open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Morgan Johansson

**Morgan Johansson** (täisnimi: *Tomas Morgan Johansson*; sündinud 14. mail 1970 Höganäsis) on Rootsi poliitik (Rootsi Sotsiaaldemokraatlik Töölispartei). Ta oli 3. oktoobrist 2014 kuni 27. juulini 2017 Rootsi justiits- ja migratsiooniminister.

Ta sündis aastal 1970 Höganäsis (praeguse haldusjaotuse järgi Skåne läänis).

Ta oli 21. oktoobrist 2002 kuni 6. oktoobrini 2006 Rootsi tervishoiuminister (Göran Perssoni valitsuses) ning 3. oktoobrist 2014 kuni 27. juulini 2017 Rootsi justiits- ja migratsiooniminister (Stefan Löfveni valitsuses). 27. juulist 2017 on ta Rootsi siseminister.
Rannu mõis

**Rannu mõis** (saksa keeles *Schloß Randen*) oli rüütlimõis Rannu kihelkonnas Tartumaal.  Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Tartu maakonnas Elva vallas.

## Ajalugu
Enne mõisa tekkimist oli Rannus Doleni suguvõsale kuulunud vasallilinnus. Ka mõis kuulus esialgu Dolenitele.

1582. aasta  Jam Zapolski vaherahuga said Rzeczpospolita poolakad Moskva Suurvürstiriigilt endise Tartu piiskopkonna alad omale. Omandatud varade üle korraldatirevisjon, milles on Rannu kohta öeldud, et see "olevat olnud kunagi ühele Thyzenhauzenile kuulunud väike kivist aadliloss, mis nüüdseks on kuni põhjani purustatud ja kokku varisenud". Märgitakse, et Rannus tegutsevat praegu 2 veskit. Ilmselt on üks olnud kunagine vallikraavidesse vett paisutanud linnuse veski.

1585 muutis Poola kuningas Stephan Bathory Rannu krooni majandusmõisaks (*folvark*) ja Liivi sõja järel oli mõis Poola Tartu vojevoodkonna Tartu staarostkonna folvark ehk riigimõis.

1626. aastal annetas Rootsi kuningas Gustav Adolf Rannu mõisa, Rootsi kartograafia isaks loetud kuninglikule sekretärile Andreas Bureusele (1571–1646).

19. sajandil kuulus mõis Gavelitele, Gottlieb Fabian von Gaveli  (1739−1798), pärijate kokkuleppel läks mõis 1817. aastal tema poja Gustav von Gaveli ainuomandisse, 1838. aastal tema poja Ernst von Gaveli omandusse ning 1842. aastal pärimislepinguga Ernsti pärijate - Charlotte von Gaveli, Karl Gustav Ehrenreich von Gaveli, Auguste Juliane von Gaveli, Charlotte Elisabeth von Gaveli, Emma Ernestine von Gaveli omandusse, 1859. aastal Karl Gustav Ehrenreich von Gaveli omandusse. 

1867. aastal Karl Gustav Ehrenreich von Gavel müüs mõisa dr med August von Siversile, mõisa päris 1870. aastal Fromhold von Sivers, kes müüs mõisa 1903. aastal Felix von Bergile ja  mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Felix von Berg.

Mõisa juurde kuulus kuni 1864. aastani  Sangla karjamõis.

## Mõisaansambel
Mõisa peahoone lammutati 1973. Mõisa ehitistest on säilinud mõned kõrvalhooned.


File:Rannu mõisa ait 2012.jpg|Rannu mõisa ait
Rannu mõisa kärnerimaja, 19.-20. saj.*.jpg|Kärnerimaja
File:Rannu mõisa kärnerimaja.JPG|Rannu mõisa kärnerimaja
File:Rannu mõisa tall.JPG|Rannu mõisa tall


## Viited

## Kirjandus
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 71.
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 388 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/406.

## Välislingid

*
*Rannu mõisast Eesti mõisaportaalis
*Rannu mõis (Rannu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Bajrakivka

**Bajrakivka** (ukraina keeles Байраківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 547. Pindala on 3,88 km².
Lingua ignota

***Lingua ignota*** (ladina keeles 'tundmatu keel') on tehiskeel, mille lõi ja kirjeldas 12. sajandil Rupertsbergi abtiss Hildegard Bingenist. See on üks varasemaid teadaolevaid tehiskeeli.

Hildegard kasutas keele kirjutamiseks 23 tähest koosnevat tähestikku (*litterae ignotae*).

Ta esitas keele osalise kirjelduse teoses "Lingua Ignota per simplicem hominem Hildegardem prolata", millest on säilinud kaks käsikirja, mõlemad umbes aastast 1200. Tekst koosneb 1011 sõnaga sõnastikust tõlgetega ladina, kohati saksa keelde. Enamik neist on nimisõnad, on ka mõned omadussõnad, kõik paistavad olevat väljamõeldud uussõnad. Grammatiliselt põhineb keel ladina keelel, see tähendab, et uued sõnatüved on asetatud ladina keele grammatikasse.

*Lingua ignota* eesmärk on teadmata. Samuti ei ole teada, kes peale selle looja keelt tundis. 19. sajandil arvasid mõned, et Hildegard lootis sellest ideaalset, universaalset keelt. Tänapäeval usutakse, et see oli pigem salakeel.

## Keelenäide
Ainus säilinud lausenäide on järgmine:

:*O *'orzchis** Ecclesia, armis divinis praecincta, et hyacinto ornata, tu es **caldemia** stigmatum **loifolum** et urbs scienciarum. O, o tu es etiam **crizanta** in alto sono, et es **chorzta*' gemma.*

Need kaks lauset on põhiosas ladinakeelsed ja vaid viis sõna on Hildegardi tehiskeeles. Kuna neist ainult üks (*loifol* 'inimesed, rahvas') sisaldub 1011-sõnalises sõnastikus, siis oli sõnavara ilmselt veelgi suurem.

## Sõnastik

Sõnastik on esitatud sõnarühmadena, esiteks jumalike olendite nimetused, seejärel inimest ja pereliikmeid puudutavad sõnad, siis kehaosad, haigused, vaimulikud ja ilmalikud auastmed ja ametid, päevad, kuud, rõivad, majapidamisesemed ning lõpuks taimed ning vähesed linnud ja putukad.

Esimesed 30 kirjet:
* Aigonz: *deus* (Jumal)
* Aieganz: *angelus* (ingel)
* Zuuenz: *sanctus* (püha)
* Liuionz *salvator* (päästja)
* Diueliz: *diabolus* (saatan)
* Ispariz: *spiritus*
* Inimois: *homo* (inimene)
* Jur: *vir* (mees)
* Vanix: *femina* (naine)
* Peuearrez: *patriarcha*
* Korzinthio: *propheta*
* Falschin: *vates*
* Sonziz: *apostolus*
* Linschiol: *martir*
* Zanziuer: *confessor*
* Vrizoil: *virgo* (neitsi)
* Jugiza: *vidua* (lesk)
* Pangizo: *penitens*
* Kulzphazur: *attavus* (vanavanavanavanaisa)
* Phazur: *avus* (vanaisa)
* Peueriz: *pater* (isa)
* Maiz: *maler* (sic, p.o *mater*, ema)
* Hilzpeueriz: *nutricus* (kasuisa)
* Hilzmaiz: *noverca* (kasuema)
* Scirizin: *filius (poeg)
* Hilzscifriz: *privignus* (kasupoeg)
* Limzkil: *infans* (laps)
* Zains: *puer* (poiss)
* Zunzial: *iuvenis* (noorus)
* Bischiniz: *adolescens'' (nooruk)

## Viited
Uratsiil

**Uratsiil** on biomolekul, mis on üks RNA neljast lämmastikalusest. Tähis on U. RNA molekulis ühildub uratsiil adeniiniga, moodustades kaks vesiniksidet. DNA molekulis asendab uratsiili tümiin (T). Uratsiil on pürimidiini grupi lämmastikalus. Uratsiil on üks osa nukleotiidist. Koos adeniini (A), guaniini (G) ja tsütosiini (C) nukleotiididega moodustavad nad nukleiinhappe (RNA) koosseisu. 

## Vaata ka
*Geneetiline kood
Karagije

**Karagije** ehk **Batõr** (kasahhi keeles *Қарақия ойпаты*, *Батыр*) on nõgu Kasahstanis Kaspia mere idarannikul Mangõšlaki poolsaarel 50&nbsp;km kaugusel Aktau linnast. See on Kasahstani sügavaim ja Aasia üks kõige sügavamatest nõgudest (–132&nbsp;m alla meretasemest).

Nõgu on ovaalse kujuga ja on piklik kagu suunas. Nõo pikkus on 85&nbsp;km, laius kuni 25&nbsp;km.

Nõo nimi pärineb türki sõnast каракия, kus *кара* – «must» ja *кия* – «järske nõlv», mis täpselt iseloomustab selle nõo järske nõlvaid. Teiese versiooni järgi see tähendab «must lõuad».

Nõo teine nimi – Batõr – pärineb türki sõnast *батыр*, mis tähendab «sõjamees».
Saaremaa majandusvalitsus

**Saaremaa majandusvalitsus**, ka **Saaremaa ökonoomiavalitsus**, aastani 1783 **Saaremaa provintsiaalkantselei**, ka **Saaremaa maakantselei** oli aastatel 1684–1841 Saaremaa provintsi majandusasjade juhtimisega tegelenud Rootsi kuningriigi ja Venemaa keisririigi kroonuasutus. 

## Ajalugu
Saaremaa provintsiaalkantselei rajati Rootsi valitsusajal  reduktsiooniga 1684. aastal. Selle käigus tagasivõetud maade valitsemist reguleeris 1696. aasta majandusregelement.

Pärast 1731. aasta Venemaa keisririigi  ukaasi oli majandusvalitsuse (saksa keeles *Öselsche Ökonomieverwaltung*, vene keeles *Эзельское Экономическое Управление*) eesotsas maapealik ja teda aidanud nõunik, sekretär, fiskaal ning kantseleiametnikud. 

Saaremaa provintsiaalkantseleis oli kaks osakonda: majanduskontor, mille koosseisu kuulusid majandussekretär, kameriir ja mõned kantseleiametnikud, ning maakontor, mille moodustasid keskasutustele alluvad rentmeister, fiskaal ja tolliametnik

1765. aastal kaotati Saaremaa maapealiku ametikoht ja 1768. aastal seati sarnaselt teistele Eesti maakondadele ametisse Saaremaa provintsiaalkantseleis (saksa keeles *Öselsche Provinzialkanzlei*, vene keeles  *Эзельская провинциальная канцелярия*) Saaremaa asehaldur (saksa keeles *Statthalter*) ja asehaldur allutati kubermangukeskusele, mis asus Riias, kõrgem haldusvõim anti Saaremaa revisjonikomisjonile (Riia kubermangu majandusvalitsuse juht Fabian Adam von Stackelberg, Liivimaa kubermangu-kammeriir Andreas Hoffmann ja Saaremaa maakohtunik Carl Adolph von Poll (1718–1796)) ja lõpetati Saaremaa provintsiaalne iseseisvus ja sisuliselt liideti administratiivselt Liivimaaga ja Riia kubermanguga.

Majandusvalitsus kaotati 1841, kui loodi Riigivarade valitsus.

## Vaata ka
*Saaremaa asehaldur
*Saaremaa maapealik
*Tartu-Pärnu majandusvalitsus, Riia-Võnnu majandusvalitsus Liivimaa kubermangus

## Viited

## Välislingid
*
Harjavaba alalisvoolumootor

**Harjavaba alalisvoolumootor** (ingl *brushless DC motor*) ehk  elektronkommutaatoriga mootor (*electronically commutated motor, EC motor*) on elektrimootor, millel on kommutaatormootorile omase harikommutaatori asemel elektronkommutaator. Vaatamata nimetusele ei tööta vaadeldav mootor mitte alalisvoolumootori, vaid püsimagnetergutusega sünkroonmootori põhimõttel.

## Ehitus ja talitlus
Mootori paigalseisva osa – staatori – poolidesse antakse elektronkommutaatorist vooluimpulsid sellises järjestuses, et kujuneb pöördväli, mis paneb staatorit ümbritseva püsimagnetitega rootori sünkroonselt kaasa pöörlema. Kommutatsiooniprotsessi juhitakse sõltuvalt pöördenurgast asendiandurite signaalide järgi. Staatorimähise faasipoolid on paigutatud staatori ümbermõõdul üksteise suhtes nurga all, mis sõltub toitesüsteemi faaside arvust. Kõige levinumad on kolmefaasilised mootorid, kuid faaside arv võib olla ka suurem ühtlase pöörlemise nurkkiiruse tagamiseks. Kui aga rootori pöörlemine võib olla ebaühtlasem (nt ventilaatori korral), kasutatakse ka kahefaasilisi mootoreid.

Harjavaba mootori mehaaniline karakteristik erineb sünkroonmootori omast ning on võrreldav harikommutaatoriga alalisvoolumootori mehaanilise tunnusjoonega (vt Harjadeta alalisvoolumootorid).

## Harjavaba mootori võrdlus harimootoriga
Harikommutaatoriga elektrimootoreid hakati kasutama juba 1879. aastal. Harjavabad mootorid jõudsid laiemasse kasutusse alles 1962. aastal.

Harjavabad mootorid on suurema kasuteguriga ning puuduvad kommutaatoril libisevate grafiitharjadega seotud probleemid (kulumine, sädelemine). Seevastu vajab harjavaba mootor spetsiaalset juhtimiselektroonikat.

Harjavabad mootorid on vaiksemad, töökindlamad,  pikema elueaga ning ühtlasi parema elektromagnetilise ühilduvusega.

## Kasutusvaldkonnad
Harjavabad mootorid on laialt kasutuses näiteks arvutite kõvaketastes ning optilise ketta ajamites.

### Transport
Suure võimsusega harjavabad mootorid on kasutuses elektriautodes ning hübriidautodes. Mõningad elektrijalgrattad kasutavad harjavabu mootoreid, mis on mõnikord ehitatud ratta külge, staator fikseeritud teljele ning rootor velje küljes.

### Küte ja ventilatsioon

Õhkküttesüsteemide ning jahutussüsteemide tootjad on hakanud eelistama vahelduvvoolumootoritele harjavabu mootoreid, sest nende töös hoidmiseks kulub vähem elektrit. Lisaks efektiivsusele võimaldavad harjavabad mootorid täpsemalt juhtida  mootori kiirust ja seega  õhuvoolu.

### Mudellennundus
Harjavabad mootorid on populaarsed mudellennunduses nende võimsuse ja kaalu soodsa suhte ning suure võimsusvaliku tõttu. Alates viiegrammistest kuni suurte mootoriteni, mille võimsust mõõdetakse kilovattides, on nad harimootoreid asendades muutnud mudellennundust. Harjavabad akutoitega mootorid on välja tõrjunud ka kogukamad sisepõlemismootoriga mudelid.

## Vaata ka
* Harjadeta alalisvoolumootorid    

## Viited
Dubysa

**Dubysa**  on jõgi Leedus, Nemunase parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu lääneosas Žemaitijas.

Jõe pikkus on 130,9 km ja valgla on 1973 km². Jõe lang on 0,7 meetrit kilomeetri kohta. Keskmine vooluhulk suudmes on 13,4 m³/s, minimaalne 4m³/s, maksimaalne aga 150 m³/s. Veerikkaim lisajõgi on Kražantė.

Dubysa algab Šiauliai rajoonis Bubiai paisjärvest. Ülemjooksul ühendab seda Ventaga kanal. Jõgi voolab üldjoontes kagusse, läbides Kelmė ja Raseiniai rajoone. Alamjooksul eraldab Dubysa Jurbarkase ja Kaunase rajoone.

Raseiniai  rajooni territooriumil jäävad jõe kaldale Ariogala linn ning Betygala ja Lyduvėnai alevid. Lyduvėnais on üle jõe rajatud Leedu kõige pikem ja kõrgem sild.

Jõe keskjooksul asub Dubysa regionaalpark, kus jõe org on sügavaim (kohati kuni 40 meetrit) ja kus selle kaldal asuvad mitmed paljandid (kõrgeim 25 meetrit). Oru laius on 300-500 meetrit. Jõe laius on keskjooksul 20-30 meetrit, alamjooksul aga 40-60 meetrit. Jõe kaldal asuvad ka kümme linnamäge.


Siauliu-jura2.jpg|Bubiai paisjärv
Dubysos_slenis.jpg|Dubysa org
Dubysa2.JPG|Jõgi Ariogala lähistel
DubysaTiltas20101017.jpg|Dubysa suue


## Välislingid

* Dubysa jõest
Tallinna ehituskomitee

**Tallinna ehituskomitee** (saksa keeles *Revaler Baukomitee*, vene keeles *Ревельский строительный комитет*) oli 1825-1840 Tallinna kindlustuste ehitamist korraldanud asutus. Ehituskomitee allus Venemaa Sõjaministeeriumi Inseneridepartemangule.

Ehituskomitee üks ülesandeid oli Tallinna Insenerikomando ehitust puudutava majandustegevuse kontrollimine..

## Viited

## Välislingid
*
Jamie Vardy

**Jamie Richard Vardy** (sündinud 11. jaanuaril 1987 Sheffieldis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Leicester City FC.

2003. aastal Jamie Vardy sõlmis lepingu Inglismaa jalgpalliliiga 8. divisjoni klubiga Stocksbridge Park Steels, aasta pärast ta leping Sheffield Wednesday'iga lõpetati. 2007. aastal teenis ta koha põhikoosseisus. Juunis 2010 Jamie Vardy kolis klubi FC Halifax Town ja esimeses mängus lõi võiduvärava Buxton FC vastu. Vardy lõpetas hooaja Halifax Towni parima väravaküti nimetusega, kuna oli löönud 27 väravat. Uue hooaja alguses lõi Vardy 3 väravat 4 esimeses mängus, aga jätkas mängimist juba klubis Fleetwood Town.

Enne hooaja 2012–2013 algust toimus Jamie Vardy üleminek Inglismaa jalgpalli esiliiga klubi Leicester City. Üleminekusummaks nimetati 1 miljon naelsterlingit. Esimene hooaeg oli Vardy jaoks kokkuvõttes edutu ja mängija pidas võimalikuks karjääri lõpetamist. Järgmisel hooajal õnnestus aga Vardyl vormi leida ja tema abil sai Leicester City Championshipi võitjaks. Vardy lõi liigas 16 väravat. Esiliiga võitjana teenis Leicester City koha Premier League'is. 19. augustil 2014 sõlmis Vardy klubiga uue lepingu aastani 2018. Esimesel hooajal Inglismaa kõrgliigas lõi Jamie Vardy 34 mängus 5 väravat. Leicester City lõpetas hooaja 14. kohal tehes võimsa tagasituleku hooaja teisel poolel. Premier League'i hooajal 2015–2016 lõi Vardy esimeses 12 mängus 12 väravat.

## Saavutused
### Leicester City
* Inglismaa meister (1): 2015–16
*Football League Championship: 2013–14
H-sild

**H-sild on** elektroonikalülitus, mis võimaldab rakendada seadmele või koormisele pinget mõlemas suunas. Selliseid lülitusi kasutatakse robootikas ning paljudes elektriseadmetes, et alalisvoolumootorid mõlemas suunas käima panna.

Inverterid, vahelduvvoolu muundurid, elektriajamid ning muu jõuelektroonika kasutavad kõik mingil moel H-silda.

## Üldiselt

H-sillad on olemas integraalskeemidena või kokku pandavad diskreetsetest elektroonikakomponentidest.

Mõiste H-sild tuleneb seadme tavalisest graafilise esituse vormist, kus lülitid on H-kujuliselt mootori ümber asetatud. H-sild koosneb neljast lülitist (transistorist või lülitist, transistori on võimalik juhtida elektriliselt ja lülitit mehaaniliselt). Esimesel joonisel rakendub mootorile positiivne pinge, kui sulgetakse lülitid S1 ja S4, lülitite S3 ja S2 sulgemisel (S1 ja S4 avatult) rakendub mootorile vastassuunaline pinge ning mootor hakkab teisipidi tööle. 
Lülitid S1 ja S2 ei tohi olla kunagi korraga suletud, sest vastasel juhul tekib lühis pinge allika otstel. Sama kehtib ka lülitite S3 ja S4 kohta.

Kasutades väikeseid voolusid, on võimalik mootoreid kontrollida integreeritud komponendiga. Suuremate voolude korral on tarvis kasutusele võtta võimsustransistorid.

## Toimimine

### Analoogjuhtimine
H-silda kasutatakse valdavalt mootori pöörlemissuuna vahetamiseks, kuid see võimaldab ka mootorit pidurdada, kui lühistada mootori terminalid või lasta mootoril veereda seismajäämiseni (kõik lülitid on avatud). Järgnev tabel võtab kokku kõikvõimalikud lülitite asendid ning nende tulemused.
  

### Digitaalne juhtimine

Digitaalselt on võimalik H-silda juhtida, kasutades mikrokontrollerit, mille digitaalsed väljundid ühendatakse vastava skeemi külge. Mikrokontrollerit kasutades on võimalik seejärel sulgeda ning avada lülitid digitaalselt. Kasutades pulsilaiusmodulatsiooni, on võimalik lisaks suunale määrata ka mootori pöörlemiskiirust, mis võimaldab veel suuremat kontrolli alalisvoolumootori üle ning võimaldab alalisvoolumootorit kasutada mitmeti.

## Konstruktsioon

### Releed
H-silda saab konstrueerida näiteks releedega. Releed on siiski kogukad ning nendega kaasneb mehaaniline kulumine.

### N- ja P-kanali pooljuhid

Pooljuhist valmistatud H-sildades kasutatakse tavaliselt vastandlike polaarsustega seadmeid, nagu näiteks bipolaartransistore või P MOSFET-e, mis on ühendatud kõrge pingega liinile ning NPN-bipolaartransistore või N MOSFET-e, mis on ühendatud madala pingega liinile.

Transistorid on pooljuhtseadmed, millel esineb ka takistus, seetõttu lähevad nad kuumaks, kui voolu kaua juhivad. Seepärast kasutatakse H-sillana valdavalt MOSFET-e, mis on palju efektiivsemad ning ei lähe nii kuumaks.

Suurima kasuteguriga H-silla saab, kui kasutada N MOSFET-i transistore mõlemal liinil. Sellepärast, et N MOSFET-il on vaid kolmandik P MOSFET-i takistusest avatud olekus. Sellega kaasneb ka skeemi keerukus, sest kõrgema pingega liinil olevaid N MOSFET-e on vaja juhtida veel kõrgema pingega. Keerukust on võimalik vältida, kasutades spetsiaalseid mikroskeeme, kus on pinge tõstmine kivi sees ära lahendatud. 

## Viited
Krokees

**Krokees** (kreeka keeles *Κροκεές*, kuni aastani 1921 *Λεβέτσοβο* (Levetsovo)) on linn Kreekas Peloponnesose piirkonnas Lakoonia piirkonnaüksuses Evrótase vallas. Linn asub Taygetose mäestiku jalamil.

Linnas antakse välja ajalehte ja seal toodetakse oliiviõli. Sealne õli on Euroopa Liidu kaitse all olev bränd.

Linnast on pärit kreeka luuletaja Nikiforos Vrettakos.

## Ajalugu

Pronksiajal elasid linnas ja selle ümbruses ahhailased ja pelasgid, hiljem sattus piirkond aga doorlaste võimu alla.

Linna läheduses Taygetose mägedes leidub andesiidi vormi, mida nimetatakse *lapis Lacedaimonicus*, *Porfido verde antico*, *lapis Croceus*, *lapis Taygetas*, *lapis Spartanus* või *Porfido serpentino verde*. Rohelise värvi annavad kivimile epidoot ja kloriit, tumedad varjundid annab kivimile pürokseen, heledad aga plagioklass. Tumerohelist porfüürse struktuuriga kivimit kaevandasid Taygetose mägedes juba neandertallased. Hiljem kasutati seda nii Minose kui ka Mükeene kultuuris vaaside ja pitsatite valmistamiseks, kuna materjal oli kõva ning vastupidav (tugevus Mohsi skaalal on kuus või suurem). Kivimit on maininud ka Pausanias. Roomlased kasutasid kivimit *[[opus sectile]]* stiilis dekoratsioonide valmistamiseks (neid on leitud Ostia Anticast ja Nemist). Kivimit on kasutatud ka Santa Prassede basiilikas ja Püha Peetruse väljaku sillutises. Keskajal kasutati kivi mosaiikide valmistamiseks Palermos, Konstantinoopolis ja Santiago de Compostelas; rooma ajast pärinevat kivi kasutati taas Püha Markuse basiilika ja Westminster Abbey rajamisel.

Linn oli dioskuuride kaitse all. Linna keskväljakul asub purskkaevu juures väljakaevamistel leitud dioskuure kujutavmarmorist plaat.

## Viited

## Välislingid
*Linna panoraamfoto
*Krokeeslaste portaal
Valang

**Valang** on kokku kaks või enam lasku, mis on lastud täisautomaatset tuld andvast relvast (nt ründevintpüssist või kuulipildujast) ilma päästikut vabastamata.

## Viited
Kambja mõis

**Kambja mõisa** all võidakse mõelda:
*Kambja kirikumõisat (Pastorat Kamby)
*Suure-Kambja mõisat
*Vastse-Kambja mõisat
Vastse-Kambja mõis

**Vastse-Kambja mõis**, ka **Väike-Kambja mõis** (saksa keeles *Neu-Kamby*, ka *Klein-Kamby*) oli rüütlimõis Kambja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Kambja valda.

## Ajalugu
Vastse-Kambja mõis asutati 17. sajandil Suure-Kambja mõisast eraldatud alast. 

Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Gernhardtid.

Mõisa peahoones tegutseb tänapäeval Kambja vallavalitsus.

## Pilte

Vastse-Kambja mõisa peahoone tagakülg.JPG|Mõisa peahoone
WMEE-exp2019-(003) Kambja.jpg|Kõrvalhoone
Vastse-Kambja mõis *.JPG|Väravapostid
WMEE-exp2019-(004) Kambja.jpg|Abihooned
WMEE-exp2019-(005) Kambja.jpg|Mõisapark


## Viited

## Kirjandus
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 100.
*Stryk, Leonhard von. *[[Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands]]*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 19 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00001239,00035.html?prozent=.
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 168 http://www2.kirmus.ee/grafo/index.php?ID=697.

## Välislingid

*Vastse-Kambja mõisast Eesti mõisaportaalis
*
*Vastse-Kambja mõis (Kambja khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Kenny Kivikas

**Kenny Kivikas** (sündinud 24. märtsil 1991) on eesti orienteeruja ja kergejõustiklane.

## Haridus
Ta on lõpetanud 2010. aastal Tartu Tamme Gümnaasiumi ning 2013. aastal Tartu Ülikooli kehalise kasvatuse ja spordi erialal. 2015. aastal kaitses Tartu Ülikooli Pärnu Kolledžis teenuste disaini ja juhtimise erialal magistritöö "Rahvaspordiürituste atraktiivsust kujundavad tegurid Eestis" (juhendaja Eneli Kindsiko) ja sai ärijuhtimise magistri kraadi.

## Sporditulemused
Aastatel 2006–2009 on ta võitnud orienteerumisjooksu Euroopa noorte meistrivõistlustel teatevõistluses Eesti meeskonna koosseisus kuld-, hõbe- ja kaks pronksmedalit.

Aastatel 2009–2022 võitnud orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel viis kuld-, viis hõbe- ja kuus pronksmedalit. Eesti meister sprindis 2012., 2013., 2017. ja 2020. aastal. Eesti meister lühirajal 2022. aastal.

Aastatel 2013–2022 osalenud orienteerumise maailmameistrivõistlustel, parimad tulemused 4. koht teatejooksus, 16. koht tavarajal ja 19. koht sprindis 2017. aastal ning 9. koht segateatesprindis 2016. aastal. 

2016. aasta orienteerumise Euroopa meistrivõistlustel sai ta sprindidistantsil 18. koha ja segateatesprindis koos Annika Rihma, Raido Mitti ja Evely Kaasikuga 8. koha.

2016. aastal võitis orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel tavarajal kuldmedali.

2013., 2017. ja 2018. aastal kuulus jüriööjooksu võitnud OK Ilvese võistkonda.

Aastatel 2010–2016 on ta kuulunud Eesti meistrivõistlustel ekidenis Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi meeskonda, mis on võitnud viis kuld-, ühe hõbe- ja ühe pronksmedali. Lisaks võitnud Tartu Ülikooli Akadeemilise Spordiklubi meeskonnas Eesti kergejõustiku meistrivõistlustel 4x1500 meetri teatejooksus 2013. aastal kuld- ja 2016. aastal hõbemedali.

2018. aastal kuulus Soomes Jukola teatejooksu võitnud Soome klubi Koovee meeskonda.

2018. aasta suvel kuulus kultuuriprogrammi Eesti Vabariik 100 ürituste raames korraldatud ja Guinnessi rekordina kinnitatud 100 x 10 km teatejooksu võitnud võistkonda.

## Isiklikku
Tema ema ja ühtlasi treener on orienteeruja Elo Saue. Tema vanaisa on Arvo Kivikas.

## Tunnustus
*2006 Tartu parim noorsportlane
*2022 Eesti parim mees orienteerumisjooksus

## Viited

## Välislingid
*Spordielamused. Kenny Kivikas
*World of O. Athlete profile: Kenny Kivikas
Vastse-Kuuste mõis

**Vastse-Kuuste mõis** (saksa keeles *Neu-Kusthof*) oli rüütlimõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Põlva maakonda Põlva valda.

Mõis tekkis 1789, kui see eraldati Vana-Kuuste mõisast (enne eraldamist Kuuste mõis).

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Johann Peet.

## Viited

## Välislingid
*
Vara mõis

**Vara mõis** (saksa keeles *Warrol*) oli rüütlimõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jäävad mõisakompleksi jäänused Tartu maakonna Peipsiääre valla territooriumile.

## Ajalugu
Mõis tekkis arvatavasti enne 1558. aastast. 1626. aastal läänistas Gustav II Adolf mõisa Engelbrecht von Tiesenhausenile.

1836. aastal omandas mõisa, parun Johann Georg Wrangelli tütre Charlotte Helene von Sieversi (sünd von Wrangell) pärijate omavahelisel kokkuleppel, tema poeg krahv Paul von Sievers  (1797–1863). 1866. aastal omandas mõisa Paul von Sieversi 1863. a tehtud testamendi järgi, tema lesk Sophie Wilhelmine (snd von Nolcken) eluaegse kasutamisõigusega ja nende poeg Georg von Sievers (1847–1906) ja 1898. aastal omandas mõisa krahv Paul von Sievers (1872–1945), kes oli ka mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist.

## Mõisaansambel
Mõisa peahoone on tänapäeval varemetes.

## Viited

## Kirjandus
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 99.
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 277 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/295.

## Välislingid

*Vara mõisast Eesti mõisaportaalis
*
*Vara mõis (Maarja-Magdaleena khk) Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Vesneri mõis

**Vesneri mõis** (saksa keeles *Wesslershof*, varem *Lauenhof, Lawen*) oli rüütlimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jäävad mõisakompleksi jäänused Tartu maakonna Tartu valla  territooriumile.

## Ajalugu
Mõisat on esimest korda mainitud 16. sajandi keskel, kui selle omanik oli Marccus Vesler. Poola valitsusajal andis Poola kuningas  Zygmunt III Waza mõisa Tartu Jaani koguduse saksa pastor Christian Schrapferile. 1753. aastal müüdi Wesleri 20.300 rubla eest sillakohtunikule Wrangelile. 1808. aastal ostis Augusta Sidonia von Schultzi varade oksjonilt, Vesneri 58 100 hõberubla ja Haava 24 600 hõberubla eest Otto von Oettingen. 1842. aastal müüsid Henriette von Oettingeni pärijad Vesneri ja Haava mõisa Heinrich von Strykile. Heinrich von Stryki (1793–1862) surma järel läksid Vesneri ja Haava mõisad pärimise korras tema laste  ühisomandisse ja 1864. aasta pärandavara jagamise lepinguga Robert Otto von Stryki (1837–1873) ainuomandisse. Vesneri ja Haava mõis liideti 1867. aastal. Robert Otto Ludwig von Stryki surma järel läks Vesneri-Haava mõis tema pärijate ühisomandisse ja 1897. aastal Ernst von Stryki ainuomandisse.

Vesleri järgi sai mõis ka nime. 16. sajandi lõpust ja 17. sajandi algusest on teada mõisa nimena kõrvuti varasema Wesseler ja Lawen. Kasutusele jäi uus nimi:  Weszlershoff (1681), Wesnershof ja Weslershof (1782). Mõlemad variandid olid veel 19. sajandil käibel:  Wefinershof (1840),  Weslershof (1900), Vesneri (1782, 1900).

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Ernst Oskar Heinrich von Stryk.

## Viited

## Kirjandus
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 106.
*Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 49-51 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00001239,00065.html?prozent=.
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 441-442 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/459.

## Välislingid
*Vesneri mõisast Eesti mõisaportaalis
*
*Vesneri mõis (Tartu-Maarja khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Erki Russow, Kalev Jaago, Kaotatud ja leitud: tükike 17. sajandi ajalugu Vesneri mõisa maadelt, Tuna 1 / 2023, lk 27–34
Puiatu mõis

**Puiatu mõis** (saksa keeles *Pujat*) oli rüütlimõis Kõpu kihelkonnas Viljandimaal. Mõis asub Viljandi maakonnas Viljandi vallas Puiatu külas.

Mõis rajati 17. sajandi algul. 

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Siegfried Joseph von Krüdener.

Mõisa peahoones oli pärast 1919. aasta võõrandamist lastekodu ja 1958-2009 Puiatu erikool.

## Vaata ka
*Puiatu mõisa kalmistu

## Viited

## Välislingid
*
Tarvastu mõis

**Tarvastu mõis** (saksa keeles *Tarwast*) oli rüütlimõis Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jäävad mõisa jäänused Viljandi maakonda Viljandi valda.

Mõisat on esimest korda mainitud 1414.  Liivi sõja järel oli mõis Poola Pärnu vojevoodkonna Viljandi staarostkonna folvark ehk riigimõis.

1588. aastast  doneeriti  Tarvastu staarostkond eluaegseks kasutamiseks Jürgen Fahrensbachile.  Lisaks Tarvastu mõisale kuulusid talle ka Karksi ja Ruhja. Tarvastu linnus sai tugevasti kannatada nii Liivi sõjas kui ka Rootsi-Poola sõdades. Linnus hävis lõplikult 1596. aastal toimunud püssirohulao plahvatuses.

1624. aastal andis Rootsi kuningas Gustav II Adolf krahv Jakob de la Gardiele, kui Liivimaa kindralkubernerile  Helme linnuse ja mõisa, millele lisandusid veel Tarvastu ja Viljandi lossilään.

19. sajandil kuulus mõis Markii Heinrich Joseph de Lambertile, Johann von Jürgensohnile ja Mensenkampffidele: Jakob von Mensenkampffile, Karl von Mensenkampffile, James von Mensenkampffile, Jakob (James) Moritz Justus von Mensenkampffile, Karl August von Mensenkampffile.

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Karl August von Mensenkampff.

## Mõisahooned
Mõisa peahoone pole säilinud.

Mõisahooned:  viinavabrik-härjatall, ait-kuivati, valitsejamaja, kelder, tall-tõllakuur, tall, meierei, moonakatemaja, vesiveski varemed on arvatud kultuurimälestisteks.

## Vaata ka
* Tarvastu mõisa kalmistu
## Viited

## Välislingid

*Tarvastu mõisast Eesti mõisaportaalis
*
*Tarvastu mõisa lugu Mõisablogis
*Vastemõisa mõis (Suure-Jaani khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Koonu mõis

**Koonu mõis** (saksa keeles *Kono*) oli rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jäävad mõisa jäänused Lääne-Viru maakonda Väike-Maarja valda.

Mõisat on esimest korda mainitud 16. sajandi keskpaigas. 

Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Dehnid.

## Viited

## Välislingid
*Koonu mõisast Eesti mõisaportaalis
*
*Koonu Väike-Maarja khk, Kinnistute register, http://www.ra.ee/
Juuru Eduard Vilde Kool

**Juuru Eduard Vilde Kool** on põhikool Juurus aadressil Tallinna maantee 18.

Kuni 2014. aasta septembrini oli kool gümnaasium ja kandis nime **Eduard Vilde nimeline Juuru Gümnaasium**.

## Ajalugu
Esimesed teated kooli kohta Juurus pärinevad 17. sajandi lõpust. Rootsi kuninga Karl XII 1687. aasta koolikäsu järgi pidi iga kiriku juures tegutsema kool. 1695. aastast pärineva teate järgi oli Juurus valminud köstrikool, mille õpetajaks oli kohaliku koguduse köster. 1736. aastast on teada, et Juurus tegutses kihelkonnakool. Ja aastatel 1786–1787 oli kihelkonnas juba kümme kooli: kihelkonnakool Juurus ning mõisa- või külakool Inglistel, Mahtras, Härglas, Maidlas, Hõredal, Järlepas, Umbrus, Kuimetsas ja Palukülas. 19. sajandi alguseks vähenes koolide arv kõikjal ja Juurule lähim kool asus Kosel. Põhja-Eestis õpetasid sel ajal lapsi rändõpetajad. Sajandi keskpaigas olukord paranes ja aastatel 1842–1880 rajati kokku 16 küla- ja vallakooli: Kasvandu, Pae, Salutaguse, Oblu, Maidla, Seli, Mahtra, Kädva, Ingliste, Juuru-Atla, Pirgu, Järlepa, Purila, Härgla, Paluküla ja Vaopere. Juuru-Atla vallakool asutati 1871. aastal, kuid koolihoone valmis ise tõenäoliselt alles aastatel 1874–1875. Kool asus Atla külas Tutu talust eraldatud maadel (tänapäeva koolist 1,5 km kaugusel idassuunas). Hoones oli üks suur klassituba, köök ja õpetajate toad. Koolis käis üle 30 lapse. Hoone lammutati 1930. aastatel. Kooli asukohta tähistab mälestuskivi. 

1915. aastal lõpul valmis Juuru 2-klassilise ministeeriumikooli hoone. Maja ehitati Kadaka talult ostetud krundile. Uude koolihoonesse asusid ümber Juuru-Atla vallakooli ja Maidla vallakooli lapsed ja õpetajad. Avatud koolis tegutses lisaks vallakoolile esialgu kaks klassi. Hoones oli keskküte.

1919. aastal kasvas Juuru kool neljaklassiliseks kooliks, 1922. aastal kuueklassiliseks algkooliks.

1933. aastal lisandus kuueklassilisele algkoolile täienduskool ja kooli nimeks sai Juuru Alg- ja Täienduskool.

1940. aastal muudeti kool Juuru Mittetäielikuks Keskkooliks. 1941. aastal (Saksa okupatsiooni ajal) jätkas tegevust kui Juuru Alg- ja Täienduskool. 1944. aastal jälle Juuru Mittetäielik Keskkool. 1951. aastal nimetati kool Juuru Keskkooliks. 1965. aastal nimetati kool kirjanik Eduard Vilde järgi Eduard Vilde nimeliseks Juuru Keskkooliks. Nimelt kirjeldab Eduard Vilde üks tähtsamaid teoseid "Mahtra sõda" kunagisi talurahvarahutusi Mahtras ja selle ümbruses. 1948. aastal koolis avatud samateemalisest muuseuminurgast on kasvanud välja Mahtra Talurahvamuuseum.

1999. aastal nimetati kool Eduard Vilde nimeliseks Juuru Gümnaasiumiks.

Alates 2012. aastast tegutseb kooli juures huvikool, kus on võimalik õppida viiulit, klaverit ja soololaulu.

Alates 2014. aastast tegutseb kool põhikoolina ja kannab nime Juuru Eduard Vilde Kool.

## Koolijuhatajad ja direktorid

* 1915–1916 Julius Kippar
* 1916–1957 Eduard Aus
* 1957–1976 Erich Kingsepp
* 1976–1977 Anne Minn (kt)
* 1977–1993 Juhan Märjama
* 1993–1994 Peep Vahtrik
* 1994–2000 Toomas Malva
* 2000–2002 Nele Aus
* 2002–2007 Sirje Laansoo
* 2007–2011 Hannes Vald
* 2011–2017 Sirje Kautsaar
* alates 2017 Kalle Kõiv

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Balti Trükitööliste Ühing

**Balti Trükitööliste Ühing** (saksa keeles *Baltischer Buchdrucker-Verein*) oli arvatavasti 1906 Riias asutatud trükitöölisi ühendav organisatsioon (ühing).

## Tallinna osakond
Ühingul oli Tallinna osakond (saksa keeles *Revaler Abteilung des Baltischen Buchdrucker-Vereins*), mis tegutses 1906. aastast.

Tallinna osakonnal oli oma raamatukogu, samuti korraldasid selle liikmed muusika- ja
tantsuõhtuid ning näitemänge.

Tallinna osakonna järeltulija oli Tallinna Trükitööliste Ühisus (asutati 1919).

## Viited

## Välislingid
*
Évreux

**Évreux** [ev'röö] on linn Prantsusmaal Eure'i departemangus. See on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 58–146 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Linnaga seotud isikuid
* Moïse d'Évreux (13. sajandi esimene pool), tossafist ehk keskaegne juudi rabi
* Samuel d'Évreux (13. sajand), eelmise vend, samuti tossafist
* Charles II de Navarre (1332–1387), linnas sündinud Navarra kuningas ja Évreux' krahv
* Pierre de Navarre (1366–1412), Mortaini krahv
* Jean Le Blondd (16. sajand), prantsuse luuletaja ja proosakirjanik
* Alexandre Camus (?–1533), prantsuse protestandist märter
* Simon Vigor (umbes 1515–1575), prantsuse teoloog
* Jean-Maximilien de Langle (1590–1674), prantsuse protestandist kirikuõpetaja
* Roland Plaisance (1925–), Évreux' linnapea
* Alain Cayzac (1941–), prantsuse reklaamiagent, PSG jalgpalliklubi president
* Christian Eurgal (1948–), prantsuse kunstnik
* Patrick Proisy (1949–), prantsuse tennisist
* Patrick Gabarrou (1951–), prantsuse alpinist
* Jean-Luc Hees (1951–), Radio France'i saatejuht
* Antoine Leperlier (1953–), prantsuse klaasitööstur
* Hugues Hourdin (1953–), prantsuse riiginõunik
* Jean-Yves Raimbaud (1958–1998), prantsuse disainer
* Philippe Girard (1958–), prantsuse näitleja
* Yves Henry (1959–), prantsuse pianist
* Didier Courrèges (1960–), prantsuse jalgrattur
* Frédéric Lagnau (1967–2010), prantsuse helilooja ja pianist
* Nicolas Rey (1973–), prantsuse kirjanik
* Olaf Pignataro (1975–), prantsuse fotograaf
* Vincent Delerm (1976–), prantsuse laulja
* Joseph Gomis (1978–), prantsuse korvpallur
* Olivier Patience (1980–), prantsuse tennisist
* Guillaume Gauclin (1981–), prantsuse jalgpallur
* Bernard Mendy (1981–), prantsuse jalgpallur
* Léonard Mendy (1982–), prantsuse jalgpallur
* Mathieu Bodmer (1982–), prantsuse jalgpallur
* Marien Moreau (1983–), prantsuse võrkpallur
* Julie Soyer (1985–), prantsuse naisjalgpallur
* Clement Duval (1986–), prantsuse lauatennisist
* Brice Samba (1994–), prantsuse jalgpallur
* Esteban Ocon (1996–), prantsuse rallisõitja
* Ousmane Dembélé (1997–), prantsuse jalgpallur
* Timéo Leloup (2006–), prantsuse näitleja

## Sõpruslinnad
*  Rugby, Suurbritannia
*  Rüsselsheim, Saksamaa
*  Sueca, Hispaania
*  Djougou, Benin
*  Kašira, Venemaa

## Viited

## Välislingid
* Linna koduleht (*prantsuse keeles*)
Chartres

**Chartres** [šar'tr] on linn Prantsusmaal Eure-et-Loiri departemangus, departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 121–161 meetri kõrgusel üle merepinna.

12.–13. sajandil ehitatud Chartresi katedraal kuulub 1979. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Sõpruslinnad
* Ravenna (Itaalia) alates aastast 1957.
* Chichester (Suurbritannia) alates aastast 1959.
* Spire (Saksamaa) alates aastast 1959.
* Sakurai (Jaapan) alates aastast 1989.
* Cuzco (Peruu) alates aastast 1989.
* Petlemm (Palestiina) alates aastast 1994.
* Évora (Portugal) alates aastast 2003.
* León (Hispaania) alates aastast 2009.

## Viited

## Välislingid
* Linna koduleht (*prantsuse keeles*)
* Linna turismiinfo leht (*inglise keeles*)
Laon

**Laon** (hääldus *laon*) on linn Prantsusmaal Aisne'i departemangus. Ta on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 63–183 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Sõpruslinnad
*  Soltau, Saksamaa
*  Winchester, Ühendkuningriik

## Viited

## Välislingid
* Linna ametlik koduleht (*prantsuse keeles*)
* Linna ja tema ümbruse turismiinfo leht (*prantsuse keeles*)
Anu Åkerman

**Anu Åkerman** (aastani 2008 **Anu Annus**; sündinud 9. detsembril 1980 Tallinnas) on eesti orienteeruja.

## Haridus
1999. aastal lõpetas Tallinna Reaalkooli. ja 2010. aastal Helsingis Aalto teadus- ja tehnikaülikooli. 

## Sporditulemused
Aastatel 1998–2014 võitnud orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 12 kulda, 7 hõbedat ja 12 pronksi.

Aastatel 2001–2013 osalenud viis korda Eesti koondises orienteerumise maailmameistrivõistlustel, parimad tulemused 20. koht lühirajal (2001 ja 2003), 25. koht sprindis (2004), 29. koht tavarajal (2013) ja 7. koht teatejooksus (2004). Orienteerumisjooksu EMil parimad tulemused 8. koht sprindis ja 7. koht teatejooksus (2006).

2015. aastal võitis orienteerumise veteranide MMil N35 klassis kaks pronksmedalit (sprindis ja tavarajal).

## Isiklikku
Tema isa oli orienteeruja Uku Annus, ema on orienteeruja ja spordiarst Leena Annus.

## Viited

## Välislingid
*World of O. Athlete profile: Anu Åkerman
*ESBL biograafia. Annus, Anu
Noortefoorum

**"Noortefoorum"** on Tre Raadio eetris 2012. aasta sügisest igakuiselt eetris olev ja noorteprobleeme kajastav raadiosaade, kus saatejuht ja eri valdkondade spetsialistid kõnelevad teemadel nagu toitumine, narkootikumid, alkohol, koolistress, veeohutus, tuleohutus, esmaabi, liiklusohutus, sport ja liikumine jne. 

Raadiosaated on Tre raadio kodulehel järelkuulatavad.

## Välislingid
* Järelkuulatavad saated Tre raadio kodulehel
Räägime asjast

**"Räägime asjast"** on raadiosaade, mis on eetris 2015. aasta sügisest. Saate loomise tingis Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna soov tekitada ajalehele Vaba Sõna lisaväljundeid. 

Saade on kuulatav Tre raadios, Kuma Raadios ja Pereraadios, samuti internetis raadiosaate lehel. Saates käsitletakse peamiselt Eesti, aga ka välismaa poliitikat puudutavaid teemasid.

"Räägime asjast" saatejuhid on Martin Helme ja Mart Helme, lisaks on mõnes saates ka külalised. Enamus saatest salvestatakse ette reedel või laupäeval.

## Viited

## Välislingid
*"Räägime asjast"
Hałoŭčyn

**Hałoŭčyn** (poola keeles *Hołowczyn*, transkribeerituna **Galovtšõn**) on agrolinnake ja endine alev Valgevenes Mahiloŭ oblastis Białyničy rajoonis, Hałoŭčyni külanõukogu halduskeskus. Hałoŭčyn asub merepinnast 167 meetri kõrgusel, rajoonikeskusse Białyničyni on sealt 18 kilomeetrit.

Hałoŭčyn asub Vabiči jõe kaldal. Asulas on keskkool ja laste muusikakool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on vanad kindluse varemed.

## Ajalugu

Asulat on esimest korda mainitud XIV sajandi lõpus. 1501. aastal läks see Aleksandri abikaasa Jelena valdusse. Hiljem kuulus see järgemööda Hołowczyńskitele, Potockitele ja Pacidele. 1567. aastal rajati sinna mõis.

Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas asula kuuluma Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. Aastal 1573 ehitati sinna katoliku kirik. 1583. aastal oli Hałoŭčyn veel küla, aga XVII sajandi alguses sai sellest alev. Põhjasõja ajal toimus selle all Rootsi vägede võiduga lõppenud lahing.

Poola jagamisel läks alev 1793. aastal Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Mogiljovi maakonda. 1785. aastal oli seal kaks õigeusu kirikut, asulas tegutses veski. Hiljem hakkas alevit läbima ka postimaantee. 1848. aastal oli alevis juba kolm õigeusu kirikut; üks neist oli varasem katoliku kirik, mille juures tegutsenud dominiiklaste klooster hävitati tsaarivõimude poolt 1833. aastal. 1880. aastal peeti seal kaks korda aastas laata. 1886. aastal oli alevis asunud õigeusu kirikutest üks kihelkonna keskuseks, samuti oli seal juutide palvemaja. Sealne mõis kuulus algul Rapałowskitele, aga XX sajandi alguses läks see Balwierszyszkite valdusse.

1924. aastal läks Hałoŭčyn Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai küla.

## Viited
 

## Välislingid
*Küla Valgevene fotoentsüklopeedias
Maare Kümnik

**Maare Kümnik** (15. märts 1936 – 13. november 2015) oli eesti bibliograaf. 

Ta sündis Tartus kirikuõpetaja Alfred Toominga peres esimese lapsena.  

Pere kolimise tõttu õppis ta eri algkoolides, keskkooli lõpetas 1954. aastal Viljandis. 1959. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. 

Lõpetamise järel töötas ta Sirgalas ja Kallastel. 1961. aastast töötas Tartu Ülikooli raamatukogus kõigepealt bibliograafi, seejärel toimetaja ning viimati sektori- ja osakonnajuhatajana. 

Lisaks tavapärasele väljaannete bibliografeerimisele, toimetamisele ja teatmeteenindusele kulus suur osa ajast raamatukogu kirjastuskolleegiumile, nõukogudele ja komisjonidele. Lisaks bibliograafiaõppuste läbiviimine üliõpilastele, raamatukogu ja kolleege tutvustavad artiklid perioodikas, ettekanded konverentsidel. Oma täpsuse, korrektsuse ja asjatundlikkuse tõttu tuli tal sageli nõustada bibliograafiate ja näituste koostajaid, nii õppejõude, üliõpilasi kui ka kolleege.

Enamik Tartu Ülikooli bibliograafia aastaraamatutest ilmus Maare Kümniku toimetamisel. Tema juhtimisel valmis Tartu Ülikooli biobibliograafilise kartoteegi süsteem ja sadadesse kastidesse ulatuv kartoteek. 

Toimetatud töid: "Tartu ülikooli toimetiste sisuregistrid 1893–1944", "Professor Juhan Aul". Kirjanduse nimestik 1919–1989, "Viktor Kalnin: bibliograafia 1957–2000".

1998. aastal ilmus Kümniku ja Kaja Noodla koostatud artiklikogumik "Meie õppisime raamatukogundust Tartu ülikoolis", kus eri lendude esindajad oma õpinguaastaid meenutavad. Pensionieaski osales ta Eesti raamatukogunduse biograafilise andmebaasi koostamisel.

## Tunnustus
* 1996–1997 Tartu Ülikooli medal
* 1997 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu (ERÜ) aastapreemia
* 1999 Tartu Ülikooli Raamatukogu aastapreemia
* 2003 Tartu Ülikooli Raamatukogu teenetemärk
* 2004 Tartu Ülikooli medal
* 2008 ERÜ auliige

Ta kuulus Õpetatud Eesti Seltsi alates selle taasasutamisest 1988. aastal.

## Viited
Valgevene linnade loend

*Siin on loetletud [[Valgevene]] [[linn]]ad. Valgevenes on 115 linna.*

## A
*Asipovičy
*Astraviec
*Ašmiany

## B
*Babrujsk
*Barań
*Baranavičy
*Barysaŭ
*Białyničy
*Biaroza
*Biarozaŭka
*Biełaaziorsk
*Bierazino
*Brasłaŭ
*Brest
*Buda-Kašalova
*Bychaŭ

## C
*Čačersk
*Čašniki
*Čavusy
*Červień
*Čerykaŭ
*Chojniki

## D
*Davyd-Haradok
*Dobruš
*Dokšycy
*Drahičyn
*Dziaržynsk
*Dziatłava
*Dzisna
*Dubroŭna

## F
*Fanipal

## H
*Hancavičy
*Haradok
*Hłybokaje
*Homiel
*Horki
*Hrodna

## I
*Iŭje
*Ivacevičy
*Ivanava

## J
*Jelsk

## K
*Kalinkavičy
*Kamieniec
*Kapyl
*Kaściukovičy
*Kiraŭsk
*Kleck
*Kličaŭ
*Klimavičy
*Kobryn
*Kosava
*Kruhłaje
*Krupki
*Kryčaŭ

## L
*Lachavičy
*Łahojsk
*Lepiel
*Łida
*Lubań
*Łuniniec

## M
*Mahiloŭ
*Maładziečna
*Małaryta
*Marjina Horka
*Masty
*Mazyr
*Miadzieł
*Mikaševičy
*Minsk
*Miory
*Mscisłaŭ

## N
*Naroŭla
*Navahrudak
*Navapołack
*Niasviž
*Novałukoml

## O
*Orša

## P
*Pastavy
*Pietrykaŭ
*Pinsk
*Połack
*Pružany

## R
*Rahačoŭ
*Rečyca

## S
*Salihorsk
*Sianno
*Skidziel
*Słaŭharad
*Słonim
*Słuck
*Smalavičy
*Smarhoń
*Staryja Darohi
*Stolin
*Stoŭbcy
*Svietłahorsk
*Svisłač

## Š
*Ščučyn
*Škłoŭ

## Z
*Zasłaŭje

## Ž
*Žabinka
*Žłobin
*Žodzina
*Žytkavičy

## T
*Talačyn
*Turaŭ

## U
*Uzda

## V
*Vałožyn
*Vaŭkavysk
*Viciebsk
*Vierchniadźvinsk
*Vilejka
*Vysokaje
Bourg-en-Bresse

**Bourg-en-Bresse** [buur ön bress] on linn Prantsusmaal Aini departemangus. See on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskus.

Linna territoorium asub 220–273 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linn asub Lyonist 68 kilomeetrit kirdes, Mâconist 35 kilomeetrit läänes ja Lons-le-Saunier'st 62 kilomeetrit lõunas. Samuti asub linnast 101 kilomeetrit läänes Šveitsi linn Genf. See asub Jura mäemassiivist läänes ja Dombes'i looduslikust ja ajaloolisest piirkonnast kirdes. Seda läbib Reyssouze'i jõgi, mis on üks Saône lisajõgedest. Lisaks läbib seda idaosas Dévorah' jõgi, mis suubub Reyssouze'i jõkke.

Linn asub mandrilise kliima alas, kus talved on külmad ja suved kuumad ning sajab peamiselt suviti.

## Transpordiühendus
Linna teenindavad kaks kiirteed, mis ühendavad Lyoni ja Dijoniga, piirkonna lähimate majandus- ja kultuurielu keskustega. Kesklinnas asuv raudteejaam on ka Prantsuse kiirrongide (TGV) peatuseks. Lisaks ühendusele Lyoniga läbib seda jaama ka Pariisi–Genfi liin. Linna ühistransport koosneb 8 liinist ja neid korraldab ettevõte CarPostal. Linna lähedal asub Bourg-Ceyzériati lennuplats, mida kasutatakse ka õhuspordialade harjutuskohana. Viimane asub Jasseroni vallas, 5 kilomeetrit linnast.

2008. aastast on linnapea Jean-François Debat.

Linn sai oma praeguse nime 31. märtsil 1955, kui nimele "Bourg" lisati eristamiseks nimeosa "en Bresse".

## Õppeasutused
Bourg-en-Bresse'i linnas on neli riigikolledžit (Brou, le Revermont, Victoire Daubié ja Thomas Riboud) ning kolm erakolledžit (Saint-Pierre, Saint-Joseph ja Jeanne d'Arc). Gümnaasiumidest on Lalande 1200 õpilasega, Carriat 2500 õpilasega ja Edgar-Quinet' nimeline 1500 õpilasega üldharidusasutus. Lisaks asuvad veel linnas kaks kutsekooliː Gabriel Voisini nimeline (1100 õpilasega) ja Marcel Pardé nimeline (1100 õpilasega). Linnast veidi eemal asub Sardières'i põllumajandusõppeasutus 700 õpilasega.

Samuti asub linnas õppeasutus, mis on mõeldud noorte kurtide õpetamiseks (Institut des Jeunes Sourds St Joseph).

## Sõpruslinn
*  Bad Kreuznach, Saksamaa (alates 1990)

Partnerlussidemed:

*  Parma, Itaalia
*  Namur, Belgia
*  Aylesbury, Suurbritannia
*  El Kef, Tuneesia
*  San Severo, Itaalia
*  Brzeg, Poola

## Viited

## Välislingid
* Linna koduleht (inglise keeles)
Varbuse mõis

**Varbuse mõis** (saksa keeles *Warbus*) oli rüütlimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. 

Kuni 18. sajandi keskpaigani oli Varbuse mõis Väimela mõisa karjamõis. 

Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Harald von Samson-Himmelstjerna.

Mõisa peahoone hävis 1981. aasta tulekahjus.

## Vaata ka
*Varbuse

## Viited

## Välislingid
*