open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Greta Wieselgren

**Margareta "Greta" Viola Wieselgren** (kuni 1928 **Greta Håkansson**; 18. veebruar 1901 Karlskrona – 19. mai 1998 Lidingö vald) oli rootsi filoloog ja ajaloolane.

Ta õpetas Tartu Ülikoolis rootsi keelt.

## Teosed
* Wieselgren, Greta; Wieselgren, Per 1939. Rootsi keele grammatika. Tartu : Eesti Kirjanduse Selts.
* Wieselgren, Greta 1939. *Rootsi keele õpik. Lärobok i svenska språket*. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts. (Uus trükk 1992, Tallinn : Roto.)
* Wieselgren, Greta 1943. B. G. Forselius und die Grundlegung der estnischen Volksschule: Urkunden und Kommentar. Lund: Gleerup.
Vabariiklik Noorte Viiuldajate Ansambel

**Vabariiklik Noorte Viiuldajate Ansambel** oli aastatel 1964–1994 tegutsenud peamiselt noortest viiuldajatest koosnev ansambel. Ansamblis mängis kuni 250 viiuldajat.

Ansambli initsiaatoreid ja ühtlasi kunstiline juht oli Erich Loit.

Ansambli repertuaar oli mitmekesine, eriti palju mängiti Eesti heliloojate palasid, ka esmaettekandes.

Ansambel pälvis auhindu, sealhulgas 1980. aastal Üleliidulise Leninliku Komsomoli preemia. 

## Viited
Haapsalu Keelpillifestival

**Haapsalu Keelpillifestival** (varem ka **"Viiulimängud"**) toimub Haapsalus aastast 1994. 

Festivali korraldab MTÜ Haapsalu Kontserdiühing.

Festivali kontsertidel mängitakse keelpillidel (peamiselt viiulite ja tšellodega) mitmekesist muusikat, sh džässi ja popmuusikat.

## Viited

## Välislingid
*Festivalist veebilehel Eesti Muusikafestivalid (vaadatud 20.02.2013)
Väntorel (ansambel)

**Väntorel** oli ansambel, mis tegutses Eestis aastatel 1970–1971.

Ansambel sündis Andres Valkoneni ja Andres Talviku eestvõtmisel Tallinna Polütehnilise Instituudi juures, kandes algul nime **Keldriline Heli**. 1971. aasta kevadel keelustasid Nõukogude võimud selle nime kasutamise ning ansambli uueks nimeks sai **Väntorel**.

Ansambli repertuaari moodustasid Andres Valkoneni, Andres Talviku ja Viljar Rähni lood, samuti tehti välisansamblite lugudest töötlusi.

Ansambli ülimalt ajakohane kõla põhines olulisel määral Härmo Härmi meisterdatud elektroonsete muusikavahendite, sealhulgas süntesaatori kasutamisel.

## Viited
Timothy Leary

**Timothy Francis Leary** (22. oktoober 1920 Springfield, Massachusetts – 31. mai 1996 Beverly Hills, California) oli ameerika psühholoog, kirjanik, mõtleja ja psühhonaut.

Ta oli tuntud psühhotroopsete ainete uuringute ja propageerimise tõttu ning oma tohutu mõju tõttu popkultuurile. Ajal, kui uimastid, näiteks LSD ja psilotsübiin, olid USA-s seaduslikud, viis Leary Harvardi ülikoolis Harvardi psilotsübiiniprojekti (*Harvard Psilocybin Project*) raames läbi eksperimente, mille tulemuseks olid Concordi vangla eksperiment (*Concord Prison Experiment*) ja Marshi kiriku eksperiment (*Marsh Chapel Experiment*). Mõlemad uuringud andsid kasulikku teavet, kuid sellegipoolest vallandati Leary ja tema partner Richard Alpert ülikoolist.

Leary arvas, et LSD-l on psühhiaatrias ravipotentsiaali. Ta kirjutas ja pidas loenguid transhumanistlikest ideedest, mis hõlmasid kosmosemigratsiooni, intelligentsuse kasvu ja elu pikendamist (SMI ² LE) ning arendas oma raamatus Exo-Psychology (1977) välja 8-ringilise teadvusemudeli. Ta arreteeriti 1960. ja 1970. korduvalt eri maades, mille tõttu ta nägi seestpoolt 29 vanglat üle maailma. USA president Richard Nixon on nimetanud Learyt "kõige ohtlikumaks meheks Ameerikas".

Leary on üle 20 raamatu autor või kaasautor ning temast on rohkem kui tosin helisalvestist. Tema näitlejakarjääri moodustavad üle tosina esinemise filmides ja telesaadetes, üle 30 esinemise endana teiste toodetud filmides, ta produtseeris ja/või osales nii multimeedia esitlustel kui ka arvutimängudes.
New York Times teatas 2011. aasta juunis, et New Yorgi avalik raamatukogu omandas Leary isiklikud arhiivid, kaasa arvatud paberid, videokassetid, fotod ja muud Leary arhiivimaterjalid, sealhulgas kirjavahetuse ja dokumendid, mis on seotud Allen Ginsbergi, Aldous Huxley, William Burroughsi, Jack Kerouaci, Ken Kesey, Arthur Koestleri, G. Gordon Liddy ja teiste tuntud kultuuritegelastega.

## Raamatuid
*"The Psychedelic Experience: A Manual Based on the Tibetan Book of the Dead"
*"Flashbacks"
*"High Priest"
*"The Intelligence Agents"
*"The politics of ecstasy"
*"Musings on human metaporphoses"
*"Changing my mind, among others"
*"Turn on, tune in, drop out"
*"The delicious grace of moving one's hand"
*"Design for dying"
*"Flashbacks, an autobiography"
*"Exo-Psychology"
Varajase ja nüüdismuusika festival

**Varajase ja nüüdismuusika festival** oli aastatel 1978, 1986, 1987 ja 1998 toimunud muusikafestival.

Esimese festivali (1978. aastal) korraldaja oli Eesti NSV Riiklik Filharmoonia, kunstiline juht oli Andres Mustonen. Esimesel festivalil kõlasid nt Arvo Pärdi, Uno Naissoo, Lepo Sumera palad, esindatud oli ka välismaiste heliloojate looming. Muusikakollektiividest oli nii Eesti (nt ERSO puhkpillikvintett, Hortus Musicus) kui ka välismaa ansambleid.

IV festival (1998. aastal) kandis sümboolset nime "20 aastat I varajase ja nüüdismuusika festivalist".

## Vaata ka
*MustonenFest

## Viited
Virumaa Muuseumid

**SA Virumaa Muuseumid** on aastal 2002 loodud sihtasutus, mis on Kultuuriministeeriumi haldusalas.

Sihtasutus haldab kaheksat Lääne-Virumaal asuvat objekti:
* Palmse mõis-vabaõhumuuseum 
* Rakvere linnus 
* Eesti Politseimuuseum
* Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum 
* Karepa Kalame talu
* Toolse linnus
* Altja kõrts ja võrgukuurid
* Näitusemaja Rehbinder (avati sügisel 2017) 

Esimesed 18 aastat oli sihtasutuse juhatajaks Ants Leemets. 
2020. aasta märtsis valiti uueks Virumaa Muuseumide juhatuse liikmeks Viljar Vissel.

## Viited

## Välislingid
*Sihtasutuse koduleht
Helene Jakobson

**Helene Jakobson** (sündinud **Helene Väär**; 16. juuni 1907 Peterburi – 25. märts 1992 Stockholm) oli eesti arst.

## Elulugu
Helene Väär lõpetas aastal 1926 Otepää Gümnaasiumi. Aastatel 1926–1933 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astme väärilisena *[[cum laude]]*. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi.

Ta töötas juba üliõpilasena Tartu Ülikooli kohtuarstiteaduse instituudis subassistendi ja assistendina, samuti naistehaiguste ja sünnitusabi kliinikus. 31. jaanuaril 1935 registreeriti ta arstina. 

Helene Jakobson kolis 1939. aastal seoses abiellumisega Tallinna, kus hakkas ravima suu- ja hambahaigusi. Ta töötas peamiselt eraarstina, kuid ka Tallinna Ühise Haigekassa ambulantsi arstina. Aastal 1940 tunnistas Arstide Koja Eriarstide Toimkond ta suu- ja hambahaiguste eriarstiks.

Aastal 1944 põgenes ta Suure põgenemise lainega koos abikaasa ja vanema pojaga Rootsi. Ta sai ka seal tööloa arstina ja töötas hambaarstina erapraksises Stockholmis.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli (alates 1939) Elmar Jakobson, neil oli kaks poega.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Toronto Eesti Segakoor

**Toronto Eesti Segakoor** on aastal 1951 Torontos asutatud segakoor.

1960. aastatel oli see väljaspool Eestit suurim laulukoor, kus laulis üle 110 inimese.

Koori on dirigeerinud näiteks Mahta Söödor, Udo Kasemets ja Roman Toi.

## Vaata ka
*Toronto Estonia Segakoor
*Toronto Eesti Meeskoor

## Viited
Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum

**Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum** (lühend **ETMM** või **TMM**) on Tallinnas asuv muuseum. 1. veebruaril 2019 ühinesid riigiasutused Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum ning Eesti Ajaloomuuseum sihtasutuseks Eesti Ajaloomuuseum.

Muuseum asub Tallinna vanalinnas ja paikneb ajaloolise linnamüüri ja aastatel 1370–1380 rajatud Assauwe kaitsetorniga seotud hoones. Lisaks on muuseumil sisehoov – Karjase hoov.

Muuseum sai alguse helilooja ja organisti Peeter Süda pärandi kogumisega seotud liikumisest. 22. märtsil 1924 asutasid Mart Saar, Cyrillus Kreek ja August Pulst **Peeter Süda Mälestuse Jäädvustamise Ühingu**. 1931. aastal nimetati see ümber **Muusikamuuseumi Ühinguks**. 

Muuseumi teatrikogude aluseks on näitleja Heino Vaksi pärand. 1937. aastal asutatud **Teatrimuuseumi Ühing** liideti 1941. aastal **Muusikamuuseumi Ühinguga**.

Muuseumi esimene asukoht oli Kadrioru lossis Tallinna Eesti Muuseumi ruumides. Esialgu sisaldas see üksnes Peeter Süda kogu. 1. märtsil 1934 viidi muuseum üle Tallinna Konservatooriumi ruumidesse Assauwe torni aadressil Müürivahe 12. Samas majas elas aastatel 1923–1933 konservatooriumi direktor Jaan Tamm.

Muuseumis on muusika- ja teatriosakond, muusika- ja teatrialased raamatukogud, samuti näiteks noodikogu, fonoteek. 

2017. aasta kevadel avatud püsinäitus "Lood ja laulud" tutvustab Eesti ajalugu läbi teatri ja muusika ning räägib eri ajalooperioodidest kaheksa tuntud eesti kirjandusteose ja laulu kontekstis. 
ETMM6495Mi37 chromatic kannel author Vaino Maala 1953.tif|Väino Maala valmistatud kannel 1953. aastast
ETMM06136Mi329 cornet in B owner Hugo Tonisson.tif|Kornet, mis kuulus Hugo Tõnissonile
ETMM8087Mi196 jauram author Johannes Jaanus 1966.tif|Johannes Jaanuse jauram Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi kogus 


## Heino Elleri pärandihoidja
Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum päris Heino Elleri abikaasa Ellu Elleri testamendiga kogu Heino Elleri pärandi ja autoriõigused. 

Alates 1998. aastast annab muuseum välja Heino Elleri nimelist muusikapreemiat. Preemia saab noor helilooja või Heino Elleri loomingu tutvustamisel olulise panuse andnud isik.

2007. aastal asutas Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum Heino Elleri 120. sünniaastapäeva puhul Heino Elleri Suure auhinna, mille saab isik, kellel on eesti muusika auks ja kuulsuseks erilisi teeneid, ja seda pidi antama välja iga viie aasta tagant. Auhinna esimene laureaat oli dirigent Neeme Järvi.

## Tunnustus

* 2017 Suur Muuseumirott (parim püsinäitus – Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi näitus „Lood ja laulud")

## Viited

## Välislingid
*Muuseumi koduleht
William Burroughs

**William Seward Burroughs II** (hääldus: /ˈ*bʌroʊz*/; tuntud ka kui **William Lee**; 5. veebruar 1914 Saint Louis, Missouri – 2. august 1997 Lawrence, Kansas) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik, kunstnik ja elava sõna etendaja.

Ta oli koos Jack Kerouaci, Allen Ginsberg´i ja Gregory Corso´ga üks peamisi biitnike põlvkonna juhtfiguure ja postmodernistlikke autoreid, keda peetakse "üheks kõige poliitiliselt teravamaks, kultuuriliselt mõjukamaks ja uuenduslikumaks kunstnikuks 20. sajandil". Tema mõju popkultuurile ja kirjandusele oli suur.

Paljud tema teosed on osaliselt autobiograafilised, põhinedes eelkõige kogemustele heroiinisõltlasena, kui ta elas Mexicos, Londonis, Pariisis, Berliinis, Lõuna-Ameerikas Amasoonase piirkonnas ja Tangieris Marokos.

Burroughs kirjutas 18 romaani ja muud pikemat teost, kuus lühijutu- ja neli esseekogu. Tema intervjuudest ja kirjavahetustest on avaldatud 5 raamatut. Ta tegi mitmesugustes projektides koostööd paljude esinejate, etendajate ja muusikutega ning on osalenud mitmes filmis.

## Teiste autorite teostes
Burroughsi teine abikaasa oli Joan Vollmer, kes figureerib mitme autori loomingus kõrvaltegelasena  ning kellest sai tänu Jack Kerouaci romaanidele William Burroughsi abikaasana legendaarne kuju. Nimelt tappis alkoholijoobes Burroughs 1951. aastal Bounty baaris Méxicos ühe peo käigus oma abikaasa, matkides Wilhelm Telli. Ootamata ära venima hakanud kohtuprotsessi tulemust, põgenes ta Ameerika Ühendriikidesse ning tagaselja mõisteti tapmises süüdi. See traagiline sündmus jättis sügava jälje tema ellu ja loomingusse. Sedasama juhtumit on käsitletud ka 2000. aastal valminud Gary Walkowi filmis "Beat", kus William Burroughsi kehastab Kiefer Sutherland.

Burroughsil oli teisest abielust üks poeg – William S. Burroughs, Jr. (1947–1981), keda John Giorno nimetab 1983. aastal valminud dokumentaalfilmis "Burroughs" "viimaseks biitnikuks".

Burroughs suri 1997. aastal oma kodus Lawrence'is Kansase osariigis südamerabandusse.

Biitkirjanduse tuntumaid teoseid on Burroughsi "Alasti lõunasöök" (1959), millest David Cronenberg tegi 1991. aastal samanimelise filmi.

## Tunnustus
*1983 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia tegevliikmeks

## Eesti keeles ilmunud

Eesti keeles on ilmunud tema romaan "Alasti lõunasöök" ("Naked Lunch*"*), Koolibri 2011, tõlkija Olavi Teppan.

## Viited
Ken Kesey

**Kenneth Elton "Ken" Kesey** (hääldus: / ki ː zi ː /, 17. september 1935, La Junta, Colorado – 10. november 2001, Eugene, Oregon) oli ameerika kirjanik.

Ta on mõjutanud oluliselt alternatiiv- ja popkultuuri. Kesey oli vastuvoolu-kultuuritegelane, kes pidas ennast vahelüliks 1950. aastate biitnike põlvkonna ja 1960. aastate hipide vahel. "Ma olin liiga noor, et olla biitnik ja liiga vana, et olla hipi" ütles Kesey 1999. aastal intervjuus Robert K. Elderile. Tema kõige tuntumaks romaaniks on "Lendas üle käopesa" (1962).
Vladimir Klotškov

**Vladimir Klotškov** (30. jaanuar 1938 Leningradi oblast – 18. veebruar 2013) oli Eesti jalgpallur ja jalgpallitreener.

Ta kasvas vanemateta, asus Eestisse elama pärast II maailmasõda. Ta lõpetas Lesgafti-nimelise Kehakultuuri Instituudi.

Ta tuli aastal 1961 Kopli Kalevi jalgpallimeeskonnas Eesti meistriks.

## Välislingid
* 
*Suri kuuekordne Eesti meister
Sekundaarmähis

**Sekundaarmähis** (inglise keeles *secondary winding*) on trafo mähis, millega ühendatakse elektrienergia tarbija.

## Vaata ka
* Trafo
Mehaaniline muusikainstrument

**Mehaaniline muusikainstrument** on muusikainstrument, mis mängib sellesse sisestatud muusikapala. 

Need olid populaarsed 18.–19. sajandil, kui polnud veel helisalvestust ega raadiot. Kui pillimängijat ei olnud, võis vänta keerates teha muusikat kodus, tänaval või ka jumalateenistusel.

## Mehaanilisi muusikainstrumente
*leierkast
*harmoonium
*...
Kolbmootor

**Kolbmootor** on soojusjõumasin, mis muundab kütuse põlemisel tekkiva gaaside rõhuenergia mehaaniliseks tööks. Selleks kasutatakse silindris edasi-tagasi liikuvat kolbi, mille sirgjooneline liikumine muudetakse väntmehhanismi (keps ja väntvõll) abil pöördliikumiseks.

Ehkki enamasti mõistetakse kolbmootori all sisepõlemismootorit, kuuluvad kolbmootorite hulka ka mitmed välispõlemismootorid, näiteks aurumasin ja Stirlingi mootor.

## Liigitus

Kolbmootoreid liigitatakse mitme tunnuse alusel:

### Töötsükli taktide arvu järgi
* **Neljataktiline mootor:** Töötsükkel (sisselase, surve, töö, väljalase) sooritatakse väntvõlli kahe pöörde ja kolbi nelja käigu jooksul. See on tänapäeval levinuim tüüp tänu suuremale efektiivsusele ja puhtamatele heitgaasidele.
* **Kahetaktiline mootor:** Töötsükkel sooritatakse väntvõlli ühe pöörde ja kolbi kahe käigu jooksul. Neid iseloomustab suur võimsus massiühiku kohta, kuid suurem kütusekulu ja emissioonitase.

### Süüteviisi ja kütuse järgi
* **Sädesüütega mootorid (Ottomootorid):** Kütuse ja õhu segu süüdatakse süüteküünla abil. Kasutatakse peamiselt bensiini või gaaskütust (LPG, CNG, vesinik).
* **Survesüütega mootorid (Diiselmootorid):** Kütus pihustatakse surve all kuumenenud õhku, kus see süttib adiabaatilise kokkusurumise tagajärjel iseeneslikult.

### Silindrite asetuse järgi
* **Ridamootor:** Silindrid asuvad ühes reas (levinuim nt R4, R6).
* **V-mootor:** Silindrid asuvad kahe reana nurga all (nt V6, V8, V12).
* **Boksermootor:** Silindrid asuvad vastamisi 180° nurga all.

## Ehitus ja peamised komponendid

Kolbmootori töö tagavad mitmed omavahel seotud süsteemid ja detailid:

* **Mootoriplokk ja silindrid:** Moodustavad mootori "keha", kus toimub põlemisprotsess.
* **Plokikaas:** Sisaldab gaasijaotusmehhanismi (klapid ja nukkvõllid), mille abil juhitakse õhu sisenemist ja heitgaaside väljumist.
* **Väntmehhanism:** Koosneb kolbidest, kepsudest ja väntvõllist. See on mootori süda, mis muundab gaaside paisumisjõu pöördemomendiks. 

## Vaata ka
*Aurumootor
*Diiselmootor
*Ottomootor
*Stirlingmootor
*Vankelmootor
Biitnik

**Biitnik** (inglise keeles *beatnik*) on 1950. aastatel Ameerikas tekkinud subkultuurse biitnike põlvkonna (*Beat Generation*) maailmavaadet pooldav ja selle eluviisi järgi elav isik.

Jack Kerouac võttis 1948. aastal kasutusele sõnapaari "biitnike põlvkond" (*Beat Generation*), et iseloomustada alles oma vormi otsivat, kuid tajutavat subkultuurset antikonformistlikku New Yorgi noorsooliikumist. Nimetus tekkis vestluse käigus kirjanik John Clellon Holmesiga. Kerouac väidab, et isikuks, kes algselt nende omavahelises vestluses kasutas sõna *beat* ('löök', 'rütm'), oli tänavasahkerdaja ja luuletaja Herbert Huncke. Tolleaegses afroameerika kogukonna kõnekeeles oli sõna kasutusel pigem väsimuse (*tired*), vaesuse, allasurutuse ja rõhumise (*beaten down*, *beat to his socks*) kirjeldamisel. Kerouac omastas väljendi ja kohandas tähendust, et lisada muusikaline seos muusika ja ajapulsiga – "rütmis" (*on the beat*) ning varjundid "hingekosutav" ja "õndsalik" (*upbeat* ja *beatific*).

Esimesena kasutas mõistet *beatnik* 2. aprillil 1958 San Francisco Chronicle'is kolumnist Herb Caen pilkavas toonis oma veerus, mis ilmus kuus kuud pärast Nõukogude Liidu tehiskaaslase Sputnik lendu kosmosesse (*beat* + järelliide "nik").

Mõiste võeti kohe omaks – juba järgmisel päeval kasutas Examiner seda nimetust. Ajakirjanduse kaudu loodi stereotüüp logelevatest kitsehabeme, bareti ja päikeseprillidega boheemlastest, kes esitavad kohvikutes mõttetut luulet ja mängivad bongosid, seltsiks pikkade juustega mustadesse liibuvatesse kostüümidesse (trikoo?) riietatud vabameelsed naised.

Varajane näide stereotüüpsest biitnikust ilmnes Vesuvio Cafes (legendaarne baar North Beachil California osariigis), kus aknal istuv täishabemes, kõrge kaelusega pulloveris ja sandaalides kunstnik Wally Hedrick lõi improviseeritud joonistusi ja maale.

1958. aastaks said San Franciscot väisavad turistid minna juba bussituuridele, et näha North Beachil biitnikke ja nende subkultuuri, asjaolu, mis prohvetlikult kuulutas ette sarnased ekskursioonid Haight-Ashbury hipide linnaossa kümme aastat hiljem.

John Giorno peab 1983. aastal valminud dokumentaalfilmis "Burroughs" William Burroughsi poega William S. Burroughs nooremat (1947–1981) "viimaseks biitnikuks". Filmitegija Gustave Reininger peab oma 2009. aastal valminud portreefilmis "Corso – The Last Beat" viimaseks biitnikuks omakorda ameerika luuletajat Gregory Corsot (1930–2001).

Jack Kerouaci, William Burroughsi ja Allen Ginsbergi peetakse ühtedeks suuremateks oma põlvkonna biitkirjanikeks. Biitkultuuri kuulub luule, kunst, selline muusika nagu *[[bebop]]* ja muu džäss ning rändav eluviis. Biitnikel on ulatuslik mõju Lääne kultuurile laiemalt (seksuaalne vabadus, naisõiguslus, *gay*-liikumine, rassismivastane liikumine, kanepi ja muude uimastite demüstifitseerimine ja/või dekriminaliseerimine jne), samuti on nad kas kaudselt või otseselt hipide ja teiste subkultuuride (nt küberpunk) tekkimise ja ideoloogia lätteks.

## Vaata ka

* Jack Kerouac
* Allen Ginsberg
* William S. Burroughs
* Gregory Corso
*Lawrence Ferlinghetti

## Viited
Piimaühingute Keskliit "Võieksport"

**Piimaühingute Keskliit "Võieksport"** oli Eestis aastatel 1936–1940 tegutsenud keskliit, mis keskendus või ekspordile Eestist.

Keskliidu eelkäija oli aastatel 1911–1936 tegutsenud Piimaühingute Keskühing "Estonia", kellel erinevalt "Eesti Võiekspordist" ei olnud Eestist või väljaveo ainuõigust.

1932. aastal moodustas piimatoodete eksport Eesti üldisest ekspordist 36,3%. Seoses suure majanduskriisiga algas piima kokkuostu langus: 1 kg eksportvõi hind langes iseseisvusaja madalaimale tasemele – 1,17 krooni. 

1934. aastal võttis Riigikogu vastu võihinna kindlustamise seaduse, millega kindlustati võitootjaile 1 kilogrammi või hinnaks 1,50 krooni. Võeti vastu piimaseadus ja 1934. aasta 5. detsembril otsustas Vabariigi valitsus anda 1935. aastaks või väljaveo load viiele eksportöörile: P. K. "Estoniale", Eesti Piimaühisuste Liidule, aktsiaseltsile Rotermanni tehased ning ettevõtetele C. F. Gahlnbäck ja J. Puhk & Pojad. 

1936. aasta või väljaveo korraldamise seadusega moodustati juriidilise isikuna Piimaühistute Keskliit „Võieksport”, millele anti või väljaveo ainuõigus.

Näiteks 1937. aastal eksportis keskliit 13 180 tonni võid, mille rahaline väärtus oli 22,5 miljonit krooni. Eesti koguekspordist moodustas see üle viiendiku. Peamised sihtriigid olid Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik (62,7%) ja Saksamaa (36,9%).

Piimaühingute Keskliidu "Võieksport" keskmeierei varustas piima ja piimasaadustega umbes 90% Tallinna elanikest.

Keskliidu juhatuse esimees oli August Reinart. 

## Viited
AS Wermo

**AS Wermo** on aastast 1947 Võrus tegutsev mööblitööstusettevõte.

Ettevõtte asutati 1947 **Võru Metsakaubanduslaona**, mis aastal 1950 nimetati ümber **Võru Mööblivabrikuks**. Nime **Wermo** kannab ettevõte aastast 1990. Ettevõte erastati aastal 1995.

Enamik ettevõtte toodangust läheb ekspordiks, praegu on ekspordi osakaal 85%. Peamiselt viiakse toodang Soome, Rootsi ja Saksamaale.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht (vaadatud 21.02.2013)
Wildenbergi nahavabrik

**Wildenbergi nahavabrik** oli umbes aastatel 1878–1915 Kuressaares aadressil Suur-Sadama tänav 18 töötanud nahavabrik. 

Ettevõtte eelkäija oli aastal 1858 Kullamaal asutatud Reinhold Wildenbergi (1819–1890) nahaparkimistöökoda, mis hiljem viidi üle Kuressaarde Veski, Suur-Sadama, Abaja ja Töö tänava vahelisse kvartalisse. Aastal 1910 sai nahavabrikust aktsiaselts.

Reinhold Wildenbergi poeg Oscar Friedrich Wildenberg (1852 Lihula – 1928 Riia) õppis Moskva kaubanduskoolis ja oli praktikal Saksamaal Hamburgis Jakob Nordheimi nahavabrikus. 1872. aastal saabus ta tagasi Saaremaale, kus alustas tööd isale kuuluvas vabrikus, asudes seda peagi kaasajastama ja laiendama: lisaks kodumaistele nahkadele hakati peagi töötlema Lõuna-Ameerikast sisseveetavaid pühvlinahku, mis hiljem jäidki peamiseks tooraineks. 1888. aasta Brüsseli maailmanäitusel pälvis Wildenbergi nahavabriku toodang kuldmedali.

1897/1898. aastal ostis Oscar Wildenberg nahavabriku Riias, 1910. aastal mõlemad vabrikud ühendati ja ühendettevõte kandis nimetust „Oscar Wildenbergi ühinenud nahavabrikute aktsiaselts Riias ja Kuressaares”.

Nahavabrik töötles peamiselt sisseveetud nahku, mida turustati eeskätt Riias. Enne I maailmasõda, 1913. aastal töötas ettevõttes 300 inimest. Esimese maailmasõja ajal täideti ka sõjatellimusi. Aastal 1915 Esimese maailmasõja oludes viidi ettevõtte inventar sse. 1915. aastal evakueeriti vabrikumasinad Nižni-Novgorodi, kuna vabrikuhoone lahkuvad venelased sakslaste maaletulekul maha põletasid, 1917. aasta oktoobris. Riia vabriku suutsid Oscar Wildenbergi tütred Herta Melnikow ja Helene Laerum sõja lõppedes ja Läti iseseisvumise järel uuesti tööle panna.

## Viited

## Vaata ka
*Wildenbergi kabel, Kudjape kalmistul
## Välislingid
*Urmas Kiil, Sajanditagune ärev suvi Saaremaal, Saarte Hääl, 20. juuli 2015
AS Trio LSL

**AS Trio LSL** (ka: *Trio LSL Raadiogrupp*) oli Eesti meediaettevõte, mis alustas tegevust 1992. aastal Raadio Kuku loomisega ning mis ühines 2017. aastal ettevõttega AS Eesti Meedia.

AS Trio LSL täheühend LSL tähistas ettevõtte asutajate ja omanike perekonnanime esitähti: Rein Lang, Koit Saarmäe, Hans H. Luik.

## Raadiojaamad
* Raadio Kuku (alates 1992)
* Narodnoe Radio (alates 1992; venekeelne)
* Raadio Uuno (tegutses 1994–2016)
* Raadio Elmar (alates 1997)
* Uuno Plus (tegutses 2000–2001; venekeelne)
* DFM (tegutses 2001–2024; venekeelne)
* Spin FM (tegutses 2008–2016)
* MyHits (alates 2016)

## Telekanalid
* MyHits (alates 2017)

## Välislingid
*Trio LSL Raadiogrupp koduleht
AS Võru Juust

**AS Võru Juust** on aastal 1995 Võrus asutatud juustutootmisettevõte, mis praegu on ettevõtte Valio Eesti AS üks kahest ettevõttest (teine on Valio Eesti AS Laeva Meierei).

Ettevõtte ajalugu ulatub 1968. aastasse. 4. oktoobril 2003 omandas Soome piimatööstusettevõte Valio OY Itaalia ettevõttelt Saviola 57,8 protsenti AS Võru Juustu aktsiatest. Samal aastal oli Võru Juust Eesti suurim juustutootja.

2006. aastal moodustati AS Võru Juustust ja AS Valio Eestist AS Valio Baltic.

Ettevõte toodab kuus keskmiselt 700 tonni juustutooteid. Ettevõtte toodangust u 90% eksporditakse.

Ettevõttes töötab ligi 130 inimest.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõttest AS Valio Eesti kodulehel (vaadatud 21.02.2013)
Talibor

**Talibor** (ka kujul: **TALIBOR**; akronüüm ingliskeelsetest sõnadest *Tallinn Interbank Offered Rate*) oli Eesti Panga Eesti krooni kohta arvutatav Eestis tegutsevate pankade vaheline laenuintressimäär.
Intressimäärad määras Eesti Pank kindlaks iga argipäeva kella 11.00-ks.

Eesti Pank lõpetas Eesti krooni pankadevaheliste intressimäärade Talibori ja Talibidi arvutamise, kui Eesti 2011. aastal võttis kasutusele euro. Viimati arvutati Talibori ja Talibidi intressimääru 29. detsembril 2010.

## Vaata ka
*Talibid
*Euribor
*Libor

## Viited
Eesti Konjunktuuriinstituut

**Eesti Konjunktuuriinstituut** (eriti varasemas kirjanduses ka *Eesti Konjunktuurinstituut*; lühend **EKI**) on eeskätt Eesti majandusseisu jälgiv ja analüüsiv eraõiguslik rakendusliku suunaga Eesti teadusasutus. Selle omanikuks on Eesti Kaubandus-Tööstuskoda.

## Ajalugu
Asutuse ajalugu ulatub 1934. aastasse, mil majanduslike küsimuste uurimiseks asutati Konjunktuuriinstituut, mille alalised liikmed olid Majandusministeerium, Põllutööministeerium, Välisministeerium, Tartu Ülikool, Eesti Pank, Pikalaenu Pank, Kaubandus-tööstuskoda, Eesti Maapank, Põllutöökoda. Veel olid instituudil toetajad liikmed, teaduslikud korrespondendid ja korrespondendid. Aastal 1940 lõpetas instituut tegevuse.

Instituudi ülesanded olid eeskätt:
# Eesti majanduse seisukorra igakülgne selgitamine ja objektiivne hinnang;
# majanduselu nähtuste jälgimine maailmas ja nende uurimine ning valgustamine Eesti majanduse seisukohalt;
# järjekindla jooksva informatsiooni korraldamine majanduslikkude küsimuste, eriti tootmise ja turundamise olukorra kujunemise kohta valitsemisasutiste kui ka eramajanduse ringkondade kasutamiseks;
# eriuurimuste korraldamine aktuaalsemate majanduslikkude probleemide lahendamiseks.

Instituudil oli põllumajandus- ja majandussektsioon ning instituut andis välja ajakirju Konjunktuur ja Majandusteated. 

Aastal 1966 jätkus mingil määral töö **Üleliidulise Kaubanduskonjunktuuri Teadusliku Uurimise Instituudi Eesti Filiaalis**, mis tegi kaubaturgude uuringuid.

Aastal 1990 filiaal iseseisvus ja nimeks sai taas **Eesti Konjunktuurinstituut**. Aastatel 1990–1997 tegutses asutus Majandusministeeriumi alluvuses. Aastal 1997 asutus erastati ja aktsiate omanikeks said Eesti Kaubandus-Tööstuskoda, AS BCS ja 7 eraisikut. Aastast 2007 on asutuse ainuvaldaja Eesti Kaubandus-Tööstuskoda.

2023. aasta 16.veebruaril suri Konjunktuuriinstituudi pikaajaline juht Marje Josing. Ettevõtte järgmine juht oli aastatel 2023-2025 Peeter Raudsepp.

## Viited

## Välislingid
*Asutuse koduleht
Karburaator

**Karburaator** on sisepõlemismootori kütusesüsteemi osa, bensiinimootori kütuse-õhu segu valmistamise seade. 

Karburaatorisse sisenev õhuvool satub selle kitsenevasse ossa, kus õhu kiirus suureneb ja rõhk langeb. Rõhuerinevus tõmbab parajal hulgal kütust bensiini düüsist õhuvoolu kaasa. Nii moodustub kütuse-õhu segu.

Karburaatoris on gaasiklapp, mille abil reguleeritakse mootorisse siseneva segu hulka ning seeläbi mootori võimsust, ja õhuklapp ehk rikastiklapp käivitamiseks.

Tänapäeval on paljudes mootorites karburaatori  asemel kütuse sissepritsesüsteem, milles kütust pumbatakse elektrilise pumba abil ning pihustatakse mootorisse täpsemini doseeritult.

## Tüübid
Õhuvoolu suuna järgi eristatakse allavoolukarburaatoreid, rõhtvoolukarburaatoreid ja kaldvoolukarburaatoreid.

Kõige rohkem kasutatakse allavoolukarburaatoreid. Nendes liigub õhk karburaatorist allapoole mootorisse.

Rõhtvoolu- ja kaldvoolukarburaatorites liigub õhk mootorisse vastavalt rõhtsalt või kaldu.

## Ehitus
Püsihõrenduskarburaatori osad on kolb, kolvimembraan, nõeldüüs ja pihustinõel.

Siiberkarburaatori osad on gaasiklapp, pihustinõel, nõeldüüs ja peadüüs.

## Välislingid
Eesti Töötukassa

**Eesti Töötukassa** on töötuskindlustuse seaduse alusel tegutsev avalik-õiguslik juriidiline isik, mis on asutatud  aastal. 

## Organisatsioon
Eesti Töötukassa kõrgeim juhtimisorgan on nõukogu, millel on kuus liiget. Vastavalt töötuskindlustuse seadusele nimetab Vabariigi Valitsus kaks nõukogu liiget, Eesti Ametiühingute Keskliit ja Teenistujate Ametiliitude Organisatsioon kumbki ühe liikme ning Eesti Tööandjate Keskliit kaks liiget.

Töötukassa tegevjuhtimise eest vastutab neljaliikmeline juhatus. Organisatsiooni loomisest 2002. aastal kuni 2025. aastani oli Eesti Töötukassa juhatuse esimees Meelis Paavel, 2025. aastal sai uueks juhatuse esimeheks Gert Tiivas.

## Tegevus
Töötukassa eesmärk on tööturupoliitika elluviimine ja töötuskindlustuse korraldamine töötuskindlustuse seaduses, tööturuteenuste ja -toetuste seaduses, töövõimetoetuse seaduses ja teistes õigusaktides sätestatud korras .

Eesti Töötukassa korraldab töötuskindlustust eesmärgiga tagada :
* töötuse korral tööotsingute ajaks kaotatud sissetuleku osaline kompenseerimine;
* töölepingu ülesütlemise hüvitamine töötajale koondamise korral; 
* töötajate nõuete kaitse tööandja maksejõuetuse korral.

Eesti Töötukassa viib ellu tööpoliitikat eesmärgiga tagada :
* tööealise elanikkonna võimalikult kõrge tööhõive;
* pikaajalise töötuse ja tööturult tõrjutuse ennetamine.

## Ajalugu

Töötukassa loodi 2002. aastal, kui hakkas kehtima töötuskindlustuse seadus. Siis oli ametis 20 töötajat.

1. mail 2009 võttis Eesti Töötukassa üle Tööturuameti ülesanded. Nii hakati lisaks passiivsetele tööturumeetmetele pakkuma ka aktiivseid tööturumeetmeid ning nõustama tööotsijaid. Asutuse töötajaskond kasvas 500-ni.

2016. aastal läbi viidud töövõime reformiga hakkas töötukassa hindama inimeste töövõimet ning menetlema ja välja maksma töövõimetoetusi. Selle tulemusena kasvas töötajate arv 724-ni.

2017. aastal lisandusid töötust ennetavate meetmete raames ameti halduse alla töö kaotuse ohus olevad inimesed, millega seoses tõusis töötajaskond 853 inimeseni.

2018. aastal kajastas ajakirjandus laialdaselt kava nimetada Töötukassa ümber Töökassaks. 2026. aasta alguse seisuga ei olnud kava siiski ellu viidud.

2019. aastal tehti Eestis karjääriteenuste reform, mille tulemusel hakkas töötukassa osutama karjääriteenuseid noortele vanuses 7. kuni 26. eluaastani (sh koolides). Asutuse töötajate arv jõudis 906 inimeseni.

2025. aasta oktoobris teavitati plaanist koondada ligikaudu 170 inimest ja muuta organisatsiooni efektiivsemaks. Samal ajal töötas Eesti Töötukassas umbes 900 inimest.

## Viited

## Välislingid
* Töötukassa koduleht
* minukarjäär.ee
Ove Büttner

**Ove Büttner** (21. veebruar 1959 Tallinn – 3. november 2021) oli eesti kunstnik.

Büttner lõpetas 1989 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tahvelmaali erialal. 

1990. aastast kuulus ta Eesti Kunstnike Liitu. 

Tema teoseid on eksponeeritud ka Saksamaal, Rootsis, Soomes ja Kanadas.

Ove Büttneri ärasaatmine toimus 10. novembril 2021 Tallinna Metsakalmistu kabelis.
Tiit Rammul

**Tiit Rammul** (sündinud 25. veebruaril 1964 Tartus) on eesti kunstnik.

## Haridus
Tiit Rammul õppis aastatel 1983–1990 Tartu Kunstikoolis dekoraatori ja 1979–1983 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis graafika erialal. 

## Töö
Ta on töötanud kirjastustes Perioodika ja Olion. Ta on Eesti Kunstiakadeemia õppejõud.

Kunstnikuna tegutseb Rammul peamiselt raamatukujundaja ja illustraatorina, samuti on ta osalenud plakatinäitustel.

## Liikmesus
2006. aastast kuulub ta Eesti Kujundusgraafikute Liitu.

## Tunnustus
2006. aastal võitis ta Tallinna IV rakenduskunsti triennaalil Grand Prix näitusega "Kaks lähedast", esinedes rühmituse MUKI koosseisus koos Kersti Laanmaaga.

## Välislingid
* Tiit Rammul Tartu Linnaraamatukogu blogis "Nädala autor"
Sarno jõgi

**Sarno** (ladinakeelsed nimed *Sarnus*, *Draconcello*) on jõgi Itaalias Campania maakonnas. Kõrvuti tema lisajõgede Cavaiola ja Solofranaga peetakse seda üheks kõige reostatumaks jõeks Euroopas.

Jõe kallastel asuvad Sarno, San Valentino Torio, San Marzano sul Sarno, Angri, Scafati, Nocera Inferiore (Salerno provints) ning Striano, Poggiomarino, Pompei, Torre Annunziata ja Castellammare di Stabia (Napoli provints). 

Jõgi suubub Türreeni merre Napoli lahes.

## Viited


## Kirjandus
* Salvatore Silvestri, *Dal Balentino del [[Codex Diplomaticus Cavensis]] al San Valentino Torio del Decreto di Vittorio Emanuele II*, Editrice Gaia 2006, ISBN 88-89821-14-0
* Salvatore Silvestri, *Dal fundo Marciano a San Marzano sul Sarno. Un viaggio lungo 1500 anni*, Editrice Gaia 2006, ISBN 88-89821-20-5
* Salvatore Silvestri, *S.Egidio. Un luogo chiamato Preturo*, Editrice Gaia 2010, ISBN 978-88-89821-75-6
* Vincenzo degli Uberti, *Discorso storico-idraulico sul Fiume Sarno, Napoli 1844*, Editrice Gaia 2005, ISBN 88-89821-03-5
* Marisa de’ Spagnolis, *Il Sarno e i suoi Dei*, in Studi di Storia e Geostoria Antica, Napoli, 2000
* Giuseppe Centonze, *Dal Sarno all'Arno. L'idronimo 'Sarnus' nelle fonti antiche e medievali*, in *Stabiana. Castellammare di Stabia e dintorni nella storia, nella letteratura, nell'arte*, Castellammare, Longobardi Ed., 2006, ISBN 88-8090-223-7, pp. 11-47.
* Giuseppe Centonze, *Il Sarno dei poeti, dei miti e delle fiabe*, in *Spigolature Stabiane. Descrizioni, impressioni, memorie, fantasie, curiosità su Castellammare di Stabia e dintorni nelle pagine di scrittori e viaggiatori*, Castellammare di Stabia, Bibliotheca Stabiana, 2011, pp. 31-38.

## Välislingid
*G. CENTONZE, L'idronimo "Sarnus" nelle fonti antiche e medievali
*G. CENTONZE, Il Sarno dei poeti, dei miti e delle fiabe
*Il fiume Sarno resta una cloaca a cielo aperto
Eesti Turbatööstused

**Eesti Turbatööstused** oli aastatel 1936–1940 tegutsenud turbatööstusega tegelev riiklik aktsiaselts. Ettevõtte eelkäija oli aastatel 1922–1936 tegutsenud **Riigi Turbatööstus.**

## Ajalugu
Kaubandus- ja Tööstusministeeriumi Riigi Turbatööstuse põhimäärus kinnitati Riigikogus 27. juunil 1922. Juba samal aastal alustati selleks tööd Rakke ja Einmanni rabas, mis küll peagi majanduslikel kaalutlustel lõpetati. Alustati turbatööstuse arendamist Lavassaare, Ellamaa, Sooniste ja Aruküla rabas ning rajati 2 elektrijaama. Pärast arendatud tööstuste töölerakendamist selgus mitmeid probleeme ja nõnda leidis Riigikontroll oma majandusaasta 1926/1927 ülevaates, et kasumlikult töötasid vaid Ellamaa ja Aruküla ning sellega oli ettevõtte kaasa toonud olulise kahju tekitamise riigile. Selgus, et Sooniste rabast saadi põletamiseks vähekõlbulikku turvast ning et Lavassaares olid turba ülestöötamise ja transpordi kulud kaugelt liiga suured. 1928. aasta aruande järgi olid seis oluliselt paranenud ning Riigikogu kandis sama aasta lõpus maha ligi 97 miljoni marga ulatuses kahjusid. Edasi jätkas tööstus kasumlikult.

1929. aastal muudeti ettevõtte põhimäärust ning Riigi Turbatööstus allutati kõigile kehtivatele maksudele, millest ettevõttel varem vabastus oli. Sellega kaotati eelisseisund eraettevõtete ees.

Riigivanem Konstantin Pätsi 25. juunist 1936 pärineva dekreedi alusel korraldati ettevõte ringi. Selle varad ja kohustused anti üle uuele aktsiaseltsile. AS Eesti Turbatööstused alustas tegevust ametlikult 30. septembril 1936.

1930. aastate teisel poolel asuti riiklikult korraldama kütteainete turgu eesmärgiga vähendada küttepuude osakaalu ning suurendada turba, põlevkivi ja muude alternatiivsete kütteainete kasutamist. Metsa üleraie vähendamiseks ette võetud abinõud tõid kaasa turba müügimahtude olulise kasvu.

1936. aastal asutas ettevõte Lehtse Turbatööstuse. Asutati ka Rabasaare tööstusküla: keskus, kus asusid Lehtse turbatehase juhtide ning tööliste elamud koos vajalike teeninduspunktidega (söökla, rahvamaja, kauplus, saun jms), hiljem ka lasteaed. Lehtse kandis on kolm turbaraba: Läste (turbakihi paksus 3,4 m), Rebase (3,2 m) ja Pruuna (6,0 m). Turbatööstus toimis kuni 1992. aastani. 1937. aastal rajati Pööravere/Tootsi briketivabrik.

## Juhtimine
### Riigi Turbatööstus
Juhid
* 1922–1927 – Aleksander Kink
* 1927–1936 – Kotri Hangelaid (ehk Gottfried Hacker)

Nõukogu esimehed
* 1922–1925 – O. Hinto
* 1925–1936 – Juhan Kukk

### Eesti Turbatööstused
* 1936–1939 – Kotri Hangelaid, direktor
* 1936–1939 – Juhan Kukk, nõukogu esimees

## Vaata ka
* Aruküla turbatööstus
* Ellamaa elektrijaam
* Ellamaa turbatööstus
* Lavassaare turbatööstus

## Viited
Eesti Kiviõli

**Eesti Kiviõli** oli aastatel 1922–1940 tegutsenud aktsiaselts. 

Asutamise aastal (1922) rajas Eesti Kiviõli Sonda juurde oma põlevkivikaevanduse, milleks oli varem riigilt saanud kontsessiooni. Kaevandatud põlevkiviga tehti katseid põlevkiviõli saamiseks. 

Aastal 1929 asutas ettevõtte Kiviõlli Kiviõli õlivabriku, 1931. aastal alustas ”Eesti Kiviõli“ põlevkiviõlitehas, tootes päevas 86 tonni kütteõli ja 12 tonni bensiini. 

Aastal 1940 ettevõte riigistati ja selle alusel moodustati Kiviõli Põlevkivikeemiatehas.

Ettevõtte järgi on nime saanud Kiviõli linn. 

## Viited

## Välislingid
*Kulno Kala, A Ü. «Eesti Kiviõli» osa kodanliku Eesti põlevkivitööstuses, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 23, 1974, nr. 3, lk 249–272
Sümmeetria (täpsustus)

***[[Sümmeetria|Sümmeetria üldmõiste]]**
***[[Sümmeetria (füüsika)|Sümmeetria]]** on mõiste füüsikast
***[[Sümmeetria (matemaatika)|Sümmeetria]]** on mõiste matemaatikas
***[[Sümmeetria (bioloogia)|Sümmeetria]]** on mõiste bioloogiast
***[[Graafi sümmeetria]]**
***[[Bilateraalne sümmeetria]]**
****Sümmeetrilisus** on binaarse seose omadus olla **[[sümmeetriline seos]]**.
****[[Sümmeetriline seos]]**  
****[[Sümmeetriline maatriks]]**
****[[Sümmeetriline vahe]]**
Cazouls-lès-Béziers

**Cazouls-lès-Béziers** [*kas'ul le bez'jee*] on asula ja vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Vald asub Béziers' linnast põhja suunas. Asula jääb Vahemerest mõne kilomeetri kaugusele. Kaugel pole Püreneedki, asulast on näha Pürenee mäestikus asuva Canigou mäe tippu. 

Valla läänepoolseks piirijõeks on Orbi jõgi. Tähtsaim majandusharu on põllumajandus, eriti viinamarjakasvatus ja veinitootmine.

Vallaga seotud ühiskonnategelasi:
*Amédée Borrel, seal sündinud ja surnud prantsuse arst ja bioloog;
*Francis Mas, seal sündinud ragbimängija.

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht (prantsuse keeles)
* Erinevaid andmeid valla kohta (prantsuse keeles) väga rohke infoga
TTÜ majandusuuringute teaduskeskus

**TTÜ majandusuuringute teaduskeskus** on Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna struktuuriüksus.

## Ajalugu
Asutuse ajalugu ulatub 1947. aastasse, mil loodi *Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse ja Õiguse Instituut*, mis aastal 1950 nimetati ümber *Eesti NSV TA Majandusinstituudiks*. Aastatel 1995-1997 oli Majandusinstituut Eesti Haridusministeeriumi haldusalas. Aastast 1997 kuulub TTÜ koosseisu, misjärel kandis algul nime Eesti Majanduse Instituut (lühend: **EMI**), hiljem reorganiseeriti ja nimetati ümber **TTÜ majandusuuringute teaduskeskuseks**.

Aastal 1988 töötasid EMI teadlased välja esimese Isemajandava Eesti kontseptsiooni.

## Viited
Saint-André-de-Sangonis

**Saint-André-de-Sangonis** [sen and're de sangon] on asula ja vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Vald asub Montpellier' linnast 34 kilomeetri kaugusel Hérault' jõe orus. Valda läbib liiklusrohke maantee (A 750), mis ühendab Montpellier' linna Millau linnaga.

Vallas asub 2 hektari suurune erabotaanikaaed Font de Bézombes. 

Vallaga seotud ühiskonnategelasi:
*Joseph Boussinesq, prantsuse matemaatik
*Ernest Gaubert, prantsuse ajakirjanik, luuletaja ja romaanikirjanik

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht
* Turismiinfo valla kohta
Välismaine Eesti Kirjanike Liit

**Välismaine Eesti Kirjanike Liit** (nimetatud ka *Väliseesti Kirjanike Liit*) oli aastal 1945 Stockholmis asutatud pagulaseesti kirjanikke ühendav liit. 2000. aasta oktoobris saatis liit end laiali ning selle liikmed võeti *in corpore* vastu Eesti Kirjanike Liitu kodumaal. 

Liidu esimehed olid August Mälk (1945–1982), Kalju Lepik (1982–1999) ja Enn Nõu (1999–2000).

Liit andis välja oma preemiat.

## Liikmed

## Viited

## Kirjandus
* Valev Uibopuu, "Välismaine Eesti Kirjanike Liit" (algselt ilmunud artiklitena ajakirjas Tulimuld 1992, nr 1–4 ning Keel ja Kirjandus 1995, nr 4); toimetanud ja kommenteerinud Sirje Olesk, järelsõna Janika Kronberg; Eesti Kirjanike Liit, Tallinn 2012, 144 lk + 48 lk fotosid; ISBN 9789949307340
AS Sangla Turvas

**AS Sangla Turvas** on 1987. aastast Tartu maakonnas Puhjas tegutsev turba kaevandamis- ja töötlemisettevõte.

Ettevõtte eelkäija oli 1923. aastal asutatud Ulila Elektrijaam.

1970. aastate keskel koliti turbabriketivabriku briketivabrik Puhja ning Ulilasse jäi kombinaadi filiaal, kus koos alus- ja väetusturbaga valmisid Norma tellimusel autode turvavööde detailid, raudjalastega kelgud ning töötas galvaanikatsehh, kuna turvasüsteemi komponentide omaduste parandamiseks kaetakse neid erinevate pinnakatetega vastavalt toote funktsioonile ja esitatud nõuetele.

Ettevõte peamised tegevusalad on turbabriketi ja sellest energia tootmine, toodetakse ka kasvuturvast.

Ettevõte kaevandab turvast Sangla turbamaardlast. Aastane turbatoodang on üle 400 000 m3, millest 80% läheb ekspordiks.

2015. aasta kevadel läks ettevõte pankrotti. Ehitus- ja energeetikaettevõtte KMG Inseneriehitus AS tütarettevõte Peat Mill omandas pankrotistunud ettevõtte varad 2016. aasta juuni alguses 2,8 miljoni euro eest ning tehas pandi uuesti tööle.

Peat Mill lasi lammutada terve turba tootmiskompleksi aastal 2020. Lammutamisele kuulus katlamaja, turba segaja, tootmisliin ja galerii.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht (vaadatud 21.02.2013)
Tartumaa Kuldne Tammeoks

**Tartumaa Kuldne Tammeoks** on Tartu maakonna kõrgeim teenetemärk, millega tunnustatakse Tartumaa kodanikke, kes on oma pikaaegse tegevusega võimestanud ja rikastanud Tartumaa arengut, andnud suure panuse siinsele majandusele, kultuurile, elukeskkonnale ja inimeste heaolule. Teenetemärgid antakse igal aastal üle Eesti Vabariigi aastapäevale pühendatud pidulikul kontsertaktusel.

Kuni 2017. aastani andis Kuldset Tammeoksa välja Tartu maavalitsus, selle andis üle Tartu maavanem Eesti Vabariigi aastapäeva vastuvõtul Vanemuise kontserdimajas. Alates 2018. aastast annab maakondlikku tunnustust üle Tartumaa Omavalitsuste Liit.

Teenetemärk sai nime Tartu maakonna vapi järgi, mille paremal alumisel poolel on kujutatud kolme lehe ja kahe tõruga kuldset tammeoksa rohelisel taustal.

## Tartumaa Kuldse Tammeoksa kavalerid
*2005 Helju Mikkel, Aavo Mölder, Aivar Mäe
*2006 Hilja Neumann, Alo Ritsing, Kalju Roosve
*2007 Aivar Soop, Pertti Juhani Pyhtilä, Tatjana Sosnovskaja
*2008 Ilmar Särg, Fjodor Plešankov, Helgi Klein
*2009 Endla Peets, Ivar Tedrema, Heiki Unt
*2010 Indrek Koemets, Robert Närska, Aime Vilu
*2011 Helve Raik, Leelo Suidt, Toomas Kruustük
*2012 Ana Kontor, Avo Samarüütel, Tiit Veeber
*2013 Krista Aru, Jüri Kalmus, Enn Liba
*2014 Külli Must, Ursel Oja, Jaan Sõrra
*2015 Indrek Kelk, Liidia Konsa, Andrei Sõritsa
*2016 Hando Ivask, Joel Luhamets, Elle Ott
*2017 Eha Jakobson, Ago Kõrgvee, Lembit Lump, Ene Pill
*2018 Tiina Kallavus, Mati Meos, Andi Kasak
*2019 Jaan Einasto, Sirje Eomõis, Jaanus Peri
*2020 Andres Metspalu, Olev Saveli, Kaja Udso
*2021 Kalev Lindal, Tiia Luht, Üllar Põvvat
*2022 Laine Meos, Mart Ustav, Rain Sangernebo
*2023 Made-Heljo Ruul, Ene Runtel, Margo Klaos
*2024 Aare Kalson, Merike Kull, Kulvo Tamra
*2025 Astrid Hallik, Lauri Roosiorg, Hele Ellermaa

## Viited

## Välislingid
* Teenetemärk Tartumaa Kuldne Tammeoks Tartumaa Omavalitsuste Liidu kodulehel.
Eesti Astronoomia Selts

**Eesti Astronoomia Selts** on aastal 1999 asutatud selts, mis ühendab kutselisi astronoome ja astronoomiahuvilisi.

Seltsi tegevuse eesmärk on põhikirja järgi "astronoomia ja sellega seotud teaduste ning astronoomilise hariduse ja kultuuri arendamine Eesti Vabariigis".

## Viited

## Välislingid
*Eesti Astronoomia Seltsi veebileht astronoomia.ee (vaadatud 04.02.2025)
Sakari Neuvonen

**Sakari Neuvonen** (sündinud 26. septembril 1964 Savo maakonnas Soomes) soome päritolu estofiil, Tartus elav soome ja eesti kultuuritegelane.

Neuvonen on õppinud Jyväskylä, Oulu ja Tartu Ülikoolis. 2000. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis diplomitöö Lydia Koidula ja Antti Almbergi kirjavahetusest erialal eesti keel võõrkeelena.

2011. aastal lõpetas ta Tartu Kõrgema kunstikooli mööbli erialal ning 2013. aastal Tartu Ülikooli magistriõpingud (Design and Development of the virtual environment).

Savo maakonnast Pieksämäki linnast pärit Neuvonen elab 1992. aastast Tartus.

Sakari Neuvonen on töötanud Tartus alates 1999. aastast Tampere maja kultuuriorganisaatorina. Eestis on ta mänginud ja kirjutanud laule ansamblis Lost Kolhoces.

Sakari Neuvose naine on eesti filoloog ja Tampere maja perenaine Tiia Neuvonen, neil on tütar Helmi Nelle (sünd. 2004).

## Tunnustus
*2021 Tartu Täht

## Viited

## Välislingid
* 
* Martin Pau "Savo lõuapoolik elustas lambaküpsetustava" Postimees, 05.05.2005
Lieuran-lès-Béziers

**Lieuran-lès-Béziers** [*ljö'ran le bez'jee*] on asula ja vald Lõuna-Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. 

Valda läbib Libroni jõgi. 

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht
* Info valla kohta
Eesti Diplomaatide Kool

**Eesti Diplomaatide Kool** (lühend **EDK**; inglise keeles *Estonian School of Diplomacy*) on 1990. aastal Tallinnas asutatud rahvusvaheliste suhete temaatikaga tegelev teadus- ja arendusasutus. 

EDK asutati eesmärgiga koolitada Eesti vabariigile diplomaatia valdkonna töötajaid. 1998. aastani töötas EDK Eesti Majandusjuhtide Instituudi juures, misjärel EDK organiseeriti ümber eraõiguslikuks sihtasutuseks.

EDK-i direktor on 1993. aastast Ekke Nõmm.

## Viited

## Välislingid
*EDK-i koduleht (vaadatud 01.11.2022)
Eesti Elektroonikaühing

**Eesti Elektroonikaühing** (lühend: EEÜ; inglise Estonian Electronics Society) on praegusel kujul aastast 1992 tegutsev kutseühing, kuhu kuuluvad elektroonika, telekommunikatsioonide, raadio- ja televisioonitehnika ja nendele lähedastes valdkondades tegutsevad inimesed ja organisatsioonid.

EEÜ on aastal 1958 asutatud *A. Popovi nimelise Raadiotehnika, Elektroonika ja Side Teaduslik-Tehnilise Ühingu Eesti Organisatsiooni* (lühend RESTTÜ) õigusjärglane.

## Viited

## Välislingid
*EEÜ koduleht
*EEÜ elektroonika sektsioonide koduleht
Eesti Geodeetide Ühing

**Eesti Geodeetide Ühing** (lühend: EGÜ; inglise Association of Estonian Surveyors) on praegusel kujul aastast 1989 tegutsev mittetulundusühing. 
EGÜ on 1926. aastal asutatud **Eesti Geodeetide Ühingu** õigusjärglane.

Ühingu eesmärkide seas on põhikirja järgi nt: 
*"geomaatika, geodeesia, maakorralduse, territoriaaluuringute, kaardistamise ja maa kasutamisega seotud tegevusalade ning vastava(te) infosüsteemi(de) kujundamine ja edendamine Eestis";
*"erialaste sidemete loomine ja arendamine välismaal";
*"geodeesia ja kartograafia ning territoriaaluuringute alase seadusandluse ja standardite väljatöötamisele kaasaaitamine".

## Viited

## Välislingid
*EGÜ koduleht (vaadatud 21.02.2013)
Eesti Gregoriaani Ühing

**Eesti Gregoriaani Ühing** on aastal 1997 asutatud mittetulundusühing, mis muu hulgas korraldab vanamuusikaansambli Vox Clamantis tegevust.

Aastal 2000 korraldas ühing gregooriuse laulu festivali, kus seminariga esines selle ala ekspert Daniel Saulnier.

## Viited

## Välislingid
*Ansambli Vox Clamantis koduleht (vaadatud 21.02.2013)
Eesti Hääl

**Eesti Hääl** on Suurbritannias elavate eestlaste ajaleht, mis ilmub kuulehena. Ajalehte annab välja Inglismaa Eestlaste Ühing.

Ajaleht on asutatud aastal 1947 ja algul ilmus see nädalalehena. Seejärel (1981–1999) ilmus kaks korda kuus. Aastast 2000 ilmub kuulehena. 2019. aastal ilmus A4 formaadis 8-küljelisena.

Ajalehes põhisisu moodustavad artiklid eestlaste tegevusest Suurbritannias, aga ka mujal.

## Viited

## Välislingid
*Ajalehe koduleht (vaadatud 21.02.2013)
August Rausch von Traubenberg

**August Georg Rausch von Traubenberg** (28. september 1808 Tallinn – 7. detsember 1860 Tallinn) oli Lokuta ja Huuksi pärishärra, meeskohtunik.

Tema isa oli Jakob Jürgen (Georg) von Traubenberg (1755–1814) ja ema Auguste Louise von Rehbinder (1787–1808). 

August Rausch von Traubenberg abiellus 16. jaanuaril 1842 Marie von Römlingeniga (1810–1880), neil oli kolm poega: parun Emanuel Rausch von Traubenberg (1843–1909, Juuru mõisnik alates 1875), parun Georg Otto Adolf Rausch von Traubenberg (1845–1927, Lokuta ja Piiumetsa pärishärra) ja parun Karl Thure Rausch von Traubenberg (1847–1924), Huuksi ja Väike-Kareda viimane mõisnik enne riigistamist.

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust