open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viesīte

**Viesīte** () on linn Lätis Jēkabpilsi piirkonnas. Ta jäi ajaloolise Sēlija alale. Linn asub Riiast 143, Jēkabpilsist aga 30 kilomeetri kaugusel Augšzeme kõrgustikul, merepinnast 115 meetri kõrgusel.

Viesītes on sündinud läti kirurg ja arstiteadlane Pauls Stradiņš.

## Ajalugu

Linna kohal asus Eķengrāve mõisa Āži kõrts, mida on esimest korda mainitud 16. sajandil. Aastaks 1890 oli selle juurde tekkinud asula, mida nimetati *Eķengrāves Āži* aleviks. Ajalooline saksakeelne nimi on *Eckengraf*. Esimese maailmasõja ajal hõlvasid aastal 1915 asula Saksa väed, muutes selle rinde varustamiseks ehitatud kitsarööpmelise raudtee sõlmjaamaks.

Läti Vabadussõja osana toimus bermondtiaadi ajal 1919. aasta 14. oktoobril asula all lahing. Viesīte nime hakkas asula kandma aastal 1926. Linn aastast 1928. 2009. aastani asus Jēkabpilsi rajoonis. 2021. aastani oli linn Viesīte piirkonna keskus.


Pilt:Viesites vagonu depo.jpg|Vagunidepoo
Pilt:Viesites luteranu baznica.jpg|Luteri kirik
|Kultuurimaja
|Pauls Stradiņši mälestusmärk
Pilt:Viesites novada padome.jpg|Piirkonna valitsuse maja
Pilt:Paula stradina istaba.jpg|Pauls Stradiņši maja
Pilt:Lokomotivu remontdarbnica.jpg|Endine veduriremondi töökoda
Pilt:Amatnieku iela 2, Viesīte.jpg|Endine Āžu kõrts
Pilt:Viesites kapi.jpg|Kalmistu värav


## Viited

## Välislingid
Varakļāni

**Varakļāni** () (latgali keeles *Varakļuoni*, saksa keeles *Warkland*, poola keeles *Warklany*) on linn Lätis Latgales  Madona piirkonnas. Varakļāni asub merepinnast 105 meetri kõrgusel.

Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistu on tähistatud obeliskiga.

## Ajalugu

Varakļānit on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1226 (*Warka*). Aastal 1583 läks Borchide valdusse. Aastal 1784 sai asulast alev. Aastal 1814 ehitati sinna esimene katoliku kirik, aastal 1854 teine. Sealne luteri kirik valmis aastal 1874. Aastal 1897 oli 75% alevi elanikest juudid, seal oli kolm sünagoogi. Linn aastast 1928. Aastal 1935 olid linna elanikest 35% juudid. 2009. aastani kuulus Madona rajooni ja seejärel 2025. aastani Varakļāni piirkonda.

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on linnas regionaalse kaitse all Varakļāni katoliku kirik. Riikliku kaitse all on Varakļāni mõisa hoonetekompleks, sealhulgas häärber, park ja kalmistu kabel.

Looduskaitse all on Varakļāni üksik tamm ja mõisa pargis kuus künnapuud, üks tamm, üks pärn, üks sanglepp ning üks Euroopa lehis.


Varakļānu Jaunavas Marijas Debesīs uzņemšanas katoļu baznīca 2000.jpg|Katoliku kirik
Varakļānu luterāņu baznīca 2000.jpg|Luteri kirik
Varakļānu Sv. Viktora katoļu kapela 2009-08-14.jpg|Püha Viktori katoliku kabel


## Elanike arv


* 1055 (1867)
* 1810 (1897)
* 2517 (1905)
* 1661 (1935)
* 993 (1943)
* 2341 (1959)
* 2582 (1970)

* 2569 (1979)
* 2798 (1989)
* 2347 (2000)
* 1979 (2011)
* 1701 (2021)
* 1689 (2025)


## Tuntud elanikke

* Edgars Eriņš, Läti kümnevõistleja
* Sandis Ģirģens, Läti poliitik
* Andrejs Svilāns, Läti dendroloog
* Rita Strode, Läti poliitik

## Viited

## Välislingid
Ontoloogia (informaatika)

**Ontoloogia** (inglise keeles *ontology*) on informaatikas toimesüsteemi või ka üldisemalt mingi valdkonna jaoks oluliste mõistete hulk koos nende mõistete omavaheliste seostega.
Rooma-Katoliku Kiriku oikumeenilised kirikukogud

## Oikumeenilised kirikukogud
*Nikaia I kirikukogu
*Konstantinoopoli I kirikukogu
*Efesose kirikukogu
*Kalchedoni kirikukogu
*Konstantinoopoli II kirikukogu
*Konstantinoopoli III kirikukogu
*Nikaia II kirikukogu

## Katoliku kiriku kirikukogud
*Konstantinoopoli IV kirikukogu
*Lateraani I kirikukogu
*Lateraani II kirikukogu
*Lateraani III kirikukogu
*Lateraani IV kirikukogu
*Lyoni I kirikukogu
*Lyoni II kirikukogu
*Konstanzi kirikukogu
*Vienne'i kirikukogu
*Baseli-Firenze kirikukogu
*Lateraani V kirikukogu
*Trento kirikukogu
*Vatikani I kirikukogu
*Vatikani II kirikukogu

## Vaata ka
*EELK Kirikukogu
Subate

**Subate** () on linn Lätis Augšdaugava piirkonnas Leedu piiri ääres. Asub ajaloolise Sēlija alal.

Elanikke oli 2007. aastal 1176 ja 2010. aastal 749.

## Ajalugu

Subate tekkis kaubanduskeskuse ja sõjalise tugipunktina seelide aladele. Algselt allus see Daugavpilsi komtuuridele. Aastal 1570 andis Gotthard Kettler Subate turupaiga (*Subbath*) Platerite suguvõsa valdusse.

17. sajandil võtsid Platerid vastu katoliku usu. Sellega seoses muudeti ka Subate luteri kirik aastal 1677 katoliku kirikuks. Aastal 1690 sai sellest jesuiitide kirik. Luterlikud linnaelanikud asusid seepeale elama Subate järve idakaldale, Prode mõisa maadele, rajades sinna alevi, mida hakati nimetama Jaunsubateks (tõlkes *Uus Subate*). 1682. aastal andis mõisa omanik H. F. Osten-Sacken 2000 taalrit alevisse ladinakooli rajamiseks, kus õpetati lätlastest talunike lapsi. Aastal 1686 püstitati Jaunsubatesse ka luteri kirik.

Vana Subatet oli sel ajal hakatud nimetama Vecsubateks. Aastal 1680 sai see Magdeburgi linnaõigused. Aastal 1720 ehitasid jesuiidid sinna uue puidust palvemaja, mida uuendati aastal 1763. Aastal 1773 lõpetasid jesuiidid asulas oma misjonitegevuse.

Umbkaudu samal ajal asusid asula idaossa elama vanausulised. Aastal 1831 püstitati läänepoolse asula turuväljakule praegune katoliku kiriku hoone. Aastal 1894 liideti Vecsubate ja Jaunsubate ühtseks Subate aleviks, asula sai piiratud linnaõigused. Linn aastast 1917. 2009. aastani kuulus Daugavpilsi rajooni ja seejärel 2021. aastani Ilūkste piirkonda.


Subate2.JPG|Subate luteri kirik
Subate4.JPG|Vanausuliste kirik
Subate6.JPG|Keskväljak
Lielais Subates ezers.jpg|Suurem Subate järv
Subate10.JPG|Väiksem Subate järv
Subate Roman Catholic Church.jpg|Katoliku kirik


## Viited

## Välislingid
Ontoloogia

**Ontoloogia** ehk **olemisõpetus** (kreeka sõnadest *on* 'olev' ja *[[logos]]*) on metafüüsika haru, mis tegeleb oleva ja olemise kui niisuguse ning olemisviisidega (entiteetide ehk olevate põhitüüpidega). Sõna on tuletatud kreeka sõnast *on* 'olev'.

Ontoloogiaks nimetatakse sageli ka teatud esmaste või kindlalt olemas olevate üksuste määratlemist mõne filosoofia suuna poolt, nende üksuste seostatud ja teoreetiliselt põhjendatud kogumit, näiteks Freudi ontoloogia põhiüksusteks võib pidada tunge ja teadvust, Platoni ontoloogia omadeks jällegi ideesid.

Klassikalises filosoofias (sealhulgas) Christian Wolffi järgi on ontoloogia metafüüsika osa, nimelt üldmetafüüsika erinevalt erimetafüüsikast, mis tegeleb Jumalaga (loomulik teoloogia), hingega (loomulik psühholoogia) ja universumi ehk maailmaga (loomulik kosmoloogia). Erimetafüüsika pretendeeris teatavate entiteetide-valdkondade uurimisele puhtalt mõistuse alusel (kogemusele toetumata). Selle poolest erines loomulik teoloogia teoloogiast, mis tugineb ilmutusele, sealhulgas Pühakirjale, ning loomulik kosmoloogia kogemusele toetuvast füüsikast. Erimetafüüsika uuris näiteks seda, kas maailmal on ajaline algus või kas hing on surematu. Seevastu üldmetafüüsika tegeles olevaga üldiselt.  

Traditsioonilises ontoloogias on esiplaanil küsimus, kuidas suhtub olemine olevasse (Martin Heidegger räägib siinkohal "ontoloogilisest diferentsist", mis seisneb otsustavas vaheteos oleva olemise ja olemise enda suhtes). 

Skolastilises filosoofias arutleti ka transtsendentaalide üle. Tegemist on igasuguse oleva atribuutidega. Nende seas on *res* (asi), *ens* (olev), *unum* (üks), *aliquid* (miski), *bonum* (hea), *[[verum]]* (tõeline), osalt ka *pulchrum* (ilus, kaunis).

Ontoloogia arutelu saab alguse Parmenidesest. Sellele valdkonnale on suuremat rõhku pannud näiteks Platon (ideedeõpetus), Immanuel Kant (transtsendentaalfilosoofia) ja Martin Heidegger (eksistentsiaalontoloogia).

## Vaata ka
* Ontoloogiline relativism
* Universaalid

## Välislingid
* Ontology. A resource guide for philosophers
* Über Christian Wolffs Ontologie, 1910 Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
Formaalloogika

**Formaalloogika** ehk **formaalne loogika** tegeleb sellega, kuidas järeldada tõestest väidetest tõeseid väiteid, kuid reeglina ei ütle, millised väited on tõesed.

Formaalloogika ei ütle midagi selle kohta, missugune maailm tegelikult on. **Formaalloogika** ütleb, mida saab järeldada, lähtudes üksnes väiteid väljendavate lausete vormist.

## Vaata ka
*Matemaatiline loogika
Inkunaabel

**Inkunaablid** ehk **hällitrükised** (ladina keeles *incunabula* 'häll, varajane lapseiga, algus, päritolu') on 15. sajandi trükised, mis moodustavad ühe etapi üleminekul käsikirjaliselt raamatult trükikunsti vahenditega valmistatud raamatule.

Hällitrükiseid on kahte liiki: ksülograafilised (üksiklehele graveeritud puuplaadilt tehtud tõmmis) ja tüpograafilised (Johann Gutenbergi juurutatud trükimenetlus trükipressiga). Enamik uurijatest kasutab sõna "inkunaabel" ainult viimaste kohta.

Inkunaabel on metallist üksiktüüpidega trükitud leht või raamat. Tollal jäljendasid trükkalid veel käsikirjalisi raamatuid, trükikiri sarnanes käsitsi kirjutatuga, kasutati samu lühendeid, puudus tiitelleht. Pilte (miniatuure) ja suuri algustähti (initsiaale) maaliti pärast trükkimist käsitsi juurde. Trükiarv oli algul 100–300, sajandi lõpus, kui käsitsi illustreerimisest loobuti, kuni 2000 eksemplari.

Kogu maailmas on inkunaableid säilinud 450 000, neist Eestis 127: 48 Tartu Ülikooli Raamatukogus, 48 Tallinna Ülikooli Akadeemilises Raamatukogus, 22 Tallinna Linnaarhiivis, 8 Eesti Rahvusraamatukogus, 1 Eesti Ajaloomuuseumis. Siia pole arvestatud neid hällitrükiseid, mis võivad asuda erakogudes. Eesti mäluasutustes asuvad hällitrükised on kirjeldatud HEM-andmebaasis.

Sõna *incunabula* esimene teadaolev kasutus trükitööstuse terminina pärineb 1639. aastast. Seda oli kasutatud Bernhard von Mallinckrodti pamfletis "De ortu et progressu artis typographicae" ("Tüpograafiakunsti tõusust ja progressist"), kus esineb fraas *prima typographicae incunabula* ('trükikunsti esimene lapsepõlv'). Selles teoses on mainitud trükikunsti algusajana 1500. aastat ja tinglikult arvestatakse seda nii tänapäevani, kuigi see ei ole seotud mingi kindla sündmusega trükitööstuse arengus 1500. aasta paiku.

## Vaata ka
*Paleotüüp

## Välislingid

* HEM-andmebaas
Trükitüüp

**Trükitüüp** on käsiladumisel ja täheladumismasinal ladumisel (vt Ladumine) kasutatav metallist või plastist risttahukas, mille otsapinnal on tähe või mõne muu märgi reljeefne peegelpildis kujutis. Trükkimisel kaetakse see trükivärviga ja trükitavale materjalile kandub päripidine kujutis.
 
## Viited
Papüürus

**Papüürus** on paks paberisarnane kirjutusmaterjal, mida saadakse papüürus-lõikheina (*Cyperus papyrus*) säsist.

Papüürust õpiti esimest korda valmistama 4000 aastat eKr ja sellest kujunes üks Vana-Egiptuse tähtsamaid ekspordiallikaid. Vaaraod muutsid papüürusetootmise monopoliks ja valvasid selle valmistamise saladust kiivalt. Pärast paberi laialdasemat levikut hakkas papüüruse valmistamine alla käima ja hääbus.

Papüüruspaberi valmistamise kunst taasavastati alles 20. sajandil. Papüüruspaberi lehe valmistamiseks lõigati pilliroo vartes sisalduv säsi õhukesteks, umbes 40&nbsp;cm pikkusteks ribadeks, niisutati neid veega ja asetati üksteise kõrvale kõvale alusele nii, et ribade ääred kattusid. Nende peale lisati kindla nurga all teine kiht ribasid. Veel märjad ribad tambiti üheks leheks kokku ning kuivatati seejärel pressi all. Pärast kuivamist siluti papüüruslehte ümara kõva esemega (näiteks kiviga).

Et papüürus oli väga habras ja õrn materjal ega kannatanud murdmist ja õmblemist, ei saanud sellest valmistada raamatuid ning kirjutatut hoiti rullidena. Olgugi et esimesel aastatuhandel oli papüürus Põhja-Aafrikas, Aasias ja Vahemere maades laialdaselt levinud, on väljastpoolt Egiptust säilinud väga vähe papüürusürikuid. Selle põhjuseks on, et papüüruspaber on väga niiskustundlik, läheb kergesti hallitama ja hävib. Egiptuse kuiv kliima on papüüruse säilimiseks sobilik ning seetõttu on sealt leitud ka mitme tuhande aasta vanuseid papüürusrulle

## Vaata ka
*Uue Testamendi papüürused 
*Uue Testamendi koodeksid
Pärgament

**Pärgament** on eriliselt töödeldud loomanahast (keskajal kitse- või vasikanahast) vastupidav, hele, läbipaistmatu materjal.

## Ajalugu

Enne pärgamendi kasutuselevõttu kasutati kirjutusmaterjalina nahka. Pärgament on kasutusel alates 3. sajandist eKr. Pärgament on saanud nimetuse Väike-Aasias asunud (tänapäeval Lääne-Türgi) Pergamoni linna järgi, kus see antiikautorite andmetel kuningas Eumenes II ajal umbes 180 eKr leiutati. Papüüruse sissevedu oli Pergamonis keelatud. Peagi jõudis pärgament Euroopasse, tõrjudes sealt kõrvale papüüruse. Põhilise kirjutusmaterjalina kasutati pärgamenti 12. sajandini, hiljem asendas teda kaltsupaber.

## Pärgamendi valmistamine

Pärgamenti valmistati töödeldud loomanahast, vaigust ja vetikatest. Ligi 1500 aastat tagasi hakati pärgamenti köitma ja kaantega katma. Pärgamendi eeliseks papüüruse ees oli tema suurem vastupidavus ja painduvus, sile pind ja heledam värvus. Lisaks oli võimalik kirjutada lehe mõlemale poole ja teksti sai maha kraapida. Värsket kirja sai pärgamendilt koguni kustutada, vana kirja sai ainult pimsskiviga maha hõõruda.

Pärgamendi saamiseks töödeldi toornahku keemiliselt ja mehaaniliselt. Eri ajastutel on viljeldud erinevaid parkimistehnikaid (taimpark, valgepark, rasvapark jne). Toornahku hoiti tuhaleelises või kustutatud lubja lahuses, mille järel raamile paigutatud nahk kraabiti poolkuukujulise noaga karvadest ja lihajäänustest puhtaks, sidekude eemaldati kuni epidermini. Seejärel nahk kuivatati, siluti, poleeriti pimsskiviga ja hõõruti kriidiga sisse. Sel teel saadi õhuke ja sile materjal. Parkaineid ei kasutatud. Karvapool oli veidi kare ja muutus kollakaks, lihapool oli valge ja eriti sile. Lõpuks lõigati nahk joonlaua abil sobiva suurusega tükkideks. Mida õhem oli pärgament, seda kallimaks teda hinnati. Pärgamendist tehti luksusväljaandeid, lihtväljaanded kirjutati papüürusele.

Olenevalt naha liigist ja töötlemisest liigitatakse pärgamente kirjutuspärgamendiks (mõlemalt poolt töödeldud vasikanahk) ja köitepärgamendiks (ühelt poolt töödeldud ja munavalge-apretuuriga viimistletud lambanahk).

## Vaata ka
*Pärgamentvalge

## Viited
Haruldus

**Haruldus** ehk **rariteet** on harva esinev, harukordne, ebatavaline nähtus, olend või objekt. Kultuuris on see haruldane ese, mida leidub väga väheste eksemplaridena. Samuti ese, mis teistest omataolistest millegi poolest erineb (kas taotluslikult või näiteks tootmisvea tõttu).

## Raamat
Rariteediks peetakse raamatut, mille trükiarv on väga väike (kuni 50) või on säilinud vähe eksemplare. Rariteetseks peetakse veel kõiki kuni 1700. aastani Euroopas ja kuni 1860. aastani Eestis ilmunud trükiseid, käibelt kõrvaldatud väljaandeid ja klassikute teoste esitrükke. Rariteetsust mõjutavad ka trükise kujundus, köide ja tähtsus.

Raamatu rariteetsust iseloomustatakse kolme parameetriga:
# vanus;
# teadaolev säilinud eksemplaride arv;
# väärtus.

## Vaata ka
*Haruldased muldmetallid
*Haruldane liik
Ksülograafia

**Ksülograafia** (kreeka keeles *xylon* 'puit' + *graphein* 'kirjutama', 'joonistama') on puulõiget ja puugravüüri hõlmav üldnimetus, mis tähistab trükkimist puidust kõrgtrükiplaadilt mõlema tehnika puhul. Puulõikega või puugravüüriga tegelevat kunstnikku nimetatakse **ksülograafiks**.

## Vaata ka
* Serigraafia
* Litograafia
* Pakutrükk

## Viited
Killustatuse ajastu

**Killustatuse ajastu** oli periood Vana-Hiina ajaloos aastatel 265–618.

Seda ajastut iseloomustab varase aadelkonna moodustanud mõjukate perekondade ja sõjameeste dünastiate esilekerkimine.

## Eellugu
Hani dünastia lõplik kokkuvarisemine 220. aastal viis keisririigi lagunemiseni kolmeks rivaalitsevaks riigiks: Wei riik (220–264), Wu riik (222–280), Shu Hani riik (221–223). See juhatas sisse pika poliitilise killustatuse ajastu. 

## Killustatuse ajastu dünastiad
# Lääne-Jini dünastia (265–316)
# Ida-Jini dünastia (317–419)
# Liu Songi dünastia (420–479)
# Qi dünastia (479–501)
# Liangi dünastia (502–556)
# Cheni dünastia (557–589)
# Sui dünastia (581–618)
Tangi dünastia

**Tangi dünastia** oli dünastia, mille järgi nimetatakse Hiina ajaloo ajajärku aastatel 618–907 pKr varajase keisririigi ajal. 

Tangi dünastia tuli Hiinas võimule pärast killustatuse ajastut ja Sui dünastiat ja taastas keisririigi ühtsuse. 

Tangi riik toetas mitmeid suguvõsasid, moodustades neist nimekirja ning paigutades mõjuvõimsaid klanne nende liikmete ametikohtade põhjal hierarhiasse. Kõrgete ametnike pojad said automaatselt õiguse kohale riigiametis. Seadusega jaotati kogu elanikkond ametnikeks, lihtinimesteks ja alamrahvaks ehk orjadeks. Riik toetas ja soosis nii budismi kui ka taoismi ning religioossed institutsioonid olid maksudest vabastatud.

Segaduste sajandil, mis kestis Tangi viimastel kümnenditel kuni Songi dünastia rajamiseni 960. aastal, läks võim kõigepealt kohalike sõjaväepealike ning siis nende ihukaitsevägede kätte. Songi ajastul (960–1279) domineeris valitsuses tsiviileliit, keda võeti ametisse eksamineerimise teel, mis sai Songi ajal üldkehtivaks viisiks tähtsasse ametisse pääsemisel. See tekitas uue õpetlasideaali – õpetlasametnikud, kes olid saanud põhjaliku koolituse kunstides ja muudel intellektuaalsetel aladel.
Yuani dünastia

Pärast Songi dünastia lagunemist valitsesid Hiinat mongolid **Yuani dünastia** (1279–1368) nime all. 

Mongolid jagasid elanikkonna rahvusgruppidesse. Iga grupp allutati erinevatele maksustamisalastele, seadusandlikele ja administratiivsetele reeglitele, mis kõik tulenesid rahvuslikust päritolust. Eriti karmid kitsendused kehtestati hiinlastele, kellel keelati relvade omamine, avalike koosolekute pidamine, segaabielud mongolitega või mongoli nimede panek. Neile kehtestati ka üle jõu käivad maksud ja suur osa nende maast konfiskeeriti. Elanikkond jaotati kastidesse – talupojad, arstid, sõdurid, käsitöölised, meelelahutajad, kaevurid – ning ühest kastist teise liikumine oli keelatud.

Yuani dünastia:

* Hubilai-khaan 1279–1294;
* Temur Oležeitu 1294–1307;
* Haišan 1308–1311;
* Ayurbarwada 1311–1320;
* Šidebala 1321–1323;
* Yesun Timur 1323–1328;
* Tugh Timur 1328–1329, 1329–1332;
* Hošila 1329;
* Toghon Timur 1333–1368.
Mingi dünastia

**Mingi dünastia** valitses Hiinat aastail 1368–1644.

Mingi dünastiale pani aluse endine talupoeg ja buda munk Zhu Yuanzhang. Ta sai võimule pärast põua, üleujutuste ja rahandussüsteemi kokkuvarisemise põhjustatud laiade rahvahulkade mässe, mis kukutasid mongoli Yuani dünastia. 

Püüdes vähendada talupoegade viletsust, tugevdas Zhu (keiser Hongwu) keiserlikku autokraatiat ja vähendas päritavaid ametikohti. 

Hongwu jaotas rahva päritavateks seisusteks: talupoegadeks, sõduriteks ja käsitöölisteks. Mongolite dünastia oli viinud Hiina rahvusvahelise kaubanduse ja diplomaatiliste suhete maailma teiste riikidega võrdseks, Ming aga püüdis restaureerida Tangi-aegset Hiina-keskset maailma.   
    
## Mingi dünastia keisrid
   
# Hongwu 1368–1398;   
# Jianwen 1399–1402; 
# Yongle 1403–1424;   
# Hongxi 1435;   
# Xuande 1426–1435;   
# Zhengtong/Tianshun 1436–1449/1457–1464;   
# Jingtai 1450–1457;   
# Chenghua 1465–1487;
# Hongzhi 1488–1505;
# Zhengde 1506–1521;   
# Jiajing 1522–1567;   
# Longqing 1567–1572;   
# Wanli 1573–1620;   
# Taichang 1620;   
# Tianqi 1620–1627;   
# Chongzhen 1628–1644.

### Lõuna-Mingi dünastia keisrid
# Zhu Yousong (1644–1645)
# Zhu Yujian (1645–1646)
# Zhu Yuyue (1646–1647)
# Zhu Youlang (1646–1662)
Jaani seegi paviljon

**Jaani seegi paviljon** (ka: **Jaani seegi muuseum**) on Tallinna Linnamuuseumi filiaal, kus eksponeeritakse sellele kohale sajandeid tagasi asutatud Jaani seegi ja Kivisilla eeslinna ajalugu. Paviljon asub Tartu maantee läbimurde ääres ning selle ehitamise tõttu sõidutee kitsamaks tegemine põhjustas tallinlastes 2003. ja 2004. aastal suurt poleemikat, tekitades autojuhtide ja jalakäijate vahelise vastuseisu.

Paviljonis on näha 2003. aasta suvel ja sügisel toimunud väljakaevamistel päevavalgele tulnud hospidalihoone 14.–16. sajandist pärit kivimüürid. Müüride vahel on maasse süvistatud vitriinidesse paigutatud lähikonnast pärinevad arheoloogilised leiud: keraamika, raudesemete fragmente, münte. Ekspositsiooni täiendavad mahukad infotahvlid piirkonna ajaloost. Väljakaevamistel avastatud 13. sajandist pärineva keldri, 17. sajandi klaasimeistri töökoja ning kahe 19. sajandi elumaja varemed lubas muinsuskaitsenõukogu lammutada läbimurde ja maa-aluse autoparkla rajamise huvides.

Arheoloog Villu Kadaka sõnul on seegisaali ajalooline telliskivipõranda rekonstruktsioon ekslikult laotud kunagisest põrandast madalamale, vundamendimüüride vahele, millega on tekitatud Tallinna ühe suurema keskaegse saali asemele hulk pisikesi ruumikesi, mistõttu ei saa külastajad tema hinnangul ettekujutust seal asunud suurejoonelisest hoonest. 

Hoone on projekteerinud arhitektibüroo Ansambel.

## Vaata ka
* Tallinna Jaani Seegi kirik
* Härjapea jõgi

## Välislingid
* Muuseumi koduleht
Kolme riigi ajastu

**Kolme riigi ajastu** oli periood Hiina ajaloos, osa killustatuse ajastust, mil pärast Hani dünastia kokkuvarisemist jagunes keisririik kolmeks rivaalitsevaks riigiks. Rangelt võttes kestis kolme riigi ajastu Wei riigi rajamisest aastal 220 kuni aastani 280, kui langes Wu riik, kuid paljud hiina ajaloolased peavad ajastu alguseks erinevaid varasemaid aastaid Hani dünastia lagunemise perioodil.

Kolm riiki olid Wei riik (220–264), Wu riik (222–280) ja Shu Hani riik (221–263).

Eesti keeles ilmunud raamat Kolmevalitsus kirjeldab selle perioodi sündmusi.
Viie dünastia ajastu

**Viie dünastia ja kümne kuningriigi ajastu** (hiina keele lihtsustatud kirjaviisis 五代十國, traditsioonilises 五代十国, Wǔdài Shíguó) oli Hiina ajaloos 907–960/979 pKr aset leidnud poliitiliste muutuste periood, mis jäi Tangi dünastia languse ja Songi dünastia rajamise vahele.

Sel ajastul vahetusid Põhja-Hiinas kiiresti viis dünastiat ja loodi enam kui tosin sõltumatut riiki, enamik neist Lõuna-Hiinas. Traditsiooniliselt loetletakse neist siiski vaid kümme, millest tuleneb ajastu nimi. Mõned ajaloolased nagu Bo Yang loetlevad 11 riiki, lisades Yani ja Qi, kuid mitte Põhja-Hani, pidades seda vaid hilise Hani dünastia jätkuks. Sel ajastul rajati ka Liao dünastia.

**Viis dünastiat**:
* Hiline Liangi dünastia (1. juuni 907–923)
* Hiline Tangi dünastia (923–936)
* Hiline Jini dünastia (936–947)
* Hiline Hani dünastia (947–951 või 979, sõltuvalt sellest, kas Põhja-Hani peetakse selle dünastia osaks)
* Hiline Zhou dünastia (951–960)

**Kümme kuningriiki**: Wu (907–937), Wuyue (907–978), Min (909–945), Chu (907–951), Lõuna-Han (917–971), Varane Shu (907–925), Hiline Shu (934–965), Jingnan (924–963), Lõuna-Tang (937–975), Põhja-Han (951–979).

Muud riigid: Yan, Qi, Zhao, Yiwu Jiedushi, Dingnan Jiedushi, Wuping Jiedushi, Qingyuan Jiedushi, Yin, Ganzhou, Shazhou ja Liangzhou.
Yin ja yang

***Yin'' ja ''yang*** (hiina keeles *yīn* 陰 või 阴; *yáng* 陽 või 阳) on Vana-Hiina filosoofias olemist iseloomustavad vastandlikud, kuid samas vältimatult kooseksisteerivad poolused.

Ikonograafiline tähendus: must (või sinine) sümboliseerib *yin*i, valge (või punane) sümboliseerib *yang*'i; vastandvärviga ringid sümboliseerivad kummagi sees sisalduvat vastandpoolust (miski pole täielikult *yin* ega *yang*). Sinusoidne eraldusjoon märgitseb nende sujuvat üleminekut. Sümbol on kasutusel nii vasak-parempoolse jaotusega kui ka ülal-all jaotusega ning samuti peegelpildis.

Algselt tähendasid *yin* ja *yang* vastavalt mäe varju- ja päikesepoolset külge, kuid filosoofilises mõttes on nende tähendus laienenud.

Taoismis on *yin* ja *yang* universumi (kõiksuse) negatiivne ja positiivne printsiip (alge). Üks ei saa eksisteerida ilma teiseta ning omavahelistes suhetes esindavad nad sageli oma vastandit.

Seda, mis näib olevat *yin*, toetab sageli *yang* ning vastupidi. Näiteks selleks, et mõista headust, peab tundma ka kurja. Ilma headuseta ei saaks olla kurjust. Selleks, et midagi saada, tuleb sel lasta minna.

*Yin*i ja *yang*i kahesuse printsiibi teooriast on kirjalikke tõendeid juba 4. sajandist eKr Hiina klassikalises teoses "Zhou Yi".

Taoistlikus mütoloogias on *yin*-printsiibi personifikatsioon surematuse jumalanna Xi-wangmu ning *yang*-printsiibil surematuse jumal Mu-gong.
 
Sageli esindavad *yin* ja *yang* järgmisi paare.

*Yin*-*yang* sümbol on kasutusel Lõuna-Korea ja Mongoolia lipul.
Kaanon

**Kaanon** võib tähendada asju erinevates valdkondades:
* Kaanon (kirjandus)
* Kaanon (muusika) on polüfooniline heliteos muusikas
* Kaanon (hümn) on Õigeusu kirikus kasutatav laul
* Kaanon on fikseeritud religioossete tekstide kogu ehk pühakiri

### Vaata ka

* Kanoniseerimine
* Kanooniline õigus
* Kanoonik
* Kanonaad
Spree

**Spree** on Haveli lisajõgi Saksamaal. Pikkus umbes 400 km.

Algab Sudeetide äärmisest lääneosast. Mägedest laskunud, voolab valdavalt loodesse. Alamjooksul hargneb. Harud suubuvad Berliinis vasakpoolsete lisajõgedena Havelisse.

Spree keskjooksul elavad Spreewaldi piirkonnas lääneslaavlastest sorbid.

## Vaata ka
*Spree kanal
Bhagirathi

**Bhagirathi** (hindi भागीरथी (Bhāgīrathī)) on Gangese lähtejõgi.

Algab kiirevoolulise mägijõena 7756 meetri kõrguselt Gangotri liustikust Himaalajas. Umbes 700 km kaugusel lähtest ühineb Devprayagi linna juures Alaknandaga ja kannab allavoolu Gangese nime.
Bellingshauseni meri

**Bellingshauseni meri** on Vaikse ookeani (või ka Lõuna-Jäämere) ääremeri Antarktise rannikul Antarktika poolsaare (Grahami maa (läänes; umbes 70. meridiaan) ja Thurstoni saare (läänes) vahel. See piirneb läänes Amundseni merega (tinglik piir on ligikaudu 100. või 105. meridiaan). Selle äärde jääb Ellsworthi maa Eightsi ranniku ja Bryani rannikuga. Kaugemale põhja jääb Lõuna-Ameerika.

Mere osad on Ronne laht ja Marguerite'i laht.

Meres paiknevad Antarktika suurim saar Aleksander I maa (idas), Peeter I saar, Charcot' saar, Latady saar, Rothschildi saar ja Smyley saar.

Merepõhja põhjaosas on kuni 1500 m kõrgused järsud De Gerlache'i mäed.

Mere pindala on umbes 487 000&nbsp;km², suurim sügavus 4115 m.

## Vesi
Soolsus on 33,5 promilli. Vee temperatuur on umbes –1°.

## Kliima
Kliima on karm. Ilm on pilves. Sagedased on tuuled ja udud. Suurema osa aastast (suurem osa merest aasta läbi) on Bellingshauseni meri kaetud ujuva liustikujää ja lume ning jäämägedega.

Antarktika poolsaare lähedal on tsüklonite keskmine läbimõõt umbes 370&nbsp;km. Paljud tsüklonid liiguvad Bellingshauseni merelt kirdesse Drake'i väina poole ning toovad sinna karmi ilma. El Niño ajal aga on Bellingshauseni mere kohal ebatavaliselt kõrge õhurõhk. See tingib suurema voolu põhja poole mere lääneosas ja suurema temperatuurigradiendi Antarktise rannikul. See omakorda tingib Antarktika poolsaare lõunaosa poole suunduvate madalrõhusüsteemide kujunemise.

Jää ulatus Bellingshauseni merel on viimastel kümnenditel kahanenud umbes 8% kümnendis. Et aga Rossi merel on jää ulatus kasvanud kiirusega umbes 7% kümne aasta jooksul, on oletatud, et jää on migreerunud Bellingshauseni merest Rossi merre.

## Eltanini asteroid

Hilispliotseenis umbes 2,15 miljonit aastat tagasi kukkus sinna Eltanini asteroid.

## Loomad
Bellingshauseni meres elavad lonthülged ja Adélie pingviinid. Üks viimaste kahest asurkonnast talvitub Bellingshauseni mere paakjääl.

## Avastamislugu
Meri on nime saanud Saaremaalt pärit Fabian Gottlieb von Bellingshauseni järgi. Tema juhitud ekspeditsioon oli esimene, kes jõudis 1819. või 1821. aastal sellele merele.

## Viited

## Välislingid

*USGS-i merekaart
*NASA satelliidifotod
*Sissekanne saidil lighthouse-foundation.org

Artikli kirjutamisel on kasutatud saksa, inglis-, prantsus-, ukraina-, läti- ja bulgaariakeelset Vikipeediat seisuga 28.3.2009.
Aleuudid (rahvas)

**Aleuudid** on rahvas Komandorisaartel, Aleuutidel ja Alaska poolsaarel. Lähedased eskimotele.

Saabusid Põhja-Ameerikasse arvatavalt 9000 aasta eest ja on elanud kultuuriliselt isoleeritult.

Kõnelevad aleuudi keelt. 

Neid on umbes 24 000 (1994). Venemaal elas 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 482 aleuuti, kellest 16 oskas aleuudi keelt.

Traditsioonilised tegevusalad on kalapüük ja mereloomade küttimine.

## Viited
Andromache

**Andromache** oli vanakreeka mütoloogias Väike-Aasias asuva Müüsia kuninga Eetoni tütar ja Trooja sõdalase Hektori naine. 

Kõik tema perekonnaliikmed tapeti Trooja sõja ajal. Pärast Trooja sõda vangistas Achilleuse poeg Neoptolemos Andromache. Andromache sünnitas Neoptolemosele kolm poega (sealhulgas Astyanaxi) ning seetõttu kandis mehe viljatu naine tema peale viha. Pärast Neoptolemose surma abiellus Andromache Helenosega, kes oli samuti Trooja sõjavang.

Oma viimased eluaastad veetis Andromache Väike-Aasia Pergamoni linnas, mille rajajaks oli üks tema poegadest.
Poseidon

**Poseidon** (vanakreeka keeles Ποσειδῶν) on vanakreeka mütoloogias merejumal, Kronose ja Rhea poeg. Tema sümbol on kolmhark. Tema vaste vanarooma mütoloogias on Neptunus. 

Pärast Kronose surma jagasid tema kolm poega maailma omavahel ära: Zeus sai taeva, Hades allmaailma ja Poseidon mere, maad aga valitsevad nad kõik koos. 

Poseidonit peetakse sageli taltsutamatuks jumalaks, sest tema elemendiks on tormine meri. Poseidonit kujutati tihti kui jumalust, kes sõidab oma kuldsete merihobustega kaarikus üle vetesügavuse. Ta kandis võimast kolmharki, mis suutis mere hetkega möllama panna, tekitades ootamatu tormihoo. 

Tema naine on merenümf Amphitrite. Poseidonil on palju lapsi nii oma naise kui ka teiste naisolenditega (näiteks  oli tal nereiid Thoosaga poeg Polyphemos). Jumalanna Athena meelehärmiks heitis ta ühte isegi gorgo Medusaga. Medusa maharaiutud peast hüppas välja tiivuline hobune Pegasos, kellest sai Poseidoni lemmikuid. 

Merejumala kultus oli kreeklaste seas laialt levinud, kuigi sadamalinnal Ateenal ei olnud temaga just kõige paremad suhted.  Et ateenlased valisid oma linna kaitsejumalaks Athena, ujutas Poseidon maa veega üle, kuni Zeus osapooled lepitas. 

Kord palunud Kreeta saare valitseja Minos Poseidonilt, et see saadaks talle jumaliku märgi, ning samal ajal tõusis lainetest valge härg. Usukommete kohaselt oleks Minos pidanud härja ohverdama, kuid kuningas ei teinud seda. Poseidon solvus ja pani Minose naise Pasiphae härjasse armuma. Sellest armastusest sündis härja peaga olend Minotauros, kelle tappis Ateena kangelane Theseus.
Argonaudid

**Argonaudid** olid vanakreeka mütoloogias meresõitjad, keda kutsuti nõnda nende Argo-nimelise laeva järgi. Neid võib pidada maadeavastajateks; arvatavasti olid nad esimesed kreeka rändurid, kes sõitsid Mustale merele. Nad sõitsid välja Tessaaliast, kus nende juht Iason oli Iolkose õigusjärgne kuningas.

Müüdi järgi olevat Iasoni isa Aisoni võimult kõrvaldatud tema poolvenna Peliase poolt. Peliast hoiatati kord, et tema tõukab troonilt ühte sandaali kandev mees. Aison saatis oma poja salaja Cheironi juurde õppima, et  teda Peliase eest kaitsta. Täiskasvanuks saades otsustas Iason Iolkosesse naasta ning trooni tagasi võtta. Rännakul oma sünnilinna pani teda proovile jumalanna Hera, kes oli ennast vanaks naiseks maskeerinud. Ta palus Iasonil kanda end teisele poole jõge, mis oli üle kallaste paisunud. Iason sai sellega hakkama, kuid kaotas ühe oma sandaalidest. Nii läkski hiljem täide ennustus, et Peliase tõukab troonilt ühe sandaaliga mees. 

Et Iasoni tagasitulek Iolkosesse kattus religioosse pidustuse ajaga, ei julgenud Pelias teda tappa, sest ta kartis jumalate viha alla sattuda. Kuningas Pelias ütles Iasonile, et too saab trooni, kui suudab hankida imepärase kuldvillaku.  See villak kuulus jäärale, kes oli lennanud Kolchisesse (tänapäeva Gruusia ala Kolhethi). Villak rippus seal ühe puu otsas ning seda valvas madu, kes kunagi ei maganud.

Iason võttis koos rühma Tessaalia sõduritega ette ekspeditsiooni kuldvillakut tooma ning temast sai argonautide (kokkukutsutud kangelaste) juht. Argonautide hulgas olid Kastor ja Polydeukes, poeet ja laulik Orpheus, Borease pojad Kalais ja Zetes ning kangelane Herakles. Koos Iasoniga ületasid nad imedest tulvil mere ning külastaid veidraid paiku.
Andromeda

**Andromeda** ('meeste valitsejanna') oli Aithiopia kuninga **Kepheuse** ja Kassiopeia tütar. Aithiopiat ei tohi segi ajada tänapäeva Etioopiaga, mida antiikajal kutsuti Aksumiks.

Kassiopeia uhkustas korduvalt, et ta on ilusam kui merenümfid nereiidid. Nereiidid kaebasid merejumalale Poseidonile ja too maksis solvangu eest kätte, saates riiki laastama uputuse ning merekoletise **Ketose**. Täieliku hävingu ärahoidmiseks otsustati Andromeda oraakli käsul Ketosele ohverdada ja seoti kettidega kalju jalami külge kinni. (Pärimuse kohaselt asub see kalju Tel Avivi sadamas.)

Õnnekombel sattus parajal ajal sinna Perseus, kes armus neiusse otsekohe. Ta jäi kaldale koletist ootama ja kui see tuli, lõi tal pea maha. Perseus viis Andromeda vanemate juurde ja palus neilt tütre kätt, mida need talle ka rõõmsalt lubasid.

Sellega ei olnud aga nõus **Phineus**, kellele Andromeda enne naiseks lubatud oli. Perseusel tekkis tema ja ta sõpradega tüli ning Perseus näitas neile Medusa pead. Sel oli omadus kõik kiviks muuta, kes seda näevad.

Perseus viis Andromeda Tirynsi Argolises, mida valitsema hakkas, ja abiellus temaga. Nad said kuus poega, keda nimetati perseiidideks: kõigi pärslaste esiisa **Perses**, Alkaios, **Heleus, Mestor**, Sthenelos ja Elektryon, ning tütre Gorgophone, kelle nimi tähendab tõlkes 'gorgohäälne'. Nende järeltulijad valitsesid Argolist, Mükeenet ja Teebat. Perseuse ja Andromeda järglaste hulka kuulus ka Herakles.

Pärast surma tõsteti Andromeda, Perseus, Kassiopeia, Kepheus ja Ketos tähtkujuna taevasse (Andromeeda, Perseus, Kassiopeia, Kepheus ja Lohe).

## Andromeda kunstis

Perseuse-müüti kujutati juba antiikajal reljeefidel, vaasidel ja seinamaalidel, sealhulgas Pompejis.

Andromedat on maalinud paljud kunstnikud, näiteks Piero di Cosimo, Paul Gustave Doré, Jean Auguste Dominique Ingres, Rembrandt, Peter Paul Rubens ja Tizian. Poznańis on Perseusele ja Andromedale skulptuur püstitatud.

Hans Sachs kirjutas Andromedast komöödia, Sophokles ja Euripides tragöödia. Samuti on sellest näidendi kirjutanud Pedro Calderón de la Barca ja Pierre Corneille. Jean Baptiste Lully ja Claudio Monteverdi kirjutasid Perseusest ooperi.
Asklepios

**Asklepios** (ladinapäraselt *Aesculapius*) oli vanakreeka mütoloogias tervisejumal. Ta oli Apolloni ja tema armukese järvenümf Koronise poeg. Koronis võttis endale Apolloni seljataga teise armukese. Legendi kohaselt tõi sõnumi Koronise pettusest ilusa valge sulestikuga vares, kelle Apollon raevuhoos mustaks muutis. Erinevate legendide kohaselt tappis Apollon ise truudusetu armukese, või saatis oma õe Artemise teda alati tabava noolega tapma. Kui matuseriida leegid Koronist puudutasid, hakkas Apollonil oma sündimata pojast kahju. Ta eemaldas lapse ema surnukehast ja nii sündiski Asklepios.

Apollon viis lapse kentaur Cheironile, kes poisi oma Pelioni mäe koopas üles kasvatas. Cheiron õpetas talle arstimite kasutamist, manamist valude vastu ja võlujookide valmistamist. Asklepios oli peagi võimeline kõigi tõbede vastu abi leidma.

Kord anti Asklepiosele võime üks õnnetu surnuist ellu äratada ja ravitseja tegi seda. Mõne legendi kohaselt oli see Hippolytos, Theseuse poeg, kes ei surnud enam kunagi uuesti, vaid elas igavesti. Teda kutsuti Virbiuseks ja austati nagu jumalat.

Zeusile ei meeldinud Asklepiose tegu ja ta tappis ravitseja piksenoolega. Apollon sattus poja surma tõttu raevu ja tappis vibuga kükloobid (teise legendi kohaselt kükloopide pojad). Zeus karistas teda omakorda, pannes jumala teenima kuningas Admetost. Kuningas Admetos oli seesama kuningas, kelle naise Alkestise Herakles Hadesest päästis. Apolloni soovi kohaselt asetati ravitsejajumal tähtede sekka Ophiuchose ehk Maokandja nime all.

Kuulsaim Asklepiose pühamu asus Epidauroses, alates 5. sajandist eKr rajati teisigi asklepieioneid (Kosi saarel, Pergamonis jne). Asklepiost kujutatakse kunstis habetununa, mantlisse rõivastununa ning ravikunsti sümbolit – kepi ümber keerdunud madu – käes hoidvana.

## Viited
Detsimeeter

**Detsimeeter** (tähis **dm**) on SI-süsteemi pikkusühik, mis võrdub kümnendiku meetriga ehk 10 sentimeetriga:
: 1 dm = 0,1 m = 10 cm.

Kuupdetsimeeter ehk liiter on laialt levinud mahuühik, mis võrdub 10×10×10 = 1000 kuupsentimeetriga. 

## Vaata ka
* Meeter
* Ühikute detsimaaleesliited
Andromeeda galaktika

**Andromeeda galaktika** ehk **Andromeeda tähesüsteem** ehk **Andromeeda udu** (varasem ja tavakeelne nimi: *Andromeeda udukogu*) on meie Galaktika (Linnutee) naabergalaktika, umbes 2,5 miljoni valgusaasta ehk umbes 780 kiloparseki kaugusel asuv spiraalgalaktika tähistusega ** [[Messier' kataloog|M]]31** või **NGC 224**. Ta asub Andromeeda tähtkujus.

Linnutee ja Andromeeda galaktikad põrkavad umbes 4 miljardi aasta pärast kokku ning moodustavad ühinemisel uue galaktika. 

## Uurimislugu
1885. aastal avastas Carl Ernst Albrecht Hartwig Tartu tähetornis supernoova süttimise Andromeeda udus.

1922. aastal avaldas eesti astronoom Ernst Öpik ajakirjas The Astrophysical Journal artikli "Andromeeda udukogu kauguse hinnang", milles ta hindas Andromeeda udukogu kauguseks Maast 1 500 000 valgusaastat. Ta järeldas sellest, et Andromeeda udukogu ja teised spiraaludud on kaugel väljaspool Linnutee tähesüsteemi asuvad iseseisvad tähesüsteemid, teised galaktikad (spiraalgalaktikad). Öpiku kaugushinnang jäi mitmekümneks aastaks kõige täpsemaks Galaktika-välise objekti kauguse hinnanguks. Kauguse hindamisel kasutas ta uudset dünaamilist meetodit, mille olemust teised astronoomid ei taibanud. Mõni aasta hiljem hindas USA astronoom Edwin Hubble tsefeiidide heleduskõverate alusel Andromeeda udukogu kauguseks 900 000 valgusaastat. See hinnang oli mõistetav, mistõttu spiraaludude Galaktika-välisuse tõestajaks peetakse Hubble'it.

## Vaatlemine

Eestis on Andromeeda udukogu vaadeldav aasta ringi. Paremad õhtused vaatlusajad on sügisel ja talvel. Andromeeda galaktika on palja silmaga nähtav vaevumärgatava udulaiguna. Väga hästi vaadeldav on ta 7–8-kordse suurendusega binokli abil. Kui suurendus ületab 10 korda, on raske hoida binoklit paigas ja objekti vaateväljas.

## Viited

## Kirjandus
* "Kaugeim tähekogu mõõtmatuses. Andromeeda udukogu - tuhanded päikesed" Rahvaleht, nr 109, 21. november 1925, lk 6

## Välislingid

* Kaart: Andromeeda tähtkuju
* Kaart: Andromeeda tähtkuju
* Otsime Andromeeda udukogu (allikas)
* Galaktikate füüsika (allikas Internet Archive vahendusel)
* Villu Päärt: "Andromeeda galaktika sündis hiiglaslikus kokkupõrkes VIDEO" Novaator, 29. november 2010
* The Milky Way’s long-lost sibling finally found Michigani Ülikool, 23. juuli 2018
Kasvatusteadlane

**Pedagoog** (vanakreeka keele sõnast *paidagogos* 'lapse saatja') on pedagoogikateadlane või pedagoogilisi teadmisi rakendav ja õpetajana töötav inimene.

**Pedagoog** kitsamas tähenduses on õpetaja ametijärk. Noorempedagoogi, pedagoogi või vanempedagoogi ametijärgu omistamiseks  peab kandidaat vastama Haridus- ja teadusministeeriumi kehtestatud kvalifikatsiooninõuetele.

## Sõna "pedagoog" ajaloolised tähendused
Vana-Kreekas oli pedagoog (*paidagogos*) usaldusväärne, sageli vanem ja kogenum ori, kellele usaldati laste saatmine kooli ja nende tagasitoomine. Pedagoogi ülesandeks oli laste järele vaadata, et nendega midagi tee peal ei juhtuks. Pedagoog viibis sageli ka koos lastega õppetundides, ta võis seal kanda ka laste motiveerimise (sh karistamise) ülesannet. Pedagoog ise õpetamisega ei tegelenud.

## Termin "pedagoog" Eesti haridussüsteemis
Eesti haridussüsteemis on neli õpetaja ametijärku: noorempedagoog, pedagoog, vanempedagoog ja pedagoog-metoodik. Kõrgeima kvalifikatsiooniga ametijärgu nimetusena on kasutusel sünonüümselt ka õpetaja-metoodik.

## Vaata ka
*õppejõud

## Viited
Bismarcki saarestik

**Bismarcki saarestik** on saarestik Vaikses ookeanis, Uus-Guineast kirdes. Kuuluvad Paapua Uus-Guineale.

Saarestik on Melaneesia osa. Saared on mägised ja vulkaanilised. Nende pindala on 49 658 km².

Esimesed inimesed jõudsid sinna 30 000 – 40 000 aastat tagasi. Eurooplastest jõudis saartele esimesena hollandlane Willem Schouten aastal 1616.

1885. aastal arvati saared aasta varem moodustatud Saksamaa protektoraadi koosseisu ja nimetati kantsler Otto von Bismarcki auks Bismarcki saarestikuks.

Saarestikus elab umbes 470 000 inimest.
Ebausk

**Ebausk** on käitumisreeglite kogum, mis võib põhineda usul või maagilisel mõtteviisil, mille alusel ebausu praktiseerija usub, et tulevikku või teatud sündmuste tulemust saab mõjutada tema käitumisega. Näide: uskumus, et kulla ja hõbeda koos kandmine toob õnnetust.

Selle tõlgenduse kriitikute väitel põhineb ebausk mitte arutlusel, vaid tuleneb kõrvale juhitud või "valgustamata" usulistest tunnetest, mis viib mõningatel juhtudel jäikuseni usulistes vaadetes või praktikas, teistel juhtudel aga usuni ebatavalistesse sündmustesse või talismanidesse, ennetesse ja ennustustesse. Paljud ebausukombed on taandatavad väärarusaamadele põhjuslikkusest või statistikast.

Ülaltoodu võib viia alusetute hirmude või liialdatud hoolikuseni välistes kommetes.

Alan Dundese definitsiooni järgi nimetatakse ebausuks "traditsioonilisi väiteid, mis koosnevad ühest või enamast tingimusest ja ühest või enamast tagajärjest, kus osa tingimusi kuulutab midagi ette ja osa põhjustab midagi." Dundes pakub välja ebausu kolm põhikategooriat: 
# märgid – põhjuslikud suhted, mida inimene ei saa mõjutada, nende hulka kuuluvad ended ja unenäod; 
# maagia – nõidus, põhineb inimese kavatsuslikul tegevusel; 
# konversioon – hübriidkategooria, kus märgiline ebausk on pööratud maagiliseks, nende hulka kuuluvad muuhulgas soovid ja tõrjemaagia." http://haldjas.folklore.ee/UTfolkl/kaitstud/bakalaureus96_Kaasik.html

Mõnede väitel tuleneb fanatism samadest kõrvalekaldunud usulistest tunnetest enesekindlas erutusseisundis. Selline jäik lojaalsus võib rakenduda nii usundis kui poliitikas ja ideoloogias; see võib keskenduda isegi spordile ja kuulsustele.

Mis ka seda ei põhjustaks, võib ebausk viia mõistusevastase käitumiseni tänu toetumisele oletatavale jumalikule või paranormaalsele kontrollile maailma üle. Mängur võib põhjendada oma võituderida pokkeris kaasaskantava jänesekäpa või konkreetses toolis istumisega oskuste või statistika asemel. Lennukireisija võib uskuda, et teda kaitseb õhus reisijate kaitsepühaku Püha Christopheri medal, mitte statistiline fakt, et lennuõnnetusi juhtub väga harva.

Sõna "ebausk" kasutatakse ka viitamiseks rahvausundile, tavaliselt vastandatuna mõnele teisele usundile või teadusele.

## Vaata ka
* Ebajumalakummardamine
* Vandenõuteooria
* Maagia
* Rahvausund
* Triskaidekafoobia

## Välislingid

* Katre Lomp. ''Tuvide ebausk''
* ''Vanad uskumused vajuvad unustusse ning uued tulevad nende asemele''. Tartu Postimees, 7. oktoober 2002
Patendiraamatukogu

**Patendiraamatukogu** on tööstusomandialase informatsiooni tutvustamise ja levitamise keskus, mille põhimõttelise statuudi kehtestab tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni (vastu võetud 20. märtsil 1883, uuesti läbi vaadatud Brüsselis 14. detsembril 1900, Washingtonis 2. juunil 1911, Haagis 6. novembril 1925, Londonis 2. juunil 1934, Lissabonis 31. oktoobril 1958 ja Stockholmis 14. juulil 1967 ning parandatud 28. septembril 1979) artikli 12 lõige 1, mille kohaselt iga liidu liikmesriik kohustub looma eriameti tööstusomandi õiguskaitse asjade ajamiseks ja üldsusele patentide, kasulike mudelite, tööstusnäidiste ja kaubamärkide tutvustamise keskuse.

Patendiraamatukogu funktsioone täitvate keskuste loomine on kohustuslik kõigile tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooniga liitunud riikidele. Konventsiooniga on praeguseks liitunud absoluutne enamus maailma riike. Eri riikide patendiraamatukogude vahel toimub reeglina ka tööstusomandialase informatsiooni vastastikune vahendamine, et levitada oma asukohariigi tööstusomandialast dokumentatsiooni teistesse riikidesse. Vastastikusteks vahetus- või müügiobjektideks on tööstusomandialase informatsiooni kandjad (bülletäänid, elektroonilised infokandjad või mikrokandjad).

Eestis täidab nimetatud keskuse funktsioone Eesti Intellektuaalomandi ja Tehnoloogiasiirde Keskus, mis vahendab Eesti Patendiameti publitseeritavate tööstusomandialaste dokumentide kohta infot nii riigisisesele kui ka rahvusvahelisele tarbijaskonnale.

## Välislingid
* Tööstusomandi kaitse Pariisi konventsiooni eestikeelne versioon
Bismarcki meri

**Bismarcki meri** on Vaikse ookeani osa Paapua Uus-Guineas. 

Edelas piirneb meri Uus-Guinea rannikuga, kagus ja kirdes Bismarcki saarestikuga ning põhjas Admiraliteedi saartega. Kagusse jääb Saalomoni meri, põhja Vaikse ookeani ala, mida eraldi mereks ei arvata.

## Piirid

Bismarcki mere läänepunkt on Uus-Guinea rannikul olev Baudissini neem (142° O). Sealt kulgeb piir Wuvulu, Aua ja Manu saarele (viimane asub mere kirdepunktis), sealt läbi Peleluni saarte Hermiti saarele ja edasi Admiraliteedi saarte suurima saare Manuse saare läänetippu. Manusi idatipust kulgeb piir Lavongai ehk Uus-Hannoveri saareni ja sealt Uus-Iirimaa kirdetippu.

Kagus piirneb Bismarcki meri Saalomoni merega. Nende piir algab Uus-Guineal olevalt Teliata neemelt (147° 24' O), kulgeb üle Vitjazi väina Umboi saare põhjatippu, sealt Uus-Britannia saare läänetippu, selle põhjarannikut mööda kuni kirderannikul oleva Kokopo linnani ja sealt mööda 4°50' lõunalaiust itta Uus-Iirimaa lõunatippu, mis on Bismarcki mere idapunkt.
Kabuli jõgi

**Kabuli jõgi** (puštu د کابل درياب (de Kābul Daryāb), dari کابل، درياى (Daryā-ye Kābul)) algab Hindukuši kagunõlvult. Murrab kuristikes läbi mitme aheliku ja läbib vahepeal laiemaid mägedevahelisi nõgusid, millest olulisemad on Kabuli, Jalālābādi ja Peshawari juures. Suubub paremalt Indusesse.
Gilgiti jõgi

**Gilgit** on jõgi Aasias Kashmiris.

Algab Hindukuši mägedest. Voolab sügavas orus Karakorami jalamil. Suubub parempoolse lisajõena Indusesse. Jõe ääres on Gilgiti linn.
Rakendusteadused

**Rakendusteadused** (inglise keeles *applied research*) on teadusliku uurimistöö suunad, mille peamiseks eesmärgiks on leida alusuuringute leidudele võimalikke kasutusalasid või teha kindlaks uusi meetodeid või võimalusi varem määratletud eesmärkide saavutamiseks. 

Rakendusteadustele vastandatakse alusteadusi ehk fundamentaalteadusi, mille eesmärk on teadmiste saamine sõltumata nende praktilisest rakendamisest. Kuna ühe teadusharu raames tehtav uurimistöö võib olla orienteeritud nii alusteadmiste avardamisele kui ka teadmiste rakendamisele, kasutatakse tänapäeval pigem mõisteid "alusuuringud" ja "rakendusuuringud". Uurimistöö rakendusliku fookuse esiletõstmiseks kasutatakse teadusharude nimetustes sageli täiendit "rakendus-" või "rakenduslik", näiteks rakendusmatemaatika, rakenduskeemia, rakenduslingvistika, rakenduslik mõõteteadus, rakenduslik majandusteadus jmt.

## Vaata ka
*Auguste Comte
*teadus- ja arendustegevus
*teadus
*teadusfilosoofia

## Välislingid
*Eesti keele seletav sõnaraamat
*OECD Frascati käsiraamat 2015, 2. peatükk (eesti keeles)
*OECD Frascati Manual 2015
Šamaan

**Šamaan** on traditsionaalkultuuris inimene, kellel usutakse olevat võime meelerännakuteks ning väe ja teadmiste toomiseks, et neid enda ja teiste heaks kasutada. Sõna "šamaan" on pärit Siberis kõneldavast evengi keelest ja tähendab 'teadjat'.

Šamaanid suudavad transiseisundis ühendust võtta vaimudega, vaimude maailma elavate maailmaga ühendada. Nad suudavad endasse vaime koguda ja ise vaimudeks kehastuda. 

Abivahenditena teadvuse seisundi muutmisel kasutavad šamaanid šamaanitrummi, kõristit, hallutsinogeenseid aineid jne.

## Vaata ka
*Lovi
*Šamanism

## Kirjandus
* Eliade, Mircea. *Shamanism: archaic techniques of ecstasy.* Bollingen 2004. ISBN 0-691-11942-2 (katkendid)
* Harner, Michael. *Šamaani töö: väe ja tervendamise õpetus.* Tallinn 1999.
*Hoppál, Mihály. *Šamaanid Aasias ja Euroopas.* Tallinn: Varrak 2003. ISBN 9985-3-0679-1
* Vitebsky, Piers. *Šamaan. Hingerännud, transs, ekstaas ja tervistamine Siberist Amazonaseni.* Tallinn: Olion 2002.
Trükiarv

**Trükiarv** ehk **tiraaž** on trükise ühe väljaande eksemplaride arv.

## Eesti suuremate ajalehtede trükiarv
### Üleriigilised päeva- ja nädalalehed

### Maakonnalehtede ja venekeelsete ajalehtede trükiarv

## Tallinna linnaosade ajalehed
2011. aastal oli mõne Tallinna linnaosa ajalehe trükiarv järgmine: Kesklinna Sõnumid 33 000, Mustamäe ajaleht 31 600, Põhja-Tallinna Sõnumid 28 000, Lasnamäe Leht 20 000, Kristiine Leht 15 600.

## Viited
Panteism

**Panteism** (kreeka k *pan* – kõik, *theos* – jumal) on usulis-filosoofiline mõttesuund, mille järgi kõiksus on samane Jumalaga. Panteistlik Jumal on individuaalsuseta "miski", halb lähtub jumalast nagu heagi. Samm panteismist edasi viib fatalismi või ateismi. Kogu maailm on jumala ilming ja Jumal on sama maailmaga. Panteism samastab Jumala ja universumi. Panteism tähistab immanentset usundivormi.

## Vaata ka
*Animism
*Astraalreligioon
*Immanentne
*Pandeism
*Polüteism

## Välislingid