open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saigyō

**Saigyō Hōshi** (西行 法師; 1118 – 23. märts 1190) oli Heiani ajastu lõpus ja Kamakura ajastu alguses elanud jaapani budistlik munk ja luuletaja. Teda peetakse üheks kuulsamaks budistlikuks jaapani luuletajaks.

266 tema luuletust on valitud keiserlikesse luuleantoloogiatesse.

## Elulugu
### Lapsepõlv ja noorpõlv

Saigyō, sünninimega **Satō Norikiyo** (佐藤 義清), sündis 1118. aastal Kyotos. Ta sündis jõukas ja sõjalisi traditsioone austavas Satō perekonnas, mis põlvnes omakorda Fujiwara suguvõsast. Ta vanaisa Sato Suekiyo teenis tolleaegse pealinna Heiani korravalves. Nende tähtsaim esivanem oli Fujiwara no Hideosato, kes osales 940. aastal toimunud keisrivastase mässu mahasurumises ja mõningatel andmetel tappis lahingu käigus mässu juhi Taira no Masakado. Mitmete Saigyō biograafide arvates kajastub  tema lapsepõlvesoov isa ja vanaisa kombel vapraks sõdalaseks saada ka ühes tema luuletuses.

1140. aastal, 22- või 23-aastaselt, kohe pärast ta valimist samuraidest koosneva elitaarse ihukaitsesalga liikmeks, mille ülesandeks oli kaitsta Kyotos resideerivaid endiseid keisreid, otsustas ta järsult oma sõjaväelisest karjäärist loobuda ja mungaks hakata. Otsuse täpne põhjus pole teada, kuid ajaloolaste arvates võisid selleks olla näiteks põlgus keisri õukonnas valitsenud korruptiivse elustiili vastu, lähedase inimese surm või luhtunud armuafäär.

## Teosed
* *Sankashū* ("Mägikodu"); Saigyō isikukogu, mis sisaldab üle 1500 luuletuse.
* *Kikigakishū* ("Kuuldud luuletused")
* *Kikigaki zanshū* ("Järele jäänud kuuldud luuletused")
* *Ihon Sankashū* / *Saigyō-shōnin shū* ("Mägikodu teine käsikiri" / "Saigyō-shōnini luulekogu")

### Eesti keeles
* *Mägikodu*. Klassikalisest jaapani keelest tõlkinud ja kommenteerinud Alari Allik. Tallinn 2012. Tallinna Ülikooli Kirjastus. ISBN 978-9985-587-33-1

## Viited

## Kirjandus
* Allik, Alari (2012) *Mägikodu*. Tallinn. Tallinna Ülikooli Kirjastus. ISBN 978-9985-587-33-1
* Lafleur, William R. (2012). *Awesome Nightfall: The Life, Times, and Poetry of Saigyo*. Simon and Schuster. ISBN 9780861719075

## Välislingid

* Sissekanne Encyclopædia Britannicas. (inglise keeles)
* Jaan Tooming. "Erakluse kiituseks ehk värsid 12. sajandist". Postimees.
Saksa DV Sotsiaaldemokraatlik Partei

**Saksa DV Sotsiaaldemokraatlik Partei** (saksa keeles Sozialdemokratische Partei in der DDR) oli partei Saksa DV-s 1989. aasta oktoobrist kuni 1990. aasta septembrini.

Saksa DV Sotsiaaldemokraatlik Partei asutati Saksa DV 40. aastapäeval 7. oktoobril 1989 Berliini lähedal Schwante külas pastorimajas.

1989. aasta novembri lõpus oli parteil 10 000 liiget, 1990. aasta veebruaris ligikaudu 100 000.

18. märtsil 1990 toimunud esimestel ja ainsatel vabadel Saksa DV Rahvakoja valimistel kogus Saksa DV Sotsiaaldemokraatlik Partei 21,9% häältest ja sai 88 mandaati.

Valimiste järel osales Saksa DV Sotsiaaldemokraatlik Partei Lothar de Maizière juhitud koalitsioonivalitsuses kuni 20. augustini 1990, mil koalitsioon lagunes ja sotsiaaldemokraatide ministrid valitsusest lahkusid.

26. septembril 1990 ühines Saksa DV Sotsiaaldemokraatlik Partei Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Parteiga ja lakkas iseseisva parteina olemast.

## Partei esimehed
*Stephan Hilsberg 7. oktoober 1989 – 22. veebruar 1990
*Ibrahim Böhme 22. veebruar 1990 – 1. aprill 1990
*Markus Meckel 1. aprill 1990 – 9. juuni 1990
*Wolfgang Thierse 9. juuni 1990 – 27. september 1990

## Viited
Kakinomoto no Hitomaro

**Kakinomoto no Hitomaro** (柿本人麻呂 või 柿本人麿; u 662 – u 708), ka **Kakinomoto Hitomaro**, oli Asuka perioodi lõpul elanud jaapani *[[waka]]*-luuletaja ja aristokraat, üks kolmekümne kuuest luulepühakust.

Teda peetakse üheks esimeseks oluliseks jaapani kirjandustegelaseks ja esimese jaapani luuleantoloogia "Man'yōshū" ("Kümne tuhande lehe kogu"), milles ilmus 95 Hitomaro luuletust, tuntuimaks luuletajaks.

## Viited

## Välislingid
* 
* Kakinomoto Hitomari Encyclopædia Britannicas (inglise keeles)
* Hitomaru biograafia ja valik luuletusi. Wakapoetry.com (inglise keeles)
Seitsmenda Päeva Adventistide Haapsalu kogudus

**Seitsmenda Päeva Adventistide Haapsalu kogudus** on adventkogudus Haapsalus.

Esimesed koguduse liikmed ristiti 1907. aastal, mida peetakse ka koguduse asutamisaastaks. 1913. aastal oli koguduses 27 liiget.

Kogudus kasutab Haapsalu Adventkirikut.

## Viited

## Välislingid
* Koguduse koduleht
Daniel (Kärkna abt)

**Daniel** oli Kärkna abt aastail 1295–1298.

5. mail 1295 (Livl. U.B. III DLXa, regest 640a) leppis ta kokku  Järvamaal asuvate kloostri valduste ja Liivimaa ordu vahelise piiri asjus.

Prior Henricuse ülekuulamisprotokollis 20. märtsist 1312 (Livl. U.B. II DCXXXVIII, regest 737) on mainitud 1297. või 1298. aastal ametis olnud abt Danieli.

## Viited
Seitsmenda Päeva Adventistide Jõhvi kogudus

**Seitsmenda Päeva Adventistide Jõhvi kogudus** on adventkogudus Jõhvis.

2012. aastast kasutab kogudus Jõhvi adventkirikut.

## Välislingid
* Koguduse veebileht
Seitsmenda Päeva Adventistide Türi kogudus

**Seitsmenda Päeva Adventistide Türi kogudus** on adventkogudus Türil. 

Kogudus tegutseb aadressil Koidula 34 pastor Rein Kalmuse juhtimisel.

## Välislingid
*Türi adventkoguduse koduleht
Türi Kristlik Misjonikogudus

**Türi Kristlik Misjonikogudus** on kristlik kogudus Türil, mis alustas tegevust 1998. aastal.

Kogudus tegutseb aadressil Viljandi 1a.

## Välislingid
* Koguduse koduleht
* Türi Kristlik Misjonikogudus facebookis
* Reality misjon
Johannes de Hapsele

**Johannes de Hapsele** oli Kärkna abt enne 1304. aastat.

Ta oli endise abtina (*Iohannis quondam abbatis ibidem dicti de Hapsele*) Dünamünde müügilepingu tunnistaja 26. mail 1305 (Livl. U.B. II DCXIV, regest 707).

## Viited
Ilzene vald

**Ilzene vald** (läti keeles *Ilzenes pagasts*) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.

Vald piirneb sama piirkonna Zeltiņi ja Alsviķi vallaga, Smiltene piirkonna Trapene ja Gulbene piirkonna Lejasciemsi vallaga.

Valla pindala on 62,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 389 inimest. Valla keskus on praegu Jaunzemi küla, kuigi ajalooliselt on selleks olnud Čonkas. Vallavanem on Ingrīda Sniedze.

Ilzene valla nimi tuleneb eesti keelest, sõnast "ilus". Valla maad kuulusid varem latgalite Adsele muinasmaakonda. Piirkond on traditsiooniline leivude asuala.

Vald asub suuremalt jaolt Tālava madalikul. Kõrgeim tipp Zāgadu kalns ulatub 143,3 m üle merepinna. Valda läbib Peetri jõgi.

## Ajalugu

Vald moodustati aastal 1920 Ilzene mõisa (*Ilsen*) maadest, mille pindala oli 1840,54 ha, ja Ādami mõisa (*Schwarzbeckshof*) maadest pindalaga 699,13 ha. Aastal 1935 oli valla pindala 148,3 km² ja seal oli 2338 elanikku.1 945. aastal moodustati vallas Ilzene ja Čonkase külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Ilzene külanõukoguga likvideeritava Čonkase külanõukogu maad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

## Kaitstavad objektid

Kohaliku kaitse all on muinsusmälestistest Mežslokase muinaskalmed ja Ilzene mõisa hoonekompleks (härrastemaja ja pumbamaja). Looduskaitse all on Ilzene pärn, Austrumi pärn, Ilzene mänd, Ilzene park, Melderi tammed, Arāji tammed, Mežrozītese tamm, Gutupurise tamm, Gailīši mänd, Sodise pärn, Jaunzvirgzdiņi saar ja Jaunzvirgzdiņi tamm.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 350 lätlast, 13 venelast, 1 valgevenelane, 8 ukrainlast ja 1 leedulane.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Alsviķi

**Alsviķi** (vanasti ka **Alsviķis**) on küla (*ciems*) Lätis Alūksne piirkonnas, Alsviķi valla halduskeskus. 

Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 7,5 ja Riiast 190 kilomeetri kaugusel merepinnast 190 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel kool, rahvamaja, raamatukogu, postkontor ja lasteaed, külas tegutseb ka Jaunanna kunsti- ja muusikakooli osakond. Seal asub Alsviķi bussipeatus.

Aastal 1576 rajati sinna Alsviķi mõis (*Alswig*), mis on saanud nime oma esimeste omanike Halswigide järgi. Hiljem kuulus see Wulffidele. Aastal 1903 avati Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee ja küla lähistele rajati Alsviķi raudteejaam.

Alsviķi mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, kelder, laut, moonakamaja, häärber, mõisavalitseja maja ja kuivati, on kohaliku tähtsusega muinsuskaitse objektid.

## Elanikkond


* 537 (1970)
* 684 (1979)
* 549 (1989)
* 371 (2000)
* 313 (2011)

* 290 (2017)
* 286 (2019)
* 245 (2021)
* 261 (2025)


## Vaata ka
*Alsviķi mõis

## Viited
Karva

**Karva** (ka **Korva**) on küla (*mazciems*) Lätis Alūksne piirkonnas Alsviķi vallas. 

Küla asub valla keskusest Alsviķist 10, piirkonna keskusest Alūksnest 18 ja Riiast 185 kilomeetri kaugusel; merepinnast 122 meetri kõrgusel. Külas asub Karva bussipeatus. Küla on tekkinud varasema Karva mõisa juurde. 

Karvat läbib Vaidva jõgi. Jõel asub küla kohal kärestik, millel asus varem vesiveski. 1960. aastatel rajati kärestikule väike hüdroelektrijaam.

Külas kasvav Karva pärn ja veel üks külas kasvav tamm on looduskaitse all. Karva mõisa magasiait ja  tall on regionaalse kaitse all. Zuši muinaskalmed ja Karva mõisavalitseja maja on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. Riikliku kaitse all on Läti Vabadussõja lahingupaik ja läti sõdurite matmispaik Zuši talu juures.
## Elanikkond


* 85 (1989)
* 65 (2000)
* 60 (2011)

* 53 (2015)
* 50 (2021)


## Viited
Alheit Uxkull

**Alheit Uxkull** oli Tartu naistsistertslaste abtiss (*ebdische des jungfrawen closters und conventes S. Catherinen binnen der stadt Dorpt*) 1514. aastal.

29. juunil 1514 müüs ta Johan Luggenhusenile 4-adramaalise *Kulmefer*i talu.

## Viited
Hermannus

**Hermannus** oli Kärkna abt aastail 1327–1336.

Tema ametiaja piirdaatumid on määratud kahe ürikuga 15. septembrist 1327 (Livl. U.B. III DCCXXXIIa, regest 865a) ja 15. novembrist 1336 (Livl. U.B. DCCLXXVIII, regest 920).

## Viited

## Välislingid
*Padise abti pitser 1327. aastast
Wendre

**Wendre** on Eesti tekstiili.

Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1935, kui linakasvatajate kooperatiiv avas Vändras tehase.

1993. aastal sai ettevõte nimeks **Wendre** ning alustati tekkide ja patjade tootmist. 1996. aastal omandas ettevõtte aktsiad Peter Hunt.

2010. aastal pälvis Wendre juht Peter Hunt aasta ettevõtja aunimetuse.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Väätsa prügila

**Väätsa prügila** on prügila, mis asub Järva maakonnas Türi vallas Roovere külas. Prügilat haldab AS Väätsa Prügila ja prügila omanikud on kohalikud omavalitsused (Järva vald, Paide linn ja Türi vald). Prügila avati 15. novembril 2000.

## Viited

## Välislingid
* Prügila koduleht
* "Mängus on miljonid eurod: Väätsa Prügila pärast käib kibe poliitiline ja äriline võitlus" Eesti Ekspress, 6. oktoober 2021
Televõrgu AS

**Televõrgu AS** oli Eesti telekommunikatsiooni; Eesti Energia tütarettevõte. 2015 ühines Televõrgu AS ettevõttega Tele2 Eesti.

Ettevõte asutati 2001.

2007 hakkas ettevõte pakkuma Kõu internetiteenust.

## Viited
Everhardus

**Everhardus** oli Kärkna abt 1346. aastal.

20. oktoobril 1346 andis Burchard von Dreileben Paide püha Katariina kirikus teada, et Taani kuningas Valdemar IV on sama aasta 15. augustil vabastanud Eestimaa elanikud nende ustavusvannetest. Kohalviibijana on nimetatud ka Everhardus (*Everhardus der veltmoneke en abbet to Valkena*).

## Viited
Ovaalne kuldkann

**Ovaalne kuldkann** (*Helianthemum ovatum*) on kuldkanniliste sugukonda kuldkanni perekonda kuuluv taimeliik.

Ovaalne kuldkann avastati Eestis 2017. aasta juunis Põlvamaal Voropi külast idas. Ovaalne kuldkann on lõunapoolse levikuga. Lätis on teda harva kohatud, Leedus sagedamini ning kasvab ka Lõuna-Rootsis ja Pihkvamaal.

## Viited
Dithmarus

**Dithmarus** oli Kärkna abt 1305. aastal.

26. mail 1305 osales ta Dünamünde kloostri müümises Liivimaa ordule (Livl. U.B. II DCXIV, regest 707).

## Viited
Saksa Vabade Ametiühingute Koondis

**Saksa Vabade Ametiühingute Koondis** (saksa *Freier Deutscher Gewerkschaftsbund*, lühend *FDGB*) oli ametiühingute keskorganisatsioon Saksa DV-s.

Saksa Vabade Ametiühingute Koondise asutamiskongress toimus Nõukogude okupatsioonitsoonis Ida-Berliinis 1946. aasta 9. kuni 11. veebruarini. Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei kasutas Saksa Vabade Ametiühingute Koondist oma poliitika elluviimiseks. Saksa Vabade Ametiühingute Koondis kuulus Saksa DV Rahvusrindesse ja tal oli oma fraktsioon Saksa DV Rahvakojas (parlamendis).

Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse kuulus 16 erialaametiühingut. FDGB häälekandja oli ajaleht Tribüne.

Saksa Vabade Ametiühingute Koondis oli Saksa DV suurim massiorganisatsioon. 1989. aastal oli Saksa Vabade Ametiühingute Koondisel 9,5 miljonit liiget, mis moodustas 98% kõigist riigi töötavatest inimestest.

14. septembril 1990 otsustati Saksa Vabade Ametiühingute Koondise kongressil alates 30. septembrist 1990 laiali minna. Ida-Saksa erialaametiühingud ühinesid 1991. aastal Lääne-Saksa vastavate ametiühingutega. 

## Esimehed
*Hans Jendretzky mai 1946 – 25.oktoober 1948
*Herbert Warnke 25. oktoober 1948 – 26. märts 1975  
*Harry Tisch 26. aprill 1975 – 2. november 1989 
*Annelis Kimmel 2. november 1989 –  9. detsember 1989  
*Werner Peplowski 9. detsember 1989 – 1. veebruar 1990
*Helga Mausch 1. veebruar – 9. mai 1990

## Viited
Johannes (Kärkna abt 1354)

**Johannes** oli Kärkna abt 1354. aastal.

31. mail 1354 loovutas ta Liivimaa ordule kuus adramaad Arwekulle külas Cattele kihelkonnas, saades vastu kolm adramaad Meckere külas ja kolm Lakedeni külas Yeve kihelkonnas (Livl. U.B. III CMLIa regest 1121a).

## Viited

## Välislingid
*Pitser
Ariwara no Narihira

**Ariwara no Narihira** (在原 業平; 825–880), tuntud ka kui **Zai Go-Chūjō**, **Zai Go**, **Zai Chūjō**, **Mukashi-Otoko**, oli Heiani ajastu algul elanud jaapani õukondlane ja *[[waka]]*-luuletaja, kes kuulus nii kolmekümne kuue kui ka kuue luulepühaku hulka. Teda peetakse üheks 9. sajandi kuulsaimaks jaapani meesluuletajaks.

Jaapani keiserlikes luuleantoloogiates on tema luuletusi ilmunud ligemale 90, lisaks üks luulekogus "Ogura Hyakunin Isshu". 

Narihira on tuntud oma paljude armuseikluste poolest, mida kirjeldatakse detailsemalt luulekogus "Ise lood" (*Ise monogatari*). Legendide järgi oli tal näiteks suhe Ise Suure Pühamu kõrgpreestrinna ja luuletaja Ono no Komachiga. 

## Elukäik
### Lapsepõlv ja noorus
Ariwara no Narihira sündis 825. aastal paguluses oleva prints Abo ja printsess Ito pojana, olles ühtlasi ema kaudu keiser Kanmu ja isa kaudu keiser Heizei lapselaps.

Narihira isa Abo pagendati 824. aastal tolleaegsest jaapani pealinnast Heijō-kyōst (tänapäeva Nara) Tsukushi provintsi (tänapäeva Fukuoka prefektuur) seoses tema osalusega ebaõnnestunud riigipöördekatses, mida nimetatakse Kusuko intsidendiks.

## Viited

## Allikad
* Fujiwara no Teika; Allik, Alari (tlk.) (2014). *[[Sada luuletust, sada luuletajat]]*. Tallinna Ülikooli kirjastus. Tallinn. ISBN 9789-985-58-775-1
* Keene, Donald (1999),.*A History of Japanese Literature, Vol. 1: Seeds in the Heart – Japanese Literature from Earliest Times to the Late Sixteenth Century*. New York, NY: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-11441-7.
* McMillan, Peter (2010). *One Hundred Poets, One Poem Each*. New York: Columbia University Press.
* Okada, Richard H. (1991). *[https://books.google.ee/books?id=1El86fckqOAC&redir_esc=y Figures of Resistance: Language, Poetry, and Narrating in The Tale of the Genji and Other Mid-Heian Texts]*. Duke University Press. ISBN 0-8223-1192-5.

## Välislingid

* Narihira biograafia ja valik tema luuletusi Wakapoetry.com (inglise keeles)
Ana Brnabić

**Ana Brnabić** (serbia keeles **Ана Брнабић**; sündinud 28. septembril 1975 Belgradis) on Serbia poliitik, 15. juunist 2017 kuni 6. veebruarini 2024 oli ta Serbia peaminister.

Ta lõpetas aastal 1984 Belgradi 5. Keskkooli. Seejärel õppis ta ärijuhtimist bakalaureuseõppes Midlandis Michigani osariigis Northwoodi Ülikoolis ja magistriõppes Inglismaal East Riding of Yorkshire'i tseremoniaalkrahvkonnas Hulli Ülikoolis. Ta valdab täiuslikult inglise ja vene keelt.

2001. aastal pöördus ta tagasi Serbiasse.

11. augustil 2016 sai tast Serbia avaliku halduse ja kohaliku omavalitsuse minister. 15. juunil 2017 sai temast Serbia peaminister.

2016. aastal sai Brnabićist Serbia esimene valitsuse liige, kes on avalikult lesbi. Pärast tema valimist Serbia peaministriks sai temast riigi esimene naissoost peaminister. Ühtlasi on ta Serbia esimene avalikult lesbist peaminister ning viies avalikult LGBT valitsusjuht maailmas (järgnedes Jóhanna Sigurðardóttirile, Elio Di Rupole, Xavier Bettelile ja Leo Varadkarile).

## Viited
Ivan Vinogradov

**Ivan Matvejevitš Vinogradov** (vene keeles Иван Матвеевич Виноградов; sündinud 14. september (vkj 2. september) 1891 Velikolupski maakond, Pihkva kubermang – 20. märts 1983 Moskva) oli vene matemaatik.

Ta oli üle 40 aasta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Matemaatikainstituudi direktor.

Vinogradov lõi analüütilises arvuteoorias trigonomeetriliste summade meetodi (1934), mille abil lahendas mitu rasket arvuteooria probleemi (Waringsi probleem, Goldbachi probleem).

## Haridus- ja töökäik
Vinogradova lõpetas 1914. aastalKeiserliku Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Kaitses doktoriväitekirja. 

Aastatel 1920–1934 töötas ta professorina mitmes Nõukogude Liidu ülikoolis, 1932–1934 töötas ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Füüsika-matemaatikainstituudi ja alates 1934. aastast sellest eraldunud NSV Liidu Teaduste Akadeemia Steklovi-nimelise Matemaatikainstituudi direktorina (1934–1941 ja 1946–1983).

## Teaduskorralduslik ja ühiskondlik tegevus
Tal omas NSV Liidu Teaduste Akadeemia matemaatikaosakonnas selle kauaaegse liikmena suurt autoriteeti. Seejuures ei kuulunud ta NLKP-sse. 1955. aastal kirjutas ta geneetikute kaitseks alla 300 kirjale Lõssenko grupi vastu.

Mitme matemaatiku mälestuses on väidetud, et Vinogradov oli antisemiit, kes enda juhitud instituudis vabanes ajapikku pea kõigist juudi rahvusest kaastöötajatest.

## Tunnustus

*1941 – Stalini preemia (uurimuse "Uus meetod analüütilises arvuteoorias" eest)
*1970 – M. V. Lomonossovi nimeline kuldmedal
*1972 – Lenini preemia (monograafia "Метод тригонометрических сумм в теории чисел" eest)
*1983 – NSV Liidu riiklik preemia (õpiku "Основы теории чисел" eest)

#### Valitud teadusühingute liikmeks
*1929 – NSV Liidu Teaduste Akadeemia (akadeemik)
*1939 – Londoni Matemaatikaselts (auliige)
*1942 – Londoni Kuninglik Selts 
*1942 – Ameerika Filosoofiaselts 
*1947 – Taani Kuninglik Teaduste Akadeemia
*1950 – Ungari Teaduste Akadeemia 
*1950 – Saksa DV Teaduste Akadeemia 
*1959 – Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia
*1958 – Accademia Nazionale dei Lincei
*1962 – Leopoldina

## Viited

## Välislingid
*И. Р. Шафаревич. "Хозяин Стекловки". kryakin.org
Jaunzemi

**Jaunzemi** on küla (*ciems*) Lätis Alūksne piirkonnas, Ilzene valla halduskeskus. Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 28 ja Riiast 182 kilomeetri kaugusel merepinnast 190 meetri kõrgusel.

Lisaks vallamajale asuvad külas veel Ilzene põhikool, postkontor, raamatukogu ja huvikeskus «Dailes». Külas asub Jaunzemi bussipeatus. Asula tekkis Teise maailmasõja järel Čonkase mõisa lähistele, olles kohaliku kolhoosi keskasulaks.

## Elanikkond


* 277 (1989)
* 177 (2000)
* 145 (2011)
* 130 (2017)

* 124 (2019)
* 96 (2021)
* 98 (2025)

## Viited
Eesti Teatri Festival

**SA Eesti Teatri Festival** on Eesti sihtasutus, mis lavastab ja esitab teatri- ja tantsuetendusi, korraldab teatrifestivale. Sihtasutuse juht on alates 1. detsembrist 2019 Hedi-Liis Toome.

Eesti Teatri Festival tegutseb alates 1996 ja sihtasutusena alates 2004.

Sihtasutuse korraldatud festivale:
*Draamake
*Komöödia
*OmaDRAAMA
*Draama

## Tunnustus

* 2010 Tartu Kultuurikandja auhind (Eesti Teatri Festivali meeskond – kutseline kooslus)

## Viited

## Välislingid
*Sihtasutuse koduleht
Čonkas

**Čonkas** on küla (*mazciems*) Lätis Alūksne piirkonnas Ilzene vallas. Küla on selle valla varasem halduskeskus. 

Čonkas asub valla keskusest Jaunzemist 2, piirkonna keskusest Alūksnest 30 ja Riiast 186 kilomeetri kaugusel merepinnast 122 meetri kõrgusel. Seal asub Čonkase bussipeatus.

Küla on endine leivude asuala. Leivude keeles kandis küla Tsangu nime.

## Viited
Ilzene

**Ilzene** on küla (*mazciems*) Lätis Alūksne piirkonnas Ilzene vallas. Küla asub valla keskusest Jaunzemist 4, piirkonna keskusest Alūksnest 27 ja Riiast 184 kilomeetri kaugusel ning merepinnast 123 meetri kõrgusel. 

Küla on kujunenud endise Ilzene mõisa juurde, mille keskus on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Lisaks on kohaliku kaitse all mõisa härrastemaja ja pumbamaja. Külas kasvav Ilzene mänd ja  pargis kasvavad Ilzene pärn on looduskaitse all, lisaks on kaitse all tamm (kõrgus 25, ümbermõõt 4.6 m), pärn (kõrgus 28, ümbermõõt 3.82 m) ning saar (kõrgus 24, ümbermõõt 3.54 m) on looduskaitse all.

## Elanikkond


* 93 (1965)
* 43 (1989)

* 40 (2000)
* 27 (2007)


## Viited
Teede Tehnokeskus

**AS Teede Tehnokeskus** on Eesti riiklik ettevõte, mis annab insener-tehnilisi konsultatsioone ja teeb asjakohaseid uuringuid.

Tehnokeskuse tegutsemine iseseisva uurimisasutusena algas 1. aprillil 1964, kui Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Projekteerimise-Uurimise Kontorist eraldatud üksused moodustasid **Teedeehituse Kesklaboratooriumi**. Ümberkorralduste käigus ühinesid projekteerijad Eesti Maanteeprojektiks, teedelaborist moodustati **Maanteeameti Tehnokeskus**. 1994 liideti Eesti Maanteeprojekt uuesti Maanteeameti Tehnokeskusega. Pärast mitut tehnokeskuse reorganiseerimist moodustati 7. augustil 2000 **AS Teede Tehnokeskus**.

2003 liideti Tehnokeskusega asutus EhitusTEST.

Tehnokeskus annab iga aasta välja auhinna "Tasane tee".

Teede Tehnokeskuse projektijuht on Romet Raun.

## Tasane tee

* 2022: Rakvere-Rannapungerja maanteelõik (Verston OÜ)

## Viited

## Välislingid
*Tehnokeskuse koduleht
Kalncempji

**Kalncempji** (vanasti ka **Cempji**) on küla (*ciems*) Lätis Alūksne piirkonnas, Kalncempji valla halduskeskus. Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 18 ja Riiast 196 kilomeetri kaugusel merepinnast 140 meetri kõrgusel. 

Lisaks vallamajale asub külas veel  raamatukogu. Sinna jääb Kalncempji bussipeatus.

Asula tekkis Teise maailmasõja järel, mil see oli kohaliku kolhoosi keskasulaks. Sinna ehitati põhiliselt individuaalelamuid, ent rajati ka kaks korterelamut, mis on tänapäeval praktiliselt tühjaks jäänud. 

Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.

## Elanikkond


* 51 (1964)
* 150 (1989)
* 114 (2000)
* 61 (2007)

* 66 (2011)
* 56 (2019)
* 40 (2021)
* 41 (2025)


## Vaata ka
*Cempi mõis

## Viited
Kalncempji vald

**Kalncempji vald** (läti keeles *Kalncempju pagasts*) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.

Vald piirneb sama piirkonna Anna, Zeltiņi ja Alsviķi vallaga ning Gulbene piirkonna Beļava ja Stāmeriena vallaga.

Valla pindala on 43 km². 2016. aasta seisuga elas seal 197 inimest. Valla keskus on Kalncempji küla, vallavanem on Vēsma Čugunova. 

Valla suurim jõgi on Pedetsisse voolav Paparze.

## Ajalugu

Valla alad kuulusid algselt Adsele muinasmaakonda, seejärel olid need aga Aluliina komtuuride valduses. Aastal 1868 loodi valla aladel asunud 2330,95 ha pindalaga Kalnamuiža mõisa juurde Kalnamuiža vald. Aastal 1925 nimetati Kalnamuiža vald (eestipäraselt Mäemõisa vald) ümber Kalnciemsi vallaks.

Aastal 1935 oli Kalnciemsi valla pindala 86,7 km² ja seal oli 1953 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Kalncempji ja Kalniena külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1990 muudeti Kalncempji külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Ate (Ote) vesiveski, Okāni muinaskalmed (ka Kivimägi või Kalmemägi) ja Malaci muinaskalmed. Regionaalse kaitse all on Melderpuļķi muinaskalmed, Nāzupi linnamägi, Uranaži muinaskalmed, Žagatase muinaskalmed, Sprīvuļi muinaskalmed ja Pūzupi muinaskalmed. 

Looduskaitse all on Pūzupi kask, Lauķi tamm, Pērkoni tamm, Pukši mänd ja Ciduļi paju. Lisaks jäävad valla lääneossa mitmed nimetud looduskaitsealused põlised tammed.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 175 lätlast, 8 venelast, 3 poolakat ja 2 leedulast.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Māriņkalns

**Māriņkalns** (kohalikus murdes *Māriņkols*) on küla (*ciems*) Lätis Alūksne piirkonnas, Ziemeri valla halduskeskus.

Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 9 ja Riiast 180 kilomeetri kaugusel merepinnast 190 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel Ziemeri põhikool, raamatukogu, rahvamaja ja postkontor. Seal asuvad Ziemeru pamatskola ja Māriņkalnsi bussipeatus.

Külas kasvav tamm on võetud looduskaitse alla. Küla jääb osaliselt Vana-Laitsna kaitstavale maastikule.

Külla jääb endise Māriņkalnsi mõisa  keskus. Asula rajati Teise maailmasõja järel piirkondlikuks halduskeskuseks ja kohaliku kolhoosi Straume keskasulaks.

## Elanikkond


* 93 (1970)
* 117 (1979)
* 267 (1989)
* 229 (2000)
* 213 (2011)

* 198 (2017)
* 188 (2019)
* 166 (2021)
* 180 (2025)


## Viited
Ziemeri vald

**Ziemeri vald** (läti keeles *Ziemera pagasts*) on vald Lätis Alūksne piirkonnas Eesti piiri ääres. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.

Vald piirneb sama piirkonna Alūksne linna ning Mārkalne, Uue-Laitsna, Vana-Laitsna ja Alsviķi vallaga, samuti Võrumaa Rõuge vallaga (varem Misso ja Haanja vallaga).

Valla pindala on 117 km². 2016. aasta seisuga elas seal 819 inimest. Valla keskus on Māriņkalnsi küla, vallavanem on Iveta Vārtukapteine. 

## Loodus

Valla suurim jõgi on Vaidva jõgi, vald piirneb ka Alūksne järve ja Murati järvega. Ziemeri ja Jaunlaicene valla piiril asub 271,5 m kõrgune Dēliņkalns, Alūksne kõrgustiku kõrgeim tipp.

## Ajalugu

Aastal 1935 oli Ziemeri valla pindala 94,3 km² ja seal oli 1630 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Ziemeri ja Māriņkalnsi külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Ziemeri külanõukoguga likvideeritav Māriņkalnsi külanõukogu, aastal 1958 liideti aga sovhoosi Alūksne maad Mārkalne külanõukoguga. Aastal 1961 liideti külanõukoguga Alūksne külanõukogu kolhoosi Straume maad, ent aastal 1977 liideti osa külanõukogu aladest Alūksne linnaga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on regionaalse kaitse all Ziemeri mõisakompleks, sealhulgas ka häärber, mõisa park, kelder, veetorn, tall, rehi, magasiait, suur laut, ait, kaks lauta, sahver, kolm moonakamaja, kupja maja, mõisavalitseja maja, metsniku ja metsavahi majad, Kalnmeijeri muinaskalmed ehk Miroņkalns, Semeiki muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu  Spieķi muinaskalmed ja Baltkauļi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Zamani muinaskalmed. 

Looduskaitse all on Dravnieki pärn, Ratenieki pärn, Ratenieki saar, Prinduļi mänd, Stāmeri mänd, Baloži tamm, Vagaļi tamm, Rijase mänd, Ziemeri tammeallee, Ozoliņi tamm, Kalnāji tamm, Kalnāji nulg, Upītese kask, Šķērsti kadakas, Šķērsti saar, Šķērsti tamm, Māriņkalnsi tamm, Lūdiķi lehis, Mellumi mänd, Baltkauļi elupuu, Baltkauļi pärn, Bieranti tamm, Raudupieši Piirimänd, Raudupieši männid ja Pauliņi remmelgas. Valda jääb ka 113 hektari suurune Avoti metsa hoiuala, valla põhjaosa jääb osaliselt Dēliņkalnsi hoiualale, osaliselt Melderupīte metsade hoiualale, samuti Vana-Laitsna kaitstavale maastikule.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 781 lätlast, 36 venelast, 2 valgevenelast, 4 ukrainlast, 1 poolakas ja 2 leedulast.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Skeleton Technologies

**Skeleton Technologies OÜ** on Eesti ettevõte, mis töötab välja tipptehnoloogilisi energiasalvestuslahendusi ja toodab superkondensaatoreid. Ettevõte asutati 2009. aastal Tartus, selle peakontor asub Tallinna lähedal Viimsi vallas. Ettevõtte tegevjuht on Taavi Madiberk ja tootmisjuht Oliver Ahlberg.

Skeletonist on lühikese ajaga saanud ülemaailmne rohetehnoloogia ettevõte. Ta on Euroopa juhtiv suure võimsusega energiasalvestuslahenduste tootja ning tehnoloogialiider transpordi-, võrgu-, autotööstuse ja tööstuslike rakenduste kiirlaadimise vallas. Ettevõte on maailmas suurt tähelepanu pälvinud elektrokeemiliste energiasalvestustehnoloogiate arendajana. Skeletoni toodangust on rahvusvahelise tuntuse saavutanud superkondensaatorid ja SuperBattery energiasalvestuslahendused, mis põhinevad patenteeritud kõverdatud grafeeni tehnoloogial.

## Ajalugu
Ettevõtte esimeseks suurkliendiks sai 2011. aastal Euroopa Kosmoseagentuur, kellele hakati välja töötama ja tootma kosmosekondensaatoreid. 

2013. aastal laiendati tegevust Saksamaale ja loodi Skeleton Technologies GmbH. 2014. aastal avati tehas Viimsis. 2015. aastal toodi turule maailma võimsaim mootori käivitusmoodul SkelStart. 2017. aastal pandi Saksamaal Dresdeni lähistel Großröhrsdorfis tööle Euroopa suurim superkondensaatorite tehas.

2024. aastal võeti Skeletoni superkondensaatorid kasutusele ka NTT Indycari sarjas.

2025. aastal avas Skeleton Soomes Varkauses superakude tehase.

Skeleton Technologies OÜ koos Skeleton Hybrid Power OÜ, Black Magic GmbH ja Skeleton Technologies GmbH-ga on Skeletoni tootmisrühma tütarettevõte.

## Viited

## Välislingid
* Ettevõtte koduleht
* Otti Eylandt, "Väikefirma sihib toetuste najal maailma tippu" tartu.postimees.ee, 18. juuni 2014
* Hans Lõugas, "Skeleton avas Viimsis tootmisliini, et maailm superkondensaatoritega vallutada" geenius.ee, 29. aprill 2016
* "Skeleton suurendab tootmisvõimekust" ERR, 29. aprill 2016
* "Skeleton kolib kogu tootmise Saksamaale" ERR, 13. veebruar 2018
* "Skeleton investeerib Saksamaa tehasesse 25 miljonit eurot" ERR, 18. aprill 2019
* "Skeleton kaasab mitusada miljonit" Äripäev, 12. juuli 2023
* "VIDEO | Ettevõtte juht andis vastuse. Miks jättis tulevikutööstus Eesti suurinvesteeringust ilma" Delfi Ärileht, 24. veebruar 2024
Mārkalne vald

**Mārkalne vald** (läti keeles *Mārkalnes pagasts*) on vald Lätis Alūksne piirkonnas Eesti piiri ääres. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.

Vald piirneb sama piirkonna Pededze, Ziemeri ja Jaunalūksne vallaga ning Võrumaa Rõuge vallaga (varem Misso vallaga).

Valla pindala on 123 km². 2016. aastal elas seal 374 inimest. 2011. aastal elas vallas 304 lätlast, 48 venelast, 1 valgevenelane ja 4 ukrainlast. Valla keskus on Mārkalne küla, vallavanem on Daiga Vītola. 

## Loodus

Mārkalne vald asub Alūksne kõrgustikul, selle kõrgeim koht ulatub 203,6 m kõrgusele. Valla tähtsamad jõed on Vaidva jõgi ja Pedetsi jõgi. Valla edelaosa ulatub Alūksne järve kallastele.

## Ajalugu

Vald kandis algselt nime *Lāzberģise vald* ja see moodustati Lāzberģise mõisa (*Fianden*), Jaunlāzberģise mõisa ja Kalnapededze (*Charlottenberg*) mõisa maadest. Tänapäevase nime sai see 1925. aastal. 1935. aastal oli valla pindala 122,29 km² ja seal oli 1949 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Mārkalne ja Akaviņa külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. 1954. aastal liideti Mārkalne külanõukoguga likvideeritav Akaviņa külanõukogu, 1958. aastal Ziemeri ja Beja külanõukogus asunud sovhoosi Alūksne maad. 1971. aastal liideti sellesama sovhoosi maad Jaunalūksne külanõukoguga. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Ignaši muinaskalmed Regionaalse kaitse all on Vuķi muinaskalmed ja Mellīši muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu. Looduskaitse all on 139 hektari suurune Baltajis purvsi (Valgesoo) hoiuala, valla põhjaosa jääb osaliselt Melderupīte metsade hoiualale.

## Asustus

2011. aastal elas vallas 304 lätlast, 48 venelast, 1 valgevenelane ja 4 ukrainlast.

Vallas on järgmised külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Pere ja Kodu

**Pere ja Kodu** on lastekasvatuse ja vanemluse teemaline Eesti ajakiri, mis on asutatud 1993. aastal. 

Ajakiri ilmub üks kord kuus.

## Ajalugu
Ajakiri hakkas ilmuma 1993 nimega **Noore Pere Leht**, 1994.aastast ilmub nimega **Pere ja Kodu**. Aastatel 1994–1997 andis ajakirja välja AS Impressum, 1997–2000 AS Eesti Ajakirjade Kirjastus ja seejärel AS Ajakirjade Kirjastus.

2015. aastal ühendas Ekspress Grupp oma tütarettevõtted AS Eesti Ajalehed ja AS Delfi üheks ettevõtteks, mis sai nimeks Ekspress Meedia (2022. aastast Delfi Meedia) ning 2018. aastal leppisid Ekspress Grupp ja Suits Meedia kokku, et ajakirja Pere ja Kodu, nagu ka ajakirjade Eesti Naine, Anne ja Stiil, Oma Maitse, Tervis Pluss, Jana ning Kroonika väljaandmine läheb Ekspress Meedia alla.

2025. aasta aprillist lõpetatakse ajakirja paberkujul väljaandmine ning edaspidi ilmub väljaanne vaid veebiajakirjana.

## Peatoimetajad
Alates 1. juunist 2021 on ajakirja peatoimetaja Elin Järvsaar.

Ajakirja varasemad peatoimetajad on olnud

* Tiia Kõnnussaar (1994 – oktoober 2011)

* Kirsi Altjõe (oktoober 2011 – juuli 2013)

* Heidit Kaio (juuli 2013 – mai 2018)
* Kerttu Jänese (mai 2018 – 31. mai 2021)

## Viited

## Välislingid
* 
*
Pilkaja

**Pilkaja** (täieliku nimega Pilkaja: Pilke- ja Naljaajakiri) on Eesti huumoriajakiri, mis ilmus 1. aprillist 2011 kuni 2017. aasta detsembrini. 

2011. aastal andis ajakirja välja OÜ Ajapilk  ja 2011. aasta novembrist OÜ Vebelex. Esimese seitsme numbri jooksul oli ajakirja peatoimetaja karikaturist Erki Evestus, seejärel (humorist ja peapilkaja) Andrus Tamm, kes oli ka ajakirja omanik. Ajakiri ilmus üks kord kuus. Kokku ilmus 81 numbrit.

2011. aastal korraldati huumorisõpradele fotokonkurss.

2012–2013 toimus koostöös Eesti Kirjandusmuuseumiga kogumisvõistlus "Minuga juhtus üks naljakas lugu". Suur osa laekunud töödest avaldati Pilkajas.

## Muud trükised
Pilkaja toimetus on andnud välja muidki huumoritrükiseid.
* Pilkaja Raamatukogu nr 1. Raimo Aas, "501 nitševood" (detsember 2012)
* Pilkaja Raamatukogu nr 2. Tarmo Vaarmets, "Pisut metsa poole" (november 2013)
* Raimo Aas, "Aasa loogiline abimees 2014: täitsa nitševoo kalender" (november 2013)
* Ivo Ivari (Toivo Niiberg), "Magus jõulusalmik rosinatega" (detsember 2013)
* Pilkaja Raamatukogu nr 3. Margo Vaino, "Killustik" (mai 2014)
* Ivo Ivari (Toivo Niiberg), "Issanda loomaaed" (juuni 2014)
* Raimo Aas, "1001 lamba-aasta nitševood: lammaste asemel lugemiseks enne uinumist" (november 2014)
* Pilkaja Raamatukogu nr 4. Jüri Paet, "Naerukõdi" (detsember 2014)
* Pilkaja nr 50A. "Täitsa nitševoo Pilkaja" (Pilkaja eriväljaanne, mis oli täidetud Raimo Aasa tekstide ja piltidega.) (aprill 2015)
* Raimo Aas, "1002 ahviaasta nitševood: jokker masti ei muuda!" (november 2015)
* Pilkaja Raamatukogu nr 5. Eduard Tüür ja Viljar Kaarna, "Raha tüürib..." (jaanuar 2016)
* Pilkaja Raamatukogu nr 6. Andrus Tamm ja Priit Koppel, "Naerupoolik" (aprill 2016)
* Raimo Aas ja Mati Michelis, "Häirekell karikatuurides" (juuni 2016)
* Raimo Aas, "1003 Stalini surma-aastal sündinu nitševood" (november 2016)
* Raimo Aas, "Talikarged nitševood" (veebruar 2017)
* Raimo Aas, "Kevadsulased nitševood" (mai 2017)
* Raimo Aas, "Suveligunenud nitševood" (juuli 2017)
* Raimo Aas, "Sügisikalduslikud nitševood" (oktoober 2017)

## Viited

## Välislingid
*
Mārkalne

**Mārkalne** on küla (*ciems*) Lätis Alūksne piirkonnas, Mārkalne valla halduskeskus.

Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 14 ja Riiast 220 kilomeetri kaugusel merepinnast 180 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel raamatukogu ja rahvamaja. Seal asub Mārkalne bussipeatus. Nõukogude ajal oli küla kohaliku sovhoosi  keskasulaks.

## Elanikkond


* 82 (1967)
* 184 (1989)
* 127 (2000)
* 94 (2011)
* 105 (2015)

* 93 (2017)
* 88 (2019)
* 83 (2021)
* 92 (2025)


## Viited
Riigikogu Toimetised

**Riigikogu Toimetised** (lühend RiTO) on Riigikogu Kantselei välja antav Riigikogu jätkväljaanne. RiTO ilmub aastast 2000 ja sagedusega kaks korda aastas.

RiTO peatoimetaja on Mart Raudsaar (alates 29. köitest). Varem olid RiTO peatoimetajad Aare Kasemets (1.–3. köide), Aivar Jarne (4.–10. köide) ja Helle Ruusing (11.–28. köide).

## Viited

## Välislingid
*Ajakirjast Riigikogu kodulehel
*
Politseileht

**(Eesti) Politseileht** on/oli mitme väljaande nimi:
*Politseileht (1921–1940)
*Politseileht (2003)
*Politseileht, ajalehtede Nädaline, Nädalaring ja Nädal X lisa
Naisteleht

**Naisteleht** on naistele suunatud aastast 2006 ilmuv Eesti ajakiri. 2006–2015 andis ajakirja välja OÜ Presshouse ja seejärel Ajakirjade Kirjastus AS. Praegu on väljaandja Õhtuleht Kirjastus AS. Ajakirja peatoimetaja on Silja Paavle. Ajakiri ilmub üks kord nädalas.

## Viited

## Välislingid
*Ajakirja koduleht
*
Valentin Kolumb

**Valentin Kolumb** (mari Валентин Христофорович Колумб; 3. mai 1935 Mizineri küla, Morki rajoon – 8. detsember 1974 Joškar-Ola) oli mari luuletaja, tõlkija ja ajakirjanik.

Valentin Kolumb oli pärit talupoja perekonnast. Varases lapsepõlves ta mari keelt ei osanud. 1959. aastal lõpetas ta Maksim Gorki nimelise Kirjandusinstituudi. Seejärel töötas ta Morki rajooni komsomolisekretärina ja kirjandustoimetajana raadios. 1964–1968 oli Valentin Kolumb Mari raamatukirjastuse peatoimetajana. Alates 1968. aastast töötas ta ajakirja Ontšõko toimetuses, esialgu vastutava sekretärina ja 1972. aastast peatoimetajana.

Esimene Valentin Kolumbi luuletus avaldati ajakirjanduses 1950. aastal. Esimene luulekogu "Палыме лийына" ('Saame tuttavaks') ilmus 1959. aastal. 1961. aastal võeti Valentin Kolumb Nõukogude Liidu Kirjanike Liidu liikmeks. Ühtekokku avaldas Kolumb 17 luuleraamatut, neist 9 mari keeles ja 8 vene keeles.

## Viited
Pravo i Pravda

**Pravo i Pravda** (venekeelse täispealkirjaga Право и Правда : народная политическая газета Центристской партии Эстонии) oli 2001–2006 Tallinnas ilmunud Eesti Keskerakonna venekeelne häälekandja. Ajalehte toimetasid Aleksandr Šegedin ja Allan Alaküla, 2001–2003 toimetas seda Mihhail Petrov.

## Viited

## Välislingid
*
Kedra Mitrei

**Kedra Mitrei** (udmurdi Кедра Митрей ; kodanikunimi **Dmitri Korepanov**, Дмитрий Иванович Корепанов; 28. september (vkj 16. september) 1892 Igra küla, Vjatka kubermang (tänapäeval Udmurtia) – 11. november 1949 Tšumakovo küla, Mihhailovski rajoon, Novosibirski oblast) oli udmurdi kirjanik ja ajakirjanik.

## Elulugu
Kedra Mitrei õppis aastatel 1907–1911 Kaasanis õpetajate seminarist, visati aga sealt välja ateistlike veendumuste tõttu. Sooritas seejärel õpetajaeksamid ja töötas alates 1912. aastast õpetajana Kulaki külas Sarapuli maakonnas. 1914. aastal mobiliseeriti ta sõjaväkke, oli teenistuses Kaug-Idas. Vene kodusõja ajal osales partisaniliikumises. 1920. aastal pöördus ta kodukanti tagasi ning töötas Zura ja Debessõ külades haridusosakonna juhatajana. 1922. aastal astus Venemaa Kommunistlikku (bolševike) Parteisse. 

Aastatel 1923–1928 töötas ta ajalehe Gudõr toimetuses, algul kirjandusliku kaastöölisena, seejärel toimetajana. 1928–1930 oli Kedra Mitrei Glazovi pedagoogilise tehnikumi direktor. 1930–1932 õppis ta Moskva Pedagoogilises Teadusliku Uurimise Instituudis aspirantuuris. Alates 1933. aastast oli Kedra Mitrei Udmurdi Riikliku Pedagoogilise Instituudi kirjanduse ja keeleteaduse kateedri juhataja ja samaaegselt Udmurdi Teadusliku Uurimise Instituudi keeleteaduse ja kirjanduse sektori juhataja. 1934–1937 oli ta Udmurdi ANSV Kirjanike Liidu juhatuse esimees. 1937. aastal ta vahistati ja saadeti asumisele Siberisse. 1946. aastal ta vabanes, kuid 1948. aastal vahistati uuesti ja saadeti asumisele Siberisse.

## Kirjanduslooming
1910–1911 kirjutas Kedra Mitrei vene keeles autobiograafilise jutustuse "Дитя больного века" ('haige sajandi laps'). 1915. aastal avaldas ta vene keeles tragöödia "Эш-Тэрек" ('Eš-Terek'), mille tegevus toimub 14. sajandil ja milles kujutatakse udmurtide võitlust maridega. Järgnesid näidendid "Идна батыр" ('Idna batõr') 1926. aastal ja "Юбер батыр" ('Juber batõr') 1928. aastal, mis moodustavad vägilaste triloogia. 1929. aastal avaldatud jutustuse "Вужгурт" ('Vana küla') keskmes on 20. sajandi alguse revolutsioonilised vapustused. Kedra Mitrei kõige tähelepanuväärsemaks teoseks peetakse 1929. aastal ilmunud romaani "Секыт зӥбет" ('Raske ike'). Romaani tegevus leiab aset 19. sajandi alguses. Peategelane Dangõr võitleb udmurtide vägivaldse ristiusustamise vastu.

## Viited

## Välislingid
*https://wikisource.org/wiki/Author:Кедра_Митрей
Rebecca Zadig

**Emma Rebecca Zadig** (sündinud 27. juulil 1982 Limhamnis) on Rootsi laulja.

## Karjäär ja elu
Rebecca Zadig oli külalisesineja Arashi laulus "Temptation", mis oli tegelikult uuem versioon tema enda laulust "Temptation", kus samuti Arash kaasa lõi (sel ajal tuntud kui ). Laulusõnad on märgatavalt erinevad. Kui Rebecca versioon oli ingliskeelne koos Arashi pärsiakeelse soologa, siis Arashi versioon oli pärsiakeelne laul ingliskeelse refrääniga. Mõlemal on olemas ka video. Esimese versiooni video kujutab Arashi ja Rebecca autorallit mängurajal ja päriselus, mille võidab Rebbecca. Teise versiooni video kujutab Arashi järgnemist naistele, mis lõppeb tantsimisega. 

Järgmine ühine singel oli "Suddenly", millest nii suurt hitti ei saanud. Aastal 2009 anti Prantsusmaal välja selle laulu uus versioon  "Près de toi", mille tegi raï-laulja Najim. Ta lisas inglis- ja pärsiakeelsele laulule prantsuskeelseid värsse. Originaal "Suddenly" demo (ehk algne versioon) laul "Mitarsam" on samuti lekkinud internetti. Selles versioonis olid värsid ingliskeelsed ja pikemad ning Arash, nagu "Temptationi" singliski, laulis vaid pärsiakeelset soolot. 

Aneela, Arash ja Rebecca tegid kolmekesi koostööd laulus "Bombay Dreams". See laul oli promosingel ja videot sellele ei tehtud. Arashi *live*-kontsertidel esitas ta ka laule "Pure Love" ja "Arash", mida originaalsalvestistel esitab Helena, kes ei soovi neid avalikult laval esitada.

Rebecca töötab ka moe- ja aluspesudisaini firmas. Ta on suhtes Johan Hanssoniga, kellega ta sai ka oma esimese lapse aastal 2016.

## Diskograafia
Vahel on tunne, et elu saab otsa ja armastust polnudki

"**Vahel on tunne, et elu saab otsa ja armastust polnudki**" on teatri NO99 lavastus; ühtlasi NO99 esimene lavastus. Lavastus kanti esimest korda ette 19. veebruaril 2005. Selle lavastasid Tiit Ojasoo ja Ene-Liis Semper. Lavastus põhineb jaapani kirjaniku Yukio Mishima tekstidel.

Lavastuses mängisid Rasmus Kaljujärv, Tiit Ojasoo, Kristjan Sarv ja Hendrik Toompere.

## Viited

## Välislingid
*Lavastusest NO99 kodulehel
Kolberģis

**Kolberģis** on küla (*ciems*) Lätis Alūksne piirkonnas, Jaunalūksne valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 190 meetri kõrgusel Alūksne järve kagukaldal, piirkonna keskusest Alūksnest 5 ja Riiast 205 kilomeetri kaugusel merepinnast. 

Lisaks vallamajale asuvad külas veel rahvamaja, raamatukogu, postkontor ja lasteaed Pūcīte, seal asuvad Ozoliņi ja Kolberģise bussipeatus.

XVI sajandil rajati küla kohale Kolberģise (*Goldberg*) mõis. XX sajandi alguses rajati selle juurde modernne õlletehas ja raamatukogu. Mõisa hoonetekompleks, sealhulgas ait ja küün, on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.

Teise maailmasõja järel sai külast Alūksne sovhoosi keskasula, aastast 1971 ka külanõukogu halduskeskus. Nõukogude perioodil kandis asula nime **Jaunalūksne**.

## Elanikkond


* 284 (1970)
* 351 (1979)
* 362 (1989)
* 351 (2000)
* 280 (2011)

* 286 (2015)
* 279 (2017)
* 267 (2019)
* 234 (2021)
* 257 (2025)


## Viited
Etšhmiadzini klooster

**Etšhmiadzini klooster** on klooster Armeenias Vagharšapatis. See on Armeenia Apostliku Kiriku vaimulik keskus. Selle katedraal on kõikide armeenlaste ülempatriarhi ja katoolikose Karekin II aujärje (kateedri) asukoht.
Jaunalūksne vald

**Jaunalūksne vald** (läti keeles *Jaunalūksnes pagasts*) on vald Lätis Alūksne piirkonnas. Enne 2009. aasta haldusreformi kuulus vald Alūksne rajooni.

Vald piirneb sama piirkonna Alūksne linnaga ning Mārkalne, Anna, Ziemeri, Liepna, Maliena, Pededze, Mālupe ja Alsviķi vallaga.

Valla pindala on 185 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1190 inimest. Valla keskus on Kolberģise küla, vallavanem on Inta Cinglere. 

Valla suurim jõgi on Pedetsi jõgi, vald piirneb edelas Alūksne järvega.

## Ajalugu

Aastal 1920 kuulus valla aladel Beja mõisale 2714, Kolberģi mõisale 1166 ja Vizikumsi mõisale 1129 ha maad. Valla alad kuulusid Aluliina kihelkonda. Aastani 1925 kandis see ala nime *Kolberģise vald*, seejärel aga *Beja vald*. Aastal 1935 oli Beja valla pindala 139,2 km² ja seal oli 2344 elanikku. 

1945. aastal moodustati valda Beja ja Vētraine külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Beja külanõukoguga likvideeritav Vētraine külanõukogu. Aastal 1958 liideti sovhoosi Alūksne maad Mārkalne külanõukoguga. Aastal 19671 nimetati Beja külanõukoguga ümber Jaunalūksne külanõukoguks. Selsamal aastal liideti külanõukoguga Mārkalne külanõukogu ja Alūksne linna maaterritooriumi sovhoosi Alūksne territooriumile jäävad alad. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu maadest Alūksne linnaga. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Smiķi muinaskalmed ja Siseņi ehk Garasīmi linnamägi. Regionaalse kaitse all on Nametkalnsi linnamägi, Raudziņkalnsi muinaskalmed ning Garjuri muinaskalmed ehk Kalmemägi. Kohaliku kaitse all on Kolberģi mõisa hoonetekompleks , sealhulgas ait ja küün ja häärber, ning Lāzberģi mõisa häärber. 

Looduskaitse all on Vēverkalnsi tamm, Garā Jura mäe mänd, Visikumsi vaher, Dzena Litovska tammed, Akaviņa künnapuu, Jaunputrene hõbepaju, Palmi tamm, Sprīdīši kuusk, Alpi erikujulised kuused ja Alpi "pudelikuusk". Valda jääb ka 59 hektari suurune Beja metsa hoiuala.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 914 lätlast, 147 venelast, 3 valgevenelast, 9 ukrainlast, 1 poolakas ja 1 leedulane.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri A-alagrupp

**[[2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniir]]i A-alagrupi** mängud leidsid aset 17.-24. juunini 2017. Seal osalesid Venemaa, Uus-Meremaa, Portugal ja Mehhiko. Kaks parimat meeskonda (Portugal ja Mehhiko) pääsesid edasi poolfinaalidesse.

## Meeskonnad

;Märkused

## Edetabel

poolfinaalidesse:
* A-alagrupi võitja (Portugal) pääses edasi mängima B-alagrupi teisega.
* A-alagrupi teine (Mehhiko) pääses edasi mängima B-alagrupi võitjaga.

## Mängud
Kõik ajad on Moskva aeg (UTC+3).

### Venemaa vs. Uus-Meremaa


### Portugal vs. Mehhiko


### Venemaa vs. Portugal


### Mehhiko vs. Uus-Meremaa


### Mehhiko vs. Venemaa


### Uus-Meremaa vs. Portugal


## Viited

## Välislingid
* Ametlik leht
* Ametlikud dokumendid ja mängu dokumendid
Anna (Läti)

**Anna** (vanasti ka **Anne**) on küla (*ciems*) Lätis Alūksne piirkonnas, Anna valla halduskeskus.

Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 12 ja Riiast 211 kilomeetri kaugusel merepinnast 140 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel kool, kultuurimaja, raamatukogu ja postkontor. Sinna jääb Anna bussipeatus.

Küla rajati aastal 1859 Vecanna mõisa (*Alt-Annenhof*) maadele, mis sai nime omaniku parun Delwigi abikaasa järgi. Aastal 1903 avati Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee ja küla lähistel avati aastal 1928 Umernieki raudteepeatus. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks ja Anna külanõukogu keskuseks.

## Elanikkond


* 75 (1964)
* 228 (1989)
* 209 (2000)
* 135 (2011)

* 156 (2017)
* 150 (2019)
* 127 (2021)
* 157 (2025)


## Viited
Hruzke (Haissõni rajoon)

**Hruzke** (ukraina keeles Грузьке) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Haissõni rajoonis. Elanike arv on 749. Pindala on 2,926 km².
Pobirka

**Pobirka** (ukraina keeles Побірка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Teplõki rajoonis. Elanike arv on 677. Pindala on 0,309 km².
Kobalevõtsja

**Kobalevõtsja** (ukraina keeles Кобалевиця) on küla Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis Iršava rajoonis. Elanike arv on 126. Pindala on 0,42 km².
Pedant

**Pedant** (itaaliakeelsest sõnast *pedante*, 'kasvataja' < kreekakeelsest sõnast παιδαγωγός *paidagōgós*, 'lapsejuhtija'; 'õpetaja, kasvataja') on (väiklaselt) täpne inimene, tähenärija. 

Kui täpsus on soovitud omadus, lisatakse vahel: "heas mõttes" pedant.

## Viited
Elsebe van dem Leuenwolde

**Elsebe van dem Leuenwolde** oli Tartu naistsistertslaste teine nimeliselt teadaolev ja viimane abtiss (*Ebdyssche des Jungfferenn Klosters tho Sunthe Katrynenn bynnen Darpthe*) 1557. aastal.

Peeterpaulipäeval, 29. juunil 1557 Tartus (*tho Darpthe vp Petry vnde Pauly im Jar Dusenth vyff hundert Seuen vnde vefftych*) andis ta Johann Tuuevele kviitungi 36 (*Ses vnde dertych*) marga rendi maksmise kohta kahe aasta eest.  

Tartu abtiss (*die abbatissche von Darpt*), tõenäoliselt tema, peatus 1559. aastal Vaidas Tallinna lähedal. Oletatavasti oli ta 1558. aastal Tartust venelaste eest põgenenud.

## Viited