Healoomulised kasvajad

**Healoomulised kasvajad** (inglise keeles *benign tumor*) on kasvajad, mis ei suuda levida organismi kudedesse ega tekitada siirdeid. Võrreldes pahaloomuliste (vähk) kasvajatega on healoomuliste kasvajate kasvutempo üldiselt aeglasem. Healoomulistel kasvajatel on suhteliselt hästi diferentseerunud rakud. Neid ümbritseb välispind või jäävad epiteeli sisse. Healoomuliste kasvajate tavalised näited on sünnimärgid ja emaka fibroidid (emaka müoom).

Mõned healoomuliste kasvajate vormid võivad olla tervisele kahjulikud. Healoomuline kasvaja põhjustab massiefekti, mis võib naaberkudesid kokku suruda. See võib põhjustada närvikahjustusi, verevoolu vähenemist (isheemia), kudede surma (nekroosi) või elundikahjustusi. Healoomulise kasvaja tervisemõjud võivad olla silmatorkavamad, kui kasvaja paikneb suletud ruumis, nagu kolju, hingamisteed, põsekoopad või luud. Näiteks erinevalt enamikust healoomulistest kasvajatest mujal kehas võivad healoomulised ajukasvajad olla eluohtlikud.

Paljud healoomuliste kasvajate tüübid võivad kasvaja progresseerumisena tuntud protsessi kaudu muutuda vähkkasvajaks (pahaloomuliseks). Sel põhjusel ja muude võimalike kahjude tõttu eemaldatakse mõned healoomulised kasvajad operatsiooniga. Eemaldamisel healoomulised kasvajad tavaliselt ei taastu/naase. Selle reegli erandid võivad viidata pahaloomulisele transformatsioonile.

## Märgid ja sümptomid
Healoomulised kasvajad on väga mitmekesised; need võivad olla asümptomaatilised või põhjustada spetsiifilisi sümptomeid, olenevalt nende anatoomilisest asukohast ja koetüübist. Nad kasvavad väljapoole, tekitades suuri ümaraid masse, mis võivad põhjustada nn massiefekti. See kasv võib põhjustada kohalike kudede või elundite kokkusurumist, põhjustades paljusid tagajärgi, nagu kanalite ummistus, verevoolu vähenemine (isheemia), kudede surm (nekroos) ja närvivalu või -kahjustus.

## Mehhanism

### Healoomuline või pahaloomuline
Üks olulisemaid tegureid kasvaja klassifitseerimisel hea- või pahaloomuliseks on selle invasiivsuse potentsiaal. Kui kasvajal puudub võime tungida külgnevatesse kudedesse või levida kaugematesse kohtadesse metastaaside tekitamise teel, on see healoomulin. Invasiivsed või metastaatilised kasvajad on eelnevaks võimelised. Sel põhjusel ei klassifitseerita healoomulisi kasvajaid vähiks. Healoomulised kasvajad kujutavad endast väiksemat terviseriski kui pahaloomulised kasvajad, kuid mõlemad võivad teatud olukordades olla eluohtlikud. Healoomulised kasvajad on enamasti hästi diferentseeritud ja pahaloomulised kasvajad sageli diferentseerumata. Siiski võivad esineda diferentseerumata healoomulised kasvajad ja diferentseerunud pahaloomulised kasvajad.

## Diagnoos
Healoomulised kasvajad koosnevad tavaliselt, kuid mitte alati, rakkudest, mis oma päritoluelundis on väga sarnased normaalse rakutüübiga. Need kasvajad on nimetatud raku või koe tüübi järgi, millest nad pärinevad.  Näiteks lipoom on tavaline healoomuline rasvarakkude (lipotsüütide) kasvaja ja kondroom on kõhre moodustavate rakkude (kondrotsüüdid) healoomuline kasvaja. Adenoomid on näärmeid moodustavate rakkude healoomulised kasvajad ja tavaliselt täpsustatakse neid nende raku või päritoluelundi järgi, näiteks maksa adenoomi (hepatotsüütide või maksarakkude healoomuline kasvaja). Teratoomid sisaldavad paljusid rakutüüpe, nagu nahk, närv, aju ja kilpnääre, kuna need pärinevad sugurakkudest. Hamartoomid on healoomuliste kasvajate rühm, millel on suhteliselt normaalne rakkude diferentseerumine, kuid millel on ebakorrapärane koekorraldus.

Healoomulised kasvajad ei hõlma kõiki healoomulisi kasvajaid. Papilloome, häälepaelte polüüpe ja käärsoole hüperplastilisi polüüpe nimetatakse sageli healoomulisteks, kuid need on pigem normaalse koe ülekasvamine kui kasvajad.

## Ravi
Healoomulised kasvajad ei vaja tavaliselt ravi, kui need ei põhjusta probleeme nagu krambid, ebamugavustunne või kosmeetilised probleemid. Kirurgia on tavaliselt kõige tõhusam meetod ja seda kasutatakse enamiku healoomuliste kasvajate raviks. Mõnel juhul võib kasutada muid ravimeetodeid. Pärasoole adenoome võib ravida skleroteraapiaga, mille käigus verevarustuse katkestamiseks kasutatakse veresoonte kokkutõmbamiseks kemikaale. Enamik healoomulisi kasvajaid ei allu keemia- ega kiirgusravile, kuigi on ka erandeid; healoomulisi koljuvahelisi kasvajaid ravitakse teatud tingimustel mõnikord kiirgus- ja keemiaraviga.

## Viited