open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Läti jäähokikoondis

**Läti meeste jäähokikoondis** esindab Lätit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Koondist haldab Läti jäähokiföderatsioon.

Taliolümpiamängudel on Läti koondise parimaks kohaks veerandfinaali jõudmine 2014. aasta taliolümpiamängudel. Maailmameistrivõistlustel on parimaks tulemuseks 2023. aastal saavutatud 3. koht, kaheksa parema sekka on jõutud kuuel korral. 2006. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused toimusid Riias.

2018. aasta mai seisuga asub Läti Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) koostatavas maailma koondiste edetabelis 11. kohal.

Koondise praegune kapten on Kaspars Daugaviņš. Peatreener on alates 2021. aastast lätlane Harijs Vītoliņš.

## Tuntumad mängijad

*Rodrigo Ābols
*Rūdolfs Balcers
*Helmuts Balderis
*Oskars Batņa
*Teodors Bļugers
*Roberts Bukarts
*Kaspars Daugaviņš
*Mārtiņš Dzierkals
*Zemgus Girgensons
*Kristers Gudļevskis
*Artūrs Irbe
*Jānis Kalniņš
*Elvis Merzļikins
*Sandis Ozoliņš
*Miķelis Rēdlihs
*Artūrs Šilovs

## Koosseis
Läti jäähokikoondise koosseis 2023. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Tulemused
### [[Jäähoki olümpiamängudel|Olümpiamängudel]]

### [[Jäähoki maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

## Peatreenerid
*  Helmuts Balderis (1992–1994)
*  Leonīds Beresņevs (1996–1999)
*  Haralds Vasiļjevs (1999–2001)
*  Curt Lindström (2001–2004)
*  Leonīds Beresņevs (2004–2006)
*  Petr Vorobiev (2006)
*  Oļegs Znaroks (2006–2011)
*  Ted Nolan (2011–2014)
*  Aleksandrs Beļavskis (2014–2015)
*  Leonīds Beresņevs (2015–2016)
*  Haralds Vasiļjevs (2016)
*  Bob Hartley (2016–2021)
*  Harijs Vītoliņš (2021–)

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Anniste

**Anniste** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Anniste uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Annoff, Annov, Prints, Rinso, Rintso, Tonna ja Varm. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Anniste Eestis 19 mehel ja 21 naisel.

*Aivar Anniste (sündinud 1980), Eesti jalgpallur
Tugev

**Tugev** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Tugev (Tuggew) on pandud Muhu-Suuremõisa mõisas Muhu kihelkonnas ja Kaali mõisas Püha kihelkonnas, mõlemad Saaremaal. Nimede eestistamisel määrati Tugev uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Prenner ja Stark. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Maladzjožnaja metroojaam

**Maładziožnaja metroojaam** (vene keeles Молодёжная (*Molodjožnaja metroojaam*), valgevene Маладзёжная (transkribeerituna **Maladzjožnaja metroojaam**)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Frunzienski rajoonis.

Jaam avati 3. juulil 1995.  See asub Minsk-Paŭnočny raudteejaama juures. Üks jaama väljapääsudest avaneski algselt jaama perroonidele, ent aastal 2011 see suleti ja sealsed eskalaatorid seisatati. Väljapääs avati taas kevadel 2012. Aastal 2015 avati uus väljapääs, mis avaneb kaubanduskeskus Karona juures.

Jaama kujundus on lakooniline, ootesaal on lihtne ühelööviline raudbetoonkonstruktsioon. Sealne perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Kasutatud on Koelga marmorit, halli graniiti ja alumiiniumit. Seinu ehivad pikad valgustid, mis koos seinte ja sissepääsude lineaarse kujundusega peaks edasi andma liikumist. Sissepääsude seintel asuvad vestibüülipoolsetes otstes temaatilised pannood.

Molodz 04.jpg|Jaama silt
Molodz 02.jpg|Metroojaama trepid

 
## Viited

## Välislingid

*Infot jaama kohta (*vene keeles*)
Alalisvoolu mikrovoltmeeter

**Alalispinge mikrovoltmeeter** on mõõteriist mikrovoltide suurusjärgus olevate alalispingete mõõtmiseks.

Mikrovoltide suurusjärgus olevate elektripingete mõõtmiseks kasutatavad seadmed on peaaegu eranditult elektroonsed mõõteriistad, mis põhinevad mõõdetava pinge võimendamisel voldi suurusjärku. Probleemiks ei ole selle juures mitte niivõrd suure võimendusteguriga võimendi vajadus, kuivõrd termoelektriliste parasiitsete pingete tekkimine erinevast metallist detailide ja juhtmete vahel (Seebecki efekti tõttu). Spetsiaalsete konstruktiivsete võtetega (nn termošuntide kasutamine jms) saavutatakse nanovoltide suurusjärku ulatuv tekkivate parasiitsete nihkepingete ja/või nende muutuste (triivi) madal tase.

Eestis tootis alalispinge mikrovoltmeetrid Tallinna Tootmiskoondis RET.

Algselt põhinesid nendes kasutatud tehnilised lahendused vibraatormuunduriga MDM-võimendi kasutamisel. Vibraatormuundureid tootis Kuusalu kolhoosi ettevõte Estron.

Hilisemates mudelites asendati vibraatormuundur MDM-võimendis transistorlülititega. Kasutatud lahendused põhinesid suuresti Rein Kipperi kandidaaditööl.
Vibraatormuundur

**Vibraatormuundur** on kontaktide perioodilisel vibreerimisel põhinev elektromehaaniline muundusseade, mille abil alalispinge muundatakse vahelduvpingeks ja vajaduse korral pärast sobivat pinge muundamist (näiteks kõrgemaks transformeerimist trafo abil) uuesti tagasi alalispingeks, alaldades seda teiste samal vibraatoril paiknevate sünkroonselt toimivate kontaktide abil sünkroonalaldamise (sünkroondetekteerimise) teel.

Eestis kasutati vibraatormuundurit enne II maailmasõda tehase RET toodetes, mis olid ette nähtud aku või keemilise elemendi (patarei) suhteliselt madala pinge muundamiseks kõrgeks anoodpingeks.

Samalaadset muundurit kasutati ka auto aku pinge (mis tavaliselt on 12 V) muundamiseks kõrgeks anoodpingeks autodes kasutatavates lampraadiotes, aga ka aku pinge muundamiseks vahelduvpingeks sagedusega 50 Hz, et kasutada vahelduvpingetoitelisi elektriseadmeid auto juures.

Hiljem kasutati erilise konstruktsiooniga vibraatormuundureid Tallinna Tootmiskoondise RET alalispinge mikrovoltmeetrites kasutatud MDM-võimendites. Neid tootis TREKB-s välja töötatud versioonis ettevõte Estron.

1960. aastatel mindi üle transitorlülitite kasutamisele. Neid juhiti etteande- ehk tugigeneraatorist saadavate juhtsignaalide abil.
Endel Veliste

**Endel Veliste** (kuni 1936 **Erich Vuks**; 27. oktoober 1930 Uulu vald, Pärnu kihelkond, Pärnumaa – 5. veebruar 2001 Viljandi) oli eesti fotograaf ja karikaturist.

Ta õppis Uulu algkoolis ja lõpetas keskkooli Pärnus. Hiljem lõpetas Tallinna Õpetajate Instituudi ajalooõpetajana. 

Töötas Uusna koolis õpetajana. 

1961. aastast oli ta Eesti Telegraafiagentuuri fotograaf. Aastatel 1962–2000 oli Viljandi rajooni ajalehe Tee Kommunismile ja hiljem Sakala fotograaf.

Ta avaldas ajalehtedes ka karikatuure ja koostas ristsõnu.

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi liige.

## Tunnustus
* 1989 Eesti NSV teeneline ajakirjanik
*1996 Viljandi linna aastapreemia

## Viited

## Välislingid
*Haud Viljandi Metsakalmistul
Estonia hotell-spaa

**Estonia hotell-spaa** (ka **Estonia Resort Hotel & Spa**) on spaahotell, mis asub Pärnus aadressil Pärna 12 / Sääse 7.

Asutuse ajalugu ulatub aastasse 1890, kui Pärnus avati esimene ravikuurorti hoone.

1947–1962 kandis asutus nime **Sanatoorium nr 1**. 1962 nimetati asutus ümber **sanatooriumiks Estonia**.

Asutuse peahoone asus varem aadressil Ranna puiestee 5 (praegune Pärnu rannahotell).

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Kose sanatoorium

**Kose sanatoorium** on tervishoiuasutus (sanatoorium) Harju maakonnas Kose asulas. Sanatooriumi omanik on Põhja-Eesti Regionaalhaigla. Sanatooriumis ravitakse tuberkuloosi.

Esimesed haiged võeti sanatooriumisse 25. mail 1966. 

Sanatooriumis on 100 voodikohta.

Sanatooriumi järgi on nimetatud Kose sanatooriumi tee.

## Viited
Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium

**Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium** oli tuberkuloosihaigete laste sanatoorium Tartu maakonnas Elvas Peedu linnaosas. Asutus tegutses aastatel 1945–.

Asutus asutati 1. novembril 1945. Aastani 1950 kandis asutus nime Laste Tuberkuloosi Sanatoorium Nuudil. 1950–1959 kandis asutus nime Peedu Laste Tuberkuloosi Sanatoorium. Aastast 1959 kandis asutus nime Elva Laste Tuberkuloosi Sanatoorium.

## Viited

## Välislingid
*
Seli sanatoorium

**Seli sanatoorium** oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Rapla maakonnas Seli külas Seli mõisa peahoones. Asutus tegutses 1920–1985. Tänapäeval asub Seli külas Seli Tervisekeskus.

Pärast 1919. aasta mõisate sundvõõrandamist sai Seli mõisa valdajaks Eesti Punane Rist. 1920–1985 töötas mõisa peahoones kopsutuberkuloosi sanatoorium, seejärel olid raviastutuse patsientideks sõjaveteranid.

## Viited
Rebeka Koha

**Rebeka Koha** (sündinud 19. mail 1998 Ventspilsis) on Läti tõstja.

Ta hakkas tõstmisega tegelema 12-aastaselt.

2014. aasta noorte olümpiamängudel Nanjingis võitis ta kaalukategoorias kuni 48 kg pronksmedali (rebimine 75 kg, tõukamine 90 kg). Sama aasta maailmameistrivõistlustel Almatõs oli ta kaalukategoorias kuni 53 kg 22 (80+94). Järgmisel aastal sai ta Houstonis toimunud maailmameistrivõistlustel juba 10. koha (87+105). 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros jäi ta esimesena medalita (90+107), kuid võitis Førdes toimunud Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali (90+108).

2017. aastal võitis ta kaalukategoorias kuni 58 kg maailmameistrivõistlustel Anaheimis pronksmedali (101+121) ja Euroopa meistrivõistlustel Splitis (95+108) hõbemedali. 2018. aastal tuli maailmameistrivõistlustelt taas pronksmedal (103+124) ning lisaks tuli Euroopa meistriks (100+120).

Aastatel 2017 ja 2018 on ta tulnud juunioride maailmameistriks.

Ta õpib Riia Stradiņši Ülikoolis.

## Viited

## Välislingid
*Medaļniece, rekordiste, skolniece. sporto.lv
Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium

**Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium** oli kopsutuberkuloosi haigete asutus (sanatoorium) Saare maakonnas Sõmera asulas. Asutus tegutses 1961-1975.

## Vaata ka
*Sõmera hooldekodu

## Viited

## Välislingid
*
Taevaskoja Lastesanatoorium

**Taevaskoja Lastesanatoorium** oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Taevaskoja külas. Asutus tegutses 1945–1993.

Nimed:
*1945–1963 Vabariiklik Taevaskoja Laste Näärmetuberkuloosi Sanatoorium
*1963–1967 Vabariiklik Taevaskoja Laste Tuberkuloosi Sanatoorium
*1968–1988 Vabariiklik Laste Sanatoorium Taevaskoda
*1989–1993 Taevaskoja Lastesanatoorium.

## Viited

## Välislingid
*
Taagepera sanatoorium

**Taagepera sanatoorium** oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Valga maakonnas Taagepera külas, algselt Taagepera mõisa peahoones. Asutus tegutses 1922-2000 (teistel andmetel aastani 2002).

Pärast mõisa võõrandamist kohandati hoone kopsusanatooriumiks. 1930. aastate lõpus valmis hoone lähedusse Alar Kotli projekti järgi uus funktsionalistlikus stiilis sanatooriumihoone.

Taagepera tuberkuloosisanatooriumi (arhitektid Alar Kotli, Johannes Fuks, 1939-42; hoone valmis lõplikult 1947), raudbetoonkonstruktsioonide joonistel on ka Ado Johansoni allkirjad.

Vaimuhaigla ja sanatoorium asusid hoones 1. juulini 2002. Aastast 2002 on hoone eravalduses ja alates 2003 tegutseb seal hotell koos restoraniga.

## Viited
Lõuguti

**Lõuguti**, ka **kolgispuu** oli linavarte lahtimurdmise tööriist. See oli Euroopas üldtuntud, Eestis kasutati 19. sajandi II pooleni, mil ta asendati linamasinaga.

Lõuguti koosnes kahel jalal kaldu asetsevast kuni 2&nbsp;m pikkusest kahe sügava pikisoonega puutüvikust ja selle peal olevast hambulisest käepidemega kaanest. Saaremaal ja Põhja-Eestis kasutati ka horisontaalset, 3-4 jalal seisvat lõugutit. Kaas surus üles-alla liigutamisel tüvikule risti pandud linavarte luud linakiudude küljest lahti, seda nimetati lina *lõugutamiseks*. Peale lõugutamist eraldati kiud linaluudest ropsimõõgaga *ropsides*.

## Viited

## Välislingid
* Lõuguti, Eesti Põllumajandusmuuseum
Eda Tammelo

**Eda Tammelo** (neiupõlvenimega **Eda Karp**; 23. aprill 1947 – 16. oktoober 2012) oli eesti inglise filoloog, tõlkija ja Tartu Ülikooli inglise keele lektor.

Tammelo lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) romaani-germaani filoloogia osakonna 1970. aastal ning kaitses Suurbritannias magistritöö inglise keele võõrkeelena õpetamise alal 1998. aastal.

1971. aastast töötas ta TRÜ võõrkeelte kateedris, hiljem TRÜ keelekeskuses. Tema peamised uurimisvaldkonnad olid inglise keele kui võõrkeele õpetamise metoodika, autonoomse ja selveõppe võimalused traditsioonilistel kursustel ning kultuuridevaheline kommunikatsioon.

Eda Tammelo oli abielus füüsik Risto Tammeloga. Nende lapsed on Eva Tammelo (sündinud 1978, pärast abiellumist Eva Kiisler) ja Runo Tammelo (sündinud 1981).

## Välislingid
* Eda Tammelo. In memoriam Universitas Tartuensis, 10/2012
Heilbron

**Heilbron** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Ngwathe vallas.

Heilbron on asutatud 1873. aastal, linnaõigused sai 1890. aastal.

16. oktoobril 1836 toimus praeguse Heilbroni linna lähedal voortrekkerite ja ndebele hõimu vahel Vegkopi lahing.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Heilbroni elanikest mustanahalisi aafriklasi 88,2%, valgeid 5,6%, värvilisi 5,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 74,9% inimesi, afrikaani keelt 12,2%, suulu keelt 7,2%, koosa keelt 1,6% ja teisi keeli 4,1%.

## Viited
Tweeling

**Tweeling** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Mafube vallas.

Tweeling on asutatud 1920. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tweelingi elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,9%, valgeid 3,8%, värvilisi 1,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 76,1% inimesi, suulu keelt 13,8%, afrikaani keelt 6,1%, viipekeelt 1,5% ja teisi keeli 2,6%.

## Galerii

Pilt:Tweeling-luglyn, b, Vrystaat.jpg
Pilt:Mafahlaneng-woonbuurt, Tweeling, Vrystaat.jpg


## Viited
Odendaalsrus

**Odendaalsrus** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Matjhabengi vallas.

Odendaalsrus on asutatud 1912. aastal. Linna lähedal avastati 1946. aastal kulla leiukoht.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Odendaalsrusi elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,1%, valgeid 6,1%, värvilisi 0,3%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 68,8%, koosa keelt 13,4%, afrikaani keelt 7,7%, tsvana keelt 2,5% ja teisi keeli 7,7%.

## Viited
Koolitantsu Kompanii

**Koolitantsu Kompanii** on üle-eestiline noorte tantsu. Kompanii eesmärk on koondada Eesti tantsukoolides õppivaid talendikaid tantsijaid. Nendele tantsijatele tutvustatakse tantsukunstniku elukutset ja koos koreograafidega luuakse tantsulavastusi.

## Vaata
*festival Koolitants

## Viited

## Välislingid
*Kompaniist Eesti Tantsuagentuuri kodulehel
Heategevusfond Diplomifilm

**Heategevusfond Diplomifilm** oli Eesti tudengifilmide filmitootmisettevõte.

Koostöös Eesti Telefilmiga tootis see kaks filmi:
*"Külla tuli" (1997)
*"Libarebased ja kooljad" (1998).

## Viited

## Välislingid
*
Eesti Kaubakompanii

**Eesti Kaubakompanii** oli Eesti ettevõte, mis peaasjalikult tegutses Raplas.

Ettevõte asutati 23. aprillil 1990. Ettevõtte president oli Toivo Kurmet.

Detsembris 1991 kanti ettevõtte arvele panga eksituse tõttu Leedust summa suuruses 189 miljonit rubla. Kurmet kulutas saadud summad vahendustegevuseks, Rapla poolelioleva kultuurikeskuse ehituse rahastamiseks ja Raplasse filmilinnaku kavandamiseks. Kumbki tema arendusprojektidest ei saanud edukalt lõpule viidud. 

## Viited

## Välislingid
*Kalle Kesküla, 189 miljoni rubla tehing, Meie Maa, 17. märts 2014
Aino Järvesoo Mälestusfond

**Aino Järvesoo Mälestusfond** oli Eesti mittetulundusühing, mis tegutses aastatel 2009–2012. Fondi eesmärk oli edendada Eestis lastega seonduvat.

Fond asutati 3. mail 2009 Liis Tappo-Treiali, Siiri Oviiri ja Inga Raitari eestvõttel.

## Viited

## Välislingid
* Mälestusfondi blogi
Linakamm

**Linakamm** oli kammi- või mõõgakujuline hambuline puust tööriist, millega siluti müügile viidavaid linu enne ja pärast puntrasse sidumist.

## Viited

## Välislingid
* Linakamm, Eesti Põllumajandusmuuseum
Mihhail Makarov (täpsustus)

**Mihhail Makarov** (vene keeles Михаил Макаров) võib olla:
* Mihhail Makarov (sündinud 1984) – saksa bobisõitja
* Mihhail Aleksejevitš Makarov (1827–1873) – vene arhitekt
* Mihhail Andrejevitš Makarov (1923–2002) – Nõukogude Liidu kangelane
* Mihhail Afanasjevitš Makarov (1917–2002) – Nõukogude Liidu kangelane
* Mihhail Varfolomejevitš Makarov (1915–1942) – Nõukogude luuraja
* Mihhail Georgijevitš Makarov (1922–2019) – Eesti Nõukogude filosoof
* Mihhail Grigorjevitš Makarov  (1903–1972) – Nõukogude väejuht, kindralmajor
* Mihhail Kondratjevitš Makarov (1735–1813) – vene admiral, Revali eskaadri ülem, Riiginõukogu liige
* Mihhail Petrovitš Makarov (1881–1918) – bolševike hukatud vaimulik, keda austatakse märtrina
* Mihhail Nikolajevitš Makarov (1789–1847) – vene kirjanik
* Mihhail Olegovitš Makarov (1962–1988) – Nõukogude sarimõrval ja pedofiil
Estron

**Estron** oli Eesti elektroonikaettevõte, mis asutati 1968. aastal.

Ettevõte tegutses Kuusalu lähedal Kiiul, selle omanik oli Kuusalu kolhoos.

Ettevõtte juht oli Vladimir Makarov, peainsenerid Lembit Kirsme ja Ülo Kala, peakonstruktor oli Tõnu Tüksammel. Insener-tehnilise personali hulgas olid varasemaid Raadio-Elektroonika Tehase ja Tallinna Raadio-Elektroonika Konstrueerimisbüroo töötajaid. Töötajaid oli kokku ligi 200.

Kuni aastani 1975 paiknes ettevõte Kiiu mõisahoones. Hiljem ehitati välja oma tootmishoone ja muud vajalikud hooned ning restaureeriti ka Kiiu mungatorn.

Estronist sai alguse kõrvalettevõte Bioestron.

Eesti taasiseseisvumise järel lõpetas ettevõte tegevuse peamiselt majandusliku kollapsi ja endise NSV Liidu turu äralangemise tõttu.

## Toodang

Tõnu Tüksammel ja Lembit Kirsme projekteerisid asutusesisese telefonside keskjaama Estron-100. See oli nn kõvasti rääkivate telefonidega süsteem, mida valmistati isegi Kremli jaoks.

Tootmises olid põllumajanduslikud mõõtevahendid, näiteks temperatuuri mõõtmiseks ja monitoorimiseks kartulihoidlates ja niiskuse mõõtmiseks teraviljahoidlates.

Ettevõte tootis elektroonilisi kalkulaatoreid Estron, hiljem ka arvutit Juku. Koondise RET tarbeks valmistas ettevõte vibraatormuundurit MDM-võimendite jaoks, mida kasutati alalispinge mikrovoltmeetrites.

## Viited

* 08.1988, E. Norman, Harju rajooni Kuusalu kolhoosi Põllumajanduse Elektronaparatuuri tehase Estron operaator Aili Vellemäe seab töökorda arvprogrammjuhtimisega tööpinki akude puurimiseks trükiplaatidesse, fotis
Hildesheimi mets

**Hildesheimi mets** on kõrgustik (kuni 359 m merepinnast) Hildesheimi kreisis Alam-Saksi liidumaal Saksamaal.

## Geograafia
Hildesheimi mets paikneb Innerste kõrgustikul, osana Alam-Saksi kõrgustikust, Leine (läänes), Innerste (põhjas) ja Lamme (idas) orgude vahel. Need tiheda metsaga künkad, mis külgnevad idas Saubergega ja asuvad mõni kilomeeter Vorholzist lääne-edelas, katavad ala Hildesheimist lõunas, Bad Salzdetfurthist loodes, Sibbessest põhjas ja Nordstemmenist kagus.

## Kirjeldus
Hildesheimi metsa, mis saavutab Griesbergil kõrguse 359 m, läbivad arvukad veeteed, matkarajad ja metsateed, kuid vaid üks maantee, L 485, mis ühendab Hildesheimi Diekholzeni kaudu Sibbessega. Selle loodeosas on Beusterburg, mille ringvallid viitavad neoliitikumi asulale. Bethelni küla lähedal on pronksiaegne matmispaik (*Hügelgräberfeld*). Külast veidi kaugemal on ka mitmed soolase vee allikad. Hildesheimi metsa põhjatipus on *Saline Heyersum*. Lisaks on Griesbergil ülekandetorn ja mitu vaatetorni.

Hannoveri–Würzburgi kiirraudtee lõik kulgeb läbi Hildesheimi metsa kolme tunneli kaudu, üle sildade ja avatud liinidel.

## Künkad
Hildesheimi metsa küngaste ja kõrguste hulgas on järgmised:  (mainitud tunnelid läbi 3 künka kuuluvad Hannoveri–Würzburgi kiirraudteele) 

## Veeteed
Need on mõned jõed, mis algavad Hildesheimi metsast:

* Despe (Leine idapoolne lisajõgi)
* Gehlenbach (Lamme läänepoolne lisajõgi)
* Kalte Beuster (Beusteri parem- ja kagupoolne läte) 
* Klusbach (Lamme läänepoolne lisajõgi)
* Warme Beuster (Beusteri vasak- ja loodepoolne läte)

Järgmised veeteed mööduvad Hildesheimi metsast:

* Alme (Riehe lisajõgi)
* Innerste (Leine lisajõgi) 
* Lamme (Innerste lisajõgi) 
* Leine (Alleri lisajõgi) 
* Riehe (Lamme lisajõgi)
* Trillkebach (Innerste lisajõgi)

## Asulad
Linnad ja külad Hildesheimi metsas ja ümbruskonnas:
Puškinskaja metroojaam

**Puškinskaja metroojaam** (vene keeles Пушкинская (*Puškinskaja metroojaam*), valgevene Пушкінская) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Frunzienski rajoonis.

Jaam avati 3. juulil 1995; see oli 2005 aasta novembrini üks selle liini lõppjaamadest.  Algselt oli see Minski lääneosa elanikele ümberistumisjaamaks, seega oli seal palju reisijaid, ent pärast liini pikendamist langes reisijate arv järsult.
Projektis kandis jaam nime *Praspiekt Puškina*.

Jaam on kolme lööviga. Selle kujunduses on püütud tabada Aleksandr Puškini ajastut - kasutatud on sellele ajastule omaseid sambaid ja kaari. Jaama valgustavad varjatud päevavalguslambid, aga sambaid kaunistavad ajastule omased mittetöötavad valgustid. Sealne perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune.

Push 01.jpg|Ootesaali sein
Push 03.jpg|Sammas valgustitega

 
## Viited

## Välislingid

*Infot jaama kohta (*vene keeles*)
187 eKr

**187. aasta eKr** ehk *[[ab urbe condita]]* DLXVII (567).

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Aemilius Lepidus ja Gaius Flaminius.
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*3. juuli – Antiochos III, Seleukiidide riigi valitseja
Alati päikeseline Philadelphia

"**Alati päikeseline Philadelphia**" (inglise "It's Always Sunny in Philadelphia") on USA komöödiasari. 

Sarja peategelasteks on viis sõpra, kes juhivad Philadelphias asuvat Iiri pubi. 

## Osatäitjad

* Charlie Day – Charlie Kelly
* Glenn Howerton – Dennis Reynolds
* Rob McElhenney – Mac
* Kaitlin Olson – Dee Reynolds
* Danny DeVito – Frank Reynolds
Artur Linnu Stipendiumifond

**[[Artur Lind|Artur Linnu]] Stipendiumifond** on 2001 Eesti Geenikeskuse asutatud fond, mille eesmärk on stipendiumite kaudu toetada geenitehnoloogia valdkonna üliõpilasi ja teadustöötajaid.

## Stipendiumi saajaid
*2002 Piret Laht (Tallinna Tehnikaülikooli geenitehnoloogia magistrant) ja Meelis Kadaja (Tartu Ülikooli viroloogia eriala magistrant)
*...

## Viited
Trükimeedia

**Trükimeedia** on majandusharu, kus tegeletakse uudiste, reklaamide ja meelelahutuse edastamise ja müümisega rahvamassidele läbi erinevat tüüpi meediakanalite.

## Eestis
Esimene trükikoda Eestis asutati 1631. aastal Tartus. Tallinna jõudis esimene trükikoda 1634. aastal, kui Tallinna Gümnaasiumi juurde asutati trükikoda, kuhu asus tööle Christoph Reusner Stockholmist. Trükistes kasutati ladina ja gooti kirja.

Esimesel paastukuu päeval 1806 tuli äsja taasavatud Tartu Ülikooli trükikojast esimene eestikeelne ajaleht päismikuga «Ramato Kohto lubbaga Tarto maa rahwa Näddali-Leht».

1857 - Hakkab Johann Voldemar Jannseni juhatusel ilmuma nädalaleht Perno Postimees, mida ajaleht Postimees loeb oma ilmumise alguseks.

1989 - Asutatakse trükikoda Kroonpress, ostetakse trükimasin ja ehitatakse trükikoda. Trükikoda on tänapäeval Baltikumi juhtiv trükikoda.

1997 - Jaanuaris asutatakse Eesti Ajakirjade Kirjastus (Eesti Meedia osalus 33%), mis hakkab välja andma ajakirju: Eesti Naine, Stiil, Pere ja Kodu ning Favoriit.

2000 - Juunis ühendatakse Eesti Meedia ja Ekspress Grupi tabloidid ja ajakirjad.

Sünnivad SL Õhtuleht ja Ajakirjade Kirjastus.

Suuremad Ajalehed - Postimees, Õhtuleht, Eesti Päevaleht, Äripäev, Pärnu Postimees, Eesti Ekspress, Maaleht ning Delfi (veebiajaleht)

Suuremad Ajakirjad - Hooaeg, Kroonika, Kodu ja Aed, Eesti Naine, Kodukiri, Anne & Stiil ja Pere ja Kodu

Õhtuleht, Maaleht, Eesti Päevaleht, Eesti Ekspress ja Delfi kuuluvad kõik Baltimaade juhtivale meediakontsernile AS Ekspress Grupp. Samuti kirjastab Ekspress Meedia ajakirju Kroonika, Eesti Naine, Anne & Stiil, Tervis Pluss, Oma Maitse, Pere ja Kodu ning Jana.

## Välislingid
* https://www.eestimeedia.ee/kontsernist/ajalugu/
* https://www.mprint.ee/esimene-trukkikoda-eestis/ 
* https://www.postimees.ee/2472193/tana-190-aastat-tagasi-ilmus-tartus-esimeneeestikeelne-ajaleht-uudis-aastast-1806-keegi-polnud-oma-ihusilmaga-nainud-sajandiavastus-esimene-number-tartu-on-ajast-ees-sisust-eesti-ajakirjandusloo-tahtpaevi-1996-aastal
* https://viarcanvas.com/ee/new/canvas
Vatikani I kirikukogu

**Vatikani I kirikukogu** (ladina keeles *Concilium Vaticanum Primum*) oli kahekümnes Rooma-Katoliku Kiriku oikumeeniline kirikukogu, mille kutsus kokku paavst Pius IX 29. juunil 1868, et arutada kirikut puudutavaid kaasaegseid probleeme, täpsemalt ratsionalismi, liberalismi, ateismi ja materialismi ideede populariseerumist, ning lahendada teoloogilisi küsimusi.

Kirikukogu planeerimist ja ettevalmistamist alustati 6. detsembril 1864, ning avaistung toimus Püha Peetruse basiilikas 8. detsembril 1869. Istungid jätkusid kuni 20. oktoobrini 1870, mil paavst järgnevad istungid määramata ajaks (*[[sine die]]*) edasi lükkas, seoses Itaalia sõdurite tungimisega Kirikuriigi kontrollitavasse Rooma linna. Ametlikult suleti kirikukogu alles 1962. aastal kogunenud Vatikani II kirikukogu esimesel istungil. Kirikukogul osales 744 piiskoppi.

Kuigi kirikukogu jaoks valmistati ette 51 algteksti, jõudis neist istungitel läbivaatamisele ainult 6 ja hääletuste tulemusel lõplikule kinnitamisele vaid 2 konstitutsiooni: "Dei Filius", mis käsitles usku, inimmõistust ja nende omavahelisi suhteid, ja "Pastor aeternus", millega defineeriti dogma paavsti ilmeksimatusest ametlikes (*[[Paavsti ilmeksimatus#Ex cathedra|ex cathedra]]*) seisukohavõttudes, mis puudutavad moraali ja usku, ning tema primaat katoliku kirikus.

## Vaata ka
* Trento kirikukogu
* Vatikani II kirikukogu

## Viited

## Kirjandus
* Driscoll, Michael S. (1964) "Lumen gentium: Dogmatic Constitution on the Church". Peatükk koguteosest: *A Liturgical Companion to the Documents of the Second Vatican Council*. (2016) Liturgy Training Publications. ISBN 9781618331984
* Hastings, Ed (2000). *[https://books.google.ee/books?id=ognCKztR8a4C The Oxford Companion to Christian Thought]*. Oxford University Press. ISBN 9780198600244
* Kirch, J. M. Konrad (1912). "[Vatican Council](https://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Vatican_Council)". Artikkel koguteosest: Herbermann, Charles G.; Pace, Edward A.; Pallen, Condé B.; Shahan, Thomas J.; Wynne, John J. (1913) *[[Catholic Encyclopedia]]*. 15. New York: The Encyclopedia Press.
* Maurer, Susan A. (2010). *[https://books.google.ee/books?id=RAIkh2k1k5EC The Spirit of Enthusiasm: A History of the Catholic Charismatic Renewal, 1967-2000]*. University Press of America. ISBN 9780761851936
* Nobili-Vitelleschi, Francesco (1876). *[https://archive.org/details/vaticancouncil00nobiuoft/page/n5 The Vatican Council: Eight Months at Rome during the Vatican Council]*. London: John Murray.
* Pollard, John F. (2005). *[https://books.google.ee/books?id=ppVxkjhwOKUC Money and the Rise of the Modern Papacy: Financing the Vatican, 1850-1950]*. Cambridge University Press. ISBN 9780521812047.

## Välislingid

* Artikkel Vatikani I kirikukogust Encyclopaedia Britannicas (inglise keeles)
* Artikkel Vatikani I kirikukogust Vatikani kodulehel (inglise keeles)
Tim Kaine

**Timothy Michael Kaine** (/keɪn/; sündinud 26. veebruaril 1958 Saint Paul'is Minnesotas) on Ameerika Ühendriikide advokaat ja poliitik. Ta on Demokraatliku Partei liige.

Ta on Virginia osariigist valitud Ameerika Ühendriikide Senaator alates 2013. aastast. Ta oli 2002–2006 Virginia 38. leitnantkuberner ja 70. kuberner 2006–2010. Kaine oli asepresidendi kandidaat 2016. aasta presidendivalimistel.
Balti-Ameerika Vabaduse Fond

**Balti-Ameerika Vabaduse Fond** (inglise *Baltic-American Freedom Foundation*, lühend BAFF) on USA sihtasutus, mis stipendiumite abil toetab Baltimaade üliõpilaste ja teadustöötajate õpet ja töötamist USA kõrgkoolides ja ettevõtetes.

Sihtasutus asutati 2010.

Sihtasutuse president on Kim Davis ja esimees (inglise *chairman of the foundation*) on Rozanne L. Ridgway.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Ilmar Rebase Stipendiumifond

**[[Ilmar Rebane|Ilmar Rebase]] Stipendiumifond** on Eesti Õiguskeskuse juurde asutatud fond, mis stipendiumite kaudu toetab Tartu ülikooli õigusteaduskonna üliõpilaste õpinguid ja teadustegevust.

Esimene stipendium (10 000 krooni) määrati 2008 Kadri Ploomile.

## Viited

## Välislingid
*Fondist Tartu Ülikooli kodulehel
Ivar Ivaski Mälestusfond

**[[Ivar Ivask]]i Mälestusfond** on Eesti Rahvuskultuuri Fondi üks allfonde, mille eesmärk on stipendiumide kaudu toetada luule-, essee- või kriitikaraamatu autorit. Stipendiumi antakse välja üks kord kahe aasta jooksul.

Fondi asutas 2002. aastal Ivar Ivaski lesk Astrid Ivask.

## Stipendiaadid
*2002 Jüri Talvet (luulekogu "Kas sul viinamarju ka on" ja silmapaistvate kultuuriküsimusi käsitlevate esseede eest, 15 442 krooni)
*2004 Toomas Paul (Eesti mõtteloo sarjas ilmunud raamatu ”Kirik keset küla” eest, 33 257 krooni)
*2006 Hasso Krull (esseekogu „Loomise mõnu ja kiri“ eest, 31 589 krooni)
*2008 Ain Kaalep (luuleraamatu „Muusad ja maastikud“ eest, 16 728 krooni)
*2010 Triin Soomets (luulekogu „Varjatud ained“ eest, 16 500 krooni)
*2012 Tõnu Õnnepalu (esseekogu „Ainus armastus: valik esseid“ eest, 750 eurot)
*2014 Katre Talviste (loominguliseks tegevuseks ja märkimaks ära 2013. aastal ilmunud esseekogu „Laulmine iseendast ja teistest. Mõtteid tõlkivatest luuletajatest“ ning rahvusvahelise võrdleva kirjandusteaduse ajakirja „Interlitteraria“ toimetamist, 800 eurot)
*2017 Aare Pilv (luulekogu "Kui vihm saab läbi. Mälestisi ühest ajastust (2007–2015)", 750 eurot)
*2019 Tiina Ann Kirss (kogumik "Sõel. Käsitlusi kirjandusest, kirjanduskriitikat ja arvamuslugusid", 1000 eurot)
*2021 Kalle Käsper (1500 eurot)

## Viited

## Välislingid
*Eesti Rahvuskultuuri Fondi allfondid.
Spartyŭnaja metroojaam

**Spartyŭnaja metroojaam** (vene keeles Спортивная (*Sportivnaja metroojaam*), valgevene Спартыўная (transkribeerituna **Spartõvnaja metroojaam**)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Frunzienski rajoonis.

Jaam avati 7. novembril 2005.  Jaam on nime saanud väljapääsu juures asuva jäähalli järgi (see on jaama ainus väljapääs). Kuni 2003. aastani kandis jaam projektis nime **Rakaŭskaja**.

Jaam on kolme lööviga ja ühe vestibüüliga. Lööve eraldavate sammaste vahe on kuus meetrit. Jaam on varustatud invaliididele mõeldud liftiga. Selle kujunduses suunavad nii põrandamuster kui ka seinte plastika inimesi vestibüüli poole. Kasutusel on mahedad toonid, mis peaks jätma looduslähedase mulje. Sealne perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune.

Sportyun_01.jpg|Ootesaali sein
Sportyun_02.jpg|Valgustid

 
## Viited

## Välislingid

*Infot jaama kohta (*vene keeles*)
Viljoenskroon

**Viljoenskroon** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Moqhaka vallas.

Viljoenskroon on asutatud 1921. aastal ja sai linnaõigused 1925. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Viljoenskrooni elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,2%, valgeid 4,6%, värvilisi 0,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,4%. Sotho keelt pidas emakeeleks 78,9% inimesi, koosa keelt 8,5%, afrikaani keelt 5,2%, tsvana keelt 1,6% ja teisi keeli 5,8%.

## Viited
Steynsrus

**Steynsrus** (ka **Matlwangtlwang**) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Moqhaka vallas.

Steynsrus on asutatud 1910. aastal. Linn on saanud nime Oranje Vaba Riigi viimase presidendi Martinus Theunis Steyn (1857–1916) järgi.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Steynsrusi elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,3%, valgeid 4,5%, värvilisi 0,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 89,5% inimesi, afrikaani keelt 5,5%, inglise keelt 1,7%, viipekeelt 1,6% ja teisi keeli 1,7%.

## Viited
Stefan (Rastorgujev)

**Stefan** (vene keeles Стефан; kodanikunimega Сергей Яковлевич Расторгуев *Sergei Jakovlevitš Rastorgujev*; 13/25. oktoober 1861 Jekaterinburg – 2. september 1937 Orenburg) oli vene vanausu (Novozõbkovi hierarhia) vaimulik (1935–1937 Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) ja pühak.

Ta oli ühisusulise esimese gildi kaupmehe poeg. 

27. oktoobril 1923 pühitseti ta mungaks ja oli 21 päeva vangis. 11. oktoobril 1925 määrati ta kloostriülemaks ja pühitseti 16. oktoobril 1925 preestriks. 1927. aastal oli taas arreteeritud. Juulis 1928 pühitseti ta piiskopiks tiitliga Irginski piiskop. 16. septembril 1929 läks ta üle vanausku ja kaks päeva hiljem pühitses koos peapiiskop Nikolaga ametisse kolmanda Novozõbkovi hierarhia piiskopi, Pansofi. Alates 1929. aastast oli ta Uurali ja Buguruslani piiskop. Alates 29. novembrist 1932 oli ta jälle pool aastat vangis.

Pärast peapiiskop Nikola surma 1. septembril 1934 sai ta vanausuliste Novozõbkovi hierarhia kirikupeaks ja valiti 1935. aastal Moskva ja kogu Venemaa peapiiskopiks. 27. juulil 1937 ta arreteeriti, mõisteti surma 31. augustil 1937 ja lasti maha. Mais 2007 kuulutati pühakuks.
Edenville

**Edenville** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Ngwathe vallas.

Edenville on asutatud 1912. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Edenville'i elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 94,7%, valgeid 4,0%, värvilisi 0,9%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 0,2%. Sotho keelt pidas emakeeleks 88,0% inimesi, afrikaani keelt 4,7%, suulu keelt 3,2%, viipekeelt 1,0% ja teisi keeli 3,1%.

## Viited
Aivar Jürgenson

**Aivar Jürgenson** (sündinud 27. oktoobril 1969) on eesti etnoloog ja folklorist.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1993. aastal, magistrikraadi eesti ja võrdleva rahvaluule alal sai ta samas 1996. aastal. 2003. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis doktoritöö „Siberi eestlaste territoriaalsus ja identiteet”.

Aivar Jürgenson on uurinud Eesti ja väliskogukondade ajalugu, migratsiooni- ja kolonisatsiooniajalugu, rände- ja integratsiooniprotsesse minevikus ja tänapäeval, argiajalugu, etnobotaanikat. Välitöid on ta teinud eesti diasporaa kogukondades Siberis, Kaukaasias ja Lõuna-Ameerikas.

## Tunnustus
* 2011 – Eesti ajalookirjanduse aastapreemia

## Teosed
*"Ladina rahva seas. Argentina ja sealsed eestlased" / Argo, 2011
*"Seened kultuuriloos" / Argo, c2005
*"Siber - vabaduse ja vangiahelate vahel" / Argo, 2008
*"Siberi eestlaste territoriaalsus ja identiteet" / Tallinna Pedagoogikaülikooli kirjastus, 2002
*"Siberiga seotud : eestlased teisel pool Uuraleid" / Argo, 2006 

## Viited

## Välislingid
*Aivar Jürgenson Vikerraadio ajaloosaates "Eesti lugu"
188 eKr

**188. aasta eKr** oli 188. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi *[[ab urbe condita]]* DLXVI (566).

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Valerius Messalla ja Gaius Livius Salinator.
*Rooma vabariik ja Seleukiidide riik sõlmisid Apameia rahu.

## Sündinud
*...

## Surnud
*Han Huidi, Hiina keiser
189 eKr

**189. aasta eKr** oli 189. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi *[[ab urbe condita]]* DLXV (565).

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Fulvius Nobilior ja Gnaeus Manlius Vulso.
*Pergamoni kuningas Eumenes II asutas Philadelphia linna (tänapäeva Alaşehir).

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
Kuntsavštšõna metroojaam

**Kuncaŭščyna metroojaam** (vene keeles Кунцевщина (*Kuntsevštšina metroojaam*), valgevene Кунцаўшчына (transkribeerituna **Kuntsavštšõna metroojaam**)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Frunzienski rajoonis Kuncaŭščyna ja Zachadi linnaosa piiril.

Jaam avati 7. novembril 2005.  Projektis kandis jaam nime *Zachad*.

Jaam on kahe lööviga, mida eraldavad teineteisest ümmargused keraamilisest materjalist ja metallist sambad. Jaama põrandat katab graniit, laeks on kullakarva alumiinium. Jaam on varustatud invaliididele mõeldud liftiga. Sealne perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Ootesaali kohal asuvad poeruumid ja jalakäijate tunnelid.

Kuntsau_01.jpg|Jaama silt
Minsk Metro in 2010 - Kuntsevshina Elevator.jpg|Invalift

 
## Viited

## Välislingid

*Infot jaama kohta (*vene keeles*)
Faktooria

**Faktooria** on äriasula või kaubanduslik tugipunkt koloonias või suurriigi kaugemas ja vähemarenenud piirkonnas.

## Faktooriaid
*Uus-Amsterdam (tänapäeval New York)
*Macau (Portugali faktooria)

## Vaata ka
*Fort
190 eKr

**190. aasta eKr** ehk *[[ab urbe condita]]* DLXIV (564).

## Sündmused
*Eurymedoni lahing Rooma ja Seleukiidide riigi vägede vahel.

## Sündinud
*Hipparchus, Vana-Kreeka matemaatik ja astronoom.

## Surnud
*Apollonios Pergest, Vana-Kreeka matemaatik ja astronoom.
Verkeerdevlei

**Verkeerdevlei** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Masilonyana vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Verkeerdevlei elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,0%, valgeid 3,7%, värvilisi 0,7%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 78,4% inimesi, koosa keelt 5,5%, afrikaani keelt 5,3%, tsvana keelt 4,2% ja teisi keeli 6,6%.

## Viited
Mikun

**Mikun** on linn Venemaal Komi Vabariigis Ust-Võmi rajoonis. Asub 96 km Sõktõvkarist põhja pool.

Mikun asutati 1937. aastal Põhja raudtee rajamise käigus. Linnaõigused sai 1959. aastal.

## Välislingid
Sieben Berge

**Sieben Berge** ("Seitse mäge") on mäeahelik kõrgusega kuni 395 m üle merepinna Alam-Saksi kõrgustikul Hildesheimi kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Koos Vorberge ja Sackwaldiga kuulub Sieben Berge geoloogilisse moodustisse Sackmulde.

See on kuulus tänu "Lumivalgekese" muinasjutule.

## Geograafia

Sieben Berge ahelik paikneb Leine kõrgustikust idas, viimane on Alam-Saksi kõrgustiku põhjaosa. See asub Gronau (põhjas), Sibbesse (kirdes) ja Alfeldi (lõunas) vahel.

Sieben Berget ümbritsevad Hildesheimi metsa künkad kirdest, Sauberge ida-kirdest, Vorberge idast ja Sackwald kagust. Läände kulgeb Leine org, mille taga kerkib Ithi seljak. Topograafiliselt siirdub see Vorbergesse peaaegu sujuvalt. Sieben Bergest algab mitu oja, mis voolavad varem või hiljem Leinesse.

Asustamata Sieben Berget ei läbi ükski maantee, kuid seal on mitu metsateed ja jalgrada (sealhulgas umbes 15 km pikk Lumivalgekese tee, mis sai nime 2002. aastal), millelt saab avastada metsamaastikku.

## "Lumivalgeke"

Sieben Berge sai kuulsust 19. sajandil kirjutatud vendade Grimmide "Lumivalgekese" loost. Muinasjutus elab Lumivalgeke koos seitsme pöialpoisiga Siebe Berge taga.

## Künkad

Sieben Berge, mille kõrgeim küngas on Hohe Tafel (395 m üle merepinna), koosneb järgmistest kõrgustest, põhjast lõunasse (kõrgused meetrites üle merepinna):

* Hörzen (364,1 m) – Brüggenist idas
* Hohe Tafel (395 m; ka *Tafelberg*) – Brüggenist ida-kagus – sealhulgas Ernst Binnewiesi torn (*Tafelbergi torn*; vaatlustorn)
* Saalberg (313,2 m) – Brüggenist kagus
* Ostenberg (359,8 m) – Dehnsenist (Alfeld) idas
* Lauensberg (333,4 m) – Eimsenist (Alfeld) põhja-kirdes
* Heimberg (316,3 m) – Eimsenist kirdes
* Himmelberg (307,5 m) – Alfeldist põhjas – sealhulgas Himmelbergi torn (22,12 m kõrge)

Muud kõrgemad kohad, mis külgnevad Sieben Bergega, on (kõrguse järgi):

* Nesselberg (362,2 m) – Brüggenist ida-kagus
* Nußberg (301 m) – Rhedeni ja Eberholzeni vahel, seal on ülekandetorn
* Ortsberg (279 m) – Alfeldist kirdes

Nußbergi, mis asub küngastikust põhjas, loetakse mõnikord – eri allikate järgi – Himmelbergi asemel, mis on kaugemal kagus, kas esimeseks või seitsmendaks Sieben Berge künkaks.

## Veeteed

Veeteed Sieben Berges:

* Despe, läbib Sieben Berge põhjas, voolates ida-lääne suunas, Leine idapoolne lisajõgi
* Hahmbach, algab Sieben Berge põhja-kirdeosast, kus see ühineb Vorbergega, Despe lõunapoolne lisajõgi
* Leine, läbib Sieben Berge läänes, voolates lõuna-põhja suunas, Alleri vasakpoolne lisajõgi
* Wispe, suubub Wispensteini juures Leinesse

## Asulad

Asulad Sieben Berge servas:

* Alfeld, Leine jõe ääres, Sieben Bergest lõunas
* Brüggen, Leine jõe ääres, Siebe Bergest loodes
* Eberholzen am Hahmbach, Sieben Bergest põhja-kirdes
* Gronau, Leine jõe ääres, Sieben Bergest põhjas
* Rheden, Leinest idas, Sieben Bergest läänes
* Sibbesse, Despe valglas, Sieben Bergest kirdes
Theunissen

**Theunissen** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas, Masilonyana valla halduskeskus.

Theunissen on asutatud 1907. aastal, linnaõigused sai 1912. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Theunisseni elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,6%, valgeid 4,1%, värvilisi 0,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 72,8% inimesi, koosa keelt 12,7%, afrikaani keelt 6,1%, tsvana keelt 2,9% ja teisi keeli 5,5%.

## Viited
Linahari

**Linahari**, ka **häkkel** oli *ropsitud* linade sugemise riist ning Euroopas üldtuntud.

Linahari oli 70–80 cm pikkune laud, mille kummaski otsas oli neljakandiline raudpiidest padi, üks hõredam, teine tihedam. Piide pikkus 3–5 cm. Harjadest linapeosid (linavihke) läbi tõmmates eraldati takud peenemast linakiust.

## Viited

## Välislingid
* Linahari, Eesti Põllumajandusmuuseum muis.ee
Linavurr

**Linavurr** oli linamasin.

Koosnes linapeode hoidmise alusest ning selle peal jalaga või käsitsi ringiaetavast rattast, mille küljes asusid ropsimõõgataolised puust terad. Eesti aladel kasutati linavurre 19. sajandi II poolel ja 20. sajandi algul enamasti Lõuna-Eestis, kuid laia kasutust nad ei leidnud.

## Viited

## Välislingid
* Linavurr, Eesti Põllumajandusmuuseum muis.ee
Audioelektroonika

**Audioelektroonika** on elektriliseks muundatud või elektrilisena tekitatud helisignaali (audiosignaali) taasesitamisega seotud elektroonika osa.

Audioelektroonika kuulub helitehnika alla.

Audioelektroonika alla kuuluvateks loetakse tihti ka elektroakustilisi vahendeid (mikrofonid, kuularid, valjuhääldid ja kõlarid).
Kamennaja Gorka metroojaam

**Kamiennaja Horka metroojaam** (vene keeles Каменная Горка (*Kamennaja Gorka metroojaam*), valgevene Каменная Горка (transkribeerituna **Kamennaja Gorka metroojaam**)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Frunzienski rajoonis Kuncaŭščyna ja Kamiennaja Horkai linnaosa piiril.

Jaam avati 7. novembril 2005. Jaam on üheks Aŭtazavodskaja liini lõppjaamaks. 

Jaam on kahe lööviga, mida eraldavad teineteisest ümmargused sambad. Sammaste vahe on kuus meetrit. Arhitektuuriliselt on Kamiennaja Horka funktsionalistlik. Jaama kujunduses on kasutatud marmorit ja graniiti, lisaks veel roostevaba terast, ripplagi on alumiiniumist. Jaam on varustatud puudega inimestele mõeldud liftiga. Sealne perroon on 10 meetri laiune ja 100 meetri pikkune. Kuna jaam asub maapinna läheduses, siis puuduvad seal eskalaatorid, nende asemel on jaamas tavalised trepid. Ootesaali kohal asuvad poeruumid ja jalakäijate tunnelid.

Kamgor 01.jpg|Jaama silt
Kamgor 06.jpg|Invalift
Kamgor 03.jpg|Üks jaama teedest

 
## Viited

## Välislingid

*Infot jaama kohta (*vene keeles*)
Aŭtazavodskaja liin

**Aŭtazavodskaja liin** (vene keeles Автозаводская линия (*Avtozavodskaja linija*), valgevene Аўтазаводская лінія (transkribeerituna **Avtazavodskaja linija**)) on Minski metrooliin, mis on 2018. aasta seisuga 18,1 km pikk ja millel asub 14 peatust. Rongidel kulub liini ühest otsast teise sõitmiseks 27 minutit. 

Nagu peaaegu kõigis maailma metroodes, nii ka Minskis tähistatakse metrooliine eri värvidega. Minski metroo erines teistest NSV Liidu metroodest selle poolest, et esimene metrooliin ei olnud punane, vaid sinine. Teine liin ehk Aŭtazavodskaja liin on punane. 

Liini projekteerimist alustati 1980. aastatel. Ehitustööd algasid 1984. aastal ja esimene lõik sellest avati 1990. aastal. Algselt algas see Frunzienskaja metroojaamast ja lõppes Traktarny zavodi metroojaamas. Pieršamajskaja metroojaam avati ehitustehnilistel põhjustel järgmisel aastal. Liin on üldiselt loode-kagusuunaline. Seda teenindavatel rongidel on viis vagunit.

1986. aastal pikendati liini Puškinskaja metroojaamani. 1997. aastal avati Aŭtazavodskaja metroojaamani viiv lõik. Tee Mahiloŭskaja metroojaamani valmis 2001. aastal ja seni viimase valminud lõiguna avati 2005. aastal tee Kamiennaja Horka metroojaamani. 2003. aastal avati Mahiloŭskaja metroojaama juures liini teenindav depoo.

## Viited
Jaan Poska Mälestusfond

**Jaan Poska Mälestusfond** on Eesti sihtasutus, mille eesmärk on jäädvustada Eesti riigimehe Jaan Poskaga seonduv ja korraldada tema mälestamisega seotud objektide hooldamine.

Sihtasutuse asutasid 2001 Peeter Järvelaid, Enn Sarap, Matti Päts, Johannes Kert, Ott Arder, Jaan Arder, Tarmo-Andre Elvisto ja Peedu Ojamaa.

2008 avati sihtasutuse ettevõttel Jaan Poska muuseum.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Mai Krikk

**Mai Krikk** (17. mai 1946 – 16. veebruar 2024) oli eesti ajaloolane, politseimuuseumi rajaja.

1971. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna *cum laude,* ühiskonnaõpetuse õpetaja ja arhiivitöötaja erialal. Pärast seda töötas 22 aastat ühiskonnateaduste õppejõuna ja kaks aastat politseiajaloo õppejõuna Tallinna Politseikoolis.

Aastatel 1997–2011 töötas Mai Krikk Politseiametis Eesti politsei ajaloo uurijana.

## Politseimuuseum

Mai Kriki uurimistöö põhjal rajati (raamatus "Kahe võimu vahel", 2016) Eesti Politseimuuseum, mis avati 14. novembril 2001. See töötas algul Tallinnas aadressil Lai 38 / Pagari 1 ning aastatel 2004–2013 aadressil Pärnu mnt 139. 

Seoses Mai Kriki töölt vabastamisega 12. oktoobril 2011 võib lugeda Politseimuuseumi tegevuse lõppenuks (järgnevalt eemaldati Eesti Vabariigi Politseiametis olnud politseijuhtide pildid aastatest 1918–1940). Ametlik ekspositsioonide ning annetuste laialijagamine toimus 18. oktoobril 2013. Osa muuseumi materjalidest läks Rakvere politseitöötoale, mis nimetati seejärel Politseimuuseumiks.

## Teosed
Mai Krikilt on ilmunud 14 raamatut politsei ajaloost.

## Tunnustus

Mai Krikk pälvis oma töö eest 2002. aastal Eesti Muinsuskaitse Seltsi tänukirja ja Konstantin Pätsi mälestusmedali panuse eest Eesti Politsei ajaloo uurimisel ja jäädvustamisel (nt Politsei Peavalitsuse ülema Hugo-Johannes Mölder (Möldre) 1924-1925.a. jt. Eesti Vabariigi eest seisnute väheldaste andmete taastamisel). 2004. aastal tunnustas Eesti Politsei Naisühendus Lydia teenetekujuga (http://epn.ee/blog) - http://media.voog.com/0000/0030/4001/files/EPNteenetekujustatuut.pdf. 

### Ekslik tunnustusteade

14. veebruaril 2007 Eesti Ekspressis ilmunud riikliku aumärgi saamiseks esitatute nimekirjas oli ka Mai Krikk, kuid hiljem selgus, et ta siiski aumärki ei saa.

## Viited

## Välislingid
* Jüri Pino. "Arvustus. Mälestused punastest ja sinistest" ERR kultuur, 30. mai 2016
Tiina Laansalu

**Tiina Laansalu** (sünninimi Tärk; sündinud 13. aprillil 1982) on eesti keeleteadlane. 

## Haridus ja töökäik
Lõpetanud Orissaare Gümnaasiumi ja Tallinna Ülikooli filoloogiateaduskonna. 2010. aastal kaitsnud Tartu Ülikoolis magistriväitekirja ja 2020. aastal doktoriväitekirja. 

Töötanud 2007. aastast Eesti Keele Instituudis; 2015. aastast on ta seal eesti keele ajaloo, murrete ja soome-ugri keelte osakonna juhataja ning 2020. aastast teadusjuht.

## Tunnustus
* 2016 – Eesti teaduse populariseerimise auhind: peapreemia kategoorias "Teaduse ja tehnoloogia populariseerimine audio-visuaalse ja elektroonilise meedia abil", projekt "Eesti Keele Instituudi keeleklipid" 
* 2017 – Eesti Teaduste Akadeemia konkursi "Teadus kolme minutiga" laureaat
* 2017 – Haridus- ja Teadusministeeriumi auhind "Aasta keeletegu 2016" ("Eesti kohanimeraamat", autorite kollektiiv)

## Publikatsioone
* Laansalu, Tiina (2020). Kesk-Harjumaa kohanimede kujunemine ja nimesiire. (Doktoritöö). Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. 
* Kallasmaa, Marja; Saar, Evar; Päll, Peeter; Joalaid, Marje; Kiristaja, Arvis; Ernits, Enn; Faster, Mariko; Puss, Fred; Laansalu, Tiina; Alas, Marit; Pall, Valdek; Blomqvist, Marianne; Kuslap, Marge; Šteingolde, Anželika; Pajusalu, Karl; Sutrop, Urmas (2016). Eesti kohanimeraamat. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus. 

## Viited
Liikumispuudega Laste Toetusfond

**Liikumispuudega Laste Toetusfond** oli Eesti sihtasutus, mis toetas liikumispuudega lapsi.

Sihtasutuse asutaja ja juht oli Sirli Jassov. Sihtasutus oli registreeritud aastatel 2009–2016. Hiljem on kaubamärki "Liikumispuudega Laste Toetusfond" kasutanud Sihtasutus Lapsepuue, mille asutaja on samuti Jassov.

2010. aastal pälvis fond Aadu Luukase missioonipreemia.

## Viited
Peterburi Jaani Kiriku Fond

**Peterburi Jaani Kiriku Fond** on Eesti mittetulundusühing, mis on muu hulgas toetanud Peterburi Jaani kiriku taastamist. Fond on toetanud ka Peterburi Teataja ilmumist. Fondi esimees on Jüri Trei.

Fond asutati 20. detsembril 1999.

## Viited