Magdeburgi peapiiskopkond

**Magdeburgi peapiiskopkond** oli katoliiklik peapiiskopkond (969–1552) ja Saksa-Rooma riigi vürstlik peapiiskopkond (1180–1680) keskusega Magdeburgi linnas Elbe jõel.

Kavandatud 955. aastast ja rajatud 968. aastal, kaotas katoliiklik peapiiskopkond *de facto* kehtivuse alates 1557. aastast, kui viimane paavsti poolt kinnitatud vürstlik peapiiskop, luterlik Sigismund von Brandenburg sai täisealiseks ja sai piiskopiks ning Magdeburgi toomkiriku kapiitel kiitis 1567. aastal heaks luterluse, kui enamus koguduseliikmeid oli juba luterlusse pöördunud. Kõik tema järeltulijad olid ainult vürstliku peapiiskopkonna administraatorid ja samuti luterlikud, välja arvatud katoliiklik ilmik Leopold Wilhelm von Österreich (1631–1635). Kiriklikus mõttes pandi allesjäänud katoliiklased ja nende kogudused ning kloostrid endises peapiiskopkonnas 1648. aastal Kölni peapiiskopkonna järelevalve alla ja 1670. aastal Põhjamisjonite apostliku vikariaadi jurisdiktsiooni alla.

Poliitilises mõttes saavutas peapiiskopkond 1180. aastal otsealluvuse keisrile kui vürstlik peapiiskopkond. Selle territoorium koosnes ainult mõnest peapiiskopkonna haldusala osast, nagu Magdeburgi linn, enamik Magdeburger Bördest ja Jerichower Land kui lahutumatu tervik ja eksklaavid, mis hõlmasid umbes Saalkreisi, sealhulgas Halle, Oebisfelde ja lähiümbrus, samuti Jüterbog ja lähiümbrus. Vürstlik peapiiskopkond säilitas oma rikluse valitava monarhiana aastani 1680. Siis omastas Magdeburgi vürstliku peapiiskopkonna Brandenburg-Preisimaa ja pärast sekulariseerimist muutis selle Magdeburgi hertsogkonnaks, päritavaks monarhiaks personaalunioonis Brandenburgiga.

1994. aastal asutatud uus Magdeburgi diötsees on katoliku kiriku diötsees, mis paikneb Saksi-Anhalti (lõviosa), Brandenburgi ja Saksimaa (väikesed narmad kummaski) liidumaadel.

## Ajalugu

Pärast 940. ja 954. aasta sõdu, kui polaabi slaavlased olid Odra jõel, tulid madjarid sügavale Saksamaale, nii et Augsburg oli ohus. Lechi lahingus 955. aastal nad võideti ja aeti minema. Kohe 955. aastal alustas Otto Suur töid Magdeburgi peapiiskopkonna rajamiseks, et stabiliseerida idaterritooriumid ristiusustamise kaudu. Ta soovis diötseesi pealinna Halberstadtist Magdeburgi üle viia ja teha sellest peapiiskopkonna. Sellele oli aga teravalt vastu Mainzi peapiiskop, kes oli Halberstadti metropoliit. Kui paavst Johannes XII sanktsioneeris 962. aastal peapiiskopkonna loomise, näis Otto olevat oma üleviimisplaanist loobunud. Eespool nimetatud kloostritele (asutatud 937. aastal) kuulunud mõisad muudeti uue peapiiskopkonna mensaks ja mungad viidi üle Berge kloostrisse. Peapiiskoplik kirik tegi Püha Mauritiuse kaitsepühakuks ja sai Ottolt lisaks uusi annetusi ja toetusi.

14. sajandil kuulus katoliku kiriku Magdeburgi kirikuprovintsi: Magdeburgi peapiiskopkond, Brandenburgi, Havelbergi,  Cammini,  Merseburgi, Naumburgi piiskopkond. 

Selle kirikuprovints hõlmas olemasolevad Brandenburgi ja Havelbergi diötseesid ning äsjaloodud Merseburgi, Zeitzi ja Meißeni diötseesid. Lebus lisati 1424. aastal. Uus peapiiskopkond asus Saksa-Rooma riigi ja slaavi hõimude kindlustamata piirialade lähedal ning oli mõeldud kristluse edendamiseks paljude slaavlaste ja teiste seas. Seejärel asutati 20. aprillil 967 Ravenna sinodil paavsti ja keisri juuresolekul pidulikult peapiiskopkond. Esimene peapiiskop oli Adalbert, endine Püha Maximiniuse munk Trieris, seejärel misjonipiiskop russiinide juures (Ruteenia) ja Weißenburgi abt Elsassis. Ta valiti 968. aasta sügisel, sai Roomas palliumi ja krooniti aasta lõpus pidulikult Magdeburgis.

Magdeburgi peapiiskopkonna ala oli üsna väike; see hõlmas slaavi ringkondi ja poole Põhja-Tüüringist, millest Halberstadt välja jäi. Eriti tähtsaks sai toomkiriku kool Adalberti tõhusa halduse tingimustes. Skolastik Othrichi peeti oma aja kõige enam õppinud meheks. Magdeburgis said hariduse paljud väljapaistvad mehed.

Othrich valiti peapiiskopiks pärast Adalberti surma (981). Giselher von Magdeburg omandas altkäemaksu ja pettuse teel Magdeburgi piiskopitooli valduse ning tal õnnestus ajutiselt haarata ka Merseburgi piiskopkond (aastani 1004). Märkimist väärivate järeltulijate hulgas olid innukas Gero (1012–23); Werner (1063–78), kes tapeti lahingus Heinrich IV-ga; Püha Norbert, silmapaistev 12. sajandil (1126–34), premonstratenside ordu rajaja.

Peapiiskop Wichmann (1152–92) oli tähtsam Saksa-Rooma riigi suverääni ja vürstina kui piiskopina. Wichmann oli keisri poolel Suures Saksi mässus ja teda autasustati sellega, et tunnistati peapiiskopi ja toomkiriku kapiitli valdused otse keisrile alluvaks riigiks Saksa-Rooma riigis, seega lisas Wichmann esimesena ilmaliku vürsti tiitli kiriklikule peapiiskopitiitlile. Albrecht II (1205–32) tülitses Otto II-ga (1198–1215), sest ta oli kuulutanud paavsti põlgust viimase vastu ja see sõda kahjustas peapiiskopkonda suuresti. 1208. aastal hakkas ta ehitama praegust Magdeburgi toomkirikut, mis pühitseti alles 1263. aastal ja ei ole kunagi tegelikult valmis saanud; Günther I (1277–79) pääses vaevu tõsisest sõjast markkrahv Otto IV-ga, kes oli ärritunud, kuna tema vend Erich von Brandenburg ei olnud peapiiskopiks valitud. Brandenburglastel õnnestus sundida Günther I ja Bernhard III (1279–1281) tagasi astuma ning Erich peapiiskopiks teha (1283–1295).

Kardinal Albrecht von Brandenburg (1513–45) andis nii oma ebakindla positsiooni kui ka pideva rahapuuduse tõttu võimaluse luterluse levikuks tema diötseesis, ehkki ise oli reformatsiooni vastu. Pole tõsi, et temast sai luterlane ja ta soovis säilitada oma riiki ilmaliku vürstkonnana, ja sama ebaõige on, et Kalbe parlamendis nõustus ta 1541. aastal reformatsiooni sisseviimisega, et oma võlad tasuda. Tema järglased olid innukad katoliiklased Johann Albrecht von Hohenzollern (1545–1550), kes suutis siiski väga vähe teha, ja Friedrich von Brandenburg, kes suri 1552. aastal.

Administraatorid, kes olid ilmalikud vürstid, võtsid nüüd peapiiskopi koha ja nad, nagu ka suurem osa toomkiriku kapiitlist ja peapiiskopkonna elanikest, olid tavaliselt protestandid. Nad kuulusid Hohenzollernite Brandenburgi harusse, mis võttis 1613. aastal vastu kalvinismi. Christian Wilhelm võeti 1631. aastal vangi, ja läks üle Viini katoliku kirikusse. Praha rahu ajal (1635) langes Magdeburgi peapiiskopkond August von Sachsen-Weißenfelsile. Vestfaali rahuga (1648) lubati peapiiskopkonna ootusi Brandenburg-Preisimaale pärast Augusti surma. Kui Saksi vürst 1680. aastal suri, oli peapiiskopkond Brandenburgi poolt sekulariseeritud ja muudetud Magdeburgi hertsogkonnaks.

Piirkonna ülejäänud katoliiklased olid aastatel 1670-1709 ning taas aastatel 1780-1821 Põhjamisjonite apostliku vikariaadi jurisdiktsioonis. Aastatel 1709-1780 oldi Ülem- ja Alam-Saksimaa apostliku vikariaadi jurisdiktsioonis. 1821. aastal anti piirkond katoliiklikus mõttes üle Paderborni piiskopkonnale. 1994. aastal asutati piirkonnas Magdeburgi diötsees.

## Peapiiskopid ja administraatorid
### Magdeburgi peapiiskopid

* Adalbert 968–981
* Giselher 981–1004
* Tagino 1004–1012
* Waltard 1012
* Gero 1012–1023
* Humfried 1023–1051
* Engelhard 1052–1063
* Werner von Steußlingen 1064–1078
* Hartwig von Spanheim 1079–1102
* Heinrich I von Assel 1102–1107
* Adalgod von Osterburg 1107–1119
* Rudgar von Veltheim 1119–1125
* Norbert von Xanten]] 1126–1134
* Konrad von Querfurt 1134–1142
* Friedrich I 1142–1152
* Wichmann von Seeburg 1152–1180; *vürstlik peapiiskop aastast 1192; Naumburgi piiskop 1150–54*

*1180: saavutas [[Saksimaa hertsogiriik|Saksimaa hertsogiriigi]] lagunemisel otse keisrile alluvuse*

### Magdeburgi vürstlikud peapiiskopid

* Wichmann von Seeburg 1180–1192; *peapiiskop aastast 1152*
* Ludolf von Kroppenstedt 1192–1205
* Albrecht I von Käfernburg 1205–1232
* Burchard I von Woldenberg 1232–1235
* Wilbrand von Käfernburg 1235–1254
* Rudolf von Dingelstädt 1254–1260
* Ruprecht von Querfurt 1260–1266
* Konrad II von Sternberg 1266–1277
* Günther I 1277–1279
* Bernhard III von Wölpe 1279–1282
* Erich von Brandenburg 1282–1295
* Burchard II von Blankenburg 1295–1305
* Heinrich III 1305–1307
* Burchard III 1307–1325
* Heideke von Erffa 1326–1327
* Otto 1327–1361
* Dietrich Kagelwit 1361–1367
* Albrecht von Sternberg 1367–1372
* Peter Jelito 1372–1381
* Ludwig von Meißen 1381–1382
* Friedrich II von Hoym 1382
* Albrecht IV von Querfurt 1382–1403
* Günther II von Schwarzburg 1403–1445
* Friedrich III von Beichlingen 1445–1464
* Johann von Pfalz-Simmern 1464–1475
* Ernst II von Sachsen 1475–1480; *vürstlik peapiiskop 1513. aastani*

*1480: [[Halberstadti piiskopkond]]a administreerisid Magdeburgi peapiiskopid*

### Magdeburgi vürstlikud peapiiskopid, Halberstadti administraatorid

* Ernst II von Sachsen 1480–1513; *vürstlik peapiiskop aastast 1475*
* Albrecht IV von Brandenburg 1513–1545; *ka Mainzi [[Mainzi kuurvürstkond|peapiiskop]]-kuurvürst aastatel 1514–1545*
* Johann Albrecht von Hohenzollern 1545–1551
* Friedrich von Brandenburg 1551–1552; *Halberstadti administraatorina Friedrich III*
* Sigismund von Brandenburg 1552–1566; paavsti poolt kinnitatud peapiiskopiks, kuigi luterlik, kuna Püha Tool eeldas, et uus skisma on ajutine nähtus

*1566: peapiiskopkonda valitsesid luterlikud administraatorid*

### Magdeburgi administraatorid

* Joachim Friedrich von Brandenburg 1566–1598
* Christian Wilhelm von Brandenburg 1598–1631
* Leopold Wilhelm von Österreich, ilmik, katoliiklik administrator, 1631–1638; *ka [[Passau piiskopkond|Passau ]](1625–1662), [[Strasbourgi piiskopkond|Strasbourgi]] (1626–1662), [[Halberstadti piiskopkond|Halberstadti]] (1628–1648), [[Olmützi piiskopkond|Olmützi]] (1632–1662) ja [[Breslau piiskopkond|Breslau]] (1656–1662) piiskopkondade ja* *de jure* *[[Bremeni peapiiskopkond|Bremeni peapiiskopkonna]] (1635–1645) administraator*
* August, Barby krahv, 1638–1680

*1680: vürstlik peapiiskopkond sekulariseeriti hertsogkonnaks*

## Magdeburgi kirikuprovints

Magdeburgi peapiiskop oli *Magdeburgi [[kirikuprovints]]i* metropoliit (*de facto* kaotatud 1648. aastal); peapiiskopid omasid ka – Mainzi peapiiskop-kuurvürsti kõrval – aunimetust *[[Primas Germaniae]]*. Magdeburgi abipiiskopkonnad olid:

* Brandenburgi diötsees, luterlik aastast 1539, sellega seotud vürstlik piiskopkond sekulariseeriti ja liideti 1571. aastal Brandenburgi kuurvürstkonnaga
* Havelbergi diötsees, luterlik aastast 1558, sellega seotud vürstlik piiskopkond sekulariseeriti ja liideti 1598. aastal Brandenburgi kuurvürstkonnaga
* Lebusi diötsees aastast 1424 (varem Gniezno peapiiskopkonna abipiiskopkond), luterlik aastast 1555, sellega seotud ilmalikud varad (Beeskowi krahvkond) sekulariseeriti ja liideti 1598. aastal Brandenburgi kuurvürstkonnaga
* Merseburgi diötsees, luterlik aastast 1544, sellega seotud vürstlik piiskopkond sekulariseeriti ja liideti 1565. aastal Saksimaa kuurvürstiriigiga
* Naumburg-Zeitzi diötsees, luterlik aastatel 1542-1547 ja aastast 1562, sellega seotud vürstlik piiskopkond sekulariseeriti ja liideti 1615. aastal Saksimaa kuurvürstiriigiga

## Residentsid

Magdeburgi peapiiskoppide residentsid olid:


Pilt:Giebichenstein4.jpg|Giebichensteini loss Halles
Pilt:Moritzburg-neu.jpg|Moritzburg Halles
Pilt:Neue_residenz.jpg|Uus residents Halles
Pilt:Schloss_Calbe.jpg|Calbe loss (teine residents)
Pilt:Ministerium der Justiz (Ministry of Justice) - geograph.org.uk - 5295.jpg|Peapiiskopipalee Magdeburgis


## Vaata ka

* Gniezno bulla