open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Võõrtäht

**Võõrtäht** on täht, mida kasutatakse ainult võõrnimedes ja tsitaatsõnades.

## Eesti keel
Eesti keele seisukohalt nimetatakse võõrtähtedeks ladina kirja tähti, mida ei kasutata oma- ja võõrsõnades, küll aga eestikeelses tekstis kasutatavates võõrkeelsetes nimedes ja sõnades. Sellised tähed on näiteks c, č, q, w, x, y.

### Võõrtähed nime andmisel
Eesti nimeseaduse järgi peab eestikeelse isikunime kirjapilt vastama eesti õigekirjutuse reeglitele, võõrkeelse isikunime kirjapilt aga asjaomase võõrkeele õigekirjutuse reeglitele. Lapsele pandav Eestis haruldane nimi peab olema kas mingis võõrkeeles sellisena kasutusel, mispuhul nime kirjapilt vastab selle keele reeglitele, või täiesti väljamõeldud nime puhul vastama eesti õigekirjareeglitele ehk mitte sisaldama võõrtähti.

## Viited
António Guterres

**António Manuel de Oliveira Guterres** (; sündinud 30. aprillil 1949 Lissabonis) on Portugali Sotsialistliku Partei poliitik, endine Portugali peaminister (1995–2002) ja alates 2017. aasta jaanuarist praegune ÜRO peasekretär.

## Elulugu
Ta sündis aastal 1949 Lissabonis, kus kasvas üles ja lõpetas keskkooli. Seejärel õppis ta Instituto Superior Técnicos (praegu on see Lissaboni Ülikooli osa) füüsikat ja elektriinseneriasjandust, instituudi lõpetas ta aastal 1971. Seejärel alustas ta akadeemilist karjääri abiprofessorina.

### Poliitiline karjäär
Tema poliitiline karjäär sai alguse aastal 1974, pärast Nelgirevolutsiooni, mil kukutati Marcelo Caetano diktatuur. Ta astus Sotsialistlikku Parteisse ja hakkas elukutseliseks poliitikuks. Ta oli Lissaboni volikogu ja hiljem Castelo Branco vallavolikogu liige. Aastatel 1976–1995 oli ta Portugali parlamendi liige, lisaks kuulus ta aastatel 1981–1983 Euroopa Nõukogu Parlamentaarne Assambleesse. 23. veebruarist 1992 kuni 20. jaanuarini 2002 oli ta Sotsialistliku Partei peasekretär. Pärast 1992. aasta Portugali parlamendivalimisi sai Sotsialistlik Partei võimule ja Guterresist sai 28. oktoobril 1995 Portugali peaminister. Lisaks oli ta aastatel 1999–2005 Sotsialistliku Internatsionaali president. Portugali peaminister oli ta kuni 6. aprillini 2002. 15. juunist 2005 kuni 31. detsembrini 2015 oli ta ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti ülemkomissar.

13. oktoobril 2016 valis  ÜRO Peaassamblee Guterrese alates 2017. aasta 1. jaanuarist ÜRO peasekretäriks.

Juulis 2021 valiti ta samale kohale teiseks 5-aastaseks ametiajaks, mis algas 1. jaanuaril 2022.

## Isiklikku
Tema esimene naine Luísa Amelia Guimarães e Melo (1946–1998) oli lastepsühhiaater, abielust sündis kaks last; aastal 2001 abiellus ta jurist Catarina Marques de Almeida Vaz Pintoga (1960–). 

## Viited

## Välislingid

* António Guterrese elulugu ta enda kodulehel (inglise keeles)
* HARDtalk  UN Secretary General António Guterres: Is multilateralism dead?, BBC Sounds, 4. september 2020 (intervjuu, helifail, 23 min, inglise keeles)
Kärt Miil

**Kärt Miil** (kuni 1974 **Kärt Kaasikmäe**; 14. august 1951 Rakvere – 14. september 2016 Tartu) oli eesti raamatukogutegelane ja õigusinfospetsialist.

1958–1969 õppis ta Rakvere 1. Keskkoolis. 1978. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti filoloogia erialal ning sügisel asus tööle sama ülikooli raamatukogusse. Esialgu töötas ta hoiu-, seejärel vanaraamatu ja siis teenindusosakonnas. 1989. aastal sai Kärt Miilist Tartu Ülikooli Raamatukogu teenindusdirektor. 

1990. aastatega algas Eesti raamatukogunduses suurte muutuste aeg. Oli igati loogiline, et otsiva vaimu, uutele ideedele avatud ja probleemidele süsteemselt läheneda eelistava inimesena pidas Kärt Miil vajalikuks oma praktilisi oskusi täiendada teoreetiliste teadmistega ning 1993. aastal omandas ta töö ja pere kõrvalt teise kõrghariduse Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduskonna infoteaduste osakonnas. 

1996. aastal sai Kärt Miil vastrajatud Eesti Õiguskeskuse raamatukogu juhatajaks. Osalemisega õigusalastel koolitustel ja töötamisega suurte andmebaasidega kujunes temast väga hinnatud õigusinfospetsialist. 

2000. aastal sai Miil Tartu Ülikooli Raamatukokku teatme- ja erialainfoteeninduse juhiks. Olulisele kohale tema töös tõusis infopädevuse kursuste väljatöötamine ja läbiviimine nii üliõpilastele kui ka õppejõududele. 

## Tunnustus
* 2002 Tartu Ülikooli Raamatukogu aastapreemia
* 2004 Tartu Ülikooli Raamatukogu aastapreemia
* 2010 Tartu Ülikooli aumärk
* 2010 Tartu Ülikooli Raamatukogu teenetemärk

## Viited
Kööna vald

**Kööna vald** (ka *Ķoņi vald*, läti keeles *Ķoņu pagasts*) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ruhja linnaga ning Naukšēni, Loodi, Vilpulka ja Jeri vallaga, samuti ka Viljandimaa Mulgi vallaga.

Valla pindala on 88 km². 2010. aasta seisuga elas seal 764 inimest. Valla keskus on Kööna küla, vallavanem on Ņina Krastiņa.

## Ajalugu

Vald moodustati Kööna mõisa maadele aastal 1866. Aastal 1903 liideti sellega Dīķeri mõisa maadele moodustatud Dīķeri vald. Aastal 1935 oli valla pindala 57,6 km². 1945. aastal jagati vald Kööna ja Dīķeri külanõukoguks, ent aastal 1954 ühendati need taas. Aastal 1975 liideti külanõukoguga ka osa Ruhja linna aladest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu taas vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Naukšēni piirkonda.

## Loodus

Vald jääb osalt Talava madalikule, osaliselt aga Sakala kõrgustikule. Valla kõrgeim koht on voor Kööna mägi (92,6 m).

Vallas voolab Ruhja jõgi. Looduslikud järved vallas puuduvad, küll on seal aga mitmed tiigid ja Kööna veski paisjärv. Valda jääb Murši rahn, mille pikkus on 5,2, laius 2,9 ja kõrgus 4 meetrit. Maavaradest leidub seal turvast, liiva ja kruusa. Metsa all on 35,3% valla maadest.

Looduskaitse all on Kalniņi pärn, endise Sinepesi pargi pärn, Kalnlungase pärn, endise Unguriņi pargi künnapuu, Dīķeri park, Maratase pärnad, Polbrenči kask, Kööna mõisa paju, Eriņi mõisapargi kask, Polbrenči vaher, Eriņi mõisapargi vaher, Vecglāznieki tamm ja Eriņi mõisapargi tammed. Arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid kasvab Dīķeri pargi lähistel.

## Muinsusmälestised

Regionaalse kaitse alused muinsusmälestised vallas on Eriņi mõisa häärber koos sealse vestibüüli trepikäsipuuga ja  Kalēji muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Jurata linnamägi ja Tilikase muinaskalmed.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 651 lätlast, 18 venelast, 8 valgevenelast, 5 ukrainlast, 5 poolakat ja 2 leedulast.

Valla külad:

## Viited

## Välislingid
Pahurtsi

**Pahurtsi** (ukraina keeles Пагурці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv on 604. Pindala on 1,37 km².
Visvaldis Lācis

**Visvaldis Bruno Lācis** (12. märts 1924 Valmiera – 18. aprill 2020) oli Läti ajakirjanik, keeleteadlane, ajaloolane ja poliitik, Laulva revolutsiooni üks liidreid. Ta oli seimi 9. ja 10. koosseisu liige.

Ta sündis aastal 1924 Valmieras, kuid õige pea pärast tema sündimist kolisid vanemad Riiga. Tema isa oli Läti Vabadussõja veteran ja Läti armee ohvitser. Ta õppis Riia klassikalises gümnaasiumis. Aastal 1943 asus ta Läti leegioni 19. Relvagrenaderide SS-diviisi 44. rügementi. Ta sõdis ka Kuramaa lahingutes, saades kaks korda haavata.

## Välislingid
* 92-aastane Läti poliitik jooksis oma esimese maratoni
Erich von Stroheim

**Erich von Stroheim** (sünninimega **Erich Oswald Stroheim** 22. september 1885 Viin – 12. mai 1957) oli Austria juudi päritolu Ameerika Ühendriikide filmilavastaja ja näitleja.

Ta oli pärit keskklassist ning tema vanemad olid juudid, kuid ta ise nimetas end Austria aadlikuks. Ta kolis USA-sse 1909. aastal.

Tema lavastatud filmidest on tuntumad "Ahnus" ("Greed"; 1924) ja "Pulmamarss" ("The Wedding March"; 1928). Ta ei töötanud ainult Hollywoodis, vaid ka Prantsusmaal ja sai veidi enne surma Auleegioni ordeni.

Stroheim kandideeris näitlemise eest filmis "Päikeseloojangu bulvar" ("Sunset Boulevard"; 1950) Oscarile parima meeskõrvalosatäitja kategoorias.

Hollywoodi kuulsuste alleel on tema nimega täht.

## Lavastatud filmid
* "Blind Husbands" (1919)
* "The Devil's Pass Key" (1920)
* "Foolish Wives" – "Rumalad naised" (1922)
* "Merry-Go-Round" (1923; koos Rupert Julianiga)
* "Greed" – "Ahnus" (1924)
* "The Merry Widow" (1925)
* "The Wedding March" – "Pulmamarss" (1928)
* "Queen Kelly" (1929)
* "Hello, Sister!" (1933; koos Alan Croslandi, Raoul Walshi ja Alfred L. Werkeriga)

## Välislingid
*
Joe DiMaggio

**Joseph Paul DiMaggio** (hüüdnimega "Joltin' Joe"; 25. november 1914 Martinez, California – 8. märts 1999 Hollywood, Florida) oli Ameerika Ühendriikide pesapallur.Tema mängupositsiooniks oli *[[center fielder]]*.

Ta mängis kogu karjääri Major League Baseballi klubis New York Yankees. Esimese mängu pidas ta klubis 3. mail 1936 ja viimase 30. septembril 1951. Teise maailmasõja ajal värvati ta United States Army Air Forcesi (USAAF) ning ta teenis Hawaiil California osariigis Santa Anas ja New Jersey osariigis Atlantic Citys.

Ta tuli New York Yankeesiga kümnel korral American League'i võitjaks ja üheksal korral World Seriesi võitjaks (1936–1939, 1941, 1947, 1949–1951). DiMaggio valiti kolmel korral MLB kõige väärtuslikumaks mängijaks (1939, 1941, 1947) ja 13 korral MLB tähtede mängule (1936–1942, 1946–1951). Aastal 1955 võeti ta pesapalli kuulsuste halli liikmeks. 1999. aastal valiti ta MLB sajandi meeskonda. New York Yankees on igavikustanud numbriga 5 särgi, mis oli DiMaggio särginumbriks.

15. maist kuni 16. juulini 1941 sai ta järjest 56 mängus kirja vähemalt ühe *[[hit]]*i. See rekord püsib siiani tema nimel.

Karjääri lõppedes oli ta kodujooksude arvult (361) MLB kõigi aegade edetabelis viiendal kohal.

Pärast sportlaskarjääri lõppu abiellus ta 1954. aastal filmitäht Marilyn Monroega, kellest aga lahutas juba üheksa kuud hiljem. Pärast seda jäid nad üksteisega lähedasteks ka edaspidi, nii et veidi aega enne Monroe surma rääkis DiMaggio sõpradele, et nad kavatsevad uuesti abielluda.

DiMaggio suri 1999. aasta 8. märtsil 84-aastaselt kopsuvähki.

Ka tema vennad Vince (1912–1986) ja Dom (1917–2009) olid pesapallurid.

Ansambli Simon & Garfunkeli laulus "Mrs. Robinson" on üks tuntumaid popkultuuri viiteid DiMaggiole ("Where have you gone, Joe DiMaggio"). Teda mainitakse ka Billy Joeli laulus "We Didn't Start the Fire" ja John Fogerty laulus "Centerfield".

## Välislingid
* Koduleht
* Joe DiMaggio Baseball-Reference.com lehel
Kanepi kolhoos

**Kanepi kolhoos** oli kolhoos Põlva rajoonis Kanepi külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Kanepis.

Kanepi kolhoosi nime kandis kolhoos 1970. aastast kui liideti kolhoosid "Suur Oktoober" ja "Ühisjõud".

Kolhoosi kogupindala oli ligi 7400 ha, millest ligi 3200 ha haritavat maad.  1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 410 töötajat.

Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm, tegeleti ka lambakasvatuse ja seakasvatusega.

Kolhoosi esimees 1964. aastast 1990. aastate alguseni oli Henno Meeliste.

## Viited

## Välislingid
*Ilkka Alanen. Eesti põllumajanduspoliitika ja võitlus kollektiivmajandite saatuse pärast. Akadeemia, 2000/11
*Alanen, Ilkka (1999). Dissolution of Kanepi kolkhoz. — Agricultural Reform and Rural Community in the Municipality of Kanepi: A Community Study in Southern Estonia. Eds. Ilkka Alanen et al. Aldershot: Ashgate
*Põder, Helvi (1999). Historical background of the kolkhoz and municipality of Kanepi. — Agricultural Reform and Rural Community in the Municipality of Kanepi — A Community Study in Southern Estonia. Eds. Ilkka Alanen et al. Aldershot: Ashgate
Saverna kolhoos

**Saverna kolhoos** oli kolhoos Põlva rajoonis Valgjärve külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Savernas.

Saverna kolhoos moodustati 1972. aastal, sellega liideti endine Veski sovhoos. 1987. aastal eraldus Saverna kolhoosist Maaritsa kolhoos.

Kolhoosi kogupindala 1978. aasta seisuga oli 7900 ha, 1987. aasta seisuga oli üldpindala suurenenud 10 500 hektarini, millest ligi 4500 ha oli haritavat maad ja üle 3000 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 470 töötajat.

Kolhoosi peamised tegevussuunad olid veisekasvatus ja seakasvatus. Kolhoosil oli eesti punase karja ja suurt valget tõugu sigade tõufarm. Tegeleti ka kartulikasvatusega.

Kolhoosi esimees aastatel 1953–1988 oli Pjotr Basistjuk, aastatel 1988–1994 Ervin Antalainen.

## Viited
Suur Magalhãesi Pilv

**Suur Magalhãesi Pilv** (LMC) on galaktika Kuldkala ja Lavamäe tähtkujus, meie Galaktika üks lähimaid naabergalaktikaid. See sai koos Väikse Magalhãesi Pilvega nime portugali maadeavastaja Fernão de Magalhãesi järgi, kes märkas seda 1519. aastal, misjärel sellest saadi teada Euroopa kultuuriruumis. 

Arvatavasti märkas Suurt Magalhãesi Pilve juba Amerigo Vespucci oma 1503–1504 toimunud merereisil, kuid sellest ei saadud laiemalt teada. Idamaades tunti Suurt Magalhãesi Pilve palju varem, kirjalikult on seda mainitud 964. aastal, mil pärsia astronoom Abd Al-Rahman Al Sufi kirjutas sellest oma kinnistähti käsitlevas raamatus. Ta kirjutas, et see on nähtav vaid Araabia poolsaare lõunaosas aga mitte põhja pool.

Suure Magalhãesi Pilve läbimõõt on umbes 14 000 valgusaastat ja see sisaldab hinnanguliselt 30 miljardit tähte.

See kuulub koos Linnuteega Kohalikku Galaktikarühma ja on meist 179 000 valgusaasta kaugusel. Pikka aega arvati, et see on meile lähim galaktika, kuid 1994 leiti Amburi tähtkujust tuhm galaktika, mis on meile lähemal ning 2003. aastal leiti veel lähemal Suure Peni tähtkujust Suure Peni kääbusgalaktika, kuid selle olemuses pole üksmeelt.

Suures Magalhãesi Pilves asub Taranteludu ning mitmeid udukogusid ja täheparvi. 24. veebruaril 1987 avastati pilves supernoova SN 1987A.

## Viited
Mõttekeel

**Mõttekeel** ehk **mentalees** (ladina keeles *lingua mentis*) on hüpoteetiline loomuliku keele eelne keel, milles toimub mõtlemine. 

Hüpotees mõttekeele olemasolust oli olemas juba Vana-Kreekas: Platon võrdles mõtlemist lugemisega hingeraamatust ning Aristoteles leidis, et kõneldud sõnad on üksnes vaimsete olekute märgid (*Zeichen für Geisteszustände*).

18. sajandil postuleerib iseennast interpreteeriva mõttekeele olemasolu Gottfried Wilhelm Leibniz.

Mõttekeelealase diskussiooni taaskäivitas Gilbert Harman oma 1973. aastal ilmunud artiklis "Mõte" (*Thought*) ja jätkas Jerry Fodor oma 1975. aastal ilmunud raamatus "Mõttekeel" (*The Language of Thought*). 

Ansgar Beckermann võtab mõttekeele hüpoteesi kokku järgmiselt:
:(1) Vaimsed representatsioonid on struktureeritud (*Mentale Repräsentationen sind strukturiert*).
:(2) Nende struktuuride osad on 'liigutatavad': need osad (tüpiseeritavad osad) võivad esineda erinevates representatsioonides (*Die Teile dieser Strukturen sind ‚transportierbar‘; dieselben Teile (d.&nbsp;h. typidentische Teile) können in verschiedenen Repräsentationen auftreten*).
:(3) Vaimsetel representatsioonidel on kompositsiooniline semantika. Komplekssete representatsioonide tähendus tuleneb reeglipäraselt osade tähendustest (*Mentale Repräsentationen haben eine kompositionale Semantik; die Bedeutung komplexer Repräsentationen ergibt sich in regelhafter Weise aus der Bedeutung der Teile*).

Mõttekeel omab struktuuri, mis koosneb tähendust kandvatest osadest (nagu loomulik keel sõnadest). Need tähendust kandvad osad võivad esineda erinevates representatsioonides, nii nagu ka sõnad või lausekatkendid võivad esineda erinevates lausetes. Mõttekeel erineb loomulikest keeltest selle poolest, et ta ei ole akustiliselt või visuaalselt realiseeritav, meenutades pigem neuronaalset bitimustrit arvutimälus. 

Mõttekeele hüpoteesi eesmärk on viia kokku füsikalism ja intentsionaalne realism. Nii on võimalik selgitada, kuidas kausaalselt toimivad propositsioonilised hoiakud (*propositionale Einstellung*) (nagu soovid, veendumused jne.) füüsiliselt realiseeruvad ja eelnevad sellistele nähtustele nagu kvaalid (*Qualia*), unenäod, auditiivsed ja visuaalsed ettekujutused. 

Et selliseid propositsioonilisi hoiakuid realiseerida, eeldab mõttekeel vaimse arvutusmudeli olemasolu. See mudel postuleerib, et inimese vaim töötab teatud mõttes nagu arvuti. Mõtteid võiks võrrelda arvutuslike sammudega, mis toimivad keele osade süntaktiliste omaduste pinnal (vaata ka von Neumanni arhitektuur.

## Viited
Petrašivka (Tultšõni rajoon)

**Petrašivka** (ukraina keeles Петрашівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 553. Pindala on 1,7 km².
Predikatsioon (filosoofia)

**Predikatsioon** ehk **preditseerimine** (ladina sõnast *praedicatio* 'väljaütlemine, teatavakstegemine') on filosoofias esemele, asjale, objektile või asjaolule (laias mõttes) omaduse omistamine või selle omaduse eitamine sellel.

Loogikas nimetatakse üksikut eset tähistavat väljendit ka üksikterminiks (*Nominator*, *proper name*) ning (laias tähenduses) omadusega seotud väljendit predikaadiks. Wilhelm Kamlah defineerib predikatsiooni oma "Loogilises propedeutikas" ("Logische Propädeutik") kõneaktina, mille puhul objekti üksiktermin ja predikaat identifitseeritakse ning objektile omistatakse omadus või eitatakse sellel seda omadust. 

Predikatsioon toimib klassifitseerija või kategoriseerijana. Predikatsiooni kaudu toimuvad keelelised eristamised. Koos osutamisega viib predikatsioon maailma keelelise jaotamiseni.

**Predikatsioon** võib olla ka preditseerimise kui toimingu tulemus, st väljend ise või ka tähistatava esemega seotud predikaat (omadus, suhe (*Relation*)), st väljendi väljendamine, väljaütlemine, tähendus või sisu (vt propositsioon).

## Viited
Lennundusmuuseum

**Lennundusmuuseum** on lennunduse ajaloo uurimise, jäädvustamise ja eksponeerimisega tegelev muuseum.

Eestis tegutseb Tartu lähedal Eesti Lennundusmuuseum.

## Vaata ka
* Lennundusajalugu
* Sõjamuuseum
Ranna kolhoos

**Ranna kolhoos** (**kolhoos "Ranna"**) oli kolhoos Põlva rajoonis Alaküla külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Lintes.

Ranna kolhoos moodustati 1968. aastal NLKP XXII Kongressi nimelise kolhoosi ja Lembitu kolhoosi ühinemisel.

Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli üle 6100 ha, sellest 3500 ha haritavat maad ja alla 1000 ha metsamaad. Kolhoosil oli veidi üle 400 töötaja.

Kolhoosi peamised tegevussuunad olid veisekasvatus ja seakasvatus.

1974. aastal valmis kolhoosi kontorihoone Lintes.

Ranna kolhoos lõpetas tegevuse 1993. aastal, kolhoosi hooned ja tehnika erastati.

## Viited
Kalev (Põlva rajooni kolhoos)

**Kolhoos "Kalev"** (**Kalevi kolhoos**) oli kolhoos Põlva rajoonis Kanepi külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Põlgastes.

Kalevi kolhoos moodustati 1970. aastal varasemate kolhooside "Kalevipoeg" ja "Külvaja" liitmisel.

Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli ligi 8200 ha, millest üle 4650 ha oli haritavat maad ja ligikaudu 2000 ha metsamaad. Kolhoosil oli 1976. aasta seisuga üle 550 töötaja.

Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm. Tegeleti ka kartuli- ja teraviljakasvatusega ning hobusekasvatusega. Kolhoosil oli Tori hobuste tõufarm, mille suurim tall asus Magaris.

## Viited
Ahja kolhoos

**Ahja kolhoos** oli kolhoos Põlva rajoonis Ahja külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Ahjal.

Ahja kolhoosi nime kandis kolhoos 1963. aastast kui ühinesid piirkonnas varem tegutsenud J.V. Stalini nimeline ja V.I. Lenini nimeline kolhoos. 1971. aastal liitusid Ahja kolhoos ja kolhoos "Punane Koit".

Kolhoosi kogupindala 1989. aasta seisuga oli üle 6100 ha, sellest 3100 ha haritavat maad ja 1400 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 390 töötajat.

Kolhoosi peamisteks tegevussuundadeks olid veisekasvatus ja seakasvatus. Tegeleti ka kartuli- ja linakasvatusega ning kolhoosil oli tori hobuste farm. Abitootmistest oli Ahja kolhoosil oma puidutöökoda, küünlatsehh. 1986. aastast tegeleti ka vereseerumi valmistamisega veterinaarseteks biotehnilisteks uuringuteks.

Kolhoosi esimees 1971. aastani oli Daniel Nagel, aastatel 1971–1983 Vello Sammel, 1983. aastast Arno Tamm.

## Viited
Krootuse kolhoos

**Krootuse kolhoos** oli kolhoos Põlva rajoonis Ihamaru külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Krootuse külas.

Krootuse kolhoos moodustati 1987. aastal varasema Voldemar Sassi nimelise sovhoosi reorganiseerimisel. 

Kolhoosi kogupindala 1989. aasta seisuga oli ligi 9300 ha, millest üle 3300 ha haritavat maad ja ligi 3400 ha metsamaad.

## Viited
Maaritsa kolhoos

**Maaritsa kolhoos** oli kolhoos Põlva rajoonis Valgjärve külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Maaritsa külas.

Maaritsa kolhoos moodustati 1987. aastal Saverna kolhoosist ühe osa eraldumisel.

Kolhoosi esimees aastatel 1987–1994 oli Toomas Paur.

## Viited
Ivi Laas

**Ivi Laas** (sündinud 2. aprillil 1941) on eesti nahakunstnik.

Ivi Laas lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) 1966. aastal nahkehistöö erialal. Töötas aastatel 1968–1975 tarbekunsti õpetajana Tallinna 24. Keskkoolis. Aastatel 1975–1981 oli tegev vabakutselise kunstnikuna. Ta oli 1981. aastast ERKI õppejõud, 1993–1997 dotsent, 1997. aastast lepinguline õppejõud. 

Aastatel 1966–2002 kavandas ta tooteid ja töötas välja uusi mudeleid Kunstitoodete Kombinaadile ARS. 

Ivi Laas on kuulunud Eesti Kunstnike Liidu ja Kunstitoodete Kombinaadi ARS kunstinõukogudesse, viinud läbi meistriklasse ja pidanud nahakunsti tutvustavaid loenguid Soomes, Tallinna Rahvaülikoolis ja Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemias. Ta on pidevalt esinenud nii kodu- kui ka välismaistel kunstinäitustel. 

Eesti Kunstnike Liidu liige 1971. aastast.

## Looming
Eesti nahkehistöö kullafondi kuuluvad paljud Ivi Laasi köited, albumid, külalisraamatud ja laekad. Ivi Laas on loonud nahkehteid ning nahast aksessuaare: kotte, prillitoose, kaarditaskuid ja palju muud. Ta on tegelenud ka siidimaaliga.

## Tunnustus
* 1969, 1980, 1981 – Eesti Kunstnike Liidu tarbekunsti sektsiooni aastapreemia
* 1985 – III Baltimaade tarbekunstitriennaali diplom
* 1987 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1990 – peaauhind rahvusvahelisel näitusel “Eepose köide”, Eesti Tarbekunstimuuseum
* 1997 – auhind Baltimaade köitekunstinäitusel
* 1995, 2005, 2015 – ergutusauhind rahvusvahelisel köitekunstinäitus-konkursil “Scripta manent”, Tallinn
* 2008 – žürii poolt ära märgitud töö näitus-konkursil ”Luuleline köide”, TLÜ Akadeemiline Raamatukogu

## Viited
Sõprus (Põlva rajooni kolhoos)

**Kolhoos "Sõprus"**(**Sõpruse kolhoos**) oli kolhoos Põlva rajoonis Mooste külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Kauksi külas.

Sõpruse kolhoos moodustus 1968. aastal, kui liideti kolhoos "Ühendus" ja M. Gorki nimeline kolhoos.

Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli ligi 4900 ha, sellest üle 2700 ha haritavat maad ja üle 1500 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 320 töötajat.

Kolhoosil oli suurt valget tõugu sigade tõufarm. Tegeleti ka kartuli- ja teraviljakasvatusega.

Kolhoosi esimees aastatel 1986–1993 oli Evald Laar. Kolhoos likvideeriti 1993. aasta märtsis.

## Viited
Noora

**Noora** on 2016. aastal valminud ja 2017. aastal külastajatele avatav Rahvusarhiivi uus peahoone, mis asub Tartus Maarjamõisa linnaosas aadressil Nooruse tänav 3.

Nimi "Noora" tuleneb hoone aadressist (**Noo**ruse tänav) ja Rahvusarhiivi lühendist (**RA**). Varasem Rahvusarhiivi peahoone asus Tartus aadressil Juhan Liivi tänav 4.

Hoonet hakati projekteerima 2010. aasta lõpus ning ehitustöid alustati detsembris 2014. Nurgakivi pandi 15. aprillil 2015 ja hoone sarikapidu peeti 16. juulil 2015. Hoone sai valmis kevadel 2016, külastajatele avati see 2017. aasta 1. veebruaril.

Hoone on 6-korruseline, selle kogupind on 10 708 m² ja mahutavus 50 000 m³. Hoidlapinda on 5800 m² ning 26 hoidlat mahutavad umbes 43 000 riiulimeetrit arhivaale.

Hoone arhitektid on Sander Aas ja Illimar Truverk, projekt valmis kolme arhitektibüroo (Asum Arhitektid OÜ, Arhitekt11 OÜ ja Vaikla Stuudio OÜ) ühistööna. Ehitustöö tellis Riigi Kinnisvara AS ja hoone ehitas YIT Ehitus.

## Viited

## Välislingid
*Noorast Rahvusarhiivi kodulehel
*Risto Mets. Galerii: rahvusarhiivi uues majas peeti sarikapidu. Tartu Postimees, 16. juuli 2015
Koit (Põlva rajooni kolhoos)

**Kolhoos "Koit"** (**Koidu kolhoos**) oli kolhoos Põlva rajoonis Mustajõe külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Lahe külas.

Koidu kolhoos moodustus 1971. aastal kolhoosi "Aurora" ja M.I. Kalinini nimelise kolhoosi ühinemisel.

Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli ligi 7000 ha, sellest 4300 ha haritavat maad ja ligi 1300 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil ca 540 töötajat, 1989. aasta seisuga veidi alla 400 töötaja.

Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm, tegeleti ka kartuli- ja teravilja- ja linakasvatusega.

Kolhoosi esimees aastatel 1954–1991 oli Gustav Nikopensius, 1991. aastal Uno Kase.

## Viited
Srgjan Kerim

**Srgjan Kerim** (makedoonia keeles *Срѓан Керим*; sündinud 12. detsembril 1948 Skopjes) on Põhja-Makedoonia diplomaat ja poliitik. Ta oli aastatel 2000–2001 Makedoonia välisminister. Aastatel 2007–2008 oli ta ÜRO Peaassamblee esimees.

Ta lõpetas aastal 1971 Belgradi Ülikooli majandusteaduskonna. Aastal 1982 kaitses ta majandusdoktori väitekirja.
Palanka (Tomašpili rajoon)

**Palanka** (ukraina keeles Паланка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tomašpili rajoonis. Elanike arv on 517. Pindala on 1,848 km².
Dubivka (Trostjanetsi rajoon)

**Dubivka** (ukraina keeles Дубівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Trostjanetsi rajoonis. Elanike arv on 26. Pindala on 0,2 km².
Fedorivka (Novograd-Volõnskõi rajoon)

**Fedorivka** (ukraina keeles Федорівка) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Novograd-Volõnskõi rajoonis. Elanike arv on 610. Pindala on 4,803 km².
Fedorivka (Tõvrivi rajoon)

**Fedorivka** (ukraina keeles Федорівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Elanike arv on 146. Pindala on 0,856 km².
Torkiv

**Torkiv** (ukraina keeles Торків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 1007. Pindala on 4,539 km².
Olli Jalonen

**Olli Jouko Johan Jalonen** (sündinud 21. veebruaril 1954 Helsingis) on soome kirjanik.

Ta lõpetas 1973. aastal keskkooli. Ta sai 1986. aastal Tampere Ülikoolis tööga "Hitaasti kudotut nopeat hetket. Kirjoittamisen assosiaatiosta 1900-luvun suomalaisessa proosassa" filosoofiadoktori kraadi.

Tema esikteoseks oli aastal 1978 ilmunud novellikogu "Unien tausta" ('unenägude taust'), aastal 1979 ilmus romaan "Sulkaturkki" ('sulgkasukas'). 

## Isiklikku
Ta on 1974. aastast abielus kirjanik Riitta Jaloneniga, neil on üks laps.

## Tunnustus
* 1990 Finlandia kirjandusauhind
* 1990 Eino Leino auhind
* 1997 Pro Finlandia teenetemärk
* 2018 Finlandia kirjandusauhind

## Viited
Deržanka

**Deržanka** (ukraina keeles Держанка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Pindala on 0,58 km². Elanike arv on 51.
Guido Cavalcanti

**Guido Cavalcanti** (umbes 1255 Firenze – 1300 Firenze) oli itaalia luuletaja. Ta kirjutas sonette ("Voi che per li occhi mi passaste ’l core", "L’anima mia vilment’ è sbigotita") ja ballaade ("I’ prego voi che di dolor parlate", "Perch’i’ no spero di tornar giammai").

## Tõlked eesti keelde
* "Lamburneiu" (*"In un boschetto trova' pasturella"*, tõlkinud Edla Valdna ja Aleksander Kurtna). Ilmunud kogumikus Keskaja ja vararenessansi kirjanduse antoloogia, ERK, Tallinn 1962, lisatud kommentaarid lk 558

## Muud
Guido Cavalcanti on tegelane Giovanni Boccaccio "Decameroni" kuuenda päeva üheksandas novellis, kus Firenze kuldne noorus tema sõltumatust ja oletatavat ateismi pilkab ja saab luuletajalt tabava vastuse.

## Viited

## Välislingid
* Rime di Guido Cavalcanti, edite ed inedite, Presso Niccolò Carli, Firenze 1813.
* Sonnets and ballate of Guido Cavalcanti with Translation and Introduction by Ezra Pound, Small, Maynard and Company Publishers, Boston 1912.
* Guido Cavalcanti, Thirty-six selected poems in translation (A. S. Kline).
Raivo Laikre

**Raivo Laikre** (21. oktoober 1922 – 6. jaanuar 1999) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

1941. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Keskkooli.

Osales Teises maailmasõjas Eesti Laskurkorpuse ridades.

1953. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise eriala.

Aastatel 1960–1986 oli ta meeskoori Sakala peadirigent. Ta oli ka laulupäevade üldjuht Viljandis ja Saaremaal ning kirjutas koorilaule.

Töötas Viljandi Kultuurikoolis, kus õpetas koorijuhtimist ja muusikaajalugu. Tema õpilaste seas on olnud Lydia Rahula ja Leila Säälik.

## Tunnustus
*1986 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tallinna muusika-keskkooli õpilane Raivo Laikre, 1952
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Viljandi Rajooni kultuurimaja meeskoori Sakala dirigent Raivo Laikre, 1986
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Maakonna laulupidu, dirigeerib Raivo Laikre, 1994
*Haud Tallinna Liiva kalmistul
Kulu järv

**Kulu järv** on tehisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Lolu külas.

Järve pindala on 0,7 ha, keskmine sügavus 2,18 m, suurim sügavus 2,32 m, valgla suurus 1 km², vee maht 22 000 m³ ja kõrgus merepinnast 62,5 m. Järvest voolab välja Orika ojasse suubuv 300 m pikkune kraav.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.

## Viited

## Välislingid
*
*
Kõssa paisjärv

**Kõssa paisjärv** on paisjärv Sakala kõrgustiku lääneosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kiini külas.

Järve pindala on 0,9 ha, keskmine sügavus 2 m, valgla suurus 1,35 km², kõrgus merepinnast 45,5 m ja see on paisutatud Kõssa ojasse suubuvale kraavile.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.

## Viited

## Välislingid
*
*
Välgita järv

**Välgita järv** on tehisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Välgita külas.

Järve pindala on 1,5 ha, valgla suurus 1 km², kaldajoone pikkus 0,547 km ja kõrgus merepinnast 64 m.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.

## Viited

## Välislingid
*
*
Holstre järv

**Holstre järv** (ka **Holstre mõisajärv**, **Ollikoja järv**) on looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Holstre külas, üks Holstre järvedest.

Järve pindala on 3,5 ha, pikkus 350 m, laius 120 m, suurim sügavus 11 m ja kõrgus merepinnast 92 m.
Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu kalgiveeline eutroofne ehk kalgiveeline rohketoiteline järv.
Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Järv on avalikult kasutatav veekogu.

## Vaata ka

* Holstre järved

## Viited

## Välislingid
*
*
Männa tehisjärv

**Männa tehisjärv** (ka **Rõõsa tehisjärv**) on tehisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Raudna külas.

Järve pindala on 6,1 ha, kaldajoone pikkus 1,615 km, kõrgus merepinnast 36,5 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,21 ha.
Järv asub Raudna ürgorus endises kruusakarjääris. Järve läänekaldal kulgeb Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee ja põhjakaldast voolab mööda Rõõsa oja.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.

## Viited

## Välislingid
*
*
Nõel (film)

**"Nõel"** (vene keeles "Игла") on 1988. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. Filmi peaosas oli muusik Viktor Tsoi.

1989. aastal linastus film Eesti kinodes pealkirjaga **"Süstla ori"**.

## Sisu
Film algab peategelase Moro (Viktor Tsoi) saabumisega Almatõsse, et võlgu sisse nõuda. Ta külastab oma endist tüdruksõpra Dinat (Marina Smirnova) ja avastab, et too on morfiinisõltlane. Kuna Morol pole kusagil mujal elada, jääb ta Dina juurde. Samal ajal üritab ta kätte saada raha, mille võlgneb talle Spartak (Aleksandr Baširov). 

Kord otsustab Moro Dina mõneks ajaks linnast välja Araali mere äärde viia, et ta sõltuvusest võõrutada, ent pärast nende linna naasmist probleemid jätkuvad. Võlgade sissenõudmise ja Dina uimastisõltuvusega tegeledes satub Moro konflikti narkovõrgustikku juhtiva arstiga (Pjotr Mamonov), kes korraldab filmi lõpuks Moro mõrvamise.

## "Nõel Remix"
2010. aastal valmis Viktor Tsoi 20. surma-aastapäevaks filmi uusversioon "Nõel Remix" ("Игла Remix"). Selles kasutati varem filmitud, kuid avaldamata stseene ja animatsiooni. Filmi muusika salvestamiseks tuli uuesti kokku Tsoi ansambel Kino.

## Viited

## Välislingid
*
*
Elçin Rəhmanov

**Elçin Rəhmanov** (ka **Elchin Rahmanov**; sündinud 18. jaanuaril 1979) on Aserbaidžaani endine jalgpallur. Ta on mänginud Eesti meistriliiga klubides FC Lelle ja Viljandi JK Tulevik. Mänginud kaks kohtumist Aserbaidžaani jalgpallikoondises.

## Välislingid
* Elchin Rahmanovi profiil transfermarkt.com saidis
* Elchin Rahmanovi profiil footballdatabase.eu saidis
Ruslan Musayev

**Ruslan Musayev** (sündinud 11. mail 1979) on Aserbaidžaani endine jalgpallur. Ta on mänginud Eesti meistriliiga klubides FC Lelle, Tallinna FC Flora ja Viljandi JK Tulevik. Mänginud 30 korda Aserbaidžaani jalgpallikoondises.

## Välislingid
* Ruslan Musayev transfermarkt.com
Tusti paisjärv

**Tusti paisjärv** on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Tusti külas.

Järve pindala on 1 ha ja see on paisutatud Teraseojale.
Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.

## Viited

## Välislingid
*
*
Rein Kull

**Rein Kull** (8. oktoober 1925 Tallinn – 12. august 2001 Tallinn) oli eesti keeleteadlane ja terminoloog.

Ta lõpetas 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. 

1956. aastal asus tööle Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituuti. Aastatel 1973–1982 oli ta terminoloogia- ja õigekeelsussektori juhataja, seejärel vanem- ja juhtteadur. 

1993. aastal läks pensionile, ent tegeles jätkuvalt terminoloogiaküsimustega.

## Tunnustus
* 1992 Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
* 1998 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 1999 Emakeele Seltsi auliige

## Viited

## Välislingid

* "Rein Kull 8. X 1925 – 12. VIII 2001 ", Sirp, 17. august 2001
Viuperä

**Viuperä** (ka *Viupera*) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Tilsi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Põlva kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tilsi külaga.

## Viited
Purila-Ülejõe

**Purila-Ülejõe** on paikkond Rapla maakonnas Rapla vallas Kuku küla alal.

Mõisate ajal oli *Purila-Ülejõe* ja Purila-Eestjõe Purila küla kaks osa; Purila küla ise kuulus Purila mõisale. Purila-Ülejõe asus Keila jõe vasakul kaldal.

## Viited
Orina

**Orina** on paik Järva maakonnas Järva vallas Jalalõpe küla ja Järva-Jaani alevi alal.

1564 on talu silmas pidades mainitud fraasi Peter Orgenka. 1615 on küla silmas pidades mainitud kohanime Organoo. 1647 on mainitud kohanime Orringa ja 1732 Orrina.

Pärast mõisaaega eksisteeris *Orina asundus*, mis likvideeriti 1977.

## Vaata ka
*Orina mõis

## Viited
Naukšēni vald

**Naukšēni vald** (ka *Nausküla vald*, läti keeles *Naukšēnu pagasts*) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kööna, Jeri, Rencēni ja Ēvele valla ning Valka piirkonna Kārķi ja Ērģeme vallaga ning Viljandimaa Mulgi valla ja Valgamaa Tõrva vallaga.

Valla pindala on 192 km². 2010. aasta seisuga elas seal 1527 inimest. Valla keskus on Naukšēni küla. Haridust annab Naukšēni keskkool, vallas on ka raamatukogu ja kultuurimaja.

## Ajalugu

Vald moodustati 19. veebruaril 1866 Naukšēni mõisa maadele. Tänapäevase pindala sai see aastal 1918. 1945. aastal jagati vald Naukšēni, Piksāri ja Nurmi külanõukoguks, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 ühendati Naukšēni ja Nurmi külanõukogu, aastal 1961 liideti sellega Piksāri külanõukogu. Aastal 1981 liideti külanõukoguga ka osa Ērģeme külanõukogu aladest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu taas vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Naukšēni piirkonda.

Regionaalse kaitse all olevatest muinsuskaitseobjektidest asuvad vallas lisaks Naukšēni mõisa hoonetekompleksile (sealt on kaitse all häärber, park, ait ja kellatorn-juustukoda) veel ka Naukšēni linnamägi, hiiepaik Andrecēni Kuradisängi kivi ja Nurmi keskaegne kalmistu.

## Loodus

Valla põhiosa jääb Tālava madalikule, kirdeosa aga Sakala kõrgustikule. Kõrgeim koht on Pīkas kalns (105,2 m), madalaim koht (47 m) asub läänes Ruhja jõe orus. Valla suuremad jõed on Ruhja jõgi ja lõunapiiril voolav Säde jõgi, samuti voolavad seal Atse jõgi ja selle lisajõgi Ķire. Looduslikest järvedest asuvad vallas 3,6 hektari suurune Mustjärv (Pilicis) ja Eesti piiril ka 5,5 hektari suurune Pupsi järv (Pukšezers). Maavaradest leidub seal turvast, liiva ja kruusa. Metsade all on 53% valla maadest.

Looduskaitse all on Naukšēni mänd, Naukšēni vabaõhulava tamm, Jaunalēni tamm, Polīte tamm, Jaunalēni tee tamm, Māzerainise mänd, Veceļi pärn, Peitēni tamm, Udzēni paju, Kurģise metspirnipuu, Acupīte tamm, Dukuri tamm, Tautali tamm, Dūkuri tamm, Ozoli mänd, Ziediņi remmelgas, Gāgari talu lehised, Veckauki lehis, Jungi pärnad, Jungi tamm, Pēža pärn, Tediņi mänd ja Nurmi mõisapargi pärn. Spiģi koobas Säde jõe kaldal asub Nausküla ja Kārķi valla piiril. Arvukalt kaitsealuseid põlispuid kasvab Naukšēni mõisa pargis.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 460 lätlast, 27 venelast, 11 valgevenelast, 23 ukrainlast, 4 poolakat ja 7 leedulast.

Valla külad:

## Viited

## Välislingid
Nemõrõntsi (Kozjatõni rajoon)

**Nemõrõntsi** (ukraina keeles Немиринці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 237.
Danilo Kiš

**Danilo Kiš** (kirillitsas *Данило Киш*; 22. veebruar 1935 Subotica – 15. oktoober 1989 Pariis) oli Jugoslaavia kirjanik ja tõlkija.

Ta sündis 1935. aastal Suboticas Põhja-Bačka ringkonnas Vojvodinas segaperekonnas. Tema ema oli pärit Tšernogooriast ja isa oli ungari juut. 1939. aastal ristiti ta Novi Sadis Serbia Õigeusu Kiriku kommete järgi. Tema isa arreteeriti 1944. aastal ja ta saadeti Oświęcimi koonduslaagrisse. 1947. aastal asus ta koos ema ja õega Cetinjesse Montenegrosse, kus elas tema onu. Cetinjes lõpetas ta ka 1954. aastal gümnaasiumi. Seejärel asus ta õppima Belgradi Ülikooli filosoofiateaduskonda kirjandusteadust, ülikooli lõpetas ta 1958. aastal.

Ta debüteeris kirjanduses 1962. aastal lühiromaanidega "Pööning" (*Mansarda*) ja "Psalm 44".

1973. aastal asus ta elama Prantsusmaale, kus ta asus Bordeaux' I Ülikoolis õpetama serbohorvaadi keelt. Aastatel 1979–1985 õpetas ta serbohorvaadi keelt ja jugoslaavia kirjandust Lille'i I ülikoolis. Toona viibis ta ka tihti Jugoslaavias, põhiliselt Belgradis ja Montenegros.

Ta on tõlkinud serbohorvaadi keelde vene poeete (Ossip Mandelštam, Sergei Jessenin, Marina Tsvetajeva), ungari poeete (Sándor Petőfi, Endre Ady), aga ka prantsuse autoreid (Lautréamont, Charles Baudelaire, Raymond Queneau, Jacques Prévert).

Danilo Kiš suri 1989. aastal Pariisis kopsuvähki ja ta maeti (vastavalt tema soovile) Belgradis õigeusu kommetele vastavalt.

## Tunnustus
*1988 Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia liige

## Isiklikku
Ta oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Mirjana Miočinvić, abielu lahutati 1981. aastal. Seejärel abiellus ta Pascale Delpechiga, kes tõlkis tema raamatuid prantsuse keelde.
Vastse-Kuuste külanõukogu

**Vastse-Kuuste külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Vastse-Kuustes.

Vastse-Kuuste külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 4. mai 1945 seadluse alusel Tartumaa Kiidjärve valla koosseisus. Külanõukogu esimees 1945. aastast oli Juhan Uibo. 1. oktoobrist 1950 likvideeriti Tartu maakond ja Kiidjärve vald ning moodustati Põlva rajoon, mille koosseisu arvati ka Vastse-Kuuste külanõukogu. 1. juulist 1954 liideti Vastse-Kuuste külanõukoguga senise Kiidjärve külanõukogu territoorium.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. septembri 1960 seadlusega anti osa Põlva rajooni Vastse-Kuuste külanõukogust üle Tartu rajooni Haaslava külanõukogule.

1959. aasta seisuga oli külanõukogus Vastse-Kuuste alevik, Lootvina ja Valgemetsa asundus ning Alaküla, Järve, Karilatsi, Kassioru, Koorvere, Leevi, Liiva, Lootvina, Lükko, Padari, Visse ja Voore küla.

Pärast väikekülade liitmisi 1977. aastal kuulusid Vastse-Kuuste külanõukokku Vastse-Kuuste alevik ning Karilatsi, Kiidjärve, Koorvere, Leevijõe, Logina, Lootvina, Padari, Valgemetsa ja Vooreküla. 

Vastse-Kuuste külanõukogu territooriumi pindala 1978. aasta seisuga oli 125 km². Külanõukogu territooriumil tegutses Rahu kolhoos.

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 23. oktoobrist 1990 kinnitati Vastse-Kuuste valla omavalitsuslik staatus. 1. novembrist 1990 astus Vastse-Kuuste vald omavalitsusliku haldusüksuse õigustesse ja Vastse-Kuuste külanõukogu likvideeriti.

## Rahvastik
Külanõukogu elanike arv
*1959: 1712
*1970: 1576
*1979: 1351
*1989: 1265

## Viited
Nassau hertsogkond

**Nassau hertsogkond** (saksa: *Herzogtum Nassau*) või lihtsalt **Nassau** oli aastatel 1806 kuni 1866 sõltumatu riik, paiknedes tänapäevastel Rheinland-Pfalzi ja Hesseni liidumaadel. See oli Reini Liidu ja hiljem Saksa Liidu liikmesriik. Seda valitses Nassau dünastia. Hertsogkond on saanud nime oma ajaloolise tuumiklinna Nassau järgi, kuigi Nassau ei olnud selle pealinn. 1865. aastal elas seal 465 636 asukat. Pärast Preisi kuningriigi poolt aastal 1866 okupeerimist ja annekteerimist sai sellest Hessen-Nassau provints. Ala on tänapäeval Nassau geograafiline ja ajalooline piirkond ja Nassau on ka looduspargi nimi endise hertsogkonna piirides.

Tänapäevalgi kasutab Luksemburgi suurhertsog teise tiitlina tiitlit "Nassau hertsog" (troonipretendent) ning "Nassau prints" või "printsess" on kasutusel teiste pereliikmete puhul. Nassau on ka Madalmaade kuningliku perekonna nime osa, mis on Oranje-Nassau.

## Ajalugu

17. juulil 1806 liitusid Nassau-Usingeni ja Nassau-Weilburgi krahvkonnad Reini Liiduga. Napoleon I survel krahvkonnad liitusid, et moodustada 30. augustil 1806 **Nassau hertsogkond**, Friedrich Augusti ja tema noore nõo Friedrich Wilhelmi ühisvalitsemise alla. Kuna Friedrich Augustil ei olnud pärijaid, nõustus ta, et Friedrich Wilhelm saab pärast tema surma ainuvalitsejaks. Kuid Friedrich Wilhelm suri 9. jaanuaril 1816 Weilburgi lossi trepilt kukkudes ja tema pojast Wilhelmist sai Nassau hertsog.

Viini kongressil liidendati Oranje-Nassau vürstkond Nassau hertsogkonnaga ja seejärel liitus ühinenud hertsogkond Saksa Liiduga, Wiesbadenist sai uus pealinn. Enamuse liinide hääbumisel sai Nassau-Weilburgi liini Nassau-Usingeni harust hertsog Wilhelmi isikus Nassau valitsev dünastia kuni Austria-Preisi sõjani 1866. aastal, kui see annekteeriti Preisi kuningriigi poolt ja liidendati Wiesbadeni piirkonnana Hessen-Nassau provintsiga. Wilhelmi poeg Adolphe, viimane Nassau hertsog, sai pärast Nassau-Dillenburgi meesliini hääbumist 1890. aastal Luksemburgi suurhertsogiks.

### Vaata ka
*Nassau-Usingen
Jeemeni kodusõda (2015–)

**Jeemeni kodusõda** on sõjaline konflikt kahe osapoole vahel, kes mõlemad tahavad asutada legitiimset Jeemeni valitsust. Houthi väed on oma kontrolli alla saanud pealinna Sanaa. Houthi mässuliste poliitiline liitlane on Jeemeni endine president ‘Alī ‘Abdullāh Sāliḩ. Ametis oleva presidendi ‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī väed paiknevad Adeni linnas. Ka Al-Qā‘idah Jeemenis (AQAP) ja Islamiriik on Jeemenis rünnakuid läbi viinud. Terroristid kontrollivad väiksemat osa Jeemeni territooriumist.

Pärast Sanaa ülevõtmist 21. märtsil kuulutas Houthi Ülem Revolutsioonikomitee, et hakkab vägesid lõunaprovintsidesse viima, et al-Hādīst lõplikult vabaneda. Järgmisel päeval algas Houthi ja ekspresident Sāliḩi vägede pealetung Laḩiji kubernerkonnale. 25. märtsiks oli Laḩij langenud Houthide kätte, nad jõudsid rünnakuga Adeni servani, samal päeval põgenes president al-Hādī riigist. Sellepeale alustas Saudi Araabia õhurünnakuid, et taastada endine valitsus, USA pakkus luureabi. ÜRO andmetel on ajavahemikus märts 2015 kuni august 2016 Jeemeni konfliktis hukkunud üle 10 000 inimese, hukkunutest 3799 on tsiviilisikud.
Stepove (Haissõni rajoon)

**Stepove** (ukraina keeles Степове) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Gaissõni rajoonis. Elanike arv on 31. Pindala on 2,07 km².
Veriora külanõukogu

**Veriora külanõukogu** oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Verioral.

Veriora külanõukogu territooriumi pindala 1978. aasta seisuga oli 238 km². Külanõukogu territooriumil tegutses Veriora sovhoos.

## Ajalugu
Veriora külanõukogu moodustati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 17. juuni 1954 seadlusega Räpina rajooni koosseisus. Räpina rajooni kuulus Veriora külanõukogu aastatel 1954–1961. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 14. aprilli 1961 seadlusega Räpina rajoon likvideeriti ning Veriora külanõukogu liideti Põlva rajooniga.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 18. jaanuari 1963 seadlusega liideti Veriora külanõukoguga osa likvideeritud Leevi külanõukogu maadest. Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 7. oktoobri 1968 seadlusega liideti Veriora külanõukoguga 1790 ha suurune osa (119 elanikuga) Põlva külanõukogu maadest. 

1959. aasta seisuga oli külanõukogus Veriora alevik, Leevi, Nohipalu, Ootsipalu, Timo, Veriora, Viira ja Vindso asundus ning Haavapää, Himmiste, Ilumetsa, Jõeveere, Jõeveere-Himmiste, Jõevere-Koolma, Kikka, Kirmsi, Kullamäe, Kunksilla, Laho, Lihtensteini, Metsavaara, Mustaoja, Männisalu, Pahtpää, Palo, Pääsna, Soohara, Süvahavva, Vareste, Viluste, Võika, Väike-Verksu ja Vändramaa küla.

Pärast väikekülade liitmisi 1977. aastal kuulusid Veriora külanõukokku Veriora alevik ning Himmiste, Jõeveere, Kikka, Kirmsi, Koolma, Kunksilla, Leevi, Lihtensteini, Metsavaara, Männisalu, Nohipalu, Pahtpää, Soohara, Süvahavva, Vareste, Veerksu, Viluste, Vinso ja Vändramaa küla. 

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 4. juunist 1992 kinnitati Veriora valla omavalitsuslik staatus, millega seoses Veriora külanõukogu likvideeriti.

## Rahvastik
Külanõukogu elanike arv
*1959: 2684
*1970: 2647
*1979: 2199
*1989: 2034

## Viited
1. FC Tallinn

**1. FC Tallinn** oli 1990. aastatel tegutsenud Eesti jalgpalliklubi. Klubi mängis II ja III liigas.

## Koosseis
Koosseis 28. septembril 1997, kui mängiti FC Haapsalu vastu:
*Priit Kuusk
*Andri Hõbemägi
*Antero Atonen
*Sepo Vilderson
*Marko Kuusik
*Mart Kõrve
*Indrek Kannik
*Aaro Mõttus
*Margo Järvekülg
*Jaanus Kiviking
*Margus Liigand
*Priit Järviste

## Viited
Aasta küla

**Aasta küla** on Eesti külaliikumise Kodukant välja antav auhind, millega tunnustatakse küla, külade piirkonda või alevikku, millel on tähelepanuväärseid tulemusi külaelu arendamisel. Auhinda antakse välja alates 2005. aastast ja iga kahe aasta tagant, seejuures ühitades seda iga kahe aasta tagant toimuva Eesti Külade Maapäevaga.

## Aasta külad
*2005 Kamari (Jõgeva maakond) ja Uljaste (Lääne-Virumaa)
*2007 Kuhjavere (Viljandimaa)
*2009 Kiideva (Läänemaa) ja Viitina (Võrumaa)
*2011 Prandi (Järvamaa)
*2013 Lustivere külade piirkond (Jõgevamaa)
*2015 Leedri (Saaremaa)
*2017 Läsna-Loobu Lääne-Virumaal
*2019 Lüübnitsa, Setumaal
*2021 Viskla, Harjumaal

## Viited

## Välislingid
*Auhinnast Eesti külaliikumise Kodukant kodulehel
Eesti Akadeemiline Ajakirjanduse Selts

**Eesti Akadeemiline Ajakirjanduse Selts** (lühend **EAAS**) on 1990–1996 ja uuesti aastast 2010 Tartus tegutsev ajakirjanduse valdkonnaga tegelev selts. Põhikirja järgi on EAASi eesmärk "ühendada akadeemilise haridusega ajakirjanike, uurijate, üliõpilaste ja teiste huviliste püüdlusi, elavdada ajakirjandusalast haridust, enesetäiendamist ja uurimistööd".

1990–1996 juhtis seltsi Juhan Peegel.

EAAS annab koos Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni instituudiga välja auhinda Kuldsulg.

## Viited

## Välislingid
*EAAS TÜ ühiskonnateaduste instituudi kodulehel
Eesti Film 100

**Eesti Film 100** oli Eesti Filmi Sihtasutuse juhitud projekt, millega tähistati Eesti filmikunsti 100. aastapäeva ning mille raames korraldati filmiüritusi ja digiteeriti Eesti filme.

Projekti programmijuht oli Jaak Lõhmus.

## Tehtud töid
*"Vallatud kurvid" (1959) (restaureeritud ja digiteeritud)
*"Nipernaadi" (1983) (digiteeritud)
*...

## Viited

## Välislingid
*Jaak Lõhmus, Eesti Film 100 – järgmise sajandi algus, Teater. Muusika. Kino, veebruar 2012
Liivimaa õiguspeegel

"**Liivimaa õiguspeegel**" oli Vana-Liivimaa kõige olulisem maaõiguse väljaanne. Väljaanne oli kirjutatud keskalamsaksa keeles. Väljaanne koostati ajavahemikus 1322–1337 Saare-Lääne piiskopkonnale. Hiljem, kui see väljaanne pandi töödelduna kokku vanema Liivimaa rüütliõigusega, siis hakkas kehtima üle Vana-Liivimaa. Väljaande tegemisel on lähtutud peamiselt Põhja-Saksamaal kehtinud "Saksi peeglist" (saksa keeles "Sachsenspiegel")..

## Viited
Eesti Sisemisjoni Selts

**Eesti Sisemisjoni Selts** oli 1920 asutatud Eesti sisemisjoniga tegelev selts.

1933 otsustati kirikupäeva otsusega tunnistada see selts Eesti kirikliku sisemisjonitöö keskorganiks.

Seltsi eestvedamisel tegutses lastekodu "Kosejõe" ja Pärnu-Jaagupis vaimupuudega inimestele mõeldud asutus "Nain".

Selts andis aastast 1935 välja oma ajakirja Püha Kohus.

## Vaata ka
*Püha Johannese Selts

## Viited