open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aruküla mõis (Harju-Jaani)

**Aruküla mõis**  (saksa keeles *Arroküll*) oli mõis ajaloolise Harju-Jaani kihelkonna maadel nüüdses Aruküla alevikus Raasiku vallas Harju maakonnas.

## Ajalugu
Aruküla mõis loodi 17. sajandil Raasiku mõisa kõrvalmõisaks. 1726. aastal muudeti ta eraldiseisvaks riigimõisaks. 1766. aastal sai mõisaomanikuks, Eestimaa rüütelkonna maanõunik ning adrakohtunik Karl Gustav von Baranoff (1713–1796). 

Baranoffidele (Peter von Baranoff (1748–1807), Karl Georg von Baranoff (1770–1850), Peter Hermann von Baranoff (1799–1871))  kuulus mõis kuni võõrandamiseni 1919. aastal. 

Mõisa viimane omanik enne mõisate riigistamist 1919. aasta maareformiga oli Peter Paul Alexander von Baranoff (1843–1924), kes ise elas Uue-Peetri (Neu-Peterhof) mõisas. 

## Mõisaansambel
Säilinud mõisahoone valmis Karl Georg von Baranoffi ajal 1820. aastatel ühekorruselise pika klassitsistliku kivihoonena. Kelpkatusega hoone juures lisasid ilmekust eenduvatel külgrisaliitidel asuvad madalad kolmnurkfrontoonid. 19. ja 20. sajandi vahetuse paiku muudeti hoone väliskuju, lisades hoone keskosale puidust teise korruse. 

Mõisa südamest viis Lagedi–Peningi maanteele kaks alleedeks kujundatud teed, mis olid teineteise suhtes täisnurga all. Praeguseni on mõlemad teed küll olemas, kuid suurem liiklus on viidud asfalteeritud edelapoolsemale teele.

1921. aastal alustas hoones tegevust kohalik kool. Aruküla kool asus mõisahoones kuni 1978. aastani, mil aleviku keskel valmis uus koolimaja. Samas toimusid tähtsamad kohalikud üritused ja asus raamatukogu. Mõisa härrastemaja oli ka kuni kohaliku rahvamaja valmimiseni 1939. aastal seltskonnaelu keskuseks, kus tegutsesid puhkpilliorkester ja koorid, tehti näitemängu ja rahvatantsu. 1983. aastal renoveeriti hoone Leonhard Lapini projekti järgi. 1992. aastal kolis nüüd Raasiku vallale kuuluvasse hoonesse Aruküla Vaba Waldorfkool, mis jagab tänapäevani mõisahoonet 1989. aastal loodud Aruküla Huvialakeskusega Pääsulind. Mõisa saalis korraldatakse mitmesuguseid kultuuriüritusi. Säilinud on ka mõisa aida- ja tallihooned. 

Aruküla alevik tekkis mõisast põhja poole Aruküla raudteepeatust mõisaga ühendava tee äärde. Tänapäeval on asula kasvanud piki teeäärt mõisahooneteni välja.

## Vaata ka
*Aruküla mõisa tiik
*Eesti mõisate loend
## Viited

## Välislingid
*
*Aruküla mõis, Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register 
*Aruküla mõisa lugu Mõisablogis
Oh gloria inmarcesible

**"¡Oh gloria inmarcesible!"** on Colombia riigihümn alates 1920. aastast. 

## Sõnad
CORO

¡Oh gloria inmarcesible!
¡Oh júbilo inmortal!
¡En surcos de dolores 
El bien germina ya.

Primera estrofa. 

Cesó la horrible noche 
La libertad sublime 
Derrama las auroras 
De su invencible luz. 
La humanidad entera, 
Que entre cadenas gime, 
Comprende las palabras 
Del que murió en la cruz

Segunda estrofa.

"Independencia" grita
El mundo americano:
Se baña en sangre de héroes
La tierra de Colón.
Pero este gran principio: "el rey no es soberano"
Resuena, Y los que sufren
Bendicen su pasión.

Tercera estrofa.

Del Orinoco el cauce
Se colma de despojos,
De sangre y llanto un río Se mira allí correr.
En Bárbula no saben
Las almas ni los ojos
Si admiración o espanto
Sentir o padecer.

Cuarta estrofa.

A orillas del Caribe
Hambriento un pueblo lucha Horrores prefiriendo
A pérfida salud.
!Oh, sí¡ de Cartagena
La abnegación es mucha,
Y escombros de la muerte
desprecian su virtud.

Quinta estrofa.

De Boyacá en los campos
El genio de la gloria
Con cada espiga un héroe
invicto coronó.
Soldados sin coraza
Ganaron la victoria;
Su varonil aliento
De escudo les sirvió.

Sexta estrofa.

Bolívar cruza el Ande
Que riega dos océanos
Espadas cual centellas
Fulguran en Junín.
Centauros indomables
Descienden a los llanos
Y empieza a presentirse
De la epopeya el fin.

Séptima estrofa.

La trompa victoriosa
Que en Ayacucho truena
En cada triunfo crece
Su formidable son.
En su expansivo empuje
La libertad se estrena,
Del cielo Americano
Formando un pabellón.

Octava estrofa.

La Virgen sus cabellos
Arranca en agonía
Y de su amor viuda
Los cuelga del ciprés.
Lamenta su esperanza
Que cubre losa fría;
Pero glorioso orgullo
circunda su alba tez.

Novena estrofa.

La Patria así se forma
Termópilas brotando;
Constelación de cíclopes Su noche iluminó;
La flor estremecida
Mortal el viento hallando
Debajo los laureles
Seguridad buscó

Décima estrofa.

Mas no es completa gloria Vencer en la batalla,
Que al brazo que combate Lo anima la verdad.
La independencia sola
El gran clamor no acalla:
Si el sol alumbra a todos
Justicia es libertad.

Undécima estrofa.

Del hombre los derechos
Nariño predicando,
El alma de la lucha
Profético enseñó.
Ricaurte en San Mateo
En átomos volando
"Deber antes que vida",
Con llamas escribió.
Veronica Mars

**"Veronica Mars"** on USA draamasari, mida toodeti aastatel 2004–2007. Seriaal räägib keskkoolis ning hiljem ülikoolis õppiva Veronica ja tema isa Keith Marsi elust California osariigis asuvas väljamõeldud Neptune'i linnakeses, kus kõik elanikud on kas ise miljonärid või töötavad miljonäride heaks.

## Süžee
Veronica Mars oli täiesti tavaline teismeline tüdruk, kuni tema kallim Duncan ta ootamatult ja selgituseta maha jättis, parim sõbranna Lily mõrvati, tema isa Keith Lily mõrvas valet isikut süüdistas ja šerifi ametist vabastati ning seejärel terve kool temale selja pööras...

Nüüd aitab Veronica oma eradetektiivist isal kriminaalseid lugusid lahendada ning on ka koolis tuntud kui tüdruk, kelle poole häda korral pöörduda.

## Peategelased
* Veronica Mars (Kristen Bell) 
* Logan Echolls (Jason Dohring)   
* Wallace Fennel(Percy Daggs III) 
* Dick Casablancas (Ryan Hansen) 
* Parker Lee (Julie Gonzalo)
* Stosh "Piz" Piznarski (Chris Lowell)
* Cindy "Mac" Mackenzie (Tina Majorino) 
* Don Lamb (Michael Muhney) 
* Eli "Weevil" Navarro (Francis Capra) 
* Keith Mars (Enrico Colantoni)
* Duncan Kane (Teddy Dunn)  
* Cassidy "Beaver" Casablancas (Kyle Gallner)
* Jackie Cook (Tessa Thompson) 
 
## Välislingid
*
Kaaliumhüdroksiid

**Kaaliumhüdroksiid** ehk **KOH** (*M* = 56,11 g/mol) on keemiline aine, tugev leelis, valge värvusega ja tugevalt niiskust imav tahke aine. Lahustub vees ja alkoholis.

## Keemilised omadused
KOH reageerib:
* happega 
KOH + HCl = KCl + H2O
* happelise oksiidiga 
2KOH + SO2 = K2SO3 + H2O
* soolaga 
2KOH + CuCl2 = 2KCl + Cu(OH)2

* on termiliselt stabiilne.

Kuumutamisel sulab temperatuuril 420 °C, moodustades ioonse elektrolüüdi, ja keeb ilma lagunemata temperatuuril 1317 °C, moodustades aurufaasis dimeerid.

KOH moodustab vee või õhuniiskuse toimel kergesti rea kristallhüdraate ja kontsentreeritud vesilahuse. Reageerib keha valkudega, moodustades aminohapete sooli, niiviisi tekitab söövitushaavu nii limaskestadele kui nahale.

## Kasutamine
KOH kasutatakse vedelseebi tootmiseks, patareides elektrolüüdina ja mitmete kaaliumisoolade sünteesis. Veterinaarias kasutatakse KOH-i karvaproovist seente leidmiseks. 

KOH-i kasutatakse sageli graanulite kujul, millel on väike pindala ruumalaühiku kohta, vältides liigset niiskuse imamist. Kommertsiaalne KOH on tavaliselt umbes 90% puhtusega, ülejäänud osa koostisest moodustavad vesi ja karbonaadid.
Valter Luts

**Valter Luts** (30. märts 1923 Narva – 11. jaanuar 2003) oli eesti draama- ja muusikateatri näitleja ja lavastaja. 

Valter Lutsu teatritee algas juba koolipoisina operetikooris ja noorsootükkides ning Jorh Aadniel Kiirt kehastades (Narvas Võitleja seltsis). 

Lõpetanud 1946. aastal Draamastuudio eriklassi, sai Valter Lutsust 22 aastaks Estonia teatri näitleja, ooperisolist ja -lavastaja. Hea karakteersuse ja musikaalsusega lõi ta seal Paul Mägi menuoperetis "Rahutu õnn" Borissi ja "Rummu Jüri" Värdi, hea tantsukoolitus ja sisemine liikuvus viis Valter Lutsu ka balletiosadeni: Ludwig Minkuse don Quijoteni ja nimirollini "Doktor Aibolitis".

Ta aitas Paul Mägi kõrval rikastada teatri repertuaari selliste operetiklassika tippudega nagu Kįlmįni "Mariza" ja "Bajadeer" ning Kemény "Kusagil lõunas". Nende lavastuste kavvavõtt andis pärast pikki Siberi-aastaid lavale tagasituleku võimaluse operetitäht Gerda Murrele.

Valter Luts juhtis aastaid (1962–1987) populaarset Paul Pinna nimelist Rahvateatrit. Hakanud töö kõrvalt Estonia teatris algul Nõmme kultuurimaja näiteringi juhendama, kujundas ta hiljem trükitööliste ametiühingu klubist välja teatri (praegu Von Krahli Teater), mille repertuaar koosnes näitekirjanduse väärtteostest. Muu hulgas pakkus ta seal tööd sellistele lavastajatele nagu Ilmar Tammur, Eino Baskin (ajal, mil vanglast saabununa mujal tööd ei saanud). Lutsule kuulub ka Hella Wuolijoe Niskamäe näidendite sõjajärgsele eesti teatrilavale tagasitoomise au. Ta käis sageli lavastamas Soome harrastusteatrites, sai seal ka aasta parima lavastuse autasu – kuldmedali. 

Valter Lutsu kunagine garderoobikaaslane Estonias, näitleja ja laulja Kalju Karask on öelnud: 

## Tunnustus
*1978 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Välislingid
*Valter Luts. ETBL
Mägivabariik

**Mägivabariik** oli 1917–1920 eksisteerinud riik Põhja-Kaukaasias. Riik rajati 21. detsembril 1917 pärast Oktoobrirevolutsiooni.

Neil aladel on praegu Venemaa Föderatsiooni kuuluvad Tšetšeenia, Inguššia, Põhja-Osseetia, Kabardiini-Balkaaria ja Dagestani vabariigid ning osa Stavropoli kraist. Vabariigi pindala oli umbes 415 265 km2, elanike arv ligikaudu 11 miljonit. Pealinn oli algselt Vladikavkaz, seejärel Nazran ja lõpuks Temir Khaan Šure (praegune Buinaksk).

## Ajalugu
Üks Mägivabariigi tähtsamaid rajajaid oli imaam Šamili lapselaps Sayd Šamil. Kuna Sayd Šamil oli üks riigitegelastest, siis peeti riiki imaam Šamili riigi järglaseks. Kohe algasid lahingud Punaarmeega. 1918. aasta märtsis suutis Tereki Nõukogude Vabariik riigi vallutada ja liita. 11. märtsil 1918 liikus valitsus eksiili Gruusiasse. 11. mail 1918 taastati iseseisvus.

1918. aasta septembrist novembrini oli riik Türgi okupatsiooni all. Riiki tunnustasid *[[de iure]]* Saksamaa, Türgi ja Gruusia Demokraatlik Vabariik. 1919. aasta mais okupeerisid riigi Anton Denikini juhitud valgekaartlaste väed, kes viibisid seal kuni novembrini 1920, mil ala vallutas Punaarmee. Seejärel rajati Autonoomne Sotsialistlik Nõukogude Mägivabariik.

Mägivabariik likvideeriti tegelikult juba 1919. aastal, kuid 1924. aastal rajati Saksamaal Kaukaasia Iseseisvuskomitee, mis pidas end Mägivabariigi eksiilvalitsuseks. Iseseisvuskomitee juht oli Sayd Šamil.

## Riigipead

### Valitsusjuht
*1917–1918 Abdulmajid Tapa Tšermojev
  
### Eksiilvalitsuse peaminister
*1918 Abdulmajid Tapa Tšermojev

### Diktaator
*1918 vürst Nuh Bek Šamhal Tarkovski

### Valitsusjuht
*1918–1919 P. Kotsev
 
## Vaata ka
*Mägilaste ANSV
Opaal

**Opaal** on kristallstruktuurita hüdraatunud ränidioksiid.

Opaal kuulub mineraloidide hulka.

Maailma suurim opaalide leiukoht asub Lõuna-Austraalias Coober Pedy ümbruses, kust leitakse umbes 70 protsenti maailma opaalidest.

## Viited
Eesti Raudtee

Aktsiaselts **Eesti Raudtee** on Eesti ettevõte. Eesti Raudtee ainuaktsionär on Eesti Vabariik. 

Riigiettevõte Eesti Raudtee moodustati 1. jaanuaril 1992, firma ülesandeks sai Eesti raudteede administreerimine. Samal aastal taastati Eesti Raudtee Rahvusvahelise Raudteede Liidu (UIC, peakorter Pariisis) liikmeks ning Eesti Raudtee astus ka Raudteede Koostööorganisatsiooni (OSShD, peakorter Varssavis) liikmeks. Alates 1. jaanuarist 2020 ei ole Eesti Raudtee enam UIC liige.

5. augustil 1997 otsustas vabariigi valitsus oma korraldusega kujundada riigiettevõte Eesti Raudtee ümber aktsiaseltsiks Eesti Raudtee. 1998  loovutas AS Eesti Raudtee osa oma varast eraldumise teel jagunemise käigus asutatud aktsiaseltsile Elektriraudtee, alates septembrist 2013 kannab AS Elektriraudtee nime AS Eesti Liinirongid. 
### Erastamine

2. märtsil 2001 kutsus Eesti Erastamisagentuuri peadirektor AS Eesti Raudtee 66% aktsiate erastamiseks AS-i Baltic Rail Service (BRS) erastamislepingu ja aktsionäride lepingu sõlmimisele, mille lõplik jõustumine seati sõltuvusse ostuhinna tasumisest. Aktsiate eest pakutud summa tasuti 31. augustil 2001, misjärel said Eesti Raudtee omanikeks BRS (66%) ja Eesti Vabariigi valitsus (34%). See oli Euroopa esimene vertikaalselt integreeritud raudtee erastamine.

2003. aastal oli Eesti Raudtee kaubaveomaht 9256,9 mln tonnkilomeetrit, müügitulu 1737,0 mln krooni, töötajaid oli 2674, vedureid 157 ja kaubavaguneid 3648.

Viimastel aastatel oli Eesti Raudtee omanike vahel arvukalt erimeelsusi. 2004. ja 2005. aasta aruanded olid Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi vastuseisu tõttu kinnitamata. Eesti Vabariigi Valitsus võttis suuna Eesti Raudtee taasriigistamisele. 

9. jaanuaril 2007 sai Eesti Vabariigi valitsus 100% Eesti Raudtee AS-i aktsiate omanik.

## Juhtimine
Eesti Raudtee juhatuse liikmed on juhatuse esimees/peadirektor Kaido Zimmermann ning juhatuse aseesimees/finantsdirektor Andrus Kimber.

2021. aasta seisuga on Eesti Raudtee nõukogu liikmed  Sven Pertens (esimees), Rene Varek, Carri Ginter, Kaie Karniol ja Indrek Laineveer.

## ER taristu
2023. aastal alustati harude elektrifitseerituse laiendust, eesmärgiga elektrirongiteede pikkus kasvada 237 kilomeetrilt rohkem kui 700 kilomeetrile. Ühtlasi on eesmärk tõsta reisirongide kiirus 160 km/t. Selleks telliti ka uued Škoda rongid.

## Vaata ka
* Operail
* Raudteetransport Eestis
* Eesti raudteejaamade ja raudteepeatuste loend

## Galerii

File:Eesti Raudtee office building, June 2010.jpg|Vana peahoone


## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
* Reet Pärgma: "Eesti Raudtee peakontor kolib Telliskivi tänavale"; Postimees, 31. jaanuar 2019
* Maris Meiessaar: "Eesti Raudtee uus peahoone toob Balti jaama Snelli pargi roheluse"; Eesti Päevaleht, 18. oktoober 2008
* Agnes Ojala: "Eesti Raudtee remondib teid veel 650 miljoni krooni eest"; Eesti Päevaleht, 23. jaanuar 2009
* Eesti Raudtee tutvustus; YouTube-i video
Julius Evola

**Giulio Cesare Andrea Evola** (19. mai 1898 Rooma – 11. juuni 1974 Rooma) oli Itaalia traditsionalistlik filosoof ja kirjanik.

## Teosed eesti keeles
* "Esseid" ("Sümbolite ümberpööramine"; "Tarantli hammustus"; "Viienda seisuse võimuletõus"; "Näod ja pudi"; "Keiser Julianus"; "Pahema käe tee"). Prantsuse keelest tõlkinud Haljand Udam – Vikerkaar 1994, nr 4, lk 32–51
*"Elu on väeteenistus Maa peal". Elva : Ignis Fatuus, 2014. – 93 lk. ISBN 9789949338740

## Kirjandus
* Haljand Udam, "Julius Evola ja traditsiooni mõiste" – Vikerkaar 1994, nr 4, lk 52–57; ka H. Udami raamatus "Orienditeekond", Tartu 2001, lk 381–401
* Sergei Stadnikov, "Julius Evola – viimne gibelliin" – Vikerkaar 1994, nr 4, lk 58–64

## Välislingid
*Elu on väeteenistus Maa peal Elva : Ignis Fatuus, 2014. – 93 lk. ISBN 9789949338740
Sakjapa koolkond

**Sakja** (*Sa-skya*) on Tiibeti budismi koolkond. Sakja koolkonna eestseisjaks ehk pealaamaks on Sakja Trizin (Sakja trooni valitseja), kes alati sünnib Khön suguvõsa meessoost järeltulijate hulgast.
Praegune Ngawang Kunga Tegchen Palbar Samphel Wanggi Gyalpo, kes sündis 1945.a Tsedong-is  on (41) XXXXI Sakja Trizin.

## Ajalugu

(‘Phags-pa) (1235–1280) kutsumine Mongooliasse  Hubilai-khaani  õukonda 1251 a. Keiserliku 
õpetaja tiitli ning täieliku võimu andmine Tiibeti üle 1260 a. 
Tiibeti uus administratiivkord  Sakja (*Sa-skya*)koolkonna  valitsuse all. Patrooni-õpetaja suhte kujunemine Hiina ja Tiibeti vahel.

*Sachen Kunga Nyingpo (tiib. *Sa-chen Kun-dga’ Snying-po*) (1092–1158)
*Sonam Tsemo (1142–1182)
*Drakpa Gyaltsen (1147–1216)
*Sakya Pandita (1182–1251) 
*Chogyal Pakpa (*'Gro mgon Chos rgyal 'Phags pa*) kirjutatakse ka  (Dongon Choegyal) (1235–1280)

Sakja  koolkonna  võimu kahanemine Hubilai-khaani  surma järel 1295 a. Vastuolud (‘*bri-gung* ja *karma*  *bka’-brgyud*) koolkondade vahel.
 

Sakja koolkonna traditsioon algab 11. sajandil. Khon Konchok Gyalpo (992–1072) rajas Sakja kloostri 1073. aastal, õppis lhotsava Drokmi käe all.

Sakja koolkonna õppeprogramm (mille läbimine ja omandamine võtab aega umbes 15 aastat), koos vastavate india panditite teostega, mis iga teema juures aluseks võetud.

I Praj~naapaaramitaa (ületav mõistmine, budistliku tee alused)

#Maitreya "Abhisamayaala.mkaara"
 
#Maitreya "Mahaayaanasuutrala.mkaara" 

#Maitreya "Dharmadharmataavibha.nga"
 
#Maitreya "Madhyaantavibha.nga"
 
#Maitreya "Uttaratantrashaastra" 

#Shaantideva "Bodhisattvacaryaavataara"
 
II Vinaya (käitumisjuhised, eetika)

"Pratimok.sasuutra" 

#Gu.naprabha "Vinayasuutra" 

III Maadhyamaka (kesktee filosoofia, dialektika)

#Naagaarjuna "Mulamadhyamakakarikaa" 

#Candrakiirti "Madhyamakavatara" 

#Aaryadeva "Catu.hshataka" 

IV Abhidharma (metafüüsika, teoreetiline psühholoogia)

#Vasubandhu "Abhidharmakosha" 

#Asa.nga "Abhidharmasamuccaya" 

V Praamaa.nika (loogika, epistemoloogia, keeleteooria)

#Dignaaga "Pramanasamuccaya" 

#Dharmakiirti "Pramaa.navarttika" 

#Dharmakiirti "Pramaa.navishcaya" 

#Sa-skya Pandita "Tsad ma rigs gter" 

VI Kolm tõotust

#Sa-skya Pandita "Sdom gsum rab dbye"

## Välislingid

*Tibetan and Himalayan Digital LibraryThe)
Darwin (Austraalia)

**Darwin** on Austraalia Põhjaterritooriumi pealinn.  

Elanikke on 2019. aasta seisuga 147 255 ning seal elab enamik hõredalt asustatud Põhjaterritooriumi elanikest. Darwin on Austraaalia kõige põhjapoolsem osariigi pealinn. Linn asub Timori mere ääres ja selle pindala on 112 km². Darwini asukoht Kagu-Aasia läheduses, muudab linna oluliseks ühenduslüliks Austraalia ja näiteks Indoneesia ja Ida-Timori vahel.

Darwinis on troopiline kliima koos kuiva ja märja aastaajaga. Märg aastaaeg algab tavaliselt novembri lõpus või detsembri alguses ning sellega kaasnevad mussoonvihmad, äikesetormid ja troopilised tsüklonid. Kuival aastaajal on tavaliselt päikeselised päevad ning õhuniiskus on kuni 30%.

Darwini piirkond on Larrakia hõimu esivanemate kodu. 9. septembril 1839 seilas HMS Beagle piirkonda kaardistades tänapäeva Darwini sadamasse. John Clements Wickham nimetas piirkonna Port Darwiniks, et avaldada austust Charles Darwinile, kes oli osalenud nende eelmisel reisil. 1869. aastal sai asundusest Palmerstoni linn, mis nimetati 1911. aastal ümber Darwiniks. Linna on ajaloo jooksul neli korda peaaegu täielikult üles ehitatud. 1897. ja 1937. aastal tabas linna tsüklon, Teise maailmasõja ajal korraldasid jaapanlased linnale mitmeid õhurünnakuid ning 1974. aastal tabas linna tsüklon Tracy.

## Viited
Laur Järv

**Laur Järv** (sündinud 12. juuni 1974 Tartus) on eesti füüsik.

## Haridus
* Miina Härma nim. Tartu II Keskkool, 1981–1992, lõpetatud hõbemedaliga
* Urbana Highschool (Illinoisi osariik, USA), september 1990
* Tartu Ülikool, füüsika-keemiateaduskond, 1992–1996, lõpetatud *[[cum laude]]* bakalaureusekraadiga füüsika erialal
* Tartu Ülikool, füüsika-keemiateaduskond, 1996–1998, magistrikraad teoreetilises füüsikas
* University of Durham, Centre for Particle Theory, 1998–2002, PhD

## Tunnustus
* 1996 – Eesti Füüsika Seltsi üliõpilaspreemia
*2020 – Riigi teaduspreemia täppisteaduste alal tööde tsükli "Laiendatud geomeetrilised gravitatsiooniteooriad" eest (koos Manuel Hohmanni ja Margus Saaliga)
* 2021 – Tartu Ülikooli aumärk

### Stipendiumid
* 1996 Rotalia Fondi Stipendium
* 1998–2001 British Overseas Research Student Scholarship
* 1998–2001 Durham University Studentship

## Liikmesus

* Eesti Füüsika Selts – liige 1996– ,
* Eesti-Tiibeti Kultuuriselts – tegevliige 1997–2003 (juhatuse liige 1997–1998), kirjavahetajaliige 2003–2006, tegevliige 2006– (juhatuse esimees 2006– )
* Tartu Wushu Klubi – liige 1997– (juhatuse liige 1997–1998)
* Eesti Akadeemiline Orientaalselts – tegevliige 2005–

## Viited


## Välislingid
* Koduleht
* 
* [ [Vaba Akadeemia] loeng - Laur Järv: "Elu, surma ja aja valem"]
Gelukpa koolkond

**Geluk** ehk **Gelug** (tiibeti keeles *dge lugs – *‘vooruslik komme’) on 15. sajandi algul Tsongkhapa rajatud tiibeti budismi koolkond. Mitteametlikult nimetatakse gelukki mõnikord ka kollamütside koolkonnaks kollaste teravatipuliste peakatete järgi, mida selle vaimulikud kannavad rituaalide ja tseremooniate läbiviimise ajal.

Koolkonna tähtsaim vaimulik on dalai-laama, kes ei ole aga formaalselt koolkonna pea, kelleks on Ganden tripa.

16.–17. sajandil kujunes geluk kõige suuremaks ja tugevamaks koolkonnaks ning V dalai-laama Ngavang Lobsang Gjatso (1617–1682) ajal sai see mongolite sõjalisel toel ka ilmaliku võimu Tiibeti üle.

Järgides Atīša rajatud endise kadami koolkonna põhimõtteid ja Tsongkhapa reforme, lõi geluk tugeva hierarhilise kloostrikorra ning muutis varasemast süsteemsemaks kloostrites antava hariduse. Geluki süsteem näeb ette nii hinajaana, mahajaana kui ka vadžrajaana tekstide ja õpetuste õppimise selles järjekorras ning kindlate akadeemiliste kraadide andmise munkadele vastavalt läbitud haridustee etappidele.

Geluki peakloostrid on juba Tsongkhapa ajal rajatud Ganden (tiibeti keeles *dga’ ldan*), Drepung (tiibeti keeles *’bras spungs*) ja Sera (tiibeti keeles *se ra*), mis Tiibetis Hiina kultuurirevolutsiooni ajal 1960. aastatel purustati, kuid tegutsevad praegu uuesti rajatutena Lõuna-Indias ja osaliselt taastatutena ka Tiibetis.

## Välislingid

*The Tibetan and Himalayan Digital Library
Buki ringkond (Busan)

**Buki ringkond** (*Buk-gu*, hangulis 북구, hanjas 北區) on Busani haldusüksus (ringkond). Jaguneb 14 linnaosaks (*dong*).

## Välislingid

* Koduleht
Samcheok

**Samcheok** (ka *Samch'ŏk*, haldusüksusena 삼척시 *Samcheok-si* 'Samcheoki linn') on linn Lõuna-Korea idarannikul Gangwoni provintsis. 

Linnas oli 2003. aasta andmete järgi  80 000 elanikku.

## Välislingid
* Linna koduleht (*inglise, korea, jaapani ja hiina keeles*)
Panmongolism

**Panmongolism** on ideoloogia, mille mõte oli vabastada mongoli rahvad teiste riikide ikke alt ja luua uus teokraatlik riik, milles valitsevaks ja ühendavaks ideoloogiaks oleks budism. Ideoloogiliseks platvormiks panmongolismi puhul oli lamaism ehk Tiibeti budism, mis oli levinud mongolite hulgas.

Vene luuletaja Vladimir Solovjov (1853–1900) deklareeris: "Panmongolism – see on barbaarne sõna, kuid selle eest magusa kõlaga."

Panmongolism kui liikumine tekkis 16.–17. sajandil. Eesmärgiks oli niinimetatud Suur-Mongoolia ehk Tšingis-khaani rajatud kunagise impeeriumi taastamine. See on siiani ajaloos olnud suurim rajatud impeerium, mis ulatus Hiinast Poolani.

Alati kerkib küsimus, kuidas praktiliselt kirjaoskamatud nomaadid suutsid kõigest inimpõlvega alistada kolm suurt ja omanäolist tsivilisatsiooni – Hiina, Horezmi ja Vana-Vene – ning hoida hirmu all koguni Lääne-Euroopat.

## Välislingid
*The Shambhala missionary Agvan Dorjiev
*"Панмонголизм" как национальная идея консолидации народов Центральной Азии в ХХ веке
*Панмонголизм/Pan Mongolism
*"Дух на коне" Что такое панмонголизм?
Orientalistide loend

*See loend loetleb eesti ja välismaa [[orientalist]]e.*

## Eesti orientaliste
*Alexander Staël von Holstein
*Maret Kark
*Hermann Keyserling
*Märt Läänemets
*Uku Masing
*Linnart Mäll
*Jaan Puhvel
*Rein Raud
*Leopold von Schroeder
*Carl Schultén
*Agu Sisask
*Haljand Udam

## Välismaa orientaliste
*Carl Brockelmann
*Eugene Burnouf
*Mircea Eliade
*Herbert Giles
*Lev Gumiljov 
*Julius Klaproth
*Nikolai Konrad
*Robert Lenz
*Otto Rosenberg
*Juri Roerich
*Jevgeni Satanovski
*Volker Zotz
*Andrei Vostrikov
Priit Kelder

**Priit Kelder** (7. detsember 1945 – 25. aprill 2019) oli Eesti orientalistika populariseerija ja riigiametnik, Eesti Rooma Klubi liige.

## Elukäik
1975. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.  

Orientalistika alal on ta töötanud õppejõuna mitmes Tallinna kõrgkoolis ning esinenud konverentsidel. Nõukogude ajal pidas ta Tallinna kõrgkoolides ateismiloenguid, kus propageeris idausundeid, ida filosoofiat ja kultuuri. 1980. aastatel pidas loenguid Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis ja Kultuuriülikoolis. Hiljem on ta töötanud muuhulgas ka Akadeemia Nordis.

Ta on olnud Interpoli Eesti büroo direktor (1994–1997) ja Siseministeeriumi asekantsler.

Ka kuulus ta Eesti idamaiste võitluskunstide pioneeride hulka. Ta treenis karatet, osales karatevõistlustel kata-vormi soorituses ja oli karatetreener. Hiljem sai tema meelisalaks *[[taiji]]*. Ta oli ka selle võitluskunsti treener.

## Teoseid
*"Iseloomulikke lehekülgi keskaja hiina filosoofiast". Akadeemia Nord. Tallinn 2001. 51 lk
*"Neokonfutsianistliku filosoofia peamiste kosmoloogiliste ja ontoloogiliste kategooriate ajalooline analüüs". Akadeemia Nord. Tallinn 2005. 198 lk
**selle arvustus - Märt Läänemets. "Marginaalne sinoloogia. Arvustuse asemel". Sirp, 5. mai 2006
*Oscar Ratti, Adele Westbrook. "Samuraide saladused. Feodaalaja Jaapani võitluskunstid". Inglise keelest tõlkinud Priit Kelder. Ilo. Tallinn 2007. 504 lk
*"Lugu". TORE kirjastus, Tartu 2019. 812 lk

### Tema enesehinnang oma töödele
*"Tema teadustöö valdkond hõlmab kultuuriajalugu, eeskätt idamaade filosoofia ja usundisarnaste õpetuste ajalugu. Priit Kelder on avaldanud töid hiina filosoofia ja budismi ajaloost ning kirjutanud idamaiste võitluskunstide ja esteetilise mõtte ajaloost. Huvitavad on Priit Kelderi rännakud võrdleva usundiloo radadel. Komparatiivne kallak on üldse omane tema Idamaade mõtet kajastavatele töödele, kus ta sageli otsib kõrvutusjooni läänemaiste mõttesuundade, -tavade ja traditsioonidega".

## Tunnustus
*1997 Riigivapi V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Priit Kelder
Terofüüdid

**Terofüüdid** ehk **lühieataimed** ehk **efemeerid** on üheaastased taimed, mis paljunevad seemnete abil. Terofüüdid on Raunkiæri eluvormiliigituse üks põhirühmadest.

## Vaata ka
*Efemeroidid
Carl Brockelmann

**Carl Brockelmann** (17. september 1868 Rostock – 6. mai 1956 Halle) oli väljapaistev saksa orientalist ja semitoloog, Breslau ja Berliini ülikooli professor.

## Teoseid
* "Geschichte der arabischen Litteratur", 1898–1942
* "Grundriss der vergleichenden Grammatik der semitischen Sprachen", Bd. 1–2, 1908/1913
* "Semitische Sprachwissenschaft", 2. Aufl. 1916
* "Lexicon Syriacum", 2. Aufl. Halle 1928
* "Syrische Grammatik", Leipzig 1938
* "Geschichte der islamischen Völker und Staaten"
* "Abessinsche Studien. Berlin: Akademie Verlag", 1950
* "Osttürkische Grammatik der islamischen Litteratur-Sprachen (sic) Mittelasiens", Leiden 1954
* "Hebräische Syntax", 1956
* "Arabische Grammatik", Leipzig 1960 (arvukad uustrükid)
Katmandu org

**Katmandu org** on umbes 600 ruutkilomeetrise pindalaga org Nepali keskosas. Seal asuvad Katmandu, Pāṭani ja Bhaktapuri linn ning arvukalt hinduistlikke ja budistlikke kultusepaiku ja palverännakute sihtkohti ning tähtsaid kunsti- ja arhitektuurimälestisi.

Alates 1979. aastast kuulub Katmandu org UNESCO maailmapärandi nimistusse.  

Katmandu oru põliselanikud on nevarid.
Andres Herkel

**Andres Herkel** (sündinud 14. augustil 1962 Tallinnas) on eesti orientalist, poliitik, Eesti Vabaerakonna juhatuse liige ja endine esimees.

Ta on kuulunud Riigikogu IX, X, XI ja XII koosseisu. Samuti valiti ta XIII Riigikogusse.

## Haridus
Andres Herkel on lõpetanud 1980. aastal Saku Keskkooli. 1985. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli  ajalooteaduskonna psühholoogia erialal ja 1998. aastal sai Tartu Ülikoolist magistrikraadi ajaloos tööga "Mütoloogiline psühholoogia Vana-India tekstides".

## Poliitiline tegevus

Herkel oli Ühendus Res Publica esimees aastatel 1989–1991. Sellest kasvas hiljem välja erakond Res Publica. Pärast Res Publica liitumist erakonnaga Isamaaliit moodustus Isamaa ja Res Publica Liit, kuhu Herkel kuulus kuni 2013. aastani.

Andres Herkel on olnud Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee (ENPA) Eesti delegatsiooni juht. 2009–2011 oli ta ENPA asepresident ning aastast 2012 on ta ENPA Monitooringukomitee esimees.

Andres Herkel on MTÜ Vaba Isamaaline Kodanik liige. 2013. aasta lõpus valiti ta selle MTÜ esimeheks. VIK alustas uue erakonna moodustamist ning 20. septembril 2014 registreeriti Eesti Vabaerakond. Herkel valiti Vabaerakonna esimeseks esimeheks.

## Tunnustus
*2005 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2008 – Belgia Kuningriigi Leopold II ordeni suurrist
*2009 – Poola Vabariigi Teenete Ordeni Ohvitseririst
*2009 – Aserbaidžaani Ajakirjanike Sõber
*2011 – Prantsuse Vabariigi Riikliku teeneteordeni komandörikraad

## Teosed ja kirjutised
* Artiklikogumik "Ajalugu on rikas" (Tallinn, 1997)
* "Müüt ja mõtlemine" (Tartu, 2002)
* "Vene mõistatus" (Tartu, 2007)
* "Kuuba südames" (koos Mart Laariga; Tallinn, 2008)
* "Aserbaidžaani kirjad" (Tallinn, 2010)
* "Laama ja Linnart. Tiibet ja Eesti" (koos Mart Laari, Märt Läänemetsa ja Tõnu Nooritsaga; Tallinn, 2012)
* "Hiline pidu" (luulekogu), Ilmamaa, 2022, ISBN 9789985778746
 
Tema artikleid ja muid publikatsioone on ilmunud nii Eesti kui ka rahvusvahelises ajakirjanduses.

## Isiklikku
Andres Herkel abiellus Kaie Herkeliga (58) 24. juunil 1983. Paaril on üks poeg.

15. augustil 2018 avalikustati, et ta saab lapse Külliki Kübarsepaga.

## Viited

## Välislingid

*Andres Herkel Eesti teadusinfo süsteemis
*Andres Herkeli koduleht ja blogi
*"Europotsentrism vene silma läbi" Sirp, 3. november 2006
*Andres Herkel: Silmaklappidega Eesti 
*Andres Herkel and Tony Lloyd, PACE Monitoring Committee co-rapporteurs for Azerbaijan held press conference on the results of their visit to the country
* Andres Herkel. "Linnart Mäll pole asotsiaalne loogik" Sirp, 5. mai 2006
* Andres Herkel. "Mälli mõtteilma allikad" Diplomaatia, märts 2010
* Loeng "India budismi taust", 2002. https://www.budismiinstituut.ee/oppetoo/loeng_India_budismi_taust2_2002.htm
* Aitareya upanišaad. Tõlge ja kommentaarid ning artikkel "Kuidas lugeda upanišaade?" - Akadeemia, 9, 1996, lk 1876-1884
Kārtikeja

**Kartikeya** on sõjajumal ning jumalate armee kindral. Tavaliselt kujutatakse teda kuue peaga. Ühes käes kannab ta oda nimega Shakti ja teise käega õnnistab ta alati oma järgijaid. Ta ratsutab paabulinnu seljas.
Nickelback

**Nickelback** on Kanada üks edukamaid rokkansambleid. Selle asutasid Chad Kroeger ja Mike Kroeger 1996. aastal Alberta provintsis Hannas.

Hiljem liitusid nendega Ryan Peake ja trummar Brandon Kroeger. Nickelbacki muusikat on tavaliselt valesti nimetatud alternatiiv- või *hardrock*iks, sealjuures neid liigitatakse valesti ka alternatiiv-metal'i ja post-grunge alla. Ansambli liikmed ütlevad, et nad teevad siiski rokkmuusikat. Praegu tegutseb ansambel Vancouveris.

Hittsingel "How You Remind Me" nende kolmandalt albumilt "Silver Side Up" jõudis Kanada singlite edetabelisse ja edetabeli Billboard Hot 100 esikolmikusse samal ajal – see oli sel ajal teine Kanada bändi, kes sellega oli hakkama saanud (esimene oli The Guess Who oma "American Womaniga").
"How You Remind Me" ajast ehk 2001. aastast saatis ansamblit suur reklaamiedu. Nickelbacki albumeid müüdi üle 13,5 miljoni eksemplari Ameerika Ühendriikides ja üle 1,7 miljoni Kanadas, maailmas kokku 20 miljoni ringis. 

Nickelbacki viiendat stuudioalbumit, mis ilmus 2005. aastal, "All the Right Reasons", müüdi üle 6,1 miljoni albumi USA-s ja üle 9 miljoni albumi maailmas. Tuntumad lood sellelt on "Photograph", "Savin' Me", "Far Away", "If Everyone Cared" ja "Rockstar".

Album "Dark Horse", ilmus Euroopas 17. novembril 2008. Üks selle tuntumaid lugusid on "Gotta Be Somebody". Albumi produtseeris Mutt Lange.

Nickelbacki praegused liikmed on
Chad Kroeger – laulja/kitarr, Ryan Peake – taustalaulja/kitarr, Mike Kroeger – bass, Daniel Adair – trummid.

## Albumid
* "Curb" (1996)
* "The State" (1998)
* "Silver Side Up" (2001)
* "The Long Road" (2003)
* "All the Right Reasons" (2005)
* "Dark Horse" (2008)
* "Here and Now" (2011)
* "No Fixed Address" (2014)
* "Feed the Machine" (2017)
* "Get Rollin'" (2022)
Jade Puget

**Jade Errol Puget** (sündinud 28. novembril 1973) on USA alternatiivroki ansambli AFI kitarrist ja ansambli Blaqk Audio süntesaatorimängija.

Puget liitus AFI-ga 1998. aastal. Enne seda mängis ta ansamblites Redemption 87 ja Loose Change.

Puget on taimetoitlane ja *[[straight edge]]*i eluviisi järgija. Tal on õde, poolvend ja noorem vend Smith, kes on AFI turneemänedžer. 

Jade sooritas varase keskkooli lõpueksami ja asus edasi õppima Berkeley ülikooli. Bändiga liitus ta pärast ülikooli lõpetamist. Tal on bakalaureusekraad sotsiaalteoorias.

Jade'il on mitu tätoveeringut, näiteks sõna "*committed*" ('pühendunud'), mis jookseb üle ta kõhu, kätel "*boys don't cry*" ('poisid ei nuta'), "18", kass hüppamas läbi 9 ja "*love will tear us apart*" ('armastus kisub meid lahku'). 

Jade mängib Gibsoni Les Paul Studio kitarridega.
Hemoglobiin

**Hemoglobiin** ehk **verevärvnik** (ladina keeles *haemoglobinum*; lühendatult **Hb**) on enamikul suletud vere- ja lümfiringlusega selgroogsetel punastes verelibledes ringlev globulaarne kromoproteiin, mis sisaldab rauda ning seob ja transpordib hapnikku. Hemoglobiin on kompleksühend.

Hemoglobiini ja hemoglobiinilaadseid molekule on leitud ka osal selgrootutest (rõngussidel, limustel, pärgussidel, kärssussidel), seentel ja taimedel.

## Variandid

Hemoglobiini variante:
* A-hemoglobiin – normaalne täiskasvanute hemoglobiin;
* A1C-hemoglobiin ehk glükohemoglobiin – glükoosiga seostunud hemoglobiin, mille hulk veres suureneb ravimata suhkurtõve korral;
* C-hemoglobiin – teatud ebanormaalne hemoglobiin;
* D-hemoglobiin – teatud ebanormaalne hemoglobiin;
* E-hemoglobiin – teatud ebanormaalne hemoglobiin;
* F-hemoglobiin – lootehemoglobiin;
* Goweri hemoglobiin 1 ja 2 – kaks normaalset lootel esinevat hemoglobiini vormi;
* H-hemoglobiin – teatud ebanormaalne hemoglobiin;
* S-hemoglobiin – teatud ebanormaalne hemoglobiin.

## Nimetus
Sõna "hemoglobiin" tuleneb kreekakeelsest sõnast *haima* ('veri') ja ladinakeelsest sõnast *globus* ('kera').

## Avastamine
Punast verepigmenti ehk hemoglobiinikristalli (saksa keeles *Hämoglobinkristalle*) õnnestus teadaolevalt esimesena eraldada saksa arstil Otto Funkel 1852. aastal.

## Struktuur

Nagu nimigi ütleb, on verevärvnik ka pigment, mis annab erütrotsüüdile iseloomuliku punase värvuse. Hemoglobiini molekul koosneb neljast valgulisest kerakujulisest alamühikust, mis on seondunud mittevalguliste prosteetiliste heemirühmadega. Heemirühm on sümmeetrilise molekulaarse ehitusega struktuur, mille keskel asub rauaioon. Heemirühma heterotsüklilist osa koos rauaiooniga nimetatakse porfüriiniks.

Kui molekuli keskmest puudub raua kahevalentne ioon, siis heemirühm hapnikku siduda ei saa. Seega on porfüriin hemoglobiinis kõige tähtsam, molekuli valguline osa on tugirollis. Sellegipoolest on globulaarne osa küllaltki aktiivne – valgulised alamühikud muudavad molekuli kuju vastavalt sellele, kas ja mitu hapniku molekuli on hemoglobiiniga seondunud. Massilt on hemoglobiinis 94% globiini (valguline osa) ja ainult 4,6% moodustavad prosteetilised rühmad. 

Kuna heem on vingugaasi ehk süsinikmonooksiidi suhtes palju afiinsem kui hapniku suhtes, seondub süsinikmonooksiid hemoglobiinis hapniku kohale, kui sissehingatavas õhus on vingugaasi. Organism ei saa selle tagajärjel piisavalt hapnikku ja järgneb vingumürgistus, mis võib lõppeda surmaga.

## Analoogsed molekulid
Hemoglobiinis sisalduv sümmeetrilise kujuga heemirühm sarnaneb taimedes fotosünteesis osaleva klorofüllimolekuliga, mille keskmes asub magneesiumiaatom.

## Vaata ka
* Hapnik
* Hemotsüaniin

## Viited

## Kirjandus
* Jay F. Storz, Federico G. Hoffmann, Juan C. Opazo jt, Developmental regulation of hemoglobin synthesis in the green anole lizard Anolis carolinensis, Journal of Experimental Biology 2011 214: 575-581; doi: 10.1242/jeb.050443
Autonoomne Sotsialistlik Nõukogude Mägivabariik

**Autonoomne Sotsialistlik Nõukogude Mägivabariik** (1920–1924; vene keeles *Горская АССР*) oli aastatel 1921–1924 Vene NFSV-sse kuulunud autonoomne vabariik Põhja-Kaukaasias.

Algselt oli tegemist 1917. aasta Vene revolutsioonide järel endiste Kubani ja Tereki oblastite aladel elanud põliselanike asutatud Mägivabariigiga, kuid Vene kodusõja ajal vallutas selle Punaarmee ja riigis kehtestati Nõukogude võim. 20. jaanuaril 1921 inkorporeeriti piirkond Vene NFSV koosseisu.

Riigi pindala oli 73 000 km² ning selles elas ligikaudu 800 000 inimest. Selle pealinn oli Vladikavkaz. Halduslikult oli see jaotatud kuueks autonoomseks ringkonnaks: Balkaaria, Tšetšeeni, Karatšai, Kabardi, Inguši ja Osseedi. Autonoomiaga tereki kasakatele loodi eraldi autonoomne ringkond Sunžas.

1. septembril eraldati Mägivabariigist Kabardi autonoomne ringkond, mis allutati autonoomse oblastina VNFSV-le. 12. jaanuaril 1922 tehti sama Karatšai autonoomse ringkonnaga, mis muudeti Karatšai-Tšerkessi autonoomseks oblastiks. 16. aprillil liideti Kabardi oblastiga ka Balkaaria autonoomne ringkond, misjärel organiseeriti senine haldusüksus ümber Kabardi-Balkaaria autonoomseks oblastiks. 30. novembril loodi endisest autonoomsest ringkonnast samuti Tšetšeeni autonoomne oblast. Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee otsusega 7. juulist 1924 jaotati ülejäänud ASNMV territoorium Põhja-Osseedi ja Inguši autonoomseteks oblastiks. Sunža ringkond ja Vladikavkaz allusid otse Kesktäitevkomiteele kuni Põhja-Kaukaasia krai moodustamiseni 17. oktoobril 1924.

## Riigipea (Kesktäitevkomitee Presiidiumi esimees)
* 1920–1924 T. E. Evdarhanov

## Valitsusjuht (RKN-i esimees)
* 1920–1924 S. G. Mamsurov

## Vaata ka
* Mägivabariik

## Viited
Marimbafon

**Marimbafon** ehk **marimba** on ksülofonisarnane pill. Ka marimba koosneb puitplaatidest, millest igaüks teeb kindla kõrgusega häält. Marimba kõla on aga pehmem kui ksülofonil. 

Marimba puitplaatide alla on paigutatud metalltoruresonaatorid (neid kasutatakse viimasel ajal ka ksülofonidel). Klaver ja marimba täiendavad teineteist kõlaliselt huvitavalt ning elektroonika seob need helipildis tervikuks.

## Kirjandus
* Helmut Brenner: *Marimbas in Lateinamerika. Historische Fakten und Status quo der Marimbatraditionen in Mexiko, Guatemala, Belize, Honduras, El Salvador, Nicaragua, Costa Rica, Kolumbien, Ecuador und Brasilien* (=Studien und Materialien zur Musikwissenschaft 43), Hildesheim–Zürich–New York: Georg Olms Verlag, 2007.
Tamburiin

**Tamburiin** on  kultuspill Jaapani, Hiina, Tiibeti, India ja Turkmeenia rahvastel. Euroopa muusikute instrumentaariumi jõudis ta keskajal. 1440. aastal mainitakse, et Maini-äärse Frankfurdi moosekandid on tamburiini mänginud.

Tamburiin on puust rõngas, millesse on tehtud hulk piklikke avasid. Nendesse avadesse on paigutatud metallkettad. Kui pillimees raputab tamburiini või lööb sellega vastu oma teist kätt, siis hakkavad kettad tilisema. Mõnel tamburiinil on puurõnga peale tõmmatud nahk. Vastu seda nahka lööb pillimees sõrmedega. Siis tamburiin tümpsub ja tiliseb ühe korraga.
Tamburiin on määratlemata helikõrgusega löökpill.

Image:Daff.jpg|
Image:Daf-isfahan.jpg|
Image:Rhythm Tech tambourine.jpg|
Oriküla

**Oriküla** on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas. Küla läbib Mädara jõgi ja see piirneb Pärnu jõega. 
## Ajalugu
Seda paika on esimest korda mainitud 1638. aastal *Orgi* hajataluna. 1680–1684 elas seal Vändra mõisa alla kuuluv vabadik *Orekylla Wannames*. 1795 oli Vändra mõisa all juba 4 taluperemeest lisanimega *Orikülla* või *Orrikülla*. 1798. aastal on mainitud *Orri* küla. Küla asus 19. sajandil Vändra kihelkonnas ja kuulus Uue-Vändra mõisale. 

Külanimi tuleb sõnast "ori", millel keskajal oli palju tähendusi, näiteks 'suur ja raske puutüvi'. Metsa orjad olid üksikud vanad puud metsas. "Ilm-ori suur" tähendas ülisuurt, "oripuu" tähendas tala ja sõna "ori" kasutati ka täku kohta.

Külas paikneb 15.–18. sajandisse kuuluv maa-alune külakalmistu, mille rahvapäraseks nimetuseks on olnud Pere Kalmet.

Praegune Oriküla oli 1970 kirjas Oriküla I nime all. Üle jõe asus Oriküla II ja see liideti 1977 Tagassaarega. Samal aastal liideti Orikülaga Valma.

Külas sündis Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander (1872–1953).

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.


Fail:Väike-kärbsenäpp.jpg|Väike-kärbsenäpp on tavapärane suvine pesitseja Oriküla vanemates metsatukkades
Fail:Päikeseloojang Mädara jõe kohal.jpg|Mädara jõgi Orikülas
Fail:Heina kaarutamine.jpg|Heina kaarutamine Oriküla niitudel
Fail:Mädara ja Pärnu jõgi.jpg|Oriküla läbib Mädara jõgi ning piirneb Pärnu jõega
Fail:Oriküla läbiv tee.jpg|Oriküla läbiv tee
 

## Viited
Arno Kasemaa

**Arno Kasemaa** (kuni 1937 **Arnold Kaskman**; 28. august (vkj)/ 10. september 1915 Kupukalda talu, Karepa küla, Maria vald, Haljala kihelkond, Virumaa – 18. märts 1999 Kiltsi) oli eesti õpetaja, koorijuht ja prosaist.

## Elulugu
Ta sündis väiketaluniku pojana. 

Alghariduse sai ta Karepa ja Selja algkoolis, hiljem õppis 1940–1941 Kunda Õhtukeskkoolis. Seejärel lõpetas 1957. aastal Rakvere 1. Töölisnoorte Keskkooli. 

Saksa okupatsiooni ajal (1941–1944) töötas Käsmus tollivalvurina, 1944–1945 Käsmu . Aastail 1945–1947 oli Käsmu algkooli juhataja kohusetäitja, 1947–1962 Karepa rahvamaja juhataja, 1959–1962 kohakaaslusega Rakvere 2. 8-klassilise kooli ja Rakvere Internaatkooli laulmisõpetaja, 1962–1979 Kiltsi 8-klassilise kooli ajaloo-, geograafia- ja laulmisõpetaja. 

Juhendas laulukoore ja osales isetegevuses nii koolis kui ka rahvamajas, juhendas ansambleid, lavastas näidendeid ja estraadistseene. Aastatel 1971–1990 oli kooliaia juhataja. Silmapaistev saavutus oli gladioolide kasvatamine, millega kooliaed jõudis Moskva Üleliidulisele Rahvamajanduse Saavutuste Näitusele.

### Koori- ja ansamblijuht
Kasemaa koori- ja ansamblijuhitöö algas 1938. aasta veebruaris, mil ta asutas Karepa noorte meeste ansambli. Järgnesid Käsmu segakoor, Karepa sega- ja naiskoor, Rakvere naiskoor Viru, segakoorid Mallas ja Kundas.

1962. aastal kolis ta Kiltsi ning lõi seal elujõulise segakoori. 1969. aasta sügisel võttis oma õlgadele Väike-Maarja segakoori juhtimise. Aasta hiljem ka Rakke koori ja alates 1974. aastast moodustasid Kiltsi, Väike-Maarja ja Rakke kolmikkoori.

1975. aastast osales ta segakoori Helin koolijuhina kõikidel maakonna laulupidudel ja segakooride kokkutulekutel, ülevaatustel, festivalidel. Mitu korda tuli koor mõne konkursi laureaadiks. Kasemaa ise laulis vabariiklikus õpetajate meeskooris teist tenorit.

Ta suri Kiltsis 18. märtsil 1999 ja on maetud Kunda vanale kalmistule.

## Looming
Vanemas keskeas alustas ta raamatute kirjutamist. Romaan "Rannamännid" (1986, 2. osa 1995) kujutab autorile hästituntud Käsmu ja Karepa rannarahva elu 1930. aastatel, saavutades põnevust sõjaeelse salapiirituseveo ja armuseikluste kujutamisega. 

Lühiromaan "Oli see armastus?" (1995) käsitleb pealkirjast lähtuvat teemat. 

Mahukas taluromaan "Maa ja armastus" (2000) viib lugeja autori lapsepõlvemaile Virumaal aastatel 1920–1930. 

Romaan "Metsad kõnelevad" (2001) käsitleb rahva kannatusi 1940. aastatel. 

Luuleraamatusse "Jää inimeseks" (2000) on koondatud nii varem avaldatud kui ka avaldamata luuletused. 

1998. aastal ilmusid ajalehes Virumaa Teataja järjejuttudena "Ema kiri" ja "Sanatooriumis". Kasemaa sulest on ilmunud muinasjutt-näidendid "Põhjamaa" (1982) ja "Tornlinnus Vao" (1990) ning ta on kirjutanud luuletekstid muinasjutt-näidenditele "Kodu" (1983) ja "Muinasjutt Ebaverest" (1985).

## Tunnustus
* 1996 Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Rannamännid")
** Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali eluaegne pension 
* 1997 Väike-Maarja valla aukodanik

## Viited

## Välislingid
* Eero Johannes. "Tasakaalukas ja tüse action-romaan". Eesti Päevaleht, 14. november 1995
* Haud Kunda vanal kalmistul
Diviis

**Diviis** on väekoondis, mis koosneb tavaliselt 2–6 rügemendist (Venemaal nimetatakse rügementi polguks) või/ja brigaadist, millele lisanduvad harilikult mõned eriülesannetega üksikud pataljonid, kompaniid ja tagalaüksused.

Diviisil on oma lahingutoetus- ja teenindusvõimekus.

## Eestis

Esimest korda kasutati Eesti sõjaväelaste rahvuspõhiseks formeerimiseks diviisi Esimese maailmasõja ajal 1917. aastal. Juulikuu alul loodud, Vene armees teenivaid eestlastest sõdureid ja ohvitsere esindav Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee taotles Vene võimudelt luba formeerida seni üksikult teiste üksuste koosseisus olnud Eesti rahvusväeosad ühtseks grupeeringuks, kuid luba ei antud. Pärast seda, kui enamlased kukutasid novembri alul riigipöördega tulemusel kukutati senine Ajutine Valitsus, otsustas ülemkomitee iseseisvalt rahvusväeosad ühteseks 1. Eesti jalaväediviisiks koondada. Detsembriks keskpaigaks formeeritud diviis sai tegutseda 1918. aasta aprillini, mil see Eesti okupeerinud Saksa keisririigi väed selle laiali saatsid.

Uuesti võeti diviis Eestis kasutusele 1918. aasta novembris, mil iseseisva Eesti riigi Ajutine Valitsus otsustas luua Eestile regulaarsõjaväe. Sõjaväe organisatsiooniliseks vormiks määrati üks diviis, mis omandas konkreetse kuju 1. Diviisi näol. Vabadussõja käigus formeeriti lisaks 2. Diviis ja 3. Diviis (1940. aasta veebruaris formeeriti veel ka 4. Diviis), mis jäid eraldi struktuuriüksustena püsima kuni Eesti kaitseväe laialisaatmiseni 1940. aasta augustis.

Eesti iseseisvuse taastamisel diviise kaitseväe koosseisus ei loodud, suurimad struktuuriüksused olid algul pataljonid ja alates 2002. aastast brigaadid. 

2022. aasta lõpul asuti aga ette valmistama kaitseväe koosseisus uue struktuuriüksusena diviisi loomist, mis koondaks enda alla 1. ja 2. jalaväebrigaadi ning ühe brigaadi NATO liitlastelt. Uuele diviisile nähti ette koht Poolas asuva NATO Kirdekorpuse struktuuris.
## Diviiside tüübid
Näiteks:
* jalaväediviis;
* ratsadiviis;
* soomusdiviis;
* soomusjalaväediviis;
* motolaskurdiviis
* õhudessantdiviis;
* merejalaväediviis;
* mägidiviis;
* õhutõrjediviis;
* laevadiviis.

## Vaata ka
* Väeüksus
* 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviis
*Diviiside loend
*Wehrmachti tankidiviisi struktuur

## Viited
Rügement

**Rügement** on sõjaväeline üksus, mis koosneb tavaliselt 2–5 pataljonist ning eriotstarbelistest kompaniidest ja rühmadest. Rügement ei ole tavaliselt majanduslikult ja logistiliselt iseseisev üksus, vaid kuulub diviisi koosseisu. 

Rügemendi suurus ja struktuur sõltuvad otstarbest. Eraldiseisvaks (üksikuks) rügemendiks võivad olla formeeritud ka koos tegutsevad või paiknevad sama väeliigi või eriala-relvaliigi pataljonid, mis ei moodusta siiski brigaadi. Näiteks suurtükiväerügement, tagalarügement, pioneerirügement.

Rügementi juhib vanemohvitser, tavaliselt kolonel. Rügemendil on oma number, lipp, pitsat ja staap. 

Mereväes koosneb rügement divisjonidest, õhuväes eskadrillidest. Slaavi riikides ja SRÜ maades vastab rügemendisuurusele väeosale **polk**.

Tänapäeva armeedes on lahinguüksused-rügemendid asendatud sageli eri relvaliikidest koosnevate ja iseseisvamate brigaadidega. Siiski on osaliselt alles jäänud sama toetusotstarbelise relvaliigi pataljone koondavad rügemendid.

Esimesed rügemendid (*Landsknecht*) moodustati 16. sajandil Saksamaal.
Brigaad

**Brigaad** on iseseisev operatiiv-taktikaline väekoondis, mis koosneb tavaliselt mitmest pataljonist ja mitmesugustest muudest vajalikest üksustest. Brigaadil on reeglina olemas iseseisvaks tegevuseks vajalikud juhtimis- tagala- ja lahingutoetusüksused.

Brigaad võib tegutseda kas iseseisva väekoondisena või kuuluda diviisi koosseisu.

Brigaadi juhib brigaadiülem, kes on tavaliselt madalaimas kindrali auastmes või kõrgemas vanemohvitseri auastmes. 

Näiteks:
*Soomusbrigaad
*Õhudessantbrigaad
*Soomusjalaväebrigaad (motolaskurbrigaad)
*Jalaväebrigaad (1. jalaväebrigaad ja 2. jalaväebrigaad)

Mereväes koosneb brigaad ühe või mitme klassi sõjalaevade divisjonidest. 

## Välislingid

* Venemaa brigaaadi tüüpsutriktuur 2009 Kaarel Kaas: "Muutuste ajajärk Venemaa armees", Kaitse Kodu, III 2012