Rahvusvaheline Russofiilide Liikumine

**Rahvusvaheline Russofiilide Liikumine** (*International Russophile Movement*, IRM) on 2023. aasta märtsis Moskvas loodud Kremlimeelne organisatsioon, mis püüab rahvusvaheliselt asendada Kremlimeelseid organisatsioone, mis seoses Ukraina sõjaga on sattunud sanktsioonide alla.

Rahvusvaheline Russofiilide Liikumine (IRM) loodi 14. märtsil 2023 Moskvas. Nende endi sõnul on nende üks peamisi eesmärke võidelda ülemaailmselt kasvava russofoobiaga. Asutamikongressil osales ligikaudu 90 esindajat 42 riigist, sealhulgas Euroopa Liidus, USA-st, endistest Nõukogude vabariikidest ning Aasia ja Aafrika riikidest. Kongressi algatajaks, mille esimene istung toimus A. S. Puškini nimelises Riiklikus Muuseumis, oli Bulgaaria "russofoobia" liikumise juht Nikolai Malinov, kes valiti ühehäälselt IRMi peasekretäriks. Tervitustega pöördusid kongressi poole Venemaa president Vladimir Putin, Föderatsiooninõukogu spiiker Valentina Matvijenko, välisminister Sergei Lavrov ning Moskva ja kogu Venemaa patriarh Kirill. Putin sõnas: "Teie tärkava sotsiaalse liikumise keskmes on pikaajalised sõpruse ja vastastikuse austuse traditsioonid, mis seovad venelasi teiste rahvastega. Need hiilgavad traditsioonid on säilinud isegi kõige dramaatilisemate ajalooliste murrangute ajal. Need on tänapäevalgi elus, hoolimata asjaolust, et paljud riigid õhutavad teadlikult Venemaa-vastast hüsteeriat, rõhuvad meie kaasmaalasi ja neile kaasaelajaid ning kehtestavad keelde ja piiranguid isegi suurte vene klassikute teostele, mis kuuluvad maailmakultuuri varakambrisse.“ Patriarh Kirill rõhutas oma pöördumises, et „rahvusvahelise liikumise eesmärgid on levitada vene kultuuri ja edendada selle saavutusi, abistada Venemaa sõpru kogu maailmas, võidelda russofoobiaga selle erinevates ilmingutes ja tugevdada „rahvadiplomaatiat“ multipolaarse, rahumeelse ja harmoonilise maailma kaitseks.“ Kongressil osalenud Hollywoodi näitleja Steven Seagal ütles, et ta "sada protsenti russofiil ja miljon protsenti venelane." Liikumise peasekretär Malinov lubas koguda Euroopa kodanikelt miljon allkirja petitsioonile Venemaa-vastaste sanktsioonide tühistamiseks ja esitada see EL-i juhtkonnale kaalumiseks. Lisaks kavatseb ta ellu viia algatuse luua muusikavõistlus "Intervision" – omamoodi Eurovisiooni-vastane projekt. Teiste plaanide hulka kuulub russofiilide kalendri loomine ja Venemaa toetuseks suurejoonelise autoralli korraldamine. Lisaks kaalub russofiilide juhatus võimalust luua selline organisatsioon nagu Russofoobia Vastase Võitluse Instituut ja isegi kehtestada aunimetus "Aasta russofoob".

Suurbritannia päevalehe The Guardian hinnangul moodustasid kongressil osalejatest enamuse poliitilised marginaalid ja vandenõuteoreetikud, nende hulgas Prantsuse president de Gaulle'i lapselaps Putini-meelne Pierre de Gaulle, Itaalia printsess Vittoria Alliata di Villafranca (kes tõlkis „Sõrmuste isanda” oma emakeelde ja kes kardab, et Euroopa poisse julgustatakse oma lehmadega abielluma). Russofiile toetama ja juhendama tulid muuhulgas Venemaa välisminister Sergei Lavrov, tema asetäitjad Mihhail Bogdanov ja Aleksandr Gruško; välisministeeriumi pressiesindaja Maria Zahharova, Rossotrudnitšestvo juht Jevgeni Primakov, „õigeusu oligarh” Konstantin Malofejev, paremäärmuslik filosoof Aleksandr Dugin ning Venemaa parlamendi mõlema koja rahvusvaheliste suhete komisjonide esimehed – LDPR juht Leonid Slutski ja senaator Grigori Karassin.

Malinovi asetäitja IRM-is, Saksamaa kodanik Waldemar Herdt, on endine Bundestagi liige paremäärmuslikust parteist Alternatiiv Saksamaale ja Vene Sakslaste Rahvusvahelise Nõukogu „Taaselustamine“ esimees. Slovakk Jan Čarnogurský on endine peaminister. Rumeenia osakonna juht Mihhail Lauruk juhib kohalikku Taga-Karpaatia Russiinide Liidu liikumist.

Paljud IRM-i asutajad propageerivad Aleksandr Dugini ideid või avaldavad oma töid tema platvormidel. Selliste autorite hulka kuuluvad antropoloog ja endine Venemaa propagandaagentuuri Sputnik Itaalia korrespondent Eliseo Bertolasi, Austria propagandist Patrick Poppel, Hispaania poliitiline strateeg ja „sotsiaalse manipuleerimise meetodite ekspert“ Nuño Rodríguez ning Saksa propagandist ja aktivist Tobias Pfennig. Lisaks on prantsuse „russofiil“ Fabrice Sorlin tuntud oma pikaajalise koostöö poolest Malofejejevi struktuuridega ja oli Venemaa luurega seotud Katehoni Analüütilise Keskuse autor.

Liikumise „välismaine“ koosseis eristab IRM-i varasematest Kremli-meelsetest struktuuridest ja muudab selle vähem haavatavaks ELi riikide kontrolli ja sanktsioonide suhtes. „Russofiilid“ otsustasid strateegiliselt liikumist juriidilise isikuna mitte registreerida, öeldes avalikult, et nad soovivad vältida rahvusvahelisi sanktsioone. Putin on öelnud, et IRM „aitab levitada objektiivset ja usaldusväärset teavet” Venemaa kohta välismaal.

Russofiilide veebisaiti haldab endine Eesti Venemaa Kaasmaalaste Koordinatsiooninõukogu liige, 2022. aastal Eestist väljasaadetud Aleksandr Kornilov. Kuni 2018. aastani oli ta uudisteagentuuri Baltnews väljaandja ja peatoimetaja, mille toimetuse tegevuskava koordineeris ta salaja Venemaa riikliku meediagrupiga Rossija Segodnja. Ta haldab ka Kremli-meelset "Baltija" portaali, mis toimib Kremlimeelste Pravfondi, Rossotrudnitšestvo ja Russki Miri infopartnerina.

Vaid nädal pärast liikumise asutamist korraldasid Itaalia osalejad Modenas miitingu, mida toetasid Malofejevi "Kahepealine Kotkas", Venemaa-meelne ühing "Vento dell’Est" („Idatuul“) ja kristlik rühmitus "Una Voce Nel Silenzio" („Hääl vaikuses“). „Moskvas eelmisel nädalal loodud rahvusvaheline russofiilide liikumine laiendab oma ridu. Umbes 150 itaallast läksid eelmisel nädalavahetusel tänavatele Venemaa-meelsete loosungitega,“ kirjutas Malofejev Telegramis. Ta ütles, et nad protesteerisid relvatarnete vastu Ukrainasse ja kutsusid Itaaliat üles NATOst lahkuma.

2024. aasta suvel ilmusid Verona ja mitme teise Itaalia linna tänavatele plakatid kirjaga „Venemaa ei ole minu vaenlane“. Kampaania korraldas Veneto-Venemaa assotsiatsioon, mis on IRM-i Itaalia haru partner. Kuude hiljem jagas Itaalia haru esimees Eliseo Bertolasi Russki Miri kongressil „edulugu“, kirjeldades, kuidas algatus oli „levinud teistesse riikidesse“. 9. detsembril 2025 andis Putin Kremlis Bertolasile pidulikult Venemaa kodakondsuse. Ta üks Ukraina-vastase dokumentaalfilmi "Rahuta inimesed" autoritest, mis käsitleb Ukraina relvajõudude väidetavaid kuritegusid tsiviilisikute vastu.

Küprose russofiilide haru juhib Mikis Philaniotis, vene kirjanduse tõlkija, kes on lõpetanud Odessa ülikooli. Philaniotis on külastanud Venemaa okupeeritud alasid Ukrainas ja väitnud kohalike kreeklaste nimel, et nad on „head Venemaale naasmise üle“ ning palunud Kreekal ja Küprosel „mitte saata Ukrainale sõjalist abi“. 2025. aasta sügisel korraldasid Küprose liikmed Nikosias ja Limassolis propagandafilmide festivali „RT.Doc: Meie kangelaste aeg“. Publikut tervitas Venemaa suursaadik Küprosel, endine julgeolekuteenistuse ohvitser Murat Zjazikov. Programmis näidati kahte filmi – üks Ukraina vägede julmustest tsiviilelanike vastu Mariupolis ja teine Itaalia propagandistidest Donbassis, kes „esindasid väljakutse lääne tsensuurile“.

Oma teisel kongressil 2024. aasta veebruaris arutasid russofiilid veel ühte valdkonda, millele nad varem vaevu tähelepanu pöörasid: „traditsiooniliste väärtuste“ kaitsmist. Aasta hiljem muutus liikumine aktiivsemaks abordi ja LGBTQ-õiguste vastu võitlemisel. 2025. aasta jaanuaris allkirjastas IRM koostöös Malofejevi rühmituste ja 13 muu organisatsiooniga Venemaalt, Valgevenest, Gruusiast ja Kõrgõzstanist „perekonnakaitse“ deklaratsiooni. Nad kutsusid üles keelustama selliste „perekonnavastaste ideede ja väärtuste“ nagu „sooline võrdõiguslikkus“ ja „sooline mitmekesisus“ edendamist. Itaalia haru korraldas 2025. aastal konverentsi pealkirjaga „Euraasia ja traditsioonilised väärtused: väljakutse globalismile“. Konverentsi avas vandenõuteoreetik ja endine katoliku peapiiskop Carlo Maria Viganò, keda Vatikan süüdistas kirikulõhes ja pani 2024. aastal kirikuvande alla. Pikas kõnes süüdistas ta Maailma Majandusfoorumit ja USA Rahvusvahelise Arengu Agentuuri perekonna hävitamises ja „LGBTQ moraalset perverssust ja sooideoloogiat edendava ärganud propaganda“ levitamises. Viganò on toetanud russofiilide liikumist selle asutamisest peale.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht