open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nursipalu harjutusväli

**Nursipalu harjutusväli** on Kaitseliidu ja Kaitseväe kasutatav sõjaväe harjutusväli, mis asub Võru maakonnas Rõuge ja Võru valla territooriumil. Harjutusvälja pindala on umbes 3300 ha.

## Ajalugu
Nõukogude okupatsiooni perioodil oli Nursipalu harjutusväli osa Nõukogude armee Višnevski sõjaväelinnakust, kus 3703 ha suurusel alal treenisid NSV Liidu õhudessantväed ja raketibrigaad.

Nursipalu harjutusväli võeti uuesti kasutusele Vabariigi Valitsuse 14. veebruari 2008 korraldusega nr 79 "Kaitseväe Nursipalu harjutusvälja asutamine ja riigivara tasuta üleandmine".

Kaitseministeerium asus kavandama harjutusvälja arendamist eesmärgiga muuta see sobivaks mehhaniseeritud kompanii tasemel lahinglaskmistega taktikalise väljaõppe jaoks. Arenduse käigus rajatakse teid, kuivenduskraave ja metsatustatakse. Plaanis on laiendada harjutusala rohkem kui 9000 hektarile, kuigi kaitsevägi sooviks ideaalis lausa 20 000 hektarist ala.

2024. aasta mais oli riik omandanud veerandi harjutusala laienduse alla jäävatest maadest ja kodudest ning tegeleti Tsiatsungõlmaa harjutusala (Reedo) vastuvõtulinnaku laiendamisega. 2025. aasta alguse seisuga on riik ostnud harjutusvälja laiendamiseks kinnistuid 18 miljoni euro eest.

Tallinna halduskohus leidis 2025. aastal, et valitsusel oli piisavalt aega menetlemaks harjutusväljaku laiendamist riigi eriplaneeringuna ning seega olid relvaseaduse alusel tehtud valitsuse otsused harjutusvälja laiendamise kohta rutakad ja sellisel kujul sobimatud.

Nursipalu laiendusalalt leidsid demineerijad üle tuhande sinna teise maailmasõja ajal jäetud erineva lõhkemata lõhkekeha.

## Vaata ka
* Tsiatsungõlmaa harjutusala
* Kaitseväe keskpolügoon

## Viited

## Välislingid
*Nursipalu harjutusvälja plaan
*"Riigi analüüsi kohaselt on Võru lähistel ainus sobilik harjutusala Nursipalu" ERR, 2. veebruar 2023
* Kaia-Kaire Hunt. "Hirm on halb peremees. Nursipalu näitel" Sirp, 3. märts 2023 
* "Martin Herem: miks on Nursipalu harjutusvälja laiendamisega kiire?" ERR, 17. aprill 2023
Klooga harjutusväli

**Klooga harjutusväli,** pindalaga 989,9 ha, asub Harjumaal Lääne-Harju vallas. Suurem osa territooriumist (763 ha) paikneb Klooga aleviku ning on üks seitsmest Riigi Kaitseinvesteeringute Keskuse hallatavast harjutusväljast. 

Klooga harjutusväli on Paldiskis paiknevate väeosade – nii toetuse väejuhatuse logistikapataljoni kui ka vahipataljoni – lähim harjutuskoht. Harjutusvälja kasutavad Kaitseliidu malevad, Lennubaas Ämaris, staabi- ja sidepataljon, Merevägi ning Politsei- ja Piirivalveamet.

## Ajalugu
Nõukogude Liidu ajal oli 1373 ha sõjaväelinnakus üks Nõukogude armee motoriseeritud laskurdiviis. 36. kaardivägede motoriseeritud laskurdiviis asus seal 1950. aastate lõpus.

Klooga harjutusväli võeti taas kasutusele 2008. aasta 24. juulil Vabariigi Valitsuse korraldusega nr 334 "Kaitseväe Klooga harjutusvälja asutamine".

## Vaata ka
* Keskpolügoon
* Sirgala harjutusväli
* Männiku harjutusväli
* Soodla harjutusväli
* Kikepera harjutusväli
* Nursipalu harjutusväli
* Tsiatsungõlmaa 

## Viited
Sirgala harjutusväli

**Sirgala harjutusväli**, pindalaga 2834 ha, asub Ida-Virumaal Narva-Jõesuu linnas Mustanina külas. Tegemist on ühest seitsmest Kaitseväe harjutusväljast, mida haldab Riigi Kaitseinvesteeringute Keskus. 

Tegemist on põlevkivi kaevandamise lõppedes metsastatud maa-alaga, mis pakub väljaõppeks võimalusi, mis on Eestis unikaalsed. Ulatuslik kõrvalistele isikutele suletud tööstusmaastik ning eraldatud inimasustusest võimaldab riigikaitselise õppe läbiviimiseks tingimusi ja võimalusi, mida ei leidu mujal Eestis.

Sirgala harjutusväli võeti uuesti kasutusele 2008. aasta 12. juunil Vabariigi Valitsuse korraldusega nr 272 „Kaitseväe Sirgala harjutusvälja asutamine.“

Harjutusväli on laienemas ka suletud Viivikonna karjääri alale.

## Vaata ka
* Kaitseväe keskpolügoon
* Männiku harjutusväli
* Klooga harjutusväli
* Nursipalu harjutusväli 
* Soodla harjutusväli

## Viited
Männiku harjutusväli

**Männiku harjutusväli** on üks seitsmest Kaitseliidu kasutatavast sõjaväe harjutusväljast. 

Männiku harjutusväli on kõige lähedamal Tallinnale asuv harjutusväli.

## Männiku harjutusvälja paiknemine
Männiku harjutusväli on 1246 ha suur ning asub Eesti pealinna Tallinna lähistel Kiili ja Saku vallas.

Suurem osa harjutusväljast, ligi 1100 ha, paikneb Saku vallas Männiku külas. Maatüki läänepiiril on 8,7 ha suurune ala, mis asub Kiili vallale kuuluval maal Luige külas. Kiinistu edelapiiril jääb 22 ha suurune ala Tammemäe küla territooriumile. Teisel pool Tallinna–Saku maanteed asub 120,1 ha suurune ala, mida kasutatakse taktiliseks väljaõppeks. 

## Harjutusvälja tähistus alal
Männiku harjutusvälja piir on tähistatud valge- ja punasetriibulise värviga märgitud piiripostid või puud. Harjutusvälja kolmel sissepääsul Tallinna–Saku maanteelt on tõkkepuud, mida suletakse ohtliku tegevuse korral. Samuti nende kõrvale pannakse tõkestajad, kes ei lase inimesi ohualale. Harjutusväljale on paigutatud lipumastid, kuhu heisatakse üks tund enne tegevust punased hoiatuslipud. Neid kasutatakse laskeharjutuste, käsigranaadi viskeharjutuste, lõhke- ja demineerimistööde korral. Harjutusvälja ümbruses on paigaldatud infotahvlid, kus on välja tähistamise ja sulgemise kord ning kasutamise graafik kuni kahe nädala osas. Infotahvlil on harjutusvälja vastutava isiku kontaktandmed. 

## Väljaõpe
Võimaldab kuni rühma liikumiseta lahinglaskeharjutuste läbiviimist, tiirulaskmisi kuni 600 m, tankitõrjegranaadiheitja laskmisi, lõhkamisi, käsigranaadiviskeharjutusi, pioneeriõpet, aatomi-, bio- ja keemiarelva (ABK) kaitseõpet. Harjutusväljal on võimalik teha taktilisi harjutusi nii jalgsi kui ka soomukitega, mille käigus kasutatakse imitatsioonivahendeid. Kohapeal saab harjutada korraga kuni kompaniisuurune üksus.

## Kasutajad
Männiku harjutusvälja kasutavad tavaliselt Tallinnas asuvad üksused, Kaitseliidu Harju malev ja Kaitseliidu Tallinna malevad. Teised jõustruktuurid (Päästeamet, Politsei- ja Piirivalveamet) kasutavad välja harvemini. Harjutusväljal saavad harjutada ka laskesportlased ja turvafirmad. Liikuvtehnika õpperada saavad kasutada motospordihuvilised.

Männiku harjutusvälja loodeosas, kui ei toimu harjutusi, käivad inimesed tihti koeraga või ilma jalutamas. 

## Taristu
Alal on kavandatud kolm laskevälja, patrull-laskeväli, kaks lasketiiru (600 m ja 150 m), käsigranaadi viskekoht, lõhkamiskoht, taktikaala koos liikuvtehnika õpperajaga ja pioneeriõppealaga ja teeninduskeskus, sealhulgas välimajutusala. Mõned väljaõppeehitised on võimalik paigutada pärast liiva kaevandamise lõpetamist. 

## Ajalugu
Nõukogude ajal kasutas 1173 ha harjutusvälja Nõukogude armee.

### Taaskasutus
Männiku harjutusväli võeti taas kasutusele 2008. aasta 11. septembril Vabariigi Valitsuse korraldusega nr 394 "Kaitseväe Männiku harjutusvälja asutamine".

## Vaata ka
* Keskpolügoon

## Viited

## Välislingid
* Eesti Kaitseväe koduleht, kus on võimalik tutvuda aja- ja asjakohase informatsiooniga.
Mari-Liis Küla

**Mari-Liis Küla** (aastatel 1946–1951 **Mari-Liis Ojalo**, 1974–1984 **Mari-Liis Panso**, aastast 1984 **Mari-Liis Reinsalu**; 24. juuni 1924 Tallinn – 1. veebruar 2022) oli eesti teatrikunstnik.

Ta lõpetas aastal 1943 Tallinna Prantsuse Lütseumi, õppis aastatel 1944–1945 Tallinna Polütehnilises Instituudis arhitektuuri ja aastast 1948 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, lõpetas 1952. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi professor Voldemar Haasi õpilasena.

Mari-Liis Küla alustas tööd 1950. aastatel Rakvere teatris. Aastatel 1965–1970 oli ta Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri peakunstnik ja aastatel 1970–1976 koos Voldemar Pansoga Eesti Draamateatri peakunstnik. Tema kujundatud lavastuste hulgas olid "Kevade" (1969), "Hamlet" (1966), "Inimene ja revolutsioon" (1970) Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, "Inimene ja inimene" (1972), "Tants aurukatla ümber" (1973), "Meie nooruse linnud" (1973) jt Eesti Draamateatris. Ta tegi kujundusi ka teistele teatritele: "Joanna tentata" Estonias (1971), "Inimese tragöödia" Vanemuises (1971) jm.

Mari-Liis Küla on olnud paljude Eesti teatrikunstnike õpetajaks Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. 2007. aastal valiti ta Eesti Kunstiakadeemia emeriitdotsendiks. 

## Töö
* 1952–1955 Rakvere teatri peakunstnik
* 1955–1958 Eesti Draamateatri peakunstnik
* 1958–1962 ajakirja Siluett kujundaja
* 1962–1965 Vanemuise kunstnik
* 1965–1970 Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri peakunstnik
* 1970–1976 Eesti Draamateatri peakunstnik
* 1968–1982 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi stsenograafia dotsent ja kateedrijuhataja
* 1982–1985 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi maalikateedri teatri eriala professor
Alates 2007. aastast oli ta Eesti Kunstiakadeemia emeriitdotsent.

## Tunnustus
*1968 Eesti NSV teeneline kunstnik
*2005 Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia (koos Liina Pihlaku, Aime Undi, Liina Undi, Mari Tuulingu, Andres Taliga (Eesti teatrikunstnike erinevate põlvkondade loomingu talletamise ja väärtustamise eest kaheköitelises "Kunstnikuraamatus")
*2019 Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali elutööpreemia (hindamatu panuse eest XX sajandi teise poole Eesti teatri lavakujundusse ning stsenograafide järjepideva professionaalse koolituse rajamisse)

## Vaata ka

* Natalie Mei nimeline auhind

## Isiklikku
Mari-Liis Küla esimene abikaasa oli Ilmar Ojalo, teine abikaasa oli Voldemar Panso.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996

## Välislingid
*"Imet tabamas - Mari-Liis Küla" ETV 1984
*"Värvikate karakterite kohtumine" Sirp, 14.08.2014
Pavel Filip

**Pavel Filip** (sündinud 10. aprillil 1966 Pănășeștis) on Moldova poliitik, Moldova Demokraatliku Partei liige. Ta oli 20. jaanuarist 2016 kuni 8. juunini 2019 Moldova peaminister.

Ta sündis aastal 1966 Pănășeștis, praeguse haldusjaotuse järgi Strășeni rajoonis. Ta lõpetas aastal 1990 Kišinjovi Polütehnilise Instituudi.

Aastatel 2011–2016 oli ta IT- ja kommunikatsiooniminister.

## Välislingid
Nevski prospekt

**Nevski prospekt** () on Peterburi peatänav Venemaal.

4,5 kilomeetri pikkune tänav algab Neeva kaldapealsel asuva Admiraliteedi juurest ja lõppeb samuti Neeva kaldapealsel asuva Aleksander Nevski kloostri juures. Nevski prospekt ületab Moika (Roheline sild), Gribojedovi kanali (Kaasani sild) ja Fontanka (Anitškovi sild). Tänava suurim laius on 60 meetrit (Gostinnõi Dvori juures) ja väikseim 25 meetrit (Moika juures).

Nevski prospektile avanevad 240 ehitise esiküljed. Tänava parempoolset osa (paaritud majanumbrid) kutsutakse "varjuliseks" («теневая») ja vastaspoolt "päikeseliseks" («солнечная»); umbes tänava keskel asuva Moskva vaksali juurest Aleksander Nevski kloostrini kulgevat lõiku kutsutakse ka "Staro-Nevski" prospektiks («Старо-Невский проспект»).

## Ajalugu

20. aprillil 1738 andis valitsejanna Anna Leopoldovna Romanova käsu luua ühendustee Admiraliteedi ja Aleksander Nevski kloostri vahele. 1781. aastal sai tänav kloostri järgi oma tänapäevase nime.

1863. aastal avati tänaval linna esimene trammi

Nõukogude Venemaa algusaastatel (1918–1944) oli tänava nimi alul "Proletkuldi tänav" («улица Пролеткульта») ja hiljem "25. oktoobri prospekt" («проспект 25-го Октября»). Alates 13. jaanuarist 1944 nimetatakse tänavat taas Nevski prospektiks.

## Galerii

Singer House SPB 02.jpg | Maja nr 28, «Dom knigi» («Дом книги»,«Raamatu maja»)
Казанский собор2015 с Казанской ул.jpg | Maja nr 25, Kaasani katedraal
Eliseevs' House SPB 01.jpg | Maja nr 56, vendade Jelissejevite kaubamaja Nevski prospekti ja Väikese Sadovaja nurgal 


## Viited

## Välislingid
Morfiin

**Morfiin** on opiaatide hulka kuuluv valuvaigisti, mida leidub oopiumis (unimaguna piimmahlas).

Morfiini kasutatakse valuaistingu vähendamiseks, see mõjub otse kesknärvisüsteemile. Töötab, blokeerides valusignaalide liikumist mööda kesknärvisüsteemi.

Seda võidakse kasutada nii lühiajalise (keskmise kuni ägeda tugevusega) kui ka pikaajalise kroonilise valu korral.

Seda võidakse manustada suu kaudu või süstides lihasesse, naha alla, veeni, seljaaju ümbrusse, või päraku kaudu. Suu kaudu manustatavad ravimid esinevad kas lahusena, tabletina või kapslina. 

Mõju sõltub annusest. Annustamine sõltub manustamise meetodist, spetsiifilisest ravimist ja ka valu tüübist. 

Raskemad kõrvaltoimed on hingamise pärssimine, madal vererõhk, rinnavalu, südamelöökide kiirenemine/aeglustumine, palavik. Levinud kõrvaltoimed on uimasus, oksendamine, kõhukinnisus, higistamine, väsimus, pearinglus, meeleolumuutused.

On oht liigkasutamiseks ja sõltuvuse tekkeks. Vale manustamine või üledoos võib olla eluohtlik. Pärast pikaajalist kasutamist annuse vähendamisel võib esineda võõrutusnähte. Morfiini toimet võivad mõjutada ka teised ravimid. Ettevaatlik tuleb olla samal ajal teiste opiaatide, unerohtude, rahustite ja valuvaigistite võtmisega.

## Tootmine
1926. aastal oli Saksamaa morfiini tootvate riikide esireas. Aastatel 1925–1930 toodeti seal 91 tonni morfiini, see moodustas 40% maailma kogutoodangust.

## Viited
Ust-Kani rajoon

**Ust-Kani rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Altai Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Ust-Kan.

Rajoon jaguneb 11 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 29 asulat.

## Viited

## Välislingid

*Ust-Kani rajooni koduleht
Tapa kaitseväelinnak

**Tapa kaitseväelinnak **on Eesti kaitseväe suurim sõjaväelinnak. Seal asuvad ainult eripataljonid, mis kasutavad iga päev harjutamiseks suuri alasid. Linnaku kõrval asuv Kaitseväe keskpolügoon pakub häid võimalusi suurtükkide laskeharjutusteks ja manööverdamiseks, mistõttu külastavad mujalt pärit sõjaväeüksused Tapa sõjaväelinnakut mitu korda aastas.

## Ajalugu
Tapa linnak on üks vähestest endistest Nõukogude sõjaväerajatistest, mille Kaitseliit 1990. aastate alguses enda kätte võttis. Linnaku esimene rajatis oli lennuväli, mille ehitas 1939. aasta sügisel Punaarmee. 

Pärast Eesti taasokupeerimist Teises maailmasõjas suurendas Nõukogude okupatsioonirežiim linnaku ala kuni 9 ruutkilomeetrini. Hiljem asus sinna ja Tapa lennuväljale NSV Liidu õhukaitsevägede 656. hävituslennukite polk koos 40 MiG-23 ning nende pilootidega.

## Vaata ka

* NATO eelpaigutatud väed Eestis
Derry

**Derry** (ametlikult **Londonderry**) on Põhja-Iirimaa suuruselt teine linn ja Iiri saare suuruselt viies linn. Linn asub Londonderry krahvkonnas ning hõlmab nüüdseks mõlemat kallast mööda Foyle'i jõge. Cityside ja vana müüridega linn asuvad jõe läänekaldal, Waterside idakaldal ning kahe kaldapoole vahel on kaks maanteesilda ja üks jalakäijate sild.

Linna elanike arv oli 2021. aasta rahvaloenduse andmetel 85 279, samas kui Derry linnapiirkonnas elas 2011. aastal 105 066 inimest. Derry linna ja Strabane'i piirkonna volikogu haldusalasse kuuluvad nii Londonderry sadam kui ka Derry lennujaam. Derry asub Donegali krahvkonna piiri lähedal, millega on sel sajandeid olnud tihedad sidemed. Isik, keda peetakse traditsiooniliselt algse Derry rajajaks, on püha Columba.

Nimi Derry on inglise variant iirikeelsest nimest Daire või Doire, mis tähendab tammesalu. 1613. aastal lisati nime ette "London", et viidata Londoni gildidele kui linna asutajatele. Kuigi argielus kasutatakse enamasti nime Derry, on Londonderry endiselt ametlik nimi ja sellisena ka kasutusel.

## Vaata ka
*Bogside'i lahing
*Vaba Derry nurk

## Viited
Lars Simonsen

**Lars Simonsen** (sündinud 19. septembril 1963 Odenses) on taani näitleja.

Ta on näidelnud teatrilavastustes, telesarjades ja filmides.

## Välislingid
*
Soome Teaduste Akadeemia

**Soome Teaduste Akadeemia** (rootsi *Finska Vetenskapsakademien*, soome *Suomalainen Tiedeakatemia*, ladina *Academia Scientiarum Fennica*) on 1908 asutatud Soome teadusselts, mis valib endale ise uusi liikmeid (teaduste akadeemia). Akadeemia asub Helsingis.

Akadeemiat juhib 2018. aastast Risto Nieminen (akadeemia esimehi valitakse kaheaastaseks ametiajaks). Varasemaid esimehi: Eino Jutikkala (1968–1970), Erkki Kivinen (1970–1971), Tauno Tirkkonen (1971–1972), Paavo Suomalainen (1972–1973), Kustaa Vilkuna (1973–1974), Esko Suomalainen (1974–1975), Mikko Juva (1975–1976), Erkki Laurila (1976–1977), Erkki Itkonen (1977–1978), Thure G. Sahama (1978–1979), Aimo Halila (1979–1980), Osmo Järvi (1980–1981), Aimo T. Nikolainen (1981–1982), Väinö Hovi (1982), Osmo Ikola (1982–1984), Pentti Laasonen (1984–1985), Yrjö Blomstedt (1985–1986), Olavi Granö (1994–1995), Risto Näätänen (2000–2002), Jorma Sipilä (2012–2014), Kirsi Tirri (2016–2017)

## Viited

## Välislingid
*Akadeemia koduleht
Ungari Teaduste Akadeemia

**Ungari Teaduste Akadeemia** (ungari Magyar Tudományos Akadémia) on 1825. aastal asutatud Ungari riiklik teadusasutus (teaduste akadeemia). Akadeemia asub Budapestis.

Akadeemia president on aastast 2014 László Lovász.

Aastast 1994 on akadeemias 11 sektsiooni.

## Välislingid
*Akadeemia koduleht
Bill Johnson

**Bill Johnson**; kodanikunimi **William Dean Johnson** (30. märts 1960 Los Angeles – 21. jaanuar 2016 Gresham, Multnomah' maakond, Oregoni osariik) oli USA mäesuusataja, olümpiavõitja kiirlaskumises (1984). 

Maailma karikasarjas võitis ta kolm etappi.
Aimar Juuse

**Aimar Juuse** (sündinud 10. märts 1968) on eesti karikaturist.

## Haridus
Õppinud Jõhvi 1 Keskkoolis ja lõpetanud Kohtla-Järve Lastekunstikooli 1984. aastal. Hariduselt mööblitehnoloog (II kat)

## Töö
Töötanud kunstnikuna Oru Turbakombinaadis ja multiplikaatorina filmistuudiotes Stuudio B ja A Film Eesti. Ta on töötanud mänedžerina karikatuuriagentuuris Van Der. Tema joonistusi on avaldatud alates 1989. aastast Rahva Hääles koomiksisarjana "Siil Ruudi", mis ilmus kuni Pühapäevalehe lõpuni (kokku 105 korda). Veel ilmusid tema koomiksiribad Eesti Päevalehes "Magasin" ja Pühapäevalehes. Alates 1995 töötas Äripäevas ametliku karikaturistina.

## Tunnustus
* 1995 – Beringeni (Belgia) rahvusvaheline ehitustemaatiline karikatuurivõistlus, II koht
* 2001 – Eesti poliitiline karikatuur 2000 - rahva lemmik. Lisaks rahva lemmiku tiitlile pälvis Aimar Juuse veel kaks eripreemiat: haldusreformiteemalise pildi eripreemia ja erastamisteemalise pildi eripreemia.
* 2004 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, eripreemia
* 2009 – võitis Jõhvis korraldatud huumorikonkursil Aivar Simsoni pronkssea Oskar
* 2016 – Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, ergutuspreemia

## Näitused

* 2004. aastal viie karikaturisti (Hugo Hiibus, Hillar Mets, Urmas Nemvalts, Aimar Juuse ja Eduard Tüür) näitus "Raha paneb naerma" Riias toimunud ESTO päevadel. Sama näitus oli üleval ka Eesti Panga Muuseumis – karikatuurid aastaist 1992–2003.

## Raamatud
* "Toimetus arvab ...", Mainor Bonnier Kirjastus, (29 lk, 1995)
*"Savisaare mütoloogia, mütoloogiline Savisaar" – karikatuurid Edgar Savisaarest, (64 lk, 1999), kirjastus: Keskerakond, Kujundajad: Artur Borissenko ja Andrus Peegel, Karikatuurid: Hugo Hiibus, Aimar Juuse, Jüri Kerem, Rein Lauks, Hillar Mets, Urmas Nemvalts, Rein Pakk, Andrus Peegel, Alfred Saldre, Rainer Sarnet, Marek Strandberg ja Indrek Tegelmann. Eessõna on kirjutanud Linnar Priimägi.
* Kataloog "Raha ajab naerma" – Hugo Hiibuse, Aimar Juuse, Hillar Metsa, Urmas Nemvaltsi ja Eduard Tüüri karikatuuride näitus Eesti Panga muuseumis, aprill 2003
*"Suhtlemine – keskastmejuhi proovikivi" – Erik Samel; (160 lk, 2005) (Tallinna Raamatutrükikoda), toimetaja: Violetta Riidas; illustratsioonid Aimar Juuse; kaane kujundaja Estel Eli ISBN 998595761X
*"40 ärinippi" – koostanud Väinu Rozental; toimetaja: Mari-Epp Tirkkonen; karikatuurid: Aimar Juuse; kujundaja: Maire Pukk; fotograaf Meeli Küttim (2011) ISBN 9789949464494

## Viited
Taara kaitseväelinnak

**Taara kaitseväelinnak** on Eesti kaitseväe linnak, mis asub Kagu-Eestis Võru linnas.

Seal paiknevad põhiliselt 2. jalaväebrigaadi väeosad, nende hulgas näiteks Kuperjanovi jalaväepataljon, lahinguteeninduspataljon ning staabi- ja sidekompanii.

## Ajalugu
Esimesed Taara linnaku sõjaväehooned ehitati vahemikus 1926–1928.
Hasartmängud Eestis

**[[Eesti]]s** reguleerivad **[[hasartmäng]]e** loteriiseadus ja hasartmänguseadus. 

## Kasiinod
Nõukogude ajal olid kasiinod keelatud, kuid sellest   hoolimata töötas paar kasiinot. 

Aastal 1995 võeti vastu hasartmänguseadus, 2008. aastal uus hasartmänguseadus. 

Kõige rohkem kasiinosid asub Tallinnas. Septembri 2010  seisuga oli Tallinnas 33 kasiinot. Võrreldes 2008. aastaga oli kasiinode arv vähenenud ligi kolm korda. Ekspertide sõnul põhjustas selle majandussurutis ja uue hasartmänguseaduse vastuvõtmine 2008. aastal. 

Seaduse järgi võib kasiinodes mängida alates 21. eluaastast.

## Loteriid
Eestis võib loteriisid korraldada ainult heategevuslikel eesmärkidel.
Lotto, keno, bingo ja kriimukaartide loteriid Eestis pakub peamiselt riigile kuuluv Eesti Loto. Ettevõte asutati 1991. aastal ja on sellest ajast alates jäänud peamiseks loteriiteenuse pakkujaks. Enne 2010. aastat omastas Eesti Loto 90% turuosa. 2010. aastal lõppes enamiku teiste loteriiteenuse pakkujate litsents ja uue hasartmänguseaduse kohaselt kehtestati uue litsentsi saamiseks üsna ranged reeglid, mis muutsid Eesti Loto monopoliks. 2009. aastal soovitas Eesti peaminister Andrus Ansip ettevõtte erastamist, et aidata kaasa Eesti eelarvele, kuid seisuga 2011. aastal jäi see riigi omandisse.

Eesti Loto käive oli 2009. aastal 33 miljonit eurot, millest 47% maksti välja auhindadena. Kasum jaotati järgmiselt: 32% teaduse ja hariduse, 22% Olümpiakomitee, 10% muud spordiprojektid, 32% heategevusprojektid, 4% kultuuriprojektid.

Suvel 2011 alustas Eesti Tarbijakaitseamet võitlust Eesti Loto vastu. Nende tegevuse põhjuseks oli asjaolu, et Eesti Loto avaldas nädalas jackpot'i hinnangud kahe populaarseima loteriimängu puhul. Tarbijakaitseamet väitis, et seda võib pidada hasartmängude reklaamimiseks, mis on keelatud 2008. aasta reklaamiseadusega. Pärast kohtusse pöördumist anti Eesti Lotole õigus jätkata oodatavate jackpot'i summade avaldamist.

Eestis on loteriimängude mängimiseks seaduslik vanusepiir 16 aastat.

## Viited
Tom Clancy's Splinter Cell: Blacklist

**"Tom Clancy's Splinter Cell: Blacklist"** (eesti keeles "Tom Clancy killurakk: Must nimekiri") on Ubisoft Toronto toodetud ja Ubisofti müüdav ''action''-seiklus-videomäng. 

See mäng on Tom Clancy killuraku sarja kuues osa ning mängu "Killurakk: Süüdimõistmine" järg. Mäng avaldati 2013. aastal ülemaailmselt järgmistel platvormidel: Microsoft Windows, PlayStation 3, Wii U ja Xbox 360.

Mängijad aitavad neljandale ešeloni heaks töötaval edukal spioonil Sam Fisheril peatada terroristide gruppi Insenerid, kes üritavad sundida kõiki välisriikides asuvaid USA sõdureid naasma kodumaale. "Must nimekiri" sarnaneb oma eelkäijaga, kus mängijate ülesandeks on ülesannete täitmine ja vaenlase kahjutuks tegemine. Mängus on eelkäija tunnuseid, sealhulgas "" loo jätkamine ja salajane tegutsemisviis. Mängus "Must nimekiri" on taas kasutatud asümmeetrilist võrgumängurežiimi spioonid *vs.* Mercs, mis oli esmakordselt kasutusel mängus "Homne Pandora".

"Must nimekiri" on 2009. aastal Ubisofti loodud mängustuudio Ubisoft Toronto esimene mängu pealkiri. Mängu tegemist juhtis Maxime Béland, kes oli varem töötanud ka "Süüdimõistmine" kallal.
Eesti-Saksamaa suhted

**Eesti-Saksamaa suhted** on Eesti Vabariigi ja Saksamaa Liitvabariigi omavahelised välissuhted. Saksamaa tunnustas Eestit esmakordselt 1921. aasta 9. juulil. Mõlemad riigid taastasid diplomaatilised suhted 1991. aasta 28. augustil.

Berliinis on Eesti suursaatkond ja lisaks on Saksamaal viis Eesti aukonsulaati (Düsseldorfis, Hamburgis, Kielis, Ludwigsburgis ja Münchenis). Saksamaal on Tallinnas suursaatkond. Mõlemad riigid on NATO ja Euroopa Liidu liikmesriigid.

## Vaata ka
*Eestlased Saksamaal
*Eesti välispoliitika
*Saksamaa välispoliitika
Michel Tournier

**Michel Tournier** (19. detsember 1924 Pariis – 18. jaanuar 2016 Choisel) oli prantsuse kirjanik.

## Tunnustus
* 1970 – Goncourti auhind romaani "Haldjakuningas" eest
* 1993 – Malaparte auhind

## Teosed eesti keeles
* "Reede ehk Lootusesaar Vaikses ookeanis" (romaan). Prantsuse keelest tõlkinud Merike Riives. Eesti Raamat, Tallinn 1989
* "Kaspar, Melhior ja Baltasar: targad hommikumaalt" (romaan). Prantsuse keelest tõlkinud Merike Riives. Eesti Raamat, Tallinn 1994
* "Haldjakuningas" (romaan). Prantsuse keelest tõlkinud Laine Hone. Eesti Raamat, Tallinn 2002

## Välislingid
*Suri Michel Tournier, ERR, 19. jaanuar 2016
Harju-Risti kirikumõis

**Harju-Risti kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Kreutz*) oli kirikumõis Risti kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Lääne-Harju valda.

## Viited
Harju-Madise kirikumõis

**Harju-Madise kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Matthias*) oli kirikumõis Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal. 

Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Lääne-Harju valda Harju-Madise külla.Praegu varemetes.

## Viited

## Välislingid
*
Nissi kirikumõis

**Nissi kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Nissi*) oli kirikumõis Nissi kihelkonnas Harjumaal.

## Viited

## Välislingid
*
Palamuse kirikumõis

**Palamuse kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Bartholomäi*) oli kirikumõis Palamuse kihelkonnas Tartumaal.

## Viited
Maarja-Magdaleena kirikumõis

**Maarja-Magdaleena kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat St. Marien-Magdalenen*) oli kirikumõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal.

## Viited

## Välislingid
*
Paide kirikumõis

**Paide kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Weißenstein*) oli kirikumõis Paide kihelkonnas Järvamaal.

## Viited
Türi kirikumõis

**Türi kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Turgel*) oli kirikumõis Türi kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõis Järva maakonda Türi valda.

## Viited
Ridala kirikumõis

**Ridala kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Roethel*) oli kirikumõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.

## Viited
Kaarma kirikumõis

**Kaarma kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Karmel*) oli kirikumõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.

## Viited
Juuru kirikumõis

**Juuru kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Jörden*) oli kirikumõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.

## Ajalugu

Juuru kirikumõisa mainitakse esimest korda 1732. aastal kui ehitati üles osa pastoraadi peahoonest, mis oli ilmselt Põhjasõjas kannatada saanud. 19. sajandil tehti peahoonele juurdeehitused. 1919. aasta maareformiga mõisa maad riigistati, ent mõned aastad hiljem tagastati pool maast pastorile ja köstrile ametimaaks.

1940. aastal maad ja hooned natsionaliseeriti ning said uue otstarbe. Peahoonesse paigutati 1949. aastal sidejaoskond ja paigaldati Juuru 200-numbriline automaattelefonikeskjaam ning said korterid side ja keskjaama töötajad. Leerimajja said ruumid Juuru kooli algklassid, hiljem õpetajad korterid. Hobusetall anti Juuru keskkooli valdusse, kes selle kohandas kooli õppetöökojaks. Riigistatud põllumaale ehitati järgnevatel aastatel kortermajad ja individuaalelamud.

Eesti taasiseseisvumise järel tagastati kõik hooned kogudusele. Peahoone on kasutusel talvekirikuna ja muude koguduse koosviibimiste puhul. Sidejaoskond koliti endisesse lasteaeda. Leerimaja ja tallihoone müüdi eraomandusse. Suviti, kalmistupüha päeval juulikuu 2. pühapäeval toimub juba aastaid kirikumõisa aias Juuru kihelkonnalaat. 

Juuru kirikumõisas on sündinud Arnold Friedrich Johann Knüpffer, hilisem Kadrina koguduse pastor ja Eestimaa kindralsuperintendent ning üks esimesi eesti keele ja rahvaluule kogujaid-uurijaid. 

30 aastat elas kirikumõisas Juuru koguduse pastor Johann Georg Berg, kes on laiemalt tuntud seoses Mahtra sõja sündmustega. Kohalikud talupojad käisid kirikumõisas pastorilt selgitust ja nõu küsimas seoses uue seadusega. 

Pärast viimase baltisakslasest pastori Christfried Brasche lahkumist Saksamaale, elas kirikumõisas kirikuõpetaja Lembit Tedder oma perekonnaga. Kirikuõpetaja abikaasa, Juurust pärit Hella Tedder oli tuntud organist, vaimulik kirikumuusik ja helilooja.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend
*Juuru kirik
*Juuru Mihkli kogudus

## Viited

## Välislingid
*Juuru pastoraadi peahoone Kultuurimälestiste riiklikus registris
Viljandi kirikumõis

**Viljandi kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Fellin-Land*) oli kirikumõis Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. 

Mõisat valdas kuni 1860 Viljandi Jaani kirik ja edaspidi Viljandi Pauluse kirik.

Nüüdisajal jääb mõis maakonda Viljandi linna territooriumile.

## Viited
Kursi mõis

**Kursi mõis** (saksa keeles *Kurs*) oli kõrvalmõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal.

1477. aastal on allikais mainitud Einmanni mõisale kuulunud Kursi (*Kurss*) külaaset. 1782. aastal on seda nimetatud koos Einmanni peamõisaga. 1848. aastal oli see Einmanni karjamõis (*Hoflage*).

## Viited

## Välislingid
*
Kaarma mõis

**Kaarma mõis** oli mitme Eesti mõisa nimi:
*Kaarma kirikumõis (*Pastorat Karmel*), kirikumõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal
*Kaarma mõis (Kaarma) (*Karmelhof*), rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal
*Kaarma mõis (Väike-Maarja) (*Kaarmann*), rüütlimõis Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal

## Vaata ka
*Uue-Kaarma mõis
Teet Kuusmaa

**Teet Kuusmaa** (2. mai 1931 Tallinn – 9. juuli 2004 Tallinn) oli eesti kunstnik, karikaturist ja projekteerija.

Kuusmaa lõpetas 1949. aastal Tallinna 2. Keskkooli. Töötas RPI Eesti Maaparandusprojektis hüdrotehnikaosakonnas projekteerijana. Ta on projekteerinud arvukalt eriilmelisi vesiehitisi (paisjärvi, tiike, veehoidlaid). Tema projekteeritud on ka näiteks Palmse mõisa tiigikompleks ja Vihula paisjärve ennistamine.

## Muu looming
### Koomiksid ja karikatuurid
1973. aastast ilmus lastelehes Säde tema koomiks “Pontu ja Priidu”. 1991. aastast avaldas tema loomingut Meie Meel ning 1994. aastast ajakiri Hea Laps, kus hakati avaldama koomiksit “Part Lobakael”.

Hulgaliselt on tema karikatuure avaldatud ajakirjas Pikker.

#### Näitused
* 1976 – karikatuurinäitus "Meist ja meie linnast"

### Raamatud
* "Karikatuure sõnadeta" – Koostanud: Edgar Spriit, Kujundaja: Heinz Valk (46 lk, 1967), Karikatuure karikaturistidelt: Hugo Hiibus, Olimar Kallas, Kalju Kurepõld, Teet Kuusmaa, Stanislav Malahhov, Roman Ohlau, Evald Piho, Aarend Sepp, Heinz Valk, Edgar Valter
* "Pontu ja Priidu" – Teet Kuusmaa, (29 lk, 1977), Eesti Raamat
* "Pontu ja Priidu" – Teet Kuusmaa, (32 lk, 1979), Eesti Raamat
* "Priidu ja tema sõber Pontu" – Teet Kuusmaa, (29 lk, 1983), Eesti Raamat
* "Kes armastab ei hammusta" – Teet Kuusmaa, (18 lk, 1987), Eesti Raamat
* "Aiatark 94" – (112 lk, 1994), Eesti Aiandusliit, Kaanekujundus ja illustratsioonid: Teet Kuusmaa

## Tunnustus
* 1976 – karikatuurivõistluse "Meist ja meie linnast" Tallinna Linna TSN Täitevkomitee kultuuriosakonna eripreemia

## Viited
Kimmo Tiilikainen

**Kimmo Kalevi Tiilikainen** (sündinud 17. augustil 1966 Ruokolahti vallas) on Soome poliitik. Keskerakonna liige. 

Ta lõpetas aastal 1991 Joensuu ülikooli põllumajandus- ja metsandusteaduste magistrina.

Ta kandideeris 1995. ja 1999. aasta Soome parlamendivalimistel Eduskunda, kuid ei osutunud valituks. 2003. aasta parlamendivalimistel valiti ta Eduskunda.

28. septembrist 2007 kuni 11. aprillini 2008 oli ta Matti Vanhaneni teise valitsuse keskkonnaminister. 29. maist 2015 kuni 6. juunini 2019 oli ta Juha Sipilä valitsuses maamajandus- ja keskkonnaminister.
Paul Kerese tänav (Narva)

**Paul Kerese tänav** on tänav Narvas Kerese linnaosas. Tänav on saanud nime eesti maletaja Paul Kerese auks. 

Tänav algab Aleksander Puškini tänava ringilt (aadressiga Paul Kerese väljak), ristub Linda, Energia, Suur-Aguli, Kreenholmi tänava, Võidu prospekti, Partisani, Soldina, Peaalajaama ja Rahu tänavaga. Tänava pikkus on 2,9 km.
## Ajalugu
29. septembrini 1995 oli selle tänava nimi **[[Jaan Anvelt|Jaan Anveldi]] tänav**. Enne Teist maailmasõda oli samas kohas 6. Peetri tänav. 
## Vaata ka
*Paul Kerese tänav
*Paul Kerese väljak

## Viited
Edmonde Charles-Roux

**Edmonde Charles-Roux** (17. aprill 1920 Neuilly-sur-Seine – 20. jaanuar 2016 Gardanne) oli prantsuse kirjanik.

Aastal 1966 sai ta Goncourti auhinna romaani "Oublier Palerme" eest. Aastal 1989 lavastas itaalia filmilavastaja Francesco Rosi romaani järgi filmi "Dimenticare Palermo".

Charles-Roux kirjutas elulooraamatu prantsuse moeloojast Coco Chanelist, millel põhineb Anne Fontaine'i lavastatud film "Coco enne Chaneli", mis kandideeris mitmetele rahvusvahelistele filmiauhindadele, teiste seas kuuele Césarile, neljale Briti filmiauhinnale BAFTA ja Oscarile parimate kostüümide kategoorias.

Tema teine elulooraamat on maadeavastajast ja kirjanikust Isabelle Eberhardtist.

Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.

Edmonde Charles-Roux oli aastast 1983 Goncourti Akadeemia liige ja aastail 2002–2013 oli ta selle akadeemia president.
Anne Fontaine

**Anne Fontaine** (sünninimi **Anne Fontaine Sibertin-Blanc**; sündinud 15. juulil 1959 Luxembourgis) on Prantsusmaa filmilavastaja, -stsenarist ja -näitleja.

## Filme

## Välislingid
*
Panevėžysi rajoon

**Panevėžysi rajoon**  on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus  endise Panevėžysi maakonna aladel.

Rajooni pindala on 2179 km². 2014. aasta seisuga elas seal 37 494 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Karsakiškise, Krekenava, Miežiškiai, Naujamiestise, Paįstrysi, Panevėžysi, Raguva, Ramygala, Smilgiai, Upytė, Vadokliai ja Velžysi vald.

Halduskeskus on Panevėžysi linn, mis aga rajooni koosseisu ei kuulu. Tähtsamad asulad on Ramygala linn ning Geležiai, Krekenava, Miežiškiai, Naujamiestise, Raguva, Smilgiai, Šilai ja Vadokliai alevid. Rajooni rahvarohkeim asula on aga Dembava küla. 2011. aasta seisuga olid elanikest 97,44% leedulased, 1,21% venelased, 0,23% poolakad, 0,23% ukrainlased, 0,1% mustlased, 0,09% valgevenelased, 0,03% sakslased ja 0,67% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Nevėžis ja selle lisajõed Kiršinas, Juoda, Upytė ning Juosta, samuti ka Lėvuo ja selle lisajõgi Pyvesa. Rajooni territoorium jääb osaliselt Krekenava regionaalpargi territooriumile.

Panevėžysi rajooni läbib Via Baltica.


Rapolo_akmuo.JPG|Rapolase kivi
Vaivadai_002.JPG|Vaivadai
Šilagalys,_logistikos_centras.JPG|Šilagalys
Karsakiškis,_senas_pastatas.JPG|Karsakiškise vana pastoraat
Lamatos_km.jpg|Ürgmets Panevėžysi rajoonis
Banionių_akmuo,_kryžius.JPG|Banioniai kivi
Mukolu_akmenys1.JPG|Mukolas ja Mukoliukas
Daniliškis4.jpg|Daniliškise pärnaallee
Kalnelio_daugiakamienė_pušis.JPG|Kalnelise mänd
Naujamiesčio_kaimas,_akmuo.JPG|Naujamiestise kivi
Nauradų_akmuo_1.JPG|Nauradai kivid
Pakuodžiupių_kadagys_(2).JPG|Pakuodžiupiai kadakas
Švenčiuliškių_pušis.JPG|Švenčiuliškiai mänd
Varnakalnio_pradzia.jpg|Varnakalnis


## Viited

## Välislingid

* Rajooni koduleht (*leedu keeles*)
Maima rajoon

**Maima rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Altai Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Maima.

Rajoon jaguneb 6 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 25 asulat.

## Viited

## Välislingid

*Maima rajooni koduleht
Paasvere mõis

**Paasvere mõis** (saksa keeles *Pastfer*) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Paasvere küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.

Mõisa omanikud olid Steinheilid ja Maydellid.

## Viited

## Välislingid
*
*Paasvere mõis (Simuna khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Paeküla mõis

**Paeküla mõis** (saksa keeles *Paenküll*) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.

Paeküla mõis eraldati Päädeva mõisast 17. sajandi 1. poolel.

Mõisa omanikud olid Bockid, Nierothid.

## Viited

## Välislingid
*
Pakasmäe mõis

**Pakasmäe mõis** ehk **Pakamäe mõis** (saksa keeles *Pakkasma*, *Pakkama*) oli karjamõis Türi kihelkonnas Järvamaal. See kuulus Laupa mõisa juurde.

## Välislingid
*Pakamäe mõis. Inventariseerimine Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
Pahuvere mõis

**Pahuvere mõis** (saksa keeles *Willust*) oli rüütlimõis Paistu kihelkonnas Viljandimaal.

Mõisa omanikud olid Bockid, Siversid.

## Viited
Pühajõe mõis

**Pühajõe mõis** (saksa keeles *Pühhajöggi*) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Toila valda.

Mõisa omanikud olid Rosenid.

## Viited

## Välislingid
*
*Pühajõe mõis (Jõhvi khk), Kinnistute register
Põvvatu mõis

**Põvvatu mõis** (saksa keeles *Pöwwato*) oli Luunja mõisa kõrvalmõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonda Luunja  valda.

## Viited
Päädeva mõis

**Päädeva mõis** (saksa keeles *Pedua, Bedewa*) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõisa omanikud olid läbi aegade Fahrensbachid, Wrangellid, Uexküllid, Gersdorffid, Wetter-Rosenthalid, Bistramid, Tollid, Scharenbergid, Essenid.

## Viited

## Välislingid
*
*Kerguta Märjamaa khk, Päädeva mõis (Märjamaa khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Põlliku mõis

**Põlliku mõis** (saksa keeles *Pöllik, Forstei Pöllik*) oli Maidla mõisa kõrvalmõis Juuru kihelkonnas Harjumaal, olles täpsemalt mõisa metskond kõrvalmõisa staatuses.

Nüüdisajal jääb Maidla mõisa metskond Rapla maakonda Rapla valda Põlliku küla territooriumile.

## Viited
Päite mõis

**Päite mõis** ehk **Päite kirikumõis** (saksa keeles *Peuthof, Patzs*) oli rüütlimõis ja hilisem kirikumõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Tänapäeval Sillamäe linna alal.

Esmateated Päite mõisast on aastast 1534, mil ta kuulus Heinrich Todwenile. Päite mõis oli 1652-1687 ning uuesti pärast reduktsiooni alt vabastamist 1696-1923 Narva Jaani ehk Saksa kiriku kirikumõis. 

## Viited

## Välislingid
*
*Päite mõis (Jõhvi khk), Kinnistute register
Prümli mõis

**Prümli mõis** (saksa keeles *Heidemetz*) oli Rava mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal, tänapäeva Jõgisoo küla lähedal Järva vallas Järva maakonnas.

## Viited

## Välislingid
*
Prossa mõis

**Prossa mõis** (saksa keeles *Prossa*) oli Luua mõisa karjamõis Palamuse kihelkonnas Tartumaal. Kaasaegse haldusjaotuse järgi asus mõis Jõgeva valla territooriumil.

## Välislingid
*
*Prossa mõis. Inventariseerimine. Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
Paula Lehtomäki

**Paula Ilona Lehtomäki** (sündinud 29. novembril 1972 Kuhmos) on Soome poliitik, Keskerakonna liige. 

Ta oli aastatel 2003–2005 ja 2006–2007 väliskaubandus- ja arenguminister Anneli Jäättenmäe valitsuses ja Matti Vanhaneni esimeses valitsuses. Ta oli keskkonnaminister 19. aprillist 2007 kuni 28. septembrini 2007 ja 11. aprillist 2008 kuni 22. juunini 2010 Matti Vanhaneni teises valitsuses ning 22. juunist 2010 kuni 22. juunini 2011 Mari Kiviniemi valitsuses.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last (sündinud 2005, 2007 ja 2011).
Tšemali rajoon

**Tšemali rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Altai Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Tšemal.

Rajoon jaguneb 7 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 19 asulat.

## Viited

## Välislingid

*Tšemali rajooni koduleht
Pragi mõis

**Pragi mõis** (ka Vardja mõis, Aleksandri mõis; saksa keeles *Alexandershof*) oli rüütlimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal.

Nimi *Alexandershof* arvatakse tulevat mõisaomaniku poja Alexander Emme nimest.

Mõisa omanikud olid Glasenapp'id. Viimane mõisa omanik oli Hermann von Glasenapp (1860-1919).

## Viited
Pringi mõis

**Pringi mõis** (saksa keeles *Brinkenhof*, varem ka *Мех*) oli rüütlimõis Otepää lähedal, endises Sangaste kirikukihelkonnas. Mõis asus tänapäevase haldusjaotuse järgi Pringi külas Valga maakonnas.

## Ajalugu
1520. aastal müüs Dietrich Brinken Pringi mõisa koos veski ja kolme külaga (*Mex*, *Abbi* ja *Sudomets*; 25 adramaa ja 15 taluga) 3000 vana Riia marga eest Heinrich Tiesenhausenile. Heinrich Tiesenhauseni pojapoeg, kammerjunker Johann Tiesenhausen pantis mõisa pealik Andreas Schillingile, kui ta Poola vägedele nende taganemisel Liivimaalt järgnes. 

Pärast seda, kui piirkond oli läinud Rootsi kuningriigi võimu alla, andis kuningas Gustav II Adolf Pringi mõisa 20. märtsil 1623 (nn Norrköpingi õiguse) alusel Johann Waineckenile. Wainecken pärandas mõisa oma väimehele, kortermeister Brix Böningile, kellele Rootsi kuninganna Kristiina selle mõisa 10. septembril 1649 meesläänina andis. Temal oli kaks tütart, kellest üks oli abielus rittmeister Jürgen Engelhardtiga ja Pringi päris, üks tema tütardest läks mehele kapten Benedict Johann Schwanlodtile, kelle poeg päris Pringi mõisa 20. juulil 1685. Tema suri 11. detsembril 1711 ning Pringi mõisa päris temalt kui lähem pärija, tema onupoeg, pärastine kindral *en chef* parun Johann Ludwig Pott von Luberas, kelle nimele mõis kanti 24. juulil 1712.

Johann Ludwig Pott von Luberase pärijad olid tema venna mõlemad tütred, kellest üks oli mehel kindralleitnant von Bradkel, teine kindralmajor Anhorn von Hartwissil. Varandusjagamise kaudu kindraliproua Bradke ja kindralmajor Anhorn von Hartwissi alaealise tütre vahel läks Pringi mõisa 5. juunil 1763 oksjonil müügile, ning sellelt oksjonilt omandas Pringi mõisa rittmeister Valentin Johann von Loewenstern (1723–1770). Pärast Valentin Johann von Loewensterni surma, päranduse jagamisel oma venna, kürassiirleitnant Carl Gustav von Loewensterniga (1754 – u 1793) 28. aprillil 1776 sai õuekohtu assessor ja Saksi-Weimari salanõunik Paul Ludwig Johan von Loewenstern (1752–1824) endale Pringi ja Soontaga mõisa. 1776. aastast kuulus Pringi mõis ka Kuigatsi mõisa omanikule. Mõisaomanikud olid Nolckenid, Löwensternid.

## Viited

## Välislingid
* 
* Pringi mõis (Sangaste khk), Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register
*  Iigaste, Keeni, Kuigatsi., Postimees (1886-1944), nr. 6, 7 jaanuar 1928
* Muistsed külad ja läänid., Postimees (1886-1944), nr. 16, 17 jaanuar 1928
Poaka mõis

**Poaka mõis** (saksa keeles *Poaka*) oli mõis Türi kihelkonnas Järvamaal, Kirna mõisa karjamõis.

## Viited

## Välislingid
*Poaka mõisa invertariseerimine Kultuurimälestiste riiklik register. Muinsuskaitseamet
Pornuse mõis

**Pornuse mõis** (ka **Vana-Pornuse mõis**; saksa keeles *Alt-Bornhusen*) oli rüütlimõis Halliste kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal kuulub mõis Viljandi maakonda Mulgi valda.

Pornuse kõrvalmõisad olid Läti ja Ägla mõis.

## Ajalugu
Pornuse mõisat on 1542. aastal mainitud *Bardenhuseni* nime all. 1546. aastast oli mõis Schlippenbachide halduses. Sellel aastal tegi Johann von Schlippenbach enda samanimelise nõoga (Johann III ja Johann IV) 800 marga eest lepingu, mille tulemusel jäi ta Pornuse mõisa ainuomanikuks. Lepingu kinnitas 1550. aastal ordumeister Heinrich von Galen. Lepinguga sai Johann von Schlippenbach ka Naistevalla ja *Arriesi* küladega. 30. mail 1630 läänistas Rootsi kuningas Gustav Adolf mõisa Wolmar von Schlippenbachile. 6. juunil 1678 jaotasid tema pojad Johann ja Johann Friedrich von Schlippenbach Pornuse mõisa, mille järgi Johannile jäi Vana-Pornuse ning Johann Friedrichile Uue-Pornuse (tuntud ka kui Kaubi mõis). Maanõunik Johann von Schlippenbach pärandas mõisa oma pojale, tulevasele Rootsi kindralmajorile Wolmar Anton von Schlippenbachile. Tema järel võttis mõisa üle Berend Friedrich von Schlippenbach, kelle tütar Siri Charlotta abiellus Kuramaa liini kuuluva Otto Johann von Schlippenbachiga.

12. detsembril 1783 ostis 30 000 rubla eest Maria Elisabeth Winter, kes 19. juunil 1785 andis lepingu edasi administratiivkohtunik Joachim Heinrich von Oettingenile. Joachim Heinrichi testamendi järgi päris mõisa 22. märtsil 1819 tema poeg Bernhard Heinrich von Oettingen. 16. novembril 1826 tagastas Bernhard Heinrich mõisa 14 680 rubla eest oma vennale Reinhold Axel von Oettingenile. 

23. aprillil 1831 ostis Pornuse 26 500 rubla eest kreisikohtunik Kaspar von zur Mühlen. Pärast Caspar von zur Mühleni surma võttis mõisa 1. augustil 1862 71 300 rubla eest üle tema poeg Hugo Kaspar von zur Mühlen. 1863 müüs von zur Mühlen ära üheksa talu, talvel ostutehingu sõlminutele anti mõisa poolt ka küttepuid. Pärast Hugo von zur Mühleni surma läks mõis Abja talumees Märt Jacobyle rendile. Mõisa viimane omanik oli James Konstantin Kaspar von zur Mühlen. 1919. aastal mõis riigistati.

1970. aastateks oli pool mõisa peahoonest kokku varisenud. Säilinud majaosa kasutati elumajana.

## Viited

## Kirjandus
* Hagemeister, Heinrich von. *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands*. Kd. 2. 1837.
* Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Kd. 1. Tartu. 1877.
Pilka mõis

**Pilka mõis** (saksa keeles *Pilken*) oli rüütlimõis (fideikomiss) Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Tänapäeva haldusjäotuse järgi jäävad mõisakompleksi jäänused Luunja valla Pilka küla territooriumile.

## Ajalugu
Mõisat on esmamainitud 1582. aastal Poola revisjonis. Hiljem on see kuulunud Schwengelmi ja Nolckeni aadlisuguvõsadele; aastatel 1640–1770 kuulus see ühte Kavastu mõisaga.

## Vaata ka
*Fideikomiss

## Viited

## Kirjandus
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 64.
*Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 48 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00001239,00064.html?prozent=.
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 441 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/459.
Pikkjärve mõis

**Pikkjärve mõis** (saksa keeles *Langensee*; ka Kirbu mõis) oli Karula mõisa kõrvalmõis Karula kihelkonnas Võrumaal.

## Viited
Piiskopi mõis

**Piiskopi mõis** (saksa keeles *Bischofshof*) oli riigimõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Tartu maakonda Tartu linna territooriumile.

Liivimaa ordu ajal kuulus osa mõisast Tartu Katariina kloostrile. Rootsi ajal ühendati osa mõisast Tähtvere mõisaga, teine osa, mida kutsuti Papimõisaks, sai 1634. aastal Tartu soome koguduse kirikuõpetajate lauamõisaks. 

Mõisa juures tegutses 1684. aastal Forseliuse seminar. Hiljem sai mõis Liivimaa kubermangu superintendendi lauamõisaks. 

Tänapäeval on mõisahoone asukohas Forseliuse park.

## Viited

## Kirjandus
*Stryk, Leonhard von. *Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der estnische District. Dorpat: Druck von C. Mattiesen, 1877. Lk 56 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00001239,00072.html?prozent=.
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 443 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/461.
Piira mõis

**Piira mõis** (saksa keeles *Piera*) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõisasüda Vinni valla territooriumile.

Mõisa omanikud olid Neffid ja Rosenid.

Kuulsaim mõisaomanik oli baltisaksa kunstnik Carl Timoleon von Neff, kes ostis 1849. aastal selle majanduslikult mittetasuva mõisa oma naisevennalt Karl Kaulbarsilt ning kasutas seda järgmise veerandsajandi jooksul suvituskohana. Sealsamas valmisid ka paljud kunstniku teosed.

## Viited

## Välislingid
* Piira mõis. Inventariseerimine Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
*Piira mõis (Rakvere khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Põriki mõis

**Põriki mõis** (saksa keeles *Porrik*) oli Pruuna mõisa kõrvalmõis Ambla kihelkonnas Järvamaal.

Põriki mõis on rajatud 17. sajandi alguses, 1714. aastal sai Põriki mõisa esimeseks omanikuks Anton Fabian von Saltza (surn. 1759). 1765. aastal ostis mõisa Adolf von Ditmar (surn. 1788) Kuru mõisast. 1799. aastal sai omanikuks Adolf Friedrich von Dellingshausen (surn. 1839) Pruuna mõisast. 

Viimaseks mõisaomanikuks enne maareformi oli paruness Helene Dellingshausen (surn. 1949)

## Viited

## Välislingid
*
*Pruuna mõis, www.tapamuuseum.ee
Sõtke mõis

**Sõtke mõis** (ka **Sõtküla mõis**; saksa keeles *Sötküll*) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.

Mõisa omanikud olid Rosenid, Fischbachid.

## Viited

## Välislingid
*
Sündepää mõis

**Sündepää mõis** (saksa keeles *Sündepä*) oli Kiltsi mõisa kõrvalmõis Ridala kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Haapsalu linna.

## Viited
Turotšaki rajoon

**Turotšaki rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Altai Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Turotšak.

Rajoon jaguneb 9 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 32 asulat.

## Viited

## Välislingid
Sääre mõis

**Sääre mõis** (saksa keeles *Zerel*, vananenud saksakeelne nimi *Etzerll*) oli rüütlimõis Jämaja kihelkonnas Saaremaal.

Mõisa on esimest korda mainitud 1527.

## Viited
Ulagani rajoon

**Ulagani rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaa Altai Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Ulagan.

Rajoon jaguneb 7 kohalikuks omavalitsuseks, kus on kokku 13 asulat.

## Viited

## Välislingid