open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tapa tänavate loend

*Siin on loetletud [[Tapa]] tänavaid ja toodud nende pikkused.*

## A
*Aasa tänav; 0,245&nbsp;km
*Aia tänav; 0,127&nbsp;km
*Ambla maantee; 1,541&nbsp;km
## D
*Depoo tänav; 0,246&nbsp;km
## E
*Eduard Vilde tänav; 0,576&nbsp;km
*Eha tänav; 0,894&nbsp;km
*Ehituse tänav; 0,23&nbsp;km
## H
*Hiie tänav; 0,489&nbsp;km
*Hommiku puiestee; 0,805&nbsp;km
*Hundi tänav; 0,107&nbsp;km
## I
*Ivaste tänav; 0,851&nbsp;km
## J
*Jaani tänav; 0,718&nbsp;km
*Jakobi tänav; 0,559&nbsp;km
## K
*Kabala tänav; 0,167&nbsp;km
*Kalda tänav; 1,395&nbsp;km
*Kalevi tänav; 0,741&nbsp;km
*Karja tänav; 1,034&nbsp;km
*Kase tänav; 0,201&nbsp;km
*Kastani tänav; 0,43&nbsp;km
*Kauba tänav; 1,079&nbsp;km
*Kauba põik; 0,132&nbsp;km
*Kesk tänav; 0,575&nbsp;km
*Kevade tänav; 0,177&nbsp;km
*Kiire tänav; 0,213&nbsp;km
*Kitsas tänav; 0,091&nbsp;km
*Kivi tänav; 0,271&nbsp;km
*Kivilo tänav; 0,631&nbsp;km
*Koidu tänav; 0,69&nbsp;km
*Kooli tänav; 0,818&nbsp;km
*Kuke tänav; 0,085&nbsp;km
*Kuu tänav; 0,172&nbsp;km
*Kuusiku tänav; 0,296&nbsp;km
*Künka tänav; 0,213&nbsp;km
*Küüni tänav; 0,474&nbsp;km
## L
*Laane tänav; 0,204&nbsp;km
*Lai tänav; 0,327&nbsp;km
*Lasketiiru tänav; 0,194&nbsp;km
*Lehtse tee (15123 Tapa-Lehtse-Jäneda tee); 2,065&nbsp;km
*Leina tänav; 0,86&nbsp;km
*Lembitu puiestee; 1,073&nbsp;km
*Lepiku tänav; 0,261&nbsp;km
*Liblika tänav; 0,067&nbsp;km
*Lille tänav; 0,146&nbsp;km
*Linda tänav; 0,501&nbsp;km
*Loode tänav; 1,599&nbsp;km
*Lõuna tänav; 0,469&nbsp;km
## M
*Maie tänav; 0,357&nbsp;km
*Malle tänav; 0,336&nbsp;km
*Metsa tänav; 0,050&nbsp;km
*Metsa põik; 0,24&nbsp;km
*Männiku tänav; 0,417&nbsp;km
*Männikumäe tänav; 0,444&nbsp;km
## N
*Nooruse tänav; 0,457&nbsp;km
## P
*Paide maantee (5 Pärnu-Rakvere-Sõmeru tee); 4,08&nbsp;km
*Paju tänav; 0,78&nbsp;km
*Pargi tänav; 1,315&nbsp;km
*Pargi põik; 0,072&nbsp;km
*Pihlaka tänav; 0,07&nbsp;km
*Piiri tänav; 0,311&nbsp;km
*Pikk tänav; 1,29&nbsp;km
*Päikese tänav; 0,608&nbsp;km
*Põllu tänav; 0,538&nbsp;km
*Pärna tänav; 0,075&nbsp;km
*Pääsukese tänav; 0,30&nbsp;km

## R
*Rahu tänav; 0,154&nbsp;km
*Rakvere tee (5 Pärnu-Rakvere-Sõmeru tee); 0,66&nbsp;km
*Rauakõrve tee; 0,327&nbsp;km
*Ristiku tänav; 0,111&nbsp;km
*Roheline tänav; 1,44&nbsp;km
*Rooba tänav; 0,166&nbsp;km
## S
*Sauna tänav; 0,163&nbsp;km
*Side tänav; 0,359&nbsp;km
*Spordi tänav; 0,624&nbsp;km
*Suve tänav; 0,29&nbsp;km
*Sügise tänav; 0,175&nbsp;km
## T
*Taara puiestee; 0,779&nbsp;km
*Turu maantee; 0,365&nbsp;km
*Tähe tänav; 0,669&nbsp;km
*Tööstuse tänav; 0,217&nbsp;km
## U
*Uus tänav; 0,35&nbsp;km
## V
*Vabriku tänav; 0,188&nbsp;km
*Vahtra tänav; 0,117&nbsp;km
*Valgejõe puiestee; 0,919&nbsp;km
*Valve tänav; 1,607&nbsp;km
*Veski tänav; 0,468&nbsp;km
*Virve tänav; 0,203&nbsp;km
*Võidu puiestee; 0,857&nbsp;km
*Väike tänav; 1,403&nbsp;km
*Väike-Põllu tänav; 0,062&nbsp;km
*Välja tänav; 0,170&nbsp;km 
## Õ
*Õhtu puiestee; 1,365&nbsp;km
*Õie tänav; 0,388&nbsp;km
*Õuna tänav; 0,572&nbsp;km
## Ö
*Ööbiku tänav; 0,24&nbsp;km
## Ü
*Ülesõidu tänav; 0,404&nbsp;km
*Üleviste tänav; 0,654&nbsp;km
Oleh Sentsov

**Oleh Sentsov** (ukraina keeles *Олег Геннадійович Сенцов*; sündinud 13. juulil 1976 Simferopolis) on Ukraina filmirežissöör, kirjanik ja aktivist. 

Aastatel 1993–1998 õppis ta Kiievi Riikliku Majandusülikooli Krimmi filiaalis. Ta oli arvutiklubi kaasomanik ühes Simferopoli elamurajoonis.

2011. aastal kasutas Sentsov teenitud raha oma esimese filmi "Mängur" tegemiseks, mis räägib mängurist, kes saavutab maailmameistrivõistlustel teise koha. Filmi eelarve oli 20 000 dollarit. Näitlejad mängisid kõiki rolle tasuta. Esilinastus toimus Simferopoli ainsas alternatiivkino kinos "Kosmos" ja see kogus täismaja. Pärast filmi ilmumist sulges Oleg oma arvutiklubi. 

Filmi esitleti Rotterdami filmifestivalil (2012). See pälvis Hantõ-Mansiiskis toimunud festivalil "Tule vaim" Venemaa Filmikriitikute Gildi auhinna. 3. Odessa rahvusvahelisel filmifestivalil pälvis Sentsovi film žürii eridiplomi. 2012. aasta mais sai "Gamer" 3. Truskavetsi rahvusvahelisel filmifestivalil 1000 dollari suuruse auhinna. 

2013. aasta juulis alustas Sentsov uue filmi "Rhino" filmimist, mis räägib 1990. aastate lastest. Filmi eelarve oli 1 000 000 dollarit, millest 43 % eraldas Ukraina valitsus. 

Euromaidani ajal oli Oleg Sentsov Automaidani liikumise aktivist. Krimmi annekteerimise ajal Venemaa poolt toetas ta liikumist "Ühtse Ukraina eest", ostes ja toimetades Krimmis asuvatele Ukraina sõjaväeüksustele toitu ja esmatarbekaupu. 

2014. aasta kevadel, pärast Krimmi annekteerimist, pidasid Venemaa õiguskaitseorganid ta Krimmis terrorismis kahtlustatuna kinni. 2015. aasta augustis mõisteti ta 20 aastaks vangi range režiimiga karistuskoloonias, süüdistatuna sabotaažirühmituse Parempoolne Sektor organiseerimises ja terroriaktide toimepanemises Krimmis. Sentsov ei tunnistanud end süüdi, väitis, et teda piinati, ning nimetas juhtumit poliitiliselt motiveerituks ja väljamõeldiseks. Tema toetuseks astusid välja mitmed rahvusvahelised inimõiguste ja filmiorganisatsioonid. 2018. aasta mais kuulutas Sentsov välja tähtajatu näljastreigi; see kutsus meedias ja sotsiaalmeedias esile tugeva vastukaja. Sama aasta oktoobris lõpetas Sentsov näljastreigi ning 7. septembril 2019 vabastati ta Venemaa ja Ukraina vahelise vangide vahetuse raames ja saadeti tagasi Ukrainasse. 

2022. aastal, pärast Venemaa täiemahulise sissetungi algust, liitus ta Ukraina relvajõududega ja osales lahingoperatsioonides.

## Filmid
* "Gamer" (2011)
* "Ninasarvik" (2021)
* "Real" (2024, dokumentaalfilm) 

## Tunnustus
* 2015 – Orden "Mehisuse eest", 1. klass (Ukraina)
* 2014 – Orden "Mehisuse eest", 3. klass (Ukraina) 
* 2018 – Andrei Sahharovi preemia mõttevabaduse eest 
* 2023 – Prantsusmaa Auleegioni orden

## Viited
Jacob van Eyck

**Jacob van Eyck** (u 1590 – 26. märts 1657) oli Hollandi aadlik, muusik ja helilooja. Ta oli üks tuntumaid 17. sajandi muusikuid Madalmaades, Utrechti Orpheuseks nimetatud kellamängumeister ja -häälestaja, plokkflöödivirtuoos ja plokkföödivariatsioonide autor. *[[Jonkheer]].*

## Eluloolist
Van Eyck sündis pimedana aadliperekonnas Heusdeni väikelinnas. 1625. aastal lahkus ta kodunt ning töötas kariljonimängija ja organistina Utrechti toomkirikus. 1628. aastal sai temast kariljonispetsialist Utrechtis, kelle teadmiste alusel loodi, häälestati ja seati kariljone üles kirikutes terves Hollandis. Van Eycki teadmisi akustikast ja kellavalamisest on kiitnud René Descartes, Isaac Beeckman ja teised teadlased. Jacob van Eyck suri Utrechtis.

## Teosed
Jacob van Eyckilt pärineb plokkflöödivariatsioonide kogumik "Der Fluyten Lust-hof" (eesti keelde tõlgitud kui 'Flöödi rõõmuaed'). Teosest tehti uustrükk 1644., 1646., 1649., 1654. ja 1656. aastal. "Der Fluyten Lust-hof" sisaldab 144 meloodiat sopranplokkflöödile, igaühele lisatud mitu eri keerukusastmega variatsiooni. Teoste seas on väike osa vabu kompositsioone, nagu prelüüdid ja fantaasiad, kuid enamik neist olid selle aja Hollandis tuntud viisid, mille hulgas leidus lautolaule, tantsuviise, rahvalaule ja koraaliviise. Viisidele lisatud variatsioonid on kohati vägagi keerukad ja nende veatu mängimine paras pähkel isegi kogenud plokkflöödimängijatele.

"Der Fluyten Lust-hof" on tänini jäänud mahukaimaks soolopuhkpillile kirjutatud teoste kogumikuks Euroopa muusikaajaloos.

## Eestis
Jacob van Eycki muusikat on interpreteerinud ja varieerinud, samuti improviseerinud Eycki teemadel Neeme Punder plaadil "The Flutish Kingdom" koos Peeter Vähiga süntesaatoril ja Aivar Mäe.

Teosest pärit repertuaariga on Eestis korduvalt esinenud varajase muusika stuudio Cantores Vagantes, teos oli ka terve nende kontserdikava "Flöödi rõõmuaed", milles vaheldati viise teorbi saatel laulduna ja flöödivariatsioone plokkflöötidel, sisuks.

## Viited

## Välislingid
* Jacob van Eycki ja tema loomingu teemaline veebileht
* Jacob van Eyck (Composer). - Bach Cantatas Website
Francesco Acerbi

**Francesco Acerbi** (sündinud 10. veebruaril 1988 Vizzolo Predabissis) on Itaalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaaliakõrgliiga klubis Milano Internazionale ja Itaalia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri jalgpalliklubis F.C. Pavia, mille meeskonnas debüteeris ta 2006. aastal Itaalia tugevuselt kolmandas liigas. Hooajal 2010–11 debüteeris ta Itaalia esiliigas Reggina ridades.

Itaalia kõrgliigas debüteeris Acerbi hooajal 2011–12 Chievo meeskonnas. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta AC Milan, hooaja teises pooles oli ta laenul Chievos. Aastatel 2013–2018 mängis Itaalia kõrgliigas Sassuolo ridades. 2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Rooma Lazioga. 2022. aasta septembris läks ta Laziost laenule Milano Interi.

Itaalia jalgpallikoondises debüteeris Acerbi 18. novembril 2014 sõprusmängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2019 EM-i valikmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. 2021. aastal tuli ta Itaalia koondisega Euroopa meistriks.

## Saavutused
;Lazio
*Coppa Italia: 2018–19
*Supercoppa Italiana: 2019
;Milano Inter
*Supercoppa Italiana: 2022
Thinathin Bokutšava

**Thinathin (Thina) Bokutšava** (gruusia keeles თინათინ (თინა) ბოკუჩავა; sündinud 29. mail 1983 Thbilisis) on Gruusia poliitik.
Mateo Musacchio

**Mateo Pablo Musacchio** (sündinud 26. augustil 1990 Rosarios) on Argentina jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Rooma Lazio.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis River Plate, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Argentina kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2006–07.

2009. aasta augustis liitus Musacchio Hispaania kõrgliiga klubiga Villarreal. Villarreali põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aasta veebruaris. Villarrealis mängis ta kokku kaheksa hooaega, millest seitse Hispaania kõrgliigas.

Aastatel 2017–2021 mängis ta Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan. 2021. aasta jaanuaris siirdus ta Laziosse.

Argentina jalgpallikoondises tegi Musacchio debüüdi 2. juunil 2011 sõprusmängus Nigeeria vastu.
Vicente Guaita

**Vicente Guaita Panadero** (sündinud 10. jaanuaril 1987 Torrentis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliigaklubiga Celta de Vigo.

Ta alustas klubikarjääri Hispaania klubis Valencia CF, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2000. aastal. Aastatel 2006–2009 mängis ta põhiliselt Valencia reservmeeskonnas Hispaania madalamates liigades.

Valencia põhimeeskonnas debüteeris ta 2. oktoobril 2008 UEFA karika mängus Marítimo vastu. Hooajal 2009–10 mängis ta Valenciast laenul Hispaania esiliiga klubis Recreativo de Huelva ning oli sel hooajal liigas edukaim väravavaht, lastes endale lüüa keskmiselt 0,8 väravat mängus. Alates hooajast 2010–11 oli Guaita Valencia üheks põhiväravavahiks.

Aastatel 2014–2018 mängis ta neli hooaega Getafe, sh kolm hooaega Hispaania kõrgliigas.

2018. aasta suvel sõlmis ta lepingu Crystal Palace'iga. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 15. detsembril 2018 mängus Leicester City vastu. Pärast seda kindlustas ta koha Crystal Palace'i põhiväravavahina. 2021. aastal valiti Guaita Crystal Palace'i aasta mängijaks.

2023. aasta septembris naasis Guaita Hispaaniasse, kui sõlmis kaheaastase lepingu 

## Viited

## Välislingid
Yedikule raudteejaam

**Yedikule raudteejaam** (türgi keeles *Yedikule Tren İstasyonu*) on määramata ajaks suletud raudteejaam İstanbuli  vanalinna Fatihi edelaosas Bosporuse väina kaldapealsel.
Kõrgem geodeesia

**Kõrgem geodeesia (teoreetiline geodeesia)** on tänapäevase geodeesia üks põhisuundi, mille tutvustas saksa teadlane-geodeet ja välismaa korrespondentliige Venemaa Teaduste Akadeemia (1907) Friedrich Robert Helmert.

Uurib Maa kuju, välist gravitatsioonivälja, maakera pinnal olevate punktide koordinaatide täpset määramist ühes süsteemis.

Kõrgema geodeesia võib jagada mitmeks teadmusvaldkonnaks:

* Matemaatiline ja astronoomiline geodeesia (geomeetriline meetod).
* Füüsikaline geodeesia ja gravimeetria (gravitatsiooni mõõtmine).
* Satelliitgeodeesia ja maakorraldus.

Need valdkonnad on olulised geofüüsika ja geodünaamika, navigeerimise, potentsiaaliteooria ja diferentsiaalgeomeetria harud. Samuti kõrgem geodeesia uurib vigade teooriat, süstematiseerides ja klassifitseerides neid, et tulemusele veelgi korrektseid parandusi sisse viia. Moderniseerib ISO 9000.

## Vaata ka

* Maa kuju
* Maa gravitatsiooniväli
* Geodeetiline kõrgus
* Gravitatsiooni anomaalia
* Vertikaalne tugipunkt
* Krasovski võrdluselipsoid
Topkapı palee

**Topkapı palee** (türgi keeles *Topkapı Sarayı*; osmanitürgi keeles *طوپقپو سرايى*, romaniseeritult *Ṭopḳapu Sarāyı* ehk otsetõlkes 'Kahurivärava palee') on İstanbuli vanalinnas Fatihis asuv suursugune muuseum. 15. ja 16. sajandil oli see Osmanite riigi sultanite peamine elukoht ja administratiivne peakorter.

## Vaata ka
*Osmanid
*Osmanite riik
Sankt Martin bei Lofer

**Sankt Martin bei Lofer** on vald *(Gemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).

Vald asub Loferi maal Pinzgau Saalachi orus.

## Viited
Stuhlfelden

**Stuhlfelden** on vald (*Gemeinde*) Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).

## Viited
Jäätuv vihm

**Jäätuv vihm** on vedelad sademed, mis jäätuvad allajahtunud maapinna ja esemetega kokku puutudes.

Vihm jäätub alles maapinnal siis, kui maapinnalähedane külm õhukiht on väga õhuke ja vihm ei ole jõudnud hakata jäätuma kõrgemal. 

Allajahtunud olekus olevad veepiisad külmuvad esemetel ja maapinnal ning moodustavad jääkihi. Telefonitraatidele, puuokstele ja rohukõrtele tekkinud jääkihti nimetatakse jäiteks, maapinnal tekib aga kiilasjää.

## Viited
Saalbach-Hinterglemm

**Saalbach-Hinterglemm** on vald *(Gemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas). See on hästi tuntud oma suusatamise ja muu talispordi poolest. Vallas asub nelja suusaraja võrgustik (Saalbach, Hinterglemm, Fieberbrunn ja Leogang), lisades kuni 270 km suusanõlvu. Salzburgi lennujaamast on kuurordisse lühike reis.

Saalbach-Hinterglemm asub Saalbachi orus, mis on orienteeritud ida-lääne suunas. Piirkond on Kitzbüheli Alpide osa. Kõrgeimad punktid on Spielberghorn (2044 m) põhjas ja Hochkogel (2249 m) lõunas.

Lähim suurem linn on Zell am See, u. 20 km eemal. Vallas on kaks väikest linna: Saalbach ja Hinterglemm.

## Ajalugu

Vanimad tõendid valla asulate kohta pärinevad aastast 1222. Nimi *Salpach* ilmus esmakordselt 1350. aastal. Enne 1410. aastat oli linnas kirik. 1489. aastal andis peapiiskop Johann Beckensloer linnale turuõiguse.

Sellele vaatamata jäi Saalbach kuni 20. sajandini enamasti vaeseks põllumajanduskogukonnaks.

1945. aasta mais marssis umbes Jagdgeschwader 27 (JG 27) *Afrika* 1000 meest (Teise maailmasõja *[[Luftwaffe]]* *Geschwader*), kes oli kuulus Põhja-Aafrika kampaanias teenimise ja Aafrika korpuse toetamise eest, siia oma viimasest baasist Salzburgis, et alistuda küla hõivanud Ameerika vägedele.

Pärast sõja lõppu hakkasid turistid saabuma veel samal 1945. aastal ja küla hakkas tundma jõukuse püsivat kasvu. 1987. aastal muudeti Saalbachi nimi Saalbach-Hinterglemmiks.

## Sport ja vaba aeg

Saalbach on orienteeritud peamiselt turismile ja paljude elanike töökohad sõltuvad kas otseselt või kaudselt sellest tööstusest.

22. jaanuarist - 3. veebruarini 1991. aastal toimusid Saalbach-Hinterglemmis mäesuusatamise maailmameistrivõistlused.

## Turism
### Suusatamine

Saalbach on üks peamisi Austria suusakuurorte, mis pakub laia valikut laskumisi, ulatuslikult hooldamata suusaradu ja suurepärast lumikatet. Suusatada saab oru mõlemal küljel. Laskumised oru põhjaküljel (lõunanõlv) on külastajatele päikeselise ilma tõttu eelistatumad. Laskumised oru lõunaküljel (põhjanõlv) on tavaliselt varjus, seega on parem lumikate, eriti hooaja lõpus, samuti rohkem puid. Suur osa hooldamata suusaradu leidub põhjaküljel, kus reiesügavust, puutumata tuhklund võib leida paljudest suusaradadest vaid mõne meetri kauguselt. Hinterglemmis on väike lumepark, kuid kogenud lumelaudurid ja suusatajad eelistavad suunduda lumeparki külgnevas Leogangi orus. Saalbach-Hinterglemmis on ka 6- ja 8-inimese tooltõstukid, millel on halva ilma korral kasutamiseks soojendusega istmed ja sissetõmmatavad katted.

## Vaata ka

* Salzburg

## Viited
NSV Liidu Välisministeerium

**NSV Liidu Välisministeerium** (vene keeles *Министерство иностранных дел СССР*) oli  aastatel 1946–1991 Nõukogude Liidus eksisteerinud riigivalitsemise organ; kuulus ministeeriumina NSV Liidu Ministrite Nõukogu koosseisu. 

Märtsis 1946 NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaat kujundati ümber NSV Liidu Välisministeeriumiks.

## Ministrid
*1946–1949 Vjatšeslav Molotov
*1949–1953 Andrei Võšinski
*1953–1956 Vjatšeslav Molotov
*1956–1957 Dmitri Šepilov
*1957–1985 Andrei Gromõko
*1985–1990 Eduard Ševardnadze
*1991–1991 Boriss Pankin (kohusetäitja)

## Teenistusastmed ja vormiriietus

1943. aastal seati sisse diplomaatilistele töötajatele teenistusastmed ja neile vastavad vormiriietus ja eraldusmärgid (õlakud). Vormiriietus jagunes tavavormiks ja paraadvormiks ning suviseks ja talviseks vormiks. Naisdiplomaatidele vormiriietust ette ei nähtud. Paraadvormi juurde käisid glasseenahast valged kindad ja kortiku kandmine. 

1954. aastal diplomaatiliste töötajate vormiriietus ja eraldusmärgid kaotati.

## Ümberkujundamine
1991. aasta novembris võeti vastu otsus kujundada ümber NSV Liidu Välisministeerium NSV Liidu Välissuhete Ministeeriumiks.

## Välislingid
Jonkheer

***Jonkheer*** (naisvorm ***jonkvrouw***, sõna-sõnalt 'noorhärra' ja noor daam') on tiitel Madalmaades, mis tähistab madalaima astme aadlikku nagu prantsuse *écuyer* või inglise skvaier. Hollandis kasutatakse seda eessõnana tiitlita aadli puhul. Tiitel on sama tähendusega nagu Saksamaa aadlis kasutatud tiitel junkur, mida ajalooliselt on kasutatud ka mujal Euroopa saksakeelses osas ja Skandinaavia maades.

## Viited
Tormod Knutsen

**Tormod Kåre Knutsen** (7. jaanuar 1932 – 23. veebruar 2021) oli norra suusakahevõistleja.

Knutsen alustas oma sportlaskarjääri suusahüppajana.

Tormod Knutsen osales kolmedel olümpiamängudel. 1956. aasta taliolümpiamängudel Cortina d'Ampezzos  võitis ta kahevõistluses 6. koha ja 1960. aastal Squaw Valleys võitis ta hõbemedali. Innsbruckis toimunud 1964. aasta taliolümpiamängudel võitis ta kuldmedali.

Ta võitis ka kahevõistluse võistluse Holmenkolleni mängudel 1958. aastal.

1960. aastal pälvis ta Holmenkolleni medali.

Pärast Innsbrucki olümpiamänge lõpetas sportlaskarjääri
Hooverphonic

**Hooverphonic** on 1995. aastal moodustatud Belgia ansambel. Bändi nimi oli algul **Hoover**, kuid see muudeti Hooverphonicuks, et neid teiste bändidega segi ei aetaks ja et vältida õiguslikke küsimusi samanimelise tolmuimejafirmaga.

Bändi koosseisu kuuluvad 2020. aasta seisuga Alex Callier, Raymond Geerts ja Geike Arnaert.

Bänd pidi esindama 2020. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Belgiat lauluga "Release Me", kuid konkurss jäi koroonapandeemia tõttu ära. 20. märtsil 2020 aga teatati, et Hooverphonic esindab riiki ka 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. 4. märtsil 2021 avaldati nende laul "The Wrong Place".

## Liikmed
### Praegused
* Alex Callier – basskitarr, klahvpillid 
* Raymond Geerts – kitarr 
* Geike Arnaert – vokaal 

### Endised
* Esther Lybeert – vokaal 
* Frank Duchêne – klahvpillid 
* Liesje Sadonius – vokaal 
* Kyoko Baertsoen – vokaal 
* Noémie Wolfs – vokaal 
* Luka Cruysberghs – vokaal 

## Diskograafia

### Albumid
#### Stuudioalbumid

### Kontsertalbumid

### Kogumikalbumid

### EP-d

### Singlid
#### Peaartistina

#### Kaasartistina

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
Eberechi Eze

**Eberechi Oluchi Eze** (sündinud 29. juunil 1998 Londonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal.

Ta kuulus noorena Arsenali, Fulhami, Readingu ja Millwalli akadeemiatesse, kuid tegi profidebüüdi Queens Park Rangersis. 2017. aasta jaanuaris debüteeris ta Queens Park Rangersi meeskonnas Inglismaa karikavõistlustel.

2017. aasta augustis läks ta Queens Park Rangersist laenule Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubisse Wycombe Wanderers. Seal lõi ta 20 liigamänguga viis väravat. Seejärel naasis ta Queens Park Rangersi ning lõi 10. märtsil 2018 mängus Sunderlandi vastu oma esimese värava Inglismaa esiliigas. Hooajal 2019–20 lõi ta Inglismaa esiliigas 14 väravat ning valiti Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja Queens Park Rangersi hooaja parimaks mängijaks.

2020. aasta augustis siirdus ta umbes 17 miljoni naelsterlingi eest Crystal Palace'i, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 7. novembril 2020 mängus Leeds Unitedi vastu.

2025. aasta mais võitis ta Crystal Palace'iga FA Cupi, alistades Manchester City. Eze lõi 16. minutil mängu ainsa värava, mis tõi Crystal Palace'ile nende ajaloo esimese karika.

Sama aasta augustis võitis ta Crystal Palace'iga Community Shieldi, alistades Liverpooli.

2025. aasta augustis siirdus Eze 67,5 miljoni naelsterlingi eest Arsenali. Arsenalis kannab ta oma särgil numbrit 10.

## Viited

## Välislingid
* Profiil Crystal Palace FC kodulehel
Viehhofen

**Viehhofen** on vald *(Gemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).

Vald asub merepinnast 856 m kõrgusel Glemmtali oru keskosas, läbi mille voolab Saalachi jõgi. Oru peamine linn on läänepoolne naaber Saalbach-Hinterglemm. Idas asuvasse orusuudmesse jääb Maishofeni küla.

Orgu ääristavad Kitzbüheli Alpid, seal rohkem tuntud kui "Pinzgau rohumäed". Küla ümbritsevad järgmised mäed: edelas Oberer Gernkogel (2175 m) – kõrgeim punkt Viehhofenis; kagus Schmittenhöhe (1965 m); kirdes Sausteige (1912 m) – sealt pärineb ka vapiloom kult.

## Viited
Geodeetilised koordinaadid

**Geodeetilised koordinaadid** on Maal asuva punkti laius B (ingl *latitude*) ja pikkus L (ingl *longitude*). Geodeetiliste koordinaatide nagu ka geograafiliste koordinaatide määramisel kasutatakse mõõtühikuna kraade, minuteid ja sekundeid (kuuekümnendsüsteemi).

## Laius ja pikkus
Laius B on nurk ekvatoriaalse tasapinna ja punkti normaali vahel. Laius saab omada väärtusi 0° ekvaatoril kuni 90° põhja või lõuna suunas ja seda nimetatakse vastavalt põhja- või lõunalaiuseks. Laius B on joonisel 1 tähistatud B-ga, seda mõõdetakse kaarele KK′ vastava nurgana. Geograafiline laius määrab ära antud punkti paralleeli arvulise väärtuse. Eesti asub paralleelide 57°,5 ja 59°,7 vahel.

Pikkus L on nurk punkti läbiva meridiaani ja algmeridiaani ehk nullmeridiaani ehk Greenwichi meridiaani vahel. Pikkus saab omada väärtusi 0° ‑ 180° ida või lääne suunas ja seda nimetatakse vastavalt ida- ja läänepikkuseks. Pikkus L on tähistatud joonisel 1 tähega L ja seda mõõdetakse kaartele K′A või BK vastava nurgana.

## Meridiaanid ja paralleelid
Meridiaan on joon, mis tekkib Maa pöörlemistelge läbiva tasandi ja ellipsoidi lõikumisel ning ühendab põhja- ja lõunapoolust. Meridiaan on pool suurringjoonest. Greenwichi observatooriumit läbivat merdiaani nimetatakse alg- ehk nullmeridiaaniks.

Paralleel on joon, mis tekib Maa pöörlemisteljega ristuva tasandi ja ellipsoidi lõikumisel. Ekvaator on paralleel, mis läbib Maa keskpunkti. Kõik paralleelid peale ekvaatori on väikeringid.

## Referentsellipsoid
Geodeetilised koordinaadid asetuvad mõttelisele matemaatilisele kujundile, milleks on pöördellipsoid. Pöördellipsoidi kuju on kõige sarnasem Maa tegeliku kujuga. Selliseid pöördellipsoidi mudeleid nimetatakse referentsellipsoidideks. Ajalooliselt on piirkonniti ja ülemaailmselt kasutusel olnud mitmesuguseid referentsellipsoide. Eestis ja mujal Euroopas kasutatakse geodeetiliste koordinaatide arvutamisel rahvusvahelise referentsellipsoidi GRS80 parameetreid.

## Viited
Sergej Milinković-Savić

**Sergej Milinković-Savić** (serbia kirillitsas Сергеј Милинковић-Савић; sündinud 27. veebruaril 1995 Lleidas Hispaanias) on Serbia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal ja Serbia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Serbia klubis FK Vojvodina, mille meeskonnas debüteeris ta Serbia kõrgliigas 2013. aastal.

2014. aasta juunis sõlmis ta lepingu Belgia kõrgliiga klubiga Genk.

2015. aasta juulis siirdus ta Rooma Laziosse. Hooajal 2017–18 valiti ta Itaalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja hooajal 2018–19 liiga hooaja parimaks poolkaitsjaks.

Suvel 2023 liitus ta 40 miljoni euro eest Al Hilaliga.

2013. aastal tuli Milinković-Savić Serbia kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2015. aastal tuli ta Serbia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Milinković-Savić pälvis 2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Pronkspalli auhinna. Serbia jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2017. aastal. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 8. oktoobril 2020 EM-i valikmängus Norra vastu.

Tema noorem vend Vanja Milinković-Savić on samuti jalgpallur.

## Saavutused
;Vojvodina
*Serbia karikas 2013–14
;Lazio
*Coppa Italia: 2018–19
*Supercoppa Italiana: 2017, 2019
Kardaanliigend

**Kardaanliigend** ehk **universaalliigend**, ka Hooke’i liigend, on liigend, mis ühendab ristmikliigendiga kahte jäika pöörlevat varrast, mis on teineteise suhtes nurga all. Kardaanliigend ei ole püsiva kiirusega, see tähendab, et konstantse kiirusega pöörleva sisendvõlli kiirus ei ole sama suur kui väljundvõlli kiirus. Väljundvõlli kiirus kõigub vastavalt nurgale kiiremaks või aeglasemaks, aga keskmine kiirus võrreldes sisendvõlli kiirusega jääb samaks.

## Ajalugu
Kardaanliigendi nimetus tuleb itaalia matemaatikult Gerolamo Cardano, kes tuli mõttele, kuidas saab pöörlevat jõudu üle kanda nurga all (kuid mitte rohkem kui 45º ühe liigendi kohta.) Gerolamo Cardano oli esimene inimene, kes soovitas kasutada pöörleva jõu edastamiseks kardaanliigendist koostatud ülekandevõlli. Teadaolevalt kasutati terminit ja reaalset töötavat kardaanliigendit inglase Robert Hooke’i raamatus “Helioscopes”. Ta avalikustas kardaanliigendi kirjelduse 1678. aastal, mille tulemusel kasutatakse terminit “Hooke’i liigend” inglise keelt kõnelevates riikides. 1683. aastal leiutas Hooke püsiva kiirusega liigendi selleks, et leevendada kardaanliigendi muutuva kiiruse probleemi. 

## Liigenditüübid

Kaks enamlevinud liigendi tüüpi on üksik kardaanliigend ja topeltkardaanliigend. Valdavalt kasutatakse üksikut kardaanliigendit. Kasutust leiavad ka topeltliigendid. Võimalus on kasutada kaht eri tüüpi topeltliigendit, millel on kahekordsed ülekandenurgad. Topeltkardaanliigend koosneb kahest kardaanliigendist, mis on üksteise otsa ühendatud. Topeltkardaanvõll sarnaneb väga topeltkardaanliigendiga, kuid erinevus on kardaanliigendite vahele lisatud võllis. Üksik kardaanliigend lubab kuni 45-kraadist ülekandenurka. Topeltkardaanliigend lubab kuni 90-kraadist ülekandenurka.

## Kasutusalad
Kardaanliigendiga ühendused on väga laialt levinud. Üldkasutust leiab kardaanliigendid lennukitel, kontrollmehhanismidel, meditsiini- ja optikaseadmetes, õmblusmasinatel, tekstiilimasinatel ja tööpinkide ajamites. Enamasti leiavad kasutust terasest kardaanliigendid, aga kergetööstuses kasutatakse ka termoplastidest kardaanliigendeid.

## Viited
Reet Sukk

**Reet Sukk** (sündinud 18. septembril 1966 Viljandis) on eesti flötist (spetsialiseerunud renessanss- ja barokkflöödile) ja plokkflöödimängija.

## Haridus ja tegevus muusikuna
Reet Suka valikuid interpreedina on mõjutanud õpingud Viljandi Muusikakoolis, kus tema õpingute ajal töötas Tõnu Sepp. Ta hakkas Viljandi Linnakapellis mängima vanu puupuhkpille ja suurt rolli suuna valikul vanade instrumentide suunas mängis Viljandi Vanamuusika Festival. Et vanu pille Eestis toone ei õpetatud, alustas ta õpinguid Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis Kaljo Westi flöödiklassis, edasi Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Samuel Sauluse õpilasena. Konservatooriumi lõpetas ta barokkflöödi erialal ning Wilbert Hazelzeti julgustusel asus ta edasi õppima Hollandis.

1996.-1999. aastal õppis Reet Sukk Haagi Kuninglikus Konservatooriumis W. Hazelzeti juures barokkflööti ja Jeanette van Wingerdeni juures plokkflööti, lisaks osales töötubades varajasest muusikast kuni klassitsismini.

Eestis on Reet Sukk tegutsenud koos Taavi-Mats Uttiga varajase muusika stuudio Cantores Vagantes kontserdiprojektides. Lisaks on ta osalenud teistes varajase muusika projektides, sealhulgas esinenud sageli orkestrisolistina. Mängimise kõrval õpetab Reet Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, Vanalinna Hariduskolleegiumi Muusikakoolis. 

Ta on üks Plokkflöödiühing ERTA-Estonia asutajaliikmetest. 

## Salvestisi
* 2002 - CD "Muusikat ajastute piirimailt" (peamiselt 17. sajandi I poole muusikaga)
* 2013 - CD "Rokokoomuusika Põhjalast" (18. sajandi II poole originaalflööt ning Johan Helmich Romani, Johann Gottfreid Mütheli, Johann George Tromlitzi jt muusika)

## Tunnustus
CD "Rokokoomuusika Põhjalast" valiti Eesti Muusikaauhinnad 2014 nominendiks ja ühtlasi aasta parimaks kammermuusikaplaadiks.

## Isiklikku
Tema abikaasa on plokkflöödi- ja barokkoboemängija Taavi-Mats Utt.

## Viited

## Välislingid
* Reet Sukk Eesti Teadusinfosüsteemis
* Biograafia Eesti Muusika Infokeskuse lehel
* Reet Sukk Soundcloudis
* Album. "Rokokoomuusika Põhjalast". - klassikaraadio.ee
Wald im Pinzgau

**Wald im Pinzgau** on vald (*Gemeinde*) Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).

## Viited
Wilbert Hazelzet

**Wilbert Hazelzet** (sündinud 20. novembril 1948 Haagis) on Hollandi barokkflöödimängija.

## Tegevus muusikuna
1970. aastal pühendus Hazelzet barokkflöödi tundmaõppimisele ja mängimisele. 18. sajandi mängutehnikat ja esituspraktikat õppis ta selle perioodi traktaatidest. Teda peetakse üheks silmapaistvaimaks barokkflöödimängijaks tänapäeval. 1978. aastal hakkas ta mängima ansamblis Musica Antiqua Köln. Ta on teinud koostööd klavessinist Jacques Oggiga, lautomängija Konrad Junghäneliga, Ton Koopmaniga ja Amsterdami barokkorkestriga ning kammerorkestritega Ensemble Sonnerie ja London Baroque.

Wilbert Hazelzet on Haagi Kuningliku Konservatooriumi ja Utrechti Hogeschool voor de Kunsteni õppejõud.

## Viited

## Välislingid
* Wilbert Hazelzet (Flute). - Bach Cantatas Website
Liugelaager

**Liugelaager** ehk radiaallaager, mõnes kasutusalas nimetatud ka puksiks, on mehaaniline element, mida kasutatakse pöörlevate võllide ja statsionaarsete tugielementide vahelise hõõrdumise vähendamiseks. Liugelaagreid kasutatakse peamiselt pöörleva võlliga masinates. 
Liugelaagrite eelised teiste laagrite ees on vastupanu suurtele pöördejõududele ja sõltuvalt materjalist ka vastupidavus korrosioonile, vesikeskkonnale või kõrgetele töötemperatuuridele.  

## Liugelaagrite ehitus

Liugelaagrid koosnevad tavaliselt kahest osast. Ühel pool on fikseeritud osa, mis kannab koormusi ja teisel poolt pind, mis kulub ning puutub kokku liikuva elemendiga. Efektiivsuse suurendamiseks kasutatakse koostamisel tavaliselt madala hõõrdeteguriga materjale või lisatakse osade vahele määrdeainet.  
Liugelaager võib olla konstrueeritud terviklaagrina või poolitatuna. Esimesi saab kasutada vaid juhul, kui on võimalik laagerduse koostamine telgsuunas. 

## Liugelaagrite materjalid

Sõltuvalt rakendusest, mõjuvatest jõududest ja kiirusest kohandatakse vastavalt ka liugelaagri materjalid.  Laagrimaterjali puhul on kasulikud omadused väikesed hõõrdekaod, kulumiskindlus, piisav väsimustugevus ja hea soojusjuhtivus, erandjuhtudel veel ka kuuma- ja korrosioonikindlus . Sageli kasutatavad materjalid on vase-, tina-, tsingi- ja pliisulamid, õliga immutatud paagutatud materjalid, hallmalmid, kumm, tehnokeraamika ja plastid.  

## Laagrite määrimine

Liugelaagrite olulisemaks töövõimelisuse kriteeriumiks on kulumiskindlus, mis on seotud laagri hõõrderežiimiga. Vältimaks häireid töötamisel kasutatakse määrdeid. Võtted määrde sisestamiseks laagrisse sõltuvad sellest, kas laager on ette nähtud töötamiseks hüdro-/aerodünaamilisel režiimil või mitte, milline on koormuse iseloom (suunalt püsiv või tsirkuleeriv) ning rakendamine (kas tapile või rummule). 

## Vaata ka
*Laager
*Veerelaager

## Viited
Lilian Langsepp

**Lilian Langsepp** (sündinud 1961) on eesti muusikateadlane ja interpreet, kes mängib ajaloolisi harfe, orelit, klavessiini ja Hiina näppepilli guzhengi.

## Haridus ja töökäik
Aastail 1976–1980 õppis ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis koorijuhtimist ja muusikateooriat ning aastail 1980–1987 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateaduse erialal. 2005. aastal kaitses ta muusikateaduse alal magistrikraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Diego Fernández de Huete ''passacaglia''<nowiki/>'de laadikäsitluse ja tonaalstruktuuri teemal (juhendaja Mart Humal).

Vanamuusika osas täiendas ta end 1997.–2000. aastal Schola Cantorum Basiliensises, keskendudes hispaania barokkharfile, hispaania varajasele orelimuusikale ning improvisatsioonile ajaloolistes stiilides.

Lilian Langsepp on töötanud bibliograafina ja raamatukoguhoidjana Tartu ülikooli raamatukogu muusikaosakonnas, muusikateooria, improvisatsiooni ja barokkharfi õpetajana H. Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, samuti õpetajana Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kultuuriteaduste ja kunstide instituudis.

## Tegevus muusikuna
Alates 1994. aastast on ta esinenud nii solistina kui ka mitme vanamuusikaansambli, nagu Hortus Musicus, Corelli Consort, Linnamuusikud, Cantores Vagantes, Via Sonora, Fudo, FA Schola ansambli koosseisus, mängides harfi, klavessiini, orelit, guzhangi. Ta on teinud muusikakujunduse Tartu Jaani kirikut tutvustavale Tartu Ülikooli õppefilmile (valmis 1999), lindistanud muusikat Eesti Raadiole, teinud barokkharfimängijana koostööd Cantores Vagantesega. Ta on Tartu Ülikooli varajase ja orientaalse muusika keskuse Festivitas Artium Schola ansambli liige.

## Tunnustus
* 2016 Tartu Ülikooli aumärk

## Helisalvestisi
* Via Sonora "La Gamba. Music from XV-XVI century Italy and Spain". Helikassett, 1995.
* CD "Musica in Camera Gustaviana". Tartu, TÜ, 1997.
* CD "Deus creator omnium. Gregorian chant" 1997.
* CD "Via Sonora. Selected Recordings 1994-1997" 2001.
* CD "Muusikat ajastute piirimailt". Cantores Vagantes. Tallinn, 2002.
* CD "The Sound of Medieval Flute". Festivitas Artium Schola. Tartu, 2006.
* CD "Music from the Time of Marco Polo". Festivitas Artium Schola. Tartu, 2008.

## Viited

## Välislingid
* Lilian Langsepp räägib unikaalsest ajaloolisest harfist Loona mõisas
Prilep

**Prilep** on Põhja-Makedoonia suuruselt neljas linn. See on Prilepi omavalitsuse keskus.

Linn on tuntud oma tubakatööstuse poolest.

## Viited

## Välislingid
*
Strumica

**Strumica** on Põhja-Makedoonia suuruselt kümnes linn. See on Strumica omavalitsuse keskus.

Linn on saanud nime Strumica jõe järgi, mis linnast läbi voolab.

## Välislingid
Alassane Pléa

**Alassane Alexandre Pléa** (sündinud 10. märtsil 1993 Lille'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Mönchengladbachi Borussia.

Ta alustas klubikarjääri Lyoni Olympique'is. Aastatel 2010–2014 mängis ta põhiliselt Lyoni reservmeeskonnas. Prantsusmaa kõrgliiga debüteeris ta Lyoni meeskonnas 2012. aasta oktoobris. Hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta laenul Prantsusmaa esiliiga klubis AJ Auxerre.

2014. aasta suvel sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Nice. Hooajal 2016–17 lõi Pléa Prantsusmaa kõrgliigas 11 väravat ja hooajal 2017–18 16 väravat.

2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Mönchengladbachi Borussiaga. Esimese värava Saksamaa kõrgliigas lõi ta 1. septembril 2018 mängus Augsburgi vastu. Debüüthooajal lõi ta Saksamaa kõrgliigas 12 väravat.

Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris Pléa 2018. aasta novembris mängus Uruguay vastu.

## Välislingid
Eesti riiklik geodeetiline võrk

**Eesti riiklik geodeetiline võrk** on Eesti territooriumil paiknev geodeetiline võrk, mis on mõõdetud GPS-tehnoloogiat kasutades ja jaotatud klassidesse vastavalt Eesti geodeetilisele süsteemile järgmiselt: I klassi võrk, II klassi võrk ja tihendusvõrk. 

I klassi võrku täiendab Maa-ameti hallatav globaalse positsioneerimise püsijaamade võrk ESTREF, mis tagab riikliku geodeetilise võrgu järjepideva monitooringu. Nimetatud võrkude punktid ja nende koordinaadid on aluseks teistele geodeetilise võrkude rajamisele Eestis. Geodeetilise võrgu punktide andmed on kantud geodeetiliste punktide andmekogusse, mida haldab Maa-amet.

## I ja II klassi geodeetilised võrgud
I klassi võrk koosneb 13 punktist (12 pinnasemärki ja 1 GNSS-püsijaam), punktide vaheline kaugus on 70–110 km. Punktide määramise keskmine ruutviga on ± 1 cm ja suhteline viga 1 : 7 000 000.

II klassi võrk koosneb 199 punktist. Punktid on hajutatud Eesti piirides ühtlaselt, vahekaugusega umbes 15 km. Punktide määramise keskmine ruutviga on ± 1 cm ja suhteline viga 1 : 500 000.

I-II klassi võrgud valmisid 1998. aastal ja need on EUREF-i põhivõrgu tihenduseks Eestis.

## Tihendusvõrk
**Tihendusvõrk** on loodud objektide kaupa aastatel 1992–2001 Maa-ameti tellimusel erinevate geodeesiafirmade poolt. Tihendusvõrk koosneb 3922 punktist (põhiliselt paarispunktid), punktipaaride vaheline kaugus on keskmiselt 5 km ehk punktide tiheduseks on üks punktipaar 16–25 km² kohta. Paarispunktide omavaheline kaugus on keskmiselt 500 m. Punktide määramise keskmine ruutviga on ± 1 … 3 cm ja suhteline viga 1 : 250 000, paarispunktide omavahelise määramise suhteline täpsus on 1 : 50 000.

## Geodeetiliste märkide kaitse
Geodeetilised punktid tähistatakse märkidega, arvestades geodeetilise võrgu liiki ja asukohta. Geodeetilise märgi kaitseks on kehtestatud kaitsevöönd, kus ilma geodeetilise märgi omaniku loata keelatud igasugune tegevus, mis võib kahjustada geodeetilist märki ja selle tähistust, takistada sellele juurdepääsu või sellega seotud mõõtmisi.

* Riikliku geodeetilise võrgu I ja II klassi märgi kaitsevöönd on viis meetrit märgi keskmest;
* Eesti globaalse positsioneerimise püsijaamade referentsvõrgu püsijaama antenni kaitsevöönd on kolm meetrit püsijaama antenni paigalduskonstruktsioonist;
*Tihendusvõrgu geodeetilise märgi kaitsevöönd on kolm meetrit märgi keskmest.

## Viited

## Välislingid
*Eesti geodeetiliste punktide andmekogu
Taavi-Mats Utt

**Taavi-Mats Utt** (sündinud 16. jaanuaril 1963) on eesti plokkflöödi- ja barokkoboemängija ning varajase muusika stuudio Cantores Vagantes eestvedaja. Pillimeistrina valmistab ta ajalooliste puupuhkpillide koopiaid.

## Haridus
Utt hakkas plokkflööti õppima Heino Jürisalu juures, kelle õhutusel alustas Utt ka barokkoboe mängimist. Ta jätkas õpinguid oboe erialal Georg Otsa nimelises Muusikakoolis, lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1981. aastal, õppis plokkflöödi erialal Haagi Kuninglikus Konservatooriumis Jeanette van Wingerdeni plokkflöödiklassis ja paralleelselt barokkoboe erialal.

## Tegevus muusikuna
Utt on mänginud Viljandi Linnakapelli, Consortiumi ja Linnamuusikute koosseisus. Alates 1989. aastast juhib ta varajase muusika stuudio Cantores Vagantes tööd ja on ka interpreedina seotud sama stuudioga. Alates aastast 2000 juhib ta plokkflöödiühingut ERTA-Estonia ja korraldab plokkflöödiõpetajate täiendkoolitust. 2018. aastal asutas ta koos Reet Sukaga ja Kadri Mägiga plokkflöödikooli Nõmme huvikoolis.

Ta on õpetanud plokkflööti Viljandi Muusikakoolis ja VHK Muusikakoolis, Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, Viljandi Kultuurikolledžis ja Tallinna Ülikoolis. 

Alates 2018. aastast korraldab ta Tallinnas vanamuusikafestivali "Tallinn feat. Reval".

## Tegevus pillimeistrina
Süvendatud huvi tõttu ajalooliste puupuhkpillide ehituse ja kopeerimise vastu hakkas Taavi-Mats Utt tegutsema pillimeistrina. Ta on mõõtnud ja kirjeldanud suure hulga vanu originaalplokkflööte Peterburi, Haagi, Viini, Berliini ja Brüsseli muuseumides ja paljudes erakogudes. Puupuhkpille on ta valmistanud peamiselt välistellijaile, näiteks Schola Cantorum Basiliensisele 12 pillist koosneva plokkflöödiansambli. Tema tehtud pillidega mängivad Jeanette van Wingerden, Eva Lȇgene, Conrad Steinmann ja Claire Michon.

## Isiklikku
Tema isa oli publitsist ja ajakirjanik Olaf Utt, õde on muusikateadlane Tiina Mattisen, abikaasa on flötist Reet Sukk.

## Viited

## Välislingid
* Marju Riisikamp. Taavi-Mats Utt: parim inspiratsiooniallikas on ansamblimäng Muusika, detsember 2018
* Suveduur. Taavi-Mats Utt arhiiv.err.ee
*Taavi-Mats Utt Eesti Interpreetide Liidu kodulehel
*Persoonilugu: Taavi-Mats Utt Nõmme Huvikool
Kärt Seppel

**Kärt Seppel** (sündinud 2. juulil 1968 Rakveres) on eesti keraamik.

Ta on lõpetanud Pärnu Lastekunstikooli 1986. aastal ja Tallinna Kunstiülikooli 1992. aastal.

Ta on stuudio Asuurkeraamika asutajaliige. Töötab ARS-i kunstilinnakus. Eesti Kunstnike Liidu ja Keraamikute Liidu liige. 

Osalenud paljudel näitustel ja sümpoosionidel Eestis ja välismaal. 

Tema teoseid on mitme muuseumi kogudes Lõuna-Koreas, Hiinas, Taiwanis, Lätis, Leedus, Soomes, Eestis.
Diego Fernández de Huete

**Diego Fernández de Huete** (sündinud Navalmoralis Toledos umbes ajavahemikus 1633–1643, surnud Toledos enne 21. juulit 1713) oli Hispaania harfimängija, muusikateoreetik, helilooja ja õpetaja.

Tema õpetajateks võisid olla Andrés Lorente ja õukonnaharfist Juan de Navas. Huete oli harfimängija Toledo katedraali juures aastail 1681–1710. Tema teoseks, mille järgi teda enim teatakse, oli muusikateoreetiline traktaat "Compendio numeroso de zifras armónicas, con theórica, y pràctica para arpa de una orden y arpa de dos órdenes, y de órgano", mis ilmus Madridis 1702. ja 1704. aastal. See märgib hispaania barokkharfi õitseaega. Harfe ehitati Hispaanias aastatel 1550–1700 kaht tüüpi: ühe keelestikuga diatooniline harf (*arpa de una orden*) ja kahe keelestikuga kromaatiline harf (*arpa de dos ordenes*). Traktaadi esimene osa (1702) sisaldab ilmalikke teoseid ja need on jagatud keerukuse järgi kolme raamatusse. Traktaadi teine osa (1704) sisaldab vaimulikku muusikat ja on samuti jagatud kolme raamatusse, millest esimeses on 26 *[[passacalles]]*i 11-laadilises süsteemis, teine esitab laade tõusvate ja langevate heliridadena, ja kolmas sisaldab psalmiseadeid vokaalile, harfile ja orelile või emmale-kummale saatepillile.

## Viited

## Välislingid
* "Compendio numeroso de zifras armónicas ..." digiteerituna
* Video: Diego Fernández de Huete ''Zarambeques'' kromaatilisel harfil
Schola Cantorum Basiliensis

**Schola Cantorum Basiliensis** (SCB) on muusikakõrgkool ja uurimisasutus Baselis Šveitsis, mis keskendub varajasele muusikale ning ajalooliselt informeeritud esituspraktikale.

## Ajaloost
Kooli asutas Paul Sacher 1933. aastal. 1954. aastal liideti Schola kahe teise kõrgkooliga Baseli muusikaakadeemiaks.

Kooli vilistlaste hulka kuuluvad paljud nimekad vanamuusikud nagu Gustav Leonhardt, Jordi Savall, Barbara Thornton, Christina Pluhar, Elam Rotem, Jorge Guerrero Dantur, Montserrat Figueras, René Jacobs,
Xavier Díaz-Latorre, Rolf Lislevand, Andreas Scholl, Hopkinson Smith, Maria Cristina Kiehr ja Benjamin Bagby.

Eesti muusikutest on Schola Cantorum Basiliensises õppinud Maria Staak, Lilian Langsepp, Marie Saame.

## Viited
Eddie Holman

**Eddie Holman** (õieti **Eddie Lee Holman**; sündinud 3. juunil 1946 Norfolkis Virginia osariigis) on afroameerika päritolu poplaulja, laululooja, ja instrumentalist.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Žygimantas Pavilionis

**Žygimantas Pavilionis** (sündinud 22. juulil 1971 Vilniuses) on Leedu poliitik ja diplomaat. Ta oli aastatel 2010–2015 Leedu suursaadik Ameerika Ühendriikides ja Mehhikos. Ta on 13. novembrist 2020 Leedu seimi liige.

Ta on lõpetanud 1994. aastal Vilniuse Ülikooli politoloogia ja rahvusvaheliste suhete alal. 1995. aastal kaitses ta magistritöö Vilniuse Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja sai magistrikraadi.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on neli last.
Miiunurgik

**Miiunurgik** ehk **miiuvinkel** (ka **puusepa kolmnurk** ja **kiirnurgik**) on plastikust või metallist kolmnurgakujuline nurgik, mida kasutatakse mõõtmete ja nurkade märkimiseks erinevatele puidumaterjalidele. Selle on välja töötanud Ameerika firma Swanson. Puusepa kolmnurk kombineerib erinevate mõõtevinklite omadused, võimaldades mõõta nurki 0–90 kraadi.
Davith Kirkitadze

**Davith Kirkitadze** (gruusia keeles *დავით კირკიტაძე*; sündinud 2. augustil 1978 Tšiathuras) on Gruusia poliitik.
Zaal Udumašvili

**Zaal (Zaliko) Udumašvili** (gruusia keeles *ზაალ უდუმაშვილი*; sündinud 27. veebruaril 1971) on Gruusia poliitik.
Hämariku tee

**Hämariku tee** on tänava nimi mitmes Eesti alevikus:

* tänav Lepna alevikus  Rakvere vallas
* tänav Viimsi alevikus  Viimsi vallas
* tänav Tabasalu alevikus  Harku vallas
* tänav Taebla alevikus Lääne-Nigula vallas

Hämariku tee on tänav mitmes Eesti külas:

* tänav Kadarpiku külas Lääne-Nigula vallas 
* tänav Koidu külas Saue vallas
* tänav Laitse külas Saue vallas
* tänav Tsooru külas Antsla vallas

## Vaata ka
*Hämariku tänav
*Hämariku tänav (täpsustus)
Geomeetriline nivelleerimine

Täpseim ja laialdaselt kasutusel olev meetod kõrguste mõõtmiseks on **geomeetriline ehk horisontaalkiirega nivelleerimine**. Geomeetrilisel nivelleerimisel määratakse kahe punkti vaheline kõrguskasv. Töövahenditeks on mõõtelatid ja nivelliir, mis tagab horisontaalse viseerimiskiire. Nivelliiri peab paiknema kahest mõõdetavast punktist võrdsel kaugusel. Punktidevaheline kõrguskasv leitakse, kui lahutatakse tagasivaate lati lugemist edasivaate lugem.  Tuleks silmas pidada, et geomeetriline nivelleerimine on küll täpne, kuid praktikas võib tekkida mitmeid vigu järskude pinnavormide tõttu.

## Vaata ka

* Nivelleerimine
* Nivelliir
* Maamõõtja

## Viited



## Välislingid

* Tallinna Tehnikakõrgkooli Geomeetrilise nivelleerimise õppematerjal
Moskva kremli ringmüür

**Moskva kremli ringmüür**, ka **Kremli müür** (vene keeles *Кремлёвская стена*), on Moskva kremlit ümbritsev põletatud tellistest ringmüür, mis ehitati Dmitri Donskoi kremli asemele aastatel 1485–1516 Moskvas töötanud itaalia arhitekti Aloisio da Carcano juhendamisel. Ringmüüriga samal ajal püstitati Kremli tornid.

Kremli ringmüür on kindlusarhitektuuri tähelepanuväärne näide.

Kremli hambulise ringmüüri üldpikkus on 2,2 kilomeetrit, müüri paksus 3,5–5,5 m ja müüri kõrgus ulatub 5–19 meetrini. Ringmüür moodustab põhiplaanis ebakorrapärase kolmnurga.

## Nekropol
Kremli müüris asub kolumbaarium, mis on Punasel väljakul asuva memoriaalkalmistu Kremli nekropol osa.

## Välislingid
Kremli nekropol

**Kremli nekropol** (vene keeles *Некрополь у Кремлёвской стены*) on 1917. aastast memoriaalkalmistu Moskvas Punasel väljakul. See hõlmab Lenini mausoleumi, selle taha jäävat 12 Nõukogude partei- ja riigitegelase hauda, Kremli müüri ääres 16 vennashauda ning kolumbaariumi Kremli müüris.

Kremli nekropolis on maetud kokku üle 400 inimese, sealhulgas 50 välismaalast.

## 12 hauda hauamonumendiga mausoleumi taga
12 Nõukogude partei- ja riigitegelast, kes on maetud mausoleumi taha:
*Jakov Sverdlov (maetud 1919)
*Mihhail Frunze (maetud 1925)
*Feliks Dzeržinski (maetud 1926)
*Mihhail Kalinin (maetud 1946)
*Andrei Ždanov (maetud 1948)
*Jossif Stalin (ümber maetud 1961, oli 1953–1961 mausoleumis)
*Kliment Vorošilov (maetud 1969)
*Semjon Budjonnõi (maetud 1973)
*Mihhail Suslov (maetud 1982)
*Leonid Brežnev (maetud 1982)
*Juri Andropov (maetud 1984)
*Konstantin Tšernenko (maetud 1985)

## Kolumbaarium

Esimene, kelle urn põrmuga müüriti Kremli ringmüüri, oli novembris 1926 Londonis surnud ja kremeeritud Nõukogude diplomaat Leonid Krassin. Pärast Moskvas esimese krematooriumi avamist 1927. aastal toimus enamik matmisi Kremli müüri juures kremeeritult. Sõltumata matmisviisist kasutati ajakirjanduses ja televisioonis kindlat sõnastust: "maetud Punasele väljakule Kremli müüri ääres". Kokku on Kremli müüri sisse müüritud urnid 115 teeneka ajaloolise tegelase põrmuga.

## Mausoleum

Lenini mausoleum on Punasel väljakul asuv mausoleum, kus hoitakse Nõukogude Venemaa esimese valitsusjuhi Vladimir Lenini palsameeritud surnukeha. Aastatel 1953–1961 paiknes Lenini mausoleumis ka Jossif Stalini surnukeha.

## Välislingid
*