open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stringid

**Stringid** on kitsad "mini" aluspüksid, mis eesotsas katavad ainult häbemepiirkonda ja mille tagaosa kantakse tuharate vahel. Need koosnevad kahest (või ühest) riide kolmnurgast ja neid ühendavatest paeltest. 
*G-string. Stringide alavormide seas on *[[g-string]]* ehk nöörstring, mille tagaosa kujutab endast kitsast riideriba, mis jookseb tuharate vahel vöökummini, ning Ameerikas levinud *[[jockstrap]]*, millel tagaosa koosneb kahest laiast elastsest ribast, mis hoiavad suguti ja munandid kindlalt paigas. Inglise keeles kasutatakse ka nimetust *athletic supporter* ('sportlik toetaja'), sest nende algne eesmärk oli meeste suguelundeid toetada ja fikseerida, et vältida sportimisel tekkida võivaid vigastusi.

*T-string - stringid, millel pole tagumist kolmnurka, vaid tuharate vaheline pael on ühendatud otse vöökummipaelaga moodustades "T"-kuju.
Tsitre pank

**Tsitre pank** on Põhja-Eesti panga eraldunud osa, mis kulgeb umbes neljakilomeetrise põhjapoolse kaarena Soorinna Muuksi külani ja seega eraldab ümbritsevast maastikust Tsitre klindisaart. 

Tsitre pangas asub Turje kelder koos Turjekeldri joaga.
Otfried Preußler

**Otfried Preußler** (20. oktoober 1923 Reichenberg (Liberec) – 18. veebruar 2013) oli saksa lastekirjanik.

Tema tuntuimad teosed on "Väike nõid", "Röövel Hotzenplotz" ja "Krabat". 

Otfried Preußleri esivanemad elasid Libereci piirkonnas alates 15. sajandist. Tema vanemad olid õpetajad. Ta lõpetas kooli aastal 1942. Kuigi ta jäi idarindel sõdides ellu, võeti ta 21-aastase leitnandina 1944. aastal vangi. Preußler viibis järgmised viis aastat Tatarimaal vangilaagris.

Pärast vabanemist juunis 1949 läks ta Rosenheimi oma ümberasustatud sugulaste ja kihlatu Annelies Kindi juurde, kellega ta samal aastal abiellus. 

Aastatel 1953–1970 töötas ta koolis, algul algklasside õpetajana, seejärel direktorina.

Ta võitis noorteromaani "Krabat" eest 1972. aastal Deutscher Jugendliteraturpreisi.

## Eesti keelde tõlgitud teoseid
*"Väike nõid", tõlkinud Vladimir Beekman, Eesti Raamat, 1975, 1979; Tiritamm, 2005; Tänapäev, 2015, 2016
*"Krabat", tõlkinud Linda Ariva, Eesti Raamat, 1982; Tiritamm, 2000; Tänapäev, 2009, 2015
*"Röövel Hotzenplotz", tõlkinud Vladimir Beekman, Eesti Raamat, 1995, 2018, 2019
*"Nõiad, tondid, vetevaimud", tõlkinud Vladimir Beekman, Tiritamm, 2000
*"Untslimüts Ärbi", tõlkinud Toomas Toomra, Tiritamm, 2001
*"Ärbi ja tema sõber Tuustik", tõlkinud Toomas Toomra, Tiritamm, 2002
*"Toomas Hernetont", tõlkinud Siim Hirkel, Tiritamm, 2002
*"Meil Kilplas", tõlkinud Eve Sooneste, Tiritamm, 2003
*"Röövel Hotzenplotzi uued seiklused", tõlkinud Vladimir Beekman, Eesti Raamat, 2018
*"Röövel Hotzenplotz ja kuurakett", tõlkinud Piret Pääsuke, Eesti Raamat, 2019
Thomas Winner

**Thomas Gustav Winner** (3. mai 1917 Praha – 20. aprill 2004 Cambridge) oli ameerika juudi soost semiootik ja slavist.

Ta lõpetas Harvardi Ülikooli.

Ta oli ameerika esimese semiootikakeskuse asutajaid Browni ülikooli juures. Ta tegi palju Tartu-Moskva semiootikakoolkonna tööde tutvustamisel Ameerika Ühendriikides.

Ta oli tunnustatud Anton Tšehhovi spetsialist.

## Pere
Tema abikaasa oli antropoloog ja semiootik Irene Portis-Winner.

## Viited
Leida Rammo

**Leida Rammo** (18. aprill 1924 Tallinn – 23. juuli 2020) oli eesti näitleja.

## Elulugu
Ta lõpetas 1942. aastal Tallinna 4. Gümnaasiumi ning 1950. aastal Eesti Teatriinstituudi.

Leida Rammo on muu hulgas töötanud Draamateatris, Estonias, Endlas, Noorsooteatris, Rakvere teatris. Ta on mänginud umbes 30 filmis (sealhulgas "Põrgupõhja uus Vanapagan", "Noor pensionär", "Viini postmark","Verekivi") ja teleteatri lavastustes.

Ta on juhtinud Paul Pinna nimelise rahvateatri stuudiot. 

1968–1977 töötas ta Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee Elanikkonna Teenindamise Valitsuses insenerina, vaneminsenerina ning teeninduse ja tootmise organiseerimise osakonna juhatajana.

## Tunnustus
*2015 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Leida Rammo fond
Eesti Rahvuskultuuri Fondi alla kuuluv Leida Rammo Linnateatri Fond loodi 2015. aasta oktoobris eesmärgiga tunnustada Linnateatrit ja selle loomingulist kollektiivi. 

Leida Rammo fondi stipendiumi laureaadid:
* 2016 – Külli Teetamm ja Indrek Ojari 
* 2017 – Epp Eespäev 
* 2018 – Alo Kõrve 
* 2019 – Hele Kõrve 
* 2020 – Evelin Võigemast
* 2022 – Kaspar Velberg
* 2023 – Mart Toome
* 2024 – Sandra Uusberg

## Isiklikku
Leida Rammo oli abielus ajakirjanik Avo Lorentsiga. Neil sündis tütar Kai Lorents. 

Leida Rammo õde oli kirjanik Helju Rammo, kelle abikaasa oli luuletaja ning laste- ja noorsookirjanik Adolf Rammo.

## Viited

## Kirjandus
*Eike Värk, "Leida Rammo värvilised maailmad". Tänapäev, Tallinn 2014, 376 lk; ISBN 9789949274819

## Välislingid
* Leida Rammo andmebaasis IMDb
* Kirsti Vainküla. Leida Rammo: Tahtsin näitlejaks. Ma ei tahtnud olla mina ise, Õhtuleht, 17. aprill 2003
* Allar Viivik. Seltsimees Tasku! Seltsimees Tasku!, Õhtuleht, 20. juuli 2005
* Tegus Leida Rammo kantseldab koera ja nooremaid põlvkondi, naisteleht.ee, 31. august 2007
* Verni Leivak. Seltsimees Tasku lapsepõlv, Postimees, 23. veebruar 2008
* Seltsimees Tasku-uu!
* Leida Rammo: "Pidin ma selle osa vastu võtma! Miks ma oma vanust ei arvestanud!", Õhtuleht, 12. oktoober 2009
* "Leida Rammo: Kahetseda pole küll midagi", intervjueerinud Jüri Aarma, Maaleht 29. oktoober 2009, lk 24–25; online-versioon 1. november 2009  
*Leida Rammo: „Minu elu kõige suurem asi on Leida Rammo Linnateatri fond.“, Õhtuleht, 25. juuli 2020 
*Lauri Saatpalu: see on maailmarekord – elada elu nii, et sinust ei mäletata midagi halba!, Õhtuleht, 24. juuli 2020
Brent Berlin

**Overton Brent Berlin** (sündinud 1936) on ameerika antropoloog, etnobioloog ja keeleteadlane.

Ta on väga tuntud erikeelsete värvusenimetuste uurija. Sel teemal on ta koos Paul Kayga (sünd. 1934) kirjutanud raamatu. 
Ta on tegelenud ka etnobioloogia, helisümboolika ja etnomeditsiini probleemidega.

## Tunnustus
* 1980 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
* 1981 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks

## Teosed
* Berlin, Brent; Kay, Paul 1969. *Basic Color Terms: Their Universality and Evolution*.
* Berlin, Brent 1992. *Ethnobiological classification: principles of categorization of plants and animals in traditional societies.* Princeton: Princeton University Press.
Keetmine (laboris)

**Keetmine**  on keemistemperatuuril toimuva keemisprotsessi eesmärgipärane rakendamine, kusjuures tänu soojendamisele toimub aine üleminek vedelast faasist gaasilisse. Enamasti vedeliku aurustamisele järgneb aurufaasi  kondenseerimine jahutis. 
See on füüsikaline protsess, mitte keemiline reaktsioon.

Toiduainete keetmise kohta vaata artiklit keetmine.
## Näiteid
*Vee keetmine või instrumentide vees keetmine mikrobioloogilisest saastest vabanemiseks
*Vee destilleerimine puhastamise eesmärgil, põhiliselt soolade lisanditest vabanemiseks
*Reaktsioonisegu soojendamine keetmisel, tihti pikaajalise solvendi tagasikeetmisega
*Vedelate segude keetmine destillatsiooni- või rektifikatsiooniseadmetes komponentide lahutamiseks
*Ekstraktsioon solvendi tagasivoolutamisega süsteemi, näiteks Soxhleti ekstraktor
*Ainete kuivatamine keetmisel sobiva tahke agendiga 
*Vedelikus oleva vee (niiskuse) või reaktsioonis tekkiva vee väljaajamine aseotroopsel destillatsioonil, näiteks Deani-Starki aparaadis.
## Vaata ka
*Keemine
*Keemistemperatuur
*Aurustumissoojus
*Aurustumine
*Agregaatolek
*Tagasikeetmine
*Destillatsioon
Keemine

**Keemine** on aine üleminek vedelast faasist gaasilisse, kusjuures vedelik aurustub intensiivselt kogu ruumala ulatuses. Keemisel tekivad vedeliku sees küllastunud auru mullikesed, mis üha kasvades tõusevad pinnale ja paiskavad auru vedeliku kohal olevasse ruumi. Keemine on füüsikaline nähtus, aine agregaatoleku muutus, mitte keemiline reaktsioon. Keemine on võimalik temperatuurivahemikus, kus vedelik ja aur saavad olla tasakaalus, see on kolmikpunkti ja kriitilise oleku vahel. Keemisel on küllastunud auru rõhk võrdne välisrõhuga ja seega keemistemperatuur vaakumis on madalam. Vee keemistemperatuur kõrgmägedes olenevalt atmosfäärirõhu langusest on märgatavalt alla 100&nbsp;°C. Keemise kestmiseks on vaja soojuse pidevat juurdevoolu.
Vedeliku (kestvat) eesmärgipärast soojendamist keemistemperatuuri hoidmiseks nimetatakse keetmiseks, näiteks reaktsioonisegu tagasikeetmine, arvukad destillatsioonimeetodid, toidukeetmine jm.

## Vaata ka
*Keemistemperatuur
*Keetmine (laboris)
*Aurustumissoojus
*Aurustumine
*Agregaatolek
Martin Eellend

**Martin Eellend** (kuni 1935. aastani **Elend**/**Elendt**; 12. november 1899 Pärnu – 24. aprill 1982 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major).

Ta oli kaupmehe poeg.

Teenis 9. Üksikus Jalaväepataljonis. 1941. aastal saadeti ta sunniviisiliselt Venemaale. Oli saksa sõjavangis Königsbergis, jäi Saksamaale.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Eduard Ausmees

**Eduard Ausmees** (18. august 1902 – 16. märts 1983 Youngstown, Ohio, USA) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Teenis 1. Jalaväerügemendis, 16. veebruaril 1936 viidi üle Sakala Partisanide Pataljoni.
Aleksander Ratas

**Aleksander Ratas** (4. detsember 1897 Peterburi – 4. august 1942 Šarõgino, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1937).

Tema vanemad olid pärit Saaremaalt. Aleksander sündis Peterburis, kus tema vanemad sel ajal elasid. Kui ta oli viie- või kuueaastane, kolis pere Saaremaale ning Kuressaarde osteti maja. Aleksander õppis Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumis, kuni läks 16-aastaselt Venemaale Esimesse maailmasõtta. Võttis Eesti Vabariigi ohvitserina osa Vabadussõjast. 

1926. aastal saadeti ta kopsutuberkuloosi tõttu Taagepera sanatooriumi. Seal tutvus ta naisega, kellega abiellus sama aasta sügisel.

1939. aastal asus Ratas perega elama Kivimäele. 1940. aastal vallandati ta sõjaväest ja suunati Narva poeglaste gümnaasiumi sõjalise kasvatuse õpetajaks. 

1941. aasta juunis, kui ta oli tulnud koju suvepuhkusele, küüditati tema pere Siberisse ning ta ise saadeti vangilaagrisse Sverdlovski oblastisse, kus 24. juunil järgmisel aastal tehti surmaotsus.

## Tunnustus
*1933 – Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk
*1935 – Kotkaristi IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Richard Niineste

**Richard Friedrich Niineste** (kuni 1935. aastani **Richard Friedrich Niemann**; 28. juuli 1907 – 23. juuni 1944 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

Kuni 1940. aastani teenis Richard Niineste Eesti Vabariigi sõjaväes, mis liideti 1940. aastal Punaarmeega 22. Territoriaalse laskurkorpusena, Teise maailmasõja alates taanud koos korpuse vägedega NSV Liitu, kus Porhovi all jooksis Punaarmee poolt üle sakslaste poole ning interneeriti Stablagi, mis asus Königsbergi lähedal. 

Pärast vabastamist sõjavangilaagrist veebruaris-märtsis 1942. aastal naasis Eestisse, kus töötas Eesti Julgeolekupolitsei ja SD III osakonnas A allosakonnas (arvepidamine ja rahandus) Relva SS Obersturmführeri auastmes.
Kaarel Tammekand

**Kaarel Rudolf Tammekand** VR II/3 (31. oktoober 1894 – 14. oktoober 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1938).
Leole lahing

**Leole lahing** (ka *Lõhavere lahing*, *Lehola lahing*) oli 1215. aasta märtsi-aprilli paiku toimunud Leole linnuse piiramine Liivimaa ristisõja ajal. Linnust kaitsnud sakalased eesotsas Lembituga alistusid riialaste, Mõõgavendade ordu, liivlaste ja latgalite ühisväele, lasid end ristida ja andsid pantvange. Kogu teave lahingust pärineb Henriku Liivimaa kroonikast.

## Eellugu
Esimest korda ründasid Liivimaa kristlased Sakala põhjaosa 1211. aastal. Tol korral piirduti piirkonna rüüstamisega. 1212. aasta Turaida vaherahuga määrati Sakala kuni Navesti jõeni Riia piiskop Alberti võimu alla. See jäi siiski pigem formaalsuseks ja piiskop isegi ei üritanud seal ristimist läbi viia.

## Piiramine
Pärast rahu lõppemist 1215. aasta alguses olid Liivimaa kristlased teinud sõjakäigu Läänemaa põhjaossa ning pärast sealt naasmist ja puhkamist otsustati tungida Sakalasse. Riialastest, orduvendadest, liivlastest ja latgalitest moodustatud vägi liikus läbi Sakala, asudes pärast Viljandi linnusest möödumist ümbruskonda rüüstama ja piirates seejärel sisse Leole linnuse. Sakalased astusid esimestele kohalejõudnutele vastu ja "ajasid neile hirmu peale", kuid pärast kogu kristlaste väe päralejõudmist alustati piiramise teisel ja kolmandal päeval kindluse aktiivset ründamist. Kokkukantud puuriida põlemapanemise abil õnnestus neil lõpuks linnuse kaitsesein süüdata. Ohtlikku olukorda sattunud seesolijad lubasid piirajatele raha anda, kui need nõustuvad lahkuma. Kristlased lubasid aga piiramise lõpetada vaid juhul, kui sakalased ristimise vastu võtavad. Sellest keeldunud linnuse kaitsjad jätkasid veel mõnda aega vastupanu, kuid kui tuli oli kaitseseina hävitanud ja piirajad ähvardasid nad ära tappa, siis lõpuks alistuti. Kõik sakalased eesotsas Lembituga väljusid linnusest ja lasid end ristida. Samal ajal röövis sõjavägi kogu linnuses olnud vara. Alistunud ülikud viidi esialgu vangidena Liivimaale, kuid vabastati pärast nende poegade pantvangideks saamist.

Uute isandate võim jäi siiski suhteliselt ebakindlaks ja on võimalik, et Leole sakalased lülitusid taas liivimaalaste-vastasesse sõtta juba samal aastal, mil ugalaste ja sakalaste vägi käis piiramas Autine linnust, et nii toetada Riiat ründama läinud saarlasi.

## Viited
Esimene sõjakäik Ugandisse

**Esimene sõjakäik Ugandisse** oli Liivimaa ristisõja esimene Riiast lähtunud sõjakäik, mis jõudis tänase Eesti alale, tolleaegsesse Ugandisse. Seda 1208. aasta sõjakäiku, mida traditsiooniliselt on peetud Eestlaste muistse vabadusvõitluse alguseks, on kirjeldatud Henriku Liivimaa kroonikas.

## Eellugu
1208. aastal algul saadeti Riiast Ugandisse preester Alebrand, et tagasi nõuda vara, mille ugalased olevat Pihkvasse teel olnud saksa kaupmeestelt liivlaste soovitusel röövinud. Ugalased ei tagastanud talle aga midagi ega andnud lubadust seda tulevikus teha. Peagi hakkasid latgalite valitsejad Russin, Waridote ja Talibald tagasi tahtma seda, mida ugalased ka neilt ülekohtuselt ära olevat võtnud. Küsimuse lahendamiseks korraldatud nõupidamisel üksmeelt ei leitud ja osapooled läksid laiali "ähvardades üksteist kõige teravamate odadega". Ugalaste vastu suunatud nõudmised olid ilmselt mõeldud provokatsioonina. Sõjast ugalastega olid lisaks nende käe läbi tihti kannatada saanud latgalitele, kes nüüd omale tugevad liitlased olid saanud, huvitatud ka Pihkvasse ja Novgorodi viivaid kaubateid kindlustada tahtvad saksa kaupmehed. Liivimaal talle jäetud osaga rahulolematu Mõõgavendade ordu võis samuti loota Eestimaalt oma valdusetele ja sissetulekutele lisa saada. Liivlaste ja Riia piiskop Alberti plaanidega provotseeritav sõda ilmselt kokku ei sobinud, kuid kuna piiskop ei viibinud parasjagu Liivimaal, ei saanud ta sündmuste käiku mõjutada. Alberti poliitikat võis esindada teda sel ajal asendanud tema vend, Riia toomkiriku praost Engelbert, keda sõjakäigule kaasa aitajana ei mainita. Alberti teine vend, Theoderic, oli samas üks osalejatest.

## Sõjakäik
Latgalite poolt Riiga saadetud abipalve peale neid ugalaste vastu aidata kogunes suve lõpu, sügise alguse paiku riialastest, orduvendadest, kaupmeestest ja teised sakslastest sõjavägi, mis liikus Turaidasse, kus omakorda kutsuti juurde ka liivlasi ja latgaleid. Sulev Vahtre hinnangul moodustasid suurema osa väest latgalid, samal ajal kui sõjakäigust mittehuvitatud liivlasi võis olla üksikuid. Edasi mindi Ugandisse, kus rüüstati külasid, tapeti inimesi ja pandi Otepää linnus põlema. Kuna otepäälastega peetud lahingut Läti Henrik, kes võis ka ise retkel kaasas olla, ei maini, siis võisid nad linnuse juba tühjana eest leida. Seejärel puhati linnuse juures kolm päeva ja neljandal päeval pöörduti vangide, kariloomade ja muu saagiga tagasi. Oma maale jõudnud latgalid olevat kohe alustanud oma linnuste kindlustamist oodatava vasturünnaku jaoks. Peagi saabuski ugalaste ja sakalaste ühisvägi Beverini linnust piirama.

## Viited

## Kirjandus
* *Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae*. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Selart, Anti, Ivar Leimus, Linda Kaljundi, Heiki Valk. *Ristiretked ja vallutussõjad 13. sajandi Liivimaal*, teoses "Eesti ajalugu II. Eesti keskaeg." Toimetaja Anti Selart. Tartu 2012.
* Vahtre, Sulev. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208-1227. Tallinn : Olion, 1990.
Õppemoodul

**Õppemoodul** on ajaliselt ja vormiliselt terviklik ainekursuste komplekt. Näiteks: sissejuhatav moodul, spetsialiseerumise moodul, valikainete moodul.
Õnne Pärl

**Õnne Pärl** (21. aprill 1965 – 7. august 2024) oli eesti ajakirjanik ja fotograaf. 

Tema artikleid on ilmunud juhtimisajakirjas Director, ajalehtedes Maaleht, Eesti Päevaleht jm. Aastatel 2002–2006 toimetas ta ajakirja Biotech Estonia. 

Õnne Pärl õppis ajakirjandust, geoloogiat ja muusikateooriat. 

Esinenud lauljana bluusi-, džässi- ja folgifestivalidel ning salvestanud stuudios plaadijagu omi laule. 

Aastatel 2006–2008 elas ta Afganistanis. Ajakirjaniku ja fotograafina on ta teinud kaastööd organisatsioonidele Save the Children Sweden-Norway, Swedish Committee for Afghanistan, Landell Mills Ltd, Turquoise Mountain Foundation jt. 

Ta on kirjutanud raamatu "Armastatud Afganistan" (Raadi Duo, 2008). 

Tema fotonäitust "Armastatud Afganistan" eksponeeriti aastail 2008–2010 Eesti Rahvusraamatukogus, Pärnu Muuseumis, Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumis, Kuressaare Kultuurivaras, Võru Linnagaleriis, Narva Muuseumis, Viru Keskuses, Slough Museumis Inglismaal, Eesti Haridusministeeriumis, Kuressaare Gümnaasiumis, Maailmafilmi festivalil Tartus, Nurme bistroos Haapsalus, Tartu Lõunakeskuses, Kesk-Rootsi Ülikooli raamatukogudes Östersundis ja Sundsvallis. 2024 aastal oli näitus väljas Tartu Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja 2025 aastal eksponeeriti näitust TYPA galeriis. 

Ta on kirjutanud romaani "Pimeduses kulgeb tee" (Tänapäev, 2015) varjunime Aleksander Aina all. Romaan võitis II koha kirjastus Tänapäev romaanivõistlusel aastal 2015.

Õnne on maetud Tartus Raadil Vana-Peetri kalmistule.

## Artikleid ja laule
* Õnne Pärli laulud
* "Armastatud Afganistan"
* "Kaheksa kevadist hetke tolmuses Kabulis - hirmutav ja põnev korraga" Eesti Päevaleht, 12. aprill 2006
* "Afganistani õige pale" Maaleht, 22. märts 2007
* "Kes saab kitse?" Lemmik, 9/2008
* "Koeravõitlus Afganistanis" Lemmik, 9/2008
* "Naisena Afganistanis" Eesti Naine, november 2008
* "Reisid Allahi kaitse all – Afganistan" Tehnikamaailm, jaanuar 2009
* "Nancy Hatch Dupree – afgaanide ajaloo elav mälu" Eesti Päevaleht, 26. jaanuar 2009
* "Väärikad vanad Afganistanis" Elukiri, 2/2009
* "Sulelised Afganistanis" Lemmik, 02/2009
* "Mulla vastab küsimustele läbi püha teksti" Postimees, 18. august 2009
* "Kool võib olla ka lageda taeva all või majandusõues" Õpetajate Leht, 2. oktoober 2009
* "Analüüs: Eesti meedia näitab Afganistanist väärastunud pilti" Eesti Päevaleht, 8. märts 2010

## Viited

## Välislingid
* Kabuli Päevik
* Kabul Diary
* Afghanistan Photo Gallery
* Õnne Pärli mõttekodu. Blogi.
* Õnne Pärl (@onneparl) • Instagram
* Õnne Pärli laulud
* Delta. In memorian Õnne Pärl
* Mirko.ee - "Pimeduses kulgeb tee"https://elaenutus.mirko.ee/et/search?searchQuery=pimeduses+kulgeb+tee
Max Linder

**Max Linder** (**Gabriel-Maximilien Leuvielle**; 16. detsember 1883 Saint-Loubès – 31. oktoober 1925 Pariis) oli prantsuse filminäitleja, koomik.

## Tsitaat

Hommikul, kui jõudsime Vincennes'i stuudiosse, ütles Louis Gasnier mulle:

“Leidsime toreda süžee. Vincennes'i järv on jääs. Sa saad algaja uisutaja osa.”

“Kulla mees, ma ei oska ju uisutada!”

“Seda naljakam tuleb,” kinnitas tema.

Ja mulle pandigi uisud alla. Mind tõugati jääle, enne kui jõudsin ülikonda vahetada. Võimatu öelda, mida ma täpselt tegin. Püüdsin end püsti hoida, kuid mu kübar kukkus maha. Tahtsin selle üles tõsta, kaotasin tasakaalu ja prantsatasin kübara otsa. Neljakäpukil ronisin tagasi kaldale.

Ütlesin Gasnier'le: ”Teen kõik, mida tahad, aga uisutama ma enam ei hakka.”

Tema vastas: “Rohkem pole vajagi, me juba filmisime. Nalja kui palju!”

Veste Paas, Kui tummfilm naeris…, Eesti Raamat, Tallinn, 1973, lk 4

## Kirjandus
* Sergei Jutkevitš, "Üksikvõtteid Prantsusmaast. Inimestest, filmidest, etendustest, raamatutest". Tõlkinud M. Järvekülg. Eesti Raamat, Tallinn 1974, lk 7–14
Rahvusvaheline tööjaotus

**Rahvusvaheline tööjaotus** on riikide majanduse spetsialiseerumine sellise toodangu valmistamisele, mille tootmise kulud on väikesed ja mida suudetakse valmistada suhteliselt kvaliteetsemalt kui teistes riikides.
André Deed

**André Deed** (**Henri André Augustin Chapais**; 24. veebruar 1884 Le Havre – 4. oktoober 1940 Pariis) oli prantsuse filminäitleja, koomik.


Boireau maçon (1913).webm|"Boireau maçon" (1913)
L'uomo meccanico (1921).webm|"L'uomo meccanico" (1921)


## Välislingid
*
Hans Lepp

**Hans Lepp** (1. jaanuar 1873 Ohukotsu mõis, Rapla kihelkond – 4. november 1951 Tallinn) oli Tallinna linnaaednik 1907–1940.

Tema ajal heakorrastati Balti jaama esine, Harjuvärava mägi, Vene ja Heinaturg, Rannavärava mägi, Kaitseväe kalmistu, rajati Tiigiveski park. Samuti töötas ta Vanamõisa, Lohu ja teiste mõisate pargiehitustööl.

1933. ostis ta Standardi autode esindajalt 4-silindrilise auto.

Väljavõte 1935. aasta ajalehest: “Puiesteed paigutatakse ümber. Ligi 2500 ruutmeetrit uut pinda platsi all. Wabaduseplatsil, õieti selle Jaani kiriku poolsel serval ja kunstihoone ees käib praegu tihe töö. Linnaaedniku H. Lepa juhatusel ligemale 40 inimest rühmab ümber istutada suuri tugevaid puid... Varemalt Wabaduseplats kujutas enesest mingit vormitut riba. Nüüd antakse talle aga ilusa neljakandilise platsi kuju, mistõttu kunstihoone eest tulew allee teeb niinimetatud Jaani kiriku “abikiriku” [tollane käimla] juures täisnurga.” 

Haabersti linnaosas Haabersti asumis Vabaõhumuuseumi tee ja Lillevälja tänava nurgal paikneb tema kunagine puukool-aed, mis osaliselt (2 ha) on looduskaitse all.

Tema poeg Erich (Eerik) Lepp (1903–1981) oli mootorisportlane, Tallinna Rotary Klubi liige, aiandus- ja maastikuarhitekt Tallinnas ja hiljem Montréalis.

Hans Lepp on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.

## Tunnustus
* 1938 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

## Teosed
* Uussünd, ja miks me seda vajame?, Keila: Külvaja 1934; trükis 

## Viited
Lahkrivi

**Lahkrivi** on sõjaväelise allüksuse või üksuse lahingurivistus või rännakurivistus, kus hoitakse joondumist ja vahekaugusi paindlikult vastavalt maastikule ja olukorrale.

Lahkrivi vastand on koondrivi ehk lihtsalt rivi, mida kasutatakse mittelahingulistes või tavateenistuslikes oludes.

## Ajalugu
Lahkrivi võeti kasutusele Ameerika Iseseisvussõja ajal ameeriklaste poolt, kes matkisid selle indiaanlastelt. Lahkrivi tähendas, et sõdurid olid laiali ja tulistasid looduslike varjete tagant. Inglased aga sõdisid tihedalt koondrivis seistes. Ameeriklaste kaotused olid väiksemad ja nad võitsid Ameerika Iseseisvussõja 1781.a. 1783.a kuulutati endised asumaad vabadeks ja iseseisvateks osariikideks.
Jooksurkägu

**Jooksurkägu** (*Geococcyx*) on käoliste seltsi kägulaste sugukonda kuuluv perekond.

Perekonda kuulub kaks liiki: suur-jooksurkägu (*Geococcyx californianus*, elab USA edelaosas) ja väike-jooksurkägu (*Geococcyx velox*, elab Mehhikos ja Kesk-Ameerikas). Alles hiliskvaternaaris välja surnud Conklingi jooksurkägu peetakse tänapäeval suur-jooksurkäo alamliigiks *G. californianus conklingi*.

Jooksurkägu elab kuivas avatud hajusate põõsastega piirkonnas, vahel põõsastikus, nii tasandikel kui mägedes. Kohati on nede arvukus üsna suur.

Jooksurkäod söövad kõike, mida suudavad kinni püüda ja millest jõud üle käib. Väike-jooksurkägu sööb peamiselt putukaid, suur-jooksurkägu lisaks veel sisalikke ja madusid, sealhulgas lõgismadusid, närilisi ja teisi väikeimetajaid, tarantleid, skorpione, sadajalgseid, ämblikke, väikseid linde, linnumune ja -tibusid ning puuvilju ja seemneid. Nad varitsevad saaki ja kui see lähedale tuleb, ajavad seda taga mööda maapinda. Kinnipüütud saagi peksavad nad vastu maad surnuks. Jooksurkägu on ämblikke küttivate herilaste *[[Pepsini]]* ainus looduslik vaenlane.

Jooksurkägu võib joosta kiirusega kuni 32 km/h. Ta suudab ka lennata, kuigi teeb seda haruharva. Saaki püüab ta alati joostes, lendab üksnes vaenlaste eest põgenemiseks.

Jooksurkäod elavad üksikutena või paarides. Paarid on monogaamsed ja moodustuvad eluks ajaks. Paarid on paiksed, ei lahku oma territooriumilt ja kaitsevad seda.

Pulmamängu ajal kõnnib isaslind emase ees, tõstes ja langetades tiibu ja ajades saba laiali. On täheldatud, et isaslind võib emasele tuua kingituseks toitu.

Paljunemine toimub olenevalt liigist ja piirkonnast kevadest kuni kesksuveni. Jooksurkägu teeb pesa kaktusepuhmasse või põõsasse maapinna ligidale. Pesa võib vahel olla vooderdatud lehtede, maonaha või sõnnikuga. Pessa muneb ta tavaliselt 3–9  üldiselt valget muna, väike-jooksurkäol on mune vähem, 2–6. Mune hauvad ja poegade eest hoolitsevad mõlemad vanemad, isaslinnud hauvad öösiti, emaslinnud päeviti. Esimese 1-2 nädala jooksul pärast poegade koorumist on üks vanematest alati pesa juures. 2-3 nädala vanuselt lahkuvad tibud pesast ega pöördu sinna iialgi tagasi.

Jaheda kõrbeöö ajal alaneb jooksurkäo kehatemperatuur ja lind langeb tardumusse. Öö lõppedes ajab jooksurkägu tiivad laiali ja suled kohevile, et paljastada päikesekiirgusele tumedad laigud oma nahal ja niiviisi keha soojendada.

## Viited
Tara Reid

**Tara Donna Reid** (sündinud 8. novembril 1975) on Ameerika Ühendriikide näitleja. 

Ta on mänginud filmides "Suur Lebowski" (1998), *Urban Legend* (1998), *[[Kuum pirukas (film)|Kuum pirukas]]* (1999), *[[Kuum pirukas 2 (film)|Kuum pirukas 2]]* (2001), *National Lampoon's Van Wilder* (2002), *My Boss's Daughter* (2003) ja *Alone in the Dark* (2005).
Kuum pirukas

**"Kuum pirukas"** (inglise keeles **"American Pie"**) on 1999. aastal tehtud Ameerika Ühendriikide sekskomöödia.
Robert Greenwald

**Robert Greenwald** (sündinud 28. augustil 1945) on Ameerika Ühendriikide filmirežissöör ja -produtsent ning poliitikaaktivist. 

Ta on teinud Fox News Channeli ja George W. Bushi administratsiooni suhtes kriitilisi dokumentaalfilme.
American Pie

"**American Pie**" on USA folkrokklaulja Don McLeani singel tema teiselt stuudioalbumilt "American Pie". Singel anti välja 1971. aasta novembris. See oli USA edetabeli ''Billboard'' Hot 100 tipus neli nädalat ning jõudis edetabeli tippu ka Austraalias, Kanadas ja Uus-Meremaal. 1991 singel taasavaldati ja jõudis Suurbritannias 12. kohale.

Fraas laulus "The Day the Music Died" viitab 1959. aastal toimunud lennuõnnetusele, milles hukkusid Buddy Holly, Ritchie Valens ja The Big Bopper.

McLean kirjutas laulu Cold Springsis (New Yorgi osariigis) ja Philadelphias olles. "American Pie" salvestati 26. mail 1971 ja esialgse versiooni pikkus oli 8 minutit ja 33 sekundit. Singlist on tehtud hiljem mitu kaverit, sh Madonna oma 2000. aastal.
2009. aasta Malaisia grand prix

**2009. aasta Malaisia Grand Prix** oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja teine etapp, mis peeti Malaisias Sepangis Sepangi ringrajal 5. aprillil 2009.

Ettenähtud 56 ringist sõideti vaid 31, sest paduvihma tõttu võistlus katkestati. Võistlustrassi kogupikkus oli 171,833 km. Et sõideti alla 75 protsendi ettenähtud ringidest, jagati vastavalt reeglitele välja vaid pooled punktidest.

Nii kvalifikatsiooni kui ka võistluse võitis Brawn GP sõitja Jenson Button, kes sai ka parima ringiaja 1.36,641.

## Tulemused
### Kvalifikatsioon

### Võistlus

## Vaata ka
*Malaisia Grand Prix
2009. aasta Hiina grand prix

**2009. aasta Hiina Grand Prix** oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja kolmas etapp, mis peeti Hiinas Shanghais Shanghai ringrajal 19. aprillil 2009.

Sõideti 56 ringi, võistluse kogupikkus oli 305,066 km. Ilm oli vihmane.

Red Bulli meeskond sai oma ajaloo esimese parima stardikoha, mille võttis Sebastian Vettel. Võistlusel said Red Bulli sõitjad kaksikvõidu, esimene oli Vettel ja teine Mark Webber. Ka GP-võit oli Red Bullile esimene.

Võistluse kiireima ringi sõitis Rubens Barrichello (1.59,592).

## Tulemused
### Kvalifikatsioon

### Võistlus
Eosloomad

**Eosloomad** (*Sporozoa*) oli takson, mis hõlmas kõiki parasiitseid protiste, ning oli seega selgelt polüfüleetiline.

Tänapäeval arvatakse suur osa endistest eosloomade taksonitest hõimkonda *[[Apicomplexa]]*.

## Vaata ka
*Kõrveeosloomad
*Väikeeosloomad
**[[Apicomplexa]]*
Rüütellikkus

**Rüütellikkus** on suursugustele meestele omistatav käitumiskoodeks, mis eelkõige avaldub sügavas lugupidamises, suuremeelsuses, abivalmiduses kokkupuutel teise inimesega. 

Tänapäeval loetakse rüütellikuks peaasjalikult mehe austusväärne käitumine naise ees, ajalooliselt on aga see mõiste olnud laiem, rüütellik oli lahinguväljal vaenlasele armu anda, samuti vagadus ja aukartlikkus jumala ees. 

Enamasti assotsieerub terminiga keskaegse Euroopa rüütliseisus, siiski on sarnaseid koodekseid eri aegadel olnud pea kõigis kultuurides.

## Etümoloogia

Termin "rüütel" tuleneb prantsuskeelsest sõnast *chevalier*&nbsp;– mees, kes ratsutab hobusel. Turvistatud ratsasõdalasi hakati Prantsusmaal sedasi kutsuma 10. sajandi teisel poolel. Rüütlid said põhjaliku sõjalise väljaõppe, kallihinnalise sõjaratsu ning esmaklassilised relvad, see kõik eeldas suurt jõukust ja prestiiži.

## Kasutus keskaegses kirjasõnas

11. kuni 15. sajandil kasutasid mitmed keskaegsed kirjamehed terminit "rüütellikkus", kuid iga autori puhul oli selle tähenduses erinevusi. Mõnikord tähistas see elukutset, teinekord sotsiaalset klassi, ilukirjanduslikes teostes nagu "Rolandi laul" tähistas sõna "rüütellikkus" väärikat tegutsemist lahingus.

Alates 12. sajandist hakati rüütellikkuse all mõistma erinevate moraalsete, religioossete ja sotsiaalsete normide kogumit, mida iga rüütel pidi järgima. Selle kogumi või koodeksi osad varieerusid piirkonniti, kuid põhilisteks väärtusteks olid julgus, ausus ja lojaalsus. Lisaks hakkas see suunama rüütlite igapäevast elu ja käitumist, rüütel pidi olema rüütellik ka siis, kui ta parasjagu polnud sõjateenistuses.

Keskaegsed rüütlid hindasid roomlaste pärandit, ülistasid nende vaprust, taktikat ja ideoloogiat. Sellest annavad tunnistust mitmete Vana-Rooma autorite sõjateemaliste teoste tõlked prantsuse keelde 13.&nbsp;- 15. sajandil. Juba 13. sajandil tõlkis Jean De Meun prantsuse keelde Vegetiuse sõjapidamise käsiraamatu "De Re Militari"

## Vaata ka
*Rüütlikasvatus
Boyzone

**Boyzone** on aastatel 1993–2000 tegutsenud ja uuesti 2007. aastast tegutsev Iirimaa poisteansambel, mis saavutas rahvusvahelise tuntuse 1994. aastal lindistatud töötlusega ansambli The Osmonds laulust "Love Me for a Reason".

Ansambli pani prooviesinemiste põhjal kokku iiri muusikaprodutsent Louis Walsh. Selle algkoosseisu kuulusid Ronan Keating, Stephen Gately, Mikey Graham, Keith Duff ja Shane Lynch. Samas koosseisus esineti ka pärast tegevuse taasalustamist 2007. aastal kuni Stephen Gately ootamatu surmani oktoobris 2009.

Kokku on Boyzone oma tegevusaja kestel avaldanud viis albumit:

*"Said and Done" (1995)
*"A Different Beat" (1996)
*"Where We Belong" (1998)
*"By Request"(1999)
*"Back Again... No Matter What" (2008)
Sügaoru tänav

**Sügaoru tänav** on tänav Nõo lõunaosas.

Tänav algab Vana-Nõo tänavast, kulgedes edelasse ning ristudes vasakult Kaare tänavaga, paremalt Niidu tänavaga ja veel kord vasakult Kaare tänavaga. Seejärel ületab ta Luke tänava, kulgedes jätkuvalt edelasse. Tänava jätk on algusega peaaegu risti. Ta ulatub kagu suunas tagasi Hõbeoru tänavani ning loode suunas edasi Lao tänavani.

Tänava ääres on väikeelamud (kinnistud 1, 2, 2a, 2b, 2c, 3, 4, 5, 6 ja 7).
Aurustamine

**Aurustamine** on keemistemperatuurist madalamal temperatuuril toimuva aurumisprotsessi eesmärgipärane rakendamine, kusjuures toimub aine üleminek kondenseerunud faasist gaasilisse. Selle protsessi käigushoidmiseks ainet soojendatakse või rakendatakse vaakumi.

See on füüsikaline protsess, mitte keemiline reaktsioon.

## Vaata ka
*Aurumine
*Aurustumine
*Aurustumissoojus
Kuum ja kole

**"Kuum ja kole"** ("The Hottie and the Nottie") on Ameerika Ühendriikide 2008. aasta romantiline komöödiafilm, kus mängivad teiste seas Paris Hilton, Joel Moore, Christine Lakin, Greg Wilson ja Johann Urb.

Film sai kolm Kuldvaarikat.

## Näitlejad
* Paris Hilton – Cristabel Abbott
* Joel Moore – Nate Cooper
* Christine Lakin – June Phigg
* Greg Wilson – Arno Blount 
* Marianne Muellerleile – Pr. Blount
* Johann Urb – Johann Wulrich
* Scott Prendergast – Randy
* Karley Scott Collins – noor Cristabel Abbott
* Caleb Guss – noor Nate Cooper
* Kurt Doss – noor Arno Blount
* Alessandra Daniele – noor June Phigg

## Välislingid
* Koduleht
* 
* 
* Ja aasta viletsaim näitlejatar on... Paris Hilton!, Õhtuleht, 22. veebruar 2009
Viburloomad

**Viburloomad** ehk **flagellaadid** on protistide rakuehituslik tüüp, kellele on omane vibur. 

Viburloomi on varem käsitletud taksonina (*Mastigophora*, *Flagellata*).
Ahelmurd

**Ahelmurd** on matemaatikas avaldis kujul
:a_0 + \frac{b_1}{a_1 + \frac{b_2}{a_2 + \frac{b_3}{a_3 + ...}}},
kus a_0 on täisarv ja a_k ning b_k on naturaalarvud. Jagatisi b_k/a_k nimetatakse ahelmurru **osajagatisteks**.

## Ahelmurdude tüübid

Kui ahelmurru osajagatised moodustavad lõpmatu jada, nimetatakse ahelmurdu **lõpmatuks ahelmurruks**, kui osajagatiste jada on lõplik, siis räägitakse **lõplikust ahelmurrust**. Lõpmatut ahelmurdu, mille osajagatiste jada on perioodiline, nimetatakse **perioodiliseks ahelmurruks**.

## Lähismurrud

Ahelmurru **lähismurdudeks** nimetatakse jagatisi
: \frac{p_k}{q_k},
kus k = 1,2,... ning täisarvud p_k ja q_k on defineeritud järgmiste 2. järku rekurrentsete valemite kaudu
: \begin{matrix}
p_k = a_k p_{k-1} + b_k p_{k-2}\\
q_k = a_k q_{k-1} + b_k q_{k-2}
\end{matrix},
mille algtingimuseks on p_{-1} = 0, p_0 = a_0, q_{-1} = 0, q_0 = 1.

Ahelmurru väärtust on võimalik arvutada selle **lähismurdude** jada piirväärtusena.

## Vaata ka

* Eukleidese algoritm

## Viited
Lähismurd

Reaalarvu *a* **lähismurruks** nimetatakse matemaatikas ratsionaalarvu *r*, mis on reaalarvule a etteantud täpsusega lähendatav.

Näiteks reaalarvu a *n*-nda komakohani lähendatav lähismurd peab rahuldama võrratust

:  |r-a| 

Juhul, kui a > r, öeldakse, et lähismurd *r* on *puuduga*. Kui aga a, siis öeldakse, et lähismurd on *liiaga*.

## Vaata ka

* Kümnendlähend
* Arvutatav reaalarv
* Liouville'i arv
* Dirichlet' teoreem

## Viited
Olev Siinmaa

**Olev Siinmaa** (kuni 1936 **Oskar Siiman**; 12. november 1881 Pärnu – 29. märts 1948 Norrköping, Rootsi) oli eesti arhitekt, sisekujundaja ja mööblikunstnik, Pärnu linnaarhitekt (1925–1944).

## Õpingud
Olev Siinmaa õppis aastatel 1890–1894 Pärnu Ülejõe Algkoolis ja erakoolides. Seejärel töötas ta oma isa juures, kes oli Pärnus tisleritöökoja omanik. 1911. aastast õppis ta Saksamaal Wismaris arhitektuuri, aastatel 1912–1914 õppis tehnikumis Konstanzis. Pärast seda töötas ta Lübeckis mööblikujundaja ja sisearhitektina. 

## Töö arhitektina
1925. aastal sai Olev Siinmaast Pärnu linnaarhitekt. Tema esimene töö sellel ametikohal oli Pärnu tenniseklubi mänguplatside ja piirdeaia projekteerimine Ringi tänaval. See aed on säilinud. Järgnesid Pärnu mudaravila (1927), Pärnu staadioni esimene tribüün (1928; põles 1932. aastal) ja Pärnu kõlakoda (1936). 

Olev Siinmaa linnaarhitektiks oleku ajal omandas Pärnu kuurort kaasaegse ilme, linna uusehitised sulasid hästi kokku ümbritseva loodusega. Ehitustegevus oli Pärnus eriti intensiivne 1930. aastate teisel poolel, majandusliku tõusu ajal.

A. Adamsoni kaubamaja (Kuninga tänav 25) kohandati 1928. aastal Siinmaa projekti järgi hotelliks. 1929. aastal projekteeris Siinmaa suvekasiinoks ümber ehitatud Ammende villa sisekujunduse, kuid seda projekti ei kasutatud.  

Siinmaa projekteeritud on funktsionalistlik villa Tallinnas aadressil Roosikrantsi tänav 4B (valmis 1932. aastal) Balti Puuvillavabriku direktorile Mark van Jungile. Siinmaa enda eramu (1931–1933) on üks funktsionalistliku eramu paremaid näiteid Eestis. 

Üks õnnestunumaid funktsionalistlikke hooneid Eestis on Olev Siinmaa ja Anton Soansi koostöös projekteeritud Pärnu rannahotell, mida ehitati 1935. aasta septembrist kuni 1937. aasta juunini. Ka rannahotelli söögisaali mööbel oli Siinmaa kavandatud ja valmistati Pärnu Puidutööstuse Artellis. 

1937. aastal projekteeris Siinmaa Pärnu ranna kõlakoja, mis valmis sama aasta suveks. 

Siinmaa oli ka Oru lossi interjööride kujundaja (loss valmis 1936. aastal, kuid hävis II maailmasõjas) ja Tahkurannas Konstantin Pätsi ausammast ümbritseva pargi arhitekt. 

1944. aastal põgenes Siinmaa Rootsi, kus töötas Norrköpingi abiarhitektina.

## Mälestuse jäädvustamine
Olev Siinmaa kodumaja (Rüütli 1a) seinale püstitati bareljeef, mis asub nüüd Siinmaa projekteeritud Pärnu Ühisgümnaasiumi koolihoones (Kooli tn 13).

Tema järgi on nimetatud park Pärnu kesklinnas. 

## Tunnustus
* 1939 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk 

## Vaata ka
* Olev Siinmaa bareljeef
* Rüütli 1a

## Viited

## Välislingid
* Mart Kalm. Rannalinn, seenrõdu ja viinakapp : Pärnu linnaarhitekt Olev Siinmaa.
* Mart Kalm: Siinmaa – rannalinn, seenrõdu ja viinakapp 
* Funktsionalism Eestis
Kaltan

**Kaltan** (vene Калтан) on linn Venemaal Kemerovo oblastis.

Kaltan asub Kondoma jõe paremal kaldal. Linna läbib Novokuznetski–Taštagoli raudtee, linnast põhja poole jääb Ossinniki–Šuštalepi–Kaltani–Malinovka maantee. Kaugus Kemerovost on 338 km ja Ossinnikist 12 km. 

Linna geograafilised koordinaadid on .

## Ajalugu

Kuni 20. sajandini ning venelaste tulekuni oli seal šori uluss (küla). 

Aastal 1946 tekkis töölisasula, mis sai linnaõigused 1959. aastal.

## Rahvastik

Kemerovo oblasti põliselanikud on šorid ja teleuudid (kokku 0,5% rahvastikust).  

### Elanike arv
* 25 300 (2005)
* 24 840 (2008)
* 24 890 (2009)
   
## Majandus

Linnas on Lõuna-Kuzbassi elektrijaam (Южно-Кузбасская ГРЭС), mille võimsus on 554 MW.

## Vaata ka
*Šuštalep

## Välislingid
* Kaltani linna ametlik koduleht
Paul Tammeveski

**Paul Tammeveski** (8. mai 1898 Jausa – 8. veebruar 1982 Toronto) oli eesti helilooja ja muusikategelane.

Paul Tammeveski laulis aastatel 1918–1944 Estonia ooperikooris.

Tema loodud rohkem kui 30 laulu hulgas on "Üksainus õis", "Paula, sul on poisipea", "Üksildus", "Kodumuld", "Lilled".

## Välislingid
*"Paul Tammeveski loomingut" (raadiosaade) Eesti Raadio 1979
Anatoli Tafitšuk

**Anatoli Tafitšuk** (sündinud 25. veebruaril 1985 Oisus) on ukraina päritolu Eesti näitleja, telesaatejuht ja -produtsent. 

## Haridus
Ta on lõpetanud 2003. aastal Türi Majandusgümnaasiumi, õppinud aastatel 2003–2004 Tallinna Teeninduskoolis hotelliteenindust ja lõpetanud 2009. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia näitleja erialal (7. lend). 

## Töö ja looming
### Näitleja ja lavastajana
Alates 2012. aastast on ta teatri Cabaret Rhizome koosseisuline näitleja, kuid on mänginud ka teiste teatrite (Vanemuine, Monoteater, Von Krahli Teater, Rahvusooper Estonia jm) lavastustes ning lavastanud ka mõne lavastuse.

Aastatel 2011–2012 mängis ta monokomöödias "Minu hind?" (lavastaja Andrus Vaarik, Monoteater), kus tal tuli täita kümneid rolle. 

Ta on Eesti Teatriliidu ja Näitlejate Liidu liige (2012).

### Telesaatejuhi ja -produtsendina
Tafitšuk oli aastatel 2008–2010 Eesti Televisiooni huumorisaate "Erisaade" üks reportereid ja saatejuhte. Kaassaatejuhina tegi ta ka ETV merendusteemalisi saatesarju "Sadam otsib meremeest" (2009–2010) ja "Mehed ja mõrrad" (2014) ning mängis huumorisarjas "Georg Udukübara aaria" (2016). 

2020. aastatel on ta keskendunud rohkem produtsenditööle ning olnud ETV dokumentaalsarjade "Mina, õpetaja", "Salme viikingid" ja "TeadusEST" produtsent. Produtsendina on ta teinud ka komöödiasarju, näiteks "Elu võimalikkusest maal" (ETV/ERR, 2023) ja "Bussijaam" (Go3, 2024).

## Tunnustus

* Eesti Rahvusringhäälingu parim reporter 2008/2009

## Isiklikku
Anatoli Tafitšuki vanemad on ukrainlased. Ta on Eestis sündinud ja alates 2003. aastast Eesti kodanik.

Ta oli aastatel 2012–2025 abielus näitleja Liis Lindmaaga, neil on kaks tütart.

Ta on õppinud restaureerimist ning teeb meelsasti puutööd ja ehitab. Ta kokkab ning väärtustab kvaliteetseid toiduaineid.

## Viited

## Välislingid
Baruto – tõlkes kaduma läinud

**"Baruto – tõlkes kaduma läinud"** on 2009. aasta Eesti dokumentaalfilm sumomaadleja Kaido Höövelsonist (võitlejanimega Baruto). Filmi režissöör ja stsenarist on Artur Talvik.

Filmi on n-ö poolenisti keelatud – seda ei tohi näidata televisioonis ega suurtes kinodes. Laiema linastamise õiguste üle peab Talvik läbirääkimisi Höövelsoni klubi Onoe ning Jaapani Sumoliiduga.

## Välislingid
*Eva Kübar "Talvik maadleb Baruto nimel Jaapaniga" Postimees, 18. juuni 2009
*Eva Klaas "Barutost tehtud film jõudis vaatajateni" Virumaa Teataja, 20. juuni 2009
*Tarmo Teder "Barutot võib vaadata Talviku rändkinos" Sirp, 11. september 2009
Tapio Wirkkala

**Tapio Veli Ilmari Wirkkala** (2. juuni 1915 Hanko – 19. mai 1985 Helsingi) oli soome disainer ja skulptor.

Tapio Wirkkala õppis Helsingis Töölö koolis ja aastatel 1933–1936 kunstitööstuskoolis. Skulptorina tegi ta algul peamiselt tellimustöid, sealhulgas sõjajärgseid langenute mälestusmärke. Ta tegutses ka graafikuna.

1946. aastal võitis Tapio Wirkkala Iittala klaastoodete ja 1947, aastal Soome Panga rahatähtede kujundamise võistluse. 1955. aastal käibele lastud Soome margad olidki Wirkkala kujundatud.

Ta kasutas väga erinevaid materjale: klaasi, puitu, portselani, metalli, plasti. Juba 1940. aastatel hakkas kasutama lennukivineeri, millest sai hiljem üks tema lemmikmaterjale. Tema suurim vineerskulptuur on 1967. aasta Montréali maailmanäituse jaoks valmistatud üheksa meetri kõrgune "Ultima Thule".

1972. aastast oli ta Soome Akadeemia liige.

Tapio Wirkkala oli abielus keraamik Rut Brykiga. Nende poeg Sami Wirkkala on sisekujundaja ja tütar Maaria Wirkkala maalikunstnik.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Välislingid
* Koduleht
* Näitus Espoo moodsa kunsti muuseumis
* Pilte
Andres Koogas

**Andres Koogas** (sündinud 5. septembril 1987) on Eesti jalgpallur, kes mängib Eesti meistriliiga klubis JK Nõmme Kalju.

## Klubikarjäär

## Välislingid
* Profiil Soccernet.ee lehel
Raugi madal

**Raugi madal** on madal Muhu saarest kirdes Raugi küla lähedal.

Raugi madala vähim sügavus on 1,6 meetrit.

Peamine Muhu väina laevatee kulgeb Raugi madala ja Kumari lee vahelt; viimase ees asub Raugi tulepoi.

Raugi ülemise ja Raugi alumise tulepaagi siht jääb madala idaossa.

Raugi madalast kagus asub Kompassi madal.

## Viited
Illingen (Württemberg)

**Illingen** on vald Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal.

1974. aastal liideti Illingeni vallaga Schützingeni vald.

Illingen asub Württembergi Läänekiirsõidutee ääres, 30 km kaugusel Stuttgardist, Vaihingen Enzi ääres ja Mühlackeri vahel. Illingeni raudteejaamast on võimalik sõita RE- ja S-rongidega Mühlackeri suunas (edasi Pforzheimi või Bruchsali) või Bietigheimi suunas (üle Vaihingen Enzi). Illingeni ümbrust läbib uus kiirtee Stuttgart–Mannheim (üle Vaihingen Enzi). 5 km kaugusel asuv raudteejaam Vaihingen/Enz on seotud Mannheimi ja Stuttgardiga (ICE- ja IC-liiklus).

## Rahvastik
Ametliku arvestuse järgi oli Illingenis 2006. aastal registreeritud 7212 inimest.


Illingen - Cyriakuskirche - Ansicht vom Posthof - 2020-04-17.jpg|Cyriakuse kirik
Map of Illingen (Württemberg).png|Illingen kaardil


## Välislingid

* Valla koduleht
Ossinniki

**Ossinniki** (vene Осинники) on linn Venemaal Kemerovo oblastis.

Ossinniki asub Kondoma jõe paremal kaldal. Linna läbib Novokuznetski–Taštagoli raudtee, Ossinniki–Šuštalepi–Kaltani–Malinovka maantee. Kaugus Kemerovost on 326 km ja 25 km Novokuznetskist.

Linna geograafilised koordinaadid on .

## Ajalugu

Kuni 19. sajandini ning venelaste tulekuni oli seal šori uluss (küla).

Moodustatud: 1926 

Linna tüüpi asula alates: 1931

Kuni 1938 Ossinovka (vene Осиновка)
 
Linn alates: 1938

ОКАТО (vene) kood: 32434 

## Rahvastik

Venelased,šorid.  

### Elanike arv

* 47 356 (2008)
   
## Majandus

Linnas on kaevandused: Taižina, Alardinskaja, Ossinnikovskaja, Kapitaljnaja, Lõuna-Kuzbassi EJ (Kaltanis).

## Välislingid

*  Linna lehekülg
*  Ossinniki entsüklopeedias "Minu linn"
* Ossinniki tramm
* Yury Maller, Aare Olander - Ossinniki tramm
* Aare Olander ja Evgeniy Bahctinov - Ossinniki tramm 1992-1996
Pärsamaa põllumeeste konvent

**Pärsama põllumeeste konvent** oli põllumeeste konvent Karjakülas.

Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Leisi, Pärsamaa ja Valjala vald.

17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks August Ots, Gustav Nurm, Georg Lember, Juhan Pärn, Oskar Mäeniit, Mihkel Varvas, Gustav Kull, Kirill Ulk, Kirill Metsäär, Joann Külaots, Aleksander Käsk, Hans Johannes, Feodor Raaperi, Johannes Ottis, Arseni Altosaar. 11. juunil 1936 valiti konvendi esimeheks Valjala vallavanem August Ots.
Kuressaare põllumeeste konvent

**Kuressaare põllumeeste konvent** oli põllumeeste konvent Kuressaare linnas.

Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kaarma, Pihtla ja Kuressaare vald.

17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johann Tiik, Mihkel Allik, Johannes Priske, Peeter Ellermaa, Karl Väärt, Hendrik Otstavel, Vladimir Lember, Aleksander Raudsepp, Aleksander Veegen, Mihail Nõu, Hain Maripuu, Magnus Õispuu, August Pihel, Rudolf Benno ja Eduard Lippu. 11. juunil 1936 valiti konvendi esimeheks Hendrik Otstavel.
Kihelkonna põllumeeste konvent

**Kihelkonna põllumeeste konvent** oli põllumeeste konvent Kihelkonna alevikus.

Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Mustjala, Kihelkonna ja Lümanda vald.

17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Valdar Mälk, Aleksander Kaar, Aleksander Toop, Jaan Alber, Eduard Nurja, Karl Kabel, Konstantin Sepp, Friido Tamm, Mihkel Hõbenik, Aleksander Malk, Mihkel Hannus, Eduard Rander, Jaan Perro, Hugo Sepp ja Albert Õunpuu. 11. juunil 1936 valiti konvendi esimeheks Aleksander Kaar.
Sõrve põllumeeste konvent

**Sõrve põllumeeste konvent** oli põllumeeste konvent Kuressaare linnas.

Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kärla, Salme, Torgu ja Ruhnu vald.

17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Villem Pihel, Aleksander Ojamäe, Mihkel Tarkus, Vselovod Läets, Aleksander Allik, Joann Raid, Hindrek Suurkivi, Jüri Kann, Peter Tuulik, Friedrich Aru, Aleksander Munt, Peeter Perens, Eduard Punab, Friidu Mägi ja Mats Falk. 11. juunil 1936 valiti konvendi esimeheks Aleksander Munt.
Aleksander Mui

**Aleksander Mui** (2. september 1900 Uuemõisa vald (Pöide kihelkond), Saaremaa – 26. oktoober 1941 Pöide vald, Saaremaa) oli eesti kommunist, EK(b)P Saaremaa komitee sekretär.

Mui oli Eestimaa Kommunistliku Partei liige, astus illegaalsesse EKP-sse 1923. aastal. Ta oli 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtja (juhtis sõjaministeeriumi vallutamist), kes tabati ja saadeti sunnitööle, kus viibis aastail 1924–1940. Ta vabastati Tallinna keskvanglast 21. juunil juunipöörde käigus.

Mui oli juulivolikogu liige, EK(b)P Saaremaa komitee sekretär aastatel 1940–1941, Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseisu liige aastail 1940–1941 ja Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe I asetäitja aastail 1940–1941.

Pärast Teise maailmasõja Nõukogude Liidu – Saksamaa sõja algust jäeti Mui EKP Keskkomitee poolt Eestisse sakslastele vastupanu ja agitatsioonitööd korraldama. 

Mui tabati Saaremaal ja hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt 26. oktoobril 1941 Saaremaal Pöide vallas.

## Viited
Šuštalep

**Šuštalep** (vene keeles Шушталеп, (algnimi 18.–19. sajandite vahetusel Шуштулеп *Šuštulep*)  on endine alevik ja Kaltani linna asum Venemaal Kemerovo oblastis. 

Šuštalep asub Kondoma jõe paremal kaldal. Asumit läbib Novokuznetski–Taštagoli raudtee ja Ossinniki–Šuštalepi–Kaltani–Malinovka maantee. Asub 245 km Kemerovost ja 5 km Ossinnikist. 

## Ajalugu

Šuštalepi aladel ja selle ümbruses on elatud juba kiviajal. 
Kuni venelaste tulekuni oli seal šori uluss (küla). Šuštulepi algnime all asula tekkis 1800–1806 Siberi koloniseerimise ajal.

## Rahvastik

Venelased, šorid.  

## Majandus

Regioonis on kaevandused, sealhulgas *Šuštalepskaja* kaevandus. Kivisüsi läheb Lõuna-Kuzbassi elektrijaama.

## Viited

## Välislingid
* Kaltani linna koduleht