Moskva Helsingi grupp

**Moskva Helsingi Grupp** (MHG, Moskva Helsingi Lepete Abistamise Grupp, tuntud ka kui Helsingi Lepete Abistamise Avalik Grupp NSV Liidus või Moskva Helsingi Grupp) on Venemaa vanim inimõiguste organisatsioon. See asutati 12. mail 1976 ja saadeti laiali 25. jaanuaril 2023. MHG korraldaja ja esimene juht oli Nõukogude füüsik, Armeenia NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliige ja dissident Juri Orlov. Alates maist 1996 kuni oma surmani 2018. aastal oli MHG esimees Ljudmila Aleksejeva.

## Ajalugu
1975. aasta 1. augustil allkirjastasid Euroopa, NSV Liidu, Ameerika Ühendriikide ja Kanada riigipead Helsingis nn. Helsingi lõppakti, mis sisaldas muu hulgas allakirjutanud riikide valitsuste kohustusi järgida inimõiguste standardeid. See oli õiguslikuks aluseks uue etapi algusele inimõiguste liikumises NSV Liidus. NSV Liidu pikaajaline (1962–1988) saadik USAs Anatoli Dobrõnin märkis: „Me pidime Helsingis vastuvõetud dokumentide tekstid avaldama Nõukogude ajakirjanduses ja dissidendid võtsid need omaks... Brežnev ja tema kaaslased alahindasid seda selgelt.“ 

### MHG ajaloo nõukogude periood
1976. aasta alguses tekkisid Nõukogude dissidentidel Juri Orlovil, Andrei Amalrikul, Valentin Turtšinil ja Anatoli (Natan) Štšaranskil idee luua rühmi, et koguda teavet inimõiguste rikkumiste kohta erinevates riikides (peamiselt NSV Liidus) ja teavitada Helsingi lepingutele alla kirjutanud riikide valitsusi. See rühmitus sai nimeks "Helsingi kokkulepete rakendamise abistamise avalik rühm NSV Liidus" (nüüd Moskva Helsingi grupp (MHG)) ja selle tegevus piirdus NSV Liidu territooriumiga. Selle loomine kuulutati välja akadeemik Andrei Sahharovi Moskva korteris 12. mail 1976 toimunud pressikonverentsil. MHG loomisel oli grupis 11 liiget: Ljudmila Aleksejeva, Mihhail Bernštam, Jelena Bonner, Aleksander Ginzburg, Pjotr Grigorenko, Aleksander Kortšak, Malva Landa, Anatoli Martšenko, Juri Orlov (grupijuht), Vitali Rubin ja Anatoli Štšaranski. Uute liikmete vastuvõtmiseks oli range reegel – kõigi aktiivsete liikmete ühehäälne otsus.

Pärast Moskva Helsingi grupi tegevust loodi aastatel 1976–1977 Helsingi grupid Ukrainas (9. novembril 1976), Leedus (26. novembril 1976), Gruusias (1. jaanuaril 1977) ja Armeenias (aprillil 1977). Hiljem loodi Helsingi grupid enamikus Euroopa riikides ja Ameerika Ühendriikides. Aja jooksul kasvas Ameerika Helsingi grupist välja rahvusvaheline inimõiguste organisatsioon Human Rights Watch.

Kohe peale MHG moodustamist hakati selle liikmeid võimude poolt tagasikiusama. Neid ähvardati, sunniti eksiili ja sunniti lõpetama oma inimõigustealane töö. Alates 1977. aasta veebruarist hakati Helsingi gruppide, sealhulgas MHG liikmeid vahistama. Vahistatute seas olid Juri Orlov, Aleksandr Ginzburg, Anatoli Štšaranski ja Malva Landa. Ljudmila Aleksejeva, Pjotr Grigorenko ja Vitali Rubin olid sunnitud aastatel 1976–1977 emigreeruma. Aastatel 1978–1982 jätkas MHG vaatamata survele tegevust. MHG ülejäänud liikmetega, kes jäid NSV Liidus vabaks, liitusid Vladimir Slepak, Juri Mnjuh, Naum Meiman, Tatjana Ossipova, Ivan Kovalev, Viktor Nekipelov, Sofia Kallistratova, Juri Jarim-Agajev, Leonard Ternovski ja Feliks Serebrov. Jätkusid rühmituse liikmete vahistamised, repressioonid, pagulusse saatmine ja süüdimõistmine. 1981. aasta lõpuks oli NSV Liidus vaba vaid kolm MHG liiget: Jelena Bonner, Sofia Kallistratova ja Naum Meiman. 1981. aasta detsembris algatati Sofia Kallistratova vastu kriminaalasi ja 6. septembril 1982 esitati talle süüdistus Vene NFSV kriminaalkoodeksi artikli 190 1. osa alusel – „Nõukogude riiki ja ühiskondlikku süsteemi laimavate teadlikult valede väljamõeldiste süstemaatiline suuline levitamine” – Sofia Kallistratova läbiotsimisel konfiskeeritud dokumentide põhjal. Neil asjaoludel teatasid grupi liikmed 6. septembril 1982 MHG tegevuse lõpetamisest, kuna see oli repressioonide süvenemise tingimustes võimatu.

### Töökomisjon uurima ks psühhiaatria kasutamist poliitilistel eesmärkidel
5. jaanuaril 1977 loodi Moskva Helsingi grupi liikme Pjotr Grigorenko algatusel töökomisjon uurimaks psühhiaatria kasutamist poliitilistel eesmärkidel. Komisjoni eesmärk oli tuvastada ja avalikustada psühhiaatrilise väärkohtlemise juhtumeid ning pakkuda abi psühhiaatrilise repressiooni ohvritele. Selle liikmed olid Vjatšeslav Bahmin, Irina Grivnina, Irina Kaplun, Aleksandr Podrabinek ning hiljem Feliks Serebrov ja Leonard Ternovski.

1978. aastal asutasid Juri Kisseljov, Valeri Fefelov ja Faizulla Husainov MHG raames puuetega Inimeste Õiguste Kaitse Algatusrühma.  Rühm viis kirjavahetuse teel läbi puuetega inimeste uuringu kogu NSV Liidus, avaldas uudiskirja "NSV Liidus ei ole puuetega inimesi" ning pöördus abi saamiseks valitsusjuhtide ja rahvusvaheliste organisatsioonide poole. Kõiki grupi liikmeid kiusati poliitiliselt taga ja nad olid sunnitud oma töö lõpetama 1983. aastal pärast uudiskirja peatoimetaja Jelena Sannikova vahistamist. 

### MHG taaselustamine
1989. aastal jätkas MHG oma tööd. Selle liikmete hulgas olid inimõiguslased Larissa Bogoraz, Sergei Kovaljov, Vjatšeslav Bahmin, Aleksei Smirnov, Lev Timofejev, Boriss Zolotuhhin, Juri Orlov, Ljudmila Aleksejeva ja Kronid Ljubarski. Larissa Bogorazist sai Moskva Helsingi grupi esimees. Juri Jarim-Agajev, kes oli 1970. aastate lõpus Moskva Helsingi Grupi liige, kirjutas hiljem, et taasloodud Moskva Helsingi Grupp tekkis lääne sihtasutuste rahastamise toel.

1996. aasta mais võttis grupi juhtimise üle Ljudmila Aleksejeva, kes naasis eksiilist 1993. aastal.

2. aprillil 2003 esitas MHG koos ajaloo- ja haridusseltsiga "Memorial" tugeva protesti USA ja Suurbritannia vägede Iraaki sissetungi vastu.

2003. aastal jälgisid MHG ja Venemaa Sõltumatu Psühhiaatria Assotsiatsioon ühiselt Venemaa psühhiaatriahaiglaid, mille tulemused esitati kahes "Sõltumatu Psühhiaatriaajakirja" numbris. Samuti avaldati 2004. aastal MHG poolt aruanne "Karistuslik psühhiaatria Venemaal: aruanne inimõiguste rikkumiste kohta Vene Föderatsioonis psühhiaatrilise abi osutamisel."

MHG oli esimene inimõiguste organisatsioon Venemaal, mis avalikult toetas seksuaalvähemusi. 2009. aastal avaldati koos Venemaa LGBT Võrgustikuga aruanne "Lesbide, geide, biseksuaalide ja transsooliste inimeste olukord Venemaa Föderatsioonis".

Pärast Ljudmila Aleksejeva surma muutus MHG juhtimisstruktuur. Esimehe ametikoha asendasid kolm kaasesimeest. 21. jaanuaril 2019 valiti nendele ametikohtadele kaks Nõukogude dissidenti (Valeri Borštšov ja Vjatšeslav Bahmin) ning noor jurist, 1982. aastal sündinud Dmitri Makarov. 

### Likvideerimine
2012. aasta juulis võttis Venemaa Riigiduuma vastu välisagentide seaduse. 28. septembril 2012 tegi MHG koos teiste inimõiguste organisatsioonidega ühisavalduse, milles keelduti järgimast välisagentide seadust, nimetades seda ebaseaduslikuks.  6. veebruaril 2013 esitasid 11 inimõiguste organisatsiooni, sealhulgas MHG, Euroopa Inimõiguste Kohtule kaebuse valitsusväliste organisatsioonide seaduse vastu. Kaebuses vaidlustati seaduse säte, mis kohustab kõiki poliitilises tegevuses osalevaid välismaalt rahastatud valitsusväliseid organisatsioone registreeruma justiitsministeeriumi registris "välisagentidena". 2013. aasta juulis teatas MHG, et ei soovi, et teda  tembeldataks "välisagendiks" ja keeldub seetõttu välismaistest toetustest ning kärbib projekte ja personali. MHG jätkas tegevust uutes tingimustes, kuid selle infobülletään lakkas 2014. aastal ilmumast.

19. detsembril 2022 esitas Venemaa justiitsministeeriumi Moskva linna peadirektoraat hagi MHG likvideerimiseks. Kolm päeva hiljem võttis Moskva linnakohus asja menetlusse. Justiitsministeeriumi peamine kaebus MHG vastu oli see, et grupp on peamiselt Moskva piirkondlik organisatsioon ja seetõttu peaks see tegutsema ainult Moskvas, kuid osales üritustel teistes piirkondades. 25. jaanuaril 2023 rahuldas Moskva Linnakohus Venemaa Justiitsministeeriumi nõuded ja andis korralduse MHG likvideerimiseks.

## Vaata ka
* Ukraina Helsingi grupp

## Viited