open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Édith Cresson

**Édith Cresson** (neiupõlvenimi **Édith Campion**; sündinud 27. jaanuaril 1934 Pariisis) on Prantsusmaa sotsialistlik poliitik, aastatel 1991–1992 Prantsusmaa peaminister. 
Ta oli läbi kogu Prantsusmaa ajaloo riigi esimene ja kuni 2022. aastani ainuke Prantsusmaa naissoost peaminister. 

Ta sündis aastal 1934 Pariisis. Ta on lõpetanud õppeasutuse *École de Haut enseignement commercial pour les jeunes filles* (nüüd HEC Paris).

Kui presidendiks sai François Mitterrand, oli ta mitu korda mitmesugustel ministriametikohtadel. 22. maist 1981 kuni 22. märtsini 1983 oli ta Prantsusmaa põllumajandusminister (Pierre Mauroy esimeses ja teises valitsuses), 23. märtsist 1983 kuni 17. juulini 1984 oli ta Prantsusmaa väliskaubanduse- ja turismi minister (Pierre Mauroy kolmandas valitsuses). 19. juulist 1984 kuni 20. märtsini 1986 oli ta Prantsusmaa väliskaubanduse- ja tööstuse ümberkorraldamise minister (Laurent Fabiuse valitsuses). 10. maist 1988 kuni 2. oktoobrini oli ta Prantsusmaa Euroopa asjade minister (Michel Rocardi esimeses ja teises valitsuses). 15. maist 1991 kuni 2. aprillini 1992 oli ta Prantsusmaa peaminister.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Jacques Cresson (1924–2001), neil sündis kaks tütart. Äi oli vene-prantsuse segaperekonnast pärit kirurg Fortuné Cresson (1874–1945).
Chun Jung-myung

**Chun Jung-myung** (korea keeles 천정명; sündinud 29. novembril 1980 Seoulis) on Lõuna-Korea näitleja.
Ivantejevka

**Ivantejevka** on linn Moskva oblastis, mis moodustab Ivantejevka linnarajooni. Asub Utša jõe ääres, Moskva ringteest 17 km kirdes.

Vantejevo küla kujunes 19. sajandi lõpus tekstiilitööstuse keskuseks, kus asus mitu vabrikut. 1928 nimetati Vantejevo küla Ivantejevski töölisaleviks. 1937 nimetati töölisalev Ivantejevka linnaks.

Linnas asub 1936. aastal asutatud akadeemik Jablokovi nimeline dendropark.

2010. aastal oli linnas 58 600 elanikku.

## Välislingid
* Ivantejevka koduleht
Riia Filmistuudio

**Riia Filmistuudio** (ka **Riia Kinostuudio**; läti Rīgas Kinostudija) on Läti filmiettevõte (filmistuudio), mis toodab mängu- ja dokumentaalfilme. Stuudio peahoone asub Riias.

Stuudio asutati 1948. 

Perioodil 1970–1980 tootis Stuudio 10–15 filmi aastas ja tollal töötas seal umbes 1000 inimest.

## Vaata ka
*Riia Filmimuuseum

## Välislingid
*Stuudio koduleht
Martti Keel

**Martti Keel** (sündinud 30. jaanuaril 1992 Rovaniemis) on endine eesti võrkpallur.

## Isiklikku
Tema isa on endine Eesti võrkpallikoondise sidemängija ja hilisem peatreener Avo Keel. Ta noorem vend on Markkus Keel, kes on samuti võrkpallur (sidemängija).

## Viited

## Välislingid
*Martti Keel Volleybox
Stephen Crabb

**Stephen Crabb** (sündinud 20. jaanuaril 1973 Invernessis) on Suurbritannia poliitik (Konservatiivne Partei). Ta oli aastatel 2014–2016 Suurbritannia Walesi asjade minister (nii Cameroni esimeses kui ka teises valitsuses). 2016. aasta märtsist juulini oli ta töö- ja pensioniminister.

Ta sündis aastal 1973 Invernessis Šotimaal, kuid aastast 1981 elas ema ja kahe vennaga Haverfordwestis Pembrokeshire'i krahvkonnas Walesis. Haverfordwestis lõpetas ta keskkooli. Aastal 1995 lõpetas ta Bristoli Ülikooli, kus ta õppis politoloogiat. Ta on õppinud ka London Business Schoolis.

## Isiklikku
Ta on abielus prantslanna Béatrice Monnier'ga ning tal on kaks last.
Kirovi tehas

**Kirovi tehas** (vene keeles Кировский завод; varasema nimega **Putilovi tehas** (vene Путиловский завод); aastail 1922–1934 **Krasnõi Putilovets** (vene Красный путиловец)) on Venemaal Peterburis asuv masinaehitus (tehas), üks suuremaid Peterburi ettevõtteid. 

Tehas valmistab traktoreid Kirovets ja muid põllumajandusmasinaid, soomusautosid (Onega, Ladoga), gaasiturbiine jm. Tehas on tootnud vedureid ja vaguneid, tramme (Putilovi tehase trammid), autosid (L-1), tanke, tunnelipuurimismasinaid metroo ehitamiseks, lüüside lukke, tuumaallveelaevade jõuseadmeid, tuumaelektrijaamade energiaplokke.

Tehas asutati 1801. aastal. 

Aastatel 1930–1936 oli tehase direktor Karl Ots.

1939. aastal töötati tehases välja KV-tank ja hakati seda tootma. Ka Venemaa tänapäevase põhilise lahingutanki T-80 arendus algas Kirovi tehases.

Tehases töötab umbes 8000 töölist (2000. aastate seisuga).

## Välislingid
*Tehase koduleht
VEF

**VEF** (lühend läti fraasist Valsts Elektrotehniskā Fabrika 'riiklik elektrotehnikavabrik') on Lätis Riias asuv ettevõte, mis toodab elektrotehnikatooteid. Ettevõte loodi aastal 1919. Enne Teist maailmasõda tootis tehas palju erinevaid kaupu, nende hulgas ka Minoxi – maailma väiksemat kaamerat. Pärast sõda oli tehas juhtiv sidetehnikaettevõte Nõukogude Liidus ja suurim tehas Läti NSVs.

Ettevõte oli noteeritud Riia börsil alates 16. juulist 2001 kuni 12. juulini 2023.

## Ajalugu

VEF loodi aastal 1919 posti- ja telegraafiosakonna töökojana. Selle nimi oli () (PTVGD). Aastal 1924 koliti tehast esimest korda ja aastal 1928 koliti tehast jälle, selle praegusse paiknemiskohta. Kvartalisuurune tehasekompleks ehitati 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Enne Esimest maailmasõda kuulusid hooned 1887. aastal loodud tehasele UNION. Ettevõte sai nimeks VEF aastal 1932.

Nõukogude ajal spetsialiseerus VEF elektroonikale. VEF oli osa Läti elektroonikatööstusest, mis tootis Nõukogude Liidu sõjaväe sideseadmeid ja elektroonikat. Tippajal, aastal 1991, töötas VEFis 20 000 inimest. Kõige tuntumad tooted olid telefonid, telefonikeskjaamad ja raadiod.

Aastal 1999 tehas erastati ja organiseeriti ümber.

## Tootevalik
Ettevõttes on toodetud muu hulgas telefone, raadioid, raadiovastuvõtjaid, arvuteid, fotoaparaate.

### Kaamerad

* Minox

### Arvutid

* VEF ORMIKA
* VEF-1022
* VEF-MIKRO 1024
* VEF-MIKRO 1025

### Lennukid

* VEF Irbītis I-11
* VEF Irbītis I-12
* VEF Irbītis I-14
* VEF Irbītis I-15
* VEF Irbītis I-16
* VEF Irbītis I-17
* VEF Irbītis I-18
* VEF Irbītis I-19
* VEF JDA-10M

## Viited
Rait Rikberg

**Rait Rikberg** (sündinud 30. augustil 1982 Tartus) on endine eesti võrkpallur.

Ta on olnud pikaaegne Eesti võrkpallikoondislane ja Bigbank Tartu mängija. Alates hooajast 2023/24 juhendab ta Eesti esiliiga klubi EMÜ/Structura.

## Sportlaskarjäär
### Eesti võrkpallikoondis
Rait Rikberg kuulus Eesti võrkpallikoondisse aastatel 2002–2021 ja mängis 183 mängus. Ta liitus Eesti võrkpallikoondisega 2002. aastal ning tegi debüüdi samal aastal sõpruskohtumistes Soome võrkpallikoondisega. Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril on ta kuulunud koondise koosseisu neljal korral (2015, 2017, 2019 ja 2021). Euroopa liiga on ta võitnud koondisega kahel korral (2016 ja 2018).

Koondise algusaastatel olid ta konkurentideks koondises libero positsioonile Raigo Tatrik, Sten Esna ja Asko Esna. Tiheda konkurentsi tõttu jäi ta ka nii mõnelgi korral koondisest välja või tuli täita teise libero positsiooni. 2013. aasta kevadeks olid kõik eelmainitud mängijad karjääri lõpetanud ning koondises hakkas põhilibero rolli täitma Rikberg.

### Klubivõrkpall
Ta mängis aastatel 2001–2023 Eesti võrkpalliklubis Bigbank Tartu (varasem Tartu Pere Leib). Ta on tulnud klubiga viiekordseks Eesti- (2006, 2012, 2014, 2021, 2022) ja Balti meistriks (2012, 2015, 2019, 2022, 2023) ning sama palju on võidetud ka Eesti karikaid (2005, 2008, 2019, 2021, 2022).

Rikbergi esimene ja ainus välisleping oli hooajaks 2017/18, kui ta liitus Belgia meistriliigaklubiga Meneni Prefax. Ta oli meeskonnas kindel põhimängija, kuid otsustas hooaja keskel pikkade kurnavate treeningute tõttu klubist lahkuda ning naasta kodumaale.

### Karjääri lõpp
Rikberg on mitmel korral viidanud oma koondise- või klubivõrkpalluri karjääri lõpule, kuid siiski taas tagasi tulnud. Peale 2019. aasta EM-finaalturniiri ütles ta intervjuus, et tunneb, et tema aeg koondises on läbi. 2021. aasta kevadel (klubihooaja lõpus) ütles ta intervjuus, et põlvemurede tõttu on 99% tõenäosusega tema karjäär võrkpallurina läbi. Siiski liitus ta koondisega ka 2021. aasta EM-finaalturniiriks valmistudes ning osales ka finaalturniiril. Samuti jätkas ta Bigbank Tartus veel kuni hooaja 2022/23 lõpuni.

2022/23 klubihooaja lõpus ütles Rikberg taas, et lõpetab võrkpallurikarjääri. 27. mail 2023 peeti Tartu Ülikooli Spordihoones naiste hõbeliiga ja meeste kuldliiga kohtumiste vahel Kert Toobali ja Rait Rikbergi lahkumismäng, kus läksid vastamisi võrkpallilegendide meeskond Eesti U17 noormeeste koondisega, kes oli vastselt U17 EM-finaalturniirile pääsu taganud. Vastasseis oli ka sümboolne selle poolest, et vanameistrid said väljakult lahkuda ja noormängijad kohad üle võtta.

## Isiklikku
Rikberg lõpetas 2001. aastal Tartu Forseliuse Gümnaasiumi. 2016. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli kehalise kasvatuse ja spordi erialal.

Tal on abikaasa Jaanaga (abielus al 2010) kolm last: Christina, Robin Rait ja Robert.

Ta vend on eesti *indiaca*-mängija, võrkpallitreener ja sporditegelane Alar Rikberg.

## Viited

## Välislingid
*Rikberg, Rait ESBL biograafia
*Rait Rikberg Volleybox
Kolbeinn Sigþórsson

**Kolbeinn Sigþórsson** (sündinud 14. märtsil 1990 Reykjavíkis) on Islandi jalgpallur, kes mängib ründaja kohal Rootsi kõrgliiga klubis IFK Göteborg ja Islandi rahvuskoondises.
Birkir Bjarnason

**Birkir Bjarnason** (sündinud 27. mail 1988 Akureyris) on Islandi jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Adana Demirspor ja kuulub Islandi rahvuskoondisse.
Ehalill Halliste

**Ehalill Halliste** (sündinud 2. oktoobril 1948) on eesti tekstiilikunstnik.

## Elukäik
Ta õppis aastail 1971–1976 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis tekstiilikunsti erialal. Aastatel 1978–1994 oli ta Arsi dekoratiivkudumise ateljee kunstnik, 1994–2002 kunstiõpetaja Kohila Gümnaasiumis.

1994. aastast on ta vabakutseline.

1981. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja 1997. aastast Eesti Tekstiilikunstnike Liidu liige.

## Looming
### Teoseid kogudes
* Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum
* Venemaa Föderatsiooni Kultuuriministeerium
* Bornholmi Kunstimuuseum
* Tsaritsõno Muuseum, Moskva

### Teoseid ühiskondlikes hoonetes
* Rapla maavalitsus
* Hageri hooldekodu
* Taani saatkond, Tallinn
* Riigikohtu hoone, Tallinn
* Kaiserslauterni maavalitsuse hoone, Saksamaa
* Hageri kirik

## Tunnustus
* 1978 – Kunstnike Liidu noortekoondise preemia
* 1981 – Noore kunstniku aastapreemia
* 2002 – Eesti Kultuurkapitali sihtstipendium – vaip "Pung" (200x208 cm) Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumile
* 2004 – Raplamaa kultuuripreemia ja stipendium
* 2006 – Raplamaa kultuuripärl
* 2007 – Eesti Kultuurkapitali sihtstipendium – vaip "Kiilike" Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumile
* 2008 – Eesti Kultuurkapitali Raplamaa aastapreemia
* 2010 – Kohila valla elutööpreemia
* 2012 – Kohila valla teenetemärk
* 2013 – aasta tekstiilitegu – liturgilised gobeläänid Sanctus Hageri kirikule
* 2015 – Valgetähe V klassi teenetemärk

### Auhinnad
* 1978 – Kultuuriministeeriumi konkursipreemia
* 1981 – Kultuuriministeeriumi konkursipreemia
* 1986 – Kultuuriministeeriumi konkursipreemia
* 1988 – Kultuuriministeeriumi konkursipreemia
* 1991 – Ostupreemia Taani-Balti näituselt Bornholmis
* 1996 – Eripreemia rahvusvaheliselt teemanäituselt "Järv"

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
* Marju Raabe. Aasta tekstiilitegu on Hageri kirikus Eesti Kirik 26. märts 2014
99 eKr

**99. aasta eKr**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Antonius Orator ja Aulus Postumius Albinus.

## Sündinud
*Lucretius, vanarooma filosoof ja luuletaja (arvatav sünniaasta)

## Surnud
*...
Meeta Murd

**Meeta Murd** (aastatel 1951–1966 **Meeta Kitšatova**; 18. august 1928 Narva – 2. märts 1990 Tartu) oli eesti majandusteadlane. 

Ta lõpetas 1948. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna.

Ta oli aastatel 1960–1963 Tartu Riikliku Ülikooli aspirant poliitökonoomia alal. Ta kaitses seal 1968. aastal väitekirja *"Динамика и структура потребления (по материалам буржуазной и советской Эстонии)"* ning sai majanduskandidaadi kraadi.

Ta oli aastatel 1963–1989 EKP Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna lektor. Ta oli aastatel 1963–1989 Tartu Riikliku Ülikooli poliitökonoomia kateedri ja teadusliku kommunismi aluste kateedri õpetaja ning vanemõpetaja, sealhulgas aastatel 1971–1989 dotsent. 

## Kirjandus
*2005 – "Murd, Meeta". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj – M. Tallinn 2005. Lk 652

## Välislingid
Tartu laht

**Tartu laht** (*Tartu Inlet*) asub Grahami saare läänerannikul Kanadas Briti Columbia provintsis.

Lahe geograafilised koordinaadid on S53°26'57.98", E132°40'12.79".

## Viited
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused allveeujumises

**1962. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused [[Allveeujumine|allveeujumises]] ** toimusid 24.-30. augustil Suhhumis.

## Tulemused

Võistkonnad: 
1. Ukraina 16641 
2. Eesti 15423 
3. Leningrad 14215 
4. Mere-Sõjajõud 13520 
5. Moskva 13368 
6. Läti 11865

## Viited
Leipzigi filmifestival

**Leipzigi filmifestival** (saksa Internationales Leipziger Festival für Dokumentar- und Animationsfilm, lühemalt **DOK Leipzig**) on Saksamaal Leipzigis igal aastal enamasti oktoobris-novembris toimuv dokumentaal- ja animafilmide filmifestival.

Esimene festival toimus 1955. 

## Eestiga seotud auhinnad
*...
*1999 "Porgandite öö", pälvis auhinna Hõbetuvi
*...
*2008 "Revolutsioon, mida ei tulnud", märgiti ära "Noore talendi" võistlusprogrammis
*...

## Viited

## Välislingid
*Festivali koduleht
Tartu (khaan)

**Tartu** (sündis umbes 1247, surmaaeg teadmata) oli mongoli khaan, üks Tšingis-khaani järeltulijaist.

Tartu oli Kuldhordi rajaja Batu-khaani lapselaps, tema isa oli Toqoqan  (Tochta- khaan). Tartu poeg oli Tala Buga (ka Talabuga; umbes 1268 – 1291), kes valitses Kuldhordi khaanina 1287–1291.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused akrobaatikas

**1962. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused [[akrobaatika]]s ** toimusid 28.-29. novembril Moskvas.

## Tulemused

Võistkondlikult oli edukaim Burevestnik 988,515 punktiga, järgnesid Tööjõureservid 969,925 ja Trud 969,705-ga.

## Viited
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused iluuisutamises

**1962. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused [[Iluuisutamine|iluuisutamises]] ** toimusid 2.-11. märtsil Sverdlovskis, osana esimesest talispartakiaadist.

## Tulemused

Peale kõrgeima, ehk meistrijärgu võistluste peeti ja esimese ja teise spordijärgu võistlused, neist esimeses tuli meeste seas võitjaks Rolf Pachel, naiste seas oli Tiiu Tamm neljas, samuti meeste seas Ülo Sarapuu. 

Võistkonnad: 
1. Leningrad 2371,0 
2. Moskva 2353,3 
3. Ukraina NSV 2100,3 
4. Vene NFSV 2007,7 
5. Eesti NSV 1923,4 
6. Valgevene NSV 1711,4 
7. Läti NSV 1675,0 
8. Kasahhi NSV 1585,5 

## Viited
Haldi Normet-Saarna

**Haldi Normet-Saarna** (sündinud 10. juunil 1953) on eesti ajakirjanik. 

## Haridus
Ta on lõpetanud 1971. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1977. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal. 

## Töö ja looming
1978. aastast töötas ta Eesti Raadio noorte- ja lastesaadete toimetuses, hiljem oli Eesti Rahvusringhäälingu Vikerraadio toimetaja ja saatejuht.
Ta on teinud rohkesti lastesaateid ("Täheke", "Lastehommik", "Viitemikser", "Lapsesuu" jm), aga ka psühholoogia-, ühiskonna- ja reisisaateid ("Isiklikud asjad", "Veel üks maailm", "Kuula rändajat" jm).

Aastatel 2020–2022 töötas Haldi Normet-Saarna Põhja-Tallinna Valitsuse kultuuri- ja noorsootöö sektoris.

### Raamatud
*"Valitud sekeldusi "Viitemikserist"" (1994)
*"Kati ja teised" (2014)
*"Kohtumised legendidega" (2015)
*""Vallatute kurvide" aegumatu sära" (2020)
*"Minu vend Ingo : mälestusi Ingo Normetist" (2023)

## Tunnustus
*2002 – Eesti Raadio aastapreemia
*2008 – Tallinna Teadlaste Maja tänukiri Eesti Raadios kauni eesti keele eeskujuliku kasutamise eest
*2015 – Eesti Rahvusringhäälingu aastapreemia
*2016 – sihtasutuse Meie Inimesed meediapreemia

## Isiklikku
Tema ema oli lastekirjanik Dagmar Normet, isa helilooja ja muusikateadlane Leo Normet, vend oli lavastaja Ingo Normet. Tema abikaasa on ajakirjanik ja meediategelane Ain Saarna.

## Viited

## Välislingid
* Kai Siidirätsep, Haldi - väsimatu kaanekangutaja Anne & Stiil / Delfi Lood, 11. veebruar 2007
* “Ma elan siin“ – kes on kes ja mis on mis Maaleht/Delfi, 5. november 2015
1962. aasta Eesti meistrivõistlused iluuisutamises

**1962. aasta  Eesti meistrivõistlused [[Iluuisutamine|iluuisutamises]] ** toimusid osana talispartakiaadist Tallinnas, 20.-21. veebruaril.

## Tulemused

## Viited
Kurja kutsumine

**"Kurja kutsumine"** (**"The Conjuring"**) on Ameerika Ühendriikide 2013. aasta õudusfilm, mille režissöör on James Wan ning stsenaristid Chad Hayes ja Carey Hayes.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused jalgrattasõidus

**1962. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused [[Jalgrattasõit|jalgrattasõidus]] ** toimusid osade kaupa. Krossivõistlus peeti 28. novembril Kiievis.

## Maanteesõit

### Tulemused

Samas peeti ka noorte meistrivõistlused, kus mõlemad neidude sõidud võitsid Eesti ratturid - eraldistardi Milvi Kipper (Dünamo) ja ühisstardi Tiia Poom (Tööjõureservid), noormeeste meeskonnasõidu võitnud Dünamo II meeskonnas osales Tõnu Mets.

Võistkonnad: 
1. AKSK 259,5 
2. Dünamo 269 
3. Krasnoje Znamja 319,5 
15. Kalev

## Kross

Võisteldi 7,1&nbsp;km ringil, mis tuli läbida neli korda. Osales 63 jalgratturit.

### Tulemused

## Viited
Karlovy Vary filmifestival

**Karlovy Vary rahvusvaheline filmifestival** (tšehhi keeles **Mezinárodní filmový festival Karlovy Vary**) on Tšehhis Karlovy Varys igal aastal juulis toimuv filmifestival. Enne 1994. aastat toimus festival ühe korra kahe aasta jooksul.

Esimene festival toimus 1946. Festival kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka.

Festivali peaauhind (*grand prix*) on Kristallgloobus (tšehhi keeles Křišťálový glóbus).

## Välislingid
*Festivali koduleht
Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused

**Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused** (vene Высшие курсы сценаристов и режиссёров) on Venemaal Moskvas asuv mitteriiklik kõrgem õppeasutus (kursused). Õppeasutuses õpetatakse tulevasi filmidramaturge, filmirežissööre, stsenariste, filmiprodutsente.

Juunis 1956 loodi filmistuudios Mosfilm NSV Liidu Kultuuriministeeriumi käskkirjaga filmirežissöör Ivan Põrjevi algatusel **Kõrgemad Režissööride Kursused**. 

25. mail 1960 moodustati NSV Liidu Kultuuriministeeriumi käskkirjaga **Kõrgemad Stsenaristide Kursused**.  

11. mail 1963 liideti Kõrgemad Režissööride Kursused ja Kõrgemad Stsenaristide Kursused **Kõrgemateks Kaheaastasteks Stsenaristide ja Režissööride Kursusteks**. 

14. septembrist 1995 kannavad need nime Kõrgemad Stsenaristide ja Režissööride Kursused'''. 

## Välislingid
*Õppeasutuse koduleht
Varssavi filmifestival

**Varssavi rahvusvaheline filmifestival** (poola **Warszawski Międzynarodowy Festiwal Filmowy**) on Poolas Varssavis igal aastal septembri keskpaigas toimuv rahvusvaheline filmifestival. Esimene festival toimus 1985.

Aastast 2001 kuulub Rahvusvahelise Filmiprodutsentide Liitude Föderatsiooni (FIAPF) otsusega rahvusvaheliselt sertifitseeritud võistlusprogrammiga ehk A-kategooria festivalide hulka.

2013 võitis festivali peaauhinna Eesti-Gruusia film "Mandariinid".

## Välislingid
*Festivali koduleht
The Myth of Morality

**"The Myth of Morality"** on Richard Joyce'i filosoofiline raamat. Selle esmatrükk ilmus 2001. aastal.

## Kokkuvõte
### Eessõna

Esimene osa uurib kriitilise silmaga moraalijuttu ning leiab, et see on fundamentaalselt vigane. See on nagu flogistonijutt: "flogiston on õhust kergem", "tahm koosneb suuresti flogistonist". Antoine Lavoisier näitas, et see jutt on täiesti ekslik, sest flogistoni lihtsalt ei ole olemas. Joyce tahab väita, et moraalijutt on analoogselt väär. Väited "Üldiselt ei tohi valetada" ning "Inimeste kloonimine on kohutav asi ja seda ei tohi lubada" on väärad, sest need kasutavad selliseid predikaate nagu "...on keelatud" ja "...on moraalselt hea", mis on tühjad. Kui mõelda, milles see seisneb, et teol on näiteks omadus olla moraalselt keelatud, siis selgub, et pole midagi sellist. Mõte, et moraal on väljamõeldis, ulatub tagasi Albert Camus', Ludwig Wittgensteini, Bertrand Russelli, Friedrich Nietzsche, David Hume'i, Bernard Mandeville'i, Thomas Hobbesi, Antiphoni ning Kalliklese ja Thrasymachoseni. Paljudel moraalisõnadel on küll mittemoraalsed tarvitused (vankri diagonaalne liikumine males on keelatud), ja see mittemoraalijutt pole rünnaku all. Edasi püütakse näidata, et ilmne reaktsioon defineerida või ümber defineerida moraalijutt nii, et see vastaks mitteprobleemsele hinnangujutule oleks moraalijutu ilmajätmine oma eesmärgist. Moraalijutu kogu mõte on hinnata tegusid ja inimesi teatud erilise jõuga, ja just selle jõu mõiste osutub nii sügavalt tülikaks. Kui Lavoisier' hapnikumõiste on teoreetiliselt edukas, siis miks mitte "flogistoni" niimoodi ümber defineerida et see tähendaks "hapnikku", päästes niimoodi flogistonijutu vea käest? Asi on selles, et kui Georg Ernst Stahl jt väitsid selliseid asju nagu "Flogistonil on lubjastumises keskne roll," siis peeti flogistoni all silmas midagi konkreetset: flogistonist rääkimise kogu mõte oli osutada ainele, mis põlemisel vabaneb. Sõna "flogiston" kasutamine hapnikule (põlemisel kulutatavale ainele) osutamiseks õõnestaks flogistonijutu tuuma. Samamoodi õõnestaks sõnade "moraalselt keelatud" kasutamine "mitteprobleemsele" lubamatuse mõistele (millel on võib-olla sama loogika nagu lausetes "Sa ei tohi vankriga diagonaalselt käia" ja "Sa ei tohiks nii hilja tõusta") osutamiseks moraalijutu tuuma.   

Oletame, et see esimene osa on õige. Siis tekib küsimus, miks me niisuguse vea tegime. Teine küsimus on see, mida siis teha tuleks. Flogistoniteooria puhul praktilisi probleeme ei tekkinud, me lihtsalt loobusime flogistonijutust. Kas samamoodi saaks teha moraalijutuga? Ja kui saaks, kas peaks. Moraalijutt tundub ju väga tähtsana. Olulised otsused on tundlikud moraaliprobleemide suhtes. Juba see, et kui keegi väidab, et moraal on müüt, siis seda ei peeta mitte üksnes intuitsioonivastaseks, vaid ka ohtlikuks positsiooniks, näitab, et kaalul on midagi hinnalist ja tähtsat. Joyce väidab, et moraal ongi hinnaline ja tähtis, kuid sellegipoolest vigane. See, mida teha, tuleb otsustada parima praktilise tulemuse järgi. Kui moraal on kasulik, siis sellest loobumisel on hind.
Kinošokk

**Kinošokk** (vene keeles Киношок) on Venemaal Anapas toimuv SRÜ ja Baltimaade filmifestival. See on Venemaa üks suuremaid filmifestivale. Esimene festival toimus 1992. aastal.

## Auhinnakategooriad
*parim täispikk film
*parim lühifilm, auhinna nimetus "Šoki piirid" ("Границы Шока")
*parim telemängufilm, auhinna nimetus "TV-Šokk" ("ТВ-Шок")
*parim lastemängu- ja animafilm, auhinna venekeelne nimetus "КиноМалыШок"

## Eestiga seotud auhinnad
*...
*2001 "Head käed", *[[grand prix]]* ja kriitikute eripreemia
*2006 "Stiilipidu", Maarja Jakobson pälvis parima naispeaosatäitja auhinna
*2008 "Sügisball", parima täispika mängufilmi auhind, samuti filmiteadlaste ja -kriitikute gildi auhind "Elevant" ning filmiajakirjanike auhind
*2009 "Revolutsioon, mida ei tulnud", Neformati võistlusprogrammi peaauhind, samuti Kinoomanike ja Ajakirjanike Gildi auhind "Elevant"
*2013 "Elavad pildid", parima stsenaariumi auhind

## Viited

## Välislingid
*Festivali koduleht
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused kiiruisutamises

**1962. aasta  NSV Liidu meistrivõistlused [[Kiiruisutamine|kiiruisutamises]] ** toimusid meestele 20.-21. jaanuaril Gorkis, naistele 27.-28. sama kuu päeval Almatõs Medeu kiiruisutamisringil.

## Tulemused

### Naised

### Mehed

## Viited
A. Vaganova nimeline Balletiakadeemia

**A. Vaganova nimeline Balletiakadeemia** (vene keeles Академия русского балета имени А. Я. Вагановой) on Venemaal Peterburis Rossi tänaval asuv balletikool. See asutati aastal 1738 ja on üks maailma vanimaid pidevalt tegutsevaid balletikoole. Kool kannab nime tuntud balletipedagoogi Agrippina Vaganova järgi.

Kooli asutas 4. mail 1738 Venemaa keisrinna Anna Ivanovna, luues selle tantsukoolina (vene Танцо́вальная Ея Императорского Величества школа).

20. sajandil muutus kooli nimi mitu korda. 1928. aastal nimetati see **Leningradi Koreograafiatehnikumiks** (Ленинградский хореографический техникум). 1937. aastal sai kool nimeks **Leningradi Koreograafiakool** (Ленинградское хореографическое училище). 1957. aastal võeti kasutusele Vaganova nimi, mis rõhutab kooli seost tema õpetamismeetodiga.

## Vaata ka
*Peterburi Riiklik Teatriakadeemia

## Viited

## Välislingid
*Kooli koduleht
Maluku provints

**Maluku provints** (indoneesia keeles *Provinsi Maluku*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Indoneesias. Sinna kuuluvad kesk- ja lõunapoolsemad Maluku saartest. Provintsi keskus on Ambon väiksel Amboni saarel. 2010. aasta rahvaloenduse järgi elas provintsis 1 533 506 inimest.

Aastatel 1950–1999 kuulusid kõik Maluku saared samasse provintsi. 1999. aastal eraldus Põhja-Maluku provints.
Aino Põldra

**Aino Põldra** (1. august 1923 Tallinn – 5. märts 2003) oli eesti sisearhitekt, kunstnik, disainer ja raamatukujundaja.

Aino Põldra õppis Tallinnas Lenderi gümnaasiumis, lõpetas 1942. aastal Tallinna 8. Keskkooli, astus seejärel Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Kooli ning lõpetas sisearhitektuuri eriala Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi esimeses lennus 1949. aastal.

1952–84 töötas Põldra kunstnikuna Tallinnas kunstikombinaadi Ars kujundustööde ateljees.

Aino Põldra kujundas algul peamiselt unikaalmööblit, näitusi ja interjööre: Eesti Ajaloomuuseumi ekspositsioon ja fondiruumid Tallinnas Pikk tänav 17 hoones (1954), Eesti Riikliku Kunstifondi kombinaadi Ars müügisalongid (Viru tänav 19 Tallinnas 1956, koos Linda Arikesega), Tallinna Linnamuuseumi klaasisaal, Põltsamaa kultuurimaja (1965). Mitmed interjöörikujundused lõi ta ka Venemaal: kirjanik Ilja Ehrenburgi kabinet Moskvas (1948), Anadõri (1974, koos Linda Arikesega) ja Pensa pioneeride paleed (1978). Juba sel perioodil alustas Aino Põldra ka ühisloomingut oma tütre, sisearhitekt Hellekai Põldraga (nt Uljanovski (1969) ja Kirovi (1975) pioneeride paleede interjöörid). Eesti Kujunduskunstnike Ühenduse ja Eesti Kunstnike Liidu järelehüüdes nimetatakse Aino Põldra Venemaal kujundatud interjööre suurejoonelisteks, pidades nende aktsendiks klaasdetailidest valgusobjekte, "mis hämmastavad oma monumentaalsuse ja pidulikkusega". 

Eesti sisearhitektuuri ajaloos "Sajand sisearhitektuuri" iseloomustab ka Karin Paulus Põldra kujundatud pioneeripaleesid kui "väga õnnestunuid". Paulus käsitleb pikemalt Kirovi Pioneeride ja Koolinoorte Paleed, kirjutades: "Kirovis suutis Põldra oma loomega kalgi ja mastaapse ehitise justkui kodustada, muutes selle lastele sobivaks hubaseks keskkonnaks." Pauluse andmeil töötas Aino Põldra projektiga 1970–75. Hellekai Põldra tegeles peamiselt infograafikaga, hoonet läbiva aatriumi monumentaalvalgusti konstrueeris aga Jaan Port, valgusti metallosad valmistati Tallinnas ja sileklaasdetailid Valgevenes. Hoone silmapaistvamate osade seas tõstab Paulus esile muinasjututuba ning popdisainiliku lahendusega kohvikut, samuti hoonejuhtidena kasutatud piktogramme ja kohalikust rahvalikust keraamikast inspireeritud julget värvigammat.

Disainerina kujundas Aino Põldra arvukalt autoritehnikas õnnitluskaarte. Tema viimaseks suuremaks tööks jäi Lenderi gümnaasiumi mälestusraamatute kujundamine.

Näitustel astus Põldra üles 1954. aastast alates, sealhulgas osales ta näitustel "Ruum ja vorm" 1969–90.

1959. aastast oli Põldra Eesti Kunstnike Liidu ja 1993. aastast Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

Aino Põldral oli tütar Hellekai Põldra ja poeg Lembit Põldra (1954–2004).

## Viited

## Kirjandus
* "Aino Põldra juubel" Sirp ja Vasar, 27. juuli 1973
* S. Abiline "Põldra, Aino" EKABL, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996, lk 403
* Karin Paulus "Kirovi Pioneeride ja Koolinoorte Palee" Rmt: "Sajand sisearhitektuuri" 2016, lk 76–77

## Välislingid
* Aino Põldra 1. VIII 1923 – 5. III 2003 Sirp, 14. märts 2003
EPT

**EPT** võib tähendada järgmist:
* Eesti Põllumajandustehnika
* European Poker Tour
* EPT (hiphopikollektiiv)
*
Jaak Jõevee

**Jaak Jõevee** (sündinud 19. juunil 1961 Tallinnas) on eesti sisearhitekt ja disainer.

Jõevee õppis 1968–1971 Tallinna 24. Keskkoolis, 1971–1976 Sausti 8-klassilises koolis, 1976–1982 Tartu Kunstikoolis kunstnik-kujundaja erialal ning 1986–1992 Tallinna Kunstiülikoolis sisearhitektuuri erialal.

1982–1986 töötas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis õppemeister-operaatorina, 1986–1989 oli H. Pöögelmanni nimelises Elektrotehnika Tehases osakonnajuhataja ning 1989–1992 disainer AS-is Boga. 1993. aastast on ta Jaak Jõevee Sisearhitektuuribüroo OÜ juhatuse esimees.

Alates 1993. aastast on ta Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

## Teoseid
* AS Paulig Baltic koolituskeskuse sisekujundus Sauel, 2004
* Eagle Visioni kauplused Tallinnas, Tartus ja Pärnus, 2004–2011
* AS FEB müügiesinduse sisekujundus Tallinnas, 2005
* Eramu sisekujundus Kloogal, 2006 (eramu ja korter, 3/2006)
* VEHO autokeskuse sisekujundus Laagris, 2008
* ICEFIRE büroo sisekujundus Tallinnas, 2011
* Korter Musta Luige majas Tallinnas, 2013 (eramu ja korter, talv 2014)
* Korter Fahle majas Tallinnas, 2014
Subrahmanyan Chandrasekhar

**Subrahmanyan Chandrasekhar** (tamili keeles சுப்பிரமணியன் சந்திரசேகர்; 19. oktoober 1910, Lahore – 21. august 1995 Chicago, USA) oli India päritolu USA astrofüüsik. 

1983. aastal sai ta tähtede struktuuri ja evolutsiooni kujundavate protsesside uurimise eest Nobeli füüsikaauhinna.

Ta sündis toonases Briti Indias asuvas Lahore'is (praegu Pakistani osa). 1953. aastal sai ta USA kodakondsuse.

Alates 1937. aastast kuni elu lõpuni töötas ta Chicago Ülikoolis.

## Tunnustus
*1944 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
*1949 – Henry Norris Russelli auhind
*1969 – Richtmyeri mälestusauhind
*1973 – valiti Baieri Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
*1974 – Dannie Heinemani matemaatilise füüsika auhind
*1983 – Nobeli füüsikaauhind
*1986 – Karl Schwarzschildi medal
*1994 – Marcel Grossmanni auhind

## Välislingid
* Subrahmanyan Chandrasekhar Nobeli auhinna lehel
Minox

**Minox GmbH** on Saksamaa ettevõte, mis toodab kaameraid ja muid optikaseadmeid. Ettevõte kasutab toodetel samanimelist kaubamärki. Ettevõtte peakontor asub Wetzlaris.

Tuntud on ettevõtte väikekaamerad, mida on laialdaselt kasutatud spioonikaameratena.

Ettevõttes töötab umbes 30 inimest.

Ettevõtte asutasid 1945. aasta septembris Walter Zapp ja Richard Jürgens. 

## Ajalugu
1936. aastal konstrueeris Walter Zapp Tallinnas esimese miniatuurse fotoaparaadi Minox prototüübi. 1938. aastast toodeti Zappi leiutatud kaameraid Riias ettevõttes VEF. Teise maailmasõja tõttu põgenes Zapp 1941. aastal Saksamaale Hessenisse. 1945. aastal pani Zapp aluse ettevõttele Minox GmbH Wetzlar.

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Krista Thomson

**Krista Thomson** (sündinud 21. novembril 1974 Tallinnas) on eesti sisearhitekt.

Thomson õppis aastatel 1998–2002 Eesti Kunstiakadeemias sisearhitektuuri erialal. Ta töötab OÜ-s Superellips.

Krista Thomson on Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

## Tunnustus
* II koht Tartu Pauluse kiriku arhitektuuri ja sisekujunduse võistlusel 2006. aastal (koos Mari Kurismaaga)

## Teoseid
* Funkelamu Villa Soans (koos Galina Burnakova ja Kärt Loopaluga; arhitekt Anton Lembit Soans; Tallinn, Raua 25)
* Transferwise'i kontor Tallinnas (koos Kärt Loopaluga)
* Eduard Tubina muuseum Alatskivi lossis (kaasautorid Liina Langemets, Kärt Loopalu), 2011
* Korterelamu Eha 4, Tallinn (projekteeritud 2008, valmis 2014; arhitektid Jaak Huimerind, Anne Kose)
* Korterelamu Tehnika 22 / Rohu 1, Tallinn (projekteeritud 2008, valmis 2014; arhitektid Jaak Huimerind, Andres Lember, Indrek Laos)

## Viited

## Välislingid
* Kristel Trell Galerii: Kadrioru kaunis funkmaja läbis uuenduskuuri Postimees, 21. oktoober 2015
* Funktsionalistlik Villa Soans pakub ajastutruud elukeskkonda Delfi/Moodne Kodu, 27. veebruar 2015
* Elen Luht TransferWise – pankade lõbus väikevend Äripäev, 11. oktoober 2014
* Margit Mutso "Eduard Tubina Muuseum" (Krista Thomsoni intervjuu) Rmt: "Eesti arhitektuur 2011: Kultuurkapitali arhitektuuripreemiate nominendid = Estonian architecture 2011: nominees for the Cultural Endowment architecture awards" Tallinn, 2012
* Elamisrakuke vanalinna katusealuses Moodne Kodu, 10. veebruar 2005, lk 12–16
Liina Langemets

**Liina Langemets** (sündinud 20. veebruaril 1978 Tallinnas) on eesti sisearhitekt.

Langemets on õppinud aastatel 1984–1992 Tallinna 42. Keskkoolis (nüüdne Kadrioru Saksa Gümnaasium), 1992–1996 Tartu Kunstikoolis kunstilise kujunduse erialal ja 1998–2002 Eesti Kunstiakadeemias sisearhitektuuri erialal.

2000. aastast tegutses ta vabakutselise sisearhitektina. 2011. aastast töötab ta sisearhitektina Riigikogus. 

Liina Langemets on Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

## Teoseid
* Baltic Marine Groupi büroohoone Paljassaares, 2003
* TTÜ Kuressaare Kolledži saal, 2005
* Kuressaare linnavalitsuse hoone (kaasautor K. Laanmets), 2008
* Auriga Keskus Kuressaares (kaasautor K. Laanmets), 2008
* Honda moto- ja autopoed Kuressaares (kaasautor K. Laanmets), 2008
* Kassari puhkekeskus, restoran Lest ja Lammas (kaasautor Kärt Loopalu), 2010
* Eduard Tubina muuseum Alatskivi lossis (kaasautorid Krista Thomson, Kärt Loopalu), 2011
* Niguliste kiriku muuseumipood ja garderoobiala (kaasautor Krista Thomson), 2014
* Parlamendi pood Riigikogu juures, 2014
* Tallinna Ülikooli muuseum, 2015
* Toompea lossi esindusruumid: Valge saal (kaasautorid Ü. Saar, Leila Pärtelpoeg), vestibüülid, komisjonide ruumid, esinduskabinetid ja nõupidamisruumid. 

## Konkursiosalusi
* Eesti Rahva Muuseumi uue hoone näituseala kujundus, 2009 – osalemine
* RMK Viimsi muuseumihoone kujundus ja näituse lahendus, 2010 – osalemine
* Tallinna Kultuurikatla arhitektuuri ja disaini ala kujundus, 2010 – osalemine
* Eduard Tubina muuseumi ruumide kujundus ja näituse lahendus, 2010 – kutsutud konkurss, koostöös Krista Thomsoni ja Kärt Loopaluga, teostunud
* Tallinna Ülikooli muuseumi kujundus ja näituse lahendus, 2014 – kutsutud konkurss, teostunud

## Tunnustus
* Kuressaare aasta parim ruumikujundus 2005 (TTÜ Kuressaare Kolledži saal)
* Kuressaare aasta parim ruumikujundus 2007 (korter)
* Eesti Sisearhitektide Liidu aasta parima interjööri auhinna nominent ühiskondlike ruumide kategoorias 2008 (Auriga Kaubanduskeskus Kuressaares) 

## Viited
Alfred Grassi tütarlastekool

**Alfred Grassi tütarlastekool** (saksa keeles *Grass'sche Höhere Töchterschule* või *Höhere Töchterschule des Oberlehrer Grass*; vene keeles *Училище I разряда Грасса для дѣвочекъ* või *Частное училище Грасса (женское)*) oli Tartus tegutsenud saksakeelne tütarlastekool. Kool oli nimetatud õpetaja Alfred Grassi järgi.

1922. aastal ühines Grassi kooliga M. Rathleffi tütarlaste eragümnaasium. 1925. aastal lõpetasid Tartus saksakeelsed eragümnaasiumid tegevuse. Ühes sellega suleti 1925. aastal ka Grassi kool. Grassi kooli õpilased läksid üle Alfred Walteri eragümnaasiumi.

## Tuntud õpilasi
*Alma Ast-Ani
*Eeva Vahur
*Minni Kurs-Olesk
*Anna Raudkats
*Elisabeth Kibbermann

## Viited
Ӱ

**Ӱ** (**ӱ**, kursiivis *Ӱ ӱ*) on kirillitsa täht. See on moodustatud У-tähest treema lisamise teel.

Ӱ on kasutusel altai, hakassi, handi ja mari keeles.
Mari Kurismaa

**Mari Kurismaa** (sündinud 19. aprillil 1956 Pärnus) on eesti sisearhitekt ja kunstnik.

Kurismaa on õppinud Tallinna 46. Keskkoolis ja lõpetanud 1979. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi sisearhitektina. 1994. aastal kaitses ta Eesti Kunstiakadeemias kunsti alal magistritöö. 2013. aastal täiendas ta end Suurbritannias ajaloolise interjööri ja kogude alal Attingham Trusti suvekoolis.

1980. ja 1990. aastatel tegutses Mari Kurismaa peamiselt maalikunstnikuna ja õpetas ERKI sisearhitektuuri kateedris maalimist. 1990. aastate lõpus pöördus ta tagasi sisearhitektuuri juurde ja 2002. aastast töötab ta sisearhitektina oma ettevõttes Stuudio Kurismaa OÜ.

Kurismaa on Eesti Kunstnike Liidu liige (1987. aastast) ja Eesti Sisearhitektide Liidu liige (1999. aastast).

## Tunnustus
* 1994 – Kristjan Raua preemia
* 1997 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Leila Pärtelpoja, Ülar Saare, Mart Kalmu ja Kaarel Kurismaaga; Riigikogu istungitesaali ajaloolise interjööri ennistamine)
* 2004 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Eesti Draamateatri interjööri renoveerimine, milles autoritöö sulandub elegantselt algupärase interjööriga)
* 2015 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Jaak Huimerinnaga; villa Pärnus)

## Isiklikku
Mari Kurismaa abikaasa on kunstnik Kaarel Kurismaa.

## Välislingid
*Eesti nüüdiskunst: Mari Kurismaa ETV, 1990. Režissöör Jaanus Nõgisto 
*Eesti kunst: Mari Kurismaa ETV, 1998. Režissöör Mariina Mälk
Paul Reubens

**Paul Reubens** (õieti **Paul Rubenfeld**; 27. august 1952 Peekskill New York – 30. juuli 2023 Los Angeles California) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.

Üks tema tuntumaid rolle oli Pee-Wee Herman Tim Burtoni lavastatud filmis "Pee-wee's Big Adventure".

## Välislingid
*
Rein Männik

**Rein Männik** (27. juuli 1945 Põltsamaa – 21. jaanuar 1994 Tartu) oli eesti füüsik.

## Elulugu
Ta lõpetas 1963. aastal Põltsamaa Keskkooli ning õppis aastatel 1963–1972 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemia teaduskonna füüsika osakonnas, mille lõpetas 1972. aastal. Ta teenis aastatel 1964–1967 sundaega Nõukogude armees.

Ta oli aastatel 1979–1982 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudis aspirant.

Ta töötas aastatel 1972–1991 Füüsika Instituudis ja aastatel 1991–1994 Lõuna-Eesti Kõrgepingevõrkudes.

Ta tapeti 21. jaanuari 1994 varahommikul teel tööle.

## Teadustöö
Rein Männiku peamine uurimisvaldkond oli elementaarosakeste teooria.

## Viited

## Kirjandus
*2005 – "Männik, Rein". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. II kd, Kj-M. Tallinn 2005. Lk 688

## Välislingid
HKScan

**HKScan Oyj** (varasema nimega *HK Ruokatalo Oyj*) on Soome toiduainetööstuse ettevõte. See on noteeritud Helsingi börsil (HKSAV). Ettevõtte peakontor asub Turus. Ettevõttel on tütarettevõtted mitmes Läänemerega piirnevas riigis, sh Eestis (AS HKScan Estonia), Rootsis, Lätis, Leedus, Taanis. 

Ettevõte asutati 1913. aastal nimega Lounais-Suomen Osuusteurastamo ('Edela-Soome osatapamaja').

2007. aastast kannab ettevõte praegust nime **HKScan**.

Ettevõtte käive 2015. aastal oli 1,92 miljardit eurot, 2020. aastal 1,78 miljardit eurot 2020. aastal oli ettevõtte kasum 17 miljonit eurot, 2019. aastal kahjum 2,2 miljonit eurot.

Ettevõtte toodangu kaubamärgid on HK, Kariniemen, Via, Scan, Pärsons, Rakvere, Tallegg ja Rose.

## HKScan Baltikumis
Ettevõtte Eesti tütarettevõte on **[[AS HKScan Estonia]]**. Eestis on kasutusel kaubamärgid Rakvere ja Tallegg. HKScan Estonia on Eesti suurim sealihatöötleja.

AS HKScan Estonia ja selle tütarettevõtete käive oli 2013. aastal 98,8 miljonit eurot ja sellega oli see käibe suuruselt 66. ettevõte Eestis. 2014. aastal oli käive juba 151,66 miljonit ja ettevõtte paigutus selle järgi 36. positsioonile.

2020. aastal käive oli 165 mln eurot ja kahjum 2,6 mln eurot (2019. aastal vastavalt 160 mln ja 461 tuhat eurot).

HKScan on tegev ka Lätis ja Leedus ning seal kuuluvad ettevõttele kaubamärgid Rīgas Miesnieks, Jelgava ja Klaipedos Maistas.

2022. aasta lõpul teatas ettevõte, et müüb oma Eesti, Läti ja Leedu ärid Maag Grupile.

## Viited

## Välislingid
* Ettevõtte koduleht
Meelis Press

**Meelis Press** (sündinud 12. augustil 1965) on Eesti arhitekt ja sisearhitekt.

Ta lõpetas 1980. aastal Tallinna 10. Keskkooli põhiastme ja 1984. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi tsiviil- ja põllumajanduse ehituse eriala. Aastatel 1986–1988 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis tsiviil- ja tööstusehituse erialal, 1988–1989 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis arhitektuuri erialal ning 1992. aastal lõpetas ta Tallinna Kunstiülikoolis sisearhitektuuri eriala.

Aastatel 1986–1988 töötas ta sisearhitektina EKE Projektis, 1988–1994 Enn Laansoo Arhitektuuribüroos. 2008–2009 oli ta Eesti Kunstiakadeemia dotsent. 1995. aastast on ta M. Pressi Arhitektuuribüroo arhitekt ja loovjuht.

## Töid
*Eesti Vabariigi suursaatkond Londonis, sisekujunduse osa, 2002
*Tallink City Hotel, Tallinn. Arhitektuur ja sisekujundus, 2004
*Savoy hotell, Tallinn. Sisekujundus, 2005
*Ülemiste hotell, Tallinn. Sisekujundus, 2005
*Elioni peakontori administratsiooniploki sisekujundus, 2005
*TTP ärihoone Merivälja teel/ Mähe tee 1, Tallinn. Arhitektuur ja sisekujundus, 2006 
*Tallinna Kaubamaja meesteosakonna sisekujundus, 2006
*Swissôtel Tallinn. Sisekujundus, 2007  
*Tornimäe Ärikeskus. Sisekujundus, 2007
*Tallinki peakorter Tallinnas. Arhitektuur ja sisekujundus, 2008
*Mardan Palace Hotel, Antalya, Türgi. La Brasserie restorani, Arbati restorani, Jazz Bari, Theatro Bari, Monkey Clubi, Bowlingu, õue välibasseinide ja ümbritsevate õuealade sisekujundus, 2010
*Tallink Riga Hotel, Riia. Sisekujundus, 2011
*Katamaraan Ocean Explorer C60. Sisekujundus, 2013
*Sound Garden Hotel, Varssavi. Sisekujundus, 2014
*Power Boat Carmen Yachts 60. Välis- ja sisekujundus, 2014
*Kreutzwaldi 3 kortermaja Tallinnas, arhitektuuri ja üldalade sisekujunduse osa, 2014
*Hilton Tallinn Parki hotell. Arhitektuuri osa ja Olympic Casino sisekujundus, presidendisviidi sisekujundus, 2016
*Novira Plaza üldalade sisekujundus, 2016

## Liikmesus
Meelis Press on Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

## Tunnustus
*2005 Eesti parim betoonehitis, Ülemiste hotelli sisekujunduse eest
*2006 Eesti parim betoonehitis, peapreemia TTP kontorihoone eest
*2006 Eesti sisearhitektide liidu preemia, parim interjöör, TTP büroohoone eest
*2008 Eesti parim betoonehitis, peapreemia Tallinki kontorihoone eest

## Välislingid
*Kerttu Soans. Kuusündmus. Maile Grünberg ja Meelis Press Saade Eesti Raadio sarjast "Keskööprogramm", 7. mai 2000
*Susan Lahesalu. Meelis Press – ettemõtlev arhitekt Äripäev, 5. märts 2007
*Urmas Oja. Arhitekt Meelis Pressi välismaised vägiteod Delfi, 6. märts 2008
*Karoliina Vasli. 22miljardilise hotelli Türgis projekteerisid eestlased Õhtuleht, 27. mai 2009
K-Rauta

**K-Rauta** on Soome kontsernile Kesko kuuluv raua- ja ehitustooteid müüv kauplustekett. K-Rauta kauplusi leidub Soomes, Rootsis, Eestis, Lätis ja Venemaal. 

Aprillis 2017 avati K-Rauta koos K Senukai kauplusega Tallinnas. 

Eestis haldab kaupluste ketti AS Kesko Senukai Estonia. Eestis asuvad K-Rauta kauplused Tallinnas Haaberstis ja Tondil, Tartus, Pärnus, Rakveres, Kuressaares, Valgas ja Võrus.

## Viited

## Välislingid
*http://www.k-rauta.com/
*https://www.k-rauta.ee/
Luule Käis

**Luule Käis** (16. juuni 1929 Martna vald, Läänemaa  – 19. september 2022) oli eesti jurist ja õigusteadlane.

1953. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. 1968. aastal sai ta õigusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Sotsialistliku töödistsipliini tugevdamisest kommunistliku ülesehitustöö arendamise perioodil (Eesti NSV materjalide alusel)" (juhendaja Johannes Mäll).

Aastatel 1965–1989 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi õiguse sektori teadurina, aastatel 1990–1992 oli Eesti Teaduste Akadeemia Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi õiguse sektori vanemteadur. Ta osales Eesti Vabariigi puhkuseseaduse eelnõu koostamises.

Tema artikleid on ilmunud ajakirjades Nõukogude Õigus ja Juridica.

## Tunnustus
*1986 Eesti NSV teeneline jurist
*1999 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Luule Käis (fotograaf Verner Puhm), 1988
Vassili Gerassimovi tänav

**Vassili Gerassimovi tänav** on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Tänav algab Kreenholmi tänavalt, kulgeb läänest itta, ristub Kooli põiguga ja lõpeb Joala tänavaga ristudes. Ta on Juuli tänava jätk ja jätkub Kalda tänavana. Tänava pikkus on 426 m.

Tänav on saanud nime vene revolutsionääri Vassili Gerassimovi järgi.

## Vaata ka
*Vassili Gerassimovi nimeline kultuuripalee
Madara Palameika

**Madara Palameika** (sündinud 18. juuni 1987 Talsis) on Läti odaviskaja.

2009. aastal tuli ta Kaunases kuni 23-aastaste Euroopa meistriks tulemusega 64,51 m, mis oli ühtlasi Läti rekord. Tema parimad kohad tippvõistlustel on 2014. aasta Euroopa meistrivõistluste 4. koht, 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste 8. koht ja 2012. aasta suveolümpiamängude 8. koht.

2016. aastal tuli ta odaviskes Teemantliiga võitjaks, võites kokku neli etappi. Samal hooajal ta aga tiitlivõistlustel kõrgeid kohti ei saavutanud, kui oli Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis 60.39-ga seitsmes ja suveolümpiamängudel Rio de Janeiros 60.14-ga kümnes.

Tema isiklik rekord odaviskes on 2016. aasta Teemantliiga viimasel etapil Brüsselis visatud 66,18 m, mis on ühtlasi Läti rekord. Tema eelnev isiklik rekord oli 26. juunil 2014 visatud 66,15 m.

## Välislingid
*
Piirissaare sadam

**Piirissaare sadam** (sadamakood EE PRE) on Piirissaarel Tooni külas asuv sadam. Sadam asub saare keskel saart põhja-lõunasuunaliselt läbiva kanali ääres.

## Iseloomustus
Sadamat haldab AS Saarte Liinid.

Sadam suudab vastu võtta kuni 40 m pikkusi, 10 m laiusi ja 1,7 m süvisega veesõidukeid. Sadamas on neli kaid, millest kaks on ujuvkaid.

## Ajalugu
Enne sadama rajamist toimus ühendus maismaaga lotjadega, mis randusid saare lõunapoolsel küljel.

Sadamat hakati Piirissaarele rajama 1930. aasta paiku, kui asuti reguleerima Peipsi järve veetaset. Selle käigus kaevati Piirissaarele kanal, mida 1935–36 süvendati. Esialgu rajati kanali äärde paadisadam ning pärast sõda mootorlaevade peatuskoht.

2010. aasta juulis lõppes Piirissaare sadama renoveerimine. Ühtlasi tehti korda ka maismaal asuv Laaksaare sadam.

## Laevaühendus mandriga
Piirissaare ja Laaksaare sadama on regulaarne laevaühendus. Laevaühendust peab AS Kihnu Veeteed parvlaevaga Koidula.

## Viited

## Välislingid
*Piirissaare sadam Sadamaregistris.
Tatjana Zarutskihh

**Tatjana Zarutskihh** (vene keeles Татьяна Эдуардовна Заруцких, neiuna **Tatjana Madisson**; 25. aprill 1956 Venemaa – 19. mai 2016 Tallinn) oli Eesti pedagoog, aastatel 1987–2016 Narva Pähklimäe Gümnaasiumi direktor. 

Ta sündis Venemaal, kõrghariduse sai 1978. aastal . 2010. aastal lõpetas Tartu Ülikooli magistrantuuri kooli juhtimise erialal.

Tatjana Zarutskihh suri 19. mail 2016 Tallinnas rinnavähki ja ta maeti 25. mail 2016 Siselinna kalmistule.

## Isiklikku
Tema ema oli rahvuse poolest venelane, isa eestlane. Tema vanaisa oli Venemaal kolhoosi "Punane Eesti" juht, ta lasti Tšeljabinski oblastis Kopeiskis maha neli päeva pärast seda, kui tuli süüdistus, et ta on Eesti spioon. Tema tütar Maria Smorževskihh-Smirnova on filoloog ja museoloog, Narva muuseumi juht.

## Viited

## Välislingid
*Tatjana Zarutskihh 1996. aasta foto
Okasroosike

**"Okasroosike"** (saksa keeles "Dornröschen", autorid vennad Grimmid) ehk **"Uinuv kaunitar"** (prantsuse keeles "La Belle au bois dormant", autor Charles Perrault) on muinasjutt, milles kaunis printsess jääb needuse mõjul sajaks aastaks magama ja ärkab printsi suudlusest.

Muinasjutt kuulub muinasjututüüpi ATU 410.

Muinasjutul põhinevad näiteks Pjotr Tšaikovski ballett "Uinuv kaunitar" ja Walt Disney multifilm "Okasroosike".
 
## Vaata ka
* Uinuva kaunitari sündroom

## Välislingid
* "Õhtujutt: Okasroosike" ETV 1981