open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chalkída

**Chalkída** (kreeka keeles Χαλκίδα ehk Χαλκίς [halk'is]) on linn Kreekas Euboia saarel, Euripose ehk Chalkída väina ääres. See on saare suurim asula, kus 2001. aasta rahvaloenduse ajal oli 53 600 elanikku ja koos ümbritseva omavalitsusega 92 200 elanikku ehk ligi pool kogu saare rahvastikust.

Kitsaimas kohas, kus asub vanem lahtivõetav sild, lahutab teda mandrist nüüdisajal umbes 35&nbsp;m laiune ja 8&nbsp;m sügavune väin. Väina mõõtmed on muutunud seoses süvendustöödega, aga ta on ajalooliselt alati eksisteerinud. Alates Peloponnesose sõjast ületab väina tõstesild. 20. sajandi lõpus rajati ka püsiv sild (avati 1993), mis on umbes 36 meetri kõrgune ja 215&nbsp;m pikk. Väina laius silla all on 160&nbsp;m.

Soodsa asukoha tõttu on Chalkis (**Chalkis**) olnud asustatud ja oluline Vana-Kreeka linn hiljemalt 8. sajandist eKr.

## Välislingid
*
Salinõmme

**Salinõmme** on küla Hiiumaa vallas Suuremõisast edelas Salinõmme poolsaarel. Kuni 2017. aasta haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda.

Naaberkülad on kirdes Valipe ja põhjas Kalgi.

## Nimi

Kohanime on mainitud 1564. aastal kui *Salmo by*, 1565 *Sallomäeby*, *Salomä by*, *Salome by*, 1609 *Salnim Holma* ja 1688 *Sallinaby*. Paul Ariste pidas kohanime lähtekohaks sõna *salm* 'merelaht, väin', millele järgneb kas *nõmm*, *nina *või *neem*. Samuti arvas ta sõna algpäritoluks sõna *sali* 'viljasalv'. Kohanime esmamainimine viitab ka sõnale *salu*.

## Loodus

Salinõmme asub samanimelisel poolsaarel, millest läänes asub Salinõmme laht ja idas Soonlepa laht. Poolsaar oli veel 1844. aasta kaardil eraldi saar. Küla alale jäävad Salinõmme soolak ja enamus Hiiumaa laidude maastikukaitseala laide, millest suuremad on Saarnaki laid ja Hanikatsi laid. Küla ala kuulub maastikukaitseala koosseisu.

Külas asub mitu rändrahnu: Salinõmme idarahn, Salinõmme sadamarahn ja Salinõmme Suurkivi. Hiiumaa laidudele rajati kõre taasasustamise eesmärgil mitu tiiki.

## Elanike arv

Salinõmmes elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 29 inimest. Kõik elanikud olid eestlased.

## Talud

## Ajalugu
Küla on ajalooliselt kuulunud Hiiu-Suuremõisa mõisa alla ja 19. sajandil asus seal karjamõis. Aastatel 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis oli külas 13 talu.

Salinõmmes asus aastatel 1971–2004 Hiiumaa laidude maastikukaitseala administratsiooni keskus.

## Taristu

Küla läbib Suuremõisa–Salinõmme tee, kus nõukogude ajal asus bussipeatus. Teest saavad alguse Allika tee, Tara tee, Lepiku tee, Posti tee, Pärgmäe tee, Pihla tee ja Vahi tee. Külas asub paadisadam. Vanasti tehti talviti külast Muhusse Seaninani jäätee.

## Ettevõtlus
Salinõmmes tegeleti 16. sajandil soolatootmisega. Külas asus varem Salinõmme puhkekeskus. Praegu tegutseb Paadi talu puhkemaja.

## Kultuur
Salinõmmes asuvad pärandkultuuriobjektidena karjamõisa kalatiigid, karjamõisa uue rehe ja karjamõisa vana rehe ase.

## Viited

## Kirjandus
*Uno Kiisa. "Salinõmme." Nõukogude Hiiumaa: EKP Hiiumaa Rajoonikomitee ja Hiiumaa Rajooni RSN ajaleht, nr. 93, 9. august 1983 lk 3
Pühalepa vald

**Pühalepa vald** oli vald Hiiumaa idaosas. 2017. aasta haldusreformiga liideti kogu Hiiumaad hõlmava Hiiumaa vallaga.

Vald hõlmas Hiiumaa saare idaosa, Kärdla ümbruse, Vohilaiu ja Hiiumaa laiud ning veel mõne väikesaare. Valla maa-ala kattus peaaegu täpselt ajaloolise Pühalepa kirikukihelkonna aladega, v.a Kassari mõisa ümbrus, mis vallale ei kuulunud.

Pühalepa viimane vallavanem oli Ants Orav.

## Ajalugu
Pühalepa vald moodustati 1991. aasta 24. oktoobril.

Pühalepa valla vastuseisust hoolimata otsustas Eesti valitsus 22. juunil 2017 seoses haldusreformiga sundliita Pühalepa vald moodustatava Hiiumaa vallaga. Pühalepa vald vaidlustas vastava määruse Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.

## Asustus
### Külad
Pühalepa vallas oli 47 küla.

Ala – Aruküla – Hagaste – Harju – Hausma – Hellamaa – Heltermaa – Hiiessaare – Hilleste – Kalgi – Kerema – Kukka – Kuri – Kõlunõmme – Leerimetsa – Linnumäe – Loja – Lõbembe – Lõpe – Määvli – Nõmba – Nõmme – Palade – Paluküla – Partsi – Pilpaküla – Prählamäe – Puliste – Pühalepa – Reikama – Sakla – Salinõmme – Sarve – Soonlepa – Suuremõisa – Suuresadama – Sääre – Tammela – Tareste – Tempa – Tubala – Undama – Vahtrepa – Valipe – Viilupi – Vilivalla – Värssu

## Loodus
Pühalepa valla territooriumil asusid Hiiumaa laiud, millest enamik kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala koosseisu. Suuremad saared olid Vohilaid, Heinlaid, Saarnaki, Kaevatsi ja Hanikatsi laid.

Kallaste maastikukaitsealal Vahtrepa külas asub Kallaste pank.

Partsi–Palade metsatee ääres asub rändrahn Teomeeste leivalaud. Kärdlast 3 km kaugusel idas asub Helmerseni kivikülv.

Kukka külas asuvad Kukka kivi ja Kukka põllukivi.

## Viited
Türnpuu (perekond)

**Türnpuu** (*Rhamnus*) on roosilaadsete seltsi türnpuuliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste puude ja põõsaste perekond.

Türnpuu teaduslik nimi tuleb vanakreeka sõnast ῥάμνος (*Rhamnos*), mis tähendab ogalist põõsast.

Türnpuid on sadakond liiki väikeseid puid ja põõsaid (1-10 m, harva kuni 15 m). Nad kasvavad põhjapoolkera parasvöötmes ja lähistroopikas. Mõned liigid kasvavad ka lõunapoolkera lähistroopikas Aafrikas ja Lõuna-Ameerikas. Mõned liigid on väljaspool looduslikku levilat invasiivsed.

Eesti looduses kasvab ainsa türnpuuna harilik türnpuu.

Esindatud on nii heitlehised kui igihaljad liigid. Türpuudele on iseloomulikud 3–15 cm pikkused lihtlehed. Leherood kaarduvad lehetipu poole. Viljadeks on tumesinised marjad.

Türnpuid on segi aetud kontpuudega, mille leherood samuti lehetipu poole kaarduvad. Neid saab eristada nii, et üks leht rebestatakse. Kontpuul on näha rebestuskohas valged ribad piimmahla, türnpuudel mitte.

Türnpuu perekond jaguneb kahte alamperekonda: türnpuu ja paakspuu (*Frangula*). On juhtunud, et neid käsitletakse eraldi perekondadena. Neil alamperekondadel on mitu selget erinevust. Türnpuud on 4, paakspuud 5 õielehega. Pungad on türnpuul soomustega, paakspuudel soomusteta. Leheseis on paakspuudel alati vahelduv, türnpuu lehed võivad paikneda ka vastakuti. Türnpuul on ogad, paakspuul mitte.

## Liike
**Rhamnus alaternus* – igihaljas türnpuu
**Rhamnus alnifolius* – lepalehine türnpuu
**Rhamnus alpinus* – alpi türnpuu
**Rhamnus alpinus* – balkani türnpuu
**Rhamnus cathartica* – harilik türnpuu
**Rhamnus costatus* – hondo türnpuu
**Rhamnus davuricus* – dauuria türnpuu
**Rhamnus diamantiacus* – amuuri türnpuu
**Rhamnus erythroxyloides* – paju-türnpuu
**Rhamnus erythroxylon* – punane türnpuu
**Rhamnus imeretinus* – imereetia türnpuu
**Rhamnus japonicus* – jaapani türnpuu
**Rhamnus lanceolatus* – süstjas türnpuu
**Rhamnus pumilus* – kääbus-türnpuu
**Rhamnus saxatilis* – kalju-türnpuu
**Rhamnus saxatilis* – värvi-türnpuu
**Rhamnus ×spathulifolius* – talbjas türnpuu
**Rhamnus utilis* – hiina türnpuu
Ruut (algebra)

**Ruut** on arvu või avaldise teine aste, see on korrutis iseendaga.

Ruutu märgitakse väikse ülaindeksiga "2" arvu või avaldise järel, näiteks (*x*+1)2. Kui ülaindeksit pole tehniliselt võimalik märkida, kasutatakse ka esitust *x*^2.

Nii positiivse kui ka negatiivse reaalarvu ruut on positiivne arv.

## Vaata ka

* Ruutjuur

## Viited
Sitakare

**Sitakare** on väga väike kare Hiiumaa laidude maastikukaitsealal, halduslikult Hiiumaa vallas Salinõmme küla alal.

Saarekese pindala on 770 m² ja rannajoone pikkus 103 meetrit. Saare kaugus Salinõmme poolsaarest on umbes paarsada meetrit.

## Välislingid
*
Lecanora andrewii

***Lecanora andrewii*** on Eestis haruldane samblikuliik liudsambliku perekonnast. 

## Levik Eestis
Kasvab 11 kaitsealusel laiul ja rahul ning rannaäärsetel graniitkividel.

Inga Jüriado ja Ave Suija leidsid selle sambliku esmakordselt Eestis 2001. aastal 11 Hiiumaa laiult ja Muhu rannikult. 

## Välislingid
* 

*Pilt (1)
*Pilt (2)
Veeris

**Veeris** on ümar kivi läbimõõduga 64...512 mm.

Eestis on varem kasutatud ka purdsetete klassifikatsiooni, mille järgi nimetatakse veeristeks purdosakesi terasuurusega 10...100&nbsp;mm.

Veeriseid leidub tihti rannikul.

## Vaata ka
*Terasuurus

## Viited
Rinodina gennarii

***Rinodina gennarii*** on Eestis haruldane graniitkivil kasvav piprasamblik.

## Välislingid
* 
*Tartu Ülikooli samblike herbaariumi nimestik
*Pilt
Vall

**Vall** on sõna, mida kasutatakse mitmes eri tähenduses.
*Kaitsevall
*Vall-luide
*Vallseljak
*Klibuvall
*Rannavall
*Kaldavall
*Küünevall

*JK Vall

## Vaata ka
*Meteoriidikraatri vall
*Atlandi vall
*Ely Ould Mohamed Vall
Normaaltingimused

**Normaaltingimused** on füüsikas ja keemias  kokkuleppelised tingimused temperatuurist ja rõhust sõltuvate suuruste üheseks fikseerimiseks.

Füüsikas loetakse normaaltingimusteks NTP (lühend inglise keele sõnadest *Normal Temperature and Pressure*) temperatuuri 273,15 K (0 °C) ja rõhku 101&nbsp;325 Pa = 101,325 kPa (1 atm = 760 mm Hg).  Need väärtused vastavad ligikaudu jää sulamistemperatuurile ja õhurõhule merepinna tasemel.

Keemias, eriti materjalide termodünaamiliste omaduste määramisel, kasutatakse IUPACi standardtingimusi STP (*Standard Temperature and Pressure*), kusjuures temperatuur on samuti  273,15 K, kuid rõhk on  100&nbsp;000 Pa = 100 kPa (1 bar).

USA Riikliku Standardite ja Tehnoloogia Instituudi (*National Institute of Standards and Technology*, lühend NIST) määratluse kohaselt on normaaltingimuste temperatuur 20 °C = 293,15 K ja rõhk 1 atm = 101 325 Pa. 

Eri ainevaldkondades on kasutusel veel  muidki kokkuleppelisi mõõtetingimusi. Tööstuses ja kaubanduses on normaaltingimuste arvväärtustel määrav tähtsus, sest nende alusel arvestatakse gaasi ja vedeliku mahtu.  

## Vaata ka
*Toatemperatuur

## Viited
Kahekojaline taim

**Kahekojalised** ehk **diöötsilised** ehk **lahksugulised** on taimed, kus ühel taimel on ainult kas isasõied või emasõied.

Kahekojalised taimed on näiteks harilik kadakas, kõrvenõges, astelpaju, hõlmikpuu.

## Vaata ka
*Ühekojaline taim
Isasõis

**Isasõis** on õis, milles on ainult tolmukad, emakad puuduvad.

## Vaata ka
*emasõis
*kahekojaline taim
Stabiilne isotoop

**Stabiilne isotoop** on keemilise elemendi püsiv isotoop, mis ei lagune madalama massiarvuga elementideks ega ole radioaktiivne või on nii pika poolestusajaga, et see pole mõõdetav.

Kuigi ühe ja sama elemendi isotoopidel on peaaegu ühesugused keemilised omadused, on eri isotoopide omadustel siiski suured erinevused. Aatomituum koosneb prootonitest ja neutronitest, mida hoiavad koos tugevad tuumajõud. Et prootonid on positiivse elektrilaenguga, tõukuvad nad omavahel. Neutronid, mis on elektrilaenguta, eraldavad mõningaid prootoneid üksteisest, vähendades nendevahelist tõukejõudu ja stabiliseerides sellega tuuma. Sellepärast ei saa kaks või rohkem prootonit uueks tuumaks ühineda (ega tuum stabiilne olla) ilma neutroniteta. Ent kui aatomituumas on liiga palju neutroneid, muutub tuum ebastabiilseks.
Emasõis

**Emasõis** on õis, milles on üks või mitu emakat, kuid puuduvad tolmukad.

## Vaata ka
*isasõis
*kahekojaline taim
Ühekojaline taim

**Ühekojaline** ehk **monoöötsiline** ehk **liitsuguline taim** on taim, millel nii isas- kui ka emassuguorganid asuvad samal isendil. Nende hulka kuuluvad nii ühesuguliste kui ka mõlemasuguliste õitega taimed.

Ühekojalise taime vastand ehk taim, millel isas- ja emassuguorganid on eri isenditel, on kahekojaline taim.

Ühekojalisus on seesama mis hermafrodiitsus, ent kui kojalisus on eelistatud termin botaanikas, siis zooloogias on kasutatavam hermafrodiitsus.

Kojalisusest räägitakse peamiselt sammaltaimedel ja soontaimedel, sest nende taimede elutsüklis domineerib haploidne faas diploidse üle, kuid põhimõtteliselt võib ju neid mõisteid teistestki taimedest rääkides kasutada.

Nii ühe- kui ka kahekojalistel taimedel on loodusliku valiku mõttes nii eeliseid kui ka puudusi, mis kahtlemata ongi põhjuseks, miks nad mõlemad tänapäeval eksisteerivad. Ühekojalised taimed saavad kergesti suguliselt paljuneda, sest mõlemad sood on samal organismil koos. Kuid teisalt võib see viia sugulusaretuseni ja geneetilise mitmekesisuse vähenemiseni asurkonnas. Seevastu kahekojalised taimed peavad suguliseks paljunemiseks tingimata teiste organismidega geene vahetama, mis suurendab organismide heterosügootsust ja muutlikkust järgmises põlvkonnas. Seevastu isoleeritud kahekojalised organismid saavad paljuneda ainult mittesuguliselt, mis pika aja peale muutub puuduseks.

Enamik õistaimi on ühekojalised.

Niihästi ühe- kui kahekojalistel taimedel valmivad sugurakud pigem mitoosi kui meioosi teel. See tähendab, et nii seemne- kui ka munarakud on geneetilise materjali poolest oma vanemaga identsed.
Tööpartei

**Tööparteideks** nimetatakse erakondi, mis asuvad tsentrumist vasemal pool, sest vastandina kodanlikele erakondadele kaitsevad nad töötajate huve. 

Tööparteiks nimetatakse anglosaksi traditsiooni järgi sotsiaaldemokraatlikke parteisid. Tavaliselt on nad tekkinud ametiühingutest.

## Tööpartei nime kandvaid parteisid
*Belgia Tööpartei
*Iisraeli Tööpartei
*Leiboristlik Partei (Suurbritannia)
*Norra Tööpartei
*Suriname Tööpartei
*Tööpartei (Holland)
*Tööpartei (Iirimaa)
*Tööpartei (Leedu)
*Tööpartei (Malta)
*Tööpartei (Mauritius)
*Tööpartei (Mehhiko)
Kumari laid

**Kumari laid** on 17 hektari suurune asustamata laid Väinameres Matsalu rahvuspargi Väinamere vabavee sihtkaitsevööndis Lääne maakonnas Puise küla territooriumil. Laid on kolmnurkse kujuga, rannajoone pikkus on 3,8 kilomeetrit.

## Asukoht
Laiust edelasse jääb madal ja piklik Sipelgarahu ning põhja poole kormoranide koloonia poolest tuntud Tondirahu. Sellest omakorda veidi põhja pool asub Valgerahu. Lähim punkt mandril, milleks on Puise nina, asub 5,5 kilomeetrit idas; Muhu saar jääb 11 kilomeetrit edelasse ja lähim Hiiumaa laid, Kõverlaid, 9 kilomeetrit läände.

Laiust läänes asub Kumari madal, lõunas Kumari lee.

Laiust mandri pool asub Kumari kanal, mida tänapäeval ei kasutata; laevatee kulgeb laiust läänes.

## Loodus

Kumari laiule on iseloomulik tihe kadastik, samuti leidub seal ranna- ja aruniite.

Laiul pesitseb ja peatub rohkesti linde.

Laiul on juttselg-kärnkonnade ehk kõrede populatsioon. Saarele on toodud lambaid, kellest osa on metsistunud ja elab saarel aasta läbi.

Talviti kuhjuvad randa rüsijäävallid.

## Inimtegevus
Kumari laiul asusid kõrts ja muud hooned, mida tänapäevaks säilinud ei ole.

Kumari laiul ning selle ümber 500 meetri laiusel veealal on keelatud inimeste viibimine kaitseala valitseja nõusolekuta, välja arvatud teaduslikeks uurimistöödeks ning järelevalve- ja päästetöödeks.

Suviti käivad looduskaitsetöötajad ja vabatahtlikud laiul heina niitmas ja kadakaid raiumas.

Saare põhjaosas asub Kumari päevamärk, mille Veeteede Ameti 2009. aastal kasutusest kõrvaldas.

## Kumari kultuuriloos

Laiu järgi muutis 1938 oma nime ornitoloog Eerik Sits (Eerik Kumari). Kumari nime kandis laevakompaniile G. Sergo & Ko kuulunud aurulaev, mis sõitis suvel 1937 liinil Narva-Jõesuu – Kotka.

## Viited

## Kirjandus
*Haide-Ene Rebassoo. *Laidude raamat*. Tallinn, 1972.

## Välislingid
Keemiline aine

**Keemiline aine** on aine, mille molekulidel on ühesugune koostis ja struktuur või mis koosneb ühe keemilise elemendi vabadest aatomitest.

Lihtaine koosneb ainult ühe keemilise elemendi aatomitest, näiteks dihapnik (O2) ja raud (Fe). Liitaine koosneb mitme elemendi aatomitest, näiteks väävelhape (H2SO4) ja vesi (H2O).

Keemiliseks aineks ei loeta sulameid (näiteks pronks) ja muid segusid (näiteks õhk).

Keemilist ainet saab tähistada keemiliste valemite abil. Näiteks vee valem on H2O. Aine agregaatolekul pole tähtsust, näiteks tahkunud vee ehk jää valem on ikkagi H2O.

## Mõiste idealiseeritus
Selliseid puhtaid aineid looduses praktiliselt ei esine ning ka tehislikult ei õnnestu tavaliselt saada täiesti puhtaid aineid, nii et selline keemilise aine mõiste on idealisatsioon. Ometi töötab see mõiste sageli hästi.

## Liigitamine
Aineid saab liigitada väga erinevatel alustel ja erinevat moodi, näiteks liht- ja liitaineteks, millest eespool juttu oli.

Et erinevaid süsinikuühendeid on väga palju, siis liigitatakse ained tihti orgaanilisteks ja anorgaanilisteks. Nendevaheline piir pole aga selge ja ühene, sest paljusid aineid võib vastavalt vajadusele käsitleda nii orgaanilise kui anorgaanilise keemia vaatepunktist. Lihtsustatuna võib orgaanilist keemiat nimetada süsinikühendite keemiaks.

### Molekulide ehituse ja keemiliste omaduste järgi
*Lihtaine
*Liitaine

##### Anorgaanika
*Soolad - näiteks:
**bromiidid
**fosfaadid
**karbonaadid
**jodiidid
**nitraadid
**nitriidid
**nitritid
**silikaadid
**sulfaadid
**sulfiidid
*Anorgaanilised happed
*Hüdroksiidid
*Hüdraadid
*Oksiidid

##### Orgaanika
*Alkaloidid
*Aldehüüdid
*Alkoholid
*Disahhariidid
*Eetrid
*Estrid
*Karboksüülhapped
*Karbonüülühend
*Ketoonid
*Monosahhariidid
*Polümeerid
*Rasvad
*Suhkrud
*Süsivesikud ehk sahhariidid
*Süsivesinikud
*Valgud

### Rolli järgi keemilistes reaktsioonides ja/või katsetes
*Indikaator
*Inhibiitor
*Katalüsaator
*Oksüdeerija
*Redutseerija

### Agregaatoleku järgi
*Gaas
*Vedelik
*Tahkis

## Ainete omadused
Ainete omadused on keemilised ja füüsikalised omadused. Need on tunnused, mille poolest üks aine erineb teisest.

Näiteks: värvus, lõhn, maitse, sulamis- ja keemistemperatuur, tihedus, lahustuvus.

## Vaata ka
*Aine omadused
*Keemiline ühend
*Ainete lahutamise meetodid
*Ohtlik aine, Ohtlik kemikaal, Ohtlik vedu
*Orgaanilised ühendid
*Reagent
*RoHS-i direktiiv

## Välislingid
*Anorgaaniliste ainete klassifikatsioon
Austraalia manner

**Austraalia manner** on Uus-Meremaa mandri järel väikseim manner Maal.

See asub lõunapoolkeral.

Selle pindala on 7,7 miljonit ruutkilomeetrit.

Austraalia on ainus manner, kus pole ei liustikke ega tegutsevaid vulkaane. Suurima ulatuse hõlmas ta pleistotseenis umbes 18 000 aastat tagasi, kui meretase tugevalt alanes ja paljastus kogu Sahuli šelf (haarab ka Uus-Guinea jt saared; fotol helesinine). Tänapäevastest mandritest on ta kõige madalam – tipuks Kosciuszko mägi, 2228&nbsp;m. Sahul ulatus mitu korda kõrgemale (praegu Jaya, varasematel andmetel 5030&nbsp;m).

Austraaliat ümbritsevad Vaikne ja India ookean. Väga pikaajalise eraldatuse tõttu teistest mandritest on seal ülimalt eripärane taimestik ja loomastik, suurel hulgal liike, mida kuskil mujal ei esine.

Kogu Austraalia mandri hõlmab Austraalia Ühendus.

## Vaata ka
* Austraalia ja Okeaania
Võru Suurkannataja Ekaterina kirik

**Võru Suurkannataja Ekaterina kirik** (ka: **Võru Aleksandria Püha Katariina kirik**, **Võru Jekateriina kirik**) on õigeusu kirik Võrus, mida kasutab Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Võru Suurkannataja Ekaterina kogudus. Kiriku aadress on Lembitu 1.

## Arhitektuur
Kirikul on lihtne ristkülikukujuline põhiplaan. Sel on toekas kellatorn. Kõrgel tambuuril asetseb kuplitaoline haritorn. Kaaraknad on petikniššides. Stiililt on kirik enamasti varaklassitsistlik, kuid ei puudu ka mõningad barokkstiili elemendid. Kirikul on kaks suurt ja kaks väikest kella. Kirik mahutab kuni 1000 inimest.

## Ajalugu

Kiriku ehitamist alustati Katariina II valitsusajal 1793. aastal. Kiriku projekteeris Liivimaa kubermanguarhitekt Matthias Schons. Ehitusmeister oli võrulane Johann Karl Otto. 

Kiriku pühitsemine toimus 6. novembril (vkj) 1804. aastal Riia 
arhimandriidi Benedikti poolt Aleksandria Katariina auks ja kannab tema nime.

Kiriku ülalpidamiseks andis riik sellele 1870. aastal Võru mõisa hooned, loomad, inventari ja 248 ha maad, seega ulatusid kiriku valduse piirid Mustjärvest Kirumpää linnuseni. Kirikul lubati ka Tamula ja Vagula järvest püüda kala.

Kirikus on palju pühakujusid ja rikkalik ikonostaas.

1922. aastal võõrandati riigi poolt suurem osa kiriku maast. Kirikule jäi vaid 72 ha. 1944. aastal vähendati maavaldust 14 hektarini, 1949. aastal võõrandati ka see maa koos sinna külvatud rukkiga.

1933. aastal ehitas kogudus Võru kalmistule väikese kabeli.

1999. aasta septembris leidsid restaureerijad kiriku ristimunast laeka, milles oli ülempreestri Joann Jelenini 17. juunil 1854 kirjutatud kiri, kus ta annab ülevaate õigeusu levikust Võrumaal, tolleaegsetest kirikutegelastest ja Võru eluolust. Laekast leiti veel ajalehe Severnaja Ptšela kolm numbrit aastast 1854, Eesti rahva kalender 1854, Riias 1848. aastal trükitud aabits, kolm eestikeelset õigeusuteemalist trükist ja 22 vaskmünti. Dokumendid anti üle Võrumaa Muuseumile.

## Vaimulikkond
Esimene eesti rahvusest vaimulik Võrus oli diakon Aleksei Allik, kes teenis kirikus aastatel 1880–1886 ja pühitseti ka preestriks. Hiljem oli ta Saaremaa praost.

Aastatel 1891–1921 oli kiriku esipreester Nikolai Protopopov, kes teenis koguduse juures juba alates 1870. aastast.

Aastatel 1904–1931 oli preester Joann Sepp, kes ülendati ka ülempreestriks. 1916. aastal asus kiriku teenistusse diakon Joann Randvere, kes pühitseti preestriks 1922. aastal ja teenis kuni 1976. aastani. Eakat preestrit abistasid diakon Semeon Aim ja köster August Iva. 1976. aastal tuli koguduse preestriks iguumen Antoni (Kaseküli), kelle algatusel toimus kirikus esimene remont – vahetati katus ja põrandad, hoone krohviti ja värviti nii seest kui ka väljast. Seitse aastat kestnud remont oli suurte kulude tõttu kogudusele raske. 18. novembrist 1991 oli koguduse preester Rafael Hinrikus, praegu Stefan Fraiman.

## Välislingid

*
*Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik
*Eesti Päevalehe artikkel: Isa Rafael peab kinni teenistuskeelust, 1996
Sipelgarahu

**Sipelgarahu** on 3,52 hektari suurune asustamata rahu Väinameres. Saar asub Lääne maakonnas Haapsalu linna alal ja kuulub Matsalu rahvusparki, kus moodustab Sipelgarahu loodusreservaadi.

## Asukoht

Sipelgarahu asub Kumari laiust 1 km edelas, Muhu põhjatipus paiknevast Seaninast 10 km kirdes, Puise ninast mandril 7 km läänes ja Hiiu maakonna idapoolseimast punktist Kõverlaiul jääb Sipelgarahu 7,5 km itta.

## Loodus
Saar on kivise pinnamoega. Suuri puid saarel ei kasva.

Saarel pesitsevad kormoranid.

## Inimtegevus
Sipelgarahu loodusreservaadis on keelatud inimeste viibimine, välja arvatud teaduslikel välitöödel ning järelevalve- ja päästetöödel, samuti majandustegevus ja loodusvarade kasutamine. Samuti on keelatud inimeste viibimine 500 meetri laiusel veealal ümber Sipelgarahu, välja arvatud teaduslikeks uurimistöödeks ning järelevalve- ja päästetöödeks.

## Viited
Kirik (pühakoda)

**Kirik** on kristlik pühakoda – hoone, kus toimuvad jumalateenistused.

## Ajalugu

### Algkristluse ajal
Kristlike pühakodade arhitektuur kasvas välja kristlaste regulaarsetest kokkusaamistest eramajades ja sünagoogides. Spetsiaalseid kirikuhooneid hakati ehitama siis, kui kogudus ei mahtunud enam senistesse ruumidesse ära või endised ruumid ei vastanud enam jumalateenistuse vajadustele. Kirikute ehitamine muutus teostatavamaks ning kirikud tavalisemaks pärast seda, kui Rooma keiser Constantinus Suur tegi 313 Milano ediktiga lõpu kristlaste tagakiusamisele.   

Esimesed kristlased olid – nagu Jeesuski – Palestiina juudid (judaismi tunnistajad), kes käisid Jeruusalemma templis ning sünagoogides.  Templiteenistus oli rituaal, kuhu kuulus ohverdamine, sealhulgas loomade ohverdamine lepitusohvrina Jahvele. Uues Testamendis mainitakse korduvalt Jeesuse viibimist Templis.
 

## Vaata ka
*Kirikute loend
*Kõrgeimate kirikute loend
*Eesti kirikute ehitus- ja konserveerimisajaloo ning materjaliuuringute andmebaas (digiarhiiv)
**[[Accoudoir]]*
*Altar
*Altariesine
*Altarikuju
*Altarimaal
*Altarisein
*Baptisteerium
*Basiilika
*Kabel
*Kantsel
*Katedraal
*Kihelkonnakirik
*Kirikla
*Kirikuaed
*Kirikukell
*Kirikumees
*Kirikupink
*Kirikuteener
*Kirikutorn
*Kloostrikirik
*Koor
*Kooritool
*Kooritoolistik
*Käärkamber
*Külglööv
*Lööv
*Maakirik
*Narteks
*Pastoraat
*Pihitool
*Pikihoone
*Pingistik
*Pühamu
*Surnuvärav
*Toomkirik
*Võidukaar
*Võlv
*Ümarkirik

## Välislingid

* Eesti kirikute ehitus- ja konserveerimisajaloo ning materjaliuuringute andmebaas (digiarhiiv)
Puutli Püha Nikolai kirik

**Puutli Püha Nikolai kirik**, ka **Puutli Niguliste kirik** (võro keeles *Puutli kerik*) on õigeusu kirik Vastseliina kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Võru vallas Puutli külas.

Kirikut ehitati aastatel 1926–1935, ehitajad olid Petserimaalt pärit üksteist peret.

Puutli kirik on puukirik. Algselt kaeti ta laastukatusega. Seest oli kirik rikkalikult kaunistatud ornamentide ja ikoonidega. Aktiivselt tegutses kirik Teise maailmasõja algusaastateni, kuid ka hiljem on preester käinud jumalateenistusi läbi viimas.

## Viited

## Kirjandus

*Valdur Raudvassar. "Mahajäetud kirik Puutlipalus" Eesti Kirik, 23. märts 2011
*Reelika Kõva. "Puutli kirik meenutab möödunud aegu" Wõrumaa Teataja nr 4, 10. jaanuar 2015. Lk 6
*Kersti Siim. "Ettepanekud Puutli Püha Nikolai õigeusu kiriku restaureerimistöödeks". Eesti Kunstiakadeemia 2014/2015. õ-a. arhitektuuri konserveerimise ja restaureerimise täiendkoolituskursuse lõputöö. Tartu 2015
*Birgit Pettai. "Puutli kirik päästeti lagunemisest" Vastseliina Valla Teated nr 4, juuni 2016. Lk 1

## Välislingid
*Puutli kirik EAÕK kodulehel
*Puutli Püha Nikolai õigeusu kiriku konserveerimine MTÜ Vanaajamaja kodulehel
Puutli

**Puutli** (*Puutli külä*) on küla Võru maakonnas Võru vallas. Küla geograafilised koordinaadid on 57°48' N  ja 27°16' E. 
Kõrgus merepinnast on  140 m.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.

Seisuga 1. jaanuar 2004 oli külas 18 elanikku. 1970. aasta rahvaloenduse andmetel oli küla elanike arv 40 ja 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 17 (või 15).

## Ajalugu

1935. aastal rajati Puutli õigeusu kirik.

## Puutli punkrilahing

Puutli küla lähedal metsas, punkris varjasid end 1953.  aastani kaheksa metsavenda (viis meest ja kolm naist). Seal korraldasid julgeolekumehed 29. märtsil kell 9 neile haarangu, mis kestis kokku peaaegu kolm tundi. Metsas oli võimas tulevahetus. Lahingus hukkusid metsavennad Richard Vähi, Karl Kaur, August Kuus, August Kurra, Leida Grünthal, Endel Leimann, Lehte - Kai Ojamäe ja Ilse Vähi. Haavata saanud metsavennad lasid end granaatidega õhku, et vältida vaenlase kätte langemist. Julgeoleku kaotused olid aga palju suuremad. Nad kaotasid 20 meest surnutena ja haavatutena. R. Vähi ja A. Kuus olid osalenud 7. märtsil 1951 ka Saika punkrilahingus, pääsedes sealt aga minema. Pärast lahingut punker põletati julgeoleku poolt. Langenud metsavennad viidi äratundmiseks julgeolekusse ja maeti hiljem Ristimäe metsa sooserva.

Selles punkris langenud metsavendadele on avatud ausammas, ning igal aastal korraldab mälestusürituse Kaitseliit.

## Rahvapärimus
Tabina järv on olnud rändjärv. Tema endine asukoht olnud Puutli metsas kahe kõrge mäe vahel. Sealt asunud ta kolme kilomeetri kaugusele Tabinale.

## Viited
Võru Katariina kogudus

**Võru Katariina kogudus** on EELK Võru praostkonna kogudus Võrus, mis tegutseb Võru Katariina kirikus.

Alates 1981. aastast kuni septembrini 2025 oli koguduse õpetaja Andres Mäevere, organist on Eve Harak, juhatuse esimees on Jüri Lubi. 

Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Võru Katariina koguduse nõukogu valis 19. oktoobril 2025 toimunud koosolekul koguduse uueks õpetajaks Rene Alberi. 

Koguduse pastoraat ja kantselei asuvad aadressil Tartu 42. 

Kogudus asutati 1789. aastal. Kuni 1805. aastani teenis kogudust Põlva Maarja koguduse õpetaja.

## Koguduse pastorid
*1784–1795, Gustav Adolph Oldekop, Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse pastor, hooldas ka Võru Katariina kogudust
*1795–1798, Georg Gottfried Marburg, Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse pastor, hooldas aastatel 1795–1798 Võru Katariina kogudust
*1798–1800, Johann Philipp von Roth,  Kanepi Jaani koguduse pastor, aastatel 1798–1800 hooldas ka Võru kogudust.
*1800–1801,  Karl Gottfried Assmus, 1801–1805 Rannu Püha Martini koguduse pastor, hooldas ka Võru kogudust
*1801–1805, Gustav Adolph Oldekop, Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse pastor, hooldas ka Võru Katariina kogudust
*1805–1846, Heinrich Wilhelm Bornwasser,  Võru Katariina koguduse pastor
*1846–1850, Julius Aleksander Emanuel Kolbe
*1851–1869, Eduard Friedrich Lossius 
*1870–1907, Heinrich Eduard Struck
* 1907–1909 teenisid kogudust naaberkoguduste pastorid
*1909–1920, Jüri (Georg) Martensen 
*1920–1926, Nikolai Blumberg 
*1927–1941, Arnold Graf 
*1941–1944, Aleksander Hinno 
*1944–1948, õpetaja Karl Puusemp ja usuteadlane Margot Teder Pindi kogudusest 
*1948–1978, Edgar Vaikmäe 
*1979–1981, Villu Jürjo 
*1981–2025 Andres Mäevere 
*2025– Rene Alberi

## Viited

## Välislingid
*Koguduse veebileht
*EELK Võru Püha Katariina kirik 1793–2013, Võrumaa Teataja, Teispäev, 23. juuli 2013, lk 3
Aleksandria Katariina

**Katariina Aleksandriast** (legendi järgi 3. või 4. sajandil) on müütiline kristlik pühak, keda austatakse nii õigeusu kui katoliku kirikus. Reaalselt sellise isiku olemasolu ei ole suudetud tõestada.

Müüt Aleksandria Katariinast arvatakse põhinevat neoplatonistliku naisfilosoofi Hypatia hukkamisest kristlaste poolt umbes 414. aasta paiku.

Legendi järgi oli Katariina ilus ja tark neiu, kes olevat avalikus vaidluses väidelnud 50 paganliku filosoofiga ja neid võitnud – selle tulemusena pöördusid filosoofid ristiusku. Selline avalik võit ei meeldinud Rooma keisrile Maximinus II-le või tema pojale Maxentiusele, kes saatis 18-aastase Katariina märtrisurma. Neiu tõmmati piinarattale, mida tuntakse püha Katariina sümbolina kui katariinaratast. Taevaste vägede vahelesegamise tõttu aga piinamine nurjus ja ratas olevat lagunenud. Ta mõisteti surma pea maharaiumise läbi. Vere asemel olevat tema kehast voolanud piima.

Kristliku traditsiooni järgi kandsid inglid tema surnukeha Siinai mäele, kuhu Bütsantsi keiser Justinianus I käskis rajada Katariina kloostri. Kloostri peakirik rajati 548–565 ja see sai palverändude sihtkohaks. See klooster on säilinud, tänapäeval on see turistidele avatud ning see on tähtis varakristliku kunsti ja arhitektuuri näide.

Ta on üks kõige armastatumaid katoliku pühakuid ja arvati 14 hädas aitaja hulka. Katariina mälestuspäevana tähistatakse kadripäeva tavaliselt 25. novembril, aga õigeusus 24. novembril. Ka 11. sajandi Kiievi-Venes tähistati kadripäeva 25. novembril. Selle tava päritolu on teadmata.

Katariina peamine sümbol on ogaline vokk.

Arvukad katsed siduda Katariinat reaalselt elanud inimestega on osutunud viljatuteks. Tänapäeval usuvad hagiograafid, et Katariina ei ole ajalooline, vaid puhtmüütiline isik. Tema kultus pärineb tõenäoliselt mälestustest kristlaste tagakiusamise käigus Diocletianuse ajal kannatada saanud naistest, olles nende idealiseeritud koondkuju. On ka oletatud, et Katariina on välja mõeldud vastukaaluks reaalselt elanud paganlikule naisfilosoofile Hypatiale, kelle mõrvasid ristiusu fanaatikud. Katariina olevat väidetavalt elanud samal ajal mil Hypatia.

Esimesed kirjalikud viited Katariinale pärinevad 866. aastast Basileios I-le omistatud monoloogidest. Siinai mäe kloostris väidetavalt avastati Katariina säilmed küll varem, 800. aasta paiku. Klooster ise on veelgi vanem, kuid esialgu oli see pühitsetud Kristuse muutmisele. Siinai mäe klooster on rajatud vanema kabeli asemele, mis ise rajati Constantinus Suure ema Helena käsul Moosese nähtud põleva põõsa asukohta.
Teeba (Kreeka)

**Teeba** on linn Kreekas Kesk-Kreeka piirkonnas Boiootia maakonnas.
Teeba linna olevat rajanud Tyrose (Foiniikia) kuningas Agenori poeg Kadmos.

Linn rajati Kithairónase mäe (Vana-Kreeka kontekstis 'Kithaironi mägi') jalamile. 

Et eristada linna Egiptuses asuvast Teebast, hüüti seda ka **Seitsmeväravaseks Teebaks**. 

Linna olevat rajanud Teeba kuningas Kadmos, kelle järgi on nimetatud ka Teeba tsitadell Kadmeia.

## Vaata ka
*Teeba kuningas
*Mükeene, Mükeene Kreeka
*Peloponnesose sõda (431–404 eKr) Teeba (Kreeka)Teeba, Sparta ning Ateena vahel
1730

**1730. aasta** (**MDCCXXX**) oli 18. sajandi 30. aasta.

## Sündmused maailmas
*30. jaanuar (vkj 19. jaanuar) – Venemaa keisrinnaks valiti keiser Peeter II surma järel Ivan V tütar Anna Ivanovna, kes krooniti sama aasta 26. veebruaril.
*8. juuli – Tšiilis toimus Valparaíso maavärin, mille hinnanguline magnituud Richteri skaalal oli 8,7.
*12. juuli – 246. Rooma paavstiks valiti kardinal Lorenzo Corsini, kes võttis paavstina nimeks Clemens XII.
*20. august – Suurbritannias Londonis esietendus helilooja Henry Carey ooper "The Generous Free-Mason".
*1. september – Kanaari saarestikus Lanzarote saarel hakkas purskama Timanfaya vulkaan.
*3. september – Sardiinia kuningaks ja Savoia dünastia peaks sai oma isa Vittorio Amedeo II surma järel Carlo Emanuele III.
*17. september – Osmanite riigi valitsejaks sai Ahmet III asemel Mahmut I.
*12. oktoober – Taani ja Norra kuningaks sai oma isa Frederik IV surma järel Christian VI.
*11. detsember – Prantsusmaal Pariisis esietendus Voltaire'i näidend "Brutus".

### Kuupäev teadmata
*Prantsuse keemik Charles François de Cisternay du Fay avastas, et sama elektrilise laenguga objektid tõukuvad ja erineva elektrilise laenguga objektid tõmbuvad.
*Prantsuse matemaatik Abraham de Moivre avaldas tõenäosusteooriat käsitleva teose "Miscellanea Analytica".
*Saksamaal anti esimest korda trükis välja hiljem üliõpilashümniks kujunenud 13. sajandi joogilaul "Gaudeamus igitur".
*Veneetsia maalikunstnik Canaletto maalis oma teose "Veneetsia sümboolne abielu Aadria merega".

## Sündinud
* 7. märts – Louis Auguste Le Tonnelier de Breteuil, Prantsusmaa diplomaat
* 23. aprill – Otto Wilhelm von Budberg, baltisaksa päritolu Venemaa poliitik
* 13. mai – Charles Watson-Wentworth, Suurbritannia poliitik
* 14. juuni – Antonio Sacchini, itaalia helilooja
* 26. juuni – Charles Messier, prantsuse astronoom
* 19. august – Ephraim Paine, Ameerika Ühendriikide poliitik
* 27. august – Johann Georg Hamann, saksa filosoof
* 17. september – Friedrich Wilhelm von Steuben, Preisimaa ja Ameerika Ühendriikide väejuht
* 29. oktoober – Albert Magnus Haller, rootsi päritolu Eesti vaimulik
* 14. detsember – James Bruce, šoti loodusteadlane

## Surnud
* 1. jaanuar – Samuel Sewall, ameerika kaupmees ja abolitsionist
* 21. veebruar – Benedictus XIII, Rooma paavst
* 23. veebruar – Peeter II, Venemaa keiser
* 28. veebruar – Michelangelo Tamburini, itaalia vaimulik, jesuiitide kindralülem
* 6. märts – Hattori Dohō, jaapani luuletaja
* 12. märts – Diego Morcillo Rubio de Auñón, Lima peapiiskop
* 20. märts – Adrienne Lecouvreur, prantsuse näitleja
* 9. mai – Henning Rudolf Horn, Rootsi sõjaväelane
* 7. juuli – Olivier Levasseur, prantsuse piraat
* 7. juuli – Johann Christian Buxbaum, saksa botaanik
* 24. juuli – Heinrich Christian Metzhold, Eesti vaimulik
* 10. august – Carl Friedrich Hasselblatt, Eesti vaimulik
* 12. oktoober – Frederik IV, Taani ja Norra kuningas
* 6. november – Hans Hermann von Katte, Preisi ohvitser, Friedrich II Suure noorpõlvesõber
* 10. detsember – Mihhail Golitsõn, Vene sõjaväelane
Võru Katariina kirik

**Võru Katariina kirik** on Võru linnakirik. Võru asub Rõuge kihelkonna ja Põlva kihelkonna piiril, mida kasutab EELK Võru Katariina kogudus.

See on varaklassitsistlik barokisugemetega kirik.

Kiriku aadress on Jüri 9.

## Ajalugu ja arhitektuur

Katariina II kinkis vastasutatud kreisilinna Võru luteriusu kiriku ehitamiseks 28 000 hõberubla. Kirik ehitati 1788–1793 arhitektuurilise dominandina turuväljaku äärde. Arhitekt oli arvatavasti Christoph Haberland Riiast. 

Kirik on ühelööviline. Tal on raskepärane läänetorn. See on liigendatud barokselt, ta kitseneb astmeliselt. Torni otsas on kõrge püramiidikujuline telkkiiver. Läänefassaadil, mis avaneb linna keskväljakule, raamistavad peasissepääsu paarispilastrid ja kolmnurkfrontoon. Külgfassaadidel on petikpindades suured kaaraknad.

Kirik õnnistati sisse 24. juulil 1793 ja sai Aleksandria Katariina nime.

1879. aastal tehti kapitaalremont. Torn sai uue kiivri. Torni paigaldati nelja numbrilauaga kell. 

Hävinud on paljud algsed kujunduselemendid, näiteks vaasid läänefassaadil ja torni ülaosa nurkades, skulptuurid portaali kõrval kaarniššides ja barokne rinnatis külgfassaadide rustikaliseeni kohal.

Altaripilt kujutab Kristust ristil. See on kunstimälestisena kaitse all.

1910. aastal valmis orelimeistrite vendade Kriisade orel 2 manuaali ja 30 registriga.

1997. tunnistati kirik kultuurimälestiseks.

Kiriku kõrvale endise turuväljaku kohale rajati pärast Teist maailmasõda skväär. Praegu on seal Seminari väljak.

## Välislingid
*Võru Katariina Kogudus
* 
*Veebikaamera 
*Kultuurimälestiseks tunnistamine
*Võru ajalugu

* Video – Võru Katariina kiriku torn tehakse annetajate abil korda. Lõunaeestlane.ee, 5. juuli 2017
* Video – Ehitajad hindasid Võru kiriku tornikiivri seisu. Lõunaeestlane.ee, 16. august 2017
Venemaa hümn

**Venemaa Föderatsiooni hümn** (vene *Гимн Российской Федерации* või *гимн России*) on Venemaa riigihümn. 

## Hümn aastast 2001
Praegune hümn kinnitati riigihümniks 7. märtsil 2001. Sõnade autor on Sergei Mihhalkov ja meloodia autor Aleksandr Aleksandrov. Selle hümniga võeti uute sõnadega taas kasutusele Nõukogude Liidu hümni meloodia.

### Venekeelsed sõnad

1. salm:
Россия - священная наша держава,
Россия - любимая наша страна.
Могучая воля, великая слава -
Твое достоянье на все времена!

Refrään:
Славься, Отечество наше свободное,
Братских народов союз вековой,
Предками данная мудрость народная!
Славься, страна! Мы гордимся тобой!

2. salm:
От южных морей до полярного края
Раскинулись наши леса и поля.
Одна ты на свете! Одна ты такая -
Хранимая Богом родная земля!

Refrään:

Славься, Отечество наше свободное,
Братских народов союз вековой,
Предками данная мудрость народная!
Славься, страна! Мы гордимся тобой!

3. salm
Широкий простор для мечты и для жизни
Грядущие нам открывают года.
Нам силу дает наша верность Отчизне.
Так было, так есть и так будет всегда!

Refrään:
Славься, Отечество наше свободное,
Братских народов союз вековой,
Предками данная мудрость народная!
Славься, страна! Мы гордимся тобой!

## Vaata ka
*Nõukogude Liidu hümn
## Välislingid
*Muusikavideo Youtube'is
*Palju muid hümni salvestisi
*Venemaa hümn Larisa Dolina esituses
Pseudonüüm

**Pseudonüüm** ehk **varjunimi** on isiku kodanikunime asemel kasutatav teine nimi või **nimemärk**. 

Sageli eelistavad pseudonüüme kasutada teatri- või filminäitlejad, lauljad, kirjanikud, kunstnikud, poliitikud. Varjunime kasutavad ka luureagendid, põrandaaluste organisatsioonide liikmed, kurjategijad jms. Pseudonüümid on laialdaselt kasutusel ka internetikeskkonnas. 

Pseudonüüm võib olla ka kollektiivne, ühine mitmele autorile, isikule vmt. Näiteks kirjanike Bernhard Lülle ja Iko Marani ühine pseudonüüm oli Lall Kahas. Pariisi École Normale Supérieure'i noortest lõpetanutest väljakasvanud matemaatikute rühm koostas matemaatika põhialuste paljuköitelise aksiomaatilise esituse "Matemaatika elemendid", kasutades kollektiivset pseudonüümi Nicolas Bourbaki.

Pseudonüümiks võib olla ka mingi sümbol. Näiteks Prince kasutas oma elu lõpus pseudonüümina väljamõeldud "armastuse sümbolit", mida polnud võimalik hääldada.

Kui naised võtavad varjunimeks mehenime, nimetatakse seda **pseudoandronüümiks**. Seda tehti rohkem nendel aegadel, kui naise avalikku esinemist peeti sobimatuks.

Näiteks:
* *Hans* = Anna Haava
* *Heiti Lehtme* = Alide Ertel
* *Juhani Tervapää* = Hella Wuolijoki
* *Felix Tuli* = Hella Wuolijoki
* *Indrek Paas* = Kersti Sang-Merilaas
* *[[George Sand]]* = Armandine Aurore Lucile Duplin
* *[[George Eliot]]* = Mary Ann Evans

Kui mehed võtavad pseudonüümiks naisenime, nimetatakse seda **pseudogünüümiks**.

Näiteks:
* *Mari* = Jakob Liiv
* *Anni Paluoja* = Jaan Vahtra
* *Liidi* = Mart Pukits 
* *Tiibuse Mari* = August Kitzberg
* *Tiiu Tasane* = Eduard Vilde

## Vaata ka
* Tuntumaid eestlaste pseudonüüme
* Tuntumaid välismaiseid pseudonüüme
* Eesti karikaturistide pseudonüümide loend
* Allonüüm
* Initsiaal
* Krüptonüüm

## Viited

## Kirjandus
* August Palm, "Trükisõna ja selle saladuste ümber". Eesti Raamat, Tallinn 1983 (artiklid "Pseudonüüm meil ja mujal", "Varjatud autorite avamise probleemist" jt.)
* Meelik Kahu, "Eesti pseudonüümide leksikon". I köide: eestikeelsed raamatud ja perioodika aastaist 1821–1900. Eesti Raamat, Tallinn 1991, 224 lk. 

## Välislingid
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK
Tähtkuju

**Tähtkuju** ehk **konstellatsioon** on kindlate koordinaatidega määratud hulknurk (kujuteldaval) taevaskeral, mille sisse jäävad vastava tähtkuju tähed, täheparved, galaktikad jm objektid väljaspool Päikesesüsteemi. Tähtkujud on ka rahvaastronoomias tuntud tähtede kujundid, millele ei vasta kindlalt määratletud taevapiirkonda.

Tähtkujud on nime saanud nendes asuvate heledamatest tähtedest traditsiooniliselt moodustatud kujundite järgi. Sisuliselt on tähtkuju püramiidjas osa kolmemõõtmelisest universumist, mille tipuks on Maal asuv vaatleja ehk üldistatumalt Päike.

Tänapäeva 88 tähtkujust 48 on pärit Vana-Kreekast ning pooled nendest on pärit Babülooniast.

Tähtkujud olid ka vanadel eestlastel, sealhulgas Herne Kahlad, Ridamus.

## Vaata ka
*Tähtkujude loend

## Viited

## Välislingid

*Tartu Tähetorn
Hiromant

**Hiromant** on hiromantia praktiseerija ehk käejoonte järgi ennustaja. Sageli nimetatakse kõnekeeles hiromantideks ka teisi ennustajaid.

Hiromantidena on tuntud mustlasnaised.

Selle elukutse tuntuim esindaja Eesti kirjanduses on hiromant Pastelli (sündinud Pastel), Oskar Lutsu näidendi "Tagahoovis" tegelane.
Maakirik

**Maakirik** on maapiirkonnas asuv jumalateenistuse hoone (kirik kui pühakoda).

## Maakirikud Eestis
Arvatakse, et Eesti vanemad maakirikud on ehitatud paganlikele pühapaikadele.

Villem Raam on olnud maakirikute peamisi uurijaid. Ta oletab, et paljud kirikuhooned on vanemad kui üldiselt arvatakse. Tõenäoliselt olid esimese aastatuhande lõpus eesti rannaalad ja saared täidetud (skandinaavia tüüpi) puukirikutega. 

Vanim säilinud maakirik Eestis on Valjala Martini kirik, mis ehitati 1227. aastast 1270. aastateni.

Eesti suurim maakirik on Võnnu Jakobi kirik Luutsna jõe kaldal. 

Kõrgeima torniga on Pilistvere kirik (70 meetrit).

Ainus kahe torniga maakirik on Rapla Maarja-Magdaleena kirik.

## Vaata ka
* katedraal 
* kabel 
* kirik (pühakoda) 
* palvemaja
Tallinna bastionid

**Tallinna bastionid** on Tallinna muldkindlustusvööndisse kuulunud bastionid.

17. sajandi lõpul alustati Rootsi Läänemereprovintsides Moskva tsaaririigist lähtuva sõjaohu kartuses uute ning senisest hoopiski võimsamate muldkindlustiste planeerimist. 1686. aastal kinnitati Rootsi riigi kõigi kindlustuste ülema Erik Dahlbergi ja Tallinna komandandi Paul von Esseni projekt, mis nägi ette 11 võimsa bastioni (mis pidid olema ristitud Rootsi riigi provintside või linnade nimedega) ja 6 raveliini ehitamist, millega oleks muldkindlustusvööndiga ümbritsetud kogu tollane linn. 

*Skoone bastion (Rannamägi)
*Ingeri bastion (Harjumägi)
*Rootsi bastion (Lindamägi)
*Vendide bastion
*Soomemaa bastion
*Eestimaa bastion
*Liivimaa bastion
*Karjala bastion
*Breemeni bastion
*Pommeri bastion
*Gootide reduut, Toompea lääneküljel, Toompargis Toompuiestee ääres. Bastioni projekti Põhjasõja tõttu ei teostatud, selle asemel ehitati 1704. aastaks valmis väiksem Götamaa ehk Gootide reduut.

Kavandatud bastionidest jõuti valmis ehitada: Ingeri, Rootsi ja Skoone bastionid.
:Suure Rannavärava bastion, aastatel 1518–1529
:Väikese Rannavärava bastion, 1647. aastast

## Vaata ka
*Tallinna linnamüür
*Tallinna kindlus
*Tartu bastionid

## Viited

## Kirjandus
*Jaak Naber, Riiklikud ehitus- ja kindlustustööd Tallinnas XVII sajandi lõpul, vaadelduna majanduslikust aspektist. // Ajalooalaseid töid: TÜ ÜTÜ ajalooringi kogumik, VI. Tartu 1977

## Välislingid
Badakhshāni provints

**Badakhshāni provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistani kirdeosas. See piirneb Tadžikistani, Hiina ja Pakistaniga. See on üks 34 Afganistani provintsist.

Badakhshāni provints asub Afganistani äärmises kirdeosas Hindukuši mägede ja Amudarja jõe vahel. See piirneb põhjas Tadžikistaniga, idas 76 km pikkuselt Hiina Xinjiangi Uiguuri autonoomne piirkonnaga ja kagus Pakistaniga. Lõuna poole jääb Afganistani Nūrestāni provints ja lääne poole Takhāri provints.  

Provintsi pindala on 44 059 km2.

Badakhshāni provints on osa Badahšanist, mille teise osa moodustab Tadžikistanis asuv Mägi-Badahšan.

## Rahvastik

Badakhshāni provintsi rahvaarv on muutunud järgmiselt:
*1957: 430 424 
*1979: 497 000
*2004: 1 048 600 

Peamised rahvad provintsis on tadžikid, usbekid, kirgiisid, pamiirlased ja puštud. Badahšanlased moodustavad tadžikkide eraldi etnilise rühma ja usulise kogukonna. Nende murded on suguluses kunagise sogdi keelega. Usutunnistuselt on nad ismailiidid.

Suurem osa Badakhshāni provintsi elanikke on sunniidid ning palju on ka imamiitlikke šiiite (ismailiidid ja nizariidid).

## Ajalugu
Badahšan oli kunagi osa Baktriast. 

Alates 1657. aastast oli Badahšan iseseisev Usbeki vürstiriik.

1822–1859 pidi ta maksma andamit Kondūzile. Alates 1859. aastast on ta lühikeste katkestustega olnud Afganistani (hiljem osalt Venemaa, Nõukogude Liidu ja Tadžikistani) osa.  

1873. aastal määrati Inglise-Vene lepinguga kunstlikult kindlaks provintsi piirid ning tunnustati sõnaselgelt selle kuulumist Kabuli emiirile. Puhvertsoonina Venemaa ja Briti valduste vahel loodi provintsi koosseisus Vākhāni koridor.  
 
Aastal 1895 jagati provints Afganistani ja Venemaa vahel ning piiriks määrati Pandži jõgi. Venemaale kuulunud osa on praegu Tadžikistani Mägi-Badahšani autonoomne vilajett.  

## Vaata ka
*Badahšan
*Mägi-Badahšan (Tadžikistanis)
Ahja vald

**Ahja vald** oli vald Põlvamaal, piirnes põhjas Tartu maakonnaga. Valla eelkäija oli Ahja külanõukogu, mis reorganiseeriti vallaks 19. detsembril 1991. Nõukogude ajal tegutses samas ka Ahja kolhoos.

Ahja valla viimane vallavanem oli Peeter Sibul.

22. oktoobril 2017 liideti Ahja vald Mooste valla, Laheda valla, Põlva valla ja Vastse-Kuuste vallaga ning ühinemise teel moodustus uus omavalitsusüksus – Põlva vald.

Ahja vallast on pärit Friedebert Tuglas, seal veetis varajase lapsepõlve Kalle Kurg.

Vallas tegutses Ahja Kool.

Ajalooliselt on Ahja vald kuulunud Võnnu kihelkonda.

## Asustus

Ahja vallas oli üls alevik (Ahja) ja kaheksa küla.

### Külad

Akste, Ibaste, Kosova, Kärsa, Loko, Mustakurmu, Mõtsküla, Vanamõisa.

## Viited
Avanduse vald

**Avanduse vald** oli vald Lääne-Virumaa lõunaosas. Alates oktoobrist 2005 ühines vald toonase Väike-Maarja vallaga uueks Väike-Maarja vallaks.

## Ajalugu
Avanduse vald moodustati Simuna valla nime all 1992. aasta 9. aprillil. Sama aasta 21. mail nimetati vald ümber Avanduse vallaks.

## Viited
Abja vald

**Abja vald** oli vald Viljandi maakonnas, mis piirnes lõunas Läti Vabariigiga ja läänes Pärnu maakonnaga. Keset valda asus enklaavina Mõisaküla linn.

2017. aasta haldusreformi käigus liitus see Mõisaküla linna ning Karksi ja Halliste vallaga uueks Mulgi vallaks.

Abja valla sõprusvald Soomes oli Nummi-Pusula vald.

Abja valla eelkäija oli Abja külanõukogu, mis reorganiseeriti vallaks 13. veebruaril 1992. 

11. juunil 1998 liideti Abja vallaga Abja-Paluoja linn.

## Külad
Abja-Vanamõisa, Abjaku, Atika, Kamara, Laatre, Lasari, Penuja, Peraküla, Põlde, Raamatu, Räägu, Saate, Sarja, Umbsoo, Veelikse, Veskimäe.

## Vallavanemad
Abja vallavanemad on olnud Heinu Paap (1991–1993), Peeter Lääne (1993–2003) ja Villu Võsa (2003–2005). Alates 2005. aastast oli vallavanem Peeter Rahnel.

## Ajalugu
Abja vald moodustati 1992. aasta 13. veebruaril.

## Vaata ka

*Abja vald (1939)

## Viited

## Välislingid
* Abja valla koduleht
* Kadri Ratt. Vaidlus kahe valla ühinemise üle ajas Abja võimuliidu lõhki. EPL, 23. jaanuar 2009.
Ekliptika

**Ekliptika** (< kreeka εκλειπτικη) on kujutletav suurringjoon taevasfääril, mida mööda Päike näivalt oma aastateekonnal kulgeb. Tegelikult on see Maa orbiit ümber Päikese, mis põhjustab Päikese asukoha näivat muutumist. Ekliptika asub taevaekvaatori suhtes 23° 27' nurga all. Punkte, kus ekliptika taevaekvaatoriga ristub, nimetatakse võrdpäevsuspunktideks ehk ekvinoktsiumi (< ladina aequinoctium) punktideks.

Ekliptika ja ekvaatori vahelise, umbes 23,5-kraadise, nurga tõttu muutub aasta jooksul Päikese teekonna kõrgus taevaekvaatori suhtes, mis põhjustab aastaaegade vaheldumist Maa põhja- ja lõunapoolkeral.
Kui ekliptika on taevaekvaatori  kohal käib päike kõrgelt ja vastaval poolkeral on suvi ning vastaspoolkeral talv. Kui ekliptika on taevaekvaatori all käib päike madalalt (poolusel ei paista polaaröö jooksul üldse) ning vastaval poolkeral on talv ja vastaspoolkeral suvi (vastaspoolusel polaarpäev, mille jooksul päike ei looju päevade viisi).

Lisaks päevade erinevale pikkusele rõhutab talve ja suve erinevust asjaolu, et päikesekiired langevad maale suvel järsema nurga all, mistõttu suvel saab maapind ajaühikus rohkem päikeseenergiat kui talvel, mil päikesekiired hajuvad langedes maapinnale libamisi. Erinevused päeva pikkuses ja päikeseenergia hulgas põhjustavad aastaajalisi temperatuurierinevusi, muutes suved talvedest soojemaks.

Kuna Päikesesüsteem on suhteliselt lapik, on ka planeetide orbiidid üsna lähedased ekliptikatasandile. Peale selle asuvad ekliptikal ka sodiaagi tähtkujud. See muudab ekliptika väga mugavaks abivahendiks kõigile, kes püüavad määrata planeetide või sodiaagi tähtkujude asukohta, sest need sõna otseses mõttes "järgivad Päikest".