open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vürtsikilu

**Vürtsikilu** ehk **vürtsisoola kilu** on traditsiooniline kalatoode, mida valmistatakse teatud viisil kiludest koos vürtsiseguga soolamise teel. Eesti vürtsikilusid hakati valmistama 18. sajandi teisel poolel Paldiskis, Tallinnas ja Saaremaal. Seda valmistati alguses nagu soolatud anšoovist (lisades vürtse, et saada sarnast maitset), aja jooksul kujunes välja tänane valmistusviis.

Vürtsikilud on kuivsoolatud kilud, mis ei tähenda kuivatatud, vaid et soolamisel ei lisata vett. Kasutatud peenestatud soola- ja vürtsisegu 500 g kilude jaoks on 2 sl soola, 1 tl suhkrut, 1 tl musta pipart, 1 tl vürtspipart, 0,5 tl nelki, 0,5 tl kaneeli, 0,25 tl ingverit, 0,3 tl muskaatpähklit, 1 tl koriandrit, 2 loorberilehte, mõnikord lisatakse kardemoni. Sügisesed värskelt püütud kilud kaetakse soola- ja vürtsiseguga ning laotakse kõhud ülespidi sobivasse nõusse, lastakse vajutise all enne tarvitamist mõned päevad (vähemalt üks päev) jahedas laagerduda, ning säilitatakse külmkapis.

Kilusoolamiseks kasutatakse ainult klaasnõusid nagu purgid, emailitud või äärmisel juhul roostevabast terasest nõusid.

Eesti vürtsikiluga analoogset kalatoodet kutsutakse Rootsis ja Soomes nimega *ansjovis* (mis ei ole anšoovis). Nii hakati seda nimetama 18. sajandi alguses, mil Rootsi veeti sisse soolatud anšoovist ning peagi leiutati seal viis, kuidas valmistada samasugust toitu kohalikust toorainest, kilust. Traditsiooniline rootsipärane *ansjovis* erineb tavalisest eesti vürtsikilust vaid vürtsisegu poolest: selles puudub ingver, muskaatpähkel ja koriander, lisatud on kardemon, harilik pune ja sandlipuu koor. 

## Vürtsikilud Eesti kultuuris
Eestis tööstuslikult toodetud vürtsikilu tuntud kaubamärk on "Tallinna kilud", mille konservikarbi etiketil on sageli kujutatud Tallinna vanalinna siluetti – sellest ka väljend "kilukarbisiluett".

Vürtsikilust valmistatud kiluvõileib on tänapäeval Eestis populaarne nii argipäevase suupistena kui ka piduroana, millega tähistatakse näiteks 24. veebruaril Eesti Vabariigi aastapäeva.

## Vaata ka
* Kilu
* Kiluvõileib
* Tallinna kilud
* Eesti köök

## Viited

## Kirjandus
* Karl Oskar "Kalatoitude valmistamise käsiraamat" Tallinn, 1927
Läänemaa stiftifoogt

**Läänemaa stiftifoogt** oli Saare-Lääne piiskopkonna Läänemaa stifti tähtsaim ilmalik võimukandja (stiftifoogt).

Stiftifoogtide loend:
*Johannes de Lode, Saare-Lääne piiskopkonna, Saare-Lääne piiskopi (1228–1229) Gottfriedi sündik ja  Läänemaa stiftifoogt
*...
* umbes 1280 Rusce
* 1307 Johannes de Holsatia
* 1307 Waldemarus de Wrangele
* 1319 Johannes de Ruden/ von Rüthen, Vestfaalist
* 1368 Hinne Witte
* 1381 Henneke Mekes
* 1389 Wilhelm von Kniprode (?)
* umbes 1397–1420 Wilhelm Fahrensbach
* 1430 Hans von Binol
* 1430–1431 N.N. (*[[nomen nescio]]* 'nimi teadmata')
* 1449 Bruno Wetberg
* 1451 N.N. (*[[nomen nescio]]* 'nimi teadmata')
* 1471–1472 Heinrich Buxhovede
* 1478–1489 Georg Wetberg
* 1495–1499 Hans Lyve
* 1503–1504 Heinrich Metstake
* 1511 Hertowich Tisenhausen
* 1517–1518 Georg von Ungern
* 1521–1525 Johann (Hans) Maydell
* 1526–1527 Reinhold von Ungern
* 1529 Dietrich Kalff
* 1529–1534 Klaus Hastver
* 1530–1532 Reinhold von Ungern
* 1532 Reinhard von Rosen
* 1532 Bernstorff
* 1534 Reinhold von Ungern
* 1535–1537 Johann Szoye
* 1541–1547 Wolmar Treyden
* 1548–1552 Weddich Dönhoff
* 1556–1560 Wolmar Treyden
* 1557–1559 Christoph von Münchhausen
* 1558–1560 Wolmar Treyden
* 1560–1561 Christoph von Münchhausen
* 1561–1570 Klaus Aderkas

## Vaata ka
* Koknese stiftifoogt
* Lielvārde stiftifoogt
* Rauna stiftifoogt
* Saaremaa stiftifoogt
* Tartu stiftifoogtide loend
* Turaida stiftifoogt
## Viited
Keeritskurrud

**Keeritskurrud** ehk **spiraalkurrud** (ainsuses *valvula spiralis*, mitmuses *valvulae spirales*) on keeritssoole sisepinnale moodustunud kurrud. 

Need esinevad lühikese seedekulglaga kaladel, sest seedumise efektiivsus on otseses sõltuvuses seedeensüümide hulgast. Keeritskurru ülesanne on suurendada soole pindala. 

Esineb näiteks silmulistel, kõhrluustel, käsiuimsetel jt.
Pedaalnui

**Pedaalnui**, ka **suure trummi pedaal** või **trummipedaal** (inglise keeles *bass drum pedal*, saksa keeles *Fußmachine*) on muusikas põhiliselt suure trummi mängimiseks ette nähtud löökpillinui, mis koosneb nuiast, pedaalist ja nuia liigutavast ülekandemehhanismist. Pedaalnuia kasutatakse põhiliselt trummikomplektis. 
 
Esimese pedaalnuia töötas 1909. aastal välja William F. Ludwig, pannes samas aluse tänapäevasele trummikomplektile. Pedaalnuia seeriatootmine algas 1910. aastal kompaniis Ludwig-Musser. 

Pedaalnuia erikujuks on kardaaniga pedaalnui ehk kaksikpedaalnui ehk "kardaan", mida kasutati esmakordselt arvatavasti 1910. aastal.
Okasnahksete loend

**Okasnahksete loend** loetleb okasnahkseid.

Selles nimekirjas on okasnahksete liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid.

Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
**Eestis tavaline* – kogu Eestis tavaline või sage
**Eestis kohati* – Eestis kohati tavaline, kohati puudub või haruldane
**Eestis haruldane* – Eestis haruldane või väga vähestes kohtades levinud

## M
  
* madutähed (*Ophiuroidea*), klass
* meriliiliad (*Crinoidea*), klass 
* meripurad (*Holothuroidea*), klass
* merisiilikud (*Echinoidea*), klass
* meritähed (*Asteroidea*), klass
* meritäht (*Asterias*), perekond, sgk meritähtlased

## P
* pikaokkaline diadeemsiilik (*Diadema setosum*), sgk merisiiliklased

## T
*trepang (*Stichopus*), perekond, sgk trepanglased
*trepanglased (*Stichopodidae*), sugukond
*tsüstiidid ehk merikerad (*Cystoidea*), klass (välja surnud)
Kiluvõileib

**Kiluvõileib** on Eesti köögi traditsiooniline võileib.

Tavaliselt kasutatakse selle valmistamiseks musta leiva viilusid, millele määritakse või (või munavõie) ning asetatakse vürtsikilu filee(d), soovi korral ka keedumuna viile, majoneesi, maitserohelist jm.

## Vaata ka
* Vürtsikilu
* Eesti köök

## Viited
Koknese stiftifoogt

*1340 Woldemar de Wrangel
*1363 Otto de Rosen
*1371 Luderus de Stederen
*1382-1385 Henricus Kruze
*1417-1426 Georg Gudesleff
*1428-1435 Odert Orges
*1436-1437 Otto von Rosen
*1444 Laurencies (maafoogt)
*1460-1461 Rodolph Persevall
*1469 Jakob Koskull
*1473 Robrecht Czeszwegen
*1477/1478 Jürgen Kursell
*1479 Andreas von Rosen (maafoogt)
*1493 Hans Ninegal
*1497-1506 Gert Linde Vestfaalist
*1507-1523 Friedrich von der Broele gen. Plater
*1528-1545 Godert von Neilen
*1548-1549 Georg Gartmann (valitseja)
*1552-1556 Gert von Medem
*1556 Franz von Lipperheide Saksa ordu foogt
*enne 1563 Valten Schoneych (lossipealik)
*1563 Heinrich von Tiesenhausen (valitseja)
*1563 Jasper von Altenbockum (valitseja)

## Vaata ka
*Stiftifoogt
*Lielvārde stiftifoogtide loend
*Läänemaa stiftifoogtide loend
*Rauna stiftifoogtide loend
*Saaremaa stiftifoogtide loend
*Tartu stiftifoogtide loend
*Turaida stiftifoogtide loend
## Viited
Fabian Ernst Stael von Holstein

***[[Fabian Ernst Stael von Holstein (1672–1730)|Fabian Ernst Stael  von Holstein]]**, Rootsi kindraladjutant, Eestimaa rüütelkonna peamees (1672–1730)

***[[Fabian Ernst Stael von Holstein (1727–1772)|Fabian Ernst Stael von Holstein]]**, Anija, Jõelähtme, Kääniku, Rummu, Kodasoo ja Päinurme mõisnik, Eestimaa rüütelkonna peamees. Eelmise tütrepoeg (1727–1772)
Aleksandr Abdulov

**Aleksandr Gavrilovitš Abdulov** (vene keeles *Александр Гаврилович Абдулов*; 29. mai 1953 Tobolsk – 3. jaanuar 2008 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja, Vene NFSV rahvakunstnik (1991).

## Välislingid
Jakob Heinrich von Ulrich

**Jakob Heinrich von Ulrich** (surnud 10. juunil 1743 Tallinn, Tallinna kubermang Venemaa keisririik) oli baltisaksa poliitik.

Jakob Heinrich von Ulrich sündis Laitse, Munalaskme ja Lohu mõisniku Ewert Gustav von Ulrichi pojana.

Jakob Heinrich von Ulrich teenis Rootsi armees rügemendi kortermeistrina.

1720. aastal sai ta meeskohtunikuks ja 1725–1728 oli Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta Eestimaa maanõunik (1734–1743) ja 1738. aastast Eestimaa konsistooriumi president.

Jakob Heinrich von Ulrichile kuulusid Lohu ja Laitse mõis.

Ta maeti Tallinnas 20. juunil 1743.

## Perekond

Jakob Heinrich von Ulrich abiellus Anna Christina von Löweniga. Abielust sündisid:
*Christina Elisabeth von Ulrich (1715–1787), abiellus Adam Gustav von Ulrichiga (1710−1767), Ruila suguvõsaliinist
*Gustav Reinhold von Ulrich  (u. 1716–1790), Eestimaa rüütelkonna peamees
*Friedrich Johann von Ulrich (1717–1770), Eestimaa rüütelkonna peamees

## Viited

## Välislingid
*Stackelberg, Otto Magnus von. Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil Estland Band II,
Gustav Reinhold von Ulrich

**Gustav Reinhold von Ulrich** (u. 1716 Eestimaa – 26. veebruar 1790 Tallinna asehaldurkond Venemaa keisririik) oli baltisaksa poliitik.

Ta sündis Eestimaa rüütelkonna peamehe Jakob Heinrich von Ulrichi ja Anna Christina von Löweni pojana. Õppis juurat Jena Ülikoolis (imm. 1736).

Talle kuulusid Laitse ja Munalaskme mõis ning Haiba mõis.

Gustav Reinhold von Ulrich oli 1765–1783 Eestimaa maanõunik ja Eestimaa ülemmaakohtu president.. Ta sai peale oma venna Friedrich Johann von Ulrichi surma 1770. aastal järgmiseks Eestimaa rüütelkonna peameheks, kellena ta töötas 1771. aastani. Hiljem oli ta Eestimaa rüütelkonna sekretär,  Tallinna asehaldurkonnas 1783 Tallinna tsiviiltribunali president.

Gustav Reinhold von Ulrich kuulus edumeelsete baltisaksa parunite hulka, osales 1775. aastal Venemaa keisririigi kubermangureformi ettevalmistamisel ja oli üks selle autoreid. 

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Rinnastus

**Rinnastus** ehk **rinnastusseos** ehk **koordinatsioon** on üks moodustajate grammatilise seose liike. Rinnastatud moodustajad ehk rindliikmed paiknevad lauses kõrvuti ja moodustavad rindühendi. Rinnastusseos esineb siis, kui tegemist on loeteluga ja rinnastatud moodustajad seotakse omavahel sidesõnade või  koma abil. 

## Eesti keel
### Rindühendi täiend ainsuses ja mitmuses
#### Üldreegel
Ainsuslike liikmetega rindühendit laiendav omadussõnaline täiend on üldjuhul ainsuses. See tähendab, et kui rindühendil on ainsuses olevad liikmed, on ka omadussõnaline täiend ainsuses. Nt *Albertil on *'punane** müts ja sall'', mitte: ''Albertil on **punased** müts ja sall''. ''Annikal on **kollane** seelik ja pluus'', mitte: ''Annikal on **kollased** seelik ja pluus''.

====Erandid====
*Kui rindliikmete juures on olemas mingi ühisnimetaja, võib kasutada mitmuslikku täiendit. See ei ole kohustuslik. Nt ***Kallis*' ~ **Kallid** Albert ja Paula!* *(= Kallid sõbrad Albert ja Paula!)*
**v-* ja *tav*-kesksõnaline täiend, mis on lauses öeldis, on rindliikmete juures mitmuses. Nt *Tänaval **kekslevad** Albert ja Paula jäid tervisesportlastele jalgu. (Albert ja Paula kekslevad tänaval.)*

Et ainsuslike rindliikmetega rindühendi täiend jääb üldjuhul ainsusesse, on raske määrata laiendi põhja. Nt lausest *Albertil on punane müts ja sall* võib järeldada, et ainult müts on punane. Kui on vaja täpne olla, peaks kasutama ühemõttelist väljendust. Selleks võib täiendit korrata, nt *Albertil on punane müts ja punane sall*. Kui on vaja näidata, et täiend kuulub ainult ühe rindliikme juurde, võib täiendita rindliikmed tõsta täiendiga rindliikmest ettepoole. Seda sobib teha kui rindliikmed on tähtsuselt võrdsed, nt *Albertil on kaabu ja punane müts* (vrd *Albertil on punane müts ja kaabu*). Kui rindliikmed ei ole võrdsed, võiks *ja*-rinnastusest loobuda, nt *Albertil on punane müts koos kõrvaklappidega*.

===Rindühendi põhi ainsuses ja mitmuses===
*'Rindühendi põhja** on mõnes olukorras võimalik kasutada nii ainsuses kui ka mitmuses. Nt: R''estorani ja baari omanik kohtusid tänaval'' või ''Restorani ja baari omanikud kohtusid tänaval''. Mõlemaid võib kasutada, aga eelistatum on siiski esimene variant või hoopis: ''Restorani omanik ja baari omanik kohtusid tänaval''.

Korduva põhja ärajätmisel on võimalik asja mitut moodi mõista ja sellisel juhul mitmuse kasutamine ei aita. Aidata võivad eelteadmised ja ainsuse korral ka öeldise arvuvorm. Kui öeldis on mitmuses järeldub ühemõtteliselt, et on tegemist eri asjadega: ''Restorani ja baari ladu asuvad hoone taga''. Kui öeldis on ainsuses, on selgelt tegemist ühise laoga: ''Restorani ja baari ladu asub hoone taga''. Kui on tegemist kahe laoga, aga öeldise vormi järgi seda aru ei saa, on parem põhja korrata: ''Restorani ladu ja baari ladu asuvad hoone taga''.

Kui tegemist on perekonnanimega, mille ees on mitu eesnime, on see ainsuses: ''Mart ja Mari **Mets***, muude lisanditega võib olla nii ainsuses kui mitmuses: ''isa ja ema '''Mets''' ~ '''Metsad***. Kui lisandiks on perekond või mõni muu kogusõna, on võimalik ka ainsus ja mitmus: *perekond *'Mets** ~ **Metsad**'.

## Vaata ka
*Järeldav rinnastus
Anna kirik

**Anna kirik** on kirik Järva maakonnas Paide linnas Anna külas.

Kirikut kasutab EELK Anna kogudus.

## Ajalugu

Praeguse Anna kiriku kohal asus varem 17. sajandi keskel rajatud puukabel.

Anna kiriku ehitamist alustati 1776 ning kiriku pühitses 6. juulil 1780 sisse Järvamaa praost Johannes Rinne.

Valminud barokkstiilis saalkirik oli Järvamaa väikseim.

1852. aastal tehti kirikule põhjalik remont.

1914. aastal paigaldati kirikutornile uus sindelkatus. 1927. aastal korrastati katus ning krohviti ja valgustati kogu kirik.

1930. aastal lõhkus äike kirikutorni, ühe püsttala ja välisuksed. Hoone taastati juba samal aastal.

1957. aastal toimus kirikus põhjalik remont ning 1975 asendati kivikatus eterniitkatusega. Samal aastal restaureeriti ka kantsel, altar ning altarimaal.

1990. aastal värviti üle kirikutorn.

## Sisustus
Kiriku altarisein ja kantsel valmisid 1892. aastal Paides Rudolf von zur Mühleni projekti järgi. Tema loodud on ka altarimaal "Päästa mind, Issand".

Kirkikukellad on valatud 1790. ja 1853. aastal Tallinnas.

Kirikus on ka 1758. aastast pärinev Georg Johann von Bocki hauaplaat, mis on toodud varem seal paiknenud Anna kabelist.

## Pilte

Anna kirik 15093.jpg|Kirik 
Anna kirik1.jpg|Kirik
Anna kirik varahommikul 04.JPG|Kirikutorn

## Viited

## Välislingid

*
*
*Anna kirikust Anna koguduse lehel
*Anna kirikust EELK lehel
Eratosthenes

**Eratosthenes Küreenest** (umbes 276 eKr – umbes 194 eKr) oli vanakreeka matemaatik, poeet, atleet, geograaf ja astronoom. Sündinud Küreenes (tänapäeva Liibüas), õppis ja elas Aleksandrias.

Ta arvutas välja Maa ligikaudse ümbermõõdu, võrreldes varje, mis langesid keskpäeval eri laiuskraadidel. Tema arvutuse viga oli ainult paar protsenti.

## Vaata ka
*Eratosthenese sõel
*Eratosthenese kraater Kuul

## Video Eratosthenese meetodist Maa ümbermõõdu arvutamiseks
*Youtube:Sagani seletus ja dr Philip Morrisoni (MIT) Eratosthenese meetodi demonstratsioon

## Välislingid
*Jaan-Juhan Oidermaa (toim). 19. juunil 240 eKr hinnati Maa ümbermõõtu. 19. juuni 2015
Otto Greiffenhagen

**Otto Ferdinand August Moritz Greiffenhagen** (20. juuni (vkj)/ 2. juuli 1871 Tallinn – 10. juuni 1938 Hameln, Saksamaa) oli baltisakslasest Eesti ajaloolane, arhivaar ja muusikakriitik. 

Ta sündis Tallinna sündiku ja linnapea Thomas Wilhelm Greiffenhageni pojana. Pärast Tallinna kubermangugümnaasiumi lõpetamist alustas ta 1889 ajalooõpinguid Tartu Ülikoolis ja hiljem Bonni Ülikoolis. 

Ta oli Tallinna Linnaarhiivi direktor aastatel 1910–1935. Et Eesti Vabariigi loomisega oli baltisakslaste juhtiv roll üldiselt kadunud, kujunes Linnaarhiivist Greiffenhageni ja hiljem Paul Johanseni juhtimisel nende üks olulisemaid uurimiskeskusi. See tekitas kohati ka vastuolusid arhiivi ja riigivõimu vahel, ent kuna Greiffenhagen suhtus Eestisse lojaalselt, siis teda ei vallandatud, vaid ta sai kuni pensionile jäämiseni olla arhiivi eesotsas ning anda ameti Johansenile üle.

Aastatel 1910–1938 oli ta ka Eesti (varem Eestimaa) baltisakslaste ühe olulisema asutuse, Eestimaa Kirjanduse Ühingu esimees ja ajalehe Revalsche Zeitungi muusikakriitik.

## Looming
Ta avaldas Tallinna linna vanimad arveraamatud ja kodanikeraamatu, samuti korraldas ja kaasajastas arhiivi kogusid. 
*"Oleviste kiriku vanadusest". Vaba Maa nr 76, 31. märts 1934. Lk 6

## Viited

## Kirjandus
*Otto Greiffenhagen. Das Revaler Bürgerbuch 1409 - 1624 = Tallinna kodanikkuderaamat. Reval, 1932
*Eesti entsüklopeedia, kd 14. Tallinn 2000. Lk 70
*Peep Pillak. "Otto Greiffenhagen – kauaaegne Tallinna linnaarhivaar". Tuna 2000, nr 2. Lk 150–156
*Peep Pillak. "Otto Greiffenhagen (1871–1938) ja tema tegevus Tallinna linnaarhivaarina (1900–1934)". Magistritöö, juhendaja Aadu Must. Tartu Ülikooli filosoofiateaduskond, 2002
*Peep Pillak. Greiffenhagenid ja muusika. Teater. Muusika. Kino 10/ 2004, 1/ 2005
Sümmeetria (bioloogia)

**Sümmeetria** all mõistetakse bioloogias tavaliselt kehaosade või elundite korrapärast asetust kujuteldavate (sümmeetria)tasandite või (sümmeetria)telgede suhtes. Enamik hulkrakseid organisme on vähemal või rohkemal määral sümmeetrilised.

Sümmeetria bioloogias on üks paljudest sümmeetriailmingutest. Looduses ja bioloogias on sümmeetria ligikaudne, sest näiteks taimede lehed, mis on näiliselt sümmeetrilised, on harva keskelt kokkupanduna täpselt ühesugused. 

## Sümmeetria elemendid
Eristatakse kolme sümmeetria elementi: tasand (ehk tasapind), telg (ehk joon) ja kese (ehk tsenter või punkt). Sümmeetriatasand jagab organismi kaheks nõnda, et need on teineteise peegelpildid. Sümmeetriatelg on mõtteline joon, mis tekib kui selle ümber organismi 180° pöörates jääb loomakuju samasuguseks kui algasendis, 360° nurga all on kuju samasugune aga juba teist korda. Sümmeetriakese on telgede lõikepunkt (kuna neid on vähemalt 2).

Loomade ehituses eristatakse bilateraalset ehk kahekülgset, kiirelist ehk radiaalset ja radiaalkiirelist ehk homaksoonset ehk sfäärilist sümmeetriat.

## Radiaalne sümmeetria
Radiaalne ehk kiireline sümmeetria esineb nii loomadel kui taimedel. See on tekkinud kinnitunud ehk sessiilsetel loomadel, kel on välja kujunenud vaid ülemine ja alumine osa. 

Sümmeetriatasandite alusel võivad organismid olla näiteks 6-, 5- ja 2-kiirelised. 

### Radiaalse sümmeetria erijuhte
Loomi, kellel on lõpmatult sümmeetriatelgi ja -jooni, nimetatakse sfäärilisteks ehk homaksoonseteks. Tavaliselt kuuluvad need organismid planktonisse ehk on hõljuvad. Kehakujult on nad enamasti kerakujulised, kuna ümbritsev keskkond mõjub neile igast küljest samamoodi. Homaksoonsed on näiteks radiolaarid (*Radiolaria*).

## Bilateraalne sümmeetria

Bilateraalne ehk kahekülgne sümmeetria esineb enamikul hulkraksetel loomadel ja mõnedel taimedel.

Bilateraalne sümmeetria on aktiivselt liikuvatel loomadel, kuna neil on eristunud ees- ja tagaots, kõhtmine ja selgmine pool ning vasak ja parem külg. Sümmeetriaelementidest on neil esindatud vaid tasand. 

Bilateraalsed on näiteks rõngussid, keelikloomad, kaasa arvatud inimene.

Organisme, kel puudub igasugune sümmeetria, nimetatakse asümmeetrilisteks (näiteks amööbid, mõned käsnad)
Fabian Ernst Stael von Holstein (1727–1772)

**Fabian Ernst Stael von Holstein** (7. august (vkj 27. juuli) 1727 Tallinn – 24. märts (vkj 13. märts) 1772 Tallinn) oli Eestimaa poliitik.

Fabian Ernst Stael von Holstein sündis Anija, Jõelähtme, Kääniku ja Undla mõisniku Jakob Johann Stael von Holsteini ja Hedwig Margaretha Stael von Holsteini pojana.

Ta oli meeskohtunik ja Tallinna Toomkooli kuraator ning aastail 1771–1772 Eestimaa rüütelkonna peamees.

Talle kuulusid Anija, Jõelähtme, Kääniku, Rummu, Kodasoo ja Päinurme mõis.

## Perekond

Fabian Ernst Stael von Holstein abiellus 1751. aastal Barbara Helene von Baranoffiga (1734–1781). Abielust sündisid:
*Anna Elisabeth (1753–1824), abiellus Johann von Breverniga.
*Jakob Johann (sündis 1755)
*Hedwig Margaretha (1756–1799), abiellus Hermann Ludwig von Löwensterniga
*Margarethe Elisabeth (1759–1805), abiellus Karl Adolf von Rammiga
*Karl Gustav (1761–1816), Kodasoo, Rummu ja Kääniku mõisnik
*Henriette Elisabeth (1762–1816), abiellus Woldemar von Lantigshauseniga
*Gertrude Margarethe (1764–1826), abiellus Georg von Benckendorffiga ning hiljem Otto Wilhelm von Esseniga.
*Fabian Ernst (1768–1803) 
*Barbara Helena (1768–1826), abiellus vabahärra Eugen von Roseniga
*Matthias Georg (1769–1853), Anija, Jõelähtme ja Kuusiku mõisnik
*Agnete Juliane (1770–1832), abiellus Alexander Philipp von Saltzaga
*Magdalene Wilhelmine (1771–1849), abiellus Wilhelm Friedrich Pilar von Pilchauga

## Esivanemad

## Vaata ka
*Stael von Holstein

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Görlitz 1930
*Julius Põldmäe Uhkus ajab upakile (Simuna) Horisont Märts 1998 
*
Olav Haraldsson

**Olav Haraldssoni** nime kandsid kaks Norra kuningat:
***[[Olav II Haraldsson]]** ehk **Püha Olav** (surnud 1030), Norra kuningas aastail 1015–1028
***[[Olav Kyrre]]** (surnud 1093), Norra kuningas aastail 1067–1093
Otto Wilhelm von Budberg

Vabahärra **Otto Wilhelm von Budberg** (23. aprill (vkj 12. aprill) 1730 Kaagvere mõis, Riia kubermang Venemaa keisririik – 6. mai (vkj 25. aprill) 1793 Tallinn, Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi poliitik.

Otto Wilhelm von Budberg sündis Harku, Rannamõis ja Huuksi mõisniku Otto Friedrich von Budbergi  (1700–1755) ja Margaretha Wilhelmine von Uexkülli pojana.

Budberg teenis Venemaa keisririigi sõjaväes, kus sai kapteni aukraadi.

Ta oli meeskohtunik ning 1777–1780 oli Eestimaa rüütelkonna peamees, hiljem sai ta Eestimaa maanõunikuks 1783–1792 ja tõeliseks riiginõunikuks.

Talle kuulusid Eestimaal Harku, Rannamõisa ja Huuksi mõis ja Liivimaal  Turaida mõis.

## Perekond

Otto Wilhelm von Budberg abiellus 1759. aastal vabaproua Barbara Wilhelmine von Tiesenhauseniga, kes oli Eestimaa rüütelkonna peamehe Jakob Johann von Tiesenhauseni tütar. Abielust sündisid:
*Peter August Friedrich von Budberg (1760–1799), vene sõjaväelane
*Gustav Johann von Budberg (1761–1793), vene sõjaväelane
*Wilhelmine Margarethe von Budberg (1764–1803), abiellus Alexander Edler von Rennenkampffiga
*Anna Helene von Budberg (1765–1815)
*Charlotta Juliane von Budberg (1768–1790)
*Jakob Dietrich von Budberg (1769–1816), vene sõjaväelane
*Magdalena Elisabeth von Budberg (1771–1848), abiellus Alexander Stanckeriga
*Gotthard Benedikt von Budberg (1772–1799)
*Otto Woldemar von Budberg (1773–1833), Harku mõisnik

### Sugupuu

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Prandi Allikajärv

**Allikajärv** (ka *Prandi Allikajärv*) on järv Järvamaal Järva vallas Prandi külas. Järv jääb Prandi looduskaitsealale, varem oli allika kaitseks moodustatud Prandi allikate kaitseala.

Prandi Allikajärv saab oma vee paljudest tõusuallikatest (Prandi allikad) ning selle lõunaotsast saab alguse Prandi jõgi.

Järve kaldal asus Prandi mõisa keskus.


Pilt:Prandiallikas.jpg|Prandi Allikajärve panoraamvaade
Pilt:Prandikaart.png|Prandi Allikajärv 19. sajandi keskpaigast pärineval kaardil
Pilt:Prandi allikas.JPG|Prandi allikajärv


## Viited

## Välislingid
*
Berend Heinrich von Tiesenhausen

**Berend Heinrich von Tiesenhausen** (11. detsember (vkj 30. november) 1703 – 17. jaanuar (vkj 6. jaanuar) 1789 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. Vabahärra, hiljem riigikrahv.

Berend Heinrich von Tiesenhausen sündis Valtu mõisniku Hans Heinrich von Tiesenhauseni ja Maria Veronika von Wolffeldti pojana.

Tiesenhausen teenis sõjaväes välja kapteni aukraadi.

Aastail 1741–1744 ja 1772–1774 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta 1744–1783 Eestimaa maanõunik ja tegelik riiginõunik.

Talle kuulusid Sausti, Kiiu, Hertu, Alu, Rapla, Keila-Joa ja Vahakõnnu mõis.

## Perekond

Berend Heinrich von Tiesenhausen abiellus 1736. aastal Johanna Elisabeth von Baranoffiga (1718–1774). Abielust sündisid:
*Helena Katharina von Tiesenhausen (1738–1808), abiellus Georg von Tolliga;
*Hans Heinrich von Tiesenhausen (1741–1815), Vene riigitegelane;
*Johanna Margaretha von Tiesenhausen (1744–1805);
*Henriette Sophie von Tiesenhausen (1746–1828), abiellus Konrad von Wangersheimiga;
*Anna Dorothea von Tiesenhausen (1751–1807), abiellus vabahärra Woldemar von Ungern-Sternbergiga;
*Charlotte Christine von Tiesenhausen (surnud 1806), abiellus Karl von Silfwerharniskiga.

### Sugupuu

## Vaata ka
*Tiesenhausen

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Berndt Heinrich von Tiesenhausen, Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.:1, seite 399, Görlitz, 1931
*
Tapiku mõis

**Tapiku mõis** (saksa keeles *Tappik*) oli rüütlimõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Põltsamaa valda Jõgeva maakonnas.

Mõisa keskus asus Tapiku külas.

Praegu kuulub mõis uuele omanikule, kes on alustanud mõisa korrastamist.

## Ajalugu

Tapiku mõisa on esmamainitud 17. sajandi teisel poolel.

18. sajandi lõpus ja 19. sajandi alguses kuulus mõis Pistohlkorside suguvõsale.

1820. aastatest kuni 1919. aasta võõrandamiseni kuulus Tapiku mõis Wahlide suguvõsale.

Viimane võõrandamiseelne omanik oli Axel von Wahl.

## Mõisakompleks
19. sajandil püstitati mõisa lihtne, kuid väga pikk poolkelpkatuseega hoone. 

Pärast mõisa riigistamist ostis Pajusi vald riigilt mõisahoone, selles tehti remont ja 1926. aasta sügisel alustas Tapiku 4-klassiline algkool uues majas õppetööd. Tapiku kool suleti 1974. aastal õpilaste vähesuse tõttu.

Härrastemaja on säilinud praktiliselt algkujul ning seda ümbritseb mõisapark.

Säilinud on hulk kõrvalhooneid, nende hulgas ka mõisakeskuse lähedal paiknev tuuleveski.

## Kirjandus
*

## Välislingid
*Tapiku mõisast Eesti mõisaportaalis
*Tapiku mõis (Põltsamaa khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Hermani mõis

**Hermani mõis** (saksa keeles *Hermannshof*) ehk **Vana-Käsukonna mõis** oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.

## Ajalugu
1798. aastal eraldas Hermann Karl von Vietinghoff Hermani mõisa oma Adavere mõisast ning see läks tema tütre Helene Luise von Vietinghoffi kaasavarana Bernhard Caspar von Stackelbergi valdusse. Tema surma järel sai mõisa omanikuks tema poeg Otto Karl Hermann von Stackelberg, ning viimase surma järel sai omanikuks tema poeg Bernhard Caspar Otto von Stackelberg.

## Mõisakompleks
Mõisa pikk, ühekorruseline puust peahoone rajati ilmselt kohe pärast mõisa tekkimist. Tänapäeval on hoone kasutusel elamuna.

Ümberehitatud kujul on säilinud ka mõned kõrvalhooned.

Mõis paiknes ajalooliselt Tallinna–Tartu maantee ääres. 1960. aastatel toimunud teeõgvenduse tulemusel jääb mõis maanteest paarsada meetrit itta.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Välislingid
*Hermani mõisast Eesti mõisaportaalis
Otto Karl Hermann von Stackelberg

**Otto Karl Hermann von Stackelberg** (4. november (vkj 23. oktoober) 1800 – 6. november (vkj 25. oktoober) 1873 Imavere mõis) oli Liivimaa mõisnik ja Venemaa sõjaväelane (porutšik), parun.

Otto Karl Hermann von Stackelberg sündis Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisniku Bernhard Caspar von Stackelbergi ja Helene Luise von Vietinghoffi pojana. Tema ema suri sünnitusel.

Astus sõjaväeteenistusse 23. novembril 1819, mil liitus 3. merejalaväepolguga. Sai 27. juulil 1820 portupee-praporštšiku auastme ning ülendati 11. septembril 1821 praporštšikuks. 24. aprillil 1823 ülendati alamporutšikuks ning viidi 6. septembril 1824  3. merejalaväepolgust üle Siberi ulaanipolku.

Talle kuulusid  Põltsamaa kihelkonnas Adavere ja  Pilistvere kihelkonnas Imavere, Hermani ja Võrevere mõis.

30. aprillil 1858 autasustati teda Krimmi sõja mälestusmedali (:ru:Медаль «В память войны 1853—1856») tumeda pronksmedaliga Andrease-lindi küljes.

1868. aastal lasi Otto Karl Hermann von Stackelberg oma surnud venna Eduard von Stackelbergi (1811–1864) mälestuseks rajada Adavere valda vallakooli, mille nimetas "Eduardi kooliks".

Ta on maetud Adavere mõisa kalmistule.

## Perekond
Otto Karl Hermann von Stackelberg abiellus 1840. aastal Woldemar Adolph von Ditmari tütre Hedwig Julianega (1806–1886). Abielust sündisid:
*Bernhard Caspar Otto von Stackelberg (1841–1898), Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisnik
*Marie Charlotte von Stackelberg (1842–1922), abiellus Kassinurme mõisniku Guido Samson von Himmelstiernaga (surnud 1895).

## Esivanemad
Viited:

## Vaata ka
*Stackelberg

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Stammtafeln des adligen und freiherrlichen Geschlechts Stackelberg, die Linien Piep-Sellie und Feckerort-Kassar, zusammengestellt von Magnus von Stackelberg, nebst zugehörigen Kopien von acht Urkundenaus den Archiven in Kopenhagen und Stockholm AM.20.1.42
Margus Vaher (laulja)

**Margus Vaher** (sündinud 16. jaanuaril 1984 Kuressaares) on eesti poplaulja. 

Ta on lõpetanud Kuressaare Gümnaasiumi. 2002. aastal astus ta Tartu Ülikooli õppima filosoofiat ja teoloogiat. 

Ta on lauluvõistluse "Kaks takti ette" 2007. aasta võitja ja lauluvõistluse "Eurolaul 2008" finalist.

## Diskograafia

* "Minu Eestimaa" (2008) 
*"Kui tahad kuulda, tule lähemale" (2009) 
*"Lähedal" (2011)  
*"Kui me kohtusime" (2013)

## Turneed
* "Minu Eestimaa" (2008)
* "Oma laulu leidsin ma üles" (2009)

## Avaldatud raamatud
*"Tee mehe südamesse", 2018, ISBN 9789949621637
*"Kuidas armastada naist?", 2019, ISBN 9789949621880
*"Aga miks mehed sellised on?", 2020, ISBN 9789949099306

## Välislingid

* Margus Vaheri videod YouTube
* Margus Vaher Myspace.com
*Merje Pors "Margus Vaher: vahel tahan muusikas sosistada, teinekord rokkida" Meie Maa, 19. november 2007
*Merlyn Uusküla. Vaher: "Võit tuli üllatusena!" Postimees, 3. jaanuar 2008
*"Suveintervjuu Margus Vaher: tahame kuulajale pakkuda midagi südamest südamesse" Eesti Päevaleht, 18. juuli 2008
*Ene Kallas "Margus Vaher annab välja oma esimesed plaadid" Meie Maa, 20. september 2008
*Mari-Leen Albers "Margus Vaher üllitas uue singli "Meeletu"" Õhtuleht, 19. veebruar 2009
Irena Górska-Damięcka

**Irena Górska-Damięcka** (20. oktoober 1910 Oszmiana – 1. jaanuar 2008 Skolimów) oli poola näitleja ja lavastaja.

Ta sündis koolidirektor Albert Górski ja tema abikaasa Alina tütrena tänapäevase Valgevene territooriumil Ašmiany linnas. Mitmes allikas on tema sünniaastaks märgitud 1916, kuid need eksitavad andmed on dokumentidesse sattunud näitleja esitatud valeinfo tõttu, kes soovis end nooremana näidata.

Ta oli abielus tuntud poola näitleja ja lavastaja Dobiesław Damięckiga (1899–1951). Näitlejad on ka nende pojad Maciej ja Damian ning kolm lapselast.

Irena Górska-Damięcka töötas aastatel 1935–1936 kutselise näitlejana Vilniuse linnateatris ja seejärel Lvivi Poola Draamateatris. 

1937. aastast elas ta Varssavis ja töötas järgemööda mitmes Varssavi teatris.

Aastatel 1955–1959 oli ta Białystoki Aleksander Węgierko nimelise draamateatri direktor ja kunstiline juht.

1957. aastal autasustati teda Polonia Restituta ordeniga.

1997. aastal ilmus Irena Górska-Damięcka elulooraamat "Wygrałam życie".

## Looming
### Rolle filmides
* 1938 – "Serce matki"
* 1961 – "Rozstanie"
* 1961 – "Bitwa o Kozi Dwór"
* 
* 1966 – "Ściana czarownic"
* 1966 – "Cierpkie głogi"
* 1973 – "Ciemna rzeka"

## Välislingid

*
Kuldpõrnikas

**Kuldpõrnikas** (*Cetonia aurata*) on põrniklaste sugukonda kuuluv putukas.
right|thumb|250px|Väljasirutatud tiibadega põrnikas
## Välimus

Suur rohekaskuldselt läikiv lameda seljaga mardikas. Kattetiibadel ja rindmikul hajusad valge mustriga vöödid ja täpid. Tundlad tugevate nuiakestega.
Kuldpõrnikad võivad olla kuni 22 mm pikkused.

## Elupaik

Õitsvatel niitudel, roosõieliste ja ohakate õitel juunist augustini.

## Toitumine

Kuldpõrnikas toitub nii nagu teisedki põrniklased taimelehtedest ja -õitest. Töntsakale kogule vaatamata on need mardikad väga head lendajad, kusjuures iseäralik on nende juures see, et lennu ajal hoiavad nad kattetiibu seljal koos. Kuldpõrnika vastsed – kõverdunud tõugud ehk konud – kasvavad kõdunevas puidus või siis närivad mullapeidus taimede juuri.

## Galerii

Larves hanneton-cétoine.jpg|
Cetoine global.jpg|
Cetonia aurata4.jpg|
Cetonia_aurata_2.jpg|
Cetonia_aurata_Dipsacus.jpg|
Foraging cetonia aurata.jpg|
Rosenkäfer Cetonia aurata.jpg|
Cetonia-aurata.jpg|
Coleoptera_151.jpg|
Kuldpõrnikad paaritumas.jpg|
Cetonia aurata MF.jpg|
Kuldpõrnikad.JPG|


## Välislingid
*
Turbasamblalised

**Turbasamblalised** (*Sphagnaceae*) on turbasammalde ainus sugukond, kuhu kuulub üks elusolevate liikidega perekond – turbasammal (*Sphagnum*).
Bernhard Caspar Otto von Stackelberg

Parun **Bernhard Caspar Otto von Stackelberg** 16. veebruar (vkj)/ 28. veebruar 1841 Pärnu –  27. juuli (vkj)/8. august 1898 Hermani mõis, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa) oli Liivimaa mõisnik.

Bernhard Caspar Otto von Stackelberg sündis Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisniku Otto Karl Hermann von Stackelbergi ja Julie Hedwig von Stackelbergi (sünd. von Ditmar) pojana.

Ta päris isalt Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisa.

1876. aastal müüs ta Adavere mõisa Nikolai Karl Otto von Wahlile ning 1897. aastal müüs ta Imavere ja Võrevere mõisa Alexander Oskar von Strykile, kes kinkis selle oma väimehele Eugen von Pistohlkorsile.

Nende mõisate müümise järel kolis Stackelberg Hermani mõisa, kus ta ka 1898. aastal suri. Väidetavalt olla ta surma hetkel elanud koos oma eestlannast armukeste Mari ja Juulaga ning paruni surmapõhjuseks olevat olnud enesetapp mürgivõtmise läbi.

Ta maeti perekonnakalmistule Adaveres.

## Rahvapärimusi
Rahvajuttude järgi olnud parun kõva naistemees, kes pidanud palju armukesi. Kui neist tüdinud, siis pannud mõnele mõisaametnikule mehele. Stackelberg korraldanud mõisa juures jaanipidusid ja lasknud naistel üle lõkke hüpata. Kelle seelik kõige kõrgemale tõusnud, see saanud kingituseks siidrätiku. 

Kord jäänud mustlased Imavere mõisa maadele laagrisse. Stackelberg nõudis seepeale, et laagri omavolilise püstitamise eest peavad mustlased tema nähes sugu tegema. Kord vaielnud parun mõisanaistega selle üle, kas naised saavad meeste moodi pudelisse pissida. Seepeale käskis Stackelberg ühel naisel minna kõrvalisse kohta seda asjatoimetust tegema ning mõisa metsavahi saatis ta tunnistajana pealt vaatama.

Stackelberg olnud lihtne mees, kes saanud hästi talupoegadega läbi, ning käinud nende pidudel ja pulmades, ning meeleldi silgumarja söönud.

Paruni matusepäeval möllas kohutav äiksesetorm ning vihmasadu, millist ka vanemad inimesed polnud näinud. Selle peale olid inimesed öelnud, et nüüd hull parun sõitis tulise tõllaga põrgusse.

Bernhard Caspar Otto von Stackelberg abiellus 1865. aastal paruness Lucie Alice von Roseniga (1846–1915). Abielust sündisid:
*Alice Julie Gertrud von Stackelberg (sünd. 1866), abiellus vabahärra Richard von Ferseniga
*Ebba Charlotte Maria von Stackelberg (sünd. 1868)
*Helene von Stackelberg (1873–1885)

1886. aastal abiellus ta Marie Emma von Schulziga (1856–1889).

1892. aastal abiellus ta eestlanna Anna Jõega.

## Esivanemad

## Vaata ka
*Stackelberg

## Viited

## Kirjandus
*Mari-Ann Remmel. "Arad veed ja salateed. Järvamaa kohapärimus". Eesti Kirjandusmuuseum. Tartu 2004 
*Heiki Raudla. "Pilistvere kihelkond - Eestimaa Taani". Viljandi muuseum. 2012

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Stammtafeln des adligen und freiherrlichen Geschlechts Stackelberg, die Linien Piep-Sellie und Feckerort-Kassar, zusammengestellt von Magnus von Stackelberg, nebst zugehörigen Kopien von acht Urkundenaus den Archiven in Kopenhagen und Stockholm. Eesti Ajaloomuuseum, AM.20.1.42
Turaida stiftifoogt

**Turaida stiftifoogt** oli Vana-Liivimaa Riia peapiiskopkonna Turaida stifti stiftifoogt

## Turaida stiftifoogtid
*1207 Gotfridus
*1210/1211 Engelbertus de Tisenhusen
*1212-1219 Gerhardus
*1231 ja 1253 vahel Heydenricus
*1257 Ludolfus
*1272 Albero
*1298-1322 Johannes de Palo
*1298 Otto de Rosen
*umbes 1330 Meynardus
*1360-1361 Bartholomäus von Tisenhusen
*1371-1372 Hinrich Orges
*enne 1380 Heinrich Salcze
*1382-1385 Bernardus Goes
*1392 Woldemarus de Rosen
*1403-1405 (?) Heinrich Aderkas
*1417-1420 Brand Koskul
*1422-1424 Johann Wildenberg
*1427 Otto von Rosen
*1428-1431 Georg Gudesleff
*1444-1455 (?) Rotger van Backem (maafoogt)
*1457-1461 Peter von der Borch
*1466-1468 Wolmar Uxkul
*1496-1514 Kersten von Rosen
*1514-1534 Georg Krüdener
*1537-1547 Georg von Rosen
*1548-1552 Johann von der Pale
*1554-1556 Georg Taube
*1560-1563 Andreas Koskull

## Vaata ka

*Stiftifoogt
*Riia peapiiskopkond
*Koknese stiftifoogtide loend
*Lielvārde stiftifoogtide loend
*Läänemaa stiftifoogtide loend
*Rauna stiftifoogtide loend
*Saaremaa stiftifoogtide loend
*Tartu stiftifoogtide loend
Rich Text Format

**Rich Text Format** ehk **RTF** (eesti keeles *rikasteksti vorming*) on alates 1987. aastast Microsofti arendatav platvormist sõltumatu dokumendifailivorming. 

Vastavas vormingus failid on laiendiga .rtf ning neid avab ja salvestab enamik tekstitöötlusprogramme, olenemata arvuti operatsioonisüsteemist. Oma universaalsuse tõttu ei toeta selline failivorming keerukamaid kujundus- ja küljendusvõtteid. Rikasteksti vormingus faile peetakse suhteliselt ohutuks makroviiruste ja muu kahjuliku koodi sisalduse suhtes. Mitmed Eesti riigiasutused eelistavad digitaalses andmevahetuses rikasteksti vormingus tekstifaile.
Rauna stiftifoogt

Rauna (saksa *Ronneburg*) stiftifoogtide loend:

*1439 Johann von Rönne (Schloss Ronneburgi lossipealik) (?), Taurupe (*Taurup, Trauen, Tauren*) mõisnik
*1514 Asmus Hintze
*1536 Kersten Han (lossipealik)
*umbes 1550 (?) Andreas Koskull (asefoogt)
*1556 Gotthard von Fürstenberg (Saksa ordu lossipealik)

## Vaata ka
*Stiftifoogt
*Koknese stiftifoogtide loend
*Lielvārde stiftifoogtide loend
*Läänemaa stiftifoogtide loend
*Saaremaa stiftifoogtide loend
*Tartu stiftifoogtide loend
*Turaida stiftifoogtide loend
Lielvārde stiftifoogt

**Lielvārde stiftifoogtide loend** on loetelu Riia peapiiskopkonna Lielvārde stifti foogtide loetelu.
*enne 1372 Heinrich Orghos
*1391 Hinke Kastorp
*1556 Stanislaus

## Vaata ka
*Stiftifoogt
*Koknese stiftifoogtide loend
*Läänemaa stiftifoogtide loend
*Rauna stiftifoogtide loend
*Saaremaa stiftifoogtide loend
*Tartu stiftifoogtide loend
*Turaida stiftifoogtide loend
Ristsumma

Naturaalarvu **ristsumma** on summa, mis saadakse selle arvu kümnendesituses esinevate numbrimärkide arvväärtuste kokkuliitmisel.  Mõiste on ülekantav ka teistele positsioonisüsteemidele.   

## Näide

Arvu 256 ristsumma on 2 + 5 + 6 = 13.
Arvu 3623 ristsumma on 3 + 6 + 2 + 3 = 14.
Johann von Brevern

**Johann von Brevern** (27. jaanuar (16. jaanuar vkj) 1749 Moskva, Venemaa keisririik – 8. november (27. oktoober vkj) 1803 Kostivere mõis, Jõelähtme kihelkond Harju kreis  Eestimaa kubermang Venemaa Keisririik) oli Eestimaa poliitik.

Johann von Brevern sündis Maardu, Kostivere ja Kehra mõisniku Peter von Breverni ja Gertrude Magdalena von Kurselli pojana.

1783–1786 oli ta Eestimaa rüütelkonna sekretär, 1786–1789 oli ta Eestimaa kubermangu aadlimarssal (venepäraselt Iwann von Brevern) ja hiljem 1796–1800 Eestimaa maanõunik.

Talle kuulusid Kostivere, Kehra, Kiikla ja Iisaku mõis.

## Perekond

Johann von Brevern abiellus 1771. aastal Fabian Ernst Stael von Holsteini tütre Anna Elisabethiga (1753–1824). Abielust sündisid:
*Karl Peter Ernst von Brevern (1772–1794), Venemaa sõjaväelane
*Katharina Margaretha Elisabeth von Brevern (1774–1836), abiellus Karl von Rammiga ja hiljem Jakob Gottlieb von Klugeniga
*Heinrich Johann von Brevern (1775–1850), major, Kostivere ja Kehra mõisnik
*Gertrude Helene von Brevern (1776–1857)
*Anna Wilhelmine von Brevern (1780–1863)
*Christoph Engelbrecht von Brevern (1782–1863), Kuramaa tsiviilkuberner, Kiikla mõisnik
*Konrad Georg von Brevern (1786–1870), Iisaku mõisnik
*Juliane Christina von Brevern (1790–1839), abiellus Friedrich Ludwig von Tolliga
*Amalie Elisabeth von Brevern (sünd. 1792)

### Sugupuu

## Viited

## Välislingid
*
*Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil 2, 3: Estland, Görlitz, 1930, lk 49
*Julius Põldmäe. Uhkus ajab upakile (Simuna). Horisont märts 1998
Ühesuguline õis

**Ühesuguline õis** ehk **lahksuguline õis** on õis, kus kasvavad kas ainult tolmukad (tolmukas) või emakad (emakas).


Pilt:Cougette male flower.jpg|Rullkõrvitsa isasõis tolmukatega
Pilt:Courgette bloem.jpg|Rullkõrvitsa emasõis emakatega


## Vaata ka
*Kahesuguline õis
Bioom

**Bioom** ehk **makroökosüsteem** on geograafiliselt piiritletav ala mingi taimkatte- ja ühtlasi ka kliimavöötme piires. Seal elavaid organisme (biotsönoos) mõjutavad suhteliselt sarnased ökoloogilised ja klimaatilised tegurid. 

Bioomi võib vaadelda ka kui ökosüsteemi.

Bioomide klassifitseerimise aluseks võib võtta näiteks taimede eluvorme (puud, põõsad, rohi), taimede lehetüüpe (laialehine, okkad) jm karakteristikuid.

## Vaata ka
*loodusvöönd
*mikrobioom
Kahesuguline õis

**Kahesuguline õis** on õis, kus kasvavad nii emakad (emakas) kui tolmukad.

## Vaata ka
*Ühesuguline õis
Yzeure

**Yzeure** [iz'öör] on linn ja vald Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Sologne Bourbonnaise'is Allier' departemangu kirdeosas Moulinsi ringkonnas, Yzeure'i kantoni keskus. 

Linn asub 290 km Pariisist lõunas ja 100 km Clermont-Ferrandist põhjas.

Ta piirneb Gennetinesi vallaga (Yzeure'i kanton), 
Chézy ja Lusigny vallaga (Chevagnesi kanton, Moulinsi ringkond), Avermesiga  (Moulins-Ouesti kanton, Moulinsi ringkond),  Moulinsiga (idast; Moulins-Ouesti kanton ja Moulins-Sudi kanton, Moulinsi ringkond), Bressollesi ja Toulon-sur-Allier' vallaga (Moulins-Sudi kanton, Moulinsi ringkond) ning Montbeugny vallaga (Neuilly-le-Réali kanton, Moulinsi ringkond).

Geograafilised koordinaadid on 46° 34′ N, 3° 21′ E.

Yzeure'i pindala on 43,24 km². Ta on Auvergne'i valdade seas pindalalt 91. kohal.

## Loodus
Kõrgus merepinnast on 217...278 m.  

## Tähised
Yzeure'i INSEE kood on 03321, sihtnumber 03400. 

## Rahvastik
Topeltarvestuseta elanike arv oli 1999. aasta rahvaloenduse andmetel 12 696. 

Auvergne'i valdade seas on Yzeure elanike arvult 13. kohal.

Rahvastiku tihedus oli 1999. aastal 293,6 in/km². Aastal 1990 oli rahvastiku tihedus 311 in/km².

Elanike arvu dünaamika:
*1882: 1495 
*1962: 10 000
*1968: 11 665
*1975: 13 715
*1982: 13 197 
*1990: 13 461 (rahvaloendus, topeltarvestuseta)
*1999: 12 696 (rahvaloendus, topeltarvestuseta)
*2006: 12 488 
*2009: 12 867

Yzeure on Allier' departemangus suuruselt viies linn. Ta kuulub Moulinsi linnastusse ning on Moulinsiga idast kokku kasvanud.

## Haldus
Yzeure'i vald kuulub Moulinsi linnastu ühendusse.

Linnapea on alates 25. märtsist 1989 Guy Chambefort (parteitu vasakpoolne, varem Sotsialistlik Partei; praegune ametiaeg märts 2001 – märts 2008). Eelmine linnapea oli Jean-Paul Desgranges (Sotsialistlik Partei).

## Mälestised

### Saint-Pierre'i kirik

Saint-Pierre'i kirik on ehitatud romaani stiilis. Fassaadi ornamendid pärinevad 12. sajandist. Kirikus on 9. ja 10. sajandist pärinev krüpt.

### Panloup' loss

Panloup' loss on 16. sajandist pärinev renessanss-stiilis härrastemaja. Vanasse kabelisse viivat siseust kaunistab 12. sajandist kivi, mis kujutab paasatalle.  

### Bellevue loss

Bellevue loss rajati 1881–1882 jesuiitide õppeasutusena. Esimese maailmasõja ajal oli seal hospidal. Aastast 1946 kuulub ta Allier' departemangule. 

### Le Parc

Beaumanoiri loss (praegu Le Parci loss)  oli Anne de Beaujeu residents. See oli algul lihtne maamaja. Hertsoginna Anne ostis selle 16. sajandi alguses. Alates abikaasa Pierre'i surmast 1503 elas ta seal pidevalt.

## Tuntud yzeure'lasi
*Anne de Beaujeu, printsess ja regent, elas Le Parci lossis

## Sõpruslinnad
*Bendorf (Saksamaa)
*Gherla (Rumeenia)
*Kagountine (Senegal)

## Viited

## Välislingid
*Linna koduleht (*prantsuse keeles*)
Rauno Kutti

**Rauno Kutti** (sündinud 7. detsembril 1987) on eesti muusik.

Ta õppis põhikoolis (1995–2004) Pärnu Hansagümnaasiumis ning jätkas õpinguid Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis, mille lõpetas 2007. 2007 astus Balti Filmi- ja Meediakooli õppima suhtekorraldust meedia erialal.

Rauno Kutti on digitaalagentuuri Vurr kaasasutaja ja loovjuht.

## Bändid
Ta on ansamblite Bedwetters ja Mushy kitarrist. Varem mänginud kitarri bändides Chop Suey, Defect, Paingreed.

2002. aastal pani Rauno kokku oma esimese bändi Chop Suey, mis aasta hiljem lõpetas tegevuse. Mais 2003 liitus ta ansambliga Defect, mis lõpetas tegevuse aprillis 2004. Esimeste bändidega kogus ta julgust, kogemust ja ideid oma muusika loomiseks.

2004. aastal liitus Rauno Pärnu bändi Paingreediga, kus oli soolokitarrist, millega saavutati suuremat tähelepanu noorte seas ning noortebändide võistluses esikohale jäädes saadi Green Christmasil 2004 avamisbändina esineda. Aasta hiljem lõpetas bänd tegevuse.
2004. aastal alustas tegevust ka Mushy, kus Rauno on soolokitarrist ja lugude autor. Mushy on saavutanud algusaastatel kõikide noortebändide ürituste esikohad (Noortebänd, HRC Noortebänd, Coca-Cola Soundwave, mille tulemusel esineti Coca Cola Soundwave'i üritusel Varssavis koos maailmakuulsate esinejatega.
2007. aasta augustis liitus Rauno Bedwettersiga, kus on soolokitarrist ja paljude lugude autor. Bedwettersi koosseisus sai MTV Europe Music Awardsil auhinna "New sound of Europe". Lisaks sellele ka 2008. aastal R2 Aastahiti ürituse raames auhinnad "Parim uus tulija" ja "Aasta hitt 2007".

Ühtlasi on Rauno osalenud eripalgelistes projektides, näiteks džässiprojektis solist Anneliis Kitsega, turundusroki üritusest alguse saanud MUSTus bändis, osalenud üksikesinejana, olnud asenduskitarrist Koit Toomele, Artjom Savitskile jne.

Tema hobideks on lumelauaga sõitmine, kitarri mängimine ja laulude kirjutamine.

## Viited

## Välislingid
* Digitaalagentuuri Vurr veebileht
August Traat

**August Johannes Traat** (1. jaanuar 1911 Karaski, Krootuse vald, Võrumaa – 3. detsember 2007) oli eesti õigusajaloolane.

August Traat sündis Tigase talus Karaski külas, ajaloolisel Võrumaal, nüüdsel Põlvamaal.

Ta lõpetas 1931. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1938. aastal lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kiitusega, kaitstes diplomitöö "Katsesttaandumine". Pärast sõda astus aspirantuuri ja kirjutas kandidaaditöö „Poleemika Liivimaa talurahvaküsimuses 1909-1910“, mis jäi kaitsmata kuna juhendaja Leo Leesment viibis vangistuses.

1956. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteaduste kandidaadi väitekirja "Talurahva õiguslik olukord Liivimaal feodalismi lagunemise perioodil" (juhendaja Paul Vihalem).

1978. aastal kaitses ajalooteaduste doktoriväitekirja Eesti vallakohtutest "Волостной суд в Эстонии с середины XVIII века до реформы 1866 года", mis 1980. aastal ilmus eestikeelse monograafiana "Vallakohus Eestis: 18. sajandi keskpaigast kuni 1866. aasta reformini".

Töötas Tartu Riikliku Ülikooli õppejõuna ja Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi vanemteadurina.

Ta oli Eesti Ajalooarhiivi (varem Eesti Riiklik Ajaloo Keskarhiivi) teadusnõukogu liige, Eesti Akadeemilise Õigusteaduse Seltsi asutajaliige ja 1992. aastast auliige ning Õpetatud Eesti Seltsi liige.

## Teoseid ja publikatsioone
*Eesti NSV ajaloo lugemik (2. osa). Valitud dokumente ja materjale Eesti ajaloost XIX sajandi keskpaigast kuni 1917. aasta märtsini. Toimetanud Endel Laul, August Traat. Kirjastus: Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn, 1964, 720 lk
*Ajalooline Emajõgi. Koostanud: August Traat. Kirjastus: Eesti Raamat, Tallinn, 1968, 88 lk
*Vallareform Eestis 1866. aastal, Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateadused. Köide 17, 1968, nr 1, lk 11–25
*Põhijooni vallakohtu arengust Eestis kuni 1866. aastani, Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateadused. Köide 20, 1971, nr 1, lk 34–45
*Vallakohus Eestis: 18. sajandi keskpaigast kuni 1866. aasta reformini. Eesti NSV TA Ajaloo Instituut. Kirjastaja:Eesti Raamat, 1980, ISBN 9789916038482,  DIGARis
*August Traat, Vello Naaber. “Talurahvaliikumine Eestis aastail 1845-1848. I ja II. 2 raamat, Eesti Vabariigi Arhiiviamet, Eesti Ajalooarhiiv, 1991, 362 lk

## Viited

## Kirjandus
*Peeter Järvelaid. August Traat - 85. Kleio: ajaloo ajakiri, nr 1, 1996

## Välislingid
*