open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Interkalatsioon (keemia)

**Interkalatsioon** (ladina keeles *intercalare* – 'vahele paigutama') tähendab keemias molekulide, ioonide (harvemini aatomite) ladestamist keemilistes ühendites, ilma et ühendi struktuur seejuures märkimisväärselt muutuks.
  
Anorgaanilises keemias tähendab interkalatsioon aatomite, ioonide või väikeste molekulide sisestamist kihiliste kristallide kristallivõre tasapindade vahele, näiteks leelismetalli interkalatsiooni grafiiti (nagu näidatud pildil). Saadud ühendeid nimetatakse interkalatsioonikompleksideks.

Selleks, et kristallistruktuur saaks moodustada interkalatsiooniühendeid, peavad interaktsioonijõud kihtide sees olema suured ja külgnevate kihtide vahel väikesed. Kihtvõre ja sisestuskomponentide vahel peab olema võimalikult tugev interaktsioon. Interkalatsioonireaktsiooni soodustab kihtidevaheliste katioonide solvatatsioon. See sõltub sisestatava komponendi keemilistest omadustest ja ka kihtvõre keemilisest olemusest. Lisaks puhtale Van der Waalsi interaktsioonile avaldavad sageli mõju Lewise happe-aluse interaktsioonid.

Kihtvõre keemiline olemus võib olla väga erisugune, näiteks kvaasimetalli kihid grafiidis või siirdemetalli kihid sulfiidides NbS2 või TaS2, samuti pooljuhtsüsteemides TiS 2 ja SnS2 ning mittejuhtivates ühendites, nagu savimineraalid (nt kaoliniit).

Paljud kihtvõred kannavad looduslikku negatiivset kihtlaengut, näiteks vilgukivi-taolised kihtsilikaadid. Elektriliselt neutraalsed kihtvõred on üsna haruldased, näiteks on niisune ülalmainitud kaoliniit. Mõned "neutraalsed" kihtvõred on võimelised moodustama interkalatsioonikomplekse alles pärast tugevate redutseerivate ainete kasutamist. Mõnel juhul võib ladestumist võimaldada ka mittestöhhiomeetriliste preparaatide kasutamine. Mittestöhhiomeetria saavutatakse seejuures redutseerija abil või elektrokeemilise redutseerimisega, rakendades tsüklovoltamperomeetriat, elektrogravimeetriat ja galvanostaatikat.

Kirjeldatud tüüpi reaktsioonide praktiliste ja tehniliste rakenduste valdkondadeks on
* akud jt keemilised vooluallikad;
* geokeemia ja keskkonnakeemia (sh muldade resorbtsiooniomadused);
* ravimite, väetiste, taimekaitsevahendite tööstuslik tootmine ja pakendamine.
Masinkruustangid

**Masinkruustangid** on mehaaniline seade, mis on ette nähtud töödeldavate detailide paigalhoidmiseks töötlemistoimingute ajal – masinkruustangid võivad toimida käsitsi komponendina või töötlemisseadmena. 

## Kasutamine
Masinkruustange on mitut liiki ja eri suurustes, alates käsikruustangidest kuni raskeveokite kruustangideni. Reeglina on need valmistatud malmist, vahetatavate teraslõugadega ja ette nähtud töödeldava detaili paigalhoidmiseks, näiteks freesimise, puurimise, vormimise ja lihvimise ajal. Masinkruustangid on tavaliselt varustatud käepideme või tommy-lati ehk kangiga, mis aitab materjali kruustangide lõugade vahele kinnitada. Masinakruustangid pingutatakse esmalt käsitsi ja seejärel kasutatakse täiendavat jõudu, näiteks puidust või kummist vasarat. 

Käsikruustangid on reeglina mõeldud puurimisel detailide paigal hoidmiseks. Masinkruustange kasutatakse näiteks freespinkidel või metallist (näiteks terasest) detailide hoidmiseks, et neid oleks võimalik töödelda. **Raskeveokite kruustangid** eristuvad pöörleva aluse ja siledate lõugade poolest, keskmise koormusega masinkruustangidel on sileda ja ühe soonega lõualuu. Paljud tootmised kasutavad töötlemiskruustange, mis sobivad töödeldava detaili paigalhoidmiseks kiirete töötlustoimingute ajal. 

**Täisnurkruustangid** võimaldavad mõlemas suunas töötamist kuni 45-kraadise horisontaalse ja 90-kraadise vertikaalse kaldega, nii et töödeldav detail on võimalik asetada tööpingile täisnurga all.

**Ülitäpseid kruustange** kasutatakse tavaliselt lihvimiseks ja detaili kontrollimiseks. Kruustangide üks lõualuu on sile ja teine soonega ning kruustangide korpus on tavaliselt valmistatud terasest. Ülitäpsed kruustange saab kinnitada töölauale. Neil on liikuv asendatav lõualuu, millel on sageli täiendavad sooned, mis võimaldavad hoida ümarat toorikut.

**Isetsentreeruvatel kruustangidel** on kaks liigutatavat lõuga, mis tsentreerivad end töödeldava detaili ümber. Väga suurt täpsust nõudvate freesimis- ja puurimistööde puhul on just need kruustangid kasulikud, sest isetsentreeruvate kruustangidega saab töötlemisel säästa aega. Nii kruustangid kui ka lõuad on sageli valmistatud terasest ning siledad lõualuud on vahetatavad.

Sarnaselt isetsentreeruvate masinakruustangidega sobivad **ristlibisevad puurpressi kruustangid** protsesside jaoks, kus töödeldav detail peab olema täpselt tsentreeritud. Kergemaid töid, nagu puurimist ja freesimist, on tõhusam sooritada ristlibisevate puurpressi kruustangidega, mis liiguvad kahel teljel. Need on tavaliselt terasest ning neil on üks sile ja teine soonega lõualuu. Neid on saab töölauale kinnitades kasutada nii kergemate tööde teostamiseks kui ka muudetava nurga all puurimist ja freesimist nõudvates tööde puhul.

## Viited
Álki Zéi

**Álki Zéi** (kreeka keeles Άλκη Ζέη; 15. detsember 1925 – 27. veebruar 2020) oli Kreeka romaani- ja lastekirjanik

## Biograafia
Zéi sündis Ateenas. Ta õppis Ateena Ülikooli filosoofiakoolis, Ateena Odeioni draamakoolis ja Moskva Kinoinstituudi stsenaristikaosakonnas. Aastatel 1954–1964 elas ta poliitilise pagulasena Nõukogude Liidus. 1964. aastal naasis ta koos perega Kreekasse, kuid kõik lahkusid uuesti, kui hunta 1967. aastal võimu haaras. Sel ajal jäi ta Pariisi ja naasis alles pärast diktatuuri langemist.

Álki Zéi hakkas kirjutama väga noorelt. Keskkooli algusaastatel hakkas ta nukuteatrile näidendeid kirjutama. Tema esimene romaan "Tiiger poeaknal" (1963) oli inspireeritud Sámose saarel veedetud lapsepõlvest ja on poolautobiograafiline. Sellele järgnes lasteraamatute sari ja 1987. aastal tema esimene täiskasvanutele mõeldud romaan "Achilleuse kihlatu". Tema raamatuid on tõlgitud paljudesse keeltesse.

Tema teismeliste romaan "Constantina ja tema ämblikud" (teise nimega "Tina võrk") võitis Kreeka IBBY auhinna parima vanematele lastele mõeldud raamatu eest ning Álki Zéi nimetati 2004. aasta Hans Christian Anderseni kirjutamisauhinna ja Astrid Lindgreni kirjandusauhinna kandidaadiks. Mildred L. Batchelderi auhind anti raamatute "Metskass klaasi all" (1970), "Petrose sõda" (1974) ja "Draakoni jalgade hääl" (1980) inglise keelde tõlkimise ja avaldamise eest Ameerika Ühendriikides.

## Tööd
* "Lilla vihmavari"  (*L'Ombre Mauve*)
* "Vanaisa on valetaja" (*O Pseftis Pappous*) 
* "Raudtee lähedal" (*Κοντά στις ράγες*)
* "Tiiger poeaknal" (ka "*Metskass klaasi all*") / *Το Καπλάνι της Βιτρίνας* (1963)
* "Petrosi sõda" / *Ο μεγάλος περίπατος του Πέτρου* (1971)
* "Achilleuse kihlatu" / *Η αρραβωνιαστικιά του Αχιλλέα* (1987)
* "Onu Platon" / *Ο θείος Πλάτων* (1975)
* "Hannibali kingad" / *Τα παπούτσια του Αννίβα* (1979)
* "Constantina ja tema ämblikud" (ka "Tina veeb") / *Η Κωνσταντίνα και οι αράχνες της* (2002)

## Auhinnad
*Prix Litéraire des Jeunes Européens, 2010. aastal Prantsusmaal) "Vanaisa on valetaja" eest
*Commandeur de l'Ordre des Arts et des Lettres, 2015. aastal Prantsusmaal
*Kuldne rist, Auorden, 2015. aastal Kreekas

## Viited
Kybéli Adrianoú

**Kybéli** (kreeka keeles Κυβέλη) (13. juuli 1888 – 26. mai 1978) oli kuulsa kreeka näitleja **Kybéli Adrianoú** (kreeka keeles Κυβέλη Αδριανού) lavanimi.

Ta sündis 1888. aastal vallaslapsena Smyrnas ja kasvas kaks esimest eluaastat Ateena lastekodus. Kui ta oli kahe ja poole aastane, lapsendasid ta Anastasis ja Maria Andrianoú. Tolleaegse kuulsa Ateena advokaadi perekond, kes oli hiljuti kaotanud oma ainsa lapse, aitas Kybéli lapsendajaid rahaliselt. 1901. aastal, 13-aastaselt, sai ta esimese auhinna oma lavaesinemise eest.

## Karjäär
Kybéli oli aastatel 1901–1906 Nea Skini üks peaosalisi. Seal avanes tal võimalus täita oma elu ainsaid rolle, mis põhinesid Vana-Kreeka tragöödial: Euripidese "Alkestis" ja Sophoklese "Antigone". Hiljem sai ta tuntuks oma osatäitmiste poolest Lev Tolstoi, Carlo Goldoni ja Henrik Ibseni näidendites. 1908. aastal töötas ta esimest korda koos Grigórios Xenópoulosega, kes kirjutas talle teatritüki "Punane kivi" (Ο Κόκκινος Βράχος), mis põhines tema samanimelisel lühiromaanil. Näidend oli tohutult edukas ja Kybéli teatrirühm kordas seda veel palju aastaid. Xenópoulos jätkas talle aastas vähemalt ühe näidendi kirjutamist kuni 1925. aastani. Kybéli töötas aastatel 1910–1934 ka Pantelís Chorniga (Dimítris Chorni isa). 1932. aastal ühendas ta jõud oma "lavavaenlasega" Maríka Kotopoúliga, et võistelda vastloodud Kreeka Rahvusteatriga. Pärast Saksa sissetungi põgenes ta koos oma abikaasa Geórgios Papandréou ning Kreeka valitsuse ja kuningliku perekonnaga Lähis-Itta. Pärast sõda naasis ta Kreekasse ja tegi erinevaid rolle Rahvusteatris, saatjateks Élli Lambéti, Dimítris Chorn, Mítsos Myrát ning teised kuulsad näitlejad. 1951. aasta suvel esines ta ainult ühes Vana-Kreeka komöödias, Aristophanese "Lysistrates". Kybéli mängis vaid kahes filmis, aastatel 1933 ja 1956.

## Isiklikku
Kybéli esimene abikaasa oli Mítsos Myrát, kellega ta jätkas laval koostööd ka pärast abielulahutust. Neil oli kaks last: poeg Aléxandros ja tütar Miránta (1906–1994). Hiljem abiellus ta silmapaistva ärimehe Kóstas Theodorídisega. Neil oli tütar Alíki. Tema kolmas abikaasa oli Geórgios Papandréou, hilisem peaminister. Neil oli üks poeg Giórgos. Kui Kybéli 1978. aastal 89-aastaselt suri, oli tal neli last. Miránta tütar Kybéli Theochári oli samuti näitleja. Näitleja Ríta Myrát (neiuna Tarsoúli) oli tema minia, olles tema poja Alékose abikaasa.

## Viited
Venemaa Föderaalne Julgestusteenistus

**Venemaa Föderatsiooni Föderaalne Julgestusteenistus** ehk **Venemaa Föderatsiooni Föderaalne Valveteenistus** (vene keeles Федеральная служба охраны Российской Федерации, lühend **FSO**) on Venemaa täitevvõimu organ riikliku julgeoleku valdkonnas. Tegeleb tähtsate objektide ja isikute kaitsega. FSO on sõjaväestatud organisatsioon, ühtlasi on see riigi üks eriteenistusi (FSB, SVR, GRU kõrval). 

Föderaalne Julgeolekuteenistus julgestab presidenti, peaministrit, Riigiduuma ja Föderatsiooninõukogu spiikrit, välis- ja kaitseministrit, FSB direktorit, presidendi administratsiooni juhti ja tema asetäitjaid, keskvalimiskomisjoni esimeest. Teistele ametnikele võidakse määrata FSO ihukaitsjad alles pärast vastavat presidendi erimäärust.

Kokku on riikliku kaitse all umbes 40  nn "föderaalisikut".
FSO julgestas ka endisi presidente Mihhail Gorbatšovi ja Boriss Jeltsinit.

Venemaa presidendi julgestuseks ja kaitseks on FSO struktuuris eriallüksus Venemaa presidendi julgestusteenistus.

## Juhtimine
FSO eesotsas on direktor. Aastatel 2000–2016 oli selles ametis Jevgeni Murov, kes oma ametiaja algusperioodil tegi tähelepanuväärse tõusu auastmetes: kindralmajorist armeekindralini (2004). Pärast tema erruminekut (2016) määrati FSO uueks direktoriks kindralmajor Dmitri Kotšnev, kelle edukast teenistuskarjäärist räägib asjaolu, et 2020. aastal sai ta armeekindrali auastme.

## Viited

## Välislingid

*Koduleht
Ümardamata madal eesvokaal

**Ümardamata madal eesvokaal** ehk **illabiaalne madal eesvokaal** (IPA täht a, X-SAMPA sümbol a, Kirshenbaumi sümbol a) on täishääliku tüüp. 

See kõlab nii: 

## Vaata ka
*Ümardamata vokaal
*Madal vokaal
*Eesvokaal
*Ümardatud madal eesvokaal
*Ümardamata madal tagavokaal
Gleb Karakulov

**Gleb Olegovitš Karakulov** (vene keeles Глеб Олегович Каракулов; sündinud 12. novembril 1987 Buinakskis Dagestani ANSV-s) on endine Venemaa eriteenistusväelane, kapten.

Gleb Karakulov suunati 2009. aastal pärast Možaiski Kosmose-Sõjaväeakadeemia lõpetamist teenima Venemaa Föderaalsesse Julgestusteenistusse. 

Tema viimase aja töökohustusi oli vastutus Venemaa presidendi Vladimir Putini väliskomandeeringutel olles eriside tagamise eest. 14. oktoobril  2022, olles tööalases lähetuses Kasahstanis, põgenes ta Türki.

2023. aasta aprillis avaldati Mihhail Hodorkovski YouTube'i kanalil intervjuu Gleb Karakuloviga.

## Välislingid
*Сбежавший офицер ФСО — служба, тайны Путина, и побег из России / Интервью (English subs). YouTube, 4. aprill 2023
*Venemaalt pagenud FSO agent: Putin kardab oma elu pärast. err.ee, 5. aprill 2023
Bonomyces

***Bonomyces*** on šampinjonilaadsete seltsi ebalehtrikuliste sugukonda kuuluv seente perekond. See on nime saanud Prantsuse mükoloogi Marcel Boni järgi.

## Liike
**[[Bonomyces arnoldii]]*
**Bonomyces sinopicus* – kevadlehtrik

## Välislingid
*
Možaiski Kosmose-Sõjaväeakadeemia

**Možaiski Kosmose-Sõjaväeakadeemia** (vene keeles Военно-космическая академия имени А. Ф. Можайского) on Peterburis asuv Venemaa vanimaid sõjalisi õppeasutusi. 

1955. aastal nimetati akadeemia kontradmiralist leiduri Aleksandr Možaiski (1825–1890) järgi.

Akadeemia loeb enda asutamisaastaks 1712. aastat. 

Akadeemia koolitab lennundusspetsialiste Venemaa õhu- ja kosmosejõududele.

## Välislingid

*Koduleht
Marátha, Santalárise ja Alóda veresaun

**Marátha, Santaláris ja Alóda veresaun** (türgi keeles: *Muratağa, Sandallar ve Atlılar katliamı*) toimus 1974. aastal Küprose konflikti ajal EOKA B küprosekreeklaste korraldatuna küprosetürklaste vastu Maráthas, Santalárises ja Alódas (*Muratağa, Sandallar ve Atlılar*).

2. septembril 1974 leidsid Türgi sõjaväelased Marátha lähedal asuvast massihauast 84/89 veresauna ohvri surnukeha. Ohvrite arvu kinnitasid ÜRO missiooni Rootsi ohvitserid. Enne rünnakut oli Maráthas 93 elanikku. Üks ellujäänu dateeris rünnaku 14. augustile 1974. Kuna Marátha massihaudade avastamisega samal ajal leiti ka Santalárise (*Sandallar*) ja Alóda (*Atlılar*) külade lähedalt massihaudasid (37 hukkunut), nimetatakse neid kolme veresauna ka ühiselt Marátha, Santaláris ja Alóda veresaunaks (126 hukkunut), mille mälestuspäevaks on Põhja-Küprose Türgi Vabariigis kuulutatud 14. august.

## Viited
Ehitusgeodeesia

**Ehitusgeodeesia** (ingl *construction geodesy*) ehk **ehitusmõõdistamine** on viitepunktide ja märkide esiletoomine ning loomine, mis on aluseks uute ehitiste (hoonete või teede) ehitusel. Ehitusgeodeetilise mõõdistamise eesmärk on koguda vajalikke lähteandmeid maa-alade planeerimiseks, ehitusprojekti koostamiseks ja ehitamiseks.

Ehitusgeodeetiliste tööde esimeses etapis mõõdistavad geodeedid ehitise jaoks planeeritud maa-ala ja koostavad topograafilise plaani, mille alusel joonestavad projekteerijad ehitusprojekti. Seejärel märgib geodeet ehitise loodusesse ja teeb kogu ehitustöö ajal vajalikke märkimistöid ja kontrollmõõtmisi. Geodeet peab oskama teha välimõõtmisi ning sellele järgnevat andmetöötlust.

## Ehitusgeodeesia ajalugu
Kreeklased paistsid 1. sajandil silma esimese maamõõtevahendi ehk dioptri leiutamisega, mida kasutati maapealsete elementide mõõtmiseks. 1965. aastal kehtestati Inglismaal üleriigiline nõue, kus ehitusjärelevalve inspektorid kontrollisid ehitiste kui ka ehitusplaanide eeskirjakohast õigsust. Ehitusgeodeesia arenes 1970. aastatel iseseisvaks erialaks.

## Ehitusgeodeesiaga seotud tööülesanded
### Geodeetiliste kaartide koostamine
Objekti (hoone, tee, tunnel, sild) omadused sõltuvad peamiselt selle asukoha ruumilistest omadustest. Seega tuleb tähelepanu pöörata projekteerimise aluseks oleva mõõdistuskaardi koostamisele. Projekti koostamisel lähtutakse sotsiaalsetest, majanduslikest ja ökoloogilistest aspektidest. Mõõdistuskaardid tehakse riiklikes koordinaatsüsteemides ning need sisaldavad georuumilisi andmeid.

### Objekti geomeetria jälgimine ehituse käigus
Objekti geomeetria on objekti projekteerimine kolmemõõtmelisena riiklikus koordinaatsüsteemis koos vastava infrastruktuuriga. Objekti punktid märgitakse ning nendest lähtutakse ehitamisel. Teatud tüüpi objektide puhul on vajalik nende geomeetria perioodiline jälgimine ehk deformatsioonide jälgimine ehitamise ja objekti kasutamise ajal.

### Aerofotode tegemine
Fotogrammeetria on tehnoloogia, mis kogub teavet kolmemõõtmeliste objektide ja ümbritsevate alade kohta fotomaterjali kaudu. Aerofotogrammeetria puhul kogutakse infot lennukiga, helikopteriga või drooniga. Sellel on 80% suurem efektiivsus võrreldes klassikaliste maapealsete salvestusmeetodite või kommertskopteritega.

### 3D-laserskaneerimine
3D-laserskaneerimise peamiseks eeliseks võrreldes teiste maapealsete mõõtmistehnikatega on see, et lühikese aja jooksul saab koguda suure hulga andmeid ja vähendada välitööde mahtu. Mõõdistatav objekt on esitatud punktidena, mistõttu on võimalik saada modelleerimisega visuaalselt täpne kolmemõõtmeline objekt.

## Viited
Küprosetürklased

**Küprosetürklased** ehk **Küprose türklased** (türgi keeles: *Kıbrıslı Türkler* ehk *Kıbrıs Türkleri*) on Küprose saarel elavate türklaste piirkondlik rühm. Tänapäeval elavad nad peamiselt Põhja-Küprose Türgi Vabariigis ja moodustavad seal suurima osa elanikkonnast.

## Ajalugu
Küprosetürklaste ajalugu Küprose saarel ulatub aastasse 1571, mil Osmani riik vallutas Küprose seda varem valitsenud Veneetsia käest. Pärast vallutamist lisandusid saare umbes 200 000 õigeusklikule elanikule umbes 65 000 moslemit. Osmanite valitsus lõppes, kui saar anti 1878. aastal esmalt Suurbritanniale ja annekteeriti täielikult 1914. aastal, millest sai 1925. aastal kroonikoloonia. Briti valitsemise ajal halvenes Küprose türklaste sotsiaalne ja majanduslik staatus ühiskonnas, mis tõi kaasa suure väljarändamise laine saarelt.

1950. ja 1960. aastatel destabiliseerisid Küprose poliitilist olukorda kreeklaste ja türklaste vahelised kokkupõrked. Iseseisvuse ajal 1960. aastal moodustasid türklased umbes 18% saare elanikkonnast.

1963. aastal puhkes vägivald ja kreeka poolsõjaväelised jõud hakkasid türklasi ründama. Selle tulemusel isoleerisid türklased end riigist, moodustades *de facto* iseseisvad kogukonnad.

1974. aasta riigipööre ja Kreeka sõjaväehunta kavatsus riik vallutada tõid kaasa Türgi sissetungi saarele.

Türgi poolt okupeeritud territoorium moodustab praeguse Põhja-Küprose Vabariigi. Sellest ajast alates on suur hulk türklasi Türgi mandrilt sisenenud vabariiki ja Küprose türklased moodustavad vaid umbes 50% elanikkonnast.

## Keel ja usk
Umbes 99% küprosetürklastest on sunniidid, kuid nende usupraktika on traditsiooniliselt Türgi eeskujul olnud ilmalik. Siiski on usk palju sallivam kui Mandri-Türgis. On ka väike aleviidi vähemus. Küprosetürklased räägivad türgi keele murret.

## Diasporaa
Alates 1955. aastast lahkusid paljud küprosetürklased saarelt majanduslikel ja poliitilistel põhjustel. Nende sihtkohad olid Türgi, Suurbritannia ja Austraalia. Põhja-Küprose Türgi Vabariigi vastu kehtestatud isolatsiooni ja kaubandusembargo tõttu väljaränne ei peatunud. Väljaspool saart elavate küprosetürklaste täpne arv ei ole teada, kuid välismaal elab rohkem küprosetürklasi kui Küprosel endal.

## Viited

## Välislingid
*
Sailly-Labourse

**Sailly-Labourse** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Sailly-Labourse on suur põllumajandus- ja kergetööstusküla, asub u. 4,8 km Béthune'ist kagus ja 39 km Lille'ist edelas, teede D943 ja D65 ristumiskoha ümbruses.

## Vaatamisväärsused

* St. Maurice'i kirik, pärineb 16. sajandist.
* 18. sajandi Prés'i loss.
* Sõjakalmistu.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Hans Heinrich von Liewen (1664–1733)

**Hans Heinrich von Liewen** (1664–1733) oli Rootsi sõjaväelane, Liivimaa õuekohtu president ja Liivimaa jalaväepataljoni ülem, kes osales Põhjasõjas. 

## Elulugu
Hans Heinrich von Liewen sündis Eestimaal 1664. aastal Bernhard Otto Lieweni ja Gertrud Elisabeth von Wrangelli perre. 

2. oktoobril 1688 sai ta Gustav Moritz Lewenhaupti jalaväerügemendis 24. aastaselt leitnandiks. Selle rügemendiga teenis ta Hollandis. 1693. aastal sai ta kapteniks, kuid lahkus 5 aastat hiljem lühiajaliselt sõjaväeteenistusest.

## Tegevus Põhjasõjas ja hilisem elu
Põhjasõja alguseks naasis ta aga teenistusse ja sai Eestimaa aadlilipkonnas ooberstleitnandiks. Kuigi tal oli üksuses kõrge auaste, ei läinud selle ülemakoht talle, vaid Fritz Wachtmeisterile. Liewen sai samal aastal siiski võimaluse üksust juhatada, kui 1700. aasta sügisel moodustati Liivimaa jalaväepataljon, mille ülemaks Liewen 10. aprillil ka sai.

1700. aastal osales ta Narva ning hiljem ka Rõuge lahingutes. Viimases paistis ta oma tegevusega eriti silma. 

Selle pataljoniga osales ta veel ka Erastvere ja Hummuli lahingutes, kus tema 480-meheline üksus peaaegu hävitati. Hoolimata suurest kaotusest täiendati pataljoni 1703. aastal ning muudeti rügemendiks, mille juhatajaks määrati 17. augustil jällegi Liewen.

Kuna tema rügement kannatas desertöörluse all, küsis 1705. aasta 18. mail Liewen Eestimaa viitsekubernerilt luba sõdureid deserteeruma meelitanud talupoegi karistada. Seda talle ka lubati. 1707. aastal kästi tal ka Kunda mõisa talupoegade mässu maha rahustamiseks sinna sõdureid saata.  

1708. aastal alustasid Rootsi jõud rünnakut Venemaa kontrolli alla läinud Ingerimaale. Operatsiooniplaanide raames pidid rootslased korraldama pealetungi ka Eestist. Samal aastal kogunes Vinni mõisa juurde Rootsi välivägi, milles oli ka Lieweni üksus. Liewen ise valiti ka vägede üldjuhatajaks. Selles lahingus osutus Rootsi armee jällegi kaotajaks ning pidi taganema. 

Siiski edutati Liewen 1710. aasta 21. märtsil kindralmajoriks. Samal aastal alistus ta koos oma rügemendiga Tallinnas. 1711. aasta 10. oktoobril sai ta Ihukaitse tragunirügemendis ooberstiks. Kolm aastat hiljem sai ta juba kindralleitnandiks ja Karlskronas admiraliteedi direktoriks. 1717. aasta 18. juunil sai ta Ida-Skåne jalaväerügemendis ooberstiks.

1719. aasta 9. mail sai ta Rootsi Riigikogu (*Riksråd*) liikmeks, kuid naasis samal aasta Liivimaale, kus temast sai novembris Liivimaa õuekohtu president, kuid seda ametit ta vastu ei võtnud. 1719. aastal ta ka immatrikuleeriti., kanti krahvisuguvõsana Rootsi rüütelkonda ja introdutseeriti aadlisuguvõsade loendisse 1720. aastal nr 67 all, kui Liewen.

Hans Heinrich von Liewen suri 1733. aastal.

## Isiklik elu
Hans Heinrich von Liewen abiellus 1699. aasta 5. märtsil Catharina Elisabeth von Ükskülliga, kuid viimane suri juba 1701. aastal. 

1702. aastal abiellus ta Magdalena Juliana von Tiesenhauseniga, nende abielust sündis juba seitse last: Hans Heinrich, Otto, Gertrud Elisabeth, Volmar, Henrika Juliana, Karl Friedrich ja Anna Christina von Liewen.

## Viited
Pavieł Łatuška

**Pavieł Paŭłavič Łatuška** (valgevene keeles Павел Паўлавіч Латушка; vene keeles Павел Павлович Латушко *Pavel Pavlovitš Latuško*; sündinud 10. veebruaril 1973 Minskis Valgevene NSV-s) on Valgevene diplomaat ja opositsioonipoliitik.

Łatuška võeti 1995. aastal pärast Valgevene Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna lõpetamist diplomaatilisele tööle. 1996. aastal lõpetas ta ka Minski Riikliku Lingvistikainstituudi (võõrkeeltest valdab Łatuška inglise ja poola keelt).

## Suursaadik, minister ja teatrijuht
Aastatel 2002–2008 oli Łatuška Valgevene Vabariigi erakorraline ja täievoliline suursaadik Poola Vabariigis, seejärel 2008–2012 oli ta Valgevene Vabariigi kultuuriminister.

2012. aastal naasis ta suursaadiku ametisse: aastatel 2012–2019 oli ta suursaadik Prantsusmaal ja 2013. aastast ühtlasi suursaadik Hispaanias ja Portugalis.

15. jaanuaril 2019 Łatuška vabastati suursaadiku ametitest. Sama aasta märtsis määrati ta Janka Kupała Akadeemilise Rahvusteatri direktoriks. Poolteist aastat hiljem meeleavalduste aegu Łatuška vabastati ametist (17. augustil 2020).

## Opositsioonipoliitik
Samaaegselt 2020. aasta Valgevene presidendivalimistega (8. augustil) loodi Vilniuses Valgevene ühendatud üleminekukabinet, mille üheks esindajaks sai Pavieł Łatuška. 

Pärast presidendivalimisi puhkenud meeleavalduste käigus valiti Łatuška  18. augustil äsjaloodud Koordinatsiooninõukogu liikmeks. Järgmisel päeval valiti ta selle juhtorgani – seitsmeliikmelise presiidiumi – koosseisu.  

## Diplomaatiline teenistusaste
16. novembril 2012 andis president Alaksandr Łukašenka Łatuškale erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme.

16. septembril 2020 võttis president Łukašenka Łatuškalt ära erakorralise ja täievolilise suursaadiku diplomaatilise teenistusastme "seoses riigi (diplomaatilist) teenistust diskrediteerivate tegude toimepanemisega".

## Viited

## Välislingid
Ziba Ganijeva

**Ziba Pasha qizi Ganijeva** (aserbaidžaani keeles: Ziba Paşa qızı Qəniyeva; 20. august 1923 Šamahhi, Aserbaidžaan või Usbekistan – 2010 Moskva) oli etniline aserbaidžaani snaiper Punaarmees, kes tappis II maailmasõja ajal 21 vaenlase sõdurit. Pärast sõda sai temast filoloog.

## Elulugu
Ziba Ganijeva oli isa poolt aserbaidžaanlane ja ema poolt usbekk. 1937. aastast õppis ta Usbekistani filharmoonia tantsukursustel. 1940. aastal kolis Moskvasse, et astuda Venemaa Teatrikunstiakadeemiasse, kuid 7. novembril 1941 astus ta vabatahtlikult sõjaväkke, vahetult pärast Teise maailmasõja idarinde avamist. Temaga oli kaasas veel üks snaiper Nina Solova.

Sõja ajal oli Ganijeva radist ja spioon, kes ületas 16 korda rindejoone. Ta osales Moskva lahingus. Ganijeva sõjaväeteenistus katkestati pärast seda, kui ta sai 1942. aastal Moskva eeslinnas luureoperatsiooni käigus raskelt haavata. Ta viidi lahinguväljalt minema ja viibis 11 kuud haiglaravil.

Sõja ajal avaldati tema foto ajalehe Komsomolskaja Pravda esiküljel ja ajakirja Ogonjok kaanel.

Pärast sõda jätkas ta keskhariduse omandamist ja 1965. aastal sai ta teaduste kandidaadi kraadi filoloogias.

## Tööd
*Qorkinin dekadentçiliyə və naturalizmə qarşı mübarizəsi (Gorki võitlus dekadentsi ja naturalismi vastu), "Azərbaycan", 1955, №6
*О сатире Горького в период первой русской революции (Gorki satiirist esimese Vene revolutsiooni perioodil), "Литературный Азербайджан", 1955, №12
*Страницы из истории революционной поэзии на урду (Lehekülgi urdukeelse revolutsioonilise luule ajaloost), "Народы Азии и Африки", 1970, №2

## Viited
Afaq Bəşirqızı

**Afaq Bəşirqızı** (sünninimi *Afaq Səfərova*; sündinud 15. augustil 1955 Bakuus) on Aserbaidžaani näitleja.

## Elukäik
Afaq Bəşirqızı sündis 1955. aastal tuntud Aserbaidžaani koomiku Bəşir Səfəroğlu peres. Aastatel 1974–1979 õppis ta Aserbaidžaani Riikliku Kultuuri- ja Kunstiülikooli kultuurihariduse teaduskonnas. 

Näitlejakarjääri alustas ta 1973. aastal Lenkorani riiklikus draamateatris, saavutades peagi andeka näitleja maine. 1975. aastal kolis ta Sumqayıti, et töötada Sumqayıti draamateatris. Peamiselt komöödiates mängiv Afaq Bəşirqızı kuulus Aserbaidžaani parimate koomikunäitlejate hulka. Üks tema parimaid osatäitmisi oli filmis "Kihlasõrmus", kus ta etendas Söylüt, kes oli edutu poeedi abikaasa ja kuue lapse rase ema.

1989. aastal asus ta tööle Aserbaidžaani draamateatris ja esines peaosades filmides "Subaylarınızdan görəsiniz" (Poissmehed), "O olmasın, bu olsun" (Kui mitte see, siis see), "Bankir adaxlı" (Pankuri poiss-sõber), "Məhəyunət" (Armastusmäng), "İtgin gəlin" (Kadunud pruut), "Məsmə xala dayımdır" (Tädi Mesme on minu onu) jne. Ta mängis ka Aserbaidžaani filmides "Bəxt üzüyü" (Kihlasõrmus), "Yaşıl eynəkli Adams" (Mees roheliste prillidega), "Nekroloq" (Nekroloog).

Praegu õpetab Bəşirqızı näitlemist Aserbaidžaani Riiklikus Kultuuri- ja Kunstiülikoolis. 2009. aastal avas ta Moskvas Bəşir Səfəroğlu teatri, mille nimetas oma varalahkunud isa järgi.

Afag Bəşirqızı on abielus ja tal on üks poeg.

## Auhinnad
* Väärtuslik näitleja – 1989
* Rahvakunstnik – 1993
* Qızıl Dərviş (Kuldne derviš) – 1993, 2003
* Presidendi auhind – 2010
* Parimatest parim – 2011

## Viited
Kääbussiga

**Kääbussiga** (*Porcula salvania*) on sigalaste sugukonna väikseim ning haruldaseim liik hinnanguliselt 250 säilinud isendiga Kirde-Indias Bhutani piiri ääres.

Täiskasvanud kääbussea õlakõrgus on 25–30 cm ja tüvepikkus 50–65 cm. Keskmine isasloom kaalub umbes 8,5 kg. 

Kääbussiga on omanimelise perekonna ainuesindaja.
Vladimir Gligorov

**Vladimir Gligorov** (serbia ja makedoonia keeles Владимир Глигоров; 24. september 1945 – 27. oktoober 2022) oli Makedoonia päritolu Serbia majandusteadlane. Ta asutas 1989. aasta detsembris Serbias Demokraatliku Partei. Ta oli Makedoonia Vabariigi esimese presidendi Kiro Gligorovi poeg.

Gligorov omandas magistrikraadi Columbia ülikoolis ja Belgradi ülikoolis, töötades seejärel mõlemas asutuses assistendina. Belgradi ülikoolis töötas ta riigiteaduste teaduskonnas. Ta tegi kuni 1991. aastani koostööd Belgradi Majandusteaduste Instituudiga. Gligorov oli Viini Rahvusvaheliste Majandusuuringute Instituudi vanemteadur. Ta töötas õppejõuna Viini ülikoolis ja professorina Grazi ülikoolis. Ta oli Külalisõppejõud George Masoni ülikoolis, Virginia ülikoolis, Uppsala ülikoolis ja Inimteaduste Instituudis.

Gligorov suri 77-aastaselt 27. oktoobril 2022 Viinis.

## Viited

## Välislingid
*Viini Rahvusvaheliste Majandusuuringute Instituut
Svetlana Antonovska

**Svetlana Antonovska** (Светлана Антоновска,;6. aprill 1952 – 7. oktoober 2016) oli Makedoonia statistik. Ta juhtis Makedoonia Vabariigi riiklikku statistikaametit selle asutamisest 1991. aastal kuni 2001. aastani, viis büroo suhtlusse mitme suurema rahvusvahelise statistikaorganisatsiooniga ja pani aluse vabariigi esimesele rahvaloendusele.

## Viited
Nikita Budka

**Nikita Budka** (ukraina keeles *Микита Михайлович Будка*; 7. oktoober 1877 Dobromirka – 1. oktoober 1949 Karaganda oblast) oli Ukraina Kreekakatoliku Kiriku piiskop. Ta kanoniseeriti 27. juunil 2001 pühakuks.

Ta sündis aastal 1877 talupoja perekonnas Dobromirka külas Galiitsias, Austria-Ungaris (praeguse haldusjaotuse järele Zbaraži rajoonis Ternopili oblastis). Pärast keskhariduse omandamist aastal 1897 läbis ta Viinis sõjaväeteenistuse. Aastal 1905 sai ta Innsbruckis teoloogilise hariduse; 25. oktoobril 1905 pühitseti ta piiskop Andrei (Šeptõtskõi) poolt preestriks. Oma vaimuliku ametis pööras ta erilist tähelepanu Ukraina emigrantidele, külastades ukrainlaste diasporaasid Saksamaal, Brasiilias, Argentinas ja Kanadas.

15. juulil 1912 pühitses Rooma Paavst Pius XI ta Patara titulaarpiiskopiks ja Ukraina kreekakatoliiklaste piiskopiks Kanadas, kus ta pani aluse Ukraina kreekakatoliku metropoolia edasisele arengule. Aastal 1924 kutsus ta Yorktownis kokku kreekakatoliku vaimulike esimese nõukogu. Aastal 1927 astus ta tagasi, säilitades aupiiskopi tiitli.

Aastal 1928 naasis ta tervise halvenemise tõttu Ukrainasse ja sai Lvivi generaalvikariks. Ta tegeles Neitsi Maarja pühamu taastamisega Zarvanõtsjas.

11. aprillil 1945 arreteerisid Nõukogude salateenistused ta koos teiste Ukraina kreekakatoliku kiriku piiskoppidega. Kohus mõistis ta 8 aastaks erirežiimi laagritesse ja määras ametisse kandma Kasahstani, kus ta 1. oktoobril 1949 Karaganda lähedal laagris raske töö tõttu suri. Matmiskoht on teadmata, kuigi on tõendeid selle kohta, et ta maeti ühele Karlagi kalmistule Karazhari küla lähedal.

27. juunil 2001 kanoniseeriti ta paavst Johannes Paulus II poolt pühakuks.
Johann Benedict Listing

**Johann Benedict Listing** (25. juuli 1808 Frankfurt – 24. detsember 1882 Göttingen) oli saksa matemaatik ja füüsik. 

## Elulugu ja teadustegevus
Listing sündis Tšehhi päritolu käsitöölise peres. Juba lapsepõlves ilmnesid tema silmapaistvad võimed reaalainetes ja joonistamises.

1830. aastal astus Listing Göttingeni ülikooli, kus algul kuulas peaaegu kõiki loenguid, kuid seejärel valis matemaatika. Seda valikut mõjutas suuresti tema õpetaja Carl Gauss, kes märkas andekat õpilast. Gauss kutsus Listing oma sõprade ringi, kuhu kuulus ka Wilhelm Weber. Listing osales rohkematel kursustel, kui talle stipendiumiga määratud matemaatika ja arhitektuur. Ta õppis ka astronoomiat, anatoomiat, füsioloogiat, botaanikat, mineraloogiat, geoloogiat ja keemiat. 

Listingi võttis kasutusele termini "topoloogia", mida ta esimest korda kasutas oma kooliõpetajale Müllerile saadetud kirjas (1836).

1834. aastal kaitses Listing doktorikraadi. 1837. aastal astus ta Hannoveri kõrgemasse kutsekooli õpetajaks.

1839. aastast töötas ta Göttingeni ülikoolis, kus algul asendas füüsika õppetoolis Weberit, kes oli vallandatud poliitilistes protestides osalemise tõttu.

1845. aastal avaldas Listing teose "Beitrag zur psycholoogschen Optik" ja joonistas sellele ise illustratsioonid.
1846. aastal Listing abiellus, paaril sündis kaks tütart. 

Geodeesias võttis Listing 1872. aastal Maa kuju idealiseeritud geomeetrilise pinna jaoks kasutusele termini "geoid". 1847. aastal kirjutas ta raamatu "Vorstudien zur Topologie", kus kasutab topoloogia terminit *geometria situs* termini *analysis situs* asemel.

1858. aastal avastas Listing iseseisvalt Möbiuse lehe ehk pooleldi keeratud lehe omadused samal ajal August Ferdinand Möbiusega, kuid ta uuris lisaks ka kõrgemat järku keerdudega lehtede (paradroomsete rõngaste) omadusi .

## Teosed
* De svperficiebvs secvndi ordinis : dissertatio inavgvralis. Univ., Diss., Göttingen, 1834.
* Kleine hygrometrische Tafeln für die Beobachter des Psychrometers. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen, 1844.
* Ueber unsere jetzige Kenntniss der Gestalt und Grösse der Erde. Göttingen, 1872.
* Beitrag zur physiologischen Optik. Herausgegeben von Otto Schwarz. Ostwalds Klassiker Nr. 147, Leipzig, 1905.

## Viited


## Välislingid
* https://mathshistory.st-andrews.ac.uk/Biographies/Listing/
* https://www.britannica.com/science/topology/History-of-topology#ref930347
* https://www.britannica.com/science/Mobius-strip#ref1271377
* https://archive.org/details/beitragzurphysi00schwgoog
Graphostromataceae

***Graphostromataceae*** on kottseente sugukond. 

## Perekondi
**Biscogniauxia* – korpsüsik
**[[Camillea]]*

## Välislingid
*
Korpsüsik

**Korpsüsik** (*Biscogniauxia*) on kottseente perekond. 

## Liike
**[[Biscogniauxia atropunctata]]*
**[[Biscogniauxia marginata]]*
**[[Biscogniauxia nummularia]]*
**Biscogniauxia repanda* – liud-korpsüsik
**[[Biscogniauxia simplicior]]*

## Välislingid
*
Hobusetäi

**Hobusetäi** (*Haematopinus asini*) on täiliste seltsi kuuluv putukaliik, hobuse parasiit.

Täid eelistavad süüa hobuse jalgadel, kaelal ja saba ümbruses. Peamine sümptom on sügelus, mis põhjustab rahutust ja kratsimist.

## Viited

## Välislingid
*
Paul-Olev Mõtsküla

**Paul-Olev Mõtsküla** (ka **Paul Mõtsküla**; 5. detsember 1934 Tartu – 29. jaanuar 2023 Helme) oli eesti ajakirjanik ja tõlkija.

Ta oli VII Riigikogu liige.

Paul-Olev Mõtsküla tõlkis peamiselt vene ja saksa keelest.
## Teoseid
*"Nad läksid rinde paremal tiival" II maailmasõja sündmused Lõuna-Eestis, Tallinn, Eesti Raamat, 1969, 72 lk
## Tõlkeid
* Tšõngõz Ajtmatov. "Varased kured" (Eesti Raamat 1981)
* Fjodor Abramov. "Kodulätted" (Eesti Raamat 1982)
* Tšõngõz Ajtmatov. "Kohtumine pojaga" (Eesti Raamat 1983)
* Herbert Schwinghammer. "Korrektsete kommete A ja O" (Ersen 2001)
* Franz Kurowski, Erich von Manstein. "Teise maailmasõja sõlmpunktides" (Olion 2007)
* Hans-Ulrich Rudel. "Lahingupäevik" (Olion 2009)
* Heinz Guderian. "Ühe sõduri mälestused" (Olion 2009)
John Deere 8530

**John Deere 8530** oli aastatel 2006–2009 toodetud John Deere'i 8030 seeria traktor.

Traktoreid toodeti Ameerika Ühendriikide Iowa osariigis Waterloos asuvas tehases. Selle tootmine lõpetati, kui ettevõte tõi turule uue mudeli. 

Traktoril on elektrooniline juhtimissüsteem ja arvukalt lisaseadmeid.

John Deere 8530 oli väga populaarne traktor, mis oli väga muljetavaldav oma suuruse, võimsuse ja vastupidavuse poolest. Sellest sai üks John Deere' kõige ikoonilisemaid traktoreid ning seda kasutatakse endiselt laialdaselt põllumajanduses.

## Tehnilised andmed
* Mootor: John Deere PowerTech 9-liitrine, 6-silindrine 24 klapiga turbodiiselmootor
* Mootori maksimaalvõimsus: 360 hj (268,5 kW)
* Pöördemoment: 2100 p/min
* Kütusepaak: 683,1 L
* Pikkus: 5,56 m
* Kõrgus: 3,12 m
* Kaal: 12 156 kg
* Traktoril oli elektrooniline juhtimissüsteem.

## Viited
Limpa limonaad

**Limpa limonaad** on karastusjookide tootja A Le Coq toode. 

1936. aastal loodud retsept on A. Le Coqis järjepidevalt tootmises olnud peaaegu 80 aastat. Limonaadile iseloomuliku pruunika värvuse annab pruunistatud suhkrust saadud karamell. 

2001. aastal hakati Limpa limonaadi turustama läbi kunstnik Anni Mägeri joonistatud põrsa, kelle nimi on Limpa.

= Viited =
Puuviljasalat

**Puuviljasalat** on mitmesugustest puuviljadest koosnev salat. Levinud koostisosadeks on näiteks maasikad, ananass, melon, viinamarjad, arbuus  ja kiivi. 

Seda serveeritakse tavaliselt eel- või kõrvalroana. Sellele võidakse lisada puuviljade enda mahla või siirupit, aga muuhulgas ka pähkleid või jogurtit.

Salatit võib serveerida koos vahukoore või soovitud kreemiga. Puuviljasalateid on mitmesuguseid, näiteks Waldorfi salat ja ambroosiasalat.

## Välislingid
*
Makaronisalat

**Makaronisalat** on makaronidest ja majoneesist valmistatud, külmalt serveeritav salat, millesse lisatakse täiendavaid koostisosi. Sõltuvalt piirkonnast ja kultuurist võivad nendeks olla näiteks sibul, kurk, suitsuvorst, sink.

Sarnaselt kartulisalatile serveeritakse seda tavaliselt kõrvalroana, grillkana või praekana kõrvale. Seda maitsestatakse soola ja pipraga. Lisada võib ka endale meelepäraseid koostisosi nagu näiteks tomat, hapukurk, spinat ja majoneesile võib lisada veel hapukoort erilisema maitse jaoks. Kõige tavalisemad koostisosad, mis salati sisse pannakse on makaronid, kurk, vorst, muna ning hapukoor ja majonees.   

Puerto Ricos võib makaronisalat sisaldada majoneesi, sinepit, tuunikala- või sealihakonservi, sibulat, Cubanelle paprikat ja pimentosid ja Hawaiil on makaronisalat populaarne taldrikulõunate põhiroog ning seda valmistatakse traditsiooniliselt riivitud sibula ja väga pehmeks küpsetatud makaronidega.  

## Välislingid
*
Krokii

**Krokii** (*croquis/scetch*) geodeesias on silmamõõduliselt visandatud vabakäe joonis/kujutis piirkonna või objekti seisundist, väiksemate objektide asukohast ja paigutusest, infrastruktuurist, topograafiast ja nende omavahelistest suhetest. Tihtipeale kasutatakse seda näiteks mõõdistamistöödel esmaste andmete märkimiseks. 

## Krokii geodeesias
Geodeesias on krokii tuntud ka kui geoalus, topoalus, digi- või projekteerimisalus. See on geodeetiline alusplaan projekteerimistöödele. Krokiil kujutatakse maapealset olukorda, näiteks hooneid, haljastust, infrastruktuuri ja kõrgusmärke, lisaks veel ka maa-aluseid kaableid ja tehnovõrke, nt side- ja elektrikaableid ning vee- ja kanalisatsioonitrasse. Krokiid kasutavad arhitektid ja projekteerijad maa-ala planeerimiseks, et koostada detailplaneeringuid ja ehitusprojekte. Krokii koostab geodeet. Alusplaani tegemiseks on oluline, et see kooskõlastatakse trassivaldajaga. 

Krokiile kantakse järgmised andmed:

* vähemalt kahe punkti koordinaadid (riikliku koordinaatsüsteemi alusel)
* kõik alal olevad objektid, 
* olemasolevad piirded, 
* infrastruktuuri rajatised ja ühendused, 
* avalike ja sisetänavate ning teede asukohad, 
* postid, õhuliinipostid, 
* kaevud ja maa-alused liinid, 
* maastiku kõrgusesitus (absoluutne kõrgus),
* katastriüksuse piirmäärad kinnistukatastri maatüki numbri ja külgnevate katastriüksuste numbrite lõikes. 

Krokiile kantakse lisaks ka situatsiooni- ja reljeefipunktid ning kõik kontuurid.

## Viited
Digitaalne kirjandus

**Digitaalne kirjandus** ehk **digikirjandus** ehk **elektrooniline kirjandus** ehk **küberkirjandus** on oluliste kirjanduslike tunnustega teos, mille loomisel on kasutatud arvutitehnoloogilisi võimalusi. 

Digitaalsele kirjandusele on iseloomulik digitaalne algupärasus (*born digital*), multimodaalsus ning demokraatlikkus (st kõigil, kellel on ligipääs internetile, on võimalus avaldada). Teoses on ühendatud erinevad meediumid. Tihti saab lugeja aktiivselt kujundada omaenda lugemiskogemust (nt liikudes hüperlinkide kaudu eri narratiivide vahel, autorile tagasisidet andes või ise loomeprotsessis osaledes). 

Katherine Hayles on digitaalse kirjanduse jaganud kaheks generatsiooniks: esimene generatsioon ehk klassikaline periood, mis algas 1980. aastate lõpul ning kestis 1995. aastani ning teine ehk postmodernne periood, mis sai alguse 1995. aastal. Piret Viires lisab Haylesi käsitlusele kolmanda generatsiooni, mille alguse paigutab aastatesse 2006–2007. 

## Ajalugu

### Esimene generatsioon (1980. aastate lõpp – 1995)
Esimese generatsiooni digitaalne kirjandus on eelkõige hüpertekstikirjandus, mis kujutas endast hüperteksti linkide kaudu ühendatud tekstiosiseid. Linkide vahel liikudes sai lugeja kogeda erinevaid narratiive. Tehnoloogiliste võimaluste piiratuse tõttu olid esimese generatsiooni teosed tekstipõhised, minimaalse graafikaga ning puudusid helid ja videod. Hüpertekstikirjandusele on tänapäeval keeruline ligi pääseda, sest need teosed on loodud spetsiaalses programmis (Storyspace), mistõttu need on kättesaadavad ainult eraldi CD-l ja vajavad käivitamiseks vanemat arvutit.

Esimese generatsiooni silmapaistvamaks teoseks on Michael Joyce’i „a afternoon: a story“. Eesti autoritest on hüpertekstikirjandusega tegelenud Nelli Rohtvee, Aare Pilv ja Hasso Krull.

### Teine generatsioon (1995–2006)
Teise generatsiooni kirjandusele on iseloomulik multimodaalsus. Tehnoloogilised arengud võimaldasid kombineerida teksti pildi, heli ja videoga. Tulemuseks on hübriidteosed, mis sisaldavad elemente nii filmist, jutustusest kui ka arvutimängudest.

Kahe generatsiooni üleminekuteoseks võib pidada Shelley Jacksoni teost „Patchwork Girl“. Silmapaistvad näited on veel Kate Pullingeri „Inanimate Alice“ ning Eestist Märt Väljataga sonetigeneraator.

### Kolmas generatsioon (2006 – tänapäev)
Kolmas generatsioon on seotud eelkõige veeb 2.0 arengu, sotsiaalmeedia platvormide esiletõusu ning nutiseadmete massilise kasutuselevõtuga. Viires toob kolmanda generatsiooni põhitunnustena välja demokraatlikkuse, dialoogilisuse osalejate vahel, meediavormide segunemise ja dünaamilisuse. Kolmanda generatsiooni hulka kuulub ka sotsiaalmeedia kirjandus, nagu tviteratuur või instaluule.

Eesti autoritest on kolmanda põlvkonna esindajad näiteks Keiti Vilms, Liina Tammiste, Kaur Riismaa ja Lauri Räpp.

## Viited


## Välislingid
* Electronic Literature Collection
* Hasso Krull “Trepp”
* Aare Pilv “Üle”
* Inanimate Alice
* Lauri Räpp
Venemaa presidendi administratsioon

**Venemaa Föderatsiooni Presidendi Administratsioon** (vene keeles Администрация Президента Российской Федерации) on riigiorgan, mis tagab Venemaa presidendi tegevuse ja teostab kontrolli Venemaa Föderatsiooni presidendi otsuste täitmise üle.

Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsioon on 19. juulil 1991 loodud Vene NFSV presidendi administratsiooni õigusjärglane.

## Juhtimine

Venemaa presidendi administratsiooni eesotsas on juht.  Selles ametis on alates 2016. aastast Anton Vaino. Tal on viis asetäitjat, nende seas Sergei Kirijenko ja Dmitri Peskov. 

## Struktuur
Administratsiooni struktuuri kuulub paarkümmend Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni valitsust (näiteks valitsus välispoliitika küsimustes).

## Vaata ka
* Venemaa Föderatsiooni presidendi administratsiooni personaliülem

## Välislingid

*Koduleht
Hans Raudsik

**Hans Raudsik** (14. juuni 1947 – 9. august 2016) oli eesti ufoloog.

Ta omandas Tartu Riiklikus Ülikoolis kõrghariduse nii psühholoogia kui ka õigusteaduse alal (diplomitöö "Ülekuulamise psühholoogia", juhendaja L. Auväärt).

Aastatel 1968–1991 töötas Eesti NSV ja EV kriminaaljälituse operatiivtöötaja-uurijana. 1976–1981 tegeles kriminaaljälituses operatiivtöö kõrvalt inimeste tagaotsimisega. Alates 1992. aastast töötas riigi eriteenistuses ja julgestuspolitseis. 

Ta oli ETV 1990. aastate saatesarja „Monoloog tundmatuga“ konsultant.

1996–1997 töötas Tallinna politseikoolis üld- ja õiguspsühholoogia ning kriminalistika õppejõuna. 

Ufoloogia vastu hakkas ta huvi tundma 1980. aastatel, kui tegeles teadmata kadunud inimeste otsimisega. 1990. aastatel hakkas lindistama juhtumeid inimestega, kes väitsid end olevat ufode poolt röövitud ja tagasi toodud. Raudsik omas videoteeki intervjuudega kümmekonna inimese kohtumisest maaväliste olenditega, milleks oli umbes 30 tundi videomaterjali.

Oli Eesti Muinasteaduste Seltsi liige.

## Välislingid
* https://www.ohtuleht.ee/166131/ufode-lennuvaljal-kaob-aeg-ja-ruum
* https://elu24.postimees.ee/29373/ufoloog-kommenteeris-eesti-kummituste-lugusid
* https://www.ohtuleht.ee/111053/inimeste-mustilised-kadumised-ufode-suu
* https://www.ohtuleht.ee/165743/musteerium-siiani-lahendamata
* https://arhiiv.err.ee/audio/vaata/hallo-elluastujad-194965
Venemaa presidendi julgestusteenistus

**Venemaa Föderatsiooni presidendi julgestusteenistus** (vene keeles Служба безопасности президента Российской Федерации; lühend **SBP**) on Venemaa Föderaalse Julgestusteenistuse allüksus.

SBP põhiline funktsioon on presidendi ja tema perekonnaliikmete füüsilise kaitse tagamine ööpäevaringselt.

Venemaa presidendi julgestusteenistusel on tänapäeval (2019) mitu tuhat kaastöölist.

## Juhtimine
Aastatel 2000–2013 oli SBP juht Viktor Zolotov, 2015–2016 Dmitri Kotšnev ja alates 2016. aastast Aleksei Rubežnoi. 

## SBP kõrgmäestiku tingimustes
2000. aastatel loodi SBP koosseisus spetsiaalne üksus, mis suudab töötada kõrgmäestiku tingimustes. Seda tingis asjaolu, et president huvitus suusaspordist. Teenistuse kaastöölised pidid presidendiga suusatamise ajal kaasas olema. Samal ajal kogu lähedalasuva territooriumi võtsid oma kontrolli alla snaiprid, kelle relvadest sai tulistada kahe kuni kahe ja poole kilomeetri kaugusele. Operatiivohvitserid töötasid rahva seas, nii et isegi suusatades oli presidendi turvalisuse tagamisega seotud mitu tuhat inimest.

## Töötasu
Presidendi ihukaitsja kuupalk oli 2019. aastal umbes 500 000 rubla.

## Viited
Janka Kupała Teater

**Janka Kupała Akadeemiline Rahvusteater** (valgevene keeles Нацыянальны акадэмічны тэатр імя Янкі Купалы; valgevene ladinas *Nacyjanalny akademičny teatr imia Janki Kupały*), ka **Janka Kupała Teater** on Minskis asuv Valgevene vanim teater.

Teater loeb enda asutamisaastaks 1890. aastat kui äsjavalminud teatrihoones hakkas tegutsema linnateater. Selle baasil loodi 1920 aastal Valgevene riiklik teater. 1944. aastal nimetati teater Janka Kupała järgi. Akadeemiliseks sai teater 1955. ja rahvusteatriks 1993. aastal. 

Teatrihoone rekonstrueeriti 1950. aastatel ja 2010–2013.
 
## Välislingid

*Koduleht
Tsubo

**Tsubo** on Jaapanis majade, ehitiste ning muude alade mõõtmisel kasutatav pindala mõõtühik. Üks tsubo on ligikaudu 3,3 ruutmeetrit.
Richard Norwood

**Richard Norwood** (1590?–1675) oli inglise maamõõtja, kes tegutses 17. sajandi alguses Bermuda saartel.

## Elulugu
Richard Norwoodi koolitee lõppes, kui ta oli 12aastane. Kuni 15. eluaastani töötas ta kalakaupmehe abilisena, seejärel laevaabilisena. Pikkadel merereisidel õppis ta omal käel raamatutest matemaatikat ja navigatsiooni. Bermudale sattus ta 1613. aastal, kui Somers Isles Company võttis ta pärliotsingutele kaasa sukeldumise tehnilise eksperdina. Bermuda rannikult ei leitud pärle ja Norwood oleks jäänud tööta, kuid Bermuda saarte kaardistajal tekkis kuberneriga lahkarvamusi ja selle tõttu sai kaardistamise töö endale Norwood. Tema koostatud kaart avaldati Londonis 1622. aastal. Bermuda kaardistamine aitas kaasa saarte asustamisele.

Norwood abiellus 1622. aastal ja elas koos naisega Londonis. Seal kirjutas ta mitu raamatut ja töötas matemaatikaõpetajana. 1637. aastal naasis Norwood koos oma naise ja nelja lapsega Bermudale. Ta töötas seal õpetajana. Koolitöö kõrvalt käis Norwood mõõdistamas ja maavaidlusi lahendamas. Norwood asutas Bermudal 1659. aastal Warwicki Academy ja oli selle esimene direktor.

1633–1635 mõõtis Norwood Londoni Toweri ja City of York vahelise vahemaa, tehes seda 150 aastat enne teodoliidi leiutamist. Kuigi tulemuseks sai Norwood 600 jardi liiga palju, oli see kõige täpsem mõõtmine selle aja Inglismaal. Norwoodi mõõdistamist on märkimisväärseks pidanud Isaac Newton oma raamatus "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica". 

Richard Norwood suri 1675. aastal Bermudal. Norwoodi poeg Andrew jätkas isa ametit mõõdistajana. Norwoodi teine poeg Matthew kirjutas mitu raamatut samadel teemadel, millest kirjutas varem tema isa.

## Teosed
*Trigonometrie, or the Doctrine of Triangles, 1631.
*The Seaman's Practice, 1637.
*Fortification, or Architecture Military, 1639.
*Truth gloriously appearing, 1645.
*Considerations tending to remove the Present Differences, 1646.
*Norwood's Epitomy, being the Application of the Doctrine of Triangles, 1667. 

## Viited