open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Matti Vanhaneni teine valitsus

**Matti Vanhaneni teine valitsus** oli Soome Vabariigi 70. valitsus, mis oli võimul 19. aprillist 2007 kuni 22. juunini 2010.

Valitsuse moodustamiseks peeti läbirääkimisi Helsingis Säätytalos 2007. aasta aprillis. See oli enamusvalitsus, mida toetas 126 Eduskunna liiget. Valitsuse moodustasid Soome Keskerakond (8 ministrit), Rahvuslik Koonderakond (8), Roheline Liit (2) ja Rootsi Rahvapartei (2). Erakondade tunnusvärvide järgi nimetatakse valitsust siniroheliseks.

20 ministrist 12 olid naised, mis tegi Vanhaneni teisest valitsusest suurima naiste osakaaluga valitsuse maailmas. See oli esimene valitsus maailmas, kus naisi oli rohkem kui mehi.

Tähelepanu äratas ka see, et kaks ministrit, Jan Vapaavuori ja Sirkka-Liisa Anttila, olid varem kohtulikult karistatud. Vapaavuorit on karistatud kehavigastuse tekitamise, varguse ja joobes autojuhtimise eest.

Matti Vanhanen teatas tagasiastumisest 18. juunil 2010, tuues ametlikult põhjuseks oma halva tervise. Pärast valitsuse tagasiastumist astus ametisse Mari Kiviniemi valitsus.

## Ministrid

* peaminister Matti Vanhanen, Keskerakond 
* rahandusminister Jyrki Katainen, Koonderakond 
* välisminister Ilkka Kanerva, Koonderakond; Alexander Stubb (alates 4. aprillist 2008)
* väliskaubandus- ja arenguminister Paavo Väyrynen, Keskerakond 
* kaitseminister Jyri Häkämies, Koonderakond – 
* siseminister Anne Holmlund, Koonderakond 
* regionaalminister Mari Kiviniemi, Keskerakond 
* Euroopa asjade minister Astrid Thors, Rootsi Rahvapartei 
* justiitsminister Tuija Brax, Roheline Liit 
* haridusminister Sari Sarkomaa, Koonderakond; Henna Virkkunen (alates 11. detsembrist 2008)
* põllu- ja metsamajandusminister Sirkka-Liisa Anttila, Keskerakond 
* transpordiminister Anu Vehviläinen, Keskerakond 
* kommunikatsiooniminister Suvi Lindén, Koonderakond 
* kaubandus- ja tööstusminister Mauri Pekkarinen, Keskerakond 
* tööminister Tarja Cronberg, Roheline Liit; Anni Sinnemäki (alates 26. juunist 2009)
* sotsiaal- ja tervishoiuminister Liisa Hyssälä, Keskerakond; Juha Rehula (alates 24. maist 2010)
* kultuuri- ja spordiminister Stefan Wallin, Rootsi Rahvapartei 
* keskkonnaminister Paula Lehtomäki, Keskerakond; Kimmo Tiilikainen (alates 28. septembrist 2007 kuni 11. aprillini 2008); Paula Lehtomäki (alates 11. aprillist 2008)
* sotsiaalteenuste minister Paula Risikko, Koonderakond
* eluasememinister Jan Vapaavuori, Koonderakond

## Viited

## Välislingid

*Valitsusprogramm (soome keeles, PDF)
Käsmu Meremuuseum

**Käsmu Meremuuseum** on muuseum Lääne-Viru maakonna Haljala valla Käsmu külas.

1993. aastast asub Käsmu Meremuuseum endises piirivalvekordoni hoones. Muuseum on eramuuseum ning kõik eksponaadid pärinevad muuseumi asutaja Aarne Vaigu kogudest. Meremuuseumi väljapanekud puudutavad kõike seoses merega: meresõitu, kalapüüki, salakaubavedu ning merd kui looduse osa kunstiobjektina (fotode ja maalide näol). Muuseumis korraldatakse aasta läbi konverentse, merepäevi, kontserte ja näitusi. Muuseum on külastajatele avatud iga päev.

## Välislingid

*Käsmu meremuuseumi koduleht
*Käsmu Meremuuseumi Toimetised
Kõverjooneline liikumine

**Kõverjooneline liikumine** on punktmassi või absoluutselt jäiga keha või kehade süsteemi massikeskme liikumine, mille korral kiirusvektori siht muutub. 

Liikumine on kõverjooneline parajasti siis, kui esineb kiirendus, mille siht erineb trajektoori puutuja sihist.
Novosokolniki

**Novosokolniki** on linn Venemaal Pihkva oblastis, Novosokolniki rajooni keskus. 

Novosokolniki tekkis raudteejaama juurde 1901. aastal, linnaõigused sai 1925. aastal.

Novosokolniki on raudteesõlm Moskva–Riia ja Peterburi–Kiievi raudteel.

## Viited
Mitteühtlane liikumine

**Mitteühtlane liikumine** on punktmassi või absoluutselt jäiga keha või kehade süsteemi massikeskme niisugune liikumine, mille korral kiirusvektor muutub. 

Liikumine on mitteühtlane parajasti siis, kui esineb nullist erinev kiirendus.
Laevakapten

**Laevakapten** (sõjalaevas komandör, väikelaevas kipper) on laevajuht, kes juhib laeva ja laevaperet ning vastutab laeva, lasti ja inimelude eest laeva pardal.

## Ülesanded ja vastutus
Kapten on kõrgeim juhtiv isik laevas, kellel lasub ülim ning lõplik vastutus laevaoperatsioonide ohutu ja efektiivse teostamise eest vastavalt rahvusvahelistele, kohalikele ja lipuriigi nõuetele ning reederi juhistele. Laevaoperatsioonide aluseks on laevapere juhtimine navigeerimisel, lastioperatsioonide teostamisel, laeva hooldamisel ja teistel laeva kasutamise eesmärki täitvatel tegevustel. Laeva, sellel viibivat isikut või lasti ähvardava ohu korral, samuti laevapere liikme allumatuse või vastuhaku korral või muudel hädajuhtudel võib kapten ohu tõrjumiseks kasutada vajalikke sunnivahendeid. 
{lisa viide}}
, mille lipu all ta sõidab, siis on kapten ka riigivõimu esindaja oma laeval.

## Ameti- ja muud nimetused
Eestis eristatakse kaptenidiplomeid laeva kogumahutavuse järgi:
*3000 ja suurema kogumahutavusega laeva kapten
*väiksema kui 3000 kogumahutavusega laeva kapten 

Varasem jaotus oli kaugsõidukapten (kaugsõitude õigusega kapten) ja lähisõidukapten (lähisõitude õigusega kapten). Kaptenidiplom peab olema ka sadamakaptenil (sadamajärelevalve ülemal) ning kapteni või vanemtüürimehe diplom lootsil.

Kapteniks nimetatakse ka merehariduseta laevajuhte: jahtkapten (väikelaevajuht), metskapten (ilma erihariduseta laevajuht), kipper (väikese laeva juht, tihti ka omanik).

## Kutse omandamine
Kapteni kutse saamiseks tuleb lõpetada laevajuhi koolitus mereõppeasutuses ning läbida nõutav meresõidupraktika praktikant-madrusena või madrusena, vahitüürimehena ja vanemtüürimehena. Kapteni kutseoskusi kinnitab lipuriigi väljastatud diplom või tunnistus.

Eestis kehtivad järgmised kapteni kutset tõendavad tunnistused ja diplomid:
* väiksema kui 200 kogumahutavusega laeva kipri tunnistus (lühendatult RSK-200)
* väiksema kui 500 kogumahutavusega laeva kapteni tunnistus (lühendatult RSK-500)
* väiksema kui 3000 kogumahutavusega laeva kapteni diplom (lühendatult VKN)
* 3000 ja suurema kogumahutavusega laeva kapteni diplom (lühendatult KKN).

## Kultuur
Vanasõna kapteni kohta: "Jumal taevas, kapten laevas."

## Välislingid

*
Narva ja Ingerimaa superintendent

**Narva ja Ingerimaa superintendent** (saksa keeles *Superintendent in Narva und Ingermannland*) oli 1641–1704 Rootsi kuningriigi dominiooni Rootsi Ingeri luteriusu Narva linnakoguduste ja Ingerimaa kubermangu riigikiriku Ingeri kirikukoguduste vaimulik juht ja konsistooriumi superintendent Narvas. 

Aastatel 1658–1663 ja 1667–1704 oli Narva ja Ingerimaa superintendent ka Narva Rootsi koguduse (toomkiriku koguduse) vaimulik ning alates 1667. aastast oli Narva Toomkiriku toomkoguduse Rootsi kogudus pidevalt superintendendi prebendaarkogudus.

Superintendendid:
*16/26. juuli 1641–1657, Heinrich Stahl, Narva ja Ingerimaa superintendent 
*1658–1663, Johan Rudbeck, Narva ja Ingerimaa superintendent
*27. august/6. september 1663 – 1664, Per Larsson Brommius (ladinapäraselt Petrus Laurentii Brom) (surn. 1672).
*1664–1665, Salomon Matthiae, Narva ja Ingerimaa superintendent ja ka Narva toomkiriku saksa koguduse pastor 1650–1655
*23. juuni/3. juuli 1666–1672, Abraham Thauvonius (1622–1679), Narva ja Ingerimaa superintendent ning Narva toomkiriku  pastor
*1673–1678, Ericus Johannes Albogius, Narva ja Ingerimaa superintendent ja ka Narva toomkiriku rootsi koguduse pastor
*8/18. mai 1678–1681, Petrus Bång (1633–1696), Narva ja Ingerimaa superintendent Narvas
*1681–1688, Johannes Gezelius noorem, Narva ja Ingerimaa superintendent ning Narva toomkiriku rootsi koguduse pastor
*18/28.  august – 1688–1700, Jacob Lang, Narva ja Ingerimaa superintendent ning Narva toomkiriku rootsi koguduse pastor
*1700–1701, Nils Bergius, Narva ja Ingerimaa superintendent, Narva toomkiriku  rootsi koguduse pastor
*1701–1704, Johannes Rungius (1666–1704), Narva ja Ingerimaa superintendent ning Narva toomkiriku rootsi koguduse pastor 1701–1704.
## Vaata ka
*Ingeri Evangeelne Luterlik Kirik
## Viited
Polaaröö

**Polaaröö** on ajavahemik, mille vältel Päike püsib ööpäev ringi horisondist madalamal. Polaaröö vastand on polaarpäev.

Polaaröö esineb polaaraladel – põhjapoolkeral (Arktikas) ja lõunapoolkeral (Antarktises), mille laiuskraadid on üle 66°33'.

Polaaröö kestab ühest ööpäevast polaarjoonel kuni poolaastani poolusel (sügisesest võrdpäevsusest kevadise võrdpäevsuseni).

Polaaröö on üks põhjustest, mille tõttu on polaarne kliima karm.

## Vaata ka
* Polaarpäev
* Virmalised

## Viited
Agamemnoni kuldmask

**Mükeene kuldmask** on kullast mask, mille Heinrich Schliemann avastas 1876. aastal väljakaevamistel Mükeenes.

See mask on üks viiest, mis avastati väljakaevamistel: IV hauaplatsilt tuli välja kolm ja V hauaplatsilt kaks kuldmaski. Lisaks oli III hauaplatsile maetud kaks last, kelle nägu ja käed olid kaetud kuldlehtedega, neist ühel olid silmade kohal avad. Nina oli kõigil maskidel ühesuurune.

Schliemann arvas, et see oli Agamemnoni surimask. Siiski pakuvad tänapäeva arheoloogid maski loomise ajaks perioodi 1550–1500 e.m.a., mis on varasem Agamemnoni eluajast. Sellegipoolest nimetatakse seda Agamemnoni maskiks, sest pole leitud ka kedagi paremat, kelle surimaskiks seda pidada võiks.

Hauad on kindlasti kuninglikud. Kõigi maetute nägu ei ole kuldmaskiga kaetud. Seda, et maetud olid mehed ja sõdalased, näitavad hauda kaasa pandud relvad. Kulla hulk ja hoolikalt valmistatud hauapanused märgivad kindlasti au, jõukust ja tähtsust. Komme katta pealiku nägu matmisel kuldehega on teada mujaltki.

20. sajandi lõpupoole ja 21. sajandi alguses on leidude ehtsus kahtluse alla seatud. On kahtlustatud, et Schliemann võltsis ühe surimaski või rohkemgi neist ülejäänute eeskujul ja seejärel "avastas" nad. Surimaskide stiili on võrreldud teadaolevate mükeene kunsti näidistega. Tänapäeval on küsimus lahtine, ei ehtsus ega võltsing ole tõestatud, kuigi proovitud on mõlemat.
Polaarpäev

**Polaarpäev** on ajavahemik, mille vältel Päike püsib ööpäev ringi silmapiirist kõrgemal. Polaarpäeva vastand on polaaröö.

Polaarpäev esineb polaaraladel põhjapoolkeral (Arktikas) ja lõunapoolkeral (Antarktises), mille laiuskraadid on üle 66°33'.

Polaarpäev kestab ühest ööpäevast polaarjoonel kuni poolaastani poolusel (kevadisest võrdpäevsusest sügisese võrdpäevsuseni).

## Vaata ka
*Polaaröö

## Viited
Polaarjoon

**Polaarjoon** on kujutletav joon maakera pinnal, millest alates  pooluse suunas esinevad polaaröö ja polaarpäev. 

Põhjapolaarjoon asub põhjalaiusel 66°33'38" ja lõunapolaarjoon lõunalaiusel 66°33'38".

## Vaata ka
*Pöörijoon
Põhjapoolus

**Põhjapoolus** ehk **geograafiline põhjapoolus** on põhjapoolkera punkt, kus Maa pöörlemistelg lõikub Maa pinnaga. Põhjapooluse koordinaadid on 90° N. Põhjapoolus asub Põhja-Jäämere keskosas, kus ookeani sügavus on umbes 4000 m.

, mille paksus on mitu meetrit. Põhjapoolusel esinevad polaaröö ja polaarpäev. Seetõttu on kliima üsna karm, talvel on kuu keskmine temperatuur umbes –40&nbsp;°C, suvel 0&nbsp;°C.

## Ajalugu
Ametlikult peetakse esimesteks põhjapoolusele jõudjateks USA uurijaid Robert Edwin Pearyt ja Matthew Hensonit, kes väidetavalt jõudsid sinna eri ekspeditsioonidega 6. aprillil 1909. Siiski ei peeta teaduslikult tõestatuks, et ükski neist ekspeditsioonidest sinna tegelikult jõudis. Peary märkmed ei ole piisavalt täpsed ja Matthew Henson teatab oma memuaarides, et oli põhjapoolusel veidi enne ekspeditsioonijuht Pearyt ning kohtas teda seal. Ühiselt olevat tahetud klaarida, kes jõudis poolusele esimesena, kuid ilmselt jäi see välja selgitamata.

Peale nimetatute väitis ka Frederick Cook, et jõudis 21. aprillil 1908 esimesena põhjapoolusele. Tema teaduslik usaldusväärsus kadus aga kiiresti, kui selgus, et tema väidetav esmatõus Mount McKinleyle on võltsing.

Alles Umberto Nobile, Roald Amundseni ja Lincoln Ellsworthi ülelend põhjapoolusest õhulaeva Norge pardal on teaduslikult laitmatult kinnitatud. Kahtlusteta tõestatud on ka see, et 1937. aastal lendas põhjapoolusele rühm Nõukogude teadlasi Ivan Papanini juhtimisel ning nad astusid tõesti pooluse ümbruses jääle.

Esimeseks eestlaseks põhjapoolusel võib pidada peakonsulit Peterburis Peeter Kaptenit, kes jõudis sinna 29. aprillil 2001. 

## Vaata ka

* Lõunapoolus
Amnestia

**Amnestia** (kreekakeelsest sõnast *ἀμνηστία – amnestia*, mis tähendab unustust, armuandmist, andestust) on õiguslik toiming, millega riigi kõrgeim võimuorgan vabastab isikute grupi või üksikisiku karistuse kandmisest.

Näiteks 30. septembril 1791 kehtestati Prantsusmaal poliitiline amnestia Prantsuse revolutsiooni ajal, kui diktatuur oli kukutatud.

Eesti seaduste järgi ei saa amnestia andmist panna referendumi küsimuseks.

## Vaata ka
*1938. aasta amnestiaseadus

## Välislingid

* Unustamine wikiquote
Laupa mõis

**Laupa mõis** (saksa keeles *Laupa*) oli rüütlimõis Järvamaal Türi kihelkonnas.

## Ajalugu
Laupa mõisa asutajaks peetakse Rootsi ratsaväeohvitseri Claus Trällot, kes ostis Laupa küla 1614. aastal kuningas Gustav II Adolfi käest. 1630. aastal kingiti mõis Reinhold von Fersenile, kelle järeltulijatele (*von Fersen a. d. H. Laupa*) kuulus Laupa mõis aastani 1849.

## Mõisahooned
Viimasteks omanikeks oli perekond Taube, kes lasi ka ehitada 1905. aastal mahapõletatud hoone asemele praeguse esindusliku uusbarokse mõisahoone. 1913. aastal valminud hoone arhitekt oli Jacques Rosenbaum. Hoonet iseloomustavad mansardkatused, nii esi- kui ka tagaküljel asuvad suurejoonelised terrassid ja ülikülluslik stukkdekoor.

Mõis asub Pärnu jõe kaldal, ümbritsetuna ilusast pargist. Mõisa juurde kuulub viinavabrik, valitsejamaja, kuivati, tall ja kelder. Peahoone ja eelnimetatud on kultuurimälestised. Lisaks on park looduskaitse all.

Aastast 1922 tegutseb mõisahoones Laupa Põhikool.

Nüüdisajal jääb Laupa mõis Järva maakonda Türi valla territooriumile.


Laupa mõisa peahoone 2012.jpg|Peahoone
Laupa mõisa peahoone.jpg|Peahoone
Pilt:Laupa mõisa tall.jpg|Tall
Pilt:Laupa_mõisa_kuivati_15135.jpg|Kuivati
Pilt:Laupa mõisa kelder.jpg|Kelder
Laupa mõis, 1914.jpg|Laupa mõis (1914)


## Viited

## Välislingid

* Laupa mõis. Inventariseerimine. Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
* Laupa mõis Eesti mõisaportaalis
*Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register: Laupa mõis (Türi khk)
Liteinõi sild

**Liteinõi sild** (vene *Литейный мост*) on sild Peterburis üle Neeva jõe. See ühendab Liteinõi prospekti Viiburi linnarajooniga. 

Silla pikkus on 396 meetrit ja laius 34 meetrit. Liteinõi silla juures on Neeva sügavaim koht (24 meetrit).

Sild ehitati 1875–1879 ning ehitusel kasutati esmakordselt Venemaal kessoone. 

1964. aastal Liteinõi silda renoveeriti ja laiendati 10 meetri võrra.

Silla piiretel on kujutatud linna vapp.

## Vaata ka
*Peterburi sillad

## Välislingid
Mary Pickford

**Mary Pickford** (sünninimega **Gladys Louise Smith**; hiljem tegelikult **Gladys Marie Smith**; 8. aprill 1892 Toronto, Ontario – 29. mai 1979 Santa Monica, California) oli Oscariga pärjatud Kanada-Ameerika tummfilminäitleja.  

Ta oli üks ühenduse United Artists asutajaid. Teda on hellitavalt kutsutud "Ameerika armsakeseks" (*America's Sweetheart*), "väikeseks Maryks" ja "kuldsete kiharatega tüdrukuks" (*the girl with the golden curls*). Ta oli Kanada filmipioneere Hollywoodi algusaegadel.  

Pickfordil oli suur mõju filmikunsti üldisele arengule. Tema kui ühe nimekama tummfilminäitleja ja -tootja nõudmised mõjutasid ka Hollywoodi filmitööstuse struktuuri ja kuju. 

Filmidebüüdi tegi ta aastal 1909. 

Ameerika Filmiinstituut valis ta 100 parima naisnäitleja hulka. 

## Filmograafia
*1917 "Päikeseoja Rebecca"
*1920 "Pollyanna"
*1921 "Väike lord Fauntleroy"
*1933 "Saladused"

## Välislingid
*
Väikering

**Väikering** on kera ühisosa selle keskpunkti mitte läbiva tasandiga. Kera lõige tasandiga on alati ringikujuline.

## Vaata ka
*Loksodroom
*Ortodroom
TÜ (täpsustus)

**TÜ** on mitmetähenduslik lühend:
*TÜ on Tartu Ülikooli lühend.
*TÜ on farmaatsiatööstuses ja meditsiinis toimeühiku lühend.
*TÜ on tuletõrjeühingu lühend.
Georg Abels

**Georg Abels** (2. oktoober 1898 Pärnu – 30. oktoober 1967) oli Eesti poliitik, Eesti NSV põllutöö rahvakomissar.

## Elulugu
Georg Abels sündis Pärnumaal, vaesuse tõttu ei suutnud haridusteed lõpetada ning alustas varajases nooruses tööd lauavabriku lihttöölisena. Lauavabrikus valitsenud halbade tööohutuse tõttu sattus ta kättpidi mehhanismide vahele ja kaotas käelaba. Pärast haiglat keeldus lauavabriku omanik talle tööõnnetuse kompensatsiooni maksmast. Järgnesid asjatud käigud ametiasutustesse, kusagilt polnud abi loota. Lõpuks saabus abi Pärnumaa põrandaalustelt kommunistidelt, kes ta oma ridadesse värbasid.

## Poliitiline tegevus
Aastal 1921 oli G. Abels Eestimaa Kommunistliku Partei liige, aastatel 1922–1924 ja 1939–1940 illegaalse EKP Pärnumaa komitee liige. Ta oli 29. veebruarist 1924 kuni väljalangemiseni 22. märtsil 1924 II Riigikogu liige (Jaan Tombi asemel). Pärast väljalangemist sai tema asemel Riigikogu liikmeks Eduard Luts.

Aastal 1924 arreteeriti G. Abels Pärnus ja mõisteti 149 protsessil süüdi ja ta sai karistuseks eluaegse sunnitöö, millest vabanes 1938. aasta amnestiaseaduse läbi.

Pärast 1940. aasta juunipööret ja Eesti NSV moodustamist määrati ta 26. augustist 1940 Eesti NSV põllutöö rahvakomissar ja Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu liikmeks, kellena töötas kuni 15. septembrini 1945. 

G. Abels oli aastatel 1941–1952 EKP KK liige ja valiti ka Eesti NSV Ülemnõukogu I–V koosseisu liikmeks.

Aastatel 1945–1950 Kultuurhariduslike Asutuste Komitee esimees ja 1950–1953 Maaparanduse Peavalitsuse ülem.

G. Abels oli ka 1964. aastal avatud kino Kosmos direktor.

## Ühiskondlik tegevus
1947–1950 oli ta Eesti Maaspordi Liidu Jõud presiidiumi esimees ja 1953–1957 Loengute Keskbüroo direktor. 

## Tunnustus
*1950 Lenini orden
*1964 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited

## Välislingid
* "Kohtumine kommunistiga". Maaleht 2001
*
LeMill

**LeMill** on veebipõhine keskkond õpimaterjalide otsimiseks, loomiseks ja jagamiseks. LeMill on vikilaadne keskkond, kus sisu loob kogukond ning keskkonna kasutamiseks piisab veebibrauserist. Loodud sisu on avaldatud Creative Commons Attribution-ShareAlike 2.5 litsentsi tingimustel.

## Välislingid
* LeMilli koduleht
* Lemilli tarkvara koduleht
* Õppematerjalide loomine LeMilli keskkonnas
Celtic Woman

**Celtic Woman** on 2004. aastal iiri helilooja David Downesi loodud ja tema juhtimisel tegutsev iiri naisvokaalansambel, mille praegusse koosseisu kuuluvad lauljad Chloë Agnew, Máiréad Carlin, Lisa Lambe ja Susan McFadden ning viiuldaja Máiréad Nesbitt.

Ansambli endised liikmed on Órla Fallon, Lynn Hilary, Méav Ní Mhaolchatha, Deirdre Shannon, Lisa Kelly, Alex Sharpe ja Hayley Westenra. 

Ansambel viljeleb muusikat traditsioonilistest keldi meloodiatest poplaulude ja klassikani. 

Ansamblilt ilmunud albumid: "Celtic Woman", "Celtic Woman:A Christmas Celebration", "Celtic Woman:A New Journey", "Celtic Woman: The Greatest Journey", "Celtic Woman: A Celtic Family Christmas", "Celtic Woman: Songs from the Heart", "Celtic Woman: Lullaby", "Celtic Woman: Believe", "Celtic Woman: An Irish Journey", "Celtic Woman: A Celtic Christmas" ja "Celtic Woman: Home for Christmas"

Ansambel on korraldanud arvukalt ringreise.

## Välislingid
### Ansambli ja liikmete veebilehed
*Celtic Woman
**Chloë Agnew
**David Downes
**Órla Fallon
**Lisa Kelly
**Méav Ní Mhaolchatha
**Máiréad Nesbitt
**Hayley Westenra
**Deirdre Shannon
Ostankino teletorn

**Ostankino teletorn** on Moskvas asuv raudbetoonist teletorn. Aastatel 1967–1976 oli see maailma kõrgeim torn. Selle kõrgus on 540 m (mõnedel andmetel 537), vaateplatvorm asub 360 m kõrgusel.

## Ajalugu
Pärast pikki arutelusid ja analüüsi otsustati torn rajada rõngasvundamendile (diameeter 65 m, paksus 3–4,5 m). Vundamendiaugu rajamine algas 1960. Torni ehituse käigus rajati ehitusplatsile betoonitehas, kus pesti liiv ja killustik ning segati valmis betoon. Kasutati parimat tsementi, mida Moskva-lähedastest tsemendivabrikutest saada oli. Samas oli ka välilabor betooni kvaliteedi pidevaks kontrolliks.

Ehitus takerdus korduvalt insenertehniliste vaidluste ja lahkarvamuste tõttu. Selle tulemusel tugevdati vundamenti ja alles 1964 algas torniosa ehitus (seina paksus allosas 40 cm, ülaosas 35 cm). Torn valmis 1967.

27. augustil 2000 puhkes tornis kaablite ülekoormuse tagajärjel tulekahju. Hukkus kolm inimest. Moskva ümbrus jäi telepildita ja ka paljud teised piirkonnad jäid ajutiselt levita (säilis ainult NTV levi). Torni konstruktsioonid kahjustusid sedavõrd, et kaaluti selle lammutamist. Eriti said tules kannatada torni siseseintele kinnitatud eelpingestustrossid (kokku oli tornis 150 erinevates torni kõrgustes lõppevat, vundamendist algavat eelpingestustrossi, millest torni tipuossa ulatus 60), millest paarkümmend katkes ning oli reaalne torni varisemise oht. Siiski suudeti torn remontida ja säilitada.

25. mail 2007 oli tornis taas tulekahju. Põleng oli ühel vaateplatvormil. See tulekahju suudeti siiski kiiresti kustutada ja suuri kahjustusi tornile ei tekkinud.

Torni on kasutatud ka langevarjuhüpeteks.

## Vaata ka
*Ostankino telekeskus
Alcántara sild

**Alcántara sild** on sild Hispaanias Alcántaras üle Tejo jõe. Geograafilised koordinaadid: 

Kivist, majesteetlik, sügava jõesängi kohal kõrguv kaarsild. Kuue poolkaarega, millest suurim 30 m avaga (mõnedel andmetel 28 m). Kõrgus veepinnast 52 m.

Silla ehitasid aastatel 88–100 roomlased (Gaius Julius Lacerus).

Kogupikkus 180 m. Oli sõdade käigus 18.–19. sajandil osaliselt purustatud, kuid taastati insener Alejandro Milláni poolt aastatel 1856–1859.

Kasutusel maanteesillana tänapäevani. Praegu asub sillast 600 meetrit ülesvoolu hüdroelektrijaama tamm.

Alcántara nimi (القنطرة) tähendab araabia keeles 'sild' (*al-qanţarah*).
Tee ise

**Tee ise**, inglise keeles ***do it yourself*** ('tee seda ise'), kasutusel ka akronüümina **DIY**, on eri ringkondades ja subkultuurides laialt levinud mõiste. Põhiliselt on Tee ise tarbimiskultuuri vastane hoiak, mille keskne idee on teha asju ise ja mitte neid osta või lasta teha kinnimakstud professionaalidel.

## Tee ise-eetika
Tee ise-eetika lähtub eneseusaldusest, põhimõttest teha asju ise ja mitte minna kaasa massiga. Inimene, kes elab Tee ise-põhimõtete järgi, võib teha ise kõike, alates ravikuuridest ja riietusest, lõpetades majaehitamise, sisustamise, kujundamisega. Tee ise-mõtteviis vastandub tihti heaoluühiskonnas levinud isiksuse mandumisele ning inimese arengu ühekülgusele.

Tänapäeval on Tee ise-eetika tihedalt (kuid mitte alati) seotud punkideoloogiaga, mis esindab individualismi, autoritaarsusevastasust, vaba mõtlemist ja moraali ning anarhismi.

## Tee ise-kultuur
Tee ise-kultuur on põhiliselt levinud *[[punk rock|punk]]*- ja *[[indie rock]]*'i muusikaga seotud subkultuurides. Neid muusikastiile ja Tee ise-eluviisi viljelevad bändid ei seo ennast tihti kommertsiaalsete heliplaadifirmadega, vaid rahastavad ise oma bändi tegevust. Näiteks Michael W. Dean tegi 2002. aastal dokumentaalfilmi "D.I.Y. or Die: How to Survive as an Independent Artist", mis räägib artistidest, kes üritavad jääda sõltumatuks ja Tee ise-kunstnikeks.

Muusikas on Tee ise ilmselt levinud ka seetõttu, et kunstilisele eneseväljendusele viidatakse kui Tee ise osale. Näiteks on inimeste omaloomingut tasuta eksponeerivatele veebisaitidele DeviantArt.com ja Newgrounds.com viidatud sageli kui Tee ise-kultuuri väljundile internetis.

Tee ise-kultuur on tihti seotud ka poliitilise aktivismiga. Tee ise-vaadetega inimesed õhutavad sageli vähemusgruppe valima ja oma õiguste eest seisma. Seda tehakse, et muuta arusaama, et üks inimene ei suuda midagi muuta ning protesteerimine on kasutu ja tulemusetu. Tee ise-kultuuri osadeks võib pidada ka skvottimist, loomakaitseaktiviste ja rohelisi.

## Välislingid

*DIY culture, Justice? and Exodus
*DIY culture
*D.I.Y. OR DIE: How To Survive as an Independent Artist
Kaarma maalinn

**Kaarma maalinn** on linnamägi Saaremaal Kaarma-Kirikukülas, kirikust 220 m kirdes.

Põhiplaanilt on maalinn peaaegu nelinurkne. Välismõõtmed 140 ja 120 m. Umbes 4800 ruutmeetri suurust tasast linnuseõue, mille keskel on märgatav kividega täidetud lohk, endine kaevuase. Linnust ümbritseb põhjaküljel sirge, mujal kaarjas kuni 5 m kõrgune vall. Selgelt nähtavad on ka väravakohad valli loode- ja kirdenurgas.

## Uuringud maalinnal
Kaarmaa maalinnal on vähesel määral kaevanud J. B. Holzmayer 1860. aastal. Tema kirjelduste järgi on vall kuhjatud kividest ja mullast. Valli seest, välisküljelt ja linnust piiravast kraavist, millest leiti söestunud palgijuppe, mida kaevaja seostas linnuse puukindlustusega. Peale selle on linnuselt saadud üksikuid juhuleide 12.-13. sajandist, nende põhjal võib rajamise oletatavasti samasse perioodi dateerida. Läti Henriku Liivimaa kroonikas Kaarmat ei mainita, ilmselt ei ulatanud sinna mandrilt lähtunud sõjakäigud. 

2022. aastast alates on Osiliana teinud koostööd H. Tõnissoni ja O. Harjoga Kaarma maalinna uurimisel. Georadariga uurides on selgunud, et maalinna ümbritseb madalam ringikujuline vall nagu Valjala maalinnal. Lisaks on linnuse seest leitud georadariga hooneid. 

## Kaarma maalinn ajaloos
Nagu selgub Liivimaa vanema riimkroonikast, oli Kaarma maalinn (*Hag Carmele*) 1260.–1261. aastal toimunud ülestõusu ajal saarlaste väe kogunemiskohaks, kui sinna mindi varju Riia piiskopi, Tallinna foogti, Tartu ja Saare-Lääni piiskopi vasallide ühendatud vägede eest ja mille juures peeti lahing orduväega. Vaenlase väed laastasid Saaremaad, põlevate külade suits oli katnud kogu maa. Maalinn õnnestus vallutada tormijooksuga. Võitjad olevat saanud väga palju linnusesse varjule toodud saaki. Kaks ööd oli neil kulunud selleks, et kanda ja röövida linnusest ära kõik, mis seal oli. 

## Vaata ka
*Linnus
*Maalinn

## Viited

## Kirjandus
*Friedrich Kruse: Necrolivonica., Dorpat 1842, (Tab. 62., Bauerberge (Ma-lin) auf den Inseln Mohne und Ösel - **Carmel**, Pilt)

## Välislingid
* 
* Kaarma maalinn - Osiliana
Ponte Sant'Angelo

**Ponte Sant'Angelo** on Vana-Rooma-aegne kivist kaarsild Roomas üle Tevere jõe.

Sild ehitati Hadrianuse ajal.
Karuse linnus

**Karuse linnus** ehk **Vatla linnuse maalinn** ehk **Vatla maalinn** ehk **Linnuse maalinn** oli ringvall-linnus Läänemaal Kotsu muinaskihelkonnas, mis nüüdisajal asub Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Linnamägi asub Vatlast põhja pool Linnuse külas moreenseljaku loodeotsal.

Umbes 1700 ruutmeetri suurust linnuseõue ümbritseb 2–5 m kõrgune ringvall, lääne- ja kaguküljel on väravakoht. 11.–13. sajandil oli linnus arvatavasti muistse Karuse kihelkonna keskus (Henriku Liivimaa kroonikas *Cozzo*).

Linnamäest lõunas, kagus ja põhjas on säilinud muistset kultuurkihti, arvatavasti muinasaja taludest.

Arheoloogilisi väljakavamisi on teinud 1972. aastal Evald Tõnisson.

On oletatud, et Vatla linnamäel asus Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Paehalle linnus.

## Vaata ka
*Eesti linnuste loend

## Viited

## Välislingid

*
*Muistised | Vatla Linnuse Maalinn
Avignoni sild

**Pont d'Avignon** ehk **Pont Saint-Bénezet** oli kunagine sild Prantsusmaal Avignonis üle Rhône'i jõe. 

Ehitati 1171–1185. Oli pikim sild keskajal (umbes 20–21 sillakaart avadega 30,8 kuni 33,5 m), pikkusega umbes 900 m. Silla purustasid lõplikult 1668. aastal kevadised jõe üleujutused. Tänapäevani on säilinud ainult osa sillakaartest.
Kihelkonna maalinn

**Kihelkonna maalinn** oli linnus Saaremaal. Tänapäeval asub kunagine linnus Saare maakonnas, Kihelkonna alevikust umbes 5&nbsp;km kirdes Odalätsi luidete alal.

Umbes 1800 ruutmeetri suurust pikka ja kitsast linnuseõue kaitsesid külgedelt vallitaolised luited, otstes valli ei olnud. Vallide ülaosas leidub kive, sütt ja tukke. Maalinn oli kasutusel arvatavasti 10.–11. sajandil.

## Vaata ka
*Eesti linnuste loend

## Kirjandus
*Friedrich Kruse: Necrolivonica., Dorpat 1842, (Tab. 62., Bauerberge (Ma-lin) auf den Inseln Mohne und Ösel - Kielekund, pilt)

## Välislingid
*
Muhu maalinn

**Muhu maalinn** oli linnus, mis asus Saare maakonnas Muhu valla edelaosas Linnuse küla tasasel põllul.

Linnamäel ümmargust õue (umbes 3500 ruutmeetrit) ümbritsenud ringvallist veeti suurem osa Väikese väina tammi ehitusmaterjaliks, säilinud valli osad on 5–8 m kõrgused. Valli põhja- ja lõunaküljel on väravakäik. Ringvalli äravedamisel saadi 2 aardeleidu, neis on hõbe- ja pronksehteid, ripatsina kantud hõbemünte, klaashelmeid ja kaalud koos kapsliga. Arvatavasti peideti aarded veebruaris 1227. aastal, kui maalinna orduvägede poolt piirati ja vallutati.

Muhu maalinna piiramist kirjeldab ka Henriku Liivimaa kroonika.


Pilt:Muhu maalinn 2.jpg|Muhu maalinna siseõu. Keskel mälestusmärk muinaseestlastele.
Pilt:Muhu maalinn 4.jpg|Mälestusmärk muinaseestlastele.
Pilt:Muhu maalinn 3.jpg|Muhu maalinna kõrge vall.


## Vaata ka
*Eesti linnuste loend

## Kirjandus
*Friedrich Kruse: Necrolivonica., Dorpat 1842, (Tab. 62., Bauerberge (Ma-lin) auf den Inseln Mohne und Ösel - Pilt: Muhu maalinn)
*Johann Karl Bähr: Die Gräber der Liven: Ein Beitrag zur nordischen Alterthumskunde und Geschichte., Dresden: Rudolf Kuntze 1850, Pilt

## Välislingid
*
*Muhu maalinn
Ostankino

**Tehniline Telekeskus Ostankino** (vene keeles Телевизионный технический центр «Останкино») on Venemaa riigiettevõte Moskvas, mis rendib välja talle kuuluvas telekompleksis ruume ja tehnilisi seadmeid telekanalitele telesaadete salvestamiseks ja eetrisse laskmiseks. 

Ostankino telekeskus asub Moskvas aadressil ulitsa Akademika Koroljova 12, 19 ja 21. 13-korruseline hoonekompleks on kasuliku pinnaga 154 000 m². Selles asub 32 stuudiot. 2012. aastal oli ettevõtte käive 3 miljardit rubla. Ostankinos on rentnike seas telekanalid Pervõi Kanal, NTV, NTV-Pljus, Matš TV ja hulk teisi teletööstuse ettevõtteid.  

Ostankino telekeskuse peadirektor on 2006. aastast ehitusinseneri haridusega Mihhail Šubin (sündinud 1956).

## Vaata ka
*Ostankino teletorn

## Välislingid
*
*Ostankino telekeskuse koduleht
Akvedukt

**Akvedukt** ehk **sildveejuhe** (ladina sõnast *aquaeductus* 'veejuhe') on sillataoline rajatis, mis kannab üht või mitut veekanalit.

Akvedukt võib olla ka lahtine, aga on tavaliselt saastumise ja aurumise vältimiseks kaetud. 

Vanimad teadaolevad niisutuskanalite ja veerennide süsteemid on pärit Indiast ja Lähis-Idast. Teadaolevalt vanim suurehitis veejuhtmena on pärit Niinive lähistelt Jerwanist. See juhtis Niinive linna joogivett. Selle ehitise peaarhitekt oli Sanherib ja see valmis 691 eKr.

Muinaskreeklased juhtisid vett maa-aluseid torusid mööda ainult lühikeste vahemaade taha, aga rajasid nende jaoks tunneleid isegi läbi mägede.

Akvedukte rajati palju Vana-Roomas joogi- ja tarbevee juhtimiseks mägijõgedest linnadesse. Rooma jõudis 14 akvedukti kaudu 0,7 miljonit m³ vett päevas. Nendest vanim, 16,5 km pikkune *Aqua Appia* valmis 312 eKr ja viimase laskis ehitada Claudius. Kõige pikem oli Kartaagos olev 132 km pikkune akvedukt, mis valmis Hadrianuse valitsemisajal. Kölni jaoks valmis 88 km pikkune akvedukt, mis algas Eifeli platoolt. Tänapäeval on kõige paremini säilinud Nimes'i lähedal asuv Pont-du-Gard. Umbes sajas Vana-Rooma linnas oli vee saamiseks üks või mitu akvedukti.

Veerennide valmistamiseks kasutati algselt õõnsaid puutüvesid ja bambusevarsi.

Akvedukt kulges allikast kuni linna piiril oleva jaotusbasseinini. Teel läbis ta veemahuteid ja kohati oli akveduktis õhu väljalaskeavasid. 

Jaotusbasseinist said vett eelkõige avalikud kaevud. Seejärel, kui linna kaevud olid rahuldatud, anti vett avalikele saunadele ja purskkaevudele. Lõpuks, ainult paagi kõrgeima veetaseme korral, anti vett eratorustikesse. 

## Vaata ka
* Laevatatav akvedukt
* Vesiratas
* Viadukt

## Viited

## Välislingid
Chupacabra

***Chupacabra*** ehk ***chupacabras*** (ka *El chupacapra*; hispaania keeles 'kitseimeja') on väidetav kassi- kuni karusuurune  olend, kes tapvat koduloomi, peamiselt kitsi, imedes neist vere välja. 

Esmakordne kirjeldus anti 1994. aastal, mil olendit märgati Puerto Ricos. Hiljem on teateid veretuks imetud kitsedest nii Põhja- kui ka Lõuna-Ameerikast.

## Välislingid

*Texases nähti müstilist vampiirkoera (fotod)
Mikojan-Gurevitš MiG-21

**Mikojan-Gurevitš MiG-21** (vene keeles МиГ-21; NATO koodnimi *Fishbed*, kaheistmelise lennuki versiooni koodnimi *Mongol*) on Nõukogude Liidus Mikojan-Gurevitši konstrueerimisbüroos projekteeritud ja ehitatud reaktiiv-hävituslennuk, mis võeti relvastusse 1959. aastal.

Lennukit müüdi NSV Liidu mõju all olnud riikidele ja ka sõbralikele riikidele; ehitamisõiguseid müüdi Hiinale ja Tšehhoslovakkiale. Lennukist ehitati 15 versiooni.

MiG-21 on üks arvukamaid reaktiiv-hävituslennukeid (üle 10 000), mis on mõne riigi lennuväe relvastuses senini.

MiG-21 võib näha ka Tartu Lennundusmuuseumis.

## Tehnilised näitajad
MiG-21 on deltatiivaga sõjalennuk, mille keres asub üks reaktiivmootor. 

Lennuki esialgsel versioonil ei olnud radarit ja lendureid juhendati sihtmärgi juurde maa pealt. Hiljem ehitatud lennuki versioonidele paigaldati ka radar.

Algselt relvastatud kahe kaliiber 30 mm, seejärel 23 mm  automaatkahuriga GŠ-23L ja rakettidega.
* 
***Meeskond:** 1
***Pikkus:** 15,76 m
***Tiivaulatus:** 7,15 m
***Tiiva pindala:** 22,95 m² 
***Kõrgus:** 4,12 m
***Tühimass:** 5350 kg 
***Täismass:** 8726 kg
***Suurim lennukaal:** 9660 kg
***Mootor:** 1 x Tumanski R-25-300 turboreaktiivmootor 55 kN, forssaažil 68,5 kN
***Kiirus:** 2230 km/h (Mach 2,05) optimaalsel kõrgusel, merepinna kõrgusel 1300 km/h (Mach 1,05)
***Tegevusraadius:** 1225 km, lisakütusepaakidega 1470 km
***Lennulagi:** 19 000 m (62 300 jalga)


Image:Mig21F13web.jpg|Mig 21 F13
Image:Mig21PFfamilyweb.jpg|Mig 21 Fishbed D
Image:Mig21fishbedHfamilyweb.jpg|Mig 21 Fishbed H/J
Image:Mig21bisweb.jpg|Mig 21 bis Fishbed L/N


## Välislingid
*
Kooraste Pikkjärv

**Pikkjärv** (ka *Kooraste Pikkjärv*) on järv Põlvamaal Kanepi vallas Truuta ürgorus.

Järv kuulub Kooraste Pikkjärve hoiuala koosseisu. See jääb Koorastest 3&nbsp;km lääne poole, Kooraste–Vidrike tee naabrusse. Ülal looklevalt teelt, kõrgelt Truuta ürgoru servalt avaneb majesteetlik vaade all orus asuvale järvele. Pikkjärvega samas ürgorus asuvad veel Vidrike järv, Voki järv, Lambahanna järv, Nahajärv, Sinikejärv, Lubjaahju järv, Liinu järv, Vaaba järv ja Hatsikõ järv. Järved on omavahel ühenduses läbi nende voolava Sillaotsa jõe kaudu.

Järve pindala on 9,9 ha ja suurim sügavus umbes 15 m. Tüpoloogiliselt kuulub järv kalgiveeliste eutroofsete järvede hulka. Vesi on rohekaskollane kuni kollakaspruun.

Fütoplanktonit on järves vähe, zooplanktonit aga tunduvalt rohkem. Põhjaloomastikku on vähe, kuid leidub haruldast kaaniliiki *[[Haemanteria costata]]*.

Kalastik on rikkalik. Leidub latikat, särge, ahvenat, haugi, linaskit, viidikat, roosärge, kiiska ja kokre.

## Kirjandus
* Aare Mäemets. Eesti NSV järved ja nende kaitse. Tallinn 1977.

## Välislingid
*
Adelina Patti

**Adelina** Juana Maria **Patti** (19. veebruar 1843 Madrid – 27. september 1919 Craig-y-Nosi loss, Wales) oli itaalia ooperilaulja.

Tolle aja diivade Jenny Lindi ja Christina Nilssoni kõrval oli Patti üks 19. sajandi kuulsamaid ooperilauljaid. Ta oli tuntud oma lüürilise hääle ilu ja *[[bel canto]]* tehnika ületamatu kvaliteedi poolest. Giuseppe Verdi nimetas teda suurimaks ooperilauljaks, keda ta oli kuulnud.

Ta sündis tenor Salvatore Patti (1800–1869) ja sopran Caterina Barilli (suri 1870) noorima lapsena. Tema vanemad olid itaallased, kes Adelina sünni ajal töötasid Hispaanias. Isa oli sitsiillane ja sellepärast oli Adelina lapsena Mõlema Sitsiilia Kuningriigi kodanik. Tema kaks esimest abikaasat olid prantslased ja sellepärast oli ka Adelina hiljem Prantsusmaa alam.

Adelina lapsepõlv möödus New Yorgis, kuhu tema vanemad olid kolinud. Tema lapsepõlvekodu on säilinud.

Tema vanemad õed Amalia ja Carlotta Patti olid samuti lauljad. Ka Adelina laulis elukutselisena lapsepõlvest peale. Ta arendas endas välja koloratuursoprani ja usutavasti õppis ta palju laulmistehnikat oma õemehelt Maurice Strakoschilt, kuigi Adelina ise, nagu paljud kuulsad lauljad tollal, väitis hiljem, et on täielikult iseõppija.

Patti tegi oma ooperidebüüdi 1859. aastal New Yorgis, kui ta 16-aastaselt laulis Gaetano Donizetti ooperis "Lucia de Lammermoor".

1862. aastal laulis Patti John Howard Payne'i laulu "Kodu, kallis kodu" Valges Majas Abraham ja Mary Lincolnile, kes leinasid oma tüüfusse surnud poega Williet. Lincolnid olid esitusest pisarateni liigutatud ja soovisid laulu kordamist. Sellest ajast jäi "Kodu, kallis kodu" Pattiga seotuks ja ta esitas seda lisapalana paljudel kontsertidel.

Oma õitseajal nõudis Patti ühe õhtu eest 5000 USA dollarit kullas ühe öö eest enne etendust. Tema lepingud sätestasid, et kontserdikuulutustel peab tema nimi olema kõige üleval ja suuremana kui ükskõik missugune teine nimi, ning et ehkki tal on õigus osaleda kõigil kontserdiproovidel, ei ole tal kohustust üheski osaleda.

Tema impressaario James Henry Mapleson kirjeldas oma memuaarides Patti kangekaelset iseloomu ja teravat ärivaistu. Väidetavalt õpetas Patti oma papagoi iga kord, kui Mapleson tuppa astus, karjuma "Cash! Cash!" ("Raha! Raha!").

## Rolle
*Gioachino Rossini "Sevilla habemeajaja" (Rosina)
*Giuseppe Verdi "Rigoletto" (Gilda)
*Giuseppe Verdi "Traviata" (Violetta)
*Giuseppe Verdi "Aida" (Aida)
*Charles Gounod "Faust" (Margarethe)
*Léo Delibes "Lakmé" (Lakmé)
*Gaetano Donizetti "Lucia de Lammermoor"

## Viited
1. tankiarmee (Saksamaa)

**Saksa 1. tankiarmee** oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisus võidelnud väliarmee.

## Ajalugu

**Tankigrupp 1** formeeriti XXII motoriseeritud korpusest 16. novembril 1940. aastal. Võttis osa Balkani kampaaniast. 

1941. aasta suvel, sissetungil Nõukogude Liitu kuulus väegrupi Süd koosseisu. 25. oktoobril nimetati ümber **1. tankiarmeeks**. 

1944. aasta alguses liikus Alam-Dneprilt Põhja-Ukrainasse. Taganes sealt Lõuna-Poolasse ja Slovakkiasse. 

1944. aasta lõpus ja 1945. aasta alguses, ajal mil 1. tankiarmeele allus Ungari 1. armee, nimetati tankiarmee ümber **armeegrupiks Heinrici**. 

Kapituleerus 8. mail 1945.

## Komandörid

:*Paul Ludwig Ewald von Kleist (16.11.1940)
:*Eberhard von Mackensen (21.11.1942)
:*Hans-Valentin Hube (29.10.1943)
:*Kurt von der Chevallerie (21.04.1944)
:*Gotthard Heinrici (18.05.1944)
:*Walter Nehring (19.03.1945)
:*Wilhelm Hasse (3.04.1945)

## Allunud väeosad

12. märts 1941.:
:*XXX korpus
:*XXXX motoriseeritud korpus
:*XVIII mägikorpus
19. juuni 1941.:
:*XXXXVIII motoriseeritud korpus
:*III motoriseeritud korpus
:*XXIX motoriseeritud korpus
:*9. tankidiviis
:*SS-diviis "Wiking"
:*SS-diviis "Leibstandarte-SS Adolf Hitler"
:*16. motoriseeritud jalaväediviis
:*16. tankidiviis
:*25. motoriseeritud jalaväediviis
4. november 1941.:
:*Itaalia motoriseeritud korpus
:*III motoriseeritud korpus
:*XXXXIX mägikorpus
:*XIV motoriseeritud korpus
:*60. motoriseeritud jalaväediviis
11. mai 1942.:
:*Itaalia motoriseeritud korpus
:*XXXXIX mägikorpus
:*XIV motoriseeritud korpus
:*Rumeenia ratsaväekorpus
2. september 1942.:
:*LII korpus
:*XXXX tankikorpus
:*III tankikorpus
3. veebruar 1943.:
:*III tankikorpus
:*XXX korpus
:*XXXX tankikorpus
5. august 1943.:
:*LVII tankikorpus
:*XXXX tankikorpus
:*XXX korpus
3. märts 1944.:
:*LIX korpus
:*XXIV tankikorpus
:*XXXXVI tankikorpus
:*III tankikorpus
:*1. tankidiviis
:*17. tankidiviis
31. august 1944.:
:*XXIV korpus
:*XI korpus
:*Ungari 1. armee
31. detsember 1944.:
:*XI korpus
:*XXXXIX mägikorpus
:Ungari 1. armee
:*154. jalaväediviis
5. mai 1945.:
:*XI korpus
:*LIX korpus
:*LXXII korpus
:*XXXXIX mägikorpus
:*XXIV tankikorpus
:*8. tankidiviis
:*371. jalaväediviis
:*544. rahvagrenaderidiviis
:*320. jalaväediviis
:*253. jalaväediviis
2. Soomusarmee

**2. Soomusarmee** oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisus võidelnud väliarmee.

## Ajalugu

**Soomusgrupp 2** formeeriti 16. novembril 1940. XIX korpusest. 28. juulist kuni 3. augustini 1941. eksisteeris väeosa **soomusgrupp Guderiani** nime all. 5. oktoobril 1941. nimetati ümber **2. Soomusarmeeks**. Võitles idarinde kesksektoris kuni 1943. aasta augustini, mil viidi üle Balkanile partisanide vastastele operatsioonidele. Kapituleerus 1945. aasta mais.

## Komandörid

:*Heinz Guderian (16.11.1940)
:*Rudolf Schmidt (25.12.1941)
:*Heinrich Clössner (11.04.1943)
:*Walter Model (6.08.1943)
:*Lothar Rendulic (14.08.1943)
:*Franz Böhme (24.06.1944)
:*Maximilian de Angelis (18.07.1944)

## Allunud väeosad

1. juuli 1941.:
:*XXXXVI motoriseeritud korpus
:*XXXXVII motoriseeritud korpus
:*XXIV motoriseeritud korpus
:*1. ratsaväediviis
:*10. motoriseeritud jalaväediviis
2. oktoober 1941.:
:*XXXXVIII motoriseeritud korpus
:*XXIV motoriseeritud korpus
:*XXXXVII motoriseeritud korpus
:*XXXV eriotstarbeline korpus
:*XXXIV eriotstarbeline korpus
10. märts 1942.:
:*XXIV motoriseeritud korpus
:*XXXXVII motoriseeritud korpus
:*LIII korpus
:*XXXV korpus
1. detsember 1942.:
:*XXXXVII tankikorpus
:*LIII korpus
:*XXXV korpus
:*707. jalaväediviis
5. september 1943.:
:*LXIX reservkorpus
:*XXI mägikorpus
:*XV mägikorpus
:*III SS-korpus
:*11. SS-soomusgrenaderide diviis "Nordland"
15. aprill 1944.:
:*XXI mägikorpus
:*V SS-mägikorpus
:*XV mägikorpus
:*Bulgaaria I korpus
:*Diviis "Brandenburg"
:*1. kasakate ratsaväediviis
15. november 1944.:
:*LXIX korpus
:*IX SS-mägikorpus
:*XV mägikorpus
:*V SS-mägikorpus
:*LXVIII korpus
7. mai 1945.:
:*1. ratsaväe korpus
:*XXII korpus
:*LXVIII korpus
3. tankiarmee (Saksamaa)

**Saksa 3. tankiarmee** oli Teise maailmasõja ajal Saksa Wehrmachti vägedesse kuulunud väliarmee.

## Ajalugu

Moodustati 16. novembril 1940. aastal **tankigrupp 3** (saksa keeles *Panzergruppe 3*) nime all XV motoriseeritud korpuse staabist. 

1. jaanuaril 1942. nimetati ümber **3. tankiarmeeks** (saksa keeles *3. Panzerarmee*). Võitles idarinde kesksektoris. Kapituleerus 3. mail 1945. aastal.

## Komandörid

:*Hermann Hoth (16.11.1940)
:*Hans-Georg Reinhardt (5.10.1941)
:*Erhard Raus (15.08.1944)
:*Hasso-Eccard von Manteuffel (9.03.1945)

## Allunud väeosad

19. juuni 1941.:
:*XXXIX motoriseeritud korpus
:*LVII motoriseeritud korpus
:*V korpus
:*VI korpus
2. oktoober 1941.:
:*VI korpus
:*XXXXI motoriseeritud korpus
:*LVI motoriseeritud korpus
:*V korpus
10 märts 1942.:
:*LIX korpus
8. oktoober 1942.:
:*IX korpus
:*XX korpus
1. jaanuar 1943.:
:*XXXXVI tankikorpus
:*IX korpus
:*XX korpus
5. august 1943.:
:*XXXXIII korpus
:*LIX korpus
:*II lennuväe välikorpus
:*VI korpus
3. detsember 1943.:
:*IX korpus
:*LIII korpus
:*VI korpus
:*210. julgestusdiviis
15. aprill 1944.:
:*IX korpus
:*LIII korpus
:*VI korpus
:*210. julgestusdiviis
26. november 1944.:
:*XXVIII korpus
:*XXXX tankikorpus
:*IX korpus
:*XXVI korpus
:*20. tankidiviis
:*390. julgestusdiviis
12. aprill 1945.:
:*Korpus "Swinemünde"
:*XXXII korpus
:*Korpus "Oder"
:*XXXXVI tankikorpus
:*III SS-korpus
Sri Rama Michael Tamm

**Sri Rama Michael Tamm** ehk **Śrī Rāma Michael Tamm**, ka **Ramatamananda**, lühendatult **Ram** (sünninimi **Mihkel Tamm**; 9. veebruar 1911 Elistvere – 22. november 2002 Boston) oli eesti päritolu müstik, advaita-vedaantat ja muid müstilisi õpetusi käsitlevate raamatute autor.

Ta lõi oma müstilise filosoofia süsteemi, mida nimetas nullhüpotees-teooriaks.

## Elulugu
Tamm lõpetas gümnaasiumi Tartus ning läks 1940. aastal laevakütjana Rootsi. Mitmetes riikides viibimise järel läks ta Saksamaale, kus astus Berliini tehnikaülikooli tuumafüüsikat õppima. Saksamaal käis Tamm läbi teosoofide, orientalistide ja astroloogidega. 1948. aastal olevat seal toimunud tema "usuline ümbersünd".

1956. aastal plaanis Tamm rännata jalgsi Eestist läbi Nõukogude Liidu Indiasse, kuid Eestis võeti talt ära pagulase pass. Ta ei saanud luba elada Tallinnas ning elas Tartus ja mujal väiksemates asulates. Kaasiksaarele Türi lähedal tuldi tema juurde õppima Nõukogude Liidust lähedalt ja kaugelt.

1981. aastal asus elama Ameerika Ühendriikidesse.

Sri Rama Mihkel Tamm käis läbi ja talle avaldasid mõjutusi saksa laama Anangarika Govinda, Ramakrishna Parahamsa Euroopa misjoni juht ning üks tolle 12 apostlist Gayatri Devi, advaita õpetlane T. M. P. Mahadevana, jaapani teadlane Hiroshi Motoyama ja eesti teoloog Uku Masing.

## Viited
4. Soomusarmee

Saksa **4. Soomusarmee** (*4. Panzerarmee*) oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisu kuulunud väliarmee.

## Ajalugu

Formeeriti 17. veebruaril 1941 XVI motoriseeritud korpusest **Soomusgrupp 4** nime all. 1. jaanuaril 1942 nimetati ümber **4. Soomusarmeeks**. Osales Stalingradi lahingus 1942. aasta lõpus. Detsembrist 1942 kuni jaanuarini 1943 eksisteeris **armeegrupp Hoth** nime all. 1943. aasta suvel osales Kurski lahingus, rünnates Kurski eendit lõuna poolt. 1944. aasta jooksul taganes läbi Põhja-Ukraina Vislani. 1945. aasta Nõukogude armee talvepealetungi ajal taganes läbi Poola Ülem-Sileesiasse. Kapituleerus 8. mail 1945.

## Komandörid

:*Erich Höppner (15.02.1941)
:*Richard Ruoff (8.01.1942)
:*Hermann Hoth (31.05.1942)
:*Erhard Raus (26.11.1943)
:*Walter Nehring (18.05.1944)
:*Hermann Balck (5.08.1944)
:*Fritz-Hubert Gräser (21.09.1944)

## Allunud väeosad

19. juuni 1941:
:*LVI motoriseeritud korpus
:*XXXXI motoriseeritud korpus
:*SS-diviis "Totenkopf"
4. detsember 1941:
:*V korpus
:*XXXXVI korpus
:*XXXX korpus
:*IX korpus
:*VII korpus
5. aprill 1942:
:*V korpus
:*IX korpus
:*VII korpus
:*XX korpus
22. detsember 1942:
:*LVII tankikorpus
:*XXXXVIII korpus
:*16. motoriseeritud jalaväediviis
4. märts 1943:
:*SS-tankikorpus
:*LVII tankikorpus
:*XXXXVIII tankikorpus
6. juuli 1943:
:*LII korpus
:*XXXXVIII tankikorpus
:*II SS-tankikorpus
3. detsember 1943:
:*LIX korpus
:*XIII korpus
:*XXXXVIII korpus
:*XXXXII tankikorpus
:*VII korpus
:*XXIV tankikorpus
15. aprill 1944:
:*XXXXII korpus
:*XIII korpus
:*XXXXVIII tankikorpus
13. oktoober 1944:
:*LVI tankikorpus
:*XXXXII korpus
:*XXXXVIII tankikorpus
12. aprill 1945:
:*V korpus
:*Korpus Moser
:*Tankikorpus "Gross-Deutschland"
:*LVII tankikorpus

## Välislingid
*''4. Panzerarmee'' (saksa keeles)
Tankiarmee Afrika

**Tankiarmee Afrika** oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisus võidelnud väliarmee.

## Ajalugu

Moodustati 1. septembril 1941. aastal **tankigrupp Afrika** nime all. Kontrollis kõiki Saksa ning enamus Itaalia maavägesid Põhja-Aafrikas. Piiras Tobrukit 1941. aasta novembrist kuni Suurbritannia vägede pealetungini detsembris. Peale Tobruki alt taganemist läks tankigrupp 1942. aasta jaanuaris üle vastupealetungile, vallutades Kürenaika kuni Gazala liinini. 30. jaanuaril 1942. aastal nimetati ümber **tankiarmeeks Afrika**. 1. oktoobril 1942. aastal nimetati ümber **Saksa-Itaalia tankiarmeeks**. 22. veebruaril 1943. aastal nimetati ümber väegrupp Afrikaks.

## Komandörid

:*Erwin Rommel (1.09.1941)
:*Ludwig Crüwell (19.03.1942)
:*Erwin Rommel (19.03.1942)
:*Georg Stumme (22.09.1942
:*Erwin Rommel (25.10.1942)
:*Gustav Fehn] (26.11.1942)
:*Erwin Rommel (2.12.1942)
:*Karl Bülowius (17.02.1943)
:*Giovanni Messe (23.02.1943)

## Allunud väeosad

3. september 1941.:
:*Itaalia XXI korpus
:*Saksa Afrika korpus
:*15. tankidiviis
2. jaanuar 1942.:
:*Itaalia X korpus
:*Itaalia XXI korpus
:*Itaalia motoriseeritud korpus Marmacia
:*Saksa Afrika korpus
:*90. kerge Afrika-diviis
:*Itaalia 55. diviis "Savona"
2. september 1942.:
:*Itaalia X korpus
:*Itaalia XXI korpus
:*Itaalia XX motoriseeritud korpus
:*Saksa Afrika korpus
1.jaanuar 1943.:
:*Itaalia X korpus
:*Itaalia XXI korpus
:*Saksa Afrika korpus
:*90. Afrika-diviis
:*Itaalia 17. jalaväediviis
:*Itaalia 136. motoriseeritud jalaväediviis "Giovanni Fascisti"
Edward A. Kawananakoa

**Edward Abner Keli'iahonui Kawananakoa** (2. oktoober 1924 San Francisco – 29. juuli 1997 Honolulu) oli Hawaii kuningliku perekonna pea alates 8. aprillist 1961.
Rio Grande (Põhja-Ameerika)

**Rio Grande** (hispaania keeles *Río Bravo del Norte*) on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Kaljumägedest. Ülemjooksul voolab itta, seejärel Kaljumägede ahelike vahelises laias orus lõunasse. Keskjooksul suundub kakku. Suubub Mehhiko lahte.

Jõgi on USA Texase osariigi ja Mehhiko vaheliseks piiriks.

Pikkus 3034 km.
Quentin Kawananakoa

**Quentin Kūhiō Kawānanakoa** (sündinud 28. septembril 1961) on Hawaii kuningliku perekonna pea alates 26. juulist 1997.

1995. aastal abiellus ta Elizabeth Brouniga, neil on kaks poega. Quentin Kawānanakoa on mõjukas USA Vabariikliku Partei liige. 1995-1999 oli ta Hawaii osariigi Esindajatekoja liige.