open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tabivere valla lipp

**Tabivere valla lipp** on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tabivere valla lipp.

Lipp kinnitati 8. märtsil 1996 ja see oli kasutusel kuni 2017. aastani, mil Eesti omavalitsuste haldusreformiga liideti Tabivere vald Tartu vallaga.

## Lipu kirjeldus
Tabivere valla lipuks on ruudukujuline vapilipp. Rohelise kanga alaservas valge laineline laid, mis moodustab 1/5 lipu laiusest. Rohelise välja keskel ristatud hanesulg ja mõõk, mõõga teravik on suunatud varda poole.

Lipu normaalsuurus on 105x105 cm ning pikkuse ja laiuse suhe 1:1.

## Põhjendus
Lipul olev sulg sümboliseerib valla aladel elanud tuntud keeleteadlasi, mõõk aga seondub muinasaegse Kalevipoja muistendiga, kuid viitab ka Tabiveremailt pärit tuntud sõjaväelastele. Ristatud kirjasulg ja mõõk tähistavad teedetihedal alal, mis ühendab Põhja- ja Lõuna-Eestit ning on olnud soodne piirkond rahvakultuuril ning oluline osa Kalevipoja pärimustel. Valge laineline laid aga sümboliseerib 5 järve valla territooriumil: Saadjärv, Soitsjärv, Elistvere järv, Raigastvere järv, Kaiavere järv.
## Lipu kasutamise kord
Valla lippu kasutatakse Tabivere valla ajaloolistel ja kultuurilistel pidupäevadel ning muudel tähtsündmustel kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis kehtivad riigilipu kohta. Päevad, mil valla lipp heisatakse, määrab kindlaks vallavalitsus.

## Vaata ka
*Tabivere valla vapp
*Jõgeva maakond

## Välislingid
*Tabivere valla sümboolika valla kodulehel
*Tabivere valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tundus

**Tundus** on hüpoteetiline distsipliin, mis tegeleb inimese eksistentsi immanentses sfääris toimuvate nähtuste, sh tunnete seletamisega. Tundus täiendab teadust, uurides seda, mida tavapärasest teaduse meetodist lähtuvalt uurida ei saa.

Tegemist on filosoofilise mõistega, mida on niimoodi selgitanud ja kasutanud nt Margus Ott oma filosoofialoengutes Tartu Ülikoolis.

Tundust on võimalik käsitleda ka distsipliinina, mis uurib küll samu asju, mis teaduski (sh objektiivseid nähtusi), kuid on oma uurimise juures suunatud subjekti poole, taotledes seletamist subjekti mõistestikus, samas kui teadus on suunatud objekti poole ja püüab anda seletusi objekti mõistetes. Kummalgi distsipliinidest on aga iseomane ja teisega kattumatu verifitseeritavus.

## Vaata ka
*teadus
*nõidus
Colima osariik

**Colima osariik**, ametlikult **Colima vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Colima*), on osariik Mehhiko keskosas Vaikse ookeani rannikul. Piirneb põhjas ja idas Jalisco ning lõunas Michoacáni osariigiga. Osariigi koosseisu kuuluvad ka Revillagigedo saared.

Colima on pindalalt tagantpoolt neljas osariik ja väikseima rahvaarvuga, kuid see on üks kõrgeima elukvaliteediga osariike riigis ning seal on madalaim tööpuudus. Samal ajal on Colimas ka kõrgeim mõrvade arv elaniku kohta ning see on üks riigi suurima kuritegevuse tasemega osariike, kuna selle sadamad on organiseeritud kuritegevuse rivaalitsemise piirkond.

## Reljeef

Osariigi kõrgeim tipp on Colima vulkaan.

## Ajalugu

Colima osariik on loodud 1857. aastal.

## Haldusjaotus

Osariik on jagatud 10 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

Lisaks pealinnale Colimale on suuremad linnad Manzanillo ja Tecomán.

## Vaata ka
* Colima osariigi lipp

## Viited

## Välislingid

* Colima osariigi koduleht
Nayariti osariik

**Nayariti osariik** on osariik Mehhiko keskosas Vaikse ookeani rannikul. Piirneb põhjas Sinaloa, Zacatecase ja Durango ning idas ja lõunas Jalisco osariigiga. Osariigi koosseisu kuuluvad ka Maríase saared.

## Ajalugu

Nayariti osariik on loodud 1917. aastal ja oli seega üks viimaseid territooriume, mis sai osariigi staatuse.

## Haldusjaotus

Nayariti osariik on jagatud 20 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

## Rahvastik

95% elanikest on hispaaniakeelsed mestiitsid, 4% indiaanlased ja 1% kuuluvad eri rassidesse. Suuremad indiaanirahvad on huitšolid ja korad.
World Sailing

**Maailma Purjetamisliit** (inglise **World Sailing**, lühend **WS**) on rahvuslike purjetamisliitude ning võistluspurjekate klassiliitude ühendus, mis kinnitab Purjespordi võistlusmääruste uuendused ja rahvusvahelised võistluspurjekate klassid, s.h olümpiaklassid. Rahvusvaheline Purjespordi Föderatsioon on ROK-i poolt tunnustatud rahvusvaheline spordialaliit. Liit koordineerib erinevate purjekate klassiliitude koostööd, alates raadiotega juhitavatest mudelitest ja svertpaatidest kuni avamere kiiljahtideni.
Purjetamisliidu peakorter asub Paddingtonis Londonis Ühendkuningriigis.

## Nimed
* 1907–1996 **Rahvusvaheline Võistluspurjetamise Liit**, lühend **IYRU**, inglise keeles *International Yacht Racing Union*
* 1996–2015 **Rahvusvaheline Purjespordi Föderatsioon**; lühend **ISAF**, inglise keeles *International Sailing Federation*
* 2015–... **Maailma Purjetamisliit**; lühend **WS**, inglise keeles **World Sailing**

## Ajalugu
19. sajandi viimasteks kümnenditeks olid purjespordi levides tekkinud jahtide võistlusväärtuse hindamisel mitmed raskused ning lahenduseks kutsuti kokku Jahtide mõõtmise nõupidamine (inglise keeles *Conference on Yacht Measurement*) 1906. aasta jaanuaris ja juunis Londonis. Koosistumise tulemusena valmis "meetri reegel" (inglise keeles *Metre Rule*), mida kasutatakse ka tänapäeval meetriklassi jahtide ehitamisel ja võistlusväärtusena. Osalejad asutasid ka **Rahvusvahelise Võistluspurjetamise Liidu** (inglise IYRU – *International Yacht Racing Union*) 1907. aasta oktoobris Pariisis ja kinnitasid mõned võidupurjetamise määrused. Asutajateks olid Austria-Ungari, Holland ja Belgia, Hispaania, Itaalia, Norra, Prantsusmaa, Rootsi, Saksamaa, Soome, Suurbritannia, Šveits, Taani.

## Eestiga seotu
* 1925 – Eestimaa Merejahtklubi sai IYRU liikmeks.
* 1935 – Eestimaa Merejahtklubi astus Eesti Jahtklubide Liidu liikmeks ja andis üle Eestimaa Merejahtklubi esindatuse IYRU-s.
* 1940 – Eesti Jahtklubide Liit teatas IYRU-le, et Nõukogude okupatsiooni tõttu ei ole võimalik tasuda IYRU liikmemaksu. EJL palub seda mitte tõlgendada liikmeksoleku katkestamisena.
* 3. novembril 1991 taastati Eesti Jahtklubide Liidu liikmesus.

## Juhid
*1906–1946 valiti esimees ainult aastakoosoleku juhatamiseks
*1946–1955 Ralph Gore () valiti esimeseks presidendiks
*1955–1969 Peter Scott ()
*1969–1986 Beppe Croce ()
*1986–1994 Peter Tallberg ()
*1994–2004 Paul Henderson ()
*2004–2012 Göran Petersson ()
*2012–2016 Carlo Croce ()
*2016–2020 Kim Andersen ()
*2020– ... Quanhai Li ()

## Viited

## Välislingid

* Koduleht
Baja California Suri osariik

**Baja California Suri osariik**, ametlikult **Baja California Suri vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Baja California Sur*), on Mehhiko osariik riigi põhjaosas California poolsaarel. Piirneb läänes Vaikse ookeaniga, idas California lahega ja põhjas Baja California osariigiga. Osariigil on ka merelised piirid Sonora ja Sinaloa osariikidega, mis jäävad California lahe vastaskaldale. See sai osariigi õigused 8. oktoobril 1974 ning on 31. ja seni viimane osariik, mis Mehhiko koosseisu lisatud. Baja California Sur on kõige väiksema asustustihedusega osariik, rahvaarvult tagantpoolt teine kuid pindalalt üheksas suurim osariik Mehhikos.

Enne osariigiks saamist kandis piirkond nime *El Territorio Sur de Baja California* ehk 'Baja California Lõunaterritoorium'. Osariigi pindala on 73 909 km² ning see moodustab 3,57% Mehhiko pindalast. Osariik hõlmab Baja California poolsaare lõunapoolse osa (28. paralleelist lõuna pool) ning ka Vaikses ookeanis paiknevad asustamata Rocas Alijos'e saared.

Osariigis asuvad mitmed tuntud turismikuurordid, sealhulgas Cabo San Lucas ja San José del Cabo. Suurim linn ja osariigi pealinn on La Paz.

## Ajalugu

Baja California Suri territoorium moodustati 1888. aastal, kuid osariigi õigused sai 1974. aastal ja oli seega üks viimaseid territooriume, mis sai osariigi staatuse.

## Haldusjaotus

Baja California Suri osariik on jagatud viieks kohalikuks omavalitsusüksuseks: Comondú, Mulegé, La Paz, Los Cabos ja Loreto.

## Rahvastik

Suuremad linnad on Cabo San Lucas, San José del Cabo, Ciudad Constitución, Loreto ja Santa Rosalía.

## Viited

## Välislingid

* Baja California Suri osariigi koduleht
Tepic

**Tepic** on linn Mehhikos, Nayariti osariigi keskus. Asub Mololoa jõe ääres.

Linn on asutatud 1542. aastal.

## Viited
Hermosillo

**Hermosillo** on linn Mehhikos, Sonora osariigi keskus. Asub Sonora jõe ääres.

Linn loodi 1700. aastal indiaanlaste maale rajatud küladest ja kandis algul nime *Villa de Pitic*, kuid 1828. aastal nimetati see kindral José María González de Hermosillo auks Hermosilloks. Mehhiko revolutsiooni ajal oli Hermosillo viis kuud Mehhiko pealinn.

Hermosillo on tööstuslinn, kus asub muuhulgas Ford Motor Company autotehas.

## Viited

## Välislingid

Hermosillo koduleht
Oaxaca osariik

**Oaxaca osariik**, ametlikult **Oaxaca vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Oaxaca*), on osariik Mehhiko lõunaosas Vaikse ookeani rannikul. Piirneb läänes Guerrero, loodes Puebla, põhjas Veracruzi osariigi ja idas Chiapase osariigiga. Osariik jaguneb 570 vallaks, millest 418 ehk peaaegu kolmveerandit juhitakse traditsioonilisel *[[usos y costumbres]]* ehk kohalike põlisrahvaste tavade ja kommete alusel. Osariigi pealinn on Oaxaca de Juárez. 

Oaxaca osariik on loodud 1824. aastal. Oaxaca on tuntud oma rikkaliku põlisrahvaste kultuuripärandi poolest. Kõige arvukamad ja tuntumad rahvusrühmad on zapoteegid ja miksteegid, kuid osariigis elab kokku 16 ametlikult tunnustatud põlisrahvast. Nende kultuurid ja kombed on paremini säilinud kui mujal Mehhikos, peamiselt tänu Oaxacale iseloomulikule mägisele ja raskesti ligipääsetavale maastikule.

Enamik elanikkonnast paikneb Keskoru (*Valles Centrales*) piirkonnas, mis on ühtlasi oluline majanduslik piirkond turismi seisukohalt. Piirkonda meelitavad turiste nii tähtsad arheoloogilised leiukohad nagu Monte Albán ja Mitla, kui ka piirkonna põliskultuurid. Teine oluline turismipiirkond on Vaikse ookeani rannik, kus asuvad kuurortlinn Huatulco ja populaarsed rannad nagu Puerto Escondido, Puerto Ángel, Zipolite, Bahía de Tembo ja Mazunte. Oaxaca on veel tuntud kui üks Mehhiko loodusrikkamaid osariike. Osariik on koduks suurele hulgale roomajatele, kahepaiksetele, imetajatele ja taimeliikidele.
ISAF

**ISAF** on lühend, mis võib tähendada: 

***International Sailing Federation** (Rahvusvaheline Purjespordi Föderatsioon)
***International Security Assistance Force** (rahvusvahelised julgeolekuabijõud Afganistanis)
Chihuahua osariik

**Chihuahua osariik** on osariik Mehhiko põhjaosas. See piirneb läänes Sonora, edelas Sinaloa, lõunas Durango ja idas Coahuila osariigiga. Põhjas ja kirdes on piir Ameerika Ühendriikide osariikide New Mexico ja Texasega.

2020. aasta seisuga elab osariigis 3 741 869 inimest, millega on see elanike arvult riigi üheteistkümnes osariik. Pindalalt on Chihuahua riigi suurim – 247 460 km².

Kuigi suure osa osariigist moodustab Chihuahua kõrb, on see riigi kõige suurima metsapindalaga osariik. Osariigi maastikus domineerib Lääne-Sierra Madre mäestik. Osariigi kõrgeim tipp on kustunud vulkaan Cerro Mohinora (3300 meetrit). Tänu klimaatilistele erinevustele on osariigis mitmekesine loomastik ja taimestik. Osariigi suurim looduslik vaatamisväärsus on Vasekanjon, mis on suurem ja sügavam isegi kui Suur kanjon.

Nime on saanud pealinna Chihuahua järgi.

## Ajalugu
Chihuahua sai Mehhiko osariigiks 6. juulil 1824. See oli riigi kaheksateistkümnes osariik.

## Haldus
Chihuahua osariigi seadusandlik kogu on ühekojaline Saadikutekoda, kuhu kuulub 33 liiget, kes valitakse kolmeaastaseks ametiajaks. Kõrgeim täidesaatev võim kuulub kubernerile. Kuberner valitakse kuueaastaseks ametiajaks. Kuberneri tagasi valida ei saa. 2021. aastast on osariigi kuberner María Eugenia Campos Galván.

Chihuahua osariik jaguneb 67 kohalikuks omavalitsuseks (*municipios*). Iga kolme aasta järel valivad omavalitsuste elanikud munitsipaalpresidendi (*presidente municipal*), kes juhib samal ajal valitud munitsipaalnõukogu (*ayuntamiento*), mis vastutab kõikide avalike teenuste olemasolu eest.
Chihuahua osariik on jagatud 67 kohalikuks omavalitsuseks.

## Rahvastik

2020. aasta seisuga on rahvaarv 3 741 869. 2010. aastal oli elanikke 3 406 465. Valdav osa rahvastikust on mestiitsid, kuid 35% on valgenahalised. Suurim etniline põlisrahvus tarahumara. 84,6% elanikest moodustavad katoliiklased ja 7,1% protestandid.

Kaks kolmandikku osariigi rahvastikust elab osariigi kahes suurimas linnas: Ciudad Juárezis (2020. aasta seisuga 1 501 551 elanikku) ja Chihuahuas (925 762 el). Üle 100 000 elanikuga linnad on veel Cuauhtémoc (135 586 el), Delicias (128 548 el) ja Parral (113 843 el).

## Viited

## Välislingid
* Chihuahua osariigi koduleht
Sonora osariik

**Sonora osariik** on osariik Mehhiko põhjaosas. Osariigi ametlik nimi on *Estado Libre y Soberano de Sonora*, mis tähendab „Vaba ja suveräänne Sonora osariik“. Sonora suurim linn ja pealinn on Hermosillo. Teised suuremad linnad on Ciudad Obregón, Nogales, San Luis Río Colorado ja Navojoa.

Sonora piirneb põhjas Ameerika Ühendriikidega, idas Chihuahua osariigi, lõunas Sinaloa osariigi, loodes Baja California osariigi ja läänes California lahega.

Osariigi loodus jaguneb kolmeks peamiseks piirkonnaks: idas kõrguv Sierra Madre Occidentali mäestik, keskosas asuvad tasandikud ja künkad ning California lahe rannik. Enamik piirkonnast on kuiv või poolkuiv, koosnedes kõrbetest ja rohumaadest. Ainult kõrgeimad mäestikualad saavad piisavalt sademeid, et toetada tihedamat taimestikku.

Alates koloniaalajast on Sonora olnud majanduslikult oluline tänu põllumajandusele, karjakasvatusele ja mäetööstusele.  Gadsdeni ostu tulemusel kaotas Sonora üle veerandi oma algsest territooriumist. Alates 20. sajandist on osariigi majandust hakanud juhtima tööstus, turism ja agrotööstus, meelitades piirkonda sisserändajaid üle kogu Mehhiko.

## Ajalugu

Sonora osariik on loodud 1824. aastal. 1830. aastal jagati osariik kaheks ning lõunaosast moodustati Sinaloa osariik.

## Haldusjaotus
Sonora osariik on jagatud 72 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

## Välislingid

* Sonora osariigi koduleht
Campeche osariik

**Campeche osariik**, ametlikult **Campeche vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Campeche*), on osariik Mehhiko lõunaosas, Atlandi ookeani rannikul. Osariik asub Kagu-Mehhikos ja piirneb edelas Tabasco, kirdeosas Yucatáni, idas Quintana Roo, lõunas Guatemala Peténi departemangu ning kaguosas Belize’i Orange Walki ringkonnaga. 

Osariigi pealinn on samuti Campeche, mis lisati 1997. aastal UNESCO maailmapärandi nimekirja. Osariigi teke algas just sellest linnast, mis rajati 1540. aastal kui hispaanlased alustasid Yucatáni poolsaare vallutamist. Koloniaalperioodil oli linn rikas ja tähtis sadam, kuid pärast Mehhiko iseseisvumist selle majanduslik tähtsus vähenes. Algselt kuulus Campeche Yucatáni provintsi koosseisu, kuid eraldus sellest 19. sajandi keskel, peamiselt poliitilise vastasseisu tõttu Mérida linnaga.

Viimastel aastakümnetel on Campeche majanduslikku taastumist oluliselt mõjutanud nafta avastamine, mille tulemusel on Campeche linn ja Ciudad del Carmen kujunenud tähtsateks majanduskeskusteks. Osariigis leidub arvukalt maailma kultuuri- ja ajaloopärandisse kuuluvaid maiade ja koloniaalajastu paiku, kuid need ei ole nii tuntud ega turismisihtkohana külastatud kui näiteks Yucatáni osariigis asuvad sarnased objektid.

## Ajalugu

Campeche osariik on loodud 1858. aastal.

## Haldusjaotus

Campeche osariik on jagatud 11 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

## Viited

## Välislingid

* Campeche osariigi koduleht
Maroua

**Maroua** on linn Kamerunis, Kaug-Põhjapiirkonna halduskeskus. Asub Ferngo ja Kaliao jõe ääres.

Maroua on puuvillatööstuse keskus.

Marouas on etnograafiamuuseum. Linna lähedal asub Waza rahvuspark.
Johannes Võsu

**Johannes Võsu** (6. august 1887 – 3. mai 1948) oli esimene Jõgeva linnavanem.

Ta oli Jõgeva alevivanem 19. aprillist 1934 kuni 30. aprillini 1938 ja esimene linnavanem 1. maist 1938 kuni 25. juulini 1940. 11. detsembril 1939 valis uus Jõgeva linnavolikogu oma esimesel koosolekul ta tagasi 7 häälega poolt, 4 vastu ja 1 erapooletuga (vastaskandidaadiks seatud August Meos keeldus kandideerimast), palgaks määrati 50 krooni. Ta oli linnavanem ka 25. juulist 1941 kuni 7. jaanuarini 1942.

Ta asutas 1919. aastal Jõgeval värvimistöökoja, mida juhtis 1940. aastani.

Johannes Võsu nimetati 3. juulil 1937 (Eesti Tuletõrje Korpuse pealiku käskkiri nr. 10) Jõgeva alevi tuletõrje kompanii pealikuks. Ta oli ka 1940. aastal asutatud Jõgeva vabatahtliku kodanliku õhukaitse ühingu esimees.

## Tunnustus
*Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk, 1940

## Viited

## Välislingid
* Ostu-müügileping
Georg Kold

**Georg Kold** (19. november (vkj) / 1. detsember 1884 Katsioja talu, Pööravere vald, Pärnu-Jaagupi kihelkond – 8. juuli 1948 Tootsi raba, Pärnumaa) oli Põltsamaa linnapea (1930–1938) ning linnavanem (1938–1940 ja 1941–1942).

Aastail 1918–1919 oli ta Irkutski kubermangu Kirenski maakonnalinna linnapea. Ta võitles bolševike vastu, langes vangi, põgenes, varjas end, vangistati 1923. aastal uuesti ja mõisteti surma; vahetati 1926. aastal välja bolševik Juri Jurkovski vastu.

1941. aastal oli ta metsavend, 24. juulil 1941 asus uuesti Põltsamaa linnavanema kohuste täitmisele. Aastatel 1942–1944 oli ta vangis. 

1944. aastast kuni surmani 1948. aastal oli Georg Kold metsavend.

## Viited

## Kirjandus
* Heiki Raudla. "Georg Kold – igavesti truu Eesti Vabariigile" Viljandi Muuseumi Aastaraamat 2008. Lk 62–90
* Toomas Reinpõld. "Linnapea Georg Kold mõisteti kolm korda surma" Vooremaa, 5. detsember 2009

## Välislingid
*EAÕK Kärgu koguduse meetrikaraamat 1880–1885. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.5258.1.20
*"Rohelise tänava rajamine, Põltsamaa, alleepuude istutamine, keskel linnapea Georg Kold (labidat maasse surumas), tema kõrval seob istikut linnasekretär Rein Vaasna" Põltsamaa Muuseumi fotokogu, PLM Fk 774
*"Põltsamaa Muuseumis avatakse Georg Koldi 125. sünniaastapäevale pühendatud näitus" Eesti Muuseumide Infokeskus, 2009
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Henn Soodla. "Põltsamaa linnapea Georg Koldi mälestusmärk Pärnu – Paide maantee Tootsi teeristi lähedal" August 1991. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, RA EFA.331.0.146275
*Pärandkultuuri objekt: "Georg Koldi mälestiskivi" (930:MAL:001)
Evald Nõmm

**Evald Nõmm** (19. veebruar 1906 – 31. detsember 1990) oli Eesti ja Nõukogude sõjaväelane (kapten) ning loomaarst, Eesti Põllumajanduse Akadeemia professor.

## Artikleid
*Sõjaväehobuste haigestumus ja suremus viimaseil aastail. Sõdur, 21. detsember 1939, nr 50–52, lk 1142–1144.

## Välislingid
*Evald Nõmm Eesti ohvitseride andmekogus
*
Peipsi Laevastiku Divisjon

**Peipsi Laevastiku Divisjon** oli Eesti merejõudude üksus aastail 1919–1940, mis baseerus Tartus ja oli 2. Diviisi  operatiivalluvuses.

## Tegevus Vabadussõjas
Merejõudude juhataja Johan Pitka päevakäsuga 27. jaanuarist 1919 asutati Peipsi järve suurtükilaevade divisjon, hilisem **Peipsi Sõjalaevastiku divisjon** ehk Peipsi laevastiku divisjon. Selle esimeseks ülemaks määrati 29. jaanuarist lipnik Aleksander Vunk. Esialgu koosnes divisjon kolmest suurtükipaadist ehk tolleaegse keelepruugi järele suurtükilaevast: 
* Taara,  
* Uku ja  
* Vanemuine, millistele 1. märtsist lisandus  
* Tartu. 

Aleksander Vunk armastas vastast kaugelt paugutada ja ohuolukorras pageda ning 13. juunil asendati ta leitnant Ferdinand Wichmaniga. 10. septembrist vahetas Wichmani divisjoniülema kohal omakorda välja leitnant August Maanidi. 

1919 aasta maikuus Peipsi Sõjalaevastiku divisjon täies suurtükilaevaga Ahti ja 1919. aasta sügisel oli divisjonis 5 suurtükilaeva; lisaks veel väiksemaid laevu.

## Rahuajal
Rahuajal jäid divisjoni koosseisu vaid suurtükipaadid Ahti ja Tartu koos soomuskaatritega Kõu ja Maru ning mõne mootorpaadiga. Divisjoni ülemaks sai 1. juulist 1920 leitnant Jaan Usin, kes püsis selles ametis 20 aastat, kuni Eesti okupeerimiseni 1940. aastal. Just selle aasta 24. veebruaril oli Jaan Usin ülendatud mereväekapteniks. 1930. aastail võeti divisjoni reservi suurtükipaadid Vanemuine ja Ilmatar. II maailmasõja alates oli Peipsi Sõjalaevastiku divisjonis tegevlaevana vaid suurtükipaat Tartu koos mootorpaadiga nr 2; ka Ahti oli reservi viidud.

## Laevad
Peipsi Laevastiku Divisjoni kuulusid erinevatel aegadel suurtükipaadid: 
*Ahti, 
*Ilmatar, 
*Taara, 
*Tartu, 
*Uku,
*Vanemuine.

Peipsi Laevastiku Divisjoni kuulusid soomuskaatrid:
*Kõu, 
*Maru.

## Peipsi laevastiku divisjoni ülemad
*Aleksander Vunk – 29. jaanuar 1919 – 13. juuni 1919 
*Ferdinand Vichmann – 13. juuni 1919 – 10. september 1919 
*August Maanidi – 10. september 1919 – 1. juuli 1920 
*Jaan Usin – 1. juuli 1920 – 23. august 1940 

## Välislingid
*http://www.vanaraamat.ee/Mati_Oun_Eesti_merejoudude_laevu_1918-1940_Ja_meie_sopru_ning_vaenlasi_laanemerel_191_40203-24.htm
Pinot Noir

**"Pinot Noir"** [pin'oo n'uaar] on üks tuntumaid Burgundia punaseid viinamarjasorte.

"Pinot Noir" on üks vanemaid teadaolevaid veini tegemiseks kasutatud viinamarjasorte. Vana-Roomas tunti seda "Helvenacia Minori" nime all ja kasvatati juba 1. sajandil .

"Pinot Noir" on maailmas laialdaselt levinud. Seda tuntakse ka teiste nimede all. Näiteks on Austrias "Pinot Noiri" nimeks "Blauburgunder" või "Spätburgunder", Itaalias "Pinot Nero", Šveitsis "Clevner" ja Balkani poolsaarel "Burgundac". Samas on "Pinot Noir" ka üks kapriissemaid sorte, mille levik toetub pigem selle populaarsusele kui kasvatamise lihtsusele.

## Veini omadused
"Pinot Noirist" valmistatud vein on heledam punane kui enamiku teistest viinamarjasortidest saadav vein. Ka parkaineid on selles vähem kui näiteks "Cabernet Sauvignonis", täidlus on enamasti keskmine. Maitses domineerivad sellised muud marjad nagu maasikas, vaarikas ja kirss.

## Viited
Nebbiolo

**"Nebbiolo"** on üks kahest Itaalia väärikast punasest viinamarjasordist (teine on "Sangiovese").

"Nebbiolo" mari on üsna kapriisne, kasvatamise raskusastmelt võrreldakse seda mõnikord "Pinot Noiriga". Kõrgekvaliteedilist "Nebbiolot" õnnestub kasvatada praktiliselt ainult Itaalias Piemonte maakonnas. Sealsest "Nebbiolost" valmivad kuulsad Itaalia DOCG veinid Barolo ja Barbaresco. 

## Veinide omadused
"Nebbiolost" valminud veinid on tumepunased, parkainerikkad ja täidlased veinid, mille aroomis leidub ploomi, šokolaadi, tubakat ja tõrva.
Eduard Selleke

**Eduard Selleke** (18. juuli 1885 Puhja, Tartumaa &ndash; 1. märts 1976) oli eesti fotograaf. 

Teenis aastatel 1919–1921 2. jalaväepolgus.

Pildistas põhiliselt Tartu linna vaateid ning seda aastakümnete jooksul. Täitis ka fotograafiaalaseid tellimusi Eesti Tervishoiu Muuseumile (1924–1933), Tartu Ülikooli arheoloogia kabinetile (1924) ja Eesti Rahva Muuseumile (1927–1933).

Tema fotosid on alles tuhandeid. Näiteks on neid Eesti Rahva Muuseumi kogus.

Maetud Tartu Pauluse kalmistule.

## Välislingid
*Kirje Eesti fotograafide eluloolises andmebaasis
Nõidus

**Nõidus** ehk **nõidumine**  on praktika, kus teatud rituaalide, maagia või maagiliste esemete, nõiasõnade, üleloomulike jõudude või olendite jmt vahendusel püütakse mõjutada inimesse puutuvaid asju (ravida või esile kutsuda haigusi, muuta ilma, ennustada tulevikku, soodustada või nurjata mingeid ettevõtmisi, saavutada kontrolli teiste inimeste mõtete või tunnete üle jms). Ristimine, reliikviate ringikandmine on näiteks kristlik nõidus.

**Nõiduseks** nimetatakse vahel ka nõidumise konkreetset rakendust või nõidumise tulemust.

**Nõiakunst** on nõiduste ja nõidusteks vajalike oskuste kogum.

Usk nõiduse toimimisse rajaneb suuresti maagilisel maailmamõistmisel, kus millegi jäljendust, kujutist või sümbolit samastatakse originaaliga nii, et sellega sooritatavaid toiminguid arvatakse mõjutavat reaalset maailma. Selle uskumuse üldtuntuimaks näiteks on Haiti *[[voodoo]]*s levinud komme torkida nõeltega vaenlase vahakujukest, lootes vaenlasele sel viisil valu, haigusi ja surma põhjustada.

Alates hilisest kiviajast on paljudes kultuurides olnud nõidusele spetsialiseerunud isikud (nõiad, šamaanid, manatargad, teadmamehed), kellel on usutud olevat nõiduseks erilised võimed. Nõiad võisid tegelda näiteks ravimise, ennustamise ja ennete tõlgendamise, usundilise pärimuse hoidmise ning mitmesuguste rituaalide läbiviimisega, olles hilisemate ühiskondade preestrite, filosoofide, arstide, alkeemikute ja teadlaste eelkäijad.

Kristlased suhtuvad enda usundi välisesse nõidusesse taunivalt ning peavad nõidade nõiavõimete allikaks tavaliselt ühendust saatanaga. Keskajal olid kristlikel usutegelastel välja töötatud meetodid nõidade tuvastamiseks ning nõidade üle peeti kohtuprotsesse (nõiaprotsessid), mille süüdimõistva tulemuse korral nõidu sageli hukati.

Usk nõidusesse ja nõidadesse on läänelikes ühiskondades jäänud püsima vaatamata teaduslik-materialistliku maailmapildi levikule massilise koolihariduse kaudu. Alates 20. sajandi teisest poolest on huvi nõiduse vastu Lääne kultuuris pigem kasvamas New Age'i ja uuspaganlike usuliste liikumiste (nt Wicca) mõjul. Nende tõlgenduses on nõidumine teadusliku maailmapildi raames (seni) seletamata iseloomuga energiatega manipuleerimine. Tänapäeval võidakse nõidusega tegelejaid nimetada näiteks sensitiivideks, ekstrasenssideks, tervendajateks, imearstideks jne.

## Vaata ka
*Nõiamärgid
*Nõiasõnad
*Nõid
*Maagia
*Okultism
*Esoteerika
*Alternatiivmeditsiin
*Animism
*Šamanism
*Blåkulla nõiaprotsessid
*Pendle Hilli nõiaprotsessid
Corpus Christi

**Corpus Christi** on sadamalinn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Nuecesi maakonna halduskeskus.

Corpus Christi sai linnaõigused 1876. aastal.

## Viited

## Välislingid

* Corpus Christi koduleht
Lubbock

**Lubbock** on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis, Lubbocki maakonna halduskeskus. Linn paikneb osariigi kirdeosas Llano Estacado piirkonnas Amarillost 190 km kaugusel lõunas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 258 870. 2010. aastal oli seal 229 573 elanikku. See on elanike arvult osariigi 11. linn.

Lubbocki hüüdnimi on "Hub City".

Lubbock on asutatud 1876. aastal ja sai linnaõigused 1909. aastal. Samal aastal rajati Lubbockisse ka raudtee. Linn on saanud nime kolonel Thomas Saltus Lubbocki järgi. Linn hakkas kiiresti arenema pärast Teist maailmasõda. 1970. aasta mais tabas Lubbocki üks Texase ajaloo laastavamaid tornaadosid, mis jättis mitu tuhat inimest peavarjuta.

1951. aasta augustis novembrini nähti Lubbocki kohal taevas valguslaike (tuntud kui Lubbocki tuled), mida peeti ufodeks.

Lubbockis valitseb poolkõrbeline kliima. Suved on kuumad, õhutemperatuur võib tõusta üle 40 °C. Talved on päikeselised ja võrdlemisi pehmed, kuid öösiti võib õhutemperatuur langeda alla nulli. Aasta keskmine sademete hulk on 485 mm. Lumesadu võib esineda peamiselt detsembrist veebruarini. Keskmine tuulekiirus on Lubbockis aastas 5,5 m/s, millega on see üks tuulisemaid linnu USA-s. Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Lubbockis on 46 °C, mis mõõdeti 27. juunil 1994. Madalaim temperatuur mõõdeti 8. veebruaril 1933, mil oli −27 °C külma.

Peamiseks majandusharuks on puuvillkasvatus.

Linnas asub 1923. aastal asutatud Texase Tehnikaülikool (Texas Tech University).

Linna teenindab Lubbock Preston Smithi rahvusvaheline lennujaam. Tähtsaim maantee on Interstate 27, mis ühendab linna Amarilloga.

Lubbocki sõpruslinn on alates 1983. aastast Musashino (Jaapan).

Lubbockis on sündinud Buddy Holly. Lubbockis asub etendus- ja kujutava kunsti keskus Buddy Holly Center.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik

**Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik** oli kroonimaa Habsburgide monarhia (1867. aastast Austria-Ungari) idaosas pealinnaga Lvivis.

## Ajalugu
1772. aastal kaotas Rzeczpospolita suurema osa Galiitsiast esimese Poola jagamise käigus Austria ertshertsogkonnale. Austria Habsburgid omandasid Galiitsia, tuginedes Ungari vanale pretensioonile selle territooriumi peale. Austria osana nimetati seda **[[Galiitsia]] ja [[Lodomeeria]] [[Kuningriik|Kuningriigiks]]** kahe keskaegse idaslaavi vürstiriigi Galiitsia ja Volodõmõri järgi. 

Piirkonna tuumikala oli tuntud Puna-Vene nime all. Austria Galiitsia koosseisu lisati ka suur osa Väike-Poolast. Pealinn oli Lemberg (praegune Lviv), kus täielikult domineeris poola aristokraatia. Galiitsia idaosas olid valdavas ülekaalus ukrainlased (ehk ruteenid, nagu Habsburgid oma riigi sisse jäävaid ukrainlasi nimetasid), lääneosas poolakad. Provintsis elas ka arvukalt juute. Galiitsia oli Austria suurim kroonimaa, ja üks vaesemaid.

Kui Austria surus maha Krakówi Vabariigi iseseisvuse, läks see linn 1846 Austria Galiitsia koosseisu. 1786–1849 kuulus Galiitsia koosseisu Bukoviina.  

Alates 1868. aastast oli Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik Austria-Ungari Austria poole (Tsisleitaania) kroonimaa  (ametlikult võrdväärne 16 ülejäänud kroonimaaga), kus ametlik keel oli poola keel.   

Esimese maailmasõja ajal võitlesid Austria-Ungari ja Venemaa keisririik ägedalt Galiitsia pärast (Idarinde Galiitsia rindel). 

26. juulil 1917 sai Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik täiesti iseseisvaks.  

Ida-Galiitsia kuulutas end 19. oktoobril 1918 Lvivis koos Bukoviina ja Taga-Karpaatiaga iseseisvaks Lääne-Ukraina Vabariigi nime all.  

1. novembril 1918 sai Lääne-Galiitsia taastatud Poola Vabariigi osaks.

## Viited
Prahova maakond

**Prahova maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus.

Maakonnas on 103 omavalitsust, millest 14 on linnad.

## Linnad
* Azuga
* Băicoi
* Boldești-Scăeni
* Breaza
* Bușteni
* Câmpina
* Comarnic
* Mizil
* Ploiești
* Plopeni
* Sinaia
* Slănic
* Urlați
* Vălenii de Munte

## Viited

## Välislingid
* Prahova maakonna koduleht
Volodõmõr (linn)

**Volodõmõr** (ukraina keeles Володимир) on linn Volõõnias, praeguses Ukrainas Volõõnia oblastis, Volodõmõri rajooni keskus. Asub umbes 15 km kaugusel Poola piirist.

Detsembrini 2021 oli linna nimi **Volodõmõr-Volõnskõi**.

## Välislingid
*Volodõmõr-Volõnskõi koduleht
*Міська рада підтримала ініціативу повернення місту історичної назви «Володимир»
Mureși maakond

**Mureși maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias.

## Rahvastik
Elanikest on 52,6% rumeenlased, 37,8% ungarlased ja 8,8% mustlased.

Maakonnas on 103 omavalitsust, millest 11 on linnad.

## Linnad
*Iernut
*Luduș
*Miercurea Nirajului
*Reghin
*Sărmașu
*Sângeorgiu de Pădure
*Sighișoara
*Sovata
*Târgu Mureș
*Târnăveni
*Ungheni

## Välislingid
*Mureși maakonna koduleht
Ruteenia

**Ruteenia** on ladinakeelne nimi **[[Vene]]** alade tähistamiseks.

Samuti on Ruteenia nime laialt kasutatud Austria-Ungarile, Tšehhoslovakkiale ja lõpuks Ukrainale kuulunud **Taga-Karpaatia** alade, sealhulgas järgmiste tähistamisel:

* Vene vojevoodkond (Poola Kuningriigi koosseisus)
* Karpaadi-Ukraina Autonoomia (Tšehhoslovakkia koosseisus)
* Karpaatide-Ukraina Vabariik
* Taga-Karpaatia oblast (Ukraina koosseisus)

__DISAMBIG__
Cottbus

**Cottbus** on linn Saksamaal Brandenburgi liidumaal. Asub Spree jõe ääres 20 km kaugusel Poola piirist.

## Ajalugu
Cottbusi on esimest korda mainitud 1156. aastal.

Cottbus on sorbide kultuuri keskus.

Linnas asub Brandenburgi tehnikaülikool.

Linnas tegutseb jalgpalliklubi FC Energie Cottbus.

## Viited

## Välislingid

*Cottbusi koduleht
Valge-Vene

**Valge-Vene** (valgevene keeles Белая Русь *Belaja Rus*) on ajalooline nimi, mida on kasutatud eri piirkondade (Polotsk, Vitebsk, Smolensk, Mogiljov) tähistamiseks, valdavalt praeguse Valgevene alal. 
* Alates 17. sajandist märkis see valgevene Daugava ja Dnepri ümbruse alasid. 
* 19. sajandi algusest hakati seda kasutama kogu valgevenelaste asuala kohta.
* 19. sajandi lõpus võeti see kujul *Беларусь* ('Valgevene') valgevene rahvuslaste poolt kasutusele omakeelse maanimena.

* Ühe versioonina oli Valge-Vene maa-ala tänapäeva Vitebski, Mogiljovi ja Smolenski piirkond.
## Vaata ka

*Litviinid
*Must-Vene
*Puna-Vene
Bernhard von Gudden

**Johann Bernhard Aloys von Gudden** (7. juuni 1824 Kleve – 13. juuni 1886) oli saksa psühhiaater.

1848 lõpetas ta Halle ülikooli doktorikraadiga ja asus internina tööle Siegburgi hullumajas, mida juhatas Carl Wigand Maximilian Jacobi (1775–1858). 1851–1855 töötas von Gudden psühhiaatrina Badenis asuvas Illenau hullumajas. 1855–1869 oli ta Werneckis asuva hullumaja direktor. 1869–1872 oli ta Zürichi ülikooli psühhiaatriakliiniku ("Burghölzli") direktor ja ühtlasi psühhiaatriaprofessor. Pärast seda oli ta Müncheni ülikooli psühhiaatriaprofessor.

Von Gudden tegi palju avastusi neuroanatoomia vallas. Sellest kõige olulisemana kaardistas ja kirjeldas ta kraniaal- ja nägemisnärvide närvivõrkude neuroanatoomilisi keskusi, ühendusteid ja ühendussõlmi. Ta töötas välja mikrotoomi, seadme, millega patoloogilistel uuringutel aju osadeks lõigata.

Teiste hulgas kuulus tema hooldamise alla tulevane Baieri kuningas Otto.

Vaimuhaiglate direktorina pooldas von Gudden võimalikult väheste piirangute seadmist patsientidele, vaimuhaigete inimlikku kohtlemist, patsientide omavahelist sotsiaalset suhtlemist ja eriväljaõppega meditsiinilise personali kasutamist. Neid seisukohti peeti uuenduslikeks, kui mitte revolutsioonilisteks.

Bernhard von Gudden diagnoosis Baieri kuninga Ludwig II vaimuhaiguse, mis muutis ta valitsemisvõimetuks ja õigustas tema paigutamise eestkoste alla. 13. juunil 1886 hukkusid nii Gudden kui Ludwig ebaselgetel asjaoludel Starnbergi järves. See oli ametlikult õnnetusjuhtum (kuningas uputas põgenemiskatsel dr. Guddeni ja külmas vees jäi tema süda seisma), kuid nad võidi mõlemad mõrvata. Tänapäevani on nende surma asjaolud saladuseks jäänud.

Ludwigi surma järel sai Baieri kuningaks Otto. On neid, kes arvavad, et Otto ei saanud kuni surmani 1916. aastal arugi, et ta kuningaks oli saanud.

Pärast von Guddeni surma kogus tema väimees psühhiaater Hubert von Grashey tema tööd kokku, toimetas need ja andis 1899 välja.
Ludwig III (Baieri kuningas)

**Ludwig III** (7. jaanuar 1845 – 18. oktoober 1921) oli Baieri printsregent aastail 1912–1913 ja Baieri kuningas aastail 1913–1918.

Pärast printsregent Luitpoldi surma sai Ludwig 1912. aastal Baieri printsregendiks. Kuna ametlik kuningas Otto oli vaimuhaiguse tõttu juba alates 1886. aastast valitsemisvõimetu, võttis Baieri parlament 1913. aastal vastu eriseaduse, millega Otto tagandati. Selle seaduse alusel kuulutati Ludwig 5. novembril 1913 kuningaks.

20. veebruaril 1868 abiellus Ludwig Modena printsessi Marie Theresega. Tema abikaasa oli Jakobite dünastilise päriluse järgi Stuarti soost ning kandis sümboolselt Inglismaa ja Šotimaa kuninganna tiitlit nime all Mary IV ja III. Tegemist oli üksnes ajaloolise ja nimelise pretensiooniga, millel ei olnud tegelikku poliitilist võimu.

Esimese maailmasõja alguses 1914. aastal rahuldas Ludwig III Adolf Hitleri palve astuda vabatahtlikuna Baieri sõjaväkke. Ludwig kaotas trooni 1918. aastal Saksa keisririigi kokkuvarisemise ja Baieri monarhia kaotamise järel.

## Viited
Robin Morgan

**Robin Morgan** (sündinud 3. jaanuaril 1941) on USA radikaalne feministlik aktivist, kirjanik ja ajakirjanik. 

1960. aastatel võttis ta osa kodanikuõigusi pooldavatest ja sõjavastastest liikumistest. Ta on üks 1960. aastate lõpus asutatud radikaalsete feministlike organisatsioonide New York Radical Women ja W.I.T.C.H. rajajaid.

Morgan sündis Florida osariigis ja kasvas üles New Yorgi lähedal. Palka hakkas ta teenima juba kaheaastaselt, kui ema ja tädi Sally olid ta esitanud lapsmodelliks. Nelja-aastaselt oli tal oma raadiosaade "Väike Robin Morgan" ja eriti kuulsaks sai ta üheksa-aastaselt, kui hakkas mängima Dagmar Hansenit 1950. aastate telesarjas "Mama". Kui ta 1956. aastal näitlemise lõpetas, oli ta kuulsusest tüdinud ja otsustas pigem luuletajaks saada kui edasi näitleja olla. Ema pettumuseks astus ta Columbia Ülikooli. Pärast selle lõpetamist töötas ta New Yorgis kirjandusagendi ja vabakutselise toimetajana.

Tema luuletusi hakati avaldama 1960. aastatel. Ta oli koos Abbie Hoffmani ja Paul Krassneriga Youth International Party liige. 1968. aastal liitus ta demonstratsioonidega Valerie Solanase vabastamiseks (kes oli saanud karistuseks kolmeaastase vabadusekaotuse Andy Warholi mõrvakatse eest). Radikaalse feministina protestis ta ka Miss Ameerika valimisürituse vastu 1968. aasta septembris. Ta asutas radikaalse feministliku rühmituse, mis tegi tänavateatrit, et tõmmata tähelepanu seksismile. 

1970. aastatel hakkas ta radikaalfeministlikel teemadel ka kirjutama. Lisaks luulele ja feministlikele artiklitele koostas ta antoloogiad "Sisterhood is Powerful" (1970), "Sisterhood is Global" (1984) ja "Sisterhood is Forever" (2003). 1989–1993 oli ta ajakirja Ms. Magazine peatoimetaja.

Praegu elab Morgan New Yorgis.

## Vaata ka
* Patriarhaalsus

## Välislingid
* Terrorism, seksuaalsus ja Robin Morgan EquityFeminism.com
* Patriarhaalsus toidab terrorismi: ülevaade deemonlikust armukesest Peacework Magazine
Joachim Ernst

**Joachim Ernst** (1. november 1901 &ndash; 18. veebruar 1947) oli viimne valitsev Anhalti hertsog 13. septembrist kuni 12. novembrini 1918.

Alaealisuse tõttu oli ta oma valitsemisaja jooksul prints Ariberti eestkoste all. 

Hertsog Joachim Ernst suri NKVD erilaagris nr. 2 Buchenwaldis.
Eesti Põllumajandusmuuseum

**Eesti Põllumajandusmuuseum** loodi 1968. aastal professor Jüri Kuuma algatusel Eesti Põllumajanduse Akadeemia juurde.

Alates 1972. aastast asub muuseum kunagise Ülenurme rüütlimõisa hoonetes. 1981. aastal avas muuseum endises hobusetallis ulatusliku püsiekspositsiooni "Teraviljakasvatus Eestis". 1986. aasta tulekahjus hävis täielikult näitushoone koos eksponaatidega, kuid kahe aasta pärast taasavati näitus ülesehitatud hoones.

Muuseumis on püsinäitused teraviljakasvatusest Eestis, "Talu kari", "Mesindus Eestis", "Kodulind", "Talurahva veovahendid", "Linast linaseni", sepikoda ning näituseväljak vanade põllutöömasinatega. Lisaks avatakse igal aastal ajutisi väljapanekuid.

Muuseum korraldab näituslaatasid, perepäevi, haridusprogramme, kontserte, vastuvõtte noorpaaridele ning rahvamängudel ja Eesti maaelu ajalugu meenutavaid ettevõtmisi: seal võib voolida puud, kitkuda ja töödelda lina, peksta reht ja jahvatada jahu.

Muuseumi läheduses on mõisapark, piknikuala ja laste kiigeväljak.


Pilt:Järelveetav lokomobiil Marshall; Marshall, Sons & Company.jpg|Järelveetav lokomobiil Marshall
Pilt:Drenaažiekskavaator ETZ-202, Tallinna Ekskavaatoritehas, 1972.jpg|Drenaažiekskavaator ETZ-202 Tallinna Ekskavaatoritehasest
Pilt:Ratastraktor Fordson, Ford Motor Company Ltd, 1929.jpg|Ratastraktor Fordson
Pilt:Traktor DT-20, Harkovi traktoritehas.jpg|Traktor DT-20 Harkovi traktoritehasest


## Kirjandus
* Aimur Joandi. "Eesti Põllumajandusmuuseumi lugu". Akadeemia 5/2009. Lk 746–763

## Välislingid

* Eesti Põllumajandusmuuseumi koduleht
Pinotage

**"Pinotage"** [pinot'aaž] on Lõuna-Aafrikast pärit punane viinamarjasort, mis on saadud viinamarjasortide "Pinot Noir" ja "Cinsault" ristamisest. "Pinotage'i" aretas 1925. aastal professor Abraham Izak Perold, kelle eesmärgiks oli saada mari, mis oleks "Pinot Noiri" kvaliteediga, kuid mitte nii kapriisne ega vastuvõtlik ilmastikuoludele.

"Pinotage'i" maitse erineb oluliselt teiste viinamarjasortide omast, mistõttu pole see üldiselt rahva lemmik.
Siiani on "Pinotage" tuntud kõige rohkem Lõuna-Aafrikas, kuid seda kasvatatakse laialt ka Uus-Meremaal ja vähemal määral mujalgi.
Mäluauk

**Mäluauk** tähendab kõnekeeles amneesiat. Enamasti mõeldakse selle all alkoholijoobest tingitud mälukaotust.
Valerie Solanas

**Valerie Jean Solanas** (9. aprill 1936 – 26. aprill 1988) oli Ameerika radikaalne feminist ja kirjanik. Ta kirjutas "SCUM Manifesto", mis ründas patriarhaalset kultuuri. Raamat on kuulus kui klassikaline poliitiline *undreground*-kirjandus. Solanas sai kurikuulsaks, kuna üritas 1968. aastal mõrvata kunstnik Andy Warholi.

## Elulugu
Valerie Jean Solanas sündis New Jersey osariigis Ventoris Citys Louis ja Dorothy Bondo Solanase tütrena. Tema isa kasutas teda seksuaalselt ära. 1940. aastal Valerie vanemad lahutasid ja ta kolis koos emaga Washingtoni. 1949 Valerie ema abiellus ja Valerie saadeti katoliiklikku kooli. 1951. aastal jäi Valerie 15-aastaselt rasedaks ühest meremehest. 1954. lõpetas Solanas keskkooli ja läks Marylandi Ülikooli psühholoogiat õppima. Elatist teenis ta psühholoogialaboris ja hiljem ka prostitutsiooniga. 

1966 läks ta elama Greenwich Village'isse, kus kirjutas näidendi "Up Your Ass", mis kirjeldab mehi vihkavast prostituudist. Ta pöördus Andy Warholi poole, et see ta näidendi välja annaks. Warhol, kelle tööd tihti ära keelati, arvas, et see on politsei lõks, kuna see oli nii pornograafiline. Solanas helistas Warholile hiljem, et oma käsikiri tagasi saada. Warhol väitis, et see on kadunud, ja pakkus talle osa filmis "I, A Man".

3. juunil 1968 tulistas ta Warholi stuudios kolm lasku Warholi pihta, millest üks ka tabas, kuid ei tapnud. Ta üritas tulistada ka kunstikriitik Mario Amayat ja Warholi mänedžeri Fred Hughesi, kuid relv hakkas tõrkuma, kuna Valerie oli üritanud ise hõbekuule teha, mis toru ummistasid. Kohus määras talle kolm aastat vanglakaristust, Warhol keeldus tunnistama tulemast. Paljud feministid (Robin Morgan) protesteerisid Solanase vangistuse vastu. 
Valerie Solanas suri 52-aastaselt San Franciscos emfüseemi ja kopsupõletiku tagajärjel. 
 
Solanase vaated tipnesid äärmusfeministliku SCUM-manifestiga (*Society for Cutting Up Men*).

1996. aastal tehti tema elul põhinev film "I Shot Andy Warhol", kus Solanast mängis Lili Taylor ja Jared Harris mängis Warholit.
Warholi sõber Lou Reed ei andestanud Solanasele kunagi tema mõrvakatset ning tegi laulu "I Believe" koos John Calega albumile "Songs for Drella", kus ta laulab "*I believe/I would've pulled the switch on her myself*."
Sangiovese

**"Sangiovese"** [sandžov'ese] on üks kahest Itaalia väärikast punasest viinamarjasordist (teine on "Nebbiolo").

"Sangioveset" kasvatatakse peamiselt Toscana maakonnas, eriti Chiantis, kuigi viimasel ajal on see laialt levinud ka Austraalias. 1997. aastal kasvatati seda Itaalias 88 000 hektaril.

## Veini omadused
Pikki aastaid olid Sangiovese veinid üpris ebamäärase kvaliteediga, mistõttu hakati Toscanas vahelduseks tootma teistel marjadel, näiteks "Merlot'l" ja "Cabernet Sauvignonil" põhinevaid super-Toscana veine (*super Tuscany*). Alates 1980. aastatest on Sangiovese veinid teinud siiski suure kvalitatiivse hüppe ja on nüüdseks laialt hinnatud.

Veinid on üldiselt parkainerikkad ja täidlased, kuid see sõltub suuresti tootjast.

Sangiovese nimi tuleb hilisladina keelest ja tähendab Jupiteri verd (ladina *sanguis Iovis*).
Russiinid

**Russiinid**, ka **ruteenid** või **rusnakid** (endanimetus *Русины* ja *Руснаки*) on idaslaavi rahvas Taga-Karpaatias ning selle lähiümbruses &ndash; Bukoviinas, Podkarpacies, Transilvaanias ja Vojvodinas ning samuti Ameerika Ühendriikides. Russiinid kõnelevad russiini keelt ja kasutavad kirillitsat. Usklikud on kreeka-katoliiklased. 

Aastatel 1920&ndash;1930 oli Tšehhoslovakkia russiinidel autonoomia. Russiinide täpne arv pole teada, sest Nõukogude Liit ja Slovakkia ei pidanud russiine rahvaks, vaid ukrainlaste piirkondlikuks rühmaks. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist ei andnud Ukraina vastupidi lootustele russiinidele autonoomiat. Erinevalt naaberriikidest ei tunnista Ukraina tänini russiine eraldi etnilise rühmana.

Russiinid on Esindamata Rahvaste Organisatsiooni liikmed. 

## Vaata ka
*litviinid
*hutsuulid
*boikid
*lemkid
Seksism

**Seksism** on kõige üldisemas mõttes diskrimineerimine ja/või eelarvamused seoses inimese soolise kuuluvusega. 

Seksismiks võidakse nimetada mitmesuguseid arvamusi, hoiakuid või käitumisi:

* ühe soo pidamine kõrgemaks või paremaks; 
* misandria (meestevihkamine) või misogüünia (naistevihkamine); 
* meeste ja naiste kohtlemine eri viisil. 

## Seksismi liigid

* Meestevastane 
* Naistevastane
* Mõlemasoolistevastane
* Transseksuaalidevastane

Igal seksismi liigil on oma ajalugu ja omad põhjused. 

Seksistliku maailmavaate näide on Friedrich von Schilleri "Kellalaul" (Jaan Bergmanni tõlkes):


Nii minema mees
peab hirmuta ilma,
peab sooja ja külma,
peab külvama, nõudma
ning püüdma ja jõudma
ning vaatama ette,
et õnne saaks kätte.
Siis voolamas kokku tall' õnnistus ustest;
täis saavad tal aidad kõik varandustest
ning kasvab hoone ja ruumid seal sees,
ja majas ikka
tal talitab naine,
aus laste ema,
näeb vara, hilja
tööst, tulust vilja.
Ta õpetab tütreid
ning talitseb poegi;
ei iial käsi
tööd tehes ta väsi..


Tänapäeval on arenenud riikides seksism asendatud sooneutraalsusega.
## Vaata ka
*Sooline diskrimineerimine 
*Spetsiesism
*Manosfäär
*Toksiline maskuliinsus
*Maskulinism
*Antifeminism
*Misogüünia

## Viited

## Välislingid
Bill Watterson

**William B. Watterson II** (sündinud 5. juulil 1958 Washingtonis) on ameerika koomiksikunstnik.

Bill Watterson on tuntud eeskätt tänu ülipopulaarsele ribakoomiksisarjale "Calvin ja Hobbes", mille esimene osa ilmus 18. novembril 1985. Sari räägib kuueaastasest mürgise huumori ja erakordselt elava fantaasiaga poisist Calvinist, kelle plüüsist mängutiiger Hobbes on poisi enda jaoks täiesti elus ja inimkeelt kõnelev kaaslane.

1995. aastal lõpetas Watterson sarja joonistamise omal algatusel. Selline käitumine oli koomiksitööstuses pretsedenditu.

Eestis ilmus koomiks 3. novembrist 1997 kuni 2. maini 1998 ajalehes Eesti Päevaleht.

Watterson püüdis muuta koomiksite loomist ümbritsevat õhustikku. Ta leidis, et koomiksite kunstiväärtust alahinnati ja ajalehtedes eraldati neile järjest vähem ruumi. Tema arvates ei peaks kunsti hindama selle meediumi järgi, millele see on loodud. Seetõttu ei ole olemas "kõrgkunsti" ega "madalat kunsti", vaid on lihtsalt kunst.

## Viited

## Välislingid
*Calvin and Hobbes: pisike poiss ja tema mängutiiger Noorus jaanuar-veebruar 1997 lk 45
Kihnu valla vapp

**Kihnu valla vapp** on Pärnu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kihnu valla vapp.

Vapp on kinnitatud 7. novembril 1995.

## Vapi kirjeldus
Kihnu valla vapiks on hõbedane musta lainelise päisega kilp. Kilbi hõbedasel väljal on sinine kaheksaharuline täht, mille kaldharud on ristharudest lühemad. Mustal päisel on hõbedane lamav otsevaatav hüljes.

## Põhjendus
Kilbi laineline jaotus tähistab merd. Sinine kaheksaharuline täht sümboliseerib ilmakaari ning sellega ka Kihnu kuulsaid meresõitjaid ning laevaehitajaid. Samuti märgib täht põhjamaiselt karge mere keskel asuvat Kihnu saart ennast. Vapiloom viitab hülgepüügile, kihnlaste traditsioonilisele tegevusalale.

## Vapi kasutamise kord
Kihnu valla vappi kasutatakse:
#Kihnu Vallavolikogu, Kihnu Vallavalitsuse ja vallavalitsuse hallatavate asutuste ning äriühingute, mille aktsiate või osa ainuomanikuks on Kihnu vald, pitsatitel ja dokumendiplankidel.
#Kihnu valla autasudel, valla meenetel ja ametlikel trükistel.
#Vallavalitsuse hoonel, valla piiritähistel ning valla ametiasutuse hallatavate asutuste siltidel.
#Muudel juhtudel toimub valla vapi kasutamine vallavalitsuse poolt väljastatava loa alusel.

## Vaata ka
*Kihnu valla lipp

## Välislingid
*Kihnu valla lipp ja vapp valla kodulehel
*Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Kihnu vald.
Goiási osariik

**Goiás** [goj'ass] on 1. järgu haldusüksus (osariik) Brasiilias Kesk-Läänepiirkonnas.

## Rahvastik
Rahvaarv oli 2001. aastal 5 003 000. 2012. aasta seisuga on rahvaarv  6 155 000.

Pealinn ja suurim linn on Goiânia (hinnanguline elanike arv 1.7.2005: 1 201 006).

Teised suuremad linnad on:   

* Aparecida de Goiânia (435 234 elanikku)
* Anápolis (313 412)
* Luziânia (180 227)
* Águas Lindas de Goiás (159 294)
* Rio Verde (133 231)
* Valparaíso de Goiás (119 493)
* Trindade (95 300)
* Planaltina de Goiás (94 717)
* Novo Gama (93 081)
* Formosa (90 247)
* Itumbiara (85 724)
* Jataí (76 100)
* Senador Canedo (71 399)
* Catalão (70 574)

## Viited

## Välislingid

*Goiási osariigi koduleht (*portugali keeles*)
Tocantins

**Tocantins** on jõgi Lõuna-Ameerikas. Saab alguse Brasiilia Goiási osariigis, umbes 100 km Brasíliast läänes. Ülemjooksul voolab läbi Serra da Mesa järve. Suubub Atlandi ookeani.
Suurim lisajõgi on Araguaia.

Jõe järgi on nime saanud Tocantinsi osariik.

Pikkus 2640 km.