open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eesti Rahva Muuseumi näitusemaja

**Eesti Rahva Muuseumi näitusemaja** oli hoone Tartus J. Kuperjanovi 9. See ehitati  **Tartu Raudteelaste Klubi hoonena** 1962. aastal. 1993–2015 oli see kasutusel Eesti Rahva Muuseumi näitusemajana.  Hoones paiknes lisaks näitusepindadele ka Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi kontor. Maja lammutati 2024. aastal.

## Hoone ajalugu
Hoone valmis 1962. aastal **[[Tartu Raudteelaste Klubi]]** hoonena, arhitekt Ain Amjärve projekti järgi. 

## Näitusemajana
Eesti Raudtee andis hoone üle ERM-ile 4. jaanuaril 1993. Enne üleandmist kasutasid ruume muuhulgas ka Elu Sõna kogudus, kasutatud riiete kauplus, restoran Ararat ning arhitektuuribüroo Liivimaa arhitektid. Näitusemaja avamiseks planeeriti ERM-i 85. juubelit 14. aprillil 1994, kuid plaan viibis kuu aega ning esialgu jõuti valmis teha vaid esimene korrus. Näitusemaja esimese korruse valmimise eest vastutasid ERM-i ehitusdirektor Toomas Määrmann ning sisearhitekt Uko Künnap. Teise korruse näitusepinnad avati alles 1995. aasta sügisel.

Püsinäitus nimega "Eesti. Maa, rahvas, kultuur" avati 14. mail 1994. Selle kuraatoriks oli Vaike Reemann, kujundajaks Tea Tammelaan. Näitust hakati plaanima juba 1993. aastal, mil pinnas oli soodne isamaalise temaatika ja uuendusliku lähenemise jaoks – näitus tutvustas põhjalikult eesti rahvakultuuri ajalugu ning linnaelu ja 20. sajandiga kaasnenud muutusi.  Avamisel kiideti näituse innovatiivsust sisu, kujunduse, esemete eksponeerimise, valguslahenduste jpm poolest Esialgselt plaanitud 5–7 aastase ekspositsiooni asemel jäi püsinäitus üles näitusemaja sulgemiseni 2015. aastal ning mõjutas tugevalt ka ERM-i tulevaste näituste käekirja.  
Peale püsinäituse toimusid hoones ekskursioonid, perepäevad, õpitoad, väiksemad näitused ja mitmed programmid, mis tutvustasid vanemat ja moodsamat rahvakultuuri.

## Hoone pärast ERM-i

2016. aastal kolis ERM uude majja Raadi linnaosas Tartu piiril, kus avas uksed külastajatele sama aasta 1. oktoobril, vabastades seeläbi Kuperjanovi 9 hoone.

2017. aastal pani Riigi Kinnisvara AS (RKAS) Kuperjanovi 9 hoone avalikule enampakkumisele, kuid tühistas selle. 2023. aastal korraldas RKAS uue enampakkumise alghinnaga 730 000 eurot. Võitjaks osutus Korp! Sakala Vilistlaskogu. Kinnistu on ka ajalooliselt kuulunud korporatsioon Sakala liikmetele. Sellele järgnes korruptsiooniskandaal, mille järel Tartu abilinnapea Priit Humal tagasi astus.

2024. aasta maiks oli Sakala otsustanud Tartu linnavalitsuse loal hoone lammutada, et selle asemele midagi uut ehitada. Ehitise lammutamist alustati 2024. aasta 18. novembril.

## Viited

## Välislingid
* Tartu raudteelaste klubi
* "ERM-i vana näitusemaja seisab poliitiliste erimeelsuste tõttu kolmandat talve tühjana". ERR, 7. veebruar 2019
* "PILDID ⟩ Vaata, milline näeb praegu seest välja seitse aastat tühjana seisnud ERMi endine näitusemaja". Tartu Postimees, 18. jaanuar 2023
Eesti lipu muuseum

**Eesti lipu muuseum** on aastal 1996 asutatud muuseum, mis asub Otepääl EELK Otepää Maarja koguduse pastoraadis.

Muuseumi asukohas pühitseti 4. juunil 1884 Eesti Üliõpilaste Seltsi sini-must-valge lipp.

Muuseumi mõtte käis välja tollane Otepää Maarja koguduse õpetaja Jüri Stepanov.

Muuseumist leiab põhjaliku ülevaate Eesti lipu saamisloost.

## Vaata ka
* Otepää kirikumõis

## Viited

## Välislingid
* Muuseumist
* "Otepääle kavandatud Eesti lipu keskuse väljapanek ei taha valmida" ERR, 4. juuni 2024
Haamerite näitusemaja

**Haamerite näitusemaja** oli Eerik Haameri eramuuseum, mis tegutses aastatel 2005–2011 Kuressaares aadressil Vallimaa tänav 15a.

Maja on ehitatud kolme tuntud saarlase – insener Eugen Haameri, pastor Harri Haameri ja kunstnik Eerik Haameri – kunagise sünnikodu krundile. Idee näitusemaja avada tekkis kunstnik Eerik Haameri ja tema venna, vaimulik Harri Haameri lastel, kes otsustasid ehitada 1980. aastatel lammutatud maja asemele uue, rootsipunase ja funktsionaalse hoone, et näidata Eerik Haameri töid "kunstile soodsas, ent ühtaegu inimeselegi mugavas igapäevases elukeskkonnas". Majas eksponeeriti valikut Eerik Haameri peamiselt Rootsis maalitud teostest, sealhulgas "Kalevipoja" eeposele tehtud illustratsioone.

Maja projekteeris Aino ja Oskar Kallase vanema tütre Virve poeg Viljar Päss. See valmis 2004. aasta septembris, galerii avati 2005. aastal. Elamu kujundamisel seati eesmärgiks, et seal toimuksid näitused ja salongi­õhtud. Alumisel korrusel oli kunstigalerii, ülemisel korrusel elas Eerik Haameri tütar Liina Haamer Waller, kes juhatas ka galeriid. 2011. aastal otsustas Liina Haamer Waller tagasi Rootsi oma pere juurde kolida ja näitusemaja suleti külastajatele.

2013. aastal omandas hoone raadioajakirjanik ja kunstikoguja Tõnis Kipper, kes lubas säilitada maja senise funktsiooni. Muuseum küll suleti, kuid maja galeriiosa on siiski võimalik soovijail külastada. Seal on eksponeeritud osa Tõnis Kipperi erakunstikogust (sh Sally von Kügelgeni "Pianist Sophie Menteri (1846–1918) portree".

## Viited
Miinimuuseum

**Miinimuuseum** oli aastal 2002 avatud muuseum, mis asus Tallinnas, Uus tänav 37; oli Eesti meremuuseumi filiaal.

Muuseum asus 1748. aastal valminud püssirohukeldris.

Muuseumis sai näha Saksa, Vene, Soome, Briti, Prantsuse ja Eesti päritolu meremiine; neid on ühtekokku peaaegu 50.

Miinimuuseum viidi 2012. aastal üle Tallinna vesilennukite angaari.

## Viited

## Välislingid
* Miinimuuseumist (vaadatud 15.06.2013)
Lehtse koduloomuuseum

**Lehtse koduloomuuseum** oli 1991-2012 Tapa valla Lehtse alevikus asunud muuseum.

Muuseum asus omaaegses Lehtse Hoiu-laenuühisuse "Toetaja" pangamajas. Aastail 2010-2012 oli Lehtse koduloomuuseum Tapa Muuseumi allüksus.

Muuseumi asutaja ja juhataja (1991-2010) oli Jüri Freimann.

## Viited
Sagadi muuseum

**Sagadi muuseum** on muuseum, mis asub Haljala vallas endisaegse Sagadi mõisa alal.

Muuseumi väljapanekuid saab näha kolmes hoones:
*Sagadi härrastemajas
*ait-tõllakuuris (vaata: RMK Sagadi metsamuuseum)
*riideaidas

## Viited

## Välislingid
* Muuseumi koduleht (vaadatud 10.07.2013)
Lihula muuseum

**Lihula muuseum** on aastal 1995 avatud muuseum, mis asub Lihula linnas Lihula mõisa peahoones.

Muuseumis leiab ülevaate Lihula piiskopilinnusest, samuti saab seal näha linnuselt ja selle lähiümbrusest leitud arheoloogilisi leide. Peale selle eksponeeritakse ka Lihula piirkonna etnograafilisi esemeid: rahvariideid, vaipu, saanitekke.

Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aastal liitusid Hanila, Koonga, Lihula ja Varbla vald. 1. detsembril 2018 viidi valla muuseumid ühtse juhtimise alla ja sellega loodi Lääneranna Muuseumid, kuhu kuuluvad Lihula muuseum ja August Tampärgi nimeline Hanila Muuseum.

## Viited

## Välislingid
* Lihula muuseumi koduleht
Kihnu muuseum

**Kihnu muuseum** on aastal 1974 avatud muuseum, mis asub Kihnu saarel.

Muuseumi avamiseks kogus Kihnu kooliõpetaja Anne-Mari Buravkova kaks aastat eksponaate, mille ta sai suuremalt osalt Theodor ja Siinaida Saarelt. Väljapandud üksikobjektid pärinevad aastast 1920 kuni 2020. Muuseum asub omaaegses koolimajas ja tutvustab Kihnuga seotud pärimuskultuuri.

Muuseumi juhataja-varahoidja on Maie Aav.

## Galerii

Pilt:Kihnu muuseum 2023 01.jpg|Vaade muuseumile 2023. aastal
Pilt:Kihnu muuseum 2023 02.jpg|Muuseumi sisevaade
Pilt:Kangasteljed Kihnu muuseumis.jpg|Kangasteljed
Pilt:Häll Kihnu muuseumis.jpg|Häll
Pilt:Koolipink Kihnu muuseumis.jpg|Koolipink


## Viited

## Välislingid
* Muuseumist Kihnu valla kodulehelt (vaadatud 29.01.2018)
* "Kihnu muuseum tähistab 40. aastapäeva", Pärnu Postimees, 7. juuli 2014
Walter Norman Haworth

**Sir Walter Norman Haworth** (19. märts 1883 Chorley, Suurbritannia – 19. märts 1950 Birmingham, Suurbritannia) oli inglise keemik, Nobeli auhinna laureaat.

Ta on edendanud orgaanilise keemia arengut. Tema panuseks loetakse selliste optiliselt aktiivsete suhkrute nagu maltoos, tsellobioos, laktoos, gentobioos, melibioos, *gentianose*, raffinoos, tselluloos, glükogeen, inuliin, tärklis, *xylan* jpt struktuuri kindlaksmääramist ning sellealaseid uurimistöid.

Ta pälvis 1937. aastal süsivesikuid ja C-vitamiini käsitlevate uurimuste eest Nobeli keemiaauhinna. Samal aastal sai keemiaauhinna ka Šveitsi keemik Paul Karrer.

## Haridus- ja tööeluseiku
Haworth töötas mõnda aega isa juhitavas Rylandsi linoleumivabrikus, kuid alustas vanemate vastuseisust hoolimata keemiaõpinguid Manchesteri ülikoolis. Filosoofiadoktori kraadi omandas ta Göttingeni ülikoolis, tema õpetajaks oli Otto Wallach.

1912. aastal pidas ta loenguid Saint Andrewsi ülikoolis Šotimaal, seal asus ta lähemalt uurima ka süsivesikute keemiaga seotut.

1915. aastaks töötas ta välja suhkrute töötlemise meetodi, mida tänapäeval tuntakse Haworthi metüülimismeetodina (inglise keeles *Haworth methylation*).

Esimese maailmasõja ajal organiseeris ta Saint Andrewsi ülikooli laboratooriumides kemikaalide ja ravimite tootmise.

1925. aastal määrati ta Birminghami Ülikooli keemiaprofessoriks.

1933. aastal tegeles ta koos Edmund Hirstiga C-vitamiini optilise ja isomeerilise struktuuri koostamisega Albert Imre Szent-Györgyi poolt saadetud vesilahustuva C-vitamiini ehk heksuroonhappe näidismaterjali põhjal. Samal aastal teatas ta, et koos Hirstiga õnnestus tal C-vitamiini sünteesida. Haworth ja Szent-Györgyi soovisid molekuli, mille struktuuri Gordon Cox röntgendifraktsiooni abil kinnitas, selle antiskorbuutsete omaduste tõttu ümber nimetada askorbiinhappeks ning kinnitada formaalseks keemiliseks nimetuseks L-askorbiinhape. 
 
## Tunnustus
*1928 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
*1937 – Nobeli keemiaauhind
*1947 – rüütlikslöömine (*[[Knight Bachelor]]*)

## Publikatsioonid
**The Constitution of Sugars* (1929)

## Viited

## Välislingid
* "Norman Haworth – Nobel Lecture: The structure of carbohydrates and of vitamin C".Nobelprize.org. Nobel Media AB 2013. Web. 10 Jul 2013. Veebiversioon (vaadatud 10.07.2013)
Rob Gonsalves

**Rob Gonsalves** (1959 Toronto – 14. juuni 2017) oli mustlaspäritolu Kanada kunstnik, kes töötas maagilise realismi  stiilis.

Gonsalves lõi maale, graafikat ja raamatuillustratsioone. Pärast kolledži lõpetamist töötas ta mõnda aega arhitektina. Pärast edukat esinemist tänavakunsti näitusel Torontos 1990. aastal, pühendas Gonsalves end täielikult maalikunstile. Tema töödele on tugevat mõju avaldanud René Magritte'i ja M. C. Escheri looming. Gonsalvese maagiline realism on katse näidata vaatajale, et see, mis näib võimatu olevat, võib osutuda siiski võimalikuks.

## Maaliraamatud
*Sarah L. Thomson and Rob Gonsalves.  *Imagine a Night*. Kirjastus Simon & Schuster (2003).
*Sarah L. Thomson and Rob Gonsalves.  *Imagine a Day*. Kirjastus Simon & Schuster (2005).
*Sarah L. Thomson and Rob Gonsalves.  *Imagine a Place*. Kirjastus Simon & Schuster (2008).

## Kirjandus
*Al Seckel. *Masters of Deception: Escher, Dali & the Artists of Optical Illusion*. Kirjastus Sterling Publishing Company, Inc. (2004). Juulis 2013 oli võimalik raamatuga tutvuda Rahva Raamatu Viru kaupluses).

## Välislingid
* Progressive Art Media progressiveart.com  (inglise)
*Masters of Deception: Escher, Dali & the Artists of Optical Illusion amazon.com
*Masters of Deception: Escher, Dali & the Artists of Optical Illusion rahvaraamat.ee
Talumaa

**Talumaa** ehk **vallamaa** (saksa keeles *Bauernland*) oli ajalooliselt Baltimaades mõisa territooriumile jääv ala, mida kasutasid talupojad.. 

## Ajalugu
Aastatel 1849–65 eraldati talurahvaseaduste kohaselt talumaast kvoodi- või kuuendikumaa, mis läks mõisniku valdusse. Ülejäänud talumaa osa nimetati Liivimaa kubermangus (välja arvatud Saaremaal) vakumaaks ning Eestimaa kubermangus ja Saaremaal talurendimaaks, seda võis rentida või päriseks müüa ainult talukogukonna liikmetele.

Aastatel 1919–1920 Eestis ja Lätis vastu võetud maaseadustega kaotas mõiste "talumaa" juriidilise tähtsuse.

## Vaata ka
*Mõisamaa

## Viited
Nõo koduloomuuseum

**Nõo koduloomuuseum** (ka: **Nõo muuseum**) oli aastal 1999 asutatud muuseum, mis tegutses Nõo vallas Voika asulas.

Muuseumis sai ülevaate Nõo kihelkonna ja Nõo valla minevikust ja kultuuriloost.

Muuseumi eestvõttel on sarjast "Lehekülgi Nõo ajaloost" välja antud kolm osa.

Muuseumi tegevus lõpetati 30. juuniks 2023 ja muuseumikogu haldamine anti üle Nõo raamatukogule.

## Viited
Ruhnu muuseum

**Ruhnu muuseum** on aastal 1990 asutatud muuseum, mis asub Ruhnu saarel; Rannarootsi muuseumi filiaal.

Muuseumis saab näha ruhnlaste töö- ja tarbeesemeid, fotosid ja tekste Ruhnu saare ajaloo ja looduse teemal.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumist Rannarootsi muuseumi kodulehel (vaadatud 10.07.2013)
Võrtsjärve järvemuuseum

**Võrtsjärve järvemuuseum** on aastal 2006 asutatud muuseum, mis asub Elva vallas Vehendi külas. 

## Välislingid
* Muuseumist Võrtsjärve sihtasutuse kodulehel (vaadatud 10.07.2013)
Jacek Yerka

**Jacek Yerka** (kodanikunimi **Jacek Kowalski**; sündinud 1952 Toruńis) on poola kunstnik. 

Yerka on lõpetanud 1976. aastal Toruńi Mikołaj Koperniku Ülikooli, kus ta õppis kujutava kunsti teaduskonnas graafikat. 

1980. aastast loob ta põhiliselt õlimaale. Kriitikud liigitavad Jacek Yerka loomingu realistliku sürrealismi ja fantaasia stiili alla. Tema teoseid on eksponeeritud Poolas, Saksamaal, Prantsusmaal, Monacos ja Ameerika Ühendriikides.

## Tunnustus
* 1995 World Fantasy Award

## Kirjandus
* *The Fantastic Art of Jacek Yerka*, Morpheus International (1994)
* *Mind Fields, The Art of Jacek Yerka, The Fiction of Harlan Ellison*, Morpheus International (1994)

## Välislingid
*Jacek Yerka Works Gallery yerkaland.com  (inglise)
Rein Kirsipuu

**Rein Kirsipuu** (sündinud 30. juunil 1933 Tartus) on eesti jalgrattatreener ja endine jalgrattur.

Ta lõpetas 1952. aastal Tartu 6. Keskkooli ja on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri.

Ta oli aastatel 1972–1988 Eesti maanteekoondise vanemtreener.

Tema õpilaste seas on olnud Aavo Pikkuus, Riho Suun, Toomas Kirsipuu ja Jaan Kirsipuu.

## Tunnustus
*1974 Eesti NSV teeneline treener
*1977 NSV Liidu teeneline treener
*1999 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia
*2000 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler
*2001 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk
*2007 Eesti Jalgratturite Liidu auliige
*2017 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia pikaajalise tulemusliku töö eest jalgrattaspordi arendamisel)

## Isiklikku
Tema pojad on Jaan Kirsipuu ja Toomas Kirsipuu. Tema õde oli ratsutaja ja ratsutamistreener Mall Kirsipuu (1929–2003). Tema elukaaslane on Tiia Teppan.

Rein Kirsipuu isa oli arhitekt Artur Kirsipuu.

## Viited

## Välislingid
*
Colini

**Colini**, ka **Vojen Wilhelm Cech-Colini**; kodanikunimega **Vojen Wilhelm Čech** (1924 Kolín, Tšehhoslovakkia – 2010) oli Tšehhi maalikunstnik. Colini töötas välja unikaalse stiili, millise kaubamärgiks tänapäeval on Colini. Tema piltidel loodud maagilist maailma on hakatud nimetama Colini kummastavaks maailmaks (*Haunting World of Colini*).

Pärast teist maailmasõda elas Colini Šveitsis, Prantsusmaal ja Venezuelas. Venezuelast emigreerus ta Kanadasse, kus toimus tema esimene maalinäitus Torontos. Hiljem kolis Colini Ameerika Ühendriikidesse, kus elas pikemat aega New Yorgis, kuid igal aastal külastas ta Euroopat, et eksponeerida seal oma loomingut. Selle elukestva reisi jooksul puutus Colini kokku paljude kultuuride ja keeltega, mistõttu tema maalid sisaldavad rikkalikult sümbolismi. Tema kodulehel on väidetud, et "He brings to visual art, what Umberto Eco brings to literature" ("on toonud kujutavasse kunsti sama, mille Umberto Eco on toonud kirjandusse").

## Välislingid
* Welcome to Colini’s Gallery colini.net (inglise)
Canterbury Augustinus

**Canterbury Augustinus** (6. sajandi esimene kolmandik, Rooma – arvatavasti 26. mai 604, Canterbury) oli benediktiini munk, kellest sai 597. aastal esimene Canterbury peapiiskop.

Ta oli mungakloostri prior Roomas, kui paavst Gregorius Suur saatis ta 595. aastal misjonäride juhina Inglismaale, et ristida kuningas Æthelberht ja tema alamad, paganlikud anglosaksid. Kenti kuningriik valiti sihtkojaks seetõttu, et Æthelberhti naine Bertha oli kristlane, Frangi kuninga Charibert I tütar, kellelt oodati abikaasale mõju avaldamist. Æthelberht pöördus ristiusku, lubas misjonäridel vabalt usku levitada ja andis maad kloostri ehitamiseks. Augustinus ristis palju kohalikke, sealhulgas tuhanded 597. aasta 25. detsembril, jõulupühal.

Pärast surma kuulutati ta pühakuks.
Wadō-ryū

***Wadō-ryū*** (jaapani keeles 和道流 *wadō-ryū*; *wa* – 'rahu, harmoonia', *dō* – 'tee, rada', *ryū* – 'koolkond, stiil') on karate koolkond. Nimetus viitab põhimõttele, et sageli on rohkem abi järeleandmisest kui toorest jõust.

## Ajalugu

Wadō-Ryū koolkonna rajaja Hironori Ōtsuka (1892–1982; 8. dan Shinto-Yoshin-Ryu jujutsu; 10. dan Wadō-Ryū karates) oli Gichin Funakoshi õpilane. Ta ühendas Funakoshi juures õpitud Okinawa karate ning Shinto-Yoshin-Ryu jujutsu põhimõtted ja tehnikad.
Dai Nippon Butoku Kai (1895) registreeris Wadō-Ryū ametlikult karate-koolkonnana Jaapanis 1. aprillil 1939. Japan Karatedo Federation (JKF) registreeris Wadō-Ryū 1964. aastal. 1981. aastal nimetas Hironori Otsuka Wadō-Ryū traditsioonide jätkajaks oma vanima poja Jiro Otsuka (sünd. 1934).

Euroopas ja Ameerikas demonstreerisid Wadō-Ryū-karated esmakordselt 1963. aastal oma kahekuusel turneel Jaapani karatekad Suzuki Tatsuo, Arakawa Toru ja Takashima Hajime. Järgmisel aastal asusid Suzuki Tatsuo ja tema assistent Shiomitsu Mifume elama Inglismaale, kus hakkasid Wadō-Ryūd õpetama. 1980. aastatel asutas kumbki oma Wadō-organisatsiooni, International Karate-Do Federation (WIKF) ja Wadō-Ryū Karate-Do Academy. Suzuki Tatsuo kutsus Euroopasse ka teisi karatekasid ja toetas nende tegevust Wadō-Ryū levitamiseks. 1965. aastal rajas Kono Teruo Hollandis Dutch Wadō-Kai Federation’i, alates 1970. aastast elas Kono Saksamaal ja juhtis seal Wadō-Ryū koolkonda. Toyama Yutaka viis Wadō-Ryū 1960. aastatel ka Itaaliasse.

## Põhijooned
Wadō-Ryūs suunatakse löögienergia eemale ja kontreeritakse (ka samaaegse) vasturünnakuga. Tehnikatele on omased järgmised põhimõtted:
**Sanmi Ittai* – tehnika (*Ten gi*) sisaldab nii keha asukoha (*Ten i*) kui ka raskuskeskme (*Ten tai*) muutust
*tehnikate sujuvad üleminekud
*löögi samaaegne tõrjumine ja kontreerimine (aja võitmiseks)
*raskuskeskme kontroll
**tai sabaki* – kõrvalepõikamine
*kyusho 急所– tehnikad suunatakse keha tundlikesse punktidesse (*vital point*)
*välditakse ülemäärase jõu kasutamist, liigseid tehnikaid ja liigutusi, kuid säilitatakse kiirus ja täpsus
*vastase jõud pööratakse tema enda vastu
Optilised erinevused võrreldes teiste koolkondadega (nagu näiteks *shotokan*) on eriti selgesti näha katas: Wadō-Ryū-katade liigutused on ökonoomsemad. Kaitsetehnika suunab rünnaku kõrvale.
## Kata
Katas on rünnaku- ja kaitsetehnikad ühendatud liikumiste jadaks, kus igal liikumisel on tähendus. Ōtsuka Hironori võttis katad üle Gichin Funakoshilt.
Wadō-Ryūs harjutatakse järgmisi katasid:
*Pinan shodan (平安初段)
*Pinan nidan (平安二段)
*Pinan sandan (平安三段)
*Pinan yondan (平安四段)
*Pinan godan (平安五段)
*Kushanku
*Naihanchi (内畔戦)
*Jion (慈恩)
*Jitte (十手)
*Chinto
*Niseishi
*Seishan
*Wanshu
*Bassai (抜塞)
*Rohai (鷺牌)

Wadō-Ryūs õpetatakse katat Pinan nidan enne Pinan shodanit.
Hironori Otsuka registreeris Dai Nippon Butoku Kais 1940. aastal viis Pinan katat, Naihanchi, Kushanku, Chinto ja Seishani.

## Välislingid
* Eesti Karate-do Wadokai Selts

* www.wado-ryu.jp/en
Suur Hiina kanal

**Suur Hiina kanal** (hiina keeles 大運河, lihtsustatud kirjas 大运河) on kanal Hiinas Pekingi ja Hangzhou linna vahel. Kanal ühendab Kollase jõe Jangtse jõega.

Suur Hiina kanal on maailma pikim kanal, selle pikkus on 1776 km.

Kanali vanimad osad ehitati 5. sajandil e.m.a., kuid lõplikult ühendati kanali osad alles Sui dünastia (581–619 pKr) ajal.
Sompa raudteejaam

**Sompa raudteejaam** oli raudteejaam Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas Sompa külas, raudteetsi 4 km kaugusel Jõhvist. Läbi Sompa kulgeb laiarööpmeline Tallinn–Narva raudtee. 
Naaberjaam Tallinna suunal oli Kohtla ja Narva suunal Jõhvi raudteejaam.

Sompa jaamahoone ehitati 1876 aastal, praeguseks on jaamahoone hävinud.
Rein Tamme

**Rein Tamme** (28. märts 1940 Rakvere – 8. oktoober 2024) oli Eesti ehitusinsener ja poliitik.

## Haridus
Ta lõpetas 1958. aastal Rakvere 1. Keskkooli, 1961. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi ning 1971. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi.

## Töö ja poliitiline tegevus
Ta töötas aastatel 1964–1989 ETKVL-is, algul ehitusinsenerina, hiljem osakonna-, tootmisala- ja ehitusvalitsuse juhatajana ning keskasutuses Kapitaalehituse Valitsuse juhatajana.

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, sealhulgas 1991. aastani riigikaitsekomisjoni esimees ja Ülemnõukogu Presiidiumi liige; 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt ja kuulus 20. Augusti Klubisse. 

Ta oli ka Eesti Kongressi saadik ja oli valitud Eesti Komiteesse; samuti kuulus ta Põhiseaduse Assambleesse. Ta oli Rahvarinde volikogu I koosseisu liige ja Eesti Vabariigi Kodanike Peakomitee aseesimees.

Aastatel 1997–2006 töötas ta Lindakivi kultuurikeskuse direktorina.

Tamme oli aastatel 1981–1989 NLKP liige. Ta oli Keskerakonna asutajaliige; hiljem on ta kuulunud Koonderakonda.

## Tunnustus
*2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk
*2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

## Kirjandus
* Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1992.
Eelija

**Eelija** (ka **Eelijas**) on Vana Testamendi 1. ja 2. Kuningate raamatus mainitud prohvet, kes ennustas ette põuda ning läks viimaks tulise vankriga taevasse.

Kristlikus mütoloogias omistatakse talle äikesevanker, äikesejumalusena kummardati teda ka mordva rahvausundis. Mormoonide õpetuse kohaselt tuli ta tagasi, et anda pitseerimisväe võtmed mormonismi loojatele Joseph Smithile ja Oliver Cowderyle.

Eesti rahvakalendris on Eelijale pühendatud eelijapäev 20. juulil.

Eelija järgi on levinud mehenimed Elias, Elijah ja Ilja.
Tartu Hansapäevad 2009

**Tartu Hansapäevad 2009** toimusid 17.–19. juulil 2008 ning kandsid alapealkirja "Tarkus on enam kui rikkus". Need olid 14. Tartu hansapäevad.

Tartu 2008. aasta hansapäevade korraldustoimkonda juhtis muusik Ants Johanson.

2008. aasta Tartu hansapäevadel oli Tartu linn jagatud eri aladeks: Jaanilinn, Jõelinn, Laste- ja Tulevikulinn, Raelinn ning Hansalaat, millest igaüks kandis ühe ajalooperioodi hõngu. Jaanilinnas elustus keskaeg, Jõelinnas muinasaeg, Raelinnas tänapäev ning Laste- ja Tulevikulinn keskendus nii tänast päeva kui ka tulevikku.

## Vaata ka
*Tartu Hansapäevad 2007

## Välislingid
*Tartu Hansapäevade koduleht
Tartu Hansapäevad 2010

**Tartu Hansapäevad 2010** (ka **Tartu Helisevad Hansapäevad**) toimusid 16.–18. juulil 2010. Need olid 15. Tartu hansapäevad.

Tartu 2010. aasta hansapäevade korraldustoimkonda juhtis muusik Ants Johanson.

2010. aasta Tartu hansapäevadel oli Tartu linn jagatud eri aladeks: Jaanilinn, Jõelinn, Raelinn, Tartumaa linn, Laste- ja Tulevikulinn ning Hansalaat.

Tartu Hansapäevadega samal ajal, 14.–18. juulil toimus Tartu rahvusvaheline puhkpillifestival "Mürtsub pill".

## Vaata ka
*Tartu Hansapäevad 2007

## Välislingid
*Tartu Hansapäevade koduleht
Ignatius

**Ignatius** on ladina päritolu nimi.

Ignatius (kirjutati ka kujul **Egnatius**) oli Vana-Rooma suguvõsanimi. Etümoloogiliselt on seda nime seostatud ladinakeelse sõnaga *ignis* ('tuli') ja arvatud, et see võiks tähendada 'tuline'.

Hilisemal ajal on see olnud kasutusel nii mehenime kui ka perekonnanimena. Eesnimena hakkas see laiemalt levima kristlaste seas 1. sajandil elanud Antiookia piiskopi Ignatiuse järgi.

Nime kreekapärane kuju on Ignátios (*Ιγνάτιος*) ja venepärane kuju Ignati (*Игнатий*). Ka nende mõlema nime kandjaid on eesti traditsioonis vahel nimetatud Ignatiusteks.

## Tuntud inimesi

### Eesnime kandjaid

*Ignatius Antiookiast (surnud u 117) oli Antiookia piiskop, varakristlik õpetlane ja märter
*Ignatius Loyola (1491–1556) oli baski päritolu katoliku vaimulik, jesuiitide ordu asutaja
*Ignatius (u 1540 – 1620) oli kreeka päritolu õigeusu vaimulik, Moskva ja kogu Venemaa patriarh 1605–1606

### Perekonnanime kandjaid

*David Ignatius (sündinud 1950) on Ameerika Ühendriikide ajakirjanik
*David Friedrich Ignatius (1765–1834) oli eesti luterlik vaimulik, Hageri koguduse pastor 1791–1834
*Georg Friedrich Ignatius (1789–1865) oli eesti luterlik vaimulik, Käina koguduse pastor 1818–1864
*Johann Ignatius (1719–1774) oli eesti luterlik vaimulik, Märjamaa koguduse pastor 1747–1774
*Johann Friedrich Ignatius (1755–1824) oli eesti luterlik vaimulik, Vigala koguduse pastor 1781–1824
*Karl Ferdinand Ignatius (1837–1909) oli soome ajaloolane ja poliitik
*Michael Ignatius (1713–1777) oli eesti hernhuutlik jutlustaja ja õpetaja
*Otto Friedrich Ignatius (1794–1824) oli eesti maalikunstnik

## Vaata ka

*Ignati
*Ignátios
Breda

**Breda** on vald Madalmaade lõunaosas Põhja-Brabandi provintsis. Jaanuaris 2024 elas Bredas 188 078 inimest.

Nimi "Breda" arenes väljendist *brede Aa* ('lai Aa'), mis viitas Aa ja Marki jõe ühinemiskohale.

## Viited
Kunda tsemendimuuseum

**Kunda tsemendimuuseum** (nimetatud ka *Kunda muuseum*) on Lääne-Viru maakonnas Kundas 1967. aastal asutatud muuseum.

Muuseum asub endise Kunda tsemendivabriku kontorihoones, mis on ehitatud 1898. aastal ja kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse. Tsemendimuuseumi aadress on Jaama tänav 11.

Muuseum tutvustab tsemendi leiutamist ja kasutamist ja tsemendi tootmisprotsessi, samuti on ülevaade Kunda tsemendivabriku ajaloost.

Muuseum on selles hoones olnud 1967. aastast, 2004. aastal läks see üle sihtasutusele Virumaa Muuseumid ja muuseumi nimeks sai **Kunda tsemendimuuseum**. 2010. aastal läks sihtasutuselt tagasi Kunda linnale.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumi koduleht (vaadatud 16.03.2015)
Evald Okase muuseum

**Evald Okase muuseum** on 2003. aastal asutatud eramuuseum, mis asub Haapsalus aadressil Karja tänav 24.

Muuseumi püsiekspositsioon koosneb eesti kunstniku Evald Okase teostest.

Muuseum asub 19. sajandi keskpaigas kõrtsiks ehitatud hoones.

2024. aastal avati muuseum taas külastajatele pärast kaheaastast põhjalikku renoveerimist, mis läks kokku maksma üle miljoni euro.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumi koduleht
Põlluotsa talumuuseum

**Põlluotsa talumuuseum** on muuseum, mis asub Lääne-Nigula vallas Perakülas Põlluotsa talus.

Muuseumi moodustab nii Põlluotsa talu hooned kui ka muu hulgas eraldi näitus 19. sajandi talutööriistadest.

## Viited

## Välislingid
*Muuseumi ingliskeelne infoleht MTÜ Kodukant Läänemaa kodulehel
Peri koduloomuuseumituba

**Peri koduloomuuseumituba** on aastal 1999 avatud muuseumiruum Peri raamatukogu-külakeskuses.

Muuseumitoas on välja pandud Peri piirkonna inimeste eluolu kajastavaid esemeid, mis koguti Eesti NSV ajal, kui piirkonnas oli Eduard Vilde nimeline kolhoos.

## Viited
Räpina koduloo- ja aiandusmuuseum

**Räpina Koduloo- ja Aiandusmuuseum** on muuseum Räpina linnas.

Muuseum tutvustab Räpina kihelkonna ja linna ajalugu, aianduskooli ning aiandust. Muuseumis on näitus ka Räpina paberivabrikust.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumi koduleht
* Muuseumist Räpina valla kodulehel
Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum

**Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum** (ka: *Rakvere Linnakodaniku Maja*) on aastal 1983 avatud muuseum, mis asub Rakveres; üks sihtasutuse Virumaa Muuseumid filiaale.

Muuseumis saab näha 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse linnakodaniku eluolu. 

## Viited

## Välislingid
* Muuseumist Virumaa Muuseumid kodulehel (vaadatud 10.07.2013)
Rakvere Näitustemaja

**Rakvere Näitustemaja** on sihtasutuse Virumaa Muuseumid hoone, mida sihtasutus kasutab näitusteks.

Hoone valmis 1786. aastal.

Pikemat aega on näitustemajas eksponeeritud Rakvere rentei (teatav rahaasutus) teemalist näitust.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumist Virumaa Muuseumid kodulehel (vaadatud 10.07.2013)
Villem Raid (kirjanik)

**Villem Raid** (pseudonüüm **Villem Raidla**; 13. oktoober 1884 Valgjärve vald – 14. mai 1937 Tartu) oli eesti  kaupmees ja kirjanik. 

## Teosed
*Raidla, Villem 1925. *Mürgistatud inimkonnas*. Tartu: J. Mällo. 
*Raidla, Villem 1928. *Teemandi otsija*. Tartu: Ed. Bergmann.
*Raidla, Villem 1935. *Tundmatu elu*. Tartu: J. Mällo.

## Välislingid
*http://www2.kirmus.ee/biblioserver/isik/index.php?id=2900
Saatse muuseum

**Saatse muuseum** on muuseum Setomaa vallas Samarina külas. Alates 2019. aastast kuulub muuseum Setomaa Muuseumide koosseisu, varem oli see Seto talumuuseumi filiaal.

Muuseumi asutas 1974. aastal Satserinna kooli direktor Viktor Veeber. Muuseum asub koolimajas.

Muuseumi püsinäitus tutvustab Saatse küla ja lähiümbruse ajalugu.

## Viited

## Välislingid
* Saatse muuseum saidil Puhka Eestis
Richard Kuhn

**Richard Johann Kuhn** (3. detsember 1900 Viin, Austria-Ungari – 1. august 1967 Heidelberg, Saksamaa) oli austria-saksa biokeemik, kes 1938. aastal pälvis oma töö eest vitamiinide ja karotenoidide alal Nobeli keemiaauhinna.

## Hariduse ja tööga seotut
Enne Döblingeri Gümnaasiumisse (Viin) õppima asumist oli Kuhn koduõppes. Teda õpetas õpetajaharidusega ema Angelika Rodler Kuhn. 
*1922. aastal kaitses Kuhn Müncheni Ülikoolis väitekirjaga "On the specifity of enzymes in carbhydrate metabolism" filosoofiadoktori kraadi. 
Ta töötas ka Heidelbergi Ülikoolis biokeemia professorina ja Kaiser Wilhelm Meditsiiniuuringute Instituudi (hilisem nimetus Max Plancki Instituut) direktorina.

## Panus orgaanilise keemia arendamisse
Ta uuris looduslike karotenoididega seonduvat, avastas ja koostas 8 karotenoidi struktuuri (ingl *carotenoids*)ning hiljem sünteesis neid. Ta avastas, et karotenoid on vajalik teatud vetikate viljastumisel (ingl k *fertilization*). Tema ja ta kaastöötajad eraldasid karotenoide mitmesugustest looduslikest allikatest, näiteks safranist, kibuvitsamarjadest, krookustest, palmiõlist, *lobster shells*ist ja inimese emakoogist.
  
### Vitamiinid
*1929. aastal eraldas Kuhn koos Paul György ja Theodor Wagner-Jaureggiga, keemiliselt B<sub>2</sub>-vitamiini;
*1933. aastaks eraldasid Kuhn, György, P. ja Wagner-Jauregg, T. puhast riboflaviini pärmist, munavalgest ja vadakust.
*Aastatel 1933–1934 koostas ta koos Theodor Wagner-Jaureggiga B<sub>2</sub>-vitamiini struktuuri.

Enam-vähem samal ajal Paul Karreriga (1935) teatas ta B<sub>2</sub>-vitamiini struktuuri kindlaks määramisest. Ta eraldas ligi 1 grammi riboflaviini 5300 liitrist kooritud piimast (ingl k *skim milk*), ühtlasi oli ta esimene, kes nimetatud vitamiini eraldas. 
*1939. aastal eraldas ta ja sünteesis koos kaastöötajate G. Wendthi ja Otto Westphaliga B<sub>6</sub>-vitamiini.
*1943. aastal avastas ta esimese riboflaviini antagonisti ehk antivitamiini *dichloro-D-ribofalvin*.

Lisaks uuris ta aminohappeid, valke, ensüüme, vitamiine, flaviine (sh inimese rinnapiimas sisalduvat laktoflaviini), mitmeid alkaloide, glükosiide ja paljusid teisi molekule.

*Alates 1943. aastast uuris ta närvigaase ja leiutas närvigaasi *soman* (tänapäeval klassifitseeritud keemiarelvaks); 
*1948. aastast oli ta väljaande Justus Liebigs Annalen der Chemie toimetaja.

## Eraelulist
*1928. aastal abiellus Richard Kuhn Daisy Hartmanniga, neil sündis 6 last.

## Poliitika
Kriitikat on pälvinud tema koostöö Kolmanda riigi valitsusega.

## Tunnustus
*1938 – Nobeli keemiaauhind (Kolmanda riigi valitsuse survel keelati tal auhinda vastu võtta, võttis selle vastu 1949. aastal)
*1942 – Goethe auhind
*1952 – Wilhelm Exneri medal
*1958 – valitud Jaapani Akadeemia välisliikmeks

## Viited

## Kirjandus
*Florian Schmaltz, *Kampfstoff-Forschung im Nationalsozialismus: Zur Kooperation von Kaiser-Wilhelm-Instituten Militär und Industrie*, Band II, Google'i raamatu osaline veebiversioon (vaadatud 15.07.2013)
Varbla muuseum

**Varbla muuseum** on aastal 2002 asutatud muuseum, mis asub Lääneranna vallas Arukülas.

Muuseub paikneb Uue-Varbla mõisa härrastemaja saalis. Püsinäitusel leiab muu hulgas infot Varbla vallaga seotud ajaloo kohta.

## Viited
Tõnu Saarman

**Tõnu Saarman** (sündinud 16. mail 1948 Kuldres) on eesti poliitik ja agronoom.

Ta lõpetas aastal 1963 Kuldre 8-klassilise Kooli ja aastal 1967 Antsla sovhoostehnikumi. Aastal 1972 lõpetas ta agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia ja aastal 1978 samas mullateaduse alal aspirantuuri.

Ta töötas aastatel 1972–1975 insenerina "Eesti Põllumajandusprojektis", aastatel 1975–1983 Eesti Põllumajanduse Akadeemias assistendina ja aastatel 1983–1990 Adavere näidissovhoosi asedirektorina.

Aastatel 1976–1982 oli ta ELKNÜ Keskkomitee Noorte Teadlaste ja Spetsialistide Nõukogu ja ELKNÜ Tartu Linnakomitee juures asuva Noorte Teadlaste ja Spetsialistide Nõukogu liige.

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles maaelukomisjoni sekretär. Ta osales maaelu käsitlevate seaduseelnõude ja programmide koostamises. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt.

Aastatel 1993–1994 oli ta Eesti Põllumajandusülikooli poolt määratud Ülenurme Õppekatsemajandi viimane direktor. Samal perioodil määrati ta ka loodava Eerika Õppemajandi direktoriks, kus ta töötas kuni Eerika Õppemajandi reorganiseerimiseni Eerika Õppetaluks.

Hiljem on ta töötanud Võru Autorem OÜ-s tegevdirektorina ja aastatel 2002–2010 Sangaste valla abivallavanemana.

Ta oli aastatel 1978–1990 NLKP liige; 18. septembrist 1991 on ta Keskerakonna liige. Ta on aastast 1988 Tartu Põllumeeste Seltsi liige. 1991.aastal oli ta Põhiseadusliku Assamblee EV ülemnõukogu valimiskomisjoni esimees. 1992. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta samuti Riigikogusse (valimisliidu Rahvarinne nimekirjas, 9. ringkonnas (Jõgeva ja Viljandi maakonnas), kuid ta ei osutunud valituks. 2002. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Ülenurme valla volikokku (Keskerakonna nimekirjas), kuid ta ei osutunud valituks. 2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Sangaste valla volikokku (valimisliidu "Sangaste" nimekirjas), ta osutus valituks ja ta sai uuesti Sangaste abivallavanemaks. 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Sangaste valla volikokku (Sotsiaaldemokraatlik Erakonna nimekirjas), ta osutus valituks ja ta sai Sangaste vallavolikogu aseesimeheks ja vallavolikogu eelarvekomisjoni esimeheks.

Ta on Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige, Eesti Rukki Seltsi liige, 20. Augusti Klubi liige

## Tunnustus
* 2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
* 2005 Kaitseväe eriteenete rist
* 2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
* Tõnu Saarman – 75. Agraarteadus, 1, XXXIV, 2023, 71–73.
Kaali külastuskeskuse meteoriitika- ja paekivimuuseum

**Kaali külastuskeskuse meteoriitika- ja paekivimuuseum ** on Saaremaal 2005. aastal valminud Kaali külastuskeskuses asuv muuseum.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumist Kaali külastuskeskuse kodulehel
Kaitseväe Akadeemia muuseum

**Kaitseväe Akadeemia muuseum** on 1990. aastate keskel asutatud muuseum Tartus, mis kuulub Kaitseväe Akadeemia koosseisu. Muuseumi põhiülesandeks on muu hulgas Eesti sõjandusliku hariduse ajalooga seotud ainese väljaselgitamine, kogumine, säilitamine, uurimine ja üldsusele vahendamine.

Muuseumi ekspositsioon keskendub Eesti kaitsejõudude tutvustamisele nii esimesel kui teisel iseseisvusperioodil. Seal on lai valik sõjaväelist sümboolikat ning mitmesuguseid relvi. Muude eksponaatide seas leiab Kaitseväe Akadeemia muuseumist näiteks Jakob Hurda tõlgitud käsiraamatu eesti noorsõduritele Vene armees, Ants Laaneotsale kuulunud 1992. aasta Eesti Vabariigi aastapäeva paraadiks valmistatud välivormi ainueksemplari ja Vabadussõjas võidelnud Põhja-Läti brigaadi mütsimärgi.

## Ajalugu
Kaitseväe Akadeemia muuseum asub Tartus samas hoones Kaitseväe Akadeemia ja Balti Kaitsekolledžiga. Maja hakati 1939. aastal ehitama Kaitseliidu tellimusel, valmimise ajal tegutses hoones aga juba Eesti Kommunistliku Partei Töölismaja. Teises maailmasõjas sai hoone mürsutabamusi ning põles sõja jooksul mitu korda. Sõja järel jõudsid majas tegutseda Teaduste Akadeemia Tartu instituudid ning Tartu oblasti parteikomitee, täitevkomitee ja oblastikohus, enne kui hoone 1956. aastal uuesti põles. Pikka aega tegutses hoones Eesti Põllumajanduse Akadeemia.

Kaitseväe Akadeemia muuseum alustas 1990. aastate alguses Kaitseliidu arhiivina. 1998. aastast kuni 2021. aastani oli muuseum Kaitseväe Akadeemia alluvuses. Alates 2022. aastast kuulub Kaitseväe Akadeemia muuseum Eesti sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi koosseisu.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumist Kaitseväe Akadeemia kodulehel
*Muuseumist  Eesti sõjamuuseumi kodulehel
Olustvere muuseum

**Olustvere muuseum** on 1960. aastal asutatud muuseum, mis asub Olustvere asulas Olustvere mõisahoones.

Muuseumis on väljapanekud piirkonna ajaloost muinasajast tänapäevani. Omaette näitus on Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskooli kohta, mis asub koolimajas. Muuseumis on ka Ilmar Tilga linnu-, looma- ja kalakaavikute kogu, kus on umbes 170 topist ja 500 liiki putukaid.

## Viited

## Välislingid
* Olustvere mõisa koduleht
Kodanikesaal

**Kodanikesaal** on Tallinna raekoja teise korruse – peakorruse – kõige suurem ruum. Diele-dornse süsteemi kohaselt täidab kodanikesaal *diele* ehk kütmata eeskoja rolli. Eeskoda (*vorhus*) oli ka kodanikesaali algne nimetus. Kodanikesaal on kunstiajalooline termin, mis pärineb alles 19. sajandi publikatsioonidest.

Raekoja peasissekäigust viib trepp otse üles kodanikesaali. Saali põhjaseinas asub viis kõrget ristkülikukujulist tinaraamidega akent, mis avanevad raekoja esisele platsile. Lõunaseinas asub kaks akent, mis avanevad raekojatagusele Raekoja tänavale. Et tegemist on n-ö hoovipoolsete akendega, on need tunduvalt väiksemad, kuid asetsevad piisavalt kõrgel, et püüda päikesevalgust üle ümbritsevate majade katuste. Lääneseinas asub kaks veidi suuremat akent. Seega on kodanikesaalis kokku 9 akent, mis muudavad ruumi väga valgusküllaseks, avarust lisavad sihvakad tsistertslaste mõjutusega piilarid, millele toetub võlvitud lagi. Kahevõlviline ruum on seitsme konsooliga jagatud kuueks võlvikuks. Keskajal oli põrnad laotud erisuurusega paekiviplaatidest, täna on plaadid ühetaolised. Konsoolid ja piilarid on kaetud kolmevärvilise kalasabamustriga, mis on taastatud läänepoolsel piilaril säilinud fragmendi eeskujul. Valmimisaegne kodanikesaal ei olnud siiski arvatavasti nii avar kui tänapäeval. Visuaalselt kitsendasid ruumi taimeväädimotiivilised maalingud, mis katsid võlvikuid. Ornamendiga olid kaetud ka aknapalestikud. Kodanikesaaali idaseinal olid säilinud aga fragmendid tulekeeli kujutavast maalingust. Tegemist võis olla 1433. aasta tulekahju laastavate tulemuste kujutamisega. Maali saatis tõenäoliselt mingisugune teemakohane manitsus.

Kodanikesaali lõunaseina idanurgas asuvad kaks väikest keskaegset käimlat profatti, üks meestele ja üks naistele. Saali idaseina läbiv portaal ühendab ruumi raesaaliga. Portaali kohal paikneb nišš, mille algne sisu on teadmata. 1651. aastast seisab nišis aga ladinakeelne manitsustahvel raehärradele.

Kodanikesaali seintel hoitakse ka 1547. aastal Hollandist Enghieni linnast rae poolt tellitud piltvaipu, mis kujutavad stseene kuningas Saalomoni elust.

Kodanikesaalis võeti vastu tähtsaid külalisi, linna saabunud rändmuusikuid ja näitlejaid ning korraldati uhkeid pidusööminguid, mis tihti algasid kell 10 hommikul ja lõppesid kell 23 õhtul. Ka tänapäeval täidab kodanikesaal esinduslikku rolli. Just kodanikesaalis toimuvad vastuvõttude tseremooniatoimingud nagu seda on kingituste vahetamine või kõnede pidamine. Veel ajal, mil Kaitseväe ülemjuhataja oli Tarmo Kõuts, said vanemohvitserid oma auastmed kätte kodanikesaalis.

## Vaata ka
* Tallinna rae piltvaibad

## Viited

## Kirjandus
* Raisma Mariann (2004). "Tallinna raekoda. Tallinn Town Hall." Tallinn: Kunst ISBN 9949-407-25-7.
* Böckler Teddy. Tallinna raekoda. Uurimine ja restaureerimine 1952–2004. Tallinn, 2004. ISBN 9949-10-779-2.
* Kangropool Rasmus (1982). Tallinna raekoda. Tallinn
Seljametsa muuseum

**Seljametsa muuseum** on aastal 2001 asutatud muuseum, mis asub Pärnu linnas Seljametsa külas.

Muuseumis saab näha Paikuse vallaga seotud pärandkultuuri, mis pärineb 19. ja 20. sajandist.

## Viited

## Välislingid
* Muuseumi koduleht (vaadatud 10.07.2013)
Lorient

**Lorient** [lori'an] on sadamalinn Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas Morbihani departemangus.

## Sõpruslinnad
*  Wirral, Suurbritannia (1975)
*  Ludwigshafen, Saksamaa (1963)
*  Galway, Iirimaa (1974)
*  Ventspils, Läti (1974)
*  Vigo, Hispaania (1983)
*  České Budějovice, Tšehhi (1997)

lisaks on sõlmitud partnerluslepingud järgmiste linnadega:
*  L'Orient, Vaud (2004)
*  Kayar, Senegal (2006)

## Vaata ka
* FC Lorient

## Viited
Auxerre

**Auxerre** [o'serr] on linn Prantsusmaal, Yonne'i departemangu keskus ja suuruselt neljas linn Burgundia piirkonnas. Linn on viie kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 93–217 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Linnas sündinud isikud
* Isabelle Alonso (1953–), prantsuse naisõiguslane, kirjanik ning raadio- ja televisioonitöötaja
* Germain Bénard (1859–1921), prantsuse ettevõtja ja poliitik
* Joseph Bouglione (1942–), prantsuse tsirkuseartist
* Paul Bert (1833–1886), prantsuse psühholoog ja poliitik
* Jacques Berthier (1923–1994), prantsuse helilooja (kiriklik muusika)
* Cyrille Carré (1984-...), prantsuse veesportlane (kajak)
* Pierre Joseph Spiridon Duféy de l'Yonne (1770–1854), prantsuse advokaat, ajaloolane ja toimetaja
* Joseph Fourier (1768–1830), prantsuse füüsik ja matemaatik
* Henri Gouhier (1898–1994), prantsuse filosoof, draamakriitik ja Prantsuse Teaduste Akadeemia liige
* Eugène Hatin (1809–1893), prantsuse ajaloolane
* Jean-Baptiste de La Curne de Sainte-Palaye (1697–1781), prantsuse ajaloolane ja politoloog
* Emmeline NDongue (1983-...), prantsuse korvpallur, rahvusmeeskonna liige, Euroopa meister (2009)
* Marie Noël (1883–1967), prantsuse luuletaja
* Boniface Paradis (1751–1823), prantsuse magistraat ja poliitik
* Pierre Perreau-Pradier (1885–1969), prantsuse poliitik
* Jean-Paul Rappeneau (1932–), prantsuse filmilavastaja
* Paul-Frédéric Rollet (1875–1941), prantsuse sõjaväelane, Prantsuse Võõrleegioni esimene peainspektor (*inspecteur général de la Légion Etrangère*) 1931. aastal. Teda kutsuti ka selle isaks.
* Jean-Pierre Soisson (1934–2024), Auxerre'i linnapea ja poliitik
* Albert Salon (1935–), prantsuse diplomaat ja Académie de la Carpette anglaise (English Doormat Academy) liige
* Bérengère Schuh (1984–), prantsuse vibulaskja (Pekingi 2008. aasta pronks)

## Sõpruslinnad
*  Redditch, Suurbritannia (1956)
*  Worms, Saksamaa (1968)
*  Greve in Chianti, Itaalia (1998)
*  Płock, Poola (2000)
*  Roscoff, Prantsusmaa (1978)
*  Saint-Amarin, Prantsusmaa (1981)

## Vaata ka
* AJ Auxerre

## Viited
Kapellskär

**Kapellskär** on neem Rootsis Norrtälje vallas. See asub umbes 100 km Stockholmist kirdes.

Kapellskäris asub Kapellskäri sadam.
Tõnis Mets

**Tõnis Mets** (sündinud 26. detsembril 1938 Lihula vallas) on eesti agronoom, poliitik ja omavalitsustegelane.

Ta on lõpetanud 1959. aastal Lihula Keskkooli ja 1969. aastal Olustvere sovhoostehnikumi agronoomina.

Ta oli lapsena (1941. aastal) küüditatud. 1956. aastal asutas ta põrandaaluse Eesti Vabadusvõitlejate Liidu, arreteeriti 1959. aastal, oli seejärel kuus aastat Mordva ANSV-s vangistuses.

Aastatel 1968–1990 töötas ta Haapsalu Maaparandusvalitsuses.

Ta osales paljudes poliitilistes meeleavaldustes, alates Hirvepargi miitingust. Ta oli ka Rahvarinde aktivist.

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, tegutsedes rahvussuhete komisjonis. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli ka Eesti Kongressi saadik.

Ta on olnud Lihula linnapea. 

1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Lihula vallavolikogusse (valimisliidus Lihula Tulevik) ja osutus valituks. 1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Lihula vallavolikogusse (valimisliidus Ühtne Lihula) ja osutus valituks. 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Lihula vallavolikogusse (valimisliidus Ühtne Lihula) ja osutus valituks.

Ta kandideeris 1995. aasta valimistel (Parempoolsete nimekirjas) ka Riigikokku, kuid ei osutunud valituks.

## Tunnustus
*2002 Riigivapi V klassi teenetemärk
*2006 Riigivapi III klassi teenetemärk

## Viited
Bà Rịa-Vũng Tàu provints

**Bà Rịa-Vũng Tàu provints** (vietnami keeles *Tỉnh Bà Rịa–Vũng Tàu*) oli Vietnami 1. järgu haldusüksus riigi kagurannikul. 2025. aasta haldusreformi käigus liideti see Hồ Chí Minhiga.

Lisaks mandriosale kuulusid provintsi Côn Đảo saared.

Provintsi keskus oli Bà Rịa.

Provints oli jagatud kaheksaks haldusüksuseks (viis piirkonda ja kolm linna).

## Viited
Władysław Gomułka

**Władysław Gomułka** (6. veebruar 1905 Krosno – 1. september 1982 Konstancin-Jeziorna) oli Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane, Poola kommunistlik liider aastatel 1956–1970.

Władysław Gomułka oli pärit töölisperekonnast. Ta omandas ainult alghariduse ning tööle läks ta juba 14-aastaselt 1919. aastal. Poola Kommunistlikku Parteisse astus Gomułka 1926. aastal. 1932. aastal mõisteti ta kommunistliku tegevuse eest neljaks aastaks vangi, kuid haiguse tõttu vabastati ta vangistusest juba 1934. aastal. Seejärel suundus ta Moskvasse, kus õppis aastatel 1934–1935 Rahvusvahelises Leninlikus Akadeemias. Gomułka pöördus 1935. aastal Poolasse tagasi, kus ta vangistati ning vabanes alles Teise maailmasõja alguses 1939. aastal. Aastatel 1939–1942 elas ta Białystokis ja Lvivis. 1942. aastal saabus ta illegaalina Varssavisse, kus temast sai Poola Töölispartei Keskkomitee liige. 1943. aasta novembrist sai temast sama partei esimene sekretär. 1944. aasta juulis saabus ta Lublinisse, kus temast sai Poola Rahvusliku Vabastamise Komitee liige. 1944. aasta detsembrist kuulus ta valitsusse peaministri asetäitjana ja "tagastatud alade" ministrina. 1948. aastal jäi ta võimuvõitluses Stalini soosikule Bolesław Bierutile alla. 1949. aastal jaanuaris eemaldati Gomułka kõigilt riiklikelt ametikohtadelt, sama aasta novembris heideti aga Poola Ühendatud Töölisparteist välja. 1951. aasta juulis ta arreteeriti ning viibis vangistuses kuni 1954. aastani.

1956. aasta augustis taastati tema liikmesus Poola Ühendatud Töölisparteis, sama aasta 21. oktoobril valiti ta aga sama partei esimeseks sekretäriks. Oma võimuperioodi algul oli Gomułka küllaltki populaarne. Ta pooldas niinimetatud "Poola teed sotsialismile". 1960. aastatel muutus ta aga Nõukogude Liidu surve all üha vanameelsemaks.

1968. aasta märtsis päästeti Gomułka juhtimisel valla "sionismivastane kampaania". Umbes 17 000 juudi rahvusest Poola kodanikku võtsid vastu väljasõiduviisa ja lahkusid maalt.

Władysław Gomułka astus parteijuhi ametikohal tagasi 20. detsembril 1970 seoses Gdanskis ja mujal Põhja-Poolas puhkenud töölisrahutustega.

## Viited
Vietnamlased

**Vietnamlased** (endanimetus *Viet*) on rahvas Indohiina, Vietnami põhirahvas. Kõnelevad austroaasia keelte hulka kuuluvat vietnami keelt.

Vietnamlaste üldarv maailmas on ligikaudu 77 miljonit, sellest Vietnamis 74 miljonit (86% elanikkonnast).

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 8 vietnamlast, kõik Tallinnas.

Antropoloogiliselt kuuluvad vietnamlased lõuna-aasia rassi.

Vietnamlaste hulgas on budiste, taoiste, konfutsianiste, katoliiklasi ja protestante. Valitseb usuline sallivus, erinevad usundid on omavahel põimunud.

## Viited

## Välislingid
Tanel Mällo

**Tanel Mällo** (sündinud 12. aprillil 1980) on eesti psühholoog ja isikuandmete uurija.

Alates 2018. aastast on ta Aalto Ülikooli arvutiteaduste osakonna teadur. Tema uurimisteema on isikuandmete isiklik kasutamine.

Mällo sai 2008. aastal doktorikraadi psühholoogias kaitstes Tartu Ülikoolis väitekirja  "Uudistav käitumine ning 50-kHz ultrahelihäälitsused rottidel: indiviididevaheliste erinevuste käitumuslikud ja neurokeemilised profiilid" (juhendaja Jaanus Harro). Aastatel 2009–2011 oli ta järeldoktor Jyväskylä Ülikoolis ja 2016–2018 Tallinna Ülikooli teadusosakonna juhataja. 

Aastatel 2009–2018 oli Tanel Mällo raamatusarja "Transpersonaalse psühholoogia varamu" toimetaja. Sari kajastab transpersonaalse psühholoogia temaatikat ja sellega seonduvaid distsipliine.

## Teaduskorralduslik tegevus
Mällo on Eesti Farmakoloogia Seltsi ja Eesti Psühholoogide Seltsi liige.

## Viited

## Välislingid
*
*Tanel Mällo loeng "Psüühiliste protsesside modelleerimine loomadel" (2011) Tartu Ülikooli Televisioon. Video