Sotsialistlik Partei (Prantsusmaa)

**Sotsialistlik Partei** (prantsuse keeles *Parti socialiste*, **PS**) on Prantsusmaa erakond. See varieerib maailmavaatelt vasaktsentrismist vasakpoolsuseni, PS on sotsiaaldemokraatlik ja euroopameelne. 

Aastakümneid oli Sotsialistlik Partei nn Prantsuse Vasaku suurim erakond ning üks viienda vabariigi kahest suuremast erakonnast: 20. sajandi lõpus koos Rassemblement pour la République'iga ja 21. sajandi alguses koos Rahvaliikumise Liiduga. Aastast 2018 juhib erakonda Olivier Faure. Prantsusmaa Sotsialistlik Partei on Euroopa Sotsialistliku Partei, Progressiivse Allianssi ja Sotsialistliku Internatsionaali liige.

Sotsialistlik Partei tekkis 1969. aastal, kui liitusid Tööliste Internatsionaali Prantsuse Sektsioon, François Mitterrandi Vabariiklike Institutsioonide Konvent ja mõned väiksemad poliitilised liikumised. 1970. aastatel ületas PS-i toetus Prantsuse Kommunistliku Partei oma. Sotsialistid said võimule aastal 1981, kui Mitterrand valiti presidendiks. Rahvuskogus oli PS-l valitsev enamus aastatel 1981–1986 ja 1988–1993. Mitterrandi mantlipärija Lionel Jospin kaotas 1995. aasta valimised konservatiiv Jacques Chiracile, kuid oli peaminister aastatel 1997–2002. Jospin kaotas Chiracile ka 2002. aasta valimistel.

2007. aasta presidendivalimised kaotas PS-i kandidaat Ségolène Royal konservatiiv Nicolas Sarkozyle. 2012. aasta valimistel saatis PS-i François Hollande'i (erakonna juht aastatel 1997–2008) edu ning ta valiti presidendiks. Hollande'il tuli rinda pista kõrge töötuse määra, džihadistlike terrorirünnakute ja madalate reitingutega. Lisaks tekkis tema ajal PS-i siseopositsioon *frondeurs* (mässulised). 2017. aasta presidendivalimistel sai sotsialist Benoît Hamon alles viienda tulemuse. 2017. aasta parlamendivalimistel jäi PS neljandaks ning 2022. aastal kuuendaks.

Mitmed PS-i liikmed on tegutsenud ka rahvusvahelisel tasandil: Jacques Delors oli Euroopa Komisjoni president (1985–1994), Dominique Strauss-Kahn oli Rahvusvahelise Valuutafondi juht (2007–2011), Pascal Lamy oli Maailma Kaubandusorganisatsiooni peadirektor (2005–2013). Erakonna liikmete arv oli pikka aega languses: 173 486 (2012. aastal) > 60 000 (2014. aastal) > 42 300 (2016. aastal) ja 22 000 (2021. aastal). 2023. aastal teatas erakond, et PS-s on 41 000 liiget. 2024. aastal oli erakonnas väidetavalt 47 000 inimest.

## Vaata ka
* Section française de l'Internationale ouvrière
* Sotsialistide ja seotute grupp
* Sotsialistlik grupp Senatis
* Terra Nova (mõttekoda)
* Tööliste ja Talupoegade Sotsialistlik Partei
* Pasokifiktatsioon

## Viited

## Kirjandus
* Bell, David S., and Byron Criddle. *Exceptional Socialists: The Case of the French Socialist Party* (2014).
* Bell, David Scott, and Byron Criddle. *The French Socialist Party: The emergence of a party of government* (1988).
* Bell, David. *François Mitterrand: a political biography* (2005).
* Cole, Alistair. "The French Socialist Party and Its Radical Ambiguity." *French Politics, Culture & Society* (2011) 29#3 pp: 29–48.
* Cole, A., S. Meunier, and V. Tiberj. "From Sarkozy to Hollande: The New Normal?" in *Developments in French Politics 5* (Palgrave Macmillan, 2013), edited by A. Cole, S. Meunier, and V. Tiberj, pp 1–18.
* Cole, Alistair. *François Mitterrand: A study in political leadership* (1994).
* Cole, Alistair M. "Factionalism, the French socialist party and the fifth Republic: An explanation of intra‐party divisions." *European Journal of Political Research* (1989) 17#1 pp: 77-94.
* Colton, Joel. *Léon Blum: humanist in politics* (1987).
* Criddle, Byron. *Socialists and European integration: a study of the French Socialist Party* (1969).
* Graham, Bruce Desmond. *Choice and democratic order: the French Socialist Party, 1937-1950* (2006).
* Greene, Nathanael. *Crisis and decline: The French socialist party in the popular front era* (1969).
* 
* Noland, Aaron. *The Founding of the French Socialist Party (1893-1905)* (1956).
* Northcutt, Wayne. *Mitterrand: A political biography* (1992).
* Northcutt, Wayne. "François Mitterrand and the political use of symbols: the construction of a centrist republic." *French Historical Studies* (1991) pp: 141–158. 
* 
* 
* Short, Philip. *Mitterrand: A Study in Ambiguity* (2013).
* Wall, Irwin. *France Votes: The Election of François Hollande* (Palgrave Macmillan, 2014).

## Välislingid
* Koduleht