldemorti hingest.
Kivi-imar

**Kivi-imar** (*Polypodium vulgare*) on imaraliste sugukonda kuuluv sõnajalgtaim. Ta kasvab ka Eestis.

## Välislingid
*
Murdmatu tõotus

**Murdmatu tõotus** on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" tõotus, mida "ei saa murda". Tõotuse murdja sureb. Severus Snape andis selle tõotuse Narcissa Malfoyle.