open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nora Bumbiere

**Nora Bumbiere** (13. märts 1947 Jelgava – 12. jaanuar 1994 Riia) oli läti estraadilaulja.

Lauljana sai Nora Bumbiere laiemalt tuntuks 1960. aastate lõpus. Ta laulis Jelgava kultuurimaja ansamblis. Sealt avastas ta Raimonds Pauls, kes kutsus Bumbiere laulma Riia Estraadiorkestrisse. 

1973. aastal asutas Raimonds Pauls ansambli Modo, mille solistideks said Nora Bumbiere ja Viktors Lapčenoks (sündinud 16. jaanuaril 1947). Lapčenoks oli Bumbiere abikaasa aastatel 1970–1980. Ansamblist Modo lahkus Bumbiere 1977. aastal. 

Seejärel oli ta ansambli Tip Top solist ja tegi koostööd mitme vähem tuntud ansambliga, kuid tema lauljakarjääri paremad ajad olid möödas.

Laulja äkksurma põhjuseks oli tähelepanuta jäetud hepatiit. 1993. aasta lõpul sattus Nora Bumbiere haiglasse, kus tal diagnoositi maksatsirroos, kuid midagi ei saanud enam teha ja ta suri 12. jaanuaril 1994. Bumbiere maeti Jelgavas Baložu kalmistule. 

2010. aastal asutati Nora Bumbiere fond, see on Läti artistide ühendus, mis korraldab igal aastal Nora Bumbiere mälestuseks noortele vokalistidele kontserte ja konkursse. 
2012. aasta 20. oktoobril avati Jelgava kultuurimaja lähedal asuvas pargis Nora Bumbierele pühendatud monument. 
2018. aastal valmis tema elust jutustav Läti teledokumentaal "Nora".
Markus Dvinjaninov

**Markus Dvinjaninov** (sündinud 6. veebruaril 1991 Tartus) on eesti näitleja.

Ta on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis ning lõpetanud 2010. aastal Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassi ja 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26.lend).

Aastatel 2014–2016 töötas ta Vanemuise teatri draamanäitlejana.

## Isiklikku
Tema isa on näitleja ja lavastaja Andres Dvinjaninov, ema Ruti Einpalu.

## Rollid

### Vanemuises

### Teleseriaalis

## Viited

## Välislingid
*  IMDb
Domini di Terraferma

***Domini di Terraferma*** (veneetsia keeles *domini de teraferma* või *stato da tera*; sõna-sõnalt "maismaavaldused" või "maismaariik") tähistab neid Veneetsia vabariigi alasid, mis asusid Itaalia põhjaosas Aadria merest sisemaa poole.

*Domini di Terraferma* näol oli tegemist ühega Veneetsia valduste kolmest osast. Teised kaks olid *[[Stato da Mar]]* ("mereriik") ja *[[Dogado]]* (doodžile allunud Veneetsia ise ja selle lähimad alad laguuni ääres).

## Geograafia
Oma suurimas ulatuses hõlmas *Terraferma* järgmisi tänapäevase Itaalia alasid: Veneto, Friuli-Venezia Giulia lääne- ja keskosa ja Lombardia idapoolsed osad (st tänased Bergamo ja Brescia provintsid) kuni Adda jõeni, kus territoorium piirnes Milano hertsogiriigiga. Lõunas moodustas Po jõe alamjooksul asuv ajalooline Polesine piirkond piiri Kirikuriigiga.

Ajaloolisest Friuli piirkonnast hõlmas *Terraferma* lääne- ja keskosa, välja arvatud selle kõige idapoolsem Soča (itaalia keeles Isonzo) jõe äärne osa, mis oli keiserlike Görzi krahvide valdus. Põhja pool tähistasid Karni ja Julia Alpid piiri Sise-Austria Kärnteni ja Kraini hertsogkondadega.

## Ajalugu
Veneetsia vallutas maismaal asuva Mestre Veronat valitsenud Scaligeride käest aastal 1337 ning sellele järgnesid Treviso ja Bassano del Grappa aastal 1339. *Terraferma* provintsi väljakujunemine sai reaalselt alguse doodž Michele Steno ametisse asumisega aastal 1400. Viimane korraldas süstemaatiliselt sõjaretki Veneetsia tagamaadele, et kindlustada kaubavahetust ja Veneetsia kodanike ülalpidamist.

Steno järglased doodži ametis Tommaso Mocenigo ja Francesco Foscari suurendasid vabariigi valduseid ja seda mitte ainult Scaligeride kahjuks. Oma valdustest pidid loobuma ka Padova da Carrarad (veneetslased hukkasid Padova valitseja Francesco Novello da Carrara aastal 1406) ja Milano Viscontid.

Aastal 1420 annekteeris Veneetsia Aquileia patriarhaadi valduses olnud Friuli alad Aadria mere rannikust kuni Julia Alpides asuva Pontebbani välja. Saksa-Rooma riigi keiser Sigismund oli sunnitud seda aastal 1433 tunnustama ja neli aastat hiljem loovutas ta need alad ametlikult Veneetsiale kui keiserliku läänivalduse. Aastal 1523 loobus keiser Karl V viimaks kõikidest piirkonna feodaalse valitseja tiitlitest.

1427. aasta 11. oktoobril peetud Maclodio lahingus (osa Lombardia sõdadest) suutis Veneetsia saavutada nende sõdade ainsa kindla võidu ning selle tulemusena sõlmitud lepinguga loovutas Milano 1428. aastal veneetslastele Brescia.

Peale Campo Formio rahu sõlmimist ja Veneetsia vabariigi lõppu olid *Domini di Terraferma* alad lühikest aega Prantsusmaa võimu all kuni Napoleon alad aastal 1797 Austriale loovutas. 1805. aastal liideti endised *Domini di Terraferma* valdused Napoleoni Itaalia kuningriigiga. Kümme aastat hiljem sai piirkonnast koos Lombardiaga osa Austria keisririigi kontrolli all olevast Lombardia-Veneetsia kuningriigist.

## Allikad
* Berengo, Marino. Il governo veneziano a Ravenna.
* Da Mosto, Andrea. "L'Archivio di Stato di Venezia", Biblioteca d'Arte editrice, Roma, 1937.
* Mutinelli, Fabio. "Lessico Veneto". Tipografia Giambattista Andreola, Venezia, 1852.
Laine Karindi

**Laine Karindi** (10. mai 1926 Tartu – 4. detsember 2002 Tallinn) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas aastal 1947 oreli erialal Tallinna Muusikakooli Hugo Lepnurme klassis ja aastal 1953 koorijuhtimise erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Gustav Ernesaksa klassis.

Ta töötas aastatel 1953–1954 koorijuhtimise õppejõuna Tartu Muusikakoolis ja aastatel 1954–1966 Tallinna Muusikakoolis. Aastatel 1966–1973 töötas ta koorijuhtimise õppejõuna Tallinna Pedagoogilises Instituudis ja aastatel 1973–1995 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (aastast 1983 dotsent). Tema õpilased olid Olev Oja, Ene-Reet Ehala, Raivo Kõrgemägi, Ene Kangron, Ene Ahven, Riho Leppoja, Eevi Ukleika, Riho Rõõmus, Moonika Pullerits ja Tiina Sooba.

Lisaks juhatas ta aastatel 1955–1966 Tallinna Tööstuskooli nr 2 meeskoori, aastatel 1965–1969 Eesti Energia meeskoori ja aastast 1960 Kõrgemate Koolide Lõpetanute Segakoori (oli aastast 1969 selle koori peadirigent).

## Isiklikku
Ta oli aastatel 1950–1956 abielus pianisti, organisti ja noodikirjutaja Peeter Rekkaroga. Tema isa oli helilooja, organist ja koorijuht Alfred Karindi. Tema õed oli toimetaja ja tõlkija Linda Targo (1928–2021) ning Imbi Mätas (1935), vend oli näitleja ja teatrijuht Jüri Karindi.

## Tunnustus
* 1979 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
Krzysztof Bagiński

**Krzysztof Bagiński** (sündinud 1989) on Poola skulptor ja multimeediakunstnik.

2012. aastast õpib Bagiński Varssavi kaunite kunstide akadeemias. Peamiselt on ta tegev skulptuuris, installatsioonide ja performance'ite vallas. Sageli ehitab ta oma teosed kaasatud inimeste emotsioonidele ja reageeringutele. Tema teoseid iseloomustavad rahutus, abstraktsus ja huumor.

## Ühisnäitusi
* “In the Pan”, galerii Sandra, Varssavi, Poola (2015)
* “No yawning”, Nowy Teatr, Varssavi, Poola (2014)
* “Urban Shaman”, Varssavi vanalinn, Poola (2014)
* “S-NOW apersonalformofarchitecture” Umeå, Rootsi (2014)
* “Spokojna Tour Now!”, MOCAK, Kraków, Poola (2013)
* "Wanda Liza", BWA Zielona Góra, Poola (2013)
Jüri Karindi

**Toivo-Jüri Karindi** (2. august 1942 Tallinn – 24. juuli 2017 Tallinn) oli eesti näitleja ja teatridirektor.

Ta lõpetas aastal 1961 Tallinna 21. Keskkooli, õppis aastatel 1963–1969 GITIS-es teatriteadust ja lõpetas aastal 1969 Draamateatri õppestuudio.

Ta töötas aastatel 1962–1964 Draamateatris administraatorina ja 1968–1980 samas teatris näitlejana. 

Aastatel 1980–1997 oli ta Vanalinnastuudio direktor ja näitleja, 1997–2004 oli sama teatri näitleja. 

Aastast 2005 töötas ta trupijuhina Vana Baskini Teatris.

## Isiklikku
Tema isa oli helilooja, organist ja koorijuht Alfred Karindi, õed olid koorijuht ja muusikapedagoog Laine Karindi, toimetaja ja tõlkija Linda Targo ja Imbi Mätas.

## Rolle
* 1968 Egon Rannet "Kriminaaltango" (Filosoof)
* 1971 Kazys Saja "Pühajärv" (Petras)
* 1971 Friedrich Schiller "Salakavalus ja armastus" (von Kalb)
* 1974 Oskar Luts / Raivo Trass "Nukitsamees" (Kusti)
* 1977 Tammsaare / Raivo Trass "Kõrboja peremees (Lõugu-Kusti)
* 1979 J. M. Barrie "Peeter Paan" (Cecco)
* 1985 Eduardo de Filippo "Silinder" (Agostino)
* 1988 Ferenc Molnár "Mäng lossis" (Lakei)
* 1990 Hugo Raudsepp "Salongis ja kongis" (Maternaid)
* 1990 Felicien Marceau "Presidendi sõber" (Bordeaux)
* 1991 Bengt Ahlfors / Johan Bargum "Kas Kongos on tiigreid?" (A)
* 1992 Ardi Liives "Meie, patused" (Ollimar Landu)
* 1993 Alejandro Casona "Kolmas sõna" (Professor)
* 1993 Ernst Peterson-Särgava "Uus minister" (Karl Annemann)
* 1996 Marcel Pagnol "Härra Topaze" (Laurent Castel-Benac)
* 1997 Garson Kanin "Eile sündinud" (Norval Hedges)

## Kirjandus
* Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000
* Nekroloog ajalehes Sirp
Eglė Budvytytė

**Eglė Budvytytė** (sündinud 1981) on Leedu multimeediakunstnik.

2000–2004 õppis Budvytytė Vilniuse kunstiakadeemias fotograafiat, 2004–2006 Gerrit Rietveldi akadeemias audiovisuaalset meediat ning 2006–2008 Piet Zwarti instituudis kauneid kunste. Residendina on ta tegutsenud Belgias, Prantsusmaal, Leedus ja Hollandis. Budvytytė peamised žanrid on video ja *[[performance]]*. Ta huvitub kehalistest praktikatest ning kujutab oma töödes muinasjutulisi narratiive.

## Ühisnäitusi
* “Le Mouvment, performing the city”, Biel/Bienne, Šveits (2014)
* “You Imagine What You Desire”, Sydney, Austraalia (2014)
* “Modules”, Palais de Tokyo, Pariis, Prantsusmaa (2012)
* “If We Can’t Get It Together”, Toronto, Kanada (2008)
* “The Joy is Not Mentioned”, kaasaegse kunsti keskus, Vilnius, Leedu (2007)
9. mai komitee

**9. mai komitee** oli eestivenelaste ühiskondlik liikumine, mis väljendas seisukohta, et Eesti riigivõim ei oleks pidanud Tallinnas Tõnismäel asunud pronkssõdurit 30. aprillil 2007 eemaldama ega uude kohta viima.

8. mail 2007 korraldasid liikumises osalejad punasesse riietunult protestimarsi Tõnismäele, kandes Eesti ja Euroopa Liidu lippu koos Nõukogude Liidu sümboolikaga (nt Püha Georgi ordenilinti).

9. mai komitee kutsus üles ka mitte tähistama 8. maid Teise maailmasõja ohvrite mälestuspäevana.

## Vaata ka
*Öine Vahtkond

## Viited

## Välislingid
*ITAR-Tass: ärge täna pronkssõduri juurde minge Delfi.ee, 8. mai 2007
*Pronkssõduri kaitsjad: eirakem mälestuspäeva Delfi.ee, 7. mai 2007
Democracia

**Democracia** on 2000. aastal Hispaania pealinnas Madridis loodud kunstnike rühmitus, mille asutasid Pablo España (1970-) ja Iván López (1970-). 

Rühmitus tegeleb multimeedia jts žanride, samuti publitseerimise ja kureerimisprojektidega, tundes muret pildikujundi domineerimise pärast tänapäeva kunstis. Poliitikat, tehnoloogiat ja kultuuri käsitlevad nad eelkõige pettekujutelmadena.

2015. aastal on Democracia teosed eksponeeritud Tartu Kunstimuuseumis näitusel "Noorus kui elustiil".

## Näitusi
### Rühmituse näitusi
* “Os protegemos de vosotros mismos”, ADN galerii, Barcelona, Hispaania (2014)
* “Powerlessness, a situation. Democracia, Revolutie & Polizey”, Frankfurter Kunstverein, Germany (2013)
* “Ser y Durar”, VIVACOM Art Hall, Sofia, Bulgaaria (2012)

### Ühisnäitusi
* “One Shot! Football & Contemporary Art”, MuBE, São Paulo, Brasiilia (2014)
* “The Red and White flag Project”, Teloglion Foundation of Art, Thessaloniki, Kreeka (2013)
Savisaar (muusikal)

**"Savisaar"** on muusikal, mille 2015. aastal lavastas Eesti teater NO99. 

Vormilt antiiktragöödiast mõjutatud muusikali pealkiri viitab Eesti poliitikule Edgar Savisaarele. Muusikal tuli lavale vahetult enne 2015. aasta Riigikogu valimisi, viimane etendus toimus valimispäeva õhtul. Seetõttu pälvis muusikal eriti suurt tähelepanu ajakirjanduses ka väljaspool kultuuriajakirjandust.

Muusikali lavastasid Ene-Liis Semper ja Tiit Ojasoo, heliloojad olid Vaiko Eplik ja Jakob Juhkam ning laulusõnade autor Vaiko Eplik. Tekstid kirjutasid Eero Epner, Tarmo Jüristo ja Aare Pilv.

Näitlejad: Marika Vaarik (nimiosas), Rea Lest, Helena Pruuli, Gert Raudsep, Rasmus Kaljujärv, Simeoni Sundja, Jörgen Liik, Ragnar Uustal, Jarmo Reha, külalisnäitlejatena tegid kaasa Liina Vahtrik (Von Krahli Teater) ja Raivo E. Tamm. Laulis Noorte Segakoor Vox Populi. Dirigent oli Janne Fridolin.

Esietendus toimus 6. veebruaril 2015 Nordea kontserdimajas.

## Välislingid
* "Savisaar" (NO46) NO99 kodulehel
* Vaata uuesti: teine jõulupüha tõi ETV ekraanile "Savisaare" ERR Kultuur, 26. detsember 2015
Savisaar

**Savisaar** on Eesti perekonnanimi, mille tuntuim kandja on Keskerakonna poliitik Edgar Savisaar.

Perekonnanime Savisaar (Sawisaar) on antud Vastse-Kuuste mõisas Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Savisaar uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Somelar (Elistvere vallas 1937. aastal).

2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Savisaar 29 mehel ja 40 naisel. Perekonnanimede levikult on Savisaar meeste puhul 4108. ja naiste puhul 3139. kohal. Nimi on levinuim Valga maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,91.

* Edgar Savisaar, Eesti poliitik
* Erki Savisaar, Eesti arvutiõpetaja ja poliitik
* Remo Savisaar, Eesti fotograaf
* Vilja Toomast, varem **Vilja Savisaar**, Eesti poliitik

Edgar Savisaare järgi on saanud nime ka mõned teosed eri žanrides:

* "Savisaar" on 2015. aastal lavastatud Eesti muusikal
* "Savisaar – tujukas mängur" on ajakirjanik Tuuli Kochi raamat Edgar Savisaarest (2011)
* 'Peaminister Savisaar', roosisort

## Viited
Max van der Stoel

**Maximilianus van der Stoel** (; 3. august 1924 Voorschoten – 23. aprill 2011 Haag) oli hollandi poliitik, diplomaat ja jurist.

Max van der Stoel õppis Leideni Ülikoolis õigusteadust ja sotsioloogiat, 1947. aastal sai ta doktorikraadi õigusteaduste alal ja 1953. aastal sotsioloogias. Tööparteisse astus ta 1946. aastal.

1953–1958 töötas ta Wiardi Beckmani Sihtastuses, mis oli Tööparteile alluv teadusliku uurimise keskus. Max van der Stoel oli Hollandi parlamendi esimese koja liige aastatel 1960–1965 ja 1966–1973 ning 1977–1981 Hollandi parlamendi teise koja liige.

22. juulist 1965 kuni 22. novembrini 1966 oli ta Hollandi välisasjade riigisekretär. 1971–1973 oli Max van der Stoel Euroopa Parlamendi liige.

Max van der Stoel oli Hollandi välisminister 11. maist 1973 kuni 19. detsembrini 1977 ja 11. septembrist 1981 kuni 29. maini 1982. 1. juulist 1983 kuni 1. augustini 1986 oli Max van der Stoel Hollandi esindaja ÜRO juures. Alates 1. augustist 1986 kuni 1. jaanuarini 1993 oli ta Hollandi Riiginõukogu liige.

1. jaanuarist 1993 kuni 1. juulini 2001 oli Max van der Stoel CSCE/OSCE vähemusrahvuste ülemvolinik. Max van der Stoel pööras vähemusrahvuste ülemvoliniku ametis palju tähelepanu Eesti ja Läti vene vähemustele, kuid Venemaa vähemusrahvuste olukord teda ei huvitanud.

## Viited
Liivimaa linnukoer

**Liivimaa linnukoer** (saksa keeles *Livländischer Vorsteher*) oli Eestis 18.-19. sajandil aretatud linnukoer. Need olnud suured lõhestatud ninaga, tüübilt üsna ühtlased loomad. Vanade asjatundjate oletusel sisaldanud need koerad rohkesti pointeri verd. Nad olnud puhtad seisukoerad ega pole aporteerinud.

## Viited
Minna Hint

**Minna Hint** (sündinud 12. mail 1981) on eesti kunstnik. 

Minna Hint lõpetas 1999. aastal Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi. Aastatel 1999–2003 õppis ta Eesti Kunstiakadeemias bakalaureuseõppes maali erialal ja 2003–2006 samas magistriõppes interdistsiplinaarsete kunstide erialal. Ta on olnud vahetusüliõpilane Hulli kunstiakadeemias Suurbritannias.

Minna Hint loob peamiselt dokumentaalsel materjalil põhinevaid filme ja installatsioone, otsides loomingus vastuseid keerukatele elulistele küsimustele. Tema teoseid on Eesti Kunstimuuseumi, Tartu Kunstimuuseumi ning Eesti Rahva Muuseumi kogudes.

## Näituseid
### Ühisnäituseid
*“Society, Dirt & Satiety”, Costello Club, Madrid (Hispaania) 2010
*“Sinopale biennale”, Sinope (Türgi) 2012
*“Exotic”, Tallinna Kunstimaja 2012
*"Noorus kui elustiil", Tartu Kunstimuuseum 2015
### Isikunäituseid
*“Touch vs. Conversation”, Hellemanni torn, Tallinn 2008
*“This Side Up”, Okasroosikese loss, Tallinn 2013

## Liikmesus
*2010 Eesti Kunstnike Liit

## Tunnustus

* 2019 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Killu Sukmitiga; Selge sõnumiga artist-run-space Kraam sidus oma tegevuses kunsti ja aktivismi strateegiaid. Keskendudes aktuaalsetele, aga tihti ühiskondlikult marginaliseeritud teemadele, andis Kraam turvalises keskkonnas võimaluse esile tulla erinevatel häältel ja kogemustel ning toetas kogukondliku solidaarsuse tekkimist.)

## Viited

## Välislingid
*Minna Hindi koduleht
*Eesti filmi andmebaas
Meriton Grand Conference & Spa hotell

**Park Inn by Radisson Meriton Conference & Spa Hotel Tallinn** (endine *Meriton Grand Conference & Spa hotell*, ka *Meriton Grand Hotel Tallinn*) on Tallinna kesklinnas asuv hotell. Hotelli haldab AS Meriton Hotels.

Hotellis on 465 tuba. Hotellis on Welness spaa, ilusalong, spordiklubi,  jõusaal ja meeste-naiste ühine aurusaun.

## Viited

## Välislingid
*Hotelli koduleht
Ada Karczmarczyk

**Ada Karczmarczyk** (sündinud 1985) on Poola kunstnik.

Aastatel 2004–2009 õppis ta Poznańi kaunite kunstide akadeemias intermeedia osakonnas, 2010. aastal oli New Yorgis praktikal. Oma kunstiga püüab Karczmarczyk õpetada ühiskonnale kultuuri ja vaimsust. "Ta on veendunud, et kunst on võimeline harima, liigutama südameid, tervendama, ergutama, muutma harjumuspärast mõtlemist ning avama ennast veidrustele," iseloomustatakse teda Tartu Kunstimuuseumi näituse "Noorus kui elustiil" kataloogis (2015).

Ada Karczmarczyk on leidnud äramärkimist Samsung Art Masteri (2010), Dolina Kreatywna (2008) ja Kanon Twórcówi (2006) poolt.

## Näitusi
### Isikunäitusi
* “Just Love Me”, galerii Arsenal, Białystok, Poola (2014)
* “Testimony”, Ujazdowski lossi kaasaegse kunsti keskus, Varssavi, Poola (2013)
* “EZO-POP-ART” Bomba, Kraków, Poola (2012)

### Ühisnäitusi
* “Private Settings” moodsa kunsti muuseum, Varssavi, Poola (2014)
* “From the Pharaons to Lady Gaga”, Varssavi rahvusmuuseum, Poola (2012)
* “Poland is not yet lost”, Mica Moca galerii, Berliin, Saksamaa (2011)
Mäkki

**Mäkki** (esinejanimi; kodanikunimega **Gert Kaasik**; sündinud Tallinnas) on Eesti päritolu Soome räppar ja DJ.

Aastal 2015 andis ta välja albumi "Ihan pomona".
Mäe-Murati

**Mäe-Murati** (rööpnimi *Mäemurati*) oli küla Rõuge kihelkonnas. Küla jääb tänapäevase Naapka küla alale.
Rodney Jerkins

**Rodney** **Roy** "**Darkchild**" **Jerkins** (sündinud 29. juulil 1977) on USA muusikaprodutsent, laulukirjutaja ja muusik. 

Muusikaprodutsendina on ta töötanud koos paljude poplauljatega, nagu Michael Jackson, Britney Spears, Spice Girls, Jennifer Lopez, Jessica Simpson, Janet Jackson, Danity Kane, Beyoncé, Linda Király, Lady Gaga, Pussycat Dolls, Whitney Houston, Mary J. Blige, Lionel Richie jpt.

Ta on võitnud neli Grammy auhinda.

## Singlite diskograafia

### Külalisräpparina
* 1995: Hodge – "Head Nod" (*Darkchild Remix*)
* 1996: New Edition koos AZ – "Something About You" (*Darkchild Remix*)
* 1997: Tasha Holiday – "Just the Way You Like It" (*Darkchild Remix*) koos Lil' Cease, Peter Gunzi ja Mike Nittyga
* 1997: MQ3 – "Everyday"
* 1997: Immature – "I Can't Wait" koos Mike Nittyga
* 1997: Mary J. Blige – "Everything" (*Darkchild Remix*) koos Fat Joega
* 1997: K-Ball – "On the Weekend", "Love Matters"
* 1998: Kirk Franklin & The Nu Nation Project – "Revolution"
* 1998: Keith Washington – "Bring It On" (*Darkchild Remix*)
* 1999: Brandy – "Top of the World" (*Darkchild Remix*) koos Fat Joe ja Big Puniga
* 2000: Natalie Wilson & The S.O.P. Chorale – "Act Like You Know" koos LaShawn Danielsiga
* 2001: So Plush – "What You Do to Me" koos 50 Cent'i ja Fats'iga, "Ain't My Fault"
* 2001: Rhona – "Satisfied" (teine *Darkchild Remix*) koos Fats'iga
* 2002: Jay Mathis – "Kiss" koos Pain'i ja Fats'iga
* 2002: Mary Mary – "He Said" koos Fats'iga
* 2002: K-Young – "Ballinest Player" koos Lil' Zal'iga
* 2002: K-Young – "Ooh Wee"
* 2002: Shawn Desman – "Sexy"
* 2003: Natalie Wilson & The S.O.P. Chorale – "Good Life"
* 2004: Kierra "Kiki" Sheard – "You Don't Know"
* 2005: Joy Enriquez – "Don't You Let Go"
* 2005: Anesha Birchett – "Get Ready" koos Mase'ga
* 2005: Atiba – "Flossin" koos Franciscoga
* 2006: The Darkchild Allstars – "We Are Family"
* 2008: The Pussycat Dolls koos Diddy, Lil Wayne, & Fatman Scoopiga – "When I Grow Up" (*Darkchild Remix*)
* ...

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Oligoklass

**Oligoklass** on kivimit moodustav mineraal, mis kuulub päevakivide plagioklassi rühma. Võib ka öelda, et ta on plagioklassi erim.

Oligoklass on kivimit moodustavaks mineraaliks mitmetes happelistes ja keskmistes tardkivimites (graniit, süeniit, dioriit) ja sarnase mineraalse koostisega moondekivimites (gneissides). Ta on domineeriv mineraal ka andesiidis. Oligoklass on plagioklasside rühmas happelisuselt albiidi järel teine mineraal, milles anortiitse komponendi (Ca[Al2Si2O8]) sisaldus on 10–30%. Sellega sarnanevad plagioklasside rühma mineraalid albiit ja andesiin; seejuures nende eristamine toimub kristallooptiliste parameetrite määramisega.

Oligoklass on trikliinne päevakivi ja kuigi kohati (näiteks pegmatiitides) võib ta esineda tahveljate kristallidena, esineb ta sagedamini kas teradena või jämekristalse massina. Tema klaasiläikelised kristallid on värvuseta, valged, rohekas- või punakasvalged; lõhenevuspindadel pärlmutriläikega. Mineraali tihedus on 2,66 g/cm³, suhteline kõvadus Mohsi skaala alusel 6.

Oligoklassi keemiline valem on: (Ca,Na)(Al,Si)4O8, kus Ca/(Ca + Na) (anortiidi mahuprotsent) on vahemikus 10–30%.

Oligoklassi leidub Eestis rohkesti ja seda nii kristalses aluskorras kui ka rändkivides.

## Viited

## Välislingid
Paide tehisjärv

**Paide tehisjärv** (ka *Kirila veehoidla, Mündi paisjärv*) on Järva maakonnas Paide linnas asuv tehisjärv. Selle pindala on 4,5 ha.

Tehisjärve lasterannas ja vetelpäästemaja läheduses on välidušid aegrelee, jaheda vee ja joogikraanidega. Talveks võetakse need maha.

## Viited
Piirakajärv

**Piirakajärv** on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasavere külas asuv järv. Selle pindala on 1,3 ha 
## Viited
Plaani Külajärv

**Plaani Külajärv** (ka *Külajärv, Plaani järv, Suurjärv, Plaani Küläjärv*) on Võru maakonnas Rõuge vallas asuv järv. Selle pindala on 23,1 ha.

Järvest saab alguse Piusa jõgi.

## Viited
Muuga tiik

**Muuga tiik** asub Lääne-Virumaal Laekvere vallas Muuga külas. Tiik asetseb Muuga mõisa pargis ja mõisast kagu suunas. Muuga tiik koosneb kolmest omavahel ühenduses olevast ringikujulisest veekogust. Muuga tiigi keskel asub ka ringikujuline saar, kuhu viib sild.
Tiigist saab alguse ka Avijõgi. 

## Ajalugu
Muuga tiik kaevati aastal 1951, kui kaunistati ja korrastati Muuga mõisa ümbrust. 
Muuga tiigist on juttu ka Eduard Vilde teoses "Minu esimesed triibulised". See raamat räägibki sellest, kuidas Eduard Vilde käis mõisahärra pojaga tiigi peal parvetamas, ning sündmustest, mis leidsid aset pärast seda, kui mõisahärra poeg vette kukkus.
Sebastian Aagaard-Williams

**Sebastian Henry Aagaard-Williams** (sündinud 11. augustil 1988 Gentoge vallas) on taani näitleja ja laulja. Tema isa on ameeriklane. 

Ta on mänginud seriaalis "Jesus & Josefine" ning olnud ansambli B-Boys liige.

## Välislingid
*IMDb
*dfi.dk
*danskefilm.dk
Martin Aagård

**Sven Martin Aagård** (sündinud 5. märtsil 1971 Gävles) on rootsi kultuuriajakirjanik, kirjanduskriitik ja muusik.

Ta töötas varem Svenska Dagbladetis, praegu Aftonbladetis. Ta on ansambli Doktor Kosmos asutajaliige.

Tema abikaasa on ajakirjanik Natalia Kazmierska.
Rõuge Valgjärv

**Valgjärv** (ka *Rõuge Valgjärv, Jaanipeebu järv*) on järv Võrumaal Rõuge vallas Tiidu külas. Selle pindala on 5,3 ha.

## Viited
Undu laht

**Undu laht** (ka *Käärme laht*) on järv Saare maakonnas Saaremaa vallas. Järvel on nõrk ühendus merega, mistõttu on ta käsitletav ka mereosana. Selle pindala on 225,7 ha.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Hans Aage

**Hans Aage** (sündinud 1946) on taani majandusteadlane, politoloog ja sotsioloog. Ta on 1994. aastast Roskilde Ülikooli rahvamajandusteaduse professor.

## Välislingid
*Sissekanne Roskilde ülikooli saidil
Võngjärv

**Võngjärv** on Tartu maakonnas Kastre vallas Lääniste külas asuv järv. Selle pindala on 21,2 ha.

## Viited
Üvvärjärv

**Üvvärjärv** (ka *Üvarjärv*) on Võru maakonnas Rõuge vallas Kaloga ja Soodi külas asuv järv. Selle pindala on 2,2 ha.

## Viited
Ahessäär

**Ahessäär** (ka **Ahelaid, Ahessääre laid**) on saar (laid) Rame lahe ja Ruilõpu suudmes, halduslikult Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Pivarootsi külas, üks Pivarootsi laidudest. Laiu pindala on 5,5 hektarit ja rannajoone pikkus on 1,4 kilomeetrit.

Ahessäärest vahetult idas asub Ruilaid, millest teda kitsamas kohas lahutab umbes 15 meetrit. Ahessäärest umbes 150 m läänes on Kibissäär. Ahessaarest põhjas on Araani säär.

Ahessäär on edela-kagu sihis pikliku kujuga laid. Laiul esineb võsa ja roostikku. 

## Välislingid
* 
*Asend Maa-ameti kaardil
Tsink (muusikainstrument)

**Tsink** (saksa keeles *Zink*, itaalia keeles *cornetto*, inglise keeles *cornett*) on puhkpill, mis oli tavaline keskaja, renessansi ja baroki muusikas, eriti aastatel 1500–1650.

Tsinke valmistati tavaliselt puidust, harvemini ka elevandiluust. 

Vastavalt Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigitusele kuulub tsink kui kausshuulikuga kromaatiline sõrmeaukudega trompet (*Grifflochtrompete*) aerofonide rühmas huulheliliste aerofonide (*Lippenton-Aerophone*) ehk vaskpuhkpillide (*Blechblasinstrument*) klassi.

Tsingil ei ole midagi tegemist ventiilidega kornetiga.
Ahtra saar

**Ahtra saar** (ka *Väike Viiratükk*) on saar Pärnu lahe suudmes, halduslikult Pärnu linnas.

Saare pindala on 0,13 hektarit ja rannajoone pikkus 198 meetrit. Saar on madal ja liivase pinnasega.

## Välislingid
*
Vällämäe Küläjärv

**Küläjärv** (ka *Vällämäe Küläjärv, Vällamäe Külajärv, Suur Rauba järv*) on järv Võrumaal Rõuge vallas Simula külas. Selle pindala on 4,4 ha.

## Viited
Viitina Alajärv

**Alajärv** (ka *Viitina Alajärv, Väike Viitina järv, Kose järv*) on järv Võrumaal Rõuge vallas Viitina külas. Selle pindala on 1,8 ha..

## Viited
Olaf Aagedal

**Olaf Aagedal** (sündinud 1946) on norra religiooni- ja kultuurisotsioloog.

## Välislingid
*Tutvustus KIFO saidil
Aage

**Aage** (ka Åge) on taani eesnimi.

Vanataani nimekuju oli Aki. Seda seostatakse norra nimega Åge, mis pärineb vanapõhja nimest Áki 'väike isa' (sõnast **anuR* 'isa') ning mille variandid on islandi ja fääri keeles   Áki, rootsi keeles Åke (ka Aake) ja saami keeles Oge.  Samuti seostatakse seda vanaülemsaksa nimega Anihho, mis võib tähendada 'esivanem'. Saksa variandid on Oke ja Ocke.  

Taanis on nimi tuntud 1. sajandist. Aastatel 1900–1930 oli see Taanis väga populaarne.

Taanis oli 2013. aastal 4442 Aaget (2017. aastal 3588 ja 2018. aastal 3403), Norras 2012. aastal 1523 (2009. aastal 1699) Aaget, Fääri saartel 2006. aastal 6 Aaget, Soomes 2013. aastal 100 Aaget, Islandil 2007. aastal 5 Aaget.

Tuntuim nime kandja oli taani füüsik Aage Bohr.
Tüümuse ekstrakt

**Tüümuse ekstrakt** on organoteraapias (elundiekstraktravi) kasutatav bioloogiline preparaat, mida toodetakse lehma tüümusest (või ka vasika tüümusest) ja kasutatakse selliste infektsioonhaiguste nagu gripp, uus gripp A(H1N1), B-hepatiit, C-hepatiit, mononukleoos, ohatis, urkepõletik ja AIDS/HI-viirusnakkuse korral. 

Tüümuse ekstrakti kasutatakse ka astma, allergilise riniidi, toiduallergiate, pahaloomuliste kasvajate, reumatoidartriidi, viirusnakkusejärgse väsimussündroomi, süsteemse erütematoosse luupuse ravis. 

Veel kasutatakse tüümuse ekstrakti vähihaigetel, kes on saanud kiiritusravi või kemoteraapiat, valgete vereliblede tootmise tagamiseks.

Tüümuse ekstrakti valmistamisviisid ja vormid võivad varieeruda, suukaudsed preparaadid on *thymic fractions 1402A* (sün *immunoplex 402*), *complete thymic formula*, *NatCell thymus extract* või süstepreparaat tümosiin-alfa-1.  

## Vaata ka
* *[[Thymomodulin]]*

## Viited

## Kirjandus
* James L. Wilson, Ph.D. THYMUS EXTRACTS: An International Literature Review of Clinical Studies
* THYMUS EXTRACTS: An International Literature Review of Clinical Studies Continued...

; Süstepreparaat
* Thymus Injections
Aage (piiskop)

**Aage** (**Oggi**, **Occo**, **Aagge**, **Ogge**; 12. sajand) oli Slesvigi piiskop 1141–1145 ja 1161–1167. Poliitilistes tülides osalemise pärast pidi ta võitlema vastupiiskopiga ja Slesvigist lahkuma.

Pärast piiskop Rike siirdumist Roskilde piiskopiks 1138 valis toomkapiitel ja Slesvigi kogudus Aage tema järglaseks. Kuningas Erik III laskis samasse ametisse pühitseda oma kaplani, saksa päritolu Hermani, kellel oli teeneid läbirääkimistelt Roomaga. Herman nimetati Slesvigi piiskopiks peapiiskop Eskili kirjaga 8. augustist 1139. Slesvigis puhkesid rahutused ning Herman aeti minema, sest nii vaimulikud kui ka linnaelanikud eelistasid kohalikku inimest.

Varsti peeti läbirääkimised, mille tulemusel kuningas andis järele ning andis Hermanile teise ameti. Aastal 1141 kandis tiitlit juba Aage, sest 11. juulil 1141 oli ta Bremenis tunnistajaks peapiiskop Adalbero annetusele.  Kuningas tahtis piiskopi koha kaotuse Hermanile korvata kinkekirjaga, millel seisab ka Aage kui tunnistaja nimi, kuid kiri on kuupäeva puudumise ja vormi tõttu kahtlane. See on ka ainuke Taani ürik, milles Aaget mainitakse. 

Mõne aja pärast puhkes troonitüli  Harald Kesja poja Olufiga ja nähtavasti oli Aage erinevalt oma peapiiskop Eskilist nende poolel, mistõttu ta pärast nende kaotust aeti maapakku Prantsusmaale ja Eskil pühitses uueks piiskopiks Esberni. Igatahes kuningas Valdemari kirjas 1158. aastast, millega asutati Vitskøli klooster, on piiskopina märgitud Esbern.  

Hiljem rüüstas Slesvigi asevalitseja Esberni residentsi Gottorpi lossi; Esberni sugulased kaitsesid teda ja tapsid asevalitseja; Esbern läks kuninga viha kartes maapakku Saksimaa hertsogiriiki, kus ta 1161 suri. Valdemar I kutsus Aage tagasi ja määras ta uuesti piiskopiks.

Skisma ajal võitlesid võimu pärast paavst Aleksander III ja vastupaavst Victor IV. Kuningas Valdemar I ja keiser tunnustasid Victorit, kuid peapiiskop Eskil toetas vankumatult kiriku ühtsust Aleksander III võimu all. Vastupaavst kinnitas Aage ametit; peapiiskop Eskil pani Aage anateemi alla, kuid skisma tõttu säilitas Aage oma ameti, sest Eskil seisis üksi kuninga ning tema kirikupoliitikat toetavate piiskoppide vastu; 1161. aastal läks Eskil maapakku.  Alates 1161. aastast laskis Aage ehitada uue Gottorpi lossi teise kohta. 

Kui skisma lõppes, kutsus kuningas 1167 Eskili tagasi ning vastupaavsti toetanud piiskopid pidid lahkuma. Odense piiskop Livo ja Aage otsisid varjupaika Saksamaalt. Aage oli 1174 tunnistajaks ühele Bremeni peapiiskopi Baldewini kirjale ja 1180ndate alguses ühele peapiiskop  Siegfriedi kirjale.

## Välislingid
*Adolf Ditlev Jørgensen. Sissekanne biograafilises leksikonis
*Taani biograafiline leksikon
Valga Issidori peakirik

**Valga Issidori peakirik** on Valgas aadressil Pargi tänav 1a asuv õigeusu kirik. Kirik on nimetatud Tartu preestermärtri Issidori järgi. 

Kirikut kasutab Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Valga Issidori peakiriku kogudus.

## Ajalugu
Kirik ehitati aastatel 1897–1898 ja pühitseti sisse 1898. Hoone arhitekt on Vladimir Lunski. Kirik oli algselt mõeldud linna venelastest ja lätlastest õigeusklike kogudusele, ent kui õigeusklike eestlaste koguduse kasutada olnud Valga Püha Nikolai Imetegija kirik Vabaduse ja Kuperjanovi tänava ristumiskoha lähedal 1913. aastal maha põles, hakkas Valga Püha Nikolai kogudus ka seda kirikut kasutama ja 1923. aastal sai kirik peakiriku staatuse.

1993. aastal kogudus lõhenes ja venekeelne koguduseosa lahkus ning ehitas oma pühakojaks ümber endise Valga raudteelaste klubi.

## Valga Püha Nikolai koguduse vaimulikud
* Vassili Kudrjavtsev, 13.03-10.05.1849 - oli Valga koguduse esimene preester
* Jossif Šestakovski, 23.12.1849-13.05.1851
* Aleksander Troitski, 12.03.1851-27.10.1859
* Aleksander Mutovozov, 31.12.1859-15.01.1866
* Aleksander Vozdviženski, 15.01.1866-1869
* Sergei Lebedev, 05.12.1869-08.03.1870
* Nikolai Grozdov, 1870-31.01.1875
* (Peteris) Peeter Mednis, 24.03.1875-01.06.1881
* Aleksander Karzov, 07.1881-27.05.1897
* Aleksander Tamm, 01.09.1897-01.09.1917
* Andrei Luha, 30.01.1918-24.03.1919
* Joann Melts, 04.08.1919-1923

## Vaata ka
*Püha Issidori kirik (Peterburis)

## Viited

## Välislingid
*Kirikust EAÕKi kodulehel
*
Aditus

"**Aditus**" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 2000. aastal sümfooniaorkestrile loodud uvertüür, millega helilooja mälestab Lepo Sumerat (In memoriam Lepo Sumera). Muusikateose pikkus on 9 minutit . Teose kandis esimest korda ette 1. detsembril 2000 Staatsphilharmonie Rheinland-Pfalz (dirigent Ralf Otto) .

## Viited
Tüümuse kitsus

**Tüümuse kitsuse** ehk **tüümuse** ***isthmus***e (*thymic isthmus*) all peetakse harilikult silmas kahesagaralise tüümusega sündinud selgroogsetel loomadel tüümuse kihnuga kaetud tüümuse sagaraid ühendavat struktuuri, mida saab pidada ajutiseks struktuuriks kuna tüümuselundi vananedes asendub kitsus rasvkoega.

Osade tüümuse patoloogiliste seisundite korral võivad need haarata ka isthmust.
 
## Kirjandus
* Thymus, PathPedia, veebiversioon (vaadatud 3.12.2014)(*inglise keeles*)
* Tarik Ibrahem Ali, Nazar M.T.Jawhar, REVIEW OF GLOBAL MEDICINE AND HEALTHCARE RESEARCH (RGMHR), Unusual Presentation of a Fleshy Mass in the Suprasternal Notch, ISSN: 1986-5872, 2. väljaanne, nr 1 (2011)
Väino Unt

**Väino Unt** (9. november 1932 Tilga – 10. märts 2015 Tartu) oli eesti füüsik.

Ta sündis kooliõpetaja peres Tartumaal Rõngu vallas. Sõjakeeris viis pere Nõukogude Liidu tagalasse. Isa langes rindel, Väino koos ema ja õega naasis 1944. aastal Eestisse. Koolitee jätkus Tartu Õpetajate Seminari Harjutuskoolis ja seejärel Tartu Õpetajate Instituudis. Keskkooli lõputunnistuse sai Väino eksternina Tartu I Keskkoolis 1952. aastal. Seejärel õppis Väino Unt Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat ja lõpetas ülikooli 1957. aastal kiitusega. Nii keskkooli- kui ka ülikooliõpingute kõrvalt teenis ta elatist Toome võõrastemajas.

Ülikooli aspirantuuris teoreetilise füüsika erialal oli tema juhendajaks professor Harald Keres. Kandidaadiväitekiri "Tsentraalsümmeetrilised gravitatsiooniväljad üldrelatiivsusteoorias" sai kaitstud 1962. aastal. Teadlase karjäär algas juba 1960. aasta oktoobris tollases Füüsika ja Astronoomia Instituudis (FAI). Algul oli ta töökoht Tartus ja instituudis tööruumi puudumise tõttu ka kodus. Oktoobrist 1970 asus Väino Unt tööle Tõraveres FAI teadusala asedirektorina.

Pärast seda, kui Füüsika ja Astronoomia Instituut jagunes 1973. aastal Füüsika Instituudiks ning Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudiks (AAI), sai Väino Undist 1974. aasta aprillis AAI direktor. Väino Undi direktoriaastad kuni 1985. aasta juulini olid AAI kõrgaastad. Instituudi töötajate arv kasvas üle 200. AAI korraldusel toimusid mitmed suured rahvusvahelised teadusnõupidamised. 1976. aastal alustas Tõraveres tööd astrofüüsika teaduskraadide kaitsmisnõukogu, milles kaitsti 15 aasta jooksul 103 väitekirja. Dissertante oli kogu Nõukogude Liidust, aga ka Bulgaariast.

Pärast direktoriametit jätkas Väino Unt tööd Tõravere observatooriumis vanemteadurina, uurimisteemaks gravitatsiooninähtused. Direktorina tehtud töö eest tunnustati Väino Unti Eesti Teaduste Akadeemia medaliga 1987. aastal.

9. detsembril 1993 kaitses Väino Unt Peterburi Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatikadoktori kraadi saamiseks väitekirja "Gravitatsioonikiirgus mittelineaarsetes lähendites ja iseendaga interakteeruv graviton".

Töö Tartu Observatooriumis kestis kuni 2002. aasta lõpuni, mil ta jäi pensionile. Väino Unt suri 10. märtsil 2015 Tartus. Ta on maetud Tartu Maarja kalmistule.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli pedagoogikateadlane Inge Unt. Nende poeg on filosoof Anto Unt.

## Viited

## Kirjandus
* L. Leedjärv, T. Viik. In memoriam. Väino Unt. Tartu tähetorni kalender 2016. aastaks. Tartu Observatoorium, Tõravere, 2015.
*
Johanna Mudist

**Johanna Mudist** (sündinud 29. mail 1991 Tallinnas) on eesti maalikunstnik.

Tema töödes kesksel kohal inimkeha, tunnete- ja ajakogemus. Tema teoseid on eksponeeritud arvukatel näitustel Eestis, aga ka Soomes, Poolas, Leedus ja Tšehhis.

Aastast 2017 kuulub ta Eesti Maalikunstnike Liitu ning 2019. aastast Eesti Kunstnike Liitu. 

## Haridus
Ta õppis aastatel 2014–2016 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ning 2014–2017 Eesti Kunstiakadeemias maalikunsti. Ta on õppinud ka Soomes Saimaa Rakenduskõrgkoolis ning Poolas Krakowi Kunstiakadeemias. 

## Looming
Mudist kujutab oma loomingus enamasti päriselulisi objekte ja inimesi kompositsiooniliselt nihestatud perspektiivist. Tema töid iseloomustab omapärane analüütilisus, kus kujutatu lõhutakse esmalt tükkideks ning pannakse ootamatul viisil uuesti kokku tagasi.

## Ühisnäitused
*“EEVAD” Galley Noorus (EST) 2016 
*“ZADYMA- Behind the smoke” Starej Fabryki Tytoniu (PO) 2016
*Tartu Kunstnike Aastanäitus, Tartu Art House (EST) 2015
*„MINA-MANIFEST" Katarina kirik (EST) 2015
*„Illusioon“ Pärnu Linnagalerii, (EST) 2015
*„MOMENT“ Nooruse galerii, (EST) 2015
*„Noorus kui elustiil“ Tartu Kunstimuuseum, (EST) 2015
*„Uudsus ja järjepidevus“ Uue Kunsti Muuseum, (EST) 2015
*„Aja tegemine“ Tampere Emil galerii, (FIN) 2014
*„Lend 2014“ Galerii Noorus, (EST) 2014
*„Valmis x olek“ Tallinna Disaini ja Arhitektuuri galerii, (EST) 2014
*„Reaalaeg“ Pärnu City Gallery Artists’ House, (EST) 2014
*„Üledoos“ Jakobi galerii, (EST) 2014
*„Muuntujat,” Pyyhtää (Stockforse Art Fair), (FIN) 2013

## Isiklikku
Tema vanaisa oli maalikunstnik Peeter Mudist.

## Viited

## Välislingid
* Johanna Mudisti koduleht
* Johanna Mudist, NOAR
* Joosep Laik, "Galerii: Johanna Mudist avas kunstnike majas näituse", Pärnu Postimees, 16. august 2018
Aadama itk

"**Aadama itk**" (inglise keeles "*Adam's Lament*") on Arvo Pärdi 2009. aastal valminud muusikateos vokaalansamblile, segakoorile ja keelpilliorkestrile. Teose kestus on 24 minutit. 

Teose tekst põhineb püha Siluan Athoselt pärit meditatsioonil Aadama leinast pärast paradiisist väljaajamist. Tekst on kirikuslaavi keeles ning selle keskmes on kaotusvalu ja igatsus Jumala järele – teemad, mis haakuvad sügavalt Pärdi vaimuliku helikeelega.

Esmaettekanne toimus 7. juunil 2010 Istanbulis. Teose esitasid Eesti Filharmoonia Kammerkoor, ansambel Vox Clamantis ja Borusani Filharmooniaorkester, dirigeeris Tõnu Kaljuste.

Hiljem salvestati teos samade kollektiivide osalusel Pärdi albumile "Adam’s Lament", mis pälvis 2014. aastal Grammy auhinna parima kooriesituse kategoorias.

## Viited
Ante finem saeculi

"**Ante Finem Saeculi**" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1985. aastal loodud oratoorium. 

Muusikateose pikkus on 30 minutit . 

Teose kandis esimest korda ette 26. aprillil 1986 Eesti Filharmoonia Kammerkoor ja Estonia teatri orkester (dirigent Tõnu Kaljuste) .

Teosel on neli osa:
# Tempus I
# Tempus II
# Tempus III
# Tempus IV

## Viited
Beatus Petronius

"**Beatus Petronius**" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1990. aastal loodud koorilaul, mille ta kirjutas Bologna San Petronio kiriku 600. aasta juubeliks. Muusikateose pikkus on 5 minutit. Teose kandis esimest korda ette 3. oktoobril 1990 San Petronio kirikus San Petronio lastekoor ja Kühni lastekoor (dirigent Sergio Vartolo).

## Viited
Alleluia-Tropus

"**Alleluia-Tropus**" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2008. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 3 minutit . Teose kandis esimest korda ette 20. detsembril 2008 Bari katedraalis Vox Clamantis ja tšellooktett Amsterdam.

2010. aastal avaldas Pärt uue versiooni oma 2008. aasta teosest.

## Viited
Kloriit

**Kloriit** on rohelise värvusega silikaatne monokliinne savimineraal.

Tekkepõhiliselt hüpergeenseks mineraaliks liigituv kloriit on madalatempearatuuriliste hüdrotermide toimel tekkiv sekundaarne mineraal, see tähendab tekib põhiliselt biotiidi, amfiboolide ja pürokseenide lagunemisel soojade vesilahuste mõjul.

Kloriidi keemiline valem on:
(Mg,Fe)3(Si,Al)4O10(OH)2**•**(Mg,Fe)3(OH)6.

Rauasisalduse alusel jagunevad kloriidid: magnesiaalseteks (Fe2O3 kuni 25%), magnesiaal-raua (Fe2O3 25–75%) ja rauakloriitideks (Fe2O3 üle 75%). Magnetilisuse järgi liigitub kloriit paramagnetiliseks.

Mineraali tihedus on 2,6–2,9 g/cm³, suhteline kõvadus Mohsi skaala alusel 1–2,5. Kihtsilikaatide hulka kuuluvana on kloriit ülitäiusliku ühesuunalise lõhenevusega, mis tuleneb kihtidevahelistest nõrkadest van der Waalsi jõududest. Mõnikord esineb kloriit üsna suurte pseudoheksagonaalsete tahveljate kristallidena.

Kloriit on väga levinud mineraal paljudes moondekivimites, eriti rohekiltade ja epidoot-amfiboliidifaatsieses (kloriitkilt, fülliit). Eestis esineb kloriiti nii kvaternaarsetes setetes kui aluspõhja savides.

## Kloriidi erimid
Koostise ja struktuuri põhjal on tal rida erimeid: penniin, klinokloor, nimiit, odiniit, pennantiit, ripidoliit, sudoiit ja veel teisigi. Seda asjaolu sõnastatakse sageli nii, et kloriidi nime all peitub tegelikult terve rühm väga muutliku koostisega erinevate nimedega kihtsilikaate.

## Viited

## Välislingid
Concerto piccolo über B-A-C-H

**"Concerto piccolo über B-A-C-H"** on eesti helilooja Arvo Pärdi 1994. aastal loodud teos trompetile ja orkestrile. Teos põhineb Pärdi 1964. aastal loodud teosel "Kollaaž teemal B-A-C-H". Muusikateose pikkus on 8 minutit. 

Teose kandsid esimest korda ette 23. oktoobril 1994 Göteborgis Håkan Hardenberger (trompet) ja Göteborgi Sümfooniaorkester (dirigent Neeme Järvi).

## Viited
Für Alina

**"Für Alina"** (eesti keeles: **"Aliinale"**) on eesti helilooja Arvo Pärdi 1976. aastal loodud teos klaverile. Teos on Pärdi nn tintinnabuli-tehnika kasutamise üks parimaid näiteid.

## Välislingid
* "Für Alina" YouTube'is
35347 Tallinn

**35347 Tallinn** on asteroidide vöös asuv asteroid. See on nime saanud Eesti pealinna Tallinna järgi. Asteroidi avastas 3. mail 1997 Eric Walter Elst La Silla observatooriumis Tšiilis ja selle algne nimi oli 1997 JN12.
Karl Annuk

**Karl Annuk** (23. november 1930 – 11. märts 2015) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta lõpetas 1955. aasta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal.

Karl Annuk töötas pikka aega Eesti Põllumajanduse Akadeemias õppejõuna.

Tema peamisi tegevusalasid oli Eesti rohumaade uurimine.
Televisioonikanal

**Televisioonikanal** (ka **telekanal**) on sidetehnikas sagedusriba (raadiosageduste vahemik), mille kaudu edastatakse televisiooniprogramme maapealses levivõrgus. Sagedusribade laius, arv ja paigutus sagedusskaalal on riigiti erinev. Kanalite sagedused on kindlaks määratud raadiosageduste jaotamise rahvusvaheliste kokkulepetega.

Kanalite sagedusriba laiused on saadud selle järgi, kui laia riba vajas pildi- ja helisignaali edastus analoogtelevisiooni standardi järgi. Analoogtelevisiooni korral edastati iga kanali kaudu üks telesaadete programm. Tänapäeva digitelevisiooni standardid lubavad edastada ühel televisioonikanalil mitu teleprogrammi ühe paketina ehk multipleksina, näiteks tihendusvormingu MPEG-4 AVC rakendamisel kuni 15 SDTV programmi.

Järgmises tabelis on andmed televisioonikanalite kohta, mida kasutatakse Lääne-Euroopas (ka Eestis) digitaaltelevisiooni levis maapealse levivõrgu kaudu. Need kanalid paiknevad UHF-sagedustel (detsimeeterlainete alas), mis rahvusvahelise sagedusjaotuse järgi jäävad sageduspiirkonda IV (kanalid 21–34) ja V (kanalid 39–69). Tabelis on ka analoogtelevisioonis kasutatud pildi ja heli kandesagedused.

DVB-T kandesagedust on võimalik ka välja arvutada, kui korrutada kanali number 8-ga ja liita 306; näiteks 45. kanali korral 45×8 + 306 = 666&nbsp;MHz.

## Vaata ka
* Televisioonisüsteem

## Viited
Refraktomeeter

**Refraktomeeter** on optikaseade ainete piirpinnal valguskiirte murdumise (murdumisnäitaja) määramiseks.

Kasutatakse murdumisnäitaja määramist vedelike, vahel ka gaaside või läbipaistva tahke aine (klaas, vääriskivid, plastikud) korral. Laborites on kasutusel Abbe refraktomeetrid, milles õhuke vedeliku kiht pannakse kahe prisma vahele. Tööstuses on kasutatavad ka mitmesugused käsirefraktomeetrid.
## Vaata ka
*Murdumisnäitaja
*Refraktomeetria
Kunda Vabadussõja mälestussammas

**Kunda Vabadussõja mälestussammas** on Eesti Vabadussõjas langenud sõdurite mälestusmärk Lääne-Viru maakonnas Kunda linnas.

Mälestussammas avati 15. juulil 1923 ja lõhuti 1960. aastal. Taastatud koopiana avati see 23. juunil 1998. 

Mälestusmärk on kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse.

## Viited

## Välislingid
*
Kunda kirik

**Kunda Kolmekuninga kirik** on Lääne-Virumaal Kundas asuv luteri kirik. Kirikut kasutab EELK Kunda kogudus.

Historitsistlikus stiilis kiriku ehitamist alustati 1927. aastal arhitekt Ernst Gustav Kühnerti projekti järgi. Kirik õnnistati 8. jaanuaril 1928. 

Kunda kiriku teeb ainulaadseks see, et kiriku kell pole mahtunud väikesesse kellatorni ja ripub konsooliga kirikutorni välisküljel. Eesti kultuurimälestiste registrisse kantud pronksist kirikukell valmis 1937. aastal Fr. Krulli masinatehases. 2006. aastal läks kell remonti. 

Teiseks omapäraks on see, et kui sakraalehituslike kaanonite kohaselt peaks kirikute altarid asetsema idas, siis Kunda kirikus on altar läänes ja uks idas. 

Tavapärase altarimaali asemel on kiriku altarile paigutatud altariskulptuur "Kutsuv Kristus", mis on valatud Taani kujuri Bertel Thorvaldseni skulptuuri eeskujul. 

Kirikus on 500 istekohta ja seal on hea akustika. 

## Viited

## Välislingid
*Kunda kogudus tähistas kiriku sünnipäeva, 23.01.2008
Knudåge Riisager

**Knudåge Riisager** (6. märts 1897 Kunda – 26. detsember 1974 Frederiksberg) oli Eestis sündinud taani helilooja ja muusikateoreetik.

Riisager sündis Kundas Taani päritolu perekonnas ning kasvas üles Taanis. Ta õppis muusikat Kopenhaagenis ja täiendas end ka Prantsusmaal, kus puutus kokku kaasaegse prantsuse muusika mõjudega. Tema loomingut iseloomustavad neoklassitsistlik stiil, selge vorm ja värvikas orkestratsioon.

Knudåge Riisager oli tuntud eelkõige orkestri- ja kammermuusika ning ballettide heliloojana. Lisaks heliloomingule töötas ta pikka aega Taani kultuurihalduses ning aitas kaasa muusikaelu korraldamisele ja arendamisele.
Refraktomeetria

**Refraktomeetria** on ainete murdumisnäitaja määramise meetod.

Aine ja keskkonna murdumisnäitajate erinevus põhjustab valguse murdumise nende piirpinnal. Aine murdumisnäitaja on oluline füüsikaline omadus, mille järgi saab otsustada aine puhtuse või lahuse kontsentratsiooni üle.

Murdumisnäitaja (n) määramiseks kasutatakse refraktomeetrit. Aine murdumisnäitaja sõltub temperatuurist ja mõõtmisel kasutatud valguskiirguse lainepikkusest. Reeglina mõõdetakse murdumisnäitaja 20&nbsp;°C ja lainepikkusel 589,3&nbsp;nm (see on naatriumi kollase ehk D-joone lainepikkus). Tähistatakse nendel tingimustel mõõdetud murdumisnäitajat nD20 (nD20) ja see on dimensioonita suurus. Puhast ainet iseloomustab kindel murdumisnäitaja, mille väärtus on enamasti antud vastavates tabelites. Näiteks puhta vee murdumisnäitaja nD20 on 1,3330.

Refraktomeetriga määratakse tavaliselt vedelike murdumisnäitajat, vahel ka gaaside või läbipaistva tahke aine (klaas, vääriskivid, plastikud) murdumisnäitajat. Laborites on kasutusel Abbe refraktomeetrid, tööstuses ka mitmesuguseid käsirefraktomeetreid.

## Vaata ka