open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Partlased

**Partlased** (*Anatidae*) on haneliste seltsi kuuluvate veelindude sugukond. Sellesse sugukonda kuuluvad näiteks haned, luiged, pardid ja kosklad.

Partlased on kohastunud ujuma, õõtsudes veepinnal; paljud partlased on võimelised madalasse vette sukelduma. Kõikidel partlastel on jalgade vahel ujunahad ja nende nokk on lamendunud. 

Partlaste suurus algab väikseimast kaelus-pisipardist (*Nettapus coromandelianus*), kes on 26,5 cm pikk ja kaalub 164 g, ning lõpeb trompetluigega (*Cygnus buccinator*), kes on umbes 183 cm pikk ja kaalub 17,2 kg.

Partlased elavad kõigil mandritel peale Antarktika ja neid võib kohata enamikul maailma saartel. Euroopas on neid mitukümmend liiki. Eestis on kõige arvukam ja tuntum liik sinikael-part. Üldiselt on nad taimtoidulised. Nad on monogaamsed. Partlaste seas on palju rändlinde. Mõned liigid on kodustatud ning paljusid jahitakse liha saamiseks ja lõbu pärast.

## Süstemaatika

Partlaste süstemaatikas pole veel üksmeelele jõutud. Näiteks "Loomade elus" on eristatud kolm alamsugukonda: harakhanilased, hanilased ja partlased. Tänapäeval arvatakse harakhani omaette üheliigilisse sugukonda ja ülejäänud liigid kolme (haned, luiged ja pardid) kuni kümnesse alamsugukonda.

Paljusid partlasi kirjeldas esimesena teaduslikult juba Linné, partlaste sugukonda aga iiri linnuteadlane ja parlamendiliige Nicholas Aylward Vigors 1825.

Partlasi on umbkaudu 146 liiki, mis ühendatakse umbes 40 perekonda.

## Fossiilid

Fossiilseid parte tuntakse juba uusaegkonna algusest. Euroopa eotseenist on leitud tänapäeva puispartidele lähedaste lindude jäänuseid – tänapäeva puispardid elavad troopikas. Oligotseenist on avastatud juba pardi ja vardi perekonna esindajaid, samuti suuri linde, kes oeltatavalt olid luikede sugulased.

Kokku on teada ligikaudu 70 väljasurnud partlaste liiki. Neid on leitud Igalt mandrilt peale Antarktika, samuti Uus-Meremaalt.

## Alamsugukonnad
*Ujupardid *Anatinae*
**[[Anserinae]]*
*Sukelpardid *Aythyinae*
**[[Dendrocygninae]]*
**[[Merginae]]*
**[[Oxyurinae]]*
**[[Plectropterinae]]*
**[[Stictonettinae]]*
**[[Tadorninae]]*
**[[Thalassorninae]]*

## Perekondi
**[[Alopochen]]*
**Anas* – part
**Anser* – hani
**Aythya* – vart
**Branta* – lagle
**Bucephala* – sõtkas
**Chloephaga* – nösuhani
**Clangula* – aul
**Cygnus* – luik
**Dendrocygna* – vilepart
**[[Mareca]]*
**Melanitta* – vaeras
**Mergellus* – väikekoskel
**Mergus* – koskel
**Oxyura* – händpart
**Polysticta* – kirjuhahk
**Somateria* – hahk
**[[Spatula]]*
**Tadorna* – ristpart

## Viited
Kaur

**Kaur** (*Gavia*) on veelindude perekond, **kauriliste** seltsi **kaurlaste** sugukonna ainuperekond, kuhu kuulub 5 liiki. 

Kaurid on levinud Põhja-Ameerikas ja Põhja-Euroopas.

Kauride suurus on võrreldav kas suure pardi või väikese hanega, välissiluett sarnaneb eriti viimastega, kui kaur ujub. Kauride sulestik koosneb mustadest ja valgetest toonidest, pea ja kael on mõnel liigil hallikas. Kõikidel liikidel on nokk odakujuline.  

Kaurid on veelise keskkonnaga hästi kohanenud linnud. Kogu nende elu möödub vees, välja arvatud emaste haudeperiood. Nad on väga head sukeldujad, toiduks püüavad muu hulgas kalu ja limuseid. Kaurid suudavad vee all olla 3-5 minutit järjest ning läbida selle aja jooksul 500-800 meetrit. 

Kaurid elutsevad püsivate paaridena, pesa teevad nad otse veepiiril asuvatele mätastele. Poegi on ainult kaks korraga.

## Liigid
*Tundrakaur (*Gavia adamsii*)
*Järvekaur (*Gavia arctica*)
*Jääkaur (*Gavia immer*)
*Kirdekaur (*Gavia pacifica*)
*Punakurk-kaur (*Gavia stellata*)
Vart

**Vart** (*Aythya*) on veelindude perekond partlaste sugukonnast.

## Liigid
*suurvart (*Aythya valisineria*)
*punapea-vart (*Aythya ferina*), Eestis harv haudelind
*preeriavart (*Aythya americana*)
*lannuvart (*Aythya collaris*), elab Põhja-Ameerikas
*austraalia vart (*Aythya australis*)
*amuuri vart (*Aythya baeri*)
*valgesilm-vart (*Aythya nyroca*), Eestis eksikülaline
*madagaskari vart (*Aythya innotata*)
*maoori vart (*Aythya novaeseelandiae*)
*tuttvart (*Aythya fuligula*), Eestis arvukas
*merivart (*Aythya marila*), Eestis haruldane haudelind
*väike-merivart (*Aythya affinis*), elab Põhja-Ameerikas

## Vaata ka
*punanokk-vart
Sable'i neem

**Sable'i neem** (inglise *Cape Sable*) on Florida poolsaare ja Ameerika Ühendriikide mandriosa kõige lõunapoolsem punkt.
Florida laht

**Florida laht** on madal laht Põhja-Ameerika kaguosas Florida poolsaare lõunatipus. See eraldab Florida poolsaart Florida Keysi saarestikust. Lahe pindala on 2100–2600&nbsp;km2. Peaaegu kogu Florida laht kuulub Evergladesi rahvuspargi koosseisu.
Kultuurmaastik

**Kultuurmaastik** ehk **kultuurmaistu** (ka **antropogeenne maastik** või **inimkujundatud maastik**) on maastik, kus inimtegevus on loodust tugevalt muutnud või mõjutanud. 

Kultuurmaastiku mõiste võttis kasutusele saksa geograaf Otto Schlüter.

Tavaliselt sisalduvad kultuurmaastikus elemendid, millel on mingile inimrühmale kultuuriline või sotsiaalmajanduslik tähendus. Kultuurmaastike hulka kuuluvad kultuuristatud sood, põllustatud moreentasandikud jms.

Kultuurmaastiku ja loodusmaastiku vaheline piir pole terav. Kui inimtegevus piidub kohaliku elustiku majandamisega, nimetatakse sellist kultuurmaastikku **pärandmaastikuks**.

## Terminoloogiast
Mõnikord nimetatakse kultuurmaastikku (-maistut) ka lihtsalt **maistuks**. Sõna "maistu" võttis kasutusele geograaf Jaan Rumma soomekeelse sõna *maasto* eeskujul, et rõhutada eelkõige inimese osalust maastiku kujundamisel ja sellisena sobib tänapäeval asendama terminit **[[maastik]]**, kui käsitletakse seoseid looduskaitse ja kultuuriuuringutega. 

Õigekeelsussõnaraamat (2006) nimetab **maistuks** (geograafiliselt) eriilmelist maa-ala.

## Vaata ka
*inimgeograafia
*loodusmaastik
*pärandkooslus
*pärandkultuur
*pärandkultuurmaastik

## Viited
Magneesiumkarbonaat

**Magneesiumkarbonaat** (tähis MgCO3) on valge tahke aine. Looduses esineb mineraalina ja mitmete mineraalide koostises. 

## Kasutamine
Magneesiumkarbonaati kasutatakse näiteks mitmel spordialal, mis nõuavad, et sportija käed oleksid kuivad. Üheks näiteks on kaljuronimine. Mägironijad hoiavad magneesiumkarbonaati spetsiaalses kotikeses, mis ripub ronija vööl. Samuti kasutavad seda jõutõstjad, selleks, et kang ei libiseks higist nõretavatest kätest välja. Magneesiumkarbonaati kasutatakse ka tsirkuses. Juhul, kui inimene maneežil peab köidikute abil jõudma lae alla, on üsna tõenäoline, et ta käed lähevad higiseks. Selle vältimiseks määrib ta enne etteastet  oma käed kokku magneesiumkarbonaadiga.

## Trivia
Tööstuslik magneesiumkarbonaat võib olla mitmel kujul. Kõige tavapärasem on kas pulber või on ta kokkupressitud klotsisse ja mida on seetõttu mugav kasutada näiteks seinal olles.

## Vaata ka
* Talk
Tiir

**Tiir** (*Sterna*) on  tiirlaste sugukonda kuuluv linnuperekond. Tiirud on kajakasarnased linnud.

Tiirud on kosmopoliidid.

Tiirude süstemaatikas puudub üksmeel.

## Toitumine
Toitub väikestest kaladest, vähilaadsetest, putukatest ja ussidest. Kalu märgates sukeldub ta enam kui 3 m kõrguselt.

## Liike
*naerutiir (*Sterna nilotica*), Eestis eksikülaline
*tutt-tiir (*Sterna sandvicensis*), Eesti vähearvukas haudelind
*väiketiir (Sterna albifrons), Eestis vähearvukas haudelind
* sootiir (*Sterna forsteri*), Põhja-Ameerika haudelind
* jõgitiir (*Sterna hirundo*), Eestis tavaline
* randtiir (*Sterna paradisaea*), Eestis rannikualadel tavaline

## Välislingid

*Olav Renno, Tiirud- graatsilised lennumeistrid, Postimees, 8. juuni 2017
Tutt-tihane

**Tutt-tihane** (*Parus cristatus* (L.), syn. *Lophophanes cristatus*) on linnuliik tihaslaste sugukonnast tihase perekonnast. 

Tutt-tihase rahvapäraseid nimetused on **tutiga tihane, tutt-tihalane ja metsatihane**.

## Levila
Tutt-tihane on levinud Euroopas Pürenee poolsaarest kuni Uurali mäestikuni. 

## Kirjeldus
Tutt-tihase iseloomulikem tunnus on teravatipuline musta-valgekirju tutt. Ta toitub aasta läbi peamiselt putukatest. Tutt-tihane on paigalind. Eesti mandriosas on tutt-tihane tavaline haudelind, kuid saartel puudub.
Tema pesitsusaegne arvukus on hinnanguliselt 80 000 – 140 000 paari, talvine 200 000 – 300 000 isendit. 

## Elupaik

Tutt-tihane elutseb okasmetsades, eelistades männikuid. Eestis on tutt-tihane eri tüüpi männimetsadele omane lind. Kuusemetsi asustab ta harvemini.

## Pesitsemine
Tutt-tihane ehitab pesa enamasti puuõõnsusse, kasutades sageli väike-kirjurähni, põhjatihase ja ka teiste tihaste vanu pesi. Ta võib teha pesa ka puutüve oksaauku või lõhedesse ning kasutab metsa paigaldatud pesakaste. Täiskurnas on 4–7, väga harva 8 valget roostepruunide pisilaikudega muna. Mune hautakse 13–17 päeva. Pojad on pesahoidjad, nad väljuvad pesast kahe- kuni kolmenädalastena ning seejärel püsivad pesitsuskoha läheduses.

## Viited

## Välislingid
*
Nikolai Protassov

Krahv **Nikolai Aleksandrovitš Protassov** (vene *Николай Александрович Протасов*; 7. jaanuar 1799 (27. detsember 1798 vkj) – 28. jaanuar (16. jaanuar vkj) 1855) oli Venemaa sõjaväelane ja riigiametnik, aastast 1836 kuni oma surmani Vene Õigeusu Kiriku Pühima Valitseva Sinodi ülemprokurör.

## Elulugu
Nikolai Protassov sündis tegeliku salanõuniku Aleksandr Protassovi ja tolle abikaasa Varvara Bahmetjeva perekonnas. Sõjaväeteenistust alustas 15-aastaselt keiserliku kaardiväe husaaripolgus kornetina. Ohvitserina osales ta 1828. aastal Vene-Türgi sõjas ja 1831. aastal Poola  ülestõusu mahasurumises.

Aastal 1834 lahkus polkovniku auastmes tegevteenistusest ning nimetati õppeasutuste ja tsensuuri peavalitsuse liikmeks. Järgmisel, 1835. aastal viidi ta üle rahvavalgustuse ministri asetäitjaks, kus tema ülesannete hulka kuulus järelevalve teostamine pedagoogilise instituudi, Rumjantsevi muuseumi ja Valgevene õpperingkonna üle.

Hiljem anti Protassovile ratsaväe kindraladjutandi auaste ja ta nimetati Riiginõukogu liikmeks.

24. veebruaril 1836 nimetati Protassov Vene Õigeusu Kiriku Pühima Sinodi ülemprokuröriks. Sellele ametikohale jäi ta kuni oma surmani 1855. aasta jaanuaris. 

Tema kaasajal levinud anekdoodi kohaselt oli ta ametisse saades teatanud oma sõbrale kindraladjutant Tšitšerinile: "Õnnitle mind, ma olen minister, ma olen piiskop, ma olen kurat teab kes!" Kiievi metropoliit Filaret oli sellest kuulda saades aga märkinud: "Paika peab neist ainult viimane."

Sinodi ülemprokurörina ei püüdnud Protassov süveneda teoloogilistesse küsimustesse, vaid kaitsta religioonipoliitika elluviimisel eelkõige üldriiklikke huve, tegutsedes keiserliku ametnikuna.

Pühima Sinodi kujundas ta ümber omalaadseks ministeeriumiks, mille koosseisu hakkasid kuuluma erinevad valitsused ja kantseleid. Kasutades ära keiser Nikolai I soosingut, suurendas ta ülemprokuröri volitusi ja vaimulikkonna sõltuvust ilmalikust võimust. Sinodi majandusasjade juhtimise viis ta otse ülemprokurörile alluva majanduskomisjoni haldusalasse.

Protassov sai tuntuks õigeusu õppeasutuste arendajana. Tema ajal viidi vaimulikesse õppeasutustesse sisse mitmed ilmalikud, praktilised õppeained nagu meditsiin ja põllumajandus. Ta üritas seminare ja akadeemiaid muuta sarnasemaks ilmalike õppeasutustega. 1839. aastal sulges ta vaimulike õppeasutuste komisjoni, mille esimees ta ise selle ajani oli.

Protassovi ametiajal leidis Liivimaa kubermangus aset usuvahetusliikumine. Esimeste luteri usust õigeusku ülemineku katsete ajal 1841. aastal näitas Protassov üles suutmatust jagada Riia abipiiskopile Irinarhile vajalikke juhiseid ega soovinud sekkuda selles küsimuses õigeusu vaimulikkonna ja baltisaksa aadli vahel tekkinud konflikti. Usuvahetusliikumise ulatuse kasvades aastatel 1845–1848 oli ta selle suhtes mõõdukalt toetav.

Krahv Protassovi abikaasa oli vürstinna Natalja Golitsõna (1808–1880), Moskva kindralkuberneri vürst Dmitri Golitsõni tütar.

Ta suri 16. jaanuaril 1855 Peterburis ja maeti Moskva Donskoi kloostrisse.
Maa magnetpoolus

**Maa magnetpoolus** on punkt, kuhu koonduvad Maa magnetvälja jõujooned. Maal on kaks magnetpoolust – Maa magnetiline põhjapoolus ja Maa magnetiline lõunapoolus.
Hermann von Benckendorff

**Gustav Hermann Christoph von Benckendorff** (vene keeles *Ермолай Павлович Бенкендорф*; 4. veebruar (vkj 23. jaanuar) 1815 Kiltsi mõis Viru kreis Eestimaa kubermang Venemaa keisririik – 18. november (vkj 6. november) 1883 Liigvalla mõis  Viru kreis Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli Eestimaa poliitik ja mõisnik.

Hermann von Benckendorff sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe ja Kiltsi mõisniku Paul von Benckendorffi ja Dorothea Elisabeth Margarethe Elisabeth von Rehbinderi pojana.

Benckendorff teenis Venemaa ratsakaardiväes, kus sai staabirittmeistri auastme.

1851–1854 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees ja hiljem Eestimaa maanõunik.

Talle kuulusid Ao, Liigvalla, Varangu ja Jäneda mõis.

## Perekond

Hermann von Benckendorff abiellus 1842. aastal Marie von Löwensterniga. Abielust sündisid:
*Elisabeth Katharine Friederike von Benckendorff (1843–1888), abiellus parun Julius von Schillingiga
*Paul Ludwig Hermann von Benckendorff (1845–1902), Varangu ja Liigvalla mõisnik.
*Alexander Gustav Konstantin von Benckendorff (1846–1910), Jäneda mõisnik
*Marie von Benckendorff (1848–1922), abiellus parun Paul von Wredega

## Esivanemad

## Vaata ka
*Benckendorff

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Traffic

**Traffic** on Eesti bänd, mis alustas tegevust 2006. aastal Tallinnas. 

## Ajalugu
Trafficu alguseks saab lugeda seda, kui Silver Laas ja Stig Rästa hakkasid koos tegema nendele meelepärast muusikat. Kahele muusikule lisandusid teisedki ning sündiski uus bänd. 

Esiksingel "Kallis, ära küsi" sai 2006. aastal populaarseks raadiohitiks. 2006. aasta R2 Aastahitil pääses laul esikümnesse. Järgmine raadiohitt oli "Vastassuunas". 

2007. aastal lahkus bändist Reigo Ahven ning liitus Ivo Priilinn. Sama aasta alguses sai Kanal 2 uudistesaate "Reporter" tunnusmuusikaks ansambli laul "Vihm". Trafficu laulud on olnud ka teiste telesaadete tunnusmuusikaks. Näiteks saate "Meie kangelane" tunnusmuusikaks oli laul "Teadmatus on hea" ning noortesaate "Mine metsa!" tunnusmuusikaks oli laul "Hääl telefonis". 

2007. aasta märtsis tuli välja bändi kolmas, samuti edukaks kujunenud singel "Meie laul", mida lauldi koos Eesti laulja Maarjaga. Laul sai Raadio Uuno aastaedetabelis eesti laulude hulgas 7. koha ja Raadio 2 aastahiti edetabelis 8. koha. Kaks kuud hiljem ilmus ka bändi debüütalbum "Traffic". Album osutus edukaks, olles veel mitu nädalat pärast albumi väljaandmist Eesti albumimüügi edetabeli tipus. 

Aprillis 2008 tuli välja bändi neljas singel, mis kannab pealkirja "Sõnad". 

## Eurovisiooni Eesti eelvoor

## Diskograafia

### Singlid
* "Kallis, ära küsi" (2006)
* "Vastassuunas" (2006)
* "Meie laul" (feat. Maarja; 2007)
* "Päevast päeva" (2007)
* "It's Never Too Late" (feat. Luisa Värk; 2008)
* "Sõnad" (2008)
* "Kesköödisko" (2008)
* "Tuul" (2008)
* "See päev" (Eesti Laul 2009)
* *Öösel" (2010)
* "Elekter" (2010)
* "NASA" (Eesti Laul 2012)
* "Siidripuu" (2012)
* "Für Elise" (Eesti Laul 2014)
* "Maailmaparandaja"
* "Sekundiga" (2015)
* "Natukene veel" (2016)
* "Varjud" ft. Lenna (2017)
* "Vead" (2018)
* "Ei anna alla" (2018)
*"Teisiti ei saa" (2019)
*"Üks kord veel" (2019, Eesti Laul 2020)
*"Kaua veel" (2021, Eesti Laul 2022)
*"Viis hommikut" (2022)
*"Wunderbar" (2023, Eesti Laul 2024)
*"Me ei lõpeta" (2025)

### Albumid
* "Traffic" (2007)
* "2" (2008)
* "Siirius" (2012)
* "10 live" (2016)

## Välislingid
* Ametlik koduleht
*
* 
* 
* 
*
Vésteinn Hafsteinsson

**Vésteinn Hafsteinsson** (sündinud 12. detsembril 1960 Selfossis) on Islandi endine tippkettaheitja, kettaheitetreener.

Hafsteinsson osales sportlasena neljadel olümpiamängudel (1984–1996) ning tema parimaks kohaks jäi 1992. aasta Barcelona olümpiamängudel saadud 11. koht. Ta osales lisaks viitel maailmameistrivõistlustel (1983–1995) ning kahtedel Euroopa meistrivõistlustel (1990 ja 1994).

1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses diskvalifitseeriti ta dopingu (nandrolooni) kasutamise eest.

Tema isiklik rekord kettaheites on 67.64, mis on püstitatud 31. mail 1989 Selfossis. See on ühtlasi Islandi rekord.

Pärast sportlaskarjääri lõppu on ta töötanud kettaheitetreenerina. Aastatel 2006–2012 oli ta Gerd Kanteri treener. Kanter võitis tema juhendamisel 8 suurvõistluste medalit, sealhulgas tuli ta olümpiavõitjaks ja maailmameistriks.

Pärast seda on ta olnud Rootsi kettaheitja Daniel Ståhli treener. Ståhl on olümpiavõitja, maailmameister, MM-hõbe ja EM-hõbe.

## Tunnustus

2007 ja 2008 valiti Vésteinn Eesti aasta treeneriks. 2008 pälvis ta Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärgi ja EOK teenetemärgi ning 2009 Eesti Vabariigi spordipreemia tulemusliku töö eest treenerina olümpiavõitja Gerd Kanteri ettevalmistamisel 2008. aasta Pekingi olümpiamängudeks.

## Viited

## Välislingid
*
Ornitoloogia

**Ornitoloogia** ehk **linnuteadus** on zooloogia haru, mis uurib linde, käsitledes nii nende ehitust, talitlust, süstemaatikat, levikut jmt aspekte. Ornitoloogiaga tegelevat inimest nimetatakse ornitoloogiks.

Ornitoloogial kui teadusharul on pikk ajalugu. Sellega tehti algust juba Vana-Kreekas (umbes 400 aastat eKr), omaette teadusharuks kujunes see 17. sajandil. 

Ornitoloogiaalased teadmised on aidanud kirjeldada ja selgitada mitmeid bioloogilisi uurimisobjekte nagu evolutsioon, liigiteke, instinktid, õppimine, ökoloogilised nišid, fülogeograafia ja liigikaitse. 

Kui varajane ornitoloogia keskendus peamiselt linnuliikide kirjeldamisele ja levikuala kindlaks määramisele, siis nüüdisajal otsitakse vastuseid spetsiifilistele küsimustele, kasutades sealjuures sageli linde kui mudelorganisme, testimaks hüpoteese ja ennustusi. Tänapäeva ornitoloogia, nagu ka enamik teisi teadusharusid, kasutab arvukalt tehnika ja tehnoloogia edusamme.


Niidurüdi uuringud Matsalus001.JPG|Niidurüdi vereproovi võtmine
Niidurüdi uuringud Matsalus002.JPG|Linnu kaalumine
Niidurüdi uuringud Matsalus003.JPG|Rõngastamine
Niidurüdi uuringud Matsalus004.JPG|Noka pikkuse mõõtmine
Niidurüdi uuringud Matsalus005.JPG|Tiiva pikkuse mõõtmine


## Tuntud ornitolooge
### Eestis
* Eerik Kumari
* Sven Onno

### Maailmas
* John James Audubon

## Vaata ka

* Linnuvaatlus
Peter, Paul and Mary

**Peter, Paul and Mary** (lühendatult **PP&M**) oli Ameerika Ühendriikide folkmuusika trio, mis moodustati 1961. aastal New Yorgis. Ansambel sai kiiresti tuntuks ning kujunes üheks 1960. aastate kodanikuõiguste ja sõjavastase liikumise sümboliks.

1970. aastal läks trio laiali, et liikmed saaksid keskenduda soolokarjääridele, kuid ühineti taas 1978. aastal, jätkates ühiste kontsertide andmist ja uue muusika salvestamist.

Ansambli aktiivne tegevus lõppes 2009. aastal, kui lauljatar Mary Travers suri leukeemia tüsistustesse.

Trio üks asutajaliikmetest, Peter Yarrow, suri 7. jaanuaril 2025. aastal 86-aastaselt pärast mitmeaastast võitlust põievähiga.

## Liikmed
*Peter Yarrow
*Noel Stookey (Paul)
*Mary Travers

## Diskograafia
### Albumid
*"Peter, Paul and Mary" (1962)
*"(Moving)" (1963)
*"In the Wind" (1963)
*"In Concert" (1964)
*"A Song Will Rise" (1965)
*"See What Tomorrow Brings" (1965)
*"Album" (1966)
*"Album 1700" (1967)
*"In Japan" (1967)
*"Late Again" (1968)
*"Peter, Paul and Mommy" (1969)
*"The Best of Peter, Paul and Mary: Ten Years Together" (1970)
*"Reunion" (1978)
*"Such Is Love" (1983)
*"No Easy Walk to Freedom" (1986)
*"A Holiday Celebration" (1988)
*"Flowers & Stones" (1990)
*"Peter, Paul & Mommy, Too" (1993)
*"PP M& (LifeLines)" (1995)
*"Lifelines Live" (1996)
*"Around The Campfire" (1998)
*"The Collection" (1998)
*"Songs of Conscience and Concern" (1999)
*"Don't Laugh at Me" (2000)
*"Carry It On" (2004)
*"In These Times" (2004)
*"The Very Best of Peter, Paul and Mary" (2005)
*"The Solo Recordings (1971–1972)" (2008)

## Videograafia
*"Peter, Paul & Mary 25th Anniversary Concert" (1986)
*"Peter, Paul & Mary Holiday Concert" (1988)
*"Peter, Paul & Mommy, Too" (1993)
*"Peter, Paul & Mary: Lifelines Live" (1996)
*"Peter, Paul & Mary: Carry It On – A Musical Legacy" (2004)

## Välislingid
*http://www.peterpaulandmary.com/
1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus

**Eurovisiooni lauluvõistlus 1998** oli 43. Eurovisiooni lauluvõistlus, mis toimus 9. mail 1998 National Indorr Arenal Birminghamis Suurbritannias. Õhtujuhid oli Terry Wogan, kes ka oli BBC kommentaator samal õhtul, ja Ulrika Jonsson. Võitjaks kuulutati Iisraeli transseksuaalne laulja Dana International lauluga "Diva".

1998. aasta on eriline mitmel põhjusel: see oli viimane aasta, kus taustaks mängis orkester ja viimane aasta keelereegliga. 1998. aasta oli esimene kord, kus kasutati rahva- ehk telefonihääletust. 

## Tulemused

## Punktitabel

## Kaart
Mereküla

***[[Meriküla|Mereküla]]** ehk **[[Meriküla]]** on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. 
***[[Mereküla (Häädemeeste)|Mereküla]]** on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
***[[Mereküla talu|Mereküla]]** on talu Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Tahkurannas
***[[Mereküla (Aseri)|Mereküla]]** oli endine küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
***[[Mereküla (Lääneranna)|Mereküla]]** oli endine küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Endises Saulepi vallas.
***[[Inju-Meriküla mõis|Mereküla]]** oli mõis Viru-Jaagupi kihelkonnas Virumaal.

## Vaata ka
***[[Merekülä]]** on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.
***[[Mereküla oja]]** ehk Laagna oja on oja Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas. 
***[[Meriküla oja|Mereküla oja]]** on oja Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
*
***[[Mereküla tee]]** on tänav Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Orjaku külas
***[[Vabaduse tänav (Narva-Jõesuu)|Mereküla tänav]]** Vabaduse tänava endine nimi Narva-Jõesuus.

## Viited
Esko Aho

**Esko Tapani Aho** (sündinud 20. mail 1954 Vetelis) on Soome poliitik, endine peaminister.

Poliitikukarjääri alustas ta juba enne ülikooli astumist. 1974–1979 oli ta Soome Keskpartei noorteorganisatsiooni esimees. Sellelt ametikohalt oli ennegi tähtsaid poliitikuid võrsunud. Aho õppis Helsingi ülikoolis ja lõpetas selle 1981. aastal magistrikraadiga sotsioloogias.

1978 oli Aho Soome presidendi valimistel valijamees. Hiljem oli ta selles rollis veel 1982 ja 1998.

1979–1980 oli ta Soome välisministri poliitiline sekretär. 1980–1983 oli ta Kannuse vallas majandusspetsialist.

Esimest korda valiti ta Eduskunda 1983. Aastatel1990–2002 oli ta Keskpartei esimees. Keskpartei on üks Soome kolmest suurimast erakonnast.

1991. aasta aprillis sai Aho Eduskunna eesistujaks ja oli samal aastal kõigest 36-aastaselt Soome kõigi aegade noorim peaminister. Ühtlasi oli ta sel ajal Euroopa noorim valitsusjuht. Ta moodustas paremtsentristliku koalitsioonivalitsuse (Esko Aho valitsus), mis püsis 1995. aastani. Sinna kuulusid peale Keskpartei Rahvuslik Koonderakond, Kristlikud Demokraadid ja Soome Rootsi Rahvapartei.

Esko Aho peaministriks oleku ajal sai Soome Euroopa Liidu liikmeks. Sealjuures sai tema enese erakond suurte erakondade hulgas kõige suurema toetuse maapiirkondadest ja oli Euroopa Liitu astumisele kõige rohkem vastu. Nimelt kardeti, et Soome põllumajandus ei suuda konkureerida teiste Euroopa Liidu omaga ja et Soome maaelu hääbub. Siiski esitas Soome Aho diplomaatiliste võimete tõttu 16. märtsil 1992 taotluse astuda Euroopa Liitu. Kaks ja pool aastat hiljem korraldati selle kohta rahvahääletus.

Esko Aho valitsus oli vastamisi sügava majanduskriisiga (lama), mis tulenes Soome olulise majanduspartneri Nõukogude Liidu kokkuvarisemisest. Aho valitsus rakendas karmi kärpepoliitikat, kuid sellegipoolest suurenes riigivõlg märgatavalt. Kõik see muutis valitsuse ebapopulaarseks ning osalt sel põhjusel sai Keskpartei 1995. aasta Soome parlamendivalimistel lüüa ja oli järgmised kaheksa aastat opositsioonis.

Esko Aho kaotas 2000. aasta presidendivalimiste lõppvoorus Tarja Halosele. Pärast seda töötas ta aasta Harvardi Ülikoolis loenguid pidades. 2003. aasta parlamendivalimistel ta enam Eduskunda ei kandideerinud ja loobus päevapoliitikas osalemisest.

2004. aasta juulist oli Aho Soome innovatsioonifondi SITRA esimees.

2008 lisati Aho nimi enne presidendivalimisi arvamusküsitluses võimalike kandidaatide nimekirja, kus ta jäi rahva toetuselt viimasele kohale.

1. novembril 2008 sai Esko Aho Nokia asepresidendiks ja nõukogu liikmeks.

## Tunnustus
*2003 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

## Isiklikku

Esko Aho on abielus Kirsi Ahoga. Neil on kolm poega ja üks tütar.

Ta on Madridi Klubi liige. See klubi ühendab demokraatiameelseid endisi peaministreid ja presidente ning 1. mai 2012 seisuga on sellel 89 liiget 55 riigist.

## Teoseid
* "Tulevaisuus on tehtävä" (1996)
* "Pääministeri" (1998)
* "Kolme kierrosta" (2000)
* "Sattuma suosii valmistautunutta" (2003)
* "Avaimia Yhdysvaltain tuntemiseen" (2004)
* "1991: Mustien joutsenten vuosi" (2020), eestindatud "1991: Mustade luikede aasta" (2022), tlk Jaan Pärnamäe.

## Välislingid
*
Kollaaž

**Kollaaž** on kunstivorm, milles enamasti kleepimise teel kinnitatakse alusele erinevaid materjale (näiteks fotosid, pabereid, kangaid).

## Eesti kollaažikunstnikke
*Jaan Elken
*Silvia Jõgever
*Eevi Nerva 
*Mall Nukke 
*Sven Stamberg

## Välislingid
*Mall Nukke retsept kollaaž kui tehnika
Harri Holkeri

**Harri Hermanni Holkeri** (6. jaanuar 1937 Oripää – 7. august 2011 Helsingi) oli Soome poliitik ja diplomaat.

Harri Holkeri sündis soomerootslaste peres Antti Holkeri ja Maire Ahlgreni pojana. Noorpõlves oli ta skaudiliikumise aktivist.

Holkeri oli Eduskunna liige aastatel 1970–1978 ja Rahvusliku Koonderakonna esimees 1971–1979. Pärast Soome Panga juhatuse liikmeks saamist 1978 loobus ta nii rahvaesindaja kui ka partei esimehe kohast. 

Harri Holkeri oli oma erakonna presidendikandidaat 1982. ja 1988. aasta presidendivalimistel, kuid ei pääsenud kummalgi korral kahe parema hulka.

Aastatel 1981–1987 oli Holkeri Helsingi linnavolikogu esimees.

1987. aastal sai Holkerist üle 43 aasta esimene Koonderakonna peaminister (Harri Holkeri valitsus). 1991. aastal siirdus ta tagasi Soome Panka, kus töötas kuni pensionile jäämiseni 1997.

1. juulil 1991 tegi Holkeri maailma esimese GSM-mobiiltelefonikõne. See toimus Nokia mobiiltelefoniga sagedusel 900 MHz.

Harri Holkeri tegutses ÜRO esindajana Põhja-Iirimaal ja 2003–2004 Kosovos. 2000–2001 juhatas ta ÜRO peaassamblee istungeid.

Aastal 1998 sai ta riiginõuniku aunimetuse. See on Soome kõrgeim aunimetus.

Suurbritannia kuninganna Elizabeth II andis Holkerile 1999 Briti impeeriumi ordu rüütelkomandöri (KBE) tiitli panuse eest Põhja-Iirimaa rahuprotsessi.

Holkeri abiellus 1960 Marja-Liisa Lepistöga. Neil sündis kaks last: 1962 Jukka ja 1964 Katju.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Viited

## Välislingid
Valge mere – Läänemere kanal

**Valge mere – Läänemere kanal** (vene keeles *Беломорско-Балтийский канал*, lühendatult *Беломорканал*, *ББК*; 1961. aastani Stalini-nimeline Valge mere – Läänemere kanal) on kanal, mis ühendab Valget merd Äänisjärvega. Kanal on 227 km pikk ja sellel on 19 lüüsi. Et kanali sügavus ei ületa nelja meetrit, ei ole see merelaevadele laevatatav ning seal on hõre liiklus. Kuigi kanal lõppeb Äänisjärve ääres, jätkub veetee Äänisjärve kaudu Sviri jõge pidi Laadoga järvele ja sealt edasi Neeva jõge pidi Läänemerele. Valge mere – Läänemere kanal on Volga-Läänemere veetee jätk.

Kanal ehitati aastatel 1931–1933 21 kuuga GULAGi vangide tööjõudu kasutades. Erinevatel andmetel hukkus kanali ehitusel 50 000 kuni 200 000 vangi (ametlikult umbes 11 000). Kanal avati 2. augustil 1933. Kanali valmimist esitleti kui tõendit 1. viisaastaku plaani eduka täitmise kohta.
## Kirjandus
*Stalini kanal, Eesti Sõna, nr. 153, 6. juuli 1942
## Välislingid
*Kalle Kurg.  https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:118415/17202/page/50 (luuletus represseeritutest ja Valge mere – Läänemere kanali ehitusest) // Looming 2012, nr 12, lk 1705–1706.
Kolõma

**Kolõma** (vene keeles *Колыма*) on piirkond Venemaa Kaug-Idas Ida-Siberi mere ja Ohhoota mere vahel praeguse Tšuktšimaa, Magadani oblasti ja Jakuutia territooriumil.

Kolõma piirid on täpselt määratlemata. Ta pole kunagi omaette haldusüksust moodustanud. Üldjoontes hõlmab see Kolõma jõe ja selle suurima lisajõe Omoloni jõgikonna ning Kolõma alamjooksul asuva Kolõma madaliku, mis jõgikonnast osalt välja jääb.

Kolõma keskuseks on nimetatud Magadani, ehkki see ei asu Kolõma jõgikonnas. Teisi suuri (üle 10 000 elaniku) asulaid selles kandis ei ole.

Termin "Kolõma" mitte jõe, vaid piirkonna tähenduses tekkis millalgi 1920. aastatel seoses kulla ja teiste maavarade rikkalike leiukohtade avastamisega. 

1932–1954 toimunud massiliste repressioonide ajal ja hiljemgi paiknesid seal eriti karmide olude poolest tuntud parandusliku töö laagrid. Nõukogude ajaloolane Roi Medvedev on võrrelnud sealseid tingimusi Auschwitzi koonduslaagri omadega.

Kolõmas asub Kolõma rahvuspark.

## Välislingid
*Jaanus Piirsalu, "Kolõmal elavad inimesed nagu lõksus", Eesti Päevaleht, 4. aprill 2009
Apollo 9

**Apollo 9** oli Apollo programmi kolmas mehitatud missioon ja esimene missioon, millel lendas kaasa kuumoodul.

Missioon startis Kennedy Kosmosekeskusest 3. märtsil 1969 ja saabus tagasi Maale 13. märtsil.

Missiooni eesmärk oli katsetada esimest korda komplektset kosmoselaeva koos kuumooduliga. Kümnepäevase lennu käigus testiti Maa orbiidil kuumooduli põkkumist juhtimismooduliga. Katsetamine sujus edukalt.

Apollo 9 meeskonda kuulusid komandör James McDivitt, juhtimismooduli piloot David Scott ja kuumooduli piloot Russell Schweickart. Schweickart ja Scott käisid ka avakosmoses; Schweickart katsetas muuhulgas õnnestunult uut autonoomset skafandrit.

Esimest korda lubati Apollo meeskonnal oma kosmoselaeva moodulitele ise nimed panna. Nad andsid kuumoodulile nimeks *Spider* ja juhtimismoodulile *Gumdrop*.


Pilt:Spider_in_Earth_Orbit_-_GPN-2000-001106.jpg|Kuumoodul iseseisval lennul


## Välislingid
Sturmpanzer II Bison

**Sturmpanzer II Bison** täisnimetusega **15cm sIG33 auf Fahrgestell PzKpfw II (Sf)** on Teise maailmasõja ajal Saksamaal toodetud liikursuurtükk, mida toodeti firmas Alkett (Altmaerkische Kettenwerk GmbH) 1941. aasta lõpust kuni 1942. aasta jaanuarini kokku 12 masinat.

Kui tootmisse läks Sturmpanzer I, otsustati Panzer II baasil välja töötada uuem ja parem versioon sellest masinast. Kuigi Panzer II oli 1941. aastaks juba suht vananenud, sobisid need moderniseerimiseks ja ümberehitusteks muude sõjamasinate tarbeks. Esimene uue liikursuurtüki prototüüp saadetigi 13. juunil 1940 Kummersdorfi polügoonile katsetustele. Oktoobris 1940 sai oma esimese prototüübi valmis ka firma Alkett, mis oli ehitatud Panzer II Ausf. B šassiile. Katsetustel selgus, et see masin ei suuda vedada talle plaanitud suurtükiraskust betoonplokki, laskekatsetused aga näitasid, et ka laskmine oli suhteliselt võimatu. 18. veebruaril võeti vastu otsus ehitada Sturmpanzer II modifitseeritud ja ilma tornita Panzer II šassiile/korpusele (pikendatud Panzer II versioon). Juulis-augustis valmis firmas Alkett esimene Sturmpanzer II Bison ning jaanuariks olid valmis kõik esimese seeriana tellitud (rohkem ei tellitudki) 12 masinat (1941. aastal ehitati 7 ja 1942. aastal 5 masinat).

150 mm jalaväesuurtüki sIG 33 L/11,4 äramahutamiseks suurendati korpuse mõõtmeid pikkuses 60 cm ja laiuses 32 cm ning veermikku lisati kuues kanderatas. Arvestades seda, et suurendati nii masina pikkust, kui ka laiust jäi Bison oma siluetilt küllaltki madalaks. Oma järglasest Wespest erines Bison selle poolest, et sellel ei olnud suurtüki ja selle meeskonna kaitsmiseks mõeldud pealt lahtist soomustorni, kaitseks jäi suurtüki enda kilp. Suurtüki laskekaugus oli 4,7 km ja selle tõstenurk oli 0 kuni +75 kraadi. Laskemoonana kasutati mürske GR39H1/A, mis kaalusid 25 kg ja mille algkiirus oli 280 m/s. Enesekaitseks oli masinal üks 7,92 mm kuulipilduja MG34

Tehniliste näitajate poolest sarnanes Bison Panzer II-ga, mille jõuallikas oli kuuesilindriline Maybach HL62TRM, kuigi osa allikaid väidab, et Bisoni mootor oli Buessing-NAG L8V. Maybachi mootori puhul olid tehnilised näitajad järgmised: kiirus maanteel 45 km/h, tegevusraadius 160 km ja mootori võimsus oli 140 hobujõudu. Masinale oli paigaldatud käigukast SSG46, mis tagas masinale 6 edasi- ja 1 tagasikäigu. Raadiosaatjana oli raadiojaam FuG 5. Meeskonda kuulus 4 meest, komandör, kaks laskurit ja juht. Bisoni kaalus 16 tonni.

Kõik masinad olid paigutatud 707. ja 708. raskesuurtükiväe roodu (sIG Kp (Sfl.)), mis veebruarist 
aprillini paiknes Liibüas, Põhja-Aafrikas. 2. detsembril 1942 kaotati kaheksa masinat, millest osa masinaid remonditi ning kuus masinat teenisid kuni 1943. aasta kevadeni DAK (Deutsches Afrika Korps) koosseisus, mil kaotati ka viimane masin.

Mõningad andmed väidavad, et Saksamaa lõplikul kokkuvarisemisel langes kuskil Saksamaa tehases inglaste kätte kuus töökorras Bisonit, ning ka seda, et üks masin osales Egiptuse armee koosseisus 1948. aastal sõjas Iisraeliga.

## Välislingid
*  Achtung Panzer ! – Sturmpanzer II Bison
Roger Chartier

**Roger Chartier** (sündinud 9. detsembril 1945 Lyonis) on prantsuse ajaloolane, Pariisi õppe- ja teaduskeskuse École des hautes études en sciences sociales õppejõud, Annaalide koolkonna noorema põlvkonna liige.

Chartier tegeleb peamiselt varauusaegse Euroopa raamatu- ja lugemislooga, ta on Prantsusmaa kirjastamisajaloo ja Euroopa lugemisajaloo üldkäsitluste koostaja.

Ta tunneb ka suurt huvi ajalooteooria vastu, eesti keeles on ilmunud tema vaidlus Hayden White'iga ajaloolise narratiivi ja ajalooteaduse üldisema olemuse üle. Ka on eesti keeles ilmunud tema teos "Prantsuse revolutsiooni kultuurilised lätted", kus ta vaatleb lähemalt 18. sajandi prantsuse kultuurielu.

## Eesti keeles ilmunud kirjutised
**Prantsuse revolutsiooni kultuurilised lätted*. Tallinn: Varrak, 2002.
**Neli küsimust Hayden White'ile*. Vikerkaar 2000/8-9, lk-d 76–87.
Juuli Lill

**Juuli Lill** (aastast 2002 **Juuli Köster**; sündinud 21. septembril 1978 Tallinnas) on eesti ooperi- ja kammerlaulja (metsosopran).

Juuli Lill on õppinud laulmist Peterburi Konservatooriumi ettevalmistusosakonnas (1999–2001, professor Iraida Levanda klassis) ja Eesti Muusikaakadeemias (2001–2005, professor Mati Palmi klassis), aastail 2004–2006 ühtlasi Viini Muusika- ja Esituskunstide Ülikoolis (juhendaja Leopold Spitzer) ning aastail 2005–2009 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistriõppes (professor Mati Palmi juhendamisel).

Laulis 2002–2003 Eesti Filharmoonia Kammerkooris, olnud alates 2006. aastast Rahvusooperi Estonia solist.

On andnud hääle Kaspar Jancise animafilmidele "Krokodill" (2009), Villa Antropoff (2012) ja  "Piano" (2015)

Suuremad filmirollid on Martha osatäitmine Nele Kirsipuu tudengifilmis "Võlutari leivapätsid" (2012) ning Riina roll Jaak Kilmi mängufimis "Tagurpidi torn" (2022). On osalenud ka telesarjas "Pilvede all" Tuuli rollis.

## Tunnustus
* 2018 Eesti Teatriliidu muusikaauhind

## Isiklikku
Juuli Lill on professor Irene Lille ja klaasikunstnik Ivo Lille tütar. Juuli Lill on abielus ooperilaulja Andres Köstriga. Neil on poeg Julius ja tütar Judith.

## Viited

## Välislingid

*https://www.efis.ee/et/filmiliigid/film/id/16256/
*Otsing Juuli Lill, Rahvusooper Estonia, vaadatud 21. juuli 2013 
*Kaire-Külli Kuldbek: JÄRELTULIJA: Võimas Lille-laps, Kroonika, 2. juuni 2004
*Raili Sule: "Muinasjutt õnnelikust rahvast ilusas esituses", Sirp, 28.november 2014
*Vaike Kiik-Salupere: "Armastuse lugu sordiini all", Sirp, 17.juuni 2011
*Tiiu Levald: "Noor veri ja värske tuuleõhk", Sirp, 17.juuni 2005
*
Arvo Leibur

**Arvo Leibur** (sündinud 17. oktoobril 1964) on eesti viiuldaja. 

Ta on õppinud Tartu lastemuusikakoolis, Tallinna Muusikakeskkoolis ja Moskva Konservatooriumis, ning töötanud Kuopio Konservatooriumis ja kammerorkestris New Sinfonietta Amsterdam.

Aastast 1995 on ta orkestri Holland Symfonia ning aastast 2001 ERSO kontsertmeister. Alates 2011. aastast on ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud.

Leibur kuulub aastast 2025 erakonda Isamaa. Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Nõmme linnaosas, kogus 56 häält ning ei osutunud valituks.

## Tunnustus
*2005 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (panuse eest ERSO kõlapildi kujundamisse ja silmapaistva solistitegevuse eest)
*2008 Hollandi Kuningriigi Oranje-Nassau orden
*2015 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (laiahaardeline tegevus muusikaelus ja kaalukas panus Eesti keelpillikultuuri arendamisse)
* 2023 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Välislingid
*Toomas Velmet: "Mul on õpetajatega vedanud. Intervjuu Arvo Leiburiga" Muusika 6/2006
Tiiu Levald

**Tiiu Levald** (sündinud 15. märtsil 1940 Tallinnas) on eesti laulja (sopran), laulupedagoog ja muusikakriitik. 

Ta on lõpetanud 1959. aastal Tallinna 21. Keskkooli, 1965. aastal Tallinna Muusikakooli (õpetaja Ludmilla Issakova) ja 1970. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Linda Sauli klass). Täiendanud end Kiievis, Riias, Peterburis, Moskvas, Jerevanis, Thbilisis, samuti 1984. aastal Soomes (Erna Spohrenbergi meistrikursusel), 1992. aastal Kanadas (Toronto Konservatooriumi lauluosakonnas) ja 1997- aastal Haagis ja Hannoveris (Hannoveri Muusikakõrgkooli ja Haagi Konservatooriumi lauluosakonnas). 

Ta laulis aastatel 1964–1973 Estonia ooperikooris ja töötas aastatel 1970–1973 ühtlasi Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Linda Sauli assistendina, olnud aastatel 1973–2013 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud (aastast 1992 dotsent). 

Ta on esinenud kammeransamblitega Camerata Tallinn ja Consortium.

## Tunnustus

* 2005 Sirbi laureaat

## Isiklikku
Tema isa oli tšellist ja helilooja Martin Levald ja ema näitleja Leida Levald. Ta oli 1964–1969 abielus Vardo Rumesseniga.
Ralf Taal

**Ralf Taal** (sündinud 27. märtsil 1974 Tallinnas) on eesti pianist ja muusikapedagoog.

Ta on lõpetanud klaveri erialal 1992. aastal Tallinna Muusikakeskkooli (õpetajad Maigi Pakri, Bruno Lukk) ja 1997. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (Lauri Väinmaa, Peep Lassmann). Ta on osalenud Kalle Randalu, Arbo Valdma, Petras Geniušase, Boris Bermani ja paljude teiste meistrikursustel.

1989. aastal võitis Taal rahvusvahelise noorte pianistide konkursi Ústí nad Labemis Tšehhis. 1993. aastal saavutas ta esikoha Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia ja Norra Saatkonna korraldatud Edvard Griegi 150. sünniaastapäevale pühendatud noorte interpreetide konkursil. 1994. aastal võitis Taal vabariikliku pianistide konkursi ja noorte interpreetide konkursi "Con Brio" ning oli hooajal 1994/95 Eesti Kontserdi stipendiaat. 1995. aastal võitis ta Franz Schuberti nimelisel rahvusvahelisel pianistide konkursil Dortmundis noorima finalisti eripreemia.

1992. aastal andis ta oma esimese soolokontserdi. Ta on esinenud nii solisti kui ka kammermuusikuna Eestis, Soomes, Rootsis, Norras, Saksamaal ja Lätis.

Ralf Taal töötas aastatel 1993–2021 kontsertmeistrina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ning 1998–2014 korrepetiitorina rahvusooperis Estonia. 1998. aastast töötab ta õpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ning aastatel 2003–2015 töötas ka õppejõuna Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.

Ralf Taal on Eesti Interpreetide Liidu liige. 

Ta on abielus Kai Taaliga.

## Tunnustus
* 2011 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (järjekindel loominguline tegevus nii solisti kui ansamblipartnerina)
AxCMS.net

**AxCMS.net** oli üks esimesi sisuhaldusprogramme, mis põhines .NET-tehnoloogial. Seda arendas Saksa ettevõte Axinom.

AxCMS.net on tasuta, mitmekeelne, piiramatul hulgal kasutajaid, haldajaid ja administraatoreid hõlmav veebisisuhaldur. Praeguseks on selle uusim versioon 9.0, mis avaldati 9. septembril 2009.

Axinom kinnitab oma veebilehel, et AxCMS.net-i kasutavad teiste seas Microsoft, Siemens, Deutsche Telekom ja Staedtler.

## Välislingid
* AxCMS.net-i koduleht
* Axinom Eesti
Steriilne särk, revolverkülmad prillid

**"Steriilne särk, revolverkülmad prillid"** on Eesti alternatiivrokibändi John Stuart Mill EP, mille andis välja plaadifirma Shitsounds Co.  

Pealkiri on valitud samanimelise laulu järgi, mille teksti on kirjutanud Arvi Siig. Kogu materjal salvestati septembris 2007, EP ilmus ametlikult sama aasta 20. detsembril. 

## Lugude nimekiri

# Päev (Kareva/Roogmaa/Marginal)
# Steriilne särk, revolverkülmad prillid (Siig/Marginal)
# Koos meiega lahkudes öös (Roogmaa/Marginal)
# Enne lahkumist (*mamir remix, feat* Leen Toome Under Marié) (originaal: Sepping/Marginal/le Coq)

## Ansambli liikmed
* Matt Samuel Berlioz – laul
* Albert Marginal – kitarrid, taustalaul
* Mary McBarkley – bass
* Erich Schmidt – trummid
Oma ja võõras

**Oma ja võõras** on kultuurisemiootika baasopositsioone. See on analoogne teiste binaarsete vastandustega nagu sees-väljas, semiootiline-mittesemiootiline, kord (süsteem) – kaos jne. Ühevõrra oluline "oma" ja "võõraga" on kultuurisemiootika seisukohalt piir nende vahel ja nende omavaheline dialoogisuhe. Oma ja võõra opositsioon funktsioneerib analüüsimudelina kultuuritekstide uurimiseks.

## Välislingid
*Oma ja võõra semiootika – ajakirja Hortus Semioticus erinumber
Oma

**Oma** või **OMA** võib tähendada mitut asja:
***[[Oma ja võõras|Oma]]** on semiootika mõiste.
***[[Oma (kindlustusselts)|Oma]]** oli kindlustuusselts.
***[[Oma (küla)|Oma]]** on küla Venemaal Neenetsi autonoomses ringkonnas.
***[[Oma jõgi|Oma]]** on jõgi Venemaal Neenetsi autonoomses ringkonnas.
***OMA** on Omaani ROK-i maakood.
***OMA** ehk Office for Metropolitan Architecture on Hollandi arhitektuuribüroo.
***OMA** ehk Open Mobile Alliance on mobiiltelefonide standardite organisatsioon.
***OMA** on Eppley lennuvälja (asub Omahas) IATA lennujaamakood.
***OMA** on Oman Airi ICAO lennufirmakood.

## Vaata ka
*Oma Hobu
*Oma Keel
*Oma Maitse
*Oma Mua
*Oma Saar
*Oma Maa
Mihhail Bahtin

**Mihhail Bahtin** (vene keeles Михаил Михайлович Бахтин; 29. november (vana kalendri järgi 17. november) 1895 Orjol – 7. märts 1975 Moskva)  oli vene filosoof, kirjandusteadlane ja semiootik. Ta on tuntud tänu uudsetele Dostojevski tõlgendustele, tuues kirjandusteadusesse selliseid mõisted nagu kronotoop, polüfoonia, heterofoonia ja karneval. Bahtini käsitlust karnevalikultuurist ("Rabelais ja tema maailm" 1941), on selle paindlikkuse tõttu on edukalt rakendatud ka mitmesuguste keskaja ja renessansikultuurist märksa hilisemate nähtuste analüüsil.

Bahtin rõhutas, et kunsti eesmärk on kommunikatsioon. "Kunsti vorm on erakordselt tähtis väärtuste süsteemi kandja, mille funktsioon tuleneb kommunikatsiooni olemusest endast - see on tähenduslike teadete vahendamine."

Tähtsad on Bahtini ideed semioosi rollist kunstivälises sfääris. Vastandudes teooriatele, mis pidasid elu inertseks kaoseks, väidab ta, et inimkäitumine on väärtustega laetud ning kommunikatsioonile orienteeritud süsteem. Kunst transformeerib elu organisatsiooni uueks süsteemiks ja markeerib seega ka uusi väärtusi.

## Autorsus
*Mitmeid Valentin Vološinovi töid, samuti Ivan Kanajevi artiklit, on omistatud Bahtinile. Vaidlused nende autorsuse osas on kestnud aastakümneid.

## Teosed eesti keeles
* "Valitud töid". Koostanud ja järelsõna: Peeter Torop, eessõna: Juri Lotman; tõlkinud Mall Jõgi, Astrid Kabur (= Astrid Reinla), Pärt Lias, Linnart Mäll, Malle Salupere. Eesti Raamat, Tallinn 1987, 310 lk
* "Romaani ajaloolisest tüpoloogiast" (avapeatükk uurimusest *Роман воспитания и его значение в историй реализма*). Tõlkinud Kajar Pruul – Vikerkaar 2003, nr 7/8, lk 91–98
* "François Rabelais' looming ja keskaja ning renessansi rahvakultuur". Tõlkinud Kajar Pruul – Vikerkaar 2006, nr 1/2, lk 151–168
*"François Rabelais' looming ja keskaja ning renessansi rahvakultuur". Tõlkinud Mall Jõgi. Tartu: Ilmamaa 2017, 686 lk.

## Kirjandus
* Igor Tšernov, "Bahtin ja tema romaaniuuringud" (kirjandusteadlase 75. sünnipäevaks) – Looming 1970, nr 12, lk 1913–14
* Jaan Undusk, "Traktaat ja manifest. Bahtin avangardismi rõngas" – Keel ja Kirjandus 1988, nr 12, lk 705–715
* Anneli Mihkelev, "Allusioon ja poeesia: vihjamise mehhanismidest" – Keel ja Kirjandus 2002, nr 2, lk 103–115 
* Natan Tamartšenko, "Romaan" (Mihhail Bahtini romaanikäsitlusest). Tõlkinud Kajar Pruul – Vikerkaar 2003, nr 7/8, lk 99–103
*Peeter Torop, "Bahtin sotsioloogilise ja ajaloolise poeetika vahel" – samas, lk 104–111
Mats Estonius

**Mats Estonius** (sündinud 3. juunil 1960 Rootsis) on eesti arstiteadlane.

1994. aastal kaitses ta Karolinska Instituudis doktoritöö meditsiinilises biokeemias ja biofüüsikas.

Aastatel 2006–2011 oli ta Tallinna Ülikoolis algul teadus- ja arendusprorektor, hiljem teadusprorektor. 

## Viited

## Välislingid
*Eda Post. Mats Estonius – üks kaheksast Estoniusest, Eesti Päevaleht, 3. juuni 2006
Kolju

**Kolju** (ladina keeles *cranium*) ehk **pealuu** ehk **kolp** ehk **surnupealuu** on selgroogsetel pea skelett, mis kaitseb ja toestab peaaju, meeleelundeid ning seede- ja hingamiselundite alguosa. 

Kolju koosneb ajukoljust ja näokoljust.  

Selgroogsete kolju jagatakse silmakoopa taguste avade järgi (oimuauk) järgmiselt:
*anapsiid – avaused puuduvad 
*sünapsiid – üks avaus silmakoopa taga
*diapsiid – kaks avaust silmakoopa taga. 

Kolju luud on õmbluste ja kõhrliiduste varal üksteisega liikumatus ühenduses ning liikuvas ühenduses on ainult alalõualuu (liigestub oimuluudega), keeleluu ja kuulmeluukesed. Koljuluudele kinnituvad näolihased.

## Inimese kolju

Inimese kolju koosneb aju- ja näokoljust, milles on üldiselt 22 luud, kuid koos kuulmeluukeste ning keeleluuga kokku 29 luud.

Väikelapsel on otsmikuluid paarisarv, hiljem kasvavad need kokku üheks luuks.

### 6 paaritut luud
Eesti keeles - ladina keeles - inglise keeles - vene keeles
***[[Otsmikuluu]]** - *Os frontale* - Frontal bone - Лобная кость,
***[[Sõelluu]]** - *Os ethmoidale* - Ethmoid bone - Решетчатая кость
***[[Kiilluu]] ehk põhiluu** - *Os sphenoidale* - Sphenoid bone - Клиновидная кость
***[[Sahkluu]]** - *Vomer* - Vomer - Сошник
***[[Kuklaluu]]** - *Os occipitale* - Occipital bone - Затылочная кость
***[[Alalõualuu]]** - *Mandibula* - Mandible - Нижняя челюсть

### 8 paarilist luud
Eesti keeles - ladina keeles - inglise keeles - vene keeles
***[[Ülalõualuu]]** - *Maxilla* - Maxilla - Верхняя челюсть
***[[Suulaeluu]]** - *Os palatinum* - Palatine bone - Небная кость
***[[Alumine ninakarbik]]** - *Concha nasalis inferior* - Inferior nasal concha - Нижняя носовая раковина
***[[Ninaluu]]** - *Os nasale* - Nasal bone - Носовая кость
***[[Pisaraluu]]** - *Os lacrimale* - Lacrimal bone - Слезная кость 
***[[Sarnaluu]]** - *Os zygomaticum* - Zygomatic bone - Скуловая кость
***[[Oimuluu]]** - *Os temporale* - Temporal bone - Височная кость
***[[Kiiruluu]]** - *Os parietale* - Parietal bone - Теменная кость

##### 6 kuulmeluukest (paarisluud)
Eesti keeles - ladina keeles - inglise keeles - vene keeles
***[[Vasar (luu)|Vasar]]** - *Malleus* - Hammer - Наковальня
***[[Alasi (luu)|Alasi]]** - *Incus* - Anvil - Молоточек
***[[Jalus]]** - *Stapes* - Stirrup - Стремечко

##### Muud
Eesti keeles - ladina keeles - inglise keeles - vene keeles
***[[Keeleluu]]** - *Os hyoideum* - Hyoid bone - Подъязычная кость

## Viited

## Välislingid

*Gray Anatomy of the Human Body (illustratsioonid ning selgitav tekst)
Kelmiküla (Kuressaare)

**Kelmiküla** on Kuressaare linnajagu, mis tekkis kunagisse linnaserva Kelmiküla küla piirkonda. Tänapäeval moodustavad selle linnajao Piiri, Eha, Ida, Raudtee ja Uus-Karja tänava alad ja nende ümbrus.
Albatroslased

**Albatroslased** (*Diomedeidae*) on sugukond suuri merelinde, kes on fülogeneetiliselt tihedalt seotud torminiglaslaste (*Pelecanoididae*) ja tormipääsulastega (*Hydrobatidae*). Siia kuulub 4 perekonda 13–24 liigiga.

Albatroslased on laialt levinud Lõuna-Jäämeres ja Vaikse ookeani põhjaosas, neid ei ela aga Atlandi ookeani põhjaosas. 

Selle sugukonna *[[Diomedea]]* perekonda kuuluvatel liikidel on elusolevatest lindudest kõige suurem tiibade siruulatus.

## Perekonnad
**Diomedea* (albatross)
**[[Thalassarche]]*
**[[Phoebastria]]*
**[[Phoebetria]]*