open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Voldemar Karl Koht

**Voldemar Karl Koht** VR II/3 (kuni 1940 **Voldemar Karl Koch**; 21. veebruar 1893 Vao vald, Virumaa – 2. september 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1936).

## Elulugu
Sündis 21. veebruaril 1893 Virumaal Vao vallas, tollane perekonnanimi oli Koch. Omandas üldhariduse Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, kus lõpetas C-klassi. Õppis ohvitseriks Pihkva ohvitseride koolis just Esimese maailmasõja eel, 1913–1914. Ohvitseriks lipniku auastmesse ülendati . Võitles Esimeses maailmasõjas 95. Krasnojarski jalaväepolgu koosseisus sakslaste vastu, saades haavata ja põrutada.

Eesti Vabadussõja alul teenis 5. jalaväepolgus nooremohvitserina, kus taganemise ajal 1918. aasta detsembris degradeeriti reameheks. Komandeeriti 1. jaanuaril 1919 "iseäralises komandirovkas" 2. Jalaväerügementi. Tõsteti 25. septembril 1919 vahvuse ja eeskujuliku teenistuse eest tagasi kapteniks. Seejärel teenis 4. Jalaväerügemendi pataljoniülemana ja pataljoniülema abina. 

Võttis osa lahingutest Pada mõisast kuni Valklani, Valkla, Kriuši ja Narva all, Luuga jõe ümbruskonnas, samuti Krasnaja Gorka operatsioonist ja Narva kaitselahingutest 1919. aasta lõpul. Autasustati sõja lõppedes Vabadusristi II liigi 3. järguga.

Jätkas rahuajal esialgu jalaväes, olles mitme pataljoni ülem ning 1923–1924 ka 1. jalaväerügemendi ülema kohusetäitja. Ülendati 30. jaanuaril 1924 kolonelleitnandiks ja nimetati 15. märtsil 1924 koosseisu kitsendamise puhul 1. jalaväerügemendi 1. pataljoni ülemaks. Viidi teenistuse huvides 20. oktoobril 1925 üle 5. jalaväerügemendi 5. pataljoni ülemaks.

1.–28 oktoobrini 1928 oli kolonelleitnant Voldemar Koch Jõhvis asunud iseseisva üksusena taastatud 4. üksiku jalaväepataljoni ülem.

Määrati aprillis 1934 2. soomusrongirügemendi ülema kohusetäitjaks. Asus samal aastal õppima Kõrgemas Sõjakoolis juhtimist ja staabiteenindust, sõjakooli lõpetamisel 1936 sai Soomusrongirügemendi ülemaks. Ülendati 24. veebruaril 1936 koloneliks. Elas 1930. aastatel Tallinnas aadressil Tatari 21b–15.

Viidi veebruaris 1940 üle 1. diviisi staabiülemaks, kellena sai teenida Eesti okupeerimiseni. Eestistas oma perekonnanimeks Koht. 

Teenis Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 182. Eesti Laskurdiviisi 140. laskurpolgu ülemana. Voldemar Karl Koht arreteeriti 14. juunil 1941 Värska õppelaagris, veeti Siberisse ja lasti 2. septembril 1942 Norilskis maha.

## Auastmed
*1914 – lipnik
*1918 – reamees
*1919 – kapten
*1924 – kolonelleitnant
*1936 – kolonel

## Tunnustus

*Vabadusristi II liigi 3. järk (17. august 1920)
*Kotkaristi III klassi teenetemärk (20. veebruar 1935)
*Püha Anna ordeni II, III ja IV järk
*Püha Stanislavi ordeni II ja III järk

## Viited

## Välislingid
*Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu
Bad Azz

**Bad Azz** (sünninimega **Jamarr Stamps**; 27. november 1975 Hawaiian Gardens, California – 11. november 2019 Murrieta, California) oli Ameerika Ühendriikide räppar, räpiduo Tha Dogg Pound liige.

## Diskograafia
### Albumid
*Word on Tha Street (1998)
*Personal Business (2001)
*Money Run (2003)
*Executive Decision (2004)
*The Nu Adventures of Bad Azz (2018)
Aleksei Abrikossov

**Aleksei Abrikossov** (vene keeles Алексей Алексеевич Абрикосов; 25. juuni 1928 Moskva – 30. märts 2017 Palo Alto) oli vene füüsikateoreetik, kelle peamised saavutused on tahke keha füüsikas. Ta pälvis 2003. aastal Nobeli füüsikaauhinna.

Ta oli vene patoloog-anatoomi Aleksei Abrikossovi (1875–1955) poeg.

1951. aastal kaitses ta Lev Landau juhendatud doktoriväitekirja ja sai doktorikraadi. 1952. aastal avastas ta uut tüüpi ülijuhid, mis säilitavad oma omadused tugevas magnetvoos.

1991. aastast töötas ta Ameerika Ühendriikides Argonne National Laboratorys ning oli 1999. aastast ka Ameerika Ühendriikide kodanik.

## Tunnustus
*1966 – Lenini preemia 
*1982 – Nõukogude Liidu riiklik preemia
*1989 – Landau auhind
*2003 – Nobeli auhind 

## Välislingid
* Aleksei Abrikossov Nobeli auhinna lehel
Stephen King

**Stephen Edwin King** (sündinud 21. septembril 1947 Portlandis) on USA ulme- ja õudusulmekirjanik.

Kingi vanemad lahutasid, kui poiss oli kaheaastane, ja pärast seda pole ta oma isa näinud. Kingi ema suri 1973. aastal vähki, poja värskeima teosena jõuti talle enne seda ette lugeda romaan "Carrie" (1973). 

1980. aastatel oli King alkohoolik ja uimastisõltlane (kasutas kokaiini, Xanaxit, marihuaanat, Valiumi).

Paljud Stephen Kingi teosed on ka ekraniseeritud. Tema romaanidel põhinevad näiteks filmid "Roheline miil", "Shawshanki lunastus", "1408", "Carrie" jms.

## Eesti keeles ilmunud teoseid
* "Surmahotell", 1. ja 2. osa, Katherine 1994
* "Raamatukogupolitseinik", Kupar 1995 
* "Salaaken, salaaed", Kupar 1996 
* "Carrie", Katariina 1997
* "Misery", Elmatar 1998 (sarjas "Öölane")
* "Tulesüütaja", Ersen 1998
* "Kõik on mõeldav", Pegasus 2003 
* "Laskur", Pegasus 2006 ("Tume torn", I osa)
* "Kolm saatusekaarti", Pegasus 2007 ("Tume torn", II osa)
* "Ahermaad", Pegasus 2007 ("Tume torn", III osa)
* "Misery", Eesti Päevaleht 2007
* "Võlur ja klaas", Pegasus 2008 ("Tume torn", IV osa)
* "Mobla", Pegasus 2008
* "Udu", Fantaasia 2008 
* "Calla hundid", Pegasus 2009 ("Tume torn", V osa)
* "Lisey lugu", Pegasus 2009
* "Susannah' laul", Pegasus 2009 ("Tume torn", VI osa)
* "Tume torn", Pegasus 2010 ("Tume torn", VII osa)
* "Pärast päikeseloojangut", Pegasus 2012
* "Isemoodi aastaajad", Fantaasia 2012
* "Lemmikloomasurnuaid", Pegasus 2013, 2019, 2022
* "Carrie", Skymarket 2013
* "Härra Mercedes", Ajakirjade Kirjastus 2015
* "Mis hundi suus, see hundi oma", Ajakirjade Kirjastus 2016
* "Valve lõpp", Ajakirjade Kirjastus 2017
* "Hiilgus", Ühinenud Ajakirjad 2018
* "Kirjutamisest. Mälestusteraamat ametioskustest", Hea Lugu 2018
* "Öine vahetus", Fantaasia 2019
* "Instituut", Hea Lugu 2020
* "Draakoni silmad", Fantaasia 2021
* "Hiljem", Hea Lugu 2021
* "Misery", Hea Lugu 2022
* "Joyland", Hea Lugu 2023
* "Muinasjutt", Fantaasia 2024

## Tunnustus
* 2007 – Grand Master Award – elutööpreemia (Edgar Allan Poe auhind)
* 2014 – National Medal of Arts
Rahvusvaheline Bioloogiaprogramm

**Rahvusvaheline Bioloogiaprogramm** (*International Biological Program*, lühendatult **IBP**) oli aastail 1964–1974 toiminud koordineeritud ökoloogiliste uuringute kompleks.

Programmi üheks peamiseks ülesandeks oli ära mõõta Maa biosfääri bioloogiline produktiivsus kõigi bioomide kaupa.

Programm kestis kohati ka kauem, ent ta rahvusvaheliseks jätkuks oli programm "Inimene ja biosfäär" (*Man and Biosphere*, MAB).

Eestis olid IBP eestvedajate seas Toomas Frey ja Loit Reintam. Moodustati IBP Eesti rahvuslik nõukogu, mis tegutses suuresti sõltumatult vastavast NSVL organist. Eestis anti välja seeria ingliskeelseid IBP uurimusi sisaldavaid kogumikke.
Natalja Korosteljova

**Natalja Sergejevna Korosteljova** (vene keeles *Наталья Сергеевна Коростелёва*; sündinud 4. oktoobril 1981 Permis) on Venemaa murdmaasuusataja.

Korosteljova on võistelnud rahvusvahelistel võistlustel alates 2002. aastast, kui ta osales 26. oktoobril Düsseldorfis peetud maailma karikasarjas 2 km sprindi vabasõidus ja sai 10. koha. Ta sõitis avavahetust pronksmedali võitnud Venemaa koondises 4x5 km teatesõidus 2003. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes. Individuaalselt oli ta sprindi vabasõidus üheksas ja 10 km klassikasõidus kümnes. Samal aastal sai ta teise koha Asiagos toimunud MK-etapil paarissprindi vabasõidus koos Aljona Sidkoga. 

2007. aasta MM-ilSapporos oli Korosteljova 10 km vabasõidus kümnes ja 15 km jälitussõidus üheteistkümnes. Sama aasta oktoobris Düsseldorfis peetud MK-sarja esimesel etapil sai ta koos Natalja Matvejevaga paarissprindis teise koha. Detsembris Rõbinskis toimunud MK-etapil oli ta 15 km ühisstardiga vabasõidus teine ning sprindi vabasõidus kolmas. 2008. aasta Tour de Skil sai ta Asiagos toimunud sprindi vabasõidus teise koha. Sama aasta detsembris võitis ta Düsseldorfis koos Natalja Matvejevaga paarissprindi vabasõidu.

2009. aasta MM-il Liberecis sai ta 1,3 km sprindi vabasõidus 11. koha. Detsembris 2009. aasta MK-etapil Düsseldorfis oli Korosteljova sprindi vabasõidus teine.

2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris võitis ta sprinditeates koos Irina Hazovaga pronksmedali.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el
* 2010  Vancouveris
**  pronksmedal sprinditeates

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2003  Val di Fiemmes
**  pronksmedal 4x5 km teatesõidus

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Maailma karikasarjas]]

Natalja Korosteljova on osalenud 163 maailma karikasarja etapil (seisuga 18. jaanuar 2015) ja jõudnud poodiumile 8 korral, millest 1 korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Isiklikku

Korosteljoval on üks laps.

## Välislingid

*
Vanalinna Hariduskolleegium

**Vanalinna Hariduskolleegium** (**VHK**) on 1992. aastal Kersti Nigeseni asutatud munitsipaalne kristliku suunitlusega üldhariduskool Tallinnas. 

Kool üritab integreerida kultuuri ja haridust ning anda üldharidust süvendatud ajalootunnetuse ja süvendatud muusika- ja kunstiharidusega. VHK tugineb kristlikule väärtussüsteemile. VHK töötajad ja õpilased ei tohi seada kristlikke tõdesid ja väärtusi kahtluse alla, neid ignoreerida ega naeruvääristada. 

## Peamised struktuuriüksused

VHK peamised struktuuriüksused on VHK Gümnaasium (Vene tänav 22), VHK Põhikool (Vene tänav 15/Pühavaimu 8), VHK Muusikakool (Uus tänav 32-34), VHK Kunstimaja (Olevimägi 8), Vanalinna Muusikamaja (Uus tänav 16c) ja Aiake. Nendes osakondades põimub regulaarne õpe ateljeede, stuudiote ja ringide tegevusega ning kunstnike ja muusikute individuaalne ja kollektiivne loome.

Peale ülalnimetatud osakondade kindlustab VHK kui terviku tööd rida teenistusi: terviseteenistus, teabeteenistus, raamatukogu, finantsteenistus, majandusteenistus ja toitlustusteenistus. HK koolide ja majade integratsiooni tagavad ka mitmesugused HK allüksusi läbivad programmid: folkloori-, kunsti-, muusika-, ajaloo-, võõrkeelte, liikumise, tasandus- ja kompensatsiooniprogramm. Nende kaudu püütakse kooskõlastada allüksuste õppekavu, õpilaste ja töötajate arusaamu ja teadmisi.

## Kooli vilistlasi
* Birgit Õigemeel
* Liis Lass
* Ott Sepp
* Lauri Pihlap
* Laura Peterson-Aardam
* Maria Peterson
* Risto Kübar
* Marta Vaarik
* Helena Pruuli
* Jarmo Reha
* Katariina Tamm
* Nero Urke
* Juss Haasma
* Priit Strandberg
* Ingmar Erik Kiviloo
* Nils Mattias Steinberg
* Hendrik Johannes Terras
* Eik Erik Sikk
* Franz Malmsten

## Viited


## Välislingid
* Kooli koduleht
George Hammond

Kindral **George Hammond** on väljamõeldud tegelaskuju "Tähevärava" sarjades. Teda mängis Don S. Davis, kindral Hammond juhib Tähevärava Juhtimiskeskust esimest seitse hooaega sarjas "Tähevärav SG-1".

## Välislingid
* George Hammond "Tähevärav" wikis
* George Hammond IMDb-s
Siberi kass

**Siberi kassi** peetakse sageli Venemaa päritoluga kassitõuks. Kuid uurimused on näidanud, et siberi kass pärineb Pärsia ja Taga-Kaukaasia aladelt. Oletatavasti hakati neid nimetama siberi kassideks sellepärast, et neil on paks, kolmekihiline, vett tõrjuv karvkate, mis võimaldas neil Siberi karmistikus oludes ellu jääda. Venemaa tõukassikasvatajad  aretasid välja 1980. aastate lõpus siberi kassi standardi, mille FIFe 1998. aastal heaks kiitis. FIFe klassifikatsiooni järgi  kuulub siberi kass II ehk poolpikakarvaliste kategooriasse.. Siberi kasside registreerimine algas 1987. aastal Peterburis. 

## Välimus

Siberi kasse iseloomustab tugev kehaehitus, suur kaal ja paks karv. Siberi kassid sarnanevad välimuselt norra metskassiga ja Maine Cooniga. Tüüpiline isane isend kaalub 6,8- 9,1 kg, emase tüüpiline kaal on 4,5- 6,8 kg. Nad on norra metskassist lühemad ja jässakamad. 

## Iseloom

Iseloomult on Siberi kassid sõbralikud, ustavad ja intelligentsed. Oma inimesesõbralikkuselt on neid võrreldud koertega. Siberi kasse võib sageli näha uksel oma omanikku ootamas ja talle rõõmuga vastu jooksmas. 

## Hüpoallergilisus

Siberi kasse peetakse hüpoallergilisteks ehk allergiat mittetekitavateks, kuigi sellele ei ole kindlat teaduslikku tõestust. Emased siberi kassid toodavad vähem Fel d 1-te, mis on peamine allergeen kasside puhul. Vaatamata sellele arvavad mitmed eksperdid, et Fel d 1 tase on ka neil kassidel liiga kõrge, et allergiat üldse mitte tekitada. 

## Tõuorganisatsioonid
*  Sibirische Katten Club
*  Associazione Gatto Siberiano
*  Sibirkattens Venner
*  Sällskapet Sibirisk Katt
*  Suomen Siperiankissat ry
*  Siperiankissan Ystävät ry

## Viited

## Välislingid

* Eesti Kassikasvatajate Klubi FELIX
Harilik käätsusikk

**Harilik käätsusikk** (*Acanthocinus aedilis*) on siklaste sugukonda kuuluv mardikas.

Ta elab Euroopas kuni Vahemereni. Ta on Eestis tavaline. Elab surnud või surevate mändide peal.

Kehapikkus on 12–20 mm. Kitiinkest on pruunikas. Ta on tuntud ebatavaliselt pikkade tundlate poolest. Isase tundlad on emase omast umbes 2 korda pikemad ja oma kehapikkusest umbes 5 korda pikemad. Kattetiivad on määrdunudhallid korrapäratu mustriga, eesselg 4 pruuni tähniga. Enamiku isendite rindmikul on näha väikesed kollased täpid.

Tema vastseid on leitud rohkem kui 25 liiki puu koore alt, nende seas on nii okas- kui lehtpuid. Emane muneb paaritumise järel 30–50 muna ja paigutab need surnud või surevale puule. Tõugud kasvavad kuni 35 mm pikaks, valmikust pikemaks, ja uuristavad puidu sisse käike.

Sügisel poevad valmikud kooreprao vahele ja on seal ületalve.

## Viited


## Välislingid
*
Possiet de Roussier

**Possiet de Roussier**, ka **Possiet** (vene keeles *Посьет де Росье*) oli Prantsusmaalt pärit suguvõsa.

## Suguvõsa liikmeid
*Cornelius Possiet de Roussier (1705−1777), kindralmajor, Pärnu komandant
*Alexander Georg Possiet de Roussier (1784−1863), kindralmajor
*Konstantin Possiet de Roussier (1819−1899), admiral, kindraladjutant, Venemaa teedeminister, Riiginõukogu liige

## Kirjandus
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929. Lk 435 https://daten.digitale-sammlungen.de/~db/bsb00000558/images/index.html?seite=444.
Cornelius Possiet de Roussier

**Cornelius Possiet de Roussier**  (16. mai 1711 Azov (t.a. 3. juuli 1705 Inglismaa ) – 21. september 1777 Pärnu) oli prantsuse päritolu Vene keisririigi kindralmajor ja Pärnu komandant.  

## Perekond
Tema vanemad olid Peeter I teenistuses olnud ja 1720. aastatel Astrahani admiraliteedi ülem olnud protestantlik hugenott Pierre Vincent Possiet de Roussier (1677–1756 Moskva; Пьер (Петр) Посьет де Росье ) ja Olympe Chiron. Tema vanaisa Pierre Vincent Bartholomé Possiet de Roussier elas 1685. aastal Vivaraisis, tänapäeva Ardèche'i departemangus Rhône ääres Lõuna-Prantsusmaal.

Ta oli kolm korda abielus: kõigepealt Anna Schweikarti, seejärel Leonora Schmidti ja 1742. aastast Dorothea Elisabeth Andersoniga (u 1712–1761 Pärnu), kes oli Rootsi suurtükiväekapteni tütar ja Johann von Deldeni lesk. Abieludest sündisid:
*Peter Possiet de Roussier (1742 Tsaritsõn – 1790 Pärnu), vene hussarirügemendi polkovnik, Pärnu garnisonipataljoni ülem, abiellus 1776 Moskvas Anna Chappuzeauga (1755 Astrahan – 1828 Pärnu), kes oli 1719. aasta Saaremaa merelahingus "Raphail" kapteniks olnud Jacob Chappuzeau (suri 1734) lapselaps, ning botaaniku ja maadeuurija Samuel Gottlieb Gmelini (1744–1774) lesk. 
**Anna Dorothea Possiet de Roussier (1779 Pärnu –1847 Taali), abiellus 1799 Taali mõisniku leitnant Johann Erich Staël von Holsteiniga (1777–1845).
**Aleksandr Georg Possiet (Александр Петрович Поссиет) (1784−1863), kindralmajor (1857)
**Nicolas (Nikolai Petrovitš) Possiet (1783–1831), kaptenleitnant (1826)
***Konstantin Possiet (1819 Pärnu – 1899 Peterburi); vene kindraladjutant ja admiral, Pärnu linna aukodanik (Константин Николаевич Посьет)
**Olympia Christine de Possiet (1788 Pärnu –1855 Lemsalu), abiellus 1809 Puikule mõisniku Riia kreisikohtuniku Reinhold von Klodtiga (1782–1857).

*Olympia Possiet de Roussier (suri 1812), abiellus 1772 Pärnus vene porutšiku ja Patküla (*Owerlack*) mõisaomaniku Karl Johann von Freytag-Loringhoveniga (1744–1810). 

## Vaata ka
*Cornelius de Possiet, vene husaarirügemendi leitnant, kes abiellus 1806 Pärnus Taali mõisniku leitnant Carl Gustav Staël von Holsteini (1743–1780) tütre Agneta Carolina Staël von Holsteiniga (1778–1820).

## Viited
Voldemar Trumm

**Voldemar Trumm** (sündinud 3. mail 1946 Tõrvas) on Eesti ettevõtja ja poliitik.

Ta on Eestimaa Rahvaliidu liige, enne seda kuulus Eestimaa Ühendatud Rahvaparteisse.

Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1974. aastal mehaanikainsenerina.

Voldemar Trumm on töötanud Mustamäe linnaosa vanemana, Kohtla-Järve abilinnapeana ja Kiviõli linnapeana.

## Artiklid
* Portree: Voldemar Trumm. Kiviõli linn
* Erik Gamzejev.Voldemar Trumm Kohtla-Järve aselinnapeaks? / www.virumaa.ee, 3. detsember 2003
* Rasmus Kagge. Kiviõli meeril lasub korruptsioonikahtlus Postimees, 29. november 2007
Vladimir Ivanov (poliitik)

**Vladimir Ivanov** (sündinud 9. juulil 1944 Soomes Tamperes) on Eesti poliitik. 

Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi 1982. aastal elektriinsenerina.

Vladimir Ivanov on töötanud Mustamäe ja Lasnamäe linnaosa vanemana. Olnud Kesklinna ja Lasnamäe Linnaosa Haldusnõukogu ning Tallinna Linnavolikogu liige.

Ivanov kuulus Eestimaa Ühendatud Rahvaparteisse, liitudes 1994 selle eelkäijaga ja astudes parteist välja 2011, kui ühinemiste käigus oli sellest saanud Eestimaa Ühendatud Vasakpartei.

## Isiklikku
Tema poeg on poliitilise liikumise Koos/Вместе aktivist Oleg Ivanov.

## Viited

## Artikleid
* Mustamäe vanemaks Vladimir Ivanov. / Eesti Päevaleht, 30. märts 1999 
* Lühiuudised / Eesti Päevaleht, 8. aprill 1999
* Urmas Paet. Purjutanud Mustamäe linnaosa vanem pääses esialgu hoiatusteta. / Postimees, 24. juuli 1999

## Välislingid
* Kandidaat nr. 621 – Vladimir Ivanov. Riigikogu valimine 2003
Ain Lillepalu

**Ain Lillepalu** (sündinud 18. oktoobril 1957) on Tallinna linnaametnik. Ta oli 1993. aastal esimene Mustamäe linnaosa vanem.

Ta on lõpetanud Tallinna Polütehnilise Instituudi. 

Aastatel 1986–1993 töötas ta Tallinna Mustamäe EEV peainsenerina ja juhatajana, Seejärel oli ta Mustamäe linnaosa vanem ja vanema asetäitja ning Keskkonnaministeeriumi jäätmeosakonna juhataja.

## Välislingid
* Ain Lillepalu Netlog'is
* Konkursi- ja atesteerimiskomisjon otsustas. Stenbocki majas, Tallinnas 15. novembril 2000. a.
*
Jevgeni Tomberg

**Jevgeni Tomberg** (ka **Thomberg**; 14. juuni 1948 Kirovi oblast, Vene NFSV – 30. aprill 2021) oli Eesti poliitik. 

1958. aastal kolis ta koos perega Venemaalt Eestisse.

Ta lõpetas 1966. aastal Pärnu 3. Keskkooli ja 1972. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriinsenerina.

Aastatel 1993–1999 oli ta Mustamäe linnaosa vanem, 1999–2003 IX Riigikogu liige. Kandideeris Eesti presidendiks 2001. aastal.

Ta kuulus mitmesse vene erakonda Eestis, sh Konstitutsioonierakonda. Ta on öelnud, et alates 2003. aastast ta poliitikaga ei tegele.

Tomberg oli üks Lasnamäe õigeusu kiriku rajamise eestvedajaid.

## Isiklikku
Tema isa Aksel Thomberg ja vanaisa Reinhold-Heinrich Thomberg sündisid Eestis. Vanaisa oli suurtalunik, Rumba karjamõisa ja veski omanik, küüditatud koos terve perega 14. juunil 1941. aastal Venemaale.

Tema ema ja ka ta abikaasa Irina on pärit Moskvast.

Tomberg suri koroonaviirushaiguse tüsistustesse.

## Viited

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Maestro (film)

**"Maestro"** on 2009. aasta Eesti dokumentaalne portreefilm fotograaf Kalju Suurest. Filmi on lavastanud Manfred Vainokivi.

## Välislingid
*Tiit Tuumalu "Kinkige daamidele vähemalt kompvekke". Postimees, 15. mai 2009
*Andres Laasik "Kalju Suur on katmata ilu rüütel". Eesti Päevaleht, 20. mai 2009
*Olev Remsu "Vanamees ja naised". Sirp, 22. mai 2009
Tautomeerid

**Tautomeerid** on isomeersed orgaanilised ühendid, mis lähevad kergesti üksteiseks üle tasakaalulise aatomi või rühma migreerumise tõttu. Seda protsessi nimetatakse **tautomerisatsiooniks**. Sagedaim tautomeeria liik on prototroopia; seda põhjustab ühe prootoni asukoha muutumine molekulis. **Tautomeeria** on kahe isomeeri teineteiseks üleminek aatomi või rühma migreerumise tõttu, see on struktuuriisomeeria erijuhtum.

Lahustes, milles tautomeeria reeglina avaldub, saavutab tautomeeride suhe tasakaalulise väärtuse. Viimane sõltub sellistest teguritest nagu temperatuur, solvent ja pH. Tavaliselt ei ole tautomeerid üksteisest eraldatavad ning seetõttu ei ole mõistlik vastandada üksikute tautomeeride omadusi. Kõige enam on tuntud keto-enooltautomeeria, mille puhul on tautomeerseteks vormideks küllastamata alkohol (enool) ja ketoon. Glükoosi lahus sisaldab alati viit tautomeeri.

Tautomeerid etendavad olulist rolli paljudes orgaanilise sünteesi ja bioprotsessides.

## Vaata ka
*Isomeerid
*Termodünaamiline versus kineetiline kontroll
Buratino

**Buratino** on tegelane, kes pärineb Aleksei Tolstoi lasteraamatust "Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused".  

Tolstoi sõnul olevat ta lapsepõlves "Pinocchiot" lugenud, kuid pärast raamatu kaotamist hakkas ta seda palju aastaid hiljem uuesti meenutama, püüdes selle ainetel oma lastele välja mõelda unejutte. Lood osutusid nii köitvaks ja meeldisid kirjaniku lastele, et ta otsustas need üles kirjutada ja avaldada. Teadlased aga ei kipu seda seletust usutavaks pidama, sest esimene "Pinocchio" venekeelne tõlge ilmus alles Tolstoi 20. eluaastate keskel. Miron Petrovski väidab oma selleteemalises artiklis, et raamat põhines 1924. aasta tõlkel, mille tegi Nina Petrovskaja (1879–1928) ja toimetas Tolstoi, kes oli juba eemaldanud paljud "Kuldvõtmekeses" puuduvad elemendid.  

## Vaata ka
*Pinocchio
*Buratino nukk
Buratino (film)

**"Buratino"** on 2009. aasta Eesti ja Venemaa koostöös valminud komöödiafilm, mille on lavastanud Rasmus Merivoo. 

Film põhineb Aleksei Tolstoi lasteraamatul "Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused".

Filmi võtted kestsid 1. juulist 19. augustini 2008 Venemaal Peterburis ja Kroonlinnas.

"Buratino" sünd oli raske. Algselt pidi "Buratinost" tulema Wimbergi stsenaariumiga René Vilbre lavastatud film, kuid see ei saanud rahastust. Seejärel anti stsenaarium üle Merivoole, kes kirjutas selle ümber. Enne "Buratino" võtete algust ei sobinud aga Merivoo stsenaarium venelastele ning suur osa algselt plaanitud võttekohti ja mängima pidanud näitlejaid langes ära. Enne filmimise algust suutis Merivoo siiski mõned muutused läbi suruda. Survet lisas veel see, et paar nädalat enne filmimise algust vahetati välja operaator, kunstnik ja kostüümikunstnik. 

## Osatäitjad
*Mikk Nurga – Buratino
*Jelena Radevitš – Malviina
*Jan Galjona – Toivo
*Lev Jelissejev – Pinocchio
*Alo Kõrve – Rebane
*Valeri Kukharešin – Duremar
*Andrei Panin – Artemon
*Jaan Rekkor – Carabas Barabas
*Marina Soloptšenko – Mamma Carlo
*Fjodor Tšernoh – Pierrot
*Uku Uusberg – Kass

## Vaata ka
*Buratino seiklused
*Buratino seiklused (animafilm)
*Buratino nukk

## Viited

## Välislingid
*Kristiina Davidjants "Peterburis maandusid tulnukad – Rasmus Merivoo juhatab vägesid!". Eesti Päevaleht, 31. juuli 2008
*Jaanus Kulli "Venemaal filmimise võlud: "Endalgi põnev, milline üllatus sind jälle ootab."". Õhtuleht, 19. august 2008
*Margit Tõnson "Rasmus Merivoo seiklused Vene filmitööstuses" – Eesti Ekspressi filmiblogi, 18. september 2008
*Tiit Tuumalu ""Buratino" tahab olla hea halb film". Postimees, 12. märts 2009
*Tarmo Teder "Mängufilm "Buratino" teostati raskuste kiuste". Sirp, 13. märts 2009
*Viktoria Korpan "Kuidas Buratinost mu isiklik põrgu sai" – Elu24.ee, 16. märts 2009
*Wimberg "Kolme käsikirja vahel. Buratino uued seiklused Venemaal". Sirp, 20. märts 2009
*"Eesti B-film valiti A-kategooria festivalile". Eesti Filmi Sihtasutuse koduleht, 3. juuni 2009
Maestro

**Maestro** (itaalia keeles 'meister' või 'õpetaja') on austatud muusiku või ka muu kunstniku austav nimetus.

Kõige sagedamini kasutatakse seda aunimetust dirigentide kohta, harvem heliloojate või teiste kohta.
Voldemar Kurs

**Voldemar Kurs** VR II/3 (13. juuli 1898 Assikvere küla, Pala vald, Tartumaa – 28. veebruar 1988) oli Vabadussõja veteran (reamees).

Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Kuperjanovi pataljoni koosseisus, demobiliseeriti 23. detsembril 1920. Töötas Tartu, Kärkna, Nõo ja Tallinn-Väikese raudteejaamas rööpaseadjana. 

Alates 1944. aastast töötas Türi raudteejaamas ja Türi leivakombinaadis.

1937. aastal abiellus Voldemar Kurs Julia-Emiilia Poomiga, poeg Vello sündis 1940. aastal.

Ta on maetud Türi Kõrgessaare kalmistule.
Hank Landry

**Henry "Hank" Landry** on ulmeseriaali "Tähevärav SG-1" tegelane, USA õhujõudude kindralmajor ja Tähevärava Juhtimiskeskuse ülem alates üheksandast hooajast.

Teda mängib Beau Bridges oma tavapärases rollis sarja "SG-1" hooajal 9-10 ja mõlemas DVD-filmis, samuti sarja "Tähevärav Atlantis" osades  "The Intruder", "Critical Mass", "No Man's Land" ning kaheosalises episoodis "The Return" seriaali teisel ja kolmandal hooajal.

## Välislingid
*Hank Landry Tähevärava ametlikul kodulehel
Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused

"**Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused**" on Aleksei Tolstoi lasteraamat, mis on loodud Carlo Collodi teose "Pinocchio seiklused" motiividel. Raamatu esmaväljaanne ilmus 1936. aastal.
Vala Mal Doran

**Vala Mal Doran** on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika telekanali SyFy ulmesarjas "Tähevärav SG-1". 

Sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. Teda kehastab endine "Farscape'i" sarja näitleja Claudia Black. Vala loodi Damian Kindleri ja Robert C. Cooperi poolt episoodilise tegelasena 8. hooaja osas "Prometheus Unbound" (2004).

## Välislingid
* Vala Mal Doran "Tähevärav" vikis
* Vala Mal Doran SyFy kanalil ("Tähevärav SG-1")
Buratino seiklused

**"Buratino seiklused"** on 1975. aastal NSV Liidus toodetud muusikaline mängufilm lastele. 
Film on valminud Valgevene stuudios Belarusfilm vene kirjaniku Aleksei Tolstoi raamatu "Kuldvõtmeke ehk Buratino seiklused" ainetel. Seda peetakse kultusfilmiks. 

Filmi lavastas režissöör Leonid Netšajev ja muusika kirjutas helilooja Aleksei Rõbnikov. Filmi pikkus on 132 minutit. 

Televisiooni esilinastus toimus 1. ja 2. jaanuaril 1976 NSV Liidu Kesktelevisiooni esimeses programmis. Film restaureeriti Belarusfilmi poolt aastal 2022 4K kvaliteediga.

## Viited
Rajajaefekt

**Rajajaefekt** ehk **asutajaefekt** (inglise *founder effect*) on evolutsiooniteooria ja populatsiooniteooria mõiste, mis kirjeldab tagajärgi, mis tulenevad väga väikese arvu isendite poolt rajatud populatsiooni puhul. 

Asutajaefekti korral on suur tõenäosus, et uue populatsiooni geenifond on emapopulatsiooni omast märkimisväärselt erinev, samuti on geneetiline varieeruvus uuel populatsioonil väike. 

Ernst Mayri järgi on rajajaefekt sageli (kui mitte peamiselt) uute liikide tekkimise põhjuseks.
Cameron Mitchell

**Cameron Mitchell** on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika telekanali SyFy ulmesarjas "Tähevärav SG-1", keda kehastab näitleja Ben Browder.

Sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. Cameron Mitchell on alates üheksanda hooaja avaosast ka sarja "Avalon" peategelane, kel on USA Õhujõudude kolonelleitnandi auaste.

## Välislingid
* Cameron Mitchell "Tähevärav" vikis
* Cameron Mitchell SyFy kanalil ("Tähevärav SG-1")
Kamikaze Kaito Jeanne

**Kamikaze Kaito Jeanne** (*神風怪盗ジャンヌ  Kamikaze Kaitō Jannu, eesti keeles *'Jumalatuule Varas Jeanne**',) on shōjo manga- ja animesari, mille on kirjutanud ja illustreeritud Arina Tanemura.

Lugu räägib keskkoolitüdrukust Maron Kusakabest, kes on taassündinud Jeanne d'Arc ja ta muutub maagiliseks tüdrukuks, kes peab hävitama deemoneid, mis on peidus kaunites kunstiteostes.

## Sündmustik

16-aastast keskkooliõpilasest iluvõimlejat Maron Kusakabet külastab ingel Fin Fish, kes annab talle ülesande. Jumala võim on igal pool Maailmas ja kui Ta ei kogu piisavalt jõudu, Ta sureb. Et Jumalat blokeerida, on Kurjus saatnud agente, et koguda Jumala võimu, mis on inimeste südamete malenuppudes. Fini abiga, Maron muutub taassündinud Jeanne d'Arc-iks, et jahtida deemoneid. Kui Maron võidab deemonit, kunstiteos kaob ja inimeste arvates on ta selle ära röövinud, nagu *kaito* ("varas"). Maroni parim sõber on Miyako, kes on politseiniku tütar ja kes jahib Jeannet.
Jonas Quinn

**Jonas Quinn** on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-Ameerika SyFy telekanali sõjaväeulmepõhises telesarjas "Tähevärav SG-1". Sari näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordiseadmete abil. 

Jonas Quinni kehastab Corin Nemec. Jonas tuleb esimest korda mängu viienda hooaja osas "Meridian". Jonas asendab Daniel Jacksonit SG-1 meeskonnas kuuendal hooajal ning seitsmenda hooaja alguses, viimast korda esineb osas "Fallout".

## Välislingid
* Jonas Quinn "Tähevärav" Wikias
* Jonas Quinn SyFy kanalil ("Tähevärav SG-1")
* Jonas Quinn TV Tropes.org
Abiks otsustajale

"**Abiks otsustajale**" on kutseõppevõimalusi tutvustav regulaarselt ilmuv teatmik, mida on välja andnud Sihtasutus Innove. 

Teatmik annab ülevaate Eesti kutsekoolidest ning tutvustab nendes õpetatavaid ameteid. 

Ilmunud on kolm teatmikku: 

* Abiks otsustajale 2016/2017 
* Abiks otsustajale 2017/2018 
* Abiks otsustajale 2018/2019 

## Välislingid
* 2018/2019. aasta teatmiku elektrooniline versioon
Teal'c

**Teal'c** [ˈtiːəlk] on  tegelaskuju Kanada-Ameerika telekanali SyFy sõjaväelises ulmesarjas "Tähevärav SG-1". Teal'c on Jaffa sõdalane planeedilt Chulak ja tegelast kehastab Christopher Judge.

Nagu teisedki Jaffad, näeb Teal'c välja inimesena, kuid tema kõhus on inkubaatorina toimiv kukkur, kus kasvab Goa'uldi vastne. Vastne (sümbiont) annab peremeesorganismile jõudu, tervist, imelise paranemisvõime ja pika eluea. Teal'c on umbes 100-aastane ja sarja lõpuks on tema vanusele lisandunud veel 50 aastat. Teal'ci silmatorkavaim tunnus on kuldne tätoveering tema otsaesisel, mis tähistab seda, et kord teenis ta süsteemiisand Apophise esimese peaministrina, Jaffade kõrgeimal ametikohal.

## Välislingid
* Teal'c *Tähevärav wikis*
* Teal'c *SyFy kanalil* (*Tähevärav SG-1*)
Nunavik

**Nunavik** on Kanada eskimote asuala riigi põhjaosas Québeci provintsis. Ala lõunapiir kulgeb mööda 55 põhjalaiuskraadi. Nunavik on osa Nord-du-Québeci piirkonnast.

Alal elab üle 12 000 inimese, neist 90% on inuitid. Nunavikis on 14 inuiti küla ja kriide küla Whapmagoostui.

"Nunavik" tähendab inuktituti keeles 'elukoht'.

## Nunaviki asulad

*Akulivik, (elanike arv 2006. aastal 483)
*Aupaluk, (159)
*Inukjuak, (1335)
*Ivujivik, (328)
*Kangiqsualujjuaq, (738)
*Kangiqsujuaq, (552)
*Kangirsuk, (470)
*Kuujjuaq, (2074)
*Kuujjuarapik, (583)
*Puvirnituq, (1390)
*Quaqtaq, (314)
*Salluit, (1185)
*Tasiujaq, (247)
*Umiujaq, (373)
*Whapmagoostui, (778)

## Välislingid

*http://www.nunavik.ca/
Voluntary

***Voluntary*** on muusikapala, mida mängitakse orelil anglikaani kiriku jumalateenistuse alguses ja lõpus. Sellise pealkirja andsid hilisrenessansi ja barokiajastu heliloojad paladele, mis olid vabavormilised ja mõeldud kõlama improvisatsioonilistena. Voluntary'sid on kirjutanud näiteks Orlando Gibbons, John Blow, Maurice Greene, William Boyce, John Stanley, Sigismund von Neukomm. Mõnikord andsid heliloojad sarnastele paladele pealkirjaks ka *Fancy* (itaalia *Fantasia* järgi) või isegi Fuuga. Need "fuugad" algasid küll üksteise imitatsiooniga erinevate häälte poolt, kuid järgnev oli vabamas vormis.
Irvinglased

**Irvinglased** on usuliikumine. 

Eestis nimetati neid 19. sajandil Läänemaale jõudes ka Irve-Jaani koguduseks. Liikumise ametlik nimetus oli Eestis Apostlik-Katoliku Kogudus, kuni 1936 aastani, mil Eesti Vabariigi siseministeeriumi usulahu põhikirja enam ei kinnitanud. Nimetus tuleneb Suurbritanniast, ühe oma suurema ideoloogi Edward Irvingu (1792–1834) järgi. Eestisse jõudis liikumine 1880. aastate algul. Suuremad kogudused on olnud Tallinnas ja Nihkas Läänemaal.

Irvinglaste ühe haru moodustab tänagi Eestis tegutsev uusapostlik kirik.
Magusad huuled

"**Magusad huuled**" on Tiiu 1995. aasta album.
## Lood
# Südamehääl / sõnad V. Ojavere
# Mulle aitab / sõnad I. Must, R. Linna
# Magusad huuled / sõnad K. Olofsson
# Sinu võit / sõnad K. Sillamaa
# Kui vaikib suu / sõnad V. Ojavere
# Nukuke / sõnad Valli Ojavere
# Lenda / sõnad K. Sillamaa
# Oo-jaa-jaa...mul sinuga on väga hea / sõnad K. Sillamaa
# Lootes vaid / sõnad T. Tulp, I. Must
# Suur võit
# Lenda
Silindervõlv

**Silindervõlv** ehk **aamvõlv** on lihtne, ligikaudu poolringjoonekujulise läbilõikega piklik võlv, mille pikkus on enamasti läbimõõdust suurem.

## Pildid

Basement room of Diocletian's Palace, barrel vaulted ceiling 1.jpg|*[[Opus mixtum]]* tehnikas silindervõlviga keldriruum Diocletianuse palees
Nimes arena tongewelven 2.jpg|Silindervõlv Nîmesi amfiteatris
Voûte en berceau Conques.JPG|Romaani silindervõlv Conquesi Sainte-Foy kloostrikirikus
Basilique Sainte-Marie-Madeleine de Vézelay PM 46477.jpg|Romaani silindervõlv Vezelay Sainte-Marie-Madeleine'i kirikus
Palazzo vecchio, volta con grottesche e stemma medici-toledo.JPG|Palazzo Vecchio renessanslik maalingutega silindervõlv
Ruined vault, alhambra.jpg|Renessanss-silindervõlv palees Alhambras
07Thessaloniki Verklärung04.jpg|Uusbütsantsi silindervõlv Thessaloníki Panagia Dexia kirikus
Barrel Vault.jpg|1930. aastatel ehitatud puust silindervõlv The Cloistersis, New York


## Välislingid
William Boyce

**William Boyce** (11. september 1711 London – 7. veebruar 1779 London) oli inglise organist ja helilooja.

Teda on nimetatud Inglismaa 18. sajandi üheks tähtsamaks heliloojaks . 

## Elu

Lapsena laulis William Saint Pauli katedraali kooris. Kui tal oli häälemurre, hakkas ta õppima orelit Maurice Greeni juures. Juba 1734 sai William Boyce oma esimese töökoha organistina Oxfordi kabelis, mis asub Londonis Oxfordi tänaval. 1736 sai ta organistiks Püha Miikaeli kirikus. Samast aastast tegutses ta heliloojana Kuninglikus Kabelis ning täitis järgnevatel aastatel muidki muusikaga seotud ametikohti. 1755 sai ta kuninglikuks muusikameistriks, 1758 Kuningliku Kabeli organistiks.

1768 halvenes Boyce'i kuulmine ja ta tõmbus muusikast eemale, kuid kuninglikuks muusikameistriks jäi ta surmani, sest see oli auamet, millel polnud kindlaid tööülesandeid. Ta suri 1779 ja on maetud Saint Pauli katedraali. Tema matustel esitasid Westminster Abbey ja Kuningliku Kabeli muusikud tema loomingut.

## Looming

William Boyce tegi palju tööd kirikumuusika valdkonnas. Anglikaani kirikus kasutatakse tema teoseid tänapäevani. Ta kirjutas laule, uvertüüre, sonaate ja sümfooniaid. Loomingu moodustavad
*laulud (avaldatud 1749);
*sümfooniad (avaldatud 1750–1761). Need on rohkem *[[concerto grosso]]* stiilis ja veel mitte klassikalised sümfooniad. Need sümfooniad olid ligi 200 aastat unustatud ja alles 1928 avastas Constant Lambert need uuesti;
*katedraalimuusika (avaldatud 3 köites 1760–1780). See on kirikumuusika hommiku- ja õhtujumalateenistusteks. Raamat sisaldab vaimulikke laule. Viimane köide ilmus postuumselt;
*kammermuusika – 12 viiulisonaati;
*koorimuusika – vaimulikud laulud, kantaadid, oratooriumid, serenaadid, oodid;
*orelimuusika (1785) – 10 *[[voluntary]]t;*

Suurema osa William Boyce'i teoseid kogus kokku Philip Hayes. William Boyce'i lesk andis need välja 1780. aastatel.

## Välislingid
*/Werner Music Archive (WIMA)
Selle artikli kirjutamisel on kasutatud materjali raamatust "*Great composers 1300-1900. A Biographical and Critical Guide*". The H.W. Wilson Company. New York.
Don S. Davis

**Don Sinclair Davis** (4. august 1942 Aurora, Missouri – 29. juuni 2008) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekunstiprofessor, maalikunstnik ja endine Ameerika Ühendriikide maaväe kapten.

## Karjäär

Ta oli paljudele televaatajatele eelkõige tuntud George Hammondi kehastajana ulmesarjas "Tähevärav SG-1" (1997–2007) ja enne seda major Garland Briggsina telesarjas "Twin Peaks" (1990–1991).

Telesarjas "MacGyver" oli ta Dana Elcari dublant ja sarja kahes osas olid tal ka erinevad pisirollid. Kolmanda hooaja jagudes "Plahvatus" ja "Hädaohus" mängis ta vastavalt seguautojuhti ja salakütt Wyatt Porterit.

Ta on ka mänginud Dana Scully isa sarjas "Salatoimikud". Kanada publikule võib Davis olla tuttav tuntud "Heritage Minutes'i" lühifilmidest, kus ta kehastas ülbet Ameerika kullaotsijat, kes sihtis relvaga ratsapolitseinik Sam Steele'i. Ta on veel mänginud Racine Bellesi mänedžeri filmis "Oma liigas".

## Osatäitmised
* Joanie Loves Chachi (1982) – Benny
* MacGyver (1985–1991) – Dana Elcari dublant
* Vaat' kes räägib (1989) – dr Fleischer
* Cadence (1990) – Haig
* Twin Peaks (1990–91) – major Garland Briggs
* Vaat' kes ka räägib (1990) – dr Fleischer 
* Omen IV: The Awakening  (1991) – Jake Madison
* The Gambler Returns: The Luck of the Draw (1991) – rodeoteadustaja
* Kapten konkskäsi  (1991) – dr Fields
* Oma liigas (1992) – Charlie Collins
*  (1992) – Bertie
* Surematu (1993) – Palance
* Mägironija (1993) – Stuart
* Vajalikud asjad (1993) – reverend Willie Rose
* Salatoimikud (1994) – William Scully
* The Outer Limits (1995) – uurija
* The Outer Limits (1995) – maaväekindral
* The Ranger, the Cook and a Hole in the Sky (1995) – hr Smith
* Poltergeist: The Legacy (1996) – Harold Taggart
* Alaska (1996) – seersant Grazer
* Fänn (1996) – Stook
* Prisoner of Zenda, Inc. (1996) – kolonel Zapf
* Viper (1996) – Lloyd
* Vanglaekspress (1997) – autoga sõitnud mees
* Atomic Train (1999) – kindral Harlan Ford
* Suspicious River (2000) – golfisärgimees
* Näituse parim (2000)  – näitusekohtunik Everett Bainbridge
* Kuues päev (2000) – kardinal de la Jolla
* Pantvangiläbirääkija (2001) – Alexander Daniels
* Deadly Little Secrets (2001) – ülem
* Topeltmäng (2002) – Thornton
* The Chris Isaak Show (2002) – Del
* The Twilight Zone (2003) – dr Tate
* G.I. Joe: Spy Troops — The Movie (2003) – Wild Bill (hääl)
* Savage Island (2003) – Keith Young
* Tähevärav: Atlantis (2004) – George Hammond
* Andromeda (2004) – Avineri
*  (2004) – MTACi juhtivohvitser
* "Miracle" ("Ime"; 2004) – Bob Fleming
* Meltdown (2004) – NRC Carl Mansfield
* G.I. Joe: Valor vs. Venom (2004) – Wild Bill (hääl)
* Presidendi meeskond – Reverend Don Butler
* Psych (2006)
* Tähevärav SG-1 (1997–2007) – George Hammond
* Supernatural (2007) – Trotter
* Flash Gordon (2007) – mr Mitchell
* Rahutu vaim (2008) – Bud Rollins
* Tähevärav: Kontiinum (2008) –  George Hammond
* Far Cry (2008)
* Beyond Loch Ness (2008) – Neil Chapman 
* Burn Up (2008) 
* Wyvern (2008) kolonelina (pühendatud Davisele)
* Kontvõõras (2009)
* Tähevärav: Jumalate Lapsed (2009) – George Hammond (pühendatud Davisele)

## Välislingid

* 
*Don S. Davise ametlik koduleht
*Don S. Davise kunsti veebileht
Paul Aarmann

**Paul Aarmann** (7. august 1922 Antsla – 23. märts 1987 Tartu) oli eesti arhitekt. 

Aarmann õppis Tallinna Polütehnilises Instituudis 1943–1950 ja lõpetas selle arhitektina.

## Tööd
*Võru polikliinik (1975)
*Paunküla mõisa peahoone kohandamine hooldekoduks (1975)
*Eramu Tartus Võru tn 125 (1975)
*"Tempo" kaubanduskeskus Narvas (1983)
*Ranna mikrorajoon Pärnus
*Eramu Tartus Arhitekti 10 (1980. aastad)

## Viited
Eduard Aartee

**Eduard Aartee** (kuni 21. märtsini 1938 **Eduard Aron**; 30. mai 1910 Narva – 11. juuni 1963 Tallinn) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu partisanijuht Teise maailmasõja ajal Saksa okupatsiooni all olnud Leningradi oblastis.

Eduard Aartee teenis 1931. aastast Eesti merejõududes, 1934. aastast koolitati allveelaevadel teenimiseks miini-torpeedoala spetsialistina, alates 1935. aastast allohvitserina miiniveeskajal Ristna, aastast 1937 allveelaeval Lembit.

1940. aastal arvati allveelaev Lembit Punalipulise Balti Laevastiku koosseisu, Aartee jäeti 1941. aastani teenima NSV Liidu mereväe Balti laevastikku. Teise maailmasõja alguses jõudis allveelaeval Kroonlinna, sealt edasi tööpataljoni, kust komandeeriti Stalingradi, kus ta oli Volga laevastiku koolis miinilektoriks. Eesti Rahvusliku Korpuse moodustamisel jätkas teenistust 1942. aasta maist Eesti diviisis ja osales Velikije Luki all 45 mm suurtükipatarei ülemana. Velikije Luki lahingutes ülesnäidatud vahvuse eest sai Aartee Isamaasõja II järgu ordeni. Lahingus Doroštšanko all sai haavata ning pärast paranemist jätkas teenistust NSV Liidu NKVD-le alluvas Eesti Partisaniliikumise Staabi partisanisalgas. Ta astus 1943. aastal NLKP-sse. 

Tema juhitud NSV Liidu NKVD partisanisalk osales aastatel 1943–1944 Saksa vägede poolt okupeeritud Pihkva–Oudova raudtee lõhkumisel, Pihkva–Luga raudtee purustamises ning 1943. aasta septembris lahingus Pihkva oblastis Pljussas, Pljussa raudteejaama lähedal. Pljussa võitude eest autasustati Aarteed Lenini ordeniga. 

## Tunnustus
*1942 Isamaasõja ordeni II järk
*1944 Lenini orden
*1945 Medal "Isamaasõja partisanile" I järk

## Viited

## Allikas
*ENE 1. väljaanne, kd 1, 1968, lk 22.

## Välislingid
*Mereleksikoni artikkel
Uula Aapa

**Akseli Olli Väänänen** (pseudonüüm **Uula Aapa**; 20. oktoober 1900 Kuopio – 3. detsember 1987 Kotka) oli soome sõjaväelane ja sõjakirjanik.
Jüri Ojamaa

**Jüri Ojamaa** (16. juuni 1932 – 27. september 2017) oli eesti tõlkija ja toimetaja. Ojamaa on kasutanud pseudonüümi **Jüri Aam**.

Ojamaa lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1952. aastal ja õppis Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna toimetamis- ja kirjastamisosakonnas. Ta töötas aastatel 1957–1973 kirjastuses Eesti Raamat poliitilise kirjanduse toimetuse toimetajana, tõlkekirjanduse toimetuse juhatajana ja peatoimetaja asetäitjana. Aastail 1973–1983 oli Ojamaa Loomingu Raamatukogu toimetaja (toimetuse juht), seejärel kutseline tõlkija ning aastail 1986–1993 ajakirjade Vikerkaar ja Raduga vastutav sekretär.

Eesti Kirjanike Liidu liige aastast 1984. NLKP liige aastail 1965–1990.

## Tõlkija

Jüri Ojamaa on vahendanud peamiselt vene kirjandust, teiste seas Boriss Pasternaki, Juri Trifonovi, Mihhail Bulgakovi, Sergei Dovlatovi ja Ljudmila Ulitskaja loomingut. Varjunime **Jüri Aam** all on ta tõlkinud Andrei Bitovi raamatu "Lahkuv Monahhov" (Loomingu Raamatukogu, 1978).

## Isiklikku
Jüri Ojamaa abikaasa oli Maarja Ojamaa, kes on töötanud kirjastuses Eesti Raamat toimetajana. Luuletaja Liisi Ojamaa oli nende tütar.

## Kirjandus

*Kalle Kurg. "Vaade siseõue taevasse." (Jüri Ojamaa 50). – Looming 1982, nr. 6, lk 854–855.
Aavo Ürgsoo

**Aavo Ürgsoo** (kuni 1936. aastani **Andrei Jurkson**; 26. august 1905 Pärnu – 18. mai 1995 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
	
1926. aastal lõpetas ta Pärnu Linna Ühisgümnaasiumi, 1928. aastal Eesti Vabariigi Sõjakooli ning 1930 Eesti Vabariigi Sõjaväe Lennukooli, kus omandas sõjaväelenduri kutse. Kapteniks ülendati ta 1937. aastal.

Ta oli Antsla Omakaitses pataljoni ülem ja Eesti Aeroklubis lennuinstruktor.

Pärast Teist maailmasõda oli ta 5 aastat Poolas sõjavang ja sunnitööline söekaevanduses. Hiljem elas Kanadas, kus töötas Toronto ülikoolis katselabori tehnilise assistendina ning oli Toronto Eesti Võitlejate Ühingu liige.

## Looming
Aavo Ürgsoo oli tuntud ka loomeinimesena. 1938. aastal määrati ta väeosa ajalookomitee liikmeks, kus tema ülesandeks oli Eesti lennuväe ajaloo talletamine. Seda tegevust jätkas ta ka hiljem Kanadas ja selle töö eest pälvis Toronto Eesti Võitlejate Ühingu kuldrinnamärgi. Tema kogutud ja korrastatud materjalid on saadaval Toronto Eesti Maja arhiivis.

1958. aastal Torontos kirjutas ta Anti Ainiki pseudonüümi all raamatud „Lend leeki” (I ja II osa), kus kirjeldas Eesti lenduritest II maailmasõja päevil.

Aavo Ürgsoo joonistas ka karikatuure ja šarže, mida avaldati peamiselt ajakirjades Sõdur ja Kaitse Kodu.

## Tunnustus
*Ülemaailmse Eesti Vabadusvõitlejate Keskuse Võitleja kuldmärk
*Raudristi I klass
*Raudristi II klass

## Viited

## Välislingid
* Kapten Aavo Ürgsoo. Ühe lenduri mälestusi oma kunagisest pealikust. Kultuur ja Elu, 2002
* https://www.geni.com/people/Aavo-%C3%9Crgsoo/6000000010713460483
Ernst Limberg

**Ernst-Carl-Johannes Limberg** VR I/3 (23. veebruar 1871 Rakvere – 27. juuli 1938 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1917).

Ernst Limberg sündis Rakveres (teistel andmetel Virumaal Kohala vallas) ja õppis Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. 1892. aastal lõpetas ta Peterburis Vladimiri jalaväe junkrukooli.

Enne Esimest maailmasõda teenis kapten Ernst Limberg Tallinnas 23. jalaväediviisi 89. Valgemere jalaväepolgu 13. roodu komandörina, mille koosseisus võttis osa ka Esimesest maailmasõjast. Sai lahingutes korra raskelt haavata ja kaks korda põrutada. Alampolkovnik Ernst Limbergi autasustati Georgi mõõgaga 10. detsembril 1915 selle eest, et tema pataljon vallutas 16. mail 1915 Karpaatides täägirünnakuga kõrgendiku nr 822, võttes selle juures vangi sadakond austerlast. Polkovnikuks ülendati ta 21. jaanuaril 1917, vanusega 16. jaanuarist 1916. Auaste nimetati ümber koloneli auastmeks 24. novembril 1922, auastme vanuseks loetud 13. jaanuar 1913.

1917. aasta detsembris tuli Limberg Eestisse, kus töötas 4. Eesti jalaväepolgu majandusülemana kuni Eesti rahvuslike väeosade laialisaatmiseni Saksa okupatsioonivõimude poolt 1918. aastal.

## Teenistus Eesti sõjaväelasena
Vabadussõja alguses moodustati lõunarinde üksustest 8. detsembril 1918 esialgu 1. Eesti brigaad polkovnik Ernst Limbergi juhtimisel. 24. detsembril 1918 reorganiseeriti 1. brigaad 2. diviisiks, 2. diviisile allusid 2., 3. ja 6. jalaväepolk ning Kaitseliidu osad. Eesti sõjavägede ülemjuhataja korralduse alusel kuulus 2. diviisi tegevus- ja kaitsepiirkonda Tartu, Võru, Petseri maakond. Diviisi tegevuspiirkond oli kogu lõunarinne. 24. detsembril 1918 määrati 2. diviisi ülemaks polkovnik Viktor Puskar.

Eesti Vabadussõjas teenis Limberg 4.–23. detsembrini 1918 Lõuna väerinde (Kagu- ja Lõuna-Eesti) juhatajana, alates 23. detsembrist 1918 2. diviisi ülemana ning ka 3. jalaväepolgu ülemana. 

Limbergi 2. diviisi ülemaks oleku esimesel päeval 23. detsembril 1918 moodustati tema käsul ja ülemleitnant Julius Kuperjanovi algatusel partisanide salk, mis peatselt muutus iseseisvaks pataljoniks. Pataljonist kujunes üks Vabadussõja vapramaid väeosasid. Pärast Kuperjanovi hukkumist nimetas vägede ülemjuhataja kindral Laidoner pataljoni tema langenud juhi mälestuseks "Ülemleitnant Kuperjanovi partisanide pataljoniks". Novembris 1919 formeeriti pataljon ümber samanimeliseks polguks.

1. jaanuarist kuni 8. aprillini 1919 oli polkovnik Ernst Limberg 1. diviisi reservpataljoni ülem ja 8. aprillist kuni 22. augustini 1919 Tallinna tagavarapataljoni ülem.

Limbergi teeneid Vabadussõjas tunnustati I liigi 3. järgu Vabadusristi, 225 000 marga ja normaaltaluga. Pärast Vabadussõda teenis ta 3. diviisi ülema abina ning ülema kohusetäitjana, oli ajakirja Sõdur vastutav toimetaja ning kindralstaabi VI osakonna ülem. 1. jaanuaril 1927 läks erru.

Ernst Limberg suri 27. juulil 1938 Tallinnas tromboosi tõttu ja maeti Tallinna Kaitseväe kalmistule. Haud on praegu tähiseta.

Ta on õpperaamatu "Mida rahvaväelane oma püssist peab teadma ja kuidas temaga ümber käima" autor.

## Viited

## Kirjandus
* Kolonel E. Limberg †. Päevaleht, 28. juuli 1938, nr 201, lk 5.
Gröönimaa saar

**Gröönimaa** on saar Põhja-Ameerika mandrist kirdes Põhja-Jäämere ja Atlandi ookeani vahel. 

Gröönimaa on maailma suurim saar, pindalalt on ta ligikaudu 50 korda suurem kui Eesti. Saare ulatus põhjast lõunasse on 2670 km. Põhjapoolseim punkt on maailma põhjapoolseim maismaapunkt Morris Jesupi neem 730 km kaugusel põhjapoolusest. Lõunapoolseim punkt on Nunap Isua neem (varasema nimega Farveli neem), mis paikneb ligikaudu Tallinna laiuskraadil. 

Saar moodustab põhiosa Gröönimaa omavalitsuslikust alast.
Bifenüül

**Bifenüül** ehk **difenüül** ehk **fenüülbenseen** (C6H5)2 on areenide klassi kuuluv orgaaniline aine, mis moodustab meeldiva lõhnaga värvuseta kristalle.

Bifenüüli sulamistemperatuur on 68,9 ºC ja keemistemperatuur 256 ºC, leekpunkt on 113 °C ja isesüttimistemperatuur 540 °C. Tema tihedus on 992 kg/m².

Normaaltingimustes on bifenüül stabiilne. Ta ei reageeri näiteks veega. Nahaga kokkupuutel põhjustab ta ärritust, kuid suurt kahju ei põhjusta, kui ta just silma ei satu või kui seda alla ei neelata. Süütamiseks on bifenüüli vaja tublisti kuumutada. 

Tööstuses saadakse bifenüüli põhiliselt benseeni dehüdrogeenimisel hõõguva metalli (Fe või Pb 600-800 ºC) pinnal:

:2C6H6 → (C6H5)2 + H2.

Bifenüül takistab seente ja hallituse teket, seetõttu kasutatakse seda säilitusainena (E230, koos säilitusainetega E231, E232 ja E233), eriti tsitruseliste transpordil. Bifenüül ise on mürgine, kuid ta laguneb bioloogiliselt mürgituteks aineteks.

## Vaata ka
*Areenid