open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grafendorf bei Hartberg

**Grafendorf bei Hartberg** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.

## Ajalugu

Grafendorfi ümbrus oli asustatud juba neoliitikumis, nagu tõestavad mõned leiud. Siis roomlased 15. aasta paiku eKr. Praeguse valla territoorium sai Noricumi provintsi osaks. Mõned leiud viitavad asustusele.

Seejärel asusid valla territooriumile elama slaavlased. 8. sajandi lõpus tegi Karl Suur sellest Frangi riigi osa. Varsti pärast seda vallutasid ungarlased Ida-Steiermargi, nii et asustus võis jätkata alles pärast Henri III tagasivallutust.

Grafendorfi on esmamainitud 1144. aastal ja see oli juba siis väga tuntud. 1158. aastal sai Vornbachi klooster annetuse kaudu maaisandaks, asjaajamist viis läbi praost Gloggnitz. Vornbachi kloostri valdusse jäi Grafendorf kuni *[[Reichsdeputationshauptschluss]]ini* 1803. aastal, misjärel läks see riigile ja müüdi 1815. aastal oksjonil klaasivabriku omanikule.

Aastatel 1831–1838 oli Vorau klooster Grafendorfi maaisand, enne kui see 1849. aastal iseseisvaks omavalitsuseks sai. 1964. aastal ülendati Grafendorf turulinnaks.

## Viited
Greinbach

**Greinbach** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.

## Viited
2022. aasta septembri Burkina Faso riigipööre

**2022. aasta septembri riigipööre** leidis Burkina Fasos aset 30. septembril 2022, kui kukutati ajutine president Paul-Henri Sandaogo Damiba, keda süüdistati läbikukkumises džihadistliku ülestõusuga tegelemises. Damiba oli ise riigipöördega võimule tulnud alles kaheksa kuud varem. Burkina Faso uueks ajutiseks riigipeaks sai kapten Ibrahim Traore. Paar tundi pärast riigipööret moodustatud Riikliku Üleminekunõukogu asejuhiks asus leitnant Ibambe L'Monsein.

## Viited
Oscar Möller

**Sten Oscar Hans Möller** (sündinud 22. jaanuaril 1989 Stockholmis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliigaklubis Skellefteå AIK ründajana paremäärel.

Ta alustas jäähoki mängimist Rootsis, kuid profidebüüti Rootsis ta enne Põhja-Ameerikasse minemist veel ei teinud. Aastatel 2006–2008 mängis ta Põhja-Ameerika noorteliiga Western Hockey League'i klubis Chilliwack Bruins.

2007. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i ''draft''is 52. valikuna. Kingsiga sõlmis ta lepingu 2008. aasta aprillis. Hooajal 2008/09 lõi Möller NHL-is 40 mänguga seitse väravat ja andis kaheksa väravasöötu. Kingsis mängis ta ka veel kahel järgmisel hooajal, kuid sai enam mänguaega American Hockey League'is Kingsi tütarklubis Manchester Monarchs.

Aastatel 2011–2014 mängis Möller Rootsi kõrgliigaklubis Skellefteå AIK. Aastatel 2013 ja 2014 tuli ta Skellefteåga Rootsi meistriks. Hooajal 2013/14 oli Möller Rootsi kõrgliiga väljalangemismängudes meeskonnakaaslase Joakim Lindströmi kõrval suurim väravakütt (5+13). Aastatel 2014–2016 mängis ta kaks hooaega KHL-i klubis Kaasani Ak Bars. Hooajal 2014/15 kaotas ta Barsiga Gagari karika finaalseerias Peterburi SKA-le, kuid oli KHL-is sel hooajal väljalangemismängudes enim võiduväravaid visanud mängija (6).

Alates hooajast 2016/17 on Möller mänginud taas Skellefteås. Rootsi kõrgliigas on Mölleri resultatiivseim hooaeg olnud 2013/14, mil ta lõi 27 väravat ja andis 18 väravasöötu.

Aastatel 2008 ja 2009 võitis Möller Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Rootsi jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2014. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Lisaks kuulus ta Rootsi koondisse 2018. aasta taliolümpiamängudel.

## Viited

## Välislingid
* Oscar Möller NHL.com lehel
* Oscar Möller hockeydb.com lehel
Ene Vainik

**Ene Vainik** (sündinud 28. aprillil 1964) on eesti keeleteadlane. Tema uurimisvaldkondadeks on tänapäeva eesti keele leksikaalne ja grammatiline struktuur, semantika, psühholingvistika, kognitiivne lingvistika ja emotsioonide väljendumine keeles. Ta on töötanud 1989. aastast Eesti Keele Instituudis, 2003. aastast vanemteadurina.

## Haridus

Ene Vainik lõpetas 1982. aastal Tallinna 20. Keskkooli ning õppis 1982–1989 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keele ja kirjanduse erialal. 2004. aastal kaitses Tartu Ülikoolis doktorikraadi.

2007. aastast on ta Eesti Kognitiivse Keeleteaduse Ühingu juhatuse liige, 2004. aastast Eesti Rakenduslingvistika Ühingu liige ja 1990. aastast Emakeele Seltsi liige.

2004−2006 oli ta Eesti Teadusfondi lingvistikaekspert.

## Isiklikku
Ene Vainik on Teolan Tomsoni tütar, Pille Tomsoni õde ja Uku Vainiku ema.

## Teoseid
*"Eesti keele väliskohakäänete semantika: kognitiivse grammatika vaatenurgast", Tallinn: Eesti TA Eesti Keele Instituut, 1995
*"Lexical knowledge of emotions: the structure, variability and semantics of the Estonian emotion vocabulary." (Tartu Ülikool). Tartu, Tartu University Press, 2004.
*"Eesti tunded. Sõnaportreed." Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2016.

## Viited

## Välislingid

*
Thespis (almanahh)

**"Thespis"** oli omakirjastuslik teatrialmanahh, mida ilmus Tartus aastatel 1972-1973 viis numbrit.

"Thespise" toimetaja oli Vaino Vahing.

## Kirjandus

* Rähesoo, Jaak 1997a. Eessõna. – Thespis. Meie teatriuuendused 1972/73. Toim Vaino Vahing. Tartu: Ilmamaa, lk 9–23.

* Rähesoo, Jaak 1997b. „Sina, kes sa saad kõrvakiile” puhul. – Thespis. Meie teatriuuendused 1972/73. Toim Vaino Vahing. Tartu: Ilmamaa, lk 69–81.

* Vahing, Vaino 1997. Ainult mängust. – Thespis. Meie teatriuuendused 1972/73. Toim Vaino Vahing. Tartu: Ilmamaa, lk 250–252.

* Runnel, Hando 1997. Teatrist. – Thespis. Meie teatriuuendused 1972/73. Toim Vaino Vahing. Tartu: Ilmamaa, lk 109–116.

* Rummo, Paul-Eerik 1997a. Sissejuhatuseks. – Thespis. Meie teatriuuendused 1972/73. Toim Vaino Vahing. Tartu: Ilmamaa, lk 27–35.

* Rummo, Paul-Eerik 1997b. Igavik ja argipäev. (Vastus „Tuhkatriinumängu” kriitikale). – Thespis. Meie teatriuuendused 1972/73. Toim Vaino Vahing. Tartu: Ilmamaa, lk 187–209.

## Arhiivimaterjalid

* KM EKLA f 321 m 22:3-4.
3. üksik eriotstarbeline brigaad

**3. üksik kaardiväe eriotstarbeline brigaad** (vene keeles 3*-я отдельная гвардейская бригада специального назначения*) on Venemaa Luure Peavalitsuse väeüksus. 

## Viited
Vadim Štepa

**Vadim Vladimirovitš Štepa** (vene keeles Вадим Владимирович Штепа; sündinud 5. augustil 1970) on vene filosoof, publitsist, luuletaja ja Venemaa regioonide analüütik. 2015. aastast elab ta Eestis, kus avaldab analüütilisi publikatsioone. 

## Elulugu
Sündis Karjalas, veetis lapsepõlve Krimmis, Krasnojarski oblastis ja Arktikas, mis mõjutas tema maailmavaadet kui regionalismi pooldajat. Štepa on lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna ta enda sõnul "kõige vabamal Perestroika ajal". Ta on reisinud Soomes, Suurbritannias, Kreekas, Jugoslaavias, Jaapanis ja teistes riikides, millest kirjutab tihti oma teostes. 

Vadim Štepa oli sunnitud Vene Föderatsioonist lahkuma 2015. aasta detsembris pärast aresti ja repressioonide ähvardusi, kuna tema loomingut peeti "ekstremistlikuks". 

## Töö ja looming
Paguluses jätkab ta koostööd vaba meediaga nii Eestis kui ka teistes riikides. Alates 2019. aasta jaanuarist on ta oma analüütilise ajakirja Region.Ekspert peatoimetaja. Štepa looming ja uurimused keskenduvad omavalitsusele, väikerahvaste enesemääramisõiguse ja piirkondliku kultuuri teemadele. 

Ta osales 2022. aastal Post-Venemaa Vabade Rahvaste Foorumi asutamises, kuid lahkus foorumilt sama aasta detsembris, mõistes selle hukka kui "paroodia", mis selle asemel, et teha tõsist analüütilist tööd, keskendub poliitiliste emigrantide "valjuhäälsetele" ja "tühjadele" iseseisvusdeklaratsioonidele, millel ei ole nende vastavatele piirkondadele mingit praktilist mõju. 

### Kaastööd
* Spekter (Läti)
* Ru.Delfi (Leedu)
* Rus.Postimees (Eesti)
* Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus (Eesti)
* Jamestowni sihtasutus (USA)

## Viited
Kõrvtarrik

**Kõrvtarrik** (*Auricularia*) on kandseente hõimkonda kuuluv seente perekond.

## Liike
**Auricularia auricula-judae* – paljas kõrvtarrik
**Auricularia mesenterica* – karvane kõrvtarrik, kõrvseen

## Välislingid
*
Laipoorik

**Laipoorik** (*Anomoloma*) on seltsi *[[Amylocorticiales]]*  kuuluv perekond seeni.

## Liike
**Anomoloma albolutescens* – kollane laipoorik
**Anomoloma myceliosum* – valkjas laipoorik

## Välislingid
*
Marlpoorik

**Marlpoorik** (*Anomoporia*) on seltsi *[[Amylocorticiales]]* kuuluv perekond seeni.

## Liike
**Anomoporia bombycina* – lilla marlpoorik, lilla laipoorik
**Anomoporia kamtschatica* – valge marlpoorik

## Välislingid
*
Papp (vaimulik)

**Papp** (kreeka keeles πάπας *pápas* – 'isa') on õigeusu preestri rahvapärane nimetus eesti keeles.

Samuti on pappideks nimetatud ka ristiusueelsete jumalate kultusega seotud inimesi või ristiusuvälise vaimse autoriteedi kandjaid, nagu näiteks kallaspapp, Peko papp, ohvripapp või hiiepapp.
George V kuningliku perekonna orden

**George V kuningliku perekonna orden** (inglise keeles *Royal Family Order of George V*) oli Briti kuningliku perekonna naisliikmeile antav orden, asutatud 1911. aastal. 

Sugulus- või hõimlusastme järgi annetati ordenit kuni 1936. aastani neljas eri suuruses kokku vähemalt 19 isikule, kellest viimasena oli elus hilisem kuninganna Elizabeth II (suri 8. septembril 2022).

Ordenimärk oli vasakul õlal kahvatusinise lindi küljes kantav George V miniatuurportree ovaalses raamis.
Noussair Mazraoui

**Noussair Mazraoui** (araabia keeles نصير مزراوي; sündinud 14. novembril 1997 Leiderdorpis) on Hollandis sündinud Maroko jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Manchester United ja Maroko jalgpallikoondises.

## Klubikarjäär
2005. aastal liitus ta Amsterdami Ajaxi noorteakadeemiaga. Hooajal 2016/17 debüteeris ta Ajaxi noortemeeskonnas Hollandi esiliigas, lüües 33 mänguga kuus väravat. Ajaxi põhimeeskonnas debüteeris ta järgmisel hooajal ja hakkas Ajaxi põhimeeskonnas enam mänguaega saama hooajal 2018/19. 2019. aastal valiti Mazraoui Ajaxi aasta silmapaistvamaks talendiks. Hooajal 2021/22 lõi ta Hollandi kõrgliigas viis väravat. 23. jaanuaril 2022 lõi ta derbimängus PSV Eindhoveni vastu värava, mis valiti Hollandi kõrgliiga kuu parimaks ja Ajaxi hooaja parimaks. Ajaxiga tuli ta Hollandi meistriks hooaegadel 2018/19, 2020/21 ja 2021/22.

Aastatel 2022–2024 mängis ta kaks hooaega Saksamaa kõrgliigaklubis Müncheni Bayern.

2024. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Manchester Unitediga.

## Koondisekarjäär
Maroko jalgpallikoondises debüteeris 8. septembril 2018 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Malawi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 19. novembril 2019 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Burundi vastu.

Ta kuulus Maroko koondisse 2019. ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel ning 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Saavutused
;Ajax
*Eredivisie: 2018–19, 2020–21, 2021–22
*KNVB beker: 2018–19, 2020–21
*Johan Cruyff Shield: 2019
;Müncheni Bayern
*Bundesliga: 2022–23
*DFL-Supercup: 2022

## Viited
Mathilde orden

**Mathilde orden** oli 29. jaanuaril 1771 asutatud Taani orden. Ordenit anti kokku 12 isikule:

# Caroline Mathilde, Taani kuninganna 
# Christian VII, Taani kuningas
# Juliane Marie, Taani leskkuninganna (Frederik V abikaasa)
# Frederik, Taani pärusprints, hilisem kuningas Frederik VI
# Johann Friedrich Struensee
# Peter Elias von Gähler 
# Christine Sophie von Gähler 
# Schack Carl Rantzau
# Caroline Schimmelmann
# Amalie Sophie Holstein
# Enevold Brandt
# Louise von Plessen
Lõuna- ja Ida-Ukraina annekteerimine

**Lõuna- ja Ida-Ukraina alade annekteerimine** toimus 30. septembril 2022, kui Venemaa keset käimasolevat Vene-Ukraina sõda annekteeris neli Ukraina oblastit: Luhanski, Donetski, Zaporižžja ja Hersoni. Need neli oblastit moodustavad Ukraina pindalast 15% ning mitte ükski ei olnud annekteerimise ajal täielikult Venemaa kontrolli all. Anneksioon oli ulatuslikum 2014. aasta Krimmi annekteerimisest ning teise maailmasõja järgse Euroopa suurim. Anneksiooni tulemusel tekkis Venemaal maismaaühendus Krimmi poolsaarega ning Ukraina kaotas pääsu Aasovi merele.

Paar päeva enne nende Ukraina alade annekteerimist organiseerisid Vene okupatsioonivõimud sõja tõttu elanikest hõredaks jäänud aladel rahvusvaheliselt mittetunnustatud anneksioonireferendumid. Anneksioon toimus seitse kuud pärast sissetungi algust ja vähem kui kuu aega pärast Ukraina Harkivi vastupealetungi algust. Moskvas peeti anneksiooni puhul allkirjastamistseremoonia, millest võtsid osa okupatsioonivõimude juhid Leonid Passetšnik, Deniss Pušilin, Jevgeni Balitski ja Volodõmõr Saldo ning Venemaa president Vladimir Putin.

Rahvusvaheline kogukond anneksiooni ei tunnusta. Ukraina, Euroopa Liit, Ameerika Ühendriigid ja ÜRO on asunud seisukohale, et annekteerimisel ei olnud õiguslikku alust ega mõju. Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi esitas vastukaaluks taotluse liituda NATO-ga kiirendatud korras.

## Vaata ka
* Krimmi annekteerimine
* Vladimir Putini Krimmi-kõne
* Väljapakutud Transnistria annekteerimine
* Väljapakutud Lõuna-Osseetia annekteerimine
* Nõukogude Liidu lagunemisel tekkinud ja taastatud riigid
* Venemaa poolt okupeeritud alad
* Vene imperialism
* Vene irredentism
* Novorossija (projekt)
* Novorossia
* Tuumaähvardused 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse
* Sõjaliste okupatsioonide loend
* Riigipiirimuudatuste loend (1914–)
* Territoriaalrahvuslus

## Viited
Kyūjō vahejuhtum

**Kyūjō vahejuhtum** (jaapani keeles 宮城事件, *Kyūjō Jiken*) oli sõjaväelise riigipöörde katse Jaapanis teise maailmasõja lõpus. Vahejuhtum leidis aset ööl vastu 15. augustit 1945 ehk päeva, kui Jaapan teatas Liitlastele kapituleerumisest. Riigipöördekatse taga olid Armeeministeeriumi staap ja suur osa keiserlikust kaardiväest, kuna nad ei olnud nõus alistuma.

Mässulised ohvitserid tapsid keiserliku kaardiväe kindralleitnandi Takeshi Mori ning proovisid võltsida käsku hõivata Tōkyō keisripalee. Sõjaväelased üritasid 2. brigaadi keiserliku kaardiväe jalaväe abil panna keiser Hirohitot koduarresti. Ülestõusnutel ei õnnestunud riigipöördesse kaasata ei idaringkonna armeed ega keiserliku armee juhtkonda. Kuna ülejäänud osa relvajõududest riigipöördega kaasa ei läinud, läksid riigipöörde korraldajad *[[harakiri]]* teel vabasurma. Kuna riigipöördekatse kukkus läbi, jätkus Jaapani kapituleerumine plaani päraselt.

## Vaata ka
* Gyokuon-hōsō
* Matsue vahejuhtum
* Keiser (film 2012)

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Välislingid
* Researching room for the Kyūjō Incident
* The coup d'état by Masao Inaba
* Nihon no ichiban nagai hi ("Japan's Longest Day") - 1967 Film dramatizing the incident.
Z-põlvkond

**Z-põlvkond** ehk **generatsioon Z**, kõnekeelselt **zuumerid** (inglise keeles *Zoomers*), on demograafiline rühm, mis järgneb Y-põlvkonnale. Üldiselt määratletakse nende sünniaastate vahemikku 1990. aastate keskpaigast kuni 2010. aastate alguseni (Pew Research Centeri järgi näiteks 1997–2012)

Z-põlvkonna esindajad on üldiselt vahemikus 1965–1980 sündinud X-põlvkonna liikmete lapsed.

## Viited
Valge Tüdruk

**Valge Tüdruk** ehk *White Girl* on Elina Masingu muusikaline ***[[alter ego]]***.

Valge Tüdruk kehastab stereotüüpi, mida nähakse tänapäeva naise asemel. Debüütsingel "Tra pls" ilmus 2020. aasta sügisel, seejärel on laulja avaldanud näiteks singlid "Transparency" (2021), "Machine" (2022) koostöös Florian Wahli ja Keity Meieriga ning "Eat Your Own Shit Dog in a Good Way" (2022). Žanriliselt laveerib tema muusika art-popist keeltevahelise räpini, hiphopi biitidest poeetiliste jämmideni, kodukootud post-interneti helidest terava teknoni. 

Valge Tüdruku muusikaline karjäär algas bändi 5HORSES koosseisus, mille tuntuimad lood on "Antonina" (2019) ja "Canada" (2019).
Valdo Lips

**Valdo Lips** (sündinud 23. augustil 1970 Tallinnas) on eesti jurist, korvpallur ja korvpallitreener.

## Haridus
Valdo Lips lõpetas 1989. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli (praegune Eesti Spordigümnaasium), õppis Tallinna Pedagoogilise Instituudi (praegune Tallinna Ülikool) kehakultuuriteaduskonnas (1989–1992) ning lõpetas Tartu Ülikooli Õigusinstituudi 1998. aastal.

## Mängijakarjäär
Lips on mänginud Roman Ubakivi juhendatud poistemeeskonnas Tallinna Lõvid jalgpalli.

Korvpallitreeninguid alustas ta Tarmo Velleste õpilasena, hiljem olid Tallinna Spordiinternaatkoolis tema treeneriteks Jaanus Levkoi ja Märt Kermon. Tema pikkus on 186 cm. Valdo Lips võitis 1988. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistlustel U18 Eesti koondisega pronksmedali. Ta on kuulunud 1994.–1997. aastal Eesti meeste koondisse, oli 1994. aastal Põhjamaade klubimeeskondade lahtiste meistrivõistluste ja Idaliiga võitjameeskonna koosseisus. Suveuniversiaadil Buffalos 1993. aastal saavutati 10 koht. 

Alates 1991. aastast on Valdo Lips võitnud Tallinna klubides mängides Eesti meistrivõistlustel 2 kuldmedalit (1991 ja 1994 Tallinna Asto Basket), 5 hõbe- ja 3 pronksmedalit (Tallinna Asto Basket, BC Tallinn, Tallinna Baltika KK, Nybit) ning võitnud aastatel 1990–1997 neli karikat. Ta on olnud meeskonna kapten.

## Treeneritöö
Valdo Lips on tegutsenud Viimsi Korvpalliklubis noortetreenerina ja treenerina. Ta on osalenud Rahvusvahelise Korvpalliliidu (FIBA) üleeuroopalises koolitusprogrammis. Valdo Lips tõstis peatreenerina Viimsi esindusmeeskonna korvpalli Eesti teisest liigast esiliigasse. Esiliigas võitsid tema hoolealused meeskonnast KK Viimsi/Noto hooajal 2018/2019 pronksmedalid ning 2019/2020 lõpetas meeskond teisel kohal. Hooajal 2020/2021 oli ta Tallinna Kalev/TLÜ treener ja 2021/2022 KK Viimsi/Sportland treener, kellega sai PAF Eesti-Läti korvpalliliigas 2. koha.

## Muud
Lips on töötanud alates 1998. aastast mitmes õigusasutuses, sealhulgas 2006.–2014. aastal advokaadibüroos Borenius, 2015.–2019. aastal advokaadibüroos Valdo Lips (aastast 2011 vandeadvokaat). Aastail 2020–2021 oli ta PRIORE Advokaadibüroo OÜ partner ja vandeadvokaat ning 2021. aastast on samas nõunik.

## Viited

## Välislingid
* Uus korvpalli esindusmeeskond. Viimsi Teataja, 13 oktoober 2017. DIGAR
* Kaks-kolm eestlast uude FIBA treeneri koolitusprogrammi Basket.ee.
* Valdo Lips asub meistriliiga meeskonna peatreeneriks, Viimsi Teataja, 18.01.2021.
Phanerochaetaceae

***Phanerochaetaceae*** on kandseente sugukond.

## Eesti perekondi
**Bjerkandera* – suitsik
**[[Donkia]]*
**Hapalopilus* – pruunik
**[[Phanericium]]*
**[[Phanerochaete]]*
**Phlebiopsis* – hiidkoorik
**[[Rhizochaete]]*
**[[Riopa]]*

## Perekondi mujal
**[[Porostereum]]*
**[[Terana]]*

## Välislingid
*
Abdõkadõr Orozbekov

**Abdõkadõr Urazbekov** (1889 Ohna, Fergana oblast, Venemaa Keisririik – 1938 Taš-Döbö, Tšüj oblast, Kirgiisi NSV) oli Kirgiisi ANSV Kesktäitevkomitee Presiidiumi esimees (1927–1937) ja Kirgiisi NSV Kesktäitevkomitee Presiidiumi esimees (1937–1937).
Pruunik

**Pruunik** (*Hapalopilus*) on kandseente perekond.

## Eesti liike
**Hapalopilus rutilans* – kaneelpruunik, kinaverpruunik

## Liike mujal
**[[Hapalopilus eupatorii]]*
**[[Hapalopilus ribicola]]*

## Varasemaid liike
**Aurantiporus croceus* – krookuspruunik
**Aurantiporus priscus* – lõhepoorik
**Erastia aurantiaca* – kuldpruunik
**Erastia ochraceolaterita* – ookerpruunik

## Välislingid
*
Hiidkoorik (perekond)

**Hiidkoorik** (*Phlebiopsis*) on kandseente perekond.

## Eesti liike
**Phlebiopsis gigantea* – hiidkoorik

## Liike mujal
**[[Phlebiopsis crassa]]*
**[[Phlebiopsis ravenelii]]*

## Välislingid
*
Aljona Suržikova

**Aljona Suržikova** (sündinud 6. jaanuaril 1982 Tallinnas) on Eesti filmilavastaja.

Ta õppis aastatel 2000–2004 Tallinna Ülikooli telerežii erialal ja 2006–2008 Peterburi Riiklikus Kino ja Televisiooni Ülikoolis filmirežii erialal.

Aljona Suržikova on oma sotsiaalselt tundlikke teemasid kajastavate dokumentaalfilmidega leidnud tunnustust ka väljaspool Eestit.
2013. aastal pälvis ta Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali Noore filmitegija preemia.

## Lavastatud filme
* 2021 "Uue ajastu kunstnik Edith Karlson"
* 2020 "Ankeet"
* 2018 "Juured: Oodates imet"
* 2017 "Kerro 40"
* 2017 "Lumi Punasel lagedal"
* 2016 "Aktuaalne Narva"
* 2016 "Tee otsing. Robert Kasemägi"
* 2014 "Poissmees ja Volga"
* 2013 "Suur-Sõjamäe"
* 2011 "Laulev Nadežda"

## Viited

## Välislingid
* Aljona Suržikova: ma ei teinud filmi sõjast, vaid inimestest; ERR kultuur, 06.05.2022
* Käru kogukonna aasta emaks valiti Aljona Suržikova; Tre Raadio, 09.05.2021
* Aljona Suržikova traagiline, ent elujaatav lugu; Postimees, 29.04.2018
Visarid (almanahh)

"Visarid" oli 1960. aastate lõpul ja 1970. aastate algul ilmunud omakirjastuslik kunstialmanahh, mida andis välja samanimeline kunstirühmitus Tartus ja mida ilmus kolm numbrit. 

"Visarites" ilmus peamiselt tõlkeartikleid kaasaegse kunsti kohta. 

* Visarid 1. Pariis. 
* Visarid 2. Soome. 
* Visarid 3. Ameerika.

## Vaata ka

* Visarid
Aleksei Mordašov

**Aleksei Aleksandrovitš Mordašov** (Алексей Александрович Мордашов; sündinud 26. septembril 1965) on Venemaa suurärimees ja oligarh. Venemaa suurima teraseettevõtte Severstal suuromanik (omab 77% aktsiatest) ja juhatuse esimees.

## Elulugu
Ta sündis Tšerepovetsis Vologda oblastis. 1988. aastal lõpetas masinaehituse alal Palmiro Togliatti nimelise Leningradi Inseneri- ja Majandusinstituudi.

Pärast instituudi lõpetamist 1988. aastal töötas ta Tšerepovetsi metallurgiatehases vanemökonomistina, mehaanilise remonditöökoja nr 1 majanduse ja töökorralduse büroo juhatajana, planeerimisosakonna juhataja asetäitjana.

Venemaal erastamise algperioodil, 1992. aastal, sai Mordašovist Tšerepovetsi metallurgiatehase majandus- ja finantsdirektor, mis peagi muudeti Severstaliks. Tehase peadirektor Juri Lipuhhin andis talle volitused tehase aktsiatega tegelemiseks. Mordašov, koondades metallitoodete müügist saadud kasumi siduskauplejale Severstal-Invest, ostis töötajatelt aktsiaid. 24% kaupleja aktsiatest kuulus Lipuhhini juhitud tehasele, Mordašov emiteeris endale 76% Severstal-Investi aktsiatest. Mõne aja pärast osutus 16% tehase kapitalist tema isiklikuks omandiks ja veel 80% aktsiatest oli tema kontrolli all. 1997. aastal ostis Mordašov tagasi Severstal-Investile kuulunud tehase aktsiad ja tagandas endise direktori äritegevusest.

2000. aastal sai Mordašovist üks Venemaa-Saksa valitsustevahelise majandus- ja rahandusalase strateegilise koostöö töörühma liige. 

2003. aastal sai Mordašovist Rossija panga kaasomanik, omandades Severstalile 8,8% osaluse pangas.

2007. aastal sai Mordašovist Saksa reisifirma TUI Group aktsionär.

2008. aastal asutas ta National Media Groupi.

2013. aastal omandasid Aleksei Mordašov ja Juri Kovaltšuk Tele2-s 50% osaluse.

Alates 2014. aastast oli Mordašov riikliku terasetootjate tööstusliidu Russian Steel Non-Commercial Partnership president.

2015. aastal lahkus Mordašov Severstali tegevjuhi kohalt ja asus direktorite nõukogu esimehe kohale.

## Sanktsioonid
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit tema vastu viisa- ja majandussanktsioonid. 25. märtsil 2022 tegi seda Jaapan ja 2. juunil 2022 USA.

4. märtsil 2022 konfiskeeris Itaalia politsei tema 65-meetrise jahi Lady M. Arestiti ka tema villa Rocky Ram, mille väärtus on 105 miljonit eurot, eraranna ja kolme basseiniga.

## Viited
Andrei Sõtševoi

**Andrei Ivanovitš Sõtševoi** (vene keeles *Андрей Иванович Сычевой;* sündinud 16. mail 1969 Troitskaja staniitsas Krõmski rajoonis Krasnodari krais) on Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant), Venemaa 8. kaardiväe armee ülemjuhataja.

## Haridus
Ta lõpetas Suvorovi sõjakooli. 1990. aastal lõpetas V. I. Lenini nimelise Uljanovski kaardiväe kõrgema tankijuhtimiskooli, 2002. aastal Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia, 2016. aastal Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia.

## Karjäär
Novembrist 2009 kuni jaanuarini 2011 Kaug-Ida sõjaväeringkonna 70. eraldiseisva kaardiväe motoriseeritud laskurbrigaadi ülem. Augustist 2011 kuni jaanuarini 2012 Ida sõjaväeringkonna 59. eraldiseisva motoriseeritud laskurbrigaadi ülem.

Maist 2013 kuni augustini 2014 Tamani-nimelise 2. kaardiväe motoriseeritud laskurdiviisi ülem. 2016–2017 Ida sõjaväeringkonna 5. armee staabiülem. 2017–2019 Lõuna sõjaväeringkonna 8. kaardiväe armee staabiülem, 2019–2022 armeekomandör. 22. veebruaril 2019 anti talle kindralleitnandi sõjaväeline auaste. 2022. aasta veebruaris asus sissetungil Ukrainasse juhtima Venemaa väegruppi Zapad.

## Sanktsioonid
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle viisa- ja majandussanktsioonid.

## Viited
Tartu sügis (kirjutis)

**"Tartu sügis"** oli Ants Juske ja Linnar Priimäe omakirjastuslikul teel levinud kirjutis (1978. aastast), milles iseloomustati eri põlvkondi Eesti sõjajärgses ühiskonnas, andes neile nimetusi nagu "a", "ad astra", "illusionistid", "kadunud, pettunud", "per aspera", "väsinud", "ebalitsid", "laine ohvrid" ja "disko-teksa põlvkond". 

## Käsitlusi

6. jaanuaril 1979 ilmus Poolpäevalehes nr 7 "Tartu sügise" kokkuvõte ja laiem käsitlus pealkirjaga "Tõusudest ja mõõnadest". 

1982. aastal ilmus "Tartu sügis" väliseesti ajakirjas Mana.

1991. aastal ilmus ajakirjas Vikerkaar ulatuslikum käsitlus. 

## Viited
Annie Ernaux

**Annie Thérèse Blanche Ernaux** (neiupõlvenimega **Duchesne**; sündinud 1. septembrill 1940 Lillebonne'is) on prantsuse kirjanik.

2022 pälvis ta Nobeli kirjandusauhinna.

## Teoseid
* Les Armoires vides, Gallimard, 1974.
* Ce qu'ils disent ou rien, Gallimard, 1977.
* La Femme gelée, Gallimard, 1981.
* La Place, Gallimard, 1983; eesti keeles "Koht", 2023, tõlkinud Malle Talvet
* Prix Renaudot 1984
* Une femme, Gallimard, 1987.
* Passion simple, Gallimard, 1992.
* Journal du dehors, Gallimard, 1993.
* Je ne suis pas sortie de ma nuit, Gallimard, 1997.
* La Honte, Gallimard, 1997.
* L'Événement, Gallimard, 2000.
* La Vie extérieure, Gallimard, 2000.
* Se Perdre, Gallimard, 2001.
* L'Occupation, Gallimard, 2002.
* L'Usage de la photo, avec Marc Marie, textes d'après photographies, Gallimard, 2005.
* Les Années, Gallimard, 2008 (ISBN 9782070779222); eesti keeles "Aastad", 2023, tõlkinud Sirje Keevallik
* Prix Marguerite-Duras 2008, Prix François-Mauriac 2008 et Prix Strega de la littérature européenne 2016
* L'Autre Fille, coll. « Les Affranchis », NiL Éditions, 2011.
* L'Atelier noir, éditions des Busclats, 2011.
* Retour à Yvetot, éditions du Mauconduit, 2013.
* Texte de sa conférence prononcée dans sa ville d'enfance d'Yvetot (Normandie) en octobre 2012, accompagné d'un entretien et de photographies personnelles.
* Regarde les lumières mon amour, Raconter la vie, Seuil, 2014.
* Mémoire de fille, coll. Blanche, Gallimard, 1er avril 2016, 160  p. (ISBN 9782070145973)53,54.
Osariik (Mehhiko)

Mehhikos on **osariik** (*estado*) 1. järgu haldusüksuse tüüp. Riigis on 32 föderaaltasandi haldusüksust, millest 31 on osariigid ning üks pealinn México.

Osariigid koosnevad valdadest. Pealinn koosneb linnaosadest, mis sarnanevad valdadega, kuid täidavad osaliselt teistsuguseid ülesandeid.

## Loend

## Viited
Rustam Muradov

**Rustam Usmanovitš Muradov** (*Руста́м Усма́нович Мура́дов*; sündinud 21. märtsil 1973) on Venemaa sõjaväelane, kindralleitnant, 5. oktoobrist 2022 6. aprillini 2023 Venemaa Ida sõjaväeringkonna komandör.

## Elulugu
Rustam Muradov sündis Dagestanis Tšinaris, ta on rahvuselt tabassaraan.

Keskhariduse omandas Novotšerkasski kadetikoolis. 1995. aastal lõpetas kiitusega Peterburi kõrgema üldvägede juhtivkoosseisu kooli. 2015. aastal lõpetas Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia.

2008–2009 242. kaardiväe motoriseeritud laskurrügemendi ülem, 2009 17. eraldiseisva kaardiväe motoriseeritud laskurbrigaadi ülem, 2009–2012 36. eraldiseisva kaardiväe motoriseeritud laskurbrigaadi ülem Ida sõjaväeringkonnas. 2012–2013 – Kesksõjaväeringkonna 473. Lisitšanski rajooni väljaõppekeskuse ülem. 2013–2015 Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia üliõpilane.

2015–2017 41. armee ülema esimene asetäitja ja staabiülem. 2016. aastal Venemaa esindaja Ukraina ja Venemaa ühises kontrolli- ja koordineerimiskeskuses relvarahu ja demarkatsioonijoone stabiliseerimise alal (JCCC).

2017. aastal oli Venemaa sõjaline nõunik Süürias. 28. detsembril 2017 andis Venemaa president talle Venemaa Föderatsiooni kangelase aunimetuse. Detsembrist 2017 kuni detsembrini 2018 Kesksõjaväeringkonna 2. kaardiväe armee ülem. Alates 25. detsembrist 2018 Lõuna sõjaväeringkonna ülema asetäitja.

Venemaa presidendi 20. veebruari 2020. aasta dekreediga anti talle järgmine kindralleitnandi sõjaväeline auaste.

11. novembrist 2020 kuni 9. septembrini 2021 oli Muradov Venemaa rahuvalvekontingendi ülem Mägi-Karabahhis.

Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse veebruaris 2022 asus ta juhtima väegruppi Vostok.

## Sanktsioonid
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle viisa- ja majandussanktsioonid.

## Viited
Großwilfersdorf

**Großwilfersdorf** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.

## Viited
Hartberg

**Hartberg** on linn *(Stadt)* Austrias Steiermargi liidumaal, Hartberg-Fürstenfeldi ringkonna keskus. Umbes 68 km maanteed A2 pidi üles on suur linn Graz.

Sellel linnal on pikk ja kirev ajalugu. Asula oli sieal juba neoliitikumis. Steiermargi üks tähtsamaid eelajaloolisi asulaid tekkis "Ringkogelil" 3. sajandil eKr. Seda ümbritses massiivne kaitsesein. 7-8 m kõrgusest ja 1500 m pikkusest müürist on alles vaid kaks torni (Schölbingeri torn ja Recki torn). Esimest korda on Hartbergi linnana mainitud 1286. aasta dokumendis. 15. sajandil vallutas selle Ungari kuningas Mátyás I. Tohutu tulekahju hävitas linna kuni paari majani, kuid rahvaarv on sellest ajast peale pidevalt kasvanud.

1122. aastal asutas Steiermargi markkrahv Leopold I "Hartbergi". Hartberg oli teatud aja isegi Steiermargi keskne küla. Esimene kirjalik viide Hartbergile kui "civitasele" oli 1286. aastal.

## Viited
KW-liin

**KW-liin** (prantsuse *Ligne KW*; flaami *KW-stelling*; tuletatud kohanimedest Koningshooikt ja Wavre) oli Belgia üks kaitseliine eeldatud Saksamaa sissetungi vastu Teise maailmasõja algul.

Liin algas Antwerpenist idas (nimi on küll Koningshooikti järgi, kuid liin algas tegelikult Alberti kanali vasakult kaldalt Broechemi lähedal Koningshooiktist põhja pool), suundus lõunasse ja lõppes Brüsselist kagus Wavre'i lähedal. Sealt edasi kagusse Namuri poole jätkus nõrgem Gembloux' liin.

Liini tuntakse ka prantsuspäraselt Dyle'i liini või flaamipäraselt Dijle liini nime all (Dijle jõe järgi).

Liin ehitati ajavahemikus septembrist 1939 kuni maini 1940. Selle põhiosad olid raudbetoonkindlustised (nii aktiiv- kui ka passiivkindlustised), kaitseotstarbeliselt üleujutatavad alad (sh ka vastavad lüüsid, pumbajaamad jms) ning erinevad tankivastased teras- ja tõkked (nt terastrossidega ühendatud Cointet' elemendid, osaliselt soistele aladele postitaoliselt süvistatud raudteerööpad, veega täidetud betoonkraavid jms), mis oleks suutnud panna vastu soomusrünnakutele.

## Pilte
Fotod: Robert Treufeldt, 23. mai 2014

Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal 01.jpg|Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal. Betooni sarruse lähivaade
Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal 02.jpg|Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal. Lõunavaade varjendi külje mürsutabamusele
Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal 03.jpg|Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal. Põhjavaade varjendi külje mürsutabamusele
Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal 04.jpg|Raudbetoonvarjend Wavre'i lähedal. Kinnimüüritud sissepääs tagaküljel


## Koordinaadid
 Liini algus põhjas

## Välislingid

*KWlinie.be. Hollandi keeles
Ilz (Steiermark)

**Ilz** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal. Ta asub merepinnast umbes 300 m kõrgusel, Ilzi jõe vasakkaldal, 1 km laiuses ja viljakas Ilzi orus, 43 km Grazist idas, 19 km Gleisdorfist idas ja 13 km Fürstenfeldist läänes. Esimesena nimetati seda 14. oktoobril 1265 Grazis Herbord von Fullnsteini hagiavalduses, kes oli piiskop Bruno von Schauenburgi õmbleja. Selles kirjutises on mainitud tunnistajat: Dominus Wernherus de Ylnz, tõenäoliselt selle linna vikaar.

## Huviväärsused

Peamine vaatamisväärsus on barokne kirik.

Feistritzi linnus asub Ilzist põhja pool Feistritzi jõe ääres. 1980. aastatel oli linnuse lagunemine ähvardav, kuid omanikud taastavad ja kohandavad hoonet. Vanim osa – torn – ehitati 1200. aasta paiku.

Vahetus ümbruskonnas on veel linnuseid: Kalsdorfi linnus, Benndorfi linnus ja Uhlheimi linnus.

## Liiklus

Ilz paikneb lõunapoolse kiirtee (mahasõit 138) ja Gleisdorfi maantee (B65) lähedal. See on Gleichenbergi maantee (B66) alguspunkt.

## Sõpruslinn

* Ruderting

## Viited
Kaindorf

**Kaindorf** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.

## Viited
Shaun Heshka

**Shaun Heshka** (sündinud 30. juulil 1985 Melville'is Saskatchewani provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis Vaasa Sport.

Aastatel 2003–2006 mängis ta Põhja-Ameerika noorteliiga Western Hockey League'i klubis Everett Silvertips. 2006. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastas lepingu NHL-i klubiga Vancouver Canucks. Seejärel mängis ta kolm hooaega American Hockey League'is (AHL) Canucksi tütarklubis Manitoba Moose, kuid Canucksi meeskonnas jäi NHL-is debüüt tegemata. 2009. aasta juunis kaubeldi Heshka NHL-i klubisse Phoenix Coyotes. Coyotesi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 7. novembril 2009 mängus Anaheim Ducksi vastu. Pärast seda mängis ta NHL-is veel seitsmes mängus, saades kirja kaks väravasöötu.

2010. aasta septembris sõlmis ta lepingu Austria kõrgliigaklubiga Salzburgi Red Bull, kellega tuli 2011. aastal Austria meistriks. Hooajal 2011/12 mängis ta taas AHL-is, kuuludes klubide Binghamton Senatorsi ja Peoria Rivermeni koosseisu.

2012. aasta novembris sõlmis Heshka lepingu Soome kõrgliigaklubiga Pori Ässät. 2013. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks. Hooajal 2012/13 pälvis Heshka liiga parimale kaitsemängijale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu.

2013. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Kaasani Ak Bars. Hooajal 2013/14 oli ta meeskonna resultatiivseim kaitsemängija (8+22) ning 2014. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. 2014. aasta oktoobris siirdus ta Vladivostoki Admirali, kus mängis hooaja lõpuni.

2015. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga MODO Hockey.

Aastatel 2016–2021 mängis Heshka viis hooaega Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät. Kärpätega tuli ta Soome meistriks 2018. aastal. Vaasa Spordiga liitus ta 2021. aasta aprillis.

2017. aastal võitis Heshka Kanada võistkonna koosseisus Spengleri karika.

## Viited

## Välislingid
* Shaun Heska Liiga.fi lehel
* Shaun Heshka NHL.com lehel
* Shaun Heshka hockeydb.com lehel
Brandon Barker

**Brandon Lee Colin Barker** (sündinud 4. oktoobril 1996 Manchesteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Morecambe.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Manchester City, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Hooajal 2013/14 valiti ta Manchester City akadeemia hooaja parimaks mängijaks. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 21. veebruaril 2016 Inglismaa karikamängus Chelsea vastu. 2015. aasta lõpus oli ta lühikest aega laenul Inglismaa esiliigaklubis Rotherham United, lüües nelja mänguga ühe värava. Hooajal 2016/17 oli ta Manchester Cityst laenul Hollandi esiliigaklubis NAC Breda, hooajal 2017/18 Šotimaa kõrgliigaklubis Hibernian ja hooajal 2018/19 Inglismaa esiliigaklubis Preston North End.

2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Šotimaa kõrgliigaklubiga Rangers. Hooaja 2020/21 teises pooles oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oxford United.

2022. aasta veebruaris sõlmis ta kuni hooaja lõpuni lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Reading.

2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Küprose kõrgliigaklubis Omonia. Viimast korda mängis ta Omonia meeskonnas 2023. aasta veebruaris, pärast seda ta enam meeskonda ei pääsenud. 17 mänguga oli ta Küprose kõrgliigas löönud ühe värava. Tema lõpetati leping 2023. aasta augustis.

2024. aasta jaanuaris naasis Barker Inglismaale ning sõlmis hooaja lõpuni lepingu.

Aastatel 2013–2016 mängis Barker Inglismaa noortekoondistes.

## Viited
David Burnie

**David Andrew Burnie** (sündinud 17. novembril 1955) on inglise zooloog.

Ta õppis Bristoli Ülikoolis bioloogiat.

Ta on paljude populaarteaduslike loodusraamatute ja mitme loodusentsüklopeedia autor.

## Teosed eesti keeles
*Burnie, David 1997. *Linnud ja nende maailm*. (Tõlkinud Indrek Rohtmets.) (Aken maailma 6.) Tallinn: Varrak.
*Burnie, David 2005. *Looduse entsüklopeedia*. (Tõlkinud Lauri Laanisto.) Tallinn: Varrak.
*Burnie, David 2006. *Õpilase loomaentsüklopeedia*. (Tõlkinud Lauri Laanisto.) Tallinn: Varrak.

## Viited
Antwerpeni Kaasaegse Kunsti Muuseum

**Antwerpeni Kaasaegse Kunsti Muuseum** (flaami *Museum van Hedendaagse Kunst Antwerpen*, sealt ka lühend **M HKA** või **MuHKA**; prantsuse *Musée d'Art contemporain d'Anvers*) on moodsa ja kaasaegse kunsti muuseum Antwerpenis Flandria piirkonnas Belgias .

1985. aastal asutatud muuseum asub Antwerpeni sadama endises teraviljaaitade kompleksis. Muuseum avati 20. juunil 1987 ja seda haldab flaami kogukond.

Muuseumi kogud põhinevad Gordon Matta-Clarki Fondi kogudel, kus on umbes 150 Belgia ja teiste riikide kunstnike teost. Muuseumi näitusepind on 4000 m².

Muuseumi esimene direktor oli Flor Bex, kes oli varem juhtinud 1970. aastal Antwerpenis Paleis op de Meiris asutatud Rahvusvahelist Kultuurikeskust (ICC). Esimesel näitusel olid Gordon Matta-Clarki enda tööd.

Alates 2002. aastast on muuseumi juhtinud Bart De Baere. Sellest ajast on pärit ekspositsiooni peamine jagunemine. Alumisel korrusel toimuvad suured rändnäitused, mille fookus on rohkem rahvusvahelisel kaasaegsel kunstil. Põhikogu erinevad näitused on ülemistel korrustel, seal toimub ka kaasaegsete kunstnike väiksemaid näitusi.

## Viited

## Välislingid

*Koduleht. Inglise keeles
Ottendorf an der Rittschein

**Ottendorf an der Rittschein** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.

## Viited
Vigilia

**"Vigilia"** oli aastatel 1972-1973 ja 1978-1979 ilmunud esseistikat sisaldav omakirjastuslik väljaanne, mille viiest numbrist ilmusid esimene ja teine ning neljas ja viies. 

"Vigilia" toimetaja oli Tõnn Sarv, kaanepaberi kujundas Ago Kivi.

"Vigilia" tähendab ladina keeles valvel olekut, valvsat jälgimist. Selle pealkirja pakkus välja Ain Kaalep.

## Sisu

### Vigilia

Sügisene Tartu 1972. 45 lk.

*Kohes me lääme vasta ööda,<br>vasta ööda, vasta kuuda,<br>vasta armasta aguda?*

* Tõnn Sarv. Elab ta veel?
* Kalle I. Eller. Parkinsoni seadusest ja eesti kultuurielust.
* Andres Langemets. Velmsidemest.
* Ain Kaalep. Monoloog Heinrich Koppeli haual.
* Peep Ilmet. Laulust.
* Indrek Saneda ( = Talis Bachmann). Oletusi ja kahtlusi seoses eestlannade naiselikkusega.
* Jaan Lykos ( = Jaan Unt). Elame veel!

### Vigilia II

Kevadine Tartu 1973. 44 lk.

*Tohi laulda vai ei tohi'<br>Kes sääl koton kullalõs,<br>kua mõtsa mõtõlõs?*

* Johnny B. Isotamm. Väikeväljaannete minevikust ja tulevikust.
* Enamtuntud väikeväljaannete bibliograafia (1967-1972).
* Oskar Ainma. Ääremärkus aktiivsusest.
* Paul-Eerik Rummo. Kirjutamine, avaldamine.
* Peep Ilmet. ...Miä um vikä laulu laulda...
* Alo Lillela ( = Reet Valgmaa, Krista Kaer, Kersti Unt). Märkmeid "tervest mõistusest" ehk seekord sedapidi.
* Kalle I. Eller. Kaasaegseile.

### Vigilia III (ei ilmunud)

Sügisene Tartu 1973.

*Meie üte eide latse,<br>üte taadi taimekese:<br>üits meid eite imetanu,<br>üits meid kätki kiigutanu.*

* Tõnn Sarv. Ühest lähenemisvõimalusest.
* Johnny B. Isotamm. Kolm surmalendurit.
* Ernst Niimand ( = Mati Sirkel). Paul-Eerik Rummo "Saatja aadressi" lugedes.
* Andres Langemets.
* Ott Soo.
* Jaan Kaplinski. Rahvuskorralikkusest.
* "Vigilia" I – III koondsisukord.

### Vigilia IV

Tartu, 1978. 42 lk. 

*Miks on ilmake udune,<br>taevas tahmakarvaline,<br>rahvas rauaroosteline?*

* Endel Rebane ( = Tõnn Sarv). Meie missioon.
* T. P. ( = Tõnn Sarv). See ei ole kirjandus.
* N. Parkinson jun ( = Tõnn Sarv).
* Olev Zubas ( = Kalle Eller). Piiride kysimus.
* Peeter Ristmets ( = Tõnn Sarv). Kuidas kilplased haridust edendasid.
* Sais Maidla ( = Maris Sarv). Lihamasin on käima hakanud.

### Vigilia V

Tartu, 1978. 33 lk.

*Kuhu pian mina minema,<br>kuhu pian pia panema,<br>jalad alta andamaie,<br>keha keskelt kieramaie?*

* T. P. Eestlane ei naera.
* Sais Maidla. Kodukana hakkab kirema.
* Jaan Ark ( = Tõnn Sarv). Surmast.
* Endel Rebane. Trummid ja tabletid.
* Olev -m. Casus Tabelini.
* Erik Udam. Kui ma oleksin futuroloog.

## Viited

## Kirjandus

* Käsikirjad ei põle. Omakirjastuslikud väljaanded diskursiivsete muutuste kandjana nõukogude eesti kirjanduses. - Kersti Undi magistritöö.

* Kersti Unt ja Marja Unt. Seilates sadamata. Omakirjastus okupeeritud Eestis. Kujundanud Mari Kaljuste. Tallinn, Varrak, 2012, 397 lk. ISBN 9789985325308.

## Arhiivimaterjalid

* KM EKLA f 321 m 21:5-6, 22:1-2.
* Vigilia I E-kataloogis ESTER.
* Vigilia II E-kataloogis ESTER.
Sīmaņi

**Sīmaņi** on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas. 

Sīmaņi asub valla edelaosas. Külast läände jääb Mārsnēni lennuväli. Aastail 2009–2021 kuulus küla Priekuļi piirkonda.

2007. aastal oli külas 29 elanikku.

## Viited
Starti

**Starti** (vanasti ka **Startu muiža**) on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas. 

Starti asub valla edelaosas Starti järve kaldal. Külas on Startu ezersi bussipeatus.  

Küla on kujunenud endise Starti mõisa (*Stürzenhof*) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Priekuļi piirkonda.

2007. aastal oli külas 47 elanikku.

## Viited
Dzirkaļi (Mārsnēni vald)

**Dzirkaļi** on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas. 

Dzirkaļi asub valla kirdeosas Lisa jõe kaldal. Aastail 2009 – 2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.

## Viited
Rohrbach an der Lafnitz

**Rohrbach an der Lafnitz** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.

Rohrbach an der Lafnitz asub Jogllandis, ligikaudu 13 km Hartbergist põhja pool. Seal suubub Limbachi jõgi Lafnitzi jõkke.

## Transport

Rohrbach an der Lafnitzil on head transpordiühendused. Wiener Neustadti ja Hartbergi vaheline *Wechsel Straße* (B 54) läbib seda ning Viini ja Grazi vaheline *[[Süd Autobahn]]* möödub ligikaudu 10 km kauguselt.

*[[Thermenbahn]]i* Rohrbach-Vorau jaam pakub raudteeühendust Viini ja Hartbergiga.

Grazi ja Viini lennujaamad on mõlemad ligikaudu 100 km kaugusel.

## Haridus

Vallas on lasteaed, *[[Volksschule]]* ja *[[Neue Mittelschule]]*.

## Maamärgid

* Roomakatoliiklik Püha Joosepi kihelkonnakirik, ehitati aastatel 1959-1961, projekteeris Eberhardt Jäger ja sellel on Margret Bilgeri loodud triptühhoni vitraažaken.
* Niinimetatud *Zeilbrücke* on läätsekujuline sõrestiksild, mis viib *Thermenbahni* üle Lafnitzi oru. Sild jaguneb Eichbergi, Rohrbachi ja Schlag bei Thalbergi vahel; jõe keskjoon tähistab kahe viimase vahelist piiri.

## Inimesed

* Hans Gross (1930-1992), Rohrbach an der Lafnitzi aukodanik 1984. aastast.

## Viited
Lisa (Mārsnēni vald)

**Lisa** (ka **Lizaskrogs**  või **Mazā Lisa**) on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas. 

Lisa asub valla idaosas. Külas on Lāčplēši ja Mazā Lisa bussipeatus. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

2007. aastal oli külas 14 elanikku.

## Viited
Pintuļi

**Pintuļi** (ka **Trokšņi**) on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas. 

Pintuļi asub valla loodeosas. Külas on Pintuļi bussipeatus. Aastail 2009–2021 kuulus küla Priekuļi piirkonda.

Külast algab Miegupe jõgi. Sealsed Plēpji muinaskalmed on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.

2007. aastal oli külas 15 elanikku.

## Viited
Lucille Ball

**Lucille Désirée Ball** (6. august 1911 – 26. aprill 1989) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, produtsent ja modell. 

Tema tööd tunnustati Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna (1979) ja Kennedy Keskuse elutööauhinnaga (1986) ning kahe tähega Hollywoodi kuulsuste alleel. Ta pälvis viis Primetime Emmy auhinda ning oli nomineeritud veel kaheksale Primetime Emmy auhinnale. 

Balli karjäär algas 1929. aastal modellina. Varsti pärast seda alustas ta teatrinäitlejatööd New Yorgis Broadwayl, kasutades lavanime Diane (või Dianne) Belmont. 1930. ja 1940. aastatel näitles ta ka RKO Picturesi filmides lepingulise näitlejana. 1950. aastatel hakkas Ball näitlema telesarjades, mil tema ja ta abikaasa Desi Arnaz lõid situatsioonikomöödia "I Love Lucy". 

Aastatel 1960–1961 mängis Ball Broadway muusikalis "Wildcat", mille ta ka produtseeris. 1962. aastal asutas ta telestuudio Desilu Productions; temast sai esimene naine, kes omas suurt telestuudiot. Desilu Productions tootis palju populaarseid telesarju, sealhulgas "" ja "Star Trek". 1962–1968 näitles ta situatsioonikomöödias "Life with Lucy", mis oli sarja "I Love Lucy" järg. Pärast sarja "Life with Lucy" lõppu näitles ta ka kolmandas situatsioonikomöödias, "Here's Lucy", mis püsis eetris 1974. aastani.

Ball töötas näitlejana kuni surmani 1989. aastal.

## Viited

## Välislingid
Minimaalsete muutustega haigus

**Minimaalsete muutustega haigus** (ka **neeru minimaalsete muutustega haigus**, **minimaalsete muutustega glomerulopaatia**, **MCD**) on neere kahjustav haigus, mille tagajärjel tekib nefrootiline sündroom. Neeru minimaalsete muutustega haigus on kõige enam levinud lastel, põhjustades 70– 90% alla 10-aastaste laste ning 50% vanemate laste ja noorukite nefrootilisest sündroomist MCD on histoloogiline pilt, mis ei vasta ühele haigusüksusele ja esineb enamasti koos teiste haigustega.

## Kliiniline pilt
Kliinilises leius ilmneb lastel väljendunud proteinuuria ning nefrootilise sündroomi teke hüpoalbumineemia ja hüperlipideemiaga. Täiskasvanutel võib esineda ka hüpertensiooni ja neerupuudulikkust. Hematuuria esineb harva. Immunoglobuliin (Ig) G tase võib olla langenud ja viidata seosele infektsioonidega, komplemendi tase on tavaliselt normaalne.

### Nefrootiline sündroomi tunnused

* Ödeem
* Massiivne proteinuuria (>40 mg/m2/h lastel, >3,5 g/dl täiskasvanutel)
* Hüpoalbumineemia (<2,5 g/dl)

## Patogenees
Minimaalsete muutustega haigus tuleneb nefronites paiknevate podotsüütide düsfunktsioonist. Elektromikroskoopiliselt on näha podotsüütide jätkete arvu vähenemist ning ühtesulamist ja selle tulemusel kaotab glomerulaarfiltratsiooni barjäär terviklikkuse ning veres leiduvad valgud saavad filtreeruda uriini. Tekkinud hüpoalbumineemia viib vereplasma onkootse rõhu languse ja ödeemide tekkeni. 

## Ravi
Ravis on esimeseks valikuks kortikosteroidid. Samal ajal on oluline vähendada soolade ja vedelike tarbimist, et leevendada ödeeme. Sõltuvalt ravivastusest kortikosteroidravile jagatakse patsiendid kolme rühma:

* steroiditundlikud, kellel tekib remissioon proteinuuria osas 8–12 nädalase ravi jooksul (täiskasvanutel 16 nädala jooksul);
* steroidist sõltuvad, kellel tekib haiguse ägenemine kortikosteroidi annuse vähendamisel või 2 nädala jooksul pärast ravi lõpetamist;
* steroidiresistentsed, kes ei allu ravile kortikosteroididega.

Kui ravi saanud lapsel ei esine ravijärgselt 18–24 kuu jooksul uusi ägenemisi, näitab see tavaliselt, et tulevaste retsidiivide risk on tühine. Ligikaudu 20–30% areneb haigus harvaesinevateks ägenemisteks. Ülejäänud 40–50%, sagedamini alla 5-aastastel lastel, tekib haiguse sage ägenemine ja sõltuvus steroidravist. Ägenemised tekivad steroidide vähendamise ajal või pärast ravi katkestamist.

## Viited
Sankt Jakob im Walde

**Sankt Jakob im Walde** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.

## Viited
Berit Saar

**Berit Saar** (sündinud 3. veebruaril 2004 Rakveres) on eesti kergejõustiklane.

## Saavutused

** tulemus saavutatud kvalifikatsioonivõistluses*

## Viited

## Välislingid
Dambi

**Dambi** on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas. 

Dambi asub valla keskosas. Aastail 2009–2021 kuulus küla Priekuļi piirkonda.

Dambi keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.

2000. aastal oli külas kuus elanikku.

## Viited
Mārsnēnmuiža

**Mārsnēnmuiža** (ka **Gaitnieki** või **Mārsēnmuiža**) on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas.

Mārsnēnmuiža asub valla kirdeosas Lisa jõe kaldal. Küla on kujunenud endise Mārsnēni mõisa (*Marzenhof*) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Priekuļi piirkonda.

## Elanikkond


* 59 (1989)
* 65 (2000)
* 46 (2007)

* 84 (2011)
* 91 (2021)


## Viited
Obuļi

**Obuļi** (ka **Obuli**) on küla (*mazciems*) Lätis Cēsise piirkonnas Liepa vallas. 

Obuļi asub valla kaguosas. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.

Asula jääb osaliselt Gauja rahvusparki.

2007. aastal oli külas 13 elanikku.

## Viited
ECE

**"ECE"** (Eesti Evangeelse Luteri Kiriku hääle- ja informatsioonikandja) oli aastatel 1978–1980 ilmunud omakirjastuslik ajakiri, mida ilmus kokku kaheksa numbrit. 

Selles kajastati kristlike noorte kokkutulekutel avaldatud mõtteid, käsitleti kirikuelu probleeme ja pakuti lahendusi.

"ECE" toimetaja oli Tarmo Soomere.

## Arhiivimaterjalid

* KM EKLA f 321 m 26:1–7