open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Torch

**The Torch** (eesti keele tõlkes *Tõrvik*) on 52-korruseline ülikõrge pilvelõhkuja, mida ehitatakse Manhattani saare keskossa New Yorki.

Eighth Avenuel asuv kõrghoone hakkab toimima hotellina. 325,1 meetrit kõrge ja eriilmeliselt ülevalt laieneva kujuga ehitis valmib aastail 2022–2027, kuigi tarindustööd peatati üheks aastaks.

## Lisafunktsioonid
Vabadussamba tõrvikust inspireeritud spiraalsest klaaskonstruktsioonist torn saab hõlmama 360-kraadist vaateplatvormi ning 79 meetrit vabalangevat atraktsiooni. Lisamugavuste hulka kuuluvad VIP-salong, restoran, jaemüügipind ja hotellikülalistele mõeldud basseiniterrass.

## Visuaalsus
Kõrghoone hakkab maamärgina täitma silmapaistvat positsiooni suurlinna siluetis.

## Vaata ka
*Midtown Manhattan
*Theater District 

## Viited
Torch Tower

**Torch Tower** on 62 korrusega ülikõrge pilvelõhkuja, mida ehitatakse Tōkyō raudteejaama lähedale Jaapanisse.

2028 aastal valmivast 385-meetri kõrgusest ehitisest hakkavad avanema suurepärased vaated Tōkyō lahele ja Fuji mäele.

## Vaata ka
* Tokiwabashi Tower

## Viited
Tapmised Gaza sektori humanitaarabipunktides aastal 2025

**Tapmised Gaza sektori humanitaarabipunktides aastal 2025** on alates maist 2025 toimunud tapmised Gaza sektoris. Vahemikus 27. mai – 24. juuli 2025 on Ameerika Ühendriikide ja Iisraeli poolt toetatud Gaza Humanitarian Foundationi (GHF) humanitaarabipunktidesse abi saama läinud palestiinlastest hukkunud üle ligi 1000 ning tuhandeid on saanud haavata. Süüdistuste järgi on inimesi maha lasknud Iisraeli sõjavägi, GHF-i töötajad ja relvarühmitused. GHF hakkas Gazas tegutsema pärast Iisraeli blokaadi lõdvenemist, esimestest hukkunutest levisid teated juba esimesest päevast. Juulis teatas ÜRO Inimõiguste Ülemvoliniku Amet, et 21. juuli seisuga oli hukkunud 1054 palestiina abivajajat: neist 766 GHF-i punktide läheduses ning 288 muude organisatsioonide, sh ÜRO punktide juures. Varem oli Gaza tervishoiuministeerium öelnud, et 70% abivajajatest hukkub just GHF-i punktide juures.

Ameerika Ühendriikide mittetulundusühenduse Center for Constitutional Rights sõnul võib Gaza Humanitarian Foundation olla vastutav sõjakuritegudele, inimsusevastastele kuritegudele ja genotsiidikuritegudele kaasaaitamise eest. Amnesty Internationali materjalide järgi proovib GHF humanitaarabi lipu all "Iisraeli genotsiidieesmärkidele" kaasa aidata.

Juunis 2025 teatas Iisraeli ajaleht Haaretz, et Iisraeli sõjavägi oli saanud käsu abivajajaid abipunktidest eemal hoida, vajadusel nende pihta tulistades. Peaminister Binyamin Netanyahu ja kaitseminister Yisra'el Kats lükkasid süüdistused tagasi.

## Vaata ka
* Jahu-veresaun
* Humanitaarabi Gaza sõjas
* Iisraeli blokaad humanitaarabile Gaza sektoris
* Iisraeli sõjakuriteod
* Rünnak World Central Kitcheni abikonvoile

## Viited
Dirham

**Dirham** on mitmes riigis kasutatav valuutanimi; näiteks on **[[Araabia Ühendemiraadid|Araabia Ühendemiraatides]]** ja **[[Maroko|Marokos]]** käibel eraldiseisvad dirhamid.

Eesti keeles esineb sõna kujudes *[[dirhem]]* ja *dirham* – neist esimene on traditsioonilisem ja viitab ajaloolisele mõõtühikule, teine on rahvusvahelises kontekstis levinum tänapäevase valuutana.

Marokos *(1 dirham = 100 [[Sentiim|sentiimi]])* ja Araabia Ühendemiraatide rahaühik *(1 dirham = 100 [[Fill|filli]])*.

## Viited
Angara Airlinesi lend 2311

**Angara Airlinesi lend 2311** oli Angara Airlinesi korraldatud riigisisene regulaarlend lend Venemaal Amuuri oblastis Ignatjevo lennujaamast Tõnda lennujaama, mille käigus kukkus lennuk 24. juulil 2025 halva nähtavuse tingimustes teisel maandumiskatsel umbes 15&nbsp;km kaugusel Tõnda lennujaamast metsa. Kõik 42 reisijat ja 6 meeskonnaliiget hukkusid.

## Viited

## Välislingid
* Video õnnetuspaiga asukoha kindlaksmääramisest
* Vraki foto
Hristijan Mickoski

**Hristijan Mickoski** (makedoonia keeles *Христијан Мицкоски*; sündinud 29. septembril 1977 Skopjes) on Põhja-Makedoonia poliitik ja endine mehaanikainsener, professor ja praegune Kristlik-Demokraatliku Konservatiivse Partei VMRO-DPMNE esimees. Ta on Põhja-Makedoonia peaminister alates 23. juunist 2024. Aastatel 2015–2017 oli ta peaministrite Nikola Gruevski ja Emil Dimitrievi energeetikanõunik.

Ta sündis aastal 1977 Skopjes. Aastatel 2016–2017 oli ta riikliku elektritootmisettevõtte Makedoonia Elektrijaamad direktor. Tal on doktorikraad. Aastal 2011 oli ta külalisprofessor Viini Tehnikaülikoolis. Ta oli dotsent Skopje Püha Kirilli ja Methodiuse ülikooli masinaehituse teaduskonnas, kuid aastal 2019 sai temast korraline professor. Aastatel 2015–2017 oli ta peaministrite Nikola Gruevski ja Emil Dimitrievi energeetikanõunik.

Pärast Nikola Gruevski tagasiastumist sai tast 23. detsembril 2017 Valandovos toimunud partei 16. kongressil natsionalistliku partei VMRO-DPMNE uus juht ja seega riigi opositsiooniliider.

Mõnede parteiliikmete sõnul oli Hristijan Mickoski nooruses Liberaaldemokraatliku Partei kandidaat Skopje Püha Kirilli ja Methodiuse ülikooli üliõpilasliidu presidendiks ning tolleaegse valitseva partei VMRO-DPMNE äge vastane. Teised VMRO-DPMNE liikmed süüdistasid teda selles, et ta ei olnud partei liige kuni 2010. aastani. Ljubčo Georgievski sõnul näitas Mickoski end partei aktivistina esmakordselt 2016. aastal. Mickoski oli varem partei peasekretär alates 2017. aasta juulist.

Tema EL-i ja NATO-meelse orientatsiooni tõepärasust on mõned poliitilised vaatlejad kahtluse alla seadnud. Ta on öelnud, et tema ja tema partei pooldavad Euroopa Liidu ja NATOga liitumist, kuid mitte "alistumise" teel, st lükkavad tagasi Kreekaga allkirjastatud Prespa lepingu, mis lahendas Makedoonia nimevaidluse ja tagas Põhja-Makedoonia liitumise NATOga. Temast ja tema juhitavast parteist said peamised osalejad 2022. aasta juulis Põhja-Makedoonias toimunud protestides Prantsusmaa ettepaneku vastu alustada Põhja-Makedoonia ja ELi läbirääkimisprotsessi. 2022. aasta augustis lubas ta poliitikast igaveseks lahkuda, kui bulgaarlased tunnustatakse riigi põhiseaduses, mis on ELiga peetavate läbirääkimiste raamistikus sisalduv kohustuslik nõue. Septembris tegi ta ettepaneku korraldada referendum, mille kohaselt tühistataks Bulgaaria ja Põhja-Makedoonia vaheline sõprusleping. Tal on tihedad sidemed Ungari peaministri Viktor Orbáni ja Serbia presidendi Aleksandar Vučićiga, kes pakuvad sobivat eeskuju Lääne-Balkani autokraatlike kalduvustega poliitikutele.

Ta on 23. juunist 2024 Põhja-Makedoonia peaminister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja kahe lapse isa. Lisaks emakeelele makedoonia keelele valdab ta veel inglise ja itaalia keelt.
Johannes Tomberg (kalandustegelane)

**Johannes Tomberg** (1911–2002) oli eesti kalandustegelane.

Lõpetanud Astrahani Kalamajanduse ja Kalatööstuse Instituudi, oli ta Kalmõki ANSV Kalamajanduse Trusti peainsener, töötas 1936–1941 Mariupoli konservitehases, pärast Teist maailmasõda tuli Eestisse, kus oli 1949–1953 Eesti NSV kalatööstuse minister.
Eduard Veldeman

**Eduard Veldeman** (15. juuni 1899 Viljandi vald, Viljandimaa – 26. august 1960 New York) oli Eesti riigiametnik.

Ta õppis 1920–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, sakalanus.

Osales Vabadussõjas, 1924–1936 teenis Riigikontrollis, 1936–1940 oli Tartu Ülikooli majandusdirektor. Saksa okupatsiooni ajal oli ta Turukorralduse Valitsuse juhataja. Põgenes 1944 Saksamaale, 1949 siirdus edasi USA-ssse, kus suri.

Tartu Ülikooli Isikkonna Kehalise Kasvatuse Ühingu liige.

Maletaja Al Velde oli tema vend.
Johannes Tomberg

**Johannes Tomberg** (10. oktoober 1892 Rääbise vald, Tartumaa – 10. veebruar 1978 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.
George Kooymans

**George Kooymans** (sünninimi **George Jan Kooymans**; 11. märts 1948 Haag, Holland – 22. juuli 2025) oli Hollandi kitarrist, laulja, helilooja ja muusikaprodutsent, keda tuntakse eelkõige Hollandi rockansambli Golden Earring kaasasutaja ja juhtliikmena. 

George Kooymans alustas muusikukarjääri 1961. aastal, kui asutas koos lapsepõlvesõbra Rinus Gerritseniga ansambli, mis kandis algul nime The Hague, hiljem Golden Earrings ning lõpuks lihtsalt Golden Earring. Bändi klassikaline koosseis kujunes 1970. aastatel, kui ansambliga liitusid solist Barry Hay ja trummar Cesar Zuiderwijk. 

Golden Earring saavutas rahvusvahelist edu 1970. aastatel, eriti singliga "Radar Love" (1973), mis tõusis edetabelitesse Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias. Hiljem järgnesid edukad lood nagu "Twilight Zone" (1982) ja "When the Lady Smiles" (1984). Kooymans oli paljude bändi lugude autor või kaasautor, olles loominguliselt juhtiv jõud. 

Lisaks ansamblitegevusele tegutses Kooymans ka produtsendina ning kirjutas muusikat teistele Hollandi artistidele, sealhulgas Earth & Fire'ile, Herman Broodile, Anoukile ja Guus Meeuwisile. Hilisematel aastatel moodustas ta koos Boudewijn de Groot'i ja Henny Vrientesega ansambli Vreemde Kostgangers ning andis koos Ameerika muusiku Frank Carilloga välja ühise albumi. 

2021. aastal lõpetas Golden Earring enam kui 60 aastat kestnud tegevuse, kui Kooymansil diagnoositi amüotroofne lateraalskleroos (ALS), mis takistas tal edaspidi esinemast. 

George Kooymans suri 77-aastaselt 22. juulil 2025 ALS-i tüsistuste tagajärjel. 2026. aasta jaanuariks on planeeritud Rotterdam Ahoy's Golden Earringile pühendatud lahkumiskontsertide sari, mille tulu suunatakse ALS-i teadusuuringute toetuseks. 

## Viited
Belfast Giants

**Belfast Giants** (ametliku sponsornimega Stena Line **Belfast Giants**) on jäähokiklubi, mis asub Põhja-Iirimaal Belfastis. Klubi mängib Suurbritannia liigas Elite Ice Hockey League (**EIHL**).

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Hallkibu (perekond)

**Hallkibu** (*Xenus*) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonna ainus liik on hallkibu (*Xenus cinerus*).

## Viited
Dendrominiaceae

***Dendrominiaceae*** on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente sugukond.

## Perekondi
**[[Dendrominia]]*

## Välislingid
*
Sheffield Steelers

**Sheffield Steelers** on jäähokiklubi, mis asub Inglismaal Sheffieldis. Klubi asutati 1991. aastal ning peab oma kodumänge Sheffield Arenal. Hetkel kuulub klubi Elite Ice Hockey League'i (EIHL). Klubi peasponsoriks on TriggerHub.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
2025. aasta Kambodža-Tai piirikonflikt

**2025. aasta Kambodža-Tai piirikonflikt** on relvakonflikt, mis sai Kambodža-Tai piiril alguse 28. mail 2025, kui kahe riigi vahel toimusid väiksemad kokkupõrked. Juuni jooksul Kambodža ja Tai suhted halvenesid ning 24. juulil kasvas territoriaalvaidlus laiemaks relvakonfliktiks.

Kambodža-Tai piirivaidluse juured ulatuvad 1907. aasta Prantsuse-Siiami lepinguni Siiami Kuningriigi (praeguse Tai) ja Prantsusmaa vahel. Prantsusmaale kuulus toona Prantsuse Indohiina, mille üks osa oli Kambodža. Pärast Kambodža iseseisvumist otsustas Rahvusvaheline Kohus aastal 1962, et Preăh Vĭhéari tempel kuulub Kambodžale, kuid tempel koos muude piirialadega jäi kahe riigi vaidluste aluseks. Pingeid on kasvatanud mõlema riigi rahvuslaste ideed. Kokkupõrked toimusid ka aastatel 2008–2011, hukkunuid oli mõlemal pool.

Kambodža peaminister Hun Manet sõnas, et tüli võiks lahendada Rahvusvaheline Kohus ning et Kambodža ei taha Taiga konflikti. Tai peaministri kohusetäitja Phumtham Wechayachai ütles, et mitte kumbki pool ei taha tüli eskaleerida ning et see on juba lahendatud. Veebruaris keelasid Tai sõdurid Kambodža turistidel vaidlusaluse Prasat Ta Muen Thomi templi juures Kambodža hümni laulmise. Mai lõpus toimus piiril lühike tulevahetus, milles hukkus üks Kambodža sõdur. Tüli ei õnnestunud lahendada ning piiripunktid suleti. 29. mail toimusid Kambodža ja Tai sõjavägede vahel kõnelused.

23. juulil astus Tai sõdur Ubon Ratchathani provintsi Nam Yueni ringkonnas miini otsa ning kaotas jala. Järgmisel päeval algas kahe riigi vahel otsene relvakonflikt, mõlemad osapooled väidavad, et tegutsevad enda riigi kaitseks.

Sügisel alustasid Kambodža ja Tai rahuläbirääkimisi rahvusvaheliste vahendajate, sealhulgas ASEANi osalusel. 26. oktoobril 2025 allkirjastasid riigid Malaisias Kuala Lumpuris Kuala Lumpuri rahulepingu. Lepinguga lepiti kokku relvarahus ning väljendati soovi lahendada edasised vaidlused rahumeelselt ja vältida tulevikus uusi piiriintsidente diplomaatiliste vahendite abil. Hoolimata lepingust jätkusid detsembris 2025 piirialadel siiski mõned relvastatud kokkupõrked.

## Viited
Tai välisministeerium

**Tai Kuningriigi Välisministeerium** (tai keeles กระทรวงการต่างประเทศ, *Krasuang Kan Tang Prathet*) on Tai Kuningriigi välisasjade eest vastutav ministeerium. Ministeeriumit juhib välisminister, kes kuulub ka valitsusse. Välisministri nimetab peaminister. Välisministeerium kujundab ja teostab Tai välispoliitikat ning haldab Tai välisesindusi üle maailma.

## Tai välisministrite loend
*1875–1885: Panuwongse Maha Kosathibodi
*1885–1923: Devawongse Varoprakar
*1924–1932: Traidos Prabandh
*1932–1933: Srivisaravaja
*1933–1934: Abhibanrajamaitri
*1934–1935: Phaholphonphayuhasena
*1935–1936: Srisena
*1936–1938: Pridi Banomyong
*1938–1939: Sridharmadhibes
*1939–1941: Plaek Phibunsongkhram
*1941: Direk Jayanama
*1941–1942: Plaek Phibunsongkhram
*1942–1943: Luang Wichitwathakan
*1943–1944: Direk Jayanama
*1944–1945: Srisena Sampatisiri
*1945–1946: Seni Pramoj
*1946–1947: Direk Jayanama
*1947: Thawan Thamrongnawasawat
*1947: Arthakitti Banomyong
*1947–1948: Srivisaravaja
*1948–1949: Priditheppong Devakul
*1949: Plaek Phibunsongkhram
*1949–1950: Pote Sarasin
*1950–1952: Warakan Bancha
*1952–1958: Prince Wan Waithayakon
*1959–1971: Thanat Khoman
*1971–1973: Thanom Kittikachorn
*1973–1975: Charunphan Isarangkun Na Ayuthaya
*1975: Bhichai Rattakul
*1975–1976: Chatichai Choonhavan
*1976: Bhichai Rattakul
*1976–1980: Upadit Pachariyangkun
*1980–1990: Siddhi Savetsila
*1990: Subin Pinkayan
*1990–1991: Arthit Ourairat
*1991–1992: Arsa Sarasin
*1992: Pongpol Adireksarn
*1992: Arsa Sarasin
*1992–1994: Prasong Soonsiri
*1994–1995: Thaksin Shinawatra
*1995: Krasae Chanawongse
*1995–1996: Kasem S. Kasemsri
*1996: Amnuay Viravan
*1996–1997: Prachuab Chaiyasan
*1997–2001: Surin Pitsuwan
*2001–2005: Surakiart Sathirathai
*2005–2006: Kantathi Suphamongkhon
*2006–2008: Nitya Pibulsonggram
*2008: Noppadon Pattama
*2008: Tej Bunnag
*2008: Saroj Chavanaviraj
*2008: Sompong Amornwiwat
*2008–2011: Kasit Piromya
*2011–2014: Surapong Tovichakchaikul
*2014–2015: Thanasak Patimaprakorn
*2015–2023: Don Pramudwinai
*2023–2024: Parnpree Bahiddha-nukara
*2024–: Maris Sangiampongsa

## Vaata ka
* Tai välispoliitika
* Tai diplomaatiliste esinduste loend
* Tai valitsuskabinet
* Tai ministeeriumite loend
* Tai valitsus

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Dainoriai

**Dainoriai** (žemaidi *Dainuorē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Dainoriai asub Venta jõe ääres. Küla tekkis Daubiškiai mõisa maade tükeldamisel aastal 1923. Nime päritolu kohta räägib rahvajutt, et kord läinud kolme küla poisid tantsupeol kaklema. Kõige nõrgem pistnud karjuma, et ärge mind pekske, ma olen üksi. Tema sõnadest *aš vienas* sai nime Ašvėnai küla. Teise küla lapsel löödud nina veriseks, selle järgi saanud nime tema koduküla Palnosai. Kolmas läinud minema lauldes ja selle järgi saanud nime Dainoriai küla. Nime annab tõlkida kui *lauluhimulised*.

Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ülemjooks ja Venta jõe org. Ka jääb asula osaliselt Venta regionaalparki ja Dabikinė hüdrograafilisele kaitsealale. 

## Elanikkond


* 127 (1959)
* 125 (1970)
* 68 (1979)
* 32 (1989)

* 36 (2001)
* 19 (2011)
* 19 (2021)


## Viited

## Välislingid
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Dendrominia

***Dendrominia*** on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente perekond.

## Liike
**[[Dendrominia dryina]]*

## Välislingid
*
Tšiili änn

**Tšiili änn** (*Stercorarius chilensis*) on änlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Tšiili änn on 53–58 cm pikk. Tiibade siruulatus on 130–138 cm. Kaalub 1100–1700 g.

Sulestik on pruun, pealagi tumepruun või must. Nokk on sinine, nokaots must.

## Levik
Pesitsevad Argentina ja Tšiili rannikul Concepciónist ja Puerto Deseadost Tulemaani. Talvitusala ulatub Peruust Falklandi saarteni.

Elavad ranniku lähedal merel. Pesitsevad rannikul ja saartel.

## Toitumine
Toituvad tormilindudest, hallpea- ja mustkulm-albatrossi munadest ja poegadest, kaljupingviini poegadest, torminglatest, nösuhanedest, nutriatest, kaladest ja koorikloomadest.

## Pesitsemine
Pesitsevad maapinnal rohuga vooderdatud lohus. Erinevalt teistest ännidest pesitsevad tšiili ännid kolooniates.

Pesitsusaeg algab novembris. Kurnas on kaks muna, haudeperiood kestab 28–32 päeva.

## Viited

## Välislingid
Daubiškiai

**Daubiškiai** (žemaidi *Daubiškē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Daubiškiai asub Venta jõe ääres. Seal asub Daubiškai raudteejaam. Küla on saanud nime sõnast dauba (*lohk*).

## Ajalugu
Küla tekkis Daubiškiai mõisa keskuse juurde. XVIII sajandil asus seal Tryškiai mõisa karjamõis. XIX sajandil rajasid Puttkamerid selle kohale mõisa. Aastal 1906 streikisid mõisa töölised, nõudes kõrgemat palka ja päevarahade igapäevast väljamaksmist. Mõisa rentiv krahv Antanas Moras täitis need nõudmised. Mõisa maade tükeldamisel aastal 1923 tekkis Dainoriai küla. Nõukogude perioodil rajati häärberisse Daubiškiai internaatkool, mis aastal 1993 Palnosai külla üle viidi. Häärberile lisati aastal 1963 kahekorruseline kivist juurdeehitis. Aastail 1948–1951 küüditati 25 küla elanikku.

## Loodus
Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ülemjooks ja Venta jõe org. Ka jääb asula osaliselt Venta regionaalparki. 

## Elanikkond


* 123 (1902)
* 179 (1923)
* 162 (1959)
* 123 (1970)
* 51 (1979)

* 10 (1989)
* 3 (2001)
* 17 (2011)
* 17 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Palnosai

**Palnosai** (žemaidi *Palnuosā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas Venta jõe ääres. Külas on raamatukogu ja postkontor.

## Nimi
Nime päritolu kohta räägib rahvajutt, et kord läinud kolme küla poisid tantsupeol kaklema. Kõige nõrgem pistnud karjuma, et ärge mind pekske, ma olen üksi. Tema sõnadest *aš vienas* sai nime Ašvėnai küla. Teise küla lapsel löödud nina veriseks, selle järgi saanud nime tema koduküla Palnosai. Kolmas läinud minema lauldes ja selle järgi saanud nime Dainoriai küla.

Teise versiooni kohaselt elanud seal vembuhimulised karjased, kes mööduvate vankrite ees kaklema läksid. Kui vankrijuhid neid lahutada püüdsid, kastetud nad märjaks, nii et ninad tilkusid. Möödujate tilkuvate ninade järgi saanud küla nime **Balnosiai**, alles hiljem muutnud üks vaimulik selle ära.

## Ajalugu
Küla alad kuulusid vanasti Santekliai mõisale. Aastal 1948 moodustati külas kolhoos. Aastal 1993 viidi Palnosai külla üle Daubiškiai internaatkool.

## Kultuurimälestised
Muinsuskaitse all on XVII–XVIII sajandil kasutusel olnud kalmed. Veel on kaitse all Palnosai ja Santekliai vana kalmistu, Santekliai ja Daubiškiai küla vana kalmistu ning Palnosai ja Santekliai sakslaste vana kalmistu. Seal on nähtavad vanad betoonist hauapiirded, metallist ristid ja  metallaiad.

## Loodus
Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ülemjooks ja Venta jõe org. Ka jääb asula osaliselt Venta regionaalparki. 

## Elanikkond


* 98 (1902)
* 126 (1926)
* 82 (1959)
* 129 (1970)
* 259 (1979)

* 525 (1986)
* 542 (1989)
* 555 (2001)
* 466 (2011)
* 410 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Padvariai

**Padvariai** (žemaidi *Padvarē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Padvariai asub Venta jõe ääres. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ülemjooks ja Venta jõe org. Ka jääb asula osaliselt Venta regionaalparki. 

## Elanikkond


* 54 (1902)
* 81 (1923)
* 59 (1959)
* 24 (1970)
* 2 (1979)

* 4 (1989)
* 9 (2001)
* 0 (2011)
* 3 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Marškonė

**Marškonė** (žemaidi *Marškuonė*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Marškonė mõisa omanik Mykolas Tanskis küüditati jaanuariülestõusus osalemise eest Siberisse. Küla ise moodustati aastal 1923 Marškonė mõisale kuulunud taludest. Mõisa keskus ja selle ümbruse kolm hektarit maad annetati Rekečiai koolile.

## Elanikkond


* 24 (1923)
* 31 (1959)
* 67 (1970)
* 31 (1979)

* 0 (1989)
* 0 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Pakalupis

**Pakalupis** (ka **Pakalupė**) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas Kalupise oja ääres.

Pakalupist on esmamainitud 1823. aastal kui **Kalesupė** küla. 1944. aastal toimus külas lahing Nõukogude ja Saksa vägede vahel, külas asub mälestusmärk lahingus langenud sõduritele. 1949. aastal asutati külas kolhoos. 1988. aastal viidi Rekečiai raamatukogu Pakalupisesse üle. 2011. aastal asutati külaselts.

## Elanikkond


* 141 (1923)
* 144 (1923)
* 356 (1959)
* 290 (1970)
* 398 (1979)

* 362 (1986)
* 341 (1989)
* 363 (2001)
* 321 (2011)
* 74 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Grímsbær

**Grímsbær** on kaubanduskeskus Islandi pealinnas Reykjavíkis Háaleiti og Bústaðiri linnaosas.

Künka nõlval paiknevale algselt kahekorruselisele hoonele ehitati kolmas korrus 2004. aastal.

Lisaks kauplustele asub kaubanduskeskuses ka hotell "Grimur".

## Viited
Ivar Formo

**Ivar Formo** (24. juuni 1951 Oslo – 26. detsember 2006 Nordmarka mets Oslo lähedal) oli Norra murdmaasuusataja.

1972. aasta taliolümpiamängudel Sapporos võitis ta 15 km distantsil pronksi ja 4 × 10 km teatesõidus hõbemedali. 1976. aastal Innsbruckis võitis ta veel ühe olümpiahõbemedali 4 × 10 km teatesõidus ja tuli olümpiavõitjaks 50 km distantsil. Samuti võitis ta teatevõistkonnaga pronksi maailmameistrivõistlustel 1974. aastal Falunis ja 1978. aastal Lahtis. Ta lõpetas 1973/74 hooaja esimese, tollal mitteametliku murdmaasuusatamise maailmakarikavõistluste võitjana. 1975. aastal autasustati teda Holmenkolleni medaliga.

Formo oli edukas ka orienteerumises, võites 1974. aasta maailmameistrivõistlustel teatejooksus pronksi.

1976. aastal valiti ta Norra aasta sportlaseks ja ta võitis Morgenbladeti kuldmedali.

Pärast sportlaskarjääri töötas ta Bergen Banki pressiesindajana.

Ivar Formo kukkus 26. detsembril 2006. aastal uisutades Store-Sandungeni järvel jääle ja uppus.

## Välislingid

*[Ivar Formo [FIS]-i veebilehel]
*Ivar Formo Olympedia.org veebilehel
Smáralind

**Smáralind** on kaubanduskeskus Islandil Höfuðborgarsvæði piirkonas Kópavoguri linnas. Smáralind paikneb Reykjavíki kesklinnast ligi 6 km lõunakagus.

2001. aastal avatud Smáralind on Islandi suurim kaubanduskeskus, kus paikneb üle 90 kaupluse ja teenustepakkuja. Kaubanduskeskuse jaemüügipinna suurus on 65 200 ruutmeetrit.

## Viited
Kama (perekonnanimi)

**Kama** on eesti perekonnanimi.

Seda perekonnanime (vanas kirjaviisis Kamma) on pandud seitsmes mõisavallas Pärnu-, Tartu-, Viljandi- ja Võrumaal. On ka nimede eestistamisel antud perekonnanimi, mis määrati ühele Korka-nimelisele isikule (Kunda linnas 1940. aastal). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kama 27 mehel ja 25 naisel. Ilmselt tuntuim sellenimeline isik on Kaido Kama.
Dolní Kounice

**Dolní Kounice** (saksa keeles *Kanitz*) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Brno maaringkonnas. Dolní Kounice asub Jihlava jõe ääres, Brno kesklinnast ligi 15 km edelas.

Küla on esmamainitud 1183. aastal. Asula ajalugu oli tihedalt seotud aastatel 1181–1183 ehitatud premonstraatide kloostriga.  Klooster tegutses kuni 16. sajandi algupooleni. Linnaõigused sai Dolní Kounice 1571. aastal. Kloostrit üritati taastada 1702. aastal, kuid 1703. aastal puhkes suur tulekahju, milles klooster hävis ja seda enam ei taastatud. 1862. aastal tabas linna suur üleujutus. 1964. aastal kaotas Dolní Kounice linnaõigused, kuid sai need 1998. aastal tagasi.

Linn olulisimad vaatamisväärsused on Dolní Kounice loss ja Püha Antoniuse mägi samanimelise kabeliga.

## Viited
Dimitar Kovačevski

**Dimitar Kovačevski** (makedoonia keeles *Димитар Ковачевски*; sündinud 24. juulil 1974 Kumanovos) on Põhja-Makedoonia majandusteadlane ja poliitik; ta oli aastatel 2021–2024 Makedoonia Sotsiaaldemokraatliku Liidu president. Ta oli 16. jaanuarist 2022 kuni 28. jaanuarini 2024 Põhja-Makedoonia peaminister.

Ta sündis aastal 1974 Kumanovos. Ta lõpetas keskkooli Waterville'is Minnesota osariigis Ameerika Ühendriikides. Aastal 1998 lõpetas ta Skopje Püha Kirilli ja Methodiuse ülikooli majandusteaduskonna ning sai aastal 2003 samast ülikoolist magistrikraadi. Aastal 2008 lõpetas ta Montenegro ülikooli majandusteaduskonnas doktorantuuri.
Bon Scott

**Ronald Belford "Bon" Scott** (9. juuni 1946 Forfar, Šotimaa – 19. veebruar 1980 London) oli Austraalia laulja, rokkbändi AC/DC solist aastatel 1974–1980.

## Elukäik
Sündinud Šotimaal, kolis Scott koos perega Austraaliasse 1952. aastal, elades Melbourne'is ja hiljem Lääne-Austraalias Fremantle'is. 

Scott moodustas oma esimese bändi Spektors 1964. aastal ning temast sai bändi juhtiv vokalist. Ta oli solist veel mitmes bändis, sealhulgas Valentines ja Fraternity, mis esitasid rogressiivset rokki. 1974. aastal liitus ta ansambliga AC/DC, asendades esimest solisti Dave Evansit, kuna Evansil olid erimeelsused bändiliikmete ja juhtkonnaga.

Bon Scott oli solistiks seitsmel esimesel AC/DC albumil: "High Voltage"(1975, Austraalias), "T.N.T." (1975, Austraalias), "High Voltage" (1976, esimene rahvusvaheline album), "Dirty Deeds Done Dirt Cheap" (1976), "Let There Be Rock" (1977), "Powerage" (1978) ja "Highway to Hell" (1979). AC/DC populaarsus suurenes 1970. aastatel pidevalt, algul Austraalias ja seejärel ka rahvusvahelisel tasandil. AC/DC 1979. aasta album "Highway to Hell" jõudis Ameerika Ühendriikide stuudioalbumite edetabelis Billboard 200 20 parema hulka (17. koht) ja pälvis ka suure kommertsedu. Scott kirjutas sõnad mitmetele AC/DC hittidele nagu "Highway to Hell", "Jailbreak", "It's A Long Way to Top" jt.
 
15. veebruaril 1980 osales Bon Scott veel stuudiotöös koos Malcolm Youngi ja Angus Youngiga, kes töötasid "Back in Black" albumiga. 19. veebruari 1980. aasta õhtul  leiti Scott Londonis oma sõbra, vähetuntud endise muusiku ja väidetava narkodiileri Alistair Kinneari sõiduautost, kuhu ta magama oli jäänud pärast seda kui oli külastanud Londoni klubi nimega Music Machine. Ta toimetati haiglasse, kuid elustada ei õnnestunud. Surma kohta koostatud ametlikus aruandes väideti, et Scott suri ägedasse alkoholimürgitusse. Scotti kaaslased väitsid, et ilmselt oli mees ka heroiini manustanud. Narkootikume oli Scott varemgi tarvitanud, näiteks viidi ta seetõttu 1975. aastal Melbourne'is haiglasse. Ametlikult siiski surma põhjuseks narkootikumide üledoosi ei teatatud. Scott maeti Austraalias Fremantle'i kalmistule perekonna hauaplatsile.

AC/DC kaalus pärast Scotti surma korraks ka laialiminekut, kuid jätkati siiski uue solisti, Briti glämmroki bändi Geordie vokalisti Brian Johnsoniga. AC/DC järgnev album "Back in Black" ilmus viis kuud hiljem ja see oli austusavaldus Scottile. Tegemist on praegu kõigi aegade teise enimmüüdud albumiga (üle 50 miljoni koopia).

## Tunnustus
2004. aasta juulis ilmunud Classic Rocki (rockmuusikale pühendatud ajakiri ja veebileht Suurbritannias) numbris oli Scott pandud edetabeli "100 Greatest Frontmen of All Time" nimekirjas esikohale. USA muusikaajakiri Hit Parader reastas Scotti oma 2006. aasta edetabelis "100 Greatest Heavy Metal Vocalists of all time" viiendaks Freddie Mercury ette, kes oli selles arvestuses kuues.

## Viited

## Välislingid
* Ametlik veebileht.
Rekečiai

**Rekečiai** (žemaidi *Rekečē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Rekečiai asub Kuziai-Mažeikiai raudtee ääres. Seal asub Viekšniai raudteejaam. Küla on saanud nime isikunimest Reketis.

Aastal 1863 toimus külas kokkupõrge  tsaarivägede ja ülestõusnute vahel. 1919 avati külas algkool, kus oli üks klassikomplekt. Aastast 1921 alustati ka teise klassikomplektiga. Algul tegutses kool raudteejaama juures asunud kivihoones. Aastal 1923 hakkas kool tegutsema Marškonė mõisa keskuse juures, kus sellele kuulus ka kolm hektarit maad. Teise maailmasõja ajal kool suleti. Aastal 1955 avati külas raamatukogu, mis aga aastal 1968 Pakalupisesse üle viidi.

## Elanikkond


* 298 (1902)
* 257 (1923)
* 135 (1959)
* 117 (1970)
* 68 (1979)

* 34 (1989)
* 19 (2001)
* 23 (2011)
* 11 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Pluogai

**Pluogai** (žemaidi *Plougā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas Kalupise oja ääres.

Pluogaid on esmamainitud 1738. aastal. Ajal, kui leedukeelne kirjandus oli keelustatud, oli küla kohalik *[[knygnešystė]]* keskus. Seal asus raamatuladu ning üks sealne salakaubavedaja – Barbora Šiuipaitė-Beržanskienė – asutas ka väikese raamatukogu. Raamatukogu tegutses külas kuni teise maailmasõjani.

## Elanikkond


* 158 (1902)
* 166 (1923)
* 85 (1959)
* 97 (1970)
* 52 (1979)

* 39 (1986)
* 34 (1989)
* 35 (2001)
* 22 (2011)
* 17 (2021)


## Viited

## Välislingid
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Antarktika änn

**Antarktika änn** (*Stercorarius maccormicki*) on änlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Antarktika änn on 50–55 cm pikk. Tiibade siruulatus on 130–140 cm. Kaalub 900–1600 g.

Antarkika ännil on kaks värvusvormi. Heledamate lindude sulestik on peamiselt kuldpruun või hall ning tiivad, selg ja saba on tumepruunid. Tumedad linnud on üleni tumepruunid. Rossi merel on hele vorm rohkem levinud, Antarktika poolsaarel tume vorm. Isaslind on tavaliselt tumedam kui emaslind. Antarktika ännil on peenem nokk, väiksem pea ja kitsamad tiivad kui lõunaännil.

## Levik
Pesitsevad Antarktikas, eriti Rossi mere piirkonnas. Talvitusala ulatub põhjas Alaska ja Gröönimaani.

Pesitsevad vähese lumega piirkondades, tihti merelindude kolooniate lähedal. Tavaliselt rannikul, vahel sisemaal mägedes. Talvel elavad merel.

## Toitumine
Pesitsusalal toituvad antarktika hõbekülgedest ning pingviinide munadest ja poegadest.

## Pesitsemine
Pesitsevad hajusates kolooniates. Vooderdamata pesa asub maapinnal. Antarktika ännid on paigatruud.

Pesitsusaeg algab novembris. Kurnas on kaks muna, haudeperiood kestab 28–31 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 36–45 päeva vanuselt. Tavaliselt vanem poeg tapab noorema.

## Viited

## Välislingid
Nice'i lossimägi

**Nice'i lossimägi** (prantsuse keeles Colline du Château) on küngas ja park Prantsusmaal, Nice'i linnas Vahemere rannikul. See asub Nice'i vanalinna (Vieux-Nice) ja sadamapiirkonna (Port Lympia) vahelisel kõrgendikul, umbes 92 meetrit merepinnast, ning on üks linna tuntumaid vaatamisväärsusi. Lossimägi pakub panoraamvaateid Nice'i rannajoonele, Baie des Anges'ile (Inglite lahele), Promenade des Anglais'ile, vanalinnale ja Vahemerele.

Lossimägi on saanud nime keskaegse kindluse ja lossi järgi, mis asusid seal sajandite jooksul ning täitsid olulist kaitsefunktsiooni. Kindlus hävitati 1706. aastal Prantsuse kuninga Louis XIV käsul Hispaania pärilussõja ajal, et nõrgestada Nice'i kaitsevõimet. Tol ajal kuulus Nice Savoia hertsogkonda. 

Pärast kindluse hävitamist jäi lossimägi pikaks ajaks kasutuseta. Alles 19. sajandi alguses, Sardiinia kuningriigi võimude ajal, hakati seal rajama avalikku parki. Park valmis umbes 1810. aastatel eesmärgiga muuta vana kindluse ala puhke- ja jalutuskohaks.

Pargi üheks vaatamisväärsuseks on tehiskosk (Cascade du Château), mis valmis 1885. aastal. Kose rajamine oli seotud linna veevarustussüsteemiga ning see on kujundatud loodusliku joana, mis lisab pargile kaunidust ja meeldivat atmosfääri. Samuti asub lossimäel Bellanda torn (prantsuse keeles Tour Bellanda), mis samuti ei pärine otseselt keskaegsest kindlusest, vaid ehitati 1825–1826. aastal hotelli juurde, mille omanikuks oli Honoré Clérissi. Torn rajati endise Saint-Elme ehk Tour du Môle torni alusele, mis kuulus Savoia aegsete kindlustuste juurde ja hävitati 1706. aastal. 

Tornis asub interaktiivne näitus Bellandarium, kus saab tutvuda Nice’i ja lossimäe ajalooga läbi erinevate ajastute. Ekspositsioon on jagatud seitsmeks perioodiks ning seal on kasutatud visuaal- ja heliefekte. Tornist avaneb kaunis vaade Inglite lahele ja vanalinnale.

## Vaata ka
* Nice'i lossikalmistu

## Viited
Chýně

**Chýně** on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha lääneringkonnas. Chýně asub Praha kesklinnast ligikaudu 13 km läänes.

Chýnět on esmamainitud 1273. aastal. Tol ajal kuulus küla Strahovi kloostrile. Chýně oli sotsialismi ajal tuntud põllumajandusliku ühismajandi keskus. Survekanalisatsioon, reoveepuhasti ja gaasivarustus rajati külasse alles 1990. aastate lõpus. Chýně sai linnaõigused 2023. aastal.

## Viited
Phil Rudd

**Phillip Hugh Norman Rudd** (sünninimi **Phillip Hugh Norman Witschke Rudzevecuis**; sündinud 19. mail 1954 Melbourne'is) on Austraalia trummar, kes on eelkõige tuntud Austraalia *[[hard rock]]*i ansambli AC/DC liikmena. Ta on tuntud minimalistliku trummimängu poolest.

Trumme hakkas Rudd mängima teismelisena. Ta alustas karjääri Melbourne'i kohalikes ansamblites mängides, sealhulgas ansamblis Buster Brown, mille liige oli ta aastatel 1973–1974. Aastal 1975 asus Rudd ansamblis AC/DC Peter Clacki asemel trummari kohale. Pärast seda, kui basskitarrist Mark Evans ansamblist 1977. aastal lahkus, sai Rudd ansamblis ainsaks liikmeks, kes oli sündinud Austraalias. Ta oli AC/DC liige kuni vallandamiseni 1983. aastani ja seejärel uuesti alates 1994. aastast.

Pärast AC/DC-st lahkumist 1983. aastal kolis ta Uus-Meremaale, kus abiellus Lisa O'Brieniga. Nad said koos viis last. Abielu lõppes 2006. aastal lahutusega.

2010. aastatel sattus Rudd Uus-Meremaal narkootikumide omamise ja tapmisähvarduse tegemise eest seadusega pahuksisse, mistõttu ei saanud ta 2015. aastal AC/DC-ga osaleda "Rock or Bust'i" maailmaturneel ja ta asendati ansamblis Chris Slade'iga. 2014. aastal andis Rudd välja sooloalbumi "Head Job".

2018. aasta augustis levisid teated, et AC/DC endised liikmed Rudd ja Brian Johnson on taas ansambliga koostööd tegemas. Ruddi, Johnsoni ja basskitarristi Cliff Williamsi naasmine kinnitati ametlikult 2020. aasta septembris. 2020. aasta novembris ilmus AC/DC 17. stuudioalbum "Power Up", mille materjal oli salvestatud kahe varasema aasta jooksul. 2024. aastal alustas AC/DC kontsertturneed "Power Up Tour", millest Rudd osa ei võta (teda asendab turneel Matt Laug).

2003. aastal võeti Rudd AC/DC liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli. Ajakiri Rolling Stone on valinud Ruddi kõigi aegade saja parima trummari seas 86. kohale. Ta on mõjutanud paljusid trummareid, teiste seas Rammsteini trummarit Christoph Schneideri ja Kissi trummarit Eric Singerit.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Meziboří

**Meziboří** (kuni 1957. aastani **Šenbach**, saksa keeles *Schönbach*) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Mosti ringkonnas. Meziboří asub Litvínovist vahetult põhjas, Saksamaa piirist ligi 6 km kaugusel.

Küla on esmamainitud 1398. aastal (*Schönbach*). Aastatel 1945–1946 saadeti küla saksa rahvusest elanikud riigist välja. 1950. aastate alguses hakati seoses industrialiseerimisega külasse ehitama tööliste ja kutsekooliõpilaste ühiselamuid ning kutsekoole. 1957. aastal sai asula uueks nimeks Meziboří. Linnaõigused anti Meziboříle 1960. aastal.

## Viited
Klimkovice

**Klimkovice** (saksa keeles *Königsberg in Schlesien*) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Ostrava linnaringkonnas. Klimkovice asub Ostrava kesklinnast ligikaudu 5 km läänes.

Klimkovice on kuurortlinn. Seal asuvad kõrge kontsentratsiooniga joodi-broomi soolvee allikad.

Asulat on esmamainitud 1386. aastal. Klimkovice oli sel ajal juba linn.

1766. aastal avastati piirkonnas antratsiidi leiukoht, kuid kaevandamist ei alustatud.

1848. ja 1854. aastal laastasid linna suured tulekahjud.

Linna olulisimad vaatamisväärsused on aastatel 1578–1579 ehitatud Klimkovice loss ja 1400. aasta paiku ehitatud ning 16. sajandi teisel poolel ümber ehitatud Püha Katariina kirik.

## Viited
Jabiru-toonekurg (perekond)

**Jabiru-toonekurg** (*Jabiru*) on toonekurglaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonna ainus retsentne liik on jabiru-toonekurg (*Jabiru mycteria*).

Perekonda kuulub ka pliotseeni ajastikul elanud *Jabiru codorensis*.

## Viited
Nice'i Kaunite Kunstide Muuseum

**Nice'i Kaunite Kunstide Muuseum** (prantsuse keeles **Musée des Beaux-Arts de Nice**; tuntud ka kui **Jules Chéret' nimeline kunstimuuseum**) on kunstimuuseum Prantsusmaal Nice'is. Muuseum avati külastajatele 7. jaanuaril 1928. aastal.

Muuseum kannab ka plakatikunstniku ja maalija Jules Chéret' nime, kes elas oma elu viimased aastad Nice'is.

Muuseum tegutseb villas, mille ehitamist alustati 1878. aastal Ukraina päritolu Kotšubeide aadliperekonda kuulunud Jelizaveta Kotšubei jaoks.
1883. aastal ostis poolelioleva hoone Ameerika miljonär James Thomson, kes lasi selle lõpuni ehitada ja ajakohastada arhitekt Constantin Scala projekti järgi.

1925. aastal ostis villa Nice'i linn, kes kohandas selle ümber muuseumiks. Hoone interjööris säilitati üks esinduslik detail – originaalne belle époque stiilis trepp, mis on säilinud tänaseni ja kuulub muuseumi kõige kaunimate elementide hulka.

Arhitektuuriliselt on muuseum silmapaistev näide 19. sajandi lõpu luksuslikust villast. Kunagi ümbritses hoonet ka suur inglise stiilis aed, millest osa on säilinud pargialana.

Muuseumihoone kuulub Prantsusmaa riiklikku muinsuskaitse registrisse (Monument historique). 1976. aastal võeti kaitse alla hoone fassaad ja katus, kuid 2023. aastal lisati kaitse alla kogu hoone koos ümbritseva krundiga.

## Kunstikogu
Muuseumi kunstikogus leidub teoseid keskajast kuni 20. sajandi keskpaigani. Esindatud on nii Prantsuse kui ka rahvusvahelised kunstnikud. Mõned neist:
* Claude Monet
* Edgar Degas
* Jean-Honoré Fragonard
* Raoul Dufy
* Jules Chéret
* Auguste Rodin (skulptuurid)
* Pablo Picasso (keraamika)

Olulisel kohal on ka kohalikud kunstnikud, nagu Alexis Mossa ja tema poeg Gustav-Adolf Mossa, kes aitasid kaasa muuseumi kogu kujundamisele.

## Viited

## Välislingid
* 
* Kodulehekülg
Tauno Talv

**Tauno Talv** (sündinud 25. juunil 1977) on Eesti ettevõtja ja kinnisvaraarendaja, tegutsenud äris alates 1998. Ta on seotud mitme ettevõttega, eelkõige kinnisvara valdkonnas. Elab ja töötab peamiselt Lõuna-Eestis.

Õppis 2016 - 2021 '''Tartu Ülikoolis''': Magistriõpe Majandusteaduskonnas, erialal Turundus ja Finantsjuhtimine.

2025. Inforegisteri hinnangul on Tauno Talve ettevõtete väärtus **21 541 468 €** (kasutades tulumeetodi).

2025. aasta seisuga omab Tauno Talv 92 kehtivat kinnistut.

## Äri
2001 - 2003 **Ekonet Baltic**, Mäkitorppa telefoni kauplused Eestis. Tauno Talv oli Ekonet Baltic asutaja ja juht. *<small>Tehtud on ettevõtte müük.</small>*

2003 - 2014 **Track24 Group,** pakkus transpordiettevõtetele kaasaegset võimalust sõidukite asukoha- ja kütuseseireks. Paindlik teenus võimaldas jälgida mitmesuguseid andmeid autode kohta ja korraldada ettevõtetel oma logistikat efektiivsemalt. Track24 oli turul Saksamaal, Soomes, Lätis, Leedus, Poolas, Slovakkias, Bulgaarias, Ungaris, Rootsis, Norras, Tšehhis, Austrias ja Eestis. Tauno Talv oli Track24 asutaja ja juht.    *<small>Tehtud on ettevõtte müük Oskando OÜ-le (nüüdseks Fleet Complete Eesti OÜ-le).</small>*

2007. aastal alustanud ettevõtet: **Capital Atlantic,** kinnisvarahaldusega tegelev osaühing, mille ainus omanik ja juht on Tauno Talv.  2024. aasta finantsnäitajad: Tulu 162 622 €, puhaskasum 824 100 €, bilansimaht 8 760 000 €, kasumimarginaaliks üle 500 %.

## Viited
Ašvėnai

**Ašvėnai** (žemaidi *Ašvienā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Küla tekkis Ašvėnai mõisa maade tükeldamisel aastal 1935. Mõis kuulus varem Panceržyńskite suguvõsale. Aastal 1905 toimus mõisas streik. 

Tõenäoliselt sai küla nime Ašva jõelt, mis küla lähistel alguse saab. Nime päritolu kohta räägib rahvajutt, et kord läinud kolme küla poisid tantsupeol kaklema. Kõige nõrgem pistnud karjuma, et ärge mind pekske, ma olen üksi. Tema sõnadest *aš vienas* sai nime Ašvėnai küla. Teise küla lapsel löödud nina veriseks, selle järgi saanud nime tema koduküla Palnosai. Kolmas läinud minema lauldes ja selle järgi saanud nime Dainoriai küla. Nime annab tõlkida kui *lauluhimulised*.

Osaliselt ulatuvad külla Kamanose soo Natura 2000 linnuala ja loodusala. Muinsuskaitse all on Ašvėnai küla vana kalmistu.

## Elanikkond


* 23 (1902)
* 67 (1923)
* 90 (1959)
* 99 (1970)
* 63 (1979)

* 47 (1989)
* 45 (2001)
* 40 (2011)
* 26 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Hallgeir Brenden

**Hallgeir Brenden** (10. veebruar 1929 Trysil – 21. september 2007 Lillehammer) oli Norra murdmaasuusataja.

Brenden saavutas oma esimese rahvusvahelise edu 1952. aasta taliolümpiamängudel Oslos. Seal võitis ta 4 x 10 km teatesõidus hõbemedali ja 18 km distantsil kuldmedali. Järgmisel aastal saavutas ta Lahti suusamängudel 18 km distantsil kolmanda koha. 1954. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis saavutas ta teatesõidus neljanda koha. Kaks aastat hiljem võitis ta Cortina d'Ampezzos  1956. aasta taliolümpiamängudel 15 km distantsil kuldmedali. Ta saavutas 30 km distantsil 14. ja teatesõidus neljanda koha. Samal aastal võitis ta Holmenkolleni suusafestivalil 15 km distantsi ja saavutas 50 km distantsil Arvo Viitaneni järel teise koha. Märtsis 1956 saavutas ta Lahti suusamängudel 18 km distantsil teise koha.

1958. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel Lahtis saavutas Brenden 15 km distantsil 22., 30 km distantsil 19. ja teatesõidus neljanda koha. Märtsis 1958 saavutas ta Holmenkolleni suusafestivalil 50 km distantsil kolmanda koha. 1959. aastal saavutas ta Rootsi suusameistrivõistlustel teatesõidus teise koha. 1960. aasta taliolümpiamängudel Squaw Valleys võitis ta 4 x 10 km teatesõidus hõbemedali. Samas saavutas ta 15 km distantsil 12. koha ja nii 30 km kui ka 50 km distantsil üheksanda koha. Märtsis 1961 saavutas ta Holmenkolleni suusafestivalil 50 km distantsil teise koha. 1962. aasta maailmameistrivõistlustel Zakopanes saavutas ta teatevõistkonnaga neljanda koha. Järgmisel aastal võitis ta teist korda Holmenkolleni suusafestivalil 15 km distantsi. Norra meistrivõistlustel võitis ta kolm korda 15 km distantsil (1955, 1956, 1960), kolm korda 18 km distantsil (1951–1953), kolm korda 30 km distantsil (1952, 1956, 1961) ja kolm korda Vestre Trysil IL teatevõistkonnaga (1955, 1956, 1960).

1952. aastal autasustati Brendenit Egebergsi Æresprise ja Morgenbladeti kuldmedalitega, 1955. aastal Holmenkolleni medaliga ja 1956. aastal Fearnleysi olümpia æresprise'iga. Ta oli ka edukas sportlane kergejõustikus, tulles 1953. ja 1954. aastal Norra meistriks 3000 meetri takistusjooksus.

## Välislingid

*[Hallgeir Brenden [FIS]-i veebilehel]
*Hallgeir Brenden Firstskisport.com veebilehel
*Hallgeir Brenden Sports-Reference.com veebilehel
Ellerhein (perekonnanimi)

**Ellerhein** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Ellerhein uueks perekonnanimeks kokku viiel juhul isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Eller, Ellerberg, Erlenheim ja Karlson. 2025. aastal sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Ferma

**Ferma** on endine küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Küla tekkis aastal 1863, kui sinna asustati Vitebski kubermangust uniaate. Hiljem asus sinna ka vanausulisi. XIX sajandil oli tegemist suurima vene kogukonnaga Viekšniai õigeusu kihelkonna maadel. Aastal 1931 tegutses külas vene tuletõrjujate meeskond. 

Aastal 2018 liideti küla Viekšniai linnaga. Sellele vaatamata luges 2021. aasta rahvaloendusel seitse inimest end Ferma küla elanikeks.
## Elanikkond


* 149 (1923)
* 102 (1959)
* 231 (1970)
* 244 (1979)

* 294 (1989)
* 318 (2001)
* 276 (2011)


## Viited

## Välislingid
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Meižiai

**Meižiai** (žemaidi *Meižē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Meižiai asub samanimelise järve ääres.

Küla kohal asus kunagi Panceržyńskite suguvõsale kuulunud Meižiai mõis. Aastal 1863 küüditati mõisa omanik Antanas jaanuariülestõusus osalemise eest Siberisse. Seejärel läks mõisa süda venelaste valdusse ja hakkas kuuluma Homolitskitele. Panceržyńskid rajasid siis järve teisele kaldale neile jäänud maadele teise Meižiai mõisa. Aastal 1934 tükeldati mõlema mõisa maad ja nii kujunes Meižiai küla. Mõisa keskus jäi Marija Panceržinskienėle, kes aastal 1941 Siberisse küüditati.

Pole kindel, kas küla nimi on pandud Meižiai järve järgi või vastupidi. Rahvasuu räägib, et enne kandis seda nime järv. Selle ääres elas Meižienė-nimeline nõid, kelle ümbruskonna rahvas pahategude eest ära põletas ja tema tuha järve viskas. Ka asunud järv varem Viekšniai juures. Kord suvel teinud küla mehed heina, kui tundmatu ratsanik mööda ratsutas ja hoiatas, et järv on tulekul. Mehed keeldusid kuulamast ja uppusid.

Osaliselt on küla hõlmatud Kamanose soo Natura 2000 linnuala ja loodusalaga.

## Elanikkond


* 94 (1902)
* 99 (1923)
* 103 (1959)
* 76 (1970)

* 26 (1979)
* 0 (1989)
* 4 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Dolní Benešov

**Dolní Benešov** (varem **Benešov u Hlučína**, saksa keeles *Beneschau*) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Opava ringkonnas. Dolní Benešov asub Opava kesklinnast ligikaudu 14 km idas, Poola piirist 7,5 km kaugusel. Linna lõunapiiriks on Opava jõgi. Linna asub kaks suurt kalatiiki (Jezero ja Nezmar).
 
Linna läbib Opava–Hlučíni raudteeliin.

Asulat on esmamainitud 1213. aastal. Linnaõigused sai Dolní Benešov 1493. aastal. Esimese Sileesia sõja tagajärjel läks linn 1742. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tšehhoslovakkia koosseisu läks linn 1919. aastal Versailles' rahu tulemusel. 1920. aastal kaotas Dolní Benešov linnaõigused. 1. jaanuaril 1979 ühendati Dolní Benešov lähedalasuva Zábřehiga. 1990. aastal sai Dolní Benešov jälle omaette asulaks. Linnaõigused sai Dolní Benešov tagasi 1. veebruaril 1996.

## Sõpruslinnad
* Rajecké Teplice, Slovakkia
* Wilamowice, Poola

## Viited
Karl Gotthard von Knorring

**Karl Gotthard Magnus von Knorring** ( Võnnu mõis, Ridala kihelkond, Läänemaa – ) oli baltisaksa päritolu mõisnik ja Venemaa Keisririigi sõjaväelane, kes teenis ratsakaardiväepolgus polkovniku ehk ooberstina. Ta päris oma isalt Otto Wilhelm von Knorringilt Vasta mõisa ning emalt, Löwenwolde suguvõsa viimaselt pärijalt, Luke, Ilmatsalu, Meeksi ja Kahkva mõisad.

## Elulugu
Karl Gotthard Magnus von Knorring sündis Otto Wilhelm von Knorringi ja Friederike Caroline Louise von Knorringi (snd von Löwenwolde) pojana Võnnu mõisas, mis toona kuulus Fersenitele. Tema isa, ratsaväe kindralleitnant, suri 1812. aastal, kui Karl oli 14-aastane. Isa surma järel päris ta Vasta mõisa, hiljem ka hulga teisi valduseid ema kaudu.

Karl von Knorring teenis Venemaa keisri ratsakaardiväes, kus ta saavutas polkovniku auastme.

7. aprillil 1822 abiellus ta Karl Gustav von Stackelbergi tütre Antoinette Charlotte Amalie von Stackelbergiga. Neil sündis kaks last – poeg Arthur (1823–1889) ja tütar Karoline Angelika Dorothea (1824–1846), mõlemad Magiljovis, kus Karl teenis tol ajal keiserlikus sõjaväes. Tütar Karoline abiellus hiljem Ziemeri mõisniku Adam Sigismund von Wolffiga.

1830.–1840. aastatel lasi Knorring ehitada kahekorruseliseks Tartus Lai tänav 36 asuva aadlipalee, võimalik, et linnaarhitekti Georg Friedrich Geisti plaanide järgi. Sel ajal omandas hoone üldjoontes tänini säilinud esifassaadi.

Liivimaa õuekohtu otsusega 5. juunil 1841 anti Karl Gotthard von Knorringile ametlikult pärimisõigus oma ema vendade Ferdinand ja Karl von Löwenwolde mõisatele, kuna nad olid surnud ilma pärijate või testamendita. Neid hakkas ta järk-järgult üle andma oma pojale Arthurile. Arthuri kätte läksid:

*28. novembril 1857 – Luke mõis
*21. mail 1860 – Meeksi ja Naha mõis
*21. mail 1860 – Ilmatsalu mõis
*28. aprillil 1867 – Kahkva mõis

Eluõhtul oli ta erru läinud ohvitser. Talupoegade seas oli ta tuntud kui "vana Oberst", sageli nähtud pidulikus mundris kuldsete pagunite ja aumärkidega. Kohalik rahvapärimus kirjeldab teda kui suursugust, kuid heasüdamlikku meest. Jakob Truutsi mälestuste järgi (kirja pandud 1931) oli Knorring Meeksi vallas austatud, kuigi tema mõisavalitsejad kasutasid tihti omavoli, millega ta ise ehk kursis ei olnud. Luke vallas võimaldas Knorring mõisavalitsejaks saada talupojasoost Johann Lesthalil (1812–1870), kes oli Lukel valitseja 1840–1852 ja töötas seejärel elu lõpuni mõisavalitsejana Knorringite teistele harudele kuulunud Kurna, Lehmja ning Keedika mõisates.

Karl Gotthard Magnus von Knorring suri 76-aastaselt 30. märtsil 1875. Ta on maetud Nõo kalmistule, Luke mõisa lähedale.

## Esivanemad

## Viited