open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
R.E.M.

**R.E.M.** oli Ameerika Ühendriikide alternatiivrokibänd, mille moodustasid Athensis Georgia osariigis 1980. aasta jaanuaris laulja Michael Stipe, kitarrist Peter Buck, basskitarrist Mike Mills ja trummar Bill Berry.

Pärast debüüt-EP "Chronic Town" ilmumist 1982. aastal andis ansambel välja kuus albumit aastatel 1983–1988. 1988. aastal sõlmiti leping plaadifirmaga Warner Music Group. 

Suure kommertsedu saavutas ansambel 1991. aastal ilmunud albumi "Out of Time" ja sellel olnud singliga "Losing My Religion".

Nende omapärane helikeel ja krüptilise sõnumiga laulutekstid avaldasid mõju paljudele bändidele. 

R.E.M.-i albumeid "Out of Time" (1991) ja "Automatic for the People" (1992) müüdi mitme plaatinaplaadi jagu.

## Diskograafia
### Stuudioalbumid
*"Chronic Town" (EP, 1982)
*"Murmur" (1983)
*"Reckoning" (1984)
*"Fables of the Reconstruction" (1985)
*"Lifes Rich Pageant" (1986)
*"Document" (1987)
*"Green" (1988)
*"Out of Time (album)" (1991)
*"Automatic for the People" (1992)
*"Monster" (1994)
*"New Adventures in Hi-Fi" (1996)
*"Up" (1998)
*"Reveal" (2001)
*"Around the Sun" (2004)
*"Accelerate" (2008)
*"Collapse into Now" (2011)

### Kogumikud
*"Dead Letter Office" (1987)
*"Eponymous" (1988)
*"Singleactiongreen" (1989)
*"The Best of R.E.M." (1991)
*"The Automatic Box" (1993)
*"R.E.M.: Singles Collected" (1994)
*"R.E.M.: In the Attic – Alternative Recordings 1985–1989" (1997)
*"In Time: The Best of R.E.M. 1988–2003" (2003)
*"iTunes Originals – R.E.M." (2004)
*"And I Feel Fine... The Best of the I.R.S. Years 1982–1987" (2006)
*"Collection" (2008)
*"R.E.M. Three" (2011)
*"Part Lies, Part Heart, Part Truth, Part Garbage 1982–2011" (2011)
*"Complete Rarities: I.R.S. 1982–1987" (2014)
*"Complete Warner Bros. Rarities 1988–2011" (2014)
*"7IN—83–88" (2014)

## Välislingid

*R.E.M.i ametlik koduleht
Vilniuse piirkond

**Vilniuse piirkond** (leedu *Vilniaus kraštas*) oli kahe maailmasõja vahel *de facto* Poolale kuulunud territoorium praegusel Leedu-Valgevene piirialal, millele pretendeeris Leedu.

Piirkonna maksimaalne ulatus määrati Moskvas 12. juulil 1920 sõlmitud Leedu-Vene rahulepinguga. Hiljem on selle lõunaosas kehtestatud mitmeid Poola-Leedu demarkatsioonijooni ning piirkonda on okupeerinud nii Poola kui ka Vene väed (Nõukogude-Poola sõja käigus).

Oktoobris 1920 moodustati Vilniuse lähikonnas Poolale orienteeritud Kesk-Leedu riik, mis 1922 liideti Poolaga. 

Vilniuse piirkonna kuulumist Poolale oli Leedu sõja ähvardusel sunnitud tunnistama 1938. aastal. 

Pärast Poola idaosade okupeerimist 1939 andis Nõukogude Liit osa Vilniuse piirkonnast (6909 km² 490 000 elanikuga) Leedule. Pärast Leedu liitmist NSV Liiduga anti 1940 veel 2637 km² endise Vilniuse piirkonna alast Valgevene NSV koosseisust Leedu NSV-le. Suurem osa Vilniuse piirkonna aladest jäi Valgevene NSV-le.

## Vaata ka
*Kesk-Leedu
Orissaare valla lipp

**Orissaare valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Orissaare valla lipp.

Lipp kinnitati 29. augustil 1995.

## Lipu kirjeldus

Orissaare valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jagatud horisontaalselt kaheks võrdseks väljaks, ülemine väli on valge ning sellel on kolm rootsupidi ühendatud sinist tammelehte, mis tõusevad kanga poolitusjoonelt. Alumine väli on sinine ning sellel on samasugused valged lehed allpööratud kujul.

Lipu normaalsuurus on 105×105 cm.

## Põhjendus
Lipuvärvid viitavad maale ja merele ning Saaremaa vapile. Tammelehed tähistavad tugevust, väärikust ja põlisust. Samuti viitavad ka Orissaare valla harukordsele tammederohkusele. 

## Lipu kasutamise kord
Valla lipp heisati:
#Alaliselt valla haldushoonel.
#Ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel valla avalikel üritustel. 
#Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
#Vallalipu heiskamise võis teha kohustuslikuks üksnes volikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel. Teistele omanikele olid need otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga. 
#Kui vallalipp heisati koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asus vallalipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust. 

Vallalipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal. 

## Vaata ka
*Orissaare valla vapp

## Välislingid
*Orissaare valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Lohusuu valla lipp

**Lohusuu valla lipp** on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Lohusuu valla lipp.

Lipp kinnitati 7. veebruaril 1997.

## Lipu kirjeldus

Valla lipuks oli ruudukujuline vapilipp, kangas on poolitatud horisontaalse valge lainelise laiuga. Ülemine väli on roheline ning sellel on kujutatud kõrvuti kahte valget hobuserauda otsad ülespidi. Alumine väli on sinine ning sellel on kaks valget õngekonksu laskumas valgest laiust ning asetatud seljakuti. 

Lipuvärvid viitavad metsadele, põldudele ja Peipsi järvele, need märgivad ka paikkonna ajaloolist kuulumist Tartumaa koosseisu, sinine ja valge on ka Virumaa värvid. Kaks hobuserauda sümboliseerivad valla eesti ja vene kogukondi, valda läbivat pika ajalooga maanteed ning osutavad Lohusuu arengus suuri teeneid omavale B.R. Skoghile. Laineline laid tähistab valla jõgesid. Õnged tähistavad kalapüüki.

Lipu normaalsuurus on 105×105 cm.

## Vaata ka
*Lohusuu valla vapp
*Ida-Viru maakond

## Välislingid
*Lohusuu valla sümboolika valla kodulehel
*Lohusuu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Kullamaa vasallilinnus

**Kullamaa vasallilinnus** ehitati pärast Läänemaa alistamist 1220. aastal paavsti legaat Modena Guillelmuse kaplani, magister Johannese käsul ja sai nimeks *Castrum Goldenbeke*. Kuni 1224. aastani oli Kullamaa Taani kuninga valduses, kuid peale mandrieestlaste ebaõnnestunud ülestõusu läks Kullamaa piirkond  Mõõgavendade ordule. Ringsõidul olev paavsti legaat moodustas vallutajate vahel tekkinud maatüli lahendamiseks Viru-, Järva- ja Läänemaast otse paavstile alluva Eestimaa piiskopkonna ning Kullamaa linnusest sai alates 1226. aastast paavsti asehalduri residents. 

1228. aastal moodustas Riia peapiiskop Albert Saare-Lääne piiskopkonna ja määras piiskopiks Dünamünde tsistertslaste kloostri abti Gottfriedi.
Oma võimu kinnistamiseks jagas esimene Saare-Lääne piiskop Gottfried lühinägelikult piiskopkonna maad vasallidele ja määras piiskopkonna foogtiks (stiftifoogtiks) Johannes de Lode ja foogti asukohaks Kullamaa vasallilinnuse. Sellega läks võim piirkonnas suurima maavaldaja Lodede perekonna kätte. 

Kuna Saare-Lääne piiskopkonna maadele pretendeeris ka Mõõgavendade ordu, siis 1234 linnus vallutati. 1236. aasta paavsti korraldusega tagastas ordu Kullamaa linnuse paavsti legaadile. 

Kuna Johannes de Lode pojad ei soovinud Saare-Lääne piiskopi võimule  alluda, alustas Lodede perekond 1234. aastal  uue kindlustatud tugipunkti ehitust Koluverre. 

## Vaata ka
*Eesti linnuste loend
*Ordulinnus
Mooste valla lipp

**Mooste valla lipp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Mooste valla lipp.

Lipp kinnitati 16. veebruaril 1998.

## Lipu kirjeldus

Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Rohelisel kangal valge sarikas, milles kolm viie õielehega sinist valge südamikuga linaõit 1+2.

Lipu normaalmõõtmed on 105x105 cm.

Kolm linaõit sümboliseerivad valla kolme suuremat asulat - Mooste, Kauksi, Rasina. Linaõis viitab Moostele kui ühele linakasvatuse keskusele.

## Lipu kasutamise kord

#Heisatav ja väljapandav Mooste valla lipp peab vastama riigisekretäri poolt 16. veebruaril 1998. a kinnitatud Mooste valla lipu kirjeldusele, olema puhas ja terve. 
#Mooste valla lipp heisatakse alaliselt valla haldushoone peasissekäigu juurde koos riigilipuga lipumasti. 
#Mooste valla lipu võivad heisata kõik Mooste valla kodanikud valla tähtpäevadel või muude sündmuste korral. 
#Seinalipu varda pikkus on ligikaudu kolm korda suurem lipu laiusest, lipumasti kõrgus on ligikaudu kuus korda suurem lipu laiusest. 
#Heisatud lippudel jääb lipukanga alumine serv maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele. 
#Mooste valla lipu heiskamisel leinalipuna kinnitatakse lipu ülemisse otsa 50–100 millimeetri laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad lipu laiust pidi kuni lipukanga alumise servani, või heisatakse lipp poolde lipumasti nii, et lipu alumine äär on masti keskel. 
#Mooste valla lipu võib heisata üksi või koos Eesti riigilipuga. Üks lipp teist ei asenda. Valla lipu mõõtmed ei või koos riigilipuga heiskamisel ületada riigilipu mõõtmeid. 
#Mooste valla lipu heiskamisel koos Eesti riigilipuga, mõne välisriigi lipuga ning maakondade ja linnade-valdade lippudega asetseb lippude poolt vaadates paremal Eesti riigilipp, sellest vasakul välisriikide lipud prantsuskeelsete riiginimede tähestikulises järjekorras, seejärel maakondade lipud maakondade tähestikulises järjekorras, seejärel linnade-valdade lipud linnade-valdade tähestikulises järjekorras ja seejärel Moose valla lipp vasakul äärel. Lipud peavad olema ühelaiused, iga lipp heisatud eri lipuvardasse või masti ja samale kõrgusele. 
#Mooste valla lippu võib kasutada ka miitingutel, demonstratsioonidel ja pidustustel. 

Kasutuskõlbmatuks muutunud lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele. 

## Vaata ka
*Mooste valla vapp
*Põlva maakond

## Välislingid
* Mooste valla sümboolika valla kodulehel
* Mooste valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Misso valla lipp

**Misso valla lipp** on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Misso valla lipp.

Lipp kinnitati 2. juunil 1994.

## Lipu kirjeldus

Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Rohelisel valge lainelise ülaosaga kangal on valge põdrapea. Valgel osal kolm rohelist ringi.

Lipu normaalsuurus on 105×105 cm.

## Tõlgendus
Põdrapea viitab kohalikule legendile Pulli järvest. Laineline ülaosa tähistab künklikku moreenmaastikku ja metsajärvi. Rõngad märgivad Võrumaad ja tema rahvast.

## Vaata ka
*Misso valla vapp
*Võru maakond

## Välislingid
* Misso valla sümboolika Riigikantselei lehel
Riigi Teataja

**Riigi Teataja** (**RT**) on Eesti riigi ametlik väljaanne, mille esimene number ilmus 27. novembril 1918. Riigi Teatajat annab välja Riigikantselei.

13. novembril 1918 otsustas Eesti Ajutine Valitsus: "Otsustatakse ajaleht "Valitsuse Teataja" valitsuse korralduste, määruste jne. jaoks käima panna ja selle korraldamine Ed. Laamanni kätte anda, niisama Laamannile ülesandeks teha välispolitiliste aktide kogu väljaandmisele asuda." 20. novembril 1918 nimetas Eesti Ajutine Valitsus Riigi Teataja toimetajaks Peeter Ruubeli.

10. mail 1990 võttis Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidium vastu seadluse Riigi Teataja väljaandmise kohta. Seadluse kohaselt oli Riigi Teataja Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja Vabariigi Valitsuse ametlik väljaanne, kus lisaks kuulusid avaldamisele ka maakonnavolikogude ja vabariiklike linnade volikogude normatiivaktid. Ühtlasi tunnistati kehtetuks ENSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16.11.1965 otsus ENSV Ülemnõukogu ja Valitsuse Teataja väljaandmise kohta.

Õigusaktid ja muud dokumendid edastatakse akti andja poolt elektrooniliselt Riigi Teatajas avaldamiseks extraneti mooduli kaudu, millele on juurdepääs ainult isikliku parooli alusel. Sellist esitamist loetakse ametlikuks.

Alates 2006. aasta algusest ilmub Riigi Teataja üksnes elektrooniliselt, välja arvatud mõned trükitud kontrolleksemplarid.

Elektroonilises Riigi Teatajas (eRT) avaldati enne seda lisaks riigi õigusaktidele kohalike omavalitsuste määrusi, mida paberkandjal Riigi Teatajas ei avaldata. Seeläbi pakub riik omavalitsustele aktide avalikustamise teenust.

Elektroonilises Riigi Teatajas avaldatud õigusakti redaktsioon loetakse kehtivaks. Lehekülje ülaosas asuvate nuppude abil on võimalik kiirelt kuvada valitud ajal kehtinud redaktsioon.

Riigi Teatajas avaldamisest alates arvestatakse õigusaktide jõustumist. Näiteks jõustuvad seadused 10 päeva pärast avaldamist.

## Riigi Teataja Lisa
Riigi Teatajat täiendab Riigi Teataja Lisa (RTL). See ilmus aastatel 1921–1940 ja uuesti aastatel 1991–2010.

## Vaata ka
* Elektrooniline Riigi Teataja
* Ametlik Teataja
* Ametlikud Teadaanded
* Eesti Vabariigi lepingud välisriikidega
* Euroopa Liidu Teataja
* Omavalitsuste Teataja
* Seaduste Kogu
* Valitsusasutiste tegevus

## Viited

## Välislingid

* elektrooniline Riigi Teataja
* Kehtiv Riigi Teataja seadus
* Riigi Teataja seadus, Rahvusarhiiv
* Riigi Teataja digiteeritud aastakäigud 1918–1940
* Jüri Heinla. Kui palju on Eestis kehtivaid seadusi?. Eesti Päevaleht 08. juuni 2007
Maria Kießling

**Maria Kießling** [mar'iia k'iisling] (ka: *Marie*, *Kiessling*; 4. veebruar 1894 München – 6. september 1984 Krailling) oli Saksamaa kergejõustiklane. 

## 100 m jooks
Ta püstitas Maini-äärses Frankfurdis 3. augustil 1919, enne FSFI poolt naiste maailmarekordite registreerimise algust, mitteametliku maailmarekordi naiste 100 m jooksus 12,8 ning kordas seda 21. augustil 1921 Hamburgis. Need tulemused olid paremad esimesest FSFI ametlikust maailmarekordist 13,6 (Marie Mejzlíková II, 5. august 1922). 20. augustil 1922 jooksis Kießlingiga võrdse tulemuse, mis kuulutati ametlikuks maailmarekordiks, Mary Lines.

Tema nimel olid ka esimesed Saksamaa naiste rekordid 100 m jooksus 13,5 (25. mai 1919) ja 12,9 (29. mai 1920).    

Juba 25. mail 1919 saavutas ta ühel Müncheni kergejõustikupeol tulemuse 13,5, mis oli esimene naiste rekord Saksamaa spordiajaloos. Alles pärast seda hakkasid Saksamaa spordiametnikud naiste sporti heatahtlikult suhtuma ning soovitasid seda "nõrgestatud rahvakeha" tugevdamiseks.

## Kaugushüpe
Enne rekordite ametliku registreerimist püstitas ta 29. mail 1921 Münchenis ka mitteametliku maailmarekordi 5.54 naiste kaugushüppes. Esimesed ametlikud maailmarekordid jäid Kießlingi tulemusele alla. Selle ületas ametlikult alles 21. septembril 1926 Muriel Gunn tulemusega 5.575.

## Klubi
Ta kuulus klubisse TSV 1860.
Muhu valla lipp

**Muhu valla lipp** on Eesti haldusüksuse Muhu valla lipp.

Lipp on kinnitatud 13. märtsil 1998, lipu kujundas Herman Heinla.

## Lipu kirjeldus

Valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud vertikaalse lainelise joonega kolmeks väljaks, vardapoolne ja lehvipoolne väli on valged, keskmine aga sinine ning sellel on valge punasega ornamenteeritud nn. muhu mänd – pügalristi rahvuslik erikuju.

Vapipilt näitab Muhumaa, tema rahva ja kultuuri asendit kahe naabri - Saaremaa ja Eestimaa, vahel. Muhu mänd ehk kaheksakand on juba muinasaegadest tuntud õnne ja viljakuse sümbol.

Pikkuse ja laiuse suhe on 7:9.

## Vaata ka
*Muhu valla vapp
*Saare maakond

## Välislingid
* Muhu valla sümboolika valla kodulehel
* Muhu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Leni Schmidt

**Leni Schmidt** [l'eeni šmitt] (õieti **Helene Schmidt**; 28. detsember 1906 Bremen –  11. november 1985 Bremen) oli Saksamaa jooksja. 

Amsterdami olümpiamängudel  1928 võitis ta Saksamaa võistkonna koosseisus koos Rosa Kellneri, Anni Holdmanni ja Leni Junkeriga pronksmedali  4×100 m teatejooksus ajaga 49,0. Kulla võitis tookord Kanada võistkond ja hõbeda USA võistkond.  

Schmidt osales neil mängudel ka 100 m jooksus. Ta võitis eel- ja vahejooksu, kuid põhjustas lõppvõistlustel kaks valelähet ning diskvalifitseeriti. 

13. juulil 1924 saavutas ta Bremenis 100 m jooksus tulemuse 12,6, mis oli mitteametliku maailmarekordi mitteametlik kordamine. Teistel andmetel oli tema tulemus 12,4. 

Schmidti koduklubi oli Bremer Sportfreunde.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

* 1928  Amsterdamis
**  pronksmedal 4×100 m teatejooksus **49,0**
Eesti Vabariigi kultuuripreemia

**Eesti Vabariigi kultuuripreemia** ehk **riigi kultuuripreemia** on 1991. aastal asutatud preemia, mis määratakse silmapaistva üksikteose või pikaajalise väljapaistva loomingulise tegevuse eest teaduse, kunsti, muusika, arhitektuuri või kirjanduse alal. 

Alates 2007. aastast määratakse kolm preemiat pikaajalise väljapaistva loomingulise tegevuse eest (nimetatud ka **kultuuri elutööpreemiaks**) ja viis preemiat eelmisel kalendriaastal avalikkuseni jõudnud väljapaistvate tööde eest (nimetatud ka *aastapreemiaks*). Varem on olnud preemiate hulk ja määramine aastati erinev. 

Preemia andmiseks ettepanekute tegemise õigus on loomeliitudel ja teistel juriidilistel isikutel, kelle põhikirjas on sätestatud kultuuri- ja haridusalane tegevus, preemia senistel laureaatidel ning kohalikel omavalitsustel. Vabariigi Valitsus moodustab kultuuripreemiate komisjoni ja kinnitab selle koosseisu kolmeks aastaks. Komisjoni esimees on ametikoha järgi valdkonna eest vastutav minister, st kultuuriminister. Preemiad määrab Vabariigi Valitsus komisjoni esimehe ettepaneku alusel ja need antakse üle Eesti Vabariigi aastapäeval, 24. veebruaril.

Alates 2012. aastast on kultuuri elutööpreemia suurus 64 000 eurot ja aastapreemia suurus 9600 eurot. Rahalise preemiaga kaasnevad tunnistus ja mälestusmedal.

## Laureaadid

## Vaata ka
* Nõukogude Eesti preemia
* Eesti NSV riiklik preemia
* Välisministeeriumi kultuuripreemia

## Viited

## Välislingid
* Eesti Vabariigi kultuuripreemiate laureaadid. Kultuuriministeeriumi veebisait.
Mel Gibson

**Mel Colm-Cille Gerard Gibson** (sündinud 3. jaanuaril 1956 Ameerika Ühendriikide New Yorgi osariigis Peekskillis) on Austraalia-USA filminäitleja, filmilavastaja, produtsent ja stsenarist. 

Kui ta oli 12-aastane, kolis kogu pere Sydneysse. Näitlemist õppis ta Austraalia Riiklikus Draamakunsti Instituudis.

Gibson saavutas maailmakuulsuse 1979. aastal filmiga "Mad Max", kus ta mängis nimiosa. Sellele valmisid järjed, 1981 "Mad Max 2: Maanteesõdalane" ja 1985 "Mad Max 3: Kõuekuppel". Filmisarjas "Surmarelv" (4 filmi 1987–1998) mängis ta seersant Martin Riggsi.

Gibson on lugenud dublaaži ka multifilmidele, näiteks "Pocahontas" (1995) ja "Kanade mäss" (2000).

## Tunnustus
* 1979 – mängis ta romantilises draamas "Tim", millega pälvis Austraalia Filmiinstituudi auhinna parima meespeaosatäitja kategoorias.
* 1981 – nimetati ta rolli eest filmis "Mad Max 2" parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks parima meesnäitleja kategoorias, aga ei võitnud. Samal aastal mängis ta sõjafilmis "Gallipoli", millega pälvis taas Austraalia Filmiinstituudi auhinna parima meespeaosatäitja kategoorias.
* 1982 – mängis ta filmis "Ohtliku elu aasta", millega nimetati Austraalia Filmiinstituudi auhinna kandidaadiks parima meespeaosatäitja kategoorias, aga ta ei võitnud seda auhinda.
* 1995 – lavastas ta enda produtseeritud filmi "Kartmatu", kus ta mängis ühtlasi peategelast William Wallace'it. See film oli nomineeritud 10 Oscarile ja võitis neist 5, sealhulgas parima filmi ja režissööri oma. Gibson võitis ka parima režissööri Kuldgloobuse. Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna kandidaadiks nimetati ta parima lavastajana ja parima filmi eest – viimast võõrkeelse filmi kategoorias (ei olnud briti inglise keeles). BAFTA auhindu Gibson ei võitnud ja inglise ajakirjandus süüdistas filmi anglofoobias.
* 1996 – nimetati ta osatäitmise eest filmis "Lunaraha" Kuldgloobuse kandidaadiks parima meesdraamanäitleja kategoorias, aga ei võitnud seda auhinda.
* 2000 – nimetati ta osatäitmise eest filmis "Mida naised tahavad" Kuldgloobuse kandidaadiks meeskomöödianäitleja kategoorias, aga ei võitnud seda auhinda.
* 2006 – nimetati ta filmi eest "Apocalypto", kus ta oli produtsent ja režissöör, BAFTA auhinnale parima võõrkeelse filmi kategoorias, aga ei võitnud seda.

## Filmid

## Isiklikku

Mel Gibson oli abielus Robyn Moore'iga, kellega tal on tütar ja kuus poega. Nende abielu lahutati 2011. aasta detsembris.

Seejärel oli Gibsoni elukaaslane vene päritolu muusik Oksana Grigorjeva, kellel on varasemast kooselust Timothy Daltoniga poeg. 2009. aasta oktoobris sündis neil tütar Lucia.

Suhtest Rosalind Rossiga on tal aastal 2017 sündinud poeg.

## Välislingid

*
Doha

**Doha** (araabia keeles الدوحة‎ ehk *ad-Dawḥa* või *ad-Dōḥa*) on Katari pealinn ja on ühtlasi ka riigi suurim linn. 
Dohas elab 1 351 000 inimest ja Doha suurlinna aladel kokku peaaegu 1,5 miljonit inimest. Doha asub Pärsia lahe ranniku ääres Ida-Kataris. Doha on väga kiire arenguga linn, kus elab rohkem kui pool kogu riigi elanikest, linn on ka Katari majanduslik keskus.

Doha linn rajati 1820. aastatel Al Bidda lähedal, mis on praeguseks Doha äärelinn. Linn kuulutati 1971. aastal ametlikult Katari pealinnaks, siis kui Katar vabanes Suurbritannia võimu alt. Linn on Katari kaubanduslik pealinn ja Doha on ka arenev Lähis-Ida finantskeskus. 

## Transport
Dohas asub Hamadi rahvusvaheline lennujaam, kust saab lennata maailma igasse maailmajakku peale Antarktika.

## Haridus
Doha põhjaosas asub Katari Ülikool. Linnas on ka HEC Paris in Qatar.

## Sport
* Linnas asub Doha purjetamisklubi, mis asutati 1956. aastal.
* Linnas asub Khalīfah' staadion, mis on spordikompleksi Aspire Zone osa. See on Katari jalgpallikoondise kodustaadion.
* 2019. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimusid Dohas.

## Sõpruslinnad

## Viited
Nõva valla lipp

**Nõva valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Nõva valla lipp.

Lipp kinnitati 13. juunil 1997.

## Lipu kirjeldus

Nõva valla lipp on ruudukujuline vapilipp, kangas on jaotatud diagonaalse joonega, lehvipoolsest ülanurgast vardapoolsesse alanurka, kaheks. Alumine väli on sinine ning sellel on valge lestakala. Ülemine väli on aga valge ja sellel on kaldjaotusest tõusev roheline mänd.

Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

## Põhjendus
Lipu põhimotiivid tulenevad valla asendist ja looduse omapärast. Vald asub Eestimaa mereäärses loodenurgas, kus on suured metsad ja sood. Meri ja mets on ka valla elanike tähtsaim elatusallikas. Lipu sinine värvus ja lestakala sümboliseerivad merd ja kalapüüki, sinine ka taevast, noorust ja lootust. Valge väljal olev roheline stiliseeritud rannamänd on metsade ja üldiselt looduse võrdkuju. Valge on valguse, puhtuse ja vaimsuse värvus.

## Lipu kasutamise kord
Valla lipp heisatakse:
#Valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel avalikel üritustel.
#Leinalipuna poolde masti või kinnitatakse lipu ülemisse otsa 100 millimeetri laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad kuni lipukanga alumise servani.
#Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. 
#Juhtudel, mis ei ole toodud punktides 1, 2 ja 3, võib Nõva valla lippu kasutada üksnes vallavalitsuse loal. 
#Nõva valla lipu võib heisata üksi või koos Eesti riigilipuga. Üks lipp teist ei asenda. Valla lipu mõõtmed ei või koos riigilipuga heiskamisel ületada riigilipu mõõtmeid. 
#Nõva valla lipu heiskamisel koos Eesti riigilipuga asub riigilipp lippude poolt vaadates paremal, valla lipp vasakul. 
# Nõva valla lipu heiskamise võib teha kohustuslikuks üksnes volikogu otsuse või vallavalitsuse korraldusega vallale kuuluvatel hoonetel, rajatistel või maa-aladel. Teistele omanikele on niisugused otsused või korraldused üksnes soovitusliku iseloomuga. 

Nõva valla lippu kasutatakse valla esindamisel väljaspool selle piire ning valla poolt korraldatavatel avalikel üritustel. 

Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele. 

## Vaata ka
*Nõva valla vapp

## Välislingid
*Nõva valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Thea Schildmann

**Thea Schildmann** oli Saksamaa jooksja. 

29. juunil 1924 püstitas ta Essenis naiste 100 m jooksus mitteametliku maailmarekordi 12,6.
Kanal 2

**Kanal 2** on Ilmar Taska loodud eratelekanal Eestis.  

Esimesed saated olid eetris 1. oktoobril 1993. Tallinna oli algne sagedus R3 . Siis R 28 Pärast sai omale EVTV / RTV sageduse R12. Saatepäev algas animafilmiga "Kapsapea". Esialgu edastati programmi vaid nädalavahetustel, kuid alates 17. detsembrist iga päev.

Kanal 2 kuulub Baltikumi suurimasse meediakontserni Duo Media Networks.                                                                             

1. augustil 2017 lahkus Kanal 2 vabalevist, kuid 7. aprillist 2020 oli Kanal 2 taas vabalevis.

1. oktoobril 2020 lahkus Kanal 2 taas vabalevist.

## Saated ja sarjad

### Varem näidatud

## Omasaated

### Varasemad omasaated

## Viited

## Välislingid
*Kanal 2 koduleht
Baden-Baden

**Baden-Baden** on kreisivaba linn Baden-Württembergi liidumaal Saksamaal.

Asub Edela-Saksamaal Schwarzwaldi piirkonnas Oosi jõe orus.

Baden-Badeni kuumaveeallikaid hindasid juba roomlased, kes rajasid sinna oma asula Aurelia Aquensis.

Linnaõigused sai umbes 1250. aastal.

18. sajandi lõpus sai tuntud kuurortlinnaks.


Baden-Baden-Stiftskirche-42-Altes Dampfbad-vom Florentinerberg-2021-gje.jpg
Baden-Baden-Leopoldsplatz-12-Miro-Farben der Poesie-2010-gje.jpg
Baden-Baden-Augustaplatz-21-Palais Gagarin-Platane-2012-gje.jpg
Baden-Baden-MLG-04-gje.jpg
Baden-Baden-Trinkhalle-206-Suedseite-Detail-2021-gje.jpg
Baden-Baden-Kurhaus-Sommerfest-06-2011-gje.jpg
Baden-Baden-Bismarckstaffeln-02-gje.jpg
Baden-Baden-Stourdza-Kapelle-30-Kuppel-2017-gje.jpg
Baden-Baden-Goenneranlage-Josefinenbrunnen-22-Vergolderin-gje.jpg
Baden-Baden-Lichtentaler Allee-318-Herbst-2006-gje.jpg
Baden-Baden-Kloster Lichtental-34-2020-gje.jpg


## Viited

## Välislingid

* Baden-Badeni koduleht
* Wiki Baden-Baden
Lobsand Dorje

**Lobsand Dorje** oli eesti *[[indie]]* ja *[[triphop]]* ansambel.

Ansambli koosseis on aja jooksul olnud erinev, ühtede andmete kohaselt http://www.dcc.ttu.ee/Bands/get.asp?ident=102 on see järgmine:
*Hans (klahvpillid, flööt ja rütmimasinad)
*DJ Drummie (*turntables*, grammofonid)
*Priit (kitarr)
*Sven (vokaal)

Lobsand Dorjest on läbi käinud ja oma panuse andnud üle 10 inimese. Kurb fakt on, et kolm neist surid noorelt.

Kogumikplaadil "Vibratsioon" on antud järgmine koosseis: Reio Remma, Hans Lillemets, Liina Vahtrik. Praegune näitleja Liina Vahtrik peab kunagist laulmist Lobsand Dorjes "armsaks noorpõlvemälestuseks".

## Diskograafia
*"May The Force Be With You" kogumikul "Vibratsioon" (Raadio 2, 1997, CD)
*"Waveforms" (Kosmos Control Records, 1994, MC)
*"You Take This Woman" (singel) (21E67, 1994, 7-tolline vinüülplaat)
*"The Owls Are Not What They Seem" (Camp Productions, 1996, MC)

## Viited

## Välislingid
*info Vibratsiooni kogumiku lehelt (kõdulink)
*info Eesti Ansamblite Andmebaasi lehelt (kõdulink)
Anni Holdmann

**Anni Holdmann** (28. jaanuar 1900 Hamburg – 2. november 1960) oli Saksamaa jooksja.

21. juulil 1925 Hamelnis saavutas ta 100 m jooksus tulemuse 12,6, mis oli mitteametliku naiste maailmarekordi mitteametlik kordamine.    

1928. aastal tuli ta Saksamaa kergejõustiku meistrivõistlustel 100 m jooksus teiseks. 

Amsterdami olümpiamängudel 1928 sai ta naiste 4×100 m teatejooksus Saksamaa võistkonna koosseisus koos Rosa Kellneri, Leni Schmidti ja Leni Junkeriga pronksmedali (aeg 49,0; kulla võitis Kanada ja hõbeda USA võistkond). Samadel mängudel võistles ta ka 100 m jooksus, kuid langes vahejooksus välja. Ta võitis esimese eeljooksu, saades esimeseks naiseks, kes võitis olümpiamängudel jooksuvõistluse. 

Anni Holdmanni kasv oli 1.60 ja võistluskaal 50 kg. 

Ta kuulus spordiklubisse Hamburger Turnerbund 1862.
Leni Junker

**Leni Junker** (õieti **Helene Junker**, abielus (1927. või 1928. aastast) **Helene Thymm** (**Leni Thymm**); 8. detsember 1905 Kassel – 9. veebruar 1997 Wilhelmshaven) oli saksa kergejõustiklane.

30. augustil 1925 püstitas ta Leipzigis ajaga 12,4 oma esimese (mitteametliku) maailmarekordi naiste 100 m jooksus. 15. septembril 1925 Wiesbadenis parandas ta mitteametlikku maailmarekordit 12,2 sekundile. Seda tulemust kordas 22. augustil 1926 Gundel Wittmann, kelle nimele läks ametlik maailmarekord. Leni junker kordas tulemust 12,2 mitteametlikult veel 29. augustil 1926 Hannoveris ja 14. augustil 1927 Berliinis. 17. juunil 1928 püstitas ta uue mitteametliku maailmarekordi 12,1. Seda tulemust kordas 31. augustil 1930 Tollien Schuurman, kelle nimele läks ametlik maailmarekord. 1. augustil 1931 püstitas Leni Junker Magdeburgis uue mitteametliku maailmarekordi 12,0 ning kordas seda samadel võistlustel kaks korda. 5. juunil 1932 kordas seda tulemust Haarlemis Tollien Schuurman, kelle nimele läks ametlik maailmarekord.  

1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis võitis Leni Junker-Thymm naiste 4×100 m teatejooksus Saksamaa võistkonna koosseisus koos Rosa Kellneri, Leni Schmidti ja Anni Holdmanniga pronksmedali ajaga 49,0 (kulla sai Kanada ja hõbeda USA võistkond). Samadel mängudel jooksid Leni Junker-Thymm ja Leni Schmidt olümpiarekordi naiste 100 m jooksus.  

Saksamaa kergejõustikumeistrivõistlustel tuli ta naiste 100 m jooksus 1928. aastal kolmandaks ja 1931. aastal esimeseks. Aastal 1932 võitis ta tõkkejooksu. 1923. aasta meistrivõistlustel tuli Leni Junker kõrgushüppes teiseks.

Tema koduklubi oli ATV 1845 Leipzig.  

## Välislingid
* Leni Thymm-Junkeri autogramm
Bamberg

**Bamberg** on linn Saksamaal Baieri liidumaal Ülem-Frangimaa ringkonnas. See asub Regnitzi jõe ääres.

Bambergi linna on esmamainitud 902. aastal. 1007. aastal sai Bambergist piiskopilinn.

Bambergi vanalinn on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse kui üks suuremaid ja paremini säilinud Saksamaa ajaloolisi linnu.

Linnas on elanud Friedrich Hegel ja E. T. A. Hoffmann.

Bambergis asub ka ülikool (Otto-Friedrich-Universität).

Linn on tuntud paljude pruulikodade poolest.

## Vaata ka
* Bambergi toomkirik
* Bambergi ratsanik

## Pildigalerii

Bamberg-Ausblick-70-St Michael-Dom-Obere Pfarre vom Spezikeller-2015-gje.jpg
Bamberg-Dom-120-Ostfassade-2009-gje.jpg|Toomkirik
Bamberg-Alte Hofhaltung-32-2018-gje.jpg
Bamberg-Neue Residenz-20-2012-gje.jpg
Bamberg-Altes Rathaus-34-Kaiserin Kunigunde-2009-gje.jpg|Ratsanik
Bamberg-Obere Pfarre-162-Obere Bruecke-Figur-2018-gje.jpg
Bamberg-Klein Venedig-98-2013-gje.jpg
Bamberg-Mittlerer Kaulberg-04-2013-gje.jpg
Bamberg-Lange Str-14-Nr32-2018-gje.jpg
Bamberg-Oberer Stephansberg-06-Rosengaertner-2009-gje.jpg


## Viited

## Välislingid

* Bambergi linna koduleht (*saksa keeles*)
* Bambergi turismiinfo koduleht (*saksa ja inglise keeles*)
Hamamatsu

**Hamamatsu** on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Vaikse ookeani kaldal.

## Ajalugu

Tokugawa Ieyasu laskis ehitada Hamamatsu lossi 1570. aastal. Hamamatsu linn moodustati 1911. aastal.

2005. aastal liideti Hamamatsuga mitu ümbruskonna linna.

Hamamatsus on Suzuki ja Yamaha peakorter.

## Viited

## Välislingid

*Hamamatsu koduleht
FSFI

***Fédération Sportive Féminine Internationale*** ('Rahvusvaheline Naiste Spordi Föderatsioon'; lühend **FSFI**) oli aastatel 1921–1936 naiste spordi juhtiv rahvusvaheline organisatsioon. 

Selle asutasid 31. oktoobril 1922 Suurbritannia, Prantsusmaa, Itaalia, Tšehhoslovakkia ja USA esindajad. Organisatsiooni eesmärk oli eeskätt naiste kergejõustiku tunnustamine. 

Organisatsiooni tegevuse tähtsamad tulemused olid naiste maailmamängude korraldamine ning naiste kergejõustiku maailmarekordite registreerimine.  

FSFI president oli Alice Milliat Prantsusmaalt. 

FSFI survel lubati naistel osaleda 1928. aasta suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlustel, kuid FSFI nõudmine korraldada naiste võistlused kümnel võistlusalal jäi täitmata. Sellepärast korraldas FSFI olümpiamängudega konkureerivad maailmamängud ka 1930 ja 1934. 

Aastal 1936 saadeti FSFI ROK-i survel laiali. 

FSFI tegevuses osales 30 maad:
*1921. aastast Prantsusmaa, Suurbritannia, Itaalia, Tšehhoslovakkia, USA 
*1922. aastast Šveits
*1924. aastast Belgia, Jugoslaavia, Kanada, Leedu
*1925. aastast Läti, Rootsi
*1926. aastast Saksamaa, Jaapan, Luksemburg, Austria, Poola 
*1928. aastast Argentina, Eesti, Kreeka, Holland, Rumeenia, Lõuna-Aafrika Vabariik 
*1930. aastast Austraalia, Uus-Meremaa, Palestiina, Poola, Ungari
*1936. aastast Iirimaa, Norra, Rodeesia
Suzuki

**Suzuki** (inglise keeles *Suzuki Motor Corporation*, jaapani keeles スズキ株式会社) on Jaapani ettevõte, mis toodab tänapäeval peamiselt autosid, mootorrattaid ja paadimootoreid.

*Suzuki Loom Works* nimelise ettevõtte asutas Michio Suzuki 1909. aastal Jaapani mereäärses külas Hamamatsus ning ettevõte tootis Jaapani siiditööstuse jaoks kangastelgi. 1920. aastal ettevõte reorganiseeritakse, lisatakse 500&nbsp;000 jeeni kapitali ning ettevõtte uueks nimeks saab *Suzuki Loom Manufacturing Co*. 1929. aastal leiutas Michio Suzuki uut tüüpi kudumismasina, mida eksporditi edukalt ka teistesse riikidesse.

1937 hakkas Suzuki tootma laskemoona keiserlikule armeele ja sai järgmisel aastal Jaapani sõjalis-tööstusliku kompleksi osaks. Seetõttu pommitati Teise maailmasõja ajal Suzuki tehaseid tugevasti.

1952 hakkas ta tootma mootorrattaid. Esimese mudeli mootor oli 36 cm³-ne ja see kandis nime Suzuki Power Free. Järgmisel aastal lisandus 60 cm³ ja ülejärgmisel 90 cm³ mootoriga mudel. 

1954. aastal tootis Suzuki juba 6000 mootorratast kuus ja ettevõtte uueks ametlikuks nimeks sai Suzuki Motor Co., Ltd-ks. Mootorrataste suurest edusti tiivustatuna valmistas Suzuki 1955. aastal ka oma esimese sõiduauto Suzuki Suzulighti, millel oli 2-silindrilise 360 cm³ mootor. Suzulight oli oma ajas vägagi uuenduslik oma esiveo, nelja ratta sõltumatu vedrustuse ja hammaslatt-rooliga, mis sai paljudel autodel tavaliseks alles aastakümneid hiljem. Suzulighti toodeti kuni 1969. aastani.


Fail:Suzuki Power Free E2.JPG|Suzuki Power Free
Fail:Suzulight ss 01.JPG|Suzulight SS (sedaan)
Fail:Suzulight van fe.JPG|Suzulight van

1963 asutas Suzuki esimese tehase USAs Los Angeleses. Tänapäeval on Suzukil umbes 14 000 töötajat Egiptuses, Hiinas, Hispaanias, Indias, Indoneesias, Pakistanis, Tais ja Ungaris.

## Vaata ka
* Suzuki Celerio
* Suzuki SX4
* Suzuki Vitara

## Välislingid
*Suzuki koduleht
Naiste maailmamängud

**Naiste maailmamängud** olid rahvusvaheline naiste spordivõistlus, mida hakati korraldama enne naiste võistluste sisseseadmist olümpiamängudel.  Üritus konkureeris olümpiamängudega.  

Nende korraldaja oli Rahvusvaheline Naiste Spordi Föderatsioon (FSFI). 

Esimesed maailmamängud toimusid naiste olümpiamängude nime all pärast seda, kui IAAF oli keeldunud lisamast 1924. aasta suveolümpiamängude programmi naiste võistlusalasid. Sellest nimetusest oldi IAAF-i ja ROK-i protesti tõttu sunnitud 1926. aastal loobuma. 

Võistlusi peeti kokku neljal korral. Pärast seda saadeti FSFI ROK-i survel laiali ja FSFI andis rahvusvahelise naiste kergejõustiku juhtimise 1936 üle IAAF-ile. 

## Naiste maailmamängude võistlused

*Naiste olümpiamängud: 20. august 1922 Pariisis;
*1926. aasta naiste maailmamängud: 27. august – 29. august 1926  Göteborgis;
*1930. aasta naiste maailmamängud: 6. september – 8. september 1930 Prahas;
*1934. aasta naiste maailmamängud: 7. august – 11. august 1934 Londonis.
Darmstadt

**Darmstadt** on linn Saksamaa lääneosas Hesseni liidumaal. Asub 30 km Frankfurdist lõunas.

## Ajalugu

Darmstadti on esmamainitud 11. sajandi lõpus. 1330. aastal sai see linnaõigused.

20. sajandi alguses oli Darmstadt juugendstiili keskuseks.

Linnas asub Darmstadti Tehnikaülikool.

Selle linna järgi on nimetuse saanud keemiline element darmstadtium (Ds).

## Vaata ka
*Darmstadti koolkond

## Viited

## Välislingid

*Darmstadti koduleht
Naiste olümpiamängud

**Naiste olümpiamängude** nime all toimusid Pariisis 20. augustil 1922 esimesed naiste maailmamängud.

## Medalivõitjad

### [[60 m jooks]]
#Marie Mejzlíková II (Tšehhoslovakkia) 7,6
#Mary Lines (Suurbritannia) 7,7
#Nora Callebout (Suurbritannia) 7,8

### [[100 jardi jooks]]
#Nora Callebout (Suurbritannia) 12,0
#Marie Mejzlíková II (Tšehhoslovakkia)
#Mary Lines (Suurbritannia)

### [[300 m jooks]]
#Mary Lines (Suurbritannia) 44,8
#Alice Cast (Suurbritannia) 
# (Prantsusmaa)

### [[1000 m jooks]]
#Lucie Breard (Prantsusmaa) 3.12,0
#Georgette Lenoir (Prantsusmaa) 3.12,2
#Phylis Hall (Suurbritannia)

### [[100 jardi tõkkejooks]]
#Camille Sabie (USA) 14,4
#Hilda Hatt (Suurbritannia) 14,8
#Geneviève Laloz (Prantsusmaa) 15,0

### [[Kõrgushüpe]]
*1.–2. Hilda Hatt (Suurbritannia) ja Nancy Vorhees (USA) 1.46
*3. Ivy Lowman (Suurbritannia) 1.42

### [[Kaugushüpe]]
#Mary Lines (Suurbritannia) 5.06
#Elizabeth Stine (Suurbritannia) 5.02,5
#Camille Sabie  (USA) 4.96

### [[Hoota kaugushüpe]]
#Camille Sabie (USA) 2.48,5
#Mary Hughes (Suurbritannia) 2.40,5
# Henriette Comte-Anavoisard (Prantsusmaa)  2.34

### [[Kuulitõuge]]
*Tõugati kahe käega 8-naelast (3,63 kg) kuuli

#[[Lucile Godbold]] (USA) 20.22
#[[Violette Gourard-Morris]] (Prantsusmaa) 19.85
#[[Maud Rosenbaum]] (USA) 17.37

===[[Odavise]]===
*Visati kahe käega

#Francesca Pianzola (Šveits) 43.24
#Yvonne Gancel (Prantsusmaa) 41.62
#Lucile Godbold (USA) 39.70

### [[4×110 jardi teatejooks]]

#Suurbritannia (Mary Lines, Nora Callebout, Daisy Leach, Muriel Porter) 51,8
#Prantsusmaa
#Tšehhoslovakkia

## Riikide paremusjärjestus
#Suurbritannia 50 punkti
#USA 31 punkti
#Prantsusmaa 29 punkti
#Tšehhoslovakkia 12 punkti
#Šveits 6 punkti
Naomi Wolf

**Naomi Wolf** (sündinud 12. novembril 1962 San Franciscos) on ameerika kirjanik ja kolmanda laine feminist.

Tema isa on kirjanik Leonard Wolf.
 
Ta sai kuulsaks juba oma esimese raamatuga "Ilu müüt" ("The Beauty Myth", 1991), millest sai rahvusvaheline bestseller. Raamatus kirjeldab ta, kuidas moe- ja ilutööstus ründab naist. Wolf kirjutab: "Naisel peab olema õigus valida, mida ta teeb oma näo ja kehaga, ilma et teda hukka mõistaks ideoloogia, mis rõhutab vaid välimuse osatähtsust ja seeläbi õõnestab meid nii psühholoogiliselt kui poliitiliselt." Naomi Wolf deklareeris raamatus "Beauty Myth", et ilu on pooleldi varjamatu, pooleldi salajane kriteerium, mille alusel naisi läänemaailmas tööle võetakse, sellega diskrimineerides neid võrreldes meeskonkurentidega. Sugupool meediatekstides on konstrueeritud keha ja seksuaalsust kirjeldavate keelenditega. Ilu on muutunud poolavatud, poolvarjatud kriteeriumiks naiste töölevõtmisel läänemaailmas.

Wolfi raamatud "Tulega tuli" ("Fire with Fire", 1993) räägib poliitikast ja naisõiguslusest. "Lodev seksuaalelu" ("Promiscuities", 1997) on noorukieast ja naiste seksuaalsusest, kus ta soovitab tugevat flirti ja pettingut varase suguühte alternatiiviks. Raamat "Väärarvamused" ("Misconceptions", 2001) on sünnitusest.

Wolf oli seotud Bill Clintoni tagasivalimise kampaaniaga 1996. aastal. Ta nimetas ühes vestluses Gore’ile alfa- ja beetameeste erinevusi ja soovitas Al Gore’il saada beetamehest alfameheks. Nii kirjutas meedia, Wolf eitas, et ta oleks Gore’ile riietumise soovitusi ja muud selleteemalist õpetust andnud. Wolf koostas asepresidendile memosid küsimuste kohta, mis puudutasid naisi, ja aitas Gore’i poolele võita noori valijaid. 

Wolf oli abielus Clintoni endise kõnede kirjutaja David Shipleyga, kuid lahutas 2005. aastal.

2005. aastal avaldas ta raamatu "Puumaja: Ekstsentriline tarkus minu isalt, kuidas elada, armastada ja näha" ("The Tree House: Eccentric Wisdom from my Father on How to Live, Love, and See"). See on kroonika tema keskea kriisist. Ta hindab seal ümber oma armastuse isa vastu ja isa mõjuvõimu kunstniku ja õpetajana. Raamat sai peamiselt positiivseid arvustusi, kuid ka kriitikat, näiteks Germaine Greer kritiseeris ta leppimist patriarhaalsusega. Wolf ütles, et ta tahtis feminismist ja poleemikast välja areneda.

2006. aasta intervjuus ajalehele üllatas ta paljusid oma südamesse Jeesus Kristuse võtmisega.
Artur Taska

**Artur Taska** (20. jaanuar 1912 Kopli talu, Väike-Verevi küla, Meeri vald – 29. september 1994 Lund, Rootsi) oli eesti õigusteadlane ja kultuuriloolane. 

Temalt on ilmunud töid Eesti lipust ja vapist, õigusteooriast jm.

## Elukäik
Õppis Elva Algkoolis ja Tartu Ühiskommertsgümnaasiumis. Aastatel 1931–1942 õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust. 1952. aastal sai Taska õigusteaduste doktorikraadi, kui oli kaitsnud Kieli Ülikoolis doktoritöö "Die Grenzen des Küstenmeeres Estlands". 1931. aasta sügissemestril astus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Alates 1988. aastast Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane.

Aastatel 1933–1938 oli ta ajalehe Lõuna-Eesti toimetaja Valgas, hiljem Päevalehe toimetuses, pärast juunipööret ajalehe Kommunist kommunistliku partei elu osakonna kaastööline, seejärel 1941–1944 Kalurite Keskuse ametnik.

1944. aastal põgenes Suure põgenemise ajal Rootsi.

Aastatel 1945–1946 oli Eesti Komitee büroojuhataja ja 1946–1962 Svenska Diamant-Bergborrnings AB ametnik Stockholmis.

1962–1975 oli Malmöhusi lääni haigekassa osakonnajuhataja ja asedirektor Lundis.

Ta oli E.E.L.K. Stockholmi koguduse esimees.

Ta on maetud Elva kalmistule.

## Teoseid
* "Sini-must-valge värvikolmik eesti luules" (Stockholm, 1959)
* "Enesemääramisõigusest rahvusmõrvani – Nõukogude Liidu sõnad ja teod Eesti Vabariigi ja rahva suhtes" (1965)
* "Sini-must-valge 100 aastat" (1982)
* "Helsingi üliõpilased Eesti Üliõpilaste Seltsis Tartus" (1983)
* "Eesti hümn" (1983)
* "Eesti hävitatud ja hävimatuid mälestusmärke" (1986)

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
Nora Callebout

**Nora Eveline Callebout** (29. aprill 1895 – 1995) oli Briti jooksja. 

20. augustil 1922 naiste olümpiamängudel tuli ta 100 jardi jooksus esimeseks (12,0) ja 60 m jooksus kolmandaks (7,8). 4×110 jardi teatejooksus võitis Suurbritannia võistkond koosseisus Mary Lines, Nora Callebout, Daisy Leach ja Muriel Porter ajaga 51,8. See oli maailmarekord. Sama jooksu vaheaeg 51,4 oli naiste 4×100 m teatejooksu maailmarekord. 

Nora Callebout oli 1922. aasta WAAA meister 100 meetri jooksus (12,2).

Nora Callebouti nimel olid ka Belgia rekordid (parimad Belgias saavutatud tulemused) 80 m jooksus (10,6) ja 300 m jooksus (45,4).
Milano provintsi vapp

**Milano provintsi vapp** on Itaalia Vabariigi Lombardia maakonna Milano provintsi vapp.

Vapi ülaosas on kujutatud Milano lippu, Püha Jüri risti. Päikese ja kuu kujutis on Milano lähedase Mirasole kloostri sümbolid. Sinine taust valiti sellepärast, et see on Euroopa ja tuleviku värvus.
Jälgelement

**Jälgelement** on geokeemias keemiline element, mis moodustab kivimi koostisest vähem kui 0,1% ehk 1000 ppm.

Keemilisi elemente, mille kontsentratsioon kivimis on 1000...10 000 ppm (0,1...1%), nimetatakse kõrvalelementideks. Elemendid, mille kontsentratsioon kivimis ületab 1% ehk 10 000 ppm, on kivimit moodustavad elemendid.

Jälgelemendid on olulised näiteks kivimi päritolu, radioaktiivsed jälgelemendid ka kivimi vanuse selgitamisel.
Palagoniit

**Palagoniit** on hüdrotermaalselt muutunud tahhüliit.

Tahhüliit ehk basaltse koostisega vulkaaniline klaas moodustub ookeani põhjas basaltse laava kokkupuutel mereveega. Palagoniidiks muutub ta läbi reaktsiooni mereveega. Palagoniit on oranžikas kuni pruun peamiselt hematiidi, savimineraalide ning tseoliitide segu.
Meremäe valla lipp

**Meremäe valla lipp** on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Meremäe valla lipp.

Lipp kinnitati 19. novembril 1996.

## Lipu kirjeldus
Valla lipp on ruudukujuline vapilipp, sinisel kanga ülaservas valge horisontaallaid, millel on kõrvuti kolm punast otstest laienevat pügalristi. Sinise välja keskel valge sõlg.

Lipu noormaalmõõtmed on 105x105 cm.

## Lipu kasutamise kord

#Valla lipp heisatakse valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, ning muudel avalikel üritustel. 
#Lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. 
#Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Meremäe valla vapp

## Välislingid
* Meremäe valla sümboolika valla kodulehel
* Meremäe valla sümboolika Riigikantselei lehel
Mineraloid

**Mineraloid** on looduslik mineraali taoline aine, millel erinevalt tõelistest mineraalidest puudub kristallstruktuur.

## Ajaloost
Esimesena kasutas terminit "mineraloidne" 1909. aastal mineraloog ja geoloog Julian Niedzwiedzki amorfsete ainete kirjeldamisel, mis väliselt meenutasid mineraale.

## Näited
Mineraloidide keemiline koostis varieerub, sageli ka mineraalide puhul üldtunnustatud piiridest väljapoole. Obsidiaan on amorfne vulkaanilise päritoluga klaas; ligniit on tekkinud puidu kõdunemisest äärmusliku surve all maa all; pärl on mineraloid, kuna kaltsiidikristallid ja aragoniidikristallid selles on seotud orgaanilise materjaliga ning selle koostisosade omavahelised proportsioonid varieeruvad laiades piirides. Pärl on erandlikult biogeense tekkega mineraloid.

Mineraloidid on ka opaal, merevaik, allofaan, gagaat, Liibüa kõrbeklaas, diatomiit, moldaviit, radiolariit, pimss, šungiit, tektiit, vedel elavhõbe jne.

## Viited

## Välislingid
* H. M. King. Mineraloids. Interesting materials that fall short of meeting the definition of a "mineral". - Geology.com
Mikitamäe valla lipp

**Mikitamäe valla lipp** oli Põlva maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Mikitamäe valla lipp.

Lipp on kinnitatud 19. mail 1994. 

## Lipu kirjeldus

Lipp on lainelõikega horisontaalselt kaheks jaotatud, ülemine väli on roheline ning selle keskel on valge setu sõle kujutis. Alumine laid on valge ning moodustab 1/3 lipu laiusest.

Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 2:3.

## Põhjendus
Setu sõlg viitab sellele, et vald asub põlisel setude alal. Roheline osutab valla elanike põhilistele tegevusaladele - põllundusele ja metsandusele. Valge lainelõikeline laid meenutab, et vald asub Pihkva järve ääres.

## Vaata ka
*Mikitamäe valla vapp
*Põlva maakond

## Välislingid
* Mikitamäe valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Botoșani

**Botoșani** on linn Rumeenias, Botoșani maakonna keskus. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas.

Linna on kirjalikult esmamainitud 1493. aastal seoses tatarlaste sissetungiga.

Linnas olid suured juudi ja armeenia kaupmeeste kogukonnad.

Botoșani lähedal on sündinud rumeenia luuletaja Mihai Eminescu.

## Viited

## Välislingid

*Botoșani koduleht
Datsiit

**Datsiit** on ränirikas vulkaaniline kivim.

Datsiidi süvakivimist analoogid on granodioriit ja tonaliit. Datsiiti esineb peamiselt subduktsiooniga seotud vulkaanide purskeproduktide seas. Värvuselt on datsiit enamasti helehall.

TAS-diagrammil on datsiidivälja koordinaatideks 63, 0; 63, 7; 69, 8; 77, 0.
Hunedoara maakond

**Hunedoara maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias.

92% elanikest on rumeenlased, suurim vähemus on ungarlased, kes moodustavad 5% elanikest.

## Linnad
* Aninoasa
* Brad
* Călan
* Deva
* Geoagiu
* Hațeg
* Hunedoara
* Lupeni
* Orăștie
* Petrila
* Petroșani
* Simeria
* Uricani
* Vulcan

## Viited

## Välislingid
* Hunedoara maakonna koduleht
Basaltne andesiit

**Basaltne andesiit** on vulkaaniline kivim.

Basaltne andesiit on värvuselt must kuni tumehall kivim. Omadustelt ja koostiselt on ta basaldi ja andesiidi vahepealne kivim. 

TAS-diagrammil on basaltse andesiidi koordinaadid 52, 0; 52, 5; 57, 0; 57, 5,9.
Aunus

**Aunus** on linn Venemaal Karjalas Aunuse kannasel, Aunuse rajooni keskus.

Aunust on kirjalikult mainitud juba 1137, linnaõigused sai 1649.

Jätkusõja ajal hõivasid Soome väed linna 5. septembril 1941. Punaarmee vallutas Aunuse tagasi 25. juunil 1944.

Aunus on ainuke linn Karjala Vabariigis, kus karjalased moodustavad enamuse elanikkonnast. 
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aunuse elanikkonnast karjalasi 58%, venelasi 37%, valgevenelasi 2%, ukrainlasi 1,5% ja soomlasi 1,3%.


Smolensk-cathedral Olonets.jpg|Õigeusu katedraal
Успенская церковь 3й.JPG|Uspenski õigeusu kirik
Олонец, лютеранская кирха.jpg|Luteri kirik
Олонец, Торговый центр на Урицкого 2б.jpg|Kaubanduskeskus
Олонец, Урицкого 2а.jpg|Elumaja ja raamatukogu
Олонец, Центр творчества и досуга.jpg|Kultuurikeskus
Олонец, гостиница Олония.jpg|Hotell Olonia
Олонец, ТК Губернский.jpg|Kauplus
Олонец, кинотеатр Октябрь.jpg|Kino Oktoober
Олонец, ул.Р.Люксембург 6.jpg|Puumaja (kultuurimälestis)


## Viited