open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hockenheimring

**Hockenheimring** on võidusõiduringrada Saksamaal Hockenheimis.

Rada asub linna idapoolses ääres. Selle geograafilised koordinaadid on .

Rada avati 25. mail 1932. Aastal 2001 ehitati rada põhjalikult ümber; seda lühendati (algne pikkus oli 6,823 km) ning lisati järsemaid kurve. Enne ümberehitust oli Hockenheimring kõige kiirem Vormel 1 rada.

Raja pikkus on 4,574 km. Sõidetakse päripäeva; rajal on 13 kurvi.

Praeguse raja rekord on Kimi Räikköse 2004. aastal McLarenil sõidetud 1.13,780.

Tribüünid mahutavad 120 000 pealtvaatajat.

Esimene Vormel 1 GP peeti Hockenheimringil 1970. aastal. Seejärel peeti kuus aastat vahet. Aastatel 1977–2006 toimus võistlus igal aastal, välja arvatud 1985. Alates 2007. aastast peetakse Saksamaa GP kordamööda Nürburgringil ja Hockenheimis. Leping Vormel 1 etapi võõrustajana kestab 2018. aastani.

Vormel 1 roolis on kõige rohkem Hockenheimringil peetud sõite võitnud Michael Schumacher, kes on võitnud neli GP-d; kolm korda on võitnud Ayrton Senna, Nelson Piquet ja Fernando Alonso.

Aastal 1968 hukkus Vormel 2 võistlusel aset leidnud õnnetuse tagajärjel Jim Clark. Vormel 2 roolis on rajal peetud võidusõidul hukkunud veel Uus-Meremaa võidusõitja Bert Hawthorne 1972. aastal ja austerlane Markus Höttinger 1980. aastal. Surmaga lõppenud õnnetus juhtus veel ka 1980. aastal, kui Vormel 1 Saksamaa GP treeningsõidul hukkus prantslane Patrick Depailler.

## Välislingid

* Hockenheimring
Mogyoród

**Mogyoród** on suurvald Ungaris Pesti komitaadis.

Mogyoród asub 18 kilomeetrit Budapesti keskusest kirdes.

Aastal 2007 elas Mogyoródis 5727 inimest.

Mogyoródis asub võidusõidurada Hungaroring, kus peetakse Vormel 1 iga-aastane Ungari Grand Prix.

Aastatel 1994–2012 kuulus Mogyoród Dunakeszi väikepiirkonda.

## Välislingid
* Koduleht
Armenija

**Armenija** (vene keeles *Армения*) on kahe tekiga viies Rossija-klassi (projekt 785/OL800, I seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos  Tšehhoslovakkias 1953 Volga jõelaevakompaniile.

Selle nime all kasutati laeva Venemaa jõgedel liinidel Moskva-Rostov Doni ääres ja alates 1961. aastast Perm-Astrahan NSVLi lipu all. 1962. aastani oli laeva kodusadam Gorki ja 1962–1992 aastail Perm. Laeva moderniseeriti kaks korda ja seejärel sai 785AA-nimetuse.

1992. aastal kanti Armenija maha ja see asub Tšaikovski slipis Permis Kompozitor Skrjabini kõrval, oodates uut peremeest.

## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* Projekt 785 (vene keeles)
Kraichbach

**Kraichbach** on jõgi Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal, Reini parempoolne lisajõgi.

Jõgi algab Sternenfelsi lähedal ja voolab valdavalt loodesse. Suuremad asulad Kraichbachi ääres on Kürnbach, Oberderdingen, Kraichtal, Ubstadt-Weiher, Bad Schönborn, Kronau, Sankt Leon-Rot, Reilingen, Hockenheim ja Ketsch.

Kraichbachi pikkus on 59,9 km. Jõe lähe on 300 ja suue 93 meetri kõrgusel merepinnast.
T. G. Ševtšenko

**T. G. Ševtšenko** (ukraina keeles *Т. Г. Шевченко*) on kahe tekiga kolmekümne viies Rossija-klassi (projekt 785/OL800, III seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos  Tšehhoslovakkias 1958 Dnepri jõelaevakompaniile. Laev sai nime ukraina luuletaja ja kunstniku Tarass Ševtšenko auks.

1980. aastani oli laeva kodusadam Dnepropetrovsk ja see sõitis aastail 1958–1980 nime *V. I. Lenin* (ukraina keeles *В. I. Ленін*) all. Alates 1980. aastast sai laeva omanikuks Ukraina NSV Ministrite Nõukogu Kiievis.

T. G. Ševtšenko osales aastail 1986–1989 Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimises, seal kasutati laeva hotellina. 1989. aastal kanti T. G. Ševtšenko maha ning jäeti seisma Kiievi veehoidlale, kus see 1994. aastal maha põles ja seejärel lammutati.


785 shevchenko 2.jpg|T. G. Ševtšenko Kiievi Gidropargis (2004)
785 shevchenko 4.jpg|Gidropark Kiievis (2004)


## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* Projekt 785 (vene keeles)
* Register, T. G. Ševtšenko (1958) (vene keeles)
Rein Truupõld

**Rein Truupõld** (enne eestistamist **Reinhold Treufeld**; 30. november 1907 Kiiu, Harjumaa – 1. märts 1944 Sinimäed) oli eesti sõjaväearst.

Ta lõpetas aastal 1930 Tallinnas Rahvaülikooli Seltsi Erakolledži. Tartu Ülikoolis õppis ta aastal 1930 filosoofiateaduskonnas, aastatel 1931–1937 arstiteaduskonnas, mille lõpetas. Ta oli ÜS Raimla vilistlane.

Ta töötas aastatel 1938–1944 Tallinna Linna Keskhaiglas ja Tõnismäe Haiglas kirurgina. Aastal 1944 oli ta arstina Saksa armees. Ta langes Sinimägedes.

Ta langes Eesti Piirikaitserügement Tallinn I pataljoni (Viljandi pataljon) arstina  Narva rindel 1944. aastal. 

Ta on maetud Hiiu-Rahu kalmistule Tallinnas.

## Viited
Harilik katkujuur

**Harilik katkujuur** (*Petasites hybridus*) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Taime looduslik levila on Kesk-Euroopa, Briti saared ja Lõuna-Skandinaavia. Eestis on ta võõrliik, ta on vähelevinud, kohati arvukas.


Pilt:Petasites hybridus plants.jpg|thumb|Harilik katkujuur veekogu kaldal.
Pilt:Pestskråp - Butterbur - (Petasites hybridus) - Ystad - 2025.jpg|thumb|Harilik katkujuur.


## Viited

## Välislingid

*
Reaktsiooni staadium

Keemilise **reaktsiooni staadiumi** all mõistetakse elementaarreaktsiooni teel lähteühenditest produktideni. 

Keemiline reaktsioon võib kulgeda ühes staadiumis või mitmes staadiumis üle ühe või mitme intermediaadi. Enamasti on mõni reaktsiooni staadium kiire ja mõni aeglane. 
Näiteks nukleofiilse asenduse reaktsioonid, mis olenevalt lähteühendi keemilisest olemusest ja tingimustest toimuvad kas ühes staadiumis (S<sub>N</sub>2) või kahes staadiumis üle karbokatioonse intermediaadi (S<sub>N</sub>1).

Reaktsiooni staadiumide ja kiirust limiteeriva staadiumi teadmine on oluline osa reaktsioonimehhanismist.
## Vaata ka
*Elementaarreaktsioon
*Kiirust limiteeriv staadium
*Astmeline reaktsioon
*Intermediaat
*Reaktsioonimehhanism
*Reaktsioonikoordinaat
Kiirust limiteeriv staadium

Keemilise reaktsiooni **kiirust limiteeriv staadium** on astmelise reaktsiooni kõige aeglasem staadium, s. t. kõige aeglasem elementaarreaktsioon teel lähteühenditest produktideni.

Enamasti on astmelistes reaktsioonides suure reaktsioonivõimega  intermediaadi (näiteks karbokatioonid, karbanioonid, vabad radikaalid jm) moodustumine kiirust limiteerivaks staadiumiks. Suure reaktsioonivõimega intermediaadi teke on palju aeglasem kui selle edasine reaktsioon järgmises staadiumis, ja nii saab rakendada statsionaarse oleku lähendust kineetiliste võrrandite lihtsustamiseks.

Reaktsiooni kiirus sõltub ainete kontsentratsioonist. Nii võib osutuda kiirust limiteerivaks (ühe) aine juurdevool,  nimetatakse seda difusioonlimiteeritud reaktsiooniks (näiteks põlemine või katalüüs).

## Vaata ka
*Elementaarreaktsioon
*Astmeline reaktsioon
*Intermediaat
*Reaktsioonimehhanism
Difusioonlimiteeritud reaktsioon

**Difusioonlimiteeritud reaktsiooni** korral määrab protsessi üldise kiiruse ainete liikumine (transport) reaktsiooni keskkonnas (tavaliselt lahuses). 

Reaktsiooni kiirus sõltub ainete kontsentratsioonist. Difusioonlimiteeritud reaktsioonis  võib osutuda kiirust limiteerivaks (ühe) aine juurdevool,  (näiteks põlemine või katalüüs).
Keemiliseks reaktsiooniks on vajalik reageerivate ainete difusioon keskkonnas kuni on võimalik molekulide kohtumine sobivas stöhhiomeetrilises vahekorras ja saab moodustuda aktiveeritud kompleks ning edasi produkti molekul. Difusioonlimiteeritud reaktsiooni kiiruse määrab reageerivate molekulide kokkupõrgete arv ajaühikus, ehkki elementaarreaktsioonide madal aktiveerimisenergia lubaks väga kiiret reaktsiooni. 

Difusioon limiteerib protsessi kiirust suurema tõenäosusega lahustes kui gaasifaasis, kuna kokkupõrkeid solvendi molekulidega esineb lahuses rohkem. Näiteks määrab difusioon  reaktsiooni kiiruse paljudes katalüütilistes ja ensümaatilistes protsessides. *[[heterogeenne süsteem|Heterogeensed]] reaktsioonid, kui [[reagent|reagendid]] on erinevates [[aine olek|olekutes]] (eriti [[tahkis|tahke]] reagendi korral), on väga tihti difusioonlimiteeritud*.

Difusioonlimiteeritud reaktsiooni näitab protsessi kiiruse kasv, kui aineid segada. 

## Vaata ka
*Difusioon
*Kiirust limiteeriv staadium
Pärnu Ülejõe Algkool

**Pärnu Ülejõe Algkool** oli algkool Pärnus.

Kool asutati 1850. aastal Pärnu eeslinnas tollase Rääma valla piirile. Sellest annavad tunnistust Pärnu Eliisabeti koguduse pastori Ernst Wilhelm Woldemar Schultzi kirjavahetus Pärnu magistraadiga aastal 1848 ning Eesti kihelkonnakoolide inspekteerimismaterjalid aastatest 1848–1951. 

## Ajaloost

Kool kandis asutamisel nime **Pärnu Eesti Vallakool** ja asus praegusel J. V. Jannseni tänaval majas nr 37, kus nüüd asub Lydia Koidula Memoriaalmuuseum. Esimene koolijuhataja oli Vändrast Pärnusse asunud Johann Voldemar Jannsen, kes elas selles majas kuni ametist lahkumiseni aastal 1863.  Algul oli õppekeeleks eesti keel, kuid saksastamise ajajärgul muudeti kool 1864. aastal saksakeelseks ning sai nimeks Pärnu Linna Poeglaste III Algkool. 

1876. aastal valmis uus kivist koolihoone, nn Laadaplatsi kool. 1880. aastatel alanud venestamiselainega muudeti kool aastail 1887–1889 venekeelseks; see hakkas kandma nime **Pärnu Linna Poeglaste II Algkool**.  

1917. aastal ühendati poeglaste II ja samas Jannseni tänaval asunud 1874. aastast tegutsenud tütarlastekool (asukohaga W. Jannseni tänav nr 39) Pärnu Linna II Algkooliks. 1918. aastal muudeti kool taas eestikeelseks. 1923. aastal toimunud kooliruumide laiendamise järel sai kooli punane tellistest kahekorruseline hoone (asukoht: Laadaplats; ka Noorte väljak) selle kuju, mis on tal praegugi. 

1943. aastal anti Laadaplatsi koolihoone Saksa armee laatsareti käsutusse, mistõttu koolipere kolis taamale Räämale teise koolimajja, kus õpiti õhtuses vahetuses. 1944. aastal pääses koolipere senisesse koolimajja tagasi. 1946. aasta kevadel sai kool nimeks Pärnu 2. Mittetäielik Keskkool. 

1958. aasta septembrist reorganiseeriti Pärnu koolid seoses uue koolihoone ehitamisega Ülejõele ja õpilased läksid sealsesse keskkooli (praegune Pärnu Ülejõe Gümnaasium) üle. Seega tegutses Pärnu Ülejõe Algkool (rahvasuus kutsutud ka “papa Jannseni kooliks”, Laadaplatsi kooliks) erinevate nimede all kokku 108 aastat.

## Koolijuhatajad
* Johann Woldemar Jannsen 1850–1863
*Heinrich Beckmann 1864–1878
*Jakob Kerig (Kerich) 1878–1911
*Markus Univer 1911–1917
*Lilly Edelberg 1917–1919
*Hans Kotkas 1919–1937
*Ants Taliveer 1937–1944 
*Aleksander Sutt 1944–1949
*Lembit Nõmmik 1949–1955
*Elmar Roosna 1955–1958

## Õpetajad
Pärnu Ülejõe Algkoolis on eri aegadel õpetajatena tegutsenud Juhan Juksaar, Karp-Kaarli Karolin, Hans Kotkas, Marie Lekstein, Pauline Estamm-Leps, Jakob Martson-Matsalu, Heinrich Meri, Ksenia Muinaste, Aleksander Teearu, Markus Univer, Linda Vabi-Lõhmus, Aado Velmet jt 

## Õpilased
Pärnu Ülejõe Algkoolis on eri aegadel lühemat või pikemat aega õppinud Rein Eglon, Mattias Johann Eisen, Kaido Jaanson, Kalle Kurg, Heinrich Laretei, Malle Leis, Leon Lindau, Eve Neem, Mati Merimaa, Ilmar Moss, Märt Org, Endel-Eduard Pillau, Valdur Roots, Helene Siimisker, Olev Siinmaa, Heikki Silvet, Mart Sooberg, Ants Säde, Enn Säde, Ilka Veide-Tomingas jt.

## Viited

## Kirjandus
* Hugo-Herbert Artma. "Pärnu Ülejõe Algkool 1850–1958", Pärnu 2000, lk.
* Hugo-Herbert Artma. "Pärnu Ülejõe Algkool 1850–1958". Teine osa. Pärnu 2001
Toompea tulekahju

**Toompea tulekahju** oli 6. juunil 1684 Tallinnas Toompeal puhkenud tulekahju, milles sai kannatada suurem osa Toompea hoonetest.

Tulekahju sai 6. juuni hommikul alguse tallmeister Peter Brohmanni majast, mis asus Tallinna toomkiriku maal ning Tallinna toomkooli ja kiriku lähedal. Kuna puhus tugev lõunatuul, kandus tuli peatselt lähedalasuvatele puithoonetele. Tugevneva tuule tõttu ei õnnestunud ka põlengule piiri panna, lisaks said peagi veest tühjaks Toompea kaevud.

Toompeal tulekahjust jäid puutumata üksnes vasallikohtuniku Niels Stackelbergi ja Kunda Mülleri, ooberstleitnant Ferseni ja Engtesi maja, ühes oldermanni majaga, mis asusid kaugemal eemal, teisel pool Toompea turgu. 

Tuld võttis ka Tallinna toomkiriku puidust torn ning kirik süttis põlema ja hävisid ka selle juurde kuuluvate elumajad. Ka Tallinna toomkool, rüütelkonnahoone ja suurem osa ülejäänud Toompea hooneid langesid tuleroaks. Toompea loss jäi siiski terveks. Ära põles ka kaks kolmandikku Eestimaa konsistooriumi arhiivist, ülejäänud suudeti päästa. Toompea tulekahju kogukahjuks hinnati ligemale 300 000 hõbetaalrit. 

Sädemeist võtsid tuld ka mõned hooned all-linnas, kuid seal suudeti tulele piir panna.

Tulekahjude kartuses keelas Eestimaa kindralkuberner Toompea elanikel passita isikuid ulualla võtta ning kõiki Toompea ja selle eeslinna elanikke kohustati muretsema endale redeleid, tuletõrjekonkse, käsipritse, veeämbreid ja muid tuletõrjevahendeid. Samuti keelati rangelt ära puithoonete rajamine Toompeale.

Tulekahju järel hakati kohe taastama toomkirikut, mille rahastamiseks tehti mitmel pool Rootsis korjandusi, kuid erilist tulu sellega ei saadud. Kiriku toetuseks kehtestas Eestimaa rüütelkond oma liikmetele vastava maksu. Eestimaa konsistoorium laenas Uue Testamendi trükkimiseks ettenähtud rahast 600 hõbetaalrit. Alles kahe ja poole aasta pärast oli Toomkirik sellises korras, et seal sai jälle jumalateenistusi pidada.

## Viited

## Välislingid
*Suur Toompea põlemine Tallinnas aastal 1684., Esmaspäev: piltidega nädalleht, Number 8, 26 February 1923 
*TOOMPEA LEEKIDES SUUK tulekahju Tallinnas 1684. a. Toompea põles paljaks. võitlus tulesurmaqa. Mispärast on piiskopikirik pooleldi maa sees, Jutuleht, nr. 28, 11 juuli 1935
*Kalmer Mäeorg, Kolmsada aastat tagasi põles Toompea maatasa, ülejäänud Tallinn pääses napilt, Postimees,  6. juuni 2018
*Kalmer Mäeorg, Toompea põlemine, Tallinna Linnaarhiivi blog, 6 juuni 2018
Valeri Minkenen

**Valeri Minkenen** (sündinud 9. aprillil 1989) on Soome jalgpallur, kes mängib Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FC Flora.

## Klubikarjäär

## Saavutused
### Meeskondlikud
*  Meistriliiga
** Eesti meister 2011

## Välislingid
*Valeri Minkenen EJL-i kodulehel
Toomas Kiho

**Toomas Kiho** (sündinud 17. jaanuaril 1963 Tartus) on eesti matemaatik ja ühiskonnategelane.

## Haridus
Toomas Kiho on lõpetanud Tartu 2. Keskkooli. 1986. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika erialal. 1994. aastal kaitses ta sealsamas matemaatika doktorikraadi tööga "Lavrentjevi itereeritud meetodi optimaalsuse uurimine ja üldistused" (juhendaja Gennadi Vainikko).

## Töökohad
Toomas Kiho on töötanud president Lennart Meri nõunikuna. Aastast 1988 on ta olnud ajakirja Akadeemia osakonnatoimetaja, alates 2002 peatoimetaja. 

Ta töötas kuni 2016. aastani ka Eesti Vabariigi peaministri nõunikuna, valmistades ette peaministri ajaloolise või kultuuriloolise taustaga sõnavõtte ja läkitusi.

Pärast seda sai temast EV 100 juhtrühma esimees.

## Tunnustus
*2012 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Teoseid
### Raamatud
*Kiho, Toomas 2025. *Pundinuiad*. Tartu: Ilmamaa.

### Artikleid
* Kui Meri oli president ja ... juhatas väge *Eesti Päevaleht*, 14. märts 2007
* Minister või inimnäoline hai? *Postimees: Arvamus*, 12. veebruar 2010
* Kaks teoreemi *Postimees: Arvamus*, 3. september 2010
* Eesti teisel pool *Postimees: Arvamus*, 14. november 2011
* Me mõtted on priid ehk lugu roidunud rahvast *Postimees: Arvamus*, 31. jaanuar 2017
* Kas Eesti jääb Eestiks? Saja-aastase riigi kolm rinnet *Postimees: Arvamus*, 3. jaanuar 2018

## Vaata ka
*101 kiri

## Viited
Gustav Tõnspoeg

**Gustav Tõnspoeg** (5. august 1929 Kaavere küla, Salla vald, Virumaa  – 7. mai 2006 Tallinn) oli Eesti NSV partei-, riigi- ja majandustegelane.

Tõnspoeg lõpetas 1945. aastal Salla 7-klassilise kooli. Ta lõpetas 1949 Rahandus-Krediidi Tehnikumi finantsistina, 1958 Üleliidulise Rahandusökonoomika Instituudi ja 1971. aastal NLKP KK Kõrgema Parteikooli. 

Gustav Tõnspoeg töötas 1949. aastast Järvamaa TSN Täitevkomitee rahandusosakonna vaneminspektorina ja seejärel riigitulude osakonna juhatajana. Pärast ajateenistust Nõukogude armees oli ta 1953–1954 õpetaja Vastse-Kuuste 7-klassilises koolis. Seejärel oli ta Paide Rajooni TSN Täitevkomitee rahandusosakonna juhataja ning Paide Rajooni TSN TK esimehe asetäitja.

1958–1962 oli ta Paide Rajooni TSN Täitevkomitee esimees ning 1962–1964 Paide Rajooni TSN Täitevkomitee Kolhoosi- ja Sovhoositootmise Valitsuse juhataja.

1964–1965 oli ta Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Toiduainetööstuse Valitsuse juhataja ning Eesti NSV Plaanikomitee esimehe 1. asetäitja.

1965–1971 oli Tõnspoeg Eesti NSV Liha- ja Piimatööstuse Ministeeriumi minister. 

1966. aastast kinnitati Tõnspoeg EKP Keskkomitee liikmeks, 1987. aastat nimetati ta EKP Keskkomitee büroo liikmekandidaadiks.

1973–1987 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Plaanikomitee esimees ning ministrite nõukogu esimehe asetäitja.

1987–1988 oli Tõnspoeg Eesti NSV Rahvakontrolli Komitee esimees.

1988. aasta 12. septembrist nimetati Tõnspoeg Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe 1. asetäitjaks ja Eesti NSV Riikliku Agrotööstuskomitee esimeheks, kellena tegutses kuni 31. märtsini 1990. aastal.

Ta on olnud Eesti Viljasalve nõukogu liige.

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VI ning VIII, IX, X, XI koosseisu saadik ning NSV Liidu Ülemnõukogu X koosseisu saadik. Ta oli NLKP liige 1956. aastast ning Keskerakonna liige 2001. aastast.

## Ühiskondlik tegevus
Tõnspoeg oli Eesti Jalgpalli Föderatsiooni esimees 1969–1985.

## Tunnustus
*Tööpunalipu orden 4 tk
*orden "Austuse märk"

## Teosed
*Gustav Tõnspoeg, Arvi Olkonen. "Muljeid Soome piima- ja lihatööstusest", Kirjastus Valgus, 1972
## Viited
Itaalia sõda (1536–1538)

**Itaalia sõda** (1536–1538) oli üks 15.–16. sajandi Itaalia sõdadest. Sõjas olid vastamisi Karl V ning François I ja Otomani impeerium.

Sõjategevus algas pärast viimase Milano hertsogi Francesco Maria Sforza surma 1535. aastal. Karl V, kelle poeg Felipe päris hertsogkonna, kuulutas Lombardia viivitamata Hispaania trooni valduseks. Vastuseks esitas François nõude Milano ja Savoia suhtes, tungis Itaaliasse, vallutas Torino, kuid ebaõnnestus Milano vallutamisel. Selle peale tungis Karl Provence’i, jõudis välja Aix-en-Provence’ini, ent tõmbus seejärel tagasi Hispaaniasse, selle asemel et rünnata tugevalt kindlustatud Avignoni. Pärimuse järgi olevat Prantsuse väed jätnud üleküpsenud puuviljad meelega puudele, püüdes sedasi põhjustada Karli vägedele düsenteeriat.

Jean de La Forêt' diplomaatiliste jõupingutuste toel oli Prantsusmaal õnnestunud 1536. aastal kindlustada liitu Otomani impeeriumiga. 1536. aasta lõpuks oli Prantsuse-Türgi laevastik paigutatud Marseille alla ja ähvardas Genovat. 1537. aastal korraldas Barbarossa ründeretki Itaalia rannikule ja võttis piiramisrõngasse Korfu saare, prantslastel polnud sellest aga suurt abi.

Olukorras, kus Karl V oli lahinguväljal edutu ning oli jäänud veel ka prantslaste ja Otomanide haardesse, sõlmisid kuningad François I ja Karl V 1538. aasta 18. juunil viimaks "10-aastase" Nice'i rahu. Rahuga lõpetati sõda, jäeti Torino prantslastele, olulisi muudatusi Itaalia kaardil sellega ei kaasnenud. Nice'i rahu oli märkimisväärne selle poolest, et Karl ja François polnud nõus istuma koos samas ruumis, selline oli nende vihavaen. Läbirääkimisi viis läbi paavst Paulus III, kes püüdis ruumist ruumi kõndides saavutada kokkulepet.

Nice'i rahule järgnes paavst Paulus III pealekäimisel 1538. aasta 14–15. juulil Aigues-Mortes'is aset leidnud kohtumine Francois I ja Karl V vahel (tuntakse ka Aigues-Mortes'i rahuna), kus pooled kinnitasid Nice'i rahuga saavutatud lepitust. Samas sõlmisid kaks katoliiklasest suverääni liidu protestantide vastu.

Rahu pidi küll kestma kümme aastat, tegelikult oli aga rahuaeg märksa lühem. Mõnest lepinguga võetud kohustusest lahti öelnud Karl V (kes andis muuhulgas 1540. aastal Milano oma pojale Felipele) päästis 1542. aastal valla järjekordse Itaalia sõja.

Karl V jõupingutused Osmanite vastu ei kandnud vilja, 1538. aasta 28. septembri Préveza merelahingus sai tema laevastik Osmanite riigi laevastikult lüüa.
Eesti Riiklik Autoregistrikeskus

**Eesti Riiklik Autoregistrikeskus** (lühendatult **ARK**) oli Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi hallatav riigiasutus.

Eesti Riiklik Autoregistrikeskus moodustati 1991. aastal Liiklusohutusametist eraldatud Registreerimis- ja Eksamikeskusest. 

Asutus pidas mootorsõidukite (autode, busside, mootorrataste, motorollerite, traktorite, liikurmasinate ja mootorkelkude) ja mootorsõidukijuhilubade riiklikku registrit ning koordineeris ühtset riiklikku mootorsõidukijuhtide väljaõpet ja tehnopoliitikat.

## Viited
Somaalia revolutsioon

**Somaalia revolutsioon** toimus aastatel 1986–1992. Üks osaline oli tolleaegne Somaalia valitseja Siad Barre ja tema armee Punased Baretid (*Duub Cas)*, nende vastased olid klannipõhised dissidentide grupid. Revolutsioonil oli kaks selgesti eristuvat perioodi: 23. mai 1986 – 26. jaanuar 1991 ja 26. jaanuar 1991 – aprill 1992. 

## Esimene periood (23. mai 1986 – 26. jaanuar 1991)
Siad Barre sai vigastada autoõnnetuses, mille põhjustasid dissidendid. Punased Baretid muutusid julgeks ja hakkasid konflikte lahendama relvadega. Barre väed kasutasid relvi väga julmalt ja veriselt ning tapsid vastaseid külmavereliselt. Selle perioodi vältel tapeti umbes 100 000 inimest. Barret toetas USA, et riigikorda säilitada ja mässulised maha suruda. Somaalia oli väga pingeline riik ja ühe jalgpallimängu ajal, mis toimus 6. juulil 1990, puhkes suur mäss. Siad Barre ihukaitsjad läksid paanikasse ja tapsid 65 mässajat. Nädal pärast seda mõistis Siad Barre 46 Manifesti Gruppi kuuluvat prominenti surma. Veidi pärast seda kirjutasid 114 avaliku elu tegelast alla nõudele, mis sunniks Siad Barre hukkamise otsusest loobuma ja riigi eesotsast taanduma. Pärast seda kaotas Siad Barre USA toetuse ja põgenes Nigeeriasse. Kodusõda algas.

## Teine periood (26. jaanuar 1991 – aprill 1992)
See periood kestis kodusõja algusest kuni ÜRO sekkumiseni. Märkimisväärseid sündmusi ei olnud. Eri isikud üritasid haarata võimu Somaalias, aga kaua ei püsinud tipus neist keegi.
Maxamed Siyaad Barre

**Siad Barre** (6. oktoober 1919 – 2. jaanuar 1995 Lagos) oli Somaalia poliitik, Somaalia Demokraatliku Vabariigi kommunistlik valitseja 21.10.1969 - 26.01.1991. 

Siad Barre sündis Ogadeni provintsis. Alghariduse sai ta Luuq’is, misjärel kolis ta Mogadishusse - tollal Itaalia kontrolli all olevasse Somaalia osasse- kus sai põhihariduse. Barre ühines 1940. aastal Itaalia politseiga asudes värbaja ametikohale. Hiljem astus ta Koloonia Politseiüksusesse, mida instrueeris briti armee ning saavutas seal kõrgeima võimaliku auastme. 1952. aastal läks ta Itaaliasse Carabinieri politseikooli, kus õppis kaks aastat. Somaaliasse tagasi tulles jäi ta armee teenistusee ja sai 1960. aastal iseseisva Somaalia armee asekomandöriks. Pärast Nõukogude Liidu instruktoritega läbitud õppust astus ta Somaalia sotsialistlikku parteisse. Barre sai Somaalia presidendiks 1969. aastal, pärast seda, kui tema eelkäija mõrvati. Pärast revolutsiooni põgenes ta Nigeeriasse. Siad Barre suri Lagoses 2. jaanuaril 1995.

## Viited
Bafétimbi Gomis

**Bafétimbi Gomis** (sündinud 6. augustil 1985 La Seyne-sur-Meris) on Senegali juurtega Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliiga klubis Galatasaray ründajana.

Aastatel 2009–2014 mängis Gomis Prantsusmaa kõrgliiga klubis Olympique Lyonnais. UEFA Meistrite Liiga hooajal 2011–2012 mängus Zagrebi Dünamoga 7. detsembril 2011 lõi ta Lyoni särgis turniiri kiireima kübaratriki. Mängu teisel poolel lõi Gomis kolm väravat 7 minutiga.

Hooajal 2017–2018 mängis ta Galatasarays ning tuli sel hooajal klubiga Türgi meistriks. Gomis oli 29 väravaga hooaja suurim väravakütt.

Aastatel 2018–2022 mängis ta Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al-Hilal, lüües seal kõigil kolmel esimesel hooajal vähemalt 21 väravat. Hooaegadel 2019–20 ja 2020–21 tuli ta klubiga Saudi Araabia meistriks. Hooajal 2020–21 oli ta Saudi Araabia kõrgliiga suurim väravakütt (24 väravat). Aastatel 2019 ja 2021 võitis ta Al-Hilaliga Aasia klubide Meistrite Liiga.

2022. aasta veebruaris naasis ta Galatasaraysse, kellega sõlmis pooleteise aasta pikkuse lepingu.

## Koondisekarjäär
Gomis valiti Prantsusmaa rahvuskoondisse 2008. aasta Euroopa meistrivõistlusteks. Debüüdi Prantsusmaa koondise särgis tegi ta 27. mail 2008 turniiri eelses mängus Ecuadori vastu, lüües mängus kaks väravat. Ta oli Prantsusmaa koondise esimene mängija pärast Zinédine Zidane'i, kes oma debüütmängus kaks väravat lõi. Euroopa meistrivõistlustel pääses ta vahetuses platsile kahes esimeses alagrupimängus Rumeenia ja Hollandi vastu. Prantsusmaa kogus alagrupiturniiril vaid ühe punkti ja langes välja.

Viimast korda mängis ta Prantsusmaa koondises 2013. aastal.

## Saavutused
;Saint-Étienne
*Ligue 2: 2003–04
;Lyon
*Coupe de France: 2011–12
*Trophee des Champions: 2012
;Galatasaray
*Süper Lig: 2017–18
;Al-Hilal
*Saudi Professional League: 2019–20, 2020–21
*King Cup: 2019–20
*Saudi Super Cup: 2021
*AFC Meistrite Liiga: 2019, 2021

## Viited

## Välislingid
Pillapalu Kivijärv

**Kivijärv** (ka *Pillapalu Kivijärv, Koitjärve Kivijärv*) on järv Harjumaal Anija vallas Pillapalu külas.

Järv asub Põhja-Kõrvemaa maastikukaitsealal Koitjärve rabas, Piibe maantee ääres asuvast Pillapalu bussipeatusest 2,5 km kirdes. Järv on looduslik, kujult ovaalne, selle pikkus on 440 m, laius 280 m ja kaldajoone pikkus 1655 m. Järve pindala on 8,6 ha, suurim sügavus on u 2 m, järve põhi on turbane, järve vesi aga punakaspruun ja väga vähe läbipaistev. Järve kirdeosas on piklik ning kõrgemas osas puudega kaetud 0,82 ha pindalaga saar. Saare ümbruses ja järve lääneosas ulatub madalama veeseisu korral veest välja väiksemaid rändrahne, mille järgi on järv tõenäoliselt ka nime saanud. Järv on vaene nii veetaimestiku kui ka kalastiku poolest, kaladest on teadaolevalt leitud vaid kokre ja ahvenat. Järve kaldad on madalad ja turbased, järsult vette laskuvad. Järv on ümbritsetud järvest eemale jäävast rabaalast selgelt eristuva kõrgema männimetsaga, milles leidub sekka ka üksikuid kaski, haabu ja kuuski. Järve edelaotsas on rühm põlised mände jalal surnud.

Kivijärv on umbjärv. Varem on Kivijärve väljavooluks arvatud Raudoja, mille jõesäng endisel ülemjooksul Koitjärve rabas on suures osas pealt turbaga varjatud ja paljastub vaid lõiguti.

Kivijärve ümbruses on arvukalt väiksemaid nimeta rabalaukaid. Nimega veekogudest jäävad Kivijärve naabrusse (2 km raadiuses) läänes Kajakalaugas, Mustlaugas, Vahelaugas ja Kajaka-Pikklaugas, põhjas 1,9 ha suurune laugas ning idas Koitjärve Pikklaugas ja Pedaslaugas ning raba servas jäänukjärvena Koitjärv.


Kivijärv (Pillapalu).jpg|Järv edelast
Vaade Kivijärvele põhja poolt.jpg|Järvesaar põhja poolt
Kivijärve saare kirdepoolne ots.jpg|Järvesaare puudega katmata osa
Kivijärve männik.jpg|Rabasaartele iseloomulik männik Kivijärve ümber
Kivijärve kivid.jpg|Veest välja ulatuvad kivid järve edelaosas
Raudoja algus.jpg|Raudoja endine lähe


## Viited

## Välislingid
*
Kreon

**Kreon** (vanakreeka keeles *Κρέων*) oli vanakreeka mütoloogias Teeba regent ja hilisem kuningas.

Kreon ja ta õde Iokaste olid Menoikeus vanema lapsed. Kreonil ja ta naisel Eurydikel olid pojad Megareus, Haimon ja Menoikeus ning tütar Megara.

Kreon oli Teebas mitmel regendiks siis, kui Laios tapeti, ja siis, kui Oidipus linnast lahkus.

Tragöödiaist on Kreon eelkõige tuntud oma tegevuse tõttu pärast Teeba vastu toimunud seitsme väejuhi sõda. Pärast teebalaste rasket võitu käskis Kreon kõik teebalaste poolel langenud suurte auavalduste saatel matta, ent linna rünnanud argoslaste ja nende poolel sõdinute laibad pidid jääma matmata. Kui Antigone keelust hoolimata oma venna Polyneikese mattis, tabati ta teolt ning Kreon mõistis ta selle eest surma elusalt matmise läbi. Kreoni poeg ning Antigone peigmees Haimon palus isalt Antigonele armu, ja ka ennustaja Teiresias teatas, et see otsus pole jumalatele meelepärane, ent Kreon ei andnud järele. Ööl enne hukkamist poos Antigone end oma kongis üles. Haimon sai seejärel kokkupõrkes isaga surma, teiste allikate järgi tappis enese. Pärast seda võttis endalt elu ka Kreoni naine Eurydike.
Philip Waruinge

**Philip Waruinge** (3. veebruar 1945 Murang'a – 19. oktoober 2022 Nakuru) oli Keenia poksija.

Waruinge osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas kohtumise teises ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Heinz Schulzile (SÜV).

Waruinge sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Antonio Roldánile (Mehhiko). See oli Keenia esimene olümpiamedal poksis. Ta sai nendel olümpiamängudel ka parima tehnikaga poksijale mõeldud Val Barkeri karika.

Waruinge sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Boriss Kuznetsovile (NSV Liit).

Waruinge on seni ainuke Keenia poksija, kes on võitnud kaks olümpiamedalit.

Waruinge poksis juulist 1973 kuni veebruarini 1978 elukutselisena, peamiselt Jaapanis (sealse poksijanimega **Waruinge Nakayama**). Ta osales kokku 25 kohtumisel ning võitis neist 14 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 10 (neist 6 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Irizar

**Irizar Group** on Hispaanias Baskimaal asuv luksuslike reisibussikerede tootja.

Irizar asutati 1889. Tema keskus asub Ormaiztegis. Minevikus kuulus ta Mondragóni Corporationile, mis asutati 1956.

Irizar on reisibussikerede tootmises Hispaania turuliider turuosaga üle 40% ja Euroopas suuruselt teine. Irizari bussikered on saadaval paljudes kohtades üle maailma. Lisaks Baskimaal asuvale peatehasele, kus toodetakse tuhatkond bussikeret aastas, asuvad Irizari tehased veel Brasiilias Botucatos, Hiinas Tianjinis, Indias Tamil Nadus (koostöös Ashok Leylandi ja TVS Motorsiga), Lõuna-Aafrika Vabariigis Centurionis, Marokos Skhiratis ja Mehhikos Qurétaros. Kokku toodetakse aastas üle 3000 kere. Irizar Groupile kuuluvad ka Hispacold, mis toodab reisibussidele konditsioneere, ja Masats, mis toodab bussiuksi ja -treppe. Irizar teeb tihedat koostööd Scaniaga, kellega koos töötati välja i4 kere. Irizari keresid kasutatakse ka Irisbusi, Volvo, Mercedes-Benzi ja teiste tootjate šassiidel.

1986–1993 tootis Irizar lisaks bussikeredele Lamborghini luksusmaasturi LM002 keresid ja sisustust. Need saadeti Itaalias Sant'Agata Bologneses asuvasse Lamborghini tehasesse, kus need paigaldati šassii ja mootori peale.

## Tooted
*PB
*i4
*i4LE
*i6
*Century
*Intercentury
*New Century
*i6s
*i8

## Irizari bussid Eestis

Eesti bussiettevõtetest kasutab liinireisideks Irizari busse näiteks Lux Express, kelle kasutuses oli varem 15 Scania Irizar PBd, 2019. aasta seisuga on aga umbes 50 bussi Irizar i6 (millest 5 bussi on kõrgusega 3,5, ülejäänud aga 3,7 meetrit) aastatest 2012–2015; 32 bussi Irizar i6s, väljalaskeaastaga 2016–2019 ja 20 bussi Irizar i8 aastakäigust 2016–2019 (neist 9 sõidavad Tallinna–Tartu vahet, ülejäänud rahvusvahelisi liine)

Veel on Irizari kasutanud Sebe, kes kasutas 8 Scania Irizar i6 mudeli bussi Tallinna–Tartu liinil, mis 2014. aastal läksid koos liinidega üle firmale Lux Express Eesti, ja GoBus. Tellimusvedudeks kasutavad Irizare paljud väiksemadki Eesti bussiettevõtted.

## Viited

## Välislingid

*Irizari koduleht
Kreon (täpsustus)

***[[Kreon]]** on vanakreeka mütoloogias Teeba valitseja.
***[[Kreon (Korintose valitseja)|Kreon]]** on vanakreeka mütoloogias Korintose valitseja.
***[[Kreon (Heraklese poeg)|Kreon]]** on vanakreeka mütoloogias Heraklese poeg.
Kolomenski Štandart

**Kolomenski Štandart** (vene keeles *Коломенский Штандарт*) on kahe tekiga kaheksas Rossija-klassi (projekt 785/OL800, I seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1953 Volga jõelaevakompaniile.

Laev tehasenumbriga 318 ehitati 1953. aasta mais ja *Uzbekistani* nime all kasutati mitte ainult Venemaa jõgedel liinil Moskva – Rostov Doni ääres ja alates 1962. aastast Volgograd-Samara NSV Liidu lipu all, vaid ka Ukrainas aastail 1986–1989 Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus seda kasutati hotellina.

2004 nimetati Uzbekistan ümber Tsar Pjotriks. 2005. aastal sai laev praeguse nime ja seda kasutatakse hotellina ja kohvikuna Moskvas, selo Kolomenskoje lähedal.

## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* Jõelaev Kolomenski Štandart (vene keeles)
Hayflicki piirang

**Hayflicki piirang** ehk **Hayflicki arv** on eukarüootide somaatiliste rakkude paljunemiskordade piirarv.

Selle avastas Leonard Hayflick 1961. aastal. Ta näitas, et see on vahemikus 40 kuni 60.
M. J. Lermontov

**M. J. Lermontov** (vene keeles *М. Ю. Лермонтов*) on kahe tekiga kolmekümne teine Rossija-klassi (projekt 785/OL800, III seeria) Venemaa jõereisilaev, mis kuulub ettevõttele "GPKK Tsentr transportnoi logistiki" ja mida opereerib laevakompanii OAO "PassažirRetšTrans". Laev sai nime vene luuletaja Mihhail Lermontovi auks.

Laev tehasenumbriga 31 ehitati Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1958. aastal Jenissei jõelaevakompaniile. Alates 1958. aastast kasutatakse laeva Jenisseil Krasnojarsk-Dudinka liinil, kuid pärast Bulgarija katastroofi 10. juulil 2011. aastal liini lühendati Igarkani.

## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* M. J. Lermontov (1958), registri andmed  (vene keeles)
* Projekt 785 (vene keeles)
* Postimees.ru laevast PM 20.07.2011 (vene keeles)
Maxim Gorkiy

**Maxim Gorkiy** oli kruiisilaev, mis ehitati Hamburg-Atlantic-Linie tellimusel Howaldtswerke-Deutsche Werfti laevatehases Hamburgis, Saksamaal 1969. aastal. 8. jaanuaril 2009 müüdi laev vanarauaks Indiasse.

Laev tehasenumbriga 825 lasti vette 21. veebruaril 1968. Laev anti 20. märtsil 1969 üle Saksa laevakompaniile Deutsche Atlantik-Linie ja oma avareisile asus see 28. märtsil 1969. aastal **Hamburg**i nime ja Saksamaa lipu all. 25. septembril 1973 nimetati laev ümber *Hanseatic*-uks. Naftakriisi tõttu müüdi 25. jaanuaril 1974 **Hanseatic** NSV Liitu, kus see sai uue nime **Maksim Gorki** ja selle omanikuks sai Musta Mere Merelaevandus Odessas. 1991. aasta detsembris sai laev ladina tähtedega kirjutatud nime **Maxim Gorkiy** ning uue kodusadama – Nassau. Uueks omanikuks sai 1992. aastal Sovcomflot ja laeva kasutas Saksa ettevõte Phoenix Reisen pikaajalise rendilepingu alusel. 2009. aastal peatati selle moderniseerimine ja müüdi Indiasse nime *Maxim M* all, kus see vanarauaks lõigati. 

Hamburg 1969.jpg|Hamburg 1969, fotomontaaž
Passagierschiffe im Hafen von Funchal-Madeira - 1978.jpg|Maksim Gorkiy Funchali sadamas 1978. aastal 
Bush and Gorbachev at the Malta summit in 1989.gif|1989. aasta Malta tippkohtumine Gorbatšovi ja George Bush seeniori vahel
Maxim_Gorkiy_2008-06-29.jpg|Maxim Gorkiy 2008. aasta suvel Bremerhavenis

    
## Vaata ka
*Kruiisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
*Laeva andmed (inglise keeles)
*Castles of the Seas - Merelossid (inglise keeles)
Marco Streller

**Marco Streller** (sündinud 18. juunil 1981 Baselis) on endine Šveitsi jalgpallur,  ründaja.

Oma esimese värava UEFA Meistrite Liigas lõi Streller 22. novembril 2011. Hiljem lõi ta värava mängus Manchester Unitediga.
Raudoja (Soodla jõgi)

**Raudoja** on jõgi Harjumaal, Soodla jõe vasakpoolne lisajõgi. Oja pikkus on 10,2 km ja valgla pindala 22,9 km².

Raudoja saab alguse Koitjärve raba lõunaservast ja suubub Soodla jõkke 15,6&nbsp;km kaugusel Soodla jõe suudmest.

Suudmeosas on Raudoja üles paisutatud, moodustades Raudoja veehoidla. Osaliselt voolab oja kunstlikus sängis (kraavis).

Varem on Raudoja lähteks arvatud Kivijärv Koitjärve raba keskel.

## Kalevipoeg

Raudoja on mainitud rahvuseepose "Kalevipoeg" üheteistkümnendas loos (Tagaajajad, Raudoja nõianeitsi, Olevipoeg ja linnaehitus, Põrgupiigade saatus). Kalevipoeg tuli allilmast pärast esimest võitlust Sarvikuga maa peale tagasi, kaasas kullakotid ja Põrgupiigad. Saanud lahti tagaajajatest, heitis vägimees murule puhkama, padjaks kivi pea all. Läbi une tundis Kalevipoeg, et vetevool kipub lämmatama. Ärgates märkas ta, et üks nõianeitsike, tuuletuuslari tütar, oli oja tekitanud. Kalevipoeg võttis padjaks olnud kivi ja viskas vesivärava ette, mis vangistas veevoolu (Mustast kivi tagant mulgust, Siginevad vetesooned, Raudaoja sünnitajad, Kuhu Kalev kivi kiiluks, Visand vesiväravasse).

Raudoja veed on punakad ja roostesed. Sellest võis oja saada ka nime.


Pilt:Raudoja algus.jpg|Oja endine lähe Kivijärve juures
Pilt:Raudoja.jpg|Oja endine ülemjooks 100 m kaugusel Kivijärvest
Pilt:Raudoja rabas.jpg|Oja endine ülemjooks Koitjärve rabas


## Viited

## Välislingid
*
Small Planet Airlines

**Small Planet Airlines UAB** (varem *FlyLAL Charters*) oli Leedu tšarterlennufirma, mille peakontor asus Vilniuses.

Ettevõte loodi 2007. aastal, kui Leedu rahvuslikust lennufirmast FlyLal eraldati tšarterlennud. Small Planet Airlinesil oli lennuluba Leedus, Eestis, Poolas ja Itaalias. Firma klientide hulgas olid turismifirmad Nova Turas, Horizon Travel, Viking Hellas, Aeroservizi, TUI AG, Orbis Travel, Tez Tour, Chapman Freeborn, Newmarket Holidays jts. Small Planet Airlines lõpetas tegevuse 2018. aastal.

## Viited

## Välislingid
* Small Planet Airlines
Eleonore Hünerson

**Eleonore Hünerson** (sündinud **Eleonore Ruus**; 20. september 1890 Tartu – 16. jaanuar 1949 London) oli Eesti Gaidide Maleva peavanem ja Jaan Hünersoni abikaasa.

## Välislingid
*
Keskkonnaküsimuste sidustamine

**Keskkonnaküsimuste sidustamine** (inglise *integration of environmental consider­ations* või *environmental policy integration*) on jätkusuutliku arengu üks keskseid põhimõtteid, mis tähendab keskkonnanõuete lülitamist muude eluvaldkondade ja majandussektorite arengustrateegiatesse ning keskkonnakaitse käsitlemist majanduse planeerimise ja juhtimise osana.

Näiteks riiklikku transpordipoliitikat kujundades püstitatakse selle raames ka keskkonnapoliitika eesmärgid ja tegevused.

## Vaata ka
**[[Win-win]]*

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=125 (vaadatud 09.12.2011)
Tasuja Oja

**Tasuja Oja** (kuni 1936 **Benedikt Oskar Oja**; 23. juuli vkj / 4. august 1888 Kuivajõe, Kose kihelkond, Harjumaa – 19. november 1946 Leningradi oblast) oli eesti riigiteenija, poliitik ja kooliõpetaja.

Koolihariduse sai ta Peterburis. Eesti Vabariigi algusest peale oli ta kohaliku omavalitsuse ja riigi teenistuses. Ta oli Tallinna linna teenijate ühingu esimees ja aastast 1922 Ülemaalise asunikkude riigirentnikkude liidu esimees. Ta oli väljaande Asunik toimetaja.

Ta oli 18. juulist 1923 II Riigikogu liige (Arnold Schulbachi asemel), olles Tööerakonna rühma liige. 16. juunist 1926 oli ta III Riigikogu liige (Verner Liigi asemel). Ta astus Riigikogust 1. oktoobril 1928 tagasi, tema asemele asus Mihkel Hellman.

Nõukogude okupatsioonivõimud arreteerisid ta 9. detsembril 1944 Rannamõisas (ta oli Rannamõisas koolmeister) kui omakaitselase ning endise Asunike ja Riigirentnike Liidu esimehe. Talle mõisteti § 58-1a ja § 58-11 järgi 7-aastane vanglakaristus. Oja suri aastal 1946 Leningradi oblasti tapivanglas.

## Tunnustus
*1936 Kotkaristi V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema poeg oli raamatukoguteadlane ja poliitik Kalju Oja.

## Viited

## Kirjandus
*"Sünnipäevalapsi. Tasuja Oja 50-aastane". Päevaleht nr 207, 3. august 1938. Lk 6
Piibe maantee

**Piibe maantee** on ajalooline maantee, mis ühendab Tallinna ja Tartut. 

Piibe maantee trass langeb suures osas kokku praeguse tugimaanteega 13 (Jägala–Käravete maantee) ja tugimaanteega 39 (Tartu–Jõgeva–Aravete maantee). Piibe maantee pikkus Jägalast Tartuni on 165,5 km.

Maantee on nime saanud Rakke lähedal asunud Piibe mõisa järgi.

## Muistendid
*Seljamäe harja pidi on kulgenud juba muinasajal Selist Piipe suunduv ratsarada, mis ühendas Vaigat Järvamaaga.

## Vaata ka
*Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee

## Viited
Cheri

*Cheri on linn Nigeris

*"Chéri" on prantsuse kirjaniku Colette'i romaan. Selle järgi on tehtud filmid:
**"Cheri", film aastast 1950, režissöör Pierre Billon, peaosades Jean Desailly ja Marcelle Chantal
**"Chéri", film aastast 2009, režissöör Stephen Frears, peaosades Michelle Pfeiffer ja Rupert Friend
Broomitud tuleaeglusti

**Broomitud tuleaeglusti** ehk **broomitud leegiaeglusti** (inglise *brominated flame retardant*, lühendatult **BFR**) on tuld aeglustav aine (tuleaeglusti), kuhu on lisatud organobromiide.

Paljud broomitud tuleaeglustid on sattunud kriitika alla, sest neid kasutatakse laialdaselt majapidamistarvetes ja seetõttu võivad lapsed nendega kokku puutuda.

Mõned Euroopa riigid on ettevaatuspõhimõtet rakendades teatud BFRid keelustanud.
Eesti veksel

**Eesti veksel** on Tartu Hoiu-laenuühistu-sisene maksevahend, mida Tartu Hoiu-laenuühistu liikmed saavad kasutada omavahelistes arveldustes lisaks eurodele. Vekslitega arveldamist nimetatakse ka vekseldamiseks. 

Vekslite eesmärk on suurendada Tartu Hoiu-laenuühistu liikmetevahelist kaubandust, muutes kaasliikmetelt kaupade ja teenuste ostmise soodsamaks kui äriajamise mitteliikmetega. Praegu kasutatakse 1-, 3-, 5-, 10- ja 50-ühikulisi vekslite kupüüre. Eesti vekslid võttis Tartu Hoiu-laenuühistu kasutusele 1. detsembril 2011. 

## Vekslite soetamine ja kasutamine kaubanduses
Ühistu liikmed saavad soetada Eesti veksleid hinnaga 1 veksliühik = 0,90 eurot, mis tähendab arveldamisel 10% soodustust Tartu Hoiu-laenuühistu liikmest ettevõtja juures. Kasutada saab veksleid Tartu Hoiu-laenuühistusse kuuluvate ettevõtete või eraisikutega äri ajades, kusjuures kauba või teenuse ostmisel on üks euro võrdne ühe veksliga (1 veksliühik = 1 EUR).

## Vekslite turva- ja kujunduselemendid
Vekslid on trükitud spetsiaalsele puuvillturvapaberile, mis katsudes on veidi õhem kui traditsiooniline rahapaber. Turvaelementidena on kasutusel vesimärkidena trükitud rõngad (nähtavad esi- ja tagakülge vastu valgust vaadates), UV-märk, UV-kiud ning turvahologramm. Igal vekslil on unikaalne vöötkood. Turva- ja kujunduselemendina kulgevad nii esi- kui ka tagakülgedel pidevad kaarduvad jooned, mis on trükitud Pantone värvisüsteemis.

## Välislingid
* Eesti veksel
* Eesti veksli Facebooki leht
Siirutaja

**Siirutaja** ehk **vektor** on haigusetekitajate edasiandja taimedele või loomadele (sh inimesele). 

Haigustekitajaid leidub näiteks viiruste, bakterite ja ainuraksete hulgas. Taimehaigusi kannavad edasi eriti tirdid ja lutikalised. Inimesel põhjustavad haigusi näiteks kirbud, puugid, verd imevad kahetiivalised.

## Vaata ka
*geenivektor
*zoonoosid
*zooantroponoosid
*inimesi ründavad lülijalgsed

## Viited
Nõmme Raadio

**Nõmme Raadio** oli alternatiivseid seisukohti edastanud raadiojaam Eestis, Tallinnas, Tähetorni tänav 21D. Raadio eestvedajateks olid Margus Lepa ja Harry Raudvere. 

Nõmme Raadio alustas tegevust rublaaja lõpul Nõmme Noortemajas ning FM-sagedusel 1992. aasta sügisel. Levis Tallinnas ja Harjumaal ning interneti vahendusel (ka kodulehelt). 

2024. aasta 16. novembril lõppes Nõmme Raadio tegevus FM-sagedusel Margus Lepa terviseprobleemide tõttu. 

## Artiklid
* Nõmme Raadio jäi ringhäälinguloast ilma. Delfi Majandus, 6. aprill 2000 
* Eve Heinla. Nõmme Raadio viimased päevad. Õhtuleht, 8. aprill 2000 
* Tarmo Michelson. Nõmme Raadio võib tänasest vait jääda. Õhtuleht, 8. aprill 2000 
* Nõmme Raadio peab katkestama saated kuni kolmeks kuuks. Eesti Päevaleht, 12. mai 2000 
* Margus Lepa võitleb edasi. Televisioon (ajaleht) (nr 42), 18. oktoober 2004, lk 12

## Vaata ka
* Eesti raadiojaamade loend 

## Viited

## Välislingid
 
*Nõmme Raadio Facebookis 
*Saatekava 
*Nõmme Raadio meediapank 
*Nõmme Raadio saated (otsekuulamiseks) 

### Video
*"Radikaal" – film Nõmme Raadiost
Valgevene rubla

**Valgevene rubla** (ISO-4217 kood **BYN**; 2000–2016 **BYR**) on Valgevene rahaühik. Rubla jaguneb 100 kopikaks. 2000–2016 kopikad kasutusel ei olnud.

Valgevene rubla lühend on Br.

Valgevene rubla ei ole seotud ühegi teise rahaühikuga.

Käibel on pangatähed väärtusega  5, 10, 20, 50, 100, 200 ja 500 rubla.

2016. aastani olid käibel pangatähed väärtusega 100, 500, 1000, 5000, 10 000, 20 000, 50 000 100 000 ja 200 000 rubla.

2010. aasta lõpus algas valuutakriis, kui levisid kuulujutud, et riik on pankroti äärel. Mustal turul kerkis USA dollari kurss 6500 rublani. 24. mail 2011 devalveeris keskpank rubla 56%. 26. mail 2011 lubas keskpank kasutada ka välisvaluutasid.

14. septembril lasi keskpank rubla kursi vabaks. Ametlik kurss oli 5347 rubla dollari eest ning kursi ujumise esimesel päeval langes see 38%. Uus ametlik kurss oli 8680 rubla dollari eest. Ühe ööpäevaga langes Valgevene keskmine palk 135 dollari ehk 101 euro võrra.

1. juulil 2016 lasti käibele uued rahatähed, mis vahetati vanade rublade vastu kursiga 1 = 10000. Käibesse lasti ka 2009. aastal vermitud mündid.

## Viited

## Välislingid
*Rubla kursid Valgevene Keskpanga kodulehel
El Clásico

**El Clásico** (katalaani keeles **El Clàssic**) on igasugune matš Hispaania jalgpalliklubide Madridi Real ja Barcelona vahel. 

Klubid mängivad igal hooajal vähemalt kaks korda Hispaania kõrgliigas; lisaks sellele kohtuvad nad aeg-ajalt ka teistel võistlustel nagu Copa del Rey, UEFA Meistrite Liiga jt.

## Statistika
:*Seisuga 1. august 2017*

## Individuaalsed rekordid
:*Seisuga 13. august 2017*
*Manolo Sanchís mängis Madridis Realis Barcelona vastu rekordilised 43 mängu.
*Lionel Messi on 25 väravaga El Clásico aegade parim väravakütt.
*Messi on jaganud Madridi Reali vastu rekordiliselt 13 resultatiivset söötu.

## Viited
;Märkused

;Viited

## Välislingid
Jaama tänav (Tallinn)

**Jaama tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.

Jaama tänav algab Pärnu maantee, Vana-Pärnu maantee ja Turu platsi tänava ristmikul. Ta ristub Kõvera tänavaga (paremalt) ja lõpeb Raudtee tänava ristmikul.

Tänava keskkohta on rajatud Mare Mikofi purskkaev-skulptuur "Nõmme ema" (Nõmme ema park). Tänava lõppu mõlemale poole Nõmme jaamahoonet (Jaama 18) jäävad Nõmme keskuse pargid.

## Tänava nimi
Enne 1922. aastat kandis tänav **Vaksali** (vene *Вокзальная ул.*; saksa *Bahnhofstraße*) nime.

## Ajaloolised ehitised
* Nõmme Vabatahtlik Tuletõrje Seltsi Nõmme tuletõrjehoone. Jaama 4
* Nõmme pangahoone (koos postkontoriga) asukohaga Jaama 14
*Nõmme raudteepeatuse Nõmme jaamahoone (ehitatud ja laiendatud 1907–1930) asukohaga Jaama 18
*Jaama tänav 1/ Pärnu maantee (algselt Pärnu mnt 127), Walter ja Reinhold Treubluti ja Veronika Steinfelsi maja. Valminud 1939. aastal, arhitekt Eugen Sacharias.

## Asutused Jaama tänava ääres
* Nõmme Linnaosa Valitsuse teenindussaal. Jaama 1
** Nõmme Raamat. 
* Eesti Krediidipanga Nõmme kontor. Jaama 1a
** Nõmme Raadio
* Nõmme Keskus (endine *[[Nõmme restoran]]*). Jaama 2
** Nõmme Comarket
** Nõmme Pubi
** ERGO Kindlustuse Tallinna Nõmme kontor
* Põhja-Eesti Päästekeskuse Nõmme keskkomando. Jaama 4
* Kassi Kohvik. Jaama 7
* Lääne-Tallinna Keskhaigla Nõmme Tervisekeskus (endine *Nõmme Polikliinik*). Jaama 11 
* Sõõrikukohvik, Matkamaailm Kauplus (algne kauplus Nõmme). Jaama 12
* Nõmmest Kinnisvarabüroo. Jaama 14/Raudtee 52
* Eesti Posti Nõmme Postkontor. Jaama 18
* Nõmme Muuseum. Jaama 18

## Viited
Robert Wangila

**Robert Wangila** (3. september 1967 Nairobi – 24. juuli 1994 Las Vegas) oli Keenia poksija.

Wangila võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1988. aasta Souli olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. See oli Keenia esimene ja on seni olnud ainuke olümpiakuldmedal poksis ning ka teistel spordialadel peale kergejõustiku.

Wangila (poksijanimega **Wangila Napunyi**) poksis veebruarist 1989 kuni juulini 1994 elukutselisena. Ta osales kokku 27 kohtumisel ning võitis neist 22 (neist 16 nokaudiga) ja kaotas 5 (need kõik nokaudiga) kohtumist.

Wangila poksis 22. juulil 1994 Las Vegases David Gonzálezega. Kohtunik katkestas võistluse 9. raundil, sest Wangila ei olnud enam suuteline edasi võistlema. Kohtumise võitjaks määrati tehnilise nokaudiga González, mille vastu hiljem protestisid Wangila esindajad, sest katkestamise hetkel juhtis Wangila punktidega.

Wangila kaotas hiljem riietusruumis teadvuse ning viidi haiglasse. Ta suri ülejärgmisel päeval haiglas. Kuna ta oli USA-s olnud ajal pöördunud islamisse, nõudis ta abikaasa, et Wangila maetaks islami kommete kohaselt. Selle vastu protestisid Wangila kristlikud sugulased Keenias. Kohtunik USA-s tegi otsuse abikaasa kasuks. 

## Viited

## Välislingid
*