open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pavel Litvinov

**Pavel Mihhailovitš Litvinov** (*Па́вел Миха́йлович Литви́нов*) (sündinud 6. juulil 1940 Moskvas) oli Nõukogude ja on USA füüsik, inimõiguslane ja dissident.

## Elukäik ja tegevus
Sündis 6. juulil 1940 Moskvas Nõukogude nomenklatuuri perekonnas. Tema vanaisa oli NSV Liidu välisminister aastatel 1930–1939 Maksim Litvinov. 1966 lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 1966–1968 töötas Moskva Peenkeemiliste Tehnoloogiate Instituudis füüsika õppejõuna. Instituudis tutvus inimestega, kes jälgisid tähelepanelikult 1965–1966 toimunud poliitilist kohtuprotsessi kirjanike Andrei Sinjavski ja Juli Danieli üle. Koostas põrandaalused *samizdat*-kogumikud "Õiglus või karistus" (1967) (Sinjavski-Danieli protsessist) ja "Nelja protsess" (1968) (kohtuprotsessist *samizdat*'i autorite Aleksandr Ginzburgi, Juri Galanskovi, Aleksei Dobrovolski ja Vera Laškova üle). 1968 koostas koos Larissa Bogoraziga "Kaebused maailma üldsusele" – see oli esimene Nõukogude dissidentide avalik pöördumine Läänemaailma avalikkuse poole.

Osales 25. augustil 1968 demonstratsioonil Moskva Punasel väljakul, kus koos seitsme kaasdissidendiga protesteeris Varssavi Lepingu Organisatsiooni riikide sissetungi vastu Tšehhoslovakkiasse. Mõne minuti jooksul nad arreteeriti KGB töötajate poolt ja peksti jõhkralt läbi. 12. oktoobril 1968 saatis Moskva linnakohus ta viieks aastaks asumisele Tšita oblastisse, kus töötas Usulgi elektrikuna. Vabanes asumiselt 1972. aastal.

18. märtsil 1974 emigreerus koos oma abikaasa Maiaga NSV Liidust rongiga esmalt Austriasse Viini, sealt Rooma ja edasi USAsse. 1975–1983 andis USAs välja "Jooksvate sündmuste kroonikat", mis dokumenteeris Nõukogude repressiivpoliitikat. 1976–2006 Hackley Schooli füüsika ja matemaatika õpetaja Tarrytownis New Yorgi osariigis. Andrei Sahharovi Fondi direktorite nõukogu liige. Elab New Yorgis.

## Viited
Lübecki Maarja kirik

**Lübecki Maarja kirik** (saksa keeles *St. Marien zu Lübeck*) on Lübecki vanalinnas asuv tellisgootikasse kuuluv kirik, mis püstitati 1277.–1351. aastatel. Kirikut on nimetatud tellisgootika emakirikuks (*Mutterkirche der Backsteingotik*) mitte kui varaseimat tellisgootika ehitist, vaid kui kirikuhoonet, mis on eeskujuna mõjutanud väga paljudes piirkondades püstitatud tellistest gooti kirikute ehitust. Kirik kuulub koos Lübecki vanalinna teiste hoonetega UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Maarja kirik on tellistest kolmelööviline tugikaartega varustatud basiilika külgkabelitega, kabelipärjaga ja transeptiharusid meenutavate lõuna- ja põhjaeeskojaga. Kiriku fassaad on kahe võimsa läänetorniga. Tornide kõrgus koos tuulelippudega on 124,95 ja 124,75 meetrit.

## Viited

## Välislingid
* Die Marienkirche in Lübeck
* Geschichte der Marienkirche
* Lübecki luterlikus kirikus esitati postitantsu
Apvardai

**Apvardai** (valgevene keeles  *Апіварда* (Apivarda), vene keeles *Опиварда* ehk Opivarda) on järv Leedus Ignalina rajoonis ja Valgevenes Brasłaŭ rajoonis.

Suurem osa järvest asub Leedus, Valgevene aladele jääb 119,3 ha. Apvardai asub merepinnast 140.7 meetri kõrgusel, selle valgala on 81,6 km². Apvardai asub madalas jääajal tekkinud kulutuslohus. Järve kaldad on madalad, kohati ka soostunud. Läänekaldal asub 250 hektari suurune Agarinise soo. Põhi on tasane ja kaetud savirikka sapropeeliga. Tegemist on eutroofse järvega.

Kaldajoone pikkus on 11,09 kilomeetrit. Kaldad on liivased või kruusased, kaldaribas kasvavad pilliroog ja kaislad. Järves on saar pindalaga 0,21 ha. Järve suubuvad Žilma, Apvardas ja veel kaheksa nimetut oja. Välja voolab Drūkšiai järve suubuv Apyvardė jõgi. Küladest asuvad järve kaldal Leedus  Čepukai, Girdžiūnai ja Mažviliškė, Valgevenes aga Kardeliški küla.

Kaladest elavad järves särg, roosärg, nurg, viidikas, koha, luts, koger, kiisk, säinas, angerjas, ahven, latikas, linask ja haug.

Järve nimi tuleneb eesliitest *ap-* (ümber) ja tüvest *vard-*, mis seostub keetmisega.
## Viited
Rūžas

**Rūžas** on järv Leedus Ignalina rajoonis. 

Järv asub Rimšėst umbkaudu kolm kilomeetrit kagus ja jääb merepinnast 143 meetri kõrgusele. Üldkujult meenutab järv L-tähte. Kaldad on madalad ja peaaegu täielikult soostunud. Kaldajoone pikkus on 11,13 kilomeetrit. Rūžase kaguosas asub saar pindalaga 0,32 ha.

Järvest voolab välja Rūžase oja, mis suubub Žilmase järve, mille veed suubuvad omakorda Apvardai järve. Järve suubub seitse oja, neist üks algab Prūtase järvest. Küladest jäävad Rūžase kaldale Birdekšniai, Vilnokai, Ežeriškė, Kovališkės, Trakniškė, Gakiškė ja Vėlūnai.

Osa järvest jääb Rūžase oja ja järve kallastele moodustatud Rūžase botaanilis-zooloogilisele kaitsealale. Kaitseala moodustati 2012. aastal, et kaitsta aldrovandasid, laiujureid, luha-pisitigusid, vasakkeermeseid pisitigusid ja munajaid pisitigusid.

Järve nimi tuleneb ruugest värvist.

## Viited
Conrad Aramis

**Conrad Aramis** on Poolas toodetud ja Eestis ning endises idablokis kasutusel olev lihtne vöörikajutiga töökaater. Kutsutakse Aramiseks.

Kaatreid toodeti kahes põhiversioonis:
***Conrad-880 Aramis** – väiksema kaldus ahtriseinaga roolimajaga;
***Conrad-900 Aramis** – sirge ahtriseinaga roolimajaga ja võimsama mootoriga.

## Ajalugu
Kaatrid on valmistatud Poolas Gdanskis Josef Konrad-Kozenevski nimelises tehases suurel hulgal alates 1979. aastast. 

Tallinna 1980. aasta olümpiaregatiks ehitatud Pirita purjespordikeskuse jaoks osteti tugifunktsioonide täitmiseks Poolast 1979–1980 umbes 10 ühetüübilist töökaatrit Conrad-880 Aramis. Neid sai kasutada abilaevadena purjetamistel või muudeks vedudeks. Kõigil olid algselt punaseks värvitud kered valge pealisehitisega. Pärast olümpiamänge osteti juurde uuemad kaatrid Conrad-900 ja vanu jagati hiljem muudele asutustele. Nüüdisajaks on Aramised läinud enamasti eraomandusse, üks on säilitatud Eesti meremuuseumis töökaatrina.

Conrad Aramise tüüpi kaatreid on kasutanud vähesel määral ka Nõukogude Liidu merevägi ja Venemaa merevägi, samuti Ukraina merevägi.

Kaater on üldiselt väga õnnestunud ja seetõttu on olnud jätkuvalt tootmises vähemalt kuni viimase ajani.

Lisaks valmistati ja olid algselt vähemal määral purjespordiürituste toetamiseks kasutusel ka suuremad kaatrid **Conrad-1220** (ilma "Aramis"-liiteta). Seda tüüpi kaatrit kasutati ka filmis Lammas all paremas nurgas.

## Kirjeldus
Aramis on väga tugev ja merekindel. Kere on valmistatud plastikust. Vööriotsas asub roolimaja koos kajutiga, kus on ühtlasi 1-2 magamiskohta. Esimesed kaatrid olid väiksema ettekallutatud roolimajaga. Pärast olümpiamänge valmistatud kaatritel on roolimaja tagumine sein püstine. 

Diiselmootor Rekin SW400 (Perkinsi koopia) asub roolimaja taga katte all. Osadel kaatritel on Andoria (Volvo Penta koopia) mootor. Vanematel versioonidel on võimsus 70 kW, uuematel 95 kW. Kaatril on ahtris 1 sõukruvi ja roolilaba. Kütusevaru on 200 liitrit, millega on võimalik sõita kuni 30 h (kütusekulu u 7–9 l/h). Miinuseks on üsna aeglane sõidukiirus. 

Lahtine kesk- ja tagaosa on reisijate (8–10) või lasti paigutamiseks. Algselt oli kaater mõeldud ka kuni kuue purjejahi pukseerimiseks.

## Vaata ka
* Tallinna Olümpiapurjespordikeskus

## Viited
Koroonapandeemia Boliivias

**Koroonapandeemia Boliivias** on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.

Esimesed kaks nakatunut tuvastati Boliivias 10. märtsil 2020.

## Andmestik

## Viited
Magda Lehtla

**Magda Lehtla** (aastani 1940 **Magda Priks**, aastatel 1940–1956 **Magda Lehtla**, aastast 1956 **Magda Rosenthal**; 12. august 1921 Mäksa vald – 1. oktoober 2008 Erala) oli eesti näitleja ja laulja.

Ta õppis aastast 1938 Paula Virgase ja aastatel 1952–1955 Alma Kurtna juhendamisel. Kuulus aastatel 1941–1942 Tallinna Töölisteatri õpperühma, aastatel 1942–1944 oli ta samas laulja ja näitleja. Aastatel 1941–1951 laulis ta Vanemuise teatri kooris ja esines sõnalavastustes.

Hiljem on töötanud Tartu Linna Tööstuskombinaadis, Ambla võitööstuses ja mujal.

## Isiklikku
Ta oli aastatel 1940–1955 abielus Leonid Lehtlaga.

## Välislingid
*Magda Lehtla Eesti Entsüklopeedia veebiversioonis

## Rolle
Läks

**Läks** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Läks on võetud Vana-Vigala mõisavallas Vigala kihelkonnas Läänemaal. Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Laetma, Lahe, Lehtlae, Looväli ja Orupõld.

*Helena Läks (sündinud 1987), eesti luuletaja
Käru vald (Käru kihelkond)

**Käru vald** oli vald Käru kihelkonnas Järvamaal. Vallamaja asus Jõekülas.

1. jaanuaril 1920 läks senine vald Pärnumaa Vändra kihelkonna koosseisust Järvamaa vastmoodustatud Käru kihelkonna koosseisu. Sel ajal oli vallas 401 talu. See oli üks Eesti väiksemaid valdu.

1939. aasta valdade reformiga moodustati uus, veidi suurema territooriumiga Käru vald, kuhu liideti maid Harjumaa Kaiu ja Ingliste vallast.

## Viited
Magnetpoolus

**Magnetpoolus** on magneetunud keha (magneti) pinna piirkond, kus magneetumuse normaalisihiline komponent on nullist erinev. Magneti põhjapooluseks nimetatakse piirkonda, millest magnetinduktsiooni jõujooned väljuvad, ja lõunapooluseks piirkonda, kuhu need jooned sisenevad.

## Viited
Faunistika

**Faunistika** on zooloogia osa, mis tegeleb fauna ehk mingi ala loomastiku uurimisega.

## Vaata ka
*floristika
*zoogeograafia
Alma Kurtna

**Alma Kurtna** (aastani 1942 **Alma Hablitz**; 1. aprill 1906 Peterburi – 12. juuli 1984 Tartu) oli eesti laulja (sopran) ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1925 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi ja aastal 1931 *cum laude* Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna. Aastal 1935 lõpetas ta Budapesti Liszti nimelise Muusikaakadeemia ooperiklassi. Täiendas end aastatel 1935–1936 Budapestis ja Viinis, laulis aastatel 1936–1937 Berliini Riigiooperis.

Oli aastatel 1937–1938 Tallinnas laulupedagoog Ficki juures diktsiooniõpetajana ja esines Eestis kontsertlauljana. Peale selle täiendas end (Eesti Vabariigi stipendiaadina) 1939–1941 Itaalias, töötas *Academia Nazionale di Santa Cecilia*'s laulupedagoogina, aastatel 1941–1942 oli Rooma Raadio kammerlaulija. Aastatel 1942–1944 oli ta Roomas vangis, vahetati aastal 1944 Nõukogude Liidus vangis olnud itaallase vastu, elas aastani 1945 Moskvas.

Töötas aastatel 1945–1980 Tartu Muusikakoolis laulu- ja itaalia keele õpetajana, oli aastatel 1957–1979 ka Vanemuise teatri hääleseadja ja pedagoog. Ta pälvis tunnustust kui isikupärase musitseerimise kujundaja. Õpilasi: Silvia Urb, Helju Koppa, Leida Jürgens, Illart Orav, Voldemar Kuslap, Mare Jõgeva, Kaie Konrad, Silvia Vestmann, Nadia Kurem.

## Isiklikku
Ta oli abielus Aleksander Kurtnaga, abielust sündis tütar.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
*
Iseseisvuse väljak

**Iseseisvuse väljak** on Pärnu kesklinnas asuv esindusväljak. Aastani 2018 kandis väljak nime **Rüütli plats**.

Väljak piirneb põhjas SEB pangahoonega, idas Aia tänavaga, lõunas Rüütli tänavaga ja läänes Ringi tänavaga.

Iseseisvuse väljakul asub Eesti Vabariigi väljakuulutamise mälestusmärk.

## Ajalugu
19. sajandi keskel hakati likvideerima Pärnu kindlusevalle ja vallikraav lükati tasapisi mulda täis. Esimene hoone, mis kunagise kindlusvalli asemele ehitati oli Rüütli 40.

1896. aastal jõudis Pärnusse raudtee ja raudteejaam ning vaksalihoone rajati tasandatud vallikraavi asemele.

1911. aastal kerkis raudteejaama idapoolsesse serva Endla teatri hoone. 23. veebruaril 1918 loeti Endla teatri rõdult esimest korda ette Eesti iseseisvusmanifest.

1937. aasta lõpul kuulutati välja Pärnu linnaväljaku kujundamise eelprojektide võistlus. Lahendada tuli olemasoleva raudteejaama üleviimine ning raudteejaama alt vabanevale maa-alale tähtsamate haldusasutuste püstitamine. Esikoha sai arhitekt Harald Arman. Raudteejaama asemele planeeriti Konstantin Pätsi nimelist väljakut, millele plaaniti püstitada Pätsi ausammas. Vastavalt planeeringule hakati 1939. aastal väljaku äärde ehitama Eesti Panga Pärnu osakonna hoonet, mis valmis 1945. aastaks.

1944. aasta pommitamise tagajärjel süttis Endla teatri hoone. Kuigi teatrihoone oleks saanud taastada, siis okupatsioonivõim seda teha ei soovinud. 1961. aastal õhiti teatrimaja varemed ja hoone asemele kerkis Pärnu Hotell.

Nõukogude perioodil seisis väljakul Vladimir Lenini kuju. Seetõttu oli ka väljaku ametlik nimi **Lenini väljak**.

2001. aasta rekonstrueerimise käigus paigaldati väljakule purskkaev. Rekonstrueerimine läks maksma 2,6 miljonit krooni, millest miljoni annetas rohkem kui sada firmat ja eraisikut.

2008. aastal avati väljakul Eesti Vabariigi väljakuulutamise monument, mis kujutab Endla teatri rõdu, kust iseseisvusmanifest esimest korda ette loeti.

2018. aastal toimus väljaku ja sellega piirnenud Rüütli tänava lõigu rekonstrueerimine. Väljak kaeti hallide graniitplaatidega, paigaldati uued pingid ja uuendati tänavavalgustust. Rekonstrueerimise maksumus oli 1,3 miljoni eurot. Samal aastal nimetati väljak Rüütli platsist ümber Iseseisvuse väljakuks.

## Viited

## Välislingid
*Jaak Juskega kadunud Eestit avastamas 6: Pärnu bussijaama ümbruse lugu
*Rüütli platsil toetas käsi pead
Vera Laškova

**Vera Jossifovna Laškova** (*Ве́ра Ио́сифовна Лашко́ва*) (sündinud 18. juunil 1944 Moskvas) on endine Nõukogude dissident.

## Elukäik ja tegevus
1960. aastate keskel õppis Moskva Riikliku Kultuuri ja Kunsti Instituudis (MGUKI) õhtuses osakonnas režissööriks ja töötas masinakirjutajana. 

Sõbrustas mitteformaalse kirjandusrühmituse SMOG liikmetega, kes 1965. aastal korraldasid Majakovski väljakul avalikke luuletuste lugemisi. Paljud SMOGi liikmete kogunemised toimusid Laškova kodus. 1966. aastal tegeles ta samizdat kogude "Valge raamat" (materjalid Sinjavski ja Danieli kohtuprotsessist, kogunud Alexander Ginzburg) ja "Fööniks-66" (koostaja Juri Galanskov) ümbertrükkimisega. Sellega seoses ta jaanuaris 1967 arreteeriti ja ta viibis aasta eeluurimisvangistuses. Jaanuaris 1968 mõistis Moskva linnakohus talle poliitilisel "Nelja protsessil" üheaastase vanglakaristuse (misjärel ta varsti vabastati, võttes arvesse juba eelvangistuses viibitud aega).

Pärast vabanemist jaanuaris 1968 tegeles põrandaaluse jooksvate sündmuste kroonika paljundamisega kuni 1972. aastani. Seejärel koostas mitmeid samizdati materjale. 1978. aastal koostas illegaalse almanahhi "Kaluga, juuli 1978" Aleksandr Ginzburgi kohtuprotsessi kohta. 1983. aastal saadeti ta Moskvast välja.

Alates 1990. aastast elab ta pensionärina taas Moskvas. 2019. aastal oli ta peaosas Andrei Smirnovi filmis "Prantslane", mis käsitles Aleksandr Ginzburgi elu.
SuperDraco

**SuperDraco** on vedelkütust kasutav rakettmootor, mida arendab ja toodab SpaceX.

SuperDraco on osa SpaceX-i Draco rakettmootorite perest. Mootor on projekteeritud nii, et seda saab korduvalt käivitada ja kasutada ka pärast mitmekuist seismist. Kaheksat SuperDraco mootorit kasutatakse SpaceX-i mehitatud kosmoselaeval Dragon 2. Mootoreid plaaniti kasutada Red Dragoni retrorakettidena.

## Viited
Helju Koppa

**Helju Koppa** (23. september 1927 Tartu – 2. veebruar 1966 Tartu) oli eesti laulja (sopran).

Ta lõpetas aastal 1951 Tartu Muusikakooli (Alma Kurtna klassis) ja aastal 1957 Leningradi Konservatooriumi.

Ta oli aastatel 1957–1966 Vanemuise teatri solist, ta esines ka kontsertlauljana.

## Kirjandus
*

## Rolle
Leida Jürgens

**Leida Jürgens** (8. november 1925 Härjanurme – 30. jaanuar 2002 Tartu) oli eesti laulja (sopran).

Ta lõpetas aastal 1950 Tartu Muusikakooli (õpetaja Alma Kurtna) ja aastal 1958 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Tiit Kuusiku klassis).

Ta oli aastatel 1958–1960 Vanemuise teatri koorilaulja ja aastani 1976 solist ning aastatel 1970–1991 Heino Elleri Muusikakoolis lauluõpetaja. Õpilasi: Tiina Tikk, Tõnu Kilgas, Sirje Medell, Inge Õunapuu, Endla Murd, Aime Roosileht, Reet Kruup, Triinu Leppik, Endel Kroon.

## Välislingid
*Leida Jürgens Eesti teatri biograafilise leksikoni veebiversioonis

## Rolle
Kuradiema torn

**Kuradiema torn** ehk Düvelsmoderi torn oli Tallinna linnamüüri kaitsetorn, (tänapäeva Väike-Karja tänava ja Müürivahe tänava nurgal), mis lammutati 1882. aastal.

Kaitsetorni lähedal elas Johannes Düvelsmoder, mis tähendab tõlkes kuradiema. Tema järgi nimetati torni ka Kuradiema ja Kuradivanaema torniks. 
## Viited

## Välislingid
*Andri Ksenofontov, Linnaisad soovisid all-linna müüri lammutada juba sajandi eest, epl.delfi.ee, 5. september 2002
Maili Metssalu

**Maili Metssalu** (sündinud 17. juulil 1988 Raplas) on eesti laulja, näitleja, kultuuriprodutsent, tekstiautor ja teletoimetaja.

## Haridus ja töökäik
Ta õppis aastatel 1995–2007 Rapla Muusikakoolis viiulit ja tšellot, lõpetas 2007. aastal Rapla Vesiroosi Gümnaasiumi ja 2011. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitleja eriala 8. lennu (juhendaja Kalju Komissarov), õppis 2012–2014 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia pärimusmuusika eriala magistriõppes.

Metssalu on lavakõne õppejõud Tallinna Muusika- ja Balletikoolis ning 2023. aastast Eesti Rahvusringhäälingus "Maahommiku" vastutav toimetaja ja reporter. Ta on olnud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud.

Alates 2012. aastast Eesti Näitlejate Liidu liige ja alates 2015. aastast Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige. 
 
## Looming
Metssalu on laulja ja viiuldaja ansamblis RÜÜT ja kultuurifestivali SÄRIN peakorraldaja, ta on olnud Rändteatri Vaba Vanker loominguline juht, loonud avalavastusi ja tseremooniaid paljudele sündmustele ja festivalidele, pannud 2014. aastal aluse Rapla Kultuuriklubile BAAS. Tema loodud või toimetatud tekste on kasutatud raamatuväljaannetes ja teletöös. 

2022. ilmus tema autoriloomingu debüütalbum "Kahe une vahel".

## Tunnustus
* 2016 Raplamaa aasta tegu
* 2020 stipendium "Ela ja sära"

## Isiklikku
Tema vanemad on Ulvi ja Jaan Metssalu, vend Jüri Metssalu ja õde Marju Nurme.

## Viited
Marõja Kalesnikava

**Marõja Aljaksandravna Kalesnikava** (valgevene keeles Марыя Аляксандраўна Калеснікава; vene keeles Мария Колесникова *Marija Kolesnikova*; sündinud 24. aprillil 1982 Minskis) on Valgevene opositsiooniline poliitaktivist ja flötist. Aastatel 2020–2025 poliitvang. 

Kalesnikava on lõpetanud MinskisValgevene Riikliku Muusikaakadeemia ja magistriõppe Saksamaal Stuttgardi Kõrgemas Muusika- ja Etenduskunstide Koolis flöödi ja dirigendi erialal. 

Ta on töötanud flöödiõpetajana ja mänginud mitmes muusikakollektiivis, sealhulgas ooperiteatris. Flöödiansambliga on ta läbi sõitnud kogu Valgevenemaa. Korraldanud kultuuriprojekte Valgevenes ja Saksamaal.

Kalesnikava valdab lisaks valgevene ja vene keelele ka saksa ja inglise keelt. Intervjuus 2020. aasta augustis ütles ta, et viimase 12 aasta jooksul on tal tulnud kõige rohkem kasutada saksa keelt, veidi ka vene keelt. Kõige vähem on ta kasutanud inglise ja valgevene keelt.

2020. aasta Valgevene presidendivalimistel oli Kalesnikava presidendikandidaat Viktar Babarõka valimisstaabi koordinaator, pärast Svjatlana Tsihhanovskaja ühendstaabi moodustamist sai selle võtmeisikuks. Pärast valimisi puhkenud meeleavalduste käigus arvati Kalesnikava 18. augustil moodustatud Koordinatsiooninõukogu liikmeks. Järgmisel päeval valiti ta selle juhtorgani – seitsmeliikmelise presiidiumi – koosseisu.

## Tunnustus
*2020 – Sahharovi auhind Valgevene demokraatlikule opositsioonile 
*2022 – Karl Suure auhind (koos Svjatlana Tsihhanovskaja ja Veranika Tsapkalaga)

## Viited

## Välislingid
Argo Laev

**Argo Laev** oli lõunataeva tähtkuju.

Tähtkuju oli tuntud Vana-Kreeka astronoomidele, kes võisid selle üle võtta Vana-Egiptusest. See oli üks Ptolemaiose Almagestis kirjeldatud 48st tähtkujust ja ainus Almagestis kirjeldatud tähtkuju, mis ei kuulu 88 tänapäeva tähtkuju hulka.

Argo Laev oli 28 % suurem kui suuruselt järgmine tähtkuju Hüdra ning see sisaldas umbes 829 tähte. Uusaja astronoomid pidasid seda suuruse tõttu kohmakaks ning 1763. aastal moodustas Prantsuse astronoom Nicolas Louis de Lacaille Argo Laevast Kiilu, Ahtri ja Purjede tähtkujud. Argo Laev jäi uute tähtkujudega paralleelselt kasutusse. 1841. ja 1844. aastal tegi Inglise astronoom John Herschel ettepaneku lõpetada Argo Laeva tähtkuju kasutamine ja asendada see permanentselt de Lacaille'i kirjeldatud tähtkujudega, kuid nende paralleelne kasutus jätkus kuni 20. sajandini. 1930. aastal avaldas Rahvusvaheline Astronoomiaunioon 88 tänapäeva tähtkuju piirid ning Argo Laeva ei peetud enam ametlikult tähtkujuks.

Ado Grenzsteini taevakaardil on Argo Laeva nimetatud Lennukiks.

## Viited
Mežgorje

**Mežgorje** (baškiiri keeles ka Ҡуҙйылға, Таулы, Ҡояшлы, Белорет-15, Белорет-16, Өфө-105) on kinnine linn Venemaa Baškortostani Vabariigis. Asub Malõi Inzeri ääres, 140 km Ufast kagus. Linn koosneb kahest mikrorajoonist, Tatlõ () ja Solnetšnõi (), mis asuvad üksteisest umbes 20 km kaugusel. Linna lähedal asub Jamantau mägi.

Salajane otsus linna rajamise kohta tehti 1979. aastal. Linnaõigused sai 1995. aastal.

Arvatakse, et linna lähedal asub maa-alune militaarrajatis, mis peab vastu ka tuumarünnakule.

## Viited

## Välislingid

*http://mezhgorie.ru/
Transaviabaltika

**Transaviabaltika** on Kaunase lennujaamas (EYKA) asuv Leedu lennufirma. 

Transaviabaltika opereerib Let L-410 Turbolet'idega (3 lennukit kasutuses) ja BAe Jetstream-31/32 tüüpi lennukitega (2 lennukit kasutuses). Praegu osutab  Lennufirma Euroopas erinevaid tellimuslende UPS'ile, TNT'le ja DHL'ile. 

## Lennukid

## Sihtkohad

### Valgevene

* Minski rahvusvaheline lennujaam (kauba- ja reisilennud, õhutakso) 

### Eesti

* Tallinna lennujaam (kaubalennukid ja, õhutakso) 

### Leedu

* Kaunase lennujaam (kauba- ja reisilennud, õhutakso) 
* Vilniuse lennujaam (kauba- ja reisilennud, õhutakso) 

## Viited

## Välislingid

* Saartelennuliinid 
* Transaviabaltika
Kiiruisutamine 1972. aasta taliolümpiamängudel

Kiiruisutamisvõistlused 1972. aasta taliolümpiamängudel Sapporos peeti 4.–12. veebruarini Makomanai avatud staadionil. Võisteldi kaheksal kiiruisutamise distantsil, millest neli oli meestele ja neli naistele. See oli esimene olümpia, kus elektroonilised ajad registreeriti sekundi sajandikuni.

## Tulemused
### Mehed
#### 500 m



Kuupäev: 5. veebruar
Osavõtjaid: 38 võistlejat
Riike: 16
**Maailmarekord**: **38,0** Leo Linkovesi , 8. jaanuar 1972, Davos
**Olümpiarekord**: **40,1** Terry McDermott , 4. veebruar 1964, Innsbruck
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 1968]]**: **40,3** Erhard Keller  Saksa FV
 	 

#### 1500 m

	

Kuupäev: 6. veebruar
Osavõtjaid: 39 võistlejat
Riike: 16
**Maailmarekord**: **1.58,7** Ard Schenk , 16. jaanuar 1971, Davos
**Olümpiarekord**: **2.03,4** Kees Verkerk , 16. veebruar 1968, Grenoble
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#1500 m|Olümpiavõitja 1968]]**: **2.03,4** Kees Verkerk 


#### 5000 m

	

Kuupäev: 4. veebruar
Osavõtjaid: 28 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **7.12,0** Ard Schenk , 13. märts 1971, Inzell
**Olümpiarekord**: **7.22,4** Fred Anton Maier , 15. veebruar 1968, Grenoble
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#5000 m|Olümpiavõitja 1968]]**: **7.22,4** Fred Anton Maier 


#### 10 000 m

		

Kuupäev: 7. veebruar
Osavõtjaid: 24 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **14.55,9** Ard Schenk , [14. märts[]] 1971, Inzell
**Olümpiarekord**: **15.23,6** Johnny Höglin , 17. veebruar 1968, Grenoble
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#10 000 m|Olümpiavõitja 1968]]**: **15.23,6** Johnny Höglin 


### Naised
#### 500 m

	

Kuupäev: 10. veebruar
Osavõtjaid: 29 võistlejat
Riike: 12
**Maailmarekord**: **42,5** Anne Henning , 7. jaanuar 1972, Davos
**Olümpiarekord**: **45,0** Lidija Skoblikova , 30. jaanuar 1964, Innsbruck
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#500 m 2|Olümpiavõitja 1968]]**: **46,1** Ljudmila Titova 


#### 1000 m

	

Kuupäev: 11. veebruar
Osavõtjaid: 33 võistlejat
Riike: 12
**Maailmarekord**: **1.27,30** Anne Henning , 8. jaanuar 1972, Davos
**Olümpiarekord**: **1.32,6** Carry Geijssen , 11. veebruar 1968, Grenoble
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#1000 m|Olümpiavõitja 1968]]**: **1.32,6** Carry Geijssen 


#### 1500 m



Kuupäev: 9. veebruar
Osavõtjaid: 31 võistlejat
Riike: 12
**Maailmarekord**: **2.15,8** Stien Kaiser , 15. jaanuar 1971, Davos
**Olümpiarekord**: **2.22,4** Kaija Mustonen , 10. veebruar 1968, Grenoble
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#1500 m 2|Olümpiavõitja 1968]]**: **2.22,4** Kaija Mustonen 


#### 3000 m

	

Kuupäev: 12. veebruar
Osavõtjaid: 22 võistlejat
Riike: 10
**Maailmarekord**: **4.46,5** Stien Kaiser , 16. jaanuar 1971, Davos
**Olümpiarekord**: **4.56,2** Ans Schut , 12. veebruar 1968, Grenoble
**[[Kiiruisutamine 1968. aasta taliolümpiamängudel#3000 m|Olümpiavõitja 1968]]**: **4.56,2** Ans Schut 


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Sapporo 1972 
|-
Armeekindral (Nõukogude Liit)

**Armeekindral** (vene keeles *генерал армии*) oli Nõukogude Liidu sõjaväeline auaste aastatel 1940−1991. See oli madalam Nõukogude Liidu marssali auastmest ja kõrgem kindralpolkovnikust. Alates 1943. aastast vastas see väeliigi marssali aukraadile. Mereväes oli sellele vastav auaste aastatel 1940−1945 ja 1962. aastast laevastikuadmiral. Armeekindrali auaste anti 133 isikule, kellest 31 ülendati hiljem Nõukogude Liidu marssaliks ja üks sai suurtükiväe peamarssaliks.

## Armeekindralid 1940−1991

## Vaata ka
*Armeekindral
*Armeekindral (Venemaa Föderatsioon)

## Välislingid
*Маршалы и Адмиралы Флота Советского Союза. marshals.narod.ru (arhiveeritud)
Arancha González

**Arancha González Laya** (sündinud 22. mail 1969 Donostias) on Hispaania majandusteadlane ja poliitik. Ta oli 13. jaanuarist 2020 kuni 12. juulini 2021 Hispaania välis-, euroasjade ja rahvusvahelise koostöö minister.

1. septembrist 2013 kuni 13. jaanuarini 2020 oli ta Rahvusvahelise Kaubanduse Keskuse (International Trade Centre) tegevdirektor ja ÜRO peasekretäri abi.

Ta on sündinud 1969. aastal Donostias. Ta kasvas üles Baski autonoomne piirkonnas Gipuzkoa provintsis. Ta sai magistrikraadi õigusteaduse alal Navarra ülikoolist ja magistrikraadi Euroopa Liidu õiguse alal sai ta Madridi Carlos III Ülikoolist.
Pilisvörösvár

**Pilisvörösvár** (saksa Werischwar) on linn Ungaris Pesti komitaadis Pilisvörösvári kreisi keskus. Linn asub 18 km Budapesti kesklinnast loodes. Linn asub Pilisi kõrgustiku kõrgeima tipu Pilisi (756 m) kõrval.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel olid 28% linnaelanikest sakslased. 73,3% elanikest olid katoliiklased.

Sakslasi hakati Pilisvörösvár asustama 1692. aastal, pärast seda kui piirkond oli pärast türklaste väljaajamist tühjaks jäänud. Erinevalt teistest sakslaste asulatest Ungaris, ei toimunud seal pärast teist maailmasõda sakslaste küüditamist.

1997. aastal sai Pilisvörösvár linnaõigused.

## Viited

## Välislingid

*http://pilisvorosvar.hu/
Viljandi-Pärnu prefektuur

**Viljandi-Pärnu prefektuur** oli aastail 1927–1940 eksisteerinud Eesti politsei piirkondlik prefektuur.

Prefekt oli ka samanimelise kodanliku õhukaitse ringkonna juht.

### Viljandi-Pärnu prefektid
*1925–1934, Mihail Tang, Viljandi maakonna politsei ülem ja Viljandi-Pärnu prefekt
*1934 – 3. juuli 1940, Jakob Vares, Viljandi-Pärnu prefekt
*3. juuli 1940–, Oskar Pärn, Viljandi-Pärnu prefekt
**Kruus, Viljandi-Pärnu abiprefekt 
:Kriminaalkomissar
*Viljandi kriminaalkomissar Jakob Kuus, 1. aprill 1927–
*Viljandi kriminaalkomissar August Ingermann, 1933 – 11. mai 1934;
*Viljandi kriminaalkomissar Hermann Kruus, 1. juuli 1933–

Politseiasutuste kujundamise määrusega 1. jaanuaril 1926 loodud prefektuurid:  Pärnu Prefektuur (1926–1927), Viljandi Prefektuur (1926–1927), ühendati 1927. aastal  Viljandi-Pärnu prefektuuriks.

## Tegevuspiirkonnad

*Viljandi jaoskonna (Politsei tänav 4, Viljandi)  tegevuspiirkond Viljandimaal: Viljandi linn ning Viljandi, Viiratsi, Päri, Pärsti, Vastemõisa, Sürgavere, Taevere, Olustvere, Uue-Võidu, Vana-Võidu, Vana-Tänassilma, Uusna, Holstre, Tarvastu, Uue-Suislepa, Vana-Suislepa, Riidaja, Kärstna, Aidu, Tuhalaane, Õisu, Loodi, Heimtali, Kaarli, Puiatu ja Suure-Kõpu vald ning Suure-Jaani alev;
*Põltsamaa jaoskonna (Jõgeva maantee 1, Põltsamaa) tegevuspiirkond Viljandimaal: Vana-Põltsamaa, Uue-Põltsamaa, Kurista, Lustivere, Adavere, Rutikvere, Pajusi, Imavere, Kabala, Kõo, Võisiku ja Soosaare vald ning Põltsamaa linn;
*Linnajaoskonna (Kuninga tänav 16, Pärnu)  tegevuspiirkond Pärnus: Pärnu linn;
*1. jaoskonna  (Kuninga tänav 16, Pärnu) tegevuspiirkond Pärnumaal: Orajõe, Häädemeeste, Tahkuranna, Uulu, Reiu, Sauga, Audru, Võlla, Seli, Kihnu, Tõstamaa, Koonga, Jõõpre, Vee, Suigu, Are, Halinga, Kaelase, Enge, Kaisma, Lelle, Uue-Vändra, Vana-Vändra, Tori, Tammiste, Taali ja Viluvere vald ning Sindi alev;
*Mõisaküla jaoskonna  (Pärnu tänav 26, Mõisaküla) tegevuspiirkond Pärnumaal: Laiksaare, Talli, Jäärja, Pati, Kilingi, Vana-Kariste, Uue-Kariste, Abja, Voltveti, Laatre, Pornuse, Pöögle, Penuja, Polli ja Karksi vald ning Kilingi-Nõmme ja Mõisaküla alev.

## Tegevuspiirkond
Tegevuspiirkond, 1939. aastal: Viljandi, Pärnu, Põltsamaa, Mõisaküla, Sindi, Kilingi-Nõmme, Suure-Jaani ja Mustla linn ning Viljandi ja Pärnu maakond. 

## Viited

## Välislingid
*Aadressraamatud > Eesti aadress-raamat 1938-1939 = Directory for Estonia 1938-1939 = Adressbuch für Estland 1938-1939 = Адресный указатель Эстонии 1938-1939. Viljandi-Pärnu prefektuur, lk 66–69
Österreichischer Rundfunk

**Austria Rahvusringhääling** (saksa keeles: ***Österreichischer Rundfunk***, **ORF**; ) on 1955. aastal asutatud Austria rahvuslik avalik-õiguslik ringhääling. ORF liitus Euroopa Ringhäälingute Liiduga aastal 1953. ORF on korraldanud 1967. ja 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusE, mõlemad toimusid Viinis.

## Kanalid
### Televisioon
* ORF 1 - filmid, sarjad, sport; orf1.at
* ORF 2 - uudised, dokumentaalfilmid, kultuur; orf2.at
* ORF III - turism, ilm; orf3.at
* ORF Sport + - sport; tv.orf.at/orfsportplus
* 3sat - üldine kanal, haldavad ühiselt Austria, Saksa ja Šveitsi ringhäälingud

ORF 1 2019.svg
ORF2 logo n.svg
ORF III Logo Monochrom.svg
ORF Sport +.svg


### Raadio
* Ö1 - ORFi peamine uudistekanal; radiothek.orf.at/oe1
* Hitradio Ö3 - popmuusika
* FM4 - noortekultuur
* Endine Ö2 raadiokanal on asendatud üheksa erinevatel Austria liidumaadel põhineva raadiokanaliga:
** Radio Burgenland
** Radio Kärnten
** Radio Niederösterreich
** Radio Oberösterreich
** Radio Salzburg
** Radio Slovenski
** Radio Steiermark
** Radio Tirol
** Radio Vorarlberg
** Radio Wien

Österreich 1 2017 logo.svg
Hitradio Ö3.svg
FM4.svg


Logo Radio Burgenland.svg
Logo Radio Kärnten.svg
Logo Radio Niederösterreich.svg
Logo Radio Oberösterreich.svg
Logo Radio Salzburg.svg
Logo Radio Steiermark.svg
Logo Radio Tirol.svg
Logo Radio Vorarlberg.svg
Logo Radio Wien.svg


## Logode ajalugu

ORF-Logo.svg|1968–1992
ORF logo.svg|1992–


## Vaata ka
* Austria meedia

## Välislingid
* ORF koduleht
* ORF Radiothek
* ORF TV
SBS

**SBS** võib tähendada järgmist:
* Seoul Broadcasting System, Lõuna-Korea ringhääling
* Special Broadcasting Service, Austraalia ringhääling
Alexandre Julien

**Alexandre Julien** (sündinud 15. jaanuaril 1988) on Kanada muusik.

Ta on mänginud ansamblites Vision Eternel, Soufferance, Vision Lunar, Éphémère, Gallia Fornax. 2013. aastal teinud koostööd Margus Voolpriiduga Ta asutas plaadifirma Abridged Pause Recordings.

Paljudes intervjuudes nimetas Julien oma lemmikbändiks Faith No More'i ja kinnitas, et nende mõju Vision Eterneli muusikale, kuigi žanrilt ja stiililt erinev, oli siiski silmapaistev.

## Viited


## Välislingid

* Aleksander Julien diskograafia lehel Discogs.com
Kuupkapiteel

**Kuupkapiteel** ehk **täringkapiteel**, ka **vürfelkapiteel** (saksa keeles *Würfel* 'täring') on romaani kunstis kasutatud kapiteelitüüp, mille enam-vähem kuubikujulise keha neli alumist nurka on ümardatud.

## Kirjeldus
Kuupkapiteeli lähtekeha on üks ehituskivi ehk kvaader. Alumiste nurkade ümardamisega tekib sujuv üleminek ruudult ringile ja kapiteeli külgedele moodustuvad poolringjad või kilbikujulised pinnad. Kuupkapiteel võib olla nii dekoorita kui ka kaunistatud lamereljeefse raiddekooriga.

## Pildid

File:DomMuseum-01-3b.jpg|Kuupkapiteel 11. sajandi teisest poolest
File:Kapiteel deelzuil (achtkant) westwerk zuidtoren, oostwand, noordzuil. - Maastricht - 20146404 - RCE.jpg|Kuupkapiteel kaheksatahulisel sambal Maastrichtis
File:602352 kościół klasztorny norbertanek głowica romańskiej kolumny.jpg|Raiddekooriga kuupkapiteel
File:Lügde - 2018-08-18 - Kilianskirche (05).jpg|Raiddekooriga kuupkapiteel Lügde Kilianskirches
File:Lund Dom - Krypta Säulenkapitell.jpg|Raiddekooriga kuupkapiteel Lundi toomkiriku krüptis
File:Schaffhausen - Kloster Allerheiligen IMG 9817 ShiftN.jpg|Schaffhauseni kloostrikiriku interjöör
File:Die Arkaden des staufischen Palas (um 1200) in Bad Wimpfen. 02.jpg|1200. aastatest pärineva palee arkaadid Bad Wimpfenis
Interiér kostela svatého Václava, Stará Boleslav, okr. Praha-východ, Středočeský kraj 08.jpg|13. sajandi Püha Václavi kiriku krüpti kapiteelid Stará Boleslavis


## Levik
Kuupkapiteel esineb ennekõike Saksamaa romaanikas, aga kohati ka Põhja-Itaalias, Prantsusmaa piirkondadest Elsassis ja Lotringis, Normandias ning Inglismaal.

## Ajaloost
Kuupkapiteeli täpne tekkelugu või -päritolu on teadmata ja jäänud oletuslikuks. Võimalikeks varaseimateks esinemiskohtadeks on pakutud erinevaid piirkondi, näiteks Lombardiat või Bütsantsi-aegset Armeeniat. Ka kapiteeli põlvnemine puitehitise detalidest on kõne alla tulnud.

Kuupkapiteel ilmus ehitistesse 10. sajandi lõpu romaanikas. Tolleaegsed kapiteelid olid kaunistamata ja ehitistes prevaleeris terve 11. sajandi jooksul nende vormiselgus ja ühtsus. Stiil muutus 11. sajandi lõpuks, kuupjas ümardatud nurkadega üldvorm säilis, kuid kapiteelid kaeti tihedalt lamereljeefsete kaunistustega, milleks võisid olla akantus-, palmeti- ja muud stiliseeritud taimemotiivid, põim- või muu geomeetriline ornament ja figuraalsed kaunistused, mis kujutasid inimesi või fantastilisi loomi.

Umbes 1065. aasta paiku ilmus dekoori kaunistus, mille puhul kuupkapiteeli kilbikujulistele külgedele lisati kaunistusena väiksemad kilbikujulised plaadid. Hilisromaanikas esines sageli taas lihtne kaunistamata kuupkapiteel.

Kuupkapiteeli edasiarendus oli **kaksiskuupkapiteel** (*Doppelwürfelkapitell*) kahe paaris paikneva kilbikujulise detailiga igal külje jaoks , ka voltkapiteeli on peetud kuupkapiteeli edasiarenduseks.

## Vaata ka
* kuup-karikkapiteel
* trapetskapiteel
* karikkapiteel
* pungkapiteel

## Viited
Ius civile

***Ius civile*** ehk tsiviilõigus on Rooma kodanike suhteid reguleeriv õigus, mis hõlmas nii avalikku kui ka eraõigust. Kasutatakse ka mõistet "kviriitlik õigus”.

Rooma jurist Gaius kirjutas “Institutsioonides” *ius civile et ius gentium*’i (tsiviilõigus ja rahvaste õigus) eristamise kohta nii: Gai. 1.1.: Kõik rahvad, keda valitsevad seadused ja tavad, rakendavad osalt omaenda õigust, osalt õigust, mis on ühine kõikidele inimestele. Nimelt õigus, mille iga rahvas ise endale määrab, on omane sellele rahvale ja seda nimetatakse tsiviilõiguseks (*ius civile)* ehk justkui riigi oma õigus; seevastu õigust, mis kõigi inimeste seas kehtib loomuõiguse põhimõtete alusel, jälgitakse võrdselt kõigi rahvaste (loomu)õiguseks (*ius gentium*) ehk õigus, mida kasutavad kõik rahvad. Nii rakendab ka Rooma rahvas osalt omaenda õigust, osalt õigust, mis on ühine kõikidele inimestele.

Rooma riigi elanikud kuulusid erineva õigusega gruppidesse. *Ius civile*’t võisid neist kasutada ainult Rooma kodanikud. Teised kasutasid vastavalt kas *ius gentium*’it (rahvaste õigus; Rooma riigi mittekodanike ja kodanike vahelisi õigussuhteid reguleeriv õigus) või enda linna või piirkonna õigust, mis kehtis enne Rooma riigile alistumist. *Ius civile* ning ka sellega koos olev täielik õiguskaitse oli vaid Rooma kodanikel.

Keiser Caracalla andis 212. aastal ediktiga *Constitutio Antoniniana* Rooma kodakondsuse kõikidele impeeriumis elavatele vabadele isikutele ja seega võisid nad seejärel kasutada *ius civile*’t. Kuid isegi kõik Rooma kodanikud ei olnud kõikide *ius civile’*st tulenevate õigustega. Täielikult õigus- ja teovõimeline oli see ainult perekonnapea (*[[Paterfamilias|pater familias]]*), kes ei olnud kellegi võimu all, s.t oli *sui iuris*. Tema perekonnaliikmed, nt abielunaine, lapsed ja orjad ning teised perekonnaliikmed olid üldjuhul tema võimu all, s.t *personae alieni iuris*). Abielunaine võis *sinu manu* abielu korral olla ka iseseisev isik (*sui iuris*), kuid vajas reeglina eestkostjat (*tutela*).

*Ius civile* hõlmas Roomas eraõigust, avalikku õigust ja karistusõigust, kuid tänapäeval on *ius civile* nime andnud tsiviilõigusele, mis kuulub eraõiguse alla. *Ius civile* allikateks on XII tahvli seadused, nende kommentaarid ja tõlked ning ka suuline pärimus.

## Viited
PAOK FC

**PAOK FC** on Kreeka jalgpalliklubi, mis tegutseb Thessaloníkis. See mängib Kreeka kõrgliigas Super League.

Klubi asutasid 20. aprillil 1926 Konstantinoopolist Thessaloníkisse suundunud Kreeka põgenikud.

PAOK on tulnud Kreeka meistriks kolm korda, hooaegadel 1975–76, 1984–85 ja 2018–19. Kreeka karikavõistlused on võidetud seitsmel korral, viimati 2019. aastal. Hooajal 2018–19 sai PAOK esimeseks Kreeka klubiks, mis on ühel hooajal riigi meistriks tulles jäänud kaotuseta ja võitnud lisaks karikavõistlused. Olympiakóse ja Panathinaikόse kõrval on see üks kolmest klubist, mis ei ole kunagi Kreeka kõrgliigast välja langenud.

PAOK on korduvalt osalenud UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniiril. Hooajal 1973–74 jõudis PAOK UEFA karikavõitjate karikavõistlustel veerandfinaali.

PAOK on toetajate arvu poolest Kreeka kolmas jalgpalliklubi.

Klubi kodustaadion on 29 000 pealtvaatajat mahutav Toumba staadion.

## Saavutused
;Super League
***Võitja** (3): 1975–76, 1984–85, 2018–19
**Teised kohad (9): 1936–37, 1939–40, 1972–73, 1977–78, 2009–10, 2012–13, 2015–16, 2017–18, 2019–20
;Kreeka karikas:
***Võitja** (7): 1971–72, 1973–74, 2000–01, 2002–03, 2016–17, 2017–18, 2018–19
**Teised kohad (13): 1938–39, 1950–51, 1954–55, 1969–70, 1970–71, 1972–73, 1976–77, 1977–78, 1980–81, 1982–83, 1984–85, 1991–92, 2013–14

## Välislingid
* Klubi koduleht
Vision Eternel

**Vision Eternel** on Kanada-Ameerika Ühendriikide *ambient*-*shoegaze*'i ansambel. See loodi 2007. aastal Edisonis New Jersey osariigis Ameerika Ühendriikides ja asub nüüd Montréalis Quebeci provintsis Kanadas.

## Koosseis

### Praegune

* Alexandre Julien – kitarrid, basskitarr (2007–praeguseni)

### Endised liikmed

* Philip Altobelli – kitarrid (2007)
* Nidal Mourad – kitarrid (2008)
* Adam Kennedy – kitarrid (2008)

## Diskograafia

* "Seul Dans L'obsession" (2007)
* "Un Automne En Solitude" (2008)
* "An Anthology Of Past Misfortunes" (2009)
* "Abondance De Périls" (2010)
* "The Last Great Torch Song" (2012)
* "Echoes From Forgotten Hearts" (2015)
* "For Farewell Of Nostalgia" (2020)

## Viited


## Välislingid

* Koduleht
* Vision Eternel diskograafia lehel Discogs.com
Special Broadcasting Service

**Spetsiaalne ringhäälinguteenus** (inglise keeles: ***Special Broadcasting Service***, **SBS**) on Austraalia avalik-õiguslik ringhääling. Alates 1979. aastast on SBS Euroopa Ringhäälingute Liidu assotsieerunud liige ning aastast 2015 on SBS osalenud Eurovisiooni lauluvõistlusel.

## Eurovisiooni lauluvõistlus

SBS on Eurovisiooni edastanud igal aastal alates 1983. aastast ning tänu Austraalia sidemetele Euroopaga on võistlus seal alati populaarne olnud.
2015. aastal kutsuti seoses lauluvõistluse 60. aastapäevaga Austraalia võistlusel osalema külalisosalejana. Algsete plaanide kohaselt pidi Austraalia ainult üks kord osalema, ent 2015. aasta novembris kinnitas SVT, et Austraalia osaleb 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.

## Välislingid
* SBS koduleht
Võru-Petseri prefektuur

**Võru-Petseri**, 1932. aastast **Petseri-Võru prefektuur** oli aastail 1926–1940 eksisteerinud Eesti politsei piirkondlik prefektuur.

1924. aastal muudeti Võru maakonna politseijaoskondade piire ja Võru maakonna politseivalitsuse 1. jaoskonda kuulunud Võru linna piirkond, muudeti 1. jaanuarist 1924 a. iseseisvaks politseijaoskonnaks. 1932. aasta veebruaris nimetati Võru-Petseri prefektuur ümber Petseri-Võru prefektuuriks.  Räpina jaoskond, likvideeriti 1932. aastal, moodustati Põlva jaoskond.

### Võru-Petseri ja Petseri-Võru prefektid
* 1927–1928 Viktor Roovere, Võru-Petseri prefekt
*–1932, Johannes Gnadenteich, Võru-Petseri prefekt
*1932, Albert Lapman Võru-Petseri prefekti kt
*15. august 1932 − 1. mai 1933, Albert Lapman, Petseri-Võru prefekt
*1. mai 1933 – juuni 1940, Roman Pavian, Petseri-Võru prefekt
:Kriminaalkomissar
*Võru kriminaalpolitsei komissar A. Freibach, −1934, 
*Petseri kriminaalpolitsei komissar Ernst Hansar , 10. oktoober 1934 –
## Võru-Petseri prefektuuri tegevuspiirkonnad

*Võru jaoskonna (Kreutzwaldi tänav 52, Võru)  tegevuspiirkond Võrumaal: Võru linn ning Võru Aleksandri, Põlgaste, Sõmmerpalu, Nursi, Haanja, Kasaritsa, Rõuge, Viitina, Krabi, Rogosi, Laitsna, Misso, Vastseliina, Saaluse, Loosi, Kõlleste, Karilatsi, Kahkva, Kioma, Kähri, Koiola, Lasva, Orava, Moisekatsi, Pindi, Peri, Räpina, Toolama, Timo ja Veriora vallad ning Võõbsu alev.

:abikomissar Räpinas, tegevuspiirkond: Räpina, Toolama, Kahkva, Moisekatsi, Koiola ja Veriora vallad ning Võõbsu alev. 
*Antsla jaoskonna  (Jaani tänav 5, Antsla) tegevuspiirkond  Võrumaal: Vana-Antsla, Uue-Antsla, Säru, Tsooru, Vana-Roosa, Uue-Roosa, Mõniste, Vaabina, Urvaste, Linnamäe, Kärgula, Kooraste, Erastvere, Valgjärve vallad ning Antsla alev. 
*Petseri jaoskonna (Küünla tänav 4, Petseri) tegevuspiirkond Petserimaal: Petseri linn ning Petseri, Vilo, Meremäe, Rootova ja Laura vallad Petserimaal. 
*Irboska jaoskonna (Irboska raudteejaama juures) tegevuspiirkond Petserimaal: Irboska ja Senno vallad Petserimaal. 
*Värska jaoskonna (Värska külas) tegevuspiirkond Petserimaal: Järvesuu, Mäe, Külje ja Satserinna vallad Petserimaal.
*Põlva jaoskonna (Põlva alevik) tegevuspiirkond Võrumaal: Kioma, Kõlleste, Koiola, Mooste, Peri, Räpina, Toolama, Veriora ning Võõbsu alev ja Kahkva vald jt.

## Tegevuspiirkond

Tegevuspiirkond, 1939. aastal: 
*Petseri, Võru ja Antsla linnad ning Petseri ja Võru maakonnad.

## Viited

## Välislingid
*Aadressraamatud > Eesti aadress-raamat 1938-1939 = Directory for Estonia 1938-1939 = Adressbuch für Estland 1938-1939 = Адресный указатель Эстонии 1938-1939. Petseri-Võru Prefektuur, lk 72–74
Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia

**[[Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapital|Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali]] elutööpreemia** on üks Eesti Kultuurkapitali välja antavatest elutööpreemiatest, mis määratakse kultuuri- ja sporditegelastele elutöö eest.

Igal aastal antakse välja kaheksa Eesti Kultuurkapitali elutööpreemiat. Arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemiaid antakse välja alates 2012. aastast.

Preemiasumma suurused kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Koos rahalise preemiaga antakse laureaadile preemia tunnusmärk. Alates 2013. aastast on selleks messingust kera ("Jonnakas", mille autorid on Risto Tali ja Rait Siska). Kera on valmistatud trugimise meetodil, kaetud poleeriga ning raskuseks tinavalu. Kerale on söövitatud Eesti Kultuurkapitali logo elemendid ning graveeritud valdkonna või sihtkapitali nimetus, laureaadi nimi ja aastaarv. Eesti Kultuurkapitali aastapreemiate ja sihtkapitalide elutööpreemiate laureaadid saavad kuldse poleeriga 200 mm diameetriga kera.

## Arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia laureaadid
* 2012: Karl Õiger (mahuka teadustöö eest ehitusinseneriteaduses, selle rakendamise eest ehitus- ja restaureerimispraktikasse ning panuse eest inseneride koolitamisel)
* 2015: Ell Väärtnõu (pikaajalise uuendusliku, mitmekesise ja kontekstitundliku arhitektuuripraktika eest)
* 2016: Helle Gans ja Taevo Gans
* 2017: Mait Summatavet (erakordselt pika ja viljaka loometeega disainer, kes on ühesuguse virtuoossuse ja detailitäpsusega loonud nii mahukaid interjöörilahendusi, unikaalset mööblidisaini kui julgeid näitusekujundusi)
* 2018: Fredi-Armand Tomps (missiooniga arhitekt ja muinsuskaitsja)
* 2019: Leila Pärtelpoeg (parim asjatundja Eesti ajalooliste interjööride vallas, kes on näidanud erinevatest perioodidest pärit hoonete taastamisel lisaks pieteeditundelisele suhtumisele ajaloolisse pärandisse ka isikupärast ja loovat lähenemist)
*2020: Maile Grünberg (särav loojanatuur, kes on kujundanud Eesti ruumikultuuri pool sajandit, kes on loonud nii unikaalmööblit kui ka tööstuslikku mööblidisaini ning kelle käe all on sündinud rohked avalike hoonete interjöörid alates olümpiaregatiks valminud Tallinna lennujaamast kuni uuenduskuuri läbinud Nukuteatrini välja)
*2021: Vilen Künnapu (arhitektuuri sihtkapitali elutööpreemia julgele ning isepäisele arhitektile ja mõtlejale, kes on aastakümnete jooksul pakkunud ainest nii ajakohastele kui ka arhitektuuriajaloolistele diskussioonidele)
*2022: Kersti Lootus (jätkuvalt aktiivselt ruumi ja keskkonnaga tegelevale maastikuarhitektile, kelle looming on läbi aja olnud tundlikult kohaspetsiifiline, sekkumised läbimõeldud ja julged)

## Vaata ka

* **[[Eesti Kultuurkapitali aastapreemia]]** -> Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia
* Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia

## Viited
Microsoft Flight Simulator 2020

**Microsoft Flight Simulator 2020** on videomäng, mis ilmus 2020. aastal.

Mängu saab mängida Steamis.

Mängus võib lennata igale poole maailmas.

Eestis võib maanduda Tallinnas ja Tartus.
Saoirse Ronan

**Saoirse Úna Ronan** (sündinud 12. aprillil 1994 New Yorgis) on Iirimaa näitleja. Teda on pärjatud Kuldgloobuse auhinnaga ning on olnud nomineeritud mitmele teisele auhinnale.

## Välislingid
*
Valentín Elizalde

**Valentín Elizalde Valencia** (1. veebruar 1979 Jitonhueca, Sonora osariik – 25. november 2006 Reynosa, Tamaulipase osariik), tuntud ka kui "El Gallo de Oro", oli Mehhiko laulja. Elizalde oli spetsialiseerunud Mehhiko piirkondlikule muusikale Banda ja Norteño žanritega.
Trapetskapiteel

**Trapetskapiteel** on romaanikas ja varagootikas kasutatud kapiteelitüüp, mille puhul kapiteeli neli külge on trapetsi kujuga.

## Kirjeldus
Trapetskapiteel tekib, kui neljatahulise kapiteeliploki alumiste nurkade ümardamisel faasitakse kvaadri kandid kiviploki ülemiste nurkadeni välja.

## Pildid

File:Kloster Jerichow, Innenraum1.jpg|Jerichow' kloostrikiriku kesklööv
File:Sant Vicenç de Cardona - Cripta.JPG|Cardona kollegiaatkiriku krüpt
File:Sandau Innenraum.JPG|Üksikud trapetskapiteelidaga sambad Sandau kirikus
File:Marienkirche Segeberg Kalksteinkapitell.jpg|Raiddekooriga trapetskapiteel Segebergi Marienkirches
File:Plauer Kirche (innen).JPG|Plau am See Maarja kiriku sisevaade, ristikujulised piilarid trapetskapiteelidega
File:2013 Stiftskirche Bützow Langhaus.jpg|Bützow' kiriku kooripoolsed piilarid on trapetskapiteelidega


## Levik
Väga levinud on trapetskapiteel Lombardia romaanikas ja Põhja-Saksamaa romaanikas, kus ehitati eelkõige tellisest. On arvatud, et trapetskapiteel tekkis neil aladel kuupkapiteeli alternatiivina, sest tellist polnud võimalik vormida kuupkapiteeliks nagu looduskivi. 

## Viited