open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Merlis Nõgene

**Merlis Nõgene** (sündinud 23. aprillil 1976) on kommunikatsiooniekspert ja endine ajakirjanik.

## Hariduskäik ja akadeemiline tegevus
Merlis Nõgene lõpetas 1994. aastal Viljandi 5. Keskkooli reaalklassi ja astus Tallinna Pedagoogikaülikooli, kus õppis matemaatika-informaatika erialal.

Aastatel 1995–1999 õppis ta ülikooli režiikateedris vastavatud raadiorežii erialal. Õpingute ajal oli ta praktikal Eesti Raadios ja peagi asus tööle Kuku Raadiosse. Aastatel 2001–2003 õpetas ta juba ise samas ülikoolis järgmiste lendude raadiorežissööridele raadio mänedžmendi eriala. 

2004. aastal lõpetas Nõgene Tackmer Airi Eralennukooli.

## Töö kommunikatsiooni vallas
Merlis Nõgene on töötanud tarkvaraarendusettevõttes Webmedia (Nortal) ja kommunikatsioonidirektorina Eesti Energias. 2015. aasta kevadel asutas ta koos endiste kolleegidega kommunikatsioonifirma Callisto.

Eesti Päevalehe paljastatud nn MMSi skandaali ajal hoiatas Nõgene mitme massimeediakanali kaudu inimesi kloordioksiidi eest.  

## Töö raadios

1996–2003 töötas Nõgene Kuku Raadios reporteri, uudistetoimetaja ja saatejuhina ning 2000. aastal sai peatoimetajaks. Ta oli teadussaate "Kukkuv õun" esimene saatejuht. Ta on teinud selliseid saateid nagu "Ärataja", "Pressiklubi" ja "Raadio Ekspress".

2001–2002 oli ta Avaliku Sõna Nõukogu liige.

## Töö televisioonis
1994. aastal alustas Eesti Televisioon (ETV) piirkonnasaadetega regionaalprogrammide projekti. Nõgene oli Viljandimaa reporter saates "Lõunakanal", mida edastati Valgjärve telemastist.

1999–2000 oli Nõgene ETV politseisaate "Avatud toimik" saatejuht ja toimetaja. Ta töötas mõnda aega ka Eesti Televisiooni uudisteportaali ETV24 toimetajana.

## Töö trükimeedias
2003–2006 oli Nõgene ajalehe Eesti Päevaleht Eesti uudiste toimetaja ja 2006–2008 ajakirja Arvutimaailm peatoimetaja.

## Isiklikku

Merlis Nõgene on silma paistnud lennundusentusiastina. Kuulus Eesti Langevarjuklubi kujundhüppemeeskonda Tumbleweeds, mille tegemisi kajastati korduvalt meedias ning mille kaks liiget osalesid aastal 2007 USA-s kujundlendamise maailmarekordi püstitamisel. Ta on olnud Hoiupanga noortekaardi reklaamnägu ning mänginud Sulev Keeduse filmis "Georgica".

## Viited

## Välislingid
* "Pooltund pressiga" Postimees, 24. mai 1999
* "Kolmekesi õhus kujundeid tegemas" Eesti Päevaleht, 26. juuni 2003
* "Lennuamet lõpetas Kuku liikluslennud" Postimees, 10. september 2003
* "Merlis Nõgene ihkab lennata" Eesti Päevaleht, 8. november 2003
* "Arvutimaailma uus peatoimetaja on Merlis Nõgene" Presshouse, 3. juuli 2006
* "Abituriendid, ärgake!" Arvutimaailm, 1-2/2008
Võru–Verijärve tee

**Võru–Verijärve tee** (registrinumber 66) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Võru linnas Võru–Põlva tee ja Võru–Räpina tee alguses (Võru linnas Tartu tänava ja Jüri tänava ristmikul). Tee pikkus on 6,5 km. Tee lõpeb Verijärve külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 260. kilomeetril. Võru linna tänavatena kannab nimesid Tartu tänav, F. R. Kreutzwaldi tänav, Kose tee. Maanteel on Võru linnas F. R. Kreutzwaldi tänaval ühisosa Võru–Mõniste–Valga teega.

## Asulad Võru–Verijärve maanteel

Võru linn, Meegomäe küla, Kose alevik, Verijärve küla.

## Viited
Kahha Kaladze

**Kahhaber Kaladze** (კახაბერ კალაძე; sündinud 27. veebruaril 1978 Samtredias) on Gruusia poliitik ja endine jalgpallur.

## Klubikarjäär

Kaladze on mänginud klubides Samtredia Lokomotiv, Tbilisi Dinamo ja Kiievi Dinamo. Aastal 2002. siirdus ta AC Milani ja mängis seal kuni 2010. 2010–2012 mängis ta Itaalia klubis Genoa.

Gruusia Unelm valimisnimekirjas võitis ta 1. oktoobril 2012 toimunud parlamendivalimistel Samtredia ühemandaadilises ringkonnas. Bidzina Ivanišvili tegi talle ettepaneku asuda asepeaministri ametikohale.
GAZ-66

**GAZ-66** (vene *ГАЗ-66*) on Nõukogude Liidus ja hiljem Venemaal Gorki Autotehases 1964. aastast toodetud kerge kahetonnise kandejõuga taktikaline veoauto. Auto tootmine lõpetati 1999. aastal, kui selle asemel jõudis tootmisse GAZ-3308.

## Kirjeldus

GAZ-66 on kasutusel Venemaa relvajõududes, endistes NSV Liidu vabariikides ja vähemal määral mujal. Masin on kerge ja hea maastikuläbivusega. Varasemad versioonid on bensiinimootoriga, hilisemad diiselmootoriga. Toodetud on ka tsiviilversiooni. Peamine ebamugavus juhile on väga taga asuv käigukang, mida on ebamugav käsitseda ja pikemaajalisel kasutamisel põhjustab see valu juhi küünarliigeses.

Masin on valmistatud GAZ-63 järeltulijana. Seeriatootmine toimus 1964–1999 ja kokku valmistati eri modifikatsioone pea miljon tükki (965&nbsp;941 tk).

## Vaata ka

*GAZ-63 – eelkäija
*ZIL-131 ja Ural-375 – paralleelselt toodetud armeeveokid
* IFA H3 ja IFA L60

## Välislingid

* Vene GAZ-66 entusiastide klubi-foorum
* GAZ-66, veneraud.ee

## Galerii

Fail:GAZ-66 gets repaired.JPEG|Mootorile pääseb ligi kabiini tõstes
Fail:Kamiono GAZ-66 apud Tjumeno 03.jpg|link=|Mootorile pääseb ligi kabiini tõstes
Fail:GAZ 66 Platós.jpg|link=|GAZ-66
Fail:ASO-13(66)-90A emergency vehicle 3.jpg|link=|GAZ-66 tuletõrjeauto
Jääkaart

**Jääkaart** on mere kontuurkaart, millele kantakse jääluure abil saadud teave jääolude kohta.

Operatiivseid jääkaarte kasutatakse laevaliikluses, pikemaid ajavahemikke hõlmavaid kaarte jääolude prognoosimiseks ja teaduslikuks uurimiseks.

Kaartidel eristatakse kinnisjääd, paakjääd, ajujääd, rüsijääd ja muid jää liike ning märgitakse jää paksuse vahemik eri piirkondades.

## Välislingid
*Baltice.org jääkaart
*EMHI jääkaart
*FIMR/FMI iganädalane jääkaart (Soome), võrdlus normaalse talve ja eelmise aastaga
*FIMR jääkaart jää liikumise prognoosiga
*SMHI jääkaart (Rootsi)
Tikopia

**Tikopia** on saar Melaneesias. Pindala on 5 km². Kuulub Saalomoni Saarte Temotu provintsi ja on riigi lõunapoolseim saar.
 
Saar on kustunud vulkaan, mille kõrgeim tipp Reani ulatub 380 m üle merepinna. Vulkaani kraatris asub Te Roto järv, mis on kuni 80 m sügav.

Saarel elab umbes 1200 inimest 20 külas. Nad räägivad Polüneesia keelte Samoa rühma kuuluvat tikopia keelt.
Võru–Mõniste–Valga tee

**Võru–Mõniste–Valga tee** (registrinumbriga 67) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Võru linnas Tartu tänava ja F. R. Kreutzwaldi tänava ristmikul. Tee pikkus on 83,3 km. Tee lõpeb Valga linnas Raja tänaval, Pedeli paisjärve lähedal. Võru linna tänavatena kannab nimesid F. R. Kreutzwaldi tänav, Kubja tänav. Maanteel on Võru linnas F. R. Kreutzwaldi tänaval ühisosa Võru–Verijärve teega. Valga linna tänavatena kannab nimesid Võru tänav, Vabaduse tänav, Kesk tänav, Riia tänav, Raja tänav. Koiva küla ja Valga linna vahel kulgeb tee vahetult Eesti-Läti piiri ääres.

## Sillad Võru–Mõniste–Valga teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Võru–Mõniste–Valga teel

Võru linn, Võlsi küla, Käätso küla, Juba küla, Lompka küla, Vana-Nursi küla, Kaku küla, Nursi küla, Nilbõ küla, Simmuli küla, Järvepalu küla, Ahitsa küla, Sänna (Sännä) küla, Riitsilla küla, Haabsilla küla, Sadramõtsa küla, Kangsti küla, Matsi küla, Varstu alevik, Punsa küla, Parmupalu küla, Mõniste küla, Hürova küla, Kallaste küla, Saru küla, Kalliküla, Hargla küla, Sooblase küla, Taheva küla, Korkuna küla, Laanemetsa küla, Koikküla, Lepa küla, Koiva küla, Pugritsa küla, Londi küla, Valga linn.

## Viited
Sääri

**Sääri** (harvem ka **Sääre**) on 5,7 hektari suurune väikesaar Muhust läänes, Aneninast 300 meetrit loodes. Saar asub Muhu valla Rannaküla territooriumil. Saare rannajoone pikkus on 1,26 kilomeetrit.

Saare geograafilised koordinaadid on .

Saar on madal ja kivise pinnamoega, seal ei kasva ühtegi suuremat puud ega põõsast. Valdavalt on see kaetud pillirooga.

Saare ümber on madal meri, väga palju leidub üle veepinna ulatuvad või napilt veepinna alla jäävaid kive.

Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.

Sääri saarest 0,8&nbsp;km edelas asub Leenilaid.

## Välislingid
*
Tähtpäevakurss

**Tähtpäevakurss** (ka **tärmin(i)kurss**, **tulevikukurss**, **tähtajaline vahetuskurss**, **ettemääratud vahetuskurss**, **tärminvahetuskurss**, **''forward''-kurss**) on vahetuskurss välisvaluutatehingutes, mis näevad ette makseid üks, kolm või kuus kuud pärast lepingu sõlmimist.

## Viited
Valge ristik

**Valge ristik** (*Trifolium repens*) on mitmeaastane ühekojaline rohttaim liblikõieliste sugukonnast ristiku perekonnast.

## Levila ja kasvukoht
Valge ristik kasvab Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias. Eestis on ta tavaline. Lisaks sellele on ta sisse viidud paljudesse kohtadesse mujal maailmas karjamaataimena, eriti levinud on ta Põhja-Ameerikas ja Uus-Meremaal.

Valge ristik kasvab niitudel ja teeservadel.

## Kirjeldus

Valge ristik on madal taim. Tema varred on roomavad, kasvavad kuni 18 cm aastas ja toimivad võsunditena, see tähendab, et kui varre sõlmekoht vastu maad puutub, võib ta selles punktis endale juured alla võtta. Mitme taime varred võivad üksteisega läbi põimuda ja niimoodi mati moodustada.

Ristiku nutid on valkjad, vananedes võivad omandada roosaka või kreemika varjundi. Nutid on 1,5–2 cm laiad ja asuvad 7 cm pikkuse õierao otsas.

Taime lehed moodustavad tuntud ristikheinalehekujundi. Nad kasvavad kolmekaupa leherootsu otsas, on sileda servaga, elliptilised kuni munajad.

Nagu teisedki ristikud, on ka valge ristik putuktolmleja. Tavaliselt tolmeldavad teda mesilased.

## Murutaim
Valge ristik suudab kasvada väga mitmesugustel maastikel, sealhulgas muru sees ja põllul, ta talub söömist ja maapinna lähedalt niitmist. Ta talub mitmesuguse pH-ga pinnast, kuid eelistab savipinnast.

Enne umbrohumürkide kasutuselevõtmist sisaldasid müüdavad muruseemnesegud valget ristikut sagedamini kui tänapäeval, sest ta suudab hästi kasvada ja maapinnale rohelise katte tekitada ka toitainevaesemal pinnasel, kus teised murutaimed hästi kasvada ei taha.

Valge ristik suudab siduda lämmastikku. Lämmastiku sidumine vähendab pinnase leetumist ja takistab mõne muruhaiguse levikut, mida väetised muidu soodustavad. Selletõttu peetakse teda kasulikuks murutaimeks. Ta suudab koguni teisi umbrohtusid välja tõrjuda. Seetõttu vaesestab valge ristik maastiku bioloogilist mitmekesisust, eriti viljakal pinnasel. Ja vastupidi: valge ristiku puudumist peetakse bioloogilise mitmekesisuse tunnuseks.

Ristikuõied meelitavad ligi mesilasi. Paljajalu võib niimoodi mesilasele peale astuda, misjärel mesilane astujat jalatalda nõelab. Seetõttu ei peeta mõnel pool valget ristikut (nagu teisigi ristikuid) murus soovitavaks.

## Toidutaim

Valge ristik on suurepärane toit mitmesugustele kariloomadele. Kevadel tuleb loomade karjatamisega ristikupõllul olla ettevaatlik, sest värske ristik paisub kõhus pisut ja loomad võivad end mahlakast ristikust lõhki süüa.

Häda korral võivad valget ristikut süüa ka inimesed: see sisaldab palju proteiine, on laia levilaga ja teda kasvab tavaliselt suurtes kogustes koos. Inimesed on ristikut kasutanud sajandite viisi salatina ja teiste toitude juurde, mis sisaldavad lehttaimi.

Siiski ei ole inimesel lihtne värsket ristikut seedida. Sellepärast tuleb värskeid ristikutaimi 5–10 minutit keeta. Juured on samuti söödavad, aga neid tuleb juba rohkem küpsetada. Õied kõlbavad ka süüa. Neid võib peenestada ja puistata taimetee sisse või näiteks keedetud riisile.

## Välislingid
*
Mägiristik

**Mägiristik** (*Trifolium montanum*) on liblikõieliste sugukonda ristiku perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Mägiristik kasvab Kesk- ja Lõuna-Euroopas. Ida poole ulatub tema levila Lääne-Siberi, Kaukaasia ja Iraanini. Eestis on ta tavaline.

Mägiristik kasvab kuivadel niitudel. Ta õitseb juunist augustini. Õied on tugeva meelõhnaga. Ta kasvab 15–40 cm kõrgeks.

Mägiristik on Oslo tunnuslill.

## Välislingid
*
Keskmine ristik

**Keskmine ristik** (*Trifolium medium*) on liblikõieliste sugukonda ristiku perekonda kuuluv mitmeaastane ühekojaline rohttaim.

Keskmine ristik kasvab kõikjal Euroopas. Ida poole on ta levinud kuni Siberi ja Ees-Aasiani. Eestis on ta tavaline.

Keskmine ristik kasvab tee- ja metsaservadel.

Ta kasvab 30–50 cm kõrgeks. Lehed kasvavad kolmekaupa nagu ristikutel ikka, on 1,5–5 cm pikad ja 0,8–2 cm laiad.

Keskmine ristik õitseb juunist augustini. Ristikunutt on läbimõõduga 15–18 mm ja punane, harva valge.

## Välislingid
*
Tatjana Buhhenskaja

**Tatjana Buhhenskaja** (sündinud 31. juulil 1949) on eesti kunstnik.

Õppinud 1971–1977 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis klaasi erialal. Eesti Kunstnike Liidu liige 1977. aastast.

## Näitused
### Olulisemad ühisnäitused:
*1978 II tarbekunstikvadriennaal, Erfurt, Saksamaa
*1979 üleliiduline tarbekunstinäitus, Moskva
*1983 ja 1989 eesti klaasi ülevaatenäitus, Tallinn
*1983 II Baltimaade tarbekunstitriennaal, Tallinn
*1994 tarbekunstinäitus, Köln, Saksamaa
*1995 Baltimaade vitraažinäitus, Leedu Rahvusgalerii, Vilnius

### Isikunäitused:
*1985 Tallinna Linnamuuseum (T. Buhhenskaja, R. Ohna, A. Papp)
*1996 galerii “Rosa Azora”, Moskva

## Välislingid
*http://www.klaasikunst.ee/index.php?x=4,10,1,1
Abstraktne ekspressionism

**Abstraktne ekspressionism** on 1940. aastatel Ameerika Ühendriikides abstraktsionismist väljakasvanud kunstivool. Uue kunstivoolu alusepanijateks ja viljelejateks olid 1930–1940. aastatel Euroopast Ameerika Ühendriikidesse siirdunud kunstnikud. Sarnast voolu Euroopas nimetatakse informalismiks.

Abstraktse ekspressionismi esindajateks on Janet Sobel, Mark Rothko, Jackson Pollock, Franz Kline, Willem de Kooning, Arshile Gorky, Helen Frankenthaler. Eestis on abstraktset ekspressionismi viljelenud näiteks Lola Liivat.

Abstraktsest ekspressionismist arenes välja maalilisejärgne abstraktsionism.

## Vaata ka
*Ekspressionism 
*Ekspressiivne abstraktsionism
Keskväljak (täpsustus)

**[[Keskväljak]]** on asula keskosas olev ala (väljak). 

**Keskväljak** on ka kohanimi või aadressikoht mitmes Eesti asulas:
*Keskväljak (Kärdla)
*Keskväljak (Keila)
*Keskväljak (Jõhvi)
*Keskväljak (Paide)
*Keskväljak (Pärnu)
*Keskväljak (Kuressaare)
*Keskväljak (Suure-Jaani)
*Keskväljak (Viljandi)
*Aastatel 1960–1970 kandis **Keskväljaku** nime Viru väljak Tallinnas
Informalism

**Informalism** (prantsuse keeles *art informel*) on 1945.–1946. aastal Pariisis tekkinud maalikunstisuund. Sarnast ja samal ajal Ameerika Ühendriikides alguse saanud kunstisuunda nimetatakse abstraktseks ekspressionismiks.

Informalismi tähtsamaks esindajaks on Jean Dubuffet.

## Informalistlikke maalikunstnikke

## Vaata ka
*ekspressiivne abstraktsionism
Võšhorod

**Võšhorod** (ukraina keeles *Вишгород*) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Võšhorodi rajooni keskus. Asub Kiievi kesklinnast 20 kilomeetrit põhja pool, Kiievi veehoidla lõunakaldal.

Võšhorodis asub Kiievi hüdroelektrijaam.

## Sõpruslinnad
Võšhorodil on seitse sõpruslinna:
*  Delčevo, Põhja-Makedoonia
*  Eichenau, Saksamaa
*  Kaniv, Ukraina
*  Lörrach, Saksamaa
*  Rakvere, Eesti
*  Sens, Prantsusmaa
*  Wyszków, Poola

## Viited
Logaritmiline diferentseerimine

**Logaritmiline diferentseerimine** on funktsiooni diferentseerimise meetod, mille puhul kasutatakse funktsiooni ƒ logaritmilist tuletist 
: [\ln(f)]' = \frac{1}{f}\cdot f'.

Sellist võtet kasutatakse sageli juhul, kui lihtsam on diferentseerida funktsiooni logaritmi kui funktsiooni ennast. Seejuures kasutatakse logaritmi (eelkõige naturaallogaritmi) omadusi, mis teisendavad korrutist liitmiseks, jagatist lahutamiseks ja astendamist korrutiseks. Kui tegemist on funktsiooniga, kus argument on nii astme aluses kui ka astendajas, on logaritmilise diferentseerimise võte möödapääsmatu. 

## Ülevaade
Funktsiooni
: y=f(x) \,
logaritmilist diferentseerimist alustatakse funktsioonist naturaallogaritmi võtmisega
: \ln y = \ln [f(x)] \,.
Siin kasutatakse funktsiooni avaldise f(x) lihtsustamiseks logaritmi omadusi
: \log(ab) = \log a + \log b\ ,\qquad \log\frac{a}{b} = \log a - \log b\ ,\qquad \log a^n = n\log a \ .
Seejärel võetakse tuletis:
: \frac{1}{y} \cdot y' = \frac{1}{f(x)}\cdot f'(x)
Lõpuks avaldatakse funktsiooni tuletis *y*', korrutades võrrandi mõlemad pooled avaldisega *y*, et vabaneda avaldisest 1/*y* :
: \ y' = \frac{f'(x)}{f(x)} \times y = f'(x).

### Näide
Funktsiooni y = x^x logaritmiliseks diferentseerimiseks tuleb võtta funktsioonist naturaallogaritm.
: \ \ln y = \ln x^x = x\ln x
Seejärel võtta võrrandi mõlemast poolest tuletis.
: \frac{1}{y}\cdot y' = (x\ln x)' = (x)'\cdot \ln x + x\cdot (\ln x)' = 1\cdot \ln x + x\cdot \frac{1}{x} = \ln x + 1
Tuletis \ y' avaldub järgmiselt: 
: y' = (\ln x + 1)\cdot y = (\ln x + 1)\cdot x^x
Funktsiooni y = x^x tuletis on y' = (\ln x + 1) x^x.

## Vaata ka

* Logaritmiline resiid
* Tuletis (matemaatika)
* Naturaallogaritm
Madis Erit

**Madis Erit** (sündinud 25. septembril 1990) on eesti pokkerimängija.

Pokkeriga hakkas tegelema varajases lapsepõlves. Ta on esimene Eesti meister *online*-pokkeris (2008) ja samuti noorim, olles võitmise ajal 18 aastat ja 32 päeva vana. Temaga avaldati intervjuu CardPlayer Eestis 1/2009 numbris.

2012. aastal on Madis Erit kahtlustatav 5000 euro väljapetmises.

## Kasutajanimed
*PokerStars / Full Tilt Poker / PokkeriProd.com (foorum): **Madis Very**; **HotAmy1985** 
*Unibet: **EritiMadis** 
*Pokernews Eesti (foorum): **s3r1f25xxv**

## Saavutused
*2008 Eesti vs Vene pokkerilahing, Eesti edetabelis 1. koht
*2008 mai–juuni, Pokkeri Segamängude Liiga, 2. koht
*2008 oktoober – Eesti *online*-pokkeri meistrivõistlused, 1. koht
*2008 september – 2009 märts käinud Londonis erinevaid turniire ja rahamänge mängimas: 
**3/80 Sunday Monthly Special No Limit Hold'em Freezeout
**5/72 Monday No Limit Hold'em Rebuy
*2009 suvi – Live turniirisari Tartus (Trehvi pubis), 5. koht
*2009 august–november Pokkeriprod.com II Liiga, 1. koht
*2009 november – Triobeti meeskondlik liiga IV, individuaalselt 1. koht
*2010 jaanuar–juuni FTRB SuperLeague, finaalis 8. koht  
*2010 august – Unibet Open Praha 330€ sisseostuga No Limit Holdem Turbo 4. koht
*2010 august – Unibet Open Praha 110€ sisseostuga No Limit Holdem Rebuy 2. koht
*2011-2012 mitmete kontode mängimine supernova tasemeni

## Viited

## Välislingid
*PokerNews Eesti
Andres Allsalu

**Andres Allsalu** (sündinud 9. detsembril 1988) on Eesti elukutseline pokkerimängija ja endine tõstja.

## Pokker

Tema põhimänguks on internetipokkeri üks-ühele (heads-up) turniirid, mida mängitakse väga kiires (hyper turbo) formaadis. Ta on Eesti üks parimaid internetipokkeri mängijaid ja Pokerstarsis võib leida teda mängimas kasutajanimega ChuckNorrisQ.

2012. aastal oli ta esimene eestlane, kes saavutas Pokerstarsis kõige kõrgema lojaalse mängija taseme (Supernova Elite) . 

2013. aasta esimese kahe kuuga teenis ta rohkem kui 150 000 dollarit.

## Tõstmine
*2008 Põhjamaade meister tõstmises. 

Sellel võistlusel tegi ta kolm isiklikku rekordit — rebimises 125 kg, tõukamises 151 kg ning kogusummas 276 kg.

## Kasutajanimed
*Full Tilt Poker / PokkeriProd.com (foorum): **Andu_andu**
*PokerStars : "**ChuckNorrisQ**"

## Viited

## Välislingid
*Andres Allsalu pokkeripäevik
*PokkerNews (profiil)
*Andres Allsalu tuli Põhjamaade meistriks ERR Sport, 27. oktoober 2008
Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis

**Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis** (prantsuse *Coupe d'Afrique des nations*; lühend **CAN**; inglise *African Nations Cup*; lühend *ANC*) on Aafrika mandri 24 parema jalgpallikoondise vaheline jalgpalliturniir.

Võistlused toimusid esimest korda aastal 1957, osalejamaid oli tollal 3. Alates 1968. aastast peetakse võistlusi iga kahe aasta tagant. Alates 1996. aastast pääses finaalturniirile 16 riiki, alates 2019. aastast pääseb finaalturniirile 24 riiki.

Enim võite, seitse, on Egiptuse jalgpallikoondisel. Egiptus on kõige rohkem turniire ka korraldanud.

## Ajaloost
Esimesed karikavõistlused peeti 1957. aasta veebruaris Sudaani pealinnas Hartumis. Osales üksnes kolm meeskonda: Sudaan, Egiptus ja Etioopia. Neljas osalema pidanud riik Lõuna-Aafrika Vabariik diskvalifitseeriti apartheidipoliitika pärast. Peeti kaks mängu. Poolfinaalis alistas Egiptus Sudaani tulemusega 2:1 ja jõudis sellega finaali Etioopia vastu, kellele märgiti tabelisse võit 2:0 diskvalifitseeritud LAV-i vastu. Finaali võitis Egiptus tulemusega 4:0. Kaks aastat hiljem Kairos peetud turniiril osalesid needsamad kolm võistkonda ning võitis taas Egiptus.

Kolmas turniir peeti 1962. aastal Addis Ababas. See oli esimene kord, kui nelja finaalturniirile pääseja selgitamiseks peeti valikmänge. Finaalturniirile pääsesid lisaks korraldajamaale Etioopiale ja tiitlikaitsja Egiptusele valikmängude kaudu Nigeeria ja Tuneesia. Turniiri võitis Etioopia.

Aastatel 1963 ja 1965 võitis Aafrika karikavõistlused Ghana. 1968. aastal suurendati finaalturniirile pääsejate arv 8 võistkonnani. Samast aastat kehtib kord, et võistlusi peetakse iga kahe aasta järel.

## Edukamad riigid
*  – 7 võitu (1957, 1959, 1986, 1998, 2006, 2008, 2010)
*  – 5 võitu (1984, 1988, 2000, 2002, 2017)
*  – 4 võitu (1963, 1965, 1978, 1982)
*  – 3 võitu (1980, 1994, 2013)	
*  – 2 võitu (1992, 2015)
*  – 2 võit (1990, 2019)
*  – 2 võit (1968, 1974)
*  – 1 võit (2012)
*  – 1 võit (2004)
*  – 1 võit (1970)
*  – 1 võit (2022)
*  – 1 võit (1976)
*  – 1 võitu (1962)
*  – 1 võit (1996)
*  – 1 võit (1972)

## Vaata ka
* 2012. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis
* 2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis
* 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis
* 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis
* 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis
Anastasius III

**Anastasius III** oli paavst 911–913. Ta oli 120. paavst.

Anastasius (Anastasio) oli sündinud Roomas. Ta oli Lucianuse (Luciano) poeg. Paavst Sergius III ordineeris Anastasiuse diakoniks (kardinaldiakon).

## Paavstiks saamine
Anastasius III valiti paavstiks juunis või septembris 911, tõenäoliselt sai ta ametisse Tuscolo krahvi ja konsuli Teofilato I (Theophylactus) toetusel.

## Suhted Konstantinoopoli patriarhiga
912. aastal taas ametisse ennistatud Konstantinoopoli patriarh Nikolaos I Mystikos nõudis Anastasiuselt selgitust, kuna paavsti eelkäija Sergius III oli tunnustanud Bütsantsi keisri Leo VI neljandat abielu. Patriarh eemaldas Anastasiuse nime diptühhonist.

## Suhted teiste vaimulikega
Anastasius III andis 10. veebruaril 912 palliumi Vercelli piiskopile Ragembertole.

Ta andis umbes aastal 912 bullaga "Convenit apostolico" palliumi Hamburgi peapiiskopile Hogerile, kes sai paavsti otsusega jurisdiktsiooni Rootsi, Taani, Norra, Islandi, Gröönimaa ja *Scridevinnumi* (*Scrideuinnun, Scritefinnis*) elanike ning slaavlaste üle, kes elasid Peenestromi (*Pene*) ja Eideri (*Egidore*) jõe vahelisel alal.

Ta andis Itaalia kuninga Berengari palvel privileege Pavia piiskopile ja Grado patriarhile.

## Surm
Anastasius III suri Roomas augustis või novembris 913 ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Salvador Miranda andmetel võis ta surra ka juunis 913 ning ta ei välista, et paavst võidi Tuscolo krahvi Teofilato I abikaasa Teodora käsul mürgitada.

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Anastasius III kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Anastasius III kohta.
*Anastasius III dokumendid.
Alko

**Alko** on Soome riiklik alkoholimonopol. See on ainuke kauplusekett, mis müüb Soomes 5,5-protsendilisest kangemat õlut, veini ja destilleeritud alkohoolseid jooke. Alko müüb ka väikese alkoholisisaldusega jooke, aga piiratud sortiment ja kallimad hinnad jätavad Alko konkurentsiraskustesse supermarketitega. Alkohoolseid jooke võivad müüa ka litsentseeritud restoranid ja baarid.

## Ajalugu
Põhjamaades peale Taani oli 20. sajandi alguses tugev karskusliikumine, ka Soomes kehtestati peale Vene tsaaririigi võimu alt iseseisvumist 1. juunil 1919 kuiv seadus. Kuid aja jooksul pöördus avalik arvamus kuiva seaduse vastu, eriti kuna see tõi Soomes kaasa sarnaselt USAga, kus toona samuti kehtis kuiv seadus, kuritegevuse kasvu (1922–1926 sooritati Soomes isikuvastaseid kuritegusid 10 korda rohkem kui Rootsis ja Suurbritannias). Seepeale korraldati detsembris 1931 referendum, kus rahvas hääletas 70,5% kuiva seaduse jätkamise vastu. Referendumijärgselt lõpetati veebruaris 1932 Eduskunda hääletusega kuiv seadus ja loodi riiklik kauplusekett Alko, millele kuulus alkohoolsete jookide impordi, ekspordi, tootmise ja müügi ainuõigus. Alko kauplused avati 5. aprillil 1932 kell 10, pannes nii aluse Soome ajalukku läinud kuulsale numbrikombinatsioonile "543210".

## Vaata ka
* Systembolaget
* Vinmonopolet
* Vínbúðin

## Välislingid
*Koduleht (*soome, rootsi ja inglise keeles*)
*Isokaato.com, mitteametlik alkoholi hinnanimekiri (*soome keeles*)
Folia Cryptogamica Estonica

**Folia Cryptogamica Estonica** on Tartu Ülikooli ja Eesti Looduseuurijate Seltsi poolt Eestis väljaantav teadusajakiri.

Ajakirjas avaldatakse ingliskeelseid artikleid mükoloogia, lihhenoloogia, brüoloogia ja algoloogia alal.

Ajakirja peatoimetaja on Polina Degtjarenko.

## Välislingid
*Koduleht
Lando

**Lando** (ka **Landus**) oli paavst aastatel 913–914. Ta oli 121. paavst.

Lando (Landone) sündis Kesk-Itaalias Sabina ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Ta oli krahv Taino poeg. Paavst Sergius III ordineeris Lando diakoniks (kardinaldiakon).

Lando valiti kirikuloolase J. N. D. Kelly andmetel paavstiks augustis 913, Salvador Miranda järgi sai ta paavstiks millalgi ajavahemikul juulist novembrini 913. Tõenäoliselt sai Lando paavstiks Tuscolo krahvi ja konsuli Teofilato I (Thephylactus) toetusel.

Lando jäi kuni 1978. aastani viimaseks paavstiks, kes võttis paavstluses kasutusele uue nime. Hiljem on uue nime võtnud kasutusele Johannes Paulus I ja Franciscus.

Lando suri Roomas veebruaris või märtsis ("Catholic Encyclopedia" järgi veebruaris) 914 ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Salvador Miranda ei välista, et Lando võidi mõrvata Tusculo krahvi Teofilato I (Theophylactus) abikaasa Teodora käsul.
## Viited

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Lando kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Lando kohta.
Üliõpilaste tee

**Üliõpilaste tee** on tänav Tallinnas. See jääb Mustamäe linnaosa Mustamäe ja Nõmme linnaosa Vana-Mustamäe asumi piirile.

Üliõpilaste tee kulgeb Ehitajate teest lääne suunas Raja tänavani ja on umbes 600 meetri pikkune.

Tänava nimi võeti kasutusele 1963. aastal. Tänavast põhja poole jääv ala kuulub Tallinna Tehnikaülikoolile. Sellest tuleneb ka tänava nimi.

Üliõpilaste teel asub Üliõpilaste tee bussipeatus, kus peatub Tallinna bussiliin 23 (Kadaka–Autobussijaam).

Tänava mõlemas servas on tihe mets. Tee ääres on üks maja, Üliõpilaste tee bussipeatuse juures aadressil Üliõpilaste tee 1 asub Pirosmani restoran.

Umbes tänava keskkohast lõuna poole läheb jalgrada, mis viib Mustamäe hüppemägede juurest mööda ja seejärel Vana-Mustamäe tänavale.

## Viited
Gironde

**Gironde** on Garonne'i ja Dordogne'i jõe estuaar Prantsusmaa edelaosas, mis suubub Biskaia lahte.

Gironde'i pikkus on 75&nbsp;km, laius 3–11&nbsp;km.

## Välislingid
Odalehine malts

**Odalehine malts** (*Atriplex prostrata*) on rebasheinaliste sugukonda maltsa perekonda kuuluv taimeliik.

Taim kasvab Euroopas ja Aasia lääneosas. Põhja-Euroopas kasvab ta peamiselt mererannal.

Odalehine malts on ühekojaline üheaastane taim, mis kasvab 20–90 cm kõrguseks. Ta võib isegi põõsaks kasvada.

Taime lehtede värvus on väga muutlik. Tavaliselt on taim hallikasroheline kuni tumeroheline,. aga punakas värvus pole samuti haruldane.

Taim õitseb augustis ja septembris, õied on väikesed ja punased. Leht meenutab kujult odaotsa.

Taime eelleht on kolmnurkne või rombjas ja kuni 8 mm pikk.

## Välislingid
*
Vincenzo Scamozzi

**Vincenzo Scamozzi** (2. september 1548 Vicenza – 7. august 1616) oli Itaalia arhitekt, Andrea Palladio andekaim õpilane ja mantlipärija.
Triin Ojaste

**Triin Ojaste** (sündinud 14. märtsil 1990 Rakveres) on Eesti murdmaasuusataja.

2007. aastal Jacas peetud Euroopa noorte olümpiafestivalil sai Ojaste 5 km klassikasõidus 22. koha ja 10 km vabasõidus 31. koha.

Triin Ojaste osales juunioride maailmameistrivõistlustel 2008. aastal Mallesis ja sai sprindi vabasõidus 34. koha ning 10 km ühisstardiga vabasõidus 61. koha. Aasta hiljem Praz de Lysis toimunud juunioride MM-il tuli ta sprindi klassikasõidus 13., 5+5 km suusavahetusega sõidus 12. ja 5 km vabasõidus 31. kohale. 

Maailma karikasarjas osales Ojaste esimest korda 29. novembril 2008 Kuusamo MK-etapil 1,2 km sprindi klassikasõidus ja sai 75 startinu seas 62. koha. Ta on osalenud () 40 MK-etapil ja jõudnud punktikohale ehk 30 parema hulka viiel korral. Esimest korda jõudis ta punktikohale 5. detsembril 2009 Düsseldorfi MK-etapil 0,8 km sprindi klassikasõidus, kui sai 23. koha.   

Triin Ojaste tuli esimest korda Eesti meistriks naisteklassis 20. jaanuaril 2009 Otepääl toimunud Eesti meistrivõistlustel 10 km eraldistardist klassikasõidus. Ta võitis 3,8 sekundiga teiseks tulnud Tatjana Mannimad ja kolmandana lõpetanud Kaija Udrast ligi poole minutiga.

Triin Ojaste treenib isa Kalju Ojaste käe all. 

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängud]]el
2010  Vancouveris
* 37. koht klassikasprindis

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
2011  Oslos 
* 34. koht vabatehnikasprindis

### [[Murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]
#### Maailma karikasarja etappide punktikohad

## Viited

## Välislingid
* 
* Triin Ojaste Eesti Suusaliidu kodulehel
* Maaleht Suusalootus Triin Ojaste: Kokku hoidmine viib meid edasi
*
Teataja (Stockholm)

**Teataja** oli ajaleht, mis ilmus aastail 1944–2002 Stockholmis. Ajaleht asutati oktoobris 1944.   

Esialgu oli ajalehe väljaandja Eesti Komitee – Eesti Organisatsioonide Liit Rootsis, hiljem selleks loodud majanduslik ühing. Päismikus esitleti Teatajat kui poliitika, kultuuri, ühiskonna- ja noorteprobleemide häälekandjat. Aastail 1945–1953 kandis ajaleht nime *Eesti Teataja*. Ajaleht on ilmunud vahel üks kord nädalas, vahel kaks korda (1945-49), vahel üks kord kuus, viimased aastad kaks korda kuus.  

## Toimetajate loend
*1944–1953 Bernhard Ingel
*1945–1953 Oskar Mänd
*1949–1953 ja 1960–1970 Adelaida Lemberg
*1953–1954 Ilmar Talve
*1954, 1971–1995 ja 2000–2002 Aksel Mark
*1954–1956 Evald Uustalu
*1956–2000 Harri Kiisk
*1957–1958 Tõnis Kint
*1958–1960 Raimond Kolk
*1958–1970 Aleksander Warma
*1971–1996 Arvo Horm
*1995–2002 Aleksander Terras
*2000–2002 Otto Paju
*1986–2002 reporter, fotograaf ja arvutiladuja Ilmar Olesk

## Viited

## Välislingid
* Teataja Rahvusraamatukogu digiteeritud ajalehtede aadressil
Harilik kuutõverohi

**Harilik kuutõverohi** (*Polygonatum odoratum*) on liilialiste sugukonda kuutõverohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Rahvapärased nimetused: **luuvalurohi**, **peetrid**, **petrid**, **jooksja rohi**.

## Kirjeldus
Taim kasvab 15–50, harva kuni 100 cm kõrgeks.

Taime varre küljes on 7–12 vaheldumisi paiknevat lehte. Lehed on 5–12, harva kuni 20 cm pikad ja 3–6, harva kuni 8 cm laiad ning paralleelsete leheroodudega. Abilehed puuduvad.

Õied puhkevad mais-juunis. Nad ripuvad kaldu kasvava varre küljest allapoole. Õieraod on 0,5–1, harva kuni 2 cm pikad. Õied on radiaalsümmeetrilised. Õiekattelehti on 6. Nad moodustavad 11–20, harva kuni 25 mm pikkuse õie, mille sees on 6 tolmukat ja üks 3–4 mm pikkune emakas.

Taime marjad on sinakasmustad ja 7–10 mm läbimõõduga. Marjas on 7–9 seemet.

## Levila
Taim kasvab Euroopas, Aasias ja Põhja-Aafrikas. Eestis on ta tavaline.

## Kasutamine
Harilikku kuutõverohtu kasvatatakse ilutaimena niisketes varjulistes kohtades.

## Paljundamine
Kõige kergemini paljuneb taim võsunditega.

Kõik taime osad on mürgised.

## Välislingid

* 

* Liigikirjeldus
Kassiristik

**Kassiristik** (*Trifolium arvense*) on mitmeaastane ühekojaline rohttaim liblikõieliste sugukonnast ristiku perekonnast.

Kassiristik kasvab kuival hõredalt taimestunud pinnasel, teeservadel. Levinud peaaegu kogu Euroopas, ka Kesk- ja Väike-Aasias ning Põhja-Aafrikas. Tulnukana on teda Kaug-Idas ja Põhja-Ameerikas. Eestis on ta tavaline.

Kassiristik on ühe- või kaheaastane taim. Kasvab 5–30 cm kõrguseks.

Õitseb juunist septembrini.

## Välislingid

*
Kukkuv õun

**"Kukkuv õun"** on Kuku raadio teadussaadete sari. 

Sarja esimene saade jõudis eetrisse 2000. aasta juunis. Saatesarja autor oli Merlis Nõgene, kes tegi saateid kuni 2003. aasta septembrini. Kuni 2015. aasta alguseni oli saatejuht Margus Maidla. Hiljem on saatejuht olnud Marek Strandberg. Saateid on teinud ka Arko Olesk. 

Saatesari käsitleb peamiselt loodusteaduslikke teemasid. Igas saates on ka teadusuudiste rubriik. "Kukkuvas õunas" on üles astunud kümned nimekad teadlased, näiteks Erkki Truve, Endel Lippmaa, Raivo Vilu, Valdek Mikkal, Enn Kasak, Laurits Leedjärv, astronoom Tõnu Viik, Indrek Kolka ja Mihkel Jõeveer.

Saade sisaldab intervjuusid teadlaste ning teaduspoliitikute ja -ametnikega. Saade on eetris teisipäeviti kell 21–22.

## Tunnustus

2013. aastal pälvis saade Eesti teaduse populariseerimise auhinna audiovisuaalse ja elektroonilise meedia kategoorias.

## Viited
Arvutimaailm

**Arvutimaailm** oli esimene Eestis ilmuv infotehnoloogiaajakiri, see ilmus aastatel 1993–2012.

## Ajaloost
Arvutimaailma asutas aastal 1993 Eesti informaatikafond tehnikateadlase Ustus Aguri eestvedamisel. Ajakirja luues seati eesmärgiks jõuda laiema lugejaskonnani, kõigi elualadeni, kus on kokkupuuteid arvutitega. Arvutimaailma väljaandja oli aastatel 1997–2003 Eesti Informaatikakeskus ning seejärel Riigi Infosüsteemide Arenduskeskus.

2005. aasta lõpus müüs Riigi Infosüsteemide Arenduskeskus ajakirja kirjastusele Presshouse, mis suunas ajakirja eeskätt infotehnoloogia ärikasutajale. Kodukasutajatele keskendus juba varem sama kirjastuse tehnoloogiaajakiri Digi.

2012. aasta detsembris lõpetas Presshouse ajakirja Arvutimaailm väljaandmise. Viimase numbri ilmumisaeg on 21. detsember 2012.

### 2005–2012
Ajakiri ilmus kümme korda aastas. Vahele jäid jaanuar ja juuli. Arvutimaailm määratles end kui IT-proffidele suunatud ajakirja, mis annab ülevaate Eesti tehnoloogiasektoris toimuvast, vahendab IT-juhtidele kogemusi ning pakub uudiseid ja ärikasutajale suunatud toodete teste. Tiraaž oli 7000 eksemplari.

### 2013. aastast
Ajakirja Arvutimaailm veebi toimetamine ja väljaandmine anti 2013. aasta alguses üle MTÜ-le Reisijutud, mis jätkab arvutiuudiste, testide ja artiklite avaldamist Arvutimaailmas kajastatud teemadel. MTÜ Reisijutud juhatuse esimees on ajakirja viimane peatoimetaja Kaido Einama.

### 2017. aastast
Avaldab ajakiri Arvutimaailm regulaarselt videoülevaateid ja tootetutvustusi Youtube'is, Arvutimaailma kanali alt. Arvutimaailma videotoimetaja on Marko Habicht ning videod produtseerib ettevõte Must Post OÜ. 

2021 aastal oli Arvutimaailma Youtube kanal ainus regulaarse videosisuga tehnoloogiaväljaanne. 

## Peatoimetajad
Ajakirjal on olnud järgmised peatoimetajad:
* Ustus Agur – 1993–1996
* Tiit Rummo – 1996–2000
* Piret Tamm – 2000–2002
* Piret Frey – 2002–2005
* Alar Pardla – 2006
* Merlis Nõgene – 2006–2008
* Raigo Neudorf – 2008–2009
* Kaido Einama – 2009–2012

## Viited

## Välislingid
* Arvutimaailma koduleht
* Arvutimaailm Twitteris
* Arvutimaailm Facebookis
* Arvutimaailm Google Plusis
* Arvutimaailm Youtube kanal
* Arvutimaailma vanemad numbrid Issuus
* Arvutimaailma toimetuse blogi (suletud)
* "Riik müüb ajakirja Arvutimaailm" Postimees, 5. detsember 2005
8514

**8514** on IBM-i poolt 1987 avaldatud graafikakuvari standard PS/2-tüüpi personaalarvutitele.

See avaldati koos VGA-ga ning oli mõeldud selle võimaluste laiendamiseks. Ta toetas lahutusvõimet 1024×768 pikslit (umbes 2,5 korda rohkem kui VGA-l (640×480 pikslit)) koos 256 värviga (262 144 hulgast) kaadrisagedusega 43,5&nbsp;Hz (ülerealaotusega) või 640×480 pikslit kaadrisagedusega 60&nbsp;Hz (ülerealaotuseta). Monokroomsetel kuvaritel toetas ta 64 heledusastet. Ülerealaotusega kuva, mida originaaltootel kasutati, võimaldas odavalt saavutada suurt lahutusvõimet, kuid halvendas pildi kvaliteeti, mistõttu mõned tootjad valmistasid kloonina ülerealaotuseta varianti.

Aastal 1990 asendas IBM 8514 XGA-ga.
Kelt (konjak)

**Kelti [[konjak]]** on toodetud Cognacis küpsenud viinamarjadest Eestist emigreerunud Olev Kelti poolt.

## Tehnoloogia
Kelti konjakikollektsioon kannab nime **Tour du Monde**, mis tähendab prantsuse keeles ümbermaailmareisi. Kollektsioon on saanud nime konjaki valmistusviisist.

Pärast alkoholi nõuetekohast laagerdumist täidetakse vaadid 70% ulatuses konjakiga. Vaadid laotakse konteinerisse ja konjak alustab Prantsusmaalt Le Havre'i sadamast merereisi ida poole. Merel ollakse umbes kolm kuud. Siis naaseb laev sihtkohta, vaadid laaditakse maha ja joogil lastakse 3–5 kuud rahuneda. Konjak villitakse ja iga pudel saab kaasa sildi, kuhu on kirjutatud, millise marsruudi see konjak läbis. Esimest korda kasutati seda tehnoloogiat 1990. aastal.

## Välislingid
*Firma ingliskeelne veebileht
*Kelt konjak – eestimaine eksklusiivne kingitus
*Eestlane teeb maailma ühte eksklusiivsemat Prantsuse konjakit
Kelt

**Kelt** võib tähendada järgmist:
***[[kelt (tööriist)|Kelt]]** on pronksiaegne kirvelaadne tööriist.
***Kelt** on **[[keldid|keldi]]** hõimu liige.
***[[Kelt (konjak)|Kelt]]** on St. Aubini mõisas Grande Champagne'i piirkonnas toodetav konjakibränd.
***[[Kelt (Tšehhi õlu)|Kelt]]** oli Tšehhis Staroprameni õlletehases pruulitud stout-tüüpi õlu.
***[[Kelt (Slovakkia õlu)|Kelt]]** on Slovakkias Zlatý Bažanti õlletehases pruulitav hele õlu.
*Kelt (perekonnanimi)
Teataja

**Teataja** oli aastail 1901–1905 Tallinnas ilmunud sotsiaaldemokraatlik päevaleht.

1906. aastal sai ajalehe nimeks Vaatleja.

Ajalehe väljaandja oli Konstantin Päts, aastail 1901–1903 oli ta ka vastutav toimetaja, hiljem jätkas toimetajana Mihkel Pung.  

Toimetusse kuulusid Eduard Vilde (asutamise algatajaid), Hans Pöögelmann (1905. aasta lõpus tegelik toimetaja), 1903. aastast Mihkel Martna, Mihkel Pung, Otto Münther, Johannes Voldemar Veski, A. H. Tammsaare jt.

Teataja põhikarikaturistid olid Voldemar Päts ja Toomas Gutmann, kuid seal ilmus ka Karl August Hindrey, Nikolai Triigi, Mart Pukitsa ja teiste kunstnike karikatuure. Allkirju karikatuuridel tavaliselt polnud, kuna pilkamine oli ohtlik töö (eriti 1905. aasta revolutsiooni eelõhtul). Tol ajal Teataja toimetuses töötanud Johannes Voldemar Veski mälestustest võib lugeda, et "*...Hans Laipmann (hiljem [[Ants Laikmaa]]) oli samuti sagedane külaline toimetuses ja tegi harva ka kaastööd nii "Teatajale" kui selle „[[Teataja Nalja Lisa|Nalja Lisale]]”, kuid varjunimede all..."**.*

Teataja toimetus andis välja ka lisasid: Teataja Nalja Lisa (1901–1904) (toimetajaks Eduard Vilde), Kirjandus ja Teadus (1904–1905) ja Töö (1901–1905).

Teataja sulgemise järel jätkas ilmumist ajaleht Vaatleja, mis oli "Teataja" otsene järeltulija ning seal olid jällegi koos "Teataja" mehed, nagu Tammsaare, Pöögelmann, Veski, Eduard Virgo. "Vaatleja"gi ei saanud kuigi kaua ilmuda, ta suleti ja "Sõnumed" tegid seda tööd edasi.

## Vaata ka
*Tallinna Teataja

## Viited

## Kirjandus
* Krista Aru, "Konstantin Päts ja "Teatajad"" – kogumikus "Konstantin Pätsi tegevusest", Tallinn 2002, lk 23–53
Teatro Olimpico

**Teatro Olimpico** on Itaalias Vicenzas asuv siseamfiteater.

See on Euroopa vanim säilinud katusega teatrihoone. Enne seda oli katusega teatrihoone rajatud Ferrarasse (1531), Roomasse (1545), Mantuasse (1549), Bolognasse (1550), Sienasse (1561) ja Veneetsiasse (1565), neist viimane oli Palladio enese projekteeritud, kuid need pole säilinud.

Teatrit hakkas projekteerima Andrea Palladio 1579. aastal. Kuid Palladio suri 1580. aastal ja töö lõpetas tema õpilane Vincenzo Scamozzi. 

Teater avati 3. märtsil 1585 "Kuningas Oidipuse" esietendusega. Algupärased kulissid, mis kujutasid Teeba tänavaid, on säilinud tänapäevani.

Teatrit kasutatakse tänapäevalgi näidendite ja muusikaetenduste tarbeks, ent vaatajaskond on ehitise säilitamise huvides piiratud 400 inimesega. Teatris ei ole kütet ega konditsioneeri, sest need võiksid kahjustada õrnu puitstruktuure. Etendusi korraldatakse kahel teatrihooajal aastas: kevadel ja sügisel. Iga aasta juunis toimub Teatro Olimpicos Vicenzas asuva USA Kaitseministeeriumi kõrgkooli lõpetamistseremoonia.

1994. aastal kanti teatrihoone UNESCO maailmapärandi nimistusse koos kõigi ülejäänud Palladio projekteeritud hoonetega, mis on säilinud.
Intel 8088

**Intel 8088** ehk **8088** oli Inteli 16-bitiste registritega mikroprotsessor, mis avalikustati 1979. aastal.

See erines 1978 kasutusele võetud protsessorist Intel 8086 ainult selle poolest, et juhtmete arvu vähendamiseks ning side võimaldamiseks 8-bitistele arvutitele mõeldud seadmetega vähendati andmesiini laiust 16 bitilt 8-le bitile ning käsuootejärjekorda (*[[prefetch queue]]*) lühendati 6 bitilt 4 bitile.

Nii sai kasutada arvuti ülejäänud riistvara jaoks odavamaid 8-bitiseid komponente, kuid seda kiiruse arvel. Seetõttu ei olnud 8088 traditsioonilistest 8-bitistest protsessoritest oluliselt kiirem. Siiski (või just sellepärast) valis IBM selle IBM PC keskprotsessoriks. IBM tahtis ühelt poolt oma miniarvutit reklaamida, teiselt poolt ei tahtnud ta konkureerida oma miniarvutitega. Peale selle sai üle võtta komponente 1970. aastate lõpus välja töötatud, kuid turul edutuks osutunud arvutilt Data Master, mille keskprotsessoril Intel 8085 oli 8-bitine andmesiin. IBM-i otsus 8088 kasuks pani aluse protsessorite perekonnale x86, kuigi paljud asjatundjad pidasid seda protsessorit pigem nõrgaks ning kogu arhitektuuri väheperspektiivikaks.

n-MOP-transistoridega versiooni kõrval pakuti ka komplementaarsete metalloksiid-pooljuhtidega versiooni  **80C88**.

## Viited

## Välislingid
Intel 8087

**Intel 8087** ehk **8087** oli Inteli ujukomaplokk (matemaatikaprotsessor), mida kasutati mikroprotsessori Intel 8086 või Intel 8088 kaasprotsessorina.
Intel 8008

**Intel 8008** ehk **8008** oli Inteli 8-bitine mikroprotsessor.

Intel 8008 projekteeris Computer Terminal Corporation (CTC), valmistas ja implementeeris Intel. Seda protsessorit hakati tootma aprillis 1972 ja seda toodeti kuni 1983. aastani.

Selle kiibi tellis CTC oma programmeeritava terminali Datapoint 2200 jaoks. Intel ei suutnud seda tähtajaks valmistada ja tema tööjõudlus ei vastanud CTC nõuetele, niisiis hakkas CTC 2200-s kasutama transistor-transistor-loogikal põhinevat omaenda keskprotsessorit. Pärast seda, kui Seiko hakkas ilmutama huvi Intel 8008 kasutamise vastu kalkulaatorites, sõlmis CTC Inteliga lepingu, millega lubas seda kiipi teistelegi müüa.

Intel 8008 oli esimeste äriliste personaalarvutite keskprotsessor, mis ei olnud kalkulaatorid (kui Datapoint 2200 maha arvata): USA-s SCELBI, Prantsusmaal Micral N ja Kanadas MCM/70. Samuti oli see Hewlett-Packardi arvutiterminalide 2640 perekonna mitme esimese mudeli kontrolliv keskprotsessor.
Cauchy integraalvalem

**Cauchy integraalvalem** on oluline valem kompleksmuutuja funktsioonide teoorias, mis  väljendab asjaolu, et regulaarsete funktsioonide väärtused piirkonnas on määratud selle funktsiooni väärtustega piirkonna rajal. Täpsemalt, kui *f* on regulaarne funktsioon ühelisidusas tõkestatud piirkonnas *D* ja pidev kuni selle piirkonna rajani \gamma, siis iga piirkonda *D* kuuluva kompleksarvu *z* korral kehtib

: f(z) = {1 \over 2\pi i} \oint_\gamma {f(\xi) \over \xi-z}\, d\xi ,

kus integreerimine toimub vastupäeva. 

Et ülalantu on Cauchy tüüpi integraal, siis on *f* piirkonnas *D* lõpmatult diferentseeruv, kusjuures selle *n*-ndat järku tuletis on antud integraalina

: f^{(n)}(z) = {n! \over 2\pi i} \oint_\gamma {f(\xi) \over (\xi-z)^{n+1}}\, d\xi.

Viimase asjaolu tõttu iga piirkonnas *D* regulaarne funktsioon ühtlasi analüütiline funktsioon.

Cauchy integraalvalem on nimetuse saanud prantsuse matemaatiku Augustin Louis Cauchy järgi.

## Vaata ka

* Cauchy teoreem
* Resiidide teooria

## Viited
Liiv-merisinep

**Liiv-merisinep** (*Cakile maritima*) on ristõieliste sugukonda merisinepi perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.

Liiv-merisinep kasvab pärismaisena Euroopas. Ta kasvab puhmadena rannaliival, kuhu ulatub randa uhtuv vahune vesi. Ta talub hästi soola. Eesti randades on ta tavaline. Ta on sisse viidud mitmele poole mujal maailmas, näiteks Põhja-Ameerika ida- ja läänerannikule, kus ta on invasiivne ja mürgine võõrliik.

Liiv-merisinep kasvab 5–60, enamasti 15–30 cm kõrguseks. Taimel on läikivad lihakad lehed ja väikesed valged või õrnvioletsed nelja kroonlehega õied. Liiv-merisinep õitseb juulist oktoobrini. Taimi tolmeldavad peamiselt putukad, aga on täheldatud ka isetolmlemist.

Taime vili on pruun, korkjas, umbes 2 cm pikk ja 5 cm lai kõdrake. See ujub hästi ja levib põhiliselt vee kaudu.

## Viited

## Välislingid

*
Põldkännak

**Põldkännak** (*Valerianella locusta*) on palderjaniliste sugukonda kännaku perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.

Eestis kasvab ta peamiselt Lääne-Eesti randadel. 

Põldkännak kasvab metsikuna mitmel pool Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias. Teda kultiveeritakse, aga ta kasvab ka umbrohuna. Põhja-Ameerikas on seda samuti hakatud kasvatama, kuid lisaks on ta metsistunud ja naturaliseerunud nii ida- kui läänerannikul.

Põldkännak kasvab 5–15 cm kõrguseks. Lehed moodustavad kodariku, on mõlajad ja kuni 15 cm pikad. Taim õitseb maist juulini. Õied on valged kuni kahvatuvioletsed, lehterja kujuga, väga väikesed.

Põldkännak on külmakindel. Ta kannatab välja talvi, millel temperatuur langeb vahemikku –25...–29 °C. Pehmes kliimas võib ta kasvada aasta ringi ja talvelgi roheline olla.

Põldkännakut kasvatatakse sageli salatitaimena. Salatina kasutatavad lehed sisaldavad palju vitamiine ning meenutavad maitselt pähklit.

Põldkännakusalat oli euroopa talupoegade toit seni, kuni Louis XIV kuninglik aednik de la Quintine tutvustas seda ka aadlile.

Põldkännak sisaldab palju toitaineid. C-vitamiini on selles 3 korda rohkem kui salatis. Seal on ka B<sub>6</sub>-, B<sub>9</sub>- ja E-vitamiini ning rasvhappeid. Tema lehti kasutatakse ka toidu kaunistamiseks.

## Välislingid
*
Jean François Laterrade

**Jean François Laterrade** (23. jaanuar 1784 – 30. oktoober 1858) oli prantsuse botaanik.

Ta oli muu hulgas Bordeaux' botaanikaaia direktor.

Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend **Laterr.**.
Karvane naistepuna

**Karvane naistepuna** (*Hypericum hirsutum*) on naistepunaliste sugukonda naistepuna perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

## Morfoloogia
Tema lehed paknevad püstisel varrel vastamisi ja on kuni 1,5 mm pikkuse leherootsuga. Lehed on kuni 5 cm pikad ja mõlemalt küljelt karvased. Ülemiste lehtede kaenaldes tekivad pungad.

Õisikuks on pööris. Õis on mõlemasooline, 5 kroonlehega ja radiaalsümmeetriline. Kroonlehed, emakas ja tolmukad on kollased. Emaka asend on ülemine, see tähendab, et ta paikneb tupplehtedest kõrgemal. Tupplehed on lühikesed, 3–4 mm pikad, varre poolt kokku kasvanud ja süstjad. Nende servas on selgelt nähtavad mustade näärmete rivid. Tolmukaid on 24–30 ja pikimad neist on 7–10 mm pikad. 

Vili on kupar. Kupar on munajas, piklik või kooniline, 4–7 mm pikk ja 3–5 mm lai. Seemned on pruunid ja umbes 1 mm pikkused.

## Levila
Karvane naistepuna on Euroopas väljaspool Vahemere maid, samuti Lääne-Aasias madalatel ja keskmistel kõrgustel laialt levinud. Väljaspool Euroopat on teda leitud Alžeerias, Kasahstanis, Kirgiisias, Angara jõe ääres, Sajaanides ja Xinjiangis.

Karvane naistepuna on Eestis harv, kasvab peamiselt läänerannikul ja Lääne-Eesti saartel, kus ta eelistab lubjarikast pinnast. 

## Kasvukoht
Peamiselt kasvab ta toitaine- ja lubjarikkal pinnasel põõsaste ja mitmeaastaste umbrohtude hulgas, asmuti mäginiitudel ja tihnikutes ning keskmise kõrgusega lehtpuu- ja männimetsades. Ta eelistab sooje kohti parasvöötmes merelises kliimas. Pinnas peaks olema ühtlaselt niiske, aga mitte tugevalt happeline, vaid pigem lämmastikurikas.

## Erijooned
Erinevalt teistest naistepuna liikidest on karvase naistepuna vars karvane ja lehtedel on äärel poolläbipaistvad mustad täpid. Tema kõrgus on 30–100 cm. Nad kasvavad rühmiti ja rühmad võivad küllaltki suured olla.

Taim õitseb juunist augustini. Võimalik on nii isetolmlemine, putuktolmlemine kui ka tuultolmlemine. Kui õit sõrmede vahel hõõruda, annab õis välja punast värvi, sest sisaldab punast värvainet hüperitsiini (mida kuivatatud taimes on koguni 1,7%).

Taim talvitub nii, et tema alumised lehed on maapinnal või kõdu alla mattunud, mistõttu teda nimetatakse ka hemikrüptofüüdiks.

Karvasel naistepunal on 9 kromosoomi.

## Viited

## Välislingid
*
Kelt (Slovakkia õlu)

**Kelt** on Slovakkias Hurbanovos Heinekenile kuuluvas Zlatý Bažanti pruulikojas pruulitav hele õlu. Seda marki õlut valmistatakse aastast 2007. Õlle kuivainesisaldus on 10% ja alkoholisaldus 4,2%.

Sellel õllel pole mingit seost Staroprameni õlletehase poolt Tšehhis kuni 2009. aastani valmistatud samanimelise *[[stout]]*-tüüpi õllega.