open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gregor Kuuba

**Gregor Kuuba** (sündinud 8. oktoobril 2003) on eesti korvpallur.

## Õpingud
Kuuba on õppinud Nõo Põhikoolis ja Nõo Gümnaasiumis (välismaal olles e-õppega). 

## Klubikarjäär
Gregor Kuuba on Erkmaa Korvpallikooli kasvandik, tema treenerid olid Rauno Kiuru ja Aigar Kukk. Erinevates vanuseklassides mängides kandis Gregor Kuuba enamasti meeskonna liidri rolli. 2018. aastal suundus Kuuba 14-aastaselt mängima Itaaliasse, kus sõlmis lepingu klubi Libertas Livorno 1947 noorteklassi meeskonnaga ning mängis kohalikel noorteturniiridel.

Kuuba pidas hooajal 2021/2022 mänge Libertas Livorno põhimeeskonna eest, mis kuulub Itaalias Serie B Girone A liigasse (tugevuselt kolmas liiga). 2022. aastal sõlmis Kuuba kaheks aastaks lepingu Tramec Cento meeskonnaga, mis mängib Serie A2 liigas, kuid sai seal suhteliselt vähe mänguaega ning naasis Eestisse, liitudes hooaja 2023/2024 poole pealt TalTechi korvpalliklubiga.  

Hooajaks 2024/2025 sõlmis ta lepingu klubiga BC Kalev/Cramo ja tuli 2025. aastal klubi koosseisus Kaamos karikavõistluste võitjaks. Eesti-Läti Ühisliigas jõudis klubi poolfinaali.

## Koondisekarjäär
Greogor Kuuba on mänginud Eesti noortekoondistes U16, U18, U20.

Ta on kuulus Eesti korvpallikoondisse alates 2023. aastast. Debüütmäng toimus 4. augustil Ungari vastu, kus Kuuba viskas 3 punkti (Eesti võitis 85:71).

## Isiklikku
Gregor Kuuba ema on Triinu Kuuba, tema isa Silver Kuuba on mänginud korvpalli Eesti meistriliigas ja I liigas. Tema õde on sulgpallur Kristin Kuuba.

## Viited

## Välislingid
* Gregor Kuuba Eesti Korvpalliliidu kodulehel.
* Gregor Kuuba. proballers.com
*Olümpiavõitjast legend muutis oluliselt väga andeka Eesti korvpalluri karjäärikurssi. sport.postimees.ee, 14. märts 2024
Tonje Brenna

**Tonje Brenna** (sündinud 21. oktoobril 1987 Oslos) on Norra poliitik, ta on Norra Töölispartei liige, mille aseesimees ta on olnud maist 2023. Ta on 16. oktoobrist 2023 Norra töö- ja sotsiaalse kaasatuse minister (Jonas Gahr Støre valitsuses). Varem oli ta 14. oktoobrist 2021 kuni 16. oktoobrini 2023 Norra hariduse ja integratsiooni minister samas valitsuses.

Ta sündis aastal 1987 Oslos ja kasvas üles Oslo Holmlia linnaosas. Hiljem kolis ta Jessheimi Ullensakeri valda, kus ta käis keskkoolis. Ta oli aastatel 2007–2019 Fylkes Akershusi Fylkesting'i liige. Aastatel 2010–2012 oli ta Norra Töölispartei noortesektsiooni ja Tööliste Liidu (AUF) peasekretär. Ta viibis 22. juulil 2011 toimunud rünnaku ajal Utøya saarel asuvas partei noortelaagris. Aastal 2021 avaldas ta selle kohta raamatu *"22. juli – og alle dagene etterpå"*. Augustist 2012 kuni maini 2013 töötas ta peaminister Jens Stoltenbergi alluvuses poliitilise nõunikuna peaministri kantseleis Statsministeriens kontoris (SMK). Temast sai seni noorim poliitiline nõunik. Seejärel jätkas ta tööd poliitilise nõunikuna justiits- ja eriolukordade ministeeriumis minister Grete Faremo juhtimisel. Tema ametiaeg poliitilise nõunikuna lõppes Jens Stoltenbergi teise valitsuse tagasiastumisega 16. oktoobril 2013.

Aastatel 2017–2019 oli ta Akershusi maakonna Tööpartei aseesimees. 2019. aasta kohalikel valimistel, kus ta valiti Vikeni maakonnast, mis loodi Akershusi, Buskerudi ja Østfoldi maakondadest 1. jaanuaril 2020, valiti ta Vikeni maakonnavolikokku. Aastal 2020 sai temast lõpuks maakonnavolikogu, mis oli omamoodi maakonnavalitsus, esimees.

14. oktoobril 2021 määrati ta äsja moodustatud Jonas Gahr Støre valitsuse haridusministriks. Mais 2023 valiti ta koos Jan Christian Vestrega Töölispartei uuteks aseesimeesteks. 16. oktoobrist 2023 on ta samas valitsuses töö- ja sotsiaalminister. Ta võttis ametikoha üle oma parteikaaslaselt Marte Mjøs Persenilt.
Ovalbumiin

**Ovalbumiin** on põhiline munavalge valk, mis moodustab seal umbes 55–65% summaarsest valkude kogusest.  

Nimetus “ovalbumiin” tuleneb ladinakeelsetest sõnadest *ovus* (muna) ja *albus* (valge).

Ovalbumiin on arvatavalt munas arenevale linnuembrüole oluline varuvalk aminohapete allikana. Ovalbumiin võib täita ka kaitsefunktsiooni väliskeskkonnast pärinevate mikroorganismide tõkestamisel.

Ovalbumiin on üks olulisi allergeensete omadustega valke munavalges. Umbes 70–80 protsendil patsientidest kaob munadest põhjustatud allergiline reaktsioon piisava kuumutamise tagajärjel, mida on seostatud ovalbumiini natiivse struktuuri pöördumatu hävimisega kõrgemal temperatuuril.

## Struktuur
Ovalbumiini aminohappeline järjestus ning ruumiline struktuur on homoloogilised serpiinide superperekonna valkudega, mis on üldiselt seriinproteaaside inhibiitorid. Ovalbumiinil selline inhibeeriv aktiivsus puudub.

Ovalbumiini aminohappeline järjestus ja struktuur ei ole sarnased seerumalbumiini omadega ning mõlemad valgud liigitatakse ajalooliselt albumiinideks seetõttu, et need on puhtas vees hästi lahustuvad ja denatureeruvad kuumutamisel.  

Ovalbumiini polüpeptiidahela suurus on 42,7 kDa ning see koosneb 385 aminohappe jäägist. Ovalbumiini molekulis on kirjeldatud mitut posttranslatsioonilist modifikatsiooni, sealhulgas N-terminaalset atsetüleerimist, fosforüülimist (S68 ja S344) ja glükosüülimist (N292). 

Ovalbumiini molekulis on ebaharilik sisemine signaaljärjestus, mida vajatakse valgu rakust välja suunamiseks (aminohappejäägid 21–47). Ovalbumiini signaaljärjestust ei eemaldata molekuli koosseisust rakust sekreteerimise käigus. 

Ovalbumiini lahuse kuumutamisel hävineb natiivne, serpiinide superperekonna valkudele iseloomulik struktuur. Moodustuvad raskestilahustuvad, ainult beetastruktuuri sisaldavad denatureerunud molekulid, kus hüdrofoobsete aminohapete kõrvalahelad on eksponeeritud väliskeskkonna poole. Selline struktuurne üleminek põhjustab munavalge hüübimise ehk kalgendumise keetmisel. 

## Ajalugu
Kanamunadest saadud ovalbumiin oli teine valk, mis on õnnestunud teadlastel puhastatud kristalsel kujul eraldada (esimene kristalliseeritud valk oli hemoglobiin). Ovalbumiini kristallid sai Hofmeister 1889. aastal, kui oli lisanud valgulahusele ammooniumsulfaati. 

Põhilise munavalgevalgu nimetasid ovalbumiiniks Osborne ja Campbell 1900. aastal.

Ovalbumiini molekuli aminohappelise järjestuse määrasid Nisbet ja tema kaastöölised 1981. aastal.

Tervikliku ovalbumiini ruumilise struktuuri tegid kindlaks Stein jt 1991. aastal.

## Viited
Söemampel

**Söemampel** (*Pholiota highlandensis*) on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.

Seen kasvab kevadest sügiseni põlenud pinnasel.

## Välislingid
*
Hans Geiger

**Johannes Wilhelm Geiger** (30. september 1882 Neustadt an der Weinstraße – 24. september 1945 Potsdam) oli saksa füüsik, kes leiutas Geigeri loenduri ehk ioniseeriva kiirguse tuvastamise jaoks kasutatava seadme. Teda tuntakse kui Rutherfordi hajumise katsete läbiviijat, mis viis aatomituuma avastamiseni. Ta viis läbi ka Bothe-Geigeri kokkusattumuskatse, mis kinnitas energia jäävust valguse ja osakeste vastastikmõjus.

## Elukäik
Geiger sündis Neustadt an der Haardtis Saksamaal viielapselises peres. Tema isa oli indoloog Wilhelm Ludwig Geiger, hilisem Erlangeni ülikooli professor. Tema vend oli Rudolf Geiger.

Aastatel 1902–1906 õppis Hans Geiger Erlangeni ülikoolis füüsikat ja matemaatikat omandades antud alal doktorikraadi. Tema väitekiri käsitles gaaside kaudu toimuvaid elektrilahendusi. 

Ta sai stipendiumi Manchesteri ülikooli ja töötas Arthur Schusteri assistendina. Pärast Schusteri pensionile jäämist 1907. aastal hakkas Geiger tegema koostööd Ernest Rutherfordiga ja 1908. aastal viis koos Ernest Marsdeniga läbi kuulsa Geigeri-Marsdeni eksperimendi. See protsess võimaldas neil lugeda alfaosakesi ja pani Rutherfordi hakkama mõtlema aatomi struktuurile. Ta valiti Manchesteri Kirjandus- ja Filosoofiaseltsi liikmeks 1910. aastal. 

1911. aastal avastasid Geiger ja John Mitchell Nuttall Geigeri-Nutalli seaduse. Nad viisid läbi katseid, mis viisid Rutherfordi aatomimudeli väljatöötamiseni.

1912. aastal nimetati Geiger Charlottenburgis asuva PTR kiirgusuuringute juhiks. Seal Instituudis töötas ta koos Walter Bothega ja James Chadwickiga. Töö katkes, kui Hans Geiger läks Saksa sõjaväe suurtüki ohvitseriks esimese maailmasõja ajal.

Bothe ja Geiger viisid 1924. aastal läbi Bothe-Geigeri kokkusattumuskatse, mis kinnitas Comptoni efekti, mille eest Arthur Compton sai 1927. aastal Nobeli füüsikaauhinna. Bothe sai oma katse eest samuti Nobeli füüsikaauhinna 1954. aastal, kui Geiger oli juba surnud.

1925. aastal sai Geigerist õppejõud Kieli ülikoolis. Seal lõi ta koos oma õpilase, Walther Mülleriga Geigeri toru täiustatud versiooni, Geigeri-Mülleri toru. See uus seadeldis tuvastas lisaks alfaosakestele ka beeta- ja gammaosakesi.

1929. aastal nimetati Geiger Tübingeni ülikooli füüsikaprofessoriks ja teadusdirektoriks. Seal tegi ta oma esimesed kosmilise kiirguse duši vaatlused. Kosmilise kiirguse, tuumalõhustumise ja tehiskiirguste uurimist jätkas ta Berliini Tehnikaülikoolis, kuhu asus tööle 1936. aastal. Füüsik uuris teemat surmani.

Geiger oli alates 1939. aastast Uraaniklubi liige, mis oli Saksamaa organisatsioon Teise maailmasõja ajal tuumarelvade uurimiseks. Rühm lagunes 1942. aastal, kui selle liikmed hakkasid uskuma, et tuumarelvad ei mängi sõja lõpetamisel olulist rolli. Geiger osales lühikest aega Saksamaa aatomipommi väljatöötamise projektis, mis aga luhtus.

Geiger elas üle Berliini lahingu ja sellele järgnenud Nõukogude okupatsiooni 1945. aasta aprillis/mais. Paar kuud hiljem kolis ta Potsdami, kus ta suri 24. septembril 1945.

## Viited
Kupu Kärsamäe kultusekivi

**Kupu Kärsamäe [[Kultuskivi|kultusekivi]]** asub Harju maakonnas, Kuusalu vallas, Kupu külas, ajalooliselt Kuusalu kihelkonnas. Muistis jääb Kärsamäe katastriüksusele. Kupu külas olev kultusekivi on arheoloogiamälestisena (MK reg nr 18210) kaitse all alates 1998. aastast.  Tegemist on lohukiviga.

## Kirjeldus
Kultusekivi avastas 1977. aasta sügisel arheoloog Ain Lavi. Välimuselt on ümara-kolmnurkse põhiplaaniga, järskude külgedega ja hallika värvusega maakivi/raudkivi. Kivi on rahuldavalt säilinud, kuigi esineb mitmeid murenemise jälgi. Kivi pikkus on põhja-lõuna suunas 3,3 m, laius 2 m, lõunapoolne kõrgus ligi 1,15 m ja ümbermõõt 8,3 m. Mälestisel on säilinud lohud, mille ümbermõõt on 3,5–7 cm ja sügavus kohati 0,5–1,6 cm. Kohati asuvad lohud kompaktselt kaldjal kivilael. Kivile on tehtud 15 lohku, millest osad on üsna nõrgalt aimatavad. Lohkude tegelik arv võib erineda muistise passis ülesse loetutega. Kupu Kärsamäe kultusekivile lisaks võeti 1998. aastal kaitse alla veel viis lähiümbruses olevat kultusekivi, mida nimetati Kuusalu-Käli rühmaks.

Kultusekivi vahetus läheduses asub veel teisigi kultusekive (MK reg nr 18208, 18209), mis on arheoloogilisemälestisena kaitse alla võetud.

## Pärimus ja tänapäev
Kahjuks ei ole antud lohukivist teada pärimust. Lohukive ei ole tavaliselt kasutatud ohvrikivina, aga tänapäeval on antud kivi muutunud ohvrikiviks. Inimesed on leidnud selle kivi ülesse ja hakanud sellest pidama lugu. Üheks põhjuseks võib arvata kivi asukohta. Nimelt jääb kivi tee äärde, seega on hea ligipääs. Samas võib see kivi omada ka väge, võimu või õnne, mis siis ohvrianni andjale võib abiks tulla.

## Pilte

Fail:Kupu Kärsamäe kultusekivi ohverdused.jpg|Lähivaade kultusekivile
Fail:Kupu Kärsamäe kultusekivi ohverdused lähivaade.jpg|Ohverdused on paigutatud lohukivi lohkudesse
Fail:Kupu Kärsamäe kultusekivi lohkudes mündid.jpg|Mündid on ohverdatud lohukivi lohkudesse


## Viited
Organiseerumatute Büroo

**Akadeemiline Üliõpilaskoondis "Organiseerumatute Büroo"** oli aastail 1927–1937 Tartu Ülikooli juures tegutsenud üliõpilasorganisatsioon.

Büroo loodi korporatsioonidesse ja seltsidesse mittekuuluvate üliõpilaste koondamiseks ja nende huvide esindamiseks.

Büroo põhikiri registreeriti 22 asutajaliikme palvel Tartu Ülikooli valitsuse poolt 29. aprillil 1927.

Organiseerumatute Büroo juhatajad:
*1927 I – 1929 I Karl Mihkla
*1929 II – 1931 I Otto Tubarik
*1931 II Artur Mühlhausen
*1932 I Peeter Elias
*1932 II Oskar Normann
*1933 I – 1934 I Karl Mädasson
*1934 II Hugo Rebane
*1935 I August Kärsna
*1935 II Elmar Keerd
*1936 I – 1937 I Helmut Suursööt
*(dateerimata, 1937 II?) August Traat

1935 II semestril oli ühingul 41 liiget.

Büroo lõpetas tegevuse seoses Ülikoolide seaduse jõustumisega 1. jaanuaril 1938. Tema liikmed moodustasid Eesti Meesüliõpilaste Ühingu "Ümera", Eesti Naisüliõpilaste Ühingu ja Eesti Üliõpilaste Ühingu.
 
Välismärgid puudusid, bürool oli lihtne ümmargune kummitempel tekstiga "Organiseerumatute Büroo Tartus".

## Viited
Otto Tubarik

**Otto Tubarik** (**Otto Tubbarik**; 15. märts 1902 Kehtna vald, Harjumaa – 21. detsember 1937 Vee vald, Pärnumaa) oli Eesti omavalitsusametnik.

Ta õppis 1929–1933 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Organiseerumatute Büroo liige (1929–1931 esimees).

Ta teenis 1922–1928 10. Jalaväerügemendis, alates 1935. aastast oli Vee vallasekretär Pärnumaal.
Stian Solberg

**Stian Solberg** (sündinud 6. detsembril 2005 Oslos) on Norra elukutseline jäähokimängija, kes mängib kaitsjana American Hockey League'i (AHL) klubis San Diego Gulls, ning on Anaheim Ducksi potentsiaalne mängija National Hockey League'i (NHL). 

2024. aastal valis Anaheim Ducksi ta NHL-i draft '​is 23. valikuna, saades teiseks Norrakaks, kes valiti esimeses voorus, pärast Michael Brandsegg-Nygårdi, kes valiti samas draftis kahe valiku võrra varem.

## Viited

## Välislingid
* Stian Solberg NHL.com lehel
* Stian Solberg eliteprospects.com lehel
* Stian Solberg eurohockey.com lehel
Nathan Walker

**Nathan Walker** (sündinud 7. veebruaril 1994 Cardiffis) on Walesis sündinud Austraalia jäähokimängija, kes mängib ründajana praegu National Hockey League'i (NHL) klubis St. Louis Blues. 

Walker, kes on sündinud Walesis, kasvas üles Austraalias ja mängis seal esmakordselt jäähokit. Ta kolis 2007. aastal Tšehhi, et edendada oma karjääri, liitudes Tšehhi Extraligas mängiva HC Vítkovice noortetiimiga. Ta mängis esmakordselt täiskasvanute klubis 2011. aastal, olles esimene Austraalia jäähokimängija, kes mängis professionaalses täiskasvanute meeskonnas Euroopas. Koos HC Vítkovice’iga laenutati Walker mitmele madalama taseme tšehhi meeskonnale.

Pärast mõningaid aastaid AHL-is liitus Walker 2017. aastal Capitalsiga, olles esimene Austraalia mängija, kes mängis NHL-is. Ta pandi waiversile ja võeti Edmonton Oilersi poolt samal hooajal, kuid ainult kahe mängu pärast Oilersis naasis ta Capitalsi, kellega ta võitis 2018. aastal Stanley karika.

## Viited

## Välislingid
* Nathan Walker eliteprospects.com lehel
* Nathan Walker nhl.com lehel
* Nathan Walker hockeydb.com lehel
* Nathan Walker eurohockey.com lehel
Kurdide olemasolu eitamine Türgi poolt

**Kurdide eitamine** on Türgi Vabariigi ametlik poliitika, mille järgi ei loeta kurde eraldi rahvaks. Kurdid räägivad erinevaid Loode-Iraani keelerühma murdeid ning nende ajalooline asuala on muuhulgas Türgi kaguosa (nn Türgi Kurdistan). Kurdide omariikluspüüded on olnud 1920. aastatest kestnud Türgi-Kurdi konflikti aluspõhjuseks. Türgi võimude ametlik hoiak on, et kurdid kuuluvad sarnaselt türklastele turgi rahvaste hulka. 

Valitsus ei tunnusta kurdi keelt eraldi keelena ning ei kasuta termineid "kurd" ja "Kurdistan". 20. sajandil oli sõnade "kurd" ja "Kurdistan" kasutamine kriminaalne, kurde nimetati mägitürklasteks (türgi keeles *Dağ Türkleri*). Türgi võimud proovisid ja proovivad juurutada seisukohta, et kurdid on türgi identiteedi kaotanud türklased, kes on segunenud muude rahvastega, nagu araablased, armeenlased ja pärslased. 21. sajandil on Türgi suhtumine kurdidesse mõjutanud laialdaselt Türgi välispoliitikat Lähis-Idas, näiteks riigi suhtumist Süüria autonoomsesse kurdi piirkonda ja autonoomsesse Iraagi Kurdistani.

## Vaata ka
* Kurdivastasus
* Vandenõuteooriad Türgis
* Kurdide inimõigused Türgis
* Kurdide päritolu
* Ksenofoobia ja diskrimineerimine Türgis
* Kurdide massimõrvade loend

## Viited

## Allikad
* 
*
Mathias Bau Hansen

**Mathias Bau Hansen** (sündinud 3. juulil 1993) on Taani elukutseline jäähokiründaja, kes mängib praegu Metal Ligaeni klubis Herning Blue Fox.

## Viited

## Välislingid
* Mathias Bau Hansen NHL.com lehel
* Mathias Bau Hansen eliteprospects.com lehel
* Mathias Bau Hansen eurohockey.com lehel
Curt Krausp

**Curt Krausp** (ka **Kurt (Alfred Ernst) Krausp**, 19. veebruar või 2. märts 1896 Tallinn – 1974) oli Eesti arst (kopsuarst) ja zooloog (malakoloog). 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli arstina.

Ta on uurinud Eesti ja Läti tigusid (kuni aastani 1939). 

## Teoseid
*Krausp, Curt 1934. Die Land- und Süsswassermollusken der Insel Ruhnu (Runö). *Eesti loodusteaduse arhiiv*, II seeria, 15(3/4).
*Krausp, Curt 1936. ''Acanthinula'' (''Zoogenetes'') ''harpa'' Say esmasleiust Eestis. *Eesti Loodus* 4(3): 96–98.
*Krausp, Curt 1936. Beitrag zur estländischen Molluskenfauna. *Archiv für Molluskenkunde* 68: 16–61.

## Viited
Osmanite Riigi lagunemine

**Osmanite Riigi lagunemine** oli ajajärk Osmanite Riigi ajaloos aastatel 1908–1922. See algas Noortürklaste revolutsiooniga ning lõppes Osmanite Riigi likvideerimise ja Türgi Vabariigi loomisega.

Noortürklased taastasid revolutsiooniga 1876. aasta põhiseaduse, lõid mitmeparteisüsteemi ja kaheastmelise parlamendi valimissüsteemi. Samal ajal tõstis pead ka konkureeriv osmanistlik liikumine, mille pooldajad proovisid riiki koos hoida propageerides Osmanite Riigi kodanike ühtsust usust või rahvusest hoolimata. Rahvas suhtus alguses uude põhiseadusesse hästi, loodeti, et sellega kaasajastatakse riigiinstitutsioonid ning lahendatakse rahvastevahelised pinged.

Seda ajajärku iseloomustab ka sõjaline ebaedu. Sõjaväereformidest hoolimata said osmanid lüüa Itaalia-Türgi sõjas (1911–1912) ning Balkani sõdades ehk nad löödi minema Põhja-Aafrikast ning põhimõtteliselt ka Euroopast. Enne esimest maailmasõda oli riigis olukord pingeline, toimusid 31. märtsi vahejuhtum, 1912. aasta riigipööre ja 1913. aasta riigipööre. Ühtsuse ja Arengu Komitee valitsus muutus aina radikaalsemaks, massiliselt tapeti riigi armeenlastest, assüürlastest ja kreeklastest kodanikke. Esimene maailmasõda lõppes Osmanite Riigi jaoks kaotusega ning impeeriumi riismed jagati Sèvresi rahuga. Aastal 1920 Londoni konverentsil paika pandud tingimustega jäeti riigile mingid alad ning luba kasutada nime Osmanite Kalifaat. Selle taga oli Suurbritannia katse nurjata Khilafati Liikumist.

Okupatsioonid Konstantinoopolis (Istanbulis) ja Smürnas (Izmiris) mobiliseerisid türgi rahvusliku liikumise, mis võitis hiljem Türgi vabadussõja. Formaalselt likvideeris Türgi parlament sultanaadi 1. novembril 1922. Sultan nimetati Osmanite dünastia poolt 1299. aastast valitsetud aladel *[[Türgi 150 personae non gratae't|persona non gratae]]*‘ks.

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Kurdi-Türgi konflikt

:*Vaata ka: [[Kurdide ülestõusude ajajoon]]*

**Kurdi-Türgi konflikt** on konflikt, mille käigus on kurdi rahvuslased aeg-ajalt üles tõusnud Türgi vastu. Konflikt algas Türgi vabadussõja ning Osmanite Riigi muutumisega Türgi Vabariigiks. Konflikt on tänapäeval peamiselt Kurdistani Töölispartei (PKK) ja Türgi vahel.

Osmanite Riigi sõjaväearhiivide järgi on kurdide mässud Anatoolias toimunud enam kui kahe sajandi jooksul. Suuremad kurdide ülestõusud raputasid Osmanite Riiki selle viimastel aastakümnetel, konflikti kaasaegne faas algas 1922. aastal, kui paralleelselt Türgi riigiga tekkis organiseeritud kurdi rahvuslus. 1925. aastal suruti maha Sheikh Saidi mäss ning Sheikh Said koos 36 kaasteelisega hukati. Järgmised suuremad ülestõusud olid Ararati mäss 1930. aastal ja Dersimi mäss 1937. aastal. Dersimile lähim diplomaatiline esindus ehk Suurbritannia konsul Trabzonis kajastas sealseid sündmusi ning kirjeldas neid brutaalsete ja valimatute vägivallategudena, mida saab võrrelda armeenlaste genotsiidiga. Konsul kirjeldas, kuidas tapeti tuhandeid kurde, sealhulgas naisi ja lapsi, ning kuidas kurdi lapsi visati Eufrati jõkke. Vähem vaenulikes piirkondades elanud kurdidelt konfiskeeriti nende vara ning nad küüditati Kesk-Türgi vilajettidesse. Ta kirjutas, et võimude sõnul lahendas see "kurdi küsimuse".

Kurdid süüdistavad Türgi valitsust kurdi identiteedi mahasurumises, näide sellest on kurdi keele keelustamine. Mustafa Kemal Atatürk uskus, et riigi ühtsus ja stabiilsus peitub ühtses poliitilises kuuluvuses ning et kultuurilised ja rahvuslikud küsimused on eraasjad. Siiski ei loobunud paljud kurdid enda kultuurist ja keelest. 1980.–1990. aastatel toimusid suuremad kokkupõrked Türgi sõjaväe ja Kurdistani Töölispartei vahel, milles hukkus üle 35 000 inimese.

## Vaata ka
* Kurdistani Töölispartei vastuhaku ajajoon (1978–2015)
* Loend Türgi operatsioonidest Põhja-Iraagis
* Iraagi Kurdistani-PKK konflikt
* RAF Iraq Command
* Kaasaegsete Lähis-Ida konfliktide loend

## Viited

## Allikad
* 
* 
* 
*  (also London: Zed Books, 1992)
* 
*
Hohenberg (suguvõsa)

**Hohenberg** on Austria-Ungari troonipärija Franz Ferdinandi (1863–1914) ja tema morganaatilise abikaasa, Chotkowa ja Wognini krahvinna Sophie Choteki (1868–1914) järglastest koosnev Austria aadlisuguvõsa.

Sophie nimetati abiellumise puhul 1900 Hohenbergi vürstinnaks ja 1909 hertsoginnaks. Karl I määras 1917. aastal, et Hohenbergide perekonnapea kannab Hohenbergi hertsogi ja teised perekonnaliikmed vürsti/vürstinna tiitlit. 

Hohenbergide hertsogliku perekonna pead on olnud:
*1917–1962 Maximilian (1902–1962)
*1962–1977 Franz Ferdinand (1927–1977, eelmise poeg)
*1977–2019 Georg (1929–2019, eelmise noorem vend; Austria suursaadik Tunises, Püha Tooli ja Malta ordu juures ning San Marinos)
*2019– Nikolaus (sündinud 1961, eelmise poeg)

## Vaata ka
*Choteki suguvõsa
*Maximilian Hohenberg
*Habsburgi dünastia
Conestoga vanker

**Conestoga vanker** (inglise *conestoga wagon*) on suurte puitkodarate ja suhteliselt laiade rehvidega ratastega hobuveok, mis võimaldas liikuda ka ebatasasel pinnasel, roobastega ja mudasel teel. Vanker võeti kasutusele Ameerika Ühendriikides Pennsylvanias Conestoga orus saksa asunike poolt valmistatuna 1755. a. 

Väiksemaid vankreid vedas kaks hobust, suuremaid, 4–5 tonnise kandejõuga vankreid aga kuus hobust. Kõrgetele puidust kaartele pingutati veekindel kangas, mis kaitses preerias reisijaid päikese ja vihma eest. 19. sajandil kohandati Conestoga vanker asukatele, kes hakkasid koos oma varanatukesega idarannikult läände reisima. Valge, laeva purje meenutava kanga tõttu hakati vankrit nimetama ka preeria kuunariks. 

## Viited
Bryce James

**Bryce Maximus James** (sündinud 14. juunil 2007)  on Ameerika Ühendriikide korvpallur, kes mängib Sierra Canyoni erakooli korvpalli tiimis. Ta on NBA mängija LeBron Jamesi teine laps ja NBA mängija Bronny Jamesi noorem vend.
2018. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

**[[Eesti karikavõistlused võrkpallis|Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis]] 2018** (sponsornimega **Aadu Luukase karikas**) oli 71. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 17. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 22. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 10 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.

Esimest hooaega kandis Eesti meeste karikas Aadu Luukase karika nime. Aadu Luukas (1939–2006) oli Eesti ettevõtja ning aastatel 1997–2006 Eesti Võrkpalli Liidu president. Luukase juhtimisel ajal algas võrkpalli taassünd 21. sajandil ning selleks, et jäädvustada Aadu Luukase nimi võrkpalli ajalikku, otsustas EVF anda karikale just tema nime. Aadu Luukase karikas on rändkarikas, mis on valmistatud Itaalia käsitöömeistrite poolt.

Teist hooaega järjest võitis karika Saaremaa võrkpalliklubi, kes võitis karikafinaalis 3:2 Pärnu võrkpalliklubi.

## Võistkonnad
2019. aastal osales karikavõistlustel 10 Eesti võrkpalliklubi (6 meistriliiga klubi ja 4 esiliiga klubi).
### Asukohad ja personal

## Turniiritabel
### Eelring
Eelringiks loositi omavahel kokku Tallinna Ülikool ja LotusTimber/Neemeco ning TalTech VK ja Rakvere VK, kes otsustasid veerandfinaali pääseja kahest mängust parimaga. Esimene mäng peeti esimesena nimetatud võistkonna kodusaalis.

Allikas: Eesti Meeste Karikavõistlused 2018 Standing

### Veerandfinaalseeriad

### Poolfinaalseeriad

### Finaal

## Lõppjärjestus

## Viited
2017. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

**[[Eesti karikavõistlused võrkpallis|Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis]] 2017** oli 70. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 8. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 29. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 10 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.

Esmakordselt võitis karikavõistlused Saaremaa võrkpalliklubi, kes võitis Tartu Ülikooli spordihoones toimunud karikafinaalis 3:2 Bigbank Tartut.

## Võistkonnad
2017. aastal osales karikavõistlustel 10 Eesti võrkpalliklubi (7 meistriliiga klubi ja 3 esiliiga klubi).
### Asukohad ja personal

## Turniiritabel
### Eelring
Eelringiks loosti kokku Järvamaa VK ja Bigbank Tartu ning Saaremaa VK ja Eesti Maaülikool, kes otsustasid veerandfinaali pääseja kahest mängust parimaga. Esimene mäng peeti esimesena nimetatud võistkonna kodusaalis.

Allikas: Eesti Võrkpalli Liidu arhiiv, Eesti Karikavõistlused 2017 Tulemused

### Veerandfinaalseeriad

### Poolfinaalseeriad

### Finaal

## Lõppjärjestus

## Viited
Édouard Louis

**Édouard Louis** (**Eddy Bellegueule**; sündinud 30. oktoobril 1992 Hallencourtis) on prantsuse kirjanik ja sotsioloog.

Édouard Louis debüteeris 2014. aastal autobiograafilise romaaniga "Aitab Eddy Bellegueule'ist" ("En finir avec Eddy Bellegueule"). Tema tuntuim teos on 2021. aastal ilmunud "Muutuda: meetod" ("Changer: methode").

2025. aastal külastas Édouard Louis festivali HeadRead raames Eestit.

## Teosed eesti keeles

* "Muutuda: meetod", tõlkinud Tõnu Õnnepalu, Varrak, 2024. 
* "Kes tappis mu isa", tõlkinud Heli Allik, Varrak, 2025. 

## Viited

## Välislingid
* Ma ei taha, et te pea kõrvale pööraksite Intervjuu kirjanikuga. Sirp, 30.05.2025
Mikael Meema

**Mikael Meema** (sündinud 1. veebruaril 1991) on eesti püstijalakoomik. Üks Huumoriklubi asutajatest. 

Ta on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning omandanud Tartu Ülikoolis bakalaureusekraadi inglise keele ja kirjanduse erialal.

Meema on esinenud püstjalakomöödia etendustega “Tund” 2025, “Peaingel Mikael” 2024, “Palderjan” 2023, “Lood” 2022, “Puhas poiss” 2019, “See kõlas minu peas paremini” 2018, “Lootusetu romantik” 2016. Samuti on osa võtnud mitmetest Comedy Estonia ning Huumoriklubi suvetuuridest. 

Meema on olnud soojendusesineja teiste Eesti koomikute, näiteks Ari Matti Mustoneni ja Sander Õiguse etteastetele. Aastal 2018 võitsid Mikael Meema ja Ari Matti Mustonen oma taskuhäälinguga Tussisööjad Eesti Sotsiaalmeedia Auhindadel aasta parima taskuhäälingu kategooria. Alates 2024. aastast on Mikael Meema olnud tegev taskuhäälingus Mikael ja Mikker ka on ta osalenud saates "Koomikud ja küsimused".

## Viited
Rõõnetigu

**Rõõnetigu** (ka suur-rõõnetigu, *Zoogenetes harpa*, sünonüüm *Acanthinula harpa*) on väike maismaatigu sugukonnast *[[Valloniidae]]*.

Elab laial alal põhja-parasvöötmes.

Eestis on ta haruldane, elab peamiselt läänesaartel niiskeis metsades. Kuulub Eesti limuste punasesse nimestikku (ohulähedane). 

Koja suurus 3–4 mm.

## Kirjandust
*Krausp, Curt 1936. *Acanthinula* (*Zoogenetes*) *harpa* Say esmasleiust Eestis. *Eesti Loodus* 4(3): 96–98.
*Morse, Edward S. 1864. Observations on the terrestrial *Pulmonifera*, including a catalogue of all species of terrestrial and fluviatile *Mollusca* known to inhabit the state. *Journal of the Portland Society of Natural History* 1(1): 1-63.
Nickel City Opera

**Nickel City Opera** (ka **NC Opera Buffalo**, lühend **NCO**) on 2004. aastal asutatud USA ooperiteater New Yorgi osariigis Buffalos.

Nickel City Opera kasutab etenduskohana Buffalo kesklinna teatrirajoonis asuvat Shea etenduskunstide keskust, mis on oma 3019 külastajat mahutava saaliga üks USA suuremaid ooperiteatreid. 1926. aastal ehitatud hoone on projekteerinud Chicago firma Rapp and Rapp Euroopa ooperiteatrite eeskujul ning selle väliskujunduses on ühendatud Prantsuse ja Hispaania baroki ja rokokoo elemente. Sisekujunduse autor on Louis Comfort Tiffany. Samuti kasutab Nickel City Opera Riviera teatri hoonet, mille mahutavus on 1140 kohta.

NCO repertuaaris leidub teoseid alates 18. sajandi barokkooperist ja 19. sajandi *[[bel canto]]*'st kuni 20. sajandi minimalismi ja 20.–21. sajandi nüüdisloominguni välja. Lavastuste kujundused ulatuvad filigraansetest traditsioonilistest dekoratsioonidest nüüdisaegsete kunstnikutöödeni.

2011. aastal tõi NCO eriettekandena publiku ette Giacomo Puccini ooperi "Mantel", mida dirigeeris Henry Akina ja mis etendus Buffalo ühe tuntuma maamärgi, New Yorgi osariigis Buffalo and Erie County Naval & Military Parkis ankrus seisva muuseumlaeva, Fletcher-klassi hävitaja The Sullivans (DD-537) pardal.

2016. aastal toimus Nickel City Operas Persis Vehari ooperi "Shot!" maailmaesietendus. Ooper kõneleb USA presidendi William McKinley tapmisest 1901. aasta maailmanäitusel Buffalos.

2021. aastal toodi Nickel City Operas lavale Jessie Downsi ooperi "The Second Sight" maailmaesietenduse.
2017. aasta mais pälvis Nickel City Opera Opera America aastaauhinna Service Award.

Nickel City Opera muusikajuhi ja peadirigendina töötas aastatel 2017–2021 Saksa dirigent Matthias Manasi, olles võtnud taktikepi üle Ameerika dirigendilt Michael Chingilt, kes tegutses muusikajuhi ja peadirigendina aastatel 2012–2017. Nickel City Opera teeb koostööd Buffalo filharmoonia orkestriga.

## Viited

## Välislingid
*Nickel City Opera koduleht
*Shea's Performing Arts Centeri koduleht
*BPO
*A history
Flöit

**Flöit** (inglise *fluyt*) oli alates 17. sajandist Hollandis ehitatud, väikesearvulise meeskonna, ühe teki ja mahuka trümmiga kaubalaev. Esimestena hakkasid 16. sajandi lõpul väikesearvulise meeskonna poolt hõlpsasti juhitavaid laevu ehitama hollandlased. Esimene uut tüüpi alus valmis 1595. aastal.

Laeva disain sarnanes küllalt palju varasemate galeoonide väliskujuga. Mastid olid galeoonide omadest kõrgemad ja võimaldasid laeval arendada suuremat kiirust. Pikk ja suhteliselt kitsas laev pidi olema suuteline ületama India ookeani ja võtma pardale võimalikult suure kaubalasti. Kolme mastiga laeva ainsa teki all oli mahukas trümm kaubalasti tarvis. Aluse kolmest mastist kaks kandsid kaht või kolme ristkülikukujulist raapurje, kolmas, tagumine ja lühem mast aga kolmnurkset kahvelpurje. Hollandi kaubalaeva lastikandevõime ületas inglaste aluse oma keskmiselt kaks korda.

Laeva pikkus oli tüüpiliselt 24 m, kaal vahemikus 200–300 t ja laevakere allpool laienev. Alus oli eest- ja tagantvaates pirnikujuline, laeva taglastuses kasutati palju plokke ja talisid. Laeva tekk oli suhteliselt väikese pindalaga ja meeskond väikesearvuline, enamasti 35 liikmeline.

Laeva teki pindala oli muude laevade omast väiksem peamiselt põhjusel, et Taani riik maksustas kaubalaevu Øresund’i väina läbimisel teki pindala, mitte laeva lastiruumide mahu alusel. Laevad polnud küll kiired, kuid olid siiski suhteliselt odavad osta ja soodsad kasutada. Kaubavedu selle alusega oli ligikaudu kaks korda soodsam kui muude sama lastikandevõimega kaubalaevadega.

Hollandi laevade meeskonnas oli kohati kolm korda vähem mehi kui Inglismaa alustel. Hollandi kaupmehed ja laevaehitajad olid suutelised valmistama kaubalaevu oluliselt väiksemate kuludega kui inglased. Hollandi kaubalaeva relvastus oli minimaalne, kuid pardal oli siiski piisavalt kergemat relvastust, mida kasutati vajadusel võitluses piraatidega. Väikese süvisega laev suutis liikuda jõgedel ja võtta lasti peale ka väljaspool sadamaid.

Hollandi laevaehitajad kasutasid oma laevade ehitamisel ka teistsuguseid tööriistu, mille abil valmis laev rivaalide alustest kaks korda väiksemate kuludega. Soodsalt omandatud laev pakkus hollandi kaupmeestele võrreldes inglise kaupmeestega olulise konkurentsieelise. 17. sajandi teisel poolel hakkasid inglise laevaehitajad võtma üle hollandi laevade disaini ja ehitamise põhimõtteid rakendamaks neid inglise kaupmeeste tellimusel valmistatavatele laevadele.

## Viited
Assen

**Assen** on linn Hollandis, Drenthe provintsi halduskeskus.

Linn tekkis 1258. aastal rajatud Sankta Maria nunnakloostri juurde. 1809. aastal sai Assen linnaõigused ja 1814. aastal Drenthe provintsi keskuseks. 

2025. aasta alguses oli linnas 70 395 elanikku.

Linna läbib Meppel–Groningeni raudteeliin.

## Viited

## Välislingid
*Linna koduleht
Poliitiku süllogism

**Poliitiku süllogism** ehk poliitiku arutlusviga on loogiline arutlusviga, mis järgib mõttekäiku:

# *Me peame midagi tegema*
# *See on midagi*
# *Järelikult peame seda tegema*

Esimest korda tuvastati see 1988. aastal BBC poliitilise komöödiasarja "Jah, härra peaminister" jaos "Võim inimeste kätte" ning seda on hiljem internetis edasi arendatud. Sarja ametnike väljamõeldud süllogismile on viidatud ka päris Briti parlamendis ning USA poliitilistes arutlustes.

## Vaata ka

* retoorika
* väitlus
* süllogism

## Viited
Jobst Friedrich von Dücker (1632–1686)

**Jobst Friedrich von Dücker** (12. august 1632 – 26. august 1686) oli Dückerite aadlisuguvõsa Kuigatsi harust pärit Rootsi sõjaväelane, sillakohtunik ja mõisnik. Ta oli Dīķeri, Kuigatsi, Ohukotsu, Penuja ja Põlli mõisnik. 

## Elulugu
Jobst Freidrich von Dücker sündis 1632. aastal Kuigatsis Hans Dückeri ja Anna Weckebrodti perekonda. 

1682. aastal päris ta oma isalt Dīķeri ning järgmisel aastal Penuja mõisa. 

Jobst Friedrich von Dücker suri 1686. aastal Pärnus. 

## Perekond
1665. aastal abiellus ta Idavere mõisas Gerdruta Sophia von Lodega. Abielust sündis viis last.

* Anna Helena von Dücker. Abiellus Johann Winrich von Delwigiga. 
* Gerdruta Christina von Dücker.
* Johann Ernst von Dücker (surnud 1709). 
* Margaretha Elisabeth von Dücker. Abiellus Jürgen Gustav von Hastferiga. 
* Otto Friedrich von Dücker (surnud 1710). Abiellus Beata von Lodega. Oli Ohukotsu ja Põlli mõisnik. 

## Viited


### Kirjandus

* Stackelberg, Otto Magnus von. *Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft*. Kd. 1. Görlitz. 1931.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Kd. 1. Tartu. 1877.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Kd. 2. Dresden. 1885.
2026. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

**2026. aasta [[jäähoki maailmameistrivõistlused]]** toimuvad 15.–31. maini 2026 Šveitsis Zürichis ja Fribourgis.

Korraldaja kinnitas Rahvusvaheline Jäähokiliit (IIHF) 27. mail 2022 Soomes Tamperes.

## Võistlusareenid

## Osalejad

;A-alagrupp (Zürich)
* (2), senine maailmameister
* (3), korraldav riik
* (7)
* (8)
* (11)
* (12)
* (18)
* (19), edutati I A divisjonist

;B-alagrupp (Fribourg)
* (4)
* (5)
* (6)
* (9)
* (10)
* (13)
* (17)
* (20), edutati I A divisjonist

## Alagrupiturniir
### A-alagrupi turniir

### Tulemused

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### B-alagrupi turniir

### Tulemused

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Väljalangemismängud
2026. aasta maailmameistrivõistluste play-off'i ring peeti 28.–31. maini 2026. Iga alagrupi neli paremat pääsesid play-off ringi. Veerandfinalistid jagati paaridesse vastavalt nende positsioonidele alagruppides: iga eelringi alagrupi esikoha võistkond mängis teise grupi neljanda koha võistkonnaga, teise koha meeskond aga teise grupi kolmanda koha meeskonnaga (1A-4B, 2A-3B, 1B-4A, 2B-3A.).

### Veerandfinaalid
----

----

----

----

### Poolfinaalid
----

----

### Pronksimäng
----

### Finaal
----

## Välislingid
*Ametlik koduleht
India marabu

**India marabu** ehk **argala** (*Leptoptilos dubius*) on toonekurglaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
India marabu on 120–152 cm pikk. Tiiva pikkus on 800–820 mm, saba on 310–335 mm pikk, jookse 320–330 mm, nokk 320–345 mm.

Pea ja kael on sulgedeta ja punast värvi. Selg, tiivad ja saba on mustad roheka läikega. Tiival on hele vööt. Rind ja kõht on valged. Nokk on kollane või rohekas. Jalad on tumedad. Silmad on valged.

Pulmarüüs on pea erepunane, kael kollane ja nokatüvik roosakas. Vööt tiival on hõbedane. Emaslinnud on eredamat värvi kui isased.

Udusulis pojad on valged.

## Levik
Levila ulatub Põhja-Indiast Indohiinani, tõenäoliselt pesitsevad ainult Assamis.

India marabud elavad soodes, järvede ääres, riisipõldudel, metsades, rohumaadel ja põldudel. Neid on tavaliselt näha raibete juures ja linna servas asuvates prügilates.

## Toitumine
Toituvad raibetest ja suuretest kaladest, kuid ka konnadest, roomajatest, suurtest putukatest, koorikloomadest ja vigastatud partidest. Tihti kogunevad raibete ja prügilate juurde koos teiste raipesööjatega.

On nähtud, kuidas india marabu neelab 5 minuti jooksul alla kaks 30 cm pikkust pühvli selgroolüli.

## Pesitsemine
Tavaliselt pesitsevad suurtes kolooniates, mõnikord koos teiste liikidega. Pesa on 2 m lai ja 1 m sügav ning asub 12–23 m kõrgusel puu otsas. Võivad pesitseda ka kaljudel. Pesa ehitavad mõlemad vanalinnud isaslinnu toodud okstest. Neil kulub selleks 2–4 päeva.

Pesitsevad oktoobrist jaanuarini. Kurnas on 2–4 muna mõõtmetega 77,3 × 57,5 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 34 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 142 päeva vanuselt.

## Eluiga
India marabud võivad elada kuni 43-aastaseks.

## Viited

## Välislingid
Võrkpsatürell

**Võrkpsatürell** (*Psathyrella piluliformis*) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.

Seen kasvab lehtpuude lamatüvedel.

## Välislingid
* Võrkpsatürell andmebaasis eElurikkus
Marats Kasems

**Marats Kasems** (sündinud 14. märtsil 1990 Riias, Läti) on Läti ajakirjanik ja endine Sputnik Leedu peatoimetaja, mis kuulub Venemaa riikliku meediaagentuuri Rossija Segodnja alla. Ta on tuntud oma tegevuse poolest Venemaa meedias, poliitilise tegevuse eest Lätis ning julgeolekuga seotud kohtuasjade tõttu.

## Lapsepõlv ja haridus
Kasemsi isa on Jeemeni araablane, ema venelane. Tema isa, Fadel Kasem, teenis sõjaväes. Ta õppis klaverit Salaspilsi muusikakoolis ja astus hiljem õppima politoloogiat Läti Ülikoolis, kuid ei lõpetanud õpinguid. Hiljem omandas ta magistrikraadi Venemaa Rahvaste Sõpruse Ülikoolis.

## Poliitiline tegevus
2013. aastal kandideeris Kasems Salaspilsi linnavolikokku Kooskõla partei kandidaadina. Pärast seda, kui avaldati video, kus ta kasutas valimiste tulemuste üle pettunult roppusi, heideti ta parteist välja.

2018. aastal kandideeris ta parlamendivalimistel poliitilise liidu "Alternatiivide eest" (*Par Alternatīvu*) koosseisus, identifitseerides end Rossija Segodnja ajakirjanikuna.

## Töö Venemaa meedias
Kasemist sai Sputnik Leedu peatoimetaja. 2019. aastal kuulutasid Leedu võimud ta riiki sisenemise keelu ja persona non grata’ks viieks aastaks, viidates julgeolekuprobleemidele.

## Arreteerimine ja kohtuprotsess Lätis
30. detsembril 2022 arreteeris Läti Julgeolekuteenistus Kasemi tema naasmisel riiki. Teda süüdistati võõrriigi aitamises tegevuses, mis on suunatud Läti Vabariigi vastu, vastavalt Läti kriminaalkoodeksi paragrahvile 84. Samuti kahtlustati teda EL-i sanktsioonide rikkumises ja spionaažiga seotud süütegudes.

2023. aasta aprillis vabastati ta kohtueelse menetluse ajaks riigist lahkumise keelu all. Juulis 2023 mõisteti ta süüdi ja talle määrati 15 500 euro suurune rahatrahv, võttes arvesse tema ülestunnistust ja kahetsust.

## Hilisemad intervjuud
2023. aasta augustis andis Kasems intervjuu portaalile *[[Delfi (portaal)|Delfi]]*, kus kirjeldas oma tööd Venemaa meediajuhi Dmitri Kisseljovi jaoks kui "räpast" ja kehvasti tasustatud. Ta märkis, et ei kavatse Venemaale naasta. Hiljem eemaldati intervjuu veebilehelt. Teises intervjuus TV3 Lätile väljendas ta huvi kandideerida uuesti Saeimasse.

## Arvamused
Kasem on seisukohal, et väikesed riigid nagu Läti peaksid kasutama kõiki vahendeid oma info- ja meediaruumi kaitsmiseks. Ta on toetanud kaasavat läti rahvuslikku identiteeti, väites, et kõik pikaajalised elanikud peaksid end pidama lätlasteks ja patriootideks. Samuti on ta öelnud, et keelatud telekanalite populaarsus näitab lahendamata sotsiaalseid lõhesid ja infoturbe haavatavusi.

## Vaata ka
* Sputnik (uudisteagentuur)
* Sõnavabadus Lätis
* Vene propaganda

## Viited

## Välislingid
* Artikkel LSM-is Kasemist (inglise keeles)
* Artikkel LRT-s tema rollist Sputnikus (inglise keeles)
Leelismütsik

**Leelismütsik** (*Mycena stipata*) on mütsikute perekonda kuuluv seen.

Seen kasvab kuusesubstraadil.

## Välislingid
* Leelismütsik andmebaasis eElurikkus.
Sigrun Gjerløw Aasland

**Sigrun Gjerløw Aasland** (sündinud 11. veebruaril 1978 Grimstadis Aust-Agderi maakonnas) on Norra poliitik, ta on Norra Töölispartei liige. Ta on 4. veebruarist 2025 Norra teadus- ja kõrgharidusminister (Jonas Gahr Støre valitsuses).

Ta sündis aastal 1978 Grimstadis, Aust-Agderi maakonnas, praeguse haldusjaotuse järele Agderi maakonnas. Ta lõpetas aastal 2003 Johns Hopkinsi ülikooli rahvusvahelise majanduse ja konfliktide juhtimise erialal. Ta oli õppinud ka Bergeni ülikoolis ja Perpignani ülikoolis.

Aastatel 2021–2024 juhtis ta keskkonnaorganisatsiooni ZERO (*Zero Emission Resource Organisation*). Ta oli seotud ka mõttekoja *Agenda* tegevusega, kus ta oli selle aseesimees. Ta määrati aastal 2024 Norra kliima- ja keskkonnaministeeriumi riigisekretäriks (eesti mõistes kantsleriks).

4. veebruarist 2025 on ta Norra teadus- ja kõrgharidusminister (Jonas Gahr Støre valitsuses).

## Isiklikku
Ka tema tädi Tora Aasland oli Norra teadus- ja kõrgharidusminister (aastatel 2007–2012).
Smešariki

**Smešariki** (Смешарики) on Venemaa  multifilmisari. 

See jutustab kerakujuliste loomataoliste olendite seiklustest. Tegelased satuvad olukordadesse, millega laps võib elus kokku puutuda. 

Sarja loojad on Salavat Šaihhinurov, Ilja Popov, Anatoli Prohhorov, Anna Malginova ja Igor Ševtšuk.
Eduard Dieckhoff

**Eduard Alfred Dieckhoff** (15. november 1863 Narva, Peterburi kubermang – 13. veebruar 1933 Narva) oli baltisaksa jurist, õigusteadlane, Narva linnapea (1918)

Eduard Dieckhoff sündis 1863. aastal Narvas, õppis Tallinna kubermangugümnaasiumis ja aastatel 1883–1889 Tartu Keiserlikus Ülikoolis õigusteadust. Oli Korporatsioon Estonia liige.

Aastatel 1890–1917 oli ta Narva  magistraadis linnasekretär,  Narva linnavolikogu liige, vaeslastekohtu sekretär ja ligi 10 aastat rahukohtunik. 

Saksa okupatsiooni ajal 1918. aastal oli Eduard Dieckhoff Narva linnapea. 

1918. aastal suunduss Saksamaale, kus oli aastatel 1920–1921 sõjavangide laagri tõlk, pöördus 1921. aastal tagasi Eestisse Narva, kus oli 1922–1930 Narva linnaarhivaar.

Eduard Dieckhoff suri Narvas 1933. aastal ning maeti Narva Johannese kiriku (hilisem Jaani kirik) Narva Jaani kalmistule.

## Viited
Sten Saarits

**Sten Saarits** (sündinud 22. aprillil 1987) on eesti kunstnik, kes loob peamiselt heli- ja videoinstallatsioone.

Sten Saarits on alates 2023. aastast Eesti Kunstiakadeemia Uusmeedia osakonna juhataja ja külalisdotsent. Saarits on samuti ARS helikunsti festivali "Seintel on kõrvad" peakorraldaja. Tema teoseid on Eesti Kunstimuuseumi kogudes.

## Hariduskäik
Saarits on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemias Uusmeedia magistriõppe programmi, bakalaureuseõppe lõpetas Saarits Kunstiakadeemia installatsiooni ja skulptuuri erialal. Aastatel 2013–2014 õppis Saarits Viini Kaunite Kunstide Akadeemias, kus tema õppeprogramm keskendus helikunstile, performance'ile ja filmikunstile.

## Looming
Saaritsa kunstnikupraktikas on esikohal helisalvestistest komponeeritud heliinstallatsioonid, mis rõhuvad tajukogemusele ning märgiseoste küsitlemisele ruumis. Saaritsa loomingus esineb tihti ülestimulatsiooni ja kultuuriliste käitumisnormide mõjutuste vaatlemist.

## Viited

## Välislingid
* Kunstniku kodulehekülg
* Kunstnik, kes püüab looduse muusikat. Intervjuu Sten Saaritsaga Müürileht, 16. oktoober 2019
* Kunstinäitus "Must kuld" annab pildi fossiilsete kütuste tööstusest ERR, 20. detsember 2019
* Neli helikunstnikku: Sten Saarits Müürileht, 23. mai 2023
* Kiirkohting. Seintel on kõrvad Müürileht, 17. veebruar 2025
Morten Green

**Morten Green** (sündinud 19. märtsil 1981) on Taani endine elukutseline jäähokimängija.

## Viited

## Välislingid
* Morten Green NHL.com lehel
* Morten Green eliteprospects.com lehel
Alexander True

**Alexander True** (sündinud 27. juulil 1997 Kopenhaagenis) on Taani elukutseline jäähokiründaja, kes mängib praegu Svenska Hockeyliganis (SHL) MoDo Hockey's klubis.

## Viited

## Välislingid
* Alexander True NHL.com lehel
* Alexander True eliteprospects.com lehel
* Alexander True eurohockey.com lehel
Cortinarius croceocoeruleus

***Cortinarius croceocoeruleus*** on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.

## Välislingid
*
Helmeyt Risebiter

**Helmeyt Risebiter** oli Annikvere mõisnik ja Sagadi mõisa esimene omanik. 

Ta vend oli Otto Risebiter, kellele ta pärandas 1469. aasta testamendiga Sagadi mõisa.

## Viited
Apenditsiit

Apenditsiit on pimesoole põletik, mis on meditsiiniline seisund. Sümptomiteks on valu kõhu paremas alaosas, iiveldus, oksendamine, palavik ja isutus. Tüsistused võivad olla peritoniit ja sepsis. 

### Diagnoos
Diagnoos põhineb sümptomitel, pildistamisel ja vereanalüüsidel. Apenditsiidi peamine põhjus on pimesoole ummistus, mille tagajärjel tekib põletik.

Apenditsiiti diagnoositakse peamiselt sümptomite põhjal. Kui diagnoos on ebaselge, võib kasutada meditsiinilist pildistamist ja laboratoorseid teste. Kõige sagedamini kasutatavad pildistustestid on ultraheli ja kompuutertomograafia (KT). KT-skaneerimine on täpsem kui ultraheli ägeda apenditsiidi avastamisel. 

### Ravi
Standardne ravi on põletikulise pimesoole kirurgiline eemaldamine (apendektoomia). Operatsioon võib olla avatud kõhu kaudu (laparotoomia) või minimaalselt invasiivsete tehnikate abil (laparoskoopia).

#### Laparoskoopiline apendektoomia
Laparoskoopilise apendektoomia teostamiseks teeb kirurg väikesed (1–2 cm pikkused) haavad kõhu piirkonda, mille kaudu sisestatakse kaamera ja instrumendid ussripiku eemaldamiseks. Vahel võib olla vajalik kõhuõõnde toru ehk dreeni jätmine, mille kaudu tuleb järgnevatel päevadel kõhuõõnest põletikuline vedelik välja. Operatsioon kestab tavaliselt 30–60 minutit.
Aurora (film 2025)

**Aurora** on Andres Maimiku ja Rain Tolgi kolmas ühine täispikk mängufilm, mis esilinastus 10. jaanuaril 2025 Tallinnas Solarise Apollo kinos.  

Filmi kogus kinos 22 693 vaatajat, millega see oli vaadatavuselt viies Eesti film 2025. aastal.

## Filmist
See on lugu noorest naisest, kes on üles kasvanud tihedalt seotud, ühtehoidvas, aga ka üksteist jälgivas perekonnas. Aurora on usujuhi tütar ja sõidab abikaasa Joonasega oma vanemate juurde pulma-aastapäeva tähistama. Naisega üritab samas ühendust saada tema endine salaarmuke Lenny, kuid abikaasale ei jää see märkamatuks. Joonas eelistab juba sisse käidud radu ja hoiab kinni seaduse jõu saanud suhtest kas või vägivalla hinnaga. Tema vastandiks on seikleja, avantüristi hingega, avatud ja emotsionaalne Lennart, kes kummutab tabusid ning ei allu mingile hierarhiale.

Aastapäeva tähistamisest kujuneb välja pereväärtusi ülistav üritus, millega Aurora isa Valdek tahab järgijaile luua pilti ideaalsest peremudelist. Paralleelselt käivitub teine ajatasand – aasta tagasi toimunud Aurora ja Lenny armulugu, mille käigus Lenny tõmbab Aurora oma pöörasesse maailma. 

"Aurora" on valminud karakteripõhise improvisatsiooni meetodi abil. Selle stsenaarium valmis improvisatsiooniliste proovide käigus, kus näitleja elas läbi samu tundeid, mis tema karaktergi ja reageeris uutele olukordadele oma tegelaskuju psüühikast lähtudes.

Filmi tootmist toetasid Eesti Filmi Instituut, Eesti Kultuurkapital, Tartu Filmifond ja Viru Filmifond.

## Osatäitjad
* Aurora – Maarja Johanna Mägi
* Joonas – Ott Kartau
* Lenny – Jörgen Liik
* Juta – Kersti Heinloo
* Valdek – Indrek Taalmaa
* Mia – Rea Lest-Liik
* Siiri – Karin Rask
* Vardo – Margus Jaanovits
* Peeter – Simeoni Sundja
* solist – Robert Linna
* mänedžer – Anti Reinthal
* administraator – Liisa Linhein
ja teised.

## Viited

## Kirjandus
* Elo Kaalep. "Aurora" – tavaline Eesti elu. sirp.ee, 24. jaanuar 2025
* Tõnu Karjatse. Arvustus. "Aurora" kui ühe suhte anatoomia. kultuur.err.ee, 18. märts 2025

## Välislingid
* "Aurora" andmebaasis IMDb.
* Aurora. Treiler.
Betoonisõber

**Betoonisõber** on tunnustus, mida alates 2018. aastast annab iga-aastaselt välja Eesti Betooniühing. 

Betoonisõber kuulutatakse välja Betooni tehnoloogiapäeval, mis toimub iga aasta oktoobris Tallinnas.

Tunnustusega tõstetakse esile neid inimesi ja organisatsioone, kes väljapaistval moel on andnud oma panuse betooni kui enimkasutatavasse kodumaisesse ehitusmaterjali selle kõikvõimalikes avaldumisvormides.

Betoonisõbra tunnustusega kaasneva mälestuseseme autor on kunstnik Jüri Mildeberg.

## Viited

## Välislingid
*Betoonisõber Eesti Betooniühingu kodulehel