open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Neoonmust

**Neoonmust** on 2015. aastal eesti kunstniku Kiwa rajatud ajakiri.

Ajakirja tegevtoimetaja on Kadi-Maarja Võsu, peatoimetaja ja esimene kaanestaar Nukuteatri näitleja Kaisa Selde. Kujunduse autor on Vogue, fotograafid Toomas Volkmann ja Gabriela Liivamägi, kunstnikud Dan Mitchell (London, Temnikova & Kasela galerii) ning Divine Enfant (Pariis, paranoia publishing).

Neoonmusta esitleti 27. veebruaril 2015, ööl enne Riigikogu valimisi, Tallinnas Sõltumatu Tantsu Ühenduse laval.

"Neoonmust on aga sellise meedia nihestunud koopia, mis tõstab produktiivse paroodiana esile algteksti tühisuse ja lõhub diskursiivse mulli. Neoonmust (nagu ajakirja väitel ka Kaisa Selde) on teisik, mis aga on ehk tõelisemgi kui originaal," iseloomustas esiknumbrit arvustaja Terje Toomistu, kes seostab seda "meediamärkide ja -institutsioonide segipaiskamise taktikaga *[[culture jamming]]*" ning nimetab seda "produktiivseks paroodiaks".

## Viited

## Välislingid
* Neoonmusta koduleht
* Ajakiri ""Neoonmust" - heledam kui miljon halli varju" ERR/pressiteade
Ernst Ruska

**Ernst August Friedrich Ruska** (25. detsember 1906 Heidelberg – 27. mai 1988 Lääne-Berliin) oli saksa füüsik.

Talle anti 1986. aastal Nobeli füüsikaauhind töö eest elektronoptikas, sh esimese elektronmikroskoobi projekteerimise eest.
Gümnaasiumi tänav

**Gümnaasiumi tänav** on tänav Tallinna vanalinnas. 

Gümnaasiumi tänav algab Suur-Kloostri tänavalt ja lõppeb Kooli tänaval. Tänav on nime saanud Gustav Adolfi Gümnaasiumi järgi. Aastatel 1939–1989 oli Gümnaasiumi tänav Kooli tänava osa.

Gümnaasiumi tänav on ligikaudu 85 m pikkune.

## Hoonestus
* Gümnaasiumi 1 – Saunatorn
* Gümnaasiumi 1a – Kuldjala torn
* Gümnaasiumi 3 – Kodulinna Maja

## Viited

## Välislingid
Katrin Rehemaa

**Katrin Rehemaa** (sündinud 10. aprillil 1961 Tallinnas) on eesti endine kergejõustiklane ja arst.

Ta lõpetas 1979. aastal Keila 1. Keskkooli ja 1987. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna spordimeditsiiniosakonna.

Rehemaa alustas sportimist 1971. aastal Harju rajooni spordiklubis Irja Põlluveere õpilasena, hiljem treenis ta Andres Nirgi juhendamisel. Aastatel 1975–1992 tuli ta Eesti meistriks neli korda 400 m, kuus korda 800 m, ühe korra 600 m jooksus ja 14 korral teatejooksus. Võistles aastatel 1977–1993 Eesti koondises.

Ta töötas aastatel 1988–1990 Kõrgema Spordimeisterlikkuse Koolis Eesti jooksukoondise arstina ja aastatel 1990–1991 Tartu Ülikooli treeninguprotsessi uurimise laboris teadurina.

Alates 1996. aastast on ta Eesti Arstide Liidu peasekretär.

Ta on tõlkinud meditsiinikirjandust.

## Tõlgitud teoseid
*Pertti Mustajoki, Risto Pelkonen ja Timo Sane. "Haige uurimine". Medicina 1996
*Hannu Pätiälä, Pentti Rokkanen ja Turkka Tunturi. "Ambulatoorne kirurgia". Medicina 1997
*"Liikumine ja meditsiin". Medicina 1998
*Terho Toivonen. "Südameraamat". Valgus 1998
*Heidi Alenius, Markku Ellonen, Jukkapekka Jousimaa, Sirkka Keinänen-Kiukaanniemi, Ilkka Kunnamo, Marjukka Mäkela, Peter Nyberg, Pirkko Paakkari, Tom Petterson, Kaisu Pitkälä, Markku Saarelma, Matti Seppänene, Anu Toivanen ja Helena Varonen. "Üldarsti käsiraamat". Medicina 1999
*"Endokrinoloogia". Medicina 2003
*"Meditsiinisõnastik". Medicina 2004
*"Intensiivravi käsiraamat". Medicina 2005
*"Laste- ja noortepsühhiaatria". Medicina 2006
*"Psühhiaatria". Medicina 2006
*"Valvekirurgi käsiraamat". Medicina 2008
*"Südamehaigused". Medicina 2010

## Tunnustus
* 2021 Eesti Arstide Liidu aumärk

## Viited
Päiviö Tommila

**Juhani Päiviö Tommila** (4. august 1931 Jyväskylä – 18. november 2022 Kauniainen) oli soome ajaloolane. 1988–1992 oli ta Helsingi ülikooli rektor, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige.

## Elulugu
Päiviö Tommila õppis Helsingi ülikoolis ajalugu ja kaitses seal 1964. aastal doktoriväitekirja.

Aastatel 1965−1976 töötas ta ajalooprofessori ja ajaloo osakonna juhatajana Turu ülikoolis, seejärel Helsingi ülikoolis Soome ajaloo professori, ajaloo- ja filoloogiateaduskonna dekaanina ning aastatel 1988−1992 rektorina. 1994. aastast oli ta Helsingi ülikooli emeriitprofessor.

1991. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks.

Päiviö Tommila oli Soome teaduste akadeemia ja Soome teadusliku seltsi liige, Eesti sihtasutuse algataja Soomes ning üks sihtasutuse Tallinna koolituskeskuse (ESKO) rajajatest.

## Teadustöö
Tommila käsitles oma teadustöös Soome ajaloo eri aspekte, mis on põhiliselt seotud kultuuri- ja teaduslooga. Ta on enam kui 50 teose autor või peatoimetaja. Tema juhtimisel viidi läbi mitu Soome ajaloo uuringute suurprojekti, mille tulemusena ilmusid ulatuslikud Soome kultuuri (3 köidet: 1979−1982), linna institutsioonide (3 köidet: 1981−1984), ajakirjanduse (10 köidet: 1985−1992), valitsejate (2000) ja teaduse (4 köidet: 2000−2003) ajalugu kajastavad sariväljaanded.

## Tunnustus
* 1990 – Antero Wareliuse auhind
* 2001 – Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk.
* 2004 – Soome Akadeemia akadeemik

## Viited

## Välislingid
* In memoriam: akadeemia välisliige Päiviö Tommila, 4.08.1931−18.11.2022 Eesti TA kodulehel
Volita Paklar

**Volita Paklar** (12. september 1937 Vitebsk, Valgevene NSV – 27. juuli 2015 Tartu) oli eesti muusikapedagoog.

Ta asus 1949. aastal koos perekonnaga Eestisse elama. 1957. aastal lõpetas ta klaveri erialal Tartu Muusikakooli (Aleksandra Sarve õpilasena) ja 1967. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (kus oli õppinud kaugõppes Laine Metsa klassis).

Ta oli aastatel 1957–1966 Võru Lastemuusikakoolis klaveriõpetaja ja aastatel 1966–2004 Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis klaveriõpetaja ja metoodiliste ainete lektor. Tema õpilasteks on olnud Kalle Kauksi, Nadia Kurem, Maia Lilje, Sirje Lääne, Enno Mikkelsaar, Valli Ilvik ja teised.

Teda oli tunnustatud eluloolise materjali kogumise eest Eesti Kirjandusmuuseumi biograafilisele arhiivile. Ta on avaldanud artikleid ajakirjanduses, näiteks ajakirjas Tallinn, ajalehtedes Russkaja Gazeta ja Tartu Postimees. Ta oli ühingu Eesti Elulood liige.

## Isiklikku
Tema isa oli ajaloolane ja etnoloog Ernst Paklar.

## Kirjandus
*
Matti Kuusi

**Matti Akseli Kuusi** (25. märts 1914 Helsingi – 16. jaanuar 1998 Helsingi) oli soome folklorist ja pedagoog. Ta tegeles eeskätt rahvaluule uurimisega ning oli tuntud vanasõnade ja folkloori võrdleva analüüsi alal.

Aastatel 1959–1977 töötas Kuusi Helsingi ülikooli professorina. Ta osales aktiivselt rahvusvahelises teadustöös ja mõjutas märkimisväärselt folkloristika arengut Soomes ja mujal Euroopas.

9. jaanuaril 1991 valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks. 1995. aastal pälvis ta Valgetähe III klassi teenetemärgi.

Matti Kuusi on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Viited
Kōrli Stalte

**Kōrli (Karl) Stalte** (9. august 1870 Ire – 12. jaanuar 1947 Fehrbellin Brandenburg) oli liivi ühiskonnategelane, kirjanik, liivi kultuuri uurija; üks tuntumaid liivlasi üldse.

Ta kirjutas sõnad liivi rahvushümnile "Min izāmō".

## Viited
Marius Sagadi

**Marius Sagadi** (11. detsember 1954 – 24. juuli 2015) oli eesti muusik (basskitarrist) ja diskor.

Ta on mänginud basskitarri ansamblites Magnetic Band, Monstrum ja Teravik.

Ta tegutses DJ-na koos Urmas Gulf Pedraga; nad tutvustasid 1980. aastatel eesti tantsusaalidele soul- ja funkmuusikat.

## Välislingid
*Puhka rahus! Lahkus Grapsi ja Alenderi kõrval mänginud tuntud basskitarrist Marius Sagadi
*Lahkus Grapsi ja Alenderi kõrval mänginud basskitarrist Marius Sagadi
*Suri muusik Marius Sagadi
Oleg Striženov

**Oleg Striženov** (vene keeles *Олег Александрович Стриженов*; 10. august 1929 Blagoveštšensk – 9. veebruar 2025) oli vene teatri- ja filminäitleja.

Ta lõpetas 1953. aastal Moskvas Boriss Štšukini nimelise Teatriinstituudi.

Ta töötas aastatel 1953–1954 näitlejana Riiklikus Vene Draamateatris Tallinnas.

## Rolle
*...
*1975: "Veel õnnetäht kord tõuseb hele" (Sergei Volkonski rollis)
*...

## Tunnustus
* Vene NFSV teeneline kunstnik (1964)
* Vene NFSV rahvakunstnik (1969)
* NSV Liidu rahvakunstnik (1988)
* orden Teenete eest Isamaa ees II järk (2004) 
* orden Teenete eest Isamaa ees III järk (1999)
Gavril Baranovski

**Gavril (Gavriil) Baranovski** (vene Гавриил Васильевич Барановский; 25. märts/6. aprill 1860 Odessa – 28. juuni 1920 Kellomäki) oli vene arhitekt. 

Ta on projekteerinud ehitisi ka Eestis.

## Projekteerimisi
*Oru loss
Adolf Šapiro

**Adolf Šapiro** (vene keeles Адольф Яковлевич Шапиро *Adolf Jakovlevitš Šapiro*; sündinud 4. juulil 1939 Harkovis) on juudi päritolu teatrilavastaja ja -pedagoog.

## Tunnustus
* 1986 Läti NSV rahvakunstnik 
* 2002 Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia (lavastus "Isad ja pojad" Tallinna Linnateatris ja panus eesti teatrikultuuri)
* 2003 Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk
* 2003 Eesti Teatriliidu lavastajaauhind
* 2011 Läti Kolme Tähe orden
* 2011 Venemaa Sõpruse orden 
* 2011 Venemaa riiklik mälestusmedal „150 aastat Anton Tšehhovi sünnist” 
* 2019 Vene Föderatsiooni teeneline kunstitegelane

## Viited
Kolmekivirahud

**Kolmekivirahud** on kahest saarest koosnev saarerühm Saaremaa ja Vilsandi vahel. Need on Suur Kolmekivirahu (1,8 hektarit), mis asub Eeriksaare poolsaarest 350 m loodes, ja Väike Kolmekivirahu (0,3 ha), mis asub eelmisest 100 m põhja pool. Halduslikult jäävad saared Saaremaa valla territooriumile. Saared kuuluvad Vilsandi rahvuspargi Laasirahu sihtkaitsevööndisse.

## Välislingid
* 
*
Kuningasaar

**Kuningasaar** (ka **Kuninga saar**; saksa keeles *Königsholm*) on Narva linnas Narva veehoidlas asuv saar. Saare pikkus on 517 m ja suurim laius 138 m.

Saare koordinaadid on .
Paavo Loosberg

**Paavo Loosberg** (27. oktoober 1919 Tallinn – 19. juuli 2015 Toronto) oli eesti ühiskonnategelane Kanadas.

Paavo Loosberg lõpetas Jakob Westholmi Gümnaasiumi 1938. aastal. Õppis Sõjakoolis aspirandikursustel, sai lipniku auastme.

1943. aastal tuli ta Tallinna Estonia I meeskonnas Eesti meistriks käsipallis. 16.11.1943–18.09.1944 teenis Soome mereväes, lõpetas Meresõjakooli.

1944. aastal siirdus Rootsi, töötas Stockholmi Tehnikaülikoolis fotograafia õppetooli assistendina. 1951. aastal asus elama Kanadasse, hiljem töötas ka USA-s.

Erukaptenmajor Paavo Loosberg töötas aastatel 1993–1995 president Lennart Meri käsundusohvitserina. Sellesse aega jäi ka jäämurdja Suure Tõllu okupatsioonieelse viimase lipu tagastamine Eesti Meremuuseumile. Tema isa, kapten Johannes Loosberg (1880–1966) oli oma laeva lipu Läände põgenedes võtnud kaasa ja hoidnud seda alles kogu sõjajärgse aja.

Ta oli Soomepoiste Klubi Torontos juhatuse liige, ajakirja Põhjala Tähistel toimetuse liige ja Kanada Eestlaste Ajaloo Komisjoni aseesimees.

## Tunnustus
*1997 Kotkaristi V klassi teenetemärk 
*2002 Soome Valge Roosi Rüütlirist

## Viited

## Välislingid
*Paavo Loosberg TLÜAR väliseesti isikute andmekogus
Andrejs Auzāns

**Andrejs Auzāns** (4. aprill 1871 – 23. märts 1953 Suur-Manchesteri krahvkond) oli läti sõjaväelane. 

Ta oli Vene sõjaväe kindral ja Läti sõjaväe juhte.

1934. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga.

## Viited
Klaus Scharioth

**Klaus Erich Scharioth** (8. oktoober 1946 Essen – 30. oktoober 2025) oli Saksamaa diplomaat.

Scharioth töötas Saksamaa välisministeeriumis alates 1970. aastatest. Ta oli välisministeeriumi poliitikaosakonna direktor ning seejärel üks ministeeriumi juhtfiguure, osaledes aktiivselt Saksamaa välis- ja julgeolekupoliitika kujundamises. Hiljem jätkas ta oma diplomaatilist karjääri rahvusvahelisel tasandil, esindades Saksamaad olulistel ametikohtadel, sealhulgas Saksamaa suursaadikuna Ameerika Ühendriikides aastatel 2006–2011.

2000. aastal autasustati teda Maarjamaa Risti II klassi teenetemärgiga.

## Viited

## Välislingid
*
Tallinna Kreiskool

**Tallinna Kreiskool** (saksa keeles *Revalsche deutsche Kreisschule*) oli saksa õppekeelega kreiskool, mis tegutses Venemaa keisririigi Eestimaa kubermangulinnas Tallinnas aastail 1805–1875.

1800. aasta kevadel hakkas hoones Vene 22 tegutsema triviaalkool, mis Venemaa keisri Aleksander I koolireformiga 1805. aastal muudeti Tallinna kreiskooliks. 

1805. aastal tegutses kreiskool Tallinna kubermangugümnaasiumi kahekorruselise koolihoone ülemisel korrusel, esimesel korrusel asus gümnaasium. 

1830. aasta 18. novembril ilmus Venemaa keisri Nikolai I käskkiri, mille alusel suleti Tallinna vene õppekeelega kreiskool ja avati selle baasil 1831. aastal kaks elementaarkooli. 

1832. aastal müüs Antoinette Hedvig Henriette von Wistinghausen kinnistu Vene tänav 22 kreiskoolile. 1833. aastal algas õppetöö uues, selleks otstarbeks ümber kujundatud koolimajas. 1872. aastal toimus järgmine hoonete ümber- ja juurdeehitus. 

1872. aasta 31. mail kinnitas Venemaa keiser Aleksander II Venemaa Riiginõukogu otsuse kreiskoolide reorganiseerimisest linnakoolideks. 1872. aastal kinnitatud Venemaa keisririigi linnakoolide määruse kohaselt tuli saksakeelsed kreiskoolid alates 1874. aastast reorganiseerida linnakoolideks. Uut tüüpi linnakoolid olid kuueaastase kursusega venekeelsed riiklikud poeglaste kõrgema astme algharidusasutused. Linnakooli eesmärgiks oli anda täielikku algharidust kõikidest seisustest lastele vanuses 7–14 eluaastat. Linnakoolideks muudeti ka Tallinna ja Tartu vene õppekeelega elementaarkoolid. Tallinnas  loodi 1873. aastal 3-klassiline linnakool.

Aastatel 1886–1887 reorganiseeriti kõik Eestis tegutsevad saksakeelsed kreiskoolid venekeelseteks linnakoolideks, Tallinna Kreiskool - Tallinna linnakooliks.

Koolis õppisid Peter Andreas Johann Steinsberg (sünd. 1795), Jacob Johann Malm (1796–1862), Johann Christian Luther (1804–1853), Eduard Hau (1807–1888), Philipp Jakob Karell  (1806–1886) ja Friedrich Reinhold Kreutzwald (1803–1882), Johann Rudolph Berendhoff (1827–1873), Peeter Jürgenson (1836–1904), Robert Theodor Hansen (1849–1912), Amandus Heinrich Adamson (1855–1929), Johannes Kappel (1855–1907),  Konstantin Türnpu (1865–1927), Eesti kirjanikud Eduard Bornhöhe (1862–1923) (aastatel 1873–1877) ja Eduard Vilde (1865–1933) (aastail 1878–1882).
## Vaata ka
* Tallinna Vene Kreiskool
## Viited
Lidia Vassikova

**Lidia (Lidija) Vassikova** (vene Лидия Петровна Васикова; 28. mai 1927 – 28. oktoober 2012) oli Venemaa keeleteadlane ja fennougrist. Ta oli esimene mari rahvusest naisprofessor.

Ta oli Mari Ülikooli mari keele ja kirjanduse professor.

## Tunnustus
* 2001 – Maarjamaa Risti V klassi teenetemärk

## Viited
Victor Guzun

**Victor Guzun** (sündinud 24. aprillil 1975 Drăslicenis) on Moldova poliitik ja diplomaat. 18. novembrist 2010 kuni 4. juulini 2015 oli ta Moldova suursaadik Eestis. 

## Elukäik
Victor Guzun on õppinud aastatel 1991–1996 Tiraspoli Riiklikus Ülikoolis geograafiat ja bioloogiat. 1992. aastal intensiivistunud Transnistria sõda puudutas ka Guzunit, kes õppis keskvõimule truuks jäänud ülikoolis keset Tiraspoli. Üliõpilastel ei lubatud siis Tiraspolist lahkuda, juunis aga saadeti Guzun koos teiste üliõpilastega looma- ja kaubavagunites Ukrainasse. Õpinguid jätkas Guzun Chișinăus, kuhu ka ülikool ümber kolis. Aastatel 2002–2003 õppis Guzun magistriõppes Moldova Vabas Rahvusvahelises Ülikoolis rahvusvahelisi suhteid spetsialiseerumisega Euroopa-uuringutele ning 2006–2007 Eesti Diplomaatide Koolis rahvusvahelisi suhteid spetsialiseerumisega Euroopa integratsioonile.

Aastatel 1997–2006 töötas Guzun Prantsuse-Rumeenia keskkooli õpetajana ning hiljem asedirektorina. 2005–2006 oli ta ühtlasi poliitika ja militaaruuringute instituudi teadussekretär Vabas Rahvusvahelises Ülikoolis. Pärast diplomaatide kooli lõpetamist töötas Guzun 2007–2010 Euroopa uuringute instituudi tegevdirektorina. 

18. novembrist 2010 kuni 4. juulini 2015 oli ta Moldova Vabariigi täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis ning arendas sõprussuhteid mitme Eesti ja Moldova maakonna ja rajooni vahel. Eriti tihe oli Guzuni läbikäimine Lääne-Viru maakonna asutuste ja inimestega. Samuti avati Kundas Guzuni toetusel Moldova aukonsulaat. 

Pärast suursaadiku ametiaja lõppu 2015. aastal jäi Guzun perega Tallinna elama. Ta juhib ärinõustamisettevõtet Guzun Consulting ning on külalislektor Tallinna Tehnikaülikoolis. 2022. aasta juulist kuulub Guzun Viru malevasse.

## Tunnustus
Victor Guzun on pälvinud 2015. aastal Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi. 2014. aastal anti talle Lääne-Virumaa hõbedane vapimärk panuse eest maakonna kultuuri ja majanduse arengusse.

## Viited
Nerijus Numavičius

**Nerijus Numavičius** (sündinud 12. mail 1967 Šilalės) on leedu ettevõtja; üks Baltikumi rikkamaid inimesi.

Numavičius on Vilniaus prekyba suuromanik, mille alla kuuluvad Maxima, Euroapotheca, Ermitažas ja Akropolis Grupp.

Ta on olnud Leedu Tööstus- ja Kaubanduskoja nõukogu liige.

2016. aastal oli tema Eestis olevate varade väärtus Äripäeva hinnangul 165,7 miljonit eurot ning ta paigutus sellega Eesti rikaste edetabelis 5. kohale.

Kuni Wise börsile minekuni 2021. aasta suvel oli ta Baltikumi rikkaim inimene ja ainus miljardär. Pärast Wise börsidebüüti on Kristo Käärmann rikkam.

## Tunnustus
*2004 – Eesti Valgetähe III klassi teenetemärk

## Viited
Kiiora

**Kiiora** on 2010. aasta suvel loodud Eesti vokaal-instrumentaalansambel, mis esitab peamiselt seto ja hõimurahvaste muusikat ning sellega seotud omaloomingut.  

Trios mängivad Luhamaalt pärit vennad Laurits Leima ja Matis Leima ning Mihkel Sildoja. Varem on bändi kuulunud ka Tsätski nulgast pärit Evelin Leima (2010–2017) ning Irboska nulga juurtega Margret Jürison (2017–2022).  

2012. aasta detsembris ilmus nende esimene CD "Püdsäjüräjidõ pido" ja 2018. aasta mais "Rääräüss". 2020. aasta septembris ilmus ansambli 10. sünnipäeva puhul digitaalne EP "Katski karat kängä'". Kolmas täispikk plaat "Palas" ilmus 2024. aasta detsembris. 

Ansambel on andnud üle 100 kontserdi, sealhulgas on esinetud Belgias, Luksemburgis, Prantsusmaal, Saksamaal, Rootsis, Soomes ja Venemaal. 

Ansambli nimi valitud on Anne Vabarna lauldud seto eeposest "Peko". Loos andis selle võimsa tammenuia Pekole tema isa, et vajaduse korral relv kirstupõhjast haarata ja vaenlasele vastu astuda. Samuti pani kiiora rukki vohama, kui seda põllule näidata. Praegu nimetatakse selle sõnaga ülemsootska valitsussaua. 

## Diskograafia
### Albumid
* 2010 – "Püdsäjüräjidõ pido"
* 2018 – "Rääräüss"
* 2024 – "Palas"

### EP-d
* 2020 – "Katski karat kängä'" (digitaalne)

## Koosseis
* Matis Leima – viiul, karmoška, pardipill, laul (2010–...)
* Laurits Leima – kitarr, laul (2010–...)
* Mihkel Sildoja – karmoška, laul (2022–...)

### Endised liikmed
* Evelin Leima (2010–2017)
* Margret Jürison (2017–2022)

## Välislingid
* Ansambli koduleht
* "Folgialbum. Kiiora" ERR, 10. veebruar 2013

## Viited
Ashot Hovakimian

**Ashot Hovakimian** (armeenia Աշոտ Հովակիմյան; sündinud 16. novembril 1961 Jerevanis) on Armeenia diplomaat ja poliitik.

Ta on olnud Armeenia suursaadik Eestis.

2006. aastal anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk.

## Viited
Robert Chandler

**Robert Chandler** (sündinud 1953) on Briti luuletaja ja vene kirjanduse tõlkija.

Chandler on tõlkinud Andrei Platonovi teoseid, Vassili Grossmani romaani "Elu ja saatus" ning Aleksandr Puškini "Kapteni tütre".  

Tema kaastõlke Platonovi teosest "Hing" valis American Association of Teachers of Slavic and East European Languages (AATSEEL) 2004. aastal aasta parimaks tõlkeks slaavi keelest. Chandleri tõlge Hamid Ismailovi teosest "Raudtee" võitis AATSEELi auhinna parima tõlke eest inglise keelde 2007. aastal ning pälvis žürii tunnustuse 2007. aasta tõlkevõistlusel Rossica Translation Prize. Tema tõlked Sappho ja Guillaume Apollinaire'i loomingust on ilmunud sarjas "Everyman’s Poetry".  

Chandler on toimetanud kogumiku "Russian Short Stories from Pushkin to Buida" (kirjastus Penguin) ja kirjutanud raamatu Puškinist (kirjastus Hesperus). 

## Viited

## Välislingid
* Chandleri intervjuu kirjanik Andrei Platonovi teemal Guardian, 2010
* Chandleri artikkel Puškini teose "Kapteni tütar" tõlkimisest
Virgilijus Noreika

**Virgilijus Kęstutis Noreika** (22. september 1935 Šiauliai – 3. märts 2018 Vilnius) oli leedu ooperilaulja (tenor) ja pedagoog.

1949–1953 õppis ta Vilniuse muusikakoolis ja 1958 lõpetas Leedu Riikliku Konservatooriumi.

1957. aastast oli Noreika Leedu Ooperi- ja Balletiteatri solist.
1965–1966 stažeeris ta Itaalias Milanos La Scala teatris.

1976–1991 oli Noreika Leedu Ooperi- ja Balletiteatri kunstiline juht ja direktor.

1973 valiti ta Leedu NSV Ülemnõukogu liikmeks.
1974. aastast Leedu teatriühingu esimees.

1976. aastast oli ta Leedu Konservatooriumi õppejõud (alates 1983 dotsent, hiljem professor). 
1995–1996 viis ta läbi meistriklasse Tallinnas Estonia teatris.

1997. aastast oli ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia külalisprofessor ning 2000. aastast lauluosakonna juhataja.

2003. aastast oli Leedu Rahvusliku Ooperi- ja Balletiteatri kunstiline juht ja ooperilaulu pedagoog.

## Tunnustus
* Leedu NSV riiklik preemia (1960, 1970)
* Leedu NSV teeneline kunstnik (1964)
* Leedu NSV rahvakunstnik (1967)
* NSV Liidu rahvakunstnik (1970)
* Leedu suurvürsti Gediminase orden (1995)
* Leedu Teenete Ordeni Suurrist (2003)
* Eesti Valgetähe ordeni teine järk (2004)
* Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia audoktor (2009)
* Leedu Vabariigi kultuuri elutööpreemia (2010) 
* Puškini medal (Venemaa, 2015) 

## Viited
Darius Mockus

**Darius Mockus** (sündinud 29. märtsil 1965 Vilniuses) on leedu ettevõtja; üks rikkamaid Leedu inimesi.

Ta on olnud Leedu Tööstus- ja Kaubanduskoja president.

2004. aastal anti talle Valgetähe III klassi teenetemärk.

## Viited
Ristikoerad

**„Ristikoerad“** (hilisema pealkirjaga „Lembitu“) on Juhan Sütiste näidend neljas vaatuses, mis käsitleb eestlaste muistset vabadusvõitlust ristisõdijate vastu 13. sajandil.

Sütiste alustas näidendi kirjutamist 16. oktoobril 1944.  Käsikirja esialgse versiooni lõpetas ta 2. jaanuaril 1945, kuid jätkas jaanuaris tööd näidendi kallal. "Ristikoerte" sündmistiku kujutamisel on Sütiste toetunud peamiselt Läti Henriku kroonikale. Tegevusaeg kestab 1217. aasta juunist kuni 21. septembri õhtuni. Keskseks sündmuseks on Madisepäeva lahing.

1947. aastal mängiti „Ristikoeri“ vabaõhulavastusena Tallinna Lauluväljakul 90 000 vaatajale.
1950. aastal andis Eesti Riiklik Kirjastus välja 96-leheküljelise tavaformaadis ja kõvas köites näidendiraamatu "Ristikoerad", 1956. aastal ilmus selle kordustrükk.

ERR-i digihoidlas on teose põhjal 1955. aastal lavastatud kuuldemängu "Ristikoerad" salvestis, esinejate hulgas on Eesti näitekunsti klassikuid, näiteks Hugo Laur, Voldemar Panso, Rein Aren, Aksel Orav, Ellen Liiger, Lisl Lindau, Silvia Laidla jt. 

Villem Kapp on loonud teose põhjal ooperi "Lembitu", mis tuli esmaettekandele 23. augustil 1961.

## Viited

## Välislingid
*Kuuldemäng: KUULDEMÄNG. Ristikoerad Eesti Raadio 1955
Meiji

**Meiji** võib tähendada järgmist:

* **[[Meiji periood]]**, ajajärk Jaapani ajaloos
* '''Keiser Meiji, Jaapani keiser

## Vaata ka
* Meiji restauratsioon
Mārtiņš Peniķis

**Mārtiņš Peniķis** VR I/2 (6. november 1874 Ķoniņciems – 28. veebruar 1964 Riia) oli Läti sõjaväelane (kindral). Ta pärines Kura kuningatest.

Aastatel 1921–1924 ja 1928–1934 juhatas ta Läti sõjaväge. 

## Tunnustus
1925. aastal autasustati teda Vabadusristi I liigi 2. järgu ja 1932. aastal Kotkaristi I klassi teenetemärgiga.

## Viited
Stephen Wall

**Stephen Wall** (sündinud jaanuaris 1947) on Suurbritannia diplomaat.

2006. aastal autasustati teda Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgiga, tunnustades tema tööd Eesti Euroopa Liiduga liitumise toetajana.

## Viited
Augusts Tentelis

**Augusts Tentelis** (allikates ka *August Tentelis*; 23. november 1876 – 19. jaanuar 1942 Riia) oli läti pedagoog, poliitik ja ajaloolane. 

1929. aastal nimetati Tentelis kui tollane Läti Ülikooli rektor Tartu Ülikooli audoktoriks.

Augusts Tentelis oli tuntud kitsarinnalise läti natsionalistina, kes korraldas Läti ajalooteaduse poliitilist juhtimist Kārlis Ulmanise režiimi huvides.

## Tunnustus
1933. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgi ja 1937. aastal Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgiga.

## Viited
Mārtiņš Hartmanis

**Mārtiņš Hartmanis** VR I/2 (18. oktoober 1882 Kuldīga kreis – 27. juuli 1941 Moskva) oli Vene ja Läti sõjategelane (kindral).

1925. aastal autasustati teda Vabadusristi I liigi 2. järgu ja 1932. aastal Kotkaristi II klassi teenetemärgiga.

Tema lapsed olid Juris Hartmanis ja Astrid Ivask.

## Viited
İhsan Doğramaci

**İhsan Doğramaci** (3. aprill 1915 Arbīl – 25. veebruar 2010 Ankara) oli türgi arst, ühiskonnategelane, õpetlane.

2000. aastal autasustati teda Maarjamaa Risti III klassi teenetemärgiga.

## Viited
Nikolai Firjubin

**Nikolai Firjubin** (vene keeles Николай Павлович Фирюбин; 22. märts/4. aprill 1908 Simbirsk – 12. veebruar 1983 Moskva) oli Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane ning diplomaat.

Ta alustas oma töömeheteed 16-aastaselt ehitustöölisena. Ta oli aastast 1929 ÜK(b)P liige. Pärast Moskva Avioinstituudi lõpetamist (aastal 1935) töötas ta lennukitehases. Aastast 1938 oli ta partei- ja nõukogude tööl.

Ta oli aastatel 1940–1943 ÜK(b)P Moskva Oblastikomitee sekretär. Teise maailmasõja ajal . Aastatel 1943–1949 oli ta ÜK(b)P Moskva Linnakomitee sekretär. Aastatel 1950–1953 oli ta Moskva linna RSN TK aseesimees.

Aastast 1953 oli ta diplomaatilisel tööl. Aastatel 1954–1955 oli ta NSV Liidu suursaadik Tšehhoslovakkias, aastatel 1955–1957 NSV Liidu suursaadik Jugoslaavias. Aastatel 1957–1983 oli ta NSV Liidu asevälisminister, olles ühtlasi Varssavi Lepingu Organisatsiooni riikide poliitilise konsultatiivkomitee peasekretär. Lisaks oli ta aastatel 1953–1961 NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ja aastatel 1956–1966 Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmekandidaat.

## Isiklikku
Tal olid poeg ja tütar esimesest abielust. Tema teine naine oli NSV Liidu kultuuriminister Jekaterina Furtseva. Pärast Furtseva surma hakkas ta koos elama suvilanaabri Kleopatra Gogolevaga (kes oli NLKP Moskva Oblastikomitee sekretäri Aleksandr Gogolevi lesk).
Pardipill

**Pardipill** ehk **savipill** (ka *savipiilu*) on okariin-tüüpi lihtne keraamiline puhkpill. 

Need enamasti pardi kujuga savipillid olid lastepillidena levinud üle kogu Eesti. Kahe mänguauguga pillil sai mängida lihtsamaid viisikesi. Pardipill osteti üldiselt laadalt või potisetult (rändkaubitsejalt). Teostuselt parimad ja ilusamad olidki setude pillid.
 
Pardipille on kasdutatud paljude maade rahvamuusikas, sealhulgas Eestis. Seda kasutab näiteks setu muusikat viljelev Eesti ansambel Kiiora.

## Viited

## Välislingid
*Savipill, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum
Kuralaid

**Kuralaid** (ka **Kuuralaid**) on 4,4 hektari suurune saar Liivi lahes Pärnu maakonnas Lääneranna vallas, üks Varbla laidudest. Laiu rannajoone pikkus on 2,1 kilomeetrit.

Laid asub Pihelgalaiust 400 meetrit lõunas. Laid on kolmnurkse kujuga, lõunaosas asub maasäär. Laid on kivise pinnamoega, seal kasvab lehtmetsa.

Laid kuulub Varbla laidude looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.

## Välislingid
*
Pihelgalaid

**Pihelgalaid** (ka **Pihelga laid**) on 13,9 hektari suurune saar Liivi lahes Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Mereäärse külas. See on üks Varbla laidudest. Laiu rannajoone pikkus on 3 kilomeetrit.

Laid on kivise pinnamoega, saare idakaldal leidub rohttaimestikku.

Laid kuulub Varbla laidude looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all. Laiule on rajatud elamu. Laiu ainuke püsielanik on ettevõtja Olav Miil.

## Viited

## Kirjandus
*Heikki Luhamaa ja Moonika Ani: "Varbla laidude maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2010-2019".

## Välislingid
*
Rampsilaid

**Rampsilaid** (ka *Rampsi laid*) on Saare maakonnas Saaremaa vallas Rannaküla küla alal Saastna lahes asuv 22,5 hektari suurune saar (laid). Laiu rannajoone pikkus on 3,2 kilomeetrit.

Saare koordinaadid on . Laid asub Kahtla laiust kirdes. Laiul kasvab rohttaimestikku ja võsa.

Laid kuulub Kahtla-Kübassaare hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.

## Välislingid
*
Rauarahu

**Rauarahu** on 368 m² suurune saar Väinameres Heinlaiust 1 kilomeeter lõunas, halduslikult Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Sarve küla alal. Rahu rannajoone pikkus on 102 meetrit.

Saar on liivase pinnamoega, kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.

## Välislingid
*
Rootsiklaid

**Rootsiklaid** (ka *Rootsiku laid, Rootsiku saar*) on 18,14 hektari suurune saar Liivi lahes, halduslikult Pärnumaal Lääneranna vallas Saulepi küla alal. Laiu rannajoone pikkus on 2,86 kilomeetrit.

Laid asub 400 meetrit Kõrksaarest idas. Laiul kasvab rohttaimestikku ja võsa.

Laid kuulub Pärnu lahe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.

## Välislingid
*
Texase revolutsioon

**Texase revolutsioon** ehk **Texase iseseisvussõda** oli 1835.–1836. aastal Mehhiko ja Texase Vabariigi vahel toimunud sõda, mille tulemusena Texase Vabariik iseseisvus. Mehhiko seda siiski ei tunnustanud ning konfliktid jätkusid ka 1840. aastatel. 1845. aastal annekteerisid Texase Vabariigi Ameerika Ühendriigid, kus Texasest sai 28. osariik; anneksiooni tagajärjel algas Mehhiko-Ameerika sõda.

Sõda algas 2. oktoobril 1835 ning lõppes 21. aprillil 1836. Texase vägesid juhtis Sam Houston ja Mehhiko armeed president Antonio López de Santa Anna. Ehkki sõda algas Texase pealetungiga oktoobrist detsembrini, oli valdava osa vältel sõjast initsiatiiv Mehhiko armee käes, kuid pärast Santa Anna vangistamist 21. aprillil 1836 taandusid Mehhiko väed lõuna poole riikide piiriks saanud Rio Grande jõge.

Mehhiko poolel osales sõjas umbes 6500 meest, Texase poolel umbes 2000. Mehhiklastest sai surma umbes 1000 ja haavata 500 meest, teksaslastest sai surma umbes 700 ja haavata 100 meest. Sõja lõpetas Velasco rahuleping, mis sõlmiti Texases Velascos (tänapäeval Surfside Beach) 14. mail 1836. Lepingule kirjutas Mehhiko poolt alla vangistatud president Santa Anna, mistõttu Mehhiko valitsus lepingut ei ratifitseerinud. Lepingu sõlmimise tõttu kaotas Santa Anna oma ametikoha.

Mehhiko võimud süüdistasid Texase kaotuses USA sõjalist sekkumist. Ehkki Ameerika Ühendriigid jäid formaalselt neutraalseks, tuli 40 protsenti 1. oktoobrist 21. aprillini Texase armeesse astunud meestest USA-st pärast sõjategevuse algust. Üle 200 neist olid USA sõjaväelased, kellest ühtki ei karistatud, kui nad oma teenistuskohale naasid. Teksaslastest astus armeesse alla viie protsendi, mis on ajalooliselt üsna väike osakaal.

Sõja järel kehtestati Texases senisest karmimad reeglid orjapidamise toetuseks, vabastatud orjadel kästi Texasest lahkuda ning kaotati naiste õigused majanduslikule iseseisvusele.

## Alamo lahing
Üks tuntumaid sõjalisi kokkupõrkeid Texase revolutsiooni vältel oli Alamo lahing, milles Mehhiko väed tapsid peaaegu kõik Alamo kindluse kaitsjad (eri hinnangul 182–257) Béxaris, mehhiklasi hukkus 400–600. Lahing oli sõjaliselt tähtsusetu, kuid sel olid ulatuslikud poliitilised tagajärjed. 

Alamo lahingust on tehtud arvukalt filme ja raamatuid, neist tuntumate seas on 1960. aastal režissöör John Wayne'i lavastatud "The Alamo". Kuni 1970. aastateni kujutati Alamo lahingut ingliskeelsetes raamatutes ja filmides peamiselt heade teksaslaste ja kurjade mehhiklaste kokkupõrkena, võrreldes seda Termopüülide lahinguga antiikajaloos ning kajastamata Texase põlisasukate perspektiivi ja Texase revolutsiooni seoseid orjapidamisega.

## Vaata ka
*Fredonia mäss
Troy Jollimore

**Troy Jollimore** (sündinud 1971 Liverpoolis Nova Scotias) on Kanada päritolu filosoof, luuletaja ja publitsist.

Alates 1993. aastast elab ta Ameerika Ühendriikides. Ta sai doktorikraadi 1999. aastal Princetoni Ülikoolist Harry Frankfurti ja Gilbert Harmani juhendamisel. Ta on filosoofiaprofessor California Ülikoolis Chicos. 

## Publikatsioone
### Filosoofia
* "Friendship and Agent-Relative Morality", Garland Publishing 2001
* "Love's Vision", Princeton University Press 2011
* "On Loyalty", Routledge 2012

### Luule
* 
* 
* 

## Tunnustus
*2006 – Rahvusliku Raamatukriitikute Ringi luuleauhind luulekogu "Tom Thomson in Purgatory" eest

## Viited

## Välislingid
*Troy Jollimore'i tutvustus ülikooli kodulehel
*Sissekanne veebisaidil Poets & Writers
*"At Lake Scugog" (luuletus)
*"On the Origins of Things" (luuletus)
*"The Solipsist" (luuletus)
*"Regret" (luuletus)
*Raadiosaade "What Is Love?
*Vestlus veebisaidil philosophytalk.org
*Intervjuu, aestheticsforbirds.com, 2. jaanuar 2014
*Godless yet good, aeon.co, 18. veebruar 2013
Cevdet Yılmaz

**Cevdet Yılmaz** (sündinud 1. aprillil 1967 Bingölis) on Türgi poliitik. Ta kuulub Õigluse ja Arengu Parteisse.

Ta lõpetas Lähis-Ida Tehnikaülikooli Ankaras avaliku halduse erialal. Magistritöö tegi ta Denveri Ülikoolis ja doktoritöö Bilkenti Ülikoolis (eraülikool Ankaras). Seejärel töötas ta Riiklikus Planeerimisametis (türgi keeles *Devlet Planlama Teşkilatı*).

Aastal 2007 valiti ta Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. Juulist 2011 kuni augustini 2015 oli ta arenguminister, alates 2015. aasta 28. augustist kuni 17. novembrini oli ta asepeaminister.
Sebastian Klinga

**Sebastian Klinga** (sündinud 26. aprillil 1992 Lahtis) on Soome endine suusahüppaja.

## Välislingid
* Sebastian Klinga FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Lõokesed traadil

**"Lõokesed traadil"** on 1969. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm. Filmi võtted toimusid 1968. aastal Praha kevade vabamates oludes. 1969. aastal keelustati film Tšehhoslovakkia kommunistlike võimude poolt, enne kui see ekraanile jõudis. Film linastus ja jõudis filmifestivalidele alles 1990. aasta algul.

## Sisu
Filmi tegevus toimub 1950. aastate algul. Kodanlike klasside ja intelligentsi esindajad on saadetud tööle vanaraua ümbertöötamise tehasesse, et neid sotsialismi vaimus ümber kasvatada.

## Osatäitjad
*Václav Neckář – Pavel Hvězdář
*František Řehák – Drobeček
*Leoš Suchařípa – endine prokurör
*Jitka Zelenohorská – Jitka Hlaváčová
*Naďa Urbánková – Lenka
*Vladimír Ptáček – Mlíkar
*Rudolf Hrušínský – volinik
*Vlastimil Brodský – professor
*Ferdinand Krůta – Kudla
*Jaroslav Satoranský – valvur Anděl
*Věra Galatíková – pioneerijuht
*Vladimír Šmeral – minister
*Eugen Jegorov – saksofonist
*Otakar Brousek – vangla juhataja
*Jiřina Štěpničková – Paveli ema
*Věra Ferbasová – naisvang
*Věra Křesadlová – naisvang
*Eva Rubínová – naisvang
*Eva Blažková – naisvang
*Zdena Burdová – naisvang
*Jitka Molavcová – Anděli naine
*Jiřina Třebická – Drobečková, endise tisleri naine
*Jan Vala – tunnimees
Nevil Blumberg

**Nevil Blumberg** (28. aprill 1961 Tallinn – 30. juuli 2015) oli Eesti muusik, kitarrist. 

Ta õppis aastatel 1969–1976 Tallinna Lastemuusikakoolis viiulit (Alla Elšteini juhendamisel). Aastatel 1977–1978 õppis ta viiulit Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis (Lemmo Erendi juhendamisel), aastatel 1977–1981 õppis ta samas koolis kitarrierialal (Uno Loobi klassis). Ta täiendas ennast aastatel 1980–1981 Eesti Raadios helirežii alal (Jaan Sarve juhendamisel). Aastatel 1981–1982 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis orkestrijuhimist.

Ta mängis ansamblites Radar, Ruja, Magnetic Band ja Bluesaurus.

Nevil Blumberg suri 30. juulil 2015 ja ta maeti 5. augustil 2015 Rahumäe kalmistule (Juudi ossa).

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Rentei

**Rentei** oli Venemaa Keisririigi Riigipanga allasutus kubermangudes, eesti kõnekeeles nimetati renteiks eelkõige Riigipanga lähemalasuvaid – Tallinna ja Riia – kontoreid ning nende "kreisilinnades" (maakonnakeskustes) asunud harukontoreid.  

Venemaa Riigipank rajati 1860. aastal Peterburis. Samal aastal asutati Riigipanga kontorid Moskvas, Arhangelskis, Odessas, Riias, Kiievis, Jekaterinburgis ja Harkovis. Kontori eesotsas oli juhataja ja 2–4 direktorit, kes allusid vahetult Riigipanga juhatusele. Riigipanga Tallinna osakond ehk rentei avati 01.09.1875 (Senati 20.12.1863 ukaasi alusel). Tallinna rentei allus Riigipangale Peterburis ja Rahandusministeeriumi riigikassa departemangule.

Renteide ülesanneteks oli vanade riiklike krediidiasutuste võlgade likvideerimine, lühiajalise krediidi andmine kaubandusele, tööstusele ja põllumajandusele, talumaade väljaostule ja riigikassa haldamisele kaasaaitamine, samuti arvelduste, laenude ning hoiuste vastuvõtmine ja rahaülekannete tegemine (renteide vahel).

Venemaa Riigipanga Tallinna kontor lõpetas tegevuse 1918. aasta detsembris. Selle alusel loodi Eesti Pank, mis alustas tegevust veebruaris 1919. Viimased rentei maakondlikud harukontorid likvideeriti Eestis 1922. aastaks, nende funktsioonid siirdusid Eesti Panga osakondadele.

## Viited
Reisija (film 1963)

**"Reisija"** on 1963. aastal valminud Poola mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb 1959. aastal esmakordselt eetrisse läinud Zofia Posmyszi kuuldemängul "Reisija kajutist nr. 45", mille põhjal ilmus 1962. aastal romaan "Reisija".

Filmi võtted algasid 1961. aasta suvel. Filmi lavastaja Andrzej Munk hukkus liiklusõnnetuses filmivõtete ajal 20. septembril 1961. Poolelijäänud filmi tegid lõpuni Munki kolleegid ja sõbrad eesotsas Witold Lesiewicziga.

## Sisu
Filmi tegevus toimub vähemalt kümme aastat pärast Teise maailmasõja lõppu. Endine Oświęcimi koonduslaagri valvur Liza sõidab koos oma mehega liinilaeval Ameerikasse. Reisijate seas tunneb ta ära endise koonduslaagri vangi Marta. Nad ei räägi teineteisega. Liza hakkab meelde tuletama, mis koonduslaagris tookord juhtus. Esialgu mäletab Liza, et ta päästis tänamatu Marta. Hiljem aga meenub talle, et ta püüdis Martat vaimselt murda ja koostööle sundida.

## Osatäitjad
*Aleksandra Śląska – Liza
*Anna Ciepielewska – Marta
*Marek Walczewski – Tadeusz, Marta peigmees
*Jan Kreczmar – Walter, Liza mees
*Janusz Bylczynski – kapo
*Anna Golebiowska – naisvang
*Barbara Horawianka – medõde
*Anna Jaraczówna – kapo
*Maria Koscialkowska – valvur Inga Weniger
*Andrzej Krasicki – rahvusvahelise komisjoni liige
*Irena Malkiewicz – ülevaataja Madel
*Izabella Olszewska – naisvang
*Leon Pietraszkiewicz – laagrikomandant Grabner
*Kazimierz Rudzki – rahvusvahelise komisjoni liige
*Zdzisław Szymborski – SS-lane
*Krzesisława Dubielówna – naisvang
*Wanda Swaryczewska – naisvang

## Viited
Patagoonia kõrb

**Patagoonia kõrb** (ka **Patagoonia [[stepp]]**) on Argentina suurim kõrb, mis on maailmas suuruselt 7. kõrb, hõlmates 673 000&nbsp;km2. See asub põhiliselt Lõuna-Argentinas ja osalt Tšiilis. Kõrbest läände jäävad Andid ja itta Atlandi ookean. Põhjas piirneb kõrb poolkuiva Cuyo piirkonnaga, kuivade ja niiskete pampadega. Kõrbe keskosas domineerib põõsastik, kõrgemas lääneosas, kus sademeid on rohkem, aga rohttaimed. Topograafiliselt koosneb kõrb platoodest, mida lõhestavad jõeorud ja kanjonid, läänepoolses osas asuvad ka liustikutekkelised järved ning kõrb läheb seal üle mägedeks ja jaheda parasvöötmekliimaga metsadeks jõeorgudes.

Kolumbuse-eelseil aegadel elasid Patagoonia kõrbes kütid ja korilased. 19. sajandil asusid kõrbealadele ka maputšed, tšiillased, argentiinlased, kõmrid jt Euroopa päritolu asukad, kes ühendasid varasema vaidlusaluse piiriala tihedalt Argentinaga, kasvatades kõrbes peamiselt veiseid, lambaid ja hobuseid.

## Viited
Turkana järv

**Turkana järv** (varem ka *Rudolfi järv*) on järv Keenia ja Etioopia piiril. Valdav osa järvest jääb Keeniasse, kuid piiri täpne asend on vaidlusalune. See on maailma suurim alaline kõrbejärv ning maailma suurim aluseline järv. Mahult on see maailmas suuruselt neljas soolajärv Kaspia mere, Õsõk-Köli ja Vani järve järel (ning kahaneva Araali mere ees), kõigi järvede seas on see suuruselt 24. kohal. Turkana vesi on joodav, kuid ebameeldiva maitsega. Järves on rikkalik elustik. Kliima Turkana ümbruses on väga kuum ja kuiv.

Järve maksimaalne pikkus on 290 km, maksimaalne laius 32 km, pindala 6405 km², keskmine sügavus 30,2 m, maksimaalne sügavus 109 m, ruumala 203,6 km³ ning kõrgus merepinnast 360,4 m.

Kivimid Turkana ümbruses on valdavalt vulkaanilised. Järves asuv Kesksaar on tegevvulkaan, millest eraldub auru. Järve ida- ja lõunakaldal leidub kaljuseid randu ja rahne, laugemal lääne- ja põhjakaldal on aga liivaluiteid.

Tuuled järvel võivad olla väga tugevad, kuna järv soojeneb ja jahtub aeglasemalt kui maa selle ümber. Sagedased on ägedad tormid. Järve voolab kolm jõge: Omo, Turkwel ja Kerio. Väljavool puudub. Turkana järve pindala ja ruumala kõiguvad, näiteks aastatel 1975–1993 langes järve pind 10 meetrit.

Kõrge temperatuuri, kuivuse ja raske ligipääsu tõttu on säilinud suur osa järve metsikust loodusest. Tasandikel leidub ohtralt niiluse krokodille, kivistel kallastel elutsevad skorpionid ja rästikud. Ehkki Turkana ja selle ümbruskond on olnud populaarsed kõikvõimalike ekspeditsioonide sihtkohana, on need turistidele endiselt ohtlikud.

Turkana järve rahvuspargid kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimekirja. Järve idakaldal asub Sibiloi rahvuspark, järvel endal aga Kesksaare rahvuspark ja Lõunasaare rahvuspark.

Hominiidide jäänuste rohkuse tõttu peavad paljud antropoloogid Turkana järve piirkonda inimkonna hälliks.

## Nimi
Varem kandis Turkana nime **Rudolfi järv** Austria kroonprintsi Rudolfi auks. Nime andsid 6. märtsil 1888 ungarlane krahv Sámuel Teleki de Szék ja tema alluv austerlane leitnant Ludwig Ritter Von Höhnel. Nad olid teadaolevalt esimesed eurooplased, kes järve ääres on käinud. Sinna jõudsid nad pärast pikka safarit Ida-Aafrikas. Kohalike hõimude seast elavad Turkana järve ümbruses turkanad, rendilled, gabbrad, daasanachid, Hamar Koke, Karo, Nyagatomi, Mursi, Surma ja El Molo rahvad.

J. W. Gregory kirjutas ajakirjas The Geographical Journal 1894. aastal, et järve nimetati varem **Basso Narok**, mis tähendab samburu keeles 'must järv'. Samburu hõimud domineerisid järve ümbruskonnas ekspeditsiooni ajal. Eurooplaste antud nime kasutati kogu koloniaalperioodi vältel, mil järv asus Briti Ida-Aafrikas. Pärast Keenia iseseisvuse väljakuulutamist nimetas president Jomo Kenyatta järve ümber piirkonna ühe arvukama rahva turkanade järgi.

## Viited
Tavaline rannakrabi

**Tavaline rannakrabi** (*Carcinus maenas*) on üks levinumaid krabilisi. 

Tema algupärane areaal on Atlandi ookeani Euroopa osa ja Põhja-Aafrika rannikuveed, ent inimtegevuse tulemusena leidub teda peaaegu kõikjal maailma rannikuvetes (sh Läänemeres).

Ta on omnivoor ehk kõigesööja.
Suure nõo kõrb

**Suure nõo kõrb** (inglise keeles *Great Basin Desert*, hispaania keeles *Desierto de la Gran Cuenca*) on kõrbeala Ameerika Ühendriikide lääneosas Suures nõos, Sierra Nevada ja Wasatchi mägede vahel. 

USA ja rahvusvahelised organisatsioonid määratlevad Suure nõo kõrbe mõnevõrra erinevalt, nii näiteks kasutab Maailma Looduse Fond nimetust *Great Basin shrub steppe* ning USA Keskkonnakaitseagentuur nime *Central Basin and Range ecoregion*. See on parasvöötmeline kõrb, kus on kuumad kuivad suved ja lumised talved. Kõrb hõlmab suure osa Nevada osariigist ning osa Utah' lääneosast, California idaosast ja Idahost. Kõrb on üks neljast bioloogiliselt määratletud kõrbest Põhja-Ameerikas, kõrvuti Mojave, Sonora ja Chihuahua kõrbega. Suurest nõost läände jääb Sierra Nevada, itta Kaljumäestik, põhja Columbia platoo ning lõunasse Mojave ja Sonora kõrbed.

Kõrbe ilmet kujundavad laiad orud, mida piiravad paralleelsed mäeahelikud, mis kulgevad üldjoontes põhja-lõuna suunal. Kõrbes on üle 33 mäetipu, mis ulatuvad üle 3000 meetri, kuid ka orud asuvad kõrgel, nii et enamik neist jääb üle 1200 meetri merepinnast. Suure nõo kõrbe elustik varieerub vastavalt kõrgusele madalatest soolajärvedest ja -lagendikest põõsastunud orgude ja männi-kadakametsadeni. Orgude ja mäetippude vaheldumine loob mitmeid elunišše, mistõttu kõrbes on palju väikesi isoleeritud ning geneetiliselt ainulaadseid looma- ja taimepopulatsioone. Graysoni andmeil elab Suures nõos üle 600 liigi selgroogseid. Neist liikidest 63 on kaitsealused, kuna nende looduslik asuala väheneb (näiteks *[[Centrocercus urophasianus]]*, *[[Vulpes macrotis]]*, *[[Dipodomys ordii]]* ja *[[Phrynosoma platyrhinos]]*).

Ka kõrbe ökoloogia on väga mitmepalgeline. Suur kõrgus merepinnast ja paiknemine mäeahelike vahel mõjutab kliimat: Sierra Nevada vihmatõke takistab niiskuse saabumist Vaikselt ookeanilt, samas kui Kaljumäestik ei lase ligi niiskust Mehhiko lahest. Eri piirkondades on eri hulk sademeid, sõltuvalt vihmatõkete tõhususest. Keskkonda mõjutavad ka pleistotseeniaegsed järved, mis pärast viimast jääaega kuivasid: Lahontani järv ja Bonneville'i järv. Mõlemast jäi maha eri kogustes sooli ja aluseid.

Suures nõos on loendatud 204 linnuliiki ja 105 liiki imetajaid. Kõrbe pindalast on kaitse all 76,62%. Kõrbe kogupindala on ligikaudu 409 000 km2. 1986. aastal rajati kõrbe Suure nõo rahvuspark, mis tänapäeval hõlmab 31 230 ha.

## Viited

## Välislingid
Weekend Festival

**Weekend Festival** on Soomes alates 2012. aastast toimuv, Rootsis 2016. aastal toimunud ning Eestis aastatel 2015–2018 toimunud elektroonilise muusika festival. Esimest korda toimus Weekend Festival Soomes Espoo Luukki linnaosas 17.–18. augustil 2012. Alates 2013. aastast toimub üritus Soomes Helsingi Kyläsaari Kalasatama festivalialal. Weekend Festivalil esinevad peamiselt elektroonilise tantsumuusika artistid, kuid esindatud on olnud ka teised stiilid.

Festivalil on käinud aastate jooksul keskmiselt 40 000 inimest aastas. Festivalil on iga aasta erinev teema, mida kujutatakse festivali visuaalsel poolel. 2013. aasta teemaks oli avarus ja tulevik, 2014. aasta teemaks Electro Disco-edition ja 2015. aasta teemaks Super Digital-edition. Festivalil on esinenud sellised rahvusvaheliselt tuntud artistid nagu Skrillex, David Guetta, Calvin Harris, Armin van Buuren ja deadmau5, samuti nii Soome kui ka Eesti artiste. Weekend Festivali piletid on Soomes igal aastal välja müüdud. 2013. ja 2014. aastal hääletati Soome raadiokanalil YleX Weekend Festival suve parimaks festivaliks.

Weekend Festivali meediajuht on Gunnar Wiese.

## Weekend Festival Baltic

Eestis toimus Weekend Festival esimest korda 2015. aastal Pärnu rannas 6.–8. augustil. Festivali teema 2015. aastal oli Super Digital Baltic-edition.

Viimane Weekend Festival Pärnus toimus 2018. aastal. 2019. aastal plaaniti korraldada festivali Tallinnas, kuid lõpuks sellest loobuti.

27.02.2019 kuulutati välja festivali korraldaja Weekend Festival Baltic OÜ pankrot. Ettevõttel oli kogunenud üle 2,5 miljoni euro kohustusi ning varasid oli vaid 4000 eurot.

## Weekend Festival Rootsis
Detsembris 2015 anti ametlikult teada, et 2016. aastal toimub Weekend Festival ka Rootsis Stockholmis.

Weekend Festival Sweden toimus 5.-6. augustil 2016 Stockholmis. Peale üritust kuulutati välja ka 2017. a. festival, kuid seda siiski ei toimunud.

## Viited

## Välislingid
* Festivali koduleht
* Weekend Festival Facebook
* Weekend Festival Twitter
* Weekend Festival Baltic Facebook
* Weekend Festival Baltic Twitter
* Weekend Festival Sweden Facebook
Božena Němcová

**Božena Němcová** (sünninimi **Barbora Novotná**, hiljem **Barbora Panklová**; 4. veebruar 1820 Viin – 21. jaanuar 1862 Praha) oli tšehhi kirjanik. 

Barbara Panklová lapsepõlv möödus Česká Skalices. 1837. aastal abiellus ta endast 15 aastat vanema tolliametniku Josef Němeciga. 1840. aastatel tekkisid tal kontaktid Praha intellektuaalide, sealhulgas kirjanikega, ja ta hakkas ka ise kirjanduslikke palu kirjutama.

Enamasti kirjutas ta külaeluainelisi jutustusi, muinasjutte ja lugusid lihtrahva elust. Božena Němcová peateos on 1855. aastal ilmunud jutustus "Babička" ("Vanaema", eesti keeles 1970). Jutustuses on loodud autori vanaema idealiseeritud kuju.

Eesti keeles on ilmunud Božena Němcová muinasjutuvalimikud "Kuldtähekesed" (1970) ja "Kaval pojake" (1984).

## Viited
Jemeljan Pugatšov

**Jemeljan Pugatšov** (vene keeles **Емельян Иванович Пугачёв**; 1742 – 10. jaanuar/21. jaanuar 1775) oli Doni kasakas. Ta juhtis Uurali ja Volga kasakate ja talupoegade 1773–1775 aasta Pugatšovi ülestõusu. 

Ta piiras Orenburgi, vallutas Kaasani, sai valitsusväelt lüüa ja neljastati.
Jarkko Määttä

**Jarkko Määttä** (sündinud 28. detsembril 1994 Iisalmis) on Soome suusahüppaja.

## Välislingid
*Jarkko Määttä FIS-i kodulehel