open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leopold Hanseni majamuuseum

**Leopold Hanseni majamuuseum** oli muuseum, mis asus Tartu maakonnas Elvas aadressil Vaikne 10. See oli loodud Vanemuise teatri näitleja Leopold Hanseni mälestuseks, kes oli ka Elva linna esimene aukodanik.

Majamuuseum oli ühtlasi Elvas asuva Tartumaa Muuseumi filiaal ning paiknes hoones Vaikne 10, mille ehitas ja kinkis muuseumile Hansen ise.

Muuseumi kaminasaalis ja õues on toimunud arvukalt kontserte, osalt koostöös Eesti Straussi Ühinguga, mis muuseumimajas tegutseb. Püsiekspositsioon andis ülevaate Leopold Hanseni loomingust ning näitas 1960. aastate interjööri. Enne sulgemist oli majamuuseum avatud külastajatele vaid etteteatamisel Tartumaa Muuseumi.

Tartumaa muuseumi põhimääruse kohaselt oli Leopold Hanseni majamuuseumi ülesanne "eesti rahvusliku teatrikunsti ühe alusepanija elu ning tegevuse ja tema kaasaegse kultuurielu tutvustamine; teatrikultuuri toetamine rahvakultuuri osana; kohaliku ja regionaalse tasandi kultuuriloome väärtustamine; kultuurihariduse edendamine täiendus- ja huvihariduse raames elukestva õppe põhimõtete alusel".

2012. aastal teatas Kultuuriministeerium algselt soovist anda muuseum Tartumaa Muuseumi koosseisus üle Elva linnale, kuid läbirääkimised jooksid ummikusse, mistõttu otsustas ministeerium muuseumi sulgeda. Museaalid anti üle Tartu Linnamuuseumile, kinnistu Riigi Kinnisvara ASile. 2016. aasta kevadel müüdi hoone koos krundiga ning seejärel lammutati. Elva Postipoisi andmetel hävinesid aias Hanseni enda istutatud puud ning maja müüris asunud kaks sõjaeelse Vanemuise aegset maski.

Elvas asunud Tartumaa Muuseumi filiaal oli ka Eduard Kutsari majamuuseum.

## Viited
Eduard Kutsari majamuuseum

**Eduard Kutsari majamuuseum** (varem ka *Eduard Kutsari Ateljeemuuseum*) oli Tartumaal Elvas aadressil J. Kärneri 4 tegutsenud muuseum, mis käsitles kunstnik Eduard Kutsari elu ja loomingut. Muuseum avati 1971. aastal ning suleti 2012.

## Ajalugu
Muuseum avati 27. märtsil 1971 Eduard Kutsari abikaasa eestvedamisel kunstniku kodumajas Eduard Kutsari Ateljeemuuseumina ning see kuulus Tartu Riikliku Kunstimuuseumi alla.

3. juunil 1972 avati kunstniku 70. sünniaastapäeva puhul muuseumi ees aias Aleksander Elleri tehtud portreebareljeef.

Alates 11. veebruarist 2008 tegutses muuseum *Eduard Kutsari Majamuuseumi* nime all Tartumaa Muuseumi filiaalina. 2012. aastal teatas Kultuuriministeerium algselt soovist anda muuseum Tartumaa Muuseumi koosseisus üle Elva linnale, kuid läbirääkimised jooksid ummikusse. Ministeerium otsustas Tartumaa Muuseumi koos selle filiaalidega sulgeda. Museaalid anti üle Eesti Rahva Muuseumile, kinnistu Riigi Kinnisvara ASile.

Tartumaa Muuseumi põhimääruse kohaselt oli Eduard Kutsari majamuuseumi ülesanne "kunstniku elu ja loomingu säilitamine ning tutvustamine; kunstniku kaasaegse kunstielu tutvustamine; kohaliku ja regionaalse kunstielu toetamine ning loomingu tutvustamine avalikkusele; kunstihariduse edendamine huvi- ja täiendushariduse raames elukestva õppe põhimõtete alusel".

Elvas asunud Tartumaa Muuseumi filiaal oli ka Vanemuise teatri näitleja Leopold Hanseni majamuuseum, mis tegutses Elvas aadressil Vaikne 10.

## Viited
Lookus (matemaatika)

**Lookus** ehk **geomeetriline koht** on teatavat tingimust rahuldavate punktide või joonte hulk. 

Näiteks ruumi fikseeritud punktist konstantsel kaugusel paiknevate punktide **lookus** on sfäär.

## Viited
Logaritmiline skaala

**Logaritmiline skaala** on logaritmfunktsiooni väärtuste järgi lõikudeks jaotatud sirge (sageli graafiku telg või teljed) või riba.

Tehnikas leiab logaritmiline skaala (teljestik) laialdast kasutamist näiteks sageduskarakteristikute esitamisel. Nii esitatud nn logaritmiliste sageduskarakteristikute abil saab hästi võrrelda sagedussõltuvuste iseloomu.

Ainult ühel teljel logaritmilise skaala kasutamisega (nn poollogaritmilise karakteristiku kujul, mille puhul koordinaatteljestiku teine telg on lineaarne) saab hästi esitada sõltuvusi, mis on olemuselt kas eksponentsiaalsed või logaritmilised. Näiteks elektroonikas esitatakse poollogaritmilisel kujul tihti pn-siirde voltamperkarakteristikut, mis ideaaljuhul on eksponentsiaalne funktsioon ning peaks poollogaritmilisel graafikul seetõttu olema esitatav sirge joonega.

## Viited
Rööplüke

**Rööplüke** ehk **paralleellüke** ehk **lüke** ehk **translatsioon** on eukleidilises geomeetrias liikumine, mille korral iga lõik on oma kujutisega paralleelne.

## Vt ka
* Peegeldus

## Viited
Tartu Mill Triathlon 2012

**Tartu Mill Triathlon 2012** oli 21.–22. juulil 2012 Tartu linnas toimunud triatlonivõistlus.

Triatloni käigus ujuti Emajões, rattatrass läbis kesklinna ja Supilinna tänavaid ning jõudis korraks ka linnast välja. Jooksudistants kulges Emajõe kaldapealsel. Võistluse korraldust jälginud endine tipptriatleet Benjamin Price pidas Tartu triatloni Emajõe kiire voolu tõttu suhteliselt raskeks.

Võistluse kesklinna toomise idee tuli New Yorgi ja Lon­doni linnatriatlonidest. Lõpliku tõuke andis triatlonil "Tristar 2011" osalenud Tartu linnapea Urmas Kruuse ettepanek korraldada triatlonivõistlus ka Tartu kesklinnas. Tartu linnatriatloni peakorraldaja oli Ain Alar Juhanson.

## Võistlused
Võistlused koosnesid kolmest osast: põhidistants Tartu Mill Triathlon, harrastajate võistlus ehk Igamehetriatlon ning alaealistele mõeldud Lastetriatlon.

Põhidistantsil ujuti mööda Emajõge poolteist kilomeetrit, sõideti seejärel jalgrattaga 40 kilomeetrit ehk kaks 20-kilomeetrist ringi ja joosti kaks viiekilomeetrist tiiru. Põhidistantsi (1,5 km ujumist, 40 km ratast ja 10 km jooksu) võitis Aleksandr Latin ajaga 1:53:01, naiste arvestuses Kaidi Kivioja ajaga 2:12:41. Stardis oli kokku 225 individuaalosalejat ja 25 võistkonna ujumisvahetuse liiget, osalejaid tuli 7 riigist.

Harrastajate võistluse täisnimi oli A. Le Coq Tartu Igamehetriatlon, sellel tuli ujuda pool kilomeetrit, sõita rattaga üks 20-kilomeetrine ringi ja joosta viis kilomeetrit. Igamehetriatloni võitis Markko Etverk koguajaga 0.56,33 (sellest 0,5 km ujumine 0.04,15, 20 km rattasõit 0.33,14 ning 5 km jooks 0.17,52). Naistest jõudis kõrgeimale kohale Laura Kallas (üldarvestuses 29. koht) ajaga 1.09,01 (sellest ujumine 0.04,47, rattasõit 0.39,31 ning jooks 0,23,14).

Tartu Lastetriatlon hõlmas 160 m ujumist, 2,5 km rattasõitu ja 800 m jooksu. Osalejad jaotati kolme vanuseklassi:
* lapsed E: 2003. aastal ja hiljem sündinud;
* lapsed D: 2001. ja 2002. aastal sündinud;
* lapsed C: 1999. ja 2000. aastal sündinud.
Lastetriatloni võitis Kregor Zirk ajaga 10.46. Parim tüdruk oli üldjärjestuses viiendale kohale tulnud Marie Elisabeth Martinson ajaga 11.31.

## Vaata ka
* Tartu Mill Triathlon 2013

## Viited

## Välislingid
* "Veskimehed triatlonile ehk Tartu Mill AS toetab Eesti suurimat linnatriatloni!" Postimees/MTÜ Tartu Triatlon pressiteade, 31.05.2012
* Marii Kangur "Hansapäevadega tuleb Tartu südalinna ka triatlon" 20.07.2012
* "Asjatundjad peavad Tartu triatloni raskeks" Postimees, 20.07.2012
* Risto Mets "Lapsed näitasid Tartu triatlonil kõrget taset" Postimees, 21.07.2012
* "Tartu Mill Triatloni võitsid Aleksandr Latin ja Kaidi Kivioja" ERR, 22.07.2012
* Marii Kangur "Eneseületuse hea tunne kaalub lihasvalu üles" Postimees, 23.07.2012
Raimo Männis

**Raimo Männis** (aastani 1937 **Susi**, 16. detsember 1931 Rõstla küla Vana-Põltsamaa vald – 1. märts 2025 Saue vald) oli eesti põllumajandustegelane ja kirjanik. 

Ta sündis talupidaja perekonnas, isa pidas ka möldri- ja metsavahiametit, ema oli tal kooliõpetaja. 

Aastatel 1940–1948 õppis Männis Kildu, Väinjärve ja Kirivere koolis, aastatel 1948–1952 Vändra Keskkoolis. Aastatel 1952–1957 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille lõpetas mehaanikainseneri kutsega. 

Männis töötas aastatel 1957–1958 Viljandi masina-traktorijaamas, 1958–1959 töökoja juhatajana Suure-Jaani remondi- ja tehnikajaamas, 1959–1960 brigadirina Türi maaparandusjaamas, 1960–1961 maaparandusmehaanikuna Vändra remondi- ja tehnikajaamas, hiljem samas töökoja juhatajana. 

Aastatel 1965–1992 oli ta Saue sovhoosi peainsener. 

Aastatel 1965–1990 kuulus ta NLKP ridadesse.

## Kirjanduslik tegevus
Kirjandusse tuli ta lastejuttudega 1954. aastal. Temalt on ilmunud ka lasteraamatud "Sünnipäevakink" ning "Poiss ja kuu". 

Noorsoojutustus "Kiviküla kooli poisid" kujutab sõjajärgse maakooli (selles võib ära tunda Kirivere kooli) õpilasi. Romaanid "Valeühendused" ja "Heinatants" kujutavad maaühiskonna probleeme nõukogude võimu stagneerumise ajal. "Tagasiärastaja" käsitleb taasiseseisvunud Eesti külaelu probleeme.

Tema romaanid on kirjutatud ladusalt, hea elutundmisega, kujutusviis on asjalik, peategelased mõnevõrra suletud karakteriga.

Kirjanike Liidu liikmeks võeti ta 1991. aastal. 

## Raamatud
* 1965 "Sünnipäevakink"
* 1969 "Poiss ja kuu"
* 1974 "Kiviküla kooli poisid"
* 1983 "Valeühendused"
* 1985 "Heinatants"
* 1997 "Tagasiärastaja"
* 2006 "Ärapööramiste aasta"
* 2018 "Talv ja kevad Kivikülas"

## Jutustused
* "Oktoobrikarneval". Rahva Hääl november 1992
* "Jõulurõõm". Rahva Hääl detsember 1992
* "Parteiline ülesanne". Rahva Hääl märts 1993
* "Tööpüha". Rahva Hääl aprill 1993

## Tunnustus
* 1975 Eesti NSV teeneline ratsionaliseerija
* 1985 III auhind 1985. aasta romaanivõistlusel ("Heinatants" eest)

## Viited
Kaia Skoblov

**Kaia Skoblov** (sündinud 20. jaanuaril 1979) on eesti näitleja. 

Ta on lõpetanud 2004. aastal Eesti Humanitaarinstituudi näitleja erialal (III lend, kursuse juhendajad Lembit Peterson ja Tõnis Rätsep). Kõrvalerialana lõpetanud samal aastal kultuuriteooria õppetooli. 

Ta on mänginud telesarjades “Nukumaja”, "Kättemaksukontor", "Kelgukoerad", "Restart", "Saladused", "ENSV", "Takso", “Armastus” jne. Lühimängufilmides nt. "Hirm" (2004), "Protsess", “Juliet” ning filmides “Foreign Fields / Võõrad väljad” (2000) 
, "Sigade revolutsioon" (2004), "Kass kukub käppadele" (1999), "Deemonid" (2012), "Elavad pildid" (2013) ja "Tulnukas 2 ehk Valdise tagasitulek 17 osas" (2024).

Tal on (olnud) rollid Narva Vaba Laval (2021), Vanemuise teatris lavastuses “Kõik minu emast (2022),
“Kirvetüü” (2019), Vanemuise teatris lavastuses “W [Teatrisaaga 150 aastat kirge ja armastust]” (2019), ERM Teatris lavastuses “Keisri hull” (2018), Eesti Maanteemuuseumis “Pagulased”, VAT Teatris lavastuses “Blow-up” (2018), VAT Teatris lavastuses "Eine murul" (2017), Karlova Teatris lavastuses "Tagahoovish" (2017), Vanemuise teatri lavastustes "Arkaadia" (2016), "Fanny ja Alexander" (2014), "Obinitsa" (2015, 2016), Komöödiateatri lavastuses „Armastab, ei armasta?“ (2005), Vana Baskini Teatri lavastustes "Jaan Poska saaga" (2011) ja "Äärmiselt piinlik" (2010) ning VAT Teatri lavastustes "Torm" (2005), "Elvis oli kapis" (2006) ja “Kas sulle meeldib porno?” (2008), Kuressaare Linnateatris lavastuses "Limbo", "Mereröövel vastu tahtmist", “Rongirüüv” (2024) Karilatsi vabaõhumuuseumis. 

Ta on teinud rolle ka Miksteatris, Särevi Teatritoas, Gurmeeteatris ja Nukuteatris, Raadioteatris.

Ta õppinud yin, hatha, vinyasa jooga juhendajaks ning on Vanemuise teatris joogatundide juhendaja.
Eduard Kutsar

**Eduard Kutsar** (31. mai 1902 Tartu – 15. märts 1970 Elva) oli eesti maalikunstnik.

## Elukäik
Aastatel 1919–1926, 1928–1932 ja 1935. aasta kevadest 1937. aasta lõpuni õppis Kutsar Tartus Kõrgemas Kunstikoolis Pallas maali, graafikat ja skulptuuri. Tema õpetajate seas olid Konrad Mägi, Nikolai Triik, Ado Vabbe ja Hando Mugasto.

Eduard Kutsar suri 1970. aastal, ta maeti Elva metsakalmistule.

## Looming
Eduard Kutsari looming hõlmab maastiku- ja olustikumaali, natüürmorte, portreid, joonistusi ja skulptuure. Tema käsitluslaad on ekspressionistlik, mõnel juhul lüürilise varjundiga.

Tema esimene isikunäitus oli 1.–30. augustil 1933 oli Pärnu rannasalongis. Hiljem on tema teoste näitusi korraldatud Narva-Jõesuus, Tartus ja Tallinnas.

1944. aasta augustis põles Eduard Kutsari ateljee teostega, samuti põles Tartumaal Verevi külas Vellaveres Vestre talu, kuhu ta oli osa loomingust sõjapakku viinud. Seepärast on Eduard Kutsari varasest loomingust säilinud vähe teoseid. 1944. aastast elas kunstnik alaliselt Elvas.

Otsekohese ja impulsiivse loomu tõttu oli Eduard Kutsaril aastatel 1944–1956 vähe võimalusi näitustel esineda, puudus ka majanduslik kindlustatus. Loomingu paremiku kaotamine ja tõrjutus mõjus laastavalt ta vaimsele tervisele. 1956. aastal Kutsar haigestus, jäi auto alla ja kaotas parema käe. Ta õppis küll maalima vasaku käega, ent tegi enamasti väiksemaformaadilisi töid.

1964. aastal oli Tartu Kunstnike Majas Eduard Kutsari esimene sõjajärgne isikunäitus, mis andis ülevaate kogu tema loomingust alates 1922. aastast. Väljas oli 136 õlimaali ja akvarelli, kuus skulptuuri keraamikas ja puus.

1964. aasta detsembris oli Eduard Kutsari isikunäitus ka Elva Rajoonidevahelises Koduloomuuseumis. Viimane isikunäitus oli 1967. aastal.

Eduard Kutsar kuulus aastast 1934 Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingusse ja aastast 1946 Eesti NSV Kunstnike Liitu.

## Isiklikku
1932. aastal abiellus Eduard Kutsar Elisabeth Sillaga.

## Mälestuse jäädvustamine
27. märtsil 1971 avati Eduard Kutsari abikaasa eestvedamisel Eduard Kutsari kodumajas Elvas aadressil Kärneri 4 Eduard Kutsari Ateljeemuuseum. 3. juunil 1972 avati kunstniku 70. sünniaastapäeva puhul muuseumi ees aias Aleksander Elleri tehtud portreebareljeef.

Majamuuseumi ekspositsiooni laiendati ja see pakkus läbilõiget kogu Eduard Kutsari loomingust. Alates 11. veebruarist 2008 tegutses muuseum Eduard Kutsari Majamuuseumi nime all Tartumaa Muuseumi filiaalina. 2012. aastal teatas Kultuuriministeerium algselt soovist anda muuseum Tartumaa Muuseumi koosseisus üle Elva linnale, kuid läbirääkimised jooksid ummikusse. Ministeerium otsustas Tartumaa Muuseumi koos selle filiaalidega sulgeda. Museaalid anti üle Eesti Rahva Muuseumile, kinnistu Riigi Kinnisvara ASile.

## Viited

## Välislingid
*Kaia Ivask. Ülevaade Eduard Kutsari elust ja loomingust Tartumaa Muuseumi kodulehel (arhiivitult)
Seebi tänav

**Seebi tänav** on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Järve asumis. Tänav algab Tondi tänavalt, kulgeb esialgu loode–kagusuunaliselt, jõuab välja Tallinna–Keila raudteeni ning kulgeb seejärel raudteega paralleelselt edela suunas, kuni pöörab loode poole ja lõpeb Marsi tänaval. Seebi tänav on ligikaudu 950 meetri pikkune.

Seebi tänaval asus Tallinna Farmaatsiatehas.

Seebi tänav on nime saanud 1881. aastal lähikonnas paiknenud seebivabriku järgi. Tänava saksakeelne nimi oli *Seifenstrasse* ja venekeelne *Мыловая улица*. Pikka aega ulatus Seebi tänav Tondi tänavalt üle Tallinna–Keila raudtee Pärnu maanteeni. 1950. aastatel Seebi tänava raudteeülesõidukoht likvideeriti ja Seebi tänav ulatus ainult Tallinna–Keila raudteeni. 25. septembril 1959 ühendati Seebi tänavaga endine **Salu tänav** Tallinna–Keila raudtee ääres nime kordumise tõttu.

## Viited
Võru Tarbijate Ühistu

**Võru Tarbijate Ühistu** (lühend **VTÜ**) on Võrumaal tegutsev tarbijate ühistu.

Ühistu sünnipäevaks loetakse 3. novembrit 1911, kui kinnitati Võru Tarbijate Ühisuse "Põllumees" põhikiri. "Põllumees" pankrotistus 1935. aastal. Järelejäänud varade alusel moodustas ETK Võru Majandusühingu, mille tegevus kestis kuni 1940. aasta juunini. Siis moodustati Võrumaa Tarbijate Kooperatiivide Maakondlik Liit, mille koosseisu kuulus ka Võru Tarbijate Kooperatiiv. Praegune nimi on ühistul alates 1992. aastast.

2012. aastal oli VTÜ-l 18 kauplust, nende seas 1 Maksimarket, 2 Konsumit, 12 A ja O kauplust.

VTÜ on Eesti Tarbijateühistute Keskühistu (ETK) grupi liige.

## Välislingid
*Koduleht
Antsla Tarbijate Ühistu

**Antsla Tarbijate Ühistu** (algselt **Antsla Tarwitajate Ühisus**) on 1902. aastal Antslas asutatud tarbijate ühistu.

Eesti tarbijate ühistuid ühendav organisatsioon on tänapäeval Coop Eesti (endine ETK).

## Ühistu kauplused
Antsla Tarbijate Ühistul on Võru maakonnas kaheksa toidukauplust. Lisaks kuuluvad ühistule Võru- ja Valgamaal sõitev kauplusauto ning Antsla linnas asuvad ehitusmaterjalide ja tööstuskaupade poed.

## Hauka laat
Antsla Tarbijate Ühistu korraldab Hauka laata regulaarselt alates 1960. aastatest. See on kõige pikema traditsiooni ja ajalooga laat Eestis. Kaubapuuduse tõttu jäi laat korraldamata aastatel 1991–1992. Alates aastast 1994 toimub Hauka laat Antsla kesklinnas.

## Ajalugu
Antsla Tarwitajate Ühisus asutati Villem Pakleri eestvõttel 1902. aastal; see oli esimene eestlaste tarbijate ühistu. Eesti esimesel iseseisvusperioodil oli ühingul peakauplus Antslas ja harukauplused Karulas, Tsoorus, Tagulas, Restus ja Antslas.

## Viited

## Välislingid
*Antsla Tarbijate Ühistu koduleht
Jim Ollinovski

**Jim Ollinovski** (kodanikunimega **Ott Ollino**; 23. juuli 1974 Elva – 23. aprill 1993 Pärnu) oli eesti kirjanik ja kunstnik.

Kirjanikuna viljeles ta nii luulet kui ka proosat, oli ka näitekirjanik.

Ollinovskilt on ilmunud kaks postuumset luulekogu: "Luuletused" (Tallinn: Detlar, 1994, koostanud Ülo Haljasorg) ja "Aeroplaan esimesest pilgust" (Tallinn: Pilgrim, 2009, koostajad Epp Ollino ja Mart Velsker). Suur osa ta loomingust on siiski endiselt avaldamata, suurem jagu sellest asub Eesti Kirjandusmuuseumis. Ollinovski luuletustest üks tuntumaid on "Unustatu", mida Meelis Leisi viisistatuna on laulnud ansambel Ummamuudu. Samuti on tema sõnadele tehtud Kago laul "Öiste vestluste vari".

Kunstis kasutas Ollinovski ohtralt innovaatilist tehnikat. Tema graafika näitusi on toimunud Elvas ja Tartus.

Jim Ollinovski luule on mitmekülgne ja avangardne, iseloomulikud on rohked viited kirjandustekstidele ja muusikale eri ajastutest ja riikidest. Sagedasemad on seosed Ladina-Ameerika kirjandusega (Fernando Pessoa, Jorge Luis Borges) ning ansamblitega King Crimson ja Joy Division. 

"Nende otsingute juures on mõjutusi 20. sajandi Euroopa avangardsetest kirjandusvooludest, mütoloogiliste maailmade uurimisest, filosoofiast, *rock*-kultuurist jm, kuid samas pole autor jäänud pelgalt mõjualuseks, vaid on oma parimates luuletustes leidnud sel­lise kirjutamisviisi, mis teda teistest eesti kirjanikest eristab," iseloomustas tema loomingut kirjandusteadlane Mart Velsker. Kriitik, kirjanik ja muusik Lauri Sommer on nimetanud Ollinovskit 1990. aastate alguse kõige andekamaks noorpoeediks.

Ehkki Jim Ollinovski loometee jäi lühikeseks, on ta avaldanud mõju laiemalt kui varasurnud autori puhul arvata võiks. Tema mõju on tunnistanud näiteks luuletaja fs ning laulja ja laulukirjutaja Kerli Kõiv.

## Teoseid
* Vikerkaar nr 8/1993 (luulevalik: "Unenäoagent"; "Kymme I"; "Kymme IV"; "Kymme VIII")
* Vikerkaar nr 10-11/2009 (luulevalik: "Ta mind pettis Homerosega", "tamm, tammepuu", "*appi, kes see lurjus...", "Neli tankisti ja koer", "*matkaja võeti kinni...", "*koerte luud...", "*silmapiir on sinine...", "*nurkades kappides kappidel..."

## Viited

## Kirjandus
* Mart Velsker "Saateessee raamatule "Aeroplaan esimesest pilgust"" Tallinn: Pilgrim, 2009
* Lauri Sommer "Lendurist rääkides" Looming 5/2010

## Välislingid

* Priit Simson "Justkui vanemaks saanud Ollinovski", EPL, 5. veebruar 2010 (arvustus kogule "Aeroplaan esimesest pilgust")
*"Heidy Purga võttis Ollinovski luule avaldamise südameasjaks: ta oli meile kõigile Elvas väga oluline" ERR, 29.märts 2019 
* "Aeroplaan esimesest pilgust" arvustus Eesti Ekspressis, 11. detsember 2009
* "Kirjastus Pilgrim andis välja kaks kauaoodatud luulekogu", Postimees/Kirjastuse Pilgrim pressiteade, 4. detsember 2009 
* "Kerli – Jim Ollinovski is the greatest inspiration!", Kerli Kõivu tervitus Jim Ollinovski teise luulekogu avaldamisele
* Valik Ollinovski tekste, kunstinäiteid ja Kago laul "Öiste vestluste vari" (MP3)
Elva lauluväljak

**Elva lauluväljak** asub Elva kesklinnas Arbi järve lähedal.

Lauluväljak on rajatud 1951. aastal.

8. augustil 2015 avati lauluväljakul mälestusmärk koorijuhule ja pedagoogile Ants Söödile.


Elva lauluväljak, 31. august 2013.jpg
Elva lauluväljaku laulukaar, 31. august 2013.jpg
Elva kalmistu

**Elva kalmistu** on surnuaed Elva linna servas parkmetsas.

Kalmistu aadress on Vaikne tänav 39.

Elva kalmistu on rajatud 1924. aastal. Peavärava kavandas 1934. aastal Hanno Kompus. Kalmistu uue osa on kujundanud maastikuarhitekt Nora Tammoja.

Elva kalmistule on teiste hulgas maetud teoloog Ago Viljari, geograaf Endel Varep, ajaloolane Mart Siiroja, kirjanikud Jaan Kärner ning Ain Kaalep, keeleteadlane Johannes Silvet, näitleja Leopold Hansen, ilmatark ja põllumees Vadim Želnin, kirjandusteadlane Daniel Palgi, kunstnik Eduard Kutsar, kirjanik Jim Ollinovski, keemik Ivan Kondakov, riigikontrolör Karl Soonpää, telerežissöör ja pedagoog Jaan Rommot, näitleja ning Elva linnapea Väino Uibo, Tartu linnapea Väino Kull, koorijuht ning pedagoog Ants Sööt ning füüsik ja astronoom Charles Villmann. Elva koolidirektorid Edgar Kurg, Vello Namm ja Arvo Mälberg ja Elva tuletõrjetegelased Julius Illus ning Edmund Tugev.  

Elva kalmistul on sõjaväelase Hugo Kulboki kenotaaf.

## Välislingid
*
George Scott (poksija)

**George Kelly Scott** (kuni 1990 **Cramne**; sündinud 20. detsembril 1966 Monrovias Libeerias) on Rootsi endine poksija.

Scott (Cramne) oli kokku viiekordne Rootsi meister – sulgkaalus (kuni 57 kg) 1986. aastal ning kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1987-1988 ja 1990-1991.

Scott (Cramne) võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Andreas Zülow'le (Ida-Saksamaa).

Scott (Cramne) osales kergekaalus (kuni 60 kg) 27. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1987), kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja, 28. Euroopa meistrivõistlustel (Ateena, 1989), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Konstantin Tszjule (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 29. Euroopa meistrivõistlustel (Göteborg, 1991), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Marco Rudolphile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Scott poksis juulist 1991 kuni novembrini 2001 elukutselisena ning pidas kokku 46 kohtumist, millest võitis 41 (neist 17 nokaudiga) ja kaotas 5 (neist 1 nokaudiga) kohtumist.

## Viited

## Välislingid
*George Scott (Cramne) lehel Ringside. Rootsi keeles
*George Scott (Cramne) lehel boxningsarkivet.net. Rootsi keeles
* 
*
Grenzstein

**Grenzstein** on perekonnanimi. See tähendab saksa keeles piirikivi.

Nimede eestistamisel anti Grenzsteini-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Arula, Helk, Kaldre, Nurme, Piirikivi, Risthein ja Sale.

## Nime kandjaid
* Ado Grenzstein, ajakirjanik ja pedagoog
*Endel Grenzstein (Endel Risthein), elektrotehnikateadlane
* Tõnis Grenzstein, maalikunstnik
Grünberg

**Grünberg** (Gruenberg, Grunberg) on perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Grünberg 284 inimesel: 133 mehel ja 151 naisel.

* August Grünberg, kunstnik
* August Grünberg
* Georg Grünberg, raamatute toimetaja ja tõlkija
* Grethe Grünberg
* Johannes Grünberg, kirikuõpetaja
* Maile Grünberg
* Herbert Olev Grünberg
* Silja Grünberg, toimetaja
* Sven Grünberg

## Viited
Lääne-Ukraina

**Lääne-Ukraina** on Austria-Ungari ja Rzeczpospolita koosseisu kuulunud praeguse Ukraina alad. Lääne-Ukraina moodustavad Galiitsia (Lvivi oblast, Ternopili oblast, Ivano-Frankivski oblast), Volõõnia (Volõõnia oblast, Rivne oblast, mõnikord ka Žõtomõri oblasti lääneosa), Bukoviina (Tšernivtsi oblast) ja Taga-Karpaadi oblast. Mõnikord loetakse Lääne-Ukraina alla kuuluvaks ka Hmelnõtskõi oblast. Lääne-Ukraina suurim linn on Lviv.

## Ajalugu

Lääne-Ukraina kuulus algselt Poola-Leedule, kuid 18. sajandil toimunud Poola jagamiste käigus ala jagati: Galiitsia läks 1772. aastal Austriale ning Volõõnia 1795. aastal Venemaa keisririigile.

Pärast esimest maailmasõda ning Nõukogude-Poola sõda jagunes Lääne-Ukraina sõdijate vahel: Galiitsia ja Volõõnia läksid Poolale; Ida-Ukraina, Lõuna-Ukraina ja Ukraina tuumik jäid Nõukogude Liidu võimu alla, kus moodustati Ukraina Nõukogude Sotsialistlik Vabariik. Ukrainlased tegid ka katse iseseisvust saavutada, kuulutades välja Lääne-Ukraina Rahvavabariigi, aga selle liitis endaga Poola. Sellele lisaks jäid Austria-Ungari jagamise järel tänapäeval Lääne-Ukrainale kuuluvad Ruteenia Tšehhoslovakkiale ja Bukoviina Rumeeniale. 

Kui Saksamaa 1939. aastal Tšehhoslovakkia okupeeris, vallutas Ungari 15. märtsil 1939 Ruteenia. Sama aasta septembris tungis Nõukogude Liit Poolasse ning Galiitsia ja Volõõnia langesid ka Nõukogude võimu alla. 1940. aastal nõudis Nõukogude Liit Rumeenialt ultimaatumiga välja ka Bessaraabia ning Bukoviina. Teise maailmasõja lõpupäevil jõudsid Nõukogude väed ka Taga-Karpaatiasse, okupeerisid selle ja kuulutasid välja Tagakarpaatia Ukraina Vabariigi, mis Nõukogude Liiduga liitus. Tšehhoslovakkia tunnustas piiride muutust 1946. aastal ning nõnda sai terve tänapäevane Lääne-Ukraina esimest korda ajaloos ühe riigi alla ühendatud.

1940.-1950. aastatel toimus just Lääne-Ukrainas suurim Nõukogude-vastane tegevus Ukrainas - Stepan Bandera ja Roman Šuhhevõtši juhitud UPA partisanid. Sellele reageerisid ka Nõukogude võimud vastavalt - Lääne-Ukrainas toimusid samuti 1940. ja 1950. aastatel küüditamised.

Piirkond on tugevalt ukrainakeelne ja rahvuslik - 1. detsembril 1991 toimunud Ukraina iseseisvusreferendumil toetas Lääne-Ukrainas iseseisvust igas oblastis üle 90% hääletanutest. Lääne-Ukrainas on populaarsed läänemeelsemad poliitikud, nagu Viktor Juštšenko ja Julija Tõmošenko. Samas on Bukoviinas ning Taga-Karpaatias palju rahvusvähemusi (Bukoviinas rumeenlased, Taga-Karpaatias russiinid ning ungarlased).

;Tänapäeva Ukraina sh Krimm

## Vaata ka
*Galiitsia, Volõõnia
*Ruteenia
*Paremkalda-Ukraina

## Viited
Lääne-Valgevene

**Lääne-Valgevene** on mitteametlik termin, millega tähistatakse aastatel 1919–1939 Poola (II Rzeczpospolita) koosseisu kuulunud Valgevene alasid.
 

Nõukogude-Poola sõjas (1919–1921) vallutasid 8. augustil 1919 Poola väed Minski, 27. veebruaril 1919 moodustatud Leedu NSV-st ja Valgevene NSV-st Leedu-Valgevene NSV vabariigi valitsus asus ümber Smolenskisse. 6. juunil 1920 Leedu-Valgevene NSV likvideeriti, Valgevene NSV taastati 31. juulil 1920 Poola poolt Riia rahulepinguga Vene SFNV-le loovutatud aladel. Riia rahuleping lõpetas Nõukogude-Poola 1919.&ndash;1920. aasta sõja ja lepinguga määrati kindlaks Poola idapiir (Poolale läksid Ukraina ja Valgevene läänealad).

Teises maailmasõjas NSV Liidu kallaletungi järel Poolale okupeeris NSV Liidu Punaarmee Poola idaosa Lääne-Ukraina ja Lääne-Valgevene. Neil aladel moodustati talurahvamiilits ja tööliskaart, kelle kontrolli all toimusid Lääne-Valgevene Rahvakogu ja Lääne-Ukraina Rahvakogu valimised (26. oktoobril). Viimased asusid vastavalt Brestis ja Lvivis. 25. septembril moodustati nõukogude võimuorganid linnades, maakondades ja valdades.

28. oktoobril esitasid Lääne-Ukraina ja Lääne-Valgevene rahvakogud palve liitumiseks NSV Liiduga. Lääne-Ukraina liideti NSV Liidu Ukraina NSV-ga 1. novembril ja Lääne-Valgevene Valgevene NSV-ga 2. novembril 1939.

Pilt:Territorial_changes_of_Poland_1938d.jpg|Lääne-Valgevene Poola territooriumi osana 1938. aastal
Pilt:Territorial_changes_of_Poland_1940.jpg|Lääne-Valgevene NSV Liidu territooriumi osana 1940. aastal


## Vaata ka
*Nõukogude-Poola sõda
*II Rzeczpospolita
*Poola Teises maailmasõjas
*NSV Liidu kallaletung Poolale
Katseseeria

**Katseseeria** on tõenäosusteoorias ühelaadsete katsete lõplik jada, kus ühte ja sama katset korratakse kindel arv kordi.

## Viited
Erni Lõbu

**Erni Lõbu** (25. juulil 1933 Kirikuküla, Kärla vald, Saaremaa – 27. juuli 2015 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.

## Elulugu
Erni Lõbu oli taluniku poeg. Lõpetas 1948. aastal Kärla 7-klassilise Kooli ja 1952. aastal Kingissepa Keskkooli. 

Töötas 1952 ja 1956–1962 Kingissepa rajoonilehe Kommunismi Ehitaja kirjandusliku kaastöölisena, vastutava sekretärina ja 1959–1962 peatoimetajana. Aastatel 1952–1956 teenis aega NSV Liidu mereväe Musta mere laevastikus. 

1969–1975 oli ta ajalehe Sirp ja Vasar peatoimetaja. 

1991–1994 töötas teabe- ja reklaamilehe Tere toimetuses. 1994. aastal jäi pensionile, kuid tegi tõlkijana kaastööd ajakirjale Soveršenno Sekretno ja linnaosa ajalehele Haabersti Postipoiss.

## Tegevus NLKP-s
*1959 NLKP liige
*1962–1966 õppis Vilniuse Kõrgema Parteikoolis ajakirjanduse erialal 
*1966–1969 EKP Keskkomitee kultuuriosakonna kirjanduse ja kunsti sektori instruktor
*1975–1991 ajakirja Eesti Kommunist / Poliitika toimetuses osakonnajuhataja ja vastutav sekretär

## Teoseid
*"Saaremaa". / Eesti NSV Teaduste Akadeemia, Eesti Geograafia Selts ; [koostanud Erni Lõbu, Endel Prooses, Voldemar Miller]. Tallinn : Eesti Raamat, 1970 
*"Eesti 1939–1940 : fakte, probleeme, meenutusi". / Olaf Kuuli, Erni Lõbu. Tallinn : Eesti Raamat, 1989
*"Kuukalender : 365 praktilist nõuannet". / tõlge eesti keelde OÜ Singoni, Erni Lõbu. Tallinn : Singoni, 2002
*"Saarlaste toel Sirpi ja Vasarat toimetamas". Meie Maa, 6. november 2007

## Isiklikku
Tema abikaasa oli pedagoog Juta Lõbu. Nende poeg on omavalitsusametnik Ivar Lõbu ning tütar on kirjastaja Piret Voll. 

## Viited
Descartesi koordinaadid

**Descartesi koordinaadid** (ladinapäraselt ka **Cartesiuse koordinaadid**) on reaalarvude järjestatud paar (*x*, *y*), mis määrab punkti asukoha tasandil, või järjestatud kolmik (*x*, *y*, *z*), mis määrab punkti asukoha rist- või kaldkoordinaatide süsteemina kujutatud ruumis; üldisemalt: reaalarvude järjestatud komplekt (x1, ..., xn), mis määrab punkti asukoha n-mõõtmelises ruumis.

## Vaata ka
*Koordinaadisüsteem

## Viited
Kümnendsüsteem

**Kümnendsüsteem** ehk **detsimaalsüsteem** on positsiooniline arvusüsteem, mille alus on kümme. Arvu esitust kümnendsüsteemis nimetatakse **kümnendarvuks** ehk **detsimaalarvuks**.

Kümnendarvu iga numbrikoht näitab, mitmes kümne aste sellesse arvu kuulub. Kümnendarvu igal numbrikohal olev number näitab, mitu korda kümne vastav aste sellesse arvu kuulub. Näiteks kümnendarv 5847,21 tähendab kümnendsüsteemis tegelikult summat 5×103 + 8×102 + 4×101 + 7×100 + 2×10−1 + 1×10−2.

## Vaata ka
*Suurte arvude nimetused

## Viited
Burn

"**Burn**" on ansambli Deep Purple 1974. aasta veebruaris ilmunud kaheksas stuudioalbum. 

See oli ansambli esimene album, mille salvestamisel osalesid laulja David Coverdale ja ansamblist Trapeze üle tulnud laulja-basskitarrist Glenn Hughes. Album salvestati Šveitsis Montreux's novembris 1973.

Album võeti pubiku ja kriitikute poolt hästi vastu ning jõudis Suurbritannia albumimüügi edetabeli 3. kohale. Saksamaal, Norras ja Austrias tõusis album müügiedetabeli tippu.

## Laulud

**A-pool**

#Burn – 06:05 (Ritchie Blackmore/David Coverdale/Jon Lord/Ian Paice)
#Might Just Take Your Life – 04:36 (Blackmore/Coverdale/Lord/Paice)
#Lay Down, Stay Down – 04:15 (Blackmore/Coverdale/Lord/Paice)
#Sail Away – 05:48 (Blackmore/Coverdale)

**B-pool**

#You Fool No One – 04:47 (Blackmore/Coverdale/Lord/Paice)
#What's Goin’ on Here – 04:55 (Blackmore/Coverdale/Lord/Paice)
#Mistreated – 07:25 (Blackmore/Coverdale)
#`A´ 200 – 03:51 (Blackmore/Lord/Paice)
Walter Ulbricht

**Walter Ernst Paul Ulbricht** (30. juuni 1893 Leipzig – 1. august 1973 Groß Dölln (tänapäeval Templin)) oli Saksa Demokraatliku Vabariigi poliitik, kelle eestvedamisel aastatel 1949–1971 kujunes Ida-Saksamaast sotsialistlik riik. 25. juulist 1950 kuni 3. maini 1971 oli Walter Ulbricht Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee esimene sekretär.

Ulbricht oli noorpõlvest peale Saksamaa sotsialistliku töölisliikumise liige. Weimari vabariigi lõpuaastatel oli ta Saksamaa Kommunistliku Partei juht Berliinis. Ulbricht kuulus ümber Ernst Thälmanni koondunud partei juhtgruppi, mis juhtis võitlust sotsiaaldemokraatia ja vabariikliku korra vastu. 

1945. aastal Nõukogude Liidust eksiilist naasnult juhtis ta nn Ulbrichti gruppi, tegutsedes Nõukogude okupatsioonitsoonis tihedas koostöös okupatsioonivõimudega. Saksamaa Kommunistliku Partei ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei juhtiva liikmena mõjutas ta oluliselt tulevase Saksa DV riigiaparaadi ülesehitust. 

Aastatel 1950–1971 oli Ulbricht Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee esimene sekretär ning omas kõige kõrgemat poliitilist otsustusõigust. Ulbricht võttis vastu olulisi poliitilisi otsuseid, sealhulgas sotsialismi ülesehitamise kohta 1952. aastal, Lääne-Saksamaaga piiri sulgemise kohta 1952. aasta mais, 17. juuni 1953 rahvaülestõusu mahasurumise ning Berliini müüri rajamise kohta augustis 1961. 

Aastatel 1949–1960 oli Ulbricht Ministrite Nõukogu aseesimees ning 1960–1973 Saksa DV Riiginõukogu esimees (formaalselt riigipea). 

## Viited
Jalami-kilpsamblik

**Jalami-kilpsamblik** (*Peltigera praetextata*) on kilpsambliku perekonda kuuluv liik samblikke.

Jalami-kilpsambliku fotosünteesivaks komponendiks on tsüanobakter.

Erinevalt koer-kilpsamblikust on jalami-kilpsamblikul talluse peal väikeste soomuste või isiidide kogumikud, mõnikord küll päris vähe, aga ikkagi olemas, koer-kilpsamblikul pole neid kunagi.

Jalami-kilpsamblik on väga tundlik õhureostuse suhtes.

## Välislingid

* 

*Pilt
Tõenäosuse klassikaline definitsioon

**[[Tõenäosuse]] klassikaline definitsioon** või **[[tõenäosuse tõlgendused|tõlgendus]]** on antud Jacob Bernoulli ja Pierre-Simon Laplace'i töödes. Laplace kirjutas selle kohta oma teoses "Théorie analytique des probabilités" järgnevalt:

:"Sündmuse tõenäosus on selle toimumiseks soodsate võimaluste arvu jagatis kõigi võimaluste arvuga, kui miski ei pane meid uskuma, et mõni neist võimalustest peaks esinema sagedamini kui teised, mis muudab nad meie jaoks võrdselt võimalikeks."

Ülo Kaasiku "Matemaatika leksikonis" on seda määratlust mõnevõrra kohendatud ning see on pandud tänapäeva matemaatika keelde:

:"Sündmuse klassikaline tõenäosus on "sündmuse toimumiseks soodsate elementaarsündmuste või võimaluste arvu jagatis kõigi (võrdvõimalike) elementaarsündmuste või võimaluste arvuga."

See definitsioon tuleneb sisuliselt võrdvõimalikkuse printsiibist. Kui elementaarsündmustele määratakse võrdsed tõenäosused, on elementaarsündmuste disjunktsiooni tõenäosus disjunktsiooniga ühendatud sündmuste arvu jagatis elementaarsündmuste koguarvuga.

19. sajandil kahtlesid mitmed autorid tõenäosuse klassikalises definitsioonis, teiste seas John Venn ja George Boole. Kriitika tulemusena võeti laialdaselt omaks tõenäosuse statistiline definitsioon, eriti aitasid sellele kaasa R. A. Fisheri teosed. Klassikaline definitsioon tuli mõningal määral taas käibele, kui tekkis laiem huvi Bayesi tõenäosuse vastu.

## Viited
SWE-7

**SWE-7** on Saaremaa korvpalliklubi, mis osaleb Eesti meeste korvpalli I liigas. Kõik kodumängud peetakse Kuressaare Spordikeskuses (Vallimaa 16a). Klubi loodi 2005. aastal ning on sellest ajast alates olnud Saaremaa korvpalli esindusmeeskond.

## Ajalugu

SWE-7 liitus esimesel 2005/2006. hooajal Eesti meeste korvpalli III liigaga, kus mängiti nime all Kuressaare SWE-7. Klubi võitis kõik peetud kohtumised ning tõusis järgmiseks hooajaks Eesti meeste korvpalli II liigasse. Hooajal 2006/2007 mängis klubi samuti Kuressaare SWE-7 nime all ning saavutas teise koha, mis võimaldas klubi ajaloos astuda uue sammu ning tõusta Eesti meeste korvpalli I liigasse. Hooaegadel 2007–2010 mängis klubi stabiilselt keskmike hulgas, saavutades vastavalt 13., 10. ja 12. koha. Hooajal 2010/2011 muutis klubi nime ning mängiti JAVICAR/SWE-7 nime all ning saavutati 17 meeskonna konkurentsis 9. koht. Hooajal 2011/2012 võttis klubi tagasi Kuressaare SWE-7 nime ning tegi klubi ajaloo parima tulemuse, kui 18 meeskonna konkurentsis saavutati 7. koht. Kusjuures veerandfinaalis tuli alla vanduda hilisemale meistrile BC Baltecole.

## Meeskond
### Meeskond 2012/2013 hooaeg
Johann Georg Leuckfeldt

**Johann Georg Leuckfeldt** (? Großheringen – 5. november / 16. november 1762 Põltsamaa) oli Eesti vaimulik.

Ta sündis Großheringenis (asub praeguse haldusjaotuse järgi Weimarer Landi kreisis Tüüringi liidumaal), tema sünniaeg pole teada, kuid see on 18. sajandi alguses. Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 8. oktoobril 1722) Jena ülikoolis.

Ta oli aastatel 1732–1735 adjunktõpetaja ja aastatel 1735–1762 õpetaja Põltsamaa Niguliste koguduses.

## Isiklikku
Tema vend Georg Friedrich Leuckfeld oli Paistu Maarja koguduse õpetaja, vennapoeg Friedrich Wilhelm Leuckfeld oli samuti Paistu Maarja koguduse õpetaja.

## Viited
Korv

**Korv** oli algselt vitstest, puukoorest või muust vastupidavast looduslikust materjalist punutud avar anum, mida enamasti kasutati tahkete asjade transpordiks ja hoiustamiseks. Et korvis vedelikke hoida, tuli korvi tihendada vettpidava materjaliga, näiteks saviga. Tänapäeval nimetatakse korviks ka kunstmaterjalidest anumaid, mille pind ei ole tavaliselt õhu- ja veekindel; levinuim näide on plastist või metallist ostukorv.

Korv võib olla pealt lahtine või kaanega suletav, kaas võib omakorda olla korvi külge kinnitatud või eraldiseisev. Leidub ka korvide ja muude anumate vahelisi üleminekuvorme, näiteks korvpudel.

Anumatena kasutati korve paljudes kultuurides mitmel otstarbel, näiteks kartulivõtul kartulite kogumiseks ja kalapüügil kalade hoidmiseks – madalas vees hoitud korvis püsisid püütud kalad elus. 

Uuemal ajal nimetatakse korvideks analoogia põhjal ka muid esemeid, näiteks on korv korvpallis rõngast ja lühikesest rõngakujulisest võrgust koosnev sihtmärk, millest tuleb pall läbi visata. Mootorrataste puhul kõneldakse külgkorvist, milles istub kaassõitja. Kuigi pesukorvidena pruugitakse tänini sageli punutud mööbliesemeid, mille seintest läbi pääsev õhk ei lase pesul kopitama minna, ei pruugi neil siiski traditsiooniliste korvidega enam materjalilt ega kujult kuigi palju ühist olla.

## Vaata ka
*korvipunumine
Iris Johansson

**Iris Viola Johansson** (sündinud 8. aprillil 1945 Västergötlandis) on rootsi konsultant, õpetaja ja kirjanik.

Johansson on autist, kuid ta on õppinud kasutama seda inimeste aitamiseks. Ta töötab inimestega, kellel on sõltuvusprobleeme, psüühikaprobleeme või kellel on raskusi suhetes. Samuti käib Johansson koolides õpetajaid, lapsevanemaid ja õpilasi nõustamas. Teda on kutsutud korraldama kursusi Rootsi, Saksamaale, Eestisse, Leetu, Boliiviasse, Maltale ja mujale.

## Elulugu
Iris Johansson kasvas üles traditsioonilises talumajapidamises Lidköpingi lähistel. Tema isa pidas väga tähtsaks, et tütar saaks teiste inimestega kontakti, ning tegi selle heaks palju ära. Ema hoolitses majapidamise eest, kuhu kuulus oli ligi 20 inimest.

Praegu elab Johansson peamiselt Egiptuses Hurghadas, suved veedab ta Rootsis.

## Teosed
### Autobiograafia
* "En annorlunda barndom - en kvinnas berättelse om sin autistiska uppväxt" Forum, 2007. ISBN 978-91-37-13038-5.

### Muud raamatud
* "Handledarbok för arbete med barn med oacceptabla beteenden" Wrå Förlag. ISBN 91-89178-50-5
* "Att samtala om anpassning" Wrå Förlag. ISBN 91-975498-0-0
* "Att samtala om utbrändhet" Wrå Förlag. ISBN 91-975498-1-9
Ikoon

**Ikoon** (kreeka keeles εἰκών *eikōn* 'kuju', 'kujutis') on enamasti puidule maalitud pühapilt idakirikus, millel on kujutatud Jeesus Kristust, Maarjat, mõnd pühakut, inglit või püha ajaloo või kirikuloo stseeni. 

Laiema määratluse järgi on ikoon mistahes pühakuju, mida austatakse II Nikaia kirikukogul vastu võetud dogma alusel. Tuntakse ka metallist, elevandiluust ja muust materjalist, enkaustika- ja mosaiigitehnikas ja tikitud ikoone. Alates 13. sajandist on kasutusel tsiseleeritud hõberiisad, mis katavad ikoone ja jätavad nähtavale ainult näo ja käed.

## Ikoonide austamine
Teoloogilise määratluse järgi ikoone austatakse. Au, mida antakse, läheb kujutatud isikutele, kelle autentsete ja armurikaste kujutistena ikoone käsitatakse. 

Ikoonide teoloogiline põhjendus on Jumala Sõna lihakssaamine. Saades inimeseks, muutus Jumal kujutatavaks. Jumalaema, ingleid ja pühakuid kujutatakse ikoonidel sarnasuse tõttu Kristuse eeskujuga. Ikonostaasi ikoonid teevad jumalateenistuse ajal jumaliku tõeluse ligiolevaks. 

## Ikoonide kasutamine
Õigeusus on ikoonidel liturgiline funktsioon. Pühakodades moodustatakse ikoonidest ikonostaas. Ikoone kantakse protsessioonidel. Ikoone austatakse ka kodudes.

## Ikoonide maalimine
Ikoonide maalimist peetakse liturgiliseks toiminguks ning see toimub rangelt ettekirjutatud ning käsiraamatutes kirjeldatud tüüpeeskujude järgi, mis võimaldavad stiililist modifitseerimist vaid vähesel määral. Ikoonimaalija kunst ei avaldu teema originaalsuses, vaid tasakaalus etteantud kompositsiooniskeemi ja individuaalsuse vahel. 

Maalitakse tavaliselt pärnapuidust alusele kantud kriidist, alabastrist või nende segust krundile munatemperavärvidega, liikudes tumedatelt toonidelt heledatele. Värvidel ja joontel on sageli sümboolne tähendus. Ikoonil on alati ka kiri ning diakriitilised märgid. Taustad kaetakse enamasti lehtkullaga. Kogu pilt kaetakse linaõlivärnitsaga.

Kasutatakse ka enkaustikat, emaili, mosaiiki ja tikkimist.

## Ikoonimaali ajalugu
Ikoonimaal sai arvatavasti alguse hilisantiikaja portreemaalist eelkõige Egiptuses (Faijumi muumiaportreed). Ikoonimaalimisest on teateid alates 4. sajandist ning tõendeid 6. sajandist (Siinai Püha Katariina klooster). See levis Bütsantsi kaudu Lõuna-Itaaliasse, Balkani slaavi maadesse ja Venemaale (Novgorodi ikoonimaali koolkond, Suzdali ikoonimaali koolkond, Moskva ikoonimaali koolkond). Olulisemate ikoonimaalijate seas on Theophanes Kreeklane ja Andrei Rubljov. Eesti tuntuim ikoonimaalija oli Gavriil Frolov.

## Vaata ka
*Imettegev ikoon
*Ikonograafia
*Ikoonikapp

## Välislingid
* Ikoon. EAÕK koduleht
* Икона/Ikoon õigeusu vene-eesti seletavas sõnaraamatus
* Õigeusu ikoonid – kust nad tulevad ja millest räägivad? - portaalis Novaator
* Ikooni värvide sagedasemad tähendused (laste õppematerjal TÜ kunstimuuseumi ikooninäituse juurde)
* R. Varblane. Kui tõde on avanenud, ei saa seda enam peita. - Sirp, 08.06.2018 (näituse „Päästetud pühadus. Ikoonid Nikolai Kormašovi kogust“ kohta)
* T. Erelt. Mis on ikoon? - Oma Keel 2005, nr 1 (sõna 'ikoon' erinevatest tähendustest eesti keeles)
Soome politsei

**Soome politsei** (soome: *Poliisi*, rootsi: *Polisen*) on Soome Siseministeeriumi alluvuses olev politseiorganisatsioon. 

2015. aastal töötas Soomes 7800 politseinikku.

Soome politsei peadirektor on alates 2015. aastast Seppo Kolehmainen.

## Organisatsioon
Soome politsei koosneb järgmistest üksustest:
* Politseiteenistus (*Poliisilaitokset*)

#### Üleriigilised üksused
* Keskkriminaalpolitsei (*Keskusrikospoliisi*)
* Kaitsepolitsei (*Suojelupoliisi*)
* Liikluspolitsei (*Liikkuva poliisi*)
* Politsei tehnikakeskus (*Poliisin tekniikkakeskus*)

## Viited

## Välislingid
*Soome politsei koduleht
Rauschert

**Rauschert** võib tähendada järgmist:
*Rauschert (perekonnanimi)
**Chilian Rauschert (1652, Rentweinsdorf, *Unterfranken*  1717, Sangaste), Eesti vaimulik
**Gotthard Friedrich Rauschert (?, Sangaste  1749, Sangaste), Eesti vaimulik
**Stephan Rauschert (1931–1986), saksa botaanik ja mükoloog
* Rauschert Grupp ()
Ulman

**Ulman** on perekonnanimi.

Eestis on perekonnanime Ulman (Hulmann, Ulmann) pandud neljas mõisavallas Harju-, Lääne- ja Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Ulmani-nimelistele isikuile uueks perekonnanimeks Loide, Ulmasto, Ulmiste, Urmiste, Urv, Uulaid, Uulma, Uulmäe, Uusalu, Uussalu ja Vari.2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ulman Eestis 20 mehel ja 34 naisel.
Västrik (perekonnanimi)

**Västrik** on eesti perekonnanimi, mis tuleneb linnunimest "västrik".

2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Västrik 53 mehel ja 46 naisel. Levikult on Västrik kui perekonnanimi meeste puhul 1959. ja naiste puhul 2674. kohal. Nimi on levinuim Tartu maakonnas, kus seda on maakonna 10 000 elaniku kohta 1,20.

## Nime kandjaid
* Andres Västrik, kirjanduslik tegelane
* Ekke Västrik
* Riho Västrik, dokumentalist ja keskkonnaajakirjanik

## Viited
Ulmann

**Ulmann** on perekonnanimi.

## Nime kandjaid
* Benjamin Ulmann (1829–1884), Prantsuse maalikunstnik 
* Doris Ulmann 
* Heinrich (Ephraim) Ulmann (1841, Weimar –1931), Saksa ajaloolane
* Karl Christian Ulmann (1793, Riia – 1871, Valga), usuteadlane
* Raoul André Ulmann (1867–1932), Prantsuse maalikunstnik 
* Regine Ulmann (1847–1939), Austria kirjanik ja lavastaja haridus 
* Rabbi Salomon Ulmann (1806–1865) 

## Vaata ka
* Ullmann
* Ulman
* Ulmanis
Ekstreemum

**Ekstreemum** (algallikas on ladina  sõna *extremum* 'äär, piir') ehk **ekstremaalväärtus** on funktsiooni maksimum või miinimum mingis etteantud vahemikus (*lokaalne ekstreemum*), või terves funktsiooni määramispiirkonnas (*globaalne ekstreemum*).

Ekstreemumi mõiste võttis 1879. aastal kasutusele saksa matemaatik Paul Du Bois-Reymond.

## Viited
Ekstsess

Jaotuse **ekstsess** ehk **järsakuskordaja** (ka **ekstsessitegur**, **püstakus**; inglise keeles *kurtosis*) on statistikas arv, mis iseloomustab juhusliku suuruse X jaotuse kuju võrreldes seda sama aritmeetilise keskmise ja standardhälbega normaaljaotusega.

## Definitsioon
Ekstsess on määratud valemiga

e(X) = \frac{E(X-EX)^4}{(DX)^2}-3,

:kus EX on keskväärtus ja 
:DX = E(X-EX)^2 on dispersioon. 

Normaaljaotuse ekstsess on 0.

## Vaata ka
* Asümmeetriakordaja

## Viited
Funktsionaalne sõltuvus

**Funktsionaalne sõltuvus** on niisugune kahe muutuja (näiteks *x* ja *y*) vaheline seos, milles ühe muutuja (sõltumatu muutuja) *x* igale väärtusele vastab teise muutuja (sõltuva muutuja) *y* kindel väärtus, st leidub selline funktsioon või operaator *f*, mille korral kehtib võrdus y = f(x).

## Viited
Klas Engström

**Klas Engström** (sünni- ja surmakoht ja -aeg on teadmata) oli Rootsi poksija.

Engström sai poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Hein Müllerile (Saksamaa) ning saades 3. koha kohtumises loobumisvõidu Georges Gardebois'lt (Prantsusmaa). 

## Viited

## Välislingid
*Klas Engström lehel Ringside. Rootsi keeles
Asümptoot

**Asümptoot** (sõna algallikas on vanakreeka sõna ἀσύμπτωτος (*asymptōtos*, 'mitteühtelangev')) on sirge, mis võib leiduda joone lõpmatu haru puhul nii, et kui joone punkt kaugeneb tõkestamatult mööda haru, siis ta samal ajal läheneb lõpmatult sellele sirgele.

Eristatakse püst- (asümptoodiks olev sirge on risti ''x''-teljega), rõht- (kui ta on risti ''y''-teljega) ja kaldasümptooti (kui ta ei ristu neist kummagagi).

## Viited
Bertil Molander

**Paul Bertil Molander** (7. jaanuar 1906 – 10. jaanuar 1992) oli Rootsi poksija.

Molander sai raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Michael Michaelsenile (Taani). 

## Viited

## Välislingid
*Bertil Molander lehel ''Ringside''. Rootsi keeles
Empiiriline jaotus

**Empiiriline jaotus** on juhusliku valimi x1...xn tekitatud tõenäosusjaotus, mille kohaselt iga hulga või sündmuse B tõenäosus on võrdne sellesse hulka sattunud valimi punktide suhtelise sagedusega (sündmuse B empiirilise tõenäosusega)
P_n(B) = \frac {n_B}{n}.

Suurte arvude seaduse järgi empiirilised tõenäosused P_n(B) valimi mahu n kasvades stabiliseeruvad ja lähenevad vastavatele teoreetilistele tõenäosustele P(B).

## Viited
John Andersson

**John Andersson** (2. märts 1909; Stockholm – 24. mai 1979; Stockholm) oli Rootsi poksija.

Andersson oli kokku kahekordne Rootsi meister - keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1929. aastal ning poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1931. aastal.

Andersson sai keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Lajos Szigetile (Ungari) ning võites 3. koha kohtumises Rauterit (Austria). 

Andersson poksis oktoobrist 1931 kuni jaanuarini 1941 elukutselisena. Ta pidas kokku 92 kohtumist, millest võitis 43 (neist 25 nokaudiga) ja kaotas 32 (neist 8 nokaudiga) kohtumist. 16 kohtumist lõppes viigiliselt ning 1 kohtumise tulemus pole teada. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Rootsi ning Euroopa meister.

## Viited

## Välislingid
*John Andersson lehel Ringside. Rootsi keeles
*John Andersson spordiklubi Djurgårdens IF lehel. Rootsi keeles 
*
Läti politsei

**Läti politsei** (läti *Latvijas Valsts policija*) on Läti Siseministeeriumi alluvuses olev politseiorganisatsioon. See asutati 1918. aastal ja taastati 1991. aastal.

2012. aastal töötas Lätis 8167 politseinikku.

Läti politsei peadirektor on alates 2020. aastast Armands Ruks.

Läti on jaotatud 5 politseiringkonnaks.

## Välislingid
*Läti politsei koduleht
Epüür

**Epüür** (prantsuse sõnast *épure*) on teatava suuruse asukohast olenevate väärtuste graafiline esitus. 

Näiteks mehaanikas kasutatakse epüüre sisejõudude (sisejõu epüür) ja mehaaniliste pingete graafiliseks kujutamiseks. 

## Vaata ka
*Rõhuepüür
*Sisejõu epüür

## Viited