open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tallinna Seakasvatuse Trust

**Tallinna Seakasvatuse Trust** oli Eesti NSV-s Harjumaal Keila vallas 1940. aastate teisel poolel moodustatud põllumajandusettevõte.

## Ajalugu
1920. aastast olid endise Jälgimäe mõisa territooriumil asunud "Veski 22" talu omanikud Jaan (hilisem Eesti Vabariigi neljakordne riigivanem) ja Alide Teemant. Kokku omandasid nad viis kinnistut kogupindalaga 185,54 ha. Neil olid korralikult väljaehitatud taluhooned (sealhulgas ajalooline veski), korralik talutöödeks vajalik inventar (ka traktor Deering), paarikümnepealine lüpsikari ja viis hobust. 

Pärast Jaan Teemanti arreteerimist 1940. aastal ja vangimõistmist 1941. aastal konfiskeeriti temalt ka "Veski 22" talu. Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal moodustati Teemantide talude põhjal 1944. aastal EK(b)P Harjumaa Komitee ja Ehitusbaas nr 78 abimajand, kuhu paigutati vene rahvusest sõjapõgenikud. Varsti loodi abimajandi põhjal Tallinna Seakasvatuse Trust ja sellest hiljem omakorda Saue seakasvatuse sovhoos.
Alfred Nirk

**Alfred Nirk** (ametlikult **Alfred-Verner Nirk**; 23. jaanuar 1889 Polli vald, Pärnumaa – 23. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti riigitegelane ja kohtuametnik. 

Alfred Nirk oli kõrgharidusega advokaat, sõjaväe abiprokurör Vabadussõjas, kohtuvalitsuse juhataja, talupidaja Käspre talus Pääskülas Harju maakonnas. 

Ta arreteeriti NKVD poolt 26. jaanuaril 1941 Harjumaal Saue vallas Pääskülas. Nõukogude sõjatribunal tema üle toimus 9. mail 1941 Vene SFNV KrK §58-13 alusel. Lasti maha 23. juunil 1941 Tallinnas. 

Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor Tavi Nirk on Alfred Nirgi poeg.

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Perth and Kinross

**Perth and Kinross** on 2. järgu haldusüksus (omavalitsus) Šotimaa keskosas.

Hõlmab ajaloolised krahvkonnad Perthshire'i ja Kinross-shire'i.

## Viited

## Välislingid

* https://www.pkc.gov.uk/
Jaan Lepajõe

**Jaan Lepajõe** (kuni 1937 **Jürisson**; 3. märts 1928 Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 9. aprill 1999) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1952. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonna.

Töötas aastatel 1952–1955 Otepää masina-traktorijaamas agronoomina. Oli aastatel 1957–1993 Eesti Põllumajanduse Akadeemia/ Eesti Põllumajandusülikooli õppejõud (1977–1993 professor, 1974–1978 agronoomiateaduskonna prodekaan, 1991–1993 maaviljeluse ja taimesaaduste tehnoloogia instituudi juhataja), aastast 1993 emeriitprofessor. 

Tema peamine uurimisvaldkond oli teraviljakasvatus Eestis, eriti odra saagikuse suurendamine ja töödeldavuse parandamine ning maaviljeluse ajalugu, loodussõbralik maaviljelus ja keskkonnakaitse.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli põllumajandusteadlane Leida Lepajõe, nende tütar oli tõlkija ja usuteadlane Marju Lepajõe.

## Viited

## Välislingid
*Haud Suure-Jaani kalmistul
Argyll and Bute

**Argyll and Bute** on Suurbritannia 2. järgu haldusüksus (omavalitsus) Šotimaal.

Praegune haldusüksus loodi 1996. aastal Strathclyde'i põhjaosast. Hõlmab suurema osa ajaloolisest Argylli krahvkonnast ning osa Bute'i ja Dunbartonshire'i krahvkondadest.

Hõlmab osa Sise-Hebriididest ning teisi saari, näiteks Bute.

2017. aastal elas seal 86 800 inimest.

## Viited

## Välislingid

* https://www.argyll-bute.gov.uk/home
Fife

**Fife** on regioon Šotimaa idaosas. 

Algselt oli see üks piktide kuningriikidest (mainitud 1150 nimega Fib) ja on tänini Šotimaal tuntud kui Fife'i kuningriik.

Regiooni suuremad linnad on Dunfermline, Kirkcaldy ja Glenrothes.

2017. aastal elas Fife regioonis 371 400 inimest.

## Vaata ka
* Hawklaw Y Station

## Välislingid
* 
* Regiooni koduleht
William Fichtner

**William Fichtner** (sündinud 27. novembril 1956) on Ameerika Ühendriikide näitleja. 

Teda teatakse šerif Tom Underlayna telesarjast "Invasioon", Alexander Mahone'ina telesarjast "Põgenemine" ja Ken Rosenbergina videomängude sarjast "Grand Theft Auto".

## Filmograafia

## Välislingid
*
South Lanarkshire

**South Lanarkshire** (inglise 'Lõuna-Lanarkshire') on omavalitsus Šotimaa keskosas. See hõlmab ajaloolise Lanarkshire'i krahvkonna lõunaosa.

## Viited

## Välislingid

* http://www.southlanarkshire.gov.uk/
Arles

**Arles** ['arl] on linn Lõuna-Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Bouches-du-Rhône'i departemangus. Linnas elab 52 600 inimest. Arles asub 80 km Marseillest lääne pool Rhône'i jõe delta Camargue'i ülaosas.

## Ajalugu

Kreeklased asutasid Arlesi 6. sajandil eKr. Keldid vallutasid linna aastal 535 eKr ja panid selle nimeks *Arelate*. Aastal 123 eKr vallutasid linna roomlased. Ühinenud koos Julius Caesariga võitluseks Pompeiuse vastu, tõusis linn Gallia Narbonensise provintsi tähtsamaks linnaks. Linn ümbritseti kogu ulatuses müüridega ja sinna ehitati amfiteater, võidukaar ja tsirkus.

Linna õitseng oli 300. ja 400. aastal, kui Rooma keisrid kasutasid seda sõjakäikude peastaabina. Arles oli keiser Constantinus Suure meelispaik ja ta ehitas linna mitu pesemiskohta, mille varemed on siiani säilinud. Constantinus III kuulutas end Lääne-Rooma keisriks ajavahemikus 404–411 ja kuulutas 408. aastal Arlesi Lääne-Rooma riigi pealinnaks. Rooma riigi lõpuaastatel oli linn tähtis kultuuri- ja ristiusukeskus.

700. aastate teisel poolel Arles sai kõvasti kannatada saratseenide ja frankide vahelises sõjas. 885. aastal sai Burgundiat ja Provence'i valitsenud frankide Arlesist Alam-Burgundia kuningriigi pealinn. Hilisemate aastasadade jooksul kujunes Prantsusmaa ja Provence'i edukamaks linnaks Marseille. Arlesi elanike arv oli võrreldes roomlasteaegsete hiilgeaegadega veidi vähenenud.

Modernsel ajajärgul toetus Arlesi majandus pikka aega Rhône'i jõe laevaliiklusele. Raudtee tulek hävitas suures osas laevaliikluse ja linn kaotas sellega kõvasti. Arlesi tagasihoidlikkus ja primitiivsus ahvatles maalikunstnik Vincent van Goghi, kes tuli linna 1888. aastal ja tegi linnast kolmsada maali.

## Vaatamisväärsused

Arlesis on märkimisväärseid roomlasteaegsete ehitiste varemeid, mis on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse. Need on
* Rooma teater
* Areen ehk amfiteater
* Alyscamps (rooma nekropol)
* Constantinuse termid (roomlaste pesemiskohad)
* cryptoporticus (suletud)

Püha Trophimukse kirik, endine katedraal, on märkimisväärne rooma arhitektuuri näide. Kiriku peaukse kohal olevat viimset päeva kujutavat skulptuuri peetakse rooma kunsti üheks parimaks teoseks.

Linnas on ka kuulus antiikajaloo muuseum (*Musée de l'Arles et de la Provence antiques*), kus on üks maailma paremaid roomlaste sarkofaagide kogusid väljaspool Roomat.

## Viited

## Välislingid

* Arlesi koduleht
* Arlesi maailmapärandi koduleht
* Arles UNESCO kodulehel
Vereteemant (film)

**"Vereteemant"** (originaalpeakirjaga **"Blood Diamond"**) on 2006. aasta draamafilm, mille lavastas filmide "Glory" ("Au ja hiilgus") ja "The Last Samurai" ("Viimane samurai") režissöör Edward Zwick ning mille peaosades on Leonardo DiCaprio, Jennifer Connelly ja Djimon Hounsou. Filmi pealkiri vihjab Aafrika sõjatsoonidest tulevatele vereteemantidele, mida kasutatakse sõja finantseerimiseks ja relvade ostmiseks. Film kandideeris viiele Oscarile, seejuures parima näitleja (Leonardo DiCaprio) ja parima kõrvaolsatäitja (Djimon Hounsou) auhinnale.

## Sisu
Filmi tegevus toimub 1999. aastal Sierra Leones, kus käimas kodusõda. Mässulised finantseerivad oma tegevust müües vereteemante, mis on üks riigi suurimaid ekspordiartikleid, hoolimata rahvusvahelisest keelust nendega kaubelda.

Solomon Vandy (Djimon Hounsou) on lihtne kalur, kes elab oma naise ja 3 lapsega väikeses külas. Igal päeval saadab ta oma poja Dia 5 km eemal asuvasse kooli inglise keelt õppima, lootusega et poeg tulevikus paremat elu elada saab. Ühel päeval tulevad mässulised nende külla, võtavad Solomoni kinni ja panevad ta tööle teemante otsima. Seal leiab ta suure väärtusliku roosa teemandi ja peidab selle ära, hetk enne, kui valitsuse sõjavägi teemandivälja ründab ja ta vangi saadetakse.

Vanglas jääb ta silma endisele palgasõdurile Danny Archerile (Leonardo DiCaprio). Danny on Zimbabwest pärit angloaafriklane, kes ebaseadusliku teemandiäriga endale elatist teenib. Ta näeb Solomoni teemandis väljapääsu Aafrikast ning lubab vastutasuks aidata Solomoni naist ja lapsi leida. Danny kohtub ameeriklannast ajakirjaniku Maddy Browniga (Jennifer Connelly), kellelt ta abi palub. Vastutasuks räägib ta Maddyle, kuidas ebaseaduslik teemandiäri toimib, ning annab tõendusmaterjalid, mis ühe maailma suurima juveelifirma sellega seostab.

## Auhinnanominatsioonid
**[[2007. aasta Oscari auhinnad]]**
* Nomineeritud kategoorias parim meesnäitleja – Leonardo DiCaprio
* Nomineeritud kategoorias parim meeskõrvalosatäitja – Djimon Hounsou
* Nomineeritud kategoorias parim helimontaaž
* Nomineeritud kategoorias parim heli
* Nomineeritud kategoorias parim montaaž – Steven Rosenblum

**[[2007. aasta Kuldgloobuse auhinnad]]**
* Nomineeritud kategoorias parim meesnäitleja (draama) – Leonardo DiCaprio

**[[Ekraaninäitlejate Gildi auhind]]**
* Nomineeritud kategoorias parim meesnäitleja – Leonardo DiCaprio
* Nomineeritud kategoorias parim meeskõrvalosatäitja – Djimon Hounsou 

## Välislingid
* Koduleht
* "Vereteemandi" treiler
*
Layne Staley

**Layne Thomas Staley** (22. august 1967 – u 5. aprill 2002) oli Ameerika Ühendriikide muusik, kes oli 1987. aastal loodud mõjuka Seattle'i grungebändi Alice in Chains solist.

Staley oli ka ansamblite Mad Season ja Class 99 liige.

Ta tarvitas palju narkootikume, mis viisid ta surmani aprillis 2002.
Frank Ayd

**Frank Joseph Ayd Jr.** (14. oktoober 1920 – 17. märts 2008) oli Ameerika Ühendriikide psühhiaater, kes oli tihedalt seotud kloorpromasiini ja amitriptüliini juurutamisega psüühikahäiretega patsientide raviskeemi.
Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskus

**Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskus** (inglise *Regional Environmental Center for Central and Eastern Europe*, lühendatult **REC**) on rahvusvaheline valitsusväline, mittetulunduslik keskkonnaorganisatsioon. Keskkonnakeskuse peaeesmärgiks on Kesk- ja Ida-Euroopa maade keskkonnaprobleemide lahendamine, samuti tehakse tööd regionaalsete keskkonnaorganisatsioonide vahelise koostöö edendamiseks ja rahva keskkonnateadvuse tõstmiseks. 

Eesti kohalik ühendus kannab 1995. aastast nime **REC Estonia**, aastast 1998 **[[Sihtasutus REC Estonia]]**.

## Välislingid
*Koduleht
*SA REC Estonia koduleht
Merck & Co.

**Merck & Co., Inc.** on USA ravimifirma.

Väljaspool Ameerika Ühendriikide ja Kanada turge kasutab kontsern nime **Merck Sharp & Dohme** ehk **MSD**. 

Mercki aktsia on noteeritud New Yorgi börsil ja kuulub Dow Jonesi tööstuskeskmise indeksisse.

Eestis tegutseb Merck Sharp & Dohme OÜ, mis registreeriti 2004. aasta 11. märtsil, kasutades ka nime MSD Eesti.

Ettevõte asutati 1891. aastal. Ettevõte oli Saksamaal Darmstadtis asuva Merck KGaA tütarettevõte, kuid praeguseks on tegu kahe eraldi ettevõttega.

## Viited

## Välislingid

*Merck & Co koduleht
Kiirguskeskus

**Kiirguskeskus** oli aastatel 1996–2009 Keskkonnaministeeriumi haldusalas tegutsenud riigiasutus, mille põhiülesandeks oli kiirguskaitse ja kiirgusseire. 

Kiirguskeskus andis välja kiirgustegevuslubasid, osales vastavateemaliste arengukavade ja programmide koostamisel ja elluviimisel, haldas kiirgusalaseid andmekogusid, jagades ühtlasi vastavateemalist infot, jne.

## Ajalugu
Kiirguskeskus alustas tööd 1. jaanuaril 1996. aastal asukohaga Mustamäe tee 33 Tallinnas, mil Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudist eraldus radioloogialabori sektsioon. 1996. aasta esimesel poolel koliti uude asukohta aadressiga Kopli tänav 76 Tallinnas. 

1997. aastal liideti Kiirguskeskusega Tervisekaitseinspektsiooni radioloogia töögrupp. 

1998-2001 oli Kiirguskeskus ka kiirgusohutuse järelevalveasutus haldusõigusrikkumiste menetlemisel. 2001. aastal anti järelevalvefunktsioonid üle Keskkonnainspektsioonile. 

Kiirguskeskus oli kontaktpunktiks erialase teabe vahetamisel Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuriga. 

## Direktorid
*1996–2002: Juhan Kalam
*2002–2009: Merle Lust

## Tegevuse lõpetamine
1. veebruarik 2009 liideti Kiirguskeskus koos Riikliku Looduskaitsekeskuse ja Keskkonnaministeeriumi maakondlike keskkonnateenistustega Keskkonnaametiks, mille koosseisus on kiirgusosakond. Keskkonnaameti kiirgusosakonnal on kõik endise Kiirguskeskuse ülesanded.

## Viited

## Kirjandus
*Kalam, Juhan 1998. *Eesti Kiirguskeskus.* Tallinn: Kiirguskeskus. 21 lk.
* 2006. *[https://www.digar.ee/arhiiv/nlib-digar:7865 Kiirguskeskus 10]*. Tallinn: Kiirguskeskus. 128 lk. ISBN 9985-9592-6-4

## Välislingid
*Koduleht veebiarhiivis
*Kiirguskeskuse põhimäärus (Keskkonnaministri 09.07.2004 määrus nr 90)
*Kiirgusvaldkond Keskkonnaameti kodulehel
Inverclyde

**Inverclyde** on omavalitsus Šotimaa keskosas Firth of Clyde'i ehk Clyde'i lahe lõunakaldal. Piirneb Renfrewshire'i ja North Ayrshire'iga.

Aastail 1975–1996 kuulus endine Inverclyde'i ringkond Strathclyde'i piirkonda.

Suuremad asulad on lisaks halduskeskusele Greenockile Port Glasgow ja Gourock.

2017. aastal elas regioonis umbes 78 800 inimest.

## Viited

## Välislingid

* https://www.inverclyde.gov.uk/
Ashton Kutcher

**Christopher Ashton Kutcher** (sündinud 7. veebruaril 1978) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja endine modell.

## Karjäär
Ta mängis Michael Kelsot telesarjas "Kuumad seitsmekümnendad" ja Jesse Montgomeryt filmis "Kutt, kus mu auto on?", samuti tuntakse teda filmist "Liblikaefekt".

Kutcher on armastatud teismeliste seas, aga täiskasvanud teda ei hinda. Aastatel 2003–2011 nimetati Kutcher Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks 16 korda 11 kategoorias ja võitis 12 korda 8 kategoorias. Laste valiku auhinna kandidaadiks nimetati ta aastatel 2004–202007 5 korda 4 kategoorias ja võitis neist ühe: 2004 meestelenäitleja kategoorias osa eest sarjades "Kuumad seitsmekümnendad" ja "Punk'd".

2003 nimetati Kutcher halvimate filmide auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks ekraanipaari kategoorias koos Brittany Murphyga peaosade eest filmis "Just Married" ja koos Tara Reidiga peaosade eest filmis "My Boss's Daughter". Nad ei saanud seda auhinda.

2004 nimetati Kutcher Kuldse Vaarika kandidaadiks meesnäitleja kategoorias osa eest filmides "Cheaper by the Dozen", "Just Married" ja "My Boss's Daughter". Ta ei saanud seda auhinda.

2010 nimetati Kutcher Kuldse Vaarika kandidaadiks meesnäitleja kategoorias osa eest filmis "Killers" ("Killerid"). Selle auhinna ta võitis.

## Isiklikku
24. septembril 2005 abiellus Kutcher Demi Moore'iga. Pulmatseremooniat juhtis rabi ja pulmas oli 150 külalist, nende hulgas Moore'i endine abikaasa Bruce Willis. Paari abielu lahutati 2013. aastal.

2013. aasta algusest on ta suhtes näitleja Mila Kunisega. Jaanuaris 2014 paar kihlus, neil on 2014. aastal sündinud tütar Wyatt Isabelle Kutcher.

16. jaanuaril 2009 sai Kutcherist esimene Twitteri kasutaja, kellel on Twitteris üle miljoni tellija. Sellega võitis ta miljoni tellija konkursi CNN-i ees. Konkursi võiduga kaasnes auhind 100 000 USA dollarit, mille Kutcher annetas võitluseks malaariaga.

## Välislingid
*
Anticosti

**Anticosti** (prantsuse Île d'Anticosti) on saar Põhja-Ameerikas Saint Lawrence'i lahes. Kuulub Kanada Québeci provintsi. Saare pindala on 7892,52 km² ja sellega on ta suuruselt Kanada 20. ja maailma 90. saar. Saare pikkus on 217 km ja laius 16–48 km.

1991. aastal elas saarel 264 inimest, suurim asula on Port-Menier.
Loodusvarade Instituut

**Loodusvarade Instituut** (lühend **LI**) oli Eesti esimese vabariigi aegne uurimisasutus. See loodi 1937. aastal Tallinnas. 

Instituut tegeles peamiselt Eesti loodusvarade ja teiste ressursside kompleksse uurimisega ja kasutamisvõimaluste leidmisega.

1940. aastail vahetati korduvalt instituudi nimetust, näiteks **Tööstustehniline Instituut**, **Tööstuslike Uurimiste Instituut** jne.

## Sektsioonid
Instituudis oli 10 sektsiooni:
*meteoroloogia, klimatoloogia ja hüdroloogia
*geoloogia ja pedoloogia
*bioloogia-
*metsandus-
*põlevkivi-
*turba-
*ehitusmaterjalide
*anorgaanilis-keemilise tehnoloogia
*orgaanilis-keemilise tehnoloogia
*käitiste organisatsiooni ning ratsionalisatsiooni sektsioon

## Kirjandus
* Loodusvarade Instituut valis uusi liikmeid. Uus Eesti, 24. mai 1938, nr. 142, lk. 5.
Charlotte koob võrku

**"Charlotte koob võrku"** (inglise "Charlotte's Web") on Elwyn Brooks White'i romaan, mis ilmus 1952. aastal.

Romaan räägib ämblik Charlotte'i ja siga Wilburi sõprusest. 

Eesti keeles ilmus teos Eesti Raamatult 1979. aastal (tõlkijad Piret Saluri ja Enn Soosaar; värsid tõlkinud Paul-Eerik Rummo).

Raamatu järgi on tehtud mitu filmi:
* "Charlotte koob võrku" (1973)
* "Charlotte koob võrku 2: Wilburi suur seiklus" (inglise: Charlotte's Web 2: Wilbur's Great Adventure; 2003)
* "Charlotte koob võrku" (2006)
Junkers Ju 87

**Junkers Ju 87** ehk **Stuka** (**''Stu**rz**ka**mpfflugzeug'') oli Saksamaa ühemootoriline täismetallkonstruktsiooniga monoplaan, Luftwaffe taktikaline sööstpommituslennuk teises maailmasõjas. Kaheistmeline kabiin mahutas lenduri ja pardalaskuri.

## Ajalugu

Saksamaa lennundusministeerium otsustas 1934. aastal anda tellimuse Hermann Pohlmanni konstrueeritud lennukile Ju 87, mis 1936. aasta võrdluslendude tulemusel vastas kõige paremini pikeerivale pommituslennukile esitatud nõuetele. Sellele lennukile oli konstruktsiooni omapäraks tagurpidine kajaka tiiva kuju (kumbki tiivapool allapoole jõnksuga), liikumatu püsiasendis telik iseloomulike tilgakujuliste voolunditega kaetud ratastega. Sellest ka idarindel venelastelt saadud hüüdnimi "Pastlakandja".

Lennukit hakati sarjana ehitama 1937. aastal Junkers Ju 87 margitähistusega.
Teise maailmasõja alguses anti kõik umbes 200 Ju 87A lennukit üle õppeväeüksustele, tegevüksustesse tulid aga asemele tugevasti modifitseeritud Ju 87B-1. Uuemad Stukad said suurema kiiluga uue sabaosa, modifitseeritud ratta kattevoolundid, aerodünaamilisema kujuga kabiini klaaskupli.

Lennuki mõlema tiivapoole tagatiib koosnes kahest osast, millest kerele lähemaid sai kasutada maandumisklapina, tiiva jõnksust tipu poole jäävaid aga ka kaldtüürina. Sabaratas polnud sissetõmmatav.

## Tehnilised andmed

* Pikkus: 11,0 m
* Tiivaulatus: 13,8 m
* Tühikaal: 2750 kg
* Mootor: Junkers Jumo 211, vedelikjahutus, rippuvate silindritega V12, kütuse otsesissepritsega, võimsus 1000–1500 hj
* Suurim kiirus (püsival kõrgusel): 390 km/h
* Lennulagi: 8000 m
* Lennukaugus (tavalise pommilastiga): 550 km
* Relvastus: 7,92 mm kuulipilduja püsivalt kummaski tiivajõnksus ja üks tagakabiinis (kokku 3)
* Pommilast: üks 500 kg (erandjuhul 1000 kg) pomm, tavaliselt üks 250 kg pomm kere all ja neli 50 kg tiiva all.
või kaks automaatkahurit (20 mm, 37 mm) kummalgi pool keret tiiva all

## Viited
Pinocchio (film 1940)

**"Pinocchio"** on 1940. aastal valminud Walt Disney Feature Animationi täispikk joonisfilm, mis põhineb Carlo Collodi raamatul "Pinocchio seiklused" (1883). Selle vastutavad režissöörid on Ben Sharpsteen ja Hamilton Luske.

Film esilinastus New Yorgis 7. veebruaril 1940. Kuigi ajalehe The New York Times filmikriitik Frank S. Nugent andis filmile viis tärni viiest, jäi filmi tulu vägagi eduka "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi" järel allapoole igasuguseid ootusi; filmi eelarve oli 2,6 miljonit dollarit, kuid 1940. aasta lõpuks oli film teeninud vaid 1,4–1,9 miljonit dollarit. Üheks põhjuseks oli vahepeal alanud teine maailmasõda, mistõttu ei saadud filmi müüa Euroopa ja Aasia turgudele. 

Kuid kui "Lumivalgeke ja seitse pöialpoissi" 22. veebruaril 1944 uuesti linastus, et sõja ajal Disney stuudio jaoks raha koguda, sai sealt alguse traditsioon Disney joonisfilme iga seitsme kuni kümne aasta tagant uuesti linastada ning "Pinocchiot" näidati uuesti pärast sõja lõppu 17. oktoobril 1945. Hiljem taaslinastus film 18. veebruaril 1954, 18. jaanuaril 1962, 7. juulil 1971, 16. detsembril 1978, 21. detsembril 1984 ja 26. juunil 1992. 

Pärast sõja lõppu jõudis film lõpuks kasumisse. Ajakiri Time valis selle üheks parimaks filmiks läbi aegade.

"Pinocchio" võitis kaks Oscarit: parima filmimuusika ja parima algupärase laulu eest (filmi jaoks spetsiaalselt kirjutatud "When You Wish Upon A Star"). Muusika autorid on Leigh Harline ja Paul J. Smith.
Jillur Rahmān

**Jillur Rahmān** (ka *Zillur Rahman*; bengali জিল্লুর রহমান; 9. märts 1929 – 20. märts 2013) oli Bangladeshi poliitik, alates 12. veebruarist 2009 kuni surmani Bangladeshi president.

Jillur Rahmān oli Bangladeshi vasakpoolse Rahvaliiga (Awami League) liige. Ta õppis Dhaka Ülikoolis ajalugu ja õigusteadust.

Ta osales 1952. aastal kulmineerunud bengali keele tunnustamise eest peetavas võitluses tolleaegses Pakistanis. Aastal 1970 valiti ta Rahvaliiga esindajana Pakistani parlamenti. Koos teiste Rahvaliiga liidritega osales ta Bangladeshi iseseisvumiseni viinud sõjas.

Pärast Bangladeshi iseseisvumist sai Jillur Rahmānist 1972. aastal Rahvaliiga peasekretär. Aastal 1973 valiti ta parlamenti. Pärast Bangladeshi esimese presidendi Sheikh Mujibur Rahmāni tapmist 1975. aastal Jillur Rahmān vangistati ning ta viibis neli aastat vanglas.

Aastatel 1996–2001 oli ta Rahvaliiga juhitavas valitsuses haldus- ja maaeluminister.

Veebruaris 2009, kui eelmise presidendi Iājuddīn Āhmedi ametiaeg täis sai, oli Jillur Rahmān presidendi kohale ainuke kandidaat, ning valimiskomisjon kuulutas ta 11. veebruaril 2009 presidendiks. Selles ametis oli Rahmān kuni surmani 20. märtsil 2013.
Intramolekulaarne efekt

**Intramolekulaarne efekt** (ehk **sisemolekulaarne** ehk **molekulisisene efekt**) on keemias protsess, nähtus või omadus, mis tuleneb konkreetse molekuli struktuurist. Asendusrühmadega seotud efektid ehk nähtused orgaanilises molekulis on steerilised efektid ja elektroonsed efektid. 

Orgaanilises molekulis elektroonsed efektid kanduvad edasi süsinikskeleti kaudu või üle tsüklilise intermediaadi. Elektronodonoorse rühma osalus saab esineda, kui see rühm omab vaba või osaliselt vaba elektronpaari ja on sobivas asendis elektronoakseptoorsest tsentrist (reaktsioonitsentrist), see tähendab vahetult naabruses (α või β) või kui kaugemal, siis eelistatult asendis δ või ε. 
Seega võib intramolekulaarseid nähtusi jagada kolme põhirühma: 
* intramolekulaarsed reaktsioonid (1.-3., enamasti saadakse isomeersed produktid),
* naaberrühma osalemise mõju reaktsiooni kiirusele (4.-5., tihti oluline kiiruse kasv),  
* steerilised efektid
Enamtuntud on järgmised reaktsioonid ja nähtused:
# tsüklisatsioon ehk intramolekulaarne ühinemisreaktsioon (moodustub tsükliline liitumis- või kondensatsiooniprodukt) ja tsükli avanemise reaktsioonid
# intramolekulaarne asendusreaktsioon – funktsionaalrühmad molekulis vahetavad koha
# ümbergrupeeringud – hüdriidi või alküülrühma 1,2-nihe (1,2-*shift*), allüülne isomerisatsioon jm
# hüperkonjugatsioon, konjugatsioon – reaktsiooni kiirus kasvab 
# naaberrühma osalemine ehk ankimeerne osalus (*anchimeric assistance*) intermediaadi stabiliseerimisel – reaktsiooni kiirus kasvab; võimalik on mitteoodatav isomeeride suteline moodustumine
# intramolekulaarne vesinikside
# hargnenud struktuuriga ühendite korral steerilised pinged vähenevad dissotsiatsioonil (reaktsiooni kiirenemine) või tekivad  ühinemisreaktsioonis (reaktsiooni aeglustumine ja tihti mitteregulaarsete produktide teke).

Kahe või enama molekuli vahel toimuvaid reaktsioone nimetatakse intermolekulaarseteks.

## Vaata ka
*Intramolekulaarne reaktsioon
*Isomerisatsioon
*Hüperkonjugatsioon
*Konjugatsioon
*Ankimeerne osalus
*Naaberrühma osalemine
*Steeriline efekt
*Karbokatioonid
Ratsionaliseerimise Komitee

**Ratsionaliseerimise Komitee** oli Eesti nõuandev organ, mille ülesandeks oli kaaluda abinõusid, kuidas moderniseerida Eesti tööstusettevõtteid. Komitee asutati Vabariigi Valitsuse otsusega 4. märtsil 1938.

Komitee koosseisu kuulusid Karl Selter (esimees), Artur Leetberg, Eugen Uuemaa, Heinrich Uuemõis, Voldemar Erit ja Julius Ots.

## Kirjandus

* Ratsionaliseerimise komiteel 6 liiget. Uus Eesti, 24. märts 1938, nr. 83, lk. 5.
* Seebid kauplustes kümnesse liiki. Rahvaleht, 22. märts 1939, nr. 69, lk. 8.
* Pliidirõngastele kindlad mõõdud. Rahvaleht, 4. mai 1939, nr. 104, lk. 3.
Valter Pärtelpoeg

**Valter Pärtelpoeg** (17. juuli 1908 – 24. märts 1938 Tartu) oli eesti ajakirjanik.

Õppis alates 1926. aastast Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteadus-, hiljem majandusteaduskonnas. 

Korporatsiooni Rotalia esimees.

Töötas Postimehe toimetuses, oli 1933–1937 Üliõpilaslehe peatoimetaja.
Epöpoa

**Epöpoa** on ansambli Paabel esimene album, mis ilmus märtsis 2009. Plaat on salvestatud 3. ja 4. jaanuaril Viljandi Muusikakooli Orkestrimajas.

## Palad
# Vilelugu - Sandra Sillamaa (5:56)
# Loomine - traditsiooniline, Tõstamaa (3:50)
# Unt aea taga / Mihkli I polka - traditsiooniline, Vändra / Tori (6:47)
# Arno I labajalg - Arno Tamm (4:36)
# Kõrtsi teretamine - traditsiooniline, Karksi / Sandra Sillamaa (5:16)
# Valss Sinule - Erko Niit (4:29)
# Kaerajaan - traditsiooniline, Rannu (3:20)
# Sandra epöpoa - Sandra Sillamaa (4:58)
# Parmupillilugu: Oh sina vikkur viinake / Lükata-tõmmata labajalg - traditsiooniline, Urvaste, Kirbla (5:36)
# Kus käisid sa? - traditsiooniline, Kose / Kulno Malva (5:45)
# Kari kaugel / Kargus - traditsiooniline, Sangaste / Setu (5:09)
# Torupillilugu: Marss Anna Mariale - traditsiooniline / Ando Kiviberg (6:55)
# Vilemõnu / Hanemäng / Sabatants - Tanel Kadalipp, Sandra Sillamaa / traditsiooniline, Jõelähtme, Kuusalu (5:23)
Lisa: Video **Sandra Epöpoa**

Kõik lood seadnud Paabel.

## Mängivad
*Sandra Sillamaa – eesti torupill, sopransaksofon, viled, parmupill
*Arno Tamm - laul, akustiline kitarr
*Erko Niit - elektrikitarrid
*Tõnu Tubli – löökpillid
*Tanel Kadalipp - kontrabass

## Kaastegevad
* Rainer Koik - helikunstnik
* Villu Talsi - mandoliin (7)
* Margus Rekor, Taavi Vardja, Jüri Liiva, Kaido Pärnoja, Meelis Käämer - laul (11)
* Nerva - maalid, joonistused ja plaadi kujundus
* Urmas Volmer, Liina Valt - fotod

## Välislingid
* Epöpoa lehekülg Paabli kodulehel (lehel on kuulamiseks ka albumi mp3 katkendid)
Setter

**Setterid** on peamiselt linnukoerad, kelle ülesanne on jahil läbi töötada võimalikult lai maa-ala jahimehe ümber ja anda linnu leidmiseks jahimehele seisuga märku.

Setterite nimi tulebki ingliskeelsest sõnast "*set*", mis tähendab luureseisakut, tardunud poosi. Niisuguse poosi võtab setter sisse siis, kui ta lindu näeb. Sealjuures on ta vaikne ega haugu, et mitte lindu ehmatada.

Setterid aretati 16. sajandil Hispaanias spanjelitest. Nad levisid Prantsusmaale ja Inglismaale, kus aretati enamik tänapäeva setteritõuge.

Juba kutsikatena valitakse välja need koerad, kes lindude vastu suuremat huvi üles näitavad, ja neid hakatakse jahikoerteks treenima. Koerte õpetamisel kasutatakse tavaliselt kodustatud tuvisid.

Ka tänapäeval kasutatakse settereid jahikoerana. Levinud on võistlused, kus linnukoerad võistlevad kiireima ja tõhusaima "jahimehe" tiitlile. Suurem osa setteritest siiski jahil ei käi.

Enamik settereid on sileda, siidise karvastikuga, mis vajab hooldamist. Setterid on üldiselt rõõmsad ja mänguhimulised koerad ning nad on tavaliselt sõbralikud nii inimeste kui teiste koerte vastu. Neil on palju energiat ja nendega on vaja iga päev tegeleda.

Eestis on loodud Eesti Setterite Klubi.

## Vaata ka
* Iiri punane setter
* Iiri punavalge setter
* Inglise setter
Ullo Toomi

**Ullo Toomi** (1935. aastani **Ulrich-Aleksander Taumi**; 14. september 1902 – 26. november 1983) oli eesti rahvatantsupedagoog ja tantsujuht.

Ta oli I Eesti mängude (15.–17. juunil 1934) liikumise üldjuht. 

## Töökäik
Ullo Toomi kogus ja kirjeldas rahvapärimuslikke tantse. Näiteks 1939. aastal sõitis ta mootorrattal läbi kaheksa maakonna ühtekokku 2182 kilomeetrit ning pani kirja 9 rahvatantsu koos viisidega, 11 rahvatantsukatkendit, 41 rahvatantsuviisi, 32 rahvalauluviisi, 26 rahvalaulu ning muid mitmesuguseid muistendeid ja andmeid kokku üle 125. Erinevalt varasematest kogumisretkedest saadi selle kogumise käigus Ingerist üks pikem seitsmetuuriline tants ja mitmed muud omapärased tantsud (nt "Kadreli", "Ümberiko" ja Wiron Weräja ehk Viru värav); varem ei olnud Ingerist rahvatantse kogutud. Viljandimaal pandi kirja "Ringvalts", Saaremaal "Mustjala paadimees", "Keigapere tants", "Varese tants", "Massaka Minni polka" jt.

Aastal 1945 ilmus tema koostatud "Valimik eesti rahvatantse". Aastal 1950 ilmus Ullo Toomi raamat "Eesti rahvatantsud", mida kutsutakse "tantsupiibliks" ning mis on siiani esimeseks õppematerjaliks tantsujuhtidele. Ullo Toomi on loonud mitmeid rahvapärimisel põhinevaid tantse (näiteks Kosjatants, Kolhoositants, Tuisuline).

Aastatel 1951–1961 oli Ullo Toomi Tööjõureservide Peavalitsuse, hilisema Kutsehariduse Komitee tantsurühma juhendaja. Tantsurühma noorema rühma baasil arenes Ullo Toomi tantsija Ilma Adamsoni juhendamisel välja tänapäevani tegutsev tantsuansambel Sõprus.

Alates 1987. aastast annab Ullo Toomi Fond välja Ullo Toomi nimelist rahvatantsustipendiumi. 

## Isiklikku
Tema abikaasa oli muusika- ja rahvatantsupedagoog Vilja Toomi.

## Tunnustus
*1947 – Eesti NSV teeneline kunstnik
*1957 – Eesti NSV rahvakunstnik

## Viited

## Välislingid
*
Brasłaŭ

**Brasłaŭ** (valgevene keeles: *Браслаў*; *Brasłaŭ*) on linn Valgevenes Viciebski oblastis, Brasłaŭ rajooni halduskeskus. 

Linna ümber asub Brasłaŭ järvestik. Linn asub järvestiku suurima, Dryviaty järve põhjakaldal.

Linn on saanud nime Połacki vürsti Brjatšislav I Izjaslavitši järgi.

## Ajalugu
Arheoloogiliste väljakaevamiste põhjal asus IX sajandil linna kohal latgalite ja krivitšite asula. Połacki vürstiriik püstitas sinna XI sajandil piirikindluse. 1065. aastal ründasid seda leedulased. Brasłaŭ on kuulunud suurvürstidele Gediminasele ja Jaunutisele. 1500. atL sai linnaõigused. 1794. aastal kaotas ajutiselt tulekahju tõttu oma tähtsuse. 1795. ATl sattus linn kolmandal Poola jagamisel Venemaa keisririigi koosseisu. Linnast sai ajutiselt 19. sajandini alev. 1920. aastal hõivasid Brasłaŭ linna poolakad ja 1939. aastani oli see Poola Vilniuse vojevoodkonna Brasłaŭ maakonna keskus. Kui Brasłaŭ 1939. aastal Valgevene NSV koosseisu sattus, sai linnast rajoonikeskus.

## Viited

## Välislingid
* Brasłaŭ uudised (*valgevene ja vene keeles*)
* Linn YouTube'is
* Linn fotoentsüklopeedias
Metsaordu

**Metsaordu** (ka **Metsanoorte Ühendus**) on organisatsioon, mis koondab loodusest huvitatud noori ja nende juhendajaid kogu Eestist. 
Metsaordu asutati 1994. 

Metsaordu on korraldanud mitmeid keskkonnakaitselisi (sh looduskaitselisi) ja keskkonnateadvust edendavaid üritusi. Üheks suuremaks ürituseks oli aastatel 1996–2000 läbi viidud põlispuude arvelevõtmine. 

## Välislingid
*Metsaordu veebilehekülg
Jaanika raudteepeatus

**Jaanika raudteepeatus** (varem **Ingu raudteepeatus**) on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Jaanika külas.

Peatus asub Keila–Turba raudtee ääres ning seal peatuvad AS Elroni elektrirongid liinil Tallinn–Turba. 
Peatusele eelneb Laitse ning järgneb Riisipere.

Alates märtsist 2010 on kasutusel 30 meetri pikkune ja 0,55 m kõrgune (rööpapeast) perroon. Rongi sisenemine ja väljumine toimub vaid C-vaguni kaudu. Perrooni juurde viib lääne poolt Jaanika jaama tee, mis umbes 800 meetrit enne peatust jätkub metsateena.

Enne uue perrooni ehitust oli kasutusel ligikaudu 200 meetri pikkune kõrge (rööpapeast 1,1 m) perroon, mis on nüüdseks lammutatud.

Peatust läbib iga päev mõlemas suunas vähemalt 8 reisirongi koosseisu. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.

## Viited

## Välislingid
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*) 

## Pildid

Pilt:Jaanika_25Feb2009_1.jpg|Perroon (2009)
Eesti Metodisti Kiriku Teoloogiline Seminar

**Eesti Metodisti Kiriku Teoloogiline Seminar** (**EMKTS**) on riiklikult akrediteeritud erarakenduskõrgkool, mis asutati 1994. aastal.

EMKTS annab kõrgemat usuteaduslikku haridust rõhuasetusega praktilisel teoloo­gial, piibliõppel ja misjonil. Õppida on võimalik eesti, vene või inglise keeles.

Seminari lõpetajad töötavad vaimulikena, kaplanitena, üldhariduslike koolide reli­giooniõpetuse õpetajatena ja kutsetöötajatena mitmesugustes kristlikes töövaldkondades (misjonitöö, laste- ja noortetöö, diakooniatöö, hingehoid, nõustamine jne).

Seminaris õpivad eri konfessioonidest ja rahvustest üliõpilased. Lisaks põhiõppejõududele õpetavad külalislektorid teistest kõrgkoolidest, sh välismaalt. Aka­deemiliste õppeainete kõrval on õppekavas ka praktiline vaimulik kursus juhendatud teenimise näol. Kõrghariduse kõrval saab seminaris õppida ka üheaastasel praktilise teoloogia põhikursusel. Õpe toimub moodulõppe süsteemis.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
*Eesti Metodisti Kiriku Teoloogiline Seminar Eesti Metodisti Kiriku veebisaidil
*Rektor Meeli Tankleri intervjuu
*EMK Teoloogiline Seminar tähistab 15 aastat
*ETIS-e link õppeasutusele
Suudmepidur

**Suudmepidur** on tulirelva rauasuudme külge ehitatud seade, mis vähendab relvast tulistamisel tekkivat tagasilööki.

Suudmepiduri tööpõhimõte seisneb rauasuudmest  väljalendavale kuulile, mürskle, ülehelikiirusel järgnevale püssirohugaaside allesjäänud energia ärakasutamises suudmega risti paigutatud ja rauaga ühendatud pindadele tekkitatud jõu (aktiivne pidur) ärakasutamises tagasilöögi vähendamiseks. Suudmepidurid on veel reaktiivset tüüpi, kus raua suudmest väljuvate gaaside suunda muudetaks vastas-suunaliseks, vähendades sellega raua tagasijooksu. Raua väiksem tagasijooks lubab kasutada võimsamat paiskelaengut, mis omakorda suurendab laskemoona algkiirust ja lennukaugust või suurendab automaatrelvade puhul tule täpsust.

Suurtüki suudmepiduri tagasilöögi kompenseering on tavaliselt 25–40%
Sergei Issakov

**Sergei Issakov** (vene keeles *Сергей Геннадиевич Исаков*; 8. oktoober 1931 Narva – 11. jaanuar 2013 Tartu) oli Eesti kirjandusteadlane ja poliitik.

Issakov sündis esimese põlve intelligentide peres (vanaemad ja vanaisad olid töölised ja talupojad ning isa-ema haritlased). Vanemad olid pärit Narvast. 1941. aastal isa arreteeriti süüdistatuna spionaažis. Erinõupidamise otsusega mõisteti talle seitse ja pool aastat vabadusekaotust, kaks aastat hiljem hukkus ta laagris.

Sergei Issakov õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis Juri Lotmani õpilasena ja lõpetas 1954. aastal vene filoloogina. Ta sai 1976. aastal filoloogiadoktori kraadi. 

1955. aastal sai ta ülikooli õppejõuks, aastatel 1978–1997 oli professor, seejärel emeriitprofessor. Vene kirjanduse lektorina töötas ta ka Helsingi Ülikoolis.

Aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige.

## Teoseid ja publikatsioone
Sergei Issakov avaldas arvukalt uurimusi eeskätt vene-eesti kultuurisuhete kohta.
*"Uusi andmeid Eesti Kirjameeste Seltsi sulgemise kohta". Keel ja Kirjandus, 1970, nr 5, lk 289-294
*1971 "Postitõllaga läbi Eestimaa" (koostaja)
*1982 koguteos "Tartu Ülikooli ajalugu" (kaasautor)
*1983 eestikeelseid uurimusi koondab kogumik "Arhiivide peidikuist"
*1986 "Mälestusi Tartu Ülikoolist (17.–19. sajand)". Eesti Raamat. Tallinn 1986. (koostaja)
*2009 "Tuhandeaastane teekond. Venelased Eestis. Kultuurilugu"

## Tunnustus
*1970 Eesti NSV kirjanduse aastapreemia ("Läbi aastate ja kauguste")
*1996 Tartu Ülikooli suur medal
*2003 Valgetähe III klassi teenetemärk
*2010 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (venekeelse autori kirjandusauhind: Eestis elanud vene luuletaja Jelizaveta Roos-Bazilevskaja käsikirjalise pärandi tutvustamine ning pikaajalise töö eesti-vene kirjandus- ja kultuurisuhete uurimisel)
*2011 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Välislingid

*"Sergei Issakov: "Venelased olid siin juba ammu"". Eesti Ekspress, 6. märts 2009
*"Suri kirjandusteadlane Sergei Issakov". ERR, 11. jaanuar 2013
D-20

**152 mm välihaubits D-20** (läänes ka markeeringuga M1955) on pärast Teist maailmasõda Nõukogude Liidus valmistatud keskmine välihaubits.

## Taktikalis-tehnilisi andmeid
*Kaliiber: 152 mm
*Raua pikkus: 25 kaliibrit
*Mürsu algkiirus: 650 m/s
*Laskekaugus: 17,4 km
*Laskekiirus: 6 lasku/min
*Laskesektor: 58p
*Kaal: 5700 kg
*Pukseerimiskiirus: kuni 60 km/h
*Standardveduk: Ural-4320 / Ural-375D
*Meeskond: 8 inimest

## Ajalugu
Haubits valmis 1947. aastal F. Petrovi suurtükiväe konstruktoribüroos ja võeti relvastusse 1950. aastatel. Relvaga vahetati välja vanemad haubitsad ML-20. Tegemist oli maailma esimese automaatselt sulguva lukuga kaudtulesuurtükiga. Haubits on osalenud paljudes külma sõja aegsetes relvakonfliktides ja sõdades. Alates 1990. aastaist on hakatud Venemaal relva välja vahetama uuema versiooni 2A65 Msta-B vastu. Kasutavaid riike on jäänud alla 15.

Relv on kasutusel liikursuurtükil 2S3 Akatsija.

## Kasutajad
* 

## Vaata ka
* D-30
*57 mm tankitõrjekahur M1943 (ZiS-2)
*76 mm diviisikahur M1942 (ZiS-3)
*85 mm tankitõrjekahur D-44, GRAU indeks 52P367
*85 mm tankitõrjekahur D-48, GRAU indeks 52P372

## Viited
Hilberti ruum

**Hilberti ruum** on eukleidilise ruumi üldistus. See on vektorruum, milles on defineeritud skalaarkorrutis ja mis on skalaarkorrutise kaudu defineeritud normi
:  \|x\| = \sqrt{\langle x,x \rangle} 
suhtes koondumise suhtes täielik. Nurksulud tähistavad skalaarkorrutist.

Hilberti ruume kasutatakse laialdaselt diferentsiaalvõrrandite teoorias, kvantfüüsikas ja signaalitöötluses.

## Seos meetriliste ruumidega

: Meetrilised ruumid ⊃ Normeeritud ruumid ⊃ Banachi ruumid ⊃ **Hilberti ruumid** ⊃ Eukleidilised ruumid.

## Definitsioon
Hilberti ruum on vektorruum üle reaalarvude korpuse või üle kompleksarvude korpuse,:
*  milles on antud eeskiri, mis võimaldab määrata ruumi mis tahes kahe elemendi x ja y puhul nende skalaarkorrutise (x,y);
* see eeskiri täidab järgmisi nõudmisi:
** (y, x) = (x, y) (kommutatiivsus reaalarvude korpuse korral) või(y, x) = \overline{(x, y)} (kommutatiivsus kompleksarvude korpuse korral, kriips on kaaskompleksarvu märk);
** (x_1 + x_2, y) = (x_1, y) + (x_2, y) (distributiivsus);
** (\lambda x, y) = \lambda (x, y) iga reaalarvu \lambda korral;
** (x, x) > 0, kui x \ne 0, ja (x, x)=0, kui x=0.
* mis on täielik selle skalaarkorrutisega genereeritud meetrika d(x,y)=\|x-y\|=\sqrt{(x-y,x-y)} suhtes. Kui ruumi täielikkuse tingimus ei ole täidetud, siis räägitakse eel-Hilberti ruumist. Ent enamik teadaolevaid (kasutatavaid) ruume on kas täielikud või täielikustatavad.

Hilberti ruum on seega Banachi ruum (täielik normeeritud ruum), mille norm on genereeritud positiivselt määratud skalaarkorrutisega ja defineeritakse kui \|x\|=\sqrt{(x,x)}.

## Viited
Banachi ruum

**Banachi ruum** on täielik normeeritud ruum. See on üks funktsionaalanalüüsi keskseid mõisteid. Paljud lõpmatumõõtmelised funktsioonide ruumid on Banachi ruumid.

## Definitsioon
Banachi ruum on täielik normeeritud ruum, mis pikemalt lahti öelduna tähendab, et Banachi ruum on selline vektorruum, milles on defineeritud norm, ja milles iga fundamentaaljada koondub.

## Näited
* Tõkestatud arvjadade **x** = {xk} ruum *m* normiga
: ||\mathbf{x}|| = \sup \limits_k |x_k|.
* Koonduvate arvjadade ruum *c* sama normiga.

## Seos meetriliste ruumidega
: Meetrilised ruumid ⊃ Normeeritud ruumid ⊃ **Banachi ruumid** ⊃ Hilberti ruumid ⊃ Eukleidilised ruumid

## Viited
Rappija Jack

**Rappija Jacki** (inglise keeles "Jack the Ripper") hüüdnimega tuvastamata isik tegutses sarimõrvarina Londonis. 1888. aasta augustist novembrini varitses ta East Endi piirkonnas poolenisti getostunud Whitechapeli linnajaos, tappes arvatavasti vähemalt viis prostituuti.   

Ta lõikas nad lõhki ning eemaldas igaühelt mõne elundi. Otsingutest hoolimata jäi tabamata ja tema isik kindlaks tegemata.  

Lõbunaiste mõrvad Whitechapelis jätkusid kuni 1891. aastani. Viiele tüüpohvrile, keda seostatakse nii-nimetatud Rappijaga, lisandus veel kuus. Alates mõrvade toimumisest on võimalikuks tapjaks oletatud väga erinevaid isikuid. Mõned on oletanud, et Rappija oli kuninglikust soost ja arst, sest väidetavalt oskas ta elundeid välja võtta puhtalt ja korralikult. Ta tegutses pimedates kohtades ning esines tõenäoliselt kliendina. 

DNA uuringute põhjal arvatakse et Rappija Jack oli poola-juudi päritolu juuksur Aaron Kosminski.  

## Viis arvatavat tüüpohvrit
*Mary Ann Nichols (hüüdnimega "Polly", neiupõlvenimega Walker) – 31. august 1888
*Annie Chapman (sünninimi Eliza Ann Smith) – 8. september 1888
*Elizabeth Stride (hüüdnimega "Long Liz"; sündinud Rootsis nimega Elisabeth Gustafsdotter) – 30. september 1888
*Catherine Eddowes (hüüdnimega "Kate") – 30. september 1888
*Mary Jane Kelly (hüüdnimedega "Fair Emma", "Ginger" ja "Black Mary"; sündinud Iirimaal) – 9. november 1888

## Popkultuur
Siiani annavad "Rappija Jacki" verd tarretama panevad teod ainet raamatuteks, filmideks ja videomängudeks. Londonis on võimalik teha ekskursioon Whitechapeli linnajaos, kus nood mõrvad toime pandi.

2006. aastal valis ajakiri BBC History Magazine koos oma lugejatega "Rappija Jacki" ajaloo kõige halvemaks britiks.

## Vaata ka
*Whitechapeli mõrvad

## Viited
Britannic

**Britannic** (algselt prefiksiga RMS 'kuninglik postiaurik', hiljem HMHS ehk 'Tema Majesteedi sõjaväehaigla-laev') oli White Star Line'i viimane Olympic-klassi reisilaev.

Aurulaev valmis 1914. aastal Põhja-Iirimaa linnas Belfastis laevatehases Harland & Wolff. 

HMHS Britannic oli oma sõsarlaevadest Olympic ja Titanic veidi pikem: selle pikkus oli 269,1 m. Laev oli ehitatud neist turvalisem ja seetõttu käis ka Britannicuga kaasas tema "uppumatuks" pidamine. Ometi uppus Britannic Titanicust poole kiiremini. 

See laev ei jõudnudki reisilaevana sõita, sest algas Esimene maailmasõda ning laev tuli muuta ujuvhaiglaks. Laeva kapten oli Charles A. Bartlett, kes oli omal ajal kapten Edward John Smithiga enam-vähem võrdne.

Britannic uppus 21. novembril 1916 Kéa saare lähedal türklaste veesatud võimsa miini plahvatuse tagajärjel. Arvatakse ka, et laeva võis uputada Saksa allveelaevalt lastud torpeedo. Kogu vöör oli halvatud. Laeval tekkis alguses süvenev kalle vööri suunas ning mõne aja pärast ka kerge kreen tüürpoordi. Hukkus 30 inimest, kelle paat läks voolude jõul sõukruvidesse. Ka pärast laeva hülgamist sõitis Britannic kiiresti edasi Kéa saare poole ning vajus peagi külili ja uppus. Miinitabamuse ja uppumise vahele jäi umbes 55 minutit.

Laeva vrakk lebab külili umbes 120 m sügavusel merepõhjas koordinaatidega . Löögist vastu merepõhja on laeva vöör natuke katki.

## Välislingid
*
BM-21 Grad

**122 mm raketiheitja BM-21 Grad** (vene keeles *БМ–21 Град*) on Nõukogude Liidus valmistatud mitmelasuline raketiheitja.
GRAU indeks 9K51 (mitmikraketiheitjasüsteem *Grad* veok BM-21 ja GRAU indeks 2Б5, Ural-375D šassiil).

## Taktikalis-tehnilised andmed
*Kaliiber: 122,4 mm
*Lasketorude arv: 40 (4x10)
*Maksimaalne laskekaugus: 20,4 km (kildrakett 9M22U), minimaalne 10 km
*Laskekiirus: 40 lasku / 20 s
*Laskesektor: +102/–70°
*Laskevalmiduse saavutamise aeg: 2–3 min
*Kandesõiduk: Ural 375
*Relvasüsteemi kaal: 13,7 t
*Sõidukaugus: 450 km
*Kiirus: 75 km/h (maanteel)
*Meeskond: 5

## Kirjeldus
Grad töötati välja Nõukogude Liidus Tulas 1950. aastail ja võeti relvastusse 1963. aastal maailmasõjaaegsete raketiheitjate asendajana. On kasutusel olnud paljudes sõdades.

Grad on võimsa tulejõuga lihtne raketiheitja. Rakettide väljatulistamine on võimalik nii kiirtule kui ka üksiklaskudena. Raketid initsieeritakse elektriliselt ja selleks on masinal lisaelektrigeneraator. Sihtimiseks kasutatakse tavalist panoraamsihikut (PG-1M) koos kollimaatoriga. Laadimine võtab aega kuni 10 minutit. Tule täpsus jätab üldjuhul soovida ja seepärast kasutatakse Gradi pigem maa-alasihtmärkide vastu. Tulemus proovitakse saavutada suure laskude arvuga.

## Mudelid
Tänapäeval on relv erinevate versioonidena relvastuses umbes 50 maailma riigis kokku sadadena, Venemaal umbes 1750 tükki. Ilmselt on tegemist siiani maailmas kõige enam levinud raketiheitjaga.

Lisaks baasmudelile on Venemaal välja töötatud täiustatud sihtimis- ja arvestussüsteemiga variant **BM-21-1**. Samuti on olemas versioonid GAZ-66 ja ZIL-131 baasil. Relvastuses on ka ühe lasketoruga süsteemid Grad-P. 

## Kasutajad
***' - kasutas neid süsteeme [[Vene-Ukraina sõda|Vene-Ukraina sõjas]].

***' - on välja töötatud oma versioon Langusta. 

***' - on kasutanud BM-21 Gradi ning võttis 2021. aastal kasutusele versiooni BM-21U Grad ("Verba/1")  

=== Endised kasutajad ===
***' valmistati neljateljelise veoki Tatra 813 baasil raketiheitja RM-70 ja RM-70/85 (soomustamata kabiiniga), millel on lisaks laskeseadmele kohad 40 mehaaniliselt laetavale varuraketile.

## Galerii

Grad-P-batey-haosef-2.jpg|9P132 Grad-P (Partisan) ühe lasketoruga süsteem
9K51 "Grad" launcher on KrAZ chassis (cropped).jpg|Ukraina 9K51 "Grad" Ukraina iseseisvuspäeva paraadil Kiievis 2008. aastal
Ukrainian BM-21 Grad Bastion-02 in Kyiv, Ukraine on 22 of August, 2014 IMG 7655 05.jpg|Ukraina Bastion-02 2014. aastal 
WR40 Langusta MSPO2007.jpg|Poola WR-40 Langusta
T813 army2.JPG|Tšehhoslovakkia RM-70


## Vaata ka
*BM-21V, 9K54 Grad-V, GRAU indeks 9K54.
*9K55 Grad-1, GRAU indeks 9K55.
*9P132 Grad-P
* Burevii
* Smertš
* Uragan

## Viited
Solbus

**Solbus** (ametlikult **Fabryka Autobusów Solbus Sp. z o.o.**) oli Poola bussitootja, mis tegutses aastatel 2001–2017 Solec Kujawski linnas. 

Kuigi ettevõte alustas litsentsitootjana, sai Solbus hiljem tuntuks kui üks Euroopa pioneere veeldatud maagaasil (LNG) töötavate linnabusside arendamisel.

## Ajalugu

### Algus ja litsentsiperiood (2001–2004)
Ettevõte asutati 2001. aastal ning algselt toodeti Tšehhi bussitootja **[[SOR Libchavy]]** litsentsi alusel väikebusse Poola turu jaoks. Koostöö oli edukas, kuid Solbuse juhtkond soovis liikuda iseseisva disaini ja suuremate busside suunas. 2004. aastal lõpetati leping SOR-iga, mis tõi kaasa pikaajalise kohtuvaidluse litsentsitingimuste ja intellektuaalomandi üle.

### Iseseisvus ja innovatsioon (2005–2010)
2005. aastal tõi Solbus turule oma esimese mudelipere **Solcity**. Iseseisvusaastatel keskenduti kahele suunale:
* **Linnabussid:** Madalapõhjalised mudelid SM 12 ja SM 18.
* **Kaugsõidubussid:** Mudelid Soltour ja Solway, mida eksporditi muuhulgas Suurbritanniasse ja Saksamaale.

Solbus oli esimene bussitootja Euroopas, kes hakkas seeriaviisiliselt pakkuma linnabussidele LNG-toitesüsteemi (veeldatud maagaas), mis võimaldas suuremat sõiduulatust kui tavaline surugaas (CNG).

### Finantsraskused ja hääbumine (2010–2017)

Hoolimata innovatsioonist sattus Solbus 2010. aastal suurtesse finantsraskustesse ja kuulutas välja pankroti, kuid jätkas tegevust saneerimiskava alusel. Ettevõte võitis veel mitmeid suuri hankeid (sh Varssavi linnale 35 LNG-liigendbussi tarnimine), kuid tarneprobleemid ja tihe konkurents Solarisega viisid tootmise järk-järgulise seiskumiseni 2017. aasta paiku. 

2020. aastateks on Solbuse tehasehooned Solec Kujawskis leidnud uut rakendust teistes valdkondades ning bränd on turult kadunud.

## Mudelid

## Solbus Eestis
Eestis on Solbus olnud vähelevinud mark. Üksikud Solbuse kaugsõidubussid (mudel Soltour) on olnud kasutusel väiksemate eravedajate käes tellimusvedudeks, kuid suuremad Eesti bussiettevõtted eelistatid Solbuse aktiivsel tegutsemisajal tuntumaid Lääne-Euroopa või Skandinaavia kaubamärke.

## Vaata ka
* Solaris Bus & Coach
* Autosan
* Jelcz

## Välislingid
Konjunktsioon (astronoomia)

**Konjunktsioon** ehk **ühendus** (märk ☌) on Päikesesüsteemi kahe keha asend taevasfääril, kui nende geotsentriline ekliptiline pikkus on võrdne (või ligilähedane). 

Ühenduse ajal on planeetidevaheline nurkkaugus 0 kraadi. Pärast sellist ühendust hakkab nurkkaugus suurenema, kuni jõuab opositsioonini ehk vastasseisuni ehk planeedid on maalt vaadates üks ühel ja teine teisel pool. Ja seejärel, pärast opositsiooni hakkab nurkkaugus vähenema, kuni planeedid jõuavad jälle ühendusse.

## Vaata ka
*Opositsioon (astronoomia)

## Viited
Arcangelo Corelli

**Arcangelo Corelli** (17. veebruar 1653 Fusignano – 8. jaanuar 1713) oli itaalia viiuldaja ja helilooja.

## Elu
Arcangelo Corelli varasest elust on vähe teada. Tema viiuliõpetaja oli Giovanni Battista Bassani. Tuntud paavsti kapelli laulja Matteo Simonelli õpetas talle komponeerimist. 

Oma esimese suure läbimurde saavutas ta üheksateistkümneaastaselt Pariisis ja sellele võlgnes ta oma reputatsiooni Euroopas. Pariisist suundus ta Saksamaale. 1681. aastal oli ta Baieri printsi teenistuses. Aastatel 1680 kuni 1685 veetis ta palju aega oma sõbra, samuti viiuldaja ja helilooja, Cristiano Farinelli majas (keda usutakse olevat kuulsa kastraadi Farinelli onu). 

Corelli on maetud Rooma Panteoni.

## Looming
Corelli lõi *[[concerto grosso]]* ning on kirjutanud klassikalised näited mõlemast sonaaditüübist.