open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivan Cichan

**Ivan Cichan**, ka **Ivan Tihhon** (vene keeles *Иван Тихон*, valgevene keeles *Іван Ціхан*; sündinud 24. juulil 1976 Slonimis) on Valgevene kergejõustiklane (vasaraheitja). Kolmekordne maailmameister. 

2003. aasta maailma edetabelis Kōji Murofushi järel teisel kohal paiknenud Tihhoni teel maailmameistriks on olnud mitmeid hetki, mil ta on pidanud staadionilt lahkuma, silmad maas. 1997. aasta Ateena MM-il sai ta lõppvõistlusel nulli, 2001. aastal Edmontonis ei suutnud valikvõistluse sõela läbida. Koostöö eksmaailmameister Sergei Litvinoviga õnnestus tipptulemuseks vormida alles Pariisis.

Meeste vasaraheite 2005. aasta MM finaalis domineerisid Valgevene vägilased Ivan Cichan ja Vadim Devjatovski. 

Kuigi hooaja edetabelijuht Cichan oli kolmanda vooru alguseks sattunud üliraskesse olukorda, sest kirjas oli kaks ebaõnnestumist, tuli 2003. aasta maailmameister aga sellest olukorrast auga välja – ta heitis 80.97 ja asus liidriks. Devajatovski vastas aga 82.60-ga ning juhtkoht oli tema käes.

Neljandas voorus püstitas Cichan 83.89-ga uue maailmameistrivõistluste rekordi. Devjatovski suutis viimases voorus veel 82.19, kuid sellest esikoha võitmiseks ei piisanud. Pronksi võitis 2001. aastal Edmontonis maailmameistriks tulnud poolakas Szymon Ziółkowski 79.35-ga.

2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta kolmanda tulemuse (81,51), kuid andis positiivse dopinguproovi ning jäi pronksmedalist ilma. Sportlane kaebas diskvalifitseerimise ja võistluskeelu otsuse Rahvusvahelisse Spordi Arbitraažikohtusse ning 5. augustil 2010 sai ta olümpiamedali tagasi.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

*2004   Ateenas:
** hõbemedal (**79.81**)
* 2008  Pekingis:
**  pronksmedal **81.51** (17. august)

### [[Kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

*Pariis 2003 
****maailmameister** (**83.05**)
*Helsingi 2005 
**maailmameister** (83.89)

*[[2007. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Osaka 2007]] 
****maailmameister** (**83.63''')

### [[Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus|Euroopa meistrivõistlustel]]

*Amsterdam 2016 
** hõbemedal 78.84

## Isiklikku

Ivan Tihhon on 185 cm pikk ja kaalub 115 kg.

## Viited

## Välislingid
*
Näitekirjanik

**Näitekirjanik** ehk **draamakirjanik** ehk  **dramaatik** (ei soovitata sõna "dramaturg") on näidendeid kirjutav kirjanik.

## Vaata ka
* Näitekirjanike loend
Arūnas Norvaišas

**Arūnas Norvaišas** (15. oktoober 1963 Šiauliai – 24. juuni 2023) oli Leedu kabetaja, suurmeister Vene kabes. Tema suurimaks saavutuseks on NSV Liidu meistrivõistluste võitmine 1985. aastal.
1330

**1330. aasta** (**MCCCXXX**) oli 14. sajandi 30. aasta.
## Sündmused maailmas
*...

## Sündmused [[Eesti]]s
* 17. märtsil alistus Riia linn ordumeister Eberhard von Monnheimi vägedele. Ühtlasi lõppes 1297–1330 kestnud Liivimaa kodusõda.
* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
1333

**1333. aasta** (**MCCCXXXIII**) oli 14. sajandi 33. aasta.

## Sündmused maailmas
* 19. juuli – Teine Šotimaa iseseisvussõda: Inglismaa kuninga Edward III väed võitsid Halidon Hilli lahingus otsustavalt Archibald Douglase juhitud šotlasi ja Berwick-upon-Tweed läks tagasi Inglismaa võimu alla.

## Sündmused Eestis
* Esimesed teated juutide elamisest Tallinnas.
* Paavst Johannes XXII ekskommunitseeris Otto von Roseni, kes oli tapnud ühe Padise munga.

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
1334

**1334. aasta** (**MCCCXXXIV**) oli 14. sajandi 34. aasta.
## Sündmused maailmas

* ...

## Sündmused [[Eesti]]s

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* 4. detsember – Johannes XXII, paavst
1335

**1335. aasta** (**MCCCXXXV**) oli 14. sajandi 35. aasta.
## Sündmused maailmas

* ...

## Sündmused [[Eesti]]s
* Tartus toimus suur tulekahju (1335. aasta Tartu tulekahju).

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
1337

**1337. aasta** (**MCCCXXXVII**) oli 14. sajandi 37. aasta.
## Sündmused maailmas

* Algas Saja-aastane sõda.

## Sündmused [[Eesti]]s
* Kehtestati Liivimaa õiguspeegel
* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud
* Jakob, Saare-Lääne piiskop
1331

**1331. aasta** (**MCCCXXXI**) oli 14. sajandi 31. aasta.
## Sündmused maailmas

* Liivi ordu sõjakäik ordumeister Eberhard von Monnheimi juhtimisel Aukštaitiasse ning  Žemaitiasse

## Sündmused [[Eesti]]s

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
1339

**1339. aasta** (**MCCCXXXIX**) oli 14. sajandi 39. aasta.
## Sündmused maailmas

* 1. aprillil sai San Marino kaptenregendiks Ricevuto.
* Algas Saja-aastane sõda.
* Luchino Visconti sai pärast Azzone Visconti surma Milano valitsejaks.
* Genovas hakati valima doodže.
* Rendsburg Saksamaal sai linnaõigused.

## Sündmused [[Eesti]]s

* ...

## Sündinud

* 1. november – Rudolf IV, Austria hertsog 1358–1365 (surn. 1365)

## Surnud

* 17. veebruar – Otto Rõõmus, Austria hertsog al. 1330 (sünd. 1301)
* 26. mai – Aldona, Leedu vürstinna, Poola kuninganna al. 1333
* Azzone Visconti, Milano valitseja al. 1329 (sünd. 1302)
Krokodill Gena

**Krokodill Gena** (vene keeles *Крокодил Гена*) on vene lastekirjaniku Eduard Uspenski loodud tegelane.

Esimest korda astub ta üles raamatus "Krokodill Gena ja sõbrad" (vene keeles "Крокодил Гена и его друзья") 1966. aastal.

Gena on 50 aastat noor intelligentne Aafrika krokodill ja töötab linna loomaaias krokodillina. Tema ülesanne on graafiku alusel basseini ääres ennast külastajatele eksponeerida. Kui Gena mingil põhjusel ei saa tööle minna või vajab asendust, siis dubleerib teda teine krokodill Valera.

## Gena lugu
Töövälisel ajal armastas Gena oma väikeses korteris ajalehti lugeda, piipu tõmmata ja iseendaga trips-traps-trulli mängida. Kord, kui ta oli mänginud endaga nelikümmend matši järjest, läks ta meel väga kurvaks ja ta otsustas endale sõpru muretseda. Nii riputas ta linna üles kuulutused, et otsib sõpru. Kuulutustele reageerisid väike tõsine tüdruk Galja ja äsja linna kolinud teadusele tundmatu loom Potsataja. Saavadki kokku raamatu kangelased – Gena, pioneer Galja ja Potsataja – ning otsustavad asutada Sõpruse Maja, et viia kokku neid, kes otsivad sõpru. Potsatajale, Genale ja Galjale loobivad kaikaid kodaraisse õel vanatädi Kübaramoor ja tema tige rott Larissa.

## Gena multifilmides
Krokodill Gena seiklustest on valminud neli multifilmi:

* "Krokodill Gena" "Крокодил Гена" (1969) 
* "Potsataja" "Чебурашка" (1971) 
* "Kübaramoor" "Шапокляк" (1974) 
* "Potsataja läheb kooli" "Чебурашка идёт в школу" (1983)

:: Filmistuudio Sojuzmultfilm
:: Stsenaristid Roman Katšanov, Eduard Uspenski 
:: Režissöör Roman Katšanov 
:: Kunstnik Leonid Švartsman 
:: Helilooja Vladimir Šainski
:: Gena osas Vassili Livanov (eestikeelse dublaaži tegi Väino Aren)

## Vaata ka
*Onu Teodor, kass ja koer
*Garantiimehikesed
Puyi

**Puyi** (ka **Pu Yi**; traditsioonilises hiina kirjas 溥儀; lihtsustatud hiina kirjas 溥仪; *[[pinyin]]* *Pǔyí*; 7. veebruar 1906 &ndash; 17. oktoober 1967) oli Hiina viimane keiser 1908&ndash;1912 ja 1917 ning Mandžukuo president 1932&ndash;1934 ja keiser (**Kangde** (康德) ajastu) 1934&ndash;1945. Ametlikult valitses ta ainult Keelatud Linnas 1912&ndash;1924.

Ta sai keisriks pärast oma vanaonu poja, keiser Guangxu surma. Guangxu oli püüdnud läbi viia reforme. Teda vastustas aga riigi kauaaegne tegelik valitseja, keisrinna Cixi, kes ilmselt laskis Guangxu mõrvata. Kuid Cixi suri vaid kuu aega hiljem, detsembris 1908, nimetades enne oma surma keisriks kaheaastase Puyi.

1912. aasta Hiina revolutsioon kukutas keisri ametlikult võimult, ent talle jäeti võim Keelatud Linnas. Seal hoiti teda sisuliselt vangistuses kuni 1924. aastani, mil ta sealt välja aeti ning talt keisritiitel ära võeti. Aastal 1917 taastas kindral Zhang Xun nädalaks formaalselt Puyi võimu, kuid reaalselt valitseda keiser ei saanud.

1924&ndash;1932 elas Puyi eraelu Henry Pu Yi nime all (seda nime oli talle soovitanud tema õpetaja Reginald Johnston). Ta nautis Jaapani saatkonna poolt võimaldatud läänelikku pleiboi-elu, kuid langes nende salaluure võrku.

Aastal 1932 tegid jaapanlased temast oma marionettriigi Mandžukuo valitseja, alates 1934. aastast keisri. Puyi arvates oli see õiglane, sest ta oli rahvuselt mandžu  (Qingi dünastiast) ning Hiina Vabariik oli ta hüljanud. Ent ka Mandžukuod ei saanud ta reaalselt valitseda, ta oli pelgalt Jaapani ametnike käsutäitja.

Kui Jaapan 1945 sõja kaotas, langes Puyi nõukogude vägede kätte vangi ning 1950 andsid nood ta Hiina kommunistlikele võimudele välja. Ta mõisteti vangi kui sõjakurjategija ning vabanes sealt 10 aastat hiljem. Elu lõpul töötas ta aednikuna. Ta suri vähki.

1995. aastal saadi Hiina valitsuselt luba matta Hiina viimane keiser oma eelkäijate kõrvale Pekingi lähedale.

Bernardo Bertolucci on teinud Puyi elust mängufilmi "Viimane keiser" (1987).

## Välislingid
* Elulugu
Hirohito

**Hirohito** (裕仁) (29. aprill 1901 – 7. jaanuar 1989) oli 124. Jaapani keiser 1926–1989. Tema valitsejadeviis oli "Shōwa", mistõttu teda tuntakse  ka **Shōwa-tenno'na**. Ta oli viimane Jaapani keiser, keda austati šintoismis elava jumalana 1945. aastani.

Hirohito oli keiser Yoshihito poeg ning sai troonile pärast viimase surma. Formaalselt oli ta absoluutne monarh, reaalselt juhtis riiki aga aastani 1945 sõjaväelastest koosnev autoritaarne valitsus, mille eesotsas oli Hideki Tojo. Valitsus soovis teha Jaapanist Kaug-Ida valitsejat. Selle üle, kas Hirohito seda suunda toetas, on palju polemiseeritud, ent tõde pole selgunud siiani. Siiski ei antud Hirohitot sõjakurjategijana kohtu alla; ta pidi vaid loobuma enda kummardamisest jumalana.

Kui sõja kulg juunis 1942 pöördus Jaapani vastu, kaasas Hideki Tojo keisri riigi ellu, sundides inimesi end tema nimel ohverdama. Hirohito hakkas valitsust mõjutama alles siis, kui kaotus muutus möödapääsmatuks, ent ta jäi oma otsustega hiljaks: Hiroshimale ja Nagasakile heideti tuumapomm. 1945. aasta 15. augusti raadiokõne, milles ta teatas Jaapani alistumisest eelmisel päeval, oli läbi aegade esimene Jaapani keisri otsepöördumine oma rahva poole.
 
Hirohito oli bioloog ja merebioloogiat käsitlevate raamatute autor.

## Perekond
Keisri abikaasa oli keisrinna Nagako (1903–2000). Neil sündis seitse last:
* printsess Teru (1925–1961)
* printsess Hisa (1927–1928)
* printsess Taka (1929–1989)
* printsess Yori (sündinud 1931)
* kroonprints (hiljem keiser) Akihito (sündinud 1933)
* prints Hitachi (sündinud 1935)
* printsess Suga (sündinud 1939)

## Välislingid
Akihito

**Akihito** (jaapani keeles 明仁; sündinud 23. detsembril 1933) on endine Jaapani keiser. Ta oli keiser alates 1989. aastast, mil suri tema isa Hirohito ehk Sh&#333;wa-tenno, kuni 30. aprillini 2019. Akihito oli Jaapani 125. keiser ning oli sel ajal maailma ainus keiser. 

Akihito deviis on Heisei (平成 'üldine rahu'), seega saab temast pärast surma Heisei-tennō. 

Akihitol oli neli vanemat õde, kellest üks suri väikelapsena, ning noorem vend ja noorem õde.

Ta on õppinud kõrgkoolis nii Suurbritannias kui ka Jaapanis (politoloogiat Gakushuini ülikoolis), kuid pole kõrgkooli lõpetanud.

Sellegipoolest on ta harrastusihtüoloog ning avaldanud artikleid ja raamatuid merihärgade kohta. Tema järgi on nimetatud 2005. aastal avastatud merihärg *[[Exyrias akihito]]*. Ta on avaldanud ka artikleid Jaapani teadusajaloost ajakirjades Science ja Nature. 1986. aastal valis Londonis asuv Linné Ühing ta oma auliikmeks.

Kuigi Akihito oli troonipärija sündimisest saadik, nimetati ta ametlikult troonipärijaks alles 10. novembril 1952 Tōkyō keisripalees toimunud tseremoonial.

1953. aasta juunis esindas Akihito Jaapanit Londonis Elizabeth II kroonimise tseremoonial.

Akihito oli esimene Jaapani keiser, kelle abikaasa (Michiko Shōda, sündinud 24. oktoobril 1934) pole aadlik. Michiko isa oli suurärimees. 

Ta abiellus Michikoga 10. aprillil 1959 ja neil on kolm last:
* kroonprints Naruhito (sündis 23. veebruaril 1960)
* prints Akishino (11. november 1965)
* Sayako Kuroda (endine printsess Sayako) (18. aprill 1969)

Erinevalt varasematest keisritest kasvatasid Akihito ja Michiko oma lapsi ise, mitte ei jätnud seda lapsehoidjate ja teenijate hooleks.

Akihito hakkas osa keisri kohustusi täitma pärast oma isa haigestumist 1988. aasta septembris, sealhulgas osales ta Jaapani parlamendi istungi avatseremoonial. Hirohito suri 7. jaanuaril 1989, kuid ametlikult krooniti Akihito keisriks alles 12. novembril 1990.

Akihito oli konstitutsiooniline monarh, kelle olulisim ülesanne oli riigi esindamine ning rahvusliku ühtsuse ja traditsioonide säilimise tagamine. Juba enne keisriks saamist käis ta oma abikaasaga ametlikul visiidil 37 riigis. Samuti külastasid nad kõiki 47 Jaapani prefektuuri.

Akihito on avaldanud Jaapani vägede tegutsemise üle teises maailmasõjas Koreas ja Hiinas küll kahetsust, ent pole ametlikult vabandanud, ehkki nii Hiinas kui ka Koreas on seda oodatud.

24. ja 25. mail 2007 külastasid Akihito ja Michiko Eestit.

2016. aasta 8. augustil edastatud videoläkituses vihjas Akihito kavatsusele loobuda halveneva tervise tõttu troonist.

30. aprillil 2019 loobus Akihito troonist. 1. mail 2019 sai keisriks tema poeg Naruhito.

## Tunnustus
*2007 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Japan cabinet approves bill to allow emperor to abdicate. Reuters, 18. mai 2017
* Jaapani parlamendi alamkoda lubas keiser Akihitol troonist loobuda. ERR, 2. juuni 2017
1332

**1332. aasta** (**MCCCXXXII**) oli 14. sajandi 32. aasta.
## Sündmused maailmas

* ...

## Sündmused [[Eesti]]s

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* 2. august – Christoffer II, Taani kuningas ja Eestimaa hertsog
Sipsik

**Sipsik** on Eno Raua lasteraamatute tegelane. Esimest korda esineb ta raamatus "Sipsik" (1962).

:*Mart hakkas Anule sünnipäevaks nukku tegema.
:*Esimesel päeval tegi keha.
:*Teisel päeval tegi pea.
:*Kolmandal päeval tegi kaks kätt.
:*Neljandal päeval tegi kaks jalga.
:*Ja siis õmbles ta pea kehale külge
:*ja siis veel jalad ja käed.
:*Viimaks oli nukk valmis.

Sipsik sai endale suure musta juuksepahmaka, suurte silmadega naerunäo ning sinise-valgetriibulise ülikonna. Kõik Sipsiku-raamatud on illustreerinud Edgar Valter.

Sipsik on üks tuntumaid tegelasi eesti lastekirjanduses.

Raamatu "Sipsik" teiste peategelaste, laste Mardi ja Anu prototüübid olid Eno Raud ise ning tema õde Anu Raud.

## Sipsik raamatuis
* "Sipsik" (Eesti Raamat 1962; hiljem 5 korda uuesti välja antud, uusim ISBN 9985-55-111-7)
* "Anu ja Sipsik" (Eesti Raamat 1970)
* "Sipsikute juturaamat" (Eesti Raamat 1978)
* "Raggie" (Perioodika 1992; tõlge inglise keelde: Ursula Põks) ISBN 5-7979-0367-9
* "Reggi" (LeiV, Buchhandels- und Verlagsanstalt 1994; tõlge inglise keelest saksa keelde: Tom Pieper) ISBN 3-928885-63-4
* "Сипсик" (KPD 2002; tõlge vene keelde: Gennadi Muravin) ISBN 9985-899-25-3

## Välislingid
* Sipsiku mänguasja ametlik koduleht veebis
* Kuidas Sipsik Jaapanisse lendab, Kazuto Matsumura, Tōkyō Ülikooli professor
Kuningate loend

See loend loetleb praegusi ja ajaloolisi kuningatiitleid (tiitlid on antud lühendatud kujul):

*Afganistani kuningas
*Albaanlaste kuningas
*Aragóni kuningas
*Armeenia kuningas
*Assüüria kuningas
*Astuuria kuningas
*Babüloonia kuningas
*Bahreini kuningas
*Baieri kuningas
*Belglaste kuningas
*Bhutani kuningas
*Burgundia kuningas
*Böömimaa kuningas
*Egiptuse kuningas
*Frangi kuningas
*Gruusia kuningas
*Hannoveri kuningas
*Hetiidi kuningas
*Hispaania kuningas
*Hollandi kuningas
*Idagoodi kuningas
*Ida-Frangi kuningas
*Iiri kuningas
*Inglise kuningas
*Iraagi kuningas
*Itaalia kuningas
*Jeruusalemma kuningas
*Jordaania kuningas
*Kambodža kuningas
*Kastiilia kuningas
*Kreeka kuningas
*Küprose kuningas
*Langobardi kuningas
*Leedu kuningas
*Leóni kuningas
*Lesotho kuningas
*Liibüa kuningas
*Liivimaa kuningas
*Lotringi kuningas (Lotharingia kuningas)
*Lääne-Frangi kuningas
*Läänegoodi kuningas
*Makedoonia kuningas
*Malaisia kuningas
*Maroko kuningas
*Napoli kuningas
*Navarra kuningas
*Nepali kuningas
*Norra kuningas
*Pergamoni kuningas
*Poola kuningas
*Portugali kuningas
*Prantsusmaa kuningas
*Preisimaa kuningas
*Pärsia kuningas
*Rootsi kuningas
*Rumeenia kuningas
*Saksa kuningas
*Saksimaa kuningas
*Samoa kuningas
*Saudi Araabia kuningas
*Sitsiilia kuningas
*Soome kuningas
*Sumeri kuningas
*Suurbritannia kuningas 
*Svaasimaa kuningas
*Šoti kuningas
*Taani kuningas
*Tai kuningas
*Tonga kuningas
*Ungari kuningas
*Vana-Rooma kuningas (Rooma kuningas)
*Vandaalide kuningas
*Württembergi kuningas
Éva Janikovszky

**Éva Janikovszky** ['eeva j'anikovski] (23. aprill 1926 Szeged – 14. juuli 2003 Budapest) oli ungari lastekirjanik.

## Elulugu
Éva Janikovszky õppis aastatel 1944–1950 Szegedi Ülikoolis filosoofiat, etnograafiat, ungari ja saksa kirjandust, seejärel Budapestis Loránd Eötvösi ülikoolis sotsioloogiat, filosoofiat ja psühholoogiat.

Aastatel 1954–1964 oli ta kirjastuse Móra toimetaja ja 1964–1987 peatoimetaja.

Aastatel 1978–1995 Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) Ungari osakonna esimees ning Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia nõukogu liige ning 1980 UNICEFi Ungari nõukogu liige.

Aastal 2003 IBBY Ungari osakond esitas Éva Janikovszky kandidatuuri Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemiale aastaks 2004. Kirjanik suri aga veel samal aastal vähki.

## Looming
Éva Janikovszky lõbusaid raamatuid on tõlgitud rohkem kui kahekümnesse keelde. Aastal 1980 ilmusid "Kui ma oleksin suur", "Usu või ära usu" ja "Minuga juhtub alati midagi" ka eesti keeles Aino Perviku tõlkes. Janikovszky raamatute lahutamatuks osaks on tema "ihu-illustraatori" László Réberi vaimukaid pildid.

### Eesti keeles ilmunud
Karl V (täpsustus)

**Karl V** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Karl V]] Habsburg** (24. veebruar 1500 &ndash; 21. september 1558) oli Saksa-Rooma keiser 1519&ndash;1556
***[[Karl V (Rootsi)|Karl V]]** oli Rootsi kuningas
***Karl V** oli Gelderni hertsog **[[Karel van Egmond]]**

## Vaata ka
*Charles V (täpsustus)

*Karl I
*Karl II
*Karl III
*Karl IV (täpsustus)
*Karl VI (täpsustus)
*Karl VII
Sacco di Roma

***Sacco di Roma*** (itaalia keeles: Rooma rüüste, riisumine) oli Rooma rüüstamine Saksa palgasõdurite poolt 1527. aastal, Cognaci liiga sõjas. 

Et keiser Karl V ei suutnud palgasõduritele palka maksta, siis muutusid nad kontrollimatuks ja otsustasid oma sissetulekuid alternatiivsetel viisidel kasvatada. Ka nende juhid Georg von Frundsberg ja konnetaabel Charles de Bourbon ei suutnud neid endale allutada ja pidid tegema seda, mida enamik nõudis. Nii asusid nad keisri käsu vastaselt Roomat piirama ja kui Bourbon hukkus, muutusid palgasõdurid, kellest suur osa olid pealegi veel protestandid, täiesti kontrollimatuks. 

Nad vallutasid Rooma ja rüüstasid seda mitu päeva. Paavst jõudis hädavaevu oma kindlusse põgeneda ja vaatas abitult hävingut pealt. Karl V mainele mõjus see "intsident" väga negatiivselt, ehkki ta selle väga karmilt hukka mõistis.
Libahunt

**Libahunt** (vananenud kirjanduses ka *ebahunt*) on paljude rahvaste usundis ajutiselt või alaliselt hundiks muutunud või muudetud inimene. 

Libahundi (ka koduhunt, Saaremaal *inimesehunt*, lõunaeesti murretes *soend*) kujutelm on tuntud ka eesti rahvausundis; võimalik, et laenuna germaani ja slaavi rahvastelt. Eestlaste uskumuste järgi võis libahundiks saada nõia loitsimise (needmise) läbi või ise teatud maagilisi toiminguid sooritades (hundinaha selga tõmbamine, kolm korda ümber nõiutud kivi käimine, enda erilise nõiutud võidega määrimine, nõiasõnade lugemine).

Usuti, et libahundid murravad koduloomi, harvem ka inimesi. Usuti ka, et libahunte eristab tavalistest huntidest valge märk kaelal – jälg kaelas kantud sõlest, preesist vms ehteasjast. 

Et libahunti taas inimeseks muuta, tuli talle leiba süüa anda. Vahel lisandus nõue, et leiba pidi ulatama sepistatud rauast teraga, näiteks noa otsas.

Libahundiks nimetati ka tavalise hundi kümnendat (ka seitsmendat, üheksandat, kaheteistkümnendat) poega, kes pidavat koduloomi murdma ja sööma mitte kõri kallale hüpates, vaid tagaotsa poolt. 

Kirjapandud rahvaluuleline ainestik pärineb ajast, mil Jakob Hurda eestvedamisel hakati Eesti rahvapärimust koguma. Rahvaluule kõneles ka soenditest ja libadest. Kogumistöös osales aktiivselt noor kirjamees August Kitzberg. Nimetatud motiivile tuginedes kirjutas ta jutustuse "Libahunt". Hiljem dramatiseeris ta selle ja samanimelist tragöödiat võib pidada eesti näitekirjanduse üheks tippsaavutuseks.

Hilisemas eesti kirjanduses on libahundi motiivi kasutanud Matt Barker, August Gailit, Juhan Jaik, Andrus Kivirähk jt.

Rootsi valitsusajal toimus kiriku poolt kogu Rootsi aja võitlus nn katoliikliku ebausuga ning selle nn teise reformatsiooni ajal võideldi ka maarahva rahvausundiliste elementidega (17. sajandil toimus Eesti- ja Liivimaal ligikaudu 170 nõiaprotsessi, mille käigus hukati vähemalt 44 inimest) ning libahundiprotsesse: 1615. aastal Tallinna protsess; 1617 – Kiviloo protsess; 1618, teine Tallinna protsess; 1623, Keila Merimõisa protsess; 1628, Undla protsess; 1636, Kurna protsess; 1640, Pada protsess; 1650, Pühalepa protsess; 1651, Idavere protsess; 1691/1692 – Roosna-Alliku protsess ja 1695 – Nabala protsess.

## Vaata ka
* "Naine libahundiks" (ATU 409)
*Must koer

## Kirjandus
*August Kitzberg. *Libahunt*.
*August Gailit. *Libahunt*; Võrguversioon
*Matthias Johann Eisen. *Eesti mütoloogia*.
*Matt Barker. *Leegitsev täiskuu*.
*Juhan Jaik. *Hõbedane karjakell*.
* Oskar Kuningas, "Libahundi motiive Aadu Hindi loomingus" – Keel ja Kirjandus 1985, nr 1, lk 13–18
* Tiina Vähi, "Libahundikujutelmade teoloogilis-demonoloogilised tõlgendused" (pdf-vormingus) – Usuteaduslik Ajakiri 2006, nr 1, lk 93–122  
* Tiina Vähi, "Libahundiuskumused arhailise õiguse ja moraali kontekstis" – Ajalooline Ajakiri 2008, nr 1/2, lk 101–154

## Välislingid

*Merili Metsvahi, Muundumised libahundimuistendeis
Konsul

"**Konsul**" (ladina sõnast *consul*) on mitmetähenduslik sõna.
*Kaks **[[konsul (Vana-Rooma)|konsul]]it** olid kõrgeimad võimukandjad Rooma riigi vabariigi ajajärgul (hiljem oli konsuliamet formaalne). 
***[[Konsul (Prantsusmaa)|Konsulid]]** olid kõrgeimad võimukandjad Prantsusmaal 18. ja 19. sajandi vahetusel Konsulaadi ajal.
***[[Konsul (diplomaatia)|Konsul]]** on riigi esindaja, kes kaitseb oma riigi kodanike õigusi ja majanduslikke huvisid teatud riigis või piirkonnas.
***[[Konsul (Andorra)|Konsul]]** on Andorras vallanõukogu liige.m
The Black Album

Nime **"Black Album"** ('must album') kannab mitu muusikaalbumit. Kuulsamad neist:

* "The Black Album", The Damned (1980) See oli esimene bänd, kes seda nime ametlikult kasutas.
* "The Black Album", Boyd Rice (1981).
* "Smell the Glove", Spinal Tap (1984).
* "The Black Album", Prince (salvestatud 1987, ilmunud 1994).
* "Metallica", Metallica (1991). Just seda albumit mõeldakse tavaliselt pealkirja "The Black Album" all.
* "The Black Album", Jay-Z (2003).
* "The Black Album", The Dandy Warhols (2004).
* "The Black Album", 2011. aasta Ethan Hawke'i koostatud The Beatles'i mitteametlik kogumikalbum
Mardus

**Mardus** (ka **marras**, **mardajus**, **marras**) tähendas Eesti rahvausundis algselt surnut, siis surnu kehast eraldunud hinge või surmahaldjat, hiljem kindlat surmaennet. 

Mardus oli sellisena tuntud peamiselt Põhja-Eestis, Lääne-Eestis tähendas ta ka õnnetust või häda. Ta ilmus looma, linnu või inimese kujul, aga ka nime hüüdva hääle või helinana. Kui hõigatu vastas, siis ta suri. Kuna surnute hingi arvati minevat putukate sisse, siis mardusega seoses on mardika nimetus. 

Sõna võib olla etümoloogiliselt seotud iraani tüvega *marta-*, mis tähendas surelikku. Samast tüvest võib pärineda ka sõna "marrasknahk" – surmale määratud nahk. November (kooljakuu) on soome keeles *marraskuu* ilmselt hingedeaja tõttu. 

## Eepos
Eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg" mõistetakse marduse all erilist surnut, kes hauas rahu ei saa. Temast on juttu eepose Sissejuhatuses:
:Kuulin Mardust kiljatamas,
:Laane nurgas nuttemassa,
:Metsa kaisus kaebemassa.
:Mardus leinab langu verda,
:Langu verda, häda härda,

## Rahvausund
Mardus ilmub ikka sinna, kus keegi inimene on surmale määratud. Aga ka kohal, kus keegi õnnetult surma saanud ja maha maetud, on täheldatud marda sagedast ilmumist. Leitakse mahamaetud ehk maast välja tulnud luud ja maetakse surnuaiale maha, kaovad marda ilmumised.
Tavaliselt näitab mardus inimese kujul, harva loomana. Ent looma kujul käib marda meel ja mõte tavaliselt ikka kurja peale.
Mardus on surma käskjalg. Mardus sünnitab majades ja majade ümber viirastusi. Mõnikord ei tähenda marda ilmumine peatset surma, vaid surma koguni alles pika aja pärast. Tihti ei näita marras end, vaid kuulutab oma ligiolekut kolistamise, müristamise, oigamise või käimisega.

## Viited

## Kirjandus
* Matthias Johann Eisen. *Eesti mütoloogia*.

## Välislingid

* Mardus. Kristjan Raud. Eesti Kunstimuuseum
* Haldjad ja mardused Juhan Kunder
* Kristel Vilbaste, Mikk Sarv. Surmahaldjas Marduse kodupaik Maaleht, 24. juuli 2010
Rahvuslipp

**Rahvuslipp** on rahva (rahvuse) sümboliks olev lipp, mida kasutatakse selle rahva või rahvusega seotud pühade, tähtpäevade, rahvakogunemiste jt oluliste avalike või perekondlike sündmuste tähistamisel.  

Paljude rahvusriikide, sealhulgas ka Eesti puhul on rahvuslipp samane riigilipuga. Kui ametlikud lipu variandid on teineteisest erinevad, siis sageli (nt Hispaania ja paljude Ladina-Ameerika maade puhul) seisneb rahvuslipu ainus või peamine erinevus riigilipust riigivapi kujutise puudumises.   

Ametlik rahvuslipp on ka paljudel rahvastel, kellel oma rahvusriiki ei ole.

## Valik rahvuslippe

Australian Aboriginal Flag.svg|Austraalia aborigeenide rahvuslipp
Flag of the Basque Country.svg|Baski rahvuslipp
Berber flag.svg|Berberi rahvuslipp
Flag of Estonia.svg|Eesti riigilipp ja rahvuslipp 
Flag of Flanders.svg|Flaami rahvuslipp
Flag of Greenland.svg|Gröönimaa rahvuslipp
Flag of Spain (civil).svg|Hispaania rahvuslipp
Inkerin lippu.svg|Ingeri rahvuslipp
Flag of England.svg|Inglise rahvuslipp 
Flag of the Crimean Tatar people.svg|Krimmi (tatarlaste) rahvuslipp 
Flag of Kurdistan.svg|Kurdistani rahvuslipp
Flag of the Livonians.svg|Liivi rahvuslipp
Flag of the Romani people.svg|Romade (mustlaste) rahvuslipp
Sami flag.svg|Saami rahvuslipp
Flag of Scotland.svg|Šoti rahvuslipp


## Vaata ka
*Rahvusvärvid
Aserbaidžaani NSV lipp

**Aserbaidžaani NSV lipp** oli  1920–1922 Punaarmee vallutatud Aserbaidžaani aladel moodustatud Aserbaidžaani NSV lipp, 1922–1936 Taga-Kaukaasia SFNV ja 1936–1991 NSV Liidu haldusüksuse Aserbaidžaani NSV lipp.

Esimene lipp loodi 1921. aastal. See oli põhivärvilt punane ning vardapoolses ülanurgas oli roheline ristkülik, mis moodustas lipu pikkusest ja kõrgusest poole. Rohelisel olid kuldsed tähed "А.С.С.Р.".

14. märtsil 1925 kasutusele võetud lipu põhivärv oli ka punane, aga sellel oli vardapoolses ülanurgas kuldsed ristatud sirp ja vasar, nende kohal aga kuusirp, mille sees oli punane kuldse äärisega viisnurkne täht. Embleemist lehvi poole jäid aga kuldsete ladina ja araabia tähtedega kirjutatud lühend "ANSV" (Aserbaidžaani Nõukogude Sotsialistlik Vabariik). 1931. aastal võeti lipult araabia tähed ja jäid ainult ladina tähed "A.S.Ş.C.".

1937. aastal kaotati lipult kuusirp ja viisnurk, tähed aga paigutati sirbi ja vasara alla, ning muudeti "AzSSR"-iks, 1940. aastal omakorda "АзССР".

7. oktoobril 1952 sai Aserbaidžaani NSV endale uue lipu, see oli punane kangas, mille alaserva oli paigutatud sinine horisontaalne laid, ning vardapoolses ülanurgas olid kuldsed sirbi ja vasara kujutised, nende kohal aga punane kuldse äärisega viisnurkne täht. Sinine sümboliseeris Kaspia merd. Lipp oli kasutusel Aserbaidžaani iseseisvumiseni, 5. novembrini 1991.

## Vaata ka
*Aserbaidžaani NSV hümn
*Aserbaidžaani NSV vapp
*Aserbaidžaani lipp
Suure slämmi turniirid

**Suure slämmi turniirideks** (ingliskeelne nimetus *Grand Slam tournaments*) nimetatakse tennises nelja kõige tähtsamat iga-aastast turniiri. Nendeks on Austraalia lahtised meistrivõistlused (Australian Open), Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused (Roland Garros), USA lahtised meistrivõistlused (US Open) ning Suurbritannia lahtised meistrivõistlused (Wimbledon). Suure Slämmi turniiridel jagatakse kõige rohkem edetabelipunkte ja auhinnaraha.

Enim suure slämmi turniire on meestest võitnud Rafael Nadal (18), Roger Federer (17) ja Pete Sampras (14). Naistest on enim võite Margaret Smith Courtil (24 võitu), Steffi Grafil on 22 võitu. 

## Suur slämm ja kuldne slämm

Suureks slämmiks nimetataks seda, kui mängija võidab kõik neli suure slämmi turniiri ühe aasta sees. Esimesena sai sellega hakkama Donald Budge 1938. aastal. 1962. ja 1969. aastal tegi suure slämmi Rod Laver.

Naistest on tennises suure slämmi võitnud Maureen Connolly (1953), Margaret Smith Court (1970) ja Steffi Graf (1988). Steffi Graf võitis samal aastal ka olümpiamängude üksikmängu turniiri. Sellest ajast pärineb ka kuldse slämmi termin. Graf on ainus üksikmängija, kes on kalendriaasta jooksul võitnud kõik viis nimetatud turniiri.

Superslämmiks nimetataks kuue turniiri ehk mainitutele lisaks ka aastalõputurniiri võitmist.

## Viited
Gruusia NSV lipp

**Gruusia NSV lipp** oli 1921&ndash;1922 Punaarmee poolt vallutatud Gruusia aladel moodustatud Gruusia NSV lipp, 1922&ndash;1936 Taga-Kaukaasia SFNV ja 1936&ndash;1991 NSV Liidu haldusüksuse Gruusia NSV lipp.

Gruusia NSV lipp loodi 28. veebruaril 1922. See oli punane kangas, mille vardapoolses ülanurgas olid kuldsed kirillitsatähed "ССРГ" ("GNSV" – Gruusia Nõukogude Sotsialistlik Vabariik).

13. veebruaril 1937 muudeti lipul olevad tähed gruusiakeelseks ning kuni 1951. aastani oli kasutusel kaks lippu, ühel olid gruusiakeelsed tähed "GNSV", teisel aga "Gruusia" ja selle all "NSV".

11. aprill 1951 sai Gruusia NSV uue lipu, selle põhivärv oli punane, mille vardapoolsesse ülanurka oli ruudukujuliselt paigutatud sinine päike. Päikese sees olid aga punased ristatud sirp ja vasar ning viisnurkne täht. Päikeseruudu kõrvale oli paigutatud sinine horisontaalne laid nii, et sellest ülespoole jäi sama lai punane laid. Sinine päike sümboliseeris pilvitut taevast, sinine laid aga Musta merd. Lippu kasutati 14. novembrini 1990 (26. märtsist 1989 oli mitteametlikult kasutusel ka Gruusia punamustvalge lipp).

## Vaata ka
*Gruusia NSV vapp
*Gruusia lipp
USA lahtised meistrivõistlused tennises

**USA lahtised meistrivõistlused** (ingliskeelne lühinimetus **US Open**) on tenniseturniir, mis toimub igal aastal septembris. 

USA lahtised meistrivõistlused kuuluvad suure slämmi turniiride hulka.

## Ajalugu
1881. aastal loodi USA Tenniseföderatsioon ning esmaülesandena võeti korraldada esimesed rahvusvahelised meistrivõistlused. Need viidi läbi samal aastal Rhode Islandi osariigis Newportis. 

Turniiril osalesid mehed üksik- ja paarismängus. Üksikmängu võitis Richard Sears, kes püsis võitmatuna 1887. aastani, kui ta loobus vigastuse tõttu. Naised said mänguõiguse 1887. aastal.

1915. aastal viidi USA lahtised meistrivõistlused üle New Yorki Forest Hillsi ja 1978. aastal Flushing Meadowsi väljakutele. 1921–1923 mängiti aga Philadelphias.

Algselt mängiti muruväljakutel, kuid leiti, et muru hooldamine on raske ja kulukas, ning alates Flushing Meadowsisse kolimisest peetakse turniir kõvakattega väljakutel.

## USA lahtiste tennisemeistrivõistluste võitjad

*USA lahtiste tennisemeistrivõistluste meistrid võistluste kaupa:*

* Meeste üksikmäng
* Naiste üksikmäng
* Meeste paarismäng
* Naiste paarismäng
* Segapaarismäng

## Eestlased USA lahtistel meistrivõistlustel

Eestlaste parimad tulemused on Kaia Kanepi (2010. ja 2017. aastal) jõudmine veerandfinaali ning Anett Kontaveidi (2015. ja 2020. aastal) jõudmine 4. ringi.

2012. aasta USA lahtiste meistrivõistluste noorteturniiril jõudis Anett Kontaveit finaali.

2023. aastal võitis Oliver Ojakäär paarismängus rootsi tennisisti Max Dahliniga meistrivõistluste noorteturniiri.

## Vaata ka
* Austraalia lahtised meistrivõistlused tennises
* Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused tennises
* Wimbledoni turniir

## Viited

## Välislingid
*USA lahtiste meistrivõistluste koduleht
Riigilipp

**Riigilipp** on riigiasutuste hoonetel heisatav lipp ja sümbol omamaistel või rahvusvahelistel üritustel. 

Riigilipu kirjeldus ja kasutamise kord on määratud maa põhiseaduses.

## Vaata ka
*Rahvuslipp
Halinga valla vapp

**Halinga valla vapp** on Eesti endise haldusüksuse Halinga valla vapp.

Vapi kinnitas Riigikantselei 1. märtsil 1994 ja see õnnistati Pärnu-Jaagupi kirikus 14. detsembril 1994.

Vapi autor on Priit Herodes.

## Vapi kirjeldus
Kuldse kilbi ülemisel poolel on must karupea koos tõstetud parema käpaga. Manused on sinised. Kilbi alumisel poolel on kolm sinist pärlikarpi (2+1).

## Tõlgendus
Vapi värvused ja tunnused tähistavad Pärnumaad ja apostel Jaakobust (Pärnu-Jaagupi kihelkond).

Halinga vallavanema Ülle Vapperi sõnade kohaselt annab valla sümboolika ühtekuuluvustunde ning Halinga vapil oleva karumotiivi järgi on kõigile selge, et tegemist on Pärnumaaga. Kolmes jõekarbis näeb ta valla kolme jõe – Audru, Enge, Sauga – lättekohti. Kuldne värv aga meenutab omavalitsuse alale jäänud omaaegseid tippmajandeid.

## Vapi kasutamine
Halinga valla vapi kujutist kasutati:
#Halinga valla vapipitsatil, mis oli hoiul vallasekretäri käes, ning valla hallatavate asutuste pitsatitel;
#Halinga valla kirjaplangil;
#Halinga valla üldplangil;
#valla lipul;
#valla väikesel ja suurel vapimärgil, mille statuudi kehtestab volikogu;
#vallaametnike ja volikogu liikmete visiitkaartidel ning valitsuse poolt välja antud trükistel, meenetel, reklaamidel ja embleemidel;
#valitsuse otsusel valda läbivate suuremate maanteede ääres valla piire tähistavatel märkidel;
#muudel juhtudel valitsuse loal. 

Halinga valla vapi kujutis peab mõõtmetest olenemata vastama etalonkujutisele.

## Vaata ka
*Halinga valla lipp
*Pärnu maakond

## Välislingid
* Halinga valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel – Halinga vald
Halinga valla lipp

**Halinga valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Halinga valla lipp.

Lipu kinnitas Riigikantselei 1. märtsil 1994 ja see õnnistati Pärnu-Jaagupi kirikus 14. detsembril 1994.

Lipu autor on Priit Herodes.

## Lipu kirjeldus
Kuldse välja ülemisel poolel on must karupea koos tõstetud parema käpaga. Manused on sinised. Välja alumisel poolel on kolm sinist pärlikarpi (2+1).

Vallavalitsuse piduliku kandelipu varras on sinine ja selle vardaehteks on kuldne odaots. Lipu normaalsuurus on 105x105 cm. 

## Tõlgendus
Lipu värvused ja tunnused tähistavad Pärnumaad ja apostel Jaakobust (Pärnu-Jaagupi kihelkond).

Halinga vallavanem Ülle Vapperi sõnade kohaselt annab valla sümboolika ühtekuuluvustunde ning Halinga vapil, kui ka lipul oleva karumotiivi järgi on kõigile selge, et tegemist on Pärnumaaga. Kolmes jõekarbis näeb ta valla kolme jõe - Audru, Enge, Sauga - lättekohti. Kuldne värv aga on mõnevõrra nostalgiline, meenutab omavalitsuse alale jäänud omaaegseid tippmajandeid.

## Lipu kasutamise kord
Valla lipp heisati:
#valitsuse hoonel ja valla hallatavate asutuste hoonetel peasissekäigu juures valla tähtpäevadel. 
#Halinga valla ja teiste kohalike omavalitsusüksuste ametlike delegatsioonide kohtumistel.
#Halinga valla avalikel üritustel.
#muudel üritustel, kus on esindatud Halinga vald. 

Koos teiste lippudega heisates paigutati Halinga valla lipp:
#koos Eesti riigilipuga – Eesti riigilipust vasakule;
#koos Eesti riigilipu ja teise riigi lipuga – teise riigi lipust vasakule, mis on omakorda vasakul Eesti riigilipust;
#koos maakonnalipuga – maakonnalipust vasakule;
#koos teiste Eesti maakondade ja valdade lippudega – eesti tähestiku järjekorras paremalt vasakule.

Valla lipp ei tohtinud ületada riigilipu mõõtmeid. Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Halinga valla vapp
*Pärnu maakond

## Välislingid
* Halinga valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Halinga vald.
Suupill

**Suupill** (ka **harmoonika**) on puhkpill, milles heli tekitatakse õhku läbi avade puhudes, kus hakkavad vibreerima metallist "keeled" (metallribad).

Suupill on populaarne bluusis ja kantrimuusikas.

Tihti loetakse suupilli Saksa rahvuspilliks, sest Teise maailmasõja ajal anti igale sõtta minevale Saksa sõdurile kaasa suupill. Tänapäeval kingivad paljud sakslased oma lapsele vähemalt ühe suupilli. Saksamaal on isegi koolides suupillikallakuga klassid.

Eestis on suurim suupilliklubi Piccolo, mis asutati 23 liikmega 1996. aastal Feliks Kargu juhtimisel. Klubist kasvas välja ka ansambel Piccolo Kvintett, kus mängivad Feliks Kark, Andrus Haugas, Andres Kokk (19.01.1970–7.01.2012), Elmar Trink ja Ilmar Tõnisson. Pärnus on peetud viis rahvusvahelist suupillipäeva ja kaks -festivali.

## Ajalugu
Tihti väidetakse, et suupilli leiutas Karl Friedrich Ludwig Buschmann 1812. aastal, kuid tegelikult arenes see tõenäoliselt välja mitme omaette tegutsenud leiutaja tööna.

## Välislingid

* HarmoPoint
* Harmonica: Open Directory kataloogis
* SL Õhtuleht, Feliks Kark: «Suupill pole mingi tilulilu-pill!»
* Pärnu Postimees, Saksa suupillimängijad näitavad klassi
* Eesti Ekspress, Tipptasemel suupill Pärnus. Jaak Ojakäär. (Pärnu suupillifestivalist)
Heinrich I

**Heinrich I** on olnud mitme valitseja nimi.
***[[Heinrich I (Saksa kuningas)|Heinrich I]]** oli Ida-Frangi ehk Saksa kuningas 919&ndash;936.
***[[Heinrich I (Frangi hertsog)|Heinrich I]]** oli Frangi hertsog kuni oma surmani 886.
***[[Heinrich I (Baieri)|Heinrich I]]** oli Baieri hertsog 945&ndash;955.
***[[Heinrich I (Kärnten)|Heinrich I]]** oli Kärnteni  hertsog (976&ndash;978).
***[[Heinrich I (Hessen)|Heinrich I]]** oli Hesseni  maakrahv (1247&ndash;1308).
***[[Heinrich I (Braunschweig-Wolfenbüttel)|Heinrich I]]** oli Braunschweig-Wolfenbütteli hertsog (1491&ndash;1514).
***[[Heinrich I (Braunschweig-Lüneburg)|Heinrich Keskmine]]** oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst (1486&ndash;1520).
***[[Heinrich I (Anhalt)|Heinrich I]]** oli Anhalti vürst (1212&ndash;1252).
***[[Heinrich I (Hennegau)|Heinrich I]]** oli Hennegau krahv (940&ndash;944). 
***[[Heinrich I (Austria)|Heinrich I]]** oli Austria markkrahv (994&ndash;1018). 
***[[Heinrich I (Meißen)|Heinrich von Eilenburg]]** oli Meißeni markkrahv (1087&ndash;1103).
***[[Heinrich I (Geldern)|Heinrich I]]** oli Gelderni krahv (1131&ndash;1182).
***[[Heinrich I Pikk]]** (1173&ndash;1227), oli pfaltskrahv (1195&ndash;1212).
***[[Heinrich (Burgundia)|Heinrich]] Suur** oli Burgundia krahv 965–1002.
***[[Heinrich I (Zweibrücken)|Heinrich I]]** oli Zweibrückeni krahv (1180&ndash;1225).

***[[Heinrich I (Saare-Lääne piiskop)|Heinrich I]]** oli Saare-Lääne piiskop.
***[[Heinrich I (Tartu)|Heinrich Velde]]** oli Tartu piiskop.
***[[Heinrich I (Kuramaa)|Heinrich von Lützelburg]]** oli Kuramaa piiskop.

***Heinrich I**, Luksemburgi valitseja, oli Baieri hertsog **[[Heinrich VII (Baier)|Heinrich VII]]**
***[[Heinrich I (Braunschweig)|Heinrich I]] Leebe** oli Lüneburgi vürst (1388–1416) ja Wolfenbütteli vürst (1400–1409)
***[[Heinrich I (Braunschweig-Grubenhagen)|Heinrich I]] Imetlusväärne** oli Grubenhageni vürst (1291–1322) ja Wolfenbütteli vürst (1277–1291)

## Vaata ka
*Henri I
*Heinrich
Gasherbrum I

**Gasherbrum I** (**K5**) on mägi Aasias Karakoramis Pakistani ja Hiina piiril. 

Mägi paikneb K2-st kagusuunas kõrvalises ja inimeluks sobimatus paikkonnas, selle kõrgus on 8080 meetrit.

## Tipputõusud
### Baltimaade alpinistide tipputõusud
*2012 – Saulius Vilius, Leedu
*2023 – Saulius Damulevičius, Leedu
*2025 - Marie Saame, Eesti

## Vaata ka
*Gasherbrum II

## Viited
Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused tennises

**Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused** (prantsuse keeles **Tournoi de Roland-Garros**, inglise keeles French Open, sageli lihtsalt **Roland Garros**) on rahvusvaheline tenniseturniir, mis toimub igal aastal juunis Pariisis, Stade Roland Garrosi tennisekeskuses. Tegemist on ühega neljast suure slämmi turniirist ning ainsaga, mida mängitakse saviliivaväljakutel.

## Ajalugu
Tennis saavutas Prantsusmaal kiiresti populaarsuse ning 19. sajandi lõpuks tõrjus välja paljud teised sarnased pallimängud. Pariis ja Prantsuse Riviera kujunesid peagi rahvusvaheliselt tuntud tennisekeskusteks. Üheks peamiseks probleemiks oli aga sobiva väljakukatte leidmine – muruväljakud ei olnud Prantsusmaa kliima ja pinnase tõttu piisavalt vastupidavad. Selle lahendamiseks töötasid prantslased välja saviliiva baasil väljakukatte, mis on aja jooksul levinud üle kogu maailma ja kujunenud Roland Garros' tunnuseks.

Esimene Prantsusmaa lahtiste meistrivõistluste turniir peeti 1891. aastal. Esialgu said osaleda ainult Prantsuse tenniseklubide liikmed, kuid alates 1925. aastast avati turniir rahvusvahelistele mängijatele. Esimesed võistlused olid mõeldud üksnes meestele; naiste üksikmäng lisandus 1897. aastal.

Alates 1928. aastast toimub turniir Stade Roland Garrosi tennisekompleksis, mis kannab Esimese maailmasõja ajal hukkunud prantsuse lenduri Roland Garrosi nime.

## Huvitavaid fakte

* Kõige rohkem tiitleid Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel on naistest võitnud Margaret Smith Court, kelle kontole jäi aastatel 1962–1973 kokku kolmteist turniirivõitu: viis üksikmängus, neli naispaarismängus ja neli segapaarismängus.
* Chris Evert on võitnud kõige rohkem naiste üksikmängu tiitleid Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel, kokku seitse, ajavahemikus 1974–1986. Tema mänguoskust saviliival peetakse siiani üheks parimaks tenniseajaloos.
* Meeste üksikmängus kuulub rekord Rafael Nadalile, kes on alates 2005. aastast võitnud Prantsusmaa lahtistel 14 tiitlit, olles läbi aegade edukaim mängija Roland Garros’l.
* Eestlastest on parima tulemuse meeste üksikmängus saavutanud Toomas Leius, kes jõudis 1965. aastal veerandfinaali.
* Naiste üksikmängus on Eesti edukaim olnud Kaia Kanepi, kes jõudis veerandfinaali kahel korral: 2008. ja 2012. aastal.
* Kaia Kanepi saavutas märkimisväärse tulemuse ka noorteklassis, kui ta võitis 2001. aastal Prantsusmaa lahtiste neidude üksikmänguturniiri, olles esimene eestlane, kes on triumfeerinud suure slämmi juunioride arvestuses.

## Prantsusmaa lahtiste meistrivõistluste võitjad
*Prantsusmaa lahtiste tennisemeistrivõistluste meistrid võistluste kaupa:*

* Meeste üksikmäng
* Naiste üksikmäng
* Meeste paarismäng
* Naiste paarismäng
* Segapaarismäng

## Vaata ka
* Austraalia lahtised meistrivõistlused tennises
* USA lahtised meistrivõistlused tennises
* Wimbledoni turniir

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Värvipimedus

**Värvipimedus** ehk **daltonism** on inimese võimetus tajuda erinevusi mõnede või kõikide värvide vahel, mida teised inimesed suudavad tajuda.  

Värvipimeduse põhjus on tavaliselt geneetiline, kuid võib olla ka silma-, närvi- või ajukahjustus või kokkupuude teatud kemikaalidega.

Esimese uurimuse sellel teemal avaldas inglise keemik John Dalton aastal 1794 pealkirjaga "*Extraordinary facts relating to the vision of colors*" ("Erakordsed faktid värvide nägemise kohta"). Ta kirjutas selle siis, kui avastas, et on ise värvipime. Ta hakkas nimelt uurima, millest tuleb see, et teised suudavad küpseid ja tooreid õunu välimuse järgi eristada, aga tema ei suuda kuidagi. Tänapäeval tähendab see kindlat tüüpi värvipimedust nimetusega deuteranoopia.

Tavaliselt klassifitseeritakse värvipimedust kui puuet, kuid mõnes olukorras võib see olla kasulik: näiteks värvipimedad jahimehed eristavad loomi segase tausta juures paremini; samuti on leitud, et värvipimedad sõdurid näevad mõnikord kamuflaaži, mis petab teised ära.

## Vaata ka
*akromatopsia
*dikromaasia

## Välislingid
Tõeline Jeesuse Kirik

**Tõeline Jeesuse Kirik** (traditsioonilises hiina kirjas 真耶穌教會) on iseseisev Hiina kirik, mis on saanud alguse nelipühikirikust. 

Kirik rajati Pekingis 1917. 

Tänapäeval tegutseb see 38 maal. Liikmeid on hinnanguliselt 1,5 miljonit. 

## 10 sakramenti

### Püha Vaim

"Püha Vaimu vastuvõtmine, millest annab tunnistust keeltega rääkimine, tagab meie pärandiosa taevases kuningriigis."  

### Ristimine

"Veega ristimine on sakrament pattude mahapesemiseks vaimu uuenemiseks. Ristimine tuleb toimetada looduslikus elavas vees, näiteks jões, meres või allikas." 

Ristija, kes on juba varem saanud Püha Vaimu ristimise, juhatab ristimist Jeesuse Kristuse nimel. Ristitav tuleb allapoole painutatud peaga ja nägu alaspidi üleni vette kasta." 

### Jalgade pesemine

"Jalgade pesemise sakrament võimaldab Jeesusega üks olla. See ka tuletab meile pidevalt meelde armastust, pühadust, alandlikkust, andeksandmist ja teenimist. Iga inimene, kes on veega ristitud, peab laskma oma jalgu Jeesuse Kristuse nimel pesta. Mõlemapoolset kristlikku jalgade pesemist võib toimetada siis, kui see on asjakohane."   

### Armulaud

"Armulaud on sakrament, mida toimetatakse Jeesuse Kristuse surma mälestuseks. See võimaldab meil osa saada oma Issanda verest ja ihust ning olla temaga ühenduses nii, et me saame igavese elu ja meid päästetakse viimsel kohtupäeval. Armulauda toimetatakse alati, kui see on võimalik. Armulaual kasutatakse ainult ühte hapendamata leiba ja viinamarjamahla."  

### Sabat

"Sabatipäev, seitsmes nädalapäev (laupäev), on püha päev, mille Jumal õnnistas ja pühitses. Seda peetakse Issanda armust Jumala loomistöö ja pääste mälestuseks, lootes igavest puhkust tulevases elus."

### Jeesus Kristus

"Jeesus Kristus, Sõna, mis sai lihaks, suri ristil patuste lunastuseks, tõusis üles kolmandal päeval ja läks üles taeva. Ta on inimkonna ainus Päästja ja ainus tõeline Jumal." 

### Püha Piibel

"Püha Piibel, mis koosneb Vanast ja Uuest Testamendist, on Jumalast inspireeritud, ainus pühakirjatõde ja kristliku elu standard."

### Pääste

"Pääste antakse Jumala armust usu läbi. Usklikud peavad toetuma Pühale Vaimule, et taotleda püha elu, austada Jumalat ja armastada inimesi."

### Kirik

"Tõeline Jeesuse Kirik, mille rajas meie Issand Jeesus Kristus Püha Vaimu läbi "hilise vihma" ajal, on taastanud apostliteaegse tõelise kiriku."

### Viimsepäeva kohus

"Issanda teine tulemine leiab aset viimsel kohtupäeval, mil ta tuleb kohut mõistma maailma üle: õiged saavad igavese elu, aga õelad mõistetakse igavesse hukatusse."
Hinnavaatlus

**Hinnavaatlus** (ehk **HV**) on eestikeelne arvutustehnika toodete hinnavõrdlusele spetsialiseerunud veebisait. Sait alustas tegevust 1998. aasta alguses ja sisaldab andmebaasi arvutite ja muu tehnoloogiaga seotud toodete kohta, eriti nende hindade kohta (sellest ka nimi). Saidi juures on ka foorum.

## Välislingid
* Hinnavaatlus
* Hinnavaatluse foorum
* Hinnavaatluse Viki
Ladaklubi

**Ladaklubi** on Eesti Lada autodest huvitatuid ühendav seltsinguna tegutsev klubi ning sellega seotud veebifoorum (**Ladaklubi.ee**). 

Foorum tegutseb alates 17. märtsist 2002. Foorumi kasutajad on korraldanud kokkutulekuid, suurim neist on Lada Camp. Muuhulgas kogutakse teavet Lada mudelite kohta ja jagatakse autode hooldamise infot.

## Välislingid
* Ladaklubi.ee foorum
* Ladaklubi põhikiri
Kübaramoor

**Kübaramoor** (vene keeles *Шапокляк*) on tegelane tuntud vene lastekirjaniku Eduard Uspenski raamatust "Krokodill Gena ja sõbrad" (vene keeles *"Крокодил Гена и его друзья"*, 1966). Koos oma roti Larissaga on ta krokodill Gena lugude antikangelane.

Venekeelse nime Шапокляк on kirjanik tuletanud prantsuskeelsest sõnast *chapeau claque* [ʃap'o klak], mis tähendab madalat silinderkübarat.

## Kübaramoori lugu

Äsja kohtunud krokodill Gena, pioneer Galja ja Potsataja otsustavad Gena korteri Sõpruse Majaks nimetada, et viia kokku neid, kes otsivad sõpru. Kõigi ehmatuseks on esimeseks külaliseks väike kräbe vanamoor ja tema suur hall rott. Tuleb välja, et vanamoori nimi on Kübaramoor ja ta kogub halbusi ehk halbu tegusid. Ta tuli otsima abilisi uute pahanduste korda saatmiseks. Kui aga Kübaramoor kuuleb, et meie sõbrad tahavad teha vaid heategusid ja kavatsevad luua isegi Sõpruse Maja, siis kuulutab ta neile sõja.

## Multifilmid
Krokodill Gena seiklustest on valminud neli multifilmi:
* "Krokodill Gena" "Крокодил Гена" (1969) 
* "Potsataja" "Чебурашка" (1971) 
* "Kübaramoor" "Шапокляк" (1974) 
* "Potsataja läheb kooli" "Чебурашка идёт в школу" (1983)

:: Filmistuudio: Sojuzmultfilm
::stsenarist: Roman Katšanov, Eduard Uspenski
:: režissöör: Roman Katšanov 
:: kunstnik: Leonid Švartsman 
:: helilooja: Vladimir Šainski

## Vaata ka
*Onu Teodor, kass ja koer
*Garantiimehikesed
CV-Online

**CV-Online** on eestikeelne töökuulutuste veebisait ja tööalaste elulookirjelduste andmebaas. 

Saiti haldab CVO Group OÜ.

CV-Online loodi 1996. aastal personaliotsingu firmana nelja Eesti eraisiku poolt. 1997. aastal arendati välja Interneti-põhine teenus.

CV-Online omab kontoreid ja veebisaite lisaks Eestile Lätis, Leedus, Poolas, Tšehhis, Slovakkias, Ungaris, Venemaal, Rumeenias ja Bulgaarias. 

## Välislingid
* CV-Online
* CV-Online'i blogi
* CVO Group OÜ
* Portaal CV-Online saab paari kuu pärast uue omaniku, 19. august 2008
* Alma Media ostis CV-Online'i, ERR, 2. veebruar 2012