open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Keila–Turba raudteelõik

**Keila–Turba raudteelõik** on raudtee Keila ja Turba vahel. Kuulub Eesti Raudteele.

Raudteelõigul liiguvad Elroni elektrirongid liinil Tallinn–Turba. Raudteelõigul on järgmised peatused: Keila, Kulna, Vasalemma, Kibuna, Laitse, Jaanika, Riisipere ja Turba. 

Varem oli lõik osa Keila–Haapsalu raudteest. Riisipere–Haapsalu vaheline amortiseerunud raudteelõik demonteeriti 2004. aastal, mille tulemusel sai Riisiperest raudtee lõppjaam.

Lõik Vasalemma ja Riisipere vahel oli kuni 2019. aastani viimane elektrifitseeritud raudteelõik Eestis (avati 1981). 

2019. aastal taastati Riisipere ja Turba vaheline raudteelõik, mis avati pidulikult 2019. aasta detsembris. Tegemist on Eesti kiireima raudteelõiguga, kus maksimaalne reisirongidele lubatud tunnikiirus on 140 km/h. Üle kuue kilomeetri pikkusel elektrifitseeritud raudteel sõidavad Elroni elektrirongid kuni 11 korda päevas. 

Seoses taasavatud Turba raudteelõiguga valmis 2019. aasta sügisel Riisiperes uus veoalajaam.

Kavas on jätkata raudtee pikendamist järkude kaupa ja taastada 2026. aastaks Haapsalu-suunaline raudtee lõplikult kuni Rohuküla sadamani. 

## Pilte

Elroni rongid Vasalemmas.jpg|Reisirongid Vasalemmas
Riisipere_railway_ending_01Sep2008.jpg|Raudtee lõpp Riisiperes (2008)
Riisipere_viaduct_05Oct2006.JPG|Vaade Riisipere perroonilt põhja suunas (2006)
Elroni reisirong Stadler FLIRT Riisipere ja Turba vahelisel lõigul.jpg|Elroni reisirong Stadler FLIRT Riisipere ja Turba vahelisel lõigul (2020)
Reisirong Turba lõpp-peatuses.jpg|Elroni elektrirong Turba peatuses


## Viited

## Välislingid
* Elron avas rongiliikluse Riisipere – Turba liinil; ERR uudised, 08.12.2019
* YouTube-i video: Riisipere-Turba raudtee taasavamine
Jaani kihelkond

**Jaani kihelkond** (lühend **Jaa**; saksa keeles *Kirchspiel St. Johannis*) oli kirikukihelkond Saaremaal   ja Liivimaa kubermangus Kuressaare kreisis.

## Piirkonna ajalugu
Kihelkond moodustati 1675. aastal Maasi piirkonnast, mis eraldati Pöide kihelkonna maadest. 

Saaremaa Jaani kirik ehitati aastal 1703. 
## Jaani kihelkonna mõisad
*Jaani kirikumõis (saksa keeles *Pastorat St. Johannis*)
*Arju mõis ehk Tagavere mõis (*Tackfer*), rüütlimõis
*Kareda mõis (*Karridahl*), rüütlimõis
*Kõinastu mõis (*Keinast*) riigimõis, tükeldatud talumaadeks
*Rannaküla mõis (*Rannaküll*) rüütlimõis,
*Taaliku mõis (*Thalik*) rüütlimõis,
*Tagavere poolmõis (*Taggafer*), poolmõis.

## Jaani kihelkonna vallad
*Arju (Tagavere)-Kareda vald (1866–1891)
*Jaani kirikuvald (1866–1891)
*Kõinastu vald (1866–1891)
*Rannaküla vald (1866–1891)
*1891. aastal ühendati vallad Maasi valda.

## Kihelkonna alad tänapäeval
Jaani kihelkonna alad hõlmavad nüüdse Saare maakonna Saaremaa valla loodepoolse ala.

## Vaata ka
*Kihelkond
*Eesti kihelkondade loend
*Muinaskihelkondade loend maakonniti

## Viited

## Kirjandus
*
*

## Välislingid
*Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel
Muhu kihelkond

**Muhu kihelkond** (lühend **Muh**; saksa keeles *Kirchspiel Mohn (Moon) in Oesel (inseln Mohn)*) oli kihelkond Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis, nüüdse Muhu valla alal.

## Piirkonna ajalugu
Muinasajal kuulus *Horele-Mone* muinaskihelkonda. Muhu Katariina kirik (Liiva külas) valmis arvatavasti 13. sajandi lõpus.

## Muhu kihelkonna mõisad
Muhu kihelkonnas paiknes 11 mõisat: üks kirikumõis, kolm rüütlimõisat peamõisat ning kuus riigimõisat koos ühe kõrvalmõisaga:
* Muhu kirikumõis (*Pastorat Mohn*)
* Hellamaa mõis (*Hellama*) riigimõis
* Kantsi mõis (*Ganzenhof*) riigimõis
* Kapi mõis (*Kappimois*) riigimõis
* Kuivastu mõis (*Kuiwast*) rüütlimõis
* Pädaste mõis (*Peddast*) rüütlimõis
* Rinsi mõis (*Grabbenhof*) Kapi kõrvalmõis
* Muhu-Suuremõisa mõis (*Mohn-Großenhof*) riigimõis
* Nurme mõis (*Nurms*) riigimõis
* Tamse mõis (*Tamsal*) riigimõis
* Võlla mõis (*Magnusdahl*) rüütlimõis

## Muhu kihelkonna vallad
* Muhu-Suuremõisa vald
* Hellamaa vald

## Õigeusukirikud
Aastal 1868 valmis õigeusu kiriku Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kirik, aastal 1873 valmis Paenase külas Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani pühakuju kirik.

## Muhu kihelkonna kalmistud
* Hellamaa kalmistu
* Sepamäe kalmistu
* Muhu kalmistu
* Muhu kirikuaed

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* M. Kuiv. *[http://www.folklore.ee/pubte/ajaloolist/poide_muhu Ajalooline traditsioon Pöide ja Muhu kihelkonnast 1923. aastal]* Eesti Kirjandusmuuseum. Folkloristika osakonna e-raamat. 2018.

## Välislingid
* Eesti kihelkonnad
* Eesti kihelkondade kaart EKI veebis
Leev Kuum

**Leev Kuum** (15. aprill 1930 Tartu – 27. veebruar 2024) oli eesti majandusteadlane.

Ta oli pärit metodisti pastori seitsmelapselisest perest.

1949 lõpetas ta Tallinna 20. Keskkooli, 1953 lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna kaubanduse erialal, 1963–1966 õppis Moskva Plehhanovi-nimelise Rahvamajanduse Instituudi aspirantuuris.

Ta töötas Eesti Konjunktuuriinstituudis juhtivteadurina. Leev Kuum asus konjunktuuriinstituuti tööle 1966. aastal, kui instituut kandis veel Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti Filiaali nime.

## Tunnustus
*2003 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja III klassi aumärk
*2020 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku

Tema isa oli metodisti vaimulik Aleksander Kuum.

Leev Kuum oli kaks korda abielus. Tal on esimesest abielust poeg Art ja tütar Marit, teisest abielust tütar Laura Joanna (sündinud 9. mail 2004).

## Viited

## Välislingid

*Leev Kuum: tugev põhi lõi eelduse majanduse kiireks kasvuks
*Tippanalüütik peab Eesti majanduse arenguvõimalusi maailma parimaiks
*Online-intervjuu: esitage küsimusi majandusteadlasele Leev Kuumile
*Leev Kuum: devalveerimisest ei võida keegi, e24.ee 8. april 2009
* Leev Kuum saates "Kukul külas", 21. september 2008, http://podcast.kuku.ee/2008/09/21/kukul-kulas-2008-09-21/
*Leev Kuum: Eestist saab aastal 2010 jälle superstaar, Delfi, 2. oktoober 2009 
*80-aastane Leev Kuum: katsuge suvel puhata, E24, 15. aprill 2010
*Leev Kuum: 81-aastaselt töölkäimine mõjub tervisele hästi, EPL, 26. november 2011
Impilahti vald

**Impilahti** (karjala keeles *Imbilahti*) on endine Soome vald Karjalas Laadoga põhjakaldal.

Impilahti valla keskasula oli Pitkäranta. 1939 oli Impilahti pindala 904,3 km² ja rahvaarv 12 891.

Aastal 1944 liideti Nõukogude Liiduga. Suurem osa endisest vallast kuulub Pitkäranta rajooni.
Hamazasp Babadžanjan

**Hamazasp Babadžanjan** (venepärane eesnime kuju *Amazasp*; armeenia Համազասպ Բաբաջանյան, vene Амазасп Бабаджанян; 18. veebruar (5. veebruar vkj) 1906 – 1. november 1977 Moskva) oli Nõukogude sõjaväelane, rahvuselt armeenlane.

Ta sündis Gəncə lähedal. 1944 sai ta Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse.

1956. aastal juhtis ta tankivägesid Budapestis Ungari ülestõusu mahasurumisel.

1975 ülendati ta tankiväe peamarssaliks.

## Auastmed

## Tunnustus
*  Nõukogude Liidu kangelane (26. aprill 1944)
### Nõukogude Liidu autasud
* Punalipu orden (17. veebruar 1942, 13. juuni 1943, 6. november 1945 ja 30. detsember 1956)
* Punatähe orden (24. juuni 1943 ja 3. november 1944)
* Lenini orden (26. aprill 1944, 15. november 1950, 17. veebruar 1966 ja 15. september 1976)
* Suvorovi ordeni II klass (6. aprill 1945)
* Suvorovi ordeni I klass (29. mai 1945)
* Kutuzovi ordeni I klass (18. detsember 1956)
* Oktoobrirevolutsiooni orden (4. mai 1972)

### Välismaa autasud
* Mongoolia Punalipu orden
* Poola Grünwaldi risti ordeni III klass
Impilahti

**Impilahti** on alevik Venemaal Karjalas Pitkäranta rajoonis. 1944. aastani kuulus Soomele (Impilahti vald).

1996. aastal elas seal 939 inimest.
Eberhard Quad

**Eberhard Quad** (ka *Evert*; surnud 1569) oli Liivi ordu liige.

Eberhardi vanemad olid Adolf Quad zu Unterbach ja Christine von Witten. Tema sugulased Alf, Anton ja Wolter Quad olid samuti Liivi ordu liikmed. Eberhard sündis Vestfaalis Unterbachis Düsseldorfi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas.

Kuni 1547. aastani oli Quad köögimeister (*Küchenmeister*) Viljandis, seejärel astus aga ordust välja ning läks Vestfaali tagasi. 1551. aastal päris ta seal isa lääni ning 1561. aastal abiellus Margarete von Öftega. 1569. aastal suri ta aga lastetult.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 688 (lk 520–521).
Wolter Quad

**Wolter Quad** (ka *Evert*; surnud detsembris 1559) oli Liivi ordu liige.

Wolteri vanemad olid Johann Quad zu Aparth ja Elisabeth von Mallinckrodt. Tema sugulased Alf, Anton ja Eberhard Quad olid samuti Liivi ordu liikmed. Wolter sündis Vestfaalis Bergi hertsogkonnas Aparthis Wuppertali lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas.

1553. aastal oli Quad kumpaniks Ruhjas, 1558. aastal sai tast aga Võnnu linnusekomtuur (*Hauskomtur*). 1559. aastal pistis Ādaži (*Neuermühlen*i) kumpan ta surnuks seoses ühe õnnemängu käigus tekkinud tüliga.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 689 (lk 521).
Sietz von Friemersheim

**Sietz von Friemersheim** oli Vasknarva foogt.

Sietzi vanemad olid Wilhelm von Friemersheim ja Elisabeth von Horrich. Tema vend Johann oli samuti Liivi ordu liige. Tema suguvõsa pärines Werdeni kloostri juurest ning oli ametites Kölni peapiiskopi juures. Sietz sündis Odilienbergis Roermundi lähedal.

1536. aastal sai Sietzist Vasknarva foogt ja ta pidas seda ametit seitse aastat. Pärast seda pole temast rohkem midagi teada.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 259 (lk 234).
Anton Quad

**Anton Quad** (ka *Tonnies*; surnud 15. mail 1529 Kurtnas) oli Liivi ordu liige ja Vasknarva foogt.

Antoni vanemad olid Adolf Quad ja Alverad von Orsbeck, tema vend Alf oli samuti Liivi ordu liige. Veel kaks tema sugulast, Eberhard ja Wolter Quad, olid Liivi ordu liikmed. Ta sündis Vestfaalis Buschfeldis Lechenichi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas.

1516. aastal sai Quadist Paide linnusekomtuur (*Hauskomtur*), 1527. aastal aga tõusis ta Vasknarva foogti ametikohale. 1529. aastal tapeti ta aga ivangorodlaste ootamatu sissetungi ajal Kurtna ordumõisa juures.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 687 (lk 520).
Alf Quad

**Alf Quad** (ka *Aleff*) oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandil.

Alfi vanemad olid Adolf Quad ja Alverad von Orsbeck, tema vend Anton oli Vasknarva foogt. Veel kaks tema sugulast, Eberhard ja Wolter Quad, olid ordu liikmed. Alf sündis Vestfaalis Buschfeldis Lechenichi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas.

1520. aastal on Quadi mainitud Põltsamaa drostina, rohkem temast teateid pole.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 686 (lk 518–520).
Dünamünde komtuur

**Dünamünde** ehk **[[Daugavgrīva]] komtuur** (saksa keeles *Komtur von Dünamünde*) oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Dünamünde komtuurkonda.

Esimene Dünamünde komtuur astus ametisse 1305. aastal, mil pärast Dünamünde kloostri ostmist tsistertslaste käest komtuurkond rajati. Viimane komtuur valitses 1480. aastate esimesel poolel, misjärel see valdus ühendati Liivi ordu maamarssali aladega.

## Dünamünde komtuurid
*1305 Heinrich Hecht
*1312 Florian
*1316 Kuno
*1322–1328 Heinrich Holste
*1330 Godevert von Bachem
*1335 Johann Ungnade
*1347–1350 Wilkin von Ilsede
*1366–1367 Wilhelm von Muntrof
*1387 Goswin von Hattingen
*1398 Arnd von Altena
*umbes 1400 ? Holtappel
*1402–1403 Johann von Ohle
*1417–1418 Wilhelm von Schafhausen
*1421–1422 Dietrich Dücker
*1439–1440 Johann Koning
*1452 Thomas Hungersdorp genannt Grevesmolen
*1453–1462 Dietrich Lappe von Köningen
*1466 Otto von Hockelum
*kuni 1472 Wilhelm von Bönninghausen
*1478 Gerhard von Issum 
*1480–1481/1483 Wessel von Strünkede

## Kirjandus
*Otto Schnettler, Westfalen und Livland. Münster (Westf.), 1916, s. 76-81
Pigou maks

**Pigou maks** on maksutüüp, mis on kehtestatud selleks, et korrigeerida negatiivset välismõju (eksternaalsus).

Pigou maks on nimetatud majandusteadlase Arthur Pigou (1877–1959) järgi, kes avastas ka majanduslike eksternaalsuste kontseptsiooni. William Baumol kasutas Pigou töid tänapäevases majanduses.  

Pigou maks on näiteks kütuseaktsiis. Keskmiselt on umbes pool bensiini hinnast aktsiis ja see maks toimib Pigou maksuna, kuna maksu eesmärk korrigeerida kolme
bensiini tarbimisega seotud negatiivset eksternaalsust: 
*liiklusummikuid,
*liiklusõnnetusi ja 
*keskkonnareostust.

Majandusteadlased eelistavad Pigou makse otsesele majandustegevuse reguleerimisele, kuna maksude kehtestamine tagab efektiivsema tulemuse: näiteks keskkonnamaksude kehtestamise tagajärjel need ettevõtted, kelle jaoks on odavam keskkonnareostus likvideerida, teevad seda, samas kui need, kelle jaoks on maksu tasumine odavam, maksavad maksu.
Nii võimaldavad keskkonnamaksud neil firmadel keskkonna saastamist likvideerida, kellele see on odavam, samaaegselt tagades ka selle, et reostus väheneb.

Pigou maksu korral määrab valitsus sisuliselt keskkonnareostuse hinna ning firmad otsustavad seejärel, milline on optimaalne saastekogus (millise saastamise taseme korral nad kasumi
maksimeerivad).

## Vaata ka

* Eesti maksusüsteem
* Maksud
* Maksupettus
* Maksude osakaal SKP's
* Maksu- ja Tolliamet
* Maksukiil
* Maksukoormus
* Maksumaksja sõber
* Maksumaksja vaenlane
* Maksumäär
* Maksupettus
* Maksupoliitika
* Maksusüsteemid
Anastasius II

**Anastasius II** oli paavst 496–498. Ta oli 50. paavst.

Anastasius oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Roomast *Caput Tauri* regioonist, kust pärines ka paavst Aleksander I. Anastasiuse isa nimi oli Peetrus, kes paavsti epitaafi kohaselt oli preester.

Anastasius oli Gelasius I ajal ülemdiakon (kardinaldiakon). Ta osales 13. mail 495 Roomas peetud sinodil, kus kirikuvande alt vabastati Kyme piiskop Mesenus, kes oli aastal 484 paavsti legaat Konstantinoopolis.

## Paavstiks saamine
Anastasius II valiti paavstiks 24. novembril 496.

## Skisma
Anastasius II ajal jätkus Felix III ajal alanud skisma Konstantinoopoli patriarhiga. Paavstiks saanuna saatis Anastasius Konstantinoopolisse legaadid Capua piiskopi Germanuse ja Todi piiskopi Cresconiuse teatega Ida-Rooma keisrile Anastasius I-le, milles soovis skisma likvideerimist. Paavst taotles Akakiose nime eemaldamist diptühhonist, kuid tunnustas Akakiose ja tema pooldajate poolt läbi viidud ordinatsioone ning ristimisi. Ta soovis keisrilt saada toetust Kalchedoni kirikukogu otsuste tunnustamiseks Aleksandria patriarhaadis.

Rooma senaator Festus, kelle idagootide kuningas Theoderich Suur saatis oma kuningatiitlile tunnustuse saamiseks Konstantinoopolisse, pidi paavsti ümber veenma.

Paavst taastas suhted Thessaloníki vikaariga ja võttis vastu vikaari saadiku Photinose, kuid ilma Rooma vaimulikkonnaga eelnevalt konsulteerimata. Paavst oli nõustunud tegema skisma likvideerimiseks mõningaid järeleandmisi ja saatis Photinose tagasi Konstantinoopolisse, mida Rooma vaimulikud tõlgendasid reetmisena ja paavsti populaarsus Roomas vähenes.

## Teoloogilised vaidlused
Anastasius II mõistis aastal 498 hukka tradutsianismi.

## Ordineerimised
Anastasius II ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 16 piiskoppi ja 12 preestrit.

## Anastasius II kultuuriloos
Dante Alighieri on Anastasius II-t maininud oma "Jumalikus komöödias", kus ta on asetatud põrgu kuuendasse ringi, süüdistatuna seoses järeleandmistega Akakiosele ketserluses.

Talle on omistatud Frangi kuningale Chlodovech I-le saadetud kirja autorsus, milles paavst õnnitleb kuningat kristlaseks saamise puhul, kuid selle kirja autorsus on vaieldav.

## Surm
Anastasius II suri 19. novembril 498 Roomas ja maeti "Liber Pontificalise" järgi Rooma Peetri kirikusse. "Liber Pontificalises" on tema surma kirjeldatud Jumala tahtena (*qui nutu divino percussus est*), mida varasemate paavstide puhul pole mainitud.

## Kirjandus
*Herbert Cowdrey: *Pope Anastasius II and St. Augustine's Doctrine*. H. Cowdrey, "Popes, Monks and Crusaders". London, 1984: 311–315.
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Anastasius II kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Anastasius II kohta. *(inglise keeles)*
Georg Detlof von Uexküll

**Georg Detlof von Uexküll** (ka **Jürgen Detlof von Uexküll**; ristitud 16. oktoober (vkj 6. oktoober) 1668 Tallinnas; surnud 1710) oli baltisaksa mõisnik ja poliitik ning Rootsi sõjaväelane (major).

Georg Detlof von Uexküll sündis Vigala, Mõniste, Pikavere ja Pühajärve mõisniku Hans Jürgen von Uexkülli ja Marie von Broel-Plateri pojana.

Ta teenis Rootsi armees, kus sai majori auastme. Aastail 1709–1710 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. 

Talle kuulusid Vigala, Mõniste ja Pikavere mõis.

## Perekond

Georg Detlof von Uexküll abiellus oma onu, Berend Johann von Uexkülli, tütre Anna Marie von Uexkülliga. Abielust sündisid:
*Maria Elisabeth von Uexküll (surnud 1737), abiellus Jälgimäe mõisniku Tuve Johann von Schulmanniga
*Berend Johann von Uexküll (1706–1761), Vigala, Pikavere ja Ravila mõisnik 

## Esivanemad

## Vaata ka
*Uexküll

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Kurja probleem

**Kurja probleem** ehk **kurjuse probleem** on religioonifilosoofias ja teoloogias küsimuste kobar, mis tuleneb Jumala headuse ja maailma ebatäiuslikkuse kokkusobivuse küsitavuses.

Klassikalisel kujul on probleem sõnastatav nii: kui Jumal on kõikvõimas, kõigeteadja ja kõikhea, kuidas siis saab maailmas olla kuri (kurjus ja kannatused)? Kõikvõimas Jumal suudab kurja kõrvaldada; kõiketeadja Jumal on igast kurjast teadlik; kõikhea Jumal soovib kurjast lahti saada; ometi kuri on olemas. 

Kurja probleemi püüab selgitada ja Jumala headusega sobitada teodiike (ehk jumala õigustamine maailmas aset leidva kurjuse pärast) ja tahtevabaduse kaitsmise mõiste.

## Vaata ka
*Tahtevabaduse kaitsmine
*Teodiike

## Välislingid
*Michael Tooley: Sissekanne Stanfordi filosoofiaentsüklopeedias
Olion

**Olion** on endine kirjastus Eestis.

Peamiselt kirjastusest Eesti Raamat eraldunud toimetustest moodustatud kirjastus Olion tegutses 1. novembrist 1989 kuni 25. juulini 2013.

Olion kirjastas ilukirjandust, lastekirjandust, ajalooteemalisi raamatuid, biograafiaid ja aimekirjandust.

Olioni tuntumad raamatusarjad olid "Suuri mõtlejaid", "Persoon" ning "Maailm ja mõnda".

## Välislingid
* Kirjastuse koduleht
* Küllo Arjakas. Viisteist aastat Olioni, Postimees, 5. november 2004
Laktoos

**Laktoos** (*lac* 'piim' ladina keeles + "-oos", mis on suhkrute tunnus) ehk **piimasuhkur** on üks suhkrutest. Ta kuulub madalmolekulaarsete liitsuhkrute ehk oligosahhariidide hulka.

Piimas leidub seda 2–8 massiprotsenti. See hulk sõltub liigist ja isendist. Laktoosi eraldatakse vadakust.

Laktoosi lõhustamiseks seedimisel on vajalik ensüüm laktaas. Laktaas lõhustab laktoosi lihtsaks suhkruks glükoosiks ja galaktoosiks, mis kehas imenduvad.

Laktoosi avastas piimas 1619 Fabriccio Bartoletti. Suhkruna identifitseeris selle esimesena 1780 Carl Wilhelm Scheele.

Igal aastal toodetakse mitu miljonit tonni laktoosi piimatööstuse kõrvalsaadusena. 6,5% piimast töödeldakse vadakuks ja laktoos moodustab sellest keskeltläbi 4,8%. Vadak ehk piimaplasma tekib piima kalgendamise ja kurnamise järel näiteks juustu tootmisel. Laktoosi puhastatakse etanooli lisamisega. Laktoos ei lahustu etanoolis ja langeb põhja, aga ülejäänud vadaku komponendid lahustuvad. Niimoodi saadakse protsessi saagiseks 65%.

Imetajate toidus esineb laktoos peamiselt piimas, mida päris pisikesena tarbivad kõik, aga täiskasvanuna seda üldiselt ei tehta. Sellepärast on imetajatele tüüpiline, et laktaasi tekib nende kehas järjest vähem, kuni täiskasvanuks saades on laktaasi moodustumine kehas lõppenud.

Inimesed kuuluvad väheste imetajaliikide hulka, kellele on omane laktaasi moodustumine kogu elu jooksul. Eriti tüüpiline on see Euroopas, Lääne-Aasias, Indias ja Ida-Aafrikas, kus rohkem kui 70% inimestest suudab täiskasvanunagi piima juua, seevastu Lääne- ja Lõuna-Aafrikas, Ida- ja Kagu-Aasias ning Okeaanias on selliseid inimesi vähem kui 30%. Inimestel, kelle kehas laktaasi pole, laktoos ei lagune kehas, vaid tekitab röhitsusi, kõhutuult ja seedehäireid.

## Vaata ka
*Laktoositalumatus
Roheline raamat

**"Roheline raamat"** on kirjastuse Varrak ökoloogiateemaliste raamatute sari.

Selles sarjas on ilmunud:

#Kevin Davies (2001). *Genoome muukides: Võidujooks inimese DNA mõistatuse lahendamiseks*. (Tõlkinud Mari Kelve, Tambet Orrin ja Ain Raitviir.) ISBN 9985305108
#Stephen Jay Gould (2001). *Vääriti mõõdetud inimene*. (Tõlkinud Juhan Kahk.) ISBN 9985303806
#Clive Ponting (2002). *Maailma roheline ajalugu: Keskkond ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine*. (Tõlkinud Ehte Puhang.) ISBN 998530487X
#David Quammen (2004). *Dodo laul: Saarte biogeograafia ja liikide hääbumine*. (Tõlkinud Marika Liivamägi.) ISBN 9985304888
#James Lovelock (2007). *Gaia kättemaks: Miks Maa meie tegevusele vastu astub – ja kuidas me suudaksime siiski inimkonna päästa?*. (Tõlkinud Lauri Laanisto, järelsõna – Kalevi Kull.) ISBN 9789985315552
#Clive Ponting (2009). *Uus maailma roheline ajalugu: Keskkond ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine*. (Tõlkinud Ehte Puhang.) ISBN 978-9985-3-1776-1
#Daniel Dennett (2011). *Darwini ohtlik idee*. (Tõlkinud Lauri Laanisto ja Marika Liivamägi).
#Andreas Weber (2011). *Kõik me tunneme: Inimene, loodus ja eluteaduste revolutsioon*. (Tõlkinud Krista Räni, järelsõna autorid Timo Maran ja Riin Magnus.) 
#David Beerling (2012). *Smaragdplaneet: Kuidas taimed on muutnud Maa ajalugu*. (Tõlkinud Lauri Laanisto.)
#Richard Dawkins (2014). *Isekas geen*. (Tõlkinud Lauri Laanisto.)
#Denis Noble (2016). *Elu muusika: Bioloogia teispool geene*. (Tõlkinud Lauri Laanisto, järelsõna – Kalevi Kull.)
#Andreas Weber (2016). *Elus olla: Erootiline ökoloogia*. (Tõlkinud Katrin Kaugver.)
#Ilkka Hanski (2018). *Sõnumeid saartelt: Elurikkuse ilmatuur*. (Tõlkinud Lauri Laanisto.)

## Vaata ka
*"Roheline Eesti"
Stephen Jay Gould

**Stephen Jay Gould** (10. september 1941 – 20. mai 2002) oli ameerika bioloog, paleontoloog, evolutsionist ja teadusloolane.

Ta töötas Harvardi Ülikoolis. 

Evolutsionistina kritiseeris ta sotsiobioloogilisi (nt Richard Dawkinsi) vaateid, samuti evolutsioonipsühholoogiat.

## Tunnustus
*1991 – Kuningliku seltsi teadusraamatu auhind ("Wonderful Life")
*2008 – Darwini-Wallace'i medal (postuumselt)

## Teoseid
*Gould, Stephen Jay 1977. *Ontogeny and Phylogeny*. Cambridge: Belknap Press of Harvard University Press.

### Eesti keeles
*Gould, Stephen Jay 1999 [1996]. Evolutsiooni kolm tahku. (Tõlkinud M. V.) *Vikerkaar* 3: 124–126.
*Gould, Stephen Jay 2001 [1981]. *Vääriti mõõdetud inimene*. (Tõlkinud Juhan Kahk.) Tallinn: Varrak. ISBN 998-5303806
*Gould, Stephen Jay 2024 [1989]. *Imeline elu: Burgess Shale ja ajaloo olemus*. (Tõlkinud Oive Tinn.) Tallinn: Argo.
*Eldredge, Niles; Gould, Stephen Jay 2025 [1972]. Katkelised tasakaalud: alternatiiv füleetilisele gradualismile. (Tõlkinud Oive Tinn.) *Schola Biotheoretica* (Tervikute teooria) 51: 33–96.

## Kirjandus
*Tiit Kändler. Gould võitleb tõe monopoli vastu. *Eesti Päevaleht* 9. aprill 2001. vt
*Kalevi Kull. Bioloogilise determinismi vastu. *Eesti Ekspress (Areen)* 3. mai 2001. vt
Frederik I

**Frederik I** (7. oktoober 1471 Haderslevhus – 10. aprill 1533 Gottorp) oli Taani ja Norra kuningas aastatel 1523–1533.

Frederik oli esimese Oldenburgi dünastiasse kuuluva Taani kuninga Christian I poeg ja hilisema kuninga Hansu noorem vend. Tema ema oli Dorothea Brandenburgist. 1482. aastal sai temast Holsteini kaashertsog, 1490 jagati hertsogkond aga tema ja Hansu vahel. Frederiki residentsiks sai Gottorfi loss Schleswigis. 1500. aastal korraldasid Hans ja Frederik viimase pealekäimisel suurejoonelise rünnaku Dithmarscheni talupoegade vabariigi vastu Holsteinis, kuid Taani, Rootsi ja Norra ühisväed, mida toetasid veel saksa palgasõdurid, said Hemmingstedti lahingus täielikult lüüa ja Dithmarschen säilitas oma iseseisvuse veel pooleks sajandiks.

1513. aastal, pärast Hansu surma, pakuti Frederikile Taani ja Norra krooni, kuid ta keeldus sellest, leides, et vennapoeg Christiani toetab enamik Taani ülikuist. 1523. aastal aga sundisid mässulised aadlikud Christiani troonist loobuma ja Frederik sai kuningaks. Kuid aastatel 1524–1525 oli tal tõsiseid raskusi oma võimu kehtestamisega, sest nii Jüütimaal kui ka Skånes mässavad talupojad ja aadlikud nõudsid Christiani võimu taastamist. Christiani-meelsete olulisimaks juhiks oli admiral Søren Norby, kes valitses Ojamaad ning ründas 1525. aastal 8000 mehega Helsingborgi kindlust. Frederiki-meelsete vägede juht Johan Rantzau suutis nad siiski tagasi lüüa ja pärast seda ei kujutanud mässulised Frederiki võimule enam suuremat ohtu. Christian II tegi siiski ka edaspidi katseid oma võimu taastamiseks. 1531. aastal maabus ta Norras ja püüdis seejärel Taanisse tungida. Frederik sõlmis seepeale liidu aga Christiani vana vastase Gustav Vasaga ning koos suutsid nad Christiani tabada. Frederik pani ta vangi, kuhu too jäi kuni surmani. Gustavi ja Frederiki liit jäi kestma aga kuni Frederiki poja Christian III ja Gustav Vasa surmani (vastavalt 1559 ja 1560). 

Alates 1526. aastast hakkas Frederik soosima protestantlust. Ta võttis enda kaitse alla peamise reformaatori Hans Tauseni ja hakkas 1527. aastal riigistama kloostrimaid. Siiski tegutses ta piisavalt ettevaatlikult ja suutis otsest konflikti katoliiklaste ja luterlaste vahel vältida. Kuid tema surma järel puhkes siiski Krahvisõda, mis oli suures osas seotud sellega, et tema poeg Christian III oli veendunud protestant.

Et Frederik ei külastanud kunagi Norrat, siis ei kroonitud teda kunagi ka Norra kuningaks. Seetõttu nimetas ta end valitud Norra kuningaks.
## Isiklikku
1502. aastal abiellus Frederik oma täditütre Brandenburgi Annaga, kellega ta sai kaks last: 
*prints Christiani (1503–1559) ja 
*printsess Dorothea, kes abiellus Preisimaa hertsogi Albrechtiga.

1518. aastal abiellus Frederik Pommeri hertsogi Bogislaw X tütre Pommeri Sophiega. 

Neil oli kuus last.
Välismõju

**Välismõju** ehk **eksternaalsus** on mõiste mikroökonoomikast, mis tähistab sellist olukorda, kus isik, kes pole seotud mingi konkreetse majandustegevuse või -tehinguga, on siiski sellest tegevusest mõjutatud. Välismõju on siis olemas, kui kolmandal poolel tekivad kas kasud (positiivne välismõju) või kahjud (negatiivne välismõju) mingist majandustehingust. Looduskeskkonna kontekstis kasutatakse mõistet **keskkonna välismõju**.

Tuntuim **negatiivne välismõju** on näiteks tehaste tekitatud keskkonnasaaste, mis mõjutab paljusid inimesi ja ettevõtteid negatiivselt näiteks saastatud põhjavee näol. 

Põlevkivist elektri tootmisel moodustub sotsiaalne kulu elektri tootmiskulude ja keskkonnareostuse põhjustatud eksternaalsete kulude summast. Sotsiaalne kulu on sel juhul elektrit tootva ettevõtte tootmiskuludest suurem. Ühiskonna hinnavaru suurus on elektri väärtus tarbijatele miinus selle tootmise sotsiaalne kulu. Kuna pakkumiskõver ei näita negatiivse eksternaalsuse korral elektri tootmise tegelikku kulu, siis ilma valitsuse sekkumiseta kujuneb turul pakutav kogus optimaalsest kogusest suuremaks. Ühiskonna hinnavaru maksimeeritakse punktis, kus sotsiaalse
kulu kõver ristub nõudluskõveraga. Selles punktis toodetud tootmiskogus on optimaalne, kuna tootmiskoguse suurendamisel ühiskonna hinnavaru väheneb (elektri väärtus tarbijatele on sellest suuremate tootmiskoguste puhul väiksem
kui elektri tootmise sotsiaalne kulu). Negatiivse eksternaalsuse mõju on võimalik vähendada, kui valitsus kehtestab elektritootmismaksu. Sellist maksu nimetatakse Pigou maksuks.

**Positiivne välismõju** on näiteks haridus ja teadusuuringud, mis võivad ühiskonnale laiemat kasu tuua, ilma et neid algselt oleks planeeritud. 

Positiivne välismõju ilmneb ka näiteks mesiniku tegevuses, kuna tema peab mesilasi selleks, et mett saada, aga samas tolmeldavad mesilased ka põllumehe õistaimi.

## Vaata ka
*Avalik hüve
*Väliskulu
Rakvere Ametikool

**Rakvere Ametikool** (varem *Rakvere Kutsekeskkool*) on Lääne-Viru maakonnas Rakveres asuv kutsekool.

See on suurim kutseõppeasutus Lääne-Virumaal. Koolis õpib ligikaudu 1200 õpilast.

1981. aastal loodud Rakvere Kutsekeskkool nimetati 2008. aastal ümber Rakvere Ametikooliks.

## Direktorid
* 1981–1996 Ülo Torm
* 1996–2001 Jaak Kaseväli
* 2001–2002 Eero Unt
* 2002–2014 Hannes Mets
* alates 2014 Kuno Rooba

## Välislingid
* Rakvere Ametikooli veebisait
* "Rakvere ametikooli ligi 100 aastat vana peahoone sai värske ilme". ERR, 6. september 2012
Rudolf Tikman

**Jaan Rudolf Tikman** (25. märts 1890 Undla vald (Kadrina kihelkond), Virumaa – 17. märts 1976 Stockholm) oli eesti notar.

Õppis Tartu Ülikoolis 1914–1918 ja 1920 arstiteadust, 1921–1922 metsandust ja 1922–1925 õigusteadust, lõpetas 1925. Korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane. Oli notar Tallinnas ja Nõmmel. 

Saksa sõjaväevõimude korraldusel nimetati 29. augustil 1941 Nõmme linnapeaks. 

1944 põgenes Rootsi.

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1994. Lk. 115.
Alfred Kivimäe

**Alfred Kivimäe** (kuni 1896. aastani **Alfred Look**, 1896–1938 **Alfred Kissa**; 12. jaanuar 1894 Valgjärve vald, Võrumaa – 28. oktoober 1959) oli eesti notar.

Õppis Tartu Ülikoolis 1916–1918 arstiteadust ja 1921–1926 õigusteadust (lõpetas 1926). Korporatsiooni Fraternitas Estica vilistlane. 

Osales Vabadussõjas, oli 1922–1926 maamõõtja, alates 1927 notar Jõgeval.

1944. aastal põgenes Saksamaale, 1949 USA-sse.

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1944. lk. 143.
Aleksander Teiss

**Aleksander Teiss** (7. august 1895 Suuremõisa vald, Läänemaa – 15. juuni 1936 Nõmme) oli eesti sõjaväelane (aastast 1936 major) ja keemik.

Õppis Tartu Ülikoolis 1921–1935 keemiat (lõpetas 1935 *[[cum laude]]*) ja 1935–1936 rakenduskeemiat (lõpetas 1936 *cum laude*).

Hukkus Männiku laskemoonalao plahvatusel.

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1994. Lk. 141.
Eugen Reial

**Eugen Reial** (25. juuli 1901 Põltsamaa – 25. jaanuar 1985 Victoria, British Columbia, Kanada) oli eesti advokaat.

Õppis 1921–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas 1925.

Alates 1932. aastast vandeadvokaat Põltsamaal. Põltsamaa linnavolinik.

1944. aastal põgenes Saksamaale ning sealt suundus 1949. aastal Rootsi. Seejärel siirdus laevaga Kanadasse.

## Viited

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944 II. Tartu 1994. Lk 141
Külm Mai

**Külm Mai** on eesti ansambel.

Ansambel loodi Tartus.

## Liikmed
* Katrin Pärn – laul
* Andrus Rootsmäe alias Inboil – laul
* Heikki Kalle – kitarrid
* Hillar Tork – bass
* Priit Part- kitarrid
* Margus Tammemägi-trummid, löökriistad

Tekstide autorid: Inboil, Katrin Pärn, Indrek Hirv, Rein Ahas.

Muusika autorid Heikki Kalle, Hillar Tork, Inboil, Katrin Pärn

## Albumid
* 2005 "Igasugused"

## Välislingid
* Raimu Hanson. Uus ansambel Külm Mai laseb liugu Jääääre peal. Postimees, 19. jaanuar 2006
* Andero Kaha. Miks tegi InBoil veel ühe bändi?. Õhtuleht, 23. veebruar 2006
Jari Sillanpää

**Jari Veikko Sillanpää** (sündinud 16. augustil 1965 Rootsis Ludvika vallas) on rootsisoomlasest Soome laulja.

Aastal 1995 valiti ta telesaates "Tangomarkkinat" Soome tangokuningaks.

Ta esindas lauluga "Takes 2 To Tango" Soomet 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel İstanbulis, kuid laul ei saanud poolfinaalist edasi.

## Isiklikku
2006. aastal ütles Sillanpää, et ta on homoseksuaalne ja elab koos mehega. Paar läks lahku juunis 2009. Praegu on ta koos eestlasest mehe Siimuga.                                                           2018. aastal tunnistas Sillanpää, et oli eelnevatel aastatel ostnud pidudel kokku 110 grammi metamfetamiini.                                                                                                                             2020. aastal mõisteti ta süüdi lapsporno omamises. 

## Albumid
* "Jari Sillanpää" (1996)
* "Hyvää Joulua" (1996)
* "Auringonnousu" (1997)
* "Varastetut helmet" (1998)
* "Onnenetsijä" (1999)
* "Kuninkaan kyyneleet" (2000)
* "Maa on niin kaunis" (2000)
* "Hän kertoo sen sävelin" (2001)
* "Määränpää tuntematon" (2003)
* "Parhaat" (2005)
* "Hän laulaa – Kuninkaan 10 kultaista vuotta" (2006)
* "Albumi" (2008)
* "Kuin elokuvissa" (2009)
* "Millainen laulu jää" (2011)
* "Rakkaudella merkitty mies" (2014)

## Välislingid
*Jari Sillanpää koduleht
*Jari Sillanpää – Last.fm (inglise keeles)
*"Hän laulaa – Kuninkaan 10 kultaista vuotta" (DVD)
Linnusekomtuur

**Linnusekomtuur** (saksa keeles *Hauskomtur*) oli Saksa ja Liivi ordus linnusepealiku nimetus.

Linnusekomtuur valitses konkreetse linnuse üle ning oli sageli käskniku (komtuuri või foogti) ja linna või muu linnuselähedase asula rahva vahendajaks. Nad hoolitsesid linnuste igapäevaelu korraldamise eest ning allusid otseselt käsknikule. Mõningad Liivi ordu linnusekomtuurid olid tavapärasest olulisemad, sest allusid otseselt ordumeistrile ning vastutasid sisuliselt foogt- või komtuurkonnaga võrdväärsete alade eest. Sellised olid näiteks Võnnu ja Riia linnusekomtuurid.

Linnusepealikust eristas linnusekomtuuri see, et esimene oli enamasti erakorraline, linnusekomtuur aga konstantne amet. Ka oli linnusekomtuuri vastutusala tunduvalt selgemalt määratletud.

## Vaata ka
* Liivi ordu linnused
Aarne Viisimaa

**Aarne Viisimaa** (1935. aastani **Arnold Peeter Vismann** ehk **Arnold Wisman**, 25. november 1898 Sangaste – 2. oktoober 1989 Stockholm) oli eesti laulja (tenor).

Arnold Wisman sündis külasepa pojana. Mõlemal tema vanemal oli ilus lauluhääl ning nad olid tegevad Sangaste Laulu ja Mängu Seltsis. Juba 15-aastaselt hakkas Arnold koori juhatama, osales näidendeis ning oli ka ise näitejuht. Pärast külakooli õppis ta Otepää progümnaasiumis ja Tartu Kommertskoolis ning astus siis 1920 Tartu Ülikooli kaubandusteaduskonna õpilaseks. Juba Kommertskooli ajal oli ta esinenud Vanemuise etendustes kooris ning pärast kooli lõpetamist sai samas tööd palgalise näitlejana draama ja opereti alal. Kuna töö kõrvalt oli kõrgkoolis õppimine raske, loobus ta sellest ning asus Stahlbergi juhatusel laulu õppima. Lavastas kahe aasta jooksul Vanemuises viis ooperit ning lõpetas 1927. aastal Tartu Konservatooriumi lauluklassi selle viimases lennus. 

Pärast konservatooriumi lõpetamist asus tööle Estonia teatrisse Tallinnas. Aarne Viisimaa laule salvestati grammofoniplaatidele, eriti populaarseks osutus tema sisselauldud "Lapsepõlve kodu".

1930. aastatel pidas ta Tallinnas kirjutustarvete äri.

Korporatsiooni Ugala vilistlane.

## Isiklikku
Tema poeg Vello Viisimaa oli opereti- ja estraadinäitleja.

## Viited

## Kirjandus
* Harri Kiisk. Aarne Viisimaa mälestuseks. Teataja, 14. oktoober 1989, nr 19, lk 9.
Madis Nõu

**Madis Nõu** (10. märts 1897 Sootaga vald, Tartumaa – 22. september 1944 Läänemeri) oli eesti keemik.

Õppis Tartu Ülikoolis 1917–1918 matemaatikat, 1919–1924 ja 1928–1929 keemiat (lõpetas 1929). 1932 mag. chem. teemal "Bensiini-alkoholi segud plahvatusmootorite jõuainena".

Ta osales Vabadussõjas, oli aastast 1939 Riigi Piiritusmonopoli juhataja. Hukkus aurikul Moero Eestist põgenedes.

## Kirjandus
Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1994. Lk. 258.
Berend Johann von Uexküll (1762–1827)

**Berend Johann von Uexküll** (vene keeles барон Борис Васильевич Икскуль; 12. oktoober (vkj 1. oktoober) 1762 Tallinn – 11. mai (vkj 29. aprill) 1827 Haimre mõis) oli Eestimaa poliitik.

## Elu
Berend Johann von Uexküll sündis Gotthard Wilhelm von Uexkülli ja Johanna Juliana Austini pojana.

Teenis Venemaa armees 1778–1790 kus sai majori auastme. 

Berend Johann von Uexküll oli oma onu, Vigala lossi omaniku, Vana-Vigala mõisniku ja Vigala eraõiguse (1789)   koostanud Berend Johann von Uexkülli  (1730 – 03.03. 1789 Vigalas) pärija, Vigala õiguse väljakuulutaja 14. juulilil 1789

Oli Eestimaa maanõunik ja 1806–1809 Eestimaa rüütelkonna peamees. Aastast 1806 oli ta ka Eestimaa maamiilitsa ülem. Aastail 1808–1819 oli ta Eestimaa tsiviilkuberner ja võttis 1816. aastal üle ka ametist lahkunud Eestimaa kindralkuberner Paul Friedrich August von Holstein-Oldenburgi kohustused, kes tagasi Oldenburgi kolis. Hiljem oli ametis salanõunikuna Eestimaa uue talurahvaseaduse sisseseadmise komisjoni esimehena ja aastatel 1820–1821 Venemaa Keisririigi Valitseva Senati senaatorina.

Talle kuulusid Vana-Vigala, Haimre, Valgu, Jädivere ja Matsalu mõis.

Berend Johann von Uexküll ja tema abikaasa on maetud Vana-Vigala mõisa pargi osana olevale perekonnakalmistule.

## Perekond
Berend Johann von Uexküll abiellus 1792. aastal krahvitar Elisabeth von Sieversiga, kes oli krahv Jacob Johann von Sieversi tütar. Abielust sündisid:
*Berend Johann Friedrich von Uexküll, kutsutud Borisiks (1793–1870), Vana-Vigala mõisnik, kaardiväerittmeister
*Elisabeth Juliane Katharina von Uexküll (1794–1867)
*Jakob Johann Karl von Uexküll (1795–1853)
*Wilhelm Eduard von Uexküll (sünd. 1799), husaariohvitser
*Alexander von Uexküll (1800–1853), Haimre mõisnik, Peterburi kunstiakadeemia liige
*Elisabeth Karoline von Uexküll (1802–1862), Uuesalu, Uue-Kasti ja Vana-Kasti pärijanna, abiellus krahv Karl von Sieversiga
*Karl Eduard on Uexküll (1804–1871), Valgu ja Nurme mõisnik
*Friedrich August von Uexküll (1807–1877), Matsalu mõisnik
### Sugupuu

## Vaata ka
*Uexküll

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise kirik

**Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise kirik** on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Tornimäel.

## Tornimäe kirik

Krohvitud paeseintega, viie sibulkupliga kirik on erinevalt enamikust 1873. aastal Riia arhitekti Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi valminud Saaremaa kirikutest pika kellatorniga, mis on samuti kaetud sibulkupliga. Kirik on suurim Saaremaale 1873. aastal ehitatuist ja mahutab umbes 600 inimest. Kiriku viis torni tähistavad õigeusu traditsioonis  Kristust ja nelja evangelisti. Tornimäe kirik pühitseti 1. oktoobril 1873 Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamini poolt Jumalasünnitaja Kaitsmise auks. 1944. aastal sai pühakoda rängalt kannatada, kuid kogudus parandas selle oma jõududega. Tänapäeval kasutab kirikut EAÕK Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise kogudus.

## Õigeusu koolid
Juba usuvahetusliikumise algusjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juurde õigeusu kihelkonnakoolide asutamist. Aastatel 1847–1852 rajati õigeusu kihelkonnakoolid Jaani, Karja, Pöide ja Muhu kihelkonda. Lisaks nendele asutati hulgaliselt õigeusu abikoole, sh ka Tornimäe koguduse juurde.

## Kalmistud
* Tornimäe vana kalmistu
* Pöide kalmistu
* Saikla-Nõmme (Levala) kalmistu

## Vaata ka
*Eesti kirikute loend haldusüksuste kaupa
*Pöide kihelkond
*Laimjala Vassilius Suure kirik
*Jaani kihelkond

## Kirjandus
* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn 2007; lk 429-434; lk 924-926
* Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu 2003; lk 136-140; lk 288-289
* Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare 1997. AS Terbo. Tallinn 1997; lk 4-5; lk 69
* Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011; lk 554-557

## Välislingid
*Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise kirik (Teeliste kirikud)
*Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise kogudus EAÕK kodulehel
Detergendid

**Detergendid** (ladina sõnast *detergēre* 'puhtaks pesema') on sünteetilised pindaktiivsed ained, mida kasutatakse peamiselt sünteetilistes pesemisainetes pesemis- ja puhastustoime parandajatena (näiteks pesu- või nõudepesuvahendites).

Detergendi ja seebi erinevus seisneb selles, et erinevalt seebist sisaldab detergent neutraalseid mitteleeliselisi aktiivseid pesemisaineid.

Detergente jagatakse anioon- ja katioonaktiivseteks ning mitteioonaktiivseteks detergentideks. Anioonaktiivseid detergendid (nn pehmed detergendid) on bioloogiliselt paremini lagundatavad kui katioonaktiivsed detergendid (nn püsivad detergendid).

Detergendid on veekogusse jõudes taimede jt autotroofide üheks peamiseks fosfori allikaks ja seetõttu võivad nad liia korral kutsuda esile veeõitsenguid ja eutrofeerumist.

## Vaata ka
*Seebid
*Pesemisaine

## Viited
Freoonid

**Freoonid** (keemiafirma DuPont kaubamärgist *Freon*) ehk **klorofluorosüsinikud** on keemilised ühendid, milles üks või kõik orgaanilise ühendi (tavaliselt alkaani) vesiniku aatomid on asendunud kloori või fluori aatomitega. Üks levinumaid freoone on diklorodifluorometaan (CCl2F2).

Freoonid on keemiliselt väga püsivad gaasilised ühendid, ei lahustu vees, ei ole mürgised ega põle, on kergesti veeldatavad ja tavaelus inertsed (sh kõrgete temperatuuride suhtes). Samas võivad nad keskkonda sattudes jõuda kõrgematesse atmosfääri kihtidesse, kus nad päikesekiirguse toimel lagunevad ja reageerivad stratosfääris paikneva osoonikihti moodustavate ühenditega.

Varem kasutati freoone laialdaselt külmutusseadmetes (nt külmkappides) ja pihustites, kuna inertsuse tõttu on nad inimestele ohutud. Nende kasutamist hakati piirama, kui tehti kindlaks seos osoonikihi lagunemise ja freoonide vahel. Tänapäeval reguleerib freoonide töönduslikku tootmist 1987. aastal sõlmitud Montréali protokoll, tehnikas asendatakse need sageli fluorosüsivesinikega, mis ei sisalda kloori ja seetõttu ei kahjusta ka osoonikihti. 

## Välislingid
* "Külmutusainete hulk atmosfääris on mõistatuslikult kasvanud" ERR Novaator, 5. aprill 2023
Suuri sõnameistreid

"**Suuri sõnameistreid**" on Eesti Riikliku Kirjastuse ilukirjanduslik, ühtse kujundusega romaanisari, mis ilmus aastatel 1957–1961. Sarjas ilmus 33 romaani kokku 48 köites.

Sarja kujunduse autorid on Hendrik Vitsur ja Paul Reeveer.
David Quammen

**David Quammen** (sündinud 1948) on ameerika teadus- ja reisikirjanik. 

## Teosed eesti keeles
*Quammen, David 2004 [1996]. *Dodo laul: Saarte biogeograafia ja liikide hääbumine*. (Tõlkinud Marika Liivamägi.) Tallinn: Varrak. ISBN 9985304888
*Quammen, David 2014 [2012], *[[Hüpe. Zoonoosid ja järgmine üleilmne pandeemia]]*, Tõlkijad Karin Anderson ja Ivi Heinlaan; toimetaja Marge Kask; meditsiiniline konsultant Kuulo Kutsar MD, PhD, ISBN 978-9949-523-22-1

## Teosed inglise keeles
*Quammen, David, 1. oktoober 2012, "Spillover: Animal Infections and the Next Human Pandemic"
*Quammen, David, 20. oktoober 2014, "Ebola: The Natural and Human History of a Deadly Virus"

## Artiklid
* Anticipating the Next Pandemic (veebiversioon), 22. september 2012
* Ebola Virus: A Grim, African Reality (veebiversioon), 9. aprill 2014  
* Ebola and the New Isolationism (veebiversioon), 6. oktoober 2014
TN

**TN** või **Tn** võib tähendada mitut asja:
***TN**, Tuneesia kahetäheline maakood vastavalt standardile IS0 3166
***TN**, Tennessee osariigi USA postiteenistuse kood
*.tn on Tuneesia Interneti tippdomeen

## Vaata ka
*TN-süsteem
Narva foogtkond

**Narva foogtkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (saksa keeles *Gebiet*).

## Moodustamine
Foogtkond loodi pärast Põhja-Eesti (Eestimaa hertsogkonna) minekut ordu võimu alla 1347. aastal. Narva kui oluline piirilinnus võeti ordu kontrolli alla siiski juba 1343. aastal, vahetult pärast Jüriöö ülestõusu, kuid esimene foogt on nimeliselt teada alles 1370. aastast. Narva foogtkond võis algselt hõlmata ka hilisema Vasknarva foogtkonna ala, kuid selle kohta väga täpset teavet pole.

## Asend
Foogtkond paiknes Vana-Liivimaa kirdepiiril ja pidi enda peale võtma Novgorodist lähtuva rünnaku peatamise. Tema idapiir läks mööda Narva jõge, mille taga olid esialgu Novgorodi vürstiriigi, alates 1478. aastast Moskva suurvürstiriigi valdused. 1426. aastal nihutati Narva foogtkonna läänepiir Purtse jõeni, lõunas kulges piir piki Rannapungerja ja Tagajõge. Narva foogtkonnast lõunas asus Vasknarva foogtkond, läänes Rakvere foogtkond.

## Valitsemine

Foogtkonda juhtis Narva foogt, kelle käes oli kõrgeim sõjaline, haldus- ja kohtuvõim. Teistest ametnikest on teada veel linnusekomtuure (*Hauskomtur*) ja üks linnusepealik (*Hauptmann*).

Kiriklikult kuulus Narva foogtkonna ala Tallinna piiskopkonda, mis ametlikult allus Lundi peapiiskopile, erinevalt teistest Liivimaa piiskopkondadest, mis allusid Riia peapiiskopile.

Foogtkonna keskuseks oli Narva, mis oli kohaliku tähtsusega kaubalinn, aga omas suurt strateegilist tähtsust ordu ühe tugevama idapiiri kindlusena.

## Likvideerimine
1558. aastal, kohe Liivi sõja alguses, langes Narva venelaste ägedate rünnakute alla. Märtsi lõpus õnnestus narvalastel küll Ivangorodi venelastega vaherahu sõlmida, kuid mais alustasid need uuesti pommitamist. 11. mail süttis Narva põlema ja venelased tungisid linna, ordulinnus langes päev hiljem. Seejärel vallutasid venelased kiiresti ka ülejäänud foogtkonna.

## Vaata ka
* Narva foogt
* Narva ordulinnus
Vasknarva foogtkond

**Vasknarva foogtkond** oli Saksa ordu riigi valitsusüksus (saksa keeles *Gebiet*) Vasknarva piirkonnas.

## Moodustamine
Foogtkond loodi pärast Eesti põhjaosa (Eestimaa hertsogkonna) üleminekut Taani kuninga võimu alt Saksa ordu Liivimaa maameistri võimu alla. Tõenäoliselt loodi see 1349. aastal, mil maameister Goswin von Herike lasi ehitada Vasknarva ordulinnuse, kuid see hävitati juba samal aastal ja võimalik, et foogtkonna alad liideti seejärel ligi 80 aastaks Narva foogtkonnaga. Uuesti loodi foogtkond hiljemalt 1433. aastal, kui on nimeliselt teada esimene foogt.

## Asend
Foogtkond paiknes Vana-Liivimaa äärmisel kirdepiiril ja pidi koos Narva foogtkonnaga enda peale võtma Novgorodist lähtuva rünnaku peatamise. Selle idapiir läks mööda Narva jõge, mille taga olid esialgu Novgorodi vürstiriigi, alates 1478. aastast Moskva suurvürstiriigi valdused. Foogtkonnast põhjas asus Narva foogtkond, läänes Rakvere ja Põltsamaa foogtkonnad, hiljem viimase asemel Viljandi komtuurkond.

## Valitsemine
Foogtkonda juhtis foogt, kelle käes oli kõrgeim sõjaline, haldus- ja kohtuvõim. Teistest ametnikest on teada veel kaks drosti: Johann Prick (aastast 1442) ja Melchior Heupt (1548).

Kiriklikult kuulus Vasknarva foogtkonna ala katoliku kiriku Tallinna piiskopkonda, mis ametlikult allus Lundi peapiiskopile, erinevalt teistest Liivimaa piiskopkondadest, mis allusid Riia peapiiskopile.

Foogtkonna keskuseks oli Vasknarva linnus.

## Likvideerimine
1558. aastal, Liivi sõja alguses, laastasid foogtkonda rängalt Eestisse tunginud Moskva tsaar Ivan Julma väed. Pärast Narva langemist sama aasta mais asus Moskva tsaaririigi sõjavägi Vasknarvat piirama, mis langes juuni alguses. Pärast seda vallutati kiiresti ka foogtkond.

## Vaata ka
* Vasknarva foogt
* Vasknarva ordulinnus
Clive Ponting

**Clive Sheridan Ponting** (13. aprill 1947 – 28. juuli 2020) oli Briti teaduskirjanik ja ajaloolane.

## Teosed eesti keeles
*Ponting, Clive 1994. Lihavõttesaare lugu. *Eesti Loodus* 10: 316–319. 
*Ponting, Clive 2002 [1991]. *Maailma roheline ajalugu: Keskkond. ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine*. (Tõlkinud Ehte Puhang. Sari "Roheline raamat".) Tallinn: Varrak. ISBN 998530487X
*Ponting, Clive 2009 [2007]. *Uus maailma roheline ajalugu: Keskkond ja suurte tsivilisatsioonide kokkuvarisemine*. (Tõlkinud Ehte Puhang. Sari "Roheline raamat".) Tallinn: Varrak. ISBN 978-9985-3-1776-1

## Kirjandus
*Puhang, Ehte; Kull, Kalevi 1994. Maailma roheline ajalugu. *Eesti Loodus* 10: 316.
Evert von Werminghausen

**Evert von Werminghausen** oli Liivi ordu liige ja Tallinna komtuur aastatel 1510–1516.

Everti vanemad olid Evert von Werminghausen ja Nese Voß. Ka tema vend Degenhard oli Liivimaal, kuid ei astunud ordusse. Everti suguvõsa kuulus Vestfaalis keskaadli hulka. Ta sündis Klusensteini linnuses Iserlohni lähedal.

Ordusse astus Werminghausen tõenäoliselt 1480. aastatel ja 1484. aastal sai tast Sigulda kumpan. 1499. aastal sai ta Pärnu komtuuriks, selles ametis oli ta kümme aastat ning 1510. aastal nimetati ta Tallinna komtuuriks, millega ta tõusis olulisimate ordukäsknike hulka. 1516. aastal tema aeg lõppes, võimalik, et tema surma tõttu, sest samal aastal määras ordumeister Wolter von Plettenberg tema vennale Degenhardile eluaegse tasuta ülalpidamise Tallinna linna poolt.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 947 (lk 708).