open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hinrek Neuhaus

**Hinrek Neuhaus** (23. august 1924 Tallinn – 2015 Stockholm) oli eesti füüsik.

## Elulugu
Hinrek Neuhaus oli merendus- ja poliitikategelase poeg.

1943. aastal lõpetas Neuhaus Gustav Adolfi Gümnaasiumi, samal aastal põgenes Rootsi. 1952. aastal lõpetas ta Stockholmi Ülikooli füüsikakandidaadi kraadiga, 1955. aastal kaitses samas filosoofialitsentsiaadi kraadi väitekirjaga "Diffraction Grating in Immersion" (kaasautor E. Hulthén; Arkiv för fysik, 8, 1954) ning 1959. aastal filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga "Bandenspetroskopische Untersuchungen über die Hydride und Deuteride der Elemente Ga, In und Tl und über die Hyperfeinstruktur der Bi- und In-Hydride und -Deutreride".

Neuhaus oli 1950–59 Stockholmi Ülikooli füüsika instituudi assistent, 1959–73 dotsent, 1973–80 Rootsi Riikliku Proovi- ja Mõõteteenistuse uurimisinsener, 1980–89 Rootsi Töökaitseameti büroojuhataja.

Ta oli Korp! Fraternitas Estica liige.

## Teadustöö
Hinrek Neuhaus avaldas üle 60 teaduspublikatsiooni, sealhulgas töid molekulaarfüüsika, eriti spektrite ülipeenstruktuuri, optiliste spektrograafide ja interferomeetrite konstruktsiooni, elektromagnetilise mikrolainetehnika, plasmafüüsika, laserifüüsika jm kohta. Geoloogiahuvilisena osales Gustav Adolfi Loodusteadusliku Ringi (GALR) tegevuses Eestis ja Rootsis, avaldas Loodusesõbras (1940) kirjutise *Eurypterus*e kohta.

## Teoseid
* Magnetic effects in the spectrum of indium hydride and their relevance for the coupling problem (kaasautor T. Larsson) // Arkiv för fysik 27 (1964)
* Die Apparatfunktion eines aus Fabry-Perotschen Etalons zusammengesetzten Systems bei endlicher Aperatur (kaasautor P. Nylén) // Arkiv för fysik 40 (1970)
* Das Auflösungsvermögen von zusammengesetzten dispergierenden optischen Systemen. Der Immersionssphotrograph mit doppelter Diffraktion. // Optik 32 (1970)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 80
* Hinrek Neuhaus. // Vaba Eesti tähistel, Tallinn, 2000, 450
* Vaba Eesti 39 (1960), 3
Marika Uus

**Marika Uus** (sündinud 3. detsembril 1959) on eesti laulja.

Ta oli ansambli Monitor laulusolist.

## Diskograafia
* 1995 "Armastan valgust" MC, Forte
* 1996 "Kandle asemel" ja Meelis Punder, MC, Forte
* 2001 "Marika Uus ja Sergei Tenno" ja Sergei Tenno, Catring Prod. OÜ
* 2003 "Väljaütlemata sõnad" S. Tenno
Dmitri Nešumajev

**Dmitri Nešumajev** (sündinud 25. oktoobril 1974 Püssis Ida-Virumaal) on vene päritolu Eesti tehnikateadlane.

## Elulugu
Dmitri Nešumajev on inseneri poeg.

1991. aastal lõpetas Nešumajev Kehra Keskkooli ja 1996 Tallinna Tehnikaülikooli soojusenergeetika insenerina. 1998. aastal kaitses ta TTÜ-s tehnikamagistri kraadi ja 2005. aastal tehnikadoktori kraadi väitekirjaga "Experimental and numerical investigation of combined heat transfer enhancement technique in gas-heated channels" (Tallinn, 2005).

Nešumajev oli 1997–2005 TTÜ soojustehnika instituudi teadur, 2005. aastast on ta vanemteadur.

## Teadustöö
Dmitri Nešumajevi peamised uurimisvaldkonnad on soojusülekanne ja selle intensiivistamine, energiaressursside säästlik kasutamine ning põletusseadmetes toimuvate protsesside täiustamine. Ta on avaldanud üle 10 teaduspublikatsiooni ja on 2 kasuliku mudeli kaasautor.

## Teoseid
* Natural convection heat transfer phenomena near the surface covered by riblets (kaasautor). // Proceedings of the Estonian Academy of Sciences. Engineering 4 (1998) 3
* Effects of surface with regular roughness on convective heat transfer (kaasautor). // Progress in Engineering Heat Transfer. Gdansk, 1999
* Experimental investigation of various turbulator inserts in gas-heated channels (kaasautor). // Experimental Thermal and Fluid Science 28 (2004) 8

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

## Välislingid
Andres Skuin

**Andres Skuin** (3. detsember 1962 Võru – 8. jaanuar 2003 Tallinn) oli eesti võrkpallitreener.

Ta lõpetas 1981. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 

Mängis alates 1973. aastast Võru spordikoolis võrkpalli, tema treener oli Aksel Saal. 1973 tuli ta Eesti noortemeistriks ja 1990 Eesti täiskasvanute meistriks Tallinna Autobussikoondise meeskonna koosseisus. Ta oli spordiühingute Kalev ja Jõud liige.

1985–1987 töötas Andres Skuin Võru LNSK treenerina, 1987–2000 ESG ja aastast 2000 Audentese spordikooli treenerina.

1993. aastast oli Andres Skuin Eesti Võrkpalli Liidu juhatuse liige ja EVL-i treeneritekogu esimees.

Ta juhendas mitu aastat Eesti juunioride koondnaiskonda, aastal 2000 oli ka Eesti koondnaiskonna treener ja Eesti meeste rahvuskoondise vanemtreener.

2002. aasta detsembris valiti ta Eesti parimaks võrkpallitreeneriks.

## Tunnustus

* 2003 Eesti Vabariigi spordipreemia (postuumselt, tulemusliku töö eest treenerina Eesti võrkpalli rahvusmeeskonna ja noorte järelkasvu ettevalmistamisel)

## Isiklikku
Ta oli abielus Aive Skuiniga, neil sündis kaks last (Mari, 1985 ja Jane, 1989).

## Viited

## Välislingid
*
Taimi Paal

**Taimi Paal** (kuni 1972 **Taimi Ilves**; sündinud 29. jaanuaril 1947 Misso vallas Võrumaal) on eesti botaanik.

## Elulugu
Ta lõpetas 1965. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina, 1983 Leedu Teaduste Akadeemia Botaanika Instituudi kaugõppeaspirantuuri. Bioloogiakandidaat (1983, TRÜ), väitekiri "Pohla (*Vaccinium vitis-idaea* L.) tsönopopulatsioonide struktuur ja produktiivsus Kivatši looduskaitseala männikutes". 

Ta on olnud aastatel 1965–1968 Obinitsa 8-klassilise Kooli õpetaja, 1974–1975 Saku lasteaia kasvataja, 1975–1980 Karjalas Kivatši looduskaitseala laborant, 1980–1983 nooremteadur, 1983–1986 Jõgeva Metsamajandi nooremteadur, 1986–1996 Eesti Metsainstituudi vanemteadur, 1996–2004 Eesti Põllumajandus- ja Maaülikooli metsandusliku uurimisinstituudi vanemteadur, 2005– Eesti Maaülikooli metsandus- ja maaehitusinstituudi vanemteadur.

## Teadustöö
Paal on uurinud metsamarjade (põhiliselt pohla) populatsioone ja varusid, erisuguste kultiveerimisviiside mõju metsamarjade saagikusele ja kvaliteedile, looduslike häiringute ja inimtegevuse mõju metsaökosüsteemidele. Tegelenud ka metsamarjade (peamiselt pohl, mustikas) kultuuristamise, aretamise ja kaitsega. 

Võtnud osa ekspeditsioonist Koola poolsaarele (1972), Baikalile (1980) ja Sahhalinile (1990).

## Teoseid
Üle 50 teaduspublikatsiooni.
*Структура надземной биомассы // Растительные ресурсы 20 (1984) 4
*The structure of South Karelian (USSR) cowberry coenopopulations. // Acta Bot. Fennica 136 (1988)
*Структура ценопопуляции брусники Vaccinium vitis-idaea L. (kaasautor J. Paal). Tallinn 1989
*On cultivating European cranberry in Estonia. // J. Small Fruit & Viticulture 1 (1992) 1
*The investigation and cultivation of Vaccinum species in the Soviet Union. // J. Small Fruit & Viticulture 1 (1992) 2
*Pests and diseases of cowberry (Vaccinium vitis-idaea L.). // Aquilo, Ser. Bot. 31 (1993)
*Metsamarjade ja seente varud ning kasutamine Eestis. // Metsanduslikud uurimused 31 (1999)
*Dependency of lingonberry seed germinating ability on seed age and storage method. // Acta Horticulturae 574 (2002)
*Trichoderma viride enchances the growth of lingonberry (Vaccinium vitis-idaea L.) stem cuttings (kaasautor A. Banner). // Can. J. Plant Sci. 83 (2003) 4
*Kultuurmustikas ja selle kasvatamine Eestis (kaasautor). Tartu 2005
*Lingonberry (Vaccinium vitis-idaea L) researche in Estonia: an overview. // Acta Horticulturae 715 (2006)

## Muu erialane tegevus
*Ajakirja Small Fruits Review (USA) toimetuskolleegiumi liige

## Liikmesus
*Eesti Looduseuurijate Selts

## Tunnustus
*1987 Väike looduskaitsemärk

## Isiklikku
Taimi Paal on talupidaja tütar.

Tema onu Aleksander Luhamets oli ja onupoeg Joel Luhamets on eesti luterlikud vaimulikud.

Tema abikaasa Jaanus Paal on geobotaanik ja taimeökoloog.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti entsüklopeedia, 14. köide. Lk 349

## Välislingid
*
*
*http://www.eau.ee/~tpaal/
Peep Pahv

**Peep Pahv** (sündinud 25. märtsil 1970 Tallinnas) on eesti spordiajakirjanik, korvpallitreener ja Delfi sporditoimetuse erikorrespondent.

Ta on üks spordisaate "Mehed ei nuta" juhtidest.

## Viited

## Välislingid
*
Heliodoros

**Heliodoros** [heeli'odooros] (vanakreeka keeles Ἡλιόδωρος, 3. või 4. sajand) oli kreeka romaanikirjanik.

## Elu
Heliodoros sündis Süürias Emesa linnas (praegu Homs). Ta enda väitel oli ta isa nimi Theodosios ning ta kuulus Heliose (Päikese) preestrite perekonda.

Autorit on vahel samastatud Tessaalia linna Trikka piiskopi Heliodorosega. 14. sajandi Bütsantsi autor Nikephoros Kallistos Xanthopulos kirjutab, et romaani olevat piiskop kirjutanud nooruseas, enne kristlaseks saamist. Kui see hiljem teatavaks sai, olevat teda sunnitud loobuma kas autorsusest või piiskopikohast, ning Heliodoros olevat eelistanud loobuda viimasest. Enamik uurijaid peavad seda samastamist ekslikuks.

## Teos
Heliodoros kirjutas 10 raamatust koosneva romantilise romaani "Aithiopika" (Αἰθιοπικά, "Etioopia lood"). Selle peategelased on Etioopia kuningatütar Charikleia ja Tessaalia noormees Theagenes. "Aithiopika" ülesehitus on üsna keeruline ja kunstipärane, sündmuste käiku katkestavad pidevalt kõrvalepõiked ning teose alguses satub lugeja loo keskpaika. Teost stiil on traagilis-heroiline, välditud on frivoolsusi ja rõhutatud peategelaste truudust ja jumalakartlikkust.

### Teose lühikokkuvõte
Etioopia kuningatütar Charikleia sünnib valgena ning ta ema hülgab ta seetõttu. Rändur Charikles viib ta kaasa Delfisse, kus neiu saab korraliku kreeka hariduse. Temast saab Artemise preestritar. Jumalanna pidustuste ajal kohtab ta Tessaalia noormeest Theagenest ning noored armuvad. Vahepeal on Charikleia ema teda otsima saatnud preestri, kes aitab noortel põgeneda. Pärast mitmeid seiklusi (piraadid, maanteeröövlid, himurad kosilased, valesurmad) jõuavad nad viimaks Etioopiasse, pääsevad üle noatera jumalale ohverdamisest, Charikleia vanemad tunnevad tütre ära ning noored abielluvad.

## Järelmõju
Heliodorose romaan oli eriti populaarne Bütsantsis. Sellel oli suur mõju 12. sajandi autoreile Theodoros Prodromosele ("Rodanthe ja Dosikles") ja Niketas Eugenianosele ("Drosilla ja Charikles"). Teos oli oluline ka uusaja Lääne-Euroopa romaani kujunemises (Torquato Tasso, "Vabastatud Jeruusalemm"; Miguel de Cervantes Saavedra, "Persiles" ja teised). Motiivid Heliodorose romaanist on olnud aluseks Giuseppe Verdi ooperile "Aida".

## Viited
Baltika (laev)

**Baltika** (vene keeles: *Балтика*) (endine **Vjatšeslav Molotov**) oli Jossif Stalin-klassi teine turbo-elektrimootoriga reisilaev. See oli nimetatud Vjatšeslav Molotovi järgi. Laev ehitati Nõukogude Liidu tellimusel Hollandis 1940. aastal kruiisideks Nõukogude Kaug-Idast. 
  
Vjatšeslav Molotovi kasutati aastail 1941–1945 numbri VT-509 all sõjaväe transpordilaevana. See sõitis miini otsa ning remonditi Kroonlinnas. 1945. oktoobris kavas olev reis Leningrad-Liverpool-New York katkestati laeva halva seisukorra tõttu, laev moderniseeriti Liverpoolis ja Amsterdamis.

1960. aastal sõitis Nikita Hruštšov 10 päeva selle laevaga ÜRO-sse Baltiiskist New Yorki.

1962. aastal osalesid Baltika, Estonija ja teised laevad Kuuba kriisis, mille jooksul viis Baltika Kuuba saartele salaja, nagu harilik reisilaev NSVLi lipu all, 51. raketidiviisi ning Estonija terve Dmitri Jazovi motorlaskurpolgu.   

1960. aastatel, kui Leningradi-Londoni liinil toimus langus, kasutati Baltikat kruiisideks lääne turistidega. 1980. aasta suveolümpiamängude purjetamisvõistluste ajal kasutati Baltika Tallinnas hotellina.  1987. aastal müüdi laev Pakistani vanarauaks ja 28. märtsil 1987. aastal saabus Baltika Gadani Beachile.

 
## Vaata ka
*Ristluslaevade loend

## Viited

## Välislingid
*Laeva ajalugu (inglise keeles)
*Peaministriga üle ookeani (vene keeles)
Sprent Dabwido

**Sprent Jared Dabwido** (16. september 1972 – 8. mai 2019) oli Nauru poliitik.

Ta oli 15. novembrist 2011 kuni 11. juunini 2013 Nauru president ja ühtlasi valitsusjuht.

Sprent Dabwido valiti 2004. aastal sõltumatu kandidaadina Nauru parlamenti. Ta valiti tagasi ka 2007. ja 2008. aastal. Ta oli Marcus Stepheni valitsuses telekommunikatsiooniminister. Aastal 2009 kuulutas ta ministrina välja mobiiltelefonide kasutuselevõtu Naurul.

Kui president Marcus Stephen 10. novembril 2011 seoses korruptsioonisüüdistustega tagasi astus, valis parlament esialgu uueks presidendiks Frederick Pitcheri. 15. novembril toetas Dabwido opositsiooni umbusaldusavaldust Pitcheri vastu; seejärel valis parlament Dabwido häältega 9:8 uueks presidendiks.

## Viited
Jekaterina II (laev)

**Jekaterina II** (vene keeles: Екатерина II, varem *Estonija*) on Mihhail Kalinini klassi seitsmes reisilaev, mis on ehitatud VEB Mathias-Thesen-Werft Wismari laevatehases Wismaris Ida-Saksamaal NSV Liidu tellimusel 1960. aastal kruiisideks Leningradist.

Laeval oli 313 reisija majutamiseks kokku 87 kuue erineva klassiga reisijakajutit, sealhulgas üks kahekohaline luksuskajut. Laeval oli ka kokku kuus restorani, salongi ja baari kokku umbes 235 kohaga. Peamasinad olid firmalt MAN.

## Ajalugu
Laev ehitati Ida-Saksamaal Wismaris VEB Mathias Thesen Werftis aastatel 1959–1960 (eeldatavalt reparatsiooni raames) ja hakkas kuuluma NSV Liidu Balti merelaevandusele, kodusadamaga Leningrad.

Laev toetas muuhulgas Nõukogude Arktika ekspeditsioone, sooritades selleks sinna Nõukogude reisilaevadest kõige enam reise.

1993. aastal sai laeva nimeks Jekaterina II ja uueks kodusadamaks Novorossiiski. Laeva haldas seal esmalt firma Korvet ja alates 1996 firma Gals-T.

Laeva kasutati NSV Liidu ja Venemaa lipu all kuni 1997. aastani, kui see müüdi Türki Aliagasse, kus asub üks maailma suurimaid laevade kalmistuid.

2003. aastani oli Jekaterina II näha kai ääres Novorossiiskis ja Odessas. 2003. aastal lõigati reisilaev vanarauaks.

## Vaata ka
* Estonia (laev 1912)

## Viited

## Välislingid
*fleetphoto.ru
*Laeva andmed (inglise keeles)
Valerija Novodvorskaja

**Valerija Novodvorskaja** (; 17. mai 1950 Baranavičy, Valgevene – 12. juuli 2014 Moskva) oli Venemaa liberaalne poliitik, inimõiguslane, ajakirjanik, publitsist ja endine Nõukogude dissident. Ta oli erakonna Demokraatlik Liit asutaja ja selle kesknõukogu esimees.

Ta oli ajakirja The New Times kolumnist.

Valerija Novodvorskaja oli tuntud Vladimir Putini aktiivse kriitikuna.

## Elulugu
Tema vanavanaisa oli vene revolutsionäär, kes asutas esimese sotsiaaldemokraatliku trükikoja Smolenskis. Novodvorskaja vanaisa sündis Siberis asumisel ja võitles Semjon Budjonnõi juhitud 1. Ratsaarmees.

1968. aastal lõpetas ta keskkooli, seejärel õppis Moskva Maurice Thorezi nimelises võõrkeelte instituudis prantsuse keele osakonnas tõlgi ja pedagoogi erialal.

1969. aastal lõi ta põrandaaluse üliõpilaste rühmituse, mis soovis kukutada kommunistlikku režiimi, hiljem osales omakirjastuslike väljaannete (nn samizdat) levitamises ning korraldas nõukogudevastaseid demonstratsioone. Võimukriitiliste lendlehtede jagamise eest sundis KGB toona vaid 19aastase Novodvorskaja erihaiglatesse psühhiaatrilisele sundravile.

Aastatel 1973–1975 töötas ta pedagoogina lastesanatooriumis.

1977. aastal lõpetas ta Krupskaja-nimelise Moskva oblasti pedagoogilise instituudi.

Aastatel 1978, 1985 ja 1986 oli Novodvorskaja dissidendina tegutsemise eest kohtu all.

Aastatel 1975–1990 töötas ta Pirogovi-nimelises Moskva 2. Riiklikus Meditsiiniinstituudis meditsiinikirjanduse tõlkijana.

Valdas vabalt inglise ja prantsuse keelt.

## Tunnustus
2008. aastal pälvis ta Leedu Suurvürst Gediminase ordeni rüütliristi.

## Raamatud
* Мой Карфаген обязан быть разрушен (''"Minu Kartaago tuleb hävitada"'')
* Валерия Новодворская. По ту сторону отчаяния (''"Sealpool meeleheidet"''
* Валерия Новодворская. Над пропастью во лжи (''"Valede kuristiku kohal"'').
* Валерия Новодворская. Прощание славянки (''"Slaavitari hüvastijätt"') Zahharov, 2009
* Валерия Новодворская. Поэты и цари (''"Poeedid ja tsaarid"'') AST, 2009. ISBN 9785170559428

## Välislingid
* Valerija Novodvorskaja blogi
* "Need pole valimised, vaid KGBlaste erioperatsioon!" Õhtuleht, 11. märts 2004
* Valeria Novodvorskaja: "August 1991 on käest lastud unelm" Õhtuleht, 30. august 2006
* Запрещенное интервью Валерии Новодворской (29.08.2008), youtube.com
* Vene arvamusliider Valeria Novodvorskaja saabub homme Eestisse Õhtuleht, 27. aprill 2010
* Vene teisitimõtleja: suhetes Venemaaga ei tohi olla illusioone Õhtuleht, 30. aprill 2010
* Novodvorskaja: Eesti ärimehed hoidku Venemaast eemale Eesti Päevaleht, 3. mai 2010
Sjusjøen

**Sjusjøen** on suusakuurort Norras Innlandeti maakonnas Ringsakeri vallas, umbes 20 km Lillehammerist kirdes.

Sjusjøen asub umbes 850 meetri kõrgusel merepinnast samanimelise järve ääres. Piirkond on künklik ja metsane. Sjusjøenis on umbes 350 km ettevalmistatud murdmaasuusatamise radasid.

## Välislingid
* Kuurordi koduleht
Ringsakeri vald

**Ringsakeri vald** on vald Norras Innlandeti maakonnas.

Valla halduskeskus on Brumunddal. Teine suurem asula on Moelv.

Ringsakeri vallas elas 2004. aastal 31 732 inimest.

Ringsakeris asub Sjusjøeni suusakuurort.

2019. aastani kuulus vald Hedmarki maakonda.

## Viited

## Välislingid
* Ringsakeri valla koduleht
Leonhard Wilhelm Johann Neuman

**Leonhard Wilhelm Johann Neuman** (ka **Noiman**; pseudonüüm **Leenart Helisalu**; 7. detsember 1885 Tartu – 20. oktoober 1933 Tartu) oli Eesti muusikategelane, koorijuht, laulja ja diplomaat.

## Elulugu
Leonhard Wilhelm Johann Neuman oli võõrastemajapidaja poeg.

1912. aastal lõpetas Neuman Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta õppis 1908–1912 laulmist Tartus G. Stahlbergi juures, 1912–1914 Milanos ja Berliinis, täiendas end ühtlasi Berliin-Charlottenburgi Muusikaülikoolis Rudolf Tobiase juures harmoonias. 1915–1916 õppis Neuman Moskva Konservatooriumis, hiljem täiendas end muusikas 1921–1922 Roomas, 1922–1924 Leipzigis ja Berliinis ning 1927 Viinis. Korp! Fraternitas Estica asutaja 1907. aastal.

Neuman oli 1914–1915 ja 1916–1918 Pärnu ja Tartu koolides muusikaõpetaja, 1919 Eesti välisministeeriumi ajakirjanduse agentuuri juhataja, 1919–1921 Tallinna ja Tartu kõrgemate muusikakoolide õpetaja ning 1921–1922 Eesti diplomaatiline esindaja Roomas. 1927–1933 töötas ta Tartu Kõrgemas Muusikakoolis õppejõuna, ühtlasi juhatas mitut koori, sh 1924–1933 Tartu Akadeemilist Meeskoori. Ta oli 1928 IX üldlaulupeo üldjuhte. Neuman esines ka laulusolistina ja kirjutas koorilaule.

Neumani elu lõppes enesetapuga.

## Teadustöö
Leonhard Wilhelm Johann Neuman avaldas artikleid eesti muusika ja interpretatsiooni ning heliloojate kohta Loomingus ja Muusikalehes, samuti välismaa muusikaajakirjades (Suomen Säveletär, L'Europe Oriental (Brüssel) jt). Ta tegi kaastööd teatmeteostele, sh koguteosele "Viron-Kirja" (Helsinki, 1926) ja "Estonia" (Brüssel, 1930).

## Teoseid
* K. A. Hermann eesti muusika ajaloos. // Looming (1923), 5
* Veerud eesti muusika ajaloost. // Looming (1924) 2–6
* Kus ja kuidas laulu õppida. // Muusikaleht (1924) 2–3
* 20 aastat Eesti sümfoonia-orkestrit. // Muusikaleht (1927) 11
* Mis on häälekultuur. // Muusikaleht (1929) 1
* Häälekultuur ühtlustatud koorilaulu alusena. // Muusikaleht (1929) 2
* Ooperetilauljate ettevalmistamisest. // Muusikaleht (1930), 3
* Meie muusikaelu sajandi algul. // Looming (1930) 1

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti biograafiline leksikon. Tartu, 1926–1929, 336; Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 216–217
* Eesti muusika biograafiline leksikon. Tallinn, 1990, 158
* EE 14, 322
* Kasemets, A. Eesti muusika arenemislugu. Tallinn, 1937, 353–356
* Aavik, J. Eesti muusika ajalugu. III. Stockholm, 1969, 112–115
* Märtin, M. Otto Hermann ja Leenart Neuman eesti muusikaloos. // Sirp ja Vasar (1983) 21. X
* Jürisson, J. Leonhard Neuman muusiku ja sulemehena. // Teater. Muusika. Kino (1985) 12
Johann Georg Josias von Neumann

**Johann Georg Josias von Neumann** (1780 Magdeburg – 13. detsember 1855 Marinovka, Peterburi kubermang) oli Saksa päritolu Vene õigusteadlane, Tartu Ülikooli professor.

## Elulugu
Neumann oli ametniku poeg.

Neumann omandas Saksamaal juriidilise hariduse. 1807 siirdus ta Venemaale, kus oli 1807–1808 Peterburis Seaduskomisjoni toimetaja abi, 1808–1809 Tsiviilseadustiku koostamise komisjoni ülema abi ja 1809 Seaduskomisjoni sekretär. 1809–1811 oli ta Kaasani Ülikooli õigusteaduse professor, 1811–1814 Tartu Ülikooli Euroopa riikide riigiõiguse professor (loengutes oli pearõhk Vene riigiõigusel, ta õpetas ka Vene õiguse ajalugu), 1814–1817 taas Kaasani Ülikooli õigusteaduse õppejõud, 1818 tegutses lühikest aega Peterburis, 1818–1826 oli Tartu Ülikooli provintsiaalõiguse ja aastast 1820 ka Vene õiguse professor. Neumann oli mitme Tartus ja Peterburis ilmunud õpiku (sh 1817 Peterburis ilmunud, Adam Smithi majandusteoorial rajaneva poliitökonoomia õpiku) autor. Ta oli Tartu Ülikooli Apellatsiooni- ja Revisjonikohtu esimees. 1826 määrati Neumann tsaari korraldusel tööle Peterburi keisri isikliku kantselei II osakonda, kus tegeles Vene seaduste kodifitseerimisega. Sama aasta lõpul läks ta pensionile, kuid jätkas teadustegevust.

## Teadustöö
Neumanni uurimused andsid tähelepanuväärse panuse Vene õiguse teaduslikku läbitöötamisse, tänu millele jõuti Vene impeeriumi seadusandluse ajalooliste allikate uurimise juurest Vene õiguse ajaloo teaduseni selle tänapäevases tähenduses. J. P. G. Ewersi põhiteose "Venelaste vanim õigus ajaloolises arengus" kaasautorina kuulub ta Vene ajaloolis-juriidilise koolkonna rajajate hulka.

## Teoseid
* Principien der Philosophie und Moral. Ein Fragment. Dorpat, 1814
* Principien der Politik. Ein Fragment. Dorpat, 1814
* Grundsätze des peinlichen Rechts. Dorpat, 1814 (vene keeles 1814)
* Über die Wohnsitze der ältesten Russen. Sendschreiben an G. Ewers. Dorpat, 1824 (vene k: M. 1826; SPtb, 1826)
* Das älteste Rechts der russen in seiner geschichtlichen Entwicklung (kaasautor J. P. G. Ewers). Dorpat, 1826 (vene k: M, 1835)
* Über Verfassung und Verwaltung des alten Novgorods. Nestor und Karamzin. // Beitr. z. Kritik der Geschichte des Russischen Rechts. // Studien zu gründlichen Kenntniss der Vorzeit Russlands. Dorpat, 1830 (vene k: M, 1841)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Левицкий I, 582–586; Recke-Napiersky, III (1831), 316–317
* Русск. биогр. словарь. СПб, 1914, 199–200
* Биогр. словарь проф. и преподав. Казанского ун-а. II, 52–53
* Leppik, L., Järvelaid, P. Vene õigusajaloo koolkond Tartus ja professor Neumann. // Kleio, 22 (1997) 4, 12–22
Peter Hermann Stillmark

**Peter Hermann Stillmark** (1860–1923) oli biokeemik.

Ta kaitses Tartu Ülikoolis 1888. aastal oma doktoritöö, mille teemaks oli "Über Ricin, ein giftiges Ferment aus den Samen von *Ricinus comm*. L. und einigen anderen Euphorbiaceen". See kirjeldab ritsiini isoleerimist. Seda tööd peetakse lektiinide avastamiseks.

Tema juhendaja oli farmakoloog professor Rudolf Kobert.
Biokeemik

**Biokeemik** on biokeemiaga tegelev teadlane.

## Biokeemikuid

*Aavo Aaviksaar
*John Jacob Abel
*Bruce Alberts
*Bruce Ames
*Gilbert Ashwell
*Julius Axelrod
*Rein Birk
*Ernesto Bustamante
*Carl Ferdinand Cori
*Gerty Cori
*Henry Dale
*Henrik Dam
*Gertrude Elion
*Leroy Hood
*Sidney Fox
*Dorothy Crowfoot Hodgkin
*Vello Jaaska
*Jaak Järv
*Ello-Rahel Karelson
*Avo Karus
*Nikolai King
*Arthur Kornberg
*Edwin Krebs
*Hans Adolf Krebs
*Tõnu Krispin
*Ado Köstner
*Lembe Laanest
*Tiit Land
*Artur Lind

*Bruce McConnell
*Otto Fritz Meyerhof
*Kary Mullis
*Vladimir Muzõka
*Viktor Mutt
*Marshall Warren Nirenberg
*Aleksandr Oparin
*Toomas Paalme
*Louis Pasteur
*Linus Pauling
*Marika Raftell-Tamm
*Martin Rodbell
*Nigulas Samel
*Bengt Samuelsson
*Lembit Sarapuu
*Ilo Sibul
*Peter Hermann Stillmark
*Heino Susi
*Udo Tarve
*Maks Tiitso
*Arne Tiselius
*Maimu Tohver
*Vello Tohver
*Juta Viil
*Raivo Vilu
*Artturi Ilmari Virtanen
*Raivo Vokk
*Selman Waksman
*Otto Heinrich Warburg
Carl Heinrich Niggol

**Carl Heinrich Niggol** (26. oktoober (vkj 14. oktoober) 1851 Uue-Tänassilma (Uusna) vald, Viljandimaa – 28. veebruar 1927 Tartu) oli Eesti pedagoog.

## Elulugu
Carl Heinrich Niggol oli mõisavalitseja-möldri poeg.

Carl Heinrich Niggol õppis 1860–1861 Uusna vallakoolis, 1862–1863 Viljandi linna algkoolis ja 1864–1867 Viljandi kreiskoolis. Aastatel 1867–1870 õppis ta Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris ja määrati selle lõpetamise järel Tartu linna 2. algkooli õpetajaks. Töötas kuni 1881. aastani Tartu linna algkoolides vene keele, matemaatika ja käsitöö õpetajana.

Aastal 1878 läbis Taani pedagoogi A. Clauson-Kaasi käsitööõpetajate kursuse Tartus.

Aastal 1879 sooritas kreiskooli õpetaja eksami ja töötas aastatel 1881–1889 õpetajana Tartu kreiskoolis, olles ühtlasi mitu aastat õpetaja ka Hollmanni seminaris. Aastatel 1889–1899 oli õpetaja Tartu linna kõrgemas tütarlastekoolis (hilisemas Alfred Grassi tütarlastekoolis). Selle kõrvalt tegutses 1888–1909 käsitööõpetajana Tartu kooliõpilaste töötoas Saksa Käsitööliste Seltsi juures. 1908–1918 oli Carl Heinrich Niggol Tartu Vastastikuse Krediidiühisuse laekahoidja ja 1919–1922 Tartu Õpetajate Seminaris käsitöö- ja üldpedagoogikaõpetaja ning alates 1920. aastast kuni surmani 28. veebruaril 1927 Tartu Lasteaednikkude Seminaris pedagoogika- ja lasteaia teooria lektor. 

Osales ärkamisajal Eesti Kirjameeste Seltsis, Eesti Aleksandrikooli Peakomitees ja Vanemuise Seltsis, muu hulgas oli ta ka nende organisatsioonide kirjatoimetaja.

## Teadustöö
Laiemalt on Carl Heinrich Niggol tuntuks saanud pedagoogilise kirjanduse autorina. Ta on avaldanud artikleid ka ajakirjanduses ning vähesel määral tõlkinud.

Carl Heinrich Niggol tutvustas esimesena Eestis F. Fröbeli ja M. Montessori pedagoogilisi vaateid. Õppetöös pooldas ta õpilaste isetegevust, eitas mehaanilist drilli ja liialdamist faktiliste teadmiste pakkumisega; propageeris poiste käsitööõpetust ja töökasvatust. Niggol käsitles esimesena eesti keeles koolieelse kasvatuse probleeme teaduslikul tasemel. Avaldas 1875–1889 seitse vene keele õpikut, neist levis kõige enam "Vene keele õppimise raamat Eesti rahvakoolidele" (Tartu, 1876, 8. trükk 1892).

## Teoseid
* Vene keele ABD raamat. Tartu, 1877, 6. trükk 1889
* Vene keele grammatika. Tartu, 1878, 2. trükk 1884
* Vene keele lugemise raamat sõnastikuga. Tartu, 1883
* Eesti-vene keele sõnastik. Tartu, 1884
* Lugemised eesti keelest vene keele ümber panna (1884)
* Lühikene vene abd raamat (1889)
* Lühikene vene k. õppimise raamat (1889)
* Emade kasvatuse küsimus. Tartu, 1910
* Tegelik kasvatus enne kooli ja koolis. Tallinn, 1918
* Töökool ja õppekool. Tallinn, 1921
* Fr. Fröbel ja M. Montessori. Tartu, 1921
* Kasvatuse radadel. I–V. Tallinn, 1921–1922
* M. Montessori metoodi äratused. Tallinn, 1923

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, 339–340
* EE 14, 323
* Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 163
* Tartu Õpetajate Seminar 1828–1929. Tartu, 1929, 420
* Elango, A. Ühest Eesti unustatud pedagoogist. // Haridus (1991) 10, 46–48
Salme Nigol

**Salme Nigol** (ka **Salme Niggol**; 28. märts 1920 Uusna vald, Viljandimaa – 13. detsember 2008) oli eesti keeleteadlane, murdeuurija.

## Elulugu
Salme Nigol oli talupidaja tütar.

1937. aastal lõpetas ta Viljandi Tütarlastegümnaasiumi, 1947. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) eesti keele erialal ning õppis 1953–1956 TRÜ-s aspirantuuris. 1959. aastal kaitses ta TRÜ-s filoloogiakandidaadi väitekirja "Häälikulooline ülevaade Hargla murrakust. Konsonandid".

Nigol oli aastatel 1947–1953 ja 1956–1957 TRÜ eesti keele kateedri vanemlaborant, 1957–1992 Keele ja Kirjanduse Instituudi murdesektori teadur ja vanemteadur.

## Teadustöö
Salme Nigol on kogunud ja uurinud eelkõige lõunaeesti murdeid (Hargla murrakut ning Lätis leivu ja lutsi keelesaari). Ta on osalenud Eestis murdekõne helisalvestustel ning olnud Emakeele Seltsi murdetoimkonna ja murdevõistluste žürii liige.

Ta aitas rajada Eesti Keele Instituudi murdearhiivi koondkartoteeki ja kujundada "Eesti murrete sõnaraamatu" koostamise põhimõtteid ning oli üks sõnaraamatu käsikirja koostajaid. Ta toimetas Hella Keemi raamatu "Tartu murde tekstid" (1970) ja aitas kaasa "Võro-eesti sõnaraamatu" (2002) põhimõtete ning võru keele kirjaviisi väljatöötamisel.

## Teoseid
Ta on avaldanud üle 20 teaduspublikatsiooni, sh 1 monograafia.
*Märkmeid matkalt leivu keelesaarele. Emakeele Seltsi aastaraamat 1 (1955)
*Afrikaadid Hargla murrakus. Emakeele Seltsi aastaraamat 3 (1957)
*h-häälik Hargla murrakus. // Keele ja Kirjanduse Instituudi uurimused II (1958)
*Põgus pilk meie murdesõnade varamusse. Kodumurre (1967) 8
*Paar sõna Leivu ja Lutsi murrakust. // Saaremaast Sajaanideni ja kaugemalegi. Tallinn 1970
*Ala-tüvest arenenud prepositsioonidest eesti murretes. Centum. Tallinn 1974
*Eesti murdepalu (kaaskoostaja Evi Juhkam). Tallinn 1975
*Hargla murraku konsonantism. Tallinn 1994

## Isiklikku
Tema abikaasa oli keeleteadlane Pent Nurmekund.

## Viited

## Kirjandus
*EE 14. Lk 323
*Helmi Neetar. Salme Nigol 60. // Emakeele Seltsi aastaraamat 26/27 (1983). Lk 177–179
*Mari Must. *Zum Jubiläum von Salme Nigol*. // Linguistika Uralica XXVI (1990). Lk 121–122
*Tõnu Tender. Salme Nigol 80. // Emakeele Seltsi aastaraamat 46 (2001)

## Välislingid
*
*Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul
Jan Nieszkowski

**Jan Nieszkowski** (ka **Johann** ja **Johannes Nieszkowski**; 7. veebruar 1833 Lublin, Poola – 1866 Orenburg) oli poola päritolu Eesti meedik, zooloog ja paleontoloog.

## Elulugu
1853–58 õppis Nieszkowski Tartu Ülikoolis kameraalteadusi ja meditsiini. Tema üliõpilasuurimus 1855 pälvis kuldse auhinnamedali. 1858. aastal kaitses ta TÜ-s doktoriväitekirja "De Euryptero remipede".

1859. aastast oli Nieszkowski Brest-Litovskis arst, ühtlasi tegutses erateadlase-zooloogina. Osavõtu eest 1863. aasta jaanuariülestõusust Poolas saatis tsaarivalitsus ta Lõuna-Uuralisse Orenburgi.

## Teadustöö
Jan Nieszkowski osales üliõpilasena professor C. F. Schmidti juhtimisel loodusteaduslikel ekspeditsioonidel Lääne-Eestis. Ta oli tuntud zooloogi ja paleontoloogi, eriti Eesti siluri uurijana ja trilobiitide kirjeldajana. Tema mahukad uurimused siluri trilobiitide kohta, mis põhinesid Loodusuurijate Seltsi toetusel kogutud materjalidel, avaldati 1857 ja 1859 LUS-i ajakirjas.

## Teoseid
* Versuch einer Monographie der in den silurischen Schichten der Ostseeprovinzen vorkommenden Trilobiten. // Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands 1/1 (1857)
* Der Eurypterus remipes aus den obersilurischen Schichten der Insel Oesel. // Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands 1/2 (1859)
* Zusätze zur Monographie der Trilobiten der Ostseeprovinzen, nebst der Beschreibung der einigen neuen Crustaceen. // Archiv für die Naturkunde Liv-, Ehst- und Kurlands 1/2 (1859)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Album Academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat. Dorpat, 1889, 442
* Kongo L., Istorija issledovatelskih rabot po jestestvennõm naukam v Estonii v period do 1917. Tallinn, 1987, 63, 72–73, 194
* Issakov, S., Sigalov, P. Tartu Ülikool – taimelava Poola teadusele. // Eesti Loodus (1974) 1, 37–41
Veera Neverdinova

**Veera Neverdinova** (1950. aastani Veera Zvereva; 30. september 1924 Leningrad – 24. jaanuar 2008) oli vene päritolu Eesti kirjandusteadlane.

## Elulugu
Veera Neverdinova on kooliõpetaja tütar.

1945. aastal lõpetas Neverdinova Tallinna 6. Keskkooli ja 1950 Leningradi Ülikooli filoloogiateaduskonna. 1974. aastal kaitses ta TÜ-s filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "A. Tšehhovi ühevaatuselised komöödiad".

Neverdinova oli 1950–52 Tallinna Õpetajate Instituudi vanemõpetaja, aastast 1952 Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja, aastast 1976 dotsent, 1981–90 vene kirjanduse kateedri juhataja, aastast 1991 TPÜ vene kirjanduse õppetooli dotsent, hiljem tunnitasuline õppejõud.

## Teadustöö
Veera Neverdinova on uurinud vene kirjanduse ajalugu 19. sajandil ja Anton Tšehhovi elu ja loomingut. Ta on kirjutanud uurimusi ka rahvuskoolis vene kirjanduse õpetamise metoodika kohta ning koostanud õpikuid jm õppevahendeid. Neverdinova oli TÜ-s avaldatava "Bloki kogumiku" toimetuskolleegiumi, Tšehhovi-nimelise Teadusliku Ühingu ning Eesti haridusministeeriumi juures oleva vene kirjanduse metoodika ainekomisjoni liige. Ta on avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid

* Поэтика водевиля А. П. Чехова. // Проблемы идейно-эстетического анализа хуожественной литературы в вузовских курсах. М., 1972

* Литература: учебник для 7-го класса. I–II. Тлн, 2003–2004

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Virkus, R. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn, 1998, 78, 109
Dmitri Nevedrov

**Dmitri Nevedrov** (sündinud 15. novembril 1973 Leningradis) on Eesti füüsik.

## Elulugu
Dmitri Nevedrov on inseneri poeg.

Ta on lõpetanud 1990. aastal Kohtla-Järve 13. Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli. 1996. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö teoreetilises füüsikas ja 1999. aastal doktoritöö tahkisefüüsikas väitekirjaga "Nonlinear effects in quantum lattices". 2003. aastal kaitses ta magistritöö arvutiteaduses Colorado Ülikoolis Denveris.

Nevedrov töötas 1996–1997 teadurina Saksamaal Cottbusi Tehnikaülikoolis ja 1996 DESY-s (Hamburg), 1998–1999 Niels Bohri Instituudis Kopenhaagenis, 1999–2003 Wayne'i Ülikoolis (Detroit, USA), 2003. aastast on ta Zenodata Corp. (Louisville, USA) vaneminsener programmeerimise alal.

## Teadustöö
Dmitri Nevedrovilt on ilmunud töid tahkisefüüsikast, sh võre mittelineaarse kõrgtemperatuurilise ülijuhtivuse, Tomonaga-Luttingeri mudeli ja kvantfluktuatsioonide (tugevates väljades) kohta. 

Ta on ajakirja Journal of Physics Condensed Matter retsensent-referent 1997. aastast, Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia noorliige (1997) ja Londoni Füüsika Instituudi liige (2001).

## Teoseid
* Hawking process in solids: quantum generation of phonon bursts by a string excitated mode (kaasautor V. Hižnjakov). // Pure and Applied Chemistry 69 (1997)
* Stepwise quantum decay of self-localized solitons (kaasautor V. Hižnjakov). // Physics Review B 56 (1997)
* Anisotropy of the superconducting gap in the presence of electron-phonon and Columb interactions (kaasautor). // Journal of Superconductivity 10 (1997)
* Transport of vibrational excitations in anharmonic lattices. // Journal of Luminescence 76/77 (1998)
* Anharmonic cap modes in alkali halides (kaasautor). // NATO Science Series 2: Mathematics, Physics, Chemistry 39 (2002)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

## Välislingid
* 
* Dmitri Nevedrov TLÜ akadeemilise raamatukogu kodulehel
1. FSV Mainz 05

**Mainz 05** (täisnimega **1. Fußball- und Sportverein Mainz 05 e. V.**) on Saksamaa jalgpalliklubi. Klubi loodi 1905. aastal Mainzis. Klubi kodustaadion on Coface Arena. Alates hooajast 2009–10 mängib klubi Bundesligas.

## Praegune koosseis
*Seisuga 8. august 2019*

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Glükoproteiinid

**Glükoproteiin** on liitvalk ehk kompleksvalk, mis koosneb valgust ja polüsahhariidide ahelatest. 

Organismis on neil transpordi-, kaitse-, struktuurne ja regulatoorne funktsioon.

## Vaata ka

*Lektiinid
Vallot Neumann

**Vallot Neumann** (13. august 1949 Tallinn – 19. märts 2001 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.

## Elulugu
Ta lõpetas 1967. aastal Tallinna 1. Keskkooli, 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna tööstuskaupade tundmise erialal ja 1997. aastal Peterburi Kaubandusinstituudi kaugõppeaspirantuuri. 1980. aastal kaitses ta majanduskandidaadi kraadi Üleliidulises Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudis Moskvas.

Ta lõpetas 1966. aastal ka akordioni erialal Tallinna Lastemuusikakooli. 

Neumann oli 1972–1991 Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti filiaali teadur, vanemteadur, sektori- ja osakonnajuhataja, 1991–2000 Eesti Panga osakonnajuhataja ja peaspetsialist, ühtlasi oli 1991–1995 (poole kohaga) Tartu Ülikooli majandusteaduskonna dotsent, õpetas välismajanduse kursust.

## Teadustöö
Vallot Neumann uuris kaupade nõudluse arengut Eestis ning väliskaubanduse ja rahanduse küsimusi.

## Teoseid
Temalt ilmus üle 50 teaduspublikatsiooni.
*Kaubandusspetsialistide küsitlus rasvainete kohta. // Uut Kaubanduses (1974) 1
*Tehniliselt keerukate kultuuri- ja olmekaupade nõudluse arengusuunad Eesti NSV-s (muusikakaubad). // Uut Kaubanduses (1978) 10
*Eesti rahvusvaheline investeerimispositsioon. // Ärielu (1997) 1

## Viited

## Kirjandus
*Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995. Lk 114

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Liiva kalmistul
Mihkel Neumann

**Mihkel Neumann** (15. märts (ukj 28. märts) 1866 Ambla, Järvamaa – 6. mai 1941 Tallinn) oli eesti leksikograaf, kooliõpetaja ja ajakirjanik.

## Elulugu
Mihkel Neumann oli talupidaja poeg.

Alghariduse omandas Neumann kodus, 1884–86 õppis Kuuda Õpetajate Seminaris.

Neumann oli 1886–96 vallakooli õpetaja Riisiperes, Alaveres, Kodasool ja Vohnjas, 1896–98 töötas Tartus Postimehe toimetuses. Ta oli aktiivne karskusliikumise tegelane, 1897–98 Eesti Karskuse Seltsi aastaraamatu toimetaja. 1898 ostis Neumann ajalehe Virmaline, andis seda 1900–05 välja Tallinnas nime all Uus Aeg. 1905. aasta revolutsiooniliste sündmustega seoses ajaleht suleti, 1907–09 oli väljaandja Peterburis vangis.

Mihkel Neumann avaldas rohkesti vene, soome, saksa ja inglise keele õppe- ning sõnaraamatuid, samuti populaarteaduslikke raamatuid haridusest, tervishoiust, ketserikohtutest, maadlemisest, fakiiridest jms. Lisaks kirjutas ta mitu luulekogu.

## Teoseid
* Lühike soome keele grammatika. Tallinn, 1903
* Praktische Lehrbuch der Estnischen Sprache für der Selbstunterricht. Tallinn, 1903, ³1926
* Ajalehelugeja sõnaraamat. Tallinn, 1903
* Inglise keele õpetus. Tallinn, 1907, 2. trükk 1926
* Inglise-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1909, 2. trükk 1923
* Tervishoiu sõnaraamat. Tallinn, 1909
* Saksa keele õpetus. Tallinn, 1910
* Eesti-saksa sõnaraamat. Tallinn, 1910
* Soome-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1911
* Saksa-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1913, 2. trükk 1927
* Eesti-inglise sõnaraamat. Tallinn, 1924
* Sistematikaline eesti-vene sõnaraamat. Tallinn, 1925
* Vene-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1929
* Kuuda Seminar ja tema kasvandikud. Tallinn, 1928
* Vene-eesti sõnaraamat. Tallinn, 1929

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti biograafiline leksikon. Tartu, 1926–1929, 336–337
* Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 217
* Eesti avalikud tegelased. Tartu, 1932, 209
* Eesti kooli biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 161–162
Mario Götze

**Mario Götze** (sündinud 3. juunil 1992 Memmingenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis Eintracht Frankfurt ründava poolkaitsjana.

Kaheksa-aastaselt astus Götze Dortmundi Borussia noorteakadeemiasse. Bundesliga debüüdi tegi 21. novembril 2009 mängus Mainzi 05 vastu, kus pääses väljakule 88. minutil Jakub Błaszczykowski asemel.

1. juulil 2013 liitus Götze 35 või 37 miljoni euro eest Müncheni Bayerniga, mis tegi temast seni kalleima Saksamaa jalgpalluri (hiljem ületas selle rekordi Mesut Özil, kes liitus 50 miljoni eest Londoni Arsenaliga). Bayerni debüüdi tegi Götze 11. augustil 2013 sõprusmängus Győri ETO vastu. Oma esimese värava Bayerni meeskonnas lõi ta 26. oktoobril 2013 mängus Hertha BSC vastu.    

2016. aasta juulis liitus ta taas Dortmundi Borussiaga.

Esimest korda oli Götze valitud Saksamaa jalgpallikoondise valikusse 2010. aastal 18-aastaselt. 13. juulil 2014 toimunud jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalis lõi Götze 116. minutil võiduvärava, kui alistati Argentina 1:0.

## Saavutused
### Borussia Dortmund
* Bundesliga (2): 2010–11, 2011–12
* DFB-Pokal (2): 2011–12, 2016–17
*DFL-Supercup: 2019
* Meistrite Liiga: Finaal (2012–13)

### Müncheni Bayern
* Bundesliga (3): 2013–14, 2014–15, 2015–16
* DFB-Pokal (2): 2013–14, 2015–16
* Euroopa superkarikas (1): 2013
* FIFA Club World Cup (1): 2013

## Viited
Aleksandr Povetkin

**Aleksandr Vladimirovitš Povetkin** (sündinud 2. septembril 1979 Kurskis) on Venemaa endine poksija.

Ta võitis 2004. aasta Ateena suveolümpiamängude poksivõistlusel üliraskekaalus (üle 91 kg) kuldmedali.

## Elukutselisena
Ta jätkas juunis 2005 poksimist elukutselisena. Ta on seisuga 27. märts 2021 pidanud 40 kohtumist, millest on võitnud 36 kohtumist (neist 25 nokaudiga), kaotanud 3 kohtumist (neist 2 nokaudiga) ning üks kohtumine on jäänud viiki.

## Välislingid
*BoxRec
Haniva

**Haniva** (vene keeles **Pnjovo**) on küla Venemaa Pihkva oblastis Oudova rajoonis Samolva vallas. Asub Remda poolsaarel Lämmijärve kitsaima koha lähedal.
Kodu (Koidula luuletus)

**Kodu** on Lydia Koidula luuletus 1865. aastast.

Koidula tõlkis selle luuletuse Klaus Grothi (1819–1899) 1852. aastal alamsaksa keeles ilmunud luulekogust "Quickborn". Luuletuse originaalpealkiri oli "Min Platz vær Dær".

## Viited

## Välislingid

* Raul Pettai. "Lydia Koidula loomingu juurtest" Estonian World Review, 26. veebruar 2010]
* "Meil aiaäärne tänavas" ei olegi Lydia Koidula luuletus ERR Kultuur, 20. mai 2018
Ӧ

**Ӧ** (**ӧ**) on kirillitsa täht, mida kasutatakse hakassi, mari, komi ja udmurdi keeles. See on moodustatud kirillitsa tähest О treemaga. Näeb välja nagu ladina kirja Ö.

Komi keeles on ӧ kõige sagedamini esinev grafeem – selle esinemissagedus on 10,2%. Komi pealinnas Sõktõvkaris on ӧ-tähele ausammas.

## Viited
Ökosuhted

**Ökosuhted** ehk **ökoloogilised suhted** (inglise *ecological relationships*) on organismide (või teiste biosüsteemide) suhted keskkonnaga ja üksteisega 

Ökosuhted on ökoloogia peamine uurimisaine. 

Organismidevahelistest ökosuhetest on tuntuimad kisklus, konkurents, mutualism, kommensalism, amensalism ja parasitism.

## Vaata ka
*ökosüsteem

## Viited
Üldsuse osalemine

**Üldsuse osalemine** ehk **avalikkuse osalemine** (inglise *public partici­pation* ehk *public involvement*) on kodanike osalemine iseenda või huvirühma nimel avalike asjade otsustusprotsessis. 

Osalemine poliitikakujundamises ja otsuste tegemisel ei toimu ainult valimiste perioodil, sest nii huvirühmade kui ka üksikisikute jaoks võib valimistevaheline aeg olla palju olulisem ja tõhusam poliitiliste otsuste ja õigusloome mõjutamiseks.

## Vaata ka
* Altpoolt tulev algatus 
* Partnerlus
* Üldsuse kaasamine

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=491 (vaadatud 4.12.2011)
Ainsus

**Ainsus** ehk **singular** on arvukategooria liige, mis eristab üht asja vastandatuna kahele või enamale: *naine, laud, vihik*. 

Ainsusele vastandub mitmus ehk pluural: *naised*, *lauad*, *vihikud*.

## Eesti keel
Eesti keele morfoloogias puudub ainsusel tunnus.
Osalusareng

**Osalusareng** (inglise *participatory development*) on arengufilosoofia, mis julgustab arendatavate kogukondade liikmeid andma isiklikku panust arenguprojektidesse. 

See lähenemine vastandub otseselt elitaarsetele ülalt-alla riiklikele ja rahvusvahelistele arengusuundadele, kus välised organisatsioonid ja isikud otsustavad, mis on kohalike jaoks kõige parem. Samas on osalusarengus ka ülalt-alla juhtimist, olgugi varjatumalt, ning oluliseks muutuvad kohalikud võimusuhted, sh näiteks sugude- või earühmadevaheline ebavõrdsus. 

## Vaata ka
* Arenguplaneerimine 
* Kogukonnaarengu projekt
* Osalusdemokraatia
* Sooline võrdsus

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=491 (vaadatud 4.12.2011)
Mitmus

**Mitmus** ehk **pluural** on arvukategooria liige, mis eristab kaht või enamat asja vastandatuna ühele: *naised, lauad, vihikud*. 

Mitmusele vastandub ainsus ehk singular: *naine*, *laud*, *vihik*.

## Eesti keel
Mitmuse väljendamiseks on eesti keeles põhiliselt kaks võimalust: 
* de-mitmus: *isa/*'de**/l''
* [[vokaalmitmus]], mis jaguneb omakorda ***i*-tunnuseliseks** (''aasta/**i**/s'') ja **tüvemitmuseks**: ***õnnelike*'/s*
* mitmust võidakse väljendada ka koos [[Osastav kääne|osastava käände]] tunnusega *sid*: *pesa/**sid**''.
Heitgaas

**Heitgaas** (inglise *exhaust gas, waste gas*) on atmosfääri lenduv kütuse põlemise või tootmise gaasiline jääk- või kõrvalsaadus, mis sisaldab kahjulikke aineid ja vajab puhastamist. Heitgaasid võivad olla ka looduslikku päritolu (tekivad näiteks äikese, vulkaanilise tegevuse ja mikrobioloogiliste protsesside tagajärjel). 

Heitgaasid kahjustavad ökosüsteeme ja elusolendite (sh inimese) tervist, põhjustavad happevihmu ja kasvuhoonenähtust.

## Heitgaaside tekkimine
### Kütuste põlemisel
Kütused sisaldavad enamasti 30–90% süsinikku, vähem vesinikku, lämmastikku, hapniku ja väävlit. Lisaks sellele on enamikus kütustes ka suurem või väiksem mineraalosa. Kütuste põlemisel tekib enamasti CO2, H2O, CO, SO2, NO, mitmesuguseid süsivesinikke (sh vähktõbe põhjustavat bensopüreeni) ja tuhka. Tuha koostisosadeks on peaaegu kõik perioodilisussüsteemi elemendid, nende hulgas ka väga haruldasi ja isegi radioaktiivseid ühendeid. Peene tuhk võib tuulega levida kilomeetreid eemale ja katta väga suuri alasid.

### Looduslikud saasteallikad
Saasteaineid satub õhke vulkaanidest või põlemisprotsesside, hingamise, mädanemise, kõdunemise ja mitmesuguste bakteriaalsete protsesside käigus. Äikese tõttu tekib õhku lämmastikoksiide, vulkaanidest eraldub SO2. Paljude bioloogiliste protsesside käigus tekivad H2S, CO, CO2 ja NH3.

## Levinumaid heitgaase

### Vääveldioksiid (SO<sub>2</sub>)

Vääveldioksiid on terava lõhnaga mürgine gaas, mis tekib kütuste põletamisel. SO2 tekitab bronhiiti, hingeldust ja silmapõletikke. Vääveldioksiid lagundab taimedes klorofülli, mille tagajärjel muutuvad taimed pruuniks ja hukkuvad. Lämmastikdioksiidi või osooni mõjul oksüdeerub see vääveltrioksiidiks (SO3), millest veega moodustuvad happesademete põhikomponendid.

### Süsinik''(mono)''oksiid ehk vingugaas (CO)

Vingugaas on väga mürgine põlev gaas, mis tekib kütuste põlemisel mootorites ja hapnikuvaestes kohtades (nt tulekahju korral tarbitakse kinnises ruumis kiiresti enamus hapnikku ära). Sissehingamisel tekitab süsinikoksiid vingumürgistust (CO moodustab väga püsiva ühendi vere hemoglobiiniga, mis kaotab seejärel võime hapnikku siduda). Mürgistusega kaasneb peavalu ja -pööritus ning teadvuse kadu. Esmaabiks on värske õhk.

### Divesiniksulfiid (H<sub>2</sub>S)

Divesiniksulfiid on mädamunalõhnaga ülimürgine gaas, mis tekib vulkaanides ja veekogudes mikroorganismide elutegevuse ning orgaanilise aine lagunemise käigus. Puhas divesiniksulfiid tapab silmapilkselt, lõhustades vere hemoglobiini.

### Lämmastikoksiidid N<sub>2</sub>O, NO ja NO<sub>2</sub>
NO moodustub sisepõlemismootorites ja ühineb iseeneslikult õhuhapnikuga, andes NO2. NO2 tekib ka äikese tulemusena. N2O tekib lämmastikväetistest. NO2 reageerimisel õhuniiskuse või vihmaveega tekib samuti happesademete põhikomponente.
## Vaata ka
*Õhusaasteained
*Transport
*Sudu
*Liigutatav emissioonimõõteseade

## Viited
Duratiivne situatsioon

**Duratiivne situatsioon** on keeleteaduses situatsioon, mis kestab praegusel hetkel. Duratiivne situatsioon on dünaamilise situatsiooni üks allüksus, kuulub tegevuslaadide hulka. 

* Pardid ***ujuvad*** maja taga tiigis.
* Peenral ***kasvavad*** lopsakad kurgid.
* ***Toome*** emaga rehad ja hakkame riisuma.

Duratiivide korral näitab *mas*-tarind tegevuse jätkuvust, tegevuse lõpp nihkub järelikult tulevikku.

* Olime lõkkele hagu  ***toomas***, kui päike loojuma hakkas.
* Tüdrukud olid ***tantsimas***, kui isa neile helistas.
* Lapsed olid ***õppimas***, kui ema neid kööki sööma kutsus.

## Viited
M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. § 485.