Andorra esiaeg

*See on ülevaade [[Andorra]] [[esiaeg|esiajast]]

[[Andorra]] vanimad [[esiaeg|esiaja]] leiud pärinevad [[Balma de la Margineda]]st. [[Würmi jäätumine|Würmi jäätumise]] järgne sulamine tõi [[Püreneed]]esse *Homo sapiens*i. Tegu oli toitu otsivate nomaadidega, kes tulid naaberaladelt ja elasid Andorra alal ajutiselt. Aja jooksul tekkis paikne eluviis, et saaks tegelda põlluharimisega. Kuigi võeti kasutusele pronks ja lõpuks ka raud, pole märke eluviisi olulisest muutusest nagu mujal Euroopas. Selline olukord on tüüpiline mägialadele, ka näiteks Šveitsis. 

Andorra ala mainib juba [[Polybios]]. Roomlased nimetasid [[andosiinid]]eks [[ibeerid|ibeeri]] hõimu, kes elas Andorra alal ja kellel oli tõenäoliselt samasugune eluviis nagu ibeeridel.

Uurimised lubavad oletada, et Andorra kohanimed tulevad [[baski keel]]ele lähedasest keelest. Oletatavasti elasid andosiinid keldi ja ibeeri kultuuri kokkupuutealal. [[Encampi vald|Encampi vallast]] on leitud [[dolmen]]eid.

[[Kaljujoonis]]eid on tõlgendatud algelise kirjana ja peetud tõenäoliseks nende pärinemist [[pronksiaeg|pronksiajast]], kuid hilisemad uurimused on dateerinud need hilisemasse aega, mis on rohkem seotud ibeeri kultuuriga. Uusajal on neist inspiratsiooni saanud uskumused, mis seostasid neid nõidusega.

Esiaja arheoloogiline uurimine toimus põhiliselt 1980ndatel ja  1990ndatel.

== Kiviaeg ==
=== Hilispaleoliitikum ===
Esimesed jäljed inimtegevusest Andorra alal pärinevad [[hilispaleoliitikum]]ist ajast, mil [[Würmi jäätumine]] lõppes. Kliima oli parasvöötmele omane, olid taimkate, vooluveekogud ja loomad. Sinna ilmus rühm kütte-korilasi [[Ariège'i jõgi|Ariège'i jõe]] ja [[Segre jõgi|Segre jõe]] piirkonnast, kes elasid suviti [[Balma de la Margineda]] kaljuvarjualuses, nii et tegu oli hooajalise laagripaigaga. 10 000 aastat tagasi oli Andorra alal teistel aastaaegadel tormide, lume ja  halva ilma tõttu raske elada. Balma de la Margineda oli vähemalt suvel hea koht mäestiku ületamiseks. See oli ka ideaalne koht küttimiseks ja kalapüügiks: Andorras oli [[harilik mägikits|harilikke mägikitsi]], forelli ja metskitsi.

Balma de la Margineda paikneb [[Sant Julià de Lòria vald|Sant Julià de Lòria vallas]] [[La Margineda]]s 970 m kõrgusel merepinnast [[Valira jõgi|Valira jõe]] orus. Need kütid-korilased on jätnud sinna maha peamiselt [[Azili kultuur]]i harpuune, mida nad kasutasid forelli- ja angerjapüügiks, nüri "seljaga" [[mikroliit]]e, mida kasutati [[odaots]]tena, [[veeriskivi|veeriskive]], millele on Azili kultuuri stiilis kraabitud abstraktseid kujundeid, ja kolmnurkseid mikroliite, mida kasutati [[nooleots]]tena. Turistid neid esemeid veel näha ei saa. Neid pidi eksponeeritama [[Pau muuseum]]is, kuid [[suur majandussurutis|suure majandussurutise]] tõttu lükati see edasi.

=== Neoliitikum ===
Balma de la Marginedast on leitud ümaraid ja lihtsaid keraamilisi vorme, mis on tüüpilised [[neoliitiline revolutsioon|neoliitilisele revolutsoonile]]. On täheldatud rahvaarvu kasvu 6. aastatuhandel ja koha kasutamist karjamaana, seega mindi seal üle paiksele eluviisile. Siiski jäeti see koht 6640 eKr maha ja inimese areng jätkus [[Madriu-Perafita-Clarori org|Madriu-Perafita-Clarori orus]] ja teistes Andorra kohtades.


Madriu org oli alaline laager, kus põllumajandus oli algusjärgus ja viljelus oli rööpne küttimise ja korilusega. Inimeste rühmad, kes seal elasid, olid vähe struktureeritud ning võõrapärased tööriistad ja ehted kinnitavad oletust, et vaheldusid rühmad Segre jõe piirkonnast ja [[Oksitaania]] alalt. Kits, lammas ja veis olid seal kodustatud ning forellid, angerjad, juurviljad ning nisu ja oder oli toit, millest elati.

[[Ordino vald|Ordino]] ja Sant Julià de Lòria vallas on [[keskmine neoliitikum|keskmisest neoliitikumist]] ja [[hilisneoliitikum]]ist jälgi keerulisematest ühiskondadest. Sellest annavad tunnistust [[Segudet]]i haud Ordino vallas ja La Feixa del Moro haud [[Juberri]]s. Segudeti [[hauapanus]]ega matusest on leitud 30–35-aastane naine, kes on maetud  käevõrudega ja kelle ehted on osalt keraamilised. La Feixa del Morost on leitud kivikirstmatuseid, mis kuulusid hooajalistele asukatele, kes  tundsid juba põlluharimist ja keraamikat ning oskasid elada onnides. [[Radiosüsinikumeetod]]il tehtud dateeringute järgi pärineb  Segudeti haud umbes ajast 4300 eKr ja La Feixa del Moro haud umbes ajast 4930 eKr.

==== Andorra esimene dolmen====
Aastal 2019 leiti Andorrast [[dolmen]]i jäänused. Proove hakati uurima sama aasta septembris. Leiukoht on [[Encampi vald|Encampi vallas]] 2000 m kõrgusel matkaraja [[Ruta dels Orris]] ääres. Selle neoliitilise arhitektuurimälestise olemasolust teatas Encampi valla hügieeni-, keskkonna- ja põllumajandusamet. Teatati, et kui leid osutub tõepoolest dolmeniks, siis on tegu Andorra esimese teadaoleva hauapühamuga.
. See on kinnitust leidnud. Kääpale pandi nimeks [[Cubili tumulus]] (Túmul del Cubil). 

== Pronksiaeg ==


Põlluharimine, keraamika ja raud võeti kasutusele järk-järgult, mitte üleöö. Samal ajal kui Lähis-Idas toimusid pronksiajal tohutud muutused, elati Andorras endiselt nagu neoliitikumis. Osalt Püreneede isoleerituse tõttu võtsid Andorra esmaasukad mujalt pärit uuendused väga visalt omaks.

Andorras oli pronksiajal segamajandus: karjakasvatus domineeris  põlluharimise üle, kuid säilisid küttimine ja korilus. Hakkasid tekkima suuremad asulad ja hakati metalli tootma, kuid eluviis oluliselt ei muutunud. Neoliitilise Andorra paiksetel elanikel oli seitse asulakohta, mille nad rajasid põlluharimiseks soodsamaid kohti otsides. Need asulakohad paiknesid Andorra peaoru põhja juures üle poole kilomeetri ulatuses [[Santa Coloma]] ja [[Andorra la Vella]] vahel. Need on El Cedre asulakohad (Estacions del Cedre). Need paiknesid oru kõige päikesepaistelisemal nõlval Andorra la Vella orupõhja tasandiku seisuveekogude ääres. See oli Andorras üks tihedamalt asustatud piirkondi, kuid mitte ainuke. Pronksiajast pärinevad ka [[Fossa de Prats]] ja [[Roc de les Bruixese kaljujoonised]] (Roc d'Enclari leiukoht), kuid neid on keeruline dateerida, sest neoiitiline eluviis jätkus.

Pratsi leiukoht on ruudukujuline auk, mille kohal on kividega kaetud struktuur. See asub [[Canillo vald|Canillo vallas]] [[Prats]]is. Sealt on leitud keraamilisi nõusid, mis sisaldasid piimatooteid, teravilja ja [[harilik ogaõun|harilikku ogaõuna]]. Analüüsid viitavad sellele, et tegu võis olla hauapanusega matusekohaga või ohverdamispaigaga. Pratsist on avastatud ka Roc de les Bruixese kaljujoonised, mida avastajad peavad pronksiaegses pühamuks. Sellepärast võis läheduses olla asula. Et joonised on kraabitud kivisse, ei saa neid täpselt dateerida ja ei saa kindlalt väita, et tegu on Andorra esimeste kirjamärkidega. Canillo jäähalli (Palau de Gel) sissepääsu juures on nende kaljujooniste koopia.

== Rauaaeg ==
} 

















750. aasta paiku eKr, [[rauaaeg|rauaaja]] keskel, rajasid [[Vana-Kreeka|kreeklased]] ja [[foiniiklased]] [[Pürenee poolsaar]]ele [[koloonia]]id. Poolsaare lõunaosa koloniseerisid rohkem foiniiklased, [[Kataloonia]] ala rohkem kreeklased. Kreeka kolooniate selged näited on [[Emporion]] ja  [[Massalia]] ([[Marseille]]). See asustus jäi püsima ja põliselanikud pidid õppima kolonistidega koos elama. Tasapisi kohanesid põliselanikud uustulnukate kultuuriga. Poolsaarel domineerisid [[ibeerid]] ja ibeeri kultuur. Ibeeri maailm ulatus [[Andaluusia]] alast [[Languedoc]]i alani, hõlmates ka Andorra.

Ei ole tõendeid, et Andorra elanikud oleksid ibeeri kultuuri omaks võtnud. Ibeerid ei olnud homogeenne rühm ja neil olid erinevad hõimud, mille pärast roomlased nimetasidki iga hõimu eraldi nimega. Paistab, et nad nimetasid Andorra elanike [[andosiinid]]eks, kuigi see ei ole piisavalt tõendatud. Läheduses elasid [[tserretaanid]], [[jatsetaanid]], [[bargusiid]], [[ausetaanid]], [[ilergeedid]], [[sordonid]] jt. Andorrast on leitud rauaajale iseloomulikku rauda, pronksi ja keraamikat. Leiukohti on neli:

* Roc d'Enclar Andorra la Vellas, 
* El Cedre asulakohad, 
* Roc de l'Oral [[Encampi vald|Encampi vallas]], 
* L'Antuix ([[Escaldes-Engordany vald]])

Kõige silmapaistvam on El Cedre leiukoht, sest sealt on leitud koduahi, ja mõned [[potikeder|potikedraga]] (rauaaja tunnus) valmistatud keraamika tükid. Ahjul on meetrise läbimõõduga sõõrjas alus ja selle kõrgus on 88 cm. Leidude vähesus ja see, et Andorra elanikud säilitasid neoliitilise eluviisi, raskendavad  rauaaja dateerimist Andorras. Roc de l'Orali juurest Encampi vallast on leitud 2. sajandist eKr pärinev jalakesekujuline pronksist ese, mida peetakse [[votiiv]]iks või [[amulett|amuletiks]],  mis on Andorras ainulaadne. Täiesti ilma arheoloogilise kontekstita on leitud umbes 17 pronks- ja hõbemünti, mida saaks seostada ibeeri kultuuriga, kuigi see pole kindel. Kaks neist on  leitud  Roc d'Enclari juurest Andorra la Vella vallast.

Mõnede autorite arvates pärineb suur osa [[Andorra kohanimed]]est [[baski keel]]est või sellele lähedasest keelest. Kui baski hüpotees peab paika, siis võib oletada, et Andorrat on mõjutanud [[keltibeerid|keltibeeri]] kultuur, sest baskid ja keltibeerid puutusid kokku. [[Ibeeri keel]] kuulub [[paleohispaania keeled|paleohispaania keelte]] hulka. Enne Rooma kolonisatsiooni oli Pürenee poolsaar keeleliselt väga mitmekesine. Kõneldi [[indoeuroopa keeled|indoeuroopa keeli]] ja [[isoleeritud keel]]i. Enamikku neist keeltest ei osata tänapäeval lugeda või neist pole kirjutisi säilinud. Arvatakse, et Andorra ala paiknes [[ibeeri keel]]eala ja [[akvitaani keel]]eala vahel. Akvitaani keel oli tõenäoliselt baski keele eelkäija. Seda hüpoteesi paistavad kinnitavat näiteks Andorra kohanimed [[Ransol]], [[Erts]], [[Arans]], [[Llorts]], [[Canillo]], [[Bixessarri]], [[Aixovall]], [[Certers]], [[Nagol]], [[Aixirivall]] ja [[Juberri]]. Hiljem tekkinud asulate nimed võivad olla baskipärased sellepärast, et need on nimetatud juba baskipärase nimega koha järgi. 

== Historiograafia ==
Andorra arheoloogilise pärandi tundmaõppimiseks ja dokumenteerimiseks tehti 1980ndatel ja 1990ndaatel väga suuri pingutusi. [[Andorra Uuringute Instituut]]  ja [[Patrimoni Cultural d'Andorra]] algatati esimesed suuremad väljakaevamised, näiteks [[Balma de la Margineda]]s ja [[Roc d'Enclar]]i juures, samal ajal kui püüti hoogsa linnastumise taustal kiiresti sekkuda. Kuigi linnastumine on 21. sajandilgi olnud väga hoogne, on arheoloogiline uurimistöö aeglustunud.

Uurimused on leitavad [[Andorra Rahvusarhiivis]], Andorra Uuringute Instituudis ja [[Andorra Rahvusraamatukogu]]s. Andorra esiaja uuringuid käsitlevaid publikatsioone on umbes nelikümmend. Tähtsamad neist on:

* [[Pere Canturri Montanya|Pere Canturri]]. *Els gravats rupestres esquemàtics prehistòrics d'Andorra*, *Actas del vii Congreso Internacional de Estudios Pirenaicos, Jaca: Instituto de Estudios Pirenaicos 1976.
* David Mas. El Roc de les Bruixes, Noves aportacions als gravats rupestres andorrans. – *Quadern d'Estudis Andorrans*, 2 (1977), lk 5–32.
* Elisenda Vives. La Feixa del Moro a Juberri. Antropologia de les restes neolítiques. – *Col·loqui Internacional d'Arqueologia de Puigcerdà*, kd vii, Puigcerdà: Institut d'Estudis Ceretans 1986, lk 67–71.
* Xavier Llovera. Els primers pobladors de les Valls d'Andorra. – *Empúries*, 48–50 (1986), lk 40–49.
* *Les investigacions a la Balma de la Margineda, 1979-1985*, Perpinyà, Institut d'Estudis Andorrans 1988
* Xavier Llovera, A. Colomer. La cultura dels sepulcres de fossa. – *Andorra arqueològica,* näitusekataloog, Andorra la Vella: Conselleria d'Educació i Cultura 1989, lk 35–40.
* Jean Guilaine, Michel Martzluff. *Les excavacions de la balma de la Margineda (1979-1991)*, 4 kd, Andorra la Vella: Govern d'Andorra 1995–2008.
* Cristina Yáñez, Xavier Llovera. Les primeres ocupacions. – *Roc d'Enclar, Transformacions d'un espai dominant*, Andorra la Vella: Govern d'Andorra, Ministeri de Cultura 1997, lk 80–85.

Protoajaloo kohta on samuti avaldatud  kolm-nelikümmend kirjutist, millest tähtsamad on:

* Xavier Solà, Xavier Llovera. Els primers habitants del solà d'Engordany. – *Engordany, la vida al solà, segles ii aC - xx dC*, Andorra la Vella, Ministeri d'Educació, Cultura i Joventut 1993.
* Cristina Yáñez. La ceràmica dels primers pobladors. –*Roc d'Enclar, transformacions d'un espai dominant, segles iv-xix*, Andorra la Vella, Ministeri de Cultura 1997, lk 229–248.
* Josep Maria Bosch, Cristina Yáñez. Andorra entre els segles I i IV. – *Història d'Andorra. De la prehistòria a l'edat contemporània*, Barcelona: Edicions 62 2005, lk 77–88.
* Josep Farràs. *La romanització de l'Alt Segre. Un estudi toponímic*, litsentsiaaditöö, Universitat de Lleida 2000.
* Xavier Planas jt. El substrat preromà en la toponímia relacionada amb inestabilitats de vessant en l'àmbit geogràfic nord-oriental de la península Ibèrica i zones properes. – *Fontes Linguae Vasconum*, 109 (2008), lk 481–509.
* Abel Fortó, Xavier Maese- Camp Vermell (Sant Julià de Lòria, Andorra). Evidència d'hàbitat rural i d'activitat metal·lúrgica a l'antiguitat. –  *Actes del simposi Les vil·les romanes a la Tarraconense*, Lleida  2007.

## Viited

## Kirjandus
* Govern d'Andorra, Ministeri d'Educació, Joventut i Esports. *Col·lecció Història, Geografia i Institucions d'Andorra: L'Edat Antiga i Mitjana a Andorra*,  Editorial Andorra 1996
*Albert Villaró *Nova Descripció del Principat i Valls d'Andorra*, Andorra
* Ester Armengol Aleix. *Andorra: un profund i llarg viatge*, Govern d'Andorra 2009|editorial=|isbn=978-99920-0-549-1}}
* Jordi Guillamet Anton. *Andorra: Nova aproximació a la història d'Andorra*, Revista Altaïr 2009, ISBN 978-84-936220-4-6
* Jordi Planellas. *Història Digital d'Andorra*, Aloma Editors any = 2013, ISBN 978-99920-66-02-7