open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Damüls

**Damüls** on vald ja populaarne turismisihtkoht Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

Damüls omab ka Euroopa kõige suurema lumesajuga omavalitsuse rekordit – keskmine on 9,3 m aastas. 2006. aastal anti Damülsile nimetus "maailma lumiseim küla".

## Geograafia

Damüls külgneb Bregenzerwaldi, Großwalsertali biosfäärikaitseala, Laternsertali ja kõigi teiste Vorarlbergi ringkondadega (Bludenz, Feldkirch ja Dornbirn). 

Kõige kuulsam mäetipp piirkonnas ja paljude jalutuskäikude eesmärk Damülsist on Damülser Mittagsspitze (2095 m).

## Ajalugu

1300. aasta paiku põgenesid walserid vaesuse ja põllumajandusmaa puudumise tõttu. Neil lubati asuda Vorarlbergi, Tirooli lääneossa ja Graubündenisse. 1313. aastast oli Damüls asustatud walserite poolt. Sel ajal oli ülemkohus (Damüls ja Fontanella) sõltumatu: Damülsi elanikud ühinesid vastutasuks Montfortidega, et sõja korral olla "oda ja kilbiga".

## Kultuur

Vorarlbergi **[[FIS Skimuseum Damüls]]** tutvustab Vorarlbergi suusatamise 100-aastast ajalugu. Lisaks ajaloolistele ja haruldastele mäesuusatamise mudelitele näidatakse ka suusahüppega seotud objekte.

**St. Nikolause** kirik võtab silmapaistva koha Damülsi mägikülas. Selle küla harmoonilise maastiku määrab suuresti see silmatorkav kirik.

Selles piirkonnas on paljud vanad traditsioonid endiselt elus ja edukalt ning see väljendub tüüpilises murdes, mida siiani räägitakse. Autentsele eluviisile aitab kaasa ka traditsiooniliste rõivaste ("Tracht") kandmine pidulikel päevadel.

**[[Alpi rändkarjatamine|Alpi rändkarjatamist]]** ehk mäginiidukultuuri harrastatakse endiselt Damülsis. See tähendab, et põllumehed viivad oma veised kohtadesse, kus on toitu. Sõltuvalt aastaajast vahetavad veised lautu mitu korda aastas. Alpi rändkarjatamine on saksa keeles "Dreistufenwirtschaft" (sõna otseses mõttes "kolmefaasiline majandus"), kuna mägikarjamaid hallatakse kolmes etapis. See on piirkonna praeguse loodusliku ja kultuurilise maastiku ning Vorarlbergi traditsioonilise juustutootmise alus. UNESCO kuulutas *Dreistufenwirtschafti* Bregenzerwaldis 2011. aastal immateriaalseks kultuuripärandiks.

## Turism

Tänu Damülsi ja Mellau kahe suusapiirkonna liitmisele 2010. aastal loodi Bregenzerwaldi suurim suusapiirkond ja üks suurimaid suusapiirkondi Vorarlbergis: Damüls-Mellau suusapiirkond. Piirkond on tuntud lume rohkuse poolest.

## Viited
Doren

**Doren** on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

## Geograafia

Doreni vald asub Bregenzerwaldist loodes. Doreni vallast asub umbes kaks kolmandikku Sulzbergstocki lõunaküljel, mis kuulub Molasse valglasse, ja üks kolmandik Sulzbergstocki põhjaküljel.

Kogukonna piiri moodustavad kolm jõge: Weißach, Bregenzer Ach ja Rotach. Doren külgneb viie muu Vorarlbergi vallaga Bregenzi ringkonnas (päripäeva, alustades põhjast): Sulzberg, Krumbach, Langenegg, Alberschwende ja Langen bei Bregenz.

Doren on Saksamaa-Austria kogukonnaprojekti *Naturpark [[Nagelfluhkette]]* liige. Maastikku iseloomustavad metsad, loodusmälestised, arvukad veed, rabad ja biotoobid.

## Kultuur

1823. aastal ehitati vastavalt Bregenzi ringkonnakantselei plaanidele kirik. Eeldatavasti eelkäijat ei olnud. Pühitsus toimus 1826. aastal ja 1853. aastal ülendati see kihelkonnakirikuks.

## Viited
Bizau

**Bizau** on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.

## Huviväärsusi

Kihelkonnakirik **Hl. Valentin** ehitati aastal 1472.

**Wetzsteinhöhle** ("luisukivikoobas") on inimtekkeline kuiv õõnsus. Koobas on endine liivakivi kaevandus. Wetzsteinhöhle paikneb keset metsa. Koopast allpool voolab Hüttbach.

2007. aastal kuulutas Bizau vald **puittara** ("Steackohag") kaitsealuseks mälestusmärgiks. Ühest küljest austab tara tollast "Alpgasse", mille kaudu veiseid mägikarjamaadele veeti (vaata Alpi rändkarjatamine), teisest küljest sümboliseerib see piirkonna käsitööd: mälestusmärk puidule ja tööle.

Bizau on osa **Bregenzerwald Umgangist** (sõna otseses mõttes *Bregenzerwaldi jalutuskäik*). Jalutuskäik näitab 12 traditsiooniliselt ehitatud külakujundust Bregenzerwaldis. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil antakse jalutajatele teavet tüüpilise Bregenzerwälder arhitektuuristiili kohta läbi sajandite.

## Viited
Oleksandr Tupõtskõi

**Oleksandr Tupõtskõi** (ukraina keeles Олександр Миколайович Тупицький; sündinud 28. jaanuaril 1963 Bilozirjas Tšerkassõ oblastis) on Ukraina jurist ja kohtunik. 

## Töökäik
Ukraina president nimetas ta 14. mail 2013 Ukraina Konstitutsioonikohtu kohtunikuks. 27. märtsil 2021 tühistas president Zelenskõi eespool nimetatud 14. maist 2013 pärineva ukaasi. Ukraina kuulutas ta 2022. aasta mai lõpus rahvusvaheliselt tagaotsitavaks. 

## Viited

## Välislingid
* Конституционный суд избрал нового председателя - uapravda, 17.09.2019
Egg (Vorarlberg)

**Egg** on alev ja vald (saksa *Marktgemeinde*) Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.

1894. aastal rajati Eggis *Brauerei Egg*. Nüüdseks on see ainus Bregenzerwaldi jäänud pruulikoda.

## Geograafia

See on suurim ja tihedaimini asustatud vald Bregenzerwaldis. Eggi keskusse pääseb vaid üle sildade. Bregenzerachi ja Schmittenbachi jõed voolavad läbi küla, samas Subersach voolab küla kõrval.

## Kultuur

Kihelkonnakirik **Hl. Nikolaus** on üks vanemaid kirikuhooneid Bregenzerwaldis. Kirikut on esmamainitud 1275. aastal.

Kihelkonnakirik **Hl. Josef** (Großdorf) disainiti Kaspar Waldneri poolt aastatel 1760-1762 ja pühitseti 1770. aastal.

**Egg Museum** on piirkondlik muuseum, mis asutati 1904. aastal.

Puidust **Gschwendtobeli** sild Lingenau ja Eggi vahel üle Subersachi jõe ehitati 1834. aastal Alois Negrelli poolt (kes töötas Suessi kanali kallal). Arvestades selle vanust, peetakse silda inseneri- ja puusepatööde meistriteoseks.

**Rippsild** Lingenau ja Eggi vahel (üle Subersachi jõe) on jalakäijate vaiersild ja see ehitati 1901. aastal. Silla pikkus on 57 m ja seda kasutavad tänapäeval ainult jalutajad.

**Bregenzerwald Umgang** (sõna otseses mõttes "Bregenzerwaldi jalutuskäik") näitab 12 küla, sealhulgas Eggi, traditsioonilist kujundust Bregenzerwaldis. Maastiku, avalike hoonete, elamute ja igapäevaste objektide abil antakse jalutajatele teavet tüüpilise Bregenzerwälderi arhitektuuristiili kohta läbi aegade.

## Viited
Tertsiin

**Tertsiin** on alates 13. sajandist tuntud Itaalia klassikaline luulevorm, üksteistsilbikus või viiejalalises jambis tertsettidest koosnev luuletus.

## Riimiskeem
Tertsiinid seostuvad riimiskeemi *aba bcb cdc ... xyx y* järgi. .

## Ajaloost
Tertsiin tekkis Itaalias 13. sajandil. Tuntuim näide tertsiini kasutamisest on Dante "Jumalik komöödia".

Eesti luuletajatest on tertsiinides kirjutanud Gustav Suits, Villem Grünthal-Ridala, Marie Under, Jaan Kärner, Juhan Sütiste, Lehte Hainsalu, Indrek Hirv.

## Näiteid
"Jumaliku komöödia" algusread:

## Viited
Kirovi rajoon

**Kirovi rajoon** on mitme haldusüksuse nimi.

Rajoonid Venemaal:
* Kirovi rajoon (Kaluga oblast)
* Kirovi rajoon (Peterburi)
* Kirovi rajoon (Põhja-Osseetia)
* Kirovi rajoon (Stavropoli krai)

Varem nime "Kirovi rajoon" kandnud:
* Asõkata rajoon, rajoon Kasahstanis Lõuna-Kasahstani oblastis
* Kara-Buura rajoon, rajoon Kõrgõzstanis
* Köksu rajoon, rajoon Kasahstanis Žetisu oblastis

## Vaata ka
* Kirovski rajoon
* Kirovske rajoon
Koroonapandeemia Sloveenias

**Koroonapandeemia Sloveenias** on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.

Esimene nakatumisjuhtum tuvastati 4. märtsil 2020. Pandeemia esimesed päevad olid Sloveeniale keerulised, kuna samal ajal vahetus riigis valitsus. Esimene nakatumisjuhtum tuvastati päev pärast seda, kui uueks peaministriks oli valitud Janez Janša. Lahkuva valitsuse peaminister Marjan Šarec oli kriisikomisjoni juht kuni 14. märtsini 2020.

## Kronoloogia

* 4. märtsil tuvastati esimene haigusjuhtum turistil, kes oli Marokost Itaalia kaudu tagasi pöördunud.
* 5. märtsil tuvastati 5 uut nakatunut, nendest kaks olid olnud kontaktis esimese nakatunuga ning kaks olid käinud Itaalias.
* 7. märtsil keelas valitsus kõik siseruumides toimuvad üle 500 inimesega kogunemised.
* 9. märtsil piiras valitsus siseruumides toimuvad kogunemised 100 inimesega ning väljas toimuvad kogunemised 500 inimesega. Ljubljana lennujaamas ning Itaalia piiril hakati kontrollima riiki sisenejate kehatemperatuuri.
* 10. märtsil keelas valitsus kõik saabuvad lennud Itaaliast, Lõuna-Koreast, Iraanist ja Hiinast.
* 11. märtsil suleti kaheks nädalaks põhikool Kamnikis, kuna üks kooli õpetaja oli nakatunud. Peatati rongiliiklus Itaalia ja Sloveenia vahel.
* 12. märtsil kuulutati haiguse levik riigis ametlikult epideemiaks. Kõik koolid ja lasteaiad otsustati sulgeda alates 16. märtsist, tööle jäeti ainult meditsiinitöötajate laste hoidmiseks vajalikud lasteaiad ja koolid, meditsiinitöötajatel keelati võtta puhkust ning streikida.
* 13. märtsil asus ametisse uus Janez Janša valitsus. Kõik mittekiireloomulised meditsiinilised läbivaatused lükati edasi. 
* 14. märtsil otsustas kriisikomisjon sulgeda alates 16. märtsist ühistranspordi. Esimene surmajuhtum.
* 15. märtsil käskis valitsus alates 16. märtsist sulgeda kõik restoranid ja baarid. Ljubljanas kaotati linna parklates parkimistasu. Suleti Ljubljana loomaaed. 38 uut juhtumit, kokku 219.
* 16. märtsil keelas valitsus lendude tegemise Sloveenias üksikute eranditega.
* 17. märtsil peatas valitsus kuni 16. aprillini autokoolide tegevuse. Keelatud on mittehädapäraste kaupade vahetu jaemüük eraisikutele. Samas on endiselt lubatud postimüük. 
* 20. märtsist alates keelati inimeste kogunemised avalikus ruumis
* 15. mail teatas Sloveenia valitsus esimese Euroopa riigina, et sisemaine koroonaviiruse epideemia on läbi.

## Andmestik



Tuvastatud nakatunuid Sloveenias, allikas: gov.si
: 25.03 muudeti andmete kogumise metodoloogiat




Haiglaravil olijate arv ja jaotus, allikas gov.si




Surmajuhtumeid päevas, allikas gov.si






## Viited

## Välislingid
* gov.si: Coronavirus disease COVID-19 (inglise keeles)
* gov.si: Koronavirus COVID-19 (sloveeni keeles)
* nijz.si: Spremljanje koronavirusa SARS-CoV-2 (COVID-19) (sloveeni keeles)
2010. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

**[[2010]]. aasta [[laskesuusatamise maailmameistrivõistlused]]** toimusid Venemaal Hantõ-Mansiiskis 28. märtsil.

Mis puudutas 2010. aasta laskesuusatamise programmi maailmameistrivõistlustel, siis võisteldi ainult sel alal, mis ei kuulunud olümpiaprogrammi, seega meistrivõistlused koosnesid ainult segatetatevõistlusest. Segateatevõistlus kuulub alates 2005. aastast maailmameistrivõistluste kavva, seega oli see kuues segateatevõistlus maailmameistritiilile.

## Tulemused
 
### Segateatevõistlus 2x6 km + 2x7,5 km



Kuupäev: 28. märts
Osavõtjaid: 18 võistkond
Maailmameister 2009: Marie Laure Brunet, Sylvie Becaert, Vincent Defrasne, Simon Fourcade
Ametlikud tulemused

## Medalid
Eichenberg (Vorarlberg)

**Eichenberg** (alamalemanni: *Oachebearg*) on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

## Viited
Rahvusvaheline karikatuuripäev

Alates 2017 aastast on mitteametlik Rahvusvaheline karikatuuripäev **[[18. september]]**.

## Ajaloost
Antud kuupäeva taga on 17. september 2007, mil Bangladeshis ilmus *Prothom Alo* väljaande **Alpin** *(Bengali : আলপিন )* 431 number, kus ilmus karikatuur nimega *Naam* (nimi).

Selle oli joonistatud 20-aastase karikaturist Arifur Rahmani, kus ta oli kujutatud eaka mehe ja poisi vaheliine vestlus ning probleem oli seotud pigem teksti kui piltidega, nagu oli olnud juba varasemate taoliste juhtumite korral. Kui poisilt küsiti, mis ta nimi on, jättis ta ära eesliite *Muhamed*, mida mõned moslemid kasutavad, et näidata austust islamiprohveti Muhamedi vastu. Vanem mees teatas talle, et ta peaks seda eesliidet kasutama kõikide nimede ees. Viimases pildis küsis mees poisilt, mis tal süles oli, millele poiss vastas "Muhamed kass".

Riigi peamiselt moslemitest elanikud pidasid karikatuuri avaldamist oma pühal Ramadaani kuul tahtliku katsena naeruvääristada Muhamedi, keda moslemid väga austavad, ja sedasi õhutada riigis rahutusi. Sellele reageeriti avalike protestide kaudu, mis viisid vägivalla ja tänavate kokkupõrgeteni, ehkki ajutine valitsus oli sellised meeleavaldused keelanud.

**18. septembril** keelustas valitsus selle karikatuuri ja Alpin nr 431 müügi ja tegi ametivõimudele korralduse arestida kõik trükitud eksemplarid. Arifur Rahman arreteeriti, samal ajal kui kirjastajad olid avalikult vabandanud ja vallandasid karikaturisti. Arifur Rahman kaotas töö ja ta vangistati Bangladeshi erakorraliste seaduste alusel.

### Dhaka kohus
Arifur Rahmani süüdistati karistusseadustiku paragrahvi 295A alusel usuliste tunnete kahjustamises ja talle määrati 30-päevane kinnipidamismäärus, mida hiljem pikendati veel kolme kuu võrra. Amnesty International nimetas Rahmani südametunnistuse vangiks ja nõudis tema viivitamatut ja tingimusteta vabastamist. Amnesty International andis tema nimel välja ka avalduse, milles nõuti tema vabastamist, öeldes: „*Valitsus ei tohiks alluda äärmusliidrite survele, kes üritavad juhtumit politiseerida. Rahmanit ei tohi patuoinaks teha. Ta tuleb vabastada.”* Karikaturist jäi arreteerituks kuueks kuuks ja kaheks päevaks 18. septembrist 2007 kuni 20. märtsil 2008 pärast seda, kui tema vastu korduvalt kohtuasja esitanud politseiametnik ei ilmunud kohtusse. 

### Jessore'i kohus
12. novembril 2009 määras Jessore'i kohus karikaturist Arifur Rahmanile karistuseks lisaks veel kaks kuud ranget vangistust, samuti pidi tasuma trahvi 500 Tk või olema vangistuses täiendavalt seitse päeva.

## Viited

## Välislingid

* Arifur Rahmani karikatuur "Nimi"
Hittisau

**Hittisau** on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.

Hittisau on Saksamaa-Austria kogukonnaprojekti *Naturpark [[Nagelfluhkette]]* liige.

## Ajalugu

1249. aastal on dokumentides esmamainitud kui Hittinsowe. 1754. aastal oli Hittisaus 1000 elanikku, 1850. aastal 2087 elanikku. 1908. aastal jõudis valda elekter. Vee-ettevõte ehitati 1929. aastal.

## Kultuur

Kihelkonnakirik **Hl. Drei Könige** ehitati aastatel 1843–1845. Kunstnik Josef Bucher maalis lõuendid (kolmest kuningast) kõrgaltarile 1850. aasta paiku. Christian Moosbrugger aitas kiriku skulptuurile palju kaasa. Oreli ehitas 1868. aastal Rankweileri oreliehitaja Alois Schönach.

1977. aastal asutati **Sennerei Hittisau** (Hittisau juustuvabrik). Juustuvabrik keskendus peamiselt Emmentali juustu tootmisele. Alates Austria astumisest Euroopa Liitu 1995. aastal on tootmine keskendunud *Hittisauer [[Bergkäse]]le*. Nüüdisajal on Hittisau juustuvabrik üks Bregenzerwaldi suuremaid, aastas tarnitakse umbes 5000 tonni piima; juustu toodetakse endiselt traditsioonilisel Vorarlbergi viisil. Juustuvabrik on *[[Käsestrasse Bregenzerwald]]* osa. **Alpsennereimuseum**, mis asub ka Hittisaus, teavitab sajandeid kestnud alpi juustu tootmisest.

**[[Frauenmuseum Hittisau]]** (naistemuuseum) avati 2000. aastal ja see tutvustab naiste saavutusi. See on ainus naisteteemaline muuseum Austrias, mille eesmärk on dokumenteerida kunsti ja kultuuri naissoost esindajaid.

## Viited
Hörbranz

**Hörbranz** (alamalemanni: *Heerbranz*) on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

## Viited
Bürgerliches Gesetzbuch

***Bürgerliches Gesetzbuch*** ehk **Saksa tsiviilseadustik** (lühend **BGB**) on Saksamaa tsiviilkoodeks. BGB-d hakati välja töötama aastal 1881, 1. juunil 1896 võttis Riigipäev selle vastu. Keiser Wilhelm II kirjutas seadusele alla 18. novembril 1896 ning 24. novembril kuulutati see välja. BGB jõustus 1. jaanuaril 1900. Lisaks Saksamaa eraõiguse homogeniseerimisele, oli BGB juriidiliselt erakordselt progressiivne projekt.

BGB-d võeti paljude seadusõiguslike õigussüsteemide loomisel eeskujuks: lisaks Eestile ka näiteks Jaapani, Lõuna-Korea, Hiina vabariigi, Hiina rahvavabariigi, Tai, Brasiilia, Kreeka, Läti ja Ukraina. BGB on tugevasti mõjutanud ka 1907. aasta Šveitsi tsiviilkoodeksit, 1942. aasta Itaalia tsiviilkoodeksit, 1966. aasta Portugali tsiviilkoodeksit ning 1992. aastal reformitud Hollandi tsiviilkoodeksit.

2001. aastal avaldati BGB eestikeelne tõlge.

## Viited
Viktor Pšonka

**Viktor Pšonka** (ukraina keeles Віктор Павлович Пшонка, sündinud 6. veebruaril 1954 Sergejevkas Stalino oblastis) on Ukraina jurist ja endine peaprokurör.
Kóstas Mavrídes

**Kóstas Mavrídes** (kreeka keeles *Κώστας Μαυρίδης*; sündinud 27. mail 1962 Dikomos) on Küprose poliitik, ta on Demokraatliku Partei liige. Ta on aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige.

Ta lõpetas aastal 1987 Rutgersi Ülikooli majandusteaduse bakalaureusena ja aastal 1990 sama ülikooli majandusteaduse magistrina. Aastal 1994 sai ta Houstoni Ülikoolist doktorikraadi majanduse alal.

Euroopa Parlamendis kuulub ta Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni.

## Viited
Eva Kaili

**Eva Kaili** (kreeka keeles *Εύα Καϊλή*; sündinud 26. oktoobril 1978 Thessaloníkis) on Kreeka poliitik, ta kuulub erakonda Ülekreekaline Sotsialistlik Liikumine. Ta on aastast 2014 Euroopa Parlamendi liige ning alates 2022. jaanuarist kuni detsembrini üks Euroopa Parlamendi asepresidente.

Ta töötas aastatel 2004–2007 Kreeka telekanalis MEGA ning kuulus 2007–2012 Kreeka Parlamenti. Aastast 2014 kuulub Euroopa Parlamenti, kus on Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni liige.

2022. aastal sattus ta korruptsioonikahtluse alla ning tema volitused Euroopa Parlamendis peatati.

## Viited

## Välislingid
* Eva Kaili koduleht
Ma‘īn ‘Abd al-Malik Sa‘īd

**Ma‘īn ‘Abd al-Malik Sa‘īd** (araabia keeles معين عبد الملك سعيد, läänepäraselt *Maeen Abdulmalik Saeed*; sündinud 1976) on Jeemeni poliitik, alates 18. oktoobrist 2018 Jeemeni peaminister. Enne seda oli ta Ahmed Obeid bin Daghri valitsuses avalike tööde minister.

## Haridus
Tal on doktorikraad arhitektuuri- ja kujundusfilosoofias.

## Karjäär
Saeed oli arhitekt ning töötas Kairos ehitusfirmas. Lisaks on ta olnud Dhamari ülikoolis abiprofessor. Saeed osales valitsuse poolel läbirääkimistel huthidega esimesel Genfi konverentsil, Bielis ning Kuveidis.

## Peaministrina
18. oktoobril 2018 vallandas Jeemeni president ‘Abd Rabbuh Manşūr al-Hādī senise peaministri Ahmed Obeid bin Daghri, keda ta süüdistas majanduskriisi põhjustamises. Saeed määrati Daghri mantlipärijaks.

## Viited
Fritz Streletz

**Fritz Streletz** (28. september 1926 Friedrichsgrätz (tänapäeval Grodziec, Poola ) – 24. märts 2025 Oranienburg) oli Saksa DV sõjaväelane ja riigitegelane.

## Elulugu
Aastatel 1941–1943 õppis Fritz Streletz Deggendorfis allohvitseride koolis. 1943–1944 oli ta Riigi Tööteenistuses. 1944–1945 teenis allohvitserina Wehrmachtis. Oli 1945. aasta veebruarist kuni 1948. aasta oktoobrini Nõukogude sõjavangis. Saksamaale tagasipöördumise järel asus 1948. aasta oktoobris tööle Saksa Rahvapolitseis, 1956. aastal sai ta Kasarmeeritud Rahvapolitsei ooberstiks. 1948. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liikmeks. Õppis aastatel 1951– 1952 Nõukogude Liidus. 1956–1959 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Kolmanda sõjaväeringkonna asejuhataja. 1959–1961 õppis ta NSV Liidu relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemias. 1961–1964 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Kolmanda sõjaväeringkonna juhataja. 1964. aastal sai Streletz kindralmajori auastme. 1964–1978 oli ta Saksa DV Rahvaarmee Peastaabi juhataja asetäitja. 1969. aastal sai ta kindralleitnandi auastme. Alates 1971. aastast oli ta Saksa DV Kaitsekomitee sekretär. 1979. aastal sai ta kindraloobersti auastme. Alates 10. jaanuarist 1979 kuni 31. detsembrini 1989 oli Fritz Streletz Saksa DV kaitseministri asetäitja ja Saksa DV Rahvaarmee Peastaabi juhataja. 1981–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 

1991. aasta mais arreteeriti ta süüdistatuna osaluses piiriületajate tapmises. 16. septembril 1993 mõisteti talle viis aastat ja kuus kuud vabaduskaotust. 1997. aasta oktoobris vabastati ta ennetähtaegselt vangistusest.

## Auastmed

## Viited
‘Umar ar-Razzāz

**‘Umar ar-Razzāz** (araabia keeles عمر الرزاز, läänepäraselt *Omar Razzaz*; sündinud 1. jaanuaril 1961) on Jordaania poliitik, kes oli 14. juunist 2018 kuni 12. oktoobrini 2020 Jordaania peaminister. Talle tehti 2018. aasta 5. juunil ülesanne moodustada uus valitsus, kuna tema eelkäija Hāni Al-Mulki oli sunnitud IMF-i kasinusmeetmete vastu toimunud meeleavalduste tõttu tagasi astuma.

Razzaz sündis Al-Saltis ning omandas haridust Ammanis, hiljem välismaal. Ta on juhtinud mitmeid riiklikke ning rahvusvahelisi asutusi. Enne peaministriks saamist oli ta alates 4. jaanuarist 2017 Hani Mulki valitsuses haridusminister.

## Viited
Kennelbach

**Kennelbach** on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.

Alates 2016. aastast on see spordikaupade ettevõtte Head peakorter, üheskoos Amsterdamiga.

## Geograafia

Vald asub Bodeni järvest lõunas, 430 m üle merepinna. Umbes 54% selle territooriumist on metsa all.

## Ajalugu

Habsburgid valitsesid Vorarlbergi vaheldumisi Tiroolist või Freiburgist. Aastatel 1805–1814 kuulus Kennelbach Baierile ja siis taas Austriale. See on olnud osa Austria Vorarlbergi liidumaast alates selle loomisest 1861. aastal. 19. sajandil ja 20. sajandi esimesel poolel oli see tugevalt mõjutatud Schindleri tööstusperekonnast, kelle puuvillaketrusvabrikud suleti 1968. aastal. Endine Schindleri perekonna kodu *Villa Grünau* on kuulunud vallavalitsusele 1992. aastast ja viimane asub nüüd seal. Aastatel 1945–1955 oli vald Prantsuse okupatsioonitsooni osa Austrias.

## Sõpruslinn

* Scurelle, Itaalia

## Majandus

2003. aastal tegutses 33 kohalikku tööstusettevõtet; seal oli 955 töötajat ja 27 interni. Turism on Kennelbachis oluline.

Kuulsa suusa- ja tennisevarustuse tootja Head peakorter asub Kennelbachis.

## Inimesi

* Friedrich Wilhelm Schindler (1856–1920), Austria ettevõtja ja leiutaja, suri Kennelbachis
* Hans Purin (1898–1989), Austria maalikunstnik ja kunstnik, sündis Kennelbachis

## Viited
Tõmmupunnpea

**Tõmmupunnpea** (*Erynnis tages*) on liblikaliik punnpealaste sugukonnast.

Valmiku tiibade siruulatus on 23–26 mm. Punakaspruunide tiibade serval on valgete täppide rida.

Röövikud on helerohelised, tumepruuni peaga ja kuni 18 mm pikad. Nad toituvad liblikõielistel.

Tõmmupunnpea on levinud peaaegu kogu Euroopas ja Aasias.

Lääne-Eesti lubjarikastel niitudel ja Kagu-Eesti liivastel aladel on ta kohati sage.

## Viited

## Välislingid
*
Uneliblikas

**Uneliblikas** (*Heteropterus morpheus*) on liblikaliik punnpealaste sugukonnast.

Valmiku tiibade siruulatus on 28–31 mm, esitiibade pikkus 15–18 mm. Tumepruunide esitiibade serval on mõni ebakorrapärase kujuga kollakas tähn. Tagumiste tiibade alaküljel on kollasel taustal tumeda servaga valged ovaalid.

Röövikud toituvad kõrrelistel, näiteks helmikatel ja kastikutel.

Tallinnas Pirital on Uneliblika tänav.

## Viited

## Välislingid
*
Alois Pisnik

**Alois Pisnik** (8. september 1911 Leoben – 2. oktoober 2004 Rostock) oli Austria päritolu Saksa DV partei- ja riigitegelane.

Alois Pisnik oli pärit töölisperekonnast. Aastatel 1926–1929 õppis ta masina- ja elektrilukksepaks. Ta osales sotsiaaldemokraatliku noorteorganisatsiooni, sotsiaaldemokraatliku spordiliikumise ja metallitööliste ametiühinguliikumise tegevuses. Alates 1928. aastast oli ta Austria Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Aastatel 1930–1933 õppis ta kaugõppe teel elektriinseneriks. 1933. aastal astus ta Austria Kommunistlikku Parteisse. 1935. aastal mõisteti ta kommunistliku tegevuse eest seitsmeks aastaks vangi, 1936. aastal vabanes ennetähtaegselt vangistusest.

1937–1940 töötas ta raadiotehnikuna Leobenis. Illegaalse kommunistliku tegevuse eest arreteeriti ta 1940. aasta veebruaris ja mõisteti 1941. aasta juunis Grazis erikohtu poolt kümneks aastaks vangi. Vanglakaristust kandis ta Halles. Vangistusest vabanemise järel astus ta 1945. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, millest sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel 1946. aastal sai Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei. 1946–1949 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Saksa-Anhaldi allorganisatsiooni organisatsiooniline sekretär ja 1951–1952 teine sekretär. Alates 1950. aastast kuni 1989. aasta detsembrini oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1958–1963 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1952–1979 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Mageburgi ringkonna allorganisatsiooni esimene sekretär. Alates 1958. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige. 1980. aastast kuni 1990. aasta märtsini oli Saksa DV Riiginõukogu liige. 1993. aasta novembris esitati talle süüdistus kaasvastutuses Saksa DV piirirežiimi eest, kuid tervislikel põhjustel võeti süüdistus tagasi.

## Viited
Askar Mamin

**Askar Uzakbaiulõ Mamin** (kasahhi keeles *Асқар Ұзақбайұлы Мамин; Asqar Uzaqbaýulı Mamïn*; sündinud 23. oktoobril 1965) on Kasahstani poliitik, kes oli 21. veebruarist 2019 kuni 5. jaanuarini 2021 Kasahstani peaminister.

Ta oli 9. septembrist 2016 kuni 21. veebruarini 2019 esimene asepeaminister. Enne seda oli Mamin Qazaqstan Temir Joly ehk Kasahstani riikliku raudtee-ettevõtte president.  
Aastast 2008 on ta ka Kasahstani Jäähoki Liidu president.

Ta oli aastatel 2006–2008 Astana linnapea ning 2005–2006 Kasahstani transpordi- ja kommunikatsiooniminister. Ta on võimupartei Nur Otani liige.

## Viited
Paul Alisch

**Friedrich Wilhelm Paul Alisch** (1842 – pärast 1917) oli Saksa päritolu vene tööstusarhitekt. Ta oli Narva Kreenholmi arhitekt (1888–1907). 

## Elulugu
Ta õppis kõigepealt Berliini arhitektuuriakadeemias (1863–1865) ja seejärel Peterburi Kunstiakadeemias, mille lõpetas 1869. aastal.    

20. aprillil 1888 sai temast Narva Kreenholmi arhitekt, sel ametikohal oli ta kuni 21. septembrini 1907.    

## Peamised teosed

* Narva Issanda Ülestõusmise peakirik (1890–1896); 
* Narvas Kreenholmi manufaktuuri hooned (1890–1907), millest suurem osa on kantud Eesti kultuurimälestiste riiklikku registrisse.  Tema projekti järgi ehitati näiteks Joala vabrik (1890), kus ta jätkas Roman Heinrichseni pooleli jäänud tööd, Georgi vabrik (1899), direktor Carri elamu (1893), abidirektorite elamu (1896), vabrikumeistrite elamud (1901), kolmekorruselised tööliste kasarmud (1893–1901), peavalitsuse hoone (1901), vangla (1898) ja mitmed teised hooned. 

## Viited
Khālid ibn Khalīfah ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Thānī

**[[Šeik]] Khālid ibn Khalīfah ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Thānī** (araabia keeles خالد بن خليفة بن عبد العزيز آل ثاني, läänepäraselt *Khalid bin Khalifa bin Abdul Aziz Al Thani*; sündinud 1968) on Katari poliitik, Katari sise- ja peaminister aastatel 2020–2023. Ta nimetati ametisse pärast šeik ‘Abd Allāh ibn Nāşir Āl Thānī tagasiastumist.

## Noorus
Khālid sündis 1968. aastal Dohas. Hiljem asus ta õppima Ameerika Ühendriikidesse, kus ta omandas 1993. aastal bakalaureusekraadi ärijuhtimises.

## Karjäär
Šeik Khālid töötas kuni 2002. aastani Katari vedelgaasi ettevõttes. Hiljem töötas ta aastatel 2002–2006 esimese asepeaministri ja välisministri büroodes. Enne peaministriks saamist oli ta alates 11. novembrist 2014 olnud Amiri Diwani juht.

## Viited
Ukraina Rahvuslik Korruptsioonivastane Büroo

**Ukraina Rahvuslik Korruptsioonivastane Büroo** (ukraina keeles *Національне антикорупційне бюро України*) on Ukraina õiguskaitseorgan, mille ülesanne on korruptsioonikuritegude uurimine.

## Vaata ka
* Korruptsioonivastane Eriprokuratuur
* Kõrgem Korruptsioonivastane Kohus (Ukraina)

## Välislingid
* НАБУ открыло уголовное производство из-за политических преследований Порошенко, - адвокат - Lb.ua, 16.03.2020
* В НАБУ анонсировали подозрения Коломойскому - Korrespondent.net, 01.05.2020
Lorenzo Fioramonti

**Lorenzo Fioramonti** (sündinud 29. aprillil 1977 Roomas) on Itaalia poliitik. Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 25. detsembrini 2019 Itaalia haridus-, ülikoolide ja teaduse minister.

Ta lõpetas Rooma Tor Vergata Ülikooli (*Università degli Studi di Roma Tor Vergata*) filosoofiateaduskonna erialal *"kaasaegse poliitilise ja majandusliku mõtte ajalugu"*. Hiljem sai ta doktorikraadi politoloogia alal Siena ülikoolist. Ta on õpetanud Pretoria ülikooli poliitilise ökonoomia kateedris politoloogiat.

Ta kuulus aastatel 2018–2019 Viie tähe liikumise ridadesse. Aastal 2020 teatati uue erakonna *Eco* asutamisest, ka Lorenzo Fioramonti kuulub erakonna asutajaliikmete hulka.

Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 25. detsembrini 2019 Itaalia haridus-, ülikoolide ja teaduse minister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks poega.

## Välislingid
* Lorenzo Fioramonti koduleht (itaalia ja inglise keeles)
Joseph Dion Ngute

**Joseph Dion Ngute** (sündinu 12. märtsil 1954) on Kameruni poliitik, alates 4. jaanuarist 2019 Kameruni peaminister. Enne teda oli Philémon Yang peaministriametis olnud alates 2009. aastast.

## Karjäär
Ngute on omandanud Suurbritannia Warwicki ülikoolist õigusteaduse doktorikraadi. Aastal 1991 oli ta ühe Kameruni kõrgkooli rektor. Ngutest sai valitsuse liige aastal 1997 ning seda välisministri delegaadina. Märtsis 2018 sai temast vabariigi presidendi eriülesanneteminister.

## Isiklikku
Ngute on pärit peamiselt ingliskeelsest Edela-Kamerunist (endine Lõuna-Kamerun), kus ta on endiselt rahva seas mõjuvõimas poliitik.

## Viited
Vampel

**Vampel** ehk **vaarikpampel** on hübriid vaarika ja pärismuraka alamperekonna liikide vahel. 

## Sordid
* 'Tayberry'
* 'Boysenberry'
* 'Youngberry'

## Viited
Läänevaarikas

**Läänevaarikas** (*Rubus occidentalis*) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv põõsaliik. Läänevaarika kromosoomide põhiarv on 2n.

## Levik
Liik pärineb Põhja-Ameerika idapoolsetelt aladelt.

## Kirjeldus
Põõsa maksimaalne kasv on 3 m. Taimevarred on purpurse värvusega ning kaetud sinaka vahakirmega. Varsi katavad jämedad ogad. Taimel on liitlehed (kolmetised), pikkvõrsel on lehed viietised. Lehekese kuju on munajas, serv kahelisaagjas ning lehe alumine külg valgeviltjas. Läänevaarika õie läbimõõt on kuni 1–1,5 cm. Sarnaselt vaarikaga on läänevaarika viljad koguluuviljad, mis koosnevad osaviljadest. Viljad on purpurjasmustad ja poolkerajad.  Taim ei anna juurevõsusid.

## Kasvatamine
Liigi kultiveerimist alustati 1850. aastal USA-s.

Tänapäeval kasvatatakse läänevaarikat USA-s 1000 ha, enamik toorainest kasutatakse tööstuses, väiksem osa läheb värskelt tarbimiseks.

## Kasutamine
Läänevaarikat on kasutatud vaarika sordiaretuses purpursete viljade saamiseks. 

## Viited
Maasikvaarikas

**Maasikvaarikas** (*Rubus illecebrosus*) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

 

## Levik
Liik pärineb Jaapani läänepoolsest osast. Sissetoodud Euroopasse, Kanadasse ning Põhja- ja Lõuna-Ameerikasse.

## Kirjeldus
Eestis kasvab taim kuni 50 cm kõrguseks. Taime liitlehed koosnevad 5-9 lehekesest, mille leheservad on hambulised. Lehevarred ning -rootsud on kaetud ogadega. Õied on valged, kuni 4 cm läbimõõduga. Viljade valmimise periood algab augustist, kuid õitsemine ja viljumine võib kesta kuni sügiskülmadeni. Taime vilja nimetatakse koguviljaks, mis koosneb 50-100 osaviljast, millest iga sees on üksainus seeme. Nagu ka vaarikal, nii eraldub ka maasikvaarika vili korjamisel õiepõhjast. Umbes 7-10 päeva pärast viljade värvumist omandavad need õige maitse. Maasikvaarika vili on läikivpunane ning umbes 3 cm läbimõõduga, selle maitse on mahe ning mahlane. Taim levib juurevõsudega.  

## Kasvatamine
Taime hakati kasvatama 19. sajandi keskpaigas.
### Kasvunõuded
Kasvukoht peaks olema päikeseline, kuid taimed võivad kasvada ka varjus. Samas on varjus kasvades taimel madalam saagikus ning kehvem maitse. Taim kasvab hästi nii kergematel kui raskematel muldadel, mullareaktsioon peaks jääma vahemikku 6,5–7,5. Taim on põuatundlik, kuid ei sobi kasvama ka liigniiskesse kasvukohta. 

## Kasutamine
### Kulinaarias
Kuna maasikvaarika värsked viljad võivad maitse poolest magedad tunduda, siis valmistatakse viljadest hoidiseid, nii tulevad maitsenüansid paremini esile. Viljadest saab valmistada mahla, veini jms. 
### Iluaianduses
Kuid maasikvaarikat võib kasvatada ka ilutaimena, sest tegemist on hea pinnakattetaimega. Samuti sobivad nad tugeva juuresüsteemi tõttu erosioonitundlike kallakute katmiseks. Soojemates maades kasvatatakse maasikvaarika hekke, mis võivad kasvada kuni 1 m kõrguseks.  
### Ravimtaimena
Maasikvaarika vilju on kasutatud rahvameditsiinis seedeprobleemide, hingamisteede, neeruhaiguste ja depressiooni raviks.

## Paljundamine
Taimi paljundatakse seemnete, haljaspistikute ja lookvõrsikutega ning jagamise teel.

## Marjade biokeemiline koostis
Maasikvaarika viljade keskmine suhkrusisaldus on 13%.  Neis leidub ka antioksüdatiivseid aineid nagu antotsüanidiine, pelargonidiini ja tsüanidiin-3-glükosiidi.

## Viited
Elektrofoor

**Elektrofoor** on seade kõrge elektripinge tekitamiseks elektrostaatilise induktsiooni põhimõttel. Niisugust seadet kasutasid teadlased 18. sajandil elektrinähtuste uurimisel. Elektrofoori edasiarendus on elektrostaatiline generaator.

Elektrofoor koosneb isoleerpidemega metallkettast ja eboniit- või klaaskettast, mis asetseb maandatud metallplaadil. See alusplaat ja ülemine metallketas moodustavad kondensaatori, mille vahel on dielektrik. Eboniitketast näiteks karusnahaga hõõrudes tekitatakse sellel negatiivne elektrilaeng (elektronide ülekaal) ja sellega kaasnev elektriväli. Kui lähendada metallketas klaaskettale, paiknevad elektronid selles väljas elektrostaatilise induktsiooni toimel ümber nii, et metallketta alumine pool saab positiivse laengu (negatiivsete laengute puudujäägi). Kui nüüd selle ketta ülemisel poolel tekkinud negatiivne laeng maandada, näiteks seda sõrmega puudutades, eemalduvad negatiivsed laengud maasse ja kettale jääb positiivne laeng. 

Laetud kondensaatori elektroodide vahel tekib pinge U, mis on võrdeline antud laenguga Q (vaadeldaval juhul seda suurem, mida suuremad on kettad) ja pöördvõrdeline mahtuvusega C: 
:U = \frac{Q}{C}.
Kui hakata metallketast klaasplaadist eemaldama, väheneb kondensaatori mahtuvus ja vastavalt tõuseb plaatidevaheline pinge, mis võib ulatuda kilovoltidesse. Kui lähendada pidemest ülespoole tõstetud metallkettale maandatud metallvarras, tekib elektriline ülelöök sädelahendusena.

Elektrofoori põhimõttel saab kõrget pinget tekitada ka muudetava mahtuvusega kondensaatori plaatide vahel, kui anda neile elektrilaeng välisest alalispinge allikast. Kui näiteks laadida maksimaalse mahtuvuse asendis pöördkondensaator ja hakata siis rootori plaate pöörates mahtuvust vähendama, võib plaatidevaheline pinge tõusta kuni ülelöögini.
 

## Vaata ka
*Elektrostaatiline induktsioon
*Elektrostaatiline generaator

## Viited
Elektrostaatiline masin

**Elektrostaatiline masin** ehk **elektrostaatiline generaator** on elektrimasin kõrge alalispinge tekitamiseks, kusjuures elektrilaengute nihe ja ülekanne toimub elektrostaatilise induktsiooni põhimõttel. Elektrostaatilised masinad kasutavad energia muundamisel elektrivälja, erinevalt magnetvälja kasutamisel põhinevatest elektrodünaamilistest generaatoritest.

19. sajandil väljatöötatud elektrostaatiliste masinate tüüpidest on tuntuim inglise leiutaja James Wimshursti poolt 1878 konstrueeritud generaator, mille edasiarendused võimaldasid saada kuni 100 kilovoldist pinget ja mis leidsid kõrgepinge allikana kasutamist vähe energiat nõudvate elektrinähtuste uurimisel, edaspidi eelkõige demonstratsioonivahendina.

## Ehitus ja tööpõhimõte

Masina põhiosadeks on kaks isolerainest (enamasti klaasist) ketast, millele on kleebitud lehtmetallist sektorid (skeemil ruudud A ja B). Need lähestikku paiknevad kettad pannakse käsivändaga vastassuundades pöörlema.

Juhtivatel sektoritel on ka paigalseisvate ketaste korral erinevad jääklaengud, mis ketaste pöörlemisel indutseerivad tugevamaid laenguid vastasketta sektorites. Laengud kogutakse sektoritel libisevate metallharjade paari abil kerakujulistele väljundelektroodidele ja kondensaatoreina toimivatesse Leideni purkidesse. Lisaks kogumisarjadele libiseb kummagi plaadi sektoril diametraalselt paigutatud ja omavahel ühendatud harjade paar, nn tasandusharjad. Elektroodikuulide vahel tekib piisavalt kõrge pinge korral sädelahendus. Pinge suurus sõltub ketaste läbimõõdust ja voolutugevus (sädeme võimsus) ketaste pöörlemiskiirusest. 

Laengute vastastikuse võimenduse tagamiseks on harjad sektorite suhtes paigutatud ja ühendatud nii, et ketaste pöörlemisel jääb vastastikuste harjade alla vähemalt kaks sektorit. Eeldame, et sektor A1 kannab esialgu positiivset ja vastasolev sektor B1 negatiivset jääklaengut. Kui A1 liigub vasakule ja B1 paremale, siis nende elektrilised potentsiaalid kasvavad selle töö arvel, mida tehakse vastandmärgiliste laengute vahel valitseva tõmbejõu ületamiseks. Kui A1 jõuab kohakuti sektoriga B2, mis on sel hetkel kontaktis harjaga Y, siis on tal juba kõrgem positiivne potentsiaal, mis kutsub esile laengu jagunemise Y ja Y1 vahel läbi tasandusjuhtme. Kasvanud negatiivne laeng kandub sektorisse B2 ja positiivne laeng tasandusjuhtme kaudu ketta diametraalsele sektorile, mida sel hetkel puudutab hari Y1. Ketaste edasisel pöörlemisel A1 kontakteerub harjaga Z ja annab osa laengust väljundahelasse (metallkuulile, Leideni purki). Edasi jõuab sektor A1 harja X alla, mis on tasandusjuhtme abil ühendatud harjaga X1, ja kasvatab jälle positiivset laengut tulenevalt negatiivse sektori B2 eemaldumisest (see on sel hetkel vastakuti A-ketta sektoriga, mis kontakteerub harjaga X1).
 

## Vaata ka
*Elektrostaatiline induktsioon

## Viited
Van de Graaffi generaator

**Van de Graaffi generaator** on elektrostaatiline seade kõrge elektripinge (kuni 10 miljonit volti) tekitamiseks liikuva lindiga  elektrilaenguid transportides. Lintgeneraatori töötas välja USA füüsik Robert Jemison Van de Graaff 1929. aastal.

Graaffi generaatori põhiosa on isoleerainest (siidist, kummist) lint, mis liigub üle rullide (joonisel ülemine metallist ja alumine isoleerainest). Lindi ülemine osa koos rulliga on paigutatud positiivseid laenguid koguvasse metallkuplisse. Lindi laengutega loovad kontakti metallkiududest harjad, kusjuures ülemisel harjal on ühendus metallkupliga. Alumine rull on harja kaudu ühenduses negatiivse elektroodiga (metallkuuliga). 

Lihtsas generaatoris saadakse elektrilaengud hõõrdeelektrina (lindi ja alumise rulli vahel), kõrgema pinge seadmetes aga eraldi allikast koroonalahenduse abil. Lint. mis pannakse liikuma alumist rulli ringiajava elektrimootoriga, kannab positiivseid elektrilaenguid ülemise harja kaudu kuplile. Kupli sisemuses kui Faraday puuris elektriväli puudub, mis teebki võimalikuks laengute ülekande läbi ülemise harja. Samanimeliste laengute vastastikune tõukejõud surub järjest uusi laenguid metallkupli välispinnale juurde ja kupli potentsiaal negatiivse elektroodi (maa) suhtes kasvab kuni sädelahenduseni kupli ja negatiivse elektroodi vahel.

Niisuguse elektrostaatilise generaatori kasutegur on madal – mõne protsendi ringis. 

## Vaata ka
*Elektrostaatiline induktsioon
 
## Välislingid
* Graaffi generaatori demonstratsioon
* Van de Graaff Electrostatic Generator (inglise keeles)
Hõõrdeelekter

**Hõõrdeelekter** ehk **triboelektriline efekt** on füüsikaline nähtus, mis seisneb elektrilaengute tekkimises kahe keha vastastikusel hõõrdumisel ja seejärel teineteisest eemaldamisel. Seejuures elektriseeruvad mõlemad kehad ja neil tekivad võrdsed vastandmärgilised laengud. Kui näiteks klaasi hõõruda siidiga, siirdub mingi hulk elektrone klaasilt siidile. Kuna elektron on negatiivse laenguga elementaarosake, siis tekib siidil negatiivne ja klaasil positiivne laeng. Nähtus on tuntud juba antiikajast seoses hõõrutud merevaigu võimega ainekübemeid külge tõmmata (siit tulevad ka nimetused "elekter" ja "elektron": merevaik on kreeka keeles *ēlektron*).

Hõõrumisel elektriseeruvad mõlemad kehad, kui nad on mittejuhtivast ainest ja neile võib elektrilaeng jääda pikaks ajaks püsima. Hõõrdeelektri laeng võib teatud tingimustel koguneda ka elektrit juhtivasse kehasse, kui seda hõõruda mittejuhtivast ainest kehaga.  

Ühed ained annavad hõõrdumisel elektrone kergemini ära kui teised ehk ainetel on erinev elektronafiinsus. Selle omaduse järgi saab ained järjestada triboelektrilisse ritta, harilikult positiivsest negatiivse laengu suunas. Niisuguse rea mistahes hõõrdepaaris loovutab eespool olev aine järgmisele elektrone. 

Triboelektrilise rea moodustavad näiteks isoleerained:

**[+]** klaas, nailon, vill, siid, paber, puuvill, eboniit (kõvakummi), polüester,  polüetüleen, polüpropüleen, polüvinüülkloriid, räni, teflon **[–]** 

Hõõrdeelekter tekib ohtliku kaasnähtusena paljudes tootmisprotsessides, eriti tekstiili- ja paberitööstuses. Võimalike küllaltki suurte elektrostaatiliste laengute kõrvaldamise meetmetena on kasutusel näiteks metallist seadmeosade maandamine ja õhu muutmine elektrit juhtivaks ioniseerimse teel.

## Viited

## Välislingid
*Triboelektrische Reihe
2016. aasta pretendentide turniir

**2016. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir** (inglise keeles *World Chess Championship  Candidates Tournament 2016*) oli 2016. aastal Moskvas peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Venemaad esindav 26-aastane suurmeister Sergei Karjakin, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. 

2016. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2016 Moskvas. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 100 minutit 40 käigule, seejärel 50 minutit järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

Turniir kuulus 22. kategooriasse. Peakohtunikuna tegutses Austria rahvusvaheline arbiiter Werner Stubenvoll.

Auhinnafond moodustas 420 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 95 000 eurot).

## Osavõtjate kvalifitseerumine


¹) Reitingud on antud 2016. aasta märtsi seisuga

## Turniiri lõpptulemus


¹) Caruana võitis Anandit omavahelistes kohtumistes 1,5:0,5

## Vaata ka
*2016. aasta MM-tiitlimatš

## Välislingid
*
*Candidates Tournament 2016. chess-results.com
Uuendtoit

**Uuendtoit** on toit või toidu koostisosad, mida pole enne 15. maid 1997. aastal Euroopa Liidu territooriumil inimeste toiduna olulisel määral kasutatud.

Uuendtoit kuulub vähemalt ühte järgmistest kategooriatest:

* on uue või tahtlikult muudetud molekulaarstruktuuriga;
* koosneb, on saadud või toodetud
**mikroorganismidest, seentest või vetikatest,
** mineraalset päritolu materjalist,
**taimedest või nende osadest,
**loomadest või nende osadest,
** rakukultuurist või koekultuurist (loomadest, taimedest, mikroorganismidest, seentest, vetikatest)
* koosneb tehisnanomaterjalist;
* on saadud uue tootmisprotsessiga, kui see põhjustab toidu koostises või struktuuris olulisi muutusi, mõjutades sellega toiteväärtust, inimese ainevahetust või ebasoovitavate ainete sisaldust.

## Viited


## Välislingid
*Euroopa Liidus lubatud uuendtoidud
Johannes Chemnitzer

**Johannes Chemnitzer** (24. märts 1929 Wildenfels – 1. november 2021) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane.

Johannes Chemnitzer oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta kaubanduskoolis. 1946. aastal astus ta Saksa Vaba Noorsoo Liitu ja Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. Aastatel  1948–1951 õppis Zwickaus ja Elbisbachis kutsekoolis põllumajandust. Alates 1949. aastast oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise liige. 1952–1955 oli Chemnitzer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Zwickau piirkonna põllumajandussekretär. 1955–1958 õppis ta Moskvas NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis. 1958–1962 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Gera ringkonna põllumajandussekretar. Alates 1963. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1963–1989 oli Chemnitzer Neubrandenburgi ringkonna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei allorganisatsiooni esimene sekretar. Alates 1967. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1974–1989 oli ta Saksa DV Kaitsekomitee liige. 8. novembril 1989 valiti ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja Keskkomitee põllumajandussekretariks. 10. novembril 1989 aga vabastati ta kõigist ametitest ja heideti 13. detsembril 1989 Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.

## Viited
STS-89

**STS-89** oli NASA Space Shuttle'i programmi missioon, mida teenindas kosmosesüstik Endeavour.

Missioon startis 23. jaanuaril 1998 ja selle raames külastati Vene kosmosejaama Mir, kuhu viidi varustust ning vahetati jaama meeskonnaliikmeid.

Endeavour naasis Maale 31. jaanuaril.

## Meeskond

## Viited
Mário Centeno

**Mário José Gomes de Freitas Centeno** (sündinud 9. detsembril 1966 Olhãos) on Portugali majandusteadlane ja poliitik, ta kuulub Sotsialistlikku Parteisse. Alates 20. juulist 2020 on ta Portugali Panga president.

Ta oli 26. novembrist 2015 kuni 15. juulini 2020 Portugali rahandusminister. 13. jaanuarist 2018 kuni 13. juulini 2020 oli ta Eurorühma president.

Ta õppis majandust Lissaboni ülikooli majanduse ja ärijuhtimise teaduskonnas, mille lõpetas aastal 1990. Aastal 1993 sai ta magistriks rakendusmatemaatika alal; aastal 1998 sai ta Harvardi ülikoolis majandusteaduse magistriks, aastal 2000 majandusteaduse doktoriks.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Bokassa dünastia

**Bokassa dünastia** valitses Kesk-Aafrikat aastail 1976–1979. Keiser Bokassa Il oli 19 naist ja 40 last. Praegune (alates 3. novembrist 1996) keiserliku perekonna pea on Jean Bédel Bokassa II.
Thoinot Arbeau

**Thoinot Arbeau** on Prantsuse vaimuliku **Jehan Tabourot**' (17. märts 1520 Dijon – 23. juuli 1595 Langres) anagrammiline pseudonüüm. Thoinot Arbeau on tuntud peamiselt oma teosega "Orchésographie", mis käsitleb 16. sajandi Prantsusmaa seltskonnatantse.

"Orchésographie" ilmus Langres'is 1589. aastal. See dialoogivormis traktaat pakub rikkalikult infot seltskondliku käitumise kohta tantsusaalis ning muusikute ja tantsijate suhtlemise kohta. Teos sisaldab arvukalt puulõikeid tantsijatest ja muusikutest ning rohkeid muusikanäiteid koos põhjalike juhistega sammude kohta, mis oli märkimisväärne innovatsioon tolleaegses tantsunotatsioonis.

Raamatu on inglise keelde tõlkinud Mary Stewart Evans, toimetanud Julia Sutton. 

Arbeau tegeles ka astronoomiaga ning avaldas teose "Compot et Manuel Kalendrier, par lequel toutes personnes peuvent facilement apprendre et sçavoir le cours du Soleil et de la Lune et semblablement les festes fixes et mobiles que l’on doit célébrer en l’Eglise, suyvant la correction ordonné par notre Saint Pére Grégoire XIII" ('kalender, mille järgi kõik inimesed saavad hõlpsasti tundma õppida Päikese ja Kuu käiku ning samas ka liikumatuid ja liikuvaid pühi, mida Kirik tähistab, vastavalt parandustele, mille pani ette meie isa püha Gregorius XIII'), Langres: Jehan des Preyz, 1582.

## Kirjandus
* Kendall, G. Yvonne 2001. "Arbeau, Thoinot". The New Grove Dictionary of Music and Musicians, second edition, edited by Stanley Sadie and John Tyrrell. London: Macmillan Publishers.

## Välislingid

* Arbeau teosed jm Internet Archive'is
* Orchésographie prantsuse keeles
* Puulõigete skaneeringud
* "Orchesographie" Kongressi raamatukogus 
* Arbeau noodid
Laul tulipunasest lillest

**"Laul tulipunasest lillest"** (soome keeles *Laulu tulipunaisesta kukasta*) on Johannes Linnankoski romaan, mis ilmus 1905. 

Romaani peategelane on noor mees, kes kannab palke jõe ääres ja võlub mitut neitsit.

Eesti Draamateater tõi 1938. aastal lavale selle romaani põhjal tehtud lavastuse.

## Viited