open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
August Aints

**August Aints** (7. mai 1898 Mäksa vald Võnnu kihelkond Tartumaa – 24. juuli 1919) oli eestlasest sõjaväelane Venemaa keisririigis, Punaarmees ja Eesti Rahvaväes.

August Aints sündis 1898. aastal Mäksa vallas, lõpetas Tartu linnakooli ja 15. novembril 1915 Peterhofi I lipnikekooli. Sõdis Esimeses maailmasõjas Riia all piirivalvepolgus. 9. detsember 1917. aastal toodi üle Eesti tagavarapataljoni. Nõukogude võimu kehtestamisel Venemaal astus Punaarmeesse ja tõusis 1. Eesti Kütidiviisi 1. brigaadi ülemaks. 

Osales Eesti Vabadussõja lahingutest Eesti rahvaväe vastu Lõunarindel, aga kui sõjaõnn pöördus punaste vastu, tuli koos diviisiülem Leonhard Ritiga 23. mail 1919 Eesti poole üle, ülejooksmise tõttu tekkis punaste rindesse auk, mille Eesti väed ära kasutasid, et vallutada vastase vägedest läbi tungides Pihkva.

Eesti Rahvaväes määrati Kuperjanovi pataljoni nooremohvitseriks (alamkapteniks). Langes lahingus 24. juulil 1919. aastal Fomkina küla juures, Venemaal.
## Viited

## Kirjandus
*Harri Jõgi, “Eesti soost kindralid. Teatmik”, Kirjastus Sisekaitseakadeemia, 1999, lk 28
## Välislingid
*
Alexander Vilenkin

**Alexander Vilenkin** (ukraina keeles Олександр Віленкін *Oleksandr Vilenkin*; sündinud 13. mail 1949 Harkivis) on Ukrainast pärit ameerika füüsikateoreetik ja kosmoloog.

Ta on lõpetanud 1971. aastal Gorki-nimelise Harkivi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. 1976. aastal emigreerus ta Ameerika Ühendriikidesse, kus kaitses aasta hiljem Buffalo Ülikoolis doktoritöö (PhD). 1978. aastal asus tööle Tuftsi Ülikooli, kus hiljem sai professoriks ja kosmoloogia instituudi direktoriks.

Vilenkini uurimistöö hõlmab teoreetilise kosmoloogia temaatikat. Tema peamised uurimissuunad on kosmiline inflatsioon, tumeenergia, kosmilised stringid ja monopoolused, kvantkosmoloogia ning multiversum. Ta on Borde-Guthi-Vilenkini teoreemi kaasautor (2003).

## Tunnustus
*2020 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks

## Viited
Andrei Põld

**Andrei Põld** (7. juuli 1891 Uuemõisa vald Saaremaa – 1921  Lõuna-
Venemaa) oli eestlasest sõjaväelane Venemaa keisririigis ja Punaarmees.

Andrei Põld sündis 1891. aastal Saaremaal, lõpetas Kuressaare linnakooli, õppis Tallinna reaalkoolis ja lõpetas Vilno sõjakooli. Teenis Venemaa keisririigi 135. jalaväediviisis staabikaptenina. Jaanuari lõpul 1918, kui Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee sõjaväe osakond  alustas 1. Tallinna Punase Polgu formeerimist, astus Punakaarti.

Saksa vägede mandri-Eesti okupeerimisel 23. veebruaril 1918 juhatas Punakaardi Keila lahingut, Punakaartlaste eesmärk oli tõkestada sakslaste edasiliikumine Tallinna suunas. 

Hiljem oli Andrei Põld Eesti kütivägede polgukomandör ja brigaadi staabiülem. Eesti kütidiviisi 2. brigaadi komandörina sõdis Vene kodusõjas Anton Denikini vägede vastu. 

Andrei Põld uppus 1921. aastal Lõuna-Venemaal.
## Viited

## Kirjandus
*Harri Jõgi, “Eesti soost kindralid. Teatmik”, Kirjastus Sisekaitseakadeemia, 1999, lk 29
## Välislingid
* Andrei Põld, Saaremaa Muuseum SM F 3338 F
Lvivi-Varssavi loogikakoolkond

**Lvivi-Varssavi koolkond** oli mõjukas mõttesuund Poola filosoofias, loogikas, psühholoogias ja semiootikas.

Koolkond tegutses peamiselt XX sajandi esimesel poolel. 

Koolkonna rajajaks oli Kazimierz Twardowski. Koolkonda kuulusid Alfred Tarski, Kazimierz Ajdukiewicz, Stanisław Leśniewski, Jan Łukasiewicz, Mieczysław Wallis jpt.

## Vaata ka
*koolkond
Alfred Tarski

**Alfred Tarski** (sünninimi **Alfred Teitelbaum**; 14. jaanuar 1901 Varssavi – 26. oktoober 1983 Berkeley, California) oli poola loogik ja matemaatik.

Ta oli Lvivi-Varssavi loogikakoolkonna liige.

Ta õppis Varssavi Ülikoolis. Ta emigreerus Ameerika Ühendriikidesse aastal 1939 ning töötas seal California Ülikoolis Berkeleys.
Obertraun

**Obertraun** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas.

Obertraun on küla Salzkammerguti piirkonnas, Hallstatti järve ja Hoher Dachsteini lähedal. See on populaarne puhkusesihtkoht, kus pakutakse selliseid tegevusi nagu talvel suusatamine ja lumelauasõit ning suvel mägirattasõit, ujumine ja süstasõit.

## Ajalugu

Olles algselt Baieri hertsogkonna osa, sai Obertraun 12. sajandil Austria hertsogkonna osaks. See oli Napoleoni sõdade aja mitu korda okupeeritud. See on Ülem-Austria osa 1918. aastast ja autonoomne 1921. aastast (olles varem olnud Hallstatti osa).

15. aprillil 1954 eksisid õpetaja ja neliteist õpilast lähedalasuval mäel matkamisel ja külmusid kõik surnuks.

## Kliima

Dachstein Krippensteini suusapiirkonna jaoks on ilmajaam, mis asub 2050 m kõrgusel.

## Turism

1895. aastal asutati "linna kaunistamise ja turismi edendamise ühendus", mis oli Obertrauni turismi alguspunkt. Esimesed turistid saabusid linna sel suvel. 1947. aastal alustati Dachsteini köisraudtee ehitamist.

## Huviväärsusi

* Freesports Arena Krippenstein: tuntud kui vabasõidu ala, kus on rohkem kui 30 km ettevalmistamata marsruute. Paljud võimalikud räätsarajad.
* Dachsteini koopad: sealhulgas jääkoobas ja hiiglaslik lubjakivikoobas, mida saab suvel külastada.
* Looduskaitseala Koppenwinkel

## Galerii


 Obertraun.JPG|Läänevaade Obertraunile
 IMG 0753 - Obertraun - Hallstätterseestrasse.JPG|Hallstätterseestrasse
 IMG 0796 - Obertraun.JPG|Obertraun
 IMG 0845 - Obertraun - Looking east.JPG|Obertraun
 IMG 0850 - Obertraun.JPG|Obertraun
 IMG 0859 - Obertraun.JPG|Obertraun
 IMG 0864 - Obertraun.JPG|Obertraun
 IMG 1007 - Obertraun-Winkle - Winkler-Traunweg.JPG|Winkler-Traunweg
 IMG 1010 - Obertraun-Winkle - Hallstätterseestrasse.JPG|Hallstätterseestrasse
 IMG 1173 - Obertraun - Stormwater management.JPG|Sademevee süsteem


## Viited
Rheubarbariboletus

***Rheubarbariboletus*** on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.

## Liike
**[[Rheubarbariboletus armeniacus]]*
**[[Rheubarbariboletus persicolor]]*

## Välislingid
* ''Rheubarbariboletus'' andmebaasis eElurikkus.
Diplocystidiaceae

***Diplocystidiaceae*** on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.

## Perekondi
**[[Astraeus]]*

## Välislingid
* ''Diplocystidiaceae'' andmebaasis eElurikkus.
Pinsdorf

**Pinsdorf** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas.

Läbi valla voolab Aurachi jõgi. Asula lähiümbruses on mitmeid märkimisväärseid mägesid, sealhulgas *Pinsdorfberg*, *Gmundnerberg*, *Vöcklaberg* ja *Kronberg*.

Valda kuuluvad järgmised 10 küla (sulgudes rahvaarv 1. jaanuaril 2018):

* Buchen (438)
* Großkufhaus (591)
* Innergrub (227)
* Moos (172)
* Neuhofen (153)
* Pinsdorf (1240)
* Pinsdorfberg (159)
* Steinbichl (211)
* Wiesen (558)
* Wolfsgrub (100)

## Ajalugu

*Bauernhügel* on obeliskistiilis mälestusmärk Pinsdorfis, mis on ehitatud austust avaldama inimestele, kes hukkusid jõhkras Gmundeni lahingus Baieri asehalduri Adam Graf von Herbertstorffi ja Pinsdorfis elanud talupidajate vahel (Ülem-Austria talurahvsõda). Põllumehed võitlesid vastureformatsiooni vastu. Mälestusmärgil olev tahvel märgib, et künka alla on maetud tapetud talunike säilmed (vaata ka vappi).

## Sõpruslinn

*  Altdorf, Saksamaa

## Viited
Paxillus ammoniavirescens

***Paxillus ammoniavirescens*** on seen vahelikuliste sugukonnas.

## Välislingid
* ''Paxillus ammoniavirescens'' andmebaasis eElurikkus
Aurach (Ager)

**Aurach** [ˈaʊ̯ʁax] on jõgi Austrias Ülem-Austria liidumaal.

Jõgi saab alguse Höllengebirge Hochleckenkogeli mäe piirkonnast ja voolab läbi metsarikka Aurachi oru, mis ulatub läbi Altmünsteri (Neukirchen, Reindlmühl, Finsterau) ja Pinsdorfi (Kufhaus) valdade. Pärast Aurachi orust väljumist voolab jõgi edasi läbi Eel-Alpide Aurachkircheni (Ohlsdorf) kaudu kuni Wankhamini (Regau), kus see suubub Ageri jõkke.
Fuscoboletinus

***Fuscoboletinus*** on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.

## Liike
**[[Fuscoboletinus grisellus]]*
**Fuscoboletinus spectabilis* – taigatatik

## Välislingid
* ''Fuscoboletinus'' andmebaasis eElurikkus
Roitham am Traunfall

**Roitham am Traunfall** (enne 2016. aasta detsembrit lihtsalt **Roitham**) on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas.

Roitham am Traunfall jaguneb järgmisteks osadeks: Watzing, Außerpühret, Außerroh, Oberbuch, Mitterbuch, Palmsdorf ja Wangham.

## Viited
Sankt Konrad

**St. Konrad** (või **Sankt Konrad**) on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas.

Sankt Konrad on Salzkammerguti puhkeala osa. See asub Trauni järve ja Almi oru vahel. U. 51 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 44 % on haritav maa.

## Viited
Pico do Jabre

**Pico do Jabre** on mägi Brasiilias Paraíba osariigis.

1197 meetri kõrgune Pico do Jabre on Paraíba osariigi kõrgeim mägi.

## Viited
Maxence Lacroix

**Maxence Guy Lacroix** (sündinud 6. aprillil 2000 Villeneuve-Saint-Georges'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace.

2017. aastal sõlmis ta profilepingu Prantsusmaa klubiga Sochaux-Montbéliard. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas 2018. aasta detsembris.

Aastatel 2020–2024 mängis Lacroix Saksamaa kõrgliigaklubis VfL Wolfsburg.

2024. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga. Ta liitus Crystal Palace'is taas peatreener Oliver Glasneriga, kes juhendas Wolfsburgi esimesel hooajal, kui Lacroix seal mängis. Inglismaa kõrgliigas lõi esimese värava 7. detsembril 2024 mängus Manchester City vastu.

Aastatel 2016–2019 mängis Lacroix Prantsusmaa noortekoondistes.

## Viited
PKP Petšeneg

**PKP Petšeneg** on Vene täiskuulipilduja. See kasutab laskemoona 7.62×54mmR ning on kuulipilduja PKM edasiarendus. See on oma eelkäijast raskem, täpsem ja töökindlam. Lisaks saab sellele kinnitada erinevaid optilisi sihikuid, mis suurendab efektiivset laskeulatust.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Viited
Aleksander Reimets

**Aleksander Reimets** (vene k. *Александр Рейметс*) (7. juuli 1891  Sindi – 1949) oli eestlasest kommunist ja sõjaväelane Punaarmees.

Aleksander Reimets sündis 1885. aastal Sindis. 1909. aastast sidus end Venemaa Sotsiaaldemokraatliku  Töölispartei enamlastega. Oli keelatud poliitilise tegevuse eest sunnitööl ja asumisel. 

Saksa vägede mandri-Eesti okupeerimisel, lahkus koos Balti laevastikuga Helsingi kaudu Petrogradi, kus oli Eesti kütivägede organiseerimise nõukogus ja kuulus 1. Tallinna Eesti kommunistlikku kütipolku. Osales 1918. aasta 13-15. juulil toimunud VK(b)P Eesti sektsioonide konverentsil Moskvas.

Vene kodusõjas oli ta 1918. aasta oktoobrist  1. Tallinna eesti kommunistliku kütipolgu komissar, Eesti Punaarmee 1. Eesti Kütidiviisi  diviisikomissar ja Eesti kütivägede Üksiku Eesti Kütibrigaadi komissar, Eesti Kütidiviisi  diviisikomissar.

Alates 1929. aastast töötas sotsiaalkindlustuse süsteemis NSV Liidus. 

Aleksander Reimets suri 1949. aastal.

## Viited

## Kirjandus
*Harri Jõgi, “Eesti soost kindralid. Teatmik”, Kirjastus Sisekaitseakadeemia, 1999, lk 30
## Välislingid
* I Eesti Kütidiviisi komissar Aleksander Reimets, Fotis ERAF.9593.1.290.36
Dean Stockwell

**Robert Dean Stockwell** (5. märts 1936 Los Angeles, California – 7. november 2021 Ranchos de Taos, New Mexico) oli USA näitleja.

Ta sõlmis juba lapsena lepingu filmikompaniiga Metro-Goldwyn-Mayer. Oma esimesed tuntumad rollid tegi Stockwell filmides "Ankrud hiivata!" ("Anchors Aweigh"), "The Green Years" (1946), "Džentelmenlik kokkulepe" ("Gentleman's Agreement"; 1947), "The Boy with Green Hair" (1948) ja "Kim" (1950). Noore täiskasvanuna mängis ta 1957. aastal peaosa Broadway näidendis "Compulsion" ja selle 1959. aasta filmiversioonis ("Sund") ning 1962. aastal mängis ta filmis "Long Day's Journey into Night" – rollide eest neis filmides pälvis Stockwell koos mõlema filmi teiste meespeaosatäitjatega Cannes'i filmifestivalil auhinna parima meespeaosa eest. Rolli eest inglise kirjaniku D. H. Lawrence'i romaanil põhinevas filmis "Pojad ja armastajad" ("Sons and Lovers"; 1960) sai ta Kuldgloobuse nominatsiooni parima meespeaosa eest draamafilmis.

Ta mängis kõrvalosi muuhulgas sellistes filmides nagu "Düün" ("Dune"; 1984), "Paris, Texas" (1984), "Elada ja surra Los Angeleses" ("To Live and Die in L.A."; 1985), "Sinine samet" ("Blue Velvet"; 1986), "Beverly Hillsi võmm 2" ("Beverly Hills Cop II""; 1987) ning "" ("Tucker: The Man and His Dream"; 1988). Kriitikute tunnustuse pälvis tema roll filmis "Paari pandud maffiaga" ("Married to the Mob"; 1988), mis tõi talle parima meeskõrvalosatäitja Oscari nominatsiooni. Hilisemad osatäitmised olid filmides "Mängumees" ("The Player"; 1992), "Presidendi lennuk" ("Air Force One"; 1997), "Vihmameister" ("The Rainmaker"; 1997) ja "Mandžuuria kandidaat" ("The Manchurian Candidate"; 2004).

Stockwelli tuntumad telerollid olid kontradmiral Al Calavicci ulmesarjas "Ajahüpe" ("Quantum Leap"; 1989–1993), mereväe sekretär Edward Sheffield draamasarjas "JAG" (2002–2004) ja John Cavil ulmesarjas "Lahingulaev Galaktika" ("Battlestar Galactica"; 2006–2009). Roll sajas "Ajahüpe" tõi talle ühe Kuldgloobuse auhinna, lisaks nomineeriti ta neljal korral Primetime Emmyle. Tänu rollidele sarjades "Ajahüpe" ja "Lahingulaev Galaktika" osales Stockwell mitmetel ulmekonverentsidel.

Eduka filmikarjääri eest sai Stockwell 1992. aastal Hollywoodi kuulsuste alleele omanimelise tähe.

## Viited

## Välislingid
* "Dean Stockwell: Tributes to 'big-hearted' Quantum Leap actor". bbc.com. 10.11.2021.
* "Dean Stockwell, Actor Known for ‘Quantum Leap,’ ‘Blue Velvet’ and ‘Married to the Mob,’ Dies at 85". variety.com. 8.11.2021.
Aleksander Jea

**Aleksander Jea**  (vene keeles *Александр Йеа*; 26. juuni 1888  Sindi – 1937) oli eestlasest kommunist ja sõjaväelane Punaarmees.

Aleksander Jea sündis 1888. aastal Tallinnas töölisperekonnas. 

1905. aastast liitus Aleksander Jea Venemaa Sotsiaaldemokraatliku  Töölispartei enamlastega ja osales illegaalses poliitilises tegevuses. 1914. aastal mobiliseeriti Esimeses maailmasõjas armeesse,  1917. aastast teenis Tagavarapataljonis Tartus, kus võttis aktiivselt osa nõukogude võimu kehtestamisest, organiseerides Punakaarti ja oli 1917. aasta oktoobris Tartu sõjarevolutsioonikomitee esimehe asetäitja.  

Osales 1918. aasta 13-15. juulil toimunud VK(b)P Eesti sektsioonide konverentsil Moskvas. Vene kodusõjas oli ta 1918. aastast Eesti kütivägede esimene 1. Tallinna eesti kommunistliku kütipolgu komissar, 2. Viljandi Eesti kommunistliku kütipolgu  komissar, kellega osales 1918. aastal Eesti Vabadussõja Kulgu-Joala-Narva lahingus. 13.-14. jaanuaril 1919 vahetult enne Tartu vabastamist Eesti Rahvaväe 2. diviisi poolt pandi Kompanii tänaval endise Tartu Krediidikassa keldris, Tartu Krediidikassa massimõrv. Surmaotsuse viis täide 2. Viljandi Eesti kommunistliku kütipolgu võitlejatest moodustatud karistussalk, mida juhtis komissar Aleksander Jea. Sama salk oli toime pannud kaks päeva varem aset leidnud hukkamised Elistvere vallas. Kokku kuulus selle koosseisu 117 meest.

1919. aastast Eesti kütidiviisi 1. brigaadi komissar ning seejärel Eesti Kütidiviisi I brigaadi komissar. 

Pärast sõda töötas Aleksander Jea Vene SFNV Siseasjade Rahvakomissariaadi asutustes.  

Aleksander Jea hukati nõukogude võimu poolt 1937. aastal, NSV Liidus toimunud eesti kommunistide sisemise võimuvõitluse käigus, nn Fontannikute süüasjas.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti Punakaart ja Punavägi kodusõjas. I. Autorid: A. T. Grünberg, August Friedrich Ilves, Aleksander Jakobson, Aleksander Jänes, Veera Kalpus, Karl Kanger, Vilhelm Kersa, Nikolai Koikson, Mihkel (Mihhail) Kuulbach, Ernst Lahe, Rudolf Lessov, Arnold Maurer, Anton Meister, Alma Müller-Sambler, Aleksander Nurm, August Peis, J. M. Portsmuth, Karl Riipus, J. Roman, Voldemar Seppam, Heinrich Teder, Eduard Teiter, A. Tiismann, Karl Treufeldt, Harald-Leopold Tummeltau, Jaan (Narva enamlane) Tõnisson, Rudolf Vakmann, Aleksander Valtin, Eduard Võsu, Endiste Eesti Punakaartlaste Liidu Kirjanduslis-ajaloo sektor, Koostaja: Aleksander Jea, August Lukin, Toimetaja: Karl Trein. Kirjastaja:Välismaatööliste Kirjastusühisus NSV Liidus, 1934, ISBN 978-9949-716-29-6
*Harri Jõgi, “Eesti soost kindralid. Teatmik”, Kirjastus Sisekaitseakadeemia, 1999, lk 30
## Välislingid
* Aleksander Jea, Narva Muuseum NLM F 407:54
Anu Vissel

**Anu Vissel** (sünninimi **Anu Zirk**; 16. detsember 1952 – 6. september 2005) oli eesti folklorist.

1971. aastal lõpetas ta Nõo Keskkooli. 1977. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse osakonna. 1997. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistritöö "Traditsiooniline ja uuenduslik tänapäeva eesti laste liikumismängudes". 2004. aastal kaitses ta doktoritöö "Lastepärimus muutuvas ühiskonnas".

Aastatel 1977–1978 töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Fr. R. Kreutzwaldi nimelise Kirjandusmuuseumi rahvaluuleosakonna rahvamuusika sektori juhatajana, seejärel aastatel 1978–1986 Keele ja Kirjanduse Instituudi rahvamuusika sektori nooremteadurina ning aastatel 1986–1999 samas teadurina. Aastatel 2000–2005 oli ta Eesti Kirjandusmuuseumi etnomusikoloogia osakonna teadur.

## Tunnustus
*2001 Pärimuskultuuri preemia

## Viited

## Välislingid
*
*Haud Nõo kalmistul
2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängud

**2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängud** olid 22. Rahvaste Ühenduse mängud, mis toimusid 28. juulist 8. augustini 2022 Birminghamis Inglismaal.

See oli kolmas kord, kui mängud toimusid Inglismaal, ja seitsmes kord, kui need toimusid Suurbritannias. Võistlustel osales 4822 sportlast 72 riigist. Toimus 283 võistlust 19 spordialal. Esmakordselt oli naistel rohkem võistlusalasid kui meestel.

Mängude hümni "Champion" esitasid Birminghamist pärit artistid UB40, Dapz on the Map ja Gilly G.

2022. aasta mängud jäid viimaseks, mis korraldati Elizabeth II valitsusajal.

## Korraldajalinna valimine

Mängude korraldusõigusele kandideerisid esialgu Edmonton ja Durban. 2015. aasta veebruaris Edmonton loobus ja sama aasta septembris valiti Durban mängude korraldajaks. Esialgsete plaanide kohaselt oleks avatseremoonia pidanud toimuma 18. juulil, Nelson Mandela sünniaastapäeval. See oleks olnud ka esimene kord, kui Rahvaste Ühenduse mängud oleksid toimunud Aafrikas ja teine kord pärast 2010. aasta mänge New Delhis, kui need oleksid toimunud Rahvaste Ühendusse kuuluvas vabariigis.

2017. aastal pidi Durban rahaliste raskuste tõttu mängudest loobuma. Kandideerimisprotsess avati uuesti ja ametlikult esitasid kandidatuuri Birmingham ja Liverpool. 2017. aasta detsembris kinnitati Birmingham Durbani asemel mängude korraldajaks.

## Osalenud riigid
Mängudel osales 72 koondist. 2016. aastal Rahvaste Ühendusest lahkunud, kuid 2020. aastal taas liikmeks astunud Maldiivid osales 8-aastase vaheaja järel.





## Spordialad

Võrreldes 2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudega toimusid võistlusprogrammis mõned muudatused. Korvpall asendati 3x3 korvpalliga. Lisandusid judo ja kriket. Laskmine jäeti programmist välja.

* 3x3 (4)
* Jalgrattasõit (sh maastikusõit, maanteesõit ja trekisõit; 26)
* Judo (14)
* Jõutõstmine (4)
* Kergejõustik (58)
* Kriket (1)
* Lauatennis (11)
* Maadlus (12)
* Maahoki (2)
* Murukeegel (11)
* *[[Netball]]* (1)
* Poks (16)
* Ragbi (2)
* Rannavõrkpall (2)
* *[[Squash]]* (5)
* Sulgpall (6)
* Triatlon (5)
* Tõstmine (16)
* Ujumine (52)
* Vettehüpped (12)
* Võimlemine (20)

## Medalitabel

Medaleid võitsid 43 Rahvaste Ühenduse maa sportlased, vähemalt ühe kuldmedali võitis 26 Rahvaste Ühenduse maad. Oma ajaloo esimese Rahvaste Ühenduse mängude medali võitis Niue poksis.
Anne L'Huillier

**Anne Geneviève L'Huillier** (sündinud 16. augustil 1958 Pariisis) on prantsuse füüsik. Ta on Lundi ülikooli aatomifüüsika professor, kus ta juhib uurimisgruppi, mis tegeleb elektronide liikumise uurimisega reaalajas, mida kasutatakse selleks, et mõista keemilisi reaktsioone osakeste tasandil.

L'Huillier sai 2004. aastal Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks. Ta on pälvinud erinevaid füüsikaauhindu nagu Wolfi füüsikaauhind 2022. aastal ja Nobeli füüsikaauhind 2023. aastal.
Etruski kunst

**Etruski kunsti** lõi etruski tsivilisatsioon tänapäeva Kesk-Itaalias 10. ja 1. sajandi vahel eKr. Alates umbes aastast 750 eKr mõjutas seda väga tugevalt vanakreeka kunst, mida etruskid sisse tõid, kuid see säilitas sellegipoolest oma selged eripärad. Eriti tugev oli terrakotaskulptuuri traditsioon (elusuuruses inimesi kujutavad skulptuurid sarkofaagidel või templites), seinamaalingud ja pronksist metallehistöö. Loodi ka kõrgetasemelisi ehteid.

Etruski pronksskulptuurid olid kuulsad ja neid eksporditi palju mujalegi, kuid säilinud on suhteliselt vähe suuremõõdulisemaid skulptuure (kuna väärtusliku materjali sulatati ümber, et muuks kasutada). Võrreldes pronksi ja terrakotaga lõid etruskid palju vähem kiviskulptuure. Hoolimata sellest, et etruskide võimu all olid maa-alad, kus leidus kõrgekvaliteetset marmorit (sealhulgas Carrara marmorit), ei kasutatud seda enne roomlaste tulekut.

Enamik säilinud skulptuure pärinevad hauakambritest ja templitest. Hauakambritest pärinevad ka kõik säilinud freskod, mis kujutavad tavaliselt pidulauastseene ja erinevaid müüte.

Etruski vaasimaalitraditsioon tulenes kreeka omast ning etruskid olid kreeka vaaside peamiseks ekspordituruks.

Etruski kunst oli tugevasti seotud religiooniga, oluliseks teemaks kunstis oli surmajärgne elu.

## Viited
Fermilab

**Fermi Riiklik Kiirendilabor**, ka **Fermilab** (inglise keeles *Fermi National Accelerator Laboratory*) on Ameerika Ühendriikide Energeetikaministeeriumi haldusse kuuluv labor, mis on spetsialiseerunud kõrge energia füüsikale. 

Fermilab (asutati 1967. aastal) asub Illinoisi osariigis Batavias.

Kuni 2011. aastani oli Fermilabi osakestekiirendi Tevatron maailma suurim põrguti.

Fermilab on seadnud eesmärgiks saada neutriinofüüsika maailmas juhtivaks tippkeskuseks.

## Viited
Roman Sokk

**Roman Sokk**  (vene k. *Роман Иванович Сокк*; 1896 Valgamaa – 1932) oli eestlasest kommunist ja sõjaväelane Punaarmees.

Roman Sokk sündis 1896. aastal Valgamaal ja lõpetas Tartu linnakooli.  1915. aastal Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti armeesse ning suunati lipnikekooli. Esimeses maailmasõjas teenis poolroodukomandörina. 

Vene kodusõjas oli ta Punaarmee 2. Petrogradi polgu, 243. Petrogradi kütipolgu komandör ja novembrist 1919, 5. armee 27. kütidiviisi III brigaadi komandör ja sõdis  Venemaa kodusõja Idarindel Aleksandr Koltšaki vägede vastu. Autasustati Omski linna vallutuslahingute eest Punatähe ordeniga (1920)

1920. aasta aprillist 237. kütipolgu komandör Nõukogude-Poola sõja Poola rindel, 1920. aasta septembrist 27. Omski kütidiviisi 80. brigaadi komandör. 1921. aastal suunati brigaadiga Kroonlinna mässu maha suruma, milles osalemise eest autasustati R. Sokku 2. Punatähe ordeniga. 

Vene kodusõja järel teenis Punaarmees juhtivatel kohtadel ja õppejõuna sõjakoolis, kuni tervise halvenedes tuli tal Punaarmeest lahkuda, suri 1932. aastal.

## Viited

## Kirjandus
*Oleg Poletajev. Командир красных орлов : [очерк: герой гражданской войны Роман Сокк]. Kirjastaja:Ээсти раамат, 1970, ISBN 9789916534304
*Harri Jõgi, “Eesti soost kindralid. Teatmik”, Kirjastus Sisekaitseakadeemia, 1999, lk 27
## Välislingid
SpaceX Crew-7

**SpaceX Crew-7** oli NASA Erameeskondade programmi seitsmes operatiivne lend ja Crew Dragoni kosmoselaeva üheteistkümnes kosmoselend. 

Missioon startis 26. augustil 2023. Crew-7 missioon toimetas Rahvusvahelisse Kosmosejaama (ISS) neli meeskonnaliiget, kuhu kuulusid NASA astronaut Jasmin Moghbeli, ESA astronaut Andreas Mogensen, JAXA astronaut Satoshi Furukawa ja Roskosmose kosmonaut Konstantin Borisov. Mogensen oli esimene mitteameeriklasest Crew Dragoni piloot.

Missioon lõppes 12. märtsil 2024 Crew Dragon Endurance'i maandumisega Mehhiko lahte.

## Meeskond

## Viited
Nikolai Riuhkrand

**Nikolai Riuhkrand** (17. august  1888  Kärla vald,  Saaremaa – 10. oktoober 1943 Taškent) oli eestlasest sõjaväelane  Venemaa keisririigis ja Punaarmees.

Nikolai Riuhkrand sündis 1888. aastal Saaremaal Kärla vallas. Õppis Saaremaal Kuressaare linnakoolis, oli seejärel postiametnik, vallakirjutaja abi, kooliõpetaja maal ja 1912. aastast Kuressaare linnakoolis. 

1915. aastal mobiliseeriti ta Esimeses maailmasõjas armeesse ja 1917. aastal suunati Petrogradi sõjakooli, mille lõpetas 1. septembril 1917 lipnikuna. Määrati 426. Pavelevski polgu nooremohvitseriks ning selle väeosa koosseisus võttis ta osa lahinguist Saaremaal maabunud Saksa vägedega. 1917. aasta 24. oktoobril määrati esseere toetanud Riuhkrand Tallinna 3. Eesti polgu komandöri abiks. Saksa vägede mandri-Eesti okupeerimisel langes Riuhkrand 3. märtsil vangi, kuid põgenenud aprilli algul laagrist ning suundus Nõukogude Venemaale, kus oli Solikamskis laste töökommuuni juht.

1918. aastal Eesti Töörahva Kommuuni väljakuulutamisel, kutsuti Nikolai Riuhkrand tagasi Eestisse ja 12. detsembril 1918 määrati ta Virumaa TSN Täitevkomitee liikmeks ja selle haridusosakonna juhatajaks. 

1919. aasta 27. jaanuaril astus vabatahtlikult Eesti Töörahva Kommuuni Punaarmeesse ja määrati Eesti Kommunistliku Tagavara kütipolgu pataljonikomandöriks, siis oli roodukomandör, siis Marienburgi rindel 1. Eesti Kütidiviisi 5. Võru polgu komandör (12. aprillist). Osales osales Eesti Vabadussõja Narva, Jamburgi, Oudova ja Pihkva lahingutes. 

Seejärel sõdis Vene kodusõjas Lõunarinde  Orjoli–Kurski–Belgorodi–Izjumi–Mariupoli ruumis ja Tsaritsõni rindel Eesti kütivägede Eesti kütidiviisi 1. brigaadi komandörina Anton Denikini ja Peter von Wrangelli vägede vastu. Eesti Kütidiviisi likvideerimise järel teenis Riuhkrand Ukraina Nõukogude Tööarmee 2. brigaadi komandörina ja pärast Kodusõda töötas Riuhkrand aasta Petrogradis pedagoogilisel tööl, seejärel diplomaadina (Soome suunal).

1924. aastal Nikolai Riuhkrand, varjunime  Nikolai Ridolini nime all, võttis osa 1. detsembri  riigipöördekatse ettevalmistamisest Eestis. Ridolin jäigi hiljem jäigi tema pärisnimeks. 

1925. aastast peale töötas Vene SFNV ja NSV Liidu tollisüsteemis Pihkvas, Bakuus ja Kesk-Aasias, juhtides tollivalitsusi. 1937. aastal lõpetas Taškendi ülikooli, 1938. aastal oli Usbeki NSV riigipanga vabariikliku kontori juhataja.

Nikolai Ridolin represseeriti nõukogude võimu poolt ja suri 10. oktoobril 1943 vangilaagris südamepuudulikkusse. Nikolai Ridolin rehabiliteeriti 1956. aastal.

## Mälestuse jäädvustamine
Eesti NSV ajal avati Nikolai Riuhkrand-Ridolini mälestuseks mälestustahvel Kingissepas Suur-Põllu tänav 4 hoonel.

## Viited

## Kirjandus
*Harri Jõgi, “Eesti soost kindralid. Teatmik”, Kirjastus Sisekaitseakadeemia, 1999, lk 29

## Välislingid
*Riuhkrand, Nikolai - punaarmee komandör Kodusõjas 1919, Võrumaa Muuseum VK F 931:3 F
Maciço do Urucum

**Maciço do Urucum** (*Urucumi massiiv*; ka **Morro do Urucum**, *Urucumi küngas*) on mägi Brasiilias Mato Grosso do Suli osariigis. Maciço do Urucum asub Corumbá linnast ligikaudu 23 km lõunas, Boliivia piirist 22 km kaugusel.

1065 meetri kõrgune Maciço do Urucum on Mato Grosso do Suli osariigi kõrgeim mägi.

## Viited
Ernest Renan

**Joseph Ernest Renan** (27. veebruar 1823 – 2. oktoober 1892) oli prantsuse filosoof, ajaloolane, orientalist, piibliteadlane ja kirjanduskriitik. Ta on tuntud eelkõige oma tööde poolest varakristluse, religiooni ajaloo ja rahvuse mõiste käsitlemisel.

Renan sündis Bretagne'is Tréguier' linnas. Noores eas õppis ta vaimulikuks, kuid loobus hiljem kirikukarjäärist, sest tema piibliuurimine ja teaduslik mõtlemine viisid ta kiriku õpetusest erinevatele seisukohtadele. Oma teadustöös ühendas ta keeleajaloolise täpsuse, kriitilise ajalookäsitluse ja avara pilgu kultuurile ning religioonile.

Tema tuntuim teos on "Vie de Jésus" (1863), milles ta käsitles Jeesust ajaloolise isikuna, mitte jumaliku olendina. See teos tekitas omal ajal suurt poleemikat nii Prantsusmaal kui ka mujal Euroopas. Renan püüdis rakendada piiblitekstide uurimisel ajaloolis-kriitilist meetodit, mis oli 19. sajandil kujunemas teadusliku teoloogia oluliseks suunaks.

1882. aastal pidas ta Sorbonne'is kuulsa loengu "Qu’est-ce qu’une nation?" ("Mis on rahvus?"), milles ta määratles rahvust kui ajaloolise mälu ja ühise tahte kogukonda. See käsitlus on mõjutanud hilisemat rahvusteooriat ja poliitilist mõtlemist.

Renan oli ka Prantsuse Akadeemia liige ning tema looming hõlmab mitmeid uurimusi semiidi keeltest ja Lähis-Ida ajaloost. Tema töödel oli märkimisväärne mõju 19. sajandi humanitaarteadustele ning religiooni ja ajaloo kriitilisele uurimisele.

## Teosed eesti keeles
*"Jeesuse elu" (Perioodika 1996, tõlkinud Kristiina Ross) 
*"Mis on rahvus? (2002, Vikerkaar 2/3, 95–108, tõlkinud Kristiina Ross).

## Viited
Bruma

**Armindo Tué Na Bangna** (tuntud lihtsalt kui **Bruma**; sündinud 24. oktoobril 1994 Bissaus) on Guinea-Bissaus sündinud Portugali jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Braga ja Portugali jalgpallikoondises.

Ta kolis lapsepõlves Portugali ning liitus 2007. aastal Lissaboni Sportingu noorteakadeemiaga. Sportingu meeskonnas debüteeris ta Portugali kõrgliigas 2013. aasta veebruaris.

2013. aasta septembris liitus ta Türgi kõrgliigaklubiga Galatasaray. Hooajal 2014/15 tuli ta Galatasarayga Türgi meistriks. Hiljem on Bruma mänginud veel Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad (2015/16), Saksamaa kõrgliigaklubis RB Leipzig (2017–2019), Hollandi kõrgliigaklubis PSV Eindhoven (2019/20, 2021/22), Kreeka kõrgliigaklubis Olympiakós (2020/21) ja Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe (2022/23). Bragas mängib ta alates 2023. aasta jaanuarist.

Aastatel 2013–2017 mängis Bruma Portugali noortekoondistes. 2013. aastal jõudis ta Portugali kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel kuueteistkümnendikfinaali. Bruma lõi sel turniiril viis väravat ja andis kaks väravasöötu. Portugali jalgpallikoondises debüteeris ta 10. novembril 2017 sõprusmängus Saudi Araabia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. oktoobril 2018 sõprusmängus Šotimaa vastu.

## Saavutused
;Galatasaray
*Süper Lig: 2014–15
*Türgi karikas: 2013–14, 2014–15
*Türgi superkarikas: 2016
;Olympiakós
*Kreeka Super League: 2020–21
;PSV
*KNVB beker: 2021–22
*Johan Cruijff Schaal: 2021
;Braga
*Taça da Liga: 2023–24
John Warner

**John William Warner III** (18. veebruar 1927 Washington – 25. mai 2021 Alexandria, Virginia) oli USA jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 1972–1974 president Richard Nixoni valitsuses Ameerika Ühendriikide mereväeminister ja aastatel 1979–2009 viiel ametiajal Virginia osariigi esindajana USA senaator.

Teises maailmasõjas teenis ta USA mereväes ja Korea sõja ajal merejalaväes. 1953. aastal lõpetas ta õigusteaduse alal Virginia ülikooli ja alustas seejärel juristina tööd.

Aastatel 1969–1972 oli Warner mereväeministri asetäitja, seejärel oli ta ise kaks aastat mereväeminister. Aastatel 1995–1999 oli ta USA Senati reeglite komitee esimees ning 1999–2001 ja 2003–2007 Senati relvajõudude komitee esimees.

Warner oli abielus kolm korda. Aastatel 1976–1982 oli ta abielus Elizabeth Tayloriga.

## Välislingid
* "John Warner obituary". The Guardian. 27.5.2021.
Sankt Wolfgang im Salzkammergut

**Sankt Wolfgang im Salzkammergut** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas, mis on saanud nime Regensburgi Püha Wolfgangi järgi.

Linn asub Austria keskosas, Salzkammerguti piirkonnas. See asub Wolfgangsee järve põhjakaldal (Strobli ja Sankt Gilgeni lähedal, mõlemad Salzburgi liidumaal) Schafbergi mäe jalamil.

## Kultuur

Sankt Wolfgangi turismiobjektide hulka kuuluvad *[[Schafbergbahn]]* (ratasajamiga raudtee, mis kulgeb üles Schafbergile), *Hotel Weißes Rössl* (opereti Valge Hobu kõrts sündmuskoht) ja palverännukirik Michael Pacheri hilisgooti stiilis altarimaaliga. Raudtee ja kirik on ühed paljudest Sankt Wolfgangi paikadest, mida näidati 1987. aasta Ameerika-Austria telefilmis *[[Christmas with Flicka]]*, mille peaosas oli ooperisopran Frederica von Stade ja mis filmiti täielikult linnas ja selle lähiümbruses. (Lisaks sellele, et filmi näitas Ameerika *[[Public Broadcasting Service]]*, ilmus see ka VHS-il, laserdiskil ja DVD-l.)

Sihtkoha spaa Sankt Wolfgang on ka populaarne talvine suusakuurort. 

## Ajalugu

Püha Wolfgang püstitas esimese kiriku Wolfgangsee kaldale pärast seda, kui ta tõmbus 976. aastal lähedalasuvasse Mondsee kloostrisse. Legendi kohaselt viskas ta koha leidmiseks kirve mäest alla ja veenis isegi kuradit hoonesse panustama, lubades talle kirikusse sisenenud esimese elusolendi hinge. Kurat oli aga pettunud, sest esimene üle ukseläve astunud olend oli hunt. Pärast Wolfgangi kanoniseerimist 1052. aastal sai kirikust oluline palverännupaik, kuna seda mainis esmakordselt 1183. aasta ürikus paavst Lucius III. 1481. aastal sisustati see kuulsa Pacheri polüptühhoniga. Juba keskajast oli kiriku ümber olnud mitu ööbimiskohta, samas kui *Hotel Weißes Rössl* ehitati alles 1878. aastal.

Teise maailmasõja ajal asus seal Dachau koonduslaagri all-laager.


 Schafbergbahn Z13.jpg|*Schafbergbahn*
 St. Wolfgang im Salzkammergut - Kirche.JPG|Püha Wolfgangi kihelkonnakirik
 Sankt Wolfgang - središte.JPG|Kesklinna hooned


## Transport

Sankt Wolfgangi juurde pääseb liidumaantee (Bundesstraße) *B 158 Wolfgangsee Straße* haru kaudu, mis kulgeb Salzburgist Bad Ischli.

## Vaata ka

* Schafbergbahn
* Valge Hobu kõrts
* Schafberg
* Wolfgangsee
* *[[Christmas with Flicka]]*

## Viited
Issiaga Sylla

**Issiaga Sylla** (sündinud 1. jaanuaril 1994 Conakrys) on Guinea jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Montpellier ja Guinea jalgpallikoondises.

Ta alustas jalgpalli mängimist kodulinnaklubis Horoya AC.

2012. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga Toulouse. Toulouse'i põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 4. mail 2013 mängus Lille'i vastu. Esimese värava lõi ta kõrgliigas sama aasta 18. mail mängus Sochaux' vastu. Hooajal 2015/16 oli ta Toulouse'ist laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Gazélec Ajaccio ja hooajal 2020/21 samasse liigasse kuuluvas RC Lensis.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Montpellier'ga.

Guinea jalgpallikoondises tegi Sylla debüüdi 7. septembril 2011 sõprusmängus Venezuela vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 24. märtsil 2017 sõprusmängus Gaboni vastu. Ta on kuulunud Guinea koondisse neljadel Aafrika rahvaste karikavõistlustel (2015, 2019, 2022 ja 2024). 2022. aasta turniiri esimeses alagrupimängus võitis tema väravast Guinea Malawi jalgpallikoondisst tulemusega 1:0.

## Viited
Mycosphaerellales

***Mycosphaerellales*** on kottseente selts.

## Sugukondi
**[[Cystocoleaceae]]*
**Mycosphaerellaceae* – laikseenelised
**[[Schizothyriaceae]]*
**[[Teratosphaeriaceae]]*

## Välislingid
* ''Mycosphaerellales'' andmebaasis eElurikkus
Scharnstein

**Scharnstein** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas.

Scharnstein asub Almi oru südames. U. 55 % valla territooriumist on kaetud metsaga ja 36 % on haritav maa.

## Ajalugu

Vald kannab oma endiste isandate, Jörger von Tolleti suguvõsa vappi.

## Viited
Traunkirchen

**Traunkirchen** on vald (*Gemeinde*) Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas.

## Turism

Järv ja mäed pakuvad võimalusi välitegevusteks, nagu matkamine, purjetamine, sukeldumine, suusatamine, ujumine ja surfamine. Küla on tuntud kihelkonnakirikus asuva 1753. aastal nikerdatud *Fischerkanzeli* (kalurite kantsli) poolest.

## Viited
Laikseenelised

**Laikseenelised** (*Mycosphaerellaceae*) on kottseente sugukond.

## Perekondi
**[[Cercospora]]*
**[[Dothistroma]]*
**Mycosphaerella* – laikseen
**[[Polythrincium]]* 
**[[Ramularia]]*
**Scirrhia* – tahmlaikseen
**[[Sphaerellothecium]]*
**[[Stigmidium]]*

## Välislingid
* Laikseenelised andmebaasis eElurikkus
Tahmlaikseen

**Tahmlaikseen** (*Scirrhia*) on kottseente perekond.

## Liike
**Scirrhia agrostidis* – kõrsheinte-tahmlaikseen
**Scirrhia rimosa* – pilliroo-tahmlaikseen

## Välislingid
* Tahmlaikseen andmebaasis eElurikkus
Saša Lukić

**Saša Lukić** (serbia kirillitsas Саша Лукић; sündinud 13. augustil 1996 Šabacis) on Serbia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Fulham ja Serbia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Serbia klubis Partizan, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Serbia kõrgliigas 2015. aasta mais. Enne seda oli ta mänginud laenul Teleoptikis, mille meeskonnas debüteeris ta hooajal 2013/14 Serbia esiliigas.

2016. aasta juulis liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Torino. Hooajal 2017/18 oli ta Torinost laenul Hispaania kõrgliigaklubis Levante.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aastase pikkuse lepingu Fulhamiga. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 16. märtsil 2024 mängus Tottenham Hotspuri vastu.

Serbia jalgpallikoondises debüteeris Lukić 7. septembril 2018 mängus Leedu vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2021 sõprusmängus Katari vastu. Ta on kuulunud Serbia koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Viited
Cystocoleaceae

***Cystocoleaceae*** on kottseente sugukond.

## Perekondi
**Cystocoleus* – udesamblik

## Välislingid
* ''Cystocoleaceae'' andmebaasis eElurikkus
Udesamblik

**Udesamblik** (*Cystocoleus*) on kottseente perekond.

## Liike
**Cystocoleus ebeneus* – must udesamblik

## Välislingid
* Udesamblik andmebaasis eElurikkus
Liam Delap

**Liam Rory Delap** (sündinud 8. veebruaril 2003 Winchesteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Ipswich Town.

Aastatel 2009–2019 kuulus ta Derby County noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Manchester Cityga. Manchester City põhimeeskonnas debüteeris ta 24. septembril 2020 EFL Cup'i mängus AFC Bournemouthi vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava. Kolm päeva hiljem tegi ta mängus Leicester City vastu debüüdi Inglismaa kõrgliigas. Nii sel kui ka järgmisel hooajal pääses ta Manchester City põhimeeskonnas väljakule kolmes mängus. Hooajal 2022/23 oli ta Manchester Cityst laenul Inglismaa esiliigaklubides Stoke City ja Preston North End. 2023. aasta juulis läks ta laenule esiliigaklubisse Hull City, kus ta paistis silma kaheksa väravaga.

2024. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Ipswich Towniga. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 31. augustil 2024 mängus Fulhami vastu.

Alates 2018. aastast on Delap mänginud Inglismaa noortekoondistes. 2022. aastal tuli ta Inglismaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks.

Tema isa Rory Delap on endine Iirimaa koondislane.

## Viited

## Välislingid
* Profiil Ipswich Town FC kodulehel
Rainer Joseph

**Rainer Joseph Johann Michael Franz Hieronymus** (30. september 1783 Pisa – 16. jaanuar 1853) oli Habsburg-Lotringite dünastia liige, Austria ertshertsog, Lombardia-Veneetsia asekuningas ning Ungari ja Böömimaa prints.

## Elulugu
Ertshertsog Rainer Joseph Johann Michael Franz Hieronymus sündis tollase Toscana suurhertsogi ning hilisema Püha Rooma keisri Leopold II ning Hispaania infanta María Luisa 14. lapsena.

Nagu tema vanem vend, ertshertsog Karl, kannatas ka Rainer epilepsia all.

Oma vanemate surma järel usaldati Raineri haridus ertshertsog Franzile. Kuigi Rainer sai peamiselt sõjaväealase hariduse, huvitas teda ka väga botaanika. 1792. aastal keisriks saanud Franz II jagas suurt osa riiginõukogu dokumente ka Raineriga. 1807. aastal sai ertshertsog keisrilt loa riiginõukogus päevakorda tulnud probleeme tema nimel arutada. 1808. aastal ülendati Rainer *[[feldzeugmeister]]*'iks*.*

Viienda koalitsiooni sõja algusega sai Rainer jälle ulatuslikud volitused. Kõik ministeeriumide ning kohtute dokumendid, mis pidid keisrile arutamiseks minema, suunati hoopis temale. Prantsuse armee lähenedes aitas Rainer maakaitsevägesid värvata ning Viini kaitset organiseerida.

1818. aasta 3. jaanuaril määrati Rainer Viini kongressi järel moodustatud Lombardia-Veneetsia kuningriigi asekuningaks. Kuigi suurem võim püsis Viinis Metternichi valitsuse käes, suutis Rainer kuningriigi elanikkonda siiski kõrgemate maksude eest kaitsta. Lisaks rajas ta oma valitsusajal mitmeid lastekodusid, haiglaid, raudteid jm ning laiendas teatrihooneid ning konservatooriume.

Raineri abiellus 1820. aasta 28. mail Savoia printsess Elisabethiga. Abielust sündis kaheksa last. Kuuest pojast neli (Leopold Ludwig, Ernst, Sigismund ja Heinrich Anton) tegid karjääri armees. Rainer Ferdinand oli 1859–1861 Austria minister-president ning 1861–1865 Austria ministritekonverentsi esimees. Tema tütar Adeleide oli abielus Sardiinia kuningas Vittorio Emmanuele II-ga.

Raineri ametiaeg asekuningana lõppes 1848. aasta revolutsiooniga, mil rahva ülestõusud sundisid teda kuningriigist lahkuma. Ta suri 16. jaanuaril 1853.

## Viited


## Kirjandus
* Felgel, Anton Victor. "Rainer*". Allgemeine Deutsche Biographie.* Kd. 27. 1888.
* Laven, David. *Venice and Venetia under the Habsburgs, 1815-1835.* 2002.
* Marek, George R. *The Eagles Die. Franz Joseph, Elisabeth, and Their Austria.* New York: Harper & Row, 1974.
* Mazoll-Wallnig, Brigitte. "Rainer Joseph*". Neue Deutsche Biographie.* Kd. 21. Berliin. 2003.
* Wurzbach, Constantin von. *"*Habsburg, Rainer Joseph*". Biographisches Lexikon des Kaiserthum Oesterreich.* Kd. 7. 1861.
Laikseen

**Laikseen** (*Mycosphaerella*) on kottseente perekond.

Sellesse perekonda liigitatud rohkem kui 10 000 seeneliiki.

## Liike
**[[Mycosphaerella angulata]]*
**[[Mycosphaerella arachidis]]*
**[[Mycosphaerella areola]]*
**[[Mycosphaerella berkeleyi]]*
**[[Mycosphaerella bolleana]]*
**[[Mycosphaerella brassicicola]]*
**[[Mycosphaerella caricae]]*
**[[Mycosphaerella carinthiaca]]*
**[[Mycosphaerella caryigena]]*
**[[Mycosphaerella cerasella]]*
**[[Mycosphaerella citri]]*
**[[Mycosphaerella coffeicola]]*
**[[Mycosphaerella confusa]]*
**[[Mycosphaerella cruenta]]*
**[[Mycosphaerella dearnessii]]*
**[[Mycosphaerella dendroides]]*
**[[Mycosphaerella dianthi]]*
**[[Mycosphaerella eumusae]]*
**[[Mycosphaerella fijiensis]]*
**Mycosphaerella fragariae* – maasika-laikseen
**[[Mycosphaerella gossypina]]*
**[[Mycosphaerella graminicola]]*
**[[Mycosphaerella henningsii]]*
**[[Mycosphaerella horii]]*
**[[Mycosphaerella juglandis]]*
**[[Mycosphaerella lageniformis]]*
**[[Mycosphaerella linicola]]*
**[[Mycosphaerella louisianae]]*
**Mycosphaerella maculiformis* – lehe-laikseen
**[[Mycosphaerella musae]]*
**[[Mycosphaerella musicola]]*
**[[Mycosphaerella palmicola]]*
**[[Mycosphaerella pini]]*
**[[Mycosphaerella pinodes]]*
**[[Mycosphaerella pistaciarum]]*
**[[Mycosphaerella pistacina]]*
**[[Mycosphaerella platanifolia]]*
**[[Mycosphaerella polymorpha]]*
**[[Mycosphaerella pomi]]*
**[[Mycosphaerella punctiformis]]*
**[[Mycosphaerella pyri]]*
**[[Mycosphaerella rabiei]]*
**[[Mycosphaerella recutita]]*
**Mycosphaerella ribis* – sõstra-laikseen
**[[Mycosphaerella rosicola]]*
**Mycosphaerella rubi* – vaarika-laikseen
**[[Mycosphaerella stigmina-platani]]*
**[[Mycosphaerella striatiformans]]*
**[[Mycosphaerella tassiana]]*

## Viited

## Välislingid
* Laikseen andmebaasis eElurikkus
Baikal (laev)

**Baikal** (kürillitsas Байкал) oli auru jõul liikunud jäämurdjast raudteeparvlaev, mis Siberi raudteel aitas ronge ja reisijaid toimetada üle samanimelise Baikali järve aastatel 1899–1918. Aurumasinate jõul töötanud nelja korstnaga parvlaev mahutas kokku umbes 300 reisijat ja meeskonnaliiget, kuid ka transportis kuni 27 kaheteljelist reisi- ja kaubavagunit, tihti koos veduriga.

Raudtee ümbersõidu valmides üle järve edelapoolse mägismaa Hamar-Dabanil, arvati see 1905. aastal reservi koos väiksema kahe korstnaga sõsarlaeva Angaraga. Mõlemad olid enne seda sõitnud kaks korda päevas liinil Baikali sadamas asuvast raudteejaamast üle järve Mõsovskisse.

## Laevaehitus
1895. aasta alguses võeti Vene Keisririigi transpordiministri Mihhail Hilkovi ettepanekul vastu otsus tellida järvele parvlaevad. 30. detsembril sõlmiti leping Armstrong Whitworthi laevatehasega Ühendkuningriigis.

### Laevaosade kohale toimetamine
Umbes 7000 kastis toimetati parvlaeva kere terasplaadid ja muud osad lahtivõetuna Peterburisse. Edasi suunati need keisririigi pealinnast mööda raudteid kohapeale kokkupanekuks. Aurukatlaid, kaaludes paarkümmend tonni, olnud eriliselt keeruline transportida. Laeva osad läksid ka kaduma või varastati transpordi käigus, mistõttu tuli neid välja vahetada. Listvjanka külla jõudsid kastid kokkupanekuks ja puitviimistlusteks juunis 1896. Kohapealsed laevaehitustööd kestsid kolm aastat ning alus lasti vette 29. juunil 1899.

## Sõjategevuses
Venemaa kodusõja puhkedes relvastasid bolševikud praami kuulipildujate ja suurtükkidega. Irkutski alistumisel Valgearmeele, suundus laev Punaarmee peamisesse tugipunkti Mõsovskis.

### Hukk ja lammutamine
15. augustil 1918 sai laev jäädavalt kannatada Baikali lahingus, suurtükituld andsid valgekaartlased Tšehhoslovaki Leegionist. Mõsovski muuli juures see ka süütus, sinnasamma põledes uppudes. Kaks aastat pärast hukku pukseeriti laeva kere Angara jõe suudmes asuvasse Baikali sadamasse. 1926. aastal lõigati ja lammutati varem veepinnale tõstetud kere vanametalliks, vööripoolne sõukruvi ja osad kateldest võivad riismetena siiani vedeleda järvepõhjas.

## Viited

## Vaata ka
*Angara
Dorothea von Arronet

**Marie Elisabeth Dorothea (Dora) von Arronet** (16. september 1886, Kloostri mõis – 22. veebruar 1973 Nieblum Föhri saarel) oli baltisaksa kunstnik.
Yann Karamoh

**Yann Dorgelès Isaac Karamoh** (sündinud 8. juulil 1998 Abidjanis) on Elevandiluurannikul sündinud Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründaja või parema äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Torino.

Karamoh kolis juba lapsepõlves Prantsusmaale ning alustas jalgpallitreeninguid 2006. aastal klubis Racing Club de France Football. 2011. aastal liitus ta Caeni noortesüsteemiga. Caeni meeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2016. aasta augustis ning sai seejärel kohe põhikoosseisu liikmeks. 35 mänguga lõi Karamoh 2016/17. hooajal Prantsusmaa kõrgliigas viis väravat.

2017. aasta augustis liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Milano Internazionale. 2018. aasta naasis ta Prantsusmaa kõrgliigasse, kui liitus laenulepingu alusel Bordeaux'ga. 2019. aasta juulis läks ta laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Parma, kuhu läks aasta hiljem püsivalt üle. Hooajal 2021/22 oli ta sealt laenul Türgi kõrgliigaklubis Fatih Karagümrük.

2022. aasta septembris liitus ta Torinoga. Hooaja 2023/24 teises pooles oli ta Torinost laenul Prantsusmaa kõrgliigaklubis Montpellier.

Aastatel 2014–2018 mängis Karamoh Prantsusmaa noortekoondistes.

## Viited
Jevgeni Aunapu

**Jevgeni Aunapu** (vene keeles *Аунапу, Евгений Михайлович*; (21. aprill 1934 Akmolinsk, Kasahhi NSV NSV Liit – 8. mai 1999) oli eestlasest Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant). 

Jevgeni Aunapu sündis 1934. aastal Akmolinskis Kasahhi NSV-s. Isa Mikk Aunapu oli pärit Pärnumaalt ja ema Ljubov Jegorova Smolenskimaalt. 

1944. aastast oli Saratovi suvorovlaste sõjakooli (vene k. *[[:ru:Саратовское Суворовское военное училище|Саратовское Суворовское военное училище]]*) kasvandik. 1953. aastal lõpetas Moskvas jalaväekooli ja hiljem õppis Lenini-nimelises sõjalis-poliitilises akadeemias ja Uurali pedagoogikainstituudi ajalooteaduskonnas. 

Jevgeni Aunapu teenis Baltikumis, Ukrainas, Leningradis, Taškendis, Saksamaal, Tšehhoslovakkias ja Afganistanis poliittöötajana. 1979–1983 Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna 31. armeekorpuse komandör, Gruusia NSV-s. Afganistanis Afganistani armee poliitilise peavalitsuse ülema asetäitja – NSV Liidu sõjaliste nõunike grupi poliitosakonna ülem.

16. veebruarist 1979 ülendatud kindralmajoriks. 29. oktoobrist 1984 kindralleitnant.

Jevgeni Aunapu oli Vene NFSV Ülemnõukogu XI koosseisu saadik (1985–1987), Krasnodari kraist.

Aastatel 1987–1991 oli kindralleitnant Jevgeni Aunapu Tallinna Ehitusvägede Kõrgema Poliitilise Sõjakooli ülem. 

Errumineku järel oli sõjaväepensionär Tallinnas.

Jevgeni Aunapu suri 8. mail 1999. 2022. aastal maeti ta ümber Venemaale.

## Viited

## Kirjandus
*Harri Jõgi, “Eesti soost kindralid. Teatmik”, Kirjastus Sisekaitseakadeemia, 1999, lk 34

## Välislingid
* Kindralleitnant Jevgeni Aunapu, Eesti Sõjamuuseum – Kindral Laidoneri Muuseum KLM ET 1800:107/2 F