open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alfred Eisenstaedt

**Alfred Eisenstaedt** (6. detsember 1898 – 24. august 1995) oli saksa fotograaf ja fotoajakirjanik. Ta on tuntud oma avameelsete fotode poolest, mis olid sageli tehtud 35mm Leica M3 kaugusmõõturiga kaameraga. 

Eisenstaedt sündis Dirschaus Lääne-Preisimaal Saksamaa keisririigis 1898. aastal. 1906. aastal kolis pere Berliini. Eisenstaedt hakkas pildistama 11-aastaselt, kui talle kingiti esimene fotoaparaat, kokkupandav Eastman Kodaki kaamera. Hiljem teenis ta esimese maailmasõja ajal Saksa armee suurtükiväes ja sai haavata 1918. aastal. Töötades 1920. aastatel Saksamaal Weimaris vööde ja nööpide müüjana, hakkas Eisenstaedt Berliini kontoris vabakutselisena pildistama.  

Pärast 1935. aastal New Yorki elama asumist elas Eisenstaedt kogu ülejäänud elu Jackson Heightsis Queensis. Ta tutvus lõuna-aafriklanna Kathy Kayega ja abiellus temaga 1946. aastal.

Eisenstaedt suri 96-aastaselt oma Menemsha Inni suvilas.
Abiogenees

**Abiogenees** on loomulik protsess, mille käigus elututest ainetest, näiteks lihtsatest orgaanilistest ühenditest, tekib elu. 

Valdav teaduslik hüpotees seisneb selles, et üleminek elututelt olenditelt elusolenditele Maal ei olnud üksiksündmus, vaid üha keerukamaks muutuv protsess, mis hõlmas elamiskõlbliku planeedi moodustumist, orgaaniliste molekulide prebiootilist sünteesi, molekulaarset isereplikatsiooni, isekoostet, autokatalüüsi ja rakumembraanide tekkimist. Üleminekut elutult elule poldud katseliselt kunagi vaadeldud, kuid sellise protsessi erinevate etappide kohta on tehtud palju ettepanekuid.

Abiogeneesi pole seni tõestatud ega ümber lükatud.

## Vaata ka
*Isetärkamine
*Elu teke
*Panspermia
*Ürgleeme teooria
*Milleri-Urey eksperiment

## Viited
Terra e Paixão

"**Terra e Paixão**" (portugali keeles 'maa ja kirg') on Brasiilia *[[telenovela]]*, mille produtseeris Estúdios Globo ja mida hakkas näitama TV Globo 2023. aastal.

## Osatäitjad
* Cauã Reymond – Caio Meirelles La Selva
* Bárbara Reis – Aline Barroso Machado
* Johnny Massaro – Daniel La Selva
* Paulo Lessa – Jonatas dos Santos
* Débora Falabella – Lucinda do Carmo Amorim
* Agatha Moreira – Graça Borghin Junqueira
* Tony Ramos – Antônio La Selva
* Glória Pires – Irene Pinheiro La Selva

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Rämpstoit

**Rämpstoit** on toiduained, mis sisaldavad 100 grammi kohta vähemalt 17 g rasva ja 20 g suhkrut. Rämpstoiduks saab liigitada ka palju rafineeritud ja ülitöödeldud toitu, mis kaua säilib või sellist toitu, mille koostisosadeks on ebatervislikult palju naatriumi, soola, suhkrut ja rasva (nt kreemitort), kuid ebapiisavalt kiudaineid, valku või mikrotoitaineid, nagu vitamiinid ja mineraalid.

## Viited
Anto Õnnis

**Anto Õnnis** (sündinud 16. augustil 1979 Tallinnas) on eesti löökpillimängija ja laulja (tenor).

## Elulugu
Lõpetas 1997 löökpilli (õpetaja Rein Roos) ja koorijuhtimise erialal (õpetaja Erki Pehk) Tallinna Muusikakeskkooli ja 2002 löökpilli erialal Eesti Muusikaakadeemia (Rein Roosi klass). Täiendas end 2002 Groningenis Noord Nederlands Conservatoriumis (juhendajad Rein Niemeijer ja Luuk Nagtegaal) ning 2003–06 Sibeliuse Akadeemias (juhendajad Olli-Pekka Martikainen, Timothy Ferchen ja Lassi Erkkilä). Hiljem õppinud laulmist Vilja Sliževski juhendamisel.

Anto Õnnis on töötanud aastast 1997 Rahvusooper Estonia orkestris löökpillimängijana ning olnud ühtlasi 1999–2004 löökpilliõpetaja Tallinna Muusikakoolis. Aastast 2003 õpetab ta löökpille Vanalinna Hariduskolleegiumi Muusikakoolis. Anto Õnnis on osalenud paljude orkestrite ja kammerkoosseisude töös sh Tallinna Kammerorkester, NYYD Ensemble ja Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, lisaks on ta on aastal 2001 loodud löökpilliansambli PaukenFest asutajaliige ning tegutseb ansamblis tänaseni. Anto Õnnis on osalenud paljude Eesti heliloojate sh Toivo Tulevi, Jüri Reinvere, René Eespere, Helena Tulve, Tõnis Kaumanni ja Margo Kõlari teoste esiettekannetel, ta on astunud üles solistina nii Eestis sh festivalidel „NYYD“, „Jazzkaar“ja „Improvizz“, Eesti Muusika Päevad, kui ka välismaal (Soome, Holland). Aastate pikkune koostöö on olnud akordionist Jaak Lutsojaga, kellega Anto Õnnis on esinenud nii laval kui ka televisioonis. Koos on nad publiku ette toonud mitmete eesti heliloojate teoste esiettekandeid sh Mirjam Tally, Jüri Reinvere, Mari Vihmandi, Timo Steineri ja Ardo Ran Varrese looming.

## Viited
Jānis Mendriks

**Jānis Mendriks** (21. jaanuar 1907 – 1. august 1953) oli läti päritolu katoliku preester, kes tapeti Vorkuta gulagis ülestõusu ajal. 

## Elulugu
Jānis Mendriks sündis 1907. aastal Kalupe vallas Anton ja Anna Plocinsi peres. 26. oktoobril 1926 astus ta Pärispatuta Saamise Mariaanide kongregatsiooni ning sama aasta 8. detsembril sai ta isa Benedikts Skrinda käe all noviitsiks. Ta õppis algul Aglonas ning alates 1933. aastast Riia Katoliku Vaimulikus Seminaris. 1938. aasta 3. aprillil pühitseti Mendriks Riia Püha Jakobi kirikus Riia peapiiskop Antonijs Springovičsi poolt preestriks. Ta oli preester Viļānis jm.

1942. aastal oli ta preester Ustroņis, kus ta keeldus partisanide poolt tapetud Saksa kollaboraatori matusetalitust korraldama, kuna ta oli armukest pidanud. Seetõttu pidi ta Saksa võimude eest peitu minema. Peale Nõukogude võimu taastumist 1944. aastal jätkas ta oma preestrikohustusi.

19. veebruaril 1948 määrati isa Mendriks Jaunborne ja Elerne koguduste preestriks. 25. oktoobril 1950 arreteeriti ta Nõukogude võimude poolt ning saadeti Riiga vanglasse. Järgmise aasta 24. märtsil mõisteti ta kümneks aastaks "Nõukogude-vastase tegevuse ja Nõukogude-vastaste natsionalistlike gruppide organiseerimise" eest Vorkuta gulagi söekaevandustesse.
Vangistuses täitis ta ikka oma preestrikohustusi: pidas jumalateenistust ja armulauda ning kuulas pihtimusi. Ta kandis vanas sigaretikastis euharistiat.

Uudised Jossif Stalini surmast jõudsid ka Vorkutasse, kus algas ülestõus. 1. augustil piiras sõjavägi tööliste laagri ümber. Mendriks kiirustas vangide sekka ning hakkas sõdurite ees absolutsioonipalvet lugema. Pärast sõnade "**" lausumist lasti ta valvurite poolt maha.

2020. aastal avaldati raamatuna isa Mendriksi päevik ning muud kirjutised. 9. veebruaril 2021 algatas Vatikani Pühakukskuulutamise Kongregatsioon isa Mendriksi pühakukskuulutamise protsessi. 

## Viited
Aqva Spordikeskus

**Aqva Spordikeskus** on spordikompleks, mis asub Rakvere linnas aadressil Kastani pst 16.

## Kirjeldus
Üldpind hõlmab 5000 m² ning selles on kaks korrust, sisaldades nelja tenniseväljakut, nelja sulgpalliväljakut, kahte squash-väljakut, kahte aeroobikasaali, võitluskunstide saali ning suurt jõusaali. Spordikeskuses töötab füsioterapeut..

Spordikeskuses tegeleb 11 organisatsiooni:

* Kastani Sport MTÜ (sulgpall)
* Lääne-Virumaa Spordiveteranide Koondis (võimlemine)
* Maare Sport MTÜ (tennis)
* MTÜ Taekwondo WTF SK Manada (taekwondo)
* MTÜ Vinni Vaba Aja Keskus (triatlon)
* MTÜ Võrkpalliklubi Tarvas (võrkpall)
* Palermo Spordiklubi (karate)
* Rakvere Sulgpalliklubi (sulgpall)
* Rakvere Tenniseklubi (tennis)
* Spordiklubi Eesti Karud (sumo)
* Spordiklubi Pinx (lauatennis)

## Ehitus
Kompleksi idee algataja ja selle arendaja oli ettevõtja Roman Kusma. Enne nime vahetamist oli Aqva Spordikeskuse nimeks Reketlonhall. 

Hoone projekteerisid KOKO Arhitektid ja ehitas Mudel Ehutus OÜ. Ehituse projektijuht oli Jaanus Koval. Spordihoone jaoks vajalik varustus tuli ettevõttelt OÜ Stigmar. 

Aqva Spordikeskuse ehitust alustati 2015. aasta augustis ning see avati 1. juunil 2016. aastal.

## Viited
Cacus

**Cacus** (kreeka keeles kάκος „paha”) oli vanakreeka mütoloogia järgi kole, kuri ja tuldpurskav hiiglane, sepatöö ja tulejumala Vulcanuse poeg, kes elas tulevase Rooma linna kohal asuval Aventinuse mäel. Ta püüdis ja tappis reisijaid ning kaunistas oma koobast nende luudega.

Ühel päeval aga jõudis sinna kanti Herakles, kes ajas läbi Itaalia Mükeene kuninga Eurystheuse juurde hiiglaselt Geryonilt saagiks saadud veised. See oli kümnes Heraklese kaheteistkümnest vägiteost, mida ta sooritas kuninga teenistuses. Teenistus ise oli jumalate tahet vahendava Delfi oraakli poolt määratud patukustutuseks, sest Herakles oli meeltesegaduses tapnud oma perekonna.

Erilised punased veised meeldisid ka Cacusele ja et mitte jälgi jätta, tõstis (teise variandi järgi vedas) ta kui Herakles magas, mõned lehmad sabapidi oma koopasse. Kuid kangelane kuulis neid ammumas, ründas ta Cacust ja tappis ta oma nuiaga. Teise versiooni kohaselt andis Cacuse välja ta oma naine või hoopis õde Caca.
Puhta vee teemapark

**Puhta vee teemapark** on puhta vee temaatikale keskenduv teaduspark, mis asub Metsamõisa talus Lääne-Viru maakonnas Järsi külas Tapa vallas.

## Ajalugu
Puhta vee teemapargi rajamist alustati 2009. aastal. Puhta vee teemapark on rajatud Metsamõisa alale, kus asus Metsamõisa mõis, mida võib pidada Järsi küla keskuseks. 1938. aastal ostis Metsamõisa mõisa Arnold Adler. Mõis jäeti ostja poolt 1947. aastal repressiooniohu tõttu maha, misjärel see võeti kasutusele Aavere Internaatkodu Metsamõisa osakonnana. Nõukogude ajal paigutati Metsamõisa vanurite hooldekodu. Metsamõisa hooldekodu tegevus lõpetati 1970. aastate lõpul, mil vanurid jaotati Aavere ja Koeru hooldekodu vahel. 

1996. aastast kuulub Metsamõisa Priit Adlerile.

## Teemapargi kontseptsioon
Puhta vee teemapark paikneb Pandivere ja Adavere-Põltsamaa alal, kus asuvad karstilehtrid, karstijärsakud, karstikoopad ja Järsi karstijärv. Puhta vee teemapargis saab õppida puhta vee teket ja tutvuda vee-elustiku arenguga loodusmatkade ja koolitusloengute vormis. Teemapargi alal on matka- ja õpperajad, samuti ratastoolirajad.

## Viited
Eriluure

**Eriluure** (inglise keeles *special reconnaissance*) on luureandmete kogumise viis, mida teostatakse piirkonnas, kus mõjutused tervele sõjategevuse olukorrale on kõige olulisemad ning kasutatavad meetodid ei ole piiratud.

## Mõiste
Eriluureks on peetud ka tegevusi, mida viiakse läbi tundlikes keskkondades, et koguda andmeid või leida kinnitust andmetele, millel on strateegiline või operatiivne tähtsus.    

## Viited
Vushtrri veresaun

**Vushtrri veresaun** oli Kosovo albaanlastest põgenike massiline tapmine Vushtrri lähedal Kosovo sõja ajal 2.–3. mail 1999.

## Taust
Umbes 100-st traktorist koosnevas kolonnis liikus umbes 1000 põgenikku, kes põgenesid Kosovo Vabastusarmee ja Serbia vägede vahelise võitluse eest Vushtrrist ida pool. Serbia politsei ja paramilitaarsed jõud jõudsid lõunasse sõitnud konvoile järele. 2.-3. mail Gornja Sudimlja ja Donja Sudimlja vahel Vushtrri lähedal tapeti hinnanguliselt sada kolonnis liikunud meest.

ICTY uurija Romeu Ventura teatas, et serblaste väed mõrvasid 2. mail 120 tsiviilisikut, kes maeti kaks päeva hiljem ühishauda Vushtrrist kaheksa kilomeetrit ida pool. Pärast sõda avastasid ICTY kohtuekspertiisi meeskonnad Gornja Sudimljast 98 surnukeha.

Vushtrri juhtum tõstatati Serbia politseikindrali Vlastimir Đorđevići kohtuprotsessil. Đorđevići vastu esitatud süüdistuses öeldakse, et umbes 105 Kosovo albaanlast tapeti veresaunas Sudimlje küla lähedal 2. mail 1999. Đorđević mõisteti 27 aastaks vangi.

## Viited

## Vaata ka
* Kosovo sõda
* Srebrenica massimõrv
Thobias Montler

**Thobias Montler** (varem **Thobias Nilsson Montler**; sündinud 15. veebruaril 1996 Landskronas) on Rootsi kaugushüppaja.

Ta pääses 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis sai ta 8.10-ga neljanda koha.

2019. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Glasgow's võitis ta Miltiádis Tentóglou järel hõbemedali. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Dohas oli ta üheksas.

2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Toruńis hüppas Montler Rootsi rekordi 8.31 ja võitis taas Tentóglou järel hõbemedali. Samal aastal toimunud olümpiamängudel Tōkyōs tuli ta 8.08-ga seitsmendaks.

2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis hüppas ta Rootsi rekordi 8.38, kuid kaotas taas Tentógloule. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai ta 11. koha. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis hüppas ta finaalis 8.06 ja võitis Tentóglou järel hõbemedali. Samuti 8.06 hüpanud ja pronksmedali võitnud Jules Pommeryd edestas ta parema paremuselt teise katsega.

2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel İstanbulis hüppas Montler 8.19 ja võitis kolmandat sise-EMi järjest Tentóglou järel hõbemedali. Sama aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis oli ta kuues.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's oli Montler kaheksas.

## Isiklikku

Thobias Montleri sünninimi on Thobias Nilsson Montler. 2019. aastal loobus ta ametlikult oma ema perekonnanimest Nilsson. Ta põhjendas otsust sellega, et teda tuntakse peamiselt Montleri nime all ja tema pikk nimi ei mahtunud lennupiletitele ega võistlusnumbritele.

2023. aastal kihlus ta Rootsi sprinteri Lisa Liljaga.

## Viited

## Välislingid
*
Vohnja Lasteaed-Algkool

**Vohnja Lasteaed-Algkool** on lasteaed ja algkool Vohnja külas Kadrina vallas.

Õppeasutust haldab Kadrina vald. 

Koolihoone asub Vohnja mõisa härrastemajas kõrgendikuga saarel, mida ümbritseb paisutatud allikajärv ja tiik. Vohnja lasteaias on kaks rühma ja koolis neli klassi. Kooliga samas majas asub Kadrina valla raamatukogu Vohnja filiaal. Koolis ning lasteaias on õppekeeleks eesti keel. Õpilaste arendamiseks toimuvad põhikoolis mitmed huviringid, näiteks koorilaul, vibulaskmine, näitering ja robootikaring. Kooli esimese korruse võimlas on võimalik nii lasteaia- kui ka koolilastel mängida korvpalli, rahvastepalli, sulgpalli, lauatennist, võimelda ja lasta vibu.

## Ajalugu
1. septembril 1993. aastal avati Vohnja Kool kahe lasteaiarühma ja 1. klassiga.  Kool pidas oma 30. aastapäeva 21. oktoobril 2023. aastal.  Nõukogude ajal oli see maja kasutusel kolhoosi kontorina, kuid pärast Eesti iseseisvuse taastamist ja kolhoosi likvideerimist ei leitud enam sellele hoonele rakendust. Aastast 2010. on koolijuhiks olnud Õnne Kiviperk.  Vohnja lasteaed-algkool on pälvinud Aasta tegija 2023 tiitli.

## Viited
Zach Parise

**Zachary Justin Parise** (sündinud 28. juulil 1984 Minneapolises, Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana vasakäärel.

Aastatel 2002–2004 mängis ta Põhja-Dakota ülikooli jäähokimeeskonnas.

2003. aastal valis New Jersey Devils ta NHL-i ''draft''is 17. valikuna. Hooajal 2003/04 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Devilsi tütarklubis Albany River Rats (NHL-i hooaeg 2003/04 jäi tööseisaku tõttu vahele). Devilsi meeskonnas mängis Parise aastatel 2004–2012 kokku seitse hooaega. Hooajal 2008/09 lõi ta NHL-is 45 väravat ja andis 49 väravasöötu – see on olnud ka tema resultatiivseim hooaeg NHL-is. Hooajal 2008/09 oli Parise NHL-is viies resultatiivseim mängija ja kolmas suurim väravalööja. 2009. aastal osales Parise lisaks NHL-i tähtede mängul. Oma viimasel hooajal Devilsis oli Parise klubi meeskonna kapten. 2012. aastal jõudis ta Devilsiga Stanley karika finaali, kus kaotati Los Angeles Kingsile mängudega 2:4.

Aastatel 2012–2021 mängis Parise üheksa hooaega Minnesota Wildis. Tema resultatiivseim hooaeg seal oli 2014/15, mil ta lõi 33 väravat ja andis 29 väravasöötu.

Aastatel 2021–2023 mängis Parise kaks hooaega New York Islandersis. Hooaja 2023/24 esimeses pooles Parise ei mänginud, kuid 2024. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Colorado Avalanche'iga.

2002. aastal tuli Parise USA kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2004. aastal USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2004. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel valiti Parise lisaks turniiri väärtuslikumaks mängijaks. USA jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2010. aasta taliolümpiamängudel hõbemedali. USA jäähokikoondisse kuulus ta samuti 2005., 2007. ja 2008. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2014. aasta taliolümpiamängudel.

## Viited

## Välislingid

* Zach Parise NHL.com lehel
* Zach Parise hockeydb.com lehel
Pat Martino

**Pat Martino** (sünninimi **Patrick Carmen Azzara**; 25. august 1944 Philadelphia, Pennsylvania – 1. november 2021 Philadelphia) oli USA džässkitarrist ja helilooja.

Huvi džässi vastu sütitas temas isa. Džässkitarristina sai Martino tuntuks juba teismelisena. Kümnendas klassis heideti ta välja katoliiklikust keskkoolist. Seejärel liitus ta laulja Lloyd Price'i bigbändiga ja temast sai elukutseline muusik. 1962. aastal hakkas ta mängima koos džäss-saksofonist Willis Jacksoniga.

1967. aastal ilmus Martino debüütalbum "El Hombre", millele järgnes veel palju albumeid. Karjääri algusaastatel võrreldi teda sageli varasema džässkitarristi Wes Montgomeryga, kuid 1970. aastateks oli Martinol välja kujunenud täiesti oma stiil. 1960. aastatel mängis ta paljudel Willis Jacksoni albumitel ning tegi karjääri jooksul koostööd veel paljude teiste džässmuusikutega, teiste seas orelimängija Jack McDuffi  ja altsaksofonist Charles McPhersoniga.

1970. aastate teises pooles hakkasid teda üha enam vaevama peavalud ja krambid, mille käes ta oli kannatanud juba lapsepõlves. 1980. aastal tehti talle ajuoperatsioon, mille tagajärjel ta kaotas mälu. Sellest hoolimata õppis ta uuesti kitarri käsitsema, tema mälu taastus ja ta tegutses muusikuna veel kolm aastakümmet.

## Viited

## Välislingid
* http://www.patmartino.com/
* "Pat Martino, revered jazz guitarist who mastered his instrument twice, dies at 77". The Washington Post. 2.11.2021.
Postvundament

**Postvundament** on postidest koosnev vundamendi liik, millele rajatakse ehitis. Postvundament kannab ehitise omakaalu ning ehitisele mõjuvad jõud postide abil üle pinnasele. Postvundament on sobiv kergehitistele – terrass, suvila, aiamaja, väliköök, kasvuhoone.

Postvundamendi rajamisel tuleb arvestada ehitise kaaluga ning valida postide sügavus vastavalt maapinna külmumispiirile. Üldjuhul on külmumipiir maapinnas 1,2 m sügavusel ning postvundamendi puhul peaks liivast või kruusast aluspadi ulatuma vähemalt külmapiirini, et vältida postide kerkimist talvel. Vundamendi postide vaheline samm tuleb valida vastavalt posti läbimõõdule ning ehitise kaalule, kuid mitte rohkem kui 2 meetrit.

## Erinevus vaivundamendist
Postvundamendile sarnaneb vaivundament. Vaivundamendis kasutatakse postideks raskeid raudbetoonist vaiasid, mis on tugevad ning sobivad raskematele konstruktsioonidele. Vaivundament sobib ebastabiilsele pinnasele, mis tähendab, et võrreldes postvundamendiga võib asetseda vaivundamendiga ehitis maapinnast kõrgemal. Võrreldes postvundamendiga on vaivundamendi ehitus kallim ning nõuab palju eeltööd.

## Viited
Šeik

**Šeik** (araabia keeles شيخ, šaykh) on araabia kultuuris ja islami maailmas kasutatav tiitel, mida kasutatakse erineva staatuse ja rolliga isikute puhul. Tiitli täpne tähendus ja kasutus võivad erineda sõltuvalt piirkonnast ja kultuurikontekstist.

Peamised tähendused on:  hõimupealik, külavanem, usujuht.

### Tuntud šeigid
* Šeik Muḩammad bin Zāyid Āl Nahyān on Araabia Ühendemiraatide kolmas president ja Abu Dhabi valitseja.

## Vaata ka
*emiir
*imaam
*kaliif
*sultan
*vesiir

## Viited
Top Hill Marketing Solutions

**Top Hill Marketing Solutions** on digitaalse turunduse agentuur, mille kaasasutas Rhys Southern 2019. aastal. Algul asus ettevõtte peakorter Austraalias, kuid 2021. aastal koliti peakorter Eestisse Tallinna. Agentuur keskendub veebisaitide arendamisele, otsingumootori optimeerimisele (SEO) ja Google Adsi haldamisele.

### Ajalugu
Rhys Southern asutas Top Hill Marketing Solutions 2019. aastal eesmärgiga osutada digitaalse turunduse teenuseid ettevõtetele, kes soovivad parandada oma veebikohalolu. 2021. aastal koliti agentuur Tallinna, tuues põhjuseks strateegilised kaalutlused, mis olid seotud juurdepääsuga Euroopa turule ja Eesti arenenud digitaalse infrastruktuuriga.

### Teenused
Ettevõte osutab mitmeid digitaalse turunduse teenuseid:

**Veebisaitide arendamine:** loob klientide spetsifikatsioonidele vastavaid veebisaite, rõhutades kasutajakogemust ja funktsionaalsust.

**SEO teenused:** pakub strateegiaid veebisaitide nähtavuse parandamiseks otsingumootori tulemustes, eesmärgiga suurendada orgaanilist liiklust.

**Google Adsi haldamine:** haldab ja optimeerib tasulise kliki (PPC) kampaaniaid Google Adsis, et parandada reklaamide efektiivsust ja tõhusust.
## Marejeo
Juri Kuznetsov

**Juri Kuznetsov** (vene keeles Юрий Васильевич Кузнецов; sündinud 7. märtsil 1969 Ruzajevkas) on Venemaa sõjaväelane, kindralleitnant.

## Viited
Läänekollakas

**Läänekollakas** (*Barbarea vulgaris*) on taim ristõieliste sugukonnas.

## Vaata ka
* Kaarkollakas

## Välislingid
*
Tallinna Uus Seek

**Tallinna Uus Seek** oli 16. sajandil rajatud hoolekandeasutis (seek) Tallinna vanalinnas

Tallinna Uue seegi haiglahoone rajati 16. sajandi alguses Niguliste kiriku omaaegse pastoraadi alt vabanenud territooriumile. Hoone ehitati 1531. aastal, põhilised ehitustööd tehti aastatel 1526–1531 ning seda kasutati Tallinna Uue seegi hoonena.

17. sajandi lõpul täiendati Uue Johannese (Jaani) seegi hooneansamblit haiglast põhja poole jääva kahekorruselise hoonega, nn ketrusmajaga, mille teisel korrusel ja haiglahoone pööningul avati ketrustöökoda. Ketrusmajas said peavarju ja tööd töövõimelised naised seegist, üksikuks jäänud naised ja ka kergete elukommetega ehk „mittekorralikud” naised. Uus seek oli Tallinnas Suurgildi ülal pidada; gildivennad hoolitsesid vaeste toidulaua eest ja tegelesid personaliga.

Praeguseks on seegi haiglahoone, Tallinna vanalinnas Rüütli tänaval osaliselt ümber ehitatud ja üldilmelt muutunud algne seegi ja haiglamaja hoonekompleks koosneb kõrge kaheosalise kelpkatusega ühekorruselisest peahoonest Rüütli tänava ääres ja sellega põhjaotsal liituvast pisut madalamast ning omaette kelpkatusega kahekorruselisest kõrvalehitisest.

1716. aastal sundis Eestimaa kuberner krahv Aleksandr Menšikov rootslaste Rootsi-Mihkli koguduse lahkuma oma senisest endisest Suur-Kloostri tänaval asunud Tallinna Püha Mihkli kloostrikirikust, kus kogudus oli tegutsenud alates 1. juunist 1631. Alles 1726. aastal leidis rootsikeelne kogudus tegevuse jätkamiseks ruumid Rüütli tänava endistes Tallinna Uue seegi ruumides, mis pühitseti 1733. aastal.

## Viited
Vozuća lahing

**Vozuća lahing** (bosnia keeles *Bitka za Vozuću*) oli Bosnia sõja ajal Bosnia ja Hertsegoviina Vabariigi armee 3. korpuse ja Bosnia islamivõitlejate rünnak 10. septembril 1995 strateegiliselt tähtsa Srpska Vabariigi armee valduses oleva Vozuća küla vastu Zavidovići vallas.

## Rünnak

Rünnaku korraldas 3. korpuse *El Mudžahidi üksus*. Rünnak oli kavandatud juba 1995. aasta mais ja see viidi läbi kolmes etapis. Esimene faas kandis nime "Crveni lav" (Punane Lõvi), mille põhieesmärk oli katkestada side VRS-iga Vozućas. See õnnestus ja sundis serblaste väed tagasi. Teine etapp kandis nime "Au lahing", mille eesmärk oli valmistada Srebrenicast ja Žepast pärit põgenikke ette pärast selle vabastamist piirkonda kolimiseks. Tegelikult saabus pärast rünnakut hävitatud Vozuća piirkonda vaid väike arv inimesi.

## Viimane faas
Viimane rünnak, mis kandis koodnimetust "Uragan" (orkaan) algas 10. septembril ja lõppes samal päeval Bosnia vägede totaalse võiduga. Bosnia armeed ja islamiste aitas erivägede üksus Mustad Luiged. Bosnia väed jätkasid edasiliikumist läbi Ozreni piirkonna.

## Tagajärjed
Pärast küla ülevõtmist võtsid islamivõitlejad vangi ja tapsid umbes 50 serblast, kellest mitmel raiuti rituaalselt pea maha.  ICTY esitas Bosnia kindralile Rasim Delićile süüdistuse sõjakuritegudes tema kontrolli all oleva üksuse poolt toime pandud kuritegudes, millest osa käsitles Vozuća juhtumit, kuigi ta mõisteti nendes süüdistustes õigeks.  2016. aastal anti Bosnia armee endine kolmanda korpuse ülem Sakib Mahmuljin kohtu alla, kuna ta ei suutnud ära hoida Bosnia serblaste mõrvu ja piinamist tema üksuse liikmete poolt Vozuća ja Zavidovići piirkonnas.  Ta mõisteti 2021. aasta jaanuaris esimeses astmes 10 aastaks vangi. 

## Viited
Nii Ayikwei Parkes

**Nii Ayikwei Parkes** (sündinud 1. aprillil 1974 Lincolnshire'is) on Ghana kirjanik ja ajakirjanik, kes kirjutab lühijutte, artikleid, laulusõnu ja ka räppi.

Ta sündis Suurbritannias Ghanast pärit vanematele ja kasvas üles Ghanas. Esmalt õppis ta Ann's Preparatory School North Industrial Area ja seejärel Achimota koolis Accras. Hiljem õppis ta Inglismaal Manchesteri Metropolitani ülikoolis. Selle aja jooksul hakkas ta ka luuletama ning liitus kohaliku luulemaastikuga ja mustanahaliste kirjanike ühissõnade rühmaga.

Parkes elab ja töötab Londonis, kus ta muuhulgas ka korraldas ja modereeris Covent Gardeni kirjanduskohvikus Aafrika kirjanike õhtu sarja. Tema oskused Farrago UK Poetry Slami tšempionina ja räpisõnade kirjutajana võimaldavad tal jõuda väljarändaja taustaga laste ja noorteni ning loovkirjutamise töötubades kunstilist jõudu edasi anda. Tema lavaluuletekstid on dokumenteeritud kahel CD-l: "Incredible Blues" ja "Nocturne of Phrase". Ta töötab ka toimetajana väikeses sõltumatus kirjastuses flipped eye. Ghanas lõi ta kirjanike fondi, mille eesmärk on populariseerida loovkirjutamist riigi noorte seas.

Koos kirjanike Taiye Selasi, Priya Basili ja Chika Unigwega osales ta 2014. aastal Tübingeni poeetikaloengul. Need neli esindavad Taiye Selasi sõnul "afropoliitseks kirjanduseks".

Tema esimene romaan "Sinise linnu saba" ilmus 2009. aasta juunis kirjastuselt Jonathan Cape ja valiti 2010. aasta Rahvaste Ühenduse kirjanike auhinna eelnimekirja. Romaanis uurib Ghana linnaelanik ja kohtuekspertiisi patoloog Kayo ühes tagamaa külas ministri armukese surma. "Sinise linnu saba" ilmus aastal 2024 sarjas "Loomingu Raamatukogu", tõlkijaks (inglise keelest) Heili Sepp.
Sisulooja

**Sisulooja** (inglise k. *content creator*) on keegi, kes loob internetti oma jälgijaskonnale sisulist materjali ning avaldab seda videote ja fotode postitamise teel. Sisuloojad teenivad sellega sageli raha kas koostöös ettevõtete või oma sotsiaalmeediakanali tellijatega (inglise k. *subscriberi*) või mõne sotsiaalmeediaplatvormi, näiteks YouTube'i reklaamide eest.

## Kirjeldus

### ''Platvormid ja teemad''
Levinumad platvormid, kus sisuloojad tegutsevad, on Facebook, Instagram, TikTok, Twitch, X ja YouTube. Enda huvidest ja soovitud sihtrühmast lähtudes valitakse jututeemad, näiteks arvutimängud, filmid, raamatud, toit aga ka moeteemad, riietus, meiginipid, reisimine, trendid jne.

## Eestis tegutsevad sisuloojad
Mõned Eesti populaarseimad sisuloojad (2025. aasta seisuga):

Aston Köögis

Alex Aus

Erol

EstMagicz (aka Oliver Hollo)

Sebastian Freiberg

Gepu

Martti Hallik

Hensugusta (aka Henri Karpov)

Mariliis Kaer

Nele Kirsipuu

Märt Koik

Krispoiss

Kozip (aka Mihkel Kööbi ja Maia-Liis Ossip)

Mallukas (aka Mallu Mariann Treimann)

P1nkood

Ralf Paldermaa

Liina Ariadne Pedanik

Karel Piiroja

Evert Poom

Goodman Productions

Stiven Raidmets

Maria Rannaväli

Artjom Savitski

Sidni (aka Sidni Tomson)

Sina Otsustad

Andrei Zevakin

Tavakodanikust Naisterahvas

TheTomsikene

Torm_tuleb

Gerhard Trolla

Joosep Uusväli

Robin Valting

Victoria Villig

Kaspar Wang

## Vaata ka

* Suunamudija
* Sotsiaalmeedia
* Eesti mõjukad

## Viited
Jozef Ráž

**Jozef Ráž** (sündinud 17. juulil 1979 Bratislavas) on Slovakkia poliitik. Ta on 25. oktoobrist 2023 Slovakkia transpordiminister Robert Fico neljandas valitsuses.

Ta sündis aastal 1979 Bratislavas. Ta õppis Bratislava Majandusülikoolis rahvusvahelist äri ja Bratislava Õiguskõrgkoolis õigusteadust.

Pärast kooli lõpetamist tegi ta karjääri avalikus teenistuses. Aastatel 2005–2010 töötas ta kaitseministeeriumis. 2010. aastal sai temast Slovenská pošta juhatuse liige. 2016. aastal sai Slovenská pošta direktor Tomáš Drucker tervishoiuministriks ja Rážist sai tema kantsler. Ráž pidas seda ametit kuni 2018. aastani, mil peaminister Peter Pellegrini esitas tema kandidatuuri siseministri kohale. President Andrej Kiska lükkas Ráži kandidatuuri tagasi tema sidemete tõttu endise ministri Robert Kaliňákiga, keda süüdistati võimu kuritarvitamises ja sidemetes organiseeritud kuritegevusega.

Pärast tagasilükkamist tõmbus Ráž avalikust elust tagasi ja keskendus oma toitlustusäri juhtimisele.

25. oktoobrist 2023 sai temast Slovakkia transpordiminister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja on kahe tütre isa. Tema isa Jozef Ráž (Jožo Ráž) on laulja.
Dota 2

**"Dota 2**" on arvutimäng žanris MOBA (Multiplayer Online Battle Arena), kus võistlevad kaks viieliikmelist meeskonda: Särav (eng. The Radiant) ja Kohutav (The Dire). Iga mängu eesmärk on vastasmeeskonna iidse (Ancient) hävitamine ning oma iidse kaitsmine.

## Mänguprotsess
Iga kümnest mängu osaleja juhib ühte tegelast, keda nimetatakse kangelaseks; mängijad valivad ühe 123 kangelasest, kellest igaühel on oma äratuntav välimus, tugevused ja nõrkused ning ainulaadsete võimete komplekt, sealhulgas kõige võimsam neist – ülim võime. Mängu käigus täidab mängija teatud rolli, nagu näiteks "carry" või "support", ja kangelased võivad oma omaduste poolest paremini sobida ühte või teise rolli. Mängu jooksul saab kangelane kogemuspunkte, teenib kulda ja ostab ning kogub esemeid, mis teda tugevdavad või annavad lisavõimeid. "Carry'd" on mängu alguses sageli suhteliselt nõrgad, kuid muutuvad tugevamaks, kui nad koguvad kogemuspunkte ja saavad ligipääsu võimetele, mis võimaldavad neil kergesti vaenlasi alistada ja lõpuks kogu meeskonnale võidu kindlustada. "Support'ide" võimed võimaldavad liitlasi abistada – näiteks suurendada nende kaitset või taastada kaotatud tervisepunkte. Kui kangelase tervisepunktid vähenevad nullini – näiteks kui vaenlase kangelane teda lahingus alistab – loetakse kangelane lühikeseks ajaks "surnuks"; selle aja lõppedes ilmub kangelane uuesti oma kindluse lähedal asuva allika juurde ja mängu juhtiv mängija saab mängu jätkata. Vaenlase kangelase alistamine annab võitjale märkimisväärse hulga kulda ja kogemuspunkte.

## Mängu arendamise ajalugu
Mängu arendamine algas 2009. aastal, kui Valve palkas DotA peamise arendaja IceFrog'i, ja 2010. aasta suvel esitas taotluse selle kaubamärgi registreerimiseks. 13. oktoobril 2010 kuulutati mänguportaalis Game Informer välja mängu ilmumine 2011. aastal. 15. augustil 2011 avaldati ametlikus blogis mängu treiler. Dota 2 ilmus juulis 2013 pärast kaheaastast beetatestimise perioodi.

## Viited
Terje Terasmaa

**Terje Terasmaa** (sündinud 12. oktoobril 1963) on eesti esimene professionaalne naislöökpillimängija, kes esineb erinevate orkestrite ja ansamblite koosseisus meil ja mujal. Terasmaa lemmikpill on vibrafon, mida Eestis valdavad vaid vähesed.

Terje Terasmaa on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli (1982) ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi (praegune Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, 1987) oma isa Kalju Terasmaa juhendamisel. Ta on pälvinud diplomi vabariiklikul puhk- ja löökpillimängijate konkursil (1986) ja eripreemia festivalil “Tudengi-jazz” (1987).

ERSOs alates 1986.

Ta esineb peamiselt trios koos viiuldaja Arvo Leiburi ja kitarrist Heiki Mätlikuga.

Mitmed heliloojad on sellele triole pühendanud teoseid: René Eespere “Skulptuuri hommik”, Raimo Kangro “Kevadnägemused”, Toivo Tulevi “Amid”, Tõnu Naissoo “Door of the Dream Can Be Open”, Galina Grigorjeva “Kusagil heliseb”, Peeter Vähi “Aleatory Heavy”, Juuso Voltti “Jänkha-dänkha”, Robert Jürjendal “Bells from the Past”. Ühiselt on plaadistatud kolm CDd: “Viva España” (1998), “Tango King Astor Piazzolla” (2000 – pälvis Eesti aasta parima klassika-CD auhinna),  “Drama” (2001, Eesti heliloojate muusika) ja DVD “Grand Cafe Concert” (2005).

## Viited

## Välislingid

Kiire mäng on vibrafonimängu võlusid} 10. detsember 2009 Eesti Päevaleht LP

Visiitkaart:32}

Eesti interpreedid: 14}

Eesti interpreedid: 31}

## Isiklikku
Tema isa oli Kalju Terasmaa. Tema abikaasa on viiuldaja Arvo Leibur, neil on poeg ja tütar.
Dissertationes Semioticae Universitatis Tartuensis

***Dissertationes Semioticae Universitatis Tartuensis*** on Tartu Ülikooli semiootika osakonnas kaitstud doktoritööde sari.

Sari asutati aastal 2000. 

Sarja kirjastab Tartu Ülikooli Kirjastus, nagu ka teistel erialadel Tartu Ülikoolis kaitstud dissertatsioonide sarju. 

## Viited
Tatari krambe

**Tatari krambe** (*Crambe tataria*) on ristõieliste sugukonda krambe perekonda kuuluv rohttaim.

## Välislingid
*
Sloveenia Territoriaalkaitse

**Sloveenia Vabariigi Territoriaalne Kaitse** ( (**TO RS**)), tuntud ka kui **Sloveenia territoriaalkaitse** (sloveeni keeles: *Teritorialna obramba Slovenije*(**TOS**)), oli Sloveenia relvajõudude eelkäija. See sai nime Jugoslaavia territoriaalkaitse järgi.

## Ajalugu

Pärast 1968. aasta Varssavi pakti sissetungi Tšehhoslovakkiasse võttis Jugoslaavia juhtkond vastu üldise rahvakaitse doktriini  ja asutas territoriaalkaitse üksused. Pärast demokraatlike parteide võitu 1990. aasta Sloveenia parlamendivalimistel andis Belgradi keskvalitsus korralduse Sloveenia territoriaalkaitse desarmeerimiseks, mida tegelikult eirati. Paljud relvad kadusid seejärel tarneladudest ja anti hiljem välja Sloveenia Vabariigi esialgsetele territoriaalkaitseüksustele.

## Juhtimine
TO peakorter asutati 20. novembril 1968. aastal. Selle väejuhatuse varajane väljatöötamine oli peaaegu eranditult Sloveenia ohvitseride kätes. 1990. aastal okupeeris föderaalarmee vägivaldselt territoriaalse kaitse peakorteri. Pärast seda juhtumit määras Sloveenia uue peakorteri, mis asus juhtima Sloveenia armeed. Mais 1991 avati esimesed sõjaväe väljaõppekeskused Ljubljanas, Igis, Pekres ja Mariboris. Esimesed ajateenijad vannutati ametisse 2. juunil.

## Organisatsioon
TO käsukeel oli sloveeni keel ja see ise oli organiseeritud JNA-le täiendava löögijõuna. Pärast 1990. aastat organiseeriti see eraldi armeena, mis moodustati lõpuks iseseisvumisele eelnenud kuudel vastavalt Sloveenia põhiseadusele, mis võeti vastu 1991. aastal.

## Varustus

### Käsitulirelvad
* Zastava M 70AB automaat
* Tokarev TT-33 püstol
* MG 34 kuulipilduja
* Fagot tankitõrjeraketisüsteem
* SKS - karabiini Jugoslaavia versioon M59/66
* Malyutka tankitõrjeraketisüsteemtankitõrjeraketisüsteem
* Strela 2 MANPAD
* M80 Zolja tankitõrje raketiheitja
* MG42 - kuulipilduja Jugoslaavia versioon M53
* M48 vintpüss, sealhulgas snaipriversioon
* MGV-176 kuulipilduja
* Püstolkuulipilduja M56 Jugoslaavia MP40 versioon
* M60 tagasilöögita tankitõrjekahur
* Kergekuulipilduja M72
* Snaiperpüss M76
* M79 Osa tankitõrje raketiheitja
* M84 kuulipilduja
* M49 kuulipilduja Jugoslaavia PPSh-41 versioon
* RB M57
* SAR 80 automaat
* 3M6 Shmel tankitõrjeraketisüsteem

### Sõidukid
* M-84 lahingutank
* M-36 tankihävitaja
* T-54/55 lahingutank
* T-34/85 keskmine tank
* BTR-50 soomustransportöör PU versioon
* Iseliikuv haubits 2S1 Gvozdika
* BOV soomustransportöör
* BRDM-2 luuresoomuk
* BVP M-80 jalaväe lahingumasin
* TAM 5000 veoauto
* Puch G 
* TAM-110 veoauto

### Suurtükivägi
* M75 20mm õhutõrjekahur
* M-63 Plamen mitmikraketiheitja
* BOV-3 õhutõrjesoomuk
* ZSU-57-2
* M53/59 Praga
* 9K31 Strela-1 õhutõrjeraketikandja

### Õhusõidukid

## Viited

## Vaata ka
* Sloveenia relvajõud
* Sloveenia iseseisvussõda
Steve Irwin

**Stephen Robert Irwin** (22. veebruar 1962 – 4. september 2006), tuntud kui "Krokodillikütt", oli Austraalia loomaaiapidaja, looduskaitsja ja saatejuht.

Irwin kasvas üles krokodillide ja teiste roomajate ümber ning tema isa Bob õpetas teda nendega seoses. Rahvusvahelise kuulsuse saavutas ta 1990. aastate lõpus telesarjaga "The Crocodile Hunter", mis oli rahvusvaheliselt näidatud metsloomade dokumentaalsari. Irwin juhtis saadet koos oma naise Terriga. Steve ja Terri juhtisid koos mitmeid saateid ning olid Steve'i vanemate asutatud Austraalia Loomaaia omanikud ja haldajad. Neil oli kaks last, Bindi ja Robert.

2006. aastal suri Irwin Suurel Vallrahul veealust dokumentaalfilmi filmides astelrailt saadud vigastusse. Tema auks on nimetatud arvukalt parke, loomaaedu, tänavaid ja asteroid 57567 Crikey.

## Viited
Ühendvõistkond

Kaasaegsed olümpiamängud võimaldasid **ühendvõistkonna** üksikliikmetel olla erinevatest rahvustest. Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) koondas oma tulemused segavõistkonna nimetuse alla (ROK kood ZZX). Kolmel esimesel kaasaegsel mängul aastatel 1896–1904 võitsid segavõistkonnad kokku 25 medalit.

Näiteks tennise paarismäng, kus Ateenas 1896. aastal osalesid kahe eri riigi sportlastest moodustatud paarid. Olümpiavõitjateks tulid Suurbritanniat esindanud John Pius Boland ja Saksa keisririigi sportlane Friedrich Traun.

1900. aasta olümpiamängudel Pariisis võitis ühendvõistkond lausa kaheks kuldmedalit: 5000 meetri meeskonnajooksus, polos, sõudmises, ragbis, kahel korral purjetamises, köieveos ja veepallis.

1904. aastal Ameerika Ühendriikides Saint Louises said ühendvõistkonnad viimast korda osaleda. Nendel mängudel võideti veel kaks esikohta: võimlemises ja vehklemises.

Lisaks võideti veel kolmedelt olümpiamängudelt kuus hõbemedalit ja kaheksa pronksmedalit.
Battarrea

***Battarrea*** on šampinjonilaadsete seltsi šampinjoniliste sugukonda kuuluv perekond seeni.

## Liike
**Battarrea phalloides* – karkseen

## Välislingid
*
Matúš Šutaj Eštok

**Matúš Šutaj Eštok** (sündinud 4. veebruaril 1987 Michalovces) on Slovakkia poliitik. Ta on 25. oktoobrist 2023 Slovakkia siseminister.

Ta lõpetas aastal 2011 Comeniuse ülikooli õigusteaduse eriala. Ta on töötanud Comeniuse ülikoolis juristina.
Tennis 2024. aasta suveolümpiamängudel

**[[2024. aasta suveolümpiamängud|2024. aasta Pariisi suveolümpiamängude]] [[tennis]]eturniirid** toimuvad 27. juulist 4. augustini Stade Roland Garrosil, kus osaleb kokku 172 mängijat viie medali nimel: nii meeste kui naiste üksik- ja paarismängus ning segapaarismäng.

Sarnaselt varasematele olümpia turniiridele toimub Pariisi 2024. aasta turniir väljalangemise turniir põhimõttel, kus meeste ja naiste üksikmängu loositakse 64 mängijaga. Tenniseturniiridel on meeste ja naiste üksikmängus kuus, mees- ja naispaarismängus viis (suurus 32 paari) ning segapaarismängus neli (suurus 16 paari) vooru. Poolfinaaletappi pääsevad mängijad ja paarid tagavad oma medaliheitluse, kui kaks kaotanud poolfinalisti võistlevad pronksmedali nimel. Kõik üksikmängud on parimad kolmest setist standardse tiebreakiga (seitse punktini) igas setis, sealhulgas lõppsetis. Kõigil paarismänguvõistlustel mängitakse kolmanda seti asemel matši tiebreak (kuni kümme punktini). Pariisi 2024. aasta tenniseturniir on esimene olümpiamängude saviväljakul pärast 1992. aasta Barcelona võistlust Tennis de la Vall d'Hebronis. See on ühtlasi esimene olümpiaturniir, mis mängitakse looduslikul pinnal, ja esimene suure slämmi turniiril pärast 2012. aasta turniiri Londonis, mis toimus Wimbledoni meistrivõistluste toimumispaigas All England murutennise ja kroketiklubis.

## Võistluste ajakava

## Tulemused

### Meeste üksikmäng

### Meeste paarismäng

### Naiste üksikmäng

### Naiste paarismäng

### Segapaarismäng

## Välislingid

*Pariis 2024 – tenniseveeb
Šalva Papuašvili

**Šalva Papuašvili** (gruusia keelesː შალვა პაპუაშვილი; sündinud 26. jaanuaril 1976 Thbilisis) on Gruusia poliitik, 2021. aastast parlamendi esimees. 

Ta on erakonna Gruusia Unistus liige ning
aastast 2020 Gruusia parlamendi liige ja 29. detsembrist 2021 Gruusia parlamendi spiiker.
Dietrich Schenk von Erbach

**Dietrich Schenk von Erbach** (u. 1395  – 6. mai 1459) oli Erbachi aadlisuguvõsast pärit Mainzi peapiiskop ja kuurvürst 1434–1459. 

## Elulugu
Dietrich Schenk von Erbach sündis u. 1395. aastal Eberhard VI Schenk von Erbachi ja Maria von Bickenbachi perekonda. 1409. aastal astus Schenk Heidelbergi Ülikooli ning neli aastat hiljem sai ta kanoonikuks. 1419. aastal sai ta alamdiakoniks. 1421. aastal sai ta Mainzi peapiiskop Konrad III-lt mõisa. Kaheksa aastat hiljem sai ta paavsti loal Mainzis kantoriks.

1434. aasta 6. juulil valiti Schenk järgmiseks Mainzi peapiiskopiks. Kuna Konrad III oli linna samal aastal kirikuvande alla pannud, toimus Schenki ametissepühitsemis-tseremoonia alles 1439. aasta 7. märtsil. 1449. aastal lahendas ta linna haldustülid gildide ja aadlike vahel. Konfliktis paavst Eugenius IV ja Baseli (hiljem Firenze) kirikukogu vahel proovis Schenk säilitada neutraalsust ning Saksa kiriku huve. 1440ndate keskel kutsus ta kokku mitu kuurvürstide ja piiskoppide kogut, mis viisid "Mainzi aktseptatsiooni (Püha Rooma keiser Albrecht II ja Saksamaa kuurvürstide leping, millega võeti vastu Baseli kirikukogu otsused)" koostamiseni.

1443. aastal lõpetas ta piiritülid Hesseni maakrahvkonnaga. Tema ametiajal leiutas Johannes Gutenberg trükipressi, millega trükiti 1457. aastal Mainzi psalter.

Dietrich Schenk von Erlach suri 6. mail 1459 Aschaffenbergis.

## Viited
Pilis

**Pilis** (slovaki keeles *Piliš*) on linn Ungaris Pesti komitaadis Monori kreisis.

## Geograafiline asend
Pilis asub kreisikeskusest Monorist umbes 10 km ja Budapesti kesklinnast ligikaudu 44 km kagus. Linna läbivad Budapest–Cegléd–Szolnoki raudteeliin ja Ungari peamaantee nr. 4.

## Ajalugu
Piirkond oli asustatud juba kiviajal. Asulat on esmamainitud 1326. aastal. Küla hävis Türgi ikke ajal 1592. aastal ja jäi pikaks ajaks inimtühjaks. Küla taasasustamine on seotud János Beleznayga, kes laskis 1710. aasta paiku külasse ehitada kahekorruselise lossi. 1722. aastal alustas ta küla taasasustamist slovaki ümberasujatega.

Pilis sai linnaõigused 2005. aastal.

## Sõpruslinnad
* Piazza al Serchio, Itaalia

## Viited
Diether von Isenburg

**Diether von Isenburg** (u 1412 – 7. mai 1482) oli Mainzi peapiiskop aastatel 1460–1461, mil ta kukutati vastaskandidaat Adolf II poolt. Pärast Adolf II surma oli Isenburg peapiiskop veel 1476–1482.

## Elulugu
Diether von Isenburg sündis umbes 1412 Isenburg-Büdingeni krahv Diether I ja Elisabeth von Solm-Braunfelsi peres. 1427. aastal astus ta Mainzi kloostrisse. Kaks aastat hiljem loobus ta oma pärilusõigusest oma venna kasuks ja sai kanoonikuks. Samal ajal õppis ta Kölni ja Erfurdi ülikoolis. 1434. aastal lõpetas ta kooli bakalaureusekraadiga ning sai Erfurdis ka rektoriks. 1453. aastal sai ta Mainzi katedraali haldajaks ning peapiiskopkonna maksukogujaks. 

Pärast peapiiskop Dietrich Schenk von Erbachi surma 6. mail 1459 toimusid seitsmeliikmelises toomkapiitlis valimised, kus Isenburg võistles Nassau-Wiesbaden-Idsteini krahvi poja Adolfiga. Isenburg võitis nelja häälega. Paavst Pius II käest sai ta 20 000 kuldna lubamisega ametissekinnituse järgmise aasta 4. jaanuaril. Isenburg ei suutnud nõutud summat aga tasuda. 

Isenburgi võit valimistel viis konfliktini Pfalzi krahv Friedrich I-ga, kes teda 1460 Pfeddersheimi lahingus võitis. 1461. aasta mais korraldas Isenburg Frankfurdis maahärrade kokkutuleku, milles ründas paavsti. Pius II tagandas Isenburgi ametist 21. augustil, 8. augustil oli ta järgmiseks peapiiskopiks juba Adolfi määranud. Isenburg alustas sõda Adolfiga (nn. Mainzi diötseesivaenus, väiksem osa tol ajal käinud Baieri sõjast), kes astus liitu Trieri, Metzi ja Speyeri piiskoppide ning Württembergi krahv Ulrich V ja Badeni markrahv Karl I-ga. Isenburgi toetas Friedrich I. Isenburg ja Friedrich saavutasid 1462 Seckenheimi lahingus suure võidu Adolfi jt. vägede üle, kuid sama aasta 28. oktoobril hõivas Adolf Mainzi. Järgmisel aastal sõlmiti Zeilsheimi rahuleping, millega Isenburg loobus Mainzi peapiiskopitiitlist. Vastutasuks eraldati talle peapiiskopkonnast maad. 

Pärast Adolf II surma 1675. aasta 9. novembril valis toomkapiitel Isenburgi uuesti peapiiskopiks. 5. aprillil 1476 kinnitas ta ametisse ka paavst Sixtus VI. 22. aprillil puhkes linnaelanike seas mäss, kuna kardeti, et linn antakse toomkapiitli valitsemise alla. Isenburg surus mässu maha. 1477. aastal asutas Isenburg Mainzi Ülikooli.

12. jaanuaril 1481 määras ta endale koadjuutoriks Saksimaa kuurvürsti poja Adalberti. 1482. aasta kevadel haigestus Isenburg Aschaffenburgis düsenteeriasse ning suri 7. mail.

## Viited


## Välislingid

* Menzer, Karl. Diether von Isenburg - Erzbischof von Mainz 1459–1463. 1868.
Vehklemine 2024. aasta suveolümpiamängudel

**[[2024. aasta suveolümpiamängud]]e [[Vehklemine|vehklemisvõistlused]]** Pariisis toimusid 27. juulist 4. augustini Grand Palaisi näitusehallis. 

Mängudel võistles kaheteistkümnel medalialal kokku 212 vehklejat, mis jagunesid võrdselt meeste ja naiste vahel. Teist olümpiat järjest vehklesid nii mehed kui ka naised nii individuaal- kui ka võistkondlikul võistlusel nii epees, floretis kui ka espadronis.

## Kvalifikatsioon

## Võistluste ajakava

## Medalitabel
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
} Olga NikitinaSofia PozdniakovaSofia Velikaja  
**Ametlikud tulemused:** Finaal 


## Välislingid

*Vehklemine Pariis 2024 veebilehel
*FIE veebileht
*Tulemuste raamat
Kecel

**Kecel** (horvaadi keeles *Kecelj*) on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kiskőrösi kreisis.

Kecelis asub Pintér Műveki Sõjatehnika Park (*Pintér Művek Haditechnikai Park*).

## Geograafiline asend
Kecel asub kreisikeskusest Kiskőrösist umbes 11 km lõunaedelas ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 52 km edelas.

## Ajalugu
Kecelit on esmamainitud 1198. aastal. Türgi ikke ajal jäi asula inimtühjaks. Kecel taasasutati 1734. aastal. Kecel sai suurkülaks 1. jaanuaril 1970 ja linnaks 22. aprillil 1993.

## Sõpruslinnad
* Schwarzenbruck, Saksamaa
* Lupeni, Rumeenia

## Viited
Adalbert III (Mainz)

**Adalbert III** (1467 – 1. mai 1484) oli Mainzi peapiiskopkonna administraator 1482–1484.

## Elulugu
Adalbert sündis 1467. aastal Meissenis Saksimaa kuurvürst Ernsti ja Baieri printsess Elisabethi peres. Noorena sai ta Mainzis kanoonikuks ning 1479 Erfurdi kuberneriks, kuna sealsed kanoonikud soovisid linna Mainzi autoriteedi alla tagasi saada. Sixtus IV tunnustusel määras Mainzi peapiiskop Diether von Isenburg Adalberti 1481 enda koadjuutoriks. Pärast Isenburgi surma võttis Adalbert tema ametikohustused üle, kuid oma alaealisuse tõttu sai ta vaid administraatoriks. Ühe vähese teadaoleva saavutusena oma valitsusajal määras Adalbert III 15. augustil 1483 Johannes Trithemiuse Sponheimi abtiks.

Adalbert III suri 1. mail 1484 Aschaffenburgis.

## Viited


## Välislingid

* Adalbert III breviaar.
Ilia Dartšiašvili

**Ilia Dartšiašvili** (gruusia keeles ილია დარჩიაშვილი; sündinud 21. veebruaril 1981 Signagis) on Gruusia poliitik, valitsusametnik, diplomaat ja endine pangajuht. Ta oli 4. aprillist 2022 kuni 28. novembrini 2024 Gruusia välisminister.

Ta sündis aastal 1981 Signagis. Ta lõpetas aastal 2002 Thbilisi Riikliku Ülikooli majanduse erialal. Seejärel omandas ta aastal 2004 sealsamas magistrikraadi majanduse ja ärijuhtimise alal ning aastal 2011 Grenoble École de Managementis Prantsusmaal. Ta töötas aastatel 2003–2012 Thbilisis Bank Republic/Société Générale'i juhina, mil ta asus tööle Gruusia välisministeeriumisse Gruusia Poola saatkonna töötajana.

Aastal 2014 sai tast peaminister Irakli Garibašvili esimesel ametiajal riikliku omavalitsuste arengufondi asedirektor ja järgmisel aastal edutati ta selle direktoriks. Samal aastal viidi ta üle regionaalarengu ja taristuministri esimeseks asetäitjaks. Seejärel oli ta aastatel 2016–2017 välisministeeriumi suursaadik. Aastatel 2017–2021 töötas ta Gruusia suursaadikuna Poolas. Vahetult pärast Irakli Garibašvili naasmist peaministriks sai tast (märtsis 2021) Gruusia valitsuse administratsiooni juht.

4. aprillil 2022 määras peaminister Garibašvili ta Gruusia välisministriks pärast seda, kui eelkäija David Zalkaliani astus tagasi, et saada Gruusia suursaadikuks Ameerika Ühendriikides. Ta nimetati ametisse rahutuste ajal suhetes Ukrainaga, mille põhjustas Gruusia valitsuse keeldumine ühineda Venemaa-vastaste rahvusvaheliste sanktsioonidega seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Ukraina välisminister Dmõtro Kuleba ütles, et ootab huviga koostööd äsja ametisse nimetatud Gruusia kolleegiga. Ministrina oli tema esimene visiit Brüsselisse NATO välisministrite kohtumisele 6. aprillil 2022.
Nyírtelek

**Nyírtelek** on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Nyíregyháza kreisis.

## Geograafiline asend
Nyírtelek asub Nyíregyháza kesklinnast ligikaudu 9 km loodes. linna läbib Szerencs–Nyíregyháza raudteeliin.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1213. aastal (*Királ*). 1952. aastal ühendati Sőrekút ja Nyírtelek, mis oli seni kuulunud Nyíregyháza koosseisu. Nyírtelek sai suurkülaks 1971. aastal ja linnaõigused 1. juulil 2005.

## Sõpruslinnad
* Veľký Šariš, Slovakkia

## Viited
Kliment Ljovõtškin

**Kliment Ljovõtškin** (vene keel Климент Данилович Лёвычкин; 17. detsember 1907 – 11. detsember 1984) oli Nõukogude Liidu diplomaat (erakorraline ja täievoliline suursaadik).

Ta oli 1952–1955 suursaadik (kuni 1953 saadik) Albaanias, 1958–1966 Taanis ja 1968–1973 Kreekas.