open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Adam Zamoyski

**Adam Zamoyski** (sündinud 11. jaanuaril 1949 New Yorgis) on poola päritolu Suurbritannia ajaloolane, ajakirjanik ja literaat.

## Elukäik
Adam Zamoyski sündis Poola sõjapõgenike perekonnas. Tema isa krahv Stefan Adam Zamoyski oli Poola eksiilvalitsuse peaministri Władysław Sikorski adjutant.

Zamoyski lõpetas 1970. aastal Oxfordi Ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloos ja tänapäeva keelte alal. Magistrikraadi sai samas 1974. aastal. 

Ta elab perega Londonis, kus tegutseb vabakutselise ajaloolasena. Teeb ka kaastööd ajalehtedele, sealhulgas väljaannetele The Independent, The Guardian, The Daily Telegraph ja The Times. 

Zamoyski on kirjutanud Frédéric Chopini elulooraamatu (1979) ja hulk ajalooraamatud. 2004. aastal HarperCollinsis ilmunud "Moscow 1812: Napoleon's Fatal March on Moscow" tõlgiti paljudesse keelde. Raamat käsitleb Napoleoni 1812. aasta sõjakäiku Venemaale.

## Keelteoskus
Zamoyski valdab poola, inglise, prantsuse, itaalia ja vene keelt.

## Tunnustus
*valiti Royal Society of Artsi *fellow*'ks
*valiti Kuningliku Kirjandusseltsi *fellow*'ks

## Teosed
* *Chopin: a Biography*, London, Collins, 1979 ISBN 0-00-216089-7 
* *Paderewski*, New York, Atheneum Books, 1982 ISBN 0689112483 ISBN 978-0689112485.
* *The Polish Way:  a Thousand-Year History of the Poles and Their Culture*, London, John Murray, 1987, ISBN 0-531-15069-0.
* *The Polish Way:  a Thousand-Year History of the Poles and Their Culture*, New York, Hippocrene Books, 1994, ISBN 0-7818-0200-8. 
* *The Last King of Poland*, London, Weidenfeld & Nicolson, 1998, ISBN 0-7538-0496-4. 
* *Poland: A Traveller's Gazetteer*, London, John Murray, 2001, ISBN 0-7195-5772-0.  
* *Holy Madness:  Romantics, Patriots and Revolutionaries, 1776-1871*, London, Weidenfeld & Nicolson, 2001, ISBN 1-84212-145-6.  
* *The Forgotten Few:  The Polish Air Force in the Second World War*, Pen & Sword Books, 2004, ISBN 1-84415-090-9. 
* *1812. Napoleon's Fatal March to Moscow*, New York, HarperCollins, 2004, ISBN 0-00-712375-2. 
* *Rites of Peace, The fall of Napoleon & the congress of Vienna*, New York, Harper Press, 2007 ISBN 978-0-00-719757-6 
* *Warsaw 1920 - Lenin's failed conquest of Europe*, London, Harper Press, 2008, ISBN 978-0-00-725786-7
* *Poland: A History*, HarperPress, 2009 ISBN 978-0007282753
* *Phantom Terror: The Threat of Revolution and the Repression of Liberty 1789-1848*, William Collins, 2014 ISBN 978-0007282760
* *Napoleon: Man Behind the Myth*. Harper Collins, 2015, ISBN 9780008116071 
* *Napoleon: A Life* 2018, William Collins, ISBN 9780465055937. 

## Välislingid
Ljubomir Beskrovnõi

**Ljubomir Grigorjevitš Beskrovnõi** (vene keeles *Любомир Григорьевич Бескровный*; 10. oktoober (vkj 27. september) 1905 Harkov, Harkovi kubermang – 9. juuli 1980 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaajaloolane.

Ljubomir Beskrovnõi töötas pärast 1930. aastal Kubani Pedagoogilise Instituudi lõpetamist koolis õpetajana ja seejärel kõrgkoolis õppejõuna. Osales Suures Isamaasõjas. 1943. aastal kutsuti rindelt tagasi ja suunati Frunze-nimelisse Sõjaväeakadeemiasse sõjaajaloo õppejõuks. Edutati hiljem sõjaajaloo kateedri ülemaks ja ülendati polkovnikuks. 

1950. aastal sai Beskrovnõi ajaloodoktoriks, kaitstes väitekirja "Строительство русской армии в XVIII веке". Samal aastal sai professori kutse. 

1955. aastal lahkus ta sõjaväeteenistusest ja asus tööle NSV Liidu Teaduste Akadeemia süsteemis, kus jätkas sõjaajaloo temaatikaga.

## Teoseid
**Отечественная война 1812 года и контрнаступление Кутузова*. (1951)
**Отечественная война 1812 года*. (1962)
**Русская армия и флот в XIX веке. Военно-экономический потенциал России*. (1973)
Marko Putinčanin

**Marko Putinčanin** (serbia kirillitsas Марко Путинчанин; sündinud 16. detsembril 1987 Belgradis) on Serbia jalgpallur, kes mängib poolkaitsja või paremkaitsjanja Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FCI Levadia.

Klubikarjääri jooksul on ta muuhulgas mänginud Serbia kõrgliiga klubis Donji Srem, Surdulica Radnik, Voždovac ja Vojvodina, Albaania kõrgliiga klubis Tirana Dinamo, Kasahstani kõrgliiga klubis FC Zhetysu, Sloveenia kõrgliiga klubis Ljubljana Olimpija ning Usbekistani kõrgliiga klubis Namagani Navbahor. Hooajal 2009–10 tuli ta Tirana Dinamoga Albaania meistriks ja võitis 2019. aastal Ljubljana Olimpija Sloveenia karika.

2021. aasta juunis liitus ta Levadiaga, sõlmides klubiga lepingu kuni 2022. aasta lõpuni.

## Viited
Zopfstiil

**Zopfstiil** (saksa keeles *Zopf* 'pats') ehk **palmikstiil** on varaklassitsistlik arhitektuuri- ja sisekujundusstiil 18. sajandi Saksamaal, ajavahemikus umbes 1760–1790; kujutab endast üleminekustiili rokokoo ja klassitsismi vahel. Samaaegne Louis XVI stiiliga Prantsusmaal.

Dekoorile on iseloomulik asjalikkus ja antiigist laenatud motiivide, nagu rippuvad vanikud (festoonid ja girlandid), rippkaunistused, rosetid, palmetid jm kasutamine koos rokokooliku kerguse ja elegantsiga. Zopfstiil on kujundanud ka Eesti 18. sajandi lõpu arhitektuuri ilmet.

## Näiteid Eestist
Eestis leidub zopfstiilis ruumikujundust 18. sajandil ehitatud mõisahoonetes, näiteks Ääsmäe mõisa peahoone dekooris, Ingliste mõisa saali dekooris, Rägavere mõisa saalis. Palju zopfstiilis ehitisi on Tartus, rikkalikema dekooriga neist Raekoja plats 8.

## Pildid

Fertöd Schloss Eszterházy Innen 33.JPG|Magamistuba Esterházy lossis
Strassburg Pöckstein 1 Schloss Pöckstein Interieur klassizistischer Stuck im Zopfstil 12092015 7380.jpg|Tüüpiline zopfstiili ornament, Pöcksteini loss Straßburgis Kärntenis
Schloss Ludwigslust in Ludwigslust IMG 2624.jpg|Kabinet Ludwigslusti lossis
Heiligenkreuzerhof Durchgang Wien 1010.JPG|Zopfstiilis ornamendid Heiligenkreuzerhofis Viinis
Haus Sorgenfrei 2.JPG|*Haus Sorgenfrei*, torn ja detailid
Radebeul Kynast Turmhaus.jpg|Kynast Radebeulis, torn ja detailid
Apsis St Peter u Paul.jpg|Bad Cambergi Peetruse ja Pauluse kirik
Tartu Town Hall Square north.jpg|Varaklassitsistlik maja raekoja plats 8, Tartu


## Viited
Jakub Brabec

**Jakub Brabec** (sündinud 6. augustil 1992 Prahas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Kreeka kõrgliiga klubis Aris ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Klubikarjääri jooksul on Brabec mänginud Tšehhi klubides Žižkovi Viktoria, Praha Sparta, Brno Zbrojovka ja Plzeňi Viktoria, Belgia kõrgliiga klubis Genk, Türgi kõrgliiga klubis Çaykur Rizespor ning alates 2021. aastast Kreeka kõrgliiga klubis Aris. Hooajal 2013–14 tuli ta Praha Spartaga Tšehhi meistriks ja võitis samal hooajal klubiga ka Tšehhi karikavõistlused.

2011. aastal saavutas Brabec Tšehhi kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teise koha. Tšehhi jalgpallikoondises debüteeris ta 29. märtsil 2016 sõprusmängus Rootsi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. oktoobril 2019 EM-i valikmängus Inglismaa vastu. Ta kuulus Tšehhi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Viited
Antonín Barák

**Antonín Barák** (sündinud 3. detsembril 1994 Příbramis) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Fiorentina ja Tšehhi jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis 1. FK Příbram, debüteerides Tšehhi kõrgliigas hooajal 2012–13. Aastatel 2016–2017 mängis ta Tšehhi kõrgliigas Praha Slavia ridades ning tuli hooajal 2016–17 klubiga Tšehhi meistriks.

2017. aastal liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Udinese. Hooaja 2019–20 teises pooles oli ta Udinesest laenul Itaalia kõrgliigaklubis Lecce. 2020. aasta septembris läks ta laenule Verona Hellasesse, sõlmides klubiga aasta hiljem püsiva lepingu. 2022. aasta augustis läks ta sealt laenule Fiorentinasse.

Tšehhi jalgpallikoondises tegi Barák debüüdi 15. novembril 2016 sõprusmängus Taani vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Tšehhi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Michal Sadílek

**Michal Sadílek** (sündinud 31. mail 1999 Uherské Hradištěs) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis FC Twente ja Hollandi jalgpallikoondises.

2015. aastal liitus ta Hollandi klubiga PSV Eindhoven. Hooajal 2016–17 debüteeris ta klubi reservmeeskonnas Hollandi esiliigas. Hollandi kõrgliigas tegi ta PSV põhimeeskonnas debüüdi 2018. aasta detsembris. Esimese värava lõi ta Hollandi kõrgliigas oma teises mängus 22. detsembril 2018 AZ Alkmaari vastu.

Hooajal 2020–21 oli ta PSV Eindhovenist laenul Tšehhi kõrgliiga klubis Libereci Slovan. 2021. aasta augustis läks ta laenule Twentesse.

Tšehhi jalgpallikoondises tegi Sadílek debüüdi 4. juunil 2021 sõprusmängus Itaalia vastu. Samal aastal kuulus ta Tšehhi koondisse Euroop meistrivõistlustel.

## Viited
Porte-Maillot' plats

**Porte-Maillot' plats** (prantsuse keeles *Place de la Porte-Maillot*) on väljak Prantsusmaa pealinna Pariisi XVI ja XVII linnaringkonnas. See asub ajaloolise telje Étoile-la Défense keskel. Samal kohal asus varem Maillot' värav.

Väljaku lähedal asub Hôtel Hyatt Regency Paris Étoile.

## Vaata ka
*Porte Maillot' metroojaam
*Neuilly-Porte Maillot' raudteejaam

## Välislingid
Pärtel-Peeter Pere

**Pärtel-Peeter Pere** (sündinud 19. detsembril 1985 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja poliitik, aastatel 2024–2025 Tallinna abilinnapea.

## Haridus ja ühiskondlik tegevus
Pärtel-Peeter Pere on lõpetanud 2005. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi, 2009. aastal Tallinna Ülikoolis bakalaureuseõppe kultuuriteooria erialal ja 2012. aastal Brüsseli Vabaülikoolis (Vrije Universiteit Brussel) magistriõppe organisatsioonijuhtimise erialal. 2014. aastal lõpetas ta Sint-Lambrechts-Woluwe muusikaakadeemia jazzmuusika eralal. Ta on lõpetanud ka kõrgemad riigikaitsekursused (2016).

Pere on Eesti Välispoliitika Nõukogu, EELK Tallinna Jaani koguduse, Eesti Üliõpilaste Seltsi ja Kaitseliidu liige. Lisaks on ta rahvusvahelise BYCS rattalinnapeade võrgustiku (Bicycle Mayor NetWork) liige.

## Poliitiline tegevus
Ajavahemikul 13. märtsist 2021 kuni 13. märtsini 2026 oli Pärtel-Peeter Pere Eesti Reformierakonna liige.  

Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 1473 häält ning osutus valituks. Ajavahemikul 1. aprillist 2023 kuni 14. aprillini 2024 XV Riigikogu liige.  

13. jaanuaril 2024 valiti Pere Reformierakonna Tallinna piirkonna esimeheks.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kesklinna linnaosas, kogus 360 häält ning osutus valituks.

## Tööalane tegevus
Pere töökohad on olnud:
*Põhja Politseiprefektuuri pressiesindaja 2008–2009; 
*Euroopa Parlamendi liikme Indrek Tarandi nõunik 2009–2015; 
*nõustamisettevõtte Future Place Leadership kaasasutaja ja tegevjuht 2015–2021; 
*tehnoloogiaettevõtte Fyma linnastrateegia ja partnersuhete juht 2021; 
*nõustamisettevõtte Miltton Group OY linnastumise ja linnade arengu valdkonna vanemnõunik 2022–2023; 
*Tallinna Tehnikaülikooli kliimanutika tuleviku keskuse nõunik 2023

Alates 14. aprillist 2024 oli ta Tallinna keskkonna ja kommunaalteemade abilinnapea. 27. juunil 2025 peatas linnapea Jevgeni Ossinovski tema volitused seoses usalduse kaotusega. 8. juulil Pere volitused abilinnapeana taastati, ent 21. juulil 2025 astus Pärtel-Peeter Pere omal soovil abilinnapea kohalt tagasi.

## Isiklikku
Tema isa on arhitekt Peeter Pere, ema on tekstiilikunstnik Katrin Pere. Pärtel-Peeter Pere on abielus Marie Perega ja neil on neli last.

Temalt on ilmunud sooloalbum „Võltsootused” 2022. aastal. Ta on Josmarineʼi heliplaadi „Absence” (2018) muusika kaasautor ja -esitaja.

## Viited

## Välislingid
* "Tallinna rattalinnapea Pärtel-Peeter Pere: rattalinnapea esindab kogukonda" Ma Olen Jalgrattur, 5. oktoober 2021
*  Pärtel-Peeter Pere avaldas debüütalbumi "Võltsootused". kultuur.err.ee, 16. november 2022
* Pärtel-Peeter Pere: Kadriorust Põhja-Tallinna on rattaga liiga pikk maa? ekspress.delfi.ee, 10. veebruar 2024
* Mikk Salu. ANALÜÜS: Süüdlane on leitud: Pärtel-Peeter Pere. postimees.ee, 30. juuni 2025
Kuningunde Schotelmund

**Kuningunde Schotelmund** (surnud 27. aprillil 1381) oli Tallinna bürgermeistri Godescalcus Schotelmundi abikaasa.

Ta maeti Tallinna Püha Katariina kirikusse. Hauakivi on säilinud, muinsuskaitse all ja asub praegu Katariina käigus.

## Välislingid
*2001 Kuningunde Schotelmundi hauaplaat, 14. saj. (paas), register.muinas.ee
Nikolai Troitski

**Nikolai Aleksejevitš Troitski** (vene keeles *Николай Алексеевич Троицкий*; 19. detsember 1934 Novorepnoje, Nižne-Volžski krai – 28. mai 2014 Saratov) oli vene ajaloolane, Venemaa sõjateaduste akadeemia tegevliige (1996).

Nikolai Troitski lõpetas 1954. aastal Tšernõševski-nimelise Saratovi Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. 1971. aastal sai ajaloodoktori kraadi (väitekiri "Политические процессы в России (1871–1891 гг.)"). Aastatel 1975–2001 oli ta Saratovi ülikooli ajalookateedri juhataja. Professorikutse sai 1972. aastal.

Troitski peamine uurimisteema oli Venemaa 19. sajandi ajalugu, sealhulgas 1812. aasta isamaasõda. Avaldas 37 monograafiat ja üle 400 artikli.

## Teoseid
**1812. Великий год России*. (1988)
**Александр I и Наполеон*. (1994)
**Фельдмаршал Кутузов: мифы и факты*. (2003)
**Александр I против Наполеона*. (2007)

## Viited
Sergei Švedov

**Sergei Vjatšeslavovitš Švedov** (vene keeles *Сергей Вячеславович Шведов*) on vene sõjaajaloolane, ajalookandidaat.

Sergei Švedov on töötanud vanemteadurina Venemaa Riiklikus Sõjaajalooarhiivis ja Moskva Ajaloo Linnamuuseumis. 

2005. aastal kaitses ta Tšernõševski-nimelises Saratovi Riiklikus Ülikoolis väitekirja "Комплектование, численность и потери Российской Армии в Отечественной войне 1812 года" (juhendaja Nikolai Troitski) ja sai ajalookandidaadi kraadi.

Arhiiviandemete põhjal on Švedovil ilmunud rohkesti publikatsioone Napoleoni 1812. aasta sõjakäigust Venemaale.

## Publikatsioone
Allikas:

**Действия М.И. Кутузова в Березинской операции*
**О плане отступления русской армии вглубь страны в 1812 году* (1992)
**Численность и потери русской армии в Бородинском сражении* (1994)
**Сражение при Бородино и планы изгнания Наполеона* (1997)
**О численности и потерях русской армии в сражении при Малоярославце 12 октября 1812 года* (2002)
**Комплектование, численность и потери русской армии в 1812 году* (2005)
**Состояние корпусов 1-й Западной армии в октябре-ноябре 1812 года: новые факты* (2007)
**К вопросу о роли геополитических факторов в ходе Отечественной войны 1812 года* (2009)

## Viited
Aleksandr Mihhailovski-Danilevski

**Aleksandr Ivanovitš Mihhailovski-Danilevski** (vene keeles *Александр Иванович Михайловский-Данилевский*; 6. september (vkj 26. august) 1789 – 21. september (vkj 9. september) 1848 Peterburi) oli Venemaa Keisririigi riigitegelane (senaator), sõjaväelane (kindralleitnant) ja sõjaajaloolane.

Aleksandr Mihhailovski-Danilevski on 1812. aasta isamaasõja esimese ametliku ajaloo autor. Ta kirjutas selle keiser Nikolai I ülesandel. Teos ilmus neljas köites 1839. aastal.

## Elukäik
Aleksandr sündis arstiteadlase Ivan Mihhailovski-Danilevski (1751–1807) perekonnas. Aastatel 1808–1811 õppis ta Göttingeni ülikoolis. Pärast naasmist Peterburi töötas rahandusministri kantseleis. Ta võttis osa 1812. aasta isamaasõjast, kus osales Borodino lahingus, mille eest teda autasustati Püha Anna IV järgu ordeniga. 

1813. aastal võeti Mihhailovski-Danilevski vabamüürlaste looži liikmeks.

1815. aastal, Viini kongressi ajal, kuulus Mihhailovski-Danilevski keiser Aleksander I kaaskonda. 1816. aastal sai ta tiibadjudandiks. 1818. aastal osales Aacheni kongressil. 1823. aastal ülendati ta kindralmajorks. Vene-Türgi sõjas (1828–1829) juhatas ta brigaadi (jalaväediviisi allüksus). 

Viimast korda osales Mihhailovski-Danilevski sõjategevuses 1831. aastal, kui Poola kampaania ajal oli ülemjuhataja käsutuses. Seejärel naasis Peterburi, kus hakkas tegelema sõjaajalooga. Veel samal aastal nimetati ta Venemaa Akadeemia tegevliikmeks. 

1835. aastal anti talle kindralleitnandi auaste ja määrati Valitseva senati liikmeks.

Mihhailovski-Danilevski suri septembris 1848 Peterburis puhkenud kooleraepideemia ajal.

## Sõjaajalugu
Mihhailovski-Danilevski pidas 1812. aasta isamaasõjas 
keiser Aleksandrit Venemaa võidu Napoleoni üle strateegiks ja feldmarssal Mihhail Kutuzovit Akeksandri  plaanide elluviijaks. Mihhailovski-Danilevski võimendas Kutuzovi rolli ja pisendas Barclay de Tolly rolli selles sõjas.

## Tunnustus
*1812 –  Püha Anna IV järgu orden 
*1836 – Demidovi täisauhind (ajaloo alal)
*1841 – valiti Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia akadeemikuks

### Välisriikide autasud
* Pour le Mérite (Preisimaa Kuningriik)
* Punase Kotka I järgu orden (Preisimaa Kuningriik)

## Teoseid
**Описание Отечественной войны в 1812 году* (neljas köites, 1839) https://runivers.ru/lib/book3555/42947/

## Välislingid
Modest Bogdanovitš

**Modest Ivanovitš Bogdanovitš** (vene keeles *Модест Иванович Богданович*; 7. september (vkj 26. august) 1805 Sumõ, Harkovi kubermang – 6. august (vkj 26. juuli) 1882 Oranienbaum) oli Venemaa Keisririigi  sõjaväelane (kindralleitnant) ja sõjaajaloolane.

Aadlisoost pärit Modest Bogdanovitš võttis 1831. aastal osa Poola kampaaniast, kus ülesnäidatud vapruse eest teda autasustati Püha Anna IV järgu ordeniga. Aastatel 1833–1835 õppis ta Keiserlikus Sõjaväeakadeemias. Seejärel jätkas sõjaväeteenistust akadeemias õppejõuna. Sai seal 1838. aastal adjunktprofessoriks. 1841. aastal anti talle alampolkovniku auaste. 1843. aastal sai akadeemia sõjaajaloo ja –strateegia kateedri professoriks. 1855. aastal ülendati kindralmajoriks, 1863. aastal määrati sõjaministri käsutusse, sai ametlikuks sõjahistoriograafiks. Aprillis 1863 anti talle kindralleitnandi auaste. 

Tema poeg Nikolai Bogdanovitš oli Venemaa keisririigi riigitegelane.

## Teoseid
**История Отечественной войны 1812 года* (kolmes köites, 1859–1860) https://runivers.ru/lib/book3097/

## Välislingid
Agathon Jean François Fain

**Agathon Jean François Fain** (11. jaanuar 1778 Pariis – 16. september 1836 Pariis) oli keiser Napoleon I lähikondlane, hilisem Prantsusmaa poliitik ja memuarist.

Fain töötas Konsulaadi ajal riigisekretär Hugues-Bernard Maret alluvuses arhivistina. 1806. aastal nimetati keiser Napoleoni kabineti sekretäriks ja arhivistiks. Keisri kaaskonna koosseisus võttis osa sõjakäikudest. 

1809. aastal sai Fain keisrilt paruni tiitli (*baron de l'Empire*). 

1813. aastal nimetati Fain Claude François de Ménevali asemel Napoleoni isiklikuks sekretäriks. Selles ametis oli kuni Napoleoni troonist loobumiseni aprillis 1814. Saja päeva ajal oli taas Napoleoni teenistuses.

Juulimonarhia ajal valiti Fain Loiret' departemangu esindajana Saadikutekotta. Poliitikukarjäär jäi lühikeseks. Septembris 1936 Fain suri 58 aasta vanuses. 

## Tunnustus
* Auleegioni ohvitseri klassi orden (1813)

## Teosed
* *Manuscrit de l’an 1814, trouvé dans les voitures impériales prises à Waterloo*. Paris 1823.
* *Manuscrit de l’an 1813*. Paris 1824–1825.
* *Manuscrit de l’an 1812*. Paris 1827.
* *Manuscrit de l’an III (1794–95)*. Paris 1828.

## Välislingid
*
*Jean-François Fain. gw.geneanet.org
Avaloni poolsaar

**Avaloni poolsaar** asub Newfoundlandi saare kaguosas. Selle pindala on 9220 km².

2011. aasta Kanada rahvaloenduse järgi elas poolsaarel 262&nbsp;411 inimest, mida oli ligi 51% Newfoundlandi ja Labradori provintsi rahvastikust.

Poolsaarel asub Saint John's, mis on provintsi keskus ja suurim linn.

Poolsaar on nime andnud ürgsele kontinendile Avaloonia, mille osa see kunagi oli.
Henry Stimson

**Henry Lewis Stimson** (21. september 1867 New York – 20. oktoober 1950 New York) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, ta oli Vabariikliku Partei liige. Ta on olnud Ameerika Ühendriikide riigisekretär, sõjaminister ja Filipiinide kindralkuberner.

Tema järgi on nime saanud Stimsoni doktriin, mis oli aluseks Eesti, Läti ja Leedu iseseisvuse taastamisele 1991. aastal.
Operatsioon Trikora

**Operatsioon Trikora** oli Indoneesia relvajõudude operatsioon aastatel 1961–1962, mille eesmärgiks oli annekteerida Madalmaade mereülene Hollandi Uus-Guinea territoorium. Läbirääkimiste tulemusel sündis 15. augustil 1962 Hollandi ja Indoneesia vahel New Yorgi leping, millega Lääne-Uus-Guinea läks ÜRO kontrolli alla.

## Viited
Põhja-Jeemeni kodusõda

**Põhja-Jeemeni kodusõda** (araabia keeles ثورة 26 سبتمبر‎, *Thawra 26 Sabtambar* ehk 26. septembri revolutsioon) oli aastatel 1962–1970 Põhja-Jeemenis toimunud kodusõda Jeemeni Kuningriigi partisanide ja Jeemeni Araabia Vabariigi toetajate vahel. Konflikt algas 1962. aastal revolutsiooniliste vabariiklaste riigipöördega. Revolutsiooni juhtis Abdullah al-Sallal, kelle väed kukutasid äsja kroonitud imaam Muhammad al-Badri ning kuulutasid Jeemenis välja enda vabariigi. Imaam al-Badr põgenes Jeemeni-Saudi Araabia piirile ning kogus enda taha šiiitidest toetajad. Konflikt eskaleerus kiiresti täiemahuliseks kodusõjaks.

Kuningriiklasi toetasid sõjaliselt Jordaania, Saudi Araabia ja Iisrael, lisaks saadi salajast abi Suurbritannialt. Vabariigi pooldajaid toetasid Egiptus (ehk Ühinenud Araabia Vabariik) ja Nõukogude Liit, kellelt saadi sõjalennukeid. Egiptuse president Gamal Abdel Nasser saatis vabariiklastele relvastust ja kuni 70 000 sõdurit. Konflikt oli intensiivne ning hoolimata mitmest rahukonverentsist jõuti 1960. aastate keskpaigaks sõjalisse patiseisu.

Egiptuse kohalolu Jeemenis seostatakse läbikukkumisega kuuepäevases sõjas juunis 1967. Pärast kuuepäevast sõda muutus vägede Põhja-Jeemenis hoidmine Nasserile aina keerulisemaks ning ta otsustas vabariiklastele toeks saadetud üksused tagasi kutsuda. 5. novembril 1967 kukutati president al-Sallal ootamatult dissidentide ja vabariiklike hõimupealike poolt. Pealinnas toimus võimuvahetus ning rojalistide väed asusid põhjast pealetungile. Riiki juhtisid järgemööda Abdul Rahman al-Eryani, Ahmed Noman ja Mohamed Ali Uthman, kes kõik astusid kas tagasi või põgenesid riigist. Lõpuks võttis ebastabiilses pealinnas võimu peaminister Hassan al-Amri. Sõja pöördepunktiks sai 1967. aasta Sanaa piiramine, milles vabariigi peaministril õnnestus kuningriiklaste rünnakud tõrjuda ning veebruariks 1968 vastased taganema sundida. Kokkupõrked jätkusid paralleelselt rahukõnelustega aastani 1970, kui Saudi Araabia Jeemeni Araabia Vabariigi valitsust tunnustas ning sõjategevus lõppes.

Egpitlaste ajaloolased on Jeemeni kodusõda nimetanud "enda Vietnamiks". Ajaloolane ja endine Iisraeli suursaadik Ameerika Ühendriikides Michael Oren on Egiptuse osalust Jeemenis pidanud nii suureks läbikukkumiseks, et "USA Vietnami sõda oleks võinud nimetada Ameerika Jeemeniks".

## Vaata ka
* Adeni kriis
* Bruce Conde
* Huthi võimuletulek Jeemenis
* Kaasaegsete Lähis-Ida konfliktide loend
* Jeemeni Kuningriik
* Jeemeni-Saudi Araabia sõda
* Huthi ülestõus Jeemenis

## Viited
Fjodor Golubtsov

**Fjodor Aleksandrovitš Golubtsov** (vene Фёдор Александрович Голубцов; 3. jaanuar 1759 (23. detsember 1758 vkj) – 13. märts (1. märts vkj) 1829 Volgovo, Peterhofi maakond, Peterburi kubermang) oli Venemaa riigitegelane. 

Aastatel 1807−1810 oli ta Venemaa keisririigi rahandusminister.

## Elulugu
### Päritolu ja haridustee
Põlvnes vanast aadlisuguvõsast. Tema isa oli tõeline riiginõunik Aleksandr Fjodorovitš Golubtsov (1735−1796). Ema Anna Ivanovna Vassiljeva (1741−1816) oli hilisema Venemaa keisririigi esimese rahandusministri krahv Aleksei Ivanovitš Vassiljevi (1742−1807) õde. Astus 1770. aastal aadli suurtükiväe- ja insenerikorpusse, kus õppis 1775. aastani.

### Sõjaväeteenistuses
Alates 1775. aastast teenis ta suurtükiväes. 1778. aastal viidi ta üle bombardiiripolku ja hiljem 2. kanoniiripolku. Teenis sõjaväes välja porutšiku aukraadi.

### Tsiviilteenistus
1782. aastast alates teenis ta senati peaprokuröri vürst Aleksandr Vjazemski käsutuses. Kolm aastat hiljem nimetati ta viimase kantselei sekretäriks. 1790. aastal sai temast nõunik 3. ekspeditsioonis. 1796. aastal sai 2. ekspeditsiooni direktoriks. Keiser Aleksander I valitsemisaja algul 1802. aastal nimetati riigivarahoidja kohusetäitjaks ja senaatoriks. Alates 1803. aastast oli ta ministrite komitee liige.

### Venemaa keisririigi rahandusminister
1807. aastal sai temast pärast onu krahv Vassiljevi surma rahandusminister. Järgmisel aastal nimetas keiser ta Alalise nõukogu liikmeks. Ministri ja riigivarahoidjana oli ta ametis 1810. aastani, mil ta läks neist ametitest erru ja nimetati Riiginõukogu liikmeks.

### Surm
Fjodor Golubtsov suri 70-aastaselt ja maeti Aleksander Nevski suurkloostris Püha Vaimu kirikusse.

## Auastmed
### Sõjaväeteenistus

### Tsiviilteenistus

## Autasud
### Venemaa autasud
* Püha Vladimiri ordeni IV klass (22. september 1786)
* Püha Anna ordeni I klass (13. märts 1799)
* Püha Aleksander Nevski orden (1805)
* Püha Vladimiri ordeni I klass (1806)

### Välismaa autasud
* Preisimaa Musta Kotka orden
* Preisimaa Punase Kotka ordeni I klass

## Kirjandus
*Шилов, Денис Николаевич. *Государственные деятели Российской империи. Главы высших и центральных учреждений, 1802-1917. Биобиблиографический справочнк*. С.-Петербург: Буланин, 2001. Lk 179-180.
Eesti Munaeksport

**Linnusaaduste Tootjate ja Müügiühingute Keskliit "Eesti Munaeksport"** oli linnukasvatuse arendamiseks, linnuliha ja munade kokkuostu ning ekspordi korraldamiseks asutatud organisatsioon.

Linnusaaduste Tootjate ja Munaühingute Keskliit “Eesti Munaeksport”, alustas tegevust 1937. aastal ja sai valitsuselt munade väljaveo ainuõiguse. Kõik seni sellel alal tegutsenud organisatsioonid lõpetasid oma tegevuse. Vabariigi Valitsuse otsusega 20. veebruarist 1937 määrati "Eesti Munaekspordi" esimeheks põllutööministri abi Rudolf Allmann, juhatuse liikmeiks Andres Joasalu Uus Eesti toimetusest ja advokaat Nikolai Rõuk Tartust. "Eesti Munaekspordi" esimees R. Allmann jäi edasi põllutööministri abi kohale ja töötas munaekspordis vaid osalise tööjõuga. Tegelikuks asjaajajaks-direktoriks sai A. Joasalu. Täie tööjõuga asus munaekspordi teenistusse ka N. Rõuk. 

„Eesti Munaekspordi" nõukogu liikmeteks määrati kanakasvataja Alma Ristikivi Pääskülast, Harjumaalt Kuusalu põllumeeste konvendi esimees ja Kolga vallavanem Jakob Kalle, taluomanik Aleksander Kaar Saaremaalt, taluomanik Paul Tammela Lellest, taluomanik Leopold Antik Ulilast ja Põllutöökoja täiskogu liige Hans Kunstal Viljandimaalt.

1938. aasta lõpul oli keskliidul 31 liiget-munaühistut 1200 üksikliikmega, 1940. aastal tegutses 60 munaühistut 21 287 liikmega. Eesti Munaeksport organiseeris 62 punkti munade sortimiseks ja kogumiseks. 1938. aastal munade eksport andis riigile valuutat 2,7 miljonit krooni, mis on suurem summa, kui kunagi varem Eestis kanamunadest saadud. 1938. aastal koguti kokku 53,7 miljonit muna 1937. aasta 49 miljoni muna vastu. Eksportmunade hind aasta keskmisena oli 79,1 senti ja siseturumunade hind 66,5 senti.

"Eesti Munaeksport" tegeles ka eluslindude kokkuostuga, vastu võeti vanu kanu ja kukkesid, kalkuneid, hanesid ja parte.
## Vaata ka
*Eesti Linnukasvatajate Selts
*Põllumajanduslik Keskühistu "Estonia"
## Viited

## Välislingid
*"Eesti Munaeksport" tööl, Postimees (1886–1944), nr. 119, 4. mai 1937
*Eesti Munaeksport, Linnusaaduste Tootjate ja Müügiühingute Keskliit, 1937-1944, The National Archives of Estonia, ERA.R-288
Pervis Estupiñán

**Pervis Josué Estupiñán Tenorio** (sündinud 21. jaanuaril 1998 Esmeraldases) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brighton & Hove Albion ja Ecuadori jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Ecuadori klubis LDU Quito, debüteerides Ecuadori kõrgliigas 2015. aastal. Ta murdis kohe esimesel hooajal klubi põhikoosseisu.

2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Inglismaa klubiga Watford. Watfordi põhimeeskonnas ei mänginud ta üheski ametlikus mängus kordagi ning oli aastatel 2016–2020 laenul Hispaania klubides: 2016–2017 Granadas (mängis põhiliselt Granada reservmeeskonnas), 2017–2018 Almerías, 2018–2019 Mallorcas ja 2019–2020 Osasunas.

2020. aasta septembris sõlmis ta seitsmeaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Villarreal.

2022. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Brighton & Hove Albioniga.

Ecuadori jalgpallikoondises debüteeris Estupiñán 13. oktoobril 2019 sõprusmängus Argentina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 17. novembril 2020 MM-i valikmängus Colombia vastu. Ta kuulus Ecuadori koondisse 2021. aasta Copa Américal, kus valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.

## Saavutused
;Villarreal
*UEFA Euroopa Liiga: 2020–21

## Viited
DFK Dainava

**Dzūkijos Futbolo Klubas Dainava** (ka *Dainava*) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Alytus.

## Ajalugu
Klubi loodi 2016.

## Saavutused
***[[Pirma lyga]]** 
: **Võitja (1):** 2022

## Statistika ja loendid

## Mängijad
### Praegune koosseis
*Seisuga [[3. jaanuar]] 2026.*

  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  

  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  

## Viited

## Välislingid
* DFK DAINAVA Koduleht
* Soccerway
* toplyga.lt
* Globalsportsarchive
Lahta Keskus 2

**Lahta Keskus 2** (vene keeles *Лахта Центр 2*) on 2021. aasta mais esitletud arhitektuurne kontseptsioon Peterburi kõrgeima kõrghoone ehitamiseks. Hoone on prognooside kohaselt 703 meetrit kõrge, mis teeb sellest Burj Khalīfah' järel maailmas kõrguselt teise pilvelõhkuja.

## Vaata ka
*Lahta Keskus

## Välislingid
Weebly

Weebly tasuta veebiveebisaidi looja kasutab lihtsat vidinapõhist saidi koostajat, mis töötab veebibrauseris. Kõik saidi elemendid on lohistatavad ja see loob igast veebisaidist automaatselt mobiiliversiooni. Salvestusruum on piiramatu, kuid teenus piirab üksikute failide suurust. Tarbijatele antakse võimalus kasutada mis tahes URL-i, mis lõpeb laienditega .weebly.com, .com, .net, .org, .co, .info või .us. (example.weebly.com)

## Viited

## Välislingid
* Veebileht
Tiit Merenäkk

**Tiit Merenäkk** (sündinud 6. veebruaril 1948) on Eesti filosoof, kirjanik, poliitik ja ühiskonnategelane.

## Hariduskäik
* 1965 – lõpetas Häädemeeste Keskkooli 
* 1966–1969 õppis Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA; kaugõppes) agronoomia erialal
* 1969–1974 EPA agronoomia (päevases õppes), mille lõpetas agronoomina ehisaianduse-haljastuse lisaerialaga
*2000. aastast filosoofiamagister, magistritöö "Eesti loodusfilosoofia ja rahvuslik mõtlemine".

## Töökäik
* 1974–1975 Pärnu linna haljastusala juhataja
* 1976–1988 agronoom Rapla ja Pärnu rajoonis
* 1989–1991 Pärnu maakonna talukonsulent
* 1991–1993 Pärnu maakonna Sõpruse sovhoosi likvideerimiskomisjoni sekretär
* 1994–1996 Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas AS Orientaal esimees
* 1996–2001 Eesti Põllumajandusülikooli filosoofia ja maasotsioloogia instituudi lektor ja ajalehe Põllumajandusülikool toimetaja
* 2002–2003 Tartu Vaba Waldorfkooli filosoofiaõpetaja
* 2003–2006 töövõimetuspensionär
* 2007–2010 Tartu koolide ja Tartu Kristlik Noortekodu maleõpetaja
* 2011– vanaduspensionär

## Looming
* 1971–1975 EPA luuleteatri Radajad üks stsenarist, lavastaja ja juht (koos Olev Kirilingi ja Ülo Ansbergiga)
* 1972 ja 1990 EPA almanahhide "Kõrsumise aastad I" ja "Kõrsumise aastad II" kaaskoostaja ja toimetaja 
* 1971–1973 Noorte Autorite Koondise (NAK) Tartu aseesimees 
* 1988–2014 avaldanud 8 luulekogu ja tõlkinud idamaade luulet 
* 1999 kogumiku "Kaarel Liidak 110" üks koostaja ja toimetaja 
* 2005 filosoofiaõpik gümnaasiumide lõpetajatele ja kõrgkoolide avakursuste üliõpilastele "Eurofilosoofia I" 
* 2007–2009 ajalehe Roheline Häädemeeste toimetaja 
* 2016 ajalooteos "Läänemaa Vabatahtlike Jäägerkompanii", koos Jaak Mosinaga
* 2018 ajalooteos "Läänemaa Vabatahtlike Jäägerkompanii 25", koos Jaak Mosinaga

## Artiklid
* "Luuletaja räägib ajast". Looming 12/1996 
* "Maakultuurist, haridusest ja õnnest". // kogumik "Maarahva elujõud". 1996 
* "Juurtest ja juurtetusest". // kogumik "Maarahva elujõud II". 1998 
* "Kaarel Liidaku elu ja tema mõtete kaasaegsus". // kogumik "Kaarel Liidak 110". 1999 
* "Mõtteid Eesti biofilosoofiast". // kogumik "Kaasaegse ökoloogia probleemid". 2000 
* "Saabuv sajand ja Eesti biofilosoofia". // kogumik "Tekst ja loodus". Eesti Kirjanduse Selts. 2000

## Tegevus NLKP-s
* 1971–1979 EKP liige

## Poliitiline tegevus
* 1988–1990 Rahvarinde liige
* 1990–1992 Eesti Kongressi saadik
* 1990–1992 Eesti Komitee 2. koosseisu liige, valiti Eesti Kongressi 3. istungjärgul
* 1991–1992 Eesti Komitee juhatuse liige. Vastutas Eesti Kongressi Majanduskogu koostatud majandusprogrammi "Eesti tee" toimkondade töö ja majandusprogrammi vormistamise ning väljaandmise eest (koos Eesti Komitee juhatuse nõuniku Vello Leitoga)
* 1990–1995 Eesti Maarahva Keskerakond
* 2020 – Põliseestlaste Rahvaerakonna (PERE) asutaja, juhatuse ja vanematekogu liige

## Ühiskondlik tegevus
* 2018 Eesti Rahva Seltsi reformimisel valiti juhtkonna liikmeks

## Tunnustus
* 2006 Riigivapi V klassi teenetemärk (teenete eest Eesti taasiseseisvumisel)

## Isiklikku
Kasvas Pärnus aiandusagronoomi pojana. On olnud kaks korda abielus. Esimesest abielust on kaks poega. Teisest abielust on tütar.

## Viited
Mississauga

**Mississauga** on linn Kanadas Ontario provintsis. See paikneb Ontario järve ääres ning piirneb kirdes Torontoga ja põhjas Bramptoniga. See on riigi suuruselt kuues linn.

## Viited

## Välislingid
Hudsoni maakond

**Hudsoni maakond** (*Hudson County*) on maakond USA-s New Jersey osariigis.

Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Jersey City.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 724 854. Aastal 2010 oli elanikke 634 266. Perioodil 2010–2020 oli see kiiremini kasvav maakond osariigis (kasv 14,3%). See on pindalalt osariigi väiksem, kuid kõige tihedamalt asustatud maakond.

Maakonna idapiiril on maakonnale nime andnud Hudsoni jõgi. Selle vastaskaldal asub New York.

## Linnad
* Bayonne (2020. aasta seisuga 71 686 elanikku)
* Guttenberg (12 185 elanikku)
* Harrison (19 450 elanikku)
* Hoboken (60 419 elanikku)
* Jersey City (halduskeskus; 292 449 elanikku)
* Kearny (42 263 elanikku)
* Secaucus (22 239 elanikku)
* Union City (68 589 elanikku)
* West New York (52 912 elanikku)

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Põhja-Jeemen

**Põhja-Jeemen** (araabia keeles اليمن الشمالي‎, *al-Yaman al-šamāliyy*) oli aastatel 1918–1990 riik Araabia poolsaarel tänapäeva Jeemeni põhjaosas. Riigi pealinn oli 1918–1948 ja 1962–1990 Sanaa. Aastatel 1962–1970 toimus riigis kodusõda rojalistide ja vabariiklaste vahel, mille viimased võitsid. Põhja-Jeemen võeti ÜRO-sse 30. septembril 1947, riik oli koos Lõuna-Jeemeniga Jeemeni riigi eelkäija. Aastal 2014 algas Põhja-Jeemeni aladel Al-Ḩūthiyyūni liikumise eestvedamisel uus kodusõda.

## Vaata ka
* Jeemeni ajalugu
* Jeemeni imaamid
* Šiiidi dünastiate loend
* Jeemeni Kuningriik
* Araabia Ühendriigid
* Jeemeni Araabia Vabariik
* ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 188
* Jeemen

## Viited
Jeemeni Kuningriik

**Jeemeni Mutawakkiliidi Kuningriik** (araabia keeles المملكة المتوكلية اليمنية‎, *al-Mamlakah al-Mutawakkilīyah al-Yamanīyah*; ka lihtsalt **Jeemeni Kuningriik** või **Jeemen**, tagantjärele **[[Põhja-Jeemen]]**) oli riik aastatel 1918–1962 tänapäeva Jeemeni põhjaosas. Riigi pealinn oli aastani 1948 Sanaa, pärast seda Ta‘izz. Aastatel 1962–1970 toimus riigis kodusõda, mille kestel oli kuningriigi kontrolli all vaid osa, tihti enamik Põhja-Jeemenist. Jeemen võeti ÜRO-sse aastal 1947.

## Vaata ka
* Jeemeni ajalugu
* Jeemeni imaamid
* Šiiidi dünastiate loend
* Araabia Ühendriigid
* Jeemeni Araabia Vabariik

## Allikad
* *History of Arabia*, *Encyclopædia Britannica* (Macropædia Vol. 1). Chicago: Encyclopædia Britannica, 1979, pp.&nbsp;1043–1051.
* Jeemeni Kuningriik lehel Flags of the World.

## Välislingid
*Jeemeni Kuningriik lehel nationalanthems.info.
Frédéric François Guillaume de Vaudoncourt

**Frédéric François Guillaume de Vaudoncourt** (24. september 1772 Viin, Austria – 2. mai 1845 Passy, Hauts-de-Seine'i departemang) oli prantsuse sõjaväelane (brigaadikindral) ja sõjaajaloolane.

Frédéric Guillaume sündis sõjaväelase, hilisema Prantsuse revolutsioonisõdadest osavõtja ja brigaadikindraliks tõusnud Paul Guillaume'i (1744–1799) perekonnas. 

Isa jälgedes sõjaväelaseks saanud Frédéric Guillaume edutati 1797. aastal majoriks ja pärast Marengo lahingut (juunis 1800) koloneliks. 1809. aastal, pärast edukaid lahinguid austerlastega, anti Guillaume'ile brigaadikindrali auaste. Samal aastal sai ta Itaalia kuningriigi asekuningalt Eugène de Beauharnais'lt paruni tiitli.

Napoleoni 1812. aasta sõjakäigus Venemaale juhtis kindral Guillaume de Vaudoncourt brigaadi de Beauharnais' korpuses. Sõjakäigu lõppfaasis, detsembris 1812, oli kindral Vilnos tüüfusse suremas, kui sattus venelaste kätte vangi. Teda päästis vaid suurvürst Konstantin Pavlovitši suuremeelsus, kes saatis kindrali juurde oma arsti ja seejärel lasi kindrali viia tervise taastamiseks oma Peterburi lähedal asuvasse mõisa.

## Tunnustus
*Auleegioni rüütli klassi orden (1831)

## Teoseid
* *Histoire des campagnes d’Annibal en Italie*. (Milano, 1812)
* *Relation impartiale du passage de la Bérézina par l'armée française en 1812, par un témoin oculaire*. (Pariis, 1814)
* *Mémoires pour servir à l’histoire de la campagne de Russie en 1812*. (Pariis, 1815)
* *Histoire des campagnes d’Italie en 1813 et 1814*. (London, 1817)
* *Histoire de la guerre soutenue par les Français en Allemagne en 1813*. (Pariis, 1819)
* *Histoire des campagnes de 1814 et 1815 en France*. (Paris, 1826)
* *Histoire politique et militaire du prince Eugène Nepoléon, vice-roi d'Italie*. (Pariis, 1827)

## Välislingid
Tartu linnavalitsuse sotsiaal- ja tervishoiuosakond

**Tartu linnavalitsuse sotsiaal- ja tervishoiuosakond** on Tartu linnavalitsuse osakond, mis korraldab sotsiaalhoolekannet ja tervishoidu Tartu linnas. Osakonna hallata on viis linna hoolekandeasutust: Tartu laste turvakodu, Tartu Hooldekodu, Päevakeskus Tähtvere, Päevakeskus Kalda ja Varjupaik.

Osakonnas on viis teenistust:

;Hoolekandeteenistus
Teenistuse ülesanne on tagada toimetulekuraskustes eakatele ja puuetega tartlastele teiste linnaelanikega võrdsed võimalused ja senisest kõrgem elukvaliteet ning toetada puudega või kõrge abivajadusega pereliiget hooldavaid peresid.

;Lastekaitseteenistus
Teenistus pakub peredele tuge laste kasvatamisel. Töö põhineb Eesti Vabariigi lastekaitseseadusel, perekonnaseadusel ja sotsiaalhoolekande seadusel.

;Sotsiaaltööteenistus
Teenistus tegeleb toimetulekuraskustes tööealistega seotud sotsiaalhoolekandealase tegevusega, mis on suunatud põhiliselt abivajajatele minimaalse sissetuleku tagamisele ning nende iseseisva toimetuleku ja tööga hõivatuse toetamisele.

;Tervishoiuteenistus
Teenistus tegeleb elanike nõustamisega tervishoiu küsimustes, esmatasandi terviseteenuste koordineerimise ning tervise edendamisele suunatud tegevuse korraldamisega.

;Arendus- ja haldusteenistus
Teenistus tegeleb sotsiaalteenuste ja -toetuste kordade ettevalmistamise, sotsiaalhoolekandealaste projektide, sotsiaalhoolekandealaste arengudokumentide ja tegevuskavade koostamise, uuringute läbiviimise ning kodanike  ja hoolekandealuste õigusalase nõustamisega.

## Vaata ka
* Tartu Linnavalitsuse sotsiaalabi osakond
Hollandi Uus-Guinea

**Madalmaade Uus-Guinea** (hollandi keeles *Nederlands-Nieuw-Guinea*, indoneesia keeles *Nugini Belanda*; **Hollandi Uus-Guinea**) oli tänapäeva Indoneesia Paapua piirkond, kui see oli aastani 1949 osa Hollandi Ida-Indiast ning 1949–1962 Madalmaade Kuningriigi meretagune ala. Hollandi Uus-Guinea koosnes praeguse Indoneesia Paapua ja Lääne-Paapua provintsidest, mis olid aastani 2003 üks haldusüksus Irian Jaya.

Indoneesia revolutsiooni ajal käivitas Holland Indoneesia Vabariigi alade vallutamiseks "politseioperatsioone", mille jõhkrad võtted tõid kaasa rahvusvahelise pahameeletormi. Rahvusvaheline kogukond toetas indoneeslasi ning Holland oli sunnitud taganema. Aastal 1949 õnnestus Hollandil Hollandi Uus-Guinea Indoneesiast juriidiliselt eraldada ning ala saatus lubati määratleda aastaks 1950. Järgnevate aastate jooksul argumenteeris Holland ÜRO-s, et Hollandi Uus-Guinea rahvastik on Indoneesia omast erinev ning ei peaks seega Indoneesia riigi osaks saama.

Hollandi Ida-India õigusjärglane Indoneesia väitis seevastu, et Hollandi Uus-Guinea peaks uue riigi osaks saama, kuna nii oleks jäänud kehtima endine piir. Uus-Guinea vaidlus põhjustas Hollandi ja vastiseseisvunud Indoneesia suhete kiire halvenemise. Aastatel 1961 rajas Holland Uus-Guinea Nõukogu ning aastaks 1962 oli vaidlus arenenud madala intensiivsusega relvakonfliktiks.

Pärast Vlakke Hoeki intsidenti käivitas Indoneesia hollandlaste survestamiseks infiltreerumiskampaania. Hollandit hakkasid diplomaatiliselt survestama ka Ameerika Ühendriigid ning kogu projekti populaarsus kodumaal vähenes. Augustis 1962 nõustusid hollandlased territooriumi saatuse osas referendumi korraldama. Uus-Guinea oli ajutiselt ÜRO kontrolli all, 1. mail 1963 läks ala Indoneesia võimu alla. Aastal 1969 toimus viimaks hääletus Vaba tahte akt, mille ausust on hljem kahtluse alla seatud.

## Vaata ka
* Paapua provints
* Lääne-Paapua provints
* Vaba Paapua Liikumine
* Uus-Guinea
* Kaiser-Wilhelmsland
* Lääne-Uus-Guinea
* Uus-Guinea Territoorium
* Saksa Uus-Guinea
* Lääne-Uus-Guinea vaidlus
* Paapua konflikt
* Lääne-Paapua Vabariik

## Välislingid
* The Dutch New Guinea Dispute – Operation Trikora 1961–1962
* Dutch New Guinea in HD Color 1949–1962
* Dutch New Guinea Dispute 1949–1962
* Profile at World Statesman
Enostone

**Enostone** (soomekeelse täisnimega *Enostone kustannus*) on Soome kirjastus. Selle peakontor asub Vantaas.

Kirjastus asutati 1999. aastal.
Grünes Gewölbe

**Grünes Gewölbe**, ka **Roheline võlv**, on ajalooline muuseumikogu Dresdenis Saksamaal, endine Wettini vürstide varakambris asunud kogu, mis koondab juveele ja eri materjalidest toredusesemeid renessansist klassitsismini. Roheliseks võlviks nimetatakse ka muuseumi ennast. Euroopa rikkalikema väärisesemete kogu nimetus on tulnud kogu kunagise asupaiga malahhiitroheliseks värvitud sambabaasidest ja -kapiteelidest. Roheline võlv on olnud publikule avatud juba alates aastast 1724.

Roheline võlv kuulub Dresdeni riiklike kunstikogude hulka ja on eksponeeritud Dresdeni lossi läänetiivas.

Muuseumis on eksponeeritud ka Saksi kuurvürstide kroonijuveelid, sealhulgas Dresdeni roheline teemant.

## Viited

## Välislingid
* Grünes Gewölbe. Die barocke Schatzkammer im Residenzschloss (muuseumi koduleht)
* Historisches Grünes Gewölbe - Staatliche Kunstsammlungen Dresden. - Sachsen - Land von Welt
John Adam

**John Adam** (5. märts 1721 – 25. juuni 1792) oli šoti arhitekt, ehitusettevõtja ja ehitustööde järelevaataja.

## Ehitisi
### Avalikud hooned
* Royal Exchange, Edinburgh (koos Robert Adamiga)
* Royal Society of Arts (1772–1774)

File:The Edinburgh City Chambers, High Street Edinburgh.jpg|The Edinburgh City Chambers, Edinburghi High Street
File:John Adam (architect) 20130414 166.jpg|Royal Society of Arts


### Aiaehitised ja paviljonid
* Tallid, Inveraray Castle (koos Robert Adamiga)

### Linnaelamud
* Adelphi majad Londonis (1768–1775). Lammutati 1930. aastatel, üks kamin ja laevõlv asuvad Victoria ja Alberti muuseumis

File:Adam Brothers Adelphi.jpg|Adelphi (1768-1772)
File:WLA vanda Robert Adam Ceiling roundel with octagon and Apollo and Horae.jpg|Robert Adami kujundatud lagi Adelphist


### Maamajad
* Dumfries House, Ayrshire (1754–1759)
* Moffat House (1762)
* Gordon Castle

File:Dumfries House - frontage - geograph.org.uk - 927584.jpg|Dumfries House
File:Moffat House Hotel.jpg|Moffat House


## Viited
James Adam

**James Adam** (sündinud 21. juulil 1732, surnud 20. oktoobril 1794) oli šoti klassitsistlik arhitekt, ruumi- ja mööblikujundaja, Robert Adami vend.

## Ehitisi
### Avalikud hooned
* Hertfordshire'i kohtumaja ja viljaturg, nüüd Shire Hall (1768, koos Robert Adamiga).

File:The Shire Hall, Hertford - geograph.org.uk - 142920.jpg|Shire Hall
File:York Place 5B, Edinburgh.JPG|St George'i piiskoplik kabel, Edinburgh (1794)



### Linnaelamud
* Adelphi majad Londonis (1768–1775). Lammutati 1930. aastatel, üks kamin ja laevõlv asuvad Victoria ja Alberti muuseumis
* Maja Adam Street 7 

File:Adelphi 20130414 161.jpg|Adelphi majad
File:WLA vanda Robert Adam Ceiling roundel with octagon and Apollo and Horae.jpg|Robert Adami kujundatud kuppellagi
File:James Adam (architect) 20130414 156.jpg|Adam Street 7


### Maamajad
*Gunsgreen House, Berwickshire (1755)

File:Gunsgreen House, Eyemouth.jpg|Gunsgreen House


## Vaata ka
* Adamstiil
Võrk-kivipuravik

**Võrk-kivipuravik** (*Boletus reticulatus*) puravikuliste sugukonda kivipuraviku perekonda kuuluv seeneliik.

Võrk-kivipuravik on üks otsitumaid söögiseeni, mis kasvab lehtmetsades tamme-sümbiondina. Seene viljakeha võib olla väga suur ja lihakas, tal on kollakas- kuni tumepruun kübar, mis ei ole servast valge nagu harilik kivipuravik. Samuti on seene kübar ümaram ja seene üldmulje velvetjam kui harilikul kivipuravikul.

Seen on Eestis väga sage.

## Välislingid
*
Jules Anspach

**Jules Victor Anspach** (20. juuli 1829 Brüssel, Madalmaade Ühendkuningriik – 19. mai 1879 Etterbeek, Belgia) oli Belgia poliitik ja Brüsseli linnapea, ulatuslike ümberehitustööde eestvedaja Brüsselis. 

Anspach sündis kalvinistlikus Genova päritolu perekonnas, ta isa François Anspach oli Belgia esindajatekoja liige. Ta õppis Brüsseli vabas ülikoolis (*Université libre de Bruxelles*) õigusteadust.

Pärast kooli lõpetamist tegi Anspach kiiresti poliitilist karjääri: ta valiti esindajatekotta ning 1863. aastal, vaid 34-aastaselt Brüsseli linnapeaks. Sellel kohal oli ta oma surmani aastal 1879. Anspachi juhtimisel tehti Brüsseli planeeringus ulatuslikke muudatusi, millest tähtsaim on Zenne jõe viimine maa alla ja selle kohale laia puiestee (Lemonnierlaan, Anspachlaan, Adolphe Maxlaan) rajamine. Tänapäevase Brüsseli linnapildis on tema toonased uuendused hästi jälgitavad.  

Anspachi juhitud mahukad uuendused tekitasid palju kriitikat ning teda on nimetatud hilisema nn brüsseliseerimise eelkäijaks. 

## Viited

## Kirjandus
* François Schuiten, Benoît Peeters (1992). *Brüsel.* Casterman. ISBN 9030385707. (prantsuse keeles)
Kõige kallimalt müüdud Eesti maalid

**Kõige kallimalt müüdud Eesti maalid** on kunstioksjonitel hinnarekordeid löönud teosed.

Kunstioksjonitel suurima hinnaga müüdud Eesti kunstiteoste autorite seas on Konrad Mägi, Jaan Vahtra, Johann Köler, Nikolai Triik ja Olev Subbi.

*Järgnev tabel ei pruugi olla täielik. Hinnad on antud koos oksjonitasudega.*

## Vaata ka
* Eesti maalikunst

## Viited

## Välislingid
* Eesti kunsti indeks kanvas.ai
Peng Shuai

**Peng Shuai** (hiina keeles 彭帅 Péng Shuài; sündinud 8. jaanuaril 1986 Xiangtanis) on Hiina naistennisist. 

Ta on võitnud paarismängus kaks suure slämmi turniiri (2013 Wimbledoni ja 2014 French Openi). Alates 17. veebruarist 2014 oli ta 20 nädalat WTA paarismängu edetabeli esinumber.

2. novembril 2021 teatas Peng sotsiaalmeediaplatvormil Weibo, et endine Hiina asepeaminister Gaoli Zhang sundis teda endaga seksuaalvahekorda, millele järgnes hiljem konsensuslik suhe. Pengi postitus eemaldati ja hiljem pole tennisisti avalikkuses nähtud.
Naiste profitennise organisatsiooni WTA juht Steve Simon nõudis Pengi väidete osas uurimise alustamist ja teatas, et WTA on valmis lõpetama Hiinaga igasuguse koostöö, kui nad ei saa sõltumatut ja kontrollitavat tõendit, et Peng Shuai pole ohus.
Konstantin Pavlovitš

Suurvürst **Konstantin Pavlovitš** (vene keeles *Константин Павлович*; 8. mai (vkj 27. aprill) 1779 Tsarskoje Selo – 27. juuni (vkj 15. juuni) 1831 Viciebsk) oli vene tsesareevitš, Poola kuningriigi asevalitseja (1815–1830), kindraladjutant (1819), keiser Paul I teine poeg, keda loeti pärast Aleksandr Pavlovitši kroonimist (1801) Vene troonipärijaks. 

Pärast keiser Aleksander I surma 1. detsembril (vkj 19. novembril) 1825 oli suurvürst Konstantin Pavlovitš juriidiliselt 25 päeva jooksul kuni (25. detsembrini) Venemaa keiser Konstantin I. Kuid tema kroonimist ei toimunud ja kui Konstantin Pavlovitš teatas troonist loobumisest, siis 25. detsembril kokkutulnud  Senat pikale veninud istungil (lõppes öösel vastu 26. detsembrit) tunnistas suurvürst Nikolai Pavlovitši õigust troonile astuda.  

## Tunnustus
### Välisriikide autasud
* Musta Kotka orden (1805)
* Auleegioni suurristi klassi orden (1807)
* Mõõgaordu suurristi klassi orden (1814)
* Kuldvillaku orden (1817)

## Välislingid
Kõivu-kivipuravik

**Kõivu-kivipuravik** (*Boletus betulicola*) on puravikuliste sugukonda kivipuraviku perekonda kuuluv seeneliik. 

## Kirjeldus
Kuna viljakeha tunnused varieeruvad suurel määral (nt kübara värvus, sh üleni valge) ja ektomükoriisapartnereid leidub rohkesti, on mükoloogid kirjeldanud hulga liike, mis molekulaarsete tunnuste alusel osutusid identseks. Neist ehk tuntuim ja ka meil varasemas kirjanduses registreeritud on kõivu-kivipuravik (B. betulicola; nüüd hariliku kivipuraviku varieteedi või vormina kasutatav nimetus).

## Viited

## Välislingid
*