open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pikavere

**Pikavere** on küla Harjumaal Raasiku vallas.

Külas asus Pikavere mõis. Mõisa härrastemajas tegutseb tänapäeval Pikavere Lasteaed-Algkool.

Osaliselt jääb Pikavere territooriumile küla põhjaosas asuv Paraspõllu looduskaitseala.

Asula lõunapiiri tähistab Aruvalla–Jägala tee.

## Vaata ka
* Pikavere raamatukogu

## Viited
Kurgla

**Kurgla** on küla Harjumaal Raasiku vallas.

Kurglat läbib Aruküla–Kostivere tee.

## Vaata ka
*Aruküla–Kostivere tee

## Viited
Igavere (Raasiku)

**Igavere** on küla Harjumaal Raasiku vallas.  

Küla lõunapiiril paikneb Jägala-Pirita kanal ja küla idaosa läbib Leivajõgi.

Igavere kirdeosast jookseb läbi Lagedi–Aruküla–Peningi tee. Lühikese lõiguna jääb osaliselt küla alla ka samast algav Aruküla–Kostivere tee.

Osaliselt jääb küla territooriumile Paraspõllu looduskaitseala.

## Viited
Peningi

**Peningi** on küla Harjumaal Raasiku vallas.

## Vaata ka
*Peningi mõis
*Lagedi–Aruküla–Peningi tee
*Peningi vald (1939–1950)
*Peningi vald (1866–1939)

## Viited
Tõhelgi

**Tõhelgi** on küla Harjumaal Raasiku vallas. See on üks vanema asustusega alasid Põhja-Eestis, kust võib leida vanu märke asulakohast, kivikalmeid ja arvukalt ohvrikive. Tõhelgi kobarküla kese (hiljem Tõhelgi karjamõis ja Tõhelgi talu) asus praeguse Raasiku-Peningi-Kalesi tee kolmnurgas.   

## Ajalugu
Esimene kaart Tõhelgi külast pärineb aastast 1690, sellele on märgitud 14 talukohta.   

1688. aasta adramaade revisjoni andmed näitavad samuti, et Tõhelgi (TelkoBy, ka Tehokyll) külas on 14 kohta.   

1782. aastal oli külas 14 talu, lisaks 5 hajatalu, 2 popsi, Palgi kõrts ning rätsepa ja kingsepa kohad ning piirkonnas elas 201 inimest (106 meest, 95 naist).   

1840. aastatel asutati endise kobarküla asemele Tõhelgi karjamõis. Paljud pered jäi toona maata ning algas massiline linna asumine, mis sai eriti ulatuslikuks 1890. aastatel. 1899. aastal oli verstalise kaardi järgi Tõhelgis 24 kohta.  

Raudtee ehitamine 1871. aastal jagas Tõhelgi küla kaheks, jättes põhjapoolse osa Antla, Arakavälja, Lammassaare, Aru ja Kaemla talude ja heinamaadega eraldi. Talude päriseksostmine algas 1908. aastal, ent 1920. aastal olid külas veel suures osas mõisamaad. Rendimaade korraldamine, mõisamaade tükeldamine ning hindamine kestsid 1930. aastate alguseni.   

Nõukogude võimu ajal Tõhelgi maad kollektiviseeriti ning 1947. aastal moodustati kolhoos “Tõhelgi Liit”, mis liideti lõpuks Aruküla kolhoosiga. Küla kirdeossa rajati 1967. aastal puuvilja- ja marjakultuuride katsetamiseks sordikatsepunkt, mis tegutses 1990. aastate alguseni.  

## Vaata ka

* Tõhelgi karjamõis
* Raasiku mõis

## Viited
Härma (Raasiku)

*Küla kohta Hiiumaal vaata [[Härma (Emmaste)]].*
----

**Härma** on küla Harjumaal Raasiku vallas. 

## Viited
Misosupp

**Misosupp** on jaapani rahvustoit. Supipõhi koosneb dashist (puljong vetikatest ja kuivatatud ning suitsutatud tuunikalast) ja misost (sojaoapasta). Misosupp on hooajaline – peamised komponendid on aasta läbi samad, tüüpiliselt tofu, wakame (söödav pruun merevetikas) ja roheline sibul (*[[talisibul|negi]]*), ent lisandid võivad vastavalt aastaajale vahetuda. 

Kevadel lisatakse supile näiteks bambusevõrseid, suvel baklažaani, sügisel seeni ja talvel maguskartulit.
Tapp (masinaehitus)

**Tapp** on masinates võlli või telje osa, mis laagrile toetudes fikseerib võlli või telge. Võlli otsas olevat tappi nimetatakse lõpptapiks. Kahe muu võlliosa vahel asetseb vahetapp ehk kael. Tapid võivad olla radiaaltapid, mis võtavad põhiliselt vastu radiaalkoormust, või otstapid, mis võtavad põhiliselt vastu telgkoormust. Kujult on tapid silindrilised, koonilised või kerakujulised. Otstapid võivad kuju järgi olla täistugiotsaga, rõngastugipinnaga, või kammtapid. Kammtappe kasutatakse harva.
Kael

**Kael** on paljude loomade, sealhulgas inimese pead ja keret ühendav kehaosa.

## Inimese kaela anatoomia
### Kaelaluud
*Atlas (1. *cervical*)
*Axis (2. *cervical*)
*C3
*C4
*C5
*C6
*C7

## Vaata ka
*Pea ja kaela arterid
*Kõrisõlm

## Välislingid

* "Kael – evolutsiooniliselt tähtsam kui seni arvatud" ERR Teadus, 28. juuli 2010
* Villu Päärt: "Milleks dinosaurustele nii pikk kael?" Novaator, 24. märts 2011
Bonni ülikool

**Bonni ülikool** on üks Saksamaa suuremaid ja tähtsamaid ülikoole. See on traditsiooniline teadusülikool, millel on suur rahvusvaheline tähtsus. 

Üliõpilasi on üle 31 000.

Ülikoolis on 7 teaduskonda ja umbes 90 eriala. Professoreid oli 2010. aasta seisuga 504.

Bonni ülikooli raamatukogus on umbes 2,2 miljonit köidet.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Töömasin

**Töömasin** on masin, mis muudab detailide või materjalide kuju, mõõtmeid ja omadusi või teisaldab mitmesugust lasti. Töömasinad jagunevad tehnoloogilisteks masinateks ja transpordimasinateks.
## Vaata ka
*Masin
Polt

**Polt** on välise keermega kinnitusvahend. Liites esineb sageli koos mutriga. Poldid on sarnased kruvidega ja seetõttu tihti nendega segi aetud. 

## Polt või kruvi

Kruvi ja poldi erinevust mõistetakse tihti valesti. Palju on erinevaid praktilisi eristusviise, mis pole päris korrektsed. 

Defineeriv erinevus tuleb nende kasutusest: poldid on kahe keermestamata detaili ühendamiseks mutri abil. Seevastu kruvide puhul on üks detailidest sisekeermega, mis võib olla tekkinud kruvi paigaldamisel. Paljusid keermega kinnitusvahendeid võib nimetada nii kruviks kui ka poldiks, olenevalt nende kasutusest. 

Kui kinnitusvahend tekitab paigaldamisel detaili keerme, on tegemist kruviga. See on kõige selgem, kui keere on koonusekujuline (nagu puidukruvil), takistades mutri kasutust. 

Kruvi peab paigalduse käigus alati keerama, paljusid polte hoitakse paigaldades paigal ja keeratakse ainult mutrit.

## Poldipead
Poltidel, nagu kruvidelgi, on palju erinevat tüüpi päid. Pead on valmistatud sobima pingutava tööriistaga. Mõned poldipead lukustavad poldi paika, et mutrit saaks keerata. 

Esimestel poltidel olid sepistatud ruudu kujulised pead. Neid kasutatakse ka tänapäeval, kuigi kuusnurksed pead on palju rohkem levinud. Neid hoitakse ja keeratakse mutrivõtmega. Enamikul hoitakse pead küljelt, mõnel samalt joonelt. 

Paljud poldid kasutavad mutrivõtme asemel kruvikeerajatega sobivat pead. Kruvikeerajat kasutatakse samalt joonelt, need on enamasti mutrivõtmetest väiksemad ja pakuvad vähem jõudu. Mõnikord arvatakse, et pea kuju eristab kruvi poldist, kuid see pole nii.

## Tugevusklassid
Enamlevinud poltide tugevusklassid on 4.6, 5.8, 8.8, 10.9 ja 12.9.

## Vaata ka
* Mutter
* Keermesliide
* Tikkpolt
* Aaspolt

## Viited
Tsentner

**Tsentner** (lühend **ts**) on massiühik. Üks tsentner on võrdne 100 kilogrammiga. Kasutatav põhiliselt põllumajanduses külvinormide, saagikuse jms. mõõtmiseks.

19. sajandil ja 20. sajandi alguses nimetati 100-kilogrammise ühikut Eestis ka **kvintaaliks** või **kvintaliks**.
Termomehaaniline liide

**Termomehaaniline liide** on madalatel temperatuuridel kujumäluga materjalidest moodustatud pinguga liide.

Selleks kasutatakse nikkel-titaan erisulameid, mis martensiitfaasis madalatel temperatuuridel deformeerituna (–180...–150 C°) taastavad temperatuuri tõustes (–140...–160 C°) oma esialgse kuju ja seega tekitavad liites pingu. Jahutamiseks kasutatakse vedelat lämmastikku. Ist koostatakse 2...3 minuti jooksul hea soojusjuhtivusega vasksete tangide või vedela lämmastikuga immutatud puuvillriidega kaetud otsikutega tangide abil.
Klemmliide

**Klemmliide** on hõõrdliide, mis võimaldab kinnitada võllile või teljele poolitatava või läbilõiget omava kinnitusosaga detaile (rihmaratast, vänta, seaderõngast). Liikumatu liite saamiseks vajalik kinnipigistav jõud tekitatakse kruvipingutusega. Sagedasim ist on H8/h8.

Klemmliide võimaldab kinnitada detaili võllile suvalises kohas ja suvalise pöördenurga all. Klemmliidet kasutatakse samuti siis, kui muude jõu ülekande elementide (näiteks liistude) kasutamine pole võimalik.
Ülekanne

"**Ülekanne**" on mitmetähenduslik sõna.

***[[Ülekanne (masinaehitus)|Ülekannete]]** all mõistetakse seadmeid, mis võimaldavad mehaanilist energiat üle kanda vahemaa taga ning seejuures muuta pöördemomente, jõude, kiirusi või liikumise iseloomu.
*Arvu kohaga tehtava tehte järel arvu järgmisesse suurema kohakaaluga kohta ülekantav arv.
***[[Ülekanne (keeleteadus)|Ülekanne]]** on keeleteaduses assotsiatsioonidel põhinev tähendusmuutus.

## Vaata ka
*Pangaülekanne
*Vereülekanne
*Raadioülekanne ja televisiooniülekanne ehk teleülekanne, otseülekanne
*Soojusülekanne
Lihvmääre

**Lihvmääre** on määre, mida kasutatakse põhiliselt lintlihvimisel ja mis takistab tööpinna ummistumist ja parandab lihvimistulemust.
Pinnaviimistlusketas

**Pinnaviimistlusketas** on lihvketas, mis on ette nähtud pinna puhastamiseks, laki või värvikihi eemaldamiseks ja lihvimisjälgede eemaldamiseks.
Liide

"**Liide**" on mitmetähenduslik sõna.

***[[Liide (masinaehitus)|Liiteid]]** kasutatakse masinaehituses detailide omavaheliseks ühendamiseks.
***Liited** ehk **[[afiks]]id** on keeleteaduses seotud morfeemid, mida kasutatakse sõnatuletuseks ja sõnamuutmiseks.
*Liide (eesnimi), naisenimi
*...
1977. aasta juunioride maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**1977. aasta juunioride maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes** olid juunioride maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes, mis peeti 1977. aastal Amsterdamis ühe osana Suhkruturniirist. Turniir toimus 18.–29. detsembril. 

## Turniiritabel
Suhkruturniir 1977

**Suhkruturniir 1977** peeti Amsterdamis 18..–29. detsembrini. Taas viidi lisaks suurmeistrite turniirile, millel jagasid esikohta Harm Wiersma ja Rob Clerc, läbi ka naiste ja juunioride maailmameistrivõistlused. 

## Vaata ka
*Suhkruturniir
*1977. aasta naiste maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes
*1977. aasta juunioride maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Järsi

**Järsi** on küla Harjumaal Raasiku vallas.

Järsil asus kuni 1974. aastani Aruküla kolhoosi keskus.

Küla keskosa läbib Lagedi–Aruküla–Peningi tee ning küla põhjaosa läbib Tallinna–Narva raudtee.

Küla lõunaosas asub Aruküla soo ning mööda küla edelapiir jookseb Leivajõgi.

Külas asub mitu kaitsealust kultusekivi ning arheoloogiamälestiseks arvatud asulakohta ja kivikalmet.

## Viited
Järsi (Tapa)

**Järsi** on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. 

Järsi külas on sündinud koorijuht Kuno Areng.

## Vaata ka
*Puhta vee teemapark

## Viited
Assamalla

**Assamalla** on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Seda on rahvasuu kutsunud ka Porikülaks. 

Eepose "Kalevipoeg" 17. loos kirjeldatakse ohvriterohket Assamalla lahingut, milles võõrvallutajate vägi puruks löödi. Ei ole teada, kas sealkandis on ka tegelikult selline lahing toimunud. Oletatakse, et Assamalla piirkonnas on võinud aset leida lahing muistsete eestlaste ja skandinaavlaste vahel.

Külas tegutseb Assamalla raamatukogu.

## Ajalugu
Vanimad arheoloogilised mälestised Pandivere kõrgustiku äärealadelt pärinevad teisest ja kolmandast sajandist, mis viitab sellele, et Assamalla võis olla asutatud juba neljandal sajandil.

Assamalla oli 13. sajandi alguses kaheksateistkümne adramaaga küla.

Assamalla asukoht Tarvanpää ja Tarbatu ühendustee ääres tähendas, et Assamalla ei jäänud puutumata ühestki Virumaale tehtud sõjaretkest, mille tõttu on see mitu korda maha põletatud.

18. sajandi lõpul ja 19. sajandi alguses oli Assamallas 28 talu, 13 vabadikusauna, vallamaja ja koolimaja.

Põllumaade kruntimine suunas enamiku vabadikkudest ja osa taludest küla äärealadele. Nii tekkisid Koplitaguse, Koiduküla, Seeneküla ja Vadiküla.

Olulisi muudatusi tõi kaasa 1940. aastal kehtestatud kommunistlik režiim – peresid oli umbes kolmandiku võrra vähem, sest sellel ajal hakkas eestlaste vangistamine ja vangilaagritesse saatmine. Kui välja arvestada paar maja ristmikul on küla põhjaots praeguseks täielikult hävinud.

## Asamalla kool
Haridust hakati Assamallas esimest korda andma Separi talukambris, kus 1851. aastal õpetas lastele lugemist, kirikulaulu ja käske Joosep Hammelmann.

Praegusele Kooli talu krundile ehitas Porkuni mõis 1852. aastal koolimaja. Selles rehielamus oli suur eeskamber, milles toimus õppetöö, ja kitsas tagatuba, mis oli klassiruumist laudseinaga eraldatud.

1852. aastal võeti õpetajaks tööle Johannes Friedrich Sommer.

Assamalla kooli viimane õpetaja oli 1962-1963. aastatel Elli Kasemaa. 1963. aastal Assamalla kool suleti, hoonet kasutati tööliste elamuna, sööklana ja lõpuks laudana.

## Loodus
Assamalla tasased pinnavormid on moodustunud moreenist.

Assamalla suurim mägi on Salumägi, mis jääb ristmikult, kus lõpeb Lasila tee, loodesse. Seda tuntakse ka Sadulamäena. 400 meetri pikkune Kaevura mägi, mida on II maailmasõja lõpust alates hüütud Varesmäeks, asub Assamallas. Külas asub ka Kabelimägi, tõenäoliselt on tegemist vana matmiskohaga.

Assamallas asuvad veel järgmisel mäed: Risumägi, Treiali küngas, Värava küngas, Jõesuumägi, Otimägi, Rajamägi, Jaani-Antsu mägi, Algne Varesmägi, Koplimägi ja Veskimägi.

## Vaata ka
*Assamalla karstiluht
*Assamalla kuppel

## Galerii

Fail:Assamalla küla vana munakivitee.jpg|Vana munakivitee Assamalla külas
Fail:Assamalla küla mälestuskivi.jpg|Mälestuskivi 770 aastat Assamalla küla kirjalikust esmamainimisest
Fail:Assamalla raamatukogu.jpg|Assamalla raamatukogu


## Viited
Piisupi

**Piisupi** on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tamsalu valda.

Küla on esmamainitud 1583. aastal Piszep-Jecki nimega, 1586. aastal on küla nimi olnud Piszepecke ja 1796. aastal Pisop.

1977. aastal liideti Piisupi külaga Laiamäe.
## Pilte

Pilt:Piisupi3.jpg|
Pilt:Piisupi2.jpg|
Pilt:Piisupi1.jpg|


## Viited
Araski

**Araski** on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. 

1920.–1930. aastatel oli Araski asundus, 1940. aastatel sai külaks. Aastatel 1977–1998 oli see ametlikult Põdrangu osa.

## Viited
Järvajõe

**Järvajõe** on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. 

Järvajõe külas on sündinud klaverimeister ja Toomgildi oldermann Hans Heinrich Falck.

## Viited
Aavere (Tapa)

**Aavere** (kohakääne Aaveresse ehk Aaverre) on küla Lääne-Virumaal Tapa vallas.

Aavere asub Kiltsist edelas, Järva-Jaanist kirdes ja Tamsalust lõunas. Paar kilomeetrit kagu poole asub teine Aavere küla.

Aaveret mainiti 1564 kujul *Eyouer*, 1796 kujul *Eiawer* ja 1913 kujul *Eiawerre* ja Аферъ. Küla kuulus Koeru kihelkonda. Küla algne nimi oli Äiavere ja see pärineb tõenäoliselt isikunimest. Järvamaal oli *Eye* veel 1564 eesnimena kasutusel.

19. sajandil kagus olev Aavere küla mõisastati: küla asemele rajati mõis. Sellega jäi Aavere nimi justkui ripakile ja kandus üle Äiavere külale, Nimevahetus kinnistus alles 20. sajandi algul. Kui mõisa asemele rajati asundus, tekkiski kõrvuti kaks Aaveret.

Aavere idaosa on endine Mäetaguse ehk Metsapere küla, mis kaotati 1977. Ka Aavere ühendati samal aastal Kuie külaga ha taastati 1998.

Küla järgi on nimetatud Aavere lubjakivimaardla. Sellest ei kaevandata.

## Viited
Jelena Blavatskaja

**Jelena Petrovna Blavatskaja** (12. august 1831 Jekaterinoslav – 8. mai 1891 London) oli teosoofia looja. Tema sünnijärgne nimi oli **Helena von Hahn**, enam on ta tuntud kui **Madame Blavatsky** või **Helena Blavatsky**.

Ema Jelena Andrejevna Fadejeva oli pärit vene aadli seast ja isa Peter von Hahn oli sakslasest Vene armee ohvitser. 
Ema suri, kui Jelena oli 11-aastane, ja isa saatis lapsed emapoolsete vanavanemate hoole alla Saratovisse. Vanaisa Andrei Fadejev oli Saratovi kuberner ja vanaema pärines Dolgoruki aadlisuguvõsast. Vanavanemate mõisa poolesaja teenri hulgas oli neid, kelle vene pärimuslikel ebauskumustel oli suur mõju Jelenale ja panid ta uskuma oma erakordsetesse võimetesse.

Juba 1848. aastal abiellus Jelena endast 23 aastat vanema Nikifor Vassiljevitš Blavatskiga, kes oli Jerevani asekuberner. Mõne kuu pärast lahkus Jelena oma mehe juurest ega pöördunud enam kunagi tagasi.

Aastatel 1848–1858 rändas Blavatskaja oma sõnade kohaselt mööda maailma, viibides Egiptuses, Kreekas, Prantsusmaal, Saksamaal, Inglismaal, Quebecis, Lõuna-Ameerikas, Mehhikos, Indias ja Tiibetis. Tiibetis veedetud kahel aastal oli suur mõju tema vaimsel kujunemisel. 

1858. aastal pöördus Blavatskaja tagasi Venemaale ja elas koos õde Veraga Rugodevo külas Novorževi maakonnas Pihkva kubermangus. Umbes samal ajal tutvus ta Ungarist pärit ooperilaulja Agardi Mitrovitšiga. Neil olevat olnud sünnidefektiga poeg Juri, kes suri viieaastaselt. Armastatud poja surm pani Blavatskaja pettuma vene õigeusus. Mitrovitš suri kas 1870. või 1871. aastal teel Kairosse. 

Kairos asutas Blavatskaja koos Emma Cuttinguga (hiljem Coulomb) okultismiühingu Société Spirite. Klientide rahulolematuse tõttu lõppes tegevus ja 1873. aastal jõudis Blavatskaja New Yorki. Ta hämmastas rahvast oma eriliste võimetega (sealhulgas selgeltnägemine, selgeltkuulmine, levitatsioon, materialiseerimine ehk mittemillestki millegi loomine). 

Ta tutvus 1874. aastal Henry Olcottiga, koos asutasid nad 1875. aastal Teosoofia Ühingu.

1878 sai Blavatskaja USA kodakondsuse ja järgmisel aastal sõitis Indiasse, maabudes Bombays (tänapäeval Mumbai). Alates 1882. aastast elas Madrase (tänapäeval Chennai) lähedal Adyaris ja hiljem kolis Saksamaale; elu lõpuaastad möödusid Inglismaal. 

Blavatskaja on kirjutanud raamatu "Salajane doktriin".
Vajangu

**Vajangu** on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Vajangul asub Vajangu Põhikool ja lasteaed. Külas tegutseb ka Vajangu Noortekeskus. Aastail 1920–1972 asus külas Türi-Paide-Tamsalu raudtee Vajangu raudteejaam.

## Viited

## Välislingid

*Vajangu infoserver
Hollandi naiste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**Hollandi naiste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes**

Hollandi naiste meistrivõistlusi rahvusvahelises kabes hakati pidama 1973. aastal. Edukaimaks naiseks on seal osutunud Karen van Lith, kes aastatel 1986–1996 tuli koguni 11 korda järjest Hollandi meistriks. Ka Nina Hoekman võitis meistrivõistlused 11 korral.

## Võitjad läbi aegade
Barbara Graas

**Barbara Graas** (sündinud 1. juunil 1952) on Hollandi kabetaja.

Ta on viiekordne Hollandi meister (aastatel 1973, 1974, 1976, 1977 ja 1978).
Politseinik

**Politseiametnik** on politseiteenistuses olev isik.

## Eesti
Eesti Vabariigis on politseinik ehk politseiametnik Politsei- ja Piirivalveametis, Kaitsepolitseiametis või sisekaitselises rakenduskõrgkoolis politseiametniku ametikohal teenistuses olev isik. Laiemas mõttes käsitletakse Eestis politseinikuna ka sõjaväepolitseinikku.

Politseiametnikuna võib teenistusse võtta 19-aastaseks saanud vähemalt keskharidusega Eesti kodaniku, kes valdab eesti keelt seadusega või seaduse alusel antud õigusaktiga kehtestatud ulatuses ning vastab politseiametniku kutsesobivuse nõuetele (nõuded isikuomadustele, haridusnõue, füüsilise ettevalmistuse nõuded). 

Laiemalt puutuvad kodanikud Eestis kokku politseiametnikega, keda ametikoha järgi kutsutakse ka piirkonnapolitseinikeks, liikluspolitseinikeks ja kriminaalpolitseinikeks. 

Piirkonnapolitseiniku ülesandeks on olla sideohvitser kogukonna ja politsei vahel.  Piirkonnapolitseinikud keskenduvad kogukonna ja kohalike omavalitsustega suhtlemisele ning info kogumisele ja infovahetusele oma piirkonnas ja nende tööst on eraldatud  patrullimine, süütegude menetlemine, väljakutsete teenindamine ja liiklusjärelevalve.
Jelena Roerich

**Jelena** Ivanovna **Roerich** (neiupõlvenimi **Šapošnikova**; 12. veebruar 1879 Peterburi – 5. oktoobril 1955 Kalimpong, India) oli vene kirjanik, filosoof ja kultuuriloolane.

Ta sündis Peterburi aadliperekonnas.

Jelena Roerich oli kunstnik Nikolai Roerichi abikaasa.
Vladimír Mečiari teine valitsus

**Vladimír Mečiari teine valitsus** oli Slovakkia valitsus 24. juulist 1992 kuni 15. märtsini 1994. Vladimír Mečiari juhitud valitsus koosnes peaaegu täielikult Mečiari Liikumine Demokraatliku Slovakkia Eest (HZDS) liikmetest, koalitsioonis oli veel Slovaki Rahvuspartei (SNS), kes oli esindatud ühe ministriga. Mečiari teine valitsus astus ametisse 1992. aasta valimiste järel ja oli 1. jaanuarist 1993 esimene iseseisva Slovakkia valitsus.

## Valitsuse koosseis

## Valitsuse omapärad
Kronoloogiliselt on eriti just algusaegade kohta käibel eri versioone nii sellest, mitu valitsust "Vladimír Mečiari esimese valitsuse" ajal all esitatu ajal tegelikult oli. Vaieldav on ka koalitsiooni koosseis. Võimalik on rääkida ühest kuni neljast valitsusest.

Samuti ei ole erinevad autorid nõus, kas tegemist oli üheparteilise võimu või koalitsiooniga. Slovaki Rahvuspartei oli valitsuses esindatud, kuid vaid ühe ministrikohaga, ülejäänuteks olid HZDS esindajad või iseseisvad, kuid HZDSi poolt ametisse pandud ministrid. Seda süvendas olukord, kus 1993. aastal ei olnud SNS mõned kuud valitsuses esindatud ja esitas toetuse jätkamiseks nõudmisi. Seda perioodi käsitleb mõni autor kahe valitsusvahetusena: esmalt sai koalitsioonist üheparteiline vähemusvalitsus, seejärel sõlmiti taas lepe endise partneriga ja võimule tuli uus koalitsioon, kuigi vanas koosseisus.

Arvepidamist segavaks asjaoluks on loomulikult ka vahepealne iseseisvumine - kuigi uusi valimisi Slovakkias seetõttu ette ei nähtud ja parlamendi/valitsuse järjepidevus säilis, muutus nende staatus; ja seepärast arvestatakse tihti valitsuse algust alles 1. jaanuarist 1993.

## Vaata ka

* Vladimír Mečiari esimene valitsus
* Vladimír Mečiari kolmas valitsus

## Viited

## Välislingid
*Mečiari valitsuse koosseis Slovakkia valitsuse kodulehel
Apollo kuumoodul

**Apollo kuumoodul** oli USA kahest osast koosnev kosmoseaparaat mille otstarve oli missiooni käigus kahe astronaudi Kuu pinnale maandamine ja missiooni lõppedes orbiidile tagasi lennutamine. Sellele järgnes põkkumine ülejäänud laevaga. 

Kuumoodul oli tervikuna 7 m kõrgune ja ligi 15 tonnise massiga kaheastmeline, nelja maandumis (õigemini kuundumis) jalaga aparaat. Alumine ehk laskumisaste oli vajalik aparaadi Kuule maandamiseks. Kuna Kuul puudub atmosfäär, oli ainus võimalus laskuda rakettmootoriga pidurdades. Laskumist alustati pärast ülejäänud laevast eraldumist 110 km kõrguselt orbiidilt. Kuundumisalaks valiti mingi sile ala, mis ei tohtinud olla kive täis. Esimene mehitatud kuumoodul (Kotkas) kuundus Vaikuse mere pinnal, mis oli sile tolmune ala. Laskumisaste kasutas kütteks Aerozine-50 ja dilämmastiktetraoksiidi (N2O4) segu. Kütet oli tal kokku 10 334 kg. 

Peale uurimisretke kasutati laskumisastet tõusuastme stardiplatvormina ja ta jäi Kuu pinnale maha. Ülemine ehk tõusuaste oli veidi väiksema massiga kui laskumisaste ja oli vajalik meeskonna viimiseks tagasi Kuu orbiidile. Ühtlasi oli ka tõusuaste paar päeva Kuul viibivate astronautide elamiskoht. Selle sees said nad oma skafandrid seljast võtta, einestada ja magada. Meeskonnaruum oli pisike kamber, mille ruumala oli umbes 6,65 m3 ja sisaldas igasugu juhtimisaparatuure ning pardaarvutit, mille võimsust saab isegi võrrelda tänapäevase taskuarvutiga. Missiooni lõppedes käivitati tõusumootor ja moodul lendas koos meeskonnaga ning kaasavõetud pinnaseproovidega tagasi 110 km kõrgusele orbiidile. Järgnes põkkumine orbiidil tiirleva emalaevaga ja pinnaseproovide ümberlaadimine. Enne tagasilendu Maale jäeti kuumooduli ülaaste orbiidile ja see kukkus mõne päeva pärast Kuu pinnale puruks.

## Kuumooduli põhimäitajad

## Tõusuaste

*Meeskond:2
*Pikkus:3,76 m
*Diameeter:4,2 m
*Täismass:4670 kg
*Täitegaas:Puhas hapnik,rõhuga 33 kPa
*Vesi:2 x 19,3 kg mahutit
*Kütus:Aerozine-50/N2O4
*Kütuse mass:2640 kg
*Tühimass:2030 kg
*Vooluallikas:2 x 296 Ah hõbe-tsink aku

## Laskumisaste

*Kõrgus:3,2 m
*Läbimõõt:4,2 m
*Kuundumisjalgade läbimõõt:9,4 m
*Vesi: üks 151 kg paak
* Kütus: Aerozine-50/N2O4
*Kütuse mass:8165 kg
*Vooluallikad:4 x 400 Ah hõbe-tsink aku

Kuumooduleid ehitati kokku 15. Kolme viimast neist ei kasutatud ja nad on praegu eksponaadid erinevates aeronautika-ja kosmonautikamuuseumides üle Ameerika.
Jozef Moravčíki valitsus

**Jozef Moravčíki valitsus**e eellugu on pikem ning puudutab peamiselt senise koalitsiooni sisetülisid. Juba 1993. aasta märtsis oli Liikumine Demokraatliku Slovakkia Eest ehk HZDS blokist eraldunud 8 saadikut, kes moodustasid ühenduse Slovakkia Demokraatide Allianss Aliancia demokratov Slovenska (AD), talle lisanud 1994. aasta algul veel kaks blokki. Veebruaris lõi HZDSi niivõrd-kuivõrd koalitsioonipartnerist Slovaki Rahvusparteist e. SNS'st lahku kuueliikmeline Rahvuslik-Demokraatlik Partei *Národno-demokratická strana* (NDS), sama aasta märtsis lisandus neile veel kaheksa uue Poliitilise Realismi Alternatiivi *Alternatíva politického realizmu* (APR) liiget sedakorda taas HZDS'st. Kuna kõik need muutused tugevdasid opositsiooni, lõppes lugu Meciari mahavõtmise ja uue koalitsiooni võimuletulekuga. Selle moodustasid 15. märtsil Kristlik-Demokraatlik Liikumine (KDH), Demokraatliku Vasaku Partei (SDĽ) ja kolm eraldunud blokki ungarlaste toetusel, seejuures liitusid mõlemad endised HZDS osad aprillis omavahel Slovakkia demokraatlikuks Liiduks (DEÚS). Valitsus lahkus valimiskaotuse järel 13. detsembril.

## Valitsuse koosseis


1 Nii on antud, tõlkida ei oska. Rezorty tõlkeks pakub allikas inglise keele vahendusel "foolio, lehenumber, formaat" mis kohe kuidagi ei sobi. 


## Välislingid
*Valitsuse koduleht
Vladimír Mečiari esimene valitsus

**Vladimír Mečiari esimene valitsus** astus Slovakkias ametisse 1990. aasta valimiste järel. Tegemist oli esimese valitsusega, mis pandi ametisse demokraatikult valitud esinduskogu poolt. Valimised oli suure ülekaaluga võitnud lai opositsiooniblokk Avalikkus Vägivalla Vastu (VPN), kelle tulemus jäi aga alla Tšehhi analoogile ning seetõttu astuti koalitsiooni Kristlik-demokraatliku Liikumise ning Demokraatliku Parteiga. Valitsuse moodustas VPN liider Vladimír Mečiar, ametisse astus see 27. juunil 1990 ning lahkus 24. aprillil 1991 seoses Mečiari poolt uue partei HZDS asutamisega, kui nimetatu oma toetajatega opositsiooni siirdus. 

## Valitsuse koosseis

1originaalis miezd
2originaalis obchodu a cestovného ruchu
3otsetõlkes toolita minister

*NB! punktiga on parteilisus märgitud neil, kelle kohta ei õnnestunud leida konkreetset ütlust; tõenäoliselt on enamik, kui mitte kõik neist VPN-i taustaga. 

## Välislingid
*Valitsuse koduleht
*http://www.vlada.gov.sk/
Kuundumine

**Kuundumiseks** nimetatakse laskumist Kuu pinnale. Esimesena kuundusid Neil Armstrong ja Edwin Aldrin 20. juulil 1969.

## Inimeste kuundumised
Kuuauto

**Kuuauto** oli Apollo programmi kuulendudel kasutatud elektrimootoriga eriotstarbeline sõiduk, millega astronaudid Kuu pinnal ringi sõitsid.

Esimest korda kasutas kuuautot Apollo 15 meeskond, kes kokku läbis 3 tunni ja 2 minuti jooksul 27,8 km. Oma kuuauto oli ka Apollo 16 ja Apollo 17 meeskonnal.

Kuuauto kujutas endast kummiratastega kahekohalist sõidukit, mis peale astronautide kandis mitmesugust teadusaparatuuri ja Kuult korjatud pinnaseproove. Sõiduk arendas Kuu peal kiirust kuni 13 km/h ja kaalus Maa peal 210 kg. Lennu ajal paiknes kuuauto Apollo kuumooduli laskumisastme välisküljel. Kuule jõudes pidid astronaudid selle maha monteerima. Kuuauto tarvitas toiteks kaht 36 V patareid mahtuvusega 121 Ah. Lahkudes jäeti kuuauto Kuu pinnale, kus ta seisab tänapäevani.

Leping kuuautode tootmiseks sõlmiti Boeinguga ja selle väärtus oli 19 miljonit USA dollarit. Peamine alltöövõtja oli Delco Electronics. Kuuauto valmimise tähtaeg oli 1. aprill 1971. Sellega sai Boeing hakkama, kuid projekti lõppmaksumus kujunes eelarvest poole suuremaks: 38 miljonit.

Selle raha eest valmistati neli eksemplari, millest kolme kasutati lendudel Apollo 15–17 ja neljas läks pärast edasiste Apollo programmide tühistamist varuosadeks. Lisaks valmis hulgaliselt katseeksemplare: staatiline, mitteliikuv mudel, mida kasutati kindlakstegemiseks, kuidas astronautidel kuuautos kõige mugavam olla oleks, insenerimudel, mida kasutati alamsüsteemide projekteerimiseks ja integreerimiseks, 2 kuuendiku massiga mudelit, et harjutada kuuauto "lahtipakkimist" Kuu peal, õppemudel, millel astronaudid sõitma õppisid, massimudel, millega testiti kuuauto mõju kuumooduli struktuurile, tasakaalule ja juhtimisele, vibratsioonimudel, millega uuriti kuuauto vastupidavust startimise pingetele, ning veel üks mudel, millega testiti kõigi kuuauto alamsüsteemide koostööd.

## Vaata ka
*Kuukulgur

## Välislingid
Lõunasaar

**Lõunasaar** (inglise keeles *South Island*, maoori keeles *Te Wai Pounamu* ('jaspisesaar') või *Te Waka a Māui* ('Māui kanuu') on saar Vaikse ookeani lõunaosas Uus-Meremaal.

Saart eraldab Põhjasaarest 35 km laiune Cooki väin. Saar on piklik kirde-edela suunas.

Pindala (151 757 km²) poolest on Lõunasaar Uus-Meremaal esimesel ning maailmas 12. kohal. 

Mööda Lõunasaart kulgevad Lõuna-Alpid. Lõunasaare ja kogu Okeaania kõrgeim punkt on Aoraki (Mount Cook, 3724 m).

## Haldus
Saarel on seitse piirkonda: Canterbury, Marlborough', Nelsoni, Otago, Southlandi, Tasmani ja West Coasti piirkond.

## Rahvastik
2020. aasta juunis oli Lõunasaarel 1 187 300 elanikku. Kuigi Lõunasaar on kolmandiku võrra Põhjasaarest suurem, asub seal kõigest 24% Uus-Meremaa rahvastikust. Ent 19. sajandil, mil Uus-Meremaad koloniseerima hakati, elas suurem osa kolonisaatoreist Lõunasaarel, kus oli avastatud kulda. Põhjasaare elanike arv ületas Lõunasaare elanike arvu alles 20. sajandi algul, 1911. aastal elas Põhjasaarel juba 56% uusmeremaalasist. See näitaja on edaspidi üha suurenenud.

2018. aasta rahvaloenduse järgi on 84,8% Lõunasaare elanikest Euroopa, 10% maoori, 8,7% Aasia 2,9% Okeaania, 1,2% Lähis-Ida/Ladina-Ameerika/Aafrika ja 1,4% kindlaks määramata etnilise taustaga.

Enamik asustusest on saare kagurannikul, kus on ka suurimad linnad Christchurch ja Dunedin.

## Ajalugu

Esimene teadaolev eurooplane, kes jõudis Lõunasaarele, oli Hollandi meresõitja Abel Tasman. Ta saabus 1642. aasta detsembris saare põhjaotsas olevasse Golden Bay lahte, mille ta nimetas *Mõrtsukate laheks*. Tasman kaardistas Lõuna- ja Põhjasaare lääneranniku ja pärast kokkupõrget maooridega sõitis ta põhja poole Tongale. Tasman andis Uus-Meremaale ka nime *Nieuw Zeeland* Hollandis asuva Zeelandi provintsi järgi.

Aastail 1769–1770 külastas Lõunasaart järgmine eurooplane James Cook, kes kuulutas saare Suurbritannia osaks ja andis saarestikule nimeks *New Sealand*.

4. septembril 2010 toimus saarel 7,2-magnituudiline maavärin, mis tekitas ulatuslikke purustusi, kuid hukkunuid ei olnud. 22. veebruaril 2011 tabas saart 6,3-magnituudiline inimohvritega maavärin (2011. aasta Uus-Meremaa maavärin).

## Välislingid
* South Island New Zealand Regional Information & Travel Information.
* New Zealand Map - South Island
* http://nzdotstat.stats.govt.nz/wbos/Index.aspx?DataSetCode=TABLECODE8321
Aoraki

**Aoraki** (inglise *Mount Cook*) on Uus-Meremaa kõrgeim mägi. Paikneb Lõunasaarel Lõuna-Alpides.

Tipu kõrgus on 3724 m merepinnast. Mäe ümber asub 1953. aastal asutatud Aoraki / Mount Cooki rahvuspark, mille keskusse püstitati 2003. aastal Edmund Hillary ausammas. Hillary tõusis 1948. aastal esimesena mäe tippu mööda lõunaribi, mis nüüd kannab tema nime. Esimest korda vallutati mägi 1894. aastal tõusuga põhjaharjalt, mis on lõunapoolkeral ju päikesepoolne ja tehniliselt lihtsam.

2003. aastal hukkus mäel neli Läti alpinisti, sealhulgas Teodors Ķirsis.

## Viited
Tallinna Olümpiapurjespordikeskus

**Tallinna Olümpiapurjespordikeskus** (lühend **TOP**, **Pirita Purjespordikeskus**) on seoses 1980. aasta olümpiapurjeregatiga Pirita jõe suudmesse rajatud sadama- ja spordikompleks.

## Kirjeldus
Spordikompleksi projekteerisid arhitektid Henno Sepmann, Peep Jänes, Ants Raid ja Avo-Himm Looveer 193 000 m² suurusele maa-alale 1980. aasta olümpiaregatiks. Sinna kuulus 18 hoonet: jõe- ja meresadam 470 alusele, jahtklubi, ellingud, töökojad, pressikeskus ja laevakujuline olümpiaküla 632 voodikohaga. Poolsaarena lõikus jõesadamasse tseremooniaväljak, mille tipus sirutus konsoolina jõe kohale platvorm olümpiatulega. Jõe vastaskaldale monteeriti tribüünid 5000 pealtvaatajale. 

Oma suuruse tõttu kujutas TOP endast Eesti 20. sajandi arhitektuuri kontekstis haruldast spordilinnakut. Peahoone esindab 1970. aastate lõpu hilismodernistlikku arhitek­tuu­ri. Kompleksi idee oli peahoones oma­ette mikrokeskkonna loomine, kus oma tä­na­vate ja väljakutega tekib hori­sontaalne, rannikuga paral­leelne madala mahu ning verti­kaalse aktsendiga kerkiv hoone teiste eri­funkt­sioo­niliste hoonete vahel. Selline lahendus on Eestis ainulaadne.

1980. aasta suveolümpiamängudeks rajatud hoone võeti 1997. aastal arhitektuurimälestisena riikliku muinsuskaitse alla. 1981. aastal pälvis keskus NSV Liidu riikliku preemia.

## Projekteerimine
Moskva ja Tallinn valiti suvemängude linnadeks 1974. aasta oktoobris. Uue spordikeskuse ehitust plaaniti juba aasta varem. Projekteerimine oli intriigiderohke. 1973. aastal toimunud arhitektuurivõistluse võitis noorte arhitektide Avo-Himm Looveeri, Kristin Looveeri, Tiit Kaljundi, Harry Sheini juhitud kollektiiv märgusõnaga "Onu", kes asus projekteerima. Kuid hiljem organiseeriti järelkonkurss, mille võitis sama grupp. Noori mitte usaldades mängiti 1975 autorite kollektiiv ümber: juhtima asus Henno Sepmann, juurde tulid Peep Jänes ja Ants Raid, algsest kollektiivist jätkasid vaid Avo-Himm Looveer, Kristin Looveer ja disainer Matti Õunapuu. Jänes oli peamiselt olümpiaküla, Looveer jahtklubi ja tseremooniaväljaku autor. 

1976 mais pani Rahvusvahelise Purjespordiliidu president Giuseppe Croce uuele keskusele nurgakivi. Enne ehituse algust tuli lammutada spordilaevade katsetehase (kolis Koplisse) ning sõjaväe jahtklubi majad.

## Olümpia sõpruspuu
25. juulil 1980 avati Pirital, TOP-i kõrval skulptuurikompositsioon, mille kinkis Tallinnale Tšehhoslovakkia skulptor Zdeněk Němeček. See kujutab endast seitsme meetri kõrgust põimvõraga metallpuud, mille tüve ümbritsevad viis olümpiarõngast. Autor nimetas oma töö Olümpia sõpruspuuks. Němečeki sporditeemalisi skulptuure leidus ka teistes olümpialinnades. Moskva olümpiamängudes valmis lisaks Tallinna puule ka teine kompositsioon, mis seati üles Moskva olümpiakülas.

Pirital asuv metalpuu on tänaseks kolitud jõe teisele kaldale, bussijaama kõrvale muruplatsile.  

## Vaata ka
*TOPi Ujumisklubi
*Pirita sadam

## Viited

## Välislingid

*
*360° aeropanoraam. Aerofoto
*Tants TOPi ümber Eesti Ekspress, 25. veebruar 2003
Alojz Peterle valitsus

**Alojz Peterle valitsus** oli Sloveenia valitsus, mis astus ametisse kohe pärast 1990. aasta valimisi, olles nii esimeseks demokraatlikult valitud võimuks pärast 1929. aastat. Valitsus asus ametisse veel Jugoslaavia osas, kuid tema ajal jõuti ka iseseisvaks saada, seega on tegemist ka esimese Sloveenia kui riigi valitsusega. Koalitsioon moodustati kommunismivastase opositsioonibloki DEMOS ümber, mille kuus liikmesparteid olid valimistel enamuse saanud.

Kestus: 16. mai 1990 – 14. mai 1992

Võimule tulles nimetati valitsust veel Täidesaatvaks Nõukoguks, ka muud nimetused olid sellele vastavalt. Nimetusi muudeti 28. juunist 1991.

### Valitsuse koosseis
Potentsiaalne energia

**Potentsiaalne energia** on keha energia konservatiivse jõu väljas. Jõud on konservatiivne, kui selle poolt tehtav töö oleneb ainult jõu rakendamise alg- ja lõpp-punkti asukohast, mitte aga selle teekonnast. Niisuguseks jõuks on raskusjõud gravitatsiooniväljas, ka elastsusjõud (näiteks vedru korral) ja elektrilaengutele mõjuv jõud staatilises elektriväljas.

Potentsiaalse energia kui füüsikalise suuruse tähis on E_p (teoreetilises füüsikas U või V) ja mõõtühik džaul (J).

Keha potentsiaalne energia võrdub tööga, mida on vaja teha konservatiivse jõu ületamiseks, et viia keha lõppasendisse sellest asendist, milles ta kokkuleppeliselt on nullnivool (näiteks maapinnal) või lähteolekus (näiteks vedru pingevabas olekus). Potentsiaalset energiat võib seega käsitleda nagu tööga varutud energiat.

Potentsiaalset energiat väljendab üldkujul valem
:\Delta E_p = \int_{r_0}^{r}\vec F\, d \vec r,
kus
:\vec{F} on keha ümberpaigutamisele vastu mõjuv konservatiivne jõud;
:\mathbf{r}_0 on keha ümberpaigutamise teekonna algpunkt (nullnivoo);
:\mathbf{r} on lõpp-punkt. 

## Potentsiaalne energia Maa gravitatsiooniväljas
Maa gravitatsiooniväljas mõjub kehale raskusjõud, mis on võrdne keha massi ja raskuskiirenduse g korrutisega. Kehale massiga m mõjub seega raskusjõud  F = mg .  Kui keha asub maapinnale küllalt lähedal, võib g väärtuseks lugeda 9,8 m/s2. Keha tõstmiseks kõrgusele h tuleb teha tööd  Fh. Selle töö tulemusena kandub kehale potentsiaalne energia 
:E_p=mgh.
Näiteks tõstes 1 kg raskuse keha maapinnast (või põrandast) 2 m kõrgusele, rakendame raskusjõu ületamiseks jõudu  F = 1 \cdot 9,8  njuutonit, nii et tõstmisel tehtava töö tulemusena omandab keha potentsiaalse energia  E_p = 1 \cdot 9,8 \cdot 2 = 19,6  džauli.

Kui keha kukub tagasi maapinnale, muutub potentsiaalne energia vaba langemise lõpuks niisama suureks kineetiliseks energiaks.

Potentsiaalset energiat nimetatakse ka asendienergiaks või seisuenergiaks, kineetilist energiat aga liikumisenergiaks.

## Vedru potentsiaalne energia
Pingutatud vedru jõud avaldub vastavalt Hooke'i seadusele kujul
:\vec{F} = -k\vec{x},
kus
:k on vedru materjalist ja ehitusest sõltuv jäikustegur;
:\vec{x} on rakenduspunkti kaugus lähteasendist.

Vastavalt vedru potentsiaalne energia
:E_p = \int_{0}^{x}F\,dx = \int_{0}^{x}kx\,dx = \frac{1}{2}kx^2.

## Elektrilaengu potentsiaalne energia elektrostaatilises väljas

Kui elektrilaenguga \ q keha asetseb elektrostaatilises väljas potentsiaaliga  \varphi(\vec{r}), siis on selle laetud keha potentsiaalne energia
: \ E_p=q\,\varphi(\vec{r}).

Näiteks punktlaengu Q  elektrostaatilises väljas paikneval laengul q  on potentsiaalne energia
: E_p(r) = k \frac{qQ}{r},
kus k = \frac{1}{4\pi\varepsilon_0} on Coulomb'i konstant (\varepsilon_0 – elektriline konstant) ja r  on laengu q  kaugus laengust Q.

## Vaata ka
*Kineetiline energia
Martin Parmas

**Martin Parmas** (sündinud 19. jaanuaril 1984) on eesti võistlustantsija, üheksakordne Eesti meister.

## Haridus ja karjäär
Tema profikarjäär sai alguse 2005. aastal. Martini tantsupartner oli Kaisa Oja-Mehine. Oma esimese etteaste elukutseliste tantsijana tegi ta sama aasta oktoobris 10 tantsu MM-l, kus saavutas koos Kaisa Ojaga 18. koha. 

Pärast Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi lõpetamist astus Martin Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, kus õppis kolm aastat, aga ei lõpetanud, sest siirdus Tallinna Ülikooli koreograafiat õppima. 2008. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli koreograafia osakonna bakalaureuseõppe võistlustantsutreenerina ja 2011. aastal magistriõppe koreograaf-lavastaja erialal, misjärel talle anti kunstide magistri kraad. 

Parmas omab treenerina VI kutsetaset ja on rahvusvahelise kategooria võistlustantsukohtunik.

Ta on töötanud tantsuklubis Stiil treeneri assistendina ja Revalia Tantsukooli Tartu osakonna treenerina. 2013. aastal asutasid Martin Parmas ja Kaisa Oja Tartus oma tantsukooli Prestige. Samuti on ta korraldanud koos Kaisa Ojaga Tartu ainukest rahvusvahelist võistlustantsuturniiri Tartu Karikas. 

Parmas osales heategevuslikus telesaates liikumispuuetega laste toetuseks "Tantsud tähtedega" 2006. aastal, kus tema partner oli Gerli Padar, ja 2007. aastal, kus tema partner oli Luisa Värk. Mõlemal hooajal jõudis Parmas finaali, kus tuli mõlemal aastal teisele kohale. 

Parmas tegi kaasa 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvooru võitnud laulu "Partners in Crime" videos, millele tegi ise koreograafia. Ta osales Helsingis Eurovisioonil Gerli Padari taustatantsijana. On loonud võistlustantsupõhist koreograafiat mitmetele kontsertetendustele (galakontsert "James Bond 2007" jt) ja võimlemisklubide Piruett ja Rütmika valikrühmadele.
Ta osales Tartu linna tutvustavas kampaanias "Tartus näeme". 

## Poliitiline tegevus
Parmas kandideeris 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Reformierakonna nimekirjas Tartu linnavolikokku, kuhu pääses asendusliikmena. Erakonda astus ta 2010. aastal. 2010. aasta suvest kuulub ta Tartu Kultuurkapitali nõukokku, kus juhatab kehakultuuri- ja spordikomisjoni tööd.

2011. aastal kandideeris ta Riigikokku, kuid ei osutunud valituks.

2013. aastal kandideeris ta uuesti Tartu linnavolikokku, kuhu osutus ka otse valituks. Parmas on Tartu linnavolikogu kultuurikomisjoni liige. Ta on ka SA Tartu Puhkepark juhatuse liige.

## Isiklikku
Martin Parmase abikaasa on laulja, näitleja ja saatejuht Gerli Padar. Peres kasvab kaks tütart, 2004. aastal sündinud Amanda Rebeca ja 2014. aastal sündinud Camilla Miranda.

## Saavutused
* 9 kuld-, 11 hõbe- ja 6 pronksmedalit Eesti meistrivõistlustelt
* 10 korda esindanud Eestit rahvusvahelistel suurvõistlustel (MM, EM, maailma karikavõistlused), kus on kolm korda jõudnud poolfinaali (12 parima paari hulka)
* 6. koht elukutseliste 10 tantsu EM-võistlustel (2005); 11. koht elukutseliste standardtantsude EM-võistlustel (2005)
* Jaapani lahtiste meistrivõistluste poolfinalist ja standardtantsude MM-võistluste veerandfinalist (2006)

## Viited

## Välislingid
*Tartu volikokku pääseb Martin Parmas
*
Aleksander Makarov (tantsija)

**Aleksandr Makarov** on eesti võistlustantsija ja neljakordne Eesti meister standardtantsudes.
 

Aleksandr alustas tantsimist juba seitsme-aastaselt ja on olnud amatöörtantsija ja –treener. 

Alates 2003. aastast on tema tantsupartneriks Katrin End.

Aleksandr on Eesti esindaja nii MM-il kui ka EM-võistlustel ning treenib mitmete maailma tipptreenerite käe all. 

Koos oma tantsupartneriga õpib Makarov Tallinna Ülikoolis võistlustantsutreeneri eriala ja töötab treenerina tantsuklubis Leevi.

## Paremad tulemused
*neljakordne Eesti meister
*Blackpooli Tantsufestival 2005, alla 21.a II Koht
*Blackpool Tantsufestival 2004, alla 21.a III Koht
Eduard Korotin

**Eduard Korotin** (sündinud 18. juulil 1972) on Eesti võistlustantsija, üheksakordne Eesti meister.

Eduard hakkas peotantsimisega tegelema 9-aastaselt. 
Aastatel 1993–1998 oli Eduardi partneriks Olga Kosmina.

Alates 1998. aastast tantsib ta koos Kristine Eskoga (praegu Esko-Veskimäe), alguses harrastajana ja 2003. aastast elukutselistena.

Pärast 10 tantsu Euroopa meistriks tulekut lõpetas tantsupaar võistluskarjääri. 

Nüüd on Eduard Korotin kutseline tantsuõpetaja ja treener tantsuklubis Kreedo Dance.

## Paremad saavutused (koos Kristine Eskoga)
* üheksakordne Eesti meister
* 2000. aastal 3. koht amatööride 10 tantsu MM-il
* 2001. aastal 2. koht amatööride 10 tantsu EM-il
* 2004. aastal 4. koht elukutseliste 10 tantsu MM-il 
* 2005. aastal Blackpooli tantsufestival poolfinalistid (12 paari hulgas) Ladina-Ameerika tantsudes
* 2005. aastal esikoht elukutseliste 10 tantsu EM-il

## Välislingid
*
László Hunyadi

**László Hunyadi** (1433 – 16. märts 1457) oli  Ungari riigimees.

László oli Ungari väejuhi ja regendi János Hunyadi vanem poeg ja tulevase kuninga Mátyás Hunyadi vend. Oma isa surma järel 1456. aastal läks ta tülli uue Ungari regendi Celje Ulrichiga, kes üritas teda ka tappa. László tegevus osutus siiski edukamaks, sama aasta novembris lasi ta Ulrichi hukata ja et enamik Ungari ülikutest oli tema poolel, siis määras noor kuningas Ladislaus Postumus ta esialgu koguni riigi regendiks. Kuid tema lähikond oli Ulrichi-meelne ja 1457. aasta alguses László vangistati, mõisteti süüdi kuningavastases vandenõus ja hukati 16. märtsil.
Neuchâtel

**Neuchâtel** () on linn ja vald Šveitsis, Neuchâteli kantoni keskus. Asub Neuchâteli järve põhjakaldal.

Linn on tuntud kellameistrite ja fondüü poolest.

## Vaata ka
*Neuchâteli Ülikool

## Viited
Rumba

**Rumba** kuulub Ladina-Ameerika tantsude hulka.

Rumba on Aafrika algupära ning Kuuba ja Ameerika kaudu maailmas populaarseks saanud muusika- ja tantsustiil, mille 4/4 taktimõõtu iseloomustab kaheksa kaheksandiknoodi rütmiline jaotus 3 + 3 + 2. 

Havannas läks rumba moodi 1890. aastatel ning oli oma sensuaalse iseloomu tõttu algselt keelatud tants. 

Rumba sarnaneb salsaga.
Salsa

**Salsa** on Kariibi päritolu muusikastiil ja samanimeline tants 4/4 taktimõõdus. 

See stiil kujunes välja 1960.–1970. aastatel Põhja-Ameerikas Ladina-Ameerika immigrantidest muusikute hulgas, sulatades mõjusid Kuubalt, mujalt Ladina-Ameerikast ja ka Aafrikast, samuti džässmuusika. Salsamuusikale on iseloomulikud kahte takti ühendavad kaheksalöögilised rütmikujundid, iseloomult on tegu peamiselt tantsumuusikaga. 

Salsa tants kuulub Ladina-Ameerika tantsude hulka. Liikumine tantsupõrandal toimub võrdlemisi väikses ulatuses, põhisammudega liigutakse ette ja taha skeemi järgi üks-kaks-kolm-stopp, viis-kuus-seitse-stopp. Salsat tantsitakse nii paaris kui soolotantsuna. Salsa populaarsuse tõttu on temast Ameerikas kujunenud palju erinevaid stiile: Kuuba, Colombia, Los Angelese, New Yorgi stiil, *rueda de casino*, *salsa suelta* ja muud. 20. sajandi lõpust alates on salsa kogunud populaarsust ka Euroopas.
Tšatša

**Tšatša** ehk **tša-tša-tšaa** (*cha-cha-cha*) on 1940. aastate lõpus Kuubal sündinud 4/4 taktimõõdus Ladina-Ameerika tantsu ja muusikastiil, mis kogus Kuubal populaarsust 1950. aastatel.

Tšatšat kirjeldati algselt kui "rumbat ühe lisalöögiga" ja "mambot guiro rütmiga". On arvatud, et tšatša sulatas kokku elemente kahest varasemast Kuuba tantsust – danzonist ja montunost, kuid teise versiooni järgi on tšatša edasiarendus kolmesest mambost, kus ühel taktil tehakse viis sammu. 

Tšatša loojaks on peetud Enrique Jorrini ja Euroopasse toojaks Briti tantsuõpetajat Pierre Margoliet.

Tantsu nimetus pärineb tõenäoliselt Haitilt, kus see tähistas kellataolist pilli. Teiste seletuste järgi tuleb tšatša nimetus tempokast Kuuba tantsust guarachast või tšatša sammudele iseloomuliku *chassé* tantsimisel tekkiva heli või Kuuba rahvapärase rütmipilli guiro raputuse onomatopoeetilisest kirjeldusest.

Tšatša tempo on 28–30 takti (u 120 lööki) minutis. Tantsimisel on keharaskus ees, sammud astutakse varbale, ülakeha on väheliikuv, kuid sammudega kaasneb intensiivne puusade liikumine, põlved sirutuvad löökide vahel. Neljandast esimese löögini tehakse *chassé*, mille viimane samm on veidi pikem, rõhutades esimest lööki.

Võistlustel tantsitakse tšatšat Ladina-Ameerika tantsude seas teisena.
Heldur Tõnisson

**Heldur Jaan Tõnisson** (25. juuni 1912 Tartu – 11. juuli 2014) oli väliseesti ärimees. Ta oli Jaan Tõnissoni ja Hildegard Lõhmuse poeg.

Tõnisson oli rikkamaid eestlasi ning oli pikka aega üks Eesti Meedia Grupi omanikke. Tema eluajal peeti teda ka vanimaks aktiivseks Ferrari kasutajaks. 

## Elulugu
Heldur Tõnisson õppis 1929–1930 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, 1930–1938 (lõpetas *cum laude*, Laevahüpoteek) õigusteaduskonnas, 1931 Helsingi ülikooli õigusteaduskonnas. Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Alates 1938. aastast oli ta vandeadvokaat Arnold Õunapuu abi Tallinnas.

Ta elas 1943. aastast Rootsis, 1967. aastast Šveitsis, viimastel aastatel Ameerika Ühendriikides ning pärast 1943. aastat ta Eestis ei käinud. Heldur Tõnisson töötas enne sõda vandeadvokaadi abina Tallinnas. 26. märtsil 1943 põgenes Heldur Tõnisson Tallinnast Soome, Soome kaudu liikus edasi 7. aprillil Rootsi. Seejärel põgenesid üle lahe Tõnissoni omaksed, välja arvatud isa Jaan, kelle nõukogude salapolitsei NKVD oli vahistanud 12. detsembril 1940. aastal.

USA rahvusarhiivi dokumentidest selgub, et Heldur Tõnisson astus 1943. aastal Rootsis Ameerika luureorganisatsiooni Office of Strategic Services (CIA eelkäija) teenistusse. OSSi kaasabil päästeti Eestist kuni 22. septembrini 1944 1200 inimest, kes toimetati Rootsi. Tõnisson haldas nii päästmiseks vajalikke mootorpaate kui ka Stockholmi lähistel asuvat väikesaart. 

Heldur Tõnisson oli ametlikult kodakondsuseta isik, kuigi ta oli õiguslikult Eesti Vabariigi õigusjärgne kodanik. Ta ei võtnud kunagi välja Eesti Vabariigi isikut tõendavat dokumenti. Pärast II maailmasõda ei käinud Tõnisson kordagi Eestis. Suri Šveitsis 102-aastaselt. Tema tuhk puistati 3. oktoobril 2016. aastal põhjarannikul Lohusalu lahte.

## Isiklikku
Tema esimene abikaasa oli Salomia (Sissi) Kirik Tõnisson (suri 1996), teine abikaasa on Ingrid, endine meditsiiniõde on hollandi ja portugali päritolu ameeriklanna. Poeg Ivar Jaan Tonisson (sündis 1940) oli Stanfordi ülikooli filoloogiaprofessor (kaitses seal 1976 doktoritöö teemal "A formal semantics for adjectivals and adverbials"), Ivar Tonissoni lapsed on Alexander (Tonisson) ja Cecilia. Alexander Tonisson on ühiskondlik aktivist San Franciscos, tegutsedes ametiühingu Service Employees International Union poliitilise vanemorganiseerijana.

## Viited

## Välislingid
*"Mees, kes mängib märgitud kaartidega", Mihkel Kärmase artikkel Eesti Ekspressis
*Tõnisson lahkus Postimehe omanike seast 
*USA Väärtpaberikomisjoni ametlik informatsioon Heldur Tõnissonist
*Postimehe endine omanik tähistab täna 100. sünnipäeva
*Toomas Mattson Heldur Tõnisson: olen ikka vaadanud, kus on rohi rohelisem (intervjuu Stockholmis, 4. mail 1998) Postimees, Arter 30. juuni 2012
*Heldur Tõnisson pakkus juubelipeol murakasufleed Postimees, Arter 30. juuni 2012
*Suri Postimehe endine omanik Heldur Tõnisson