open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
NFL

**NFL (''National Football League'')** on elukutselise Ameerika jalgpalli liiga Ameerika Ühendriikides. Liiga liikmeteks on 32 jalgpallimeeskonda, kes on jagatud kahe konverentsi, AFC (*American Football Conference*) ja NFC (*National Football Conference*) vahel. Kummagi konverentsi meeskonnad on jagatud nelja divisjoni.

## NFLi hooaeg
Augustis käivitub liiga eelhooaeg nelja vooru näidismängudega. Põhihooaeg kestab septembri esimese täisnädala neljapäevast umbes aastavahetuseni. Iga meeskond mängib põhiturniiri 18 nädala jooksul 17 mängu kindla süsteemi järgi osaliselt aastast aastasse vahetuvate vastastega. Iga divisjonikaaslasega mängitakse kord kodus ja kord võõrsil. Lisaks kohtub iga meeskond ühe divisjoni liikmetega oma konverentsist ja ühe divisjoni liikmetega teisest konverentsist ning meeskondadega oma konverentsist, kes saavutasid eelmisel hooajal oma divisjonis temaga sama koha. Suurem osa mängudest peetakse pühapäeval, kuid igal nädalal on üks mäng ka esmaspäeval. Mõnikord mängitakse ka neljapäeval või laupäeval. Põhiturniirilt pääseb edasi 14 meeskonda. Edasipääsejateks on divisjonide võitjad ning lisaks kolm üldpingereas neile järgnevat meeskonda kummastki konverentsist. Kummagi konverentsi parimad pääsevad otse teise väljalangemismängude (*playoff*i) vooru, ülejäänud selgitavad edasipääsejad omavahel. Hooaja lõpetab veebruari alguses peetav finaalmäng (Super Bowl), kus konverentside meistrid selgitavad omavahelises mängus NFLi meistri.

## Mängijate valik
Palju tähelepanu pälvib ka uute mängijate valik aprillis (*NFL draft*). Meeskondadel on võimalus valida mängijaid, kes seni liigas ei mängi, tavaliselt kolledžimängijate hulgast. Esimesena saab valikuõiguse eelmisel hooajal viimase koha saanud meeskond ja viimasena tiitlivõitja. Valik toimub seitsmes voorus. Alati ei valitagi esimesena kõige suuremat staari, vaid otsustatakse pigem täita endale vajalik positsioon. Valitud mängijaid võivad meeskonnad omavahel teiste mängijate või ka raha vastu vahetada.

## Liiga liikmesmeeskonnad
### American Football Conference

### National Football Conference

## Hooajad
2006. aastal alanud hooaja tiitli võitis Indianapolis Colts. Viimaste aastate edukaim meeskond on aga olnud New England Patriots, kes võitis tiitli 2004., 2003. ja 2001. aastal.

2007. aastal alanud hooaja meistriks tuli NFC meister New York Giants, kes suutis 3. veebruaril 2008 peetud XLII Super Bowli mängus võita seni kogu hooaja jooksul ühegi kaotuseta jäänud AFC meistri New England Patriotsi.

2008. aasta põhihooaeg algas 4. septembril 2008. 1. veebruaril 2009 peetud XLIII Super Bowlis sai Pittsburgh Steelers võiduga Arizona Cardinalsi üle oma kuuenda meistritiitli.

2009. aasta põhihooaeg algas 10. septembril Pittsburgh Steelersi ja Tennessee Titansi kohtumisega Pittsburghis Heinzi staadionil. 7. veebruaril 2010 peetud Super Bowlis sai New Orleans Saints võiduga Indianapolis Coltsi üle oma esimese meistritiitli.

## Välislingid
* NFLi ametlik koduleht
Veerandaeg

**Veerandaeg** on sportmängu osa, mis kestab veerandi mänguajast. Veerandajad on kasutusel näiteks korvpallis (kestus 10 minutit) ja Ameerika jalgpallis (15 minutit).

## Vaata ka
*Poolaeg
*Kolmandikaeg
Varr

**Varr** (tähis "var") on SI-süsteemis reaktiivenergia mõõtühik, mis on tuletatud sõnadest "voltamper" ja "reaktiivne".

1 var on elektrivoolu reaktiivvõimsus, mille korral pinge ja voolutugevuse efektiivväärtused on 1 V ja 1 A, ning võimsustegur sin φ = 1, kus φ on voolu ja pinge vaheline faasinihe, mis on võrdne \pi/2.
David Attenborough

**Sir David Frederick Attenborough** (sündinud 8. mail 1926 Londonis) on inglise looduseuurija, ajakirjanik, loodusfilmide autor ja loodusteaduse populariseerija. Ta on üks tuntumaid esinejaid BBC loodusdokumentaalides.

Davidi vanem vend on näitleja Sir Richard Attenborough.

David Attenborough on kuulunud ka BBC tippjuhtide hulka, sealhulgas olnud programmidirektor 1960. ja 1970. aastatel.

Reader's Digesti 4900 osalejaga arvamusküsitlus 2006. aastal näitas, et Attenborough'd peetakse Suurbritannia kõige usaldusväärsemaks avaliku elu tegelaseks. Ajakiri New Statesman paigutas ta 2006. aastal "Meie aja kangelaste" nimekirjas kümnendale kohale.

Väidetavalt on David Attenborough'st tema ligi 60 aastat kestnud filmitegemise käigus saanud maailma kõigi aegade enim ringi rännanud inimene. Raske on leida mistahes kontinendilt piirkonda, kus ta poleks elusloodust jälginud ja filminud, kasutades kõikjal oma imelist jutustamisandi.

## Tunnustus
* 1974 Briti impeeriumi ordu (CBE) komandör 
* 1983 valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks (akadeemia statuudi punkt 12 alusel)
* 1991 Kuningliku Victoria ordu (CVO) komandör 
* 1996 aurüütlite orden (CH) 
* 2003 Michael Faraday auhind
* 2005 aurüütlite teenetemärk (OM) 
* 2020 Pühade Miikaeli ja Georgi ordeni (GCMG) Rüütli suurrist.

## Olemise jäädvustamine

David Attenborough' auks on nimetatud vähemalt 20 liiki. Taimedest on tema järgi nimetatud hunditubaka perekonda kuuluv *[[Hieracium attenboroughianum]]*, Ecuadori endeemiline puuliik *[[Blakea attenboroughii]]*, 2009. aastal nimetati tema auks Filipiinidelt avastatud lihasööjataim *[[Nepenthes attenboroughii]]*.

Attenborough' auks on nime saanud mitmed lülijalgsed, sealhulgas liblikaliik *[[Euptychia attenboroughi]]*, kiililiik *[[Acisoma attenboroughi]]*,  ämblikuliigid *[[Prethopalpus attenboroughi]]* ja *[[Spintharus davidattenboroughi]]*, Indoneesia kärsaklase liik *[[Trigonopterus attenboroughi]]*,, Madagaskari kümnejalaline *[[Ctenocheloides attenboroughi]]* ja tigu *[[Palaina attenboroughi]]*.

2021. aastal nimetati Attenborough' järgi odasaba liik *[[Attenborolimulus superspinosus]].* 2022. aasta juulis sai Attenborough' järgi nime 560 miljoni aasta vanune fossiil *[[Auroralumina attenboroughii]]*, keda peetakse esimeseks loom-kiskjaks.

## David Attenborough' loodussarju
* "Life on Earth" (1979)
* "The Living Planet" (1984)
* "Lost Worlds, Vanished Lives" (1989)
* "The Trials of Life" (1990)
* "Life in the Freezer" (1993)
* "The Private Life of Plants" (1995)
* "The Life of Birds" (1998)
* "State of the Planet" (2000)
* "The Blue Planet" (2001)
* "The Life of Mammals" (2002)
* "Life in the Undergrowth" (2005)
* "Planet Earth" (2006)
* "Planet Earth 2" (2016)

## Viited

## Kirjandus
* "Üks elu, üks planeet: minu kogemus ja tulevikunägemus". Autor David Attenborough koos Jonnie Hughes'ga. (Originaal 2020.) Eesti keelde tõlkinud Ülle Jälle, Helios Kirjastus 2021. ISBN 9789916656006

## Välislingid
* David Attenborough BBC kodulehel
* Tanel Veenre. Sir Attenborough – rüütel, kes räägib linnukeeli, EPL, 5. detsember 2009
Valkla mõis

**Valkla mõis** (saksa keeles *Wallküll*) oli rüütlimõis Kuusalu kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Harju maakonna Kuusalu valla territooriumile. 

Mõisa keskus asus Valkla külas.

## Ajalugu
Valkla mõis rajati 1627. aastal ja selle esimene omanik oli Herman Wrangel. 1652. aastal ostis mõisa Hans von Fersen.

Mõisal oli järgemööda hulk omanikke, muuhulgas Nolckenite ja Schwengelmide suguvõsa. 1785. aastal läks Valkla mõis Hermann Ludwig von Löwensterni valdusse. 1792. aastal läks mõis Brevernidele. 1837. aastal pantis Brevernidelt Valkla mõisa polkovnik Gustav von Nasackin (1803–1876 Dresden) ja sai 1843 omanikuks. 1877. aastal läks Valkla mõis Gustavi tütre Marie Sophie Anna von Nasackini (1839–1923 Valkla) abielu kaudu Leedu kaardiväepolgu lipnik Ernst von Rammiga (1837–1904) Nasackinitelt Rammide suguvõsale. Nende poeg reservohvitser Jakob von Ramm (sünd. 1872) perega oli viimane mõisavalitseja, kelle kätte jäi mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.

## Mõisakompleks
Tõenäoliselt 1760. aastatel rajati barokkstiilis kahekorruseline kelpkatusega peahoone. 19. sajandil lisati sellele ühekorruselised tiibehitised. Hoones olid väga rikkalikud interjöörid, mis tänapäevaks on hävinud.

Alates 1957. aastast tegutseb mõisa territooriumil Valkla Hooldekodu.

Härrastemaja ees paikneva avara väljaku ääres olid ait ja tall-tõllakuur. Tall-tõllakuur on omapärane oma sisehoovi, esiküljel paiknevate tornide ja kaarakende tõttu.

Härrastemaja tagaküljel paiknes park. Enamik kõrvalhooneid asus peahoonest idas.


Valkla mõisa ait, 18.-20.saj.*.JPG|Ait
Valkla mõisa härjatall, 19.-20.saj.*.JPG|Härjatall
Valkla mõisa kelder 2, 19.-20.saj.*.JPG|Kelder
Valkla mõisa moonakamaja 1, 19.-20.saj.*.JPG|I moonakatemaja 
Valkla mõisa moonakamaja 2, 19.-20.saj.*.JPG|II moonakatemaja
Valkla mõisa tall, 19.-20.saj.*.JPG|Tall
Valkla mõisa vesiveski, 19.-20.saj.*.JPG|Vesiveski


## Viited

## Kirjandus
*Alo Särg, "Harjumaa mõisad ja mõisnikud". Argo, Tallinn 2006

## Välislingid

*Valkla mõisast Eesti mõisaportaalis
*Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Valkla mõis (Kuusalu khk)
Aatomvõre

**Aatomvõre** on üks kristallivõre põhitüüpe, kus kristallivõre sõlmedes asuvad aatomid, mis on omavahel seotud kovalentse sidemega. Ühe aatomi naabrite arvu 8-N (koordinatsiooniarv, kus N vastab aine rühmanumbrile Mendelejevi tabelis) määrab ära antud keemilise elemendi maksimaalne valents. Aatomvõre võib esineda nii lihtainetes kui ka liitainetes.

Tänu tugevale kovalentsele sidemele on aatomvõrega ainetel kõrge sulamistemperatuur, suur kõvadus ja väga väike lahustuvus ja lenduvus. Kuna sellistel kristallidel on kõik valentsnivood täidetud, siis ei juhi nad elektrit (on isolaatorid).

Aatomvõrega ained on näiteks teemant, grafiit, räni, tsinkoksiid, ränikarbiid ja magneesiumsulfiid.

Kui võre sõlmpunktides asuvad aatomite asemel ioonid, siis on tegemist ioonvõrega. Ioone hoiavad koos kovalentsete sidemete asemel elektrostaatilised vastastikmõjud.

## Viited
Ahti

**Ahti**, ka **Ahto**, on Soome mütoloogias mere- ja kalapüügijumal, keda kujutatakse samblast habemega mehena.

Ahti on merejumalanna Vellamo abikaasa ja nad elavad Ahtolas veealuses lossis.

Soome mõjul on F.R.Kreutzwald korra "Kalevipojas" nime Ahti tarvitanud. Teda on mainitud eepose kuueteistkümnendas loos (Laevaehitus ja sõidu algus. Teekond maailma otsa. Lapumaa ja Varrak.), kui Kalevipoeg räägib veekogudest läbi kõndimisest: 
:Eks ma tunne nende teesid,
:Pikkusmõõdul piirisida,
:Lainte langu laiusida,
:Salapeidul sügavusi,
:Ahti poja haudasida?

Kirjanik on pärast seletanud: Ahti esineb eesti ennemuistsetes juttudes, kuid on tingimata Soome jumalus. Samas ei ole ta Eestis mitte võõras. Ühes rahvalaulus on sõnad: "Vesi võttis vennikese, Ahti kattis armukese." 

Veel nimetatakse Eestis vee õõnestatud sügavaid kohti, jõgesid ja järvi Ahti haudadeks. Ka mõnel Eesti kohanimel võib olla seos Ahtiga, näiteks Sagadis asub Ahi sadam, Lõuna-Eestis paikneb mitu Ahijärve ja Ahimaa.
Augustin Pyrame de Candolle

**Augustin Pyrame de Candolle** (on kasutatud ka nimekuju **Augustin Pyramus de Candolle**; 4. veebruar 1778 Genf – 9. september 1841) oli Šveitsi botaanik. 

Pärast Genfi ülikooli lõpetamist siirdus ta Pariisi, kus 1799 avaldas neljaosalise teose "Plantarum historia succulentarum" ja 1802 "Astragalogia". Nendega pälvis ta Georges Cuvier' ja Jean-Baptiste Lamarcki tähelepanu.

Ta oli esimene, kes sõnastas olelusvõitluse, mida ta nimetas "looduse sõjaks". Nimelt kirjutas ta, et taimed on üksteisega sõjas, mille all pidas ta silmas võitlust valguse, toitainete ja teiste loodusressursside pärast. Need tema vaated mõjutasid ka Charles Darwinit.

Aastatel 1803–1815 kirjutas ta Lamarcki üleskutsel Prantsuse taimestikust ("Flore française") põhjaliku ülevaate. Selle suurtöö kokkuvõtlikus teoses "Principes élémentaires de botanique" kirjeldas ta oma taimeklassifikatsiooni uusi põhimõtteid, mis järgisid Linné kunstliku süsteemi asemel võimalikult loomulikke põhimõtteid. 

1804 sai ta Pariisis meditsiinidoktoriks. Seejärel avaldas ta uurimuse "Essai sur les propriétés médicales des plantes" ja 1806 uurimuse "Synopsis plantarum in flora Gallica descriptarum". Prantsusmaa valitsuse palvel veetis ta järgmise 6 aasta suved botaanika- ja põllumajandusuuringutes kõikjal Prantsusmaal. Uuringute tulemused avaldas ta 1813 teoses "Théorie élémentaire de la botanique" ("Botaanika algteooria"). 1807 määrati ta Montpellier' ülikooli arstiteaduskonna botaanikaprofessoriks. 1810 asutati samas ülikoolis loodusteaduskonna botaanika õppetool, kus ta töötamist jätkas. 1816 naasis ta oma sünnilinna Genfi ja 1817 kutsus Genfi kantonivalitsus ta äsjaloodud loodusajaloolase ametikohale. Genfis töötas ta surmani ja oma ülejäänud elu pühendas ta endaloodud taimeklassifikatsiooni täiustamisele.

Tema tuntuim teos oli "Prodromus Systematis Naturalis Regni Vegetabilis", millest ta jõudis enne surma välja anda 7 köidet. Teose lõpetas tema poeg Alphonse Pyrame de Candolle.

Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend **DC.**.
Nefeliin

**Nefeliin** (kreeka sõnast *nέφος* 'pilv') on feldšpatoidide hulka kuuluv silikaatne mineraal.

Puhta nefeliini koostist kirjeldab keemiline valem: NaAlSiO4, kuid looduses on naatrium sageli asendunud osaliselt kaaliumiga, mistõttu esitatakse nefeliini koostist mõnikord ka kujul Na3(Na,K)[Al4Si4O16]. Väiksemas koguses võivad mineraali kristallstruktuuri kuuluda ka Ca, Mg, Mn, Ti, Fe2+, Fe3+. Naatriumi kohal võib kristallstruktuuris olla ka vakantne koht.

Nefeliini kõvadus on Mohsi astmikul 5,5–6; tihedus 2,56–2,67 g/cm³; värvus tumehall, helehall, valge või värvitu; kristallidel on klaasi- või rasvaläige. Nefeliin võib esineda lihtsate heksagonaalsete prismadena, kuid sageli on ta ilma iseloomuliku kujuta mineraaliterade ebaregulaarne polükristalliline mass.

Nefeliin on kõige levinum feldšpatoidne mineraal. Ta tekib ränivaestest (kvartsivabadest) leeliselistest magmadest, kuid võib olla ka moondelise tekkega. Vulkaanilistest kivimitest on nefeliin oluline fonoliidi, nefeliniidi ja leelisbasaltide koostisosa.

Nefeliini võidakse kasutada toorainena alumiiniumi, klaasi ja keraamika valmistamisel.
Alphonse de Candolle

**Alphonse Louis Pierre Pyrame de Candolle** (28. oktoober 1806 Pariis – 4. aprill 1893 Genf) oli Šveitsi botaanik, Šveitsi botaaniku Augustin Pyrame de Candolle'i poeg.

Algul pühendus ta õigusteadusele, aga edaspidi hakkas järjest enam tegelema botaanikaga ning 1841. aastal võttis ta üle oma isa õppejõukoha Genfi ülikoolis. Kuid 1846. aastal loobus ta õppejõutööst ja tegeles elu lõpuni põhiliselt teadusega. Lisaks valiti ta mitu korda Genfi kohaliku omavalitsuse liikmeks.

Ta lõpetas isa poolelijäänud teose "Prodromus systematis naturalis regni vegetabilis", lisades isa kirjutatud 8 köitele veel 8 köidet. Selleks kaasas ta õpetlasi kogu maailmast ja töötas ise sarja peatoimetajana. Seejärel jätkas ta sama tööd, avaldades aastatel 1878–1883 viis köidet pealkirja "Monographiae Phaneroganorum" all, kuhu lisas mitu uut üheiduleheliste perekonda, aga mõned kaheiduleheliste rühmad töötas põhjalikult ümber.

Eriti põhjalikult käsitles ta taimede geograafiat, mille õppimisele oli tal eriline kalduvus. Tal olid laialdased teadmised ka teistes botaanikaga piirnevates teadustes. Juba 1835 avaldas ta juhendi "Instruction à l'étude de la botanique", milles käsitles taimegeograafiat. See tõlgiti vene keelde ja Venemaal kasutati seda kaua ülikoolides botaanika õpetamisel.

Tema üks tähtsamaid teoseid on 1855. aastal ilmunud "Géographie botanique raisonnée", milles ta ulatuslike ja täpsete uuringute abil püüdis kindlaks määrata taimede liigituse ja leviku seadusi ja põhimõtteid. Selles teoses on ka laialdane uurimus kultuurtaimede päritolu kohta. Selle uurimuse andis ta 1883. aastal parandatuna ja täiendatuna ka eraldi välja pealkirja "Origine des plantes cultivées" all.

Ta lõi esimese botaanilise nomenklatuuri koodeksi, mis 1867. aastal kiideti rahvusvahelisel botaanika kongressil heaks, ning see on tänapäeval kehtiva ICBNi prototüüp.

1858. aastal valiti ta Venemaa Teaduste Akadeemia ja 1859 Rootsi Teaduste Akadeemia välisliikmeks. 1889 autasustati teda Linné medaliga.

Ta on tuntud ka Prantsuse ja Briti Teaduste Akadeemia liikmete, sealhulgas välisliikmete religioosse kuuluvuse uurimise poolest teadusrevolutsiooni ajal. Uuring näitas, et mõlemas akadeemias, kui võrrelda protestantide ja katoliiklaste osakaalu nende osakaaluga riigi rahvastikus, olid protestandid tunduvalt üleesindatud. Seda tähelepanekut on tänapäevani kasutatud näitena, et protestandid kalduvad olema teaduses aktiivsemad kui katoliiklased.

Tema poeg Anne-Casimir-Pyrame de Candolle sündis 1836 ja sai samuti silmapaistvaks botaanikuks.
Ümarusside loend

*Siin on loetletud [[ümaruss]]e ehk nematoode.

Selles nimekirjas on ümarusside [[liik (bioloogia)|liigid]]  ja teised -[[takson]]id. Muud [[zooloogia]] [[mõiste]]d on loetletud loendites [[zooloogia mõisteid]] ja [[anatoomia mõisteid]]. Kogu [[bioloogia]]s käibel olevad mõisted on loetletud loendis [[Bioloogia mõisteid]].

Kui taksonil on [[eesti keel|eestikeelne]] nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on [[sulud|sulgudes]] [[ladina keel|ladinakeelne]] nimetus [[Kaldkiri|kursiivis]]. Edasi tulevad lühiandmed [[Sugukond (bioloogia)|sugukondliku kuuluvuse]] (sgk) ja [[levila]] kohta, samuti leviku kohta Eestis:
**Eestis tavaline* – kogu Eestis tavaline või sage
**Eestis kohati* – Eestis kohati tavaline, kohati puudub või haruldane
**Eestis haruldane* – Eestis haruldane või väga vähestes kohtades levinud

__NOTOC__

== A ==
**Ascarops strongylina*, sgk *Spirocercidae*

== B ==
*[[britovi keeritsuss]] (*Trichinella britovi*) 

== E ==

*[[ebakeeritsuss]] (*Trichinella pseudospiralis*)

== K ==
*[[keeritsuss]] (*Trichinella*), perekond
*[[koerasolge]] (*Toxocara canis*), sgk [[solkmelised]]

==M==
*[[männi-laguuss]] (*Bursaphelenchus xylophilus*), sgk *Parasitaphelenchidae*
*[[metskeeritsuss]] (*Trichinella nativa*)
== N ==
*[[naaskelsaba]] (*Enterobius vermicularis*), sgk [[naaskelsabalased]]

== P ==
*[[piuglane]] (*Trichurius trichiura*)

== S ==
*[[solge]] (*Ascaris lumbricoides*), sgk [[solgelased]]

== T ==
* [[trihhiin]] e [[seakeeritsuss]] (*Trichinella spiralis*), sgk *Trichinellidae*

== V==
*[[varbuss]] (*Caenorhabditis elegans*), sgk [[varbuslased]]

== Ü ==
*[[ürgpihtlane]] (*Strongyloides stercoralis'')
Ivana Abramović

**Ivana Abramović** (sündinud 3. septembril 1983 Zagrebis) on Horvaatia endine elukutseline naistennisist.

Tema kõrgeim koht WTA edetabelis on olnud 143. koht jaanuaris 2004.

Tema üheks paremaks mänguks peetakse 2006. aasta Wimbledoni turniiri esimeses ringi mängu, kus ta kaotas kahes setis 6-0 6-0 Amélie Mauresmole, kes turniiri ka võitis.

WTA turniire tal võita ei õnnestunud, küll aga võitis ta 2 ITF-i turniiri üksikmängus ja 7 ITF-i turniiri paarismängus.

Ta lõpetas tipptennisistikarjääri 2010. aastal.
## Välislingid
* Ivana Abramovići andmed WTA kodulehel
Anambra osariik

**Anambra osariik** on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas. 

Jaguneb 21 omavalitsuseks: Aguata, Anambra East, Anambra West, Anaocha, Awka North, Awka South, Ayamelum, Dunukofia, Ekwusigo, Idemili North, Idemili South, Ihiala, Njikoka, Nnewi North, Nnewi South, Ogbaru, Onitsha North, Onitsha South, Orumba North, Orumba South ja Oyi.

Osariigi suurim linn on Onitsha.
Baar

**Baar** on toitlustusettevõte, kus pakutakse koha peal joomiseks alkohoolseid jooke.

Baaris on enamasti baarilett, mille taga baarmen müüb klientidele jooke. Tavaliselt on võimalik osta ka väiksemaid suupisteid ja tubakatooteid.

Baarid võivad olla iseseisvad ettevõtted või kuuluda hotelli, restorani või ööklubi juurde.

## Vaata ka

* Kohvik
* Lokaal

## Viited

* baar, ÕS2006, eki.ee
* baar, EKSS, eki.ee
* eRT: Alkoholiseadus
* eRT: Toiduseadus
* Jäätmeseadus
Onitsha

**Onitsha** on linn Nigeerias Anambra osariigis Nigeri jõe ääres. 

Onitsha on Bamako järel suuruselt teine linn Nigeri jõe ääres ning tähtsaim linn Nigeri alamjooksul.

## Rahvastik
2008. aasta hinnangu järgi elas Onitshas 630 000 elanikku. 

Onitsha koos eeslinnadega moodustab Onitsha linnastu, kus 2008 elas hinnanguliselt ligi 1,5 miljonit elanikku. 

Onitsha on väga tiheda asustusega Anambra osariigi suurim linn. 

Linn asub endise Ibo kuningriigi alal ning suurem osa selle elanikest on ibod.

## Majandus
Onitsha on tähtis kaubandus- ja kergetööstuslinn. Tänu sadamale ning asukohale teede ristumiskohal on ta üks Nigeeria olulisemaid kaubandus- ja ärikeskusi. 

## Keskkond
Onitsha õhk on väga saastunud. 2016. aasta WHO aruande kohaselt oli Onitsha õhus sisalduvate mikroosakeste (PM10) sisalduselt kõige saastunuma õhuga linn maailmas.

## Transport ja side
Onitsha on tähtsaim jõesadam Nigeri alamjooksul. 
 
Linnast viib üle Nigeri jõe ligi 2 km pikkune maanteesild, mis on ainus naftarikast Nigeeria kaguosa riigi edelaosaga ühendav sild. 

Onitsha on tähtis maanteede sõlmpunkt.  

Seoses Onitsha kiire arenguga on linna kommunikatsioonid jäänud oluliselt maha äärelinnade ja eeslinnade elanike arvu kasvust. Paljude linnaosade seisund on seetõttu halvem teiste Nigeeria suurlinnade omast. Suurimaid valupunkte on paljudes piirkondades tänavatele kuhjunud prügi.

## Ajalugu
Onitsha asutasid 16. sajandil tolleaegse Ibo kuningriigi alale Benini kuningriigist tulnud sisserändajad. Hiljem sai Onitshast Ibo kuningriigi pealinn. 

Linn sai 1960. aastate lõpus palju kannatada Biafra Vabariigi ja Nigeeria keskvalitsuse vahel toimunud sõjas (Nigeeria kodusõda), osa hooneid on praeguseni varemeis.

## Kultuur
Onitsha on tähtis kultuurilinn. 

## Religioon
Linnas asuvad katoliku ja anglikaani kiriku katedraal ning üks ibode usundi keskusi.

Jean-Marie Gustave Le Clézio on kirjutanud romaani "Onitsha".

## Viited
Waza rahvuspark

**Waza rahvuspark** on rahvuspark Kameruni põhjaosas. Pindala 1700 km². See loodi 1934. aastal jahipargina, 1968 muudeti rahvuspargiks. 1979. aastast on see UNESCO biosfääri kaitseala.

Rahvuspargis elavad muu hulgas kaelkirjakud, lõvid ja elevandid. Seal on kohatud 379 liiki linde.
Garden Party

**"Garden Party"** on Rick Nelsoni 1972. aasta hittlaul.

Lugu on inspireeritud kontserdist, mis toimus 15. oktoobril 1971 Madison Square Gardenis New Yorgis ning kus esinesid mitmed tuntud tähed nagu Chuck Berry, Bo Diddley, Bobby Rydell ja Rick Nelson.

Rick esitas oma vanad tuntud lood "Hello, Mary Lou" ja "She Belongs to Me" ning seejärel Rolling Stonesi hittloo "Honky Tonk Woman", mille peale teda rahvas justkui välja vilistama hakkas. Mõningatel andmetel olevat rahvas olnud pahane hoopis politseinike tegevuse üle publiku seas, kuid vähemalt Rick võttis seda isiklikult ning lahkus lavalt ega naasnud enam isegi mitte kontserdi lõpuks.

Laul räägibki kontserdi paljutõotavast kulgemisest ning kuidas ta oma esimesi lugusid laulis ja kuidas siis loo "Honky Tonk Woman" ajal teda välja vilistati (*"When I sang a song about a honky-tonk, it was time to leave."*), refrään aga pajatab saadud kogemustest (*"But it's alright now, I've learned my lesson well. You see, you can't please everyone, so you got to please yourself."*).

See oli Ricki esimene hitt pärast 1964. aasta "For You'd" ja samas ka tema viimane hitt üldse.
Minneapolis

**Minneapolis** on linn USA Minnesota osariigis, Hennepini maakonna keskus. Asub Mississippi jõe kaldal. Linn on kokku kasvanud kagu pool asuva Saint Pauliga, moodustades linnastu, mida hüütakse Twin Cities. 

Linna hüüdnimed on *City of Lakes* ja *Mill City*. 

## Ajalugu

Piirkonna ainsad elanikud olid dakotad kuni prantslaste saabumiseni u 1680. aastal. 1820–1825 ehitati Minnesota jõe suudmesse Mississippi äärde Fort Snellingi kindlus, mis aitas kaasa linna kasvule. 1837–1851 olid siuud sunnitud oma maadest loobuma ja taanduma lääne poole.

## Vaata ka
* Minnesota Timberwolves

## Välislingid

*Minneapolise veebidait
Haanja kõrgustik

**Haanja kõrgustik** on maastikurajoon Kagu-Eestis.

Haanja kõrgustik on liustikutekkeline pinnavorm. Kõrgustiku on kuhjanud kuni 160 meetri kõrgusele aluspõhjakõrgendikule mandrijääliustik viimasel jääajal. Pinnakattes eristatakse kuni viite eri vanusega moreeni, koos nende vahele jäävate liiva, kruusa ja savikihtidega võib pinnakatte paksus ulatuda 180 meetrini.

Kõrgustiku lõunaosa jääb Lätisse ja idanurk Venemaale. Lätis olevat ala tuntakse seal Alūksne kõrgustikuna (tuntud ka Ida-Vidzeme kõrgustikuna). Kõrgustiku idaosa nimetatakse Vaaksaare kõrgustikuks.


Fail:Haanja 2010 01 2.jpg|Talvine Haanja kõrgustik
Fail:Haanja kõrgustik.jpg|Suur Munamägi Haanja kõrgustikul
Fail:Haanja 2010 01 1.jpg|Haanja Munamäe tornist vaadatuna


## Haanja kõrgustiku kõrgemad künkad
* Suur Munamägi 318 m
* Vällamägi 304 m
* Kerekunnu mägi 296 m
* Tsälbämägi 293 m
* Rohtõsuu mägi 289 m
* Haragamägi 289 m
* Papisöödü mägi 288 m
* Kivestmägi 288 m
* Mustikmägi 286 m
* Vänni Kõrgõmägi 285 m

## Viited
Portselan

**Portselan** (itaaliakeelsest sõnast *porcellana*; algselt läikivvalge, portselanisarnase karbiga meriteo nimetus, vt kauritigu) on savimassi liik, mida saadakse peamiselt kaoliinist, kvartsist ja põldpaost. Sellest massist valmistatud esemed on peale kõrgel temperatuuril põletamist valget värvi.

Põletamisel ( harilikult temperatuuridel 1250°–1500&nbsp;°C) muutub valge portselanimass tihedaks, klaasjaks, vee- ja happekindlaks ning enam-vähem läbipaistvaks.

Portselani sünnimaa on Hiina. Varaseimad heledaks põlevatest kaoliniitsavidest valmistatud esemed pärinevad neoliitikumist, u 2800–2500 eKr. Nii need tripoodid kui ka hilisemad Shangi dünastia aegsed portselansavist valmistatud anumad olid põletatud portselani jaoks liiga madalal kuumusel (mitte üle 1150&nbsp;°C). Kõrgel kuumusel põletatud portselansavist esemete leiud Henani provintsist pärinevad alles umbes 1800 aastat hilisemast ajast – Sui dünastia (581–618) lõpust. Erinevalt Euroopast, kus portselanmassi on alati kokku segatud erinevatest materjalidest, valmistati Hiina portselani kuni umbes 14. sajandini maa sees leidunud nn portselansavist või -kivist. See kujutas endast looduslikku segu valgeks põlevatest teisestest savidest Henani ja Hebei provintsis ning kvartsi, vilkude ja esmaste savide segu lõunapoolsemates provintsides.

Hiina portselan oli hinnatud luksuskaup, mis uusajast alates levis ulatuslikult ka Euroopas. Hiinaga võrdväärset kõvaportselani suudeti Euroopas tootma hakata aga alles 18. sajandi alguses. Euroopa portselani sünniajaks on peetud kaua aega 1709. aastat, mil saksa alkeemik Johann Friedrich Böttger teavitas August II-t portselani leiutamisest. Tõenäoliselt leiutas selle siiski veidi varem saksa teadlane Ehrenfried Walther von Tschirnhaus, kellega koos ka Böttger hakkas portselani valmistamist uurima. 1710. aastal rajati Meisseni manufaktuur ja hakati tootma kõvaportselanist ehk põllupaoportselanist esemeid.

## Vaata ka
*Kondiportselan
*Põltsamaa portselan

## Viited

## Kirjandus
**Portselanikunsti ajalooline ülevaade*. Tallinn: Kristlik Noorte Naisühing, 1935.
*Inge Teder. *Keraamikast*. Tartu: Eesti Muuseumiühing, 2008. ISBN 9789949157747
*Karin Kalman. *Kondiportselan*. Adamson-Ericu muuseum, 30.10.–27.11.1998.
*Nigel Wood. *Chinese Glazes: Their Origins, Chemistry and Recreation*. A & C Black, London, 1999. ISBN 0-7136-3837-0
Puhastustuli

:*"Purgatoorium" suunab siia. [[Dante Alighieri]] teose kohta vaata artiklit [[Purgatoorium (Dante)]]; teiste tähenduste kohta vaata [[Purgatoorium (täpsustus)]]


*'Puhastustuli** ehk **purgatoorium*' tähendab [[katoliiklus]]e järgi mööduvaid piinu, mis ootavad mõõdukalt patuseid pärast surma, enne kui nad pääsevad [[paradiis]]i.

Puhastustule ehk purgatooriumi mõiste kerkis esile [[12. sajand]]i lõpul ning kinnitus kiriku ametlikuks [[doktriin]]iks [[13. sajand]]i keskel. Puhastustuld kujutati sarnasena [[põrgu|põrguga]], kus inimesed piinlevad tules, kuid neid on seal lohutamas ja päästmas [[ingel|inglid]]. Puhastustules veedetud aeg sõltus inimese maapealsetest tegudest. Seda sai lühendada heade tegude, annetuste, [[indulgents|patukustutuskirjade]], [[palveränd]]ude ja [[palve]]tega. Maapealsesse ellu jäänud said aidata lahkunud puhastustuld kiiremini läbida, tellides [[eespalve]]id ja [[hingemissa]]sid.

==Allikas==
* Merike Kurisoo, *Ars moriendi'' – suremise kunst, EKM, 2013
Raekoda

**Raekoda** on endisaegne rae ametihoone, kus toimusid või toimuvad linnavalitsuse istungid.

## Eestis asuvaid raekodasid
* Haapsalu raekoda – ehitatud 1775
* Kuressaare raekoda – ehitatud 1654–1670
* Narva raekoda – ehitatud 1668–1671
* Otepää raekoda
* Paide raekoda – ehitatud eramuks, haldushoonena kasutusele võetud linnavalitsuse, mitte rae poolt
* Pärnu raekoda – Uus-Pärnu raekoda, ehitatud 1797 elamuks, raekojana võeti kasutusele 1839. aastal pärast keskaegse raekoja lammutamist
* Tallinna raekoda – rajatud 13. sajandi keskel, laiendatud praeguse mahuni 1402–1404, 17. sajandil ümber ehitatud, taastatud 1970. aastate 1404. aasta ruumijaotuses
* Tartu raekoda – vähemalt neljas selleks ehitatud hoone, ehitatud 1782–1789, eelmised on hävinud
* Valga raekoda – ehitatud 1864–1866
* Viljandi raekoda – ehitatud 1768–1774 elamuks, raekojana võeti kasutusele 1783
* Võru raekoda


Tallinnaraekoda2.jpg|Tallinna raekoda
Tartu asv2022-04 img19 Town Hall.jpg|Tartu raekoda
Narva – Town hall (2023).jpg|Narva raekoda
Valga raekoda.JPG|Valga raekoda
Kuressaare.Raekoda.jpg|Kuressaare raekoda
Pärnu city hall.jpg|Pärnu raekoda
Paide raehoone.JPG|Paide raehoone
Haapsalu raekoda.jpg|Haapsalu raekoda
Vaim (mens)

**Vaim** (ka **meel**; inglise keeles *mind*, ladina keeles *mens*) on vaimufilosoofias vaimunähtuste kogum. On vaieldav, kas vaim on ühtne tervik. Vaimunähtuste hulka kuuluvad teadvus ja propositsionaalsed hoiakud (näiteks uskumused ja soovid), teod, tahe, emotsioonid, taju, mõtlemine, mälu, kujutlus jms.

## Vaata ka
*hing
*vaim (filosoofia)
*vaimutöö
War Rock

**"War Rock"** on tasuta internetipõhine esimeses isikus tulistamismäng, kus mängijad saavad kogeda suuremõõtmelisi lahinguid nii õhus, maal kui ka merel. 

Lisaks jalgsi liikumisele saab sõita ja sõdida mitmesuguste masinate abil. Mängu põhistrateegiaks on meeskonnatöö ja oma sõdurite klassiks saab valida inseneri, meediku, luuraja, liht- ja raskerelvastusega sõduri vahel. Samuti on mängus suur valik relvi.

## Välislingid
*War Rock Global
Leon

**Leon** on mitme geograafilise objekti nimi:
### Itaalias
***[[Leon (Itaalia)|Leon]]**, muistne linn Itaalias

### Filipiinidel
***[[Leon (Filipiinid)|Leon]]**, omavalitsus Filipiinidel

### Togos
***[[Leon (Togo)|Leon]]**, küla Togos

### Ameerika Ühendriikides
***[[Leon (Iowa)|Leon]]**, linn Iowa osariigis
***[[Leon (Kansas)|Leon]]**, linn Kansase osariigis
***[[Leon (New York)|Leon]]**, linn New Yorgi osariigis
***[[Leon (Oklahome)|Leon]]**, linn Oklahoma osariigis
***[[Leon (Lääne-Virginia)|Leon]]**, linn Lääne-Virginia osariigis

## Nimi
* **[[Leon (eesnimi)|Leon]]** on ka mehenimi.
* **Donna Leon** (sündinud 1942) on Veneetsias elav ameerika kriminaalromaanikirjanik

## Film
*"Leon", on Prantsuse lühianimafilmide sari.

## Vaata ka
* León
* Léon
Fireball

"**Fireball**" on ansambli Deep Purple 1971. aastal ilmunud viies stuudioalbum.

## Laulud

# "Fireball" – 3:25
# "No No No" – 6:54
# "Demon's Eye" - 5:19
# "Anyone's Daughter" – 4:43
# "The Mule" – 5:23
# "Fools" – 8:21
# "No One Came" – 6:28
Allen Iverson

**Allen Ezail Iverson** (sündinud 7. juunil 1975 Hamptonis Virginias) on Ameerika Ühendriikide endine korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega.

## Karjäär
Keskkooli esimesel aastal oli Allen Iverson osariigi parim tagamängija. Ülikooli läks Iverson Georgetowni, misjärel valiti ta 1996. aastal NBA *draft*'i esimese valikuna Philadelphia 76ersisse. Vaid 183 cm pikkune Iverson, kes kannab hüüdnimesid The Answer ja AI, hakkas NBA-s kohe oma suurepäraseid oskusi näitama, visates debüütmängus 30 punkti. Keskmiselt 23,5 punkti ja 7,5 resultatiivset söötu mängus kogunud Iverson võitis oma debüüthooajal ka parima uustulnuka tiitli.

Hooajal 2001/02 oli Iverson põhihooaja parim skooritegija, visates keskmiselt 31,4 punkti mängus. Lisaks jagas ta keskmiselt 5,5 tulemuslikku söötu ja krabas ka 4,5 lauapalli. Peale punktide viskamise, lauapallide hankimise ja resultatiivsete söötude jagamise oskas Iverson hästi ka palle vahelt lõigata - nimelt oli ta kolmel hooajal järjest (2000/01, 2001/02 ja 2002/03) NBA parim vaheltlõikaja.

Iverson nimetati 2000/01. põhihooaja kõige väärtuslikumaks mängijaks (MVP) ja ta pääses samal hooajal koos 76ersiga finaali, kus tuli aga tunnistada Kobe Bryanti ja Shaquille O'Neali juhitud Los Angeles Lakersi paremust. Lisaks nimetati ta samal hooajal ka tähtede mängu kõige väärtuslikumaks mängijaks.

Pärast kaht hooaega Denver Nuggetsis liitus Allen Iverson 2008. aastal Detroit Pistonsiga, kus ta mängis koos Rasheed Wallace'iga. 2009. aasta algul liitus Iverson NBA klubiga Memphis Grizzlies, kus mängis vaid paar kuud. Seejärel naasis Iverson 76ersisse, kus mängis oma viimase NBA hooaja. 

Hooajal 2010/11 mängis Iverson Türgis, kuid oli sunnitud pärast kümmet mängu vigastuse tõttu USA-sse naasma. Ametlikult teatas Iverson mängijakarjääri lõpetamisest 30. oktoobril 2013.

## Saavutused
* NBA põhihooaja kõige väärtuslikum mängija (2001)
* 11 korda valitud NBA tähtede mängule (2000–2010)
* 2-kordne NBA tähtede mängu kõige väärtuslikum mängija (2001, 2005)
* 3 korda valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (1999, 2001, 2005)
* 3 korda valitud NBA sümboolsesse 2. viisikusse (2000, 2002, 2003)
* 1 kord valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2006)
* NBA aasta parim uustulnuk (1997)
* NBA uustulnukate esiviisik (1997)
* 4-kordne NBA hooaja skoorikuningas (1999, 2001, 2002, 2005)
* 3-kordne NBA hooaja parim vaheltlõikaja (2001–2003)
* Naismithi korvpalli kuulsuste hall (2016)

## Isiklikku
Allen Iversonil on kaks õde. Iverson elas noorpõlves vaesuses ning pidi pahatihti leppima kodus elektri ja vee puudumisega, kuna vanemad ei suutnud arveid tasuda. Iversoni lapsepõlv oli raske ka seepärast, et tema parim sõber tapeti.

## Vaata ka
* NBA drafti esimeste valikute loend

## Välislingid
* Allen Iverson – NBA.com
* Allen Iverson – Basketball-Reference.com
Mulgi Reisid

**Hansabussiliinid AS** (endine AS Mulgi Reisid) on Eesti bussiettevõte.

Selle eelkäija Viljandi Autobussi- ja Taksopark asutati 1945. aastal. Ettevõte erastati detsembris 1994. Augustis 2005 omandas aktsiaseltsis Hansabussiliinid AS (endine AS Mulgi reisid) enamusosaluse AS Hansabuss ning Hansabussiliinid AS-ist (endine AS Mulgi reisid) sai AS Hansabussi tütarettevõte.

Hansabussiliinid AS on olnud nii takso- kui ka bussiveoteenuse osutaja. Ettevõte hoiab käigus kaugliine Viljandi, Tallinna, Tartu, Pärnu ja Tõrva vahel ning maakonnaliine Võrumaal, Hiiumaal, Raplamaal ja Viimsi valla siseliinidel. Tellimusveoteenust osutatakse nii Eestis kui ka välismaal.

Ettevõtte 2019. aasta käive oli 1,4 miljonit eurot.

## Kaugliinid
Viljandi on järgmiste kaugliinide algus- ja lõpp-punkt:
* 372 Viljandi – Abja-Paluoja – Kilingi-Nõmme – Pärnu
* 373 Viljandi–Tartu
* 374 Viljandi–Tallinn
* 375 Viljandi–Tallinn
* 385 Viljandi–Tartu
* 386 Viljandi–Tartu
* 390 Viljandi–Tallinn
* 408 Viljandi–Tartu
* 410 Tallinn–Viljandi
* 415 Viljandi–Tallinn
* 690 Tõrva–Viljandi–Tallinn
* 691 Tallinn–Viljandi–Tõrva
* 706 Tallinn–Viljandi
* 895 Tallinn–Viljandi
* 896 Viljandi–Tallinn

Varem käigus olnud kaugliin 880 Tallinn–Tartu suleti konkureeriva bussiettevõtte Lux Express jõulise laienemise tõttu.

Varem käigis olnud kaugliin 735 Vändra–Järvakandi–Rapla–Tallinn anti Pärnumaa osakonna sulgemise tõttu üle SEBE AS-ile. Nüüd kannab liin numbrit 335 ja seda teenindab SEBE AS.
Taisto Bussid

**Taisto Bussid AS** on 1993. aastal asutatud Eesti ettevõte, mis pakub tellimusvedusid ja bussirendi teenuseid Eestis ning Euroopas. Ettevõte on tuntud oma kollaste busside poolest. 

## Ajalugu
Taisto Bussid AS asutati 1993. aastal. Ettevõte keskenduds algselt reisijateveole Eestis. 2001. aastal alustati kaugliinide teenindamist Eestis, tegutsedes toonase nimega *Taisto Liinid*. 2020. aastast alates on fookus liikunud kaugliinidelt peamiselt tellimusvedudele ja bussirendile ning ettevõte teenindab nii kohalikke kui rahvusvahelisi kliente.

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Taevaskoda

**Taevaskoda** ehk **pae** on jõeoru nõlvas paikneva liivakivipaljandi ja koobastiku rahvakeelne nimetus Põlva maakonnas. 

Tuntumad taevaskojad Põlva maakonnas on Ahja jõe ürgorus asuvad Suur ja Väike Taevaskoda. Saesaare veehoidla ääres paiknevad Laaritsamägi, Mõsumägi, Kindapäka, Kivipalu ja Mõtstare mägi ning Savioidu pae ja Piirioidu pae.

Taevaskodasid peetakse ohverdamiskohtadeks, kus juba ammusest ajast on ohverdatud viljasaagi, karja sigivuse ning inimese tervise ja õnne heaks. Kaljuseinu ei tohi lõhkuda ega neisse nimesid kraapida – see vihastaks jõevaime ja tooks õnnetust.

Uuemal ajal on hakatud taevaskodadeks nimetama teisigi uhkeid liivakivipaljandeid, näiteks Räpina kihelkonnas Võhandu jõel.

## Termini päritolu

Termin "taevaskoda" sisaldab sõnu taevas ja koda, aga kuidas need taevaskojaga seotud on, pole selge. On võimalik, et kunagine nimeandja lõigi metafoori liivakiviseintega kojast, mille katuseks on taevas.

Kuid looduslikult on see koht väga silmapaistev ja seetõttu võib selle nimi olla väga vana, isegi aastatuhandete vanune. Seetõttu võib meeles pidada, et "taevas" on balti, germaani või aaria päritolu laensõna tähendusega 'jumal', näiteks idabalti *dievas* tähendabki jumalat. Nimi tähendaks siis 'jumalakoda'. Kuigi Suur Taevaskoda on kahtlemata looduslik pühapaik, muudab selle seletuse väheusutavaks teiste sarnaste kohanimede puudumine.

Kolmanda võimalusena sisaldab termini algusosa läänemeresoome teekonnasõna *taival ~ taipaleen*. Sel juhul tähendaks termin puhkamise kohta jõeäärsel teekonnal või siis kohta, kus veeteelt minnakse üle maismaateele või vastupidi. Näiteks Soomes on Taivassalo.

Räpinast on üles kirjutatud arvamus, et sealne sõna *sõatarõ* ('sõjatare') ja Põlva *taivaskoda* tähendavat sedasama. Keelejuhi meelest olevat siis mõlemad varjumise ja pakkumineku kohad. Võrdluseks võib taas tuua, et Kagu-Soomes tähendab *taivaltaa* muuhulgas 'pausi pidada, pooleli jätta', samuti on sel sõnal metsa ja metsiku paigaga seotud tähendusi.

## Viited
Piero di Cosimo de' Medici

**Piero di Cosimo de' Medici** ehk **Piero il Gottoso** (Luuvalu-Piero; 1416 – 2. detsember 1469) oli Firenze pankur ja Firenze vabariigi tegelik valitseja aastatel 1464–1469.

Piero oli Cosimo de' Medici ja Contessina de' Bardi vanim poeg. Isa eluajal tal erilist mõjuvõimu ei olnud, kuid temast kujunes osav diplomaat ja pankur. Piero oli ka viimane Medici, kes (1461. aastal) valiti linna *[[gonfaloniere]]*'ks. Kuid Piero oli isalt pärinud toda viimastel eluaastatel raskelt vaevanud podagra, mille järgi ta oli saanud ka hüüdnime, ning oli seetõttu sageli peaaegu liikumisvõimetu.

Isa surma järel päris Piero nii panga kui ka mõjuvõimu Firenze üle. Medicite võim polnud siiski veel kuigivõrd kindel, suur osa Firenze eliidist oli eriti Cosimo viimastel valitsusaastatel muutunud rahulolematuks ning tema surma järel proovisid nad Medicite dünastiat kukutada. Olukorda komplitseeris veelgi see, et Piero oli asunud Firenze kaupmeestelt Medicite pangale nende pikaajalisi võlgu sisse nõudma, mis ajas paljud pankrotti. Seega tekkis vandenõulastele laiem toetuspind, mida nad püüdsid ka ära kasutada. 1466. aastal alustasid nad Piero äraolekul linnast Veneetsia toetusel riigipöördekatset. Saades teada linnas levivatest ärevatest meeleoludest, kiirustas Piero ratsasalgaga Firenze poole, kuid oleks peaaegu langenud linnaväravate ees peitunud varitsuse ohvriks. Teda jõudis selle eest hoiatada aga tema poeg Lorenzo, keda aitasid kohalikud talupojad. Medicite pooldajad suutsid Firenzes rahutused maha suruda, samuti löödi tagasi Veneetsiast lähtuv invasioonikatse. Kuid juba 1467. aastal puhkes uus sõda Veneetsiaga. Piero suutis sõlmida aga laiaulatusliku liidu, kuhu peale Firenze kuulusid veel Milano, kirikuriik ja Napoli. Nende ülekaalukate vägede ees pidi Veneetsia taanduma ning Itaalias valitses taas rahu.

Nagu Piero isa, toetas ka Piero ise kunsti, tellides mitmelt toonaselt kuulsalt kunstnikult rohkesti teoseid. Ta kogus ka haruldasi raamatuid ning isegi flaami ja Flandria kunsti. Pankurina oli ta samuti küllaltki edukas, Medicite varanduslik seis püsis tema ajal endiselt hea. 

Piero suri 53-aastaselt podagra ja kopsuhaiguse tõttu. Ta maeti noorema venna Giovanni kõrvale Medicite kaitsepühaku San Lorenzo kirikusse; ka tema vend oli surnud podagrasse. Pärast Piero surma sai Firenze valitsejaks ja Medicite panga omanikuks tema poeg Lorenzo.

## Kirjandus
* Paul Strathern, "Medicid: renessansi ristiisad". Tallinn: Kunst, 2006.
XXIII üldlaulupidu

**XXIII üldlaulupidu** toimus 3. ja 4. juulil 1999 Tallinnas. 

Peo kunstijuht oli Ants Soots ja lavastaja Arne Mikk. Koore ja orkestreid juhatas kokku 31 dirigenti.

Peol osales 856 esinejate rühma 24 875 liikmega.

## Viited

## Välislingid
* XXIII laulupidu Laulupeomuuseumi kodulehel
XXII üldlaulupidu

**XXII üldlaulupidu** toimus 2. ja 3. juulil 1994. aastal Tallinnas. Peoga tähistati 125 aasta möödumist I üldlaulupeost.

Peo muusikajuht oli Kuno Areng, segakooride üldjuht Ants Üleoja, naiskooride üldjuht Vaike Uibopuu, meeskooride üldjuht Jüri Rent, lastekooride üldjuht Lennart Jõela, poistekooride üldjuht Venno Laul ja puhkpilliorkestrite üldjuht Heldur Saade. Laulupeo lavastas Mikk Mikiver.

Laulupeol osales 817 esinejate rühma 25 802 tegelasega, teiste hulgas  32 väliseesti koori-orkestrit 11 riigist.

Esimest korda osalesid üldlaulupeol mudilaskoorid.

## Viited

## Välislingid
* XXII laulupidu Laulupeomuuseumi kodulehel
*Rongkäigu reportaaž Eesti Raadio 1994
XXIV üldlaulupidu

**XXIV üldlaulupidu** toimus 3. ja 4. juulil 2004. aastal Tallinnas. Peo kunstiline juht oli Alo Ritsing ja lavastaja Raivo Trass.

Laulupeol osalesid meeskoorid, segakoorid, naiskoorid, lastekoorid, poistekoorid, puhkpilliorkestrid ja mudilaskoorid – kokku 895 esinejate rühma 25 980 tegelasega. Peole saabus 1500 lauljat välismaalt, teiste hulgas väliseesti koorid Kanadast, Ameerika Ühendriikidest, Ukrainast ja Venemaalt.

XXIV üldlaulupeo ametlik rongkäik jäeti vihmasaju tõttu ära. Eri Klasi üleskutsele järgnenud mitteametlikus rongkäigus osales hinnanguliselt 7000 pidulist.
## Viited

## Välislingid
XX üldlaulupidu

**XX üldlaulupidu** toimus 20. ja 21. juulil 1985 Tallinnas. 

Peol osalesid mees-, sega-, nais-, laste-, poiste- ja vene koorid, puhkpilliorkestrid, viiuliansamblid ja sõjaveteranide koorid.

Kavva valitud 82 teosest 48 oli eesti autorite kirjutatud.

## Viited
XIX üldlaulupidu

**XIX üldlaulupidu** toimus 5. ja 6. juulil 1980. aastal Tallinnas ja oli pühendatud Eesti NSV 40. aastapäevale. Peol osalesid mees-, sega-, nais-, laste-, poiste- ja vene koorid ning puhkpilliorkestrid.

## Laulupeo käik
Peo korraldamise ideekavandite konkursi võitis Gustav Ernesaksa, Olev Oja, Arvo Ratassepa ja Kuno Arengu esitatud ideelahendus. Heliloojatelt telliti laulupeo jaoks mitmeid uusi teoseid, mis ka laulupeol kõlasid – Eino Tambergi kantaat "Teretuslaul" (Ralf Parve sõnad), Gustav Ernesaksa "Muusikale" (George Gordon Byron) ja "Kes selle tamme istutas" (Leili Andre), Heino Kaljuste "Tulge laulupeole" (Eha Lättemäe), Hans Hindpere "Kodumaa sünnipäev" ja olümpiateemaline Jaan Koha teos "Viis värvilist rõngast" (Otto Roots).

Moskva olümpiamängude Tallinna purjeregati toimumise lähedus (algas 22. augustil) andis ka laulupeole olümpiahõngu. Tantsupidu, mis oli algselt planeeritud samale aastale, lükati aga ühe aasta võrra edasi. Siiski ei jäänud rahvatantsijad ja võimlejad peost täiesti kõrvale. Laulupeo eelõhtul toimus lauluväljakul nn rahvaste sõpruse kontsert, kus lisaks külaliskooridele ja -orkestritele esinesid Tallinna valikkoorid. Esitati Ester Mägi kantaat "Merelinnale" ning naisvõimlejad esitasid koreograafilise kompositsiooniga "Meri". Laulupeo teisel kontserdil esitasid naisrahvatantsurühmad Nelli Uustalu lavastatud "Eesti tantsusüidi", mis oli loodud Eduard Tubina, Lydia Austeri ja Harri Otsa muusikale.

Laulupeo avalaul oli nüüd juba traditsiooniliselt Mihkel Lüdigi "Koit", millele järgnes Üldlaulupeo Peakomisjoni Presiidiumi esimehe Rein Ristlaane avakõne. Seejärel kõlasid Nõukogude Liidu hümn, Eesti NSV hümn, laulud "Lenini partei" (Eugen Kapp / Erni Hiir) ja "Meie – suur perekond" (David Tuhmanov). Teisel päeval enne peokorraldajate autasustamist ja lõpulaule esitati teistkordselt lugu "Lenini partei".
 
Hümne arvestamata olid 74-st esitusele tulnud teosest eesti autorite kirjutatud 50. Ülejäänud olid lisaks vene autorite kirjutatutele ka erinevate liiduvabariikide ja sotsialismimaade heliloojate teosed. Tähelepanuväärne oli teisel päeval meeskooride esituses kõlanud Edvard Griegi kantaat "Uus isamaa".

## Protesti avaldamine
Kommunistlike juhtide meelehärmiks kirjutati musta bituumenlakiga ööl vastu 5. juulit lauluväljaku ümbruses mitmel pool seintele "MAHA VENESTAMINE". Võimu esindajad tegid kiirkorras kõik selleks, et loosungid laulupeole saabuvale rahvale näha ei jääks. Aktsiooni korraldanud kolm Tallinna 16–17 aasta vanust koolipoissi selgitati välja 1981. aasta kevadeks. Neid karistati tingimisi vabadusekaotusega.


Lauluväljak Nõukogude ajal.jpg|Laulupäev Tallinnas
Tallinna lauluväljak 1980.jpg|Tallinna lauluväljak XIX üldlaulupeo aegu aastal 1980

## Viited
XVIII üldlaulupidu

**XVIII üldlaulupidu** toimus 19. ja 20. juulil 1975. aastal Tallinnas. 

Laulupeo korraldajaks oli Üldlaulupeo Peakomisjon ja Üldlaulupeo Büroo ning algupäraseks nimetuseks Eesti NSV 1975. aasta üldlaulu- ja tantsupidu.

## Laulupeo korraldus
Kümme aastat lahus peetud laulu- ja tantsupidu peeti taas ühel ajal. Tantsupidudest oli saanud eraldiseisev üritus – esmakordset nimetati ühel ajal toimunud pidustusi "üldlaulu- ja tantsupeoks", varasema nimetuse "üldtantsupidu ja rahvakunstiõhtu" asemel. Laulu- ja tantsupeoga liideti mitmed teisedki sündmused. Peo eel toimus rahvusvaheline koorifestival Tallinn 75, mis tõi Eestisse koore Nõukogude Liidust ja mujalt. Kuna koorifestivali külalistel oli võimalus üldpeol osaleda. Pirita jõekäärus lavastati Eugen Kapi ooper "Tasuleegid".

Gustav Ernesaks nimetas 1975. aasta laulupidu "üldlaulupidude teise aastasaja esimeseks peoks" ning see järgis mitmeti 1969. aastal peetud juubelipeo joont. Laulupeo esimest päeva alustati äratusmängudega, laulupidu algas ja lõppes Mihkel Lüdigi "Koiduga". 1969. aastal olid sellele järgnenud veel Gustav Ernesaksa "Mu isamaa on minu arm" ja Raimond Kulli "Kodumaa". Kinnistus 1969. aastal alguse saanud traditsioon, et laulupeo avalooks on Mihkel Lüdigi "Koit".

## Ideoloogiline pool
Laulupidu oli tugevalt ideologiseeritud. Laulupeo eelpäeval avati pidulikult Maarjamäe memoriaal, mis kujutas mälestusmärki sõjaohvritele ja "neile, kes võitlesid Eesti vabaduse eest". Laulupeotuli süüdati Tõnismäel Tallinna vabastajate monumendi (Pronkssõdur) juures ning toodi soomustransportööril läbi linna lauluväljakule. Ajaleht Noorte Hääl kirjeldas:"Kolme põlvkonna esindajad kandsid suuri punaseid nelke – laulupeo  sümbolit, suvelilli ja värve, tuules voogavaid lipukangaid ning juubeliarve 30 ja 35. Läksid koolijütsid – põlvepikkused mehepojad ja sõjaleekides parkunud veteranid, ordenite ja medalite tilin sammurütmi rõhutamas, läksid tüdrukud, läksid emad ja vanaemad ja tööveteranid...".

Laulupeol osalesid ka vene koorid, nende esitatud viiest laulust oli vaid üks eesti helilooja oma. Laulupeo kavas olnud lauludest oli eesti algupäraseid teoseid vaevalt pool. Kanti ette mitmeid nõukogude võimu ülistavad teosed. Markantsemaks näiteks võimude survest loomingule võiks pidada Veljo Tormise kantaati “Lenini sõnad”, kus lauldi tekstikatkeid Vladimir Lenini teostest. Kuigi repertuaari koostamisele oli tugev ideoloogiline surve, siis laulupeo teise päeva lõpus laulsid ühendkoorid ikkagi Lydia Koidula sõnadele loodud Gustav Ernesaksa “Mu isamaa on minu arm”.

## Vaata ka
* XI üldtantsupidu

## Viited

## Välislingid
* XVIII laulupidu Laulupeomuuseumi kodulehel
* "Dirigendid" – ERR Digihoidla (1975)
* XVIII Üldlaulupidu - reportaažid. audioarhiiv, arhiiv.err.ee, 19. juuli 1975
* XVIII üldlaulupidu. foto, arhiiv.err.ee, 20. juuli 1975
* Eesti XVIII laulu- ja tantsupidu: rahvuslikus võtmes peegeldub internatsionaalne sisu. postimees.ee, 4. juuli 2019
XVII üldlaulupidu

**XVII üldlaulupidu** toimus 27.–29. juunil 1969 Tallinnas.

Kaks nädalat enne seda peeti laulupidu Tartus, millega tähistati saja aasta möödumist seal toimunud I üldlaulupeost. Kuna esimesel üldlaulupeol osalesid ainult mehed, esinesid ka tookordsel Tartu peol ainult mees- ja poistekoorid ning puhkpilliorkestrid.

## Viited

## Välislingid
* "Mitte üksnes leivast" – ERR Digihoidla (1969)