open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maria Kõrvits

**Maria Kõrvits** (2025. aastast **Maria Valdaru**; sündinud 12. juulil 1987 Tallinnas) on eesti helilooja ja muusikapedagoog. 

Ta on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli kompositsiooni erialal õpetaja Alo Põldmäe juures (2006). Kompositsiooniõpinguid jätkas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (2006–2012) Helena Tulve ja Tõnu Kõrvitsa juhendamisel. Õppeaastal 2007/2008 täiendas ta end Fabio Niederi juures Triestes, Itaalias. Ta on täiendanud end Arvo Pärdi, Veljo Tormise, Erkki-Sven Tüüri, Ole Lützow-Holmi, Adriana Hölzky, Louis Andriesseni, Rafael Reina ja teiste meistrikursustel. 2011. aastal võttis ta osa Ensemble Moderni ja Péter Eötvösi meistriklassist Frankfurdis. 

Maria Kõrvits töötab Tallinna Muusikakoolis ja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana. 
Ta on laulnud kammerkooris Noored Eesti Hääled, Voces Musicales ja Tallinna Muusikakeskkooli kammerkooris ja noortekooris.

## Teosed ja helikeel

Suurema osa Maria Kõrvitsa loomingust moodustavad ansambli- ja kooriteosed, ent ta on loonud ka filmi-, näituse-, tantsu- ja installatsioonimuusikat. 2016. aastal Wrocławis toimunud rahvusvahelise heliloojate Rostrumil võitis tema orkestriteos "Langedes ülespoole, taeva kaarjasse kaussi" (2016, Eesti Muusika Päevade tellimus) alla 30-aastaste heliloojate kategooria.  

Maria Kõrvitsa muusikas on olulisel kohal värvide ja tekstuuride märkamatu muutumine. Teda inspireerivad looduses ja inimhinges aset leidvad protsessid, samuti kirjandus ja luule. Oma teostes kasutab Kõrvits laiendatud mängutehnikad, heterofoonia ja polüfoonia põimimist. Heliloojana on teda mõjutanud Helena Tulve, Tatjana Kozlova-Johannes, Kaija Saariaho, Tristan Murail ja Georges Lentzi.

## Liikmesus
Ta on 2012. aastast Eesti Heliloojate Liidu liige.

## Tunnustus

* 2016 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (eduka loomingulise tegevuse eest, mis tipnes noortekategooria esikohaga 2016. aasta heliloomingu rostrumil Wroclawis)

## Isiklikku
Maria Kõrvits on Krista ja Tiit Kõrvitsa tütar, Joosep Kõrvitsa õde ja Tõnu Kõrvitsa onutütar.

## Viited
Ulmeromaan

**Ulmeromaan** on ulmelise sisuga kirjandusteos, mis on romaanivormis. Romaan on üks ulmekirjanduse varasemaid ja levinumaid žanre, mille levikule on kaasa aidanud romaanisarjade populaarsus ulmelugejate seas, kes soovivad üksikteosest ulatuslikumat immersiivset kogemust.

Ulmeromaanide autoreist on tuntud sellised ulmeklassikud nagu Jules Verne, Herbert George Wells, Aleksei Tolstoi, Isaac Asimov ja Frank Herbert. Romaanisarjadega on paistnud viimastel kümnenditel silma George R. R. Martin, Robert Jordan, J. K. Rowling jts. Eesti ulmeautoreist on mitu romaani kirjutanud näiteks Indrek Hargla, Lew R. Berg ja Leo Kunnas.
Hemikorporektoomia

**Hemikorporektoomia** on kirurgiline protseduur, mille käigus eemaldatakse kogu alakeha, sealhulgas lülisamba nimmeosa, jalad, puusaluu, suguelundkond ning seedekulgla.
UEFA rahvuste liiga

**UEFA rahvuste liiga** (inglise keeles *UEFA Nations League*) on 2018. aastal alguse saanud Euroopa jalgpalli rahvuskoondistele mõeldud võistlus. Liigat korraldab UEFA.

## Struktuur
Rahvuste liiga koosneb neljast tugevusgrupist ehk liigast (A, B, C ja D). A-liiga on kõige tugevam, D-liiga kõige nõrgem. Iga liiga jaguneb neljaks grupiks, milles paiknevad meeskonnad mängivad omavahel ühe korra nii kodus kui ka võõrsil. Turniiri lõppedes langevad A-, B- ja C-liiga gruppide viimased meeskonnad järgimiseks turniiriks aste madalamasse liigasse ning nende asemele tõusevad vastavalt B-, C- ja D-liiga gruppide esimesed aste kõrgemasse liigasse. Ainsaks võimalikuks erandiks on C-liiga relegatsioon, sest igas alagrupis ei ole võrdne arv meeskondi (üks alagrupp on kolmeliikmeline). D-liigasse langevad kõk neljandana lõpetanud meeskonnad (kokku 3) ning üks neljast kolmanda kohaga lõpetanud meeskonnast, olenevalt mängude tulemustest. Mistõttu võib ühest alagrupist langeda D-liigasse 2 meeskonda ning ühest kolmeliikmelisest alagrupist mitte ükski. A- ja B-liigas oli 12, C-liigas 14 ja D-liigas 16 meeskonda.

EM-i eelsel hooajal pääseb igast liigast üks meeskond Euroopa meistrivõistlustele; iga liiga gruppide parimad (meeskond, kes kvalifitseerub EM-ile läbi valikturniiri, loovutab oma koha paremuselt järgmisele meeskonnale) mängivad omavahel välja pääsme EM-ile.

2020/21 hooaja eel muudeti liiga struktuuri: A-, B- ja C-liigas on 16 ning D-liigas 7 meeskonda. Samuti muudeti liigadevahelise tõusmise-langemise loogikat.

## Osalevad koondised
Osalevad UEFA kõik 55 liiget:

## Välislingid
*UEFA Rahvuste Liiga: puust ja punaseks Soccernet.ee, 4. oktoober 2017
*VIDEO: Mis on UEFA rahvuste liiga? jalgpall.ee, 23. jaanuar 2018
Portugal. The Man

**Portugal. The Man** on USA rokkansambel, mis loodi 2001. aastal Alaskal Wasillas. 

Ansamblisse kuuluvad John Baldwin Gourley, Zoe Manville, Zach Carothers, Kyle O'Quin, Jason Sechrist ja Eric Howk. Ansambli tuntuim laul on 2017. aastal avaldatud "Feel It Still", mis pälvis 2018. aasta jaanuaris Grammy auhinna kategoorias *Best Pop Duo/Group Performance*.

## Stuudioalbumid
*2006 – ""
*2007 – "Church Mouth"
*2008 – "Censored Colors"
*2009 – "The Satanic Satanist"
*2010 – "American Ghetto"
*2011 – "In the Mountain in the Cloud"
*2013 – "Evil Friends"
*2017 – "Woodstock"
Oman Air

**Oman Air** (araabia: **الطيران العماني**) on Omaani riiklik lennufirma. Lennufirma peamine baas on Masqaţi rahvusvaheline lennujaam. Oman Air on Arab Air Carriers Organizationi liige.
Jetstar Airways

**Jetstar Airways Pty Ltd**, aktsiaturul **Jetstarina**, on Austraalia odavlennufirma, mille peakontor asub Melbourne'is. Lennufirma kuulub täielikult Qantasele ning see loodi odavlennufirma Virgin Australia vastaseks. 

Qantasel on Jetstar Groupi kaudu ka osalus Jetstar Asia Airwaysis, Jetstar Pacific Airlinesis ja Jetstar Japanis.
FedEx Express

**FedEx Express**, endine **Federal Express**, on kargolende tegev lennundusettevõte Memphises Tennessee osariigis Ameerika Ühendriikides. 

Lennufirma on maailma suurim lennufirma kaubaveos (kaubavedu tonnides) ja maailma suuruselt neljas suurim lennukipargi suuruse kohta. Selle peakorter asub Memphises ja selle globaalne "SuperHub" asub Memphise rahvusvahelises lennujaamas. Ameerika Ühendriikides on FedEx Expressil riigisisene kodulennujaam Indianapolise rahvusvaheline lennujaam.

## Lennukipark
Moby Dicki dubloon

**Moby Dicki dubloon** on Herman Melville'i romaanis "Moby Dick" mainitud Ecuadori 8-eskuudone kuldraha.

Kapten Ahab naelutab raamatu 36. peatükis selle mündi Pequodi grootmasti külge autasuks meeskonnaliikmele, kes esimesena märkab Valget Vaala Moby Dicki. Pikemalt on dublooni käsitletud 99. peatükis, kus münti kirjeldatakse läbi erinevate tegelaste silmade. 

"Dubloon oli määratud eriliseks otstarbeks ja pühendatud kohutavale lõpule; ja kui kõlvatud need madrused omamoodi ka olid, aga dublooni austasid nad üksmeelselt kui Valge Vaala talismani."

Vaala märkab esimesena Ahab ise, järgnenud võitluses uputab Moby Dick Pequodi koos kõigi paatidega.

Seda tüüpi münte vermiti aastail 1838–1843 Quitos 875-tuhandikusest kullast, nende läbimõõt on 34 mm, kaal 27,064 g ja kulla puhaskaal 23,681 g. Romaani tegevusajal oli dubloon võrdväärne 16 Ameerika Ühendriikide dollariga. Tänapäeval (29. märtsil 2018) maksab sama kogus kulda 823,90 eurot.

## Viited
Rodeo (film 2017)

**"Rodeo"** on 2017. aastal valminud tagasivaateline dokumentaalfilm Mart Laari esimesest valitsusest aastail 1992–1994. Filmi režissöörid on Kiur Aarma ja Raimo Jõerand, stsenarist Raimo Jõerand.

See on avameelselt ja eneseiroonia kaudu esitatud, ajalooseikadel põhinev ning nüüd laiemalt oma ajastu massikultuuri konteksti asetatud film ka teistest noortest, enamasti kogemusteta poliitikutest äsja taasiseseisvunud Eestis. Riigi soov vabaneda okupatsiooniaja pärandist tegi Eestist välismaa silmis eduka üleminekuriigi musternäidise, ent kodumaal saatis Laari valitsust üks skandaal teise järel. Tekkinud konflikt aatemeeste ja pead tõstva uue majanduseliidi vahel tegi toonase peaministri rolli veelgi keerukamaks.

Film pälvis 2019. aastal Eesti filmi- ja teleauhinna (EFTA) parima stsenaristi kategoorias.

## Viited
Roger Le Saulnier de Saint-Jouan

**Roger Julien Marie Le Saulnier de Saint-Jouan** (6. august 1882 – 3. märts 1969) oli Prantsusmaa diplomaat.

Ta oli Prantsusmaa saadik Peruus ja seejärel, 1940. aastal, Eestis.
Peruu peseeta

**Peruu peseeta** (*peseta peruana*) oli Peruus aastail 1880–1882 kasutusel olnud rahaühik. 

Peruu peseeta jagunes kaheks reaaliks ja viis peseetat moodustasid soli, mis oli paralleelselt peseetaga käibel.

1 ja 5 peseeta väärtuses hõbemünte vermis 1880. aastal Lima rahapaja, 1881. ja 1882. aastal vermis 5-peseetaseid münte juurde Ayacucho rahapaja.
Giovanni Battista Pergolesi

**Giovanni Battista Pergolesi** (kodanikunimega **Giovanni Battista Draghi**; 4. jaanuar 1710, Jesi, Itaalia – 16. või 17. märts 1736) oli Itaalia barokkhelilooja, viiuldaja ja organist.

*Pergolesi* oli hüüdnimi, mille Ancona provintsis Jesis sündinud helilooja sai oma esivanemate päritolu tõttu Pergolast. Ta õppis muusikat algul Jesis, kohaliku muusiku Francesco Santini juures, ning hiljem Napolis Gaetano Greco ja Francesco Feo käe all. Konservatooriumist 1731. aastal lahkudes saavutas ta mõningase kuulsuse kaheosalise oratooriumiga "La fenice sul rogo, o vero La morte di San Giuseppe" ("Fööniks tuleriidal ehk Püha Joosepi surm") ning kolmevaatuselise vaimuliku näitemänguga (*[[dramma sacro]]*) "Li prodigi della divina grazia nella conversione e morte di san Guglielmo duca d’Aquitania" ("Jumaliku armu imed Püha Guillaume'i, Akvitaania hertsogi pöördumises ja surmas"). Suurema osa oma lühikesest elust veetis Pergolesi aristokraatidest patroonide teenistuses nagu Stigliano vürst Ferdinando Colonna ja Maddaloni hertsog Domenico Marzio Carafa. Helilooja suri 26-aastaselt tuberkuloosi.

Pergolesi tuntuim teos on 1736. aastal valminud "Stabat Mater" sopranile, aldile, keelpillidele ja tšembalole, mida Eestis on esitanud ka tütarlastekoor Ellerhein. Esimeseks koomiliseks ooperiks peetakse tema intermeediumi "Teenija-käskjanna" ("La serva padrona", 1733), mida Eestis on lavastatud näiteks Estonias 1966. ja 1992. aastal (lavastaja Neeme Kuningas).

Hiljuti taastasid Itaalia muusikateadlased tema "Missa D-mažooris".

## Viited

## Välislingid
* Giovanni Battista Pergolesi 300 aastat kadunud missa jõuab eurooplasteni ERR, 28.03.2018
* Pärnus ja Tartus kantakse ette Pergolesi "Stabat Mater" ERR, 19.03.2008
Valmistub esimene mängija (romaan)

**"Valmistub esimene mängija"** (inglise keeles "Ready Player One") on Ameerika Ühendriikide kirjaniku Ernest Cline'i düstoopiline ulmeromaan, mis valmis 2011. aastal. 

Suuresti küberpunki kalduv romaan kirjeldab hilisteismelise Wade Owen Wattsi seiklusi majandusliku, ühiskondliku ja ökoloogilise krahhi järgsetes Ameerika Ühendriikides, valdavalt aga internetipõhises MMO-keskkonnas OASIS. Raamat sisaldab ohtralt viiteid 1970. aastate lõpu ja 1980. aastate alguse popkultuurile: filmidele, muusikale, arvuti- ja mänguautomaadimängudele.

Eesti keeles ilmus "Valmistub esimene mängija" 2017. aastal kirjastuses Tänapäev, raamatu kujundas Virge Ilves. Välja on antud ka e-raamat. Kokku on teos tõlgitud vähemalt 20 keelde.

Raamat on võitnud Prometheuse auhinna parima libertaarse ulmeromaani eest (2012), jäi Locuse auhinna parima romaanidebüüdi kategoorias samal aastal 5. kohale ja jõudis Campbelli mälestusauhinnale kandideerides finaali. 2011. aastal sai teos portaali Goodreads teadusulme edetabelis teise koha.

Romaani ainetel kirjutas Cline koos Zak Penniga ka stsenaariumi teose 2018. aastal linastunud "filmiversioonile", mille lavastas Steven Spielberg.

## Järjed
### Lühijutt
Romaani "Valmistub esimene mängija" 2016. aasta uustrükki oli lisatud ka Andy Weiri fännilugu "Lacero". See paigutub romaani sündmustikust ajaliselt ettepoole ning keskendub Nolan Sorrentole. Seda loetakse romaani "Valmistub esimene mängija" maailma kanooniliseks osaks.

### Järjeromaan
2015. aastal ütles stsenarist Zak Penn intervjuus väljaandele Den of Geek, et Cline kirjutab romaanile järge. 2017. aasta detsembris kinnitas järje kirjutamist ka Cline ise. Järg pealkirjaga "Ready Player Two" ("Valmistub teine mängija") ilmus 24. novembril 2020. Autori sõnul nägi ta vaeva, et raamat oleks selgelt järg eelmisele raamatule, mitte filmile, kus mõned olulised detailid erinevad raamatust. (Cline: "Näiteks Daito saab romaanis surma, kuid jääb filmis ellu, ning mul polnud mingit kavatsust teda ellu äratada.") Jätkuromaani sündmustik algab üheksa päeva pärast esimese osa sündmuste lõppu. Ernest Cline'i väitel oli teise osa ilmumise ajal juba alustatud ka selle alusel tehtava filmiga.

## Viited

## Välislingid
* "Valmistub esimene mängija" Ulmekirjanduse BAASis
* "Ready Player One", The Internet Speculative Fiction Database
* "Valmistub esimene mängija" viki
* Ernest Cline. Valmistub esimene mängija (Tänapäev, 2017) Triinu raamatublogi, 25. jaanuar 2018
* Ernest Cline "Valmistub esimene mängija" Tartu Linnaraamatukogu Lugemissoovituse blogi, 4. september 2017
* Karoliina Kagovere Läbi pikslite kangelaslikkuse poole Postimees, 20. august 2017
* J. J. Metsavana Raamatuarvustus: Valmistub esimene mängija Reaktor, juuni 2017
* Jaan Martinson RAAMATUBLOGI: (Virtuaal)tulevik on õudne… ja põnev EPL, 23.05.2017
* Lauren Passell 17 Things We Learned at the Ernest Cline #BNAuthorEvent Barnes&Noble Reads, 12. september 2015
Valmistub esimene mängija

**"Valmistub esimene mängija"** (inglise keeles "Ready Player One") on 
* Ameerika Ühendriikide kirjaniku Ernest Cline'i düstoopiline ulmeromaan (2011)
* Ameerika Ühendriikide lavastaja Steven Spielbergi samanimeline film (2018)
UEFA rahvuste liiga 2018/19

**UEFA rahvuste liiga 2018/19** oli jalgpalli rahvuskoondiste võistluse UEFA rahvuste liiga avahooaeg. Võistlustest võttis osa 55 UEFA liikmesriigi rahvuskoondist. Võistlused toimusid 2018. aasta septembris ja novembris (Liigafaas) ning 2019. aasta juunis (Rahvuste liiga finaalid). 

## Meeskonnad

11. oktoobril 2017 selgusid liigade koosseisud.

## Mängupäevad

UEFA rahvuste liiga alagrupid loositi 24. jaanuaril 2018 Šveitsis Lausanne'is.

## A-liiga
### 1. grupp

### 2. grupp

### 3. grupp

### 4. grupp

### Finaalid

## B-liiga
### 1. grupp

### 2. grupp

### 3. grupp

### 4. grupp

## C-liiga
Neljandana lõpetanud meeskonnad ja kehvim kolmandana lõpetanud meeskond langevad D-liigasse.
### 1. grupp

### 2. grupp

#### Eesti koondise kohtumised
Eesti mängis Ungari, Kreeka ja Soome vastu.

### 3. grupp

### 4. grupp

### 3. koha meeskondade järjestus
Arvesse ei lähe mängud neljandana lõpetanud meeskonna vastu.

## D-liiga
### 1. grupp

### 2. grupp

### 3. grupp

### 4. grupp

## Viited

## Välislingid
*Ametlik veebileht
Laulumäng

**Laulumäng**. Lõbus rahvalik naiivsevõitu ja lihtsakoeline teatritükk kõnedialoogide, laulu- ja instrumentaalmuusika numbritega. Eestipärane kohalike oludele ning kasutada olnud näitlejate võimeid arvestav mugandus sakslaste *Singspielist.* Nimetati suupäraselt laulumänguks, aga käsitleti ka kui ooperi ja lustimängu vahevormi. Kuna see lavaline meelelahutus osutus saksakeelsetes Euroopa maades väga elujõuliseks ja levis kiiresti, siis saksa kultuuriruumiga seotud Eesti võttis selle samuti oma modifikatsioonidega kasutusele.

Eestisse jõudis sakslaste *[[Singspiel]]* Vanemuise seltsi vahendusel. August Wiera lavastas 1886. aastal Wilhelm Heinrich Louis Mannstaedti teose *Humbug* (1880) järgi oma laulumängu "Ilumäe piimatüdruk", mis sai publikult väga hea vastuvõtu. See innustas Wiera truppi esitama järgmisel aastal August Conradi *Unter dem Birnbaum* eestikeelse variandi "Õunapuu all". Edukateks osutusid ka "Ebaparun ehk Kaltsukuningas" (1888),"August ja Klaara ehk Seisuste vaheseinad" (1888), "Mängumehe laulud" (1889), "Ema õnnistus" (1889), "Kuldvähk" (1892), "Postimees ehk Vana arm ei roosteta" (1892), "Staab-kornist" (1894) jt, mille juured olid kõik Saksamaa *Singspiel*ide mullas.

Domineerisid talupojateemad ja kosjateemad, sageli toimusid sündmused jaaniõhtul. Populaarne oli kui vaene peategelane vastandus rikkale ja vaene tüdruk sai rikkale mehele. Sündmuste kulgu anti edasi regivärsilise lauluga, stseene etendati dramaatiliselt ja laval liiguti tantsuliselt. Vahel ilmestati lugu pantomiimiga. Teksti autoriteks olid tavaliselt August Kitzberg ja Karl August Hindrey. Vahel ka Oskar Luts ja Hugo Raudsepp. Eesti oma laulumängude peamisteks autoriteks olid Eduard Oja ja Juhan Simm. Estonia Seltsi varasemas tegevuses ei olnud laulumängudel repertuaari kujundamisel sellist kaalu nagu Tartus. Tallinnas mängiti alates 1895. aastast peamiselt Wiera repertuaari, nagu "Udumäe kuningas" ja "Puriküla pruudid". Nende lavastamise eest hoolitses esialgu Wilhelm Thal ning hiljem Paul Pinna ja Theodor Altermann. Nende initsiatiivil oli laulumängudena repertuaaris "Veiderdaja", "Lilleoru Elsa", "Seisuste vaheseinad", "Kaltsukuningas", "Ilumäe piimatüdruk" jt.

1906. aastal valminud Vanemuise uus teatrimaja ajendas muutma repertuaaripoliitikat. Wiera enda kirjutatud laulumängud jäid tagaplaanile. Asemele tulid Viini ja saksa operetid.
Jean Gilbert

**Jean Gilbert** (sünninimi **Max Winterfeld**; 11. veebruar 1879 Hamburg – 20. detsember 1942 Buenos Aires) oli saksa helilooja ja dirigent, saksa operetikoolkonna nimekas liige. Ligi 50 opereti autor.
Ta pärines juudi muusikute suguseltsist, kus peaaegu kõik meessoost liikmed olid lauljad, näitlejad või muusikud. Onu Bernhard Dessau oli Preußischen Hofkapelle kontsertmeister. Nõbu Paul Dessau oli helilooja ja dirigent. Kogu suguselts toetas noore Jeani muusikahuvi. Õppis Sonderhauseni ja Weimari konservatooriumites klaverit ning Philip Scharwenka juures Berliinis komponeerimist. Oli juba 15-aastaselt klaverivirtuoos. 18-aastaselt sai Bremenshavenis kapellmeistri koha. Siirdus peagi Hamburgi Carl Schultze Theaterisse. 20-aastaselt sai ta Leo Falli mantlipärijana Hamburgi Zentralhalle Theatre muusikajuhiks.

1901. aastal kirjutas helilooja oma esimese opereti "Das Jungfernstift" ("Neitsi sõnajalg") pseudonüümi Jean Gilbert all. Karjäär jätkus Berliini Apollo-Theateri kapellmeistri kohal, dirigeerides Paul Lincke operette. Ta töötas ka kontsertdirigendina ning käis orkestriga kontserte andmas paljudes Saksamaa linnades, samuti Itaalias, Prantsusmaal ja Skandinaavias.

1910. aastal asus ta alaliselt elama Berliini ning pühendus operettide komponeerimisele. Lõi enne ja pärast Esimest maailmasõda poolsada operetti, millest suurema rahvusvahelise levikuga olid "Die keusche Susanne" ("Vooruslik Susanne") ja "Die Frau im Hermelin" ("Naine hermeliiniga").

Natside võimuletulek Saksamaal muutis radikaalselt tema elu. Looming sattus põlu alla. Nähes ette probleeme oma juudi päritolu pärast, emigreerus ta kõigepealt Hispaaniasse (Madridi), sealt edasi Pariisi ning 1939. aastal Argentinasse Buenos Airesesse. Ladina-Ameerikas töötas raadio orkestri dirigendina.

Ta kirjutas muusika tummfilmile "Prinzessin Olala" (192) ja filmidele "One Hour of Happiness" ("Tund õnne", 1931), "The Girl and the Boy" ("Tüdruk ja poiss", 1931) ja "Two Hearts Beat as One" ("Kaks südant tuksuvad kui üks", 1932).

## Isiklikku
Ta oli kaks korda abielus. Elli Rosa Wagneriga, kes oli mehest kaheksa aastat vanem, abiellus ta Hamburgis. Teine abikaasa Gerda Stehlich oli pärit Berliinist ning Gilbertist 18 aastat noorem. Tema vanem poeg Robert Gilbert oli samuti helilooja. Noorem poeg Henry Winterfeld oli nimekas noorsookirjanik.

1948. aastast on Hamburgis temanimeline tänav – Gilbertstraße.

## Valik operette

* "Das Jungfernstift" (Hamburg, 1901)
* "Jou-Jou" (Hamburg, 1903)
* "Onkel Casimir" (Düsseldorf, 1908)
* "Polnische Wirtschaft" (Cottbus, 1909)
* "Die keusche Susanne" (Magdeburg, 1910)
* "Die moderne Eva" (Berliin, 1911)
* "Das Autoliebchen" (Berliin, 1912)
* "Die elfte Muse" (Hamburg, 1912)
* "Ja, das haben die Mädchen so gerne" (Hamburg, 1912)
* "Puppchen" (Berliin, 1912)
* "Puppchen, du bist mein Augenstern" (Berliin, 1913)
* "Die Kino-Königin" (Berliin, 1913)
* "Die Tangoprinzessin" (Berliin, 1913)
* "Die Frau im Hermelin" (Berliin, 1919)
* "Katja, die Tänzerin" (Viin, 1923)
* "Das Weib in Purpur" (Viin, 1923)
* "Annemarie Berliin", 1925)
* "Yvonne" (London, 1926)
* "Hotel Stadt Lemberg" (Hamburg, 1929)
* "Die Dame mit dem Regenbogen" (Viin, 1933).
Vincent Youmans

**Vincent (Millie) Youmans** (27. september 1898 New York – 5. aprill 1946 Denver) oli Ameerika Ühendriikide helilooja, 13 muusikalise komöödia ja 139 lööklaulu autor.

## Karjääri algus
Youmans oli pärit jõukast mütsitöösturiperest. Vanemad soovisid, et temast saaks insener. Astus Yale'i Ülikooli, kuid loobus peagi õpingutest. Töötas klaverimüüjana ja ametnikuna Wall Streetil. Esimese maailmasõja ajal teenis mereväes, kus hakkas komponeerima muusikat sõdurite meelelahutuseks korraldatud etendustele. Pärast sõda ühines Tin Pan Alley laululoojatega ning töötas kirjastuse Harms Music laulude kirjutajana ja reklaamijana. Oli ka helilooja Victor Herberti operettide lavaproovide klaverisaatja.

## Lavamuusikuna
1921. aastal komponeeris ta oma esimese Broadway muusikalise komöödia Ira Gershwini tekstile "Two little girls in blue" ('kaks väikest tüdrukut sinises'). Kujunes seejärel kiiresti üheks 1920. aastate tähtsamaks lavamuusika heliloojaks Põhja-Ameerikas. Aastatel 1921–1932 komponeeritud muusikalistest komöödiatest olid edukad "Wildflower" ('aasalill') ja "Hit the Deck!" ('taba tekki!'), kuid rahvusvaheliselt tuntuks sai ta operetliku muusikalise komöödiaga "No, No Nanette" ("Ei, ei, Nanette"). Selles esitatud kaks laulu "Tea for Two" ('tee kahele') ja "I Want to be Happy" ('tahan olla õnnelik') olid aastaid rahvusvahelised hitid. 

Tema muusika oli lihtsakoeline, hästi meeldejääv ja meloodiline. 

## Isiklikku
1930. aastate alguses hakkas rängalt jooma ja haigestus tuberkuloosi. Oli sunnitud komponeerimisest loobuma. Veetis suurema osa ajast sanatooriumides. 1934 laostus tema muusikakirjastaja. Ta pidi ise end kuulutama maksevõimetuks. 1943. aastal tundus, et tervis on paranenud, ja ta pöördus tagasi New Yorki ning käivitas Vincent Youmans Ballet Revue, milles kasutas Ladina-Ameerika, Maurice Raveli ja iseenda muusikat. Revüü kukkus aga suurejooneliselt läbi ja tõi talle kaela nelja miljoni dollari suuruse võla. Tõmbus seepeale meelelahutustööstusest tagasi ning kolis New Yorgist Denverisse. Suri seal tuberkuloosi.

1970. aastal lisati ta postuumselt laululoojate Kuulsuste Halli (*Hall of Fame*) nimekirja.

## Filmimuusika
Kirjutanud muusika järgmistele filmidele: 
*"No, No, Nanette" (1930, 1940)
*"Hit the Deck" (1930, 1955)
*"Song of the West" (1930)
*"What a Widow!" (1930)
*"Take a Chance" (1933)
*"Flying Down to Rio" (1933)
*"Tea for Two" (1950)

## Muusikalised komöödiad
Teosed (esitatud New Yorgis, kui pole teisiti märgitud):
*"Two Little Girls in Blue" (koos Lannini ja Cohaniga, 1921)
*"Wildflower" (koos Stothartiga, 1923)
*"Mary and Jane McKane" (koos Stothartiga, 1923)
*"Lollipop" (1924)
*"A Night Out" (Philadelphia, 1925)
*"No, No Nanette" (1925)
*"Oh, Please!" (1926)
*"Hit the Deck!" (1927)
*"Rainbow" (1928)
*"Great Day" (1929)
*"Smiles" (1930)
*"Through the years" (1932)
*"Take a Chance" (koos Whitingi ja Browniga, 1932).
Turbogeneraator

**Turbogeneraator** on elektrigeneraator, mis on ette nähtud käitamiseks gaasi- või auruturbiiniga.Turbogeneraatoreid (võimsusega kuni 1600 MW, nimipingega 0,4–24 kV) kasutatakse peamiselt elektrijaamade turbogeneraatoragregaatides.

Tööpõhimõttelt on turbogeneraator kiirekäiguline (ühe või kahe pooluspaariga) sünkroonmasin. Generaatori rootor on kiirest pöörlemisest (vastavalt 3000 või 1500 1/min) tulenevate mehaaniliste pingete vähendamiseks suhteliselt väikese läbimõõduga ja pikk massiivne terassilinder, mille uuretes paikneb ergutusmähis. Pöörlev rootor (induktor) tekitab staatori mähistes vahelduvpinge.

## Vaata ka
*Elektrimasin
*Sünkroonmasin

## Viited
Turboagregaat

**Turboagregaat** on töömasinast ja seda käitavast turbiinist (jõumasinast) koosnev agregaat. 

Kui töömasinaks on turbogeneraator, siis nimetatakse niisugust auruturbiini ja turbogeneraatori koostöötavat kompleksi turbogeneraatoragregaadiks ehk turbiingeneraatoragregaadiks.

Töömasinaks võib olla ka näiteks pump või kompressor (vt turbokompressor).

Esimene turbogeneraatoragregaat paigaldati Newcastle’i elektrijaama 1890. aastal.

## Viited
Matkajuhtide kokkutulek

**Matkajuhtide kokkutulek** (ka **matkajate ja matkajuhtide kokkutulek**, **matkajuhtide päevad**) on Eesti Matkaliidu igal aastal korraldatav kokkutulek. 

2014. aastal toimus 47. kokkutulek.

Kokkutulekul antakse aasta parimatele üle auhinnad Aasta Matkaja ja Aasta Matkategelane.

## Viited
Victor Massé

**Victor Massé** (sünnijärgselt **Félix-Marie Massé**; 7. märts 1822 Lorient, Morbihani departemang – 5. juuli 1884 Pariis) oli Prantsuse helilooja. Komponeeris ligi 20 koomilist ooperit ja operetti, samuti arvukalt romansse ja laule.

## Elukäik
Pärit töölisperekonnast. Isa oli sadamatööline. Pärast isa surma kolis emaga Pariisi, kus sai esimesed muusikaalased teadmised kuninglikus vaimuliku muusika instituudis. Jätkas muusikaõpinguid Pariisi konservatooriumis Pierre-Joseph-Guillaume Zimmermani (klaver) ja Jacques Fromental Halévy (kompositsioon) juhendamisel. Võitis 1844. aastal maineka Prix de Rome'i kantaadi "Le Renégat de Tanger" ("Tangeri renegaat") eest. Stipendium võimaldas tal kaks aastat õppida Itaalias ja reisida Saksamaal. Õpingute ajal Roomas komponeeris ooperi itaaliakeelsele libretole "La favorita e la schiava" ("Lemmik ja ori"), mis esitati 1855. aastal Veneetsias. 

1860. aastal sai Pariisi Opéra Garnier' koormeistri koha. 1866–1890 oli Pariisi konservatooriumi professor, õpetades komponeerimist ja kontrapunkti. Aastatel 1973–1875 õpetas ühtlasi ka tütarlaste pansionaadis muusikat.

## Looming
Komponeeris ligi 20 ooperit, millest menukamad olid "La Chanteuse voilée" ("Varjatud laulja"), ambitsioonikas "Galathée" ja "Paul et Virginie". Kuid kõige edukam ja ka rahvusvaheliselt tuntuim oli koomiline ooper "Les Noces de Jeannette" ("Jeanette'i pulmad"). Viimane lavateos "Une Nuit de Cléopâtre" ("Kleopatra üks öö") kanti ette postuumselt. 

19. sajandi keskel olid Massé koomilised ooperid pidevalt Euroopa teatrite repertuaaris. Tema teosed järgisid täpselt prantsuspärast ooperite komponeerimise traditsiooni, kuid ta lülitas oma ooperitesse osavalt ka tollal arengujärgus olnud prantsuse operettide komponeerimise võtteid.

1872 . aastal valiti ta Prantsuse kaunite kunstide akadeemia (Académie des Beaux-Arts) akadeemikuks. 1856. aastal sai Prantsusmaa Auleegioni ordeni (Légion d’Honneur) kavaleriks ja 1877. aastal ohvitseriks. 1877. aastal nimetati ta ka Belgia kuningliku teaduste, kirjanduse ja kaunite kunstide akadeemia (Académie royale des Sciences, des Lettres et des Beaux-Arts) liikmeks.

Massé on maetud Pariisi Montmartre'i kalmistule.

## Peamised teosed (esmaesitus Pariisis)
* "La Chambre gothique"(1849)
* "La Chanteuse voilée" (1850)
* "Galathée" (1852)
* "Les Noces de Jeannette" (1853)
* "La Fiancée du diable" (1854)
* "Miss Fauvette" (1855)
* "Le Prix de Famille" (operett, 1855)
* "Les Saisons" (1855)
* "La Reine Topaze" (1856)
* "Les Chaises à porteurs" (1858)
* "La Fée Carabosse" (1859)
* "La Mule de Pedro" (1863)
* "Fior d'Aliza" (1866)
* "Le Fils du brigadier" (1867)
* "Paul et Virginie" (1876)
* "Une nuit de Cléopâtre" (1885)
Oberhofen im Inntal

**Oberhofen im Inntal** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 622 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 18,6 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 1778 inimest. Vald paikneb 21 km Innsbruckist läänes ja 2,6 km Telfsist idas. Olles olnud Pfaffenhofeni osa, sai sellest 1786. aastal omaette vald.

## Viited

## Välislingid
* www.oberhofen.tirol.gv.at
Mähe Vaba Aja Keskus

**Mähe Vaba Aja Keskus** on vabaajakeskus Tallinnas Mähe asumis aadressil Mugula tee 17a. Keskus avati 27. juunil 2003.. Mähe Vaba Aja Keskus on Pirita Vaba Aja Keskuse filiaal. 

Keskuses tegutseb kolm huviringi: fotograafia, kokanduse ja Pilates.

## Viited

## Välislingid
*Keskusest Pirita Vaba Aja Keskuse kodulehel
Kose Vaba Aja Keskus

**Kose Vaba Aja Keskus** on vabaajakeskus Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Rahvakooli tee 3. Keskus avati 11. juunil 2004. Kose Vaba Aja Keskus on Pirita Vaba Aja Keskuse filiaal. 

## Viited

## Välislingid
*Keskusest Pirita Vaba Aja Keskuse kodulehel
Pirita Vaba Aja Keskus

**Pirita Vaba Aja Keskus** on vabaajakeskus Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Merivälja tee 3. Keskus avati 11. oktoobril 1999. Keskusel on kaks filiaali: Pirita noortekeskus ning Pirita Päevakeskus.

Enne keskuse avamist tegutses hoones kohvik-kino Pirita.

## Viited

## Välislingid
*Keskuse koduleht
Pirita Sotsiaalkeskus

**Pirita Sotsiaalkeskus** on asutus Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Metsavahi tee 4. Keskus on mõeldud Pirita linnaosa eakatele ja erivajadustega inimestele. Keskus avati 30. septembril 2005.. Pirita Sotsiaalkeskus on Pirita Vaba Aja Keskuse filiaal. 

Hoone projekteerimist alustati 2002. See oli esimene spetsiaalselt sotsiaalkeskuseks projekteeritud hoone Tallinnas. Hoone projekteeris OÜ Kasco ja hoone ehitas Paide MEK. Hoone ehitamist finantseeris Tallinna Sotsiaal- ja Tervishoiuamet.

## Viited

## Välislingid
*Keskusest Pirita Vaba Aja Keskuse kodulehel
Isidora Sekulić

**Isidora Sekulić** (serbia kirillitsas Исидора Секулић; 16. veebruar 1877 Mošorin – 5. aprill 1958 Belgrad) oli serbia kirjanik, tõlkija ja kirjanduskriitik. 

Sekulić sündis Austria-Ungari Bács-Bodrogi komitaadis Mošorini külas, mis tänapäeval jääb Vojvodinasse. Tema ema, isa ja vend surid tuberkuloosi. Ta õppis Novi Sadis ja Somboris ning lõpetas 1897 Budapestis pedagoogikakooli, kus õppis matemaatikat ja loodusteadusi. 1922. aastal kaitses Berliinis doktoriväitekirja. Kuni pensionile minekuni 1931. aastal töötas ta gümnaasiumiõpetajana.

1939. aastal nimetati ta Serbia Kuningliku Akadeemia kirjavahetajaliikmeks. 1950. aastal valiti Sekulić esimese naisena Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmeks.

Oma novellikogus "Kronika palanačkog groblja" kujutab ta tugevaid naiskaraktereid ja kritiseerib patriarhaalset ühiskonda.

Sekulić tõlkis saksa, inglise, prantsuse, vene, norra ja rootsi keelest.

Ta oli Jugoslaavia PEN-klubi asutaja ja sekretär.

## Teosed
* *Saputnici* (1913)
* *Pisma iz Norveške* (1914) 
* *Iz prošlosti* (1919)
* *Đakon Bogorodičine crkve* (1919) 
* *Kronika palanačkog groblja* (1940) 
* *Zapisi* (1941)
* *Analitički trenuci i teme*, 1–3 (1941) 
* *Zapisi o mome narodu* (1948)
* *Njegošu knjiga duboke odanosti* (1951)
* *Govor i jezik, kulturna smotra naroda* (1956)

## Viited
MRP Matila Röhr Productions

**MRP Matila Röhr Productions Oy** on Soome filmistuudio, mis on tootnud filme ja telesarju. Stuudio peakontor asub Helsingis. Stuudio eesotsas on Marko Röhr, Ilkka Matila ja Lasse Laaksonen.

Stuudio asutati 1990.

Stuudio on teinud koostööd ka Eesti filmistuudiotega. Näiteks on ühiselt valminud filmid "Nimed marmortahvlil", "Georg" ja "1944".

## Välislingid
*Stuudio koduleht
Aleksei Toom

**Aleksei Toom** (sündinud 28. detsembril 1961) on eesti-vene päritolu ajakirjanik.

## Elulugu
Aleksei Toom on sündinud 28. detsembril 1961 Nõukogude julgeolekutöötaja Paul (Pavel) Toomi pojana. 

Ta on pikemat aega töötanud Eestis ajakirjanikuna. 2000. aastate algul oli Toom Eesti venekeelse ajalehe Vesti peatoimetaja. Aastast 2016 töötab ta Venemaa riikliku propaganda uudisteportaali Sputnik uudistetoimetajana Eestis. Ta on end Nõukogude Liidu sõjaväeluure (GRU) kindraliks valetanud Villu Rooda (alias Villem Rooda alias Vladimir Rodin) tekstide toimetaja uudiseportaalis Sputnik.

## Isiklikku
Kuni 2015. aastani oli ta abielus Eesti poliitiku Jana Toomiga.
Õie tänav (Elva)

**Õie tänav** on tänav Elvas.

Tänav asub Käo teest põhja pool ning ühendab Kase ja Aia tänavaid. Tänava pikkus on 186 meetrit.

Õie tänavas asuvad eramajad.
Mehetapja/Süütu/Vari

**"Mehetapja/Süütu/Vari"** on 2017. aastal valminud Eesti ja Leedu filmitegijate (elik kineastide) koostöös sündinud mängufilm. 

Filmi režissöör ja stsenarist on Sulev Keedus.

Filmi rahvusvaheline esilinastus toimus Tallinna Pimedate Ööde Filmifestivalil 25. novembril 2017. 

## Osatäitjad

### "Mehetapja"
*Rea Lest – Maara
*Jörgen Liik – Saska
*Toomas Suuman – Mito
*Üllar Saaremäe – Johorka
*Priit Pedajas – Hödor
*Katariina Unt – Tato
*Katrin Pärn – Ode
*Eliann Tulve – Hökla
*Peeter Volkonski – Preester
*Õie Sarv – Nasta
*Peeter Jakobi – Kellamees Peetska
*Andrus Albrecht – Miha
*Margus Mikomägi – Kolja
*Andres Lepik – Ivvan
*Risto Vaidla – Heino Moss

### "Süütu"
* Rea Lest – Elina
*Ain Lutsepp – Volli
*Helena Merzin – Luise
*Mari Lill – Kai Savolainen
*Meelis Rämmeld – Raul
*Juhan Ulfsak – Aleksander Kross
*Indrek Taalmaa – Uurija
*Eduard Salmistu – Perbüroo ametnik
*Jan Uuspõld – Ametnik
*Tiina Mälberg – Valvur
*Ülle Toming – Tšellomängija

### "Vari"
* Rea Lest – Luna Lee
*Piret Krumm – Lilith
*Sergo Vares – Joel
*Tambet Tuisk – Isa Teofilos
* Jörgen Liik – Youssef Castro
*Elle Kull – Elina
*Evald Aavik – Heino
*Meelis Rämmeld – Raul
*Jaak Prints – Timo
*Peeter Rästas – Georg
*Elina Pähklimägi-Purde – Georgi naine
*Andres Mähar – Autojuht
*Guido Kangur – Kaitseliitlane
*Kersti Heinloo – Ema hääl


## Tunnustus
* 2017 – PÖFF-i parima operaatoritöö ja parima muusika auhind
* 2018 – EFTA parima filmistsenaristi auhind

## Viited
Põrgu (Wiiralt)

**"Põrgu"** on Eduard Wiiralti vasegravüür, mis valmis 1932. aastal.

Wiiralt on sellel "halastamatu rafineerituse ja teda huvitanud vanade meistrite tehnilise täpsusega välja graveerinud inimloomuse kõige tumedamad küljed, pained ja sotsiaalse rõhumise põrgulikkuse".

"Põrgu" jaoks hakkas Wiiralt visandeid tegema 1930. aastate algul. Enamasti valmisid need Pariisi kohvikus Le Dôme või Le Coupole. Alfred Rõude kogus on 18 otseselt “Põrgule” tehtud visandit. Kirjas Alfred Rõudele vastab Wiiralt küsimusele "Põrgu" saamisloost, et see on sündinud suurest õllejoomisest tekkinud hallutsinatsioonide tulemusel: "Ühele tõsisele asjaarmastajale on see ju ükspuha, mida see töö kujutab, aga rahvale seda õlleaurust sündinud "halva vaimu" näidata pole mõtet."

Kunstiteadlase Mai Levini sõnul on seda on trükitud u 70 eksemplari. 

Rein Raamat on loonud animafilmi “Põrgu” (1983), mis on valminud Wiiralti teoste ainetel.

"Põrgu" kuulub projekti Europeana 280 ühena 12 Eesti kunstiteosest. Kokku tõsteti selle projekti käigus esile 347 kunstiteost 146 institutsioonist ja 29 riigist. 

2024. aastal müüdi Allee galeriis Eesti kunsti oksjonil "Põrgu" 63 000 euroga, mis on Eesti graafika hinnarekord.

## Viited
Käthe von Nagy

**Ekaterina Nagy von Cziser** (4. aprill 1904 – 20. detsember 1973), esinejanimega **Käthe von Nagy**, oli Ungari näitleja, modell, tantsija ja laulja, kes töötas Saksamaal ja Prantsusmaal.

Tema tuntuse ja ilu tõttu tegi Reichsführer-SS Heinrich Himmler talle ettepaneku olla modelliks saksa sõduritele tehtavale seksnukule, et võidelda süüfilisega rindel. Kuid ta keeldus sellest. Seda on peetud ka kuulujutuks, kuna puuduvad piisavad tõendid.

## Viited
Viro-säätiö

**Viro-säätio** ('Eesti Fond') on Soomes tegutsev sihtasutus, mille eesmärk on toetada Eesti kultuuri, teadust ja kunsti ning edendada Eesti haridust. 

Viro-säätiö asutati 1991. aastal Soomluse Seltsi (soome *Suomalaisuuden Seura*) eestvõttel.

Alates 2004. aastast tunnustab sihtasutus Soome ja Eesti vahelise kultuurisilla ehitaja, kirjanik Aino Kallase nime kandva auhinnaga eestlastest üksikisikuid või kollektiive, kellel on märkimisväärseid teeneid Eesti-Soome kultuurisuhete arendamisel.

## Vaata ka
Aino Kallase preemia

## Viited
Max Valentiner

Kapten **Christian August Max Ahlmann Valentiner** (15. detsember 1883 – 19. juuli 1949) oli Saksa allveelaeva komandör I maailmasõja ajal. 

Ta oli edukuselt kolmas allveelaeva komandör sõjas ja autasustatud Pour le Méritega.

Ta kuulutati liitlaste poolt sõjakurjategijaks, sest uputas 30. detsembril 1915 ilma hoiatamata liinilaeva Persia, mis oli rahvusvaheliste lepete rikkumine. 

1940. aasta jaanuaris määrati Valentiner U-Boots-Abnahmekommisioni (UAK) grupi komandöriks Kiel-Danzigis, kus ta töötas kuni 1945. aasta märtsini. Vahepeal sai ta 1. jaanuaril 1941 Kapitän zur See auastme. 31. märtsil 1945 vabastati ta Kriegsmarinest.

1949. aasta 19. juunil suri Valentiner Sønderborgi haiglas kopsuhaigusse, mille ta tõenäoliselt sai, kui hingas sisse mürgiseid aurusid, mida tekitasid tema esimeste allveelaevade U-10 ja U-3 mootorid.
Kas venelased tahavad sõda?

**"Kas venelased tahavad sõda?"** (vene keeles "Хотят ли русские войны"; eestikeelses versioonis pealkirjaga "Kas ihkab sõda meie maa?") on Jevgeni Jevtušenko luuletus ning nendele värssidele Eduard Kolmanovski kirjutatud laul.

Jevgeni Jevtušenko kirjutas luuletuse 1961. aasta sügisel välismaal viibides, kus talt olevat sageli küsitud, kas venelased tahavad sõda. Pärast Nõukogude Liitu naasmist näitas ta luuletust Eduard Kolmanovskile, kes kirjutas sõnadele viisi. Laulu esmaesitaja oli näitleja ja laulja Mark Berness.

Jevtušenko väitel üritas Nõukogude armee poliitvalitsus laulu edutult keelustada, väites, et see on patsifistlik ning demoraliseerib Nõukogude sõdureid.

1962. aastal Moskvas toimunud rahvusvahelisel rahukongressil jagati osalejatele suveniiridena vinüülplaate laulu inglis-, prantsus-, saksa- ja hispaaniakeelse versiooniga Georg Otsa esituses.

1968. aastal tõlkis Hardi Tiidus selle laulu ka eesti keelde:Спросите вы у матерей,

спросите у жены моей,

и вы тогда понять должны,

хотят ли русские войны.

Eks vasta kindlalt ema arm,

eks vasta meie naiste arm –

ja igaüks siis aru saab:

kas ihkab sõda ta…

kas ihkab sõda meie maa.

## Viited
Malmi tänav (Viljandi)

**Malmi tänav** on tänav Viljandis.

Tänav saab alguse Riia maanteel ja lõppeb Vabriku tänaval.
Tänava pikkus on 221 m.

Tänav on varem kandnud Jaapani tänava nime. 

## Viited
Aino Kallase preemia

**[[Aino Kallas]]e preemia** (ka **Aino Kallase tõlkepreemia**) on auhind, millega tunnustatakse alates 2004. aastast eestlastest üksikisikuid või kollektiive, kellel on märkimisväärseid teeneid Eesti-Soome kultuurisuhete arendamisel.  

Preemiat annab välja Soome sihtasutus Viro-säätiö ('Eesti fond').

## Laureaadid
*2005 – Kulle Raig
*2006 – Sirje Olesk
*2009 – Rein Veidemann
*2012 – Maimu Berg
*2013 – Rain Kooli
*Tallinna Lilleküla Gümnaasium
*2014 – Margit Kuusk
*2015 – Piret Saluri
*2016 – Järvi Lipasti
*2017 – Ekke Väli
*2018 – Iivi Anna Masso 
*2019 – Ene Salumäe 
*2020 – Kadri Jaanits 
*2021 – Tallinna Ühisgümnaasium 
*2022 – Ivar Heinmaa
*2023 – Viia Väli
*2024 – Peeter Langovits 

*
Condor

**Condor Flugdienst GmbH**, kaubamärgina **Condor**, on Saksa puhkuselennufirma, mis baseerub Frankfurdis. 

Lennufirma teeb regulaarlende Vahemere, Aasia, Aafrika, Põhja-Ameerika, Lõuna-Ameerika ja Kariibi mere piirkonna puhkekohtadesse. 

Lennufirma peamine kodulennujaam on Frankfurdi lennujaam, kust väljub enamik lennufirma kaugmaalende. Teine kodulennujaam on Müncheni lennujaam, kust lennufirma opereerib lende peamiselt Vahemere piirkonda, aga ka kaugmaalende.

Ettevõte enamusosalus kuulub Londonis baseeruvale investeerimisfirmale Attestor, mis asutas ka Eestisse registreeritud lennufirma Marabu, mis teeb koostööd Nordica ja XFly-ga.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
David Shulkin

**David Jonathon Shulkin** (sündinud 22. juunil 1959 Fort Sheridanis Illinoisis) on Ameerika Ühendriikide arst ja poliitik. Ta oli 14. veebruarist 2017 kuni 28. märtsini 2018 Ameerika Ühendriikide veteranide asjade minister.

Ta sündis aastal 1959 Fort Sheridanis Illinoisis, kus ta isa oli sõjaväe psühhiaater.

Ta oli 6. juulist 2015 kuni 13. veebruarini 2017 Ameerika Ühendriikide tervishoiu aseminister, spetsialiseerudes veteranide asjadele.

14. veebruarist 2017 kuni 28. märtsini 2018 oli ta Ameerika Ühendriikide veteranide asjade minister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Savi töötlemine

**[[Savi]] töötlemise järjekord**

* Eseme vormimine
Soovitud kujuga eseme saamiseks on palju erinevaid tehnikaid nagu, treimine, rullimine, valamine jne. 
* Kuivamine
Kui ese on valmis vormitud, tuleb see kuivatada. Savist esemeid ei tohi kuivatadaliiga kiiresti. Kuivamisel savi kahaneb ja, kui savi pinnal toimub kiire kuivamine ja seespool aeglasem, võib ese tekkinud pingete tõttu kergesti puruneda. Lihtsa, käevahel voolitud tassi kuivamisaeg tavalistes
toatingimustes on umbes 1 nädal. Kuivanud saviese on väga õrn. Kui seda pole põletatud, saab kuivanud savieset vette kastes taas savimassiks muuta.

* Eelpõletus
Selleks et esemeid saaks muretult glasuurida, ilma et peaks väga muretsema
purunemise pärast, kuumutatakse neid kuni 800 kraadi juures. Sellisel temperatuuril toimuvad savis
muutused: savist põleb ära süsinik ja väävel ning savi struktuur muutub tugevamaks ja püsivamaks ning
ei lahustu enam vees. Peale eelpõletust on savi struktuurilt poorne ja vett-imav, kuid vesi ei põhjusta
enam savikeha paisumist.

* Glasuurimine
Kui ese on läbinud, saab seda glasuurida. Glasuurid on ained, mis
kõrgel temperatuuril sulavad eseme pinnal klaasjaks kihiks. Glasuure kantakse eelpõletatud esemele
vedelikuna erinevatel viisidel. Eseme põhi jäetakse glasuurimata, et see ei kleepuks ahju alusele kinni.

* Glasuuripõletus
Glasuuripõletus on keraamika valmistamise viimane aste. Kõrgel temperatuuril
toimuvad lõplikud muutused, mille tagajärjel savi tiheneb täielikult ja moodustab tugeva kivisarnase
keha. Kuumuses toimub ka glasuuride sulamine eseme pinnale klaasjaks kihiks.
Hongkongi rahvusvaheline lennujaam

**Hongkongi rahvusvaheline lennujaam** (IATA: **HKG**, ICAO: **VHHH**) on Hongkongi peamine lennujaam. Lennujaam on kõnekeeles tuntud kui ka **Chek Lap Koki lennujaam** (赤 鱲 角 機場), et eristada seda eelkäijast, nüüdseks suletud Kai Taki lennujaamast. Lennujaama haldab Airport Authority Hong Kong.
Virgin Australia

**Virgin Australia Airlines** on Austraalia suuruselt teine lennufirma Qantase järel ja see on Virgini kaubamärki kasutavatest lennufirmadest suurima lennukipargiga. Lennufirma baseerub Bowen Hillsis, Brisbane'is ning selle asutas briti ärimees Richard Branson, Virgin Groupi asutaja ja endine tegevjuht Brett Godfrey. Lennufirma kasutab kitsakerelisi Boeingu lennukeid; ning Airbusi ja Boeingu laiakerelisi lennukeid.
Balti Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Ühendus

**Balti Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Ühendus** (inglise *Baltic Association of the History and Philosophy of Science*, lühend BAHPS) on katusorganisatsioon, mis ühendab kolme Balti riikide teadusajaloo ja -filosoofia rahvusühendusi: Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühendus, Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Läti Ühendus ja Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Leedu Ühendus. BAHPS asutati 1990 Riias. BAHPSi tähtsaim ülesanne on korraldada Rahvusvahelisi teadusajaloo ja teadusfilosoofia Balti konverentse.

## Viited

## Välislingid
*BAHPSi koduleht
Felipe Melo

**Felipe Melo de Carvalho** (sündinud 26. juunil 1983 Volta Redondas) on Brasiilia jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib alates 2017. aastast Brasiilia kõrgliiga Brasileirão klubis Fluminense.

Aastatel 2017–2021 mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubis. 2018. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks. Aastatel 2020–2021 oli ta klubi meeskonna kapten.

## Saavutused
;Flamengo
*Campeonato Carioca: 2001
*Copa dos Campeões: 2001
;Cruzeiro
*Campeonato Brasileiro Série A: 2003
;Galatasaray
*Süper Lig: 2011–12, 2012–13, 2014–15
*Türgi karikas: 2013–14, 2014–15
*Türgi superkarikas: 2012, 2013, 2015
;Palmeiras
*Copa Libertadores: 2020, 2021
*Campeonato Brasileiro Série A: 2018
*Copa do Brasil: 2020
*Campeonato Paulista: 2020
;Fluminense
*Campeonato Carioca: 2022

## Viited

## Välislingid

* Felipe Melo Soccerway lehel
Joseph Connell

**Joseph Hurd Connell** (5. oktoober 1923 – 1. september 2020) oli ameerika ökoloog.

Ta on uurinud koosluste liigirikkuse mehhanisme ja suktsessiooni.

Tema järgi on nimetatud Janzeni-Connelli efekt.
Obernberg am Brenner

**Obernberg am Brenner** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1380 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 38,66 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 354 inimest.

## Asend

Obernberg am Brenner paikneb umbes 30 km Innsbruckist lõunas samanimelises orus, mis väljub Wipptali lääneküljelt Gries am Brenneri juures. Org lõpeb Schwarze Wandi massiivi ja Tribolaumi grupiga. Populaarset Obernberger Seed külastavad turistid. Obernberger Seebach voolab läbi küla ja annab Obernbergile joogivee.

### Asundused

Außerthal, Eben, Frade, Gereit, Leite, Innerthal.

## Ajalugu
### Juured

Org oli asustatud juba pronksiajast saati ja seda kasutati karjamaana. Roomlased okupeerisid paiga aastal 15 eKr. Hiljem avati kulla, hõbeda, vase ja plii kaevandused, mis tegutsesid 16. sajandini, ja neid omasid Brixeni piiskopid 1490. aastani, mil need läksid Tirooli vürstkonnale. 1238. aasta dokumendis on nimi "Padreins", samas "Obernbergi" on esmamainitud umbes 1300. aastal, senini oli seda kutsutud "Vinaders". Naaberkülad Wippatalis, nagu St. Leonhard, St. Jodok ja Gries am Brenner, kasutasid mäetööstuse arengut, kuna nende territooriumitel olid valukojad ja laod. Umbes 1560. aasta paiku tekkis väärismetallide import uuest maailmast, kaevandused ja laod suleti. Pühale Nikolausele pühitsetud, kaevurite ehitatud romaani stiilis kabelit mainitakse 1339. aasta dokumendis. 15. sajandil rahvaarvu kasvades kabelit laiendati ning ehitati gooti stiilis koor. 1758. aastani sõltus kabel Matrei am Brennerist, siis sai oma kuraatori ja samasse kohta ehitati Franz de Paula Penzi juhtimisel uus barokkstiilis kirik. 1891. aastal ülendati paik kihelkonnaks.

## Viited

## Välislingid
* www.obernberg.tirol.gv.at
Šnautserid

**Šnautser** on Saksamaal 15. ja 16 sajandil aretatud koeratõug (kääbusšnautser, šnautser ja suuršnautser). 

Nimi tuleb saksakeelsest vastest sõnale "vuntsid", kuna koera iseloomustavad uhke habe ja vuntsid.

Kuigi šnautsereid loetakse terrier-koerteks, puudub neil terreritele iseloomulik temperament.

## Vaata ka
* Kääbusšnautser
* Šnautser
* Suuršnautser

## Viited
Oberperfuss

**Oberperfuss** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 812 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 15,29 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 2984 inimest. Vald paikneb umbes 15 km Innsbruckist läänes Sellraintali suudmes. 

Kohta on dokumentides esmamainitud 1083. aasta paiku.

## Viited

## Välislingid
* www.gemeinde-oberperfuss.at