open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gross Fiescherhorn

**Grosses Fiescherhorn** on mäetipp Berni Alpides, paiknedes Berni ja Valais' kantonite vahelisel piiril, poolel teel Mönchi ja Finsteraarhorni vahel. Selle tipp kulmineerub Fiescherhorni massiivi kohal, mis koosneb ka veidi madalamast Hinteres Fiescherhornist (4025 m) lõunas ja Kleines Fiescherhornist (ka *Ochs* ehk härg, 3895 m) idas. Põhjast on mõlemad hästi peidetud teiste mäetippude taha ja neid on näha ainult *Ischist* Grindelwaldis (1095 m). Mägi jaguneb Grindelwaldi ja Fieschertali valdade vahel.

Mäkketõusud tehakse tavaliselt ühest kolmest populaarsest marsruudist: üks algab Mönchsjochi hütist, teine Konkordia hütist ja kolmas Finsteraarhorni hütist.

## Ronimisajalugu

Tippu jõudsid esmakordselt 23. juulil 1862 H. B. George ja Adolphus Warburton Moore koos teejuhtide Christian Almeri ja Ulrich Kaufmanniga. Nad kasutasid tänapäevast tavamarsruuti, edelaseljakut.

Mäe põhjaküljel roniti esmakordselt 1926. aastal. 13. augustil jõudsid W. Amstutz ja P. von Schumacher tippu pärast 15-tunnist tõusu põhjaseljakul, mis on Fiescherwandi põhjapiir.

Esimese otsetõusu Fiescherwandile tegid W. Welzenbach ja H. Tillmann 1930. aastal. Welzenbach oli asjatundlik mägironija, kes vaidlustas oma aja levinud idee, et tõus Fiescherwandile oli võimatu. Eelmisel, 1929. aastal ronisid Welzenbach ja Tillmann põhjaseljakul vaid 8,5 tundi. Järgmisel aastal alustasid nad tõusu Fiescherwandile 5. septembri hommikul, võttes suuna otse tippu. Nad jõudsid üles õhtul pärast 12-tunnist tõusu.
Mirko

**Mirko** on lõunaslaavi päritolu mehenimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mirko 309 mehel, millega see oli levikult 354. mehenimi. Mirko oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 15). Kõige populaarsem oli eesnimi Mirko vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,71. Kõige populaarsem on eesnimi Mirko Järva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 5,02.

2025. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mirko 347 mehel. Mirko oli populaarsuselt 362. mehenimi.

## Nime kandjaid
*Mirko Cvetković, Serbia poliitik
*Mirko Englich, Saksamaa maadleja
*Mirko Hrgović, Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur
*Mirko Ojakivi, Eesti ajakirjanik ja saatejuht
*Mirko Puzović, Serbia poksija
*Mirko Põldma, Eesti jalgrattur
*Mirko Rajas, Eesti näitleja ja lavastaja
*Mirko Vučinić, Montenegro jalgpallur

## Viited
Visby toomkirik

**Visby toomkirik** ehk **Visby Maarja kirik** on kirik Visbys Ojamaal, ainuke säilinud keskaegne kirik kunagises hansalinnas. Alates 1572. aastast on see Visby piiskopkonna katedraalkirik.

## Ajaloost
Visby Maarja kirikut hakati ehitama 12. sajandil. Algselt oli see kolmelööviline ja idaküljes asuva põikhoonega romaani basiilika. Sellest perioodist on säilinud läänetorni alumine osa, mis jääb allapoole kaarfriisi. Kirik on kantkiviehitis saarel leiduvast lubjakivist. Kirik ehitati Gotlandi külastavatele saksa meresõitjatele ja kaupmeestele esmalt kaubakirikuks. Kogudusekirikuks kujunes see alles hiljem, kui sakslased olid linnas end püsivamalt sisse seadnud. Raha ehituseks saadi kaubandusest. 1225. aastal pühitseti kirik neitsi Maarjale.

Kiriku keskajast pärit osa arhitektuur järgib Saksamaa eeskujusid, eriti Vestfaali ja Reinimaa oma, kus pärines enamik Gotlandil ja Läänemerel tegutsenud kaupmehi. Näiteks on ümarkaarne Pruudiportaal tüüpiliselt Reinimaa hilisromaanika vormides. Kelpkatusega torn järgis rohkem kohalikke eeskujusid ja sarnanes paljude Gotlandi keskaegsete kirikutornidega.

Kirikut ehitati hiljem korduvalt ümber. Pikihoonet suurendati ja kujundati see ruumilt kodakirikuks, põikhoone mahtu kahekordistati, ehitati juurde veel üks kooriruum ja kaks idatorni. Hansakaupmeeste vajaduste järgi ehitati pikihoonele lisakorrus, mida kasutati kaubalaona.

1300. aasta paiku järgnes veel üks ümberehitus, mille käigus lisati kiriku lõunaküljele suur kabel, uuendati akende ehisraamistikke ja anti valgmikuakende ehitamisega (siseruumist pole neid siiski näha, aknad avanevad võlvipealsesse laoruumi) kiriku pikihoonele taas basiilika välimus, võib-olla Uppsala toomkiriku eeskujul. Samas võis Visby toomkirik ise anda keskaja jooksul eeskuju Uppsala ja Linköpingi toomkirikute ehitustöödele. Alates aastast 1423. ehitati läänetorn oma tänaseni säilinud kõrguseni. Tornikiivrite kuju pärineb 18. sajandist, varem olid need, nagu vanadelt piltidelt näha, teravatipulised kõrged telkkiivrid.

Sõjategevuses 16. sajandil põlesid kõik teised Visby keskaegsed kirikud peale Maarja kiriku maha ja need on tänases linnapildis säilinud varemetena. Sestpeale on kunagine saksa koguduse kirik ainuke kirik Visbys, kus peetakse jumalateenistusi. 1572. aastal anti Maarja kirikule Visby piiskopkonna peakiriku staatus.

19. sajandil, aastail 1890–1893 uuendati kiriku interjööri uusgooti stiilis. 1899.–1903. aastal remonditi kirikut arhitekt Axel Haigi juhtimisel ja siis kaunistati ka kiriku välisilmet uusgootika vormides. Idaviilu tippu seati Inglismaal 1890. aastatel valmistatud Kristuse kuju, ehitati uus käärkamber koos uue portaaliga, neljale keskaegsele veesülitile lisati viies, kabeli ülemisele osale ehitati haritorn ja hulgaliselt uusgooti dekoorielemente, nagu fiaalid ja tabernaaklitaolised raamistused tugipiilaritele.

## Seos Eestiga
1996. aastal avas president Lennart Meri Visby toomkirikus mälestuskivi II maailmasõja ajal Gotlandile põgenenud kaasmaalaste mälestuseks.

## Viited

## Välislingid
* Visby S:ta Maria domkyrka. - Svenska kyrkan
* Visby domkyrka. - mittvisby.se
Indrek Lillemägi

**Indrek Lillemägi** (sündinud 23. jaanuaril 1989) on Eesti haridustegelane ja koolijuht.

## Haridus
Lillemägi lõpetas põhikooli Põlva Keskkoolis ning õppis seejärel Hugo Treffneri Gümnaasiumi reaalklassis. Tal on Tartu Ülikoolist bakalaureusekraad kirjanduse ja kultuuriteaduste ning magistrikraad kasvatusteaduste erialal. Ta on Noored Kooli programmi vilistlane.

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Ta on Tallinna Pelgulinna Riigigümnaasiumi looja ja direktor (alates 2021. aasta augustist). Ta on ka Emili Kooli looja ning varasem direktor. Ta on olnud eesti keele, kirjanduse ja filosoofia õpetaja Väike-Maarja Gümnaasiumis.

## Tegevus poliitikas
Ta kuulub alates 2020. aastast erakonda Eesti 200.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 349 häält ning ei osutunud valituks.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Põhja-Tallinna linnaosas, sai 170 häält ning ei osutunud valituks.

## Artiklid, kõned ja intervjuud
*"Algaja koolijuhi päevik: Supp peab maha loksuma". Õpetajate Leht, 4. november 2016
*"Vanast haridusuuendusest. Revolutsioon kui ilus haigus". Sirp, 1. september 2017
*"Kas Eesti haridus on maailma parimate seas?" (Indrek Lillemäe ja Mailis Repsi väitlus). Postimees, 22. juuni 2020
*Kõne Paide Teatri aktsioonis "33 kõnet": "Näidake meile, 20. sajandi pässidele, et saab teisiti". ERR, 30. mai 2021
*"Me peame võtma vastutuse iga Eesti õpilase eest". Müürileht, 15. september 2021

## Tunnustus
*2014 – Väike-Maarja gümnaasiumi kõige õpilassõbralikum õpetaja
*2020 – Vabariigi presidendi kultuurirahastu noore haridustegelase preemia

## Isiklikku
Lillemägi on näidelnud Tartu Noorte Teatritehase ja Tartu üliõpilasteatri lavastustes, avaldanud kirjanduskriitikat ja haridusteemalisi artikleid Õpetajate Lehes, Sirbis, ajakirjas Vikerkaar jm. Lillemägi on juhtinud Hugo Treffneri gümnaasiumi õpilasesindust. Ta on jooksnud maratone ja tegeleb aktiivselt spordiga.

## Viited
Tallinna Lasnamäe Mehaanikakool

**Tallinna Lasnamäe Mehaanikakool** on kutseõppeasutus Tallinnas aadressil Uuslinna tänav 10. Seda haldab Haridus- ja Teadusministeerium.

Kool alustas tegevust 1. septembril 1971 nimega **Tallinna Kutsekeskkool nr 21** ja koolitas oskustöölisi ettevõttele Dvigatel. 1978. aastast kandis õppeasutus nime **[[Aleksander Hendrikson|A. Hendriksoni]] nimeline Kutsekeskkool nr 21** ning septembrist 1993 kannab see praegust nime.

30. augustil 2004 liideti Lasnamäe Mehaanikakooliga Kose Teeninduskool, mis seejärel suleti ning mitmed teeninduskooli töötajad läksid üle Mehaanikakooli.

Kooli õpikeskkond on renoveeritud ja sisseseade uuendatud. Kool annab kaasaegset tasemeõpet neljas õppekavarühmas. Kooli õpilaskodus, mis asub samal aadressil, on majutuskohti ligi 200 õppurile. 

Täienduskoolitusi antakse koostöös Töötukassaga ja ettevõtetega. 

Kooli direktor oli kuni 2024. aasta lõpuni Dimitri Koromnov.

Alates augustist 2025 juhib kooli Ott Pärna. 

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
* "Lasnamäe mehaanikakool sai protsendikunstiga taiese Audi sisepõlemismootorist" ERR, 8. september 2021
Tangerangi vanglatulekahju

**Tangerangi vanglatulekahju** (indoneesia keeles Kebakaran Lembaga Pemasyarakat Tangerang) oli Indoneesias Tangerangis asuva vangla C sektoris ööl vastu 8. septembrit 2021 toimunud tulekahju, mille tagajärjel hukkus 46 ja sai vigastusi 75 vahialust.

## Viited
Juhan Lang

**Juhan Lang** (sündinud 14. juulil 1989) on eesti ajakirjanik.

## Haridus
Lang sai Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudis ajakirjanduse erialal bakalaureusekraadi 2011. aastal ja magistrikraadi 2015. aastal. Samast aastast on ta Tallinna Tehnikaülikoolis ärikorralduse doktorantuuris. Tema teadustöö põhisuund on turu-uuringud. 

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Juhan Lang on börsitoimetuse juht väljaandes Äripäev. Enne seda oli ta Tartu Ekspressi peatoimetaja. Äripäevas on lisaks muule ajakirjandustööle tema kirjutada Investor Toomase investeerimisartiklid.

## Tunnustus
2017 – Tunnustus kaasakiskuvate ja innustavate teemade kajastamise eest Äripäeva raadios

## Viited
Triumfirist

**Triumfirist** (ladina keeles *crux triumphalis*) ehk **võidukaarerist** on monumentaalne krutsifiks, mis keskaegse kiriku sisustuses asetses kõrgel kohal võidukaares, toetudes enamasti võidukaare külgedesse kinnitatud risttalale. Kui krutsifiksi kõrval seisavad teised figuurid (Maarja ja Johannes, inglid, vahel ka donaatorid), on tavaks nimetada kogu kompositsiooni **võidukaaregrupiks**. Sõna tähistab nagu võidukaaregi puhul Kristuse võidutsemist (*Christus triumphans*) surma üle.

## Näiteid

Gotland-Stenkumla-Kirche 09.jpg|800-aastane võidukaarerist Stenkumla kirikus Ojamaal
Mg-k d1102279 Linde-Triumphkruzifix.jpg|Ojamaa Linde kiriku triumfirist Stockholmi muuseumis
Dom (Lübeck) Triumphkreuz.JPG|Bernt Notke loodud Lübecki toomkiriku võidukaaregrupp
Soest130811hohnekirscheib.jpg|Soesti Maarja kiriku rist, u 1200
Triumphkreuzgruppe, um 1220. Dom Halberstadt.jpg|alt=Die umfassend erhaltene Triumphkreuzgruppe im Dom zu Halberstadt.|Halberstadti toomkiriku võidukaarerist, u 1220
Wechselburg-Lettner.jpg|Triumfirist romaani letneril Wchselburgi kloostri Püha Risti kirikus, 1230–1240
Bad Doberan, Münster, Triumphkreuz Christusseite 3,1.JPG|Doberani toomkiriku rist, 1360–1370
Schweriner Dom Kreuz.jpg|Schwerini toomkiriku rist 16. sajandist


## Viited

## Välislingid
* K. Akel. Tallinn, Niguliste kirik, triumfirist. - Ajapaik
Gross Grünhorn

**Grünhorn** (või **Gross Grünhorn**) on mägi Berni Alpides. See asub seljakul Alpide kahe suure liustiku vahel: Aletschi liustik läänes ja Fiescheri liustik idas. Lõunas asub Gross Wannenhorn ja põhjas Gross Fiescherhorn.

Tavamarsruudi alguspunkt *Grünegghorni* ja edelaseljaku kaudu on Konkordia hütt (2850 m), milleni võib jõuda Fieschist (1049 m).

## Ronimisajalugu

Esmatõusu tegi 7. augustil 1865 Berni mineraloog Edmund von Fellenberg koos teejuhtide Peter Micheli, Peter Eggeri ja Peter Inäbnitiga. Nad ronisid mäkke lääneküljelt, alustades *Ewigschneefeldilt*, Aletschi liustiku kõrvalliustikult. Nad jõudsid edukalt tippu vaatamata väga halvale ilmale. Samad mägironijad olid eelmisel aastal proovinud tippu jõuda, kuid jõudsid vaid Grünegghorni madalamale kohale.

Teise mäkketõusu tegi W. A. B. Coolidge koos teejuhtide Christian ja Rudolf Almeriga (Christian Almeri pojad).

Marsruudi kirdeseljakul avasid 26. augustil 1913 D. von Bethmann-Hollweg ja O. Supersaxo. 1950. aasta suvel ronis G. Van der Leck lääneküljel. Läänesambal ronisid lõpuks C. Blum ja U. Frei 27. augustil 1967.

Kuulus Šveitsi mägironija Erhard Loretan suri pärast kukkumist Grünhornil 28. aprillil 2011.
Stena Line

**Stena Line** on Rootsi laevanduskontsern ja üks suurimaid parvlaevareedereid maailmas. Stena Line'i laevad sõidavad laevaliinidel Taani, Saksamaa, Iirimaa, Läti, Hollandi, Norra, Poola, Rootsi ja Ühendkuningriigi vahet. Stena Line on osa kontsernist Stena AB, millesse kuulub teisigi laevakompaniisid.

## Viited

## Välislingid
*Stena Line'i koduleht
Ribeaupierre

**Ribeaupierre** (vene keeles *Рибопьер*) on Šveitsist Vaud' kantonist pärit aadlisuguvõsa. Tänapäeval elavad suguvõsaliikmed Saksamaal.

## Ribeaupierre´id rüütelkonna matriklis
Riiginõukogu liige tõeline salanõunik Alexander Ribeaupierre (1783−1865) võeti 29. veebruaril (vkj) 1844. aastal Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kõrvalliinist pärit major Johann Franz von Ribeaupierre (1764−1842) võeti 1817. aasta 19. juunil Baieri kuningriigi matriklisse. Tema järeltulija suurtööstur Josef Adolf Maximilian von Ribeaupierre (1864−1925) võeti Baieri matriklisse vabahärrana 4. oktoobril 1916.

## Suguvõsa liikmeid
### Ribeaupierre
*Jean François Ribeaupierre (1754−1790), brigadir, polgukomandör
*Krahv Alexander Ribeaupierre (1783−1865), kornet, tõeline salanõunik, ülemkammerhärra, Riiginõukogu liige, Venemaa suursaadik Türgis, Preisimaal ja Mecklenburg-Schwerinis
*Joseph von Ribeaupierre (1804−1892), Baieri kindralleitnant, rügemendikomandör
*Krahv Jean Ribeaupierre (1817−1871), tõeline riiginõunik, õuemeister, mõisaomanik
*Krahv Georg Ribeaupierre (1854−1916), polkovnik, tallmeister, Venemaa olümpiakomitee esimehe abi, metseen
*Vabahärra Josef Adolf Maximilian von Ribeaupierre (1864−1925), Baieri major, suurtööstur

### Ribeaupierre-Rappolstein
*Vabahärra Rüdiger Karl Eduard Edgar von Ribeaupierre-Rappolstein (1899−1945), reservkapten, loodusteaduse doktor, mõisaomanik

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 98.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 303-304 https://personen.digitale-sammlungen.de//baltlex/Blatt_bsb00000601,00312.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd XI. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2000. Lk 380-381.
**Genealogisches Handbuch des in Bayern immatrikulierten Adels*. Band XVI. Neustadt an der Aisch/Mittelfranken: Verlag Degener & Co., inhaber Gerhard Gessner, 1986. Lk 406-408.
*Долгорукой, Князь Федорь. *Родословный сборникь (сь гербами)*. С.-Петербургь: Типография п. ф. "Электро-Типография Н. Я. Стойковой", 1913. Lk 40 http://elib.shpl.ru/ru/nodes/70100-vyp-1-1913#mode/inspect/page/42/zoom/4.
Aškalid

**Aškalid** on albaania keelt kõnelev vähemusrahvus, kes elavad peamiselt Albaanias, Kosovos, Serbias (sh Vojvodinas).

Nende päritolu on ebaselge, kuigi enamik neist on usult moslemid. Ühe teooria kohaselt on nad Palestiinast pärit albaaniastunud romad, samas kui mõned peavad neid türklaste või egiptlaste järeltulijateks. Nimetus on tuletatud Iisraeli linna Ashkeloni järgi.
Viljandi Pensionäride Liit

**Viljandi Pensionäride Liit** (lühendatult VPL) on Viljandi pensionäre ühendav organisatsioon. Liidu eesmärk on kaasata pensionäre ühistegevustesse, et anda neile uusi oskusi ja teadmisi. Samuti peetakse oluliseks julgustada liidu liikmeid ühiskonnaelus osalema.

Viljandi Pensionäride Liit asutati 5. märtsil 1991. Liit kuulub Eesti Pensionäride Ühenduste Liitu, mis ühendab pensionäride organisatsioone üle Eesti.

## Viited

## Välislingid
* Viljandi Pensionäride Liidu Facebooki leht
Museumsinsel (München)

**Museumsinsel** on Münchenis Isari jõe saar, millel asuvad Deutsches Museumi teaduslikud ja tehnilised filiaalid.

Saare pindala on 8,6 hektarit.

## Vaata ka
* Praterinsel

## Välislingid
Praterinsel

**Praterinsel** on Münchenis üks kahest Isari jõe saarest.

Saare pindala on 3,6 hektarit.

## Vaata ka
*Museumsinsel

## Välislingid
Dominique Perrault

**Dominique Perrault** (sündinud 9. aprillil 1953 Clermont-Ferrandis) on prantsuse arhitekt ja linnaplaneerija, kes sai tuntuks Prantsuse Rahvusraamatukogu projekteerijana.
Lever House

**Lever House** on 21-korruseline kõrghoone, mis asub Park Avenue puiesteel New Yorgis. Rahvusvahelises stiilis ehitist peetakse esimeseks modernseks klaaskast-pilvelõhkujaks (94 m). Seda tarindati aastail 1950–1952.

## Mälestisväärsus
1982. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*). 1983. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*).

## Välislingid
Seksi metafüüsika

**"Seksi metafüüsika"** (itaalia keeles "Metafisica del sesso") on traditsionalistliku filosoofi Julius Evola teos, mis esimest korda avaldati Rooma kirjastuses Atanòr di Roma 1958. aastal ja mida on hiljem mitmesse keelde tõlgitud.
Highflyer (laev 1898)

**Highflyer** (prefiksiga HMS ehk Her Majesty's Ship – 'tema majesteedi laev') oli kuninglikule mereväele ehitatud Highflyer-klassi ristlejate juhtlaev, mis valmis 1890. aastate lõpus.

See alustas teenistust lipulaevana Ida-India ning Põhja-Ameerika ja Lääne-India jaamades. Laev võeti reservi 1908. aastal, enne kui sai taas Ida-India jaama lipulaevaks 1911. aastal. Kaks aastat hiljem naasis laev koju, kus see muudeti õppelaevaks. Esimene maailmasõja alguses 1914. aasta augustis, määrati see Kesk-Atlandi üheksandasse ristlejaeskaadrisse, et segada Saksa kaubandusretki ja kaitsta liitlaste laevastikku.

Varsti pärast sõja algust tabas see ühte Hollandi laeva, mis vedas Saksa vägesid ja kulda. Seejärel uputas see Hispaania Sahara ranniku lähedal Saksa relvastatud abiristleja Kaiser Wilhelm der Große. Highflyer teenis suurema osa ülejäänud sõjast konvoisaatja ülesannetes ja viibis Halifaxi plahvatuse ajal 1917. aasta lõpus Halifaxis. 

Pärast sõda sai temast taas Ida-India jaama lipulaev. Laev müüdi vanarauaks 1921. aastal.

## Välislingid
Jablonné nad Orlicí

**Jablonné nad Orlicí** (saksa keeles *Gabel an der Adler*) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Ústí nad Orlicí ringkonnas. Jablonné nad Orlicí asub Ústí nad Orlicíst umbes 16 km idakirdes ja Pardubicest ligikaudu 59 km idas.

Jablonné nad Orlicí asub merepinnast 450 meetri kõrgusel.

Jablonné nad Orlicít on esmamainitud 1304. aastal.

Jablonné nad Orlicí vanalinn on alates 1. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Chrast

**Chrast** on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Chrudimi ringkonnas. Chrast asub Chrudimist umbes 11 km kagus ja Pardubicest ligi 19 km lõunakagus.

Chrast asub merepinnast 285 meetri kõrgusel.

Chrasti on kirjalikes ürikutes esmamainitud 1318. aastal. Asula tekkis lähedal asunud kloostri juurde.

## Viited
Harjumaa teatripreemia

**Harjumaa teatripreemia** on alates 1995. aastast Rahvusooper Estonia loomingulisele töötajale välja antav teatripreemia. Preemiat annab välja Harjumaa Omavalitsuste Liit koostöös Rahvusooperiga Estonia.

## Laureaadid

*1995 Helgi Sallo
* 1996 Teo Maiste
*1997 Mati Kõrts
* 1998 Nadia Kurem
* 1999 Riina Airenne
* 2000 Ivo Kuusk
* 2001 Jassi Zahharov
* 2002 Väino Puura
* 2003 Heli Veskus
* 2004 Rauno Elp
* 2005 Priit Volmer
* 2006 Tiit Härm
* 2007 Helen Lokuta
* 2008 Mart Madiste
* 2009 René Soom
* 2010 Arne Mikk
* 2011 Janne Ševtšenko
* 2012 Jüri Alperten
* 2013 Mart Laas
* 2014 Olga Rjabikova
* 2015 Mart Laur
* 2016 Marika Muiste
* 2017 Kristel Pärtna
* 2018 Vello Pähn
* 2019 Toomas Edur
* 2020 Ketlin Oja
* 2022 Toivo Unt
* 2023 Rahvusooper Estonia koor
* 2024 Elena Brazhnyk
* 2025 Heldur Harry Põlda

## Viited
Nová Bystřice

**Nová Bystřice** (saksa keeles *Neubistritz*, *Neu Bistritz*) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Jindřichův Hradeci ringkonnas. Nová Bystřice asub Austria piiri ääres, Jindřichův Hradecist ligi 16 km lõunakagus ja České Budějovicest umbes 46 km idas.

Nová Bystřice asub 588 meetrit üle merepinna.

## Viited
Vihma lõhn

**Vihmalõhn** ehk petrikoor on iseloomulik aroom, mis tekib vihmasajul teatud tingimuste kokkulangemisel.

## Tekkemehhanism
Lõhna tekitavad peamiselt taimeõlid ja mulla järgi lõhnav geosmiin. Vihmapiisa maapinnale paiskumise järel laialivalguv veetilk püüab lõksu veemullid, mis seejärel tilga pinnale sööstavad ning sõltuvalt piiskade kiirusest ja pinnaomadustest võib selle käigus vallanduda peentest veetilkadest koosnev udupilv. See pilv haarab endaga kaasa ka aromaatseid molekule, mis hakkavad tuule mõjul õhus levima ja ninna jõudes tajumegi spetsiifilist vihma lõhna.

## Tingimused
Võimalikult suure aerosoolipilve tekitamiseks peaks piisad olema teatud suurusvahemikus: need ei tohiks olla liiga suured ega liiga väiksed, just seetõttu ei teki arvatavasti vihmavärsket lõhna eriti tugevate või väga nõrkade sadude järel. Vihma lõhna tekkimiseks peab ka pinnas olema sobiva kuivustasemega, see ei tohiks olla liiga kuiv ega märg. Sobivate omadustega on näiteks savimuld.

## Nimetus
Austraalia teadlased nimetasid 1964. aastal selle lõhna *petrichor*'iks; see on tuletis kreekakeelsetest sõnadest *petra* ('kivi') ja *ichor* ('kuldne vedelik, mis voolavat surematute soontes').

## Vaata ka

* vihm
* aroom
* lõhnataju

## Viited
520 Park Avenue

**520 Park Avenue** on 54-korruseline elamispindadega pilvelõhkuja, mis asub Upper East Side'is New Yorgis.

## Vaata ka
*Billionaires' Row
Wolfgang Mieder

**Wolfgang Mieder** (sündinud 17. veebruaril 1944) on folklorist ja fraseoloog, germanistika ja medievistika ekspert, kaasaegse parömioloogia arendaja. 

Ta töötas 50 aastat Vermonti Ülikoolis ja oli pikka aega germanistika professor. Ta on enam kui saja vanasõnateemalise raamatu ja üle kolmesaja artikli autor, aastaraamatu "Proverbium: Yearbook of International Proverb Scholarship" ja raamatusarja "Supplement Series to Proverbium" toimetaja, paljude teadusorganisatsioonide liige, teaduspreemiate laureaat.

Wolfgang Mieder on eesti folkloristide sõber, eesti folklooriajakirjade ja -sarjade toimetuskolleegiumide liige ja kaasautor, eesti parömioloogia mentor, kes on andnud eesti uurijaile hinnalisi konsultatsioone, toetanud konkursiprojekte, kinkinud hulganisti parömioloogilist kirjandust, on eesti parömioloogide jt folkloristidega regulaarses kirjavahetuses.

Ta on mõiste "antivanasõna" looja. (Antivanasõnad on muudetud või ümber tehtud vanasõnad, mille põhieesmärk pole enam õpetlikkus, vaid esmajoones vaimukus, üllatus, uudsus ja naljasaamine. Näiteks asendatakse varem tuntud klassikalises vanasõnas mõni sõna, muudetakse teist poolt või lisatakse lihtlauselisele vanasõnale kõrvallause, mis muudab senist tähendust.) Mõiste esines W. Miederi ja Anna T. Litovkina ühisväljaandes "Twisted Wisdom: Modern Anti-Proverbs" (2002).

Wolfgang Miederi 70. sünnipäevaks ilmus Christian Grandli ja Kevin McKenna toimetusel pühendusteos ""Bis dat, qui cito dat" – Gegengabe in Paremiology, Folklore, Language and Literature. Honoring Wolfgang Mieder on His Seventieth Birthday" (Frankfurt am Main: Peter Lang, 2014).
Město Albrechtice

**Město Albrechtice** (saksa keeles *Olbersdorf*) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Bruntáli ringkonnas. Město Albrechtice asub Poola piiri ääres, Bruntálist ligikaudu 21 km põhjakirdes.

Asulat on esmamainitud 1377. aastal.

Linnas asub 16. sajandil rajatud renessanss-stiilis Linhartovy loss.

## Viited
Valtice

**Valtice** (saksa keeles *Feldsberg*) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Břeclavi ringkonnas. Valtice asub Austria piiri ääres, Břeclavist ligikaudu 9 km läänes ja Brnost umbes 51 km lõunas.

Valtice moodustab osa Lednice-Valtice kultuurmaastikust, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Valtice vanalinn on alates 20. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.

Asulat on esmamainitud 1192. aastal. Vastavalt 10. septembril 1919 allikrjastatud Saint-Germain-en-Laye lepingule andis Austria Valtice 1920. aasta juulis üle Tšehhoslovakkiale.

## Viited
Valatud Vere Päästja kirik

**Valatud Vere Päästja kirik** (vene keeles *Церковь Спаса на Крови*) on endine õigeusu kirik Peterburis Venemaal, mis tänapäeval tegutseb muuseumina. 

Kirik ehitati aastail 1883–1907 samasse kohta, kus Narodnaja Volja revolutsioonilised terroristid mõrvasid 1881. aasta märtsis keiser Aleksander II. Selle järgi on Romanovite rahastatud kirik ka nime saanud.

See on linna üks peamisi turismiobjekte.

## Välislingid
Vene nihilistide liikumine

**Vene nihilistide liikumine** oli 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses Vene impeeriumis toimunud filosoofiline, kultuuriline ja revolutsiooniline liikumine, mis oli nihilismi laiemate vormide eelkäija. 

Nad sattusid konflikti õigeusu kiriku võimudega, samuti valitsevate jäikade perestruktuuride ja tsaariaegse autokraatiaga.

## Vaata ka
*Narodniklus
Peterburi Püha Miikaeli kirik

**Peterburi Püha Miikaeli kirik** (saksa k. *St. Michaelis-Kirche*, vene keeles *Лютеранская церковь святого Михаила*) on Peterburis Vassili saarel asuv luteri kirik, mida tarindati aastail 1874–1876. Uusgooti stiilis kiriku kavandas insener Karl von Bulmering ja selle fassaad renoveeriti 1886. aastal Rudolf Berngardi kujundusega.

Kirikut kasutas  Peterburi Mihkli saksa kogudus
## Koguduse vaimulikud
* Tobias Plasching, pastor 1732–1747; 
* Hilarius Hartmann Henning, pastor 1747–1792; 
* Ludwig Jeremias Hoffmann, pastor 1794–1801; 
* Heinrich Conrad Heinemeyer, pastor 1801–1803; 
* August Friedrich Hirscfeld, pastor 1803–1829; 
* Carl Friedrich Rosental, pastor 1823–1827; 
* David von Flittner (1796–1869), pastor 1830–1859; 
* Adolf Stierin, pastor 1859–1860; 
* Carl Johannes Masing, pastor 1860–1878; 
* Paul von Loesch, pastor 1869–1877; 
* Guido Pingoud (1851–1914), pastor ja  Peterburi kindralsuperintendent, 
**Eugen Deggeller, adjunktpastor, 
**Karl Busch, adjunktpastor; 
* Karl Beldan, pastor 1903–1908; 
* Eugen Deggeler, pastor 1908–1915; 
* Karl Bush, pastor 1913–1918
## Vaata ka
*VELK Peterburi konsistooriumiringkond
## Viited

## Välislingid
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862,
Carlyle Hotel

**Carlyle Hotel** on 35-korruseline pilvelõhkuja, mis asub Upper East Side'is New Yorgis. Hotellina kasutatav ehitis avati aastal 1930.

## Vaata ka
*Madison Avenue
Trump Park Avenue

**Trump Park Avenue** (endiste nimedega Viceroy Hotel, Cromwell Arms ja Hotel Delmonico) on 32-korruseline elamispindadega pilvelõhkuja, mis asub Upper East Side'is New Yorgis. See valmis aastal 1929.

## Vaata ka
*Donald Trump
Ybbstali Alpid

**Ybbstali Alpid** (saksa: *Ybbstaler Alpen*) on mäestik Põhja-Lubjakivialpides ja Ida-Alpide osa, paiknedes Austrias.

Mäestik hõlmab ala piki Ülem-Austria, Alam-Austria ja Steiermargi liidumaade piire. Mäestikku kuulub Eisenwurzeni idaosa, samuti Göstlingi Alpid ja Kräuterin lõunas.

Göstlingi Alpides on populaarne suusapiirkond Hochkar (1808 m). Kõrgeim tipp on Hochstadl (1919 m).

Veel üks populaarne mägi on Dürrenstein (1878 m).
Rambouillet

**Rambouillet** on vald Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas, üks kolmest alamprefektuurist Yvelinesi departemangus. See asub Pariisi suurlinnapiirkonnas, selle keskusest 44,3 km kaugusel edelas. 2018. aastal elas seal 26 933 inimest.

Pariisi ja Versailles' läheduse tõttu peetakse seal aeg-ajalt prantsuse valitsuse istungeid.

## Vaata ka
*Rambouillet' mets

## Viited

## Välislingid

*Valla veebileht
Rambouillet' mets

**Rambouillet' mets** (prantsuse keeles *Forêt de Rambouillet*), tuntud ka kui **Yveline'i mets** (*Forêt de l'Yveline*), on mets, mis katab umbes 200 km² suurust ala Île-de-France'i regioonis. See asub Pariisist läänes. Rambouillet' linn, mille järgi see on nime saanud, asub metsa lõunaservas.

## Välislingid

*Veebileht
Pariisi I ringkond

**Pariisi I ringkond** (prantsuse keeles *I<sup>er</sup> arrondissement de Paris*) on Prantsusmaa pealinna Pariisi üks kahekümnest linnaringkonnast. Seda juhitakse koos II, III ja IV ringkonnaga, need moodustavad kokku Pariisi I sektori (*Paris-Centre*).

Tuntud ka kui *Louvre*, asub see piirkond peamiselt Seine'i jõe paremal kaldal. See hõlmab sealhulgas Île de la Cité loodeotsa, kus asus roomlaste linna Lutetia keskus. Parempoolse kalda osa (sealhulgas Les Halles) asustus ulatub varakeskaega.

See on linna kõige vähem asustatud ja pindalalt üks väiksemaid ringkondi – selle pindala on 1,83 km². Märkimisväärse osa alast hõivavad Louvre'i muuseum ja Tuileriesi aiad. Seal asuv Forum des Halles on linna suurim kaubanduskeskus. Suure osa ülejäänud ringkonnast hõlmavad ettevõtted ja haldusasutused. Elanikke oli ringkonnas 2021. aastal 15 919.

## Välislingid
Buštěhrad

**Buštěhrad** (saksa keeles *Buschtiehrad* või *Busterat*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kladno ringkonnas. Buštěhrad asub Kladnost umbes 5,5 km idas ja Praha kesklinnast ligikaudu 18 km lääneloodes.

Buštěhrad asub merepinnast 322 meetri kõrgusel.

Buštěhradi on esmamainitud 1209. aastal, linnaõigused sai 1497. aastal.

## Viited
La nave di Teseo

**La nave di Teseo** on Itaalia kirjastus.

Selle kirjastuse rajas Umberto Eco koos mõnede kirjanikest kaaslastega aastal 2015, reaktsioonina sellele, kui Silvio Berlusconi ostis ära kirjastuse Rizzoli (millega koos ka kirjastused Bompiani, Fabbri ja Marsilio). Eco oli avaldanud oma raamatuid Bompiani kaudu, ent ta ei tahtnud seda jätkata Berlusconi heaks.

Kirjastuse nimega tehakse viide Theseuse laeva paradoksile, mis küsib, kas vahetades tükikaupa kõik laeva osad, laev ikka seesama on. 

## Teoseid
*Eco, Umberto 2017. *Sulle spalle dei giganti*. Milano: La nave di Teseo.

## Viited

## Välislingid
*Kirjastuse koduleht
Ennstali Alpid

**Ennstali Alpid** (saksa: *Ennstaler Alpen*) (Ennsi oru Alpid) on mäestik Põhja-Lubjakivialpides. Mäed asuvad peamiselt Austria Steiermargi liidumaal ja ka Ülem-Austrias.

Kuulsaim maastik Ennstali Alpides on Gesäuse rahvuspark, org, kus Ennsi jõgi lõikab läbi lubjakivi.

## Geograafia

Ennstali Alpide mäestik on määratletud järgmiselt:

* joon Liezen, Pyhrni kuru ja Windischgarsten läänes
* Hengsti kuru ja Laussabach põhjas
* joon Ennsi jõgi (Altenmarkt bei Sankt Gallenist Hieflauni), Erzbach ja Vordernbergerbach idas
* joon Muri jõgi (Leobenist Sankt Michael in Obersteiermarkini), Liesing ja Palten lõunas

### Mäetipud ja mäerühmad

Ennstali Alpidesse kuuluvad mäerühmad:
* Haller Mauern (kõrgeim tipp Großer Pyhrgas, 2244 m)
* Gesäuse mäed, sealhulgas Buchsteini rühm (2224 m), Reichensteini rühm (2251 m) ja Hochtori rühm (Hochtor, 2369 m) ning Lugauer (2217 m).
* Eisenerzer Reichenstein (2165 m) (Eisenerzi Alpid) koos eelnevate Reitingi massiividega (sealhulgas selle peamine tipp Gößeck, 2214 m) (lõunas) ja Kaiserschild (2105 m) põhjas.

### Gesäuse − Ennsi jõe org

Ennstali Alpide mäestikku läbib põhjas Ennsi jõgi. Ennsi jõe oru nimi saksa keeles on *Gesäuse*. Orus on ainsad maanteed ja raudteed, mis kulgevad läbi Ennstali Alpide.

### Külgnevad mäestikud

Teised Ennstali Alpidega külgnevad Alpide mäestikud:

* Ülem-Austria Eelalpid (põhjas)
* Ybbstali Alpid (kirdes)
* Hochschwab (idas)
* Lavanttali Alpid (kagus)
* Seckauer Tauern (lõunas)
* Rottenmanni ja Wölzi Tauern (edelas)
* Totesi mäed (läänes)

### Asulad

Mäestikus paiknev asustus piirneb Gesäuse rahvuspargi ja mitme mäeoruga.

* *Gesäuse* peamised külad on Admont, Hieflau ja Großreifling
* Mäeorgude asulad on Radmer, Johnsbach ja Sankt Gallen

Linnad orgudes ümber mäestiku on Leoben, Liezen ja Eisenerz.

## Vaata ka
* Lubjakivialpid
Türnitzi Alpid

**Türnitzi Alpid** (saksa: *Türnitzer Alpen*) on Põhja-Lubjakivialpide mäestik Alam-Austria lõunaosas ja külgneval Steiermargi liidumaal. Mäestik ulatub Erlaufi orust läänes Traiseni ja Unrechttraiseni orgudeni idas. Lõunas külgneb see Salza oruga Halltalis ja Mariazelliga.

Türnitzi Alpid kulgevad Erlaufi orust läänes Traiseni oruni idas. Lõunas külgnevad need Salza oruga.

Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsiooni järgi on mäerühm piiratud järgmiselt:

: Eel-Alpid Wieselburgist Sankt Pöltenini – Traisenist Freilandini – Unrecht-Traisen – St. Aegyd am Neuwalde – Keertal – Knollenhals – Halltal – Mariazell – Erlaufist Wieselburgini.

Mäerühm hõlmab ala u. 30x30 km ja moodustab ülemineku Eel-Alpidest Doonau piirkonnas Mürzstegi Alpide kõrgematele tippudele, mis asuvad peamiselt Ülem-Steiermargis. Mäed ulatuvad Großer Sulzbergis kõrguseni 1400 m ja seal on mitu tippu üle 1350 m. Tuntumad tipud on:

* Türnitzer Traiseni piirkonnas (peamine edelapoolne org) Annabergi suunas: Türnitzer Höger, Eibl, Hohenstein ja Tirolerkogel
* Unrechttraiseni piirkonnas: Türnitzer Höger ja Traisenberg,
* lõunas Mariazelli juures: Bürgeralpe.

Märkimisväärsed kurud ja ületused on:

* läänes Pielachtaler Gscheid (841 m) ja Annaberg (976 m)
* kagus Kernhofer Gscheid (982 m).

Türnitzi ja Traiseni orgudel on järsud mäeküljed ning seal on vähe ruumi asulatele. Vee kvaliteet on kõrge. Mäetipud on suuresti metsaga kaetud. Ainult tuntud turismisihtkohad, nagu Eibl ja Tirolerkogel, on suured alpikarjamaad (*Almen*).
Kollakas torbikseen

**Kollakas torbikseen** (*Craterellus lutescens*, varem *Cantharellus aurora*) on seen torbikseene perekonnas. Varem oli selle nimetus kollakas kukeseen.

## Viited

## Vaata ka
*kukeseen (perekond)
*lehter-torbikseen

## Välislingid
* Kollakas kukeseen e. lehterkantarell nami-nami.ee
* Oleg Tsõmbarevich: "Veel pole aeg korve ära peita" RMK, 19. oktoober 2019
Oberhalbsteini Alpid

**Oberhalbsteini Alpid** (saksa: *Oberhalbsteiner Alpen*) või **Platta rühm** (itaalia: *Alpi del Platta*) on mäestik Alpides Ida-Šveitsis ja Põhja-Itaalias. Seda peetakse Kesk-Ida-Alpide osaks. Oberhalbsteini Alpid on eraldatud Leponti Alpidest läänes Splügeni kuruga; Plessuri Alpidest põhjas Albula jõega; Albula Alpidest idas Septimeri kuru ja Gelgia jõega; Bernina rühmast lõunas Val Bregagliaga.

Oberhalbsteini Alpidest voolavad välja Hinterrheini, Gelgia, Liro ja Mera jõed.

## Tipud

Oberhalbsteini Alpide peamised tipud on:

## Kurud

Oberhalbsteini Alpide peamised mäekurud on:

## Vaata ka

* Šveitsi Alpid
* Mäerühmade loend Ida-Alpide Alpiklubi klassifikatsioonis
Plessuri Alpid

**Plessuri Alpid** on mäestik Alpides Ida-Šveitsis. Mäestikku peetakse Lääne-Reetia Alpide osaks. Mäestik on saanud nime Plessuri jõe järgi, mis saab alguse mäestiku keskelt. Plessuri Alpid on eraldatud Glarusi Alpidest läänes Reini oruga; Rätikoni mäestikust põhjas Landquarti jõe oruga (Prättigau); Albula Alpidest kagus Landwasseri jõe oruga; Oberhalbsteini Alpidest lõunas Albula jõe oruga.

Plessuri Alpidest voolavad välja Reini, Plessuri, Landwasseri ja Landquarti jõed. Suusakuurort Arosa asub mäestiku keskosas.

Plessuri Alpide tipud on Aroser Rothorn (kõrgeim, 2985 m) ja Stätzerhorn (2576 m).

Mäekuru Plessuri Alpides on Strela kuru, Davosist Langwiesi (2377 m).

## Tipud

Peamised Plessuri Alpide tipud on:

## Galerii


Pilt:Arosa.jpg|Järv Arosa lähedal
Pilt:Arosa, Switzerland - Lake (1).jpg|Obersee
Pilt:Lenzerheide Hochtal.jpg|Lenzerheide org
Pilt:Lenzerhorn.jpg|Lenzer Horn
Pilt:Valbella01.jpg|Parpaner Rothorn (paremal)
Pilt:Lenzerhorn-steinke.jpg|Lenzer Horni tipp


## Vaata ka

* Šveitsi Alpid
* Amselflue
* Casanna
Finnlines

**Finnlines Plc** (soome keeles *Finnlines Oyj*, rootsi keeles *Finnlines Abp*) on ro-ro ja reisijateveo laevandusettevõte Läänemerel ja Põhjamerel. See on Grimaldi kontserni tütarettevõte. Finnlinesi meretransport on koondunud Läänemerele ja Põhjamerele. Finnlinesi reisijate-kaubalaevad pakuvad teenuseid Soomest Saksamaale ja Ahvenamaa kaudu Rootsi ning Rootsist Saksamaale. Ettevõttel on tütarettevõtted Saksamaal, Belgias, Suurbritannias, Rootsis, Taanis ja Poolas. Lisaks meretranspordile pakub ettevõte sadamateenuseid Soomes Helsingis ja Turus.

Finnlinesi ro-ro teenused hõlmavad Soome Hanko, Helsingi, Kotka, Turu ja Uusikaupunki sadamaid, pakkudes ühendusi Venemaa, Eesti, Poola, Saksamaa, Taani, Suurbritannia, Hollandi, Belgia ja Hispaania sadamatega.

HansaLink koosneb kolmest Star-klassi ropax-alusest, mis sõidavad Helsingi ja Travemünde vahel. Reisijate jaoks on see ainus otseühendus Soome ja Mandri-Euroopa vahel.

NordöLink juhib ropaxi teenust Rootsi Malmö ja Saksamaa Travemünde vahel. FinnLink tegutseb Soome Naantali ja Rootsi Kapellskäri vahel. TransRussiaExpress (TRE) osutab regulaarset liinilaevaliini Saksamaa ja Venemaa vahel (Lübeck – Peterburi).

## Laevastik
### Praegune laevastik

## Vaata ka
*Tallink
*Viking Line

## Viited

## Välislingid
Margus Paju

**Margus Paju** (sündinud 24. augustil 1983) on Eesti filmirežissöör ja stsenarist. 

Ta on lõpetanud 2002. aastal Tallinnas Vanalinna Hariduskolleegiumi Gümnaasiumi. Samal aastal alustas ta õpinguid Tallinna Ülikoolis filmi- ja videoõppetooli filmikunsti kursusel, mille juhendaja oli Jüri Sillart.  

Pärast ülikooli lõpetamist 2006. aastal tegutses ta filmiajakirjaniku ja vabarežissöörina. 2008. aastast töötab ta režissöörina produktsioonifirmas Nafta.  

Samal aastal astus ta Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli rahvusvahelisse magistriõppesse mängufilmi režii erialale. 

### Filmid

* "O2" (2020) – mängufilm (režissöör)
* "Elo" (2015) – mängufilm (stsenarist)
* "Supilinna salaselts" (2015) – mängufilm (režissöör)
* "Kaastundeavaldus" (2013) – mängufilm (režissöör, stsenarist)
* "IT-planeet" (2011) – teleseriaal (režissöör)
* "Ausad värvid" (2009) – tudengifilm (režissöör)
* "Hargnevate teede aed" (2007) – mängufilm (produtsent, režissöör, stsenarist)
* "Konkurss" (2006) – tudengifilm (režissöör, stsenarist)
* "Teispool vihma" (2004) – tudengifilm (režissöör, stsenarist)
Toužim

**Toužim** (saksa keeles *Theusing*) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Karlovy Vary ringkonnas. Toužim asub Karlovy Varyst umbes 21 km lõunakagus.

Toužim asub merepinnast 612 meetri kõrgusel.

Asulat on esmamainitud 1354. aastal, linnaõigused sai 1469. aastal.

Toužimi vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Rájec-Jestřebí

**Rájec-Jestřebí** (saksa keeles *Raitz-Jestreb*) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Blansko ringkonnas. Rájec-Jestřebí asub Svitava jõe ääres Blanskost umbes 5 km ja Brno kesklinnast ligikaudu 21 km põhjas.

Rájecit on esmamainitud 1131. aastal. Rájeci ja Jestřebí asulad ühendati 1960. aastal. Linnaõigused sai Rájec-Jestřebí 1973. aastal.

## Viited
Rone kirik

**Rone kirik** (rootsi keeles *Rone kyrka*) on keskaegne kirik Rones Ojamaal. Gooti kirik valmis 14. sajandi algupoolel ja kuulub Rootsi kiriku Visby piiskopkonnale.

## Ajaloost
Tõenäoliselt ehitati gooti kirik varasema romaani ehitise asemele, millest on säilinud uuema kiriku müürides üksikuid fragmente. Pühakoja vanimad osad on pikihoone ja kooriruum, mis valmisid u 1300. aastal, umbes samast ajast pärineb ka torni alumine osa. Torni laiendati 14. sajandi keskpaigas ja see on ehituslooliselt kiriku noorim osa. Hoone on säilinud sestpeale muutumatul kujul. Arhitekt Eiler Graebe juhtimisel renoveeriti kirikut aastail 1913–1915 ja 1954–1955.

## Arhitektuur
Kirik on ehitatud ühtlaselt gooti vormides. 14. sajandist pärinev torn on 60 meetrit kõrge ja selle ehitajaks peetakse kiviraidurit või meisterkonda (kunstiajaloolaste antud nimega nimega Egypticus), kes tegutses ka Öja, Stånga, Dalhemi ja Gothemi kirikute ehitusel. Tornil on allkorrusel kolmes küljes arkaaditaolised aknaread ja kesksambaga teravkaaraknad kahel ülejäänud korrusel, neljale viilule toetuv tornikiiver on ülaosas kaheksatahuline. Torni nišis asuva põhjaportaali paremal põsel on laeva kujutav reljeef, vasakul reljeef pühast Botvidist kalaga - motiiv, mis esineb ka teistes Egypticuse ehitistes. Kaks portaali kiriku lõunaseinas on samuti raiddekooriga kapiteelidega astmikportaalid.

Kiriku sisemus on kaunistatud seinamaalingutega. Vanimad maalingud pärinevad 1300. aastast ja kujutavad endast dekoratiivset taimemotiivistikku, mis rikkalikem on kooriruumi võlvidel. Hilisemad maalingud on 15. sajandi keskpaigast ja neid seostatakse nn Kannatusloo meistriga, kes töötas ka mujal Ojamaal. Maalingud kujutavad stseene Kristuse lapsepõlvest ja Aabrahami ning Iisakit ohvrimäel. Akendes on säilinud osi keskaegseist vitraažidest, millest osasid arvatakse pärinevat isegi varasemast romaani kirikust. Kolmes idaaknas olnud originaalvitraažid asendati 20. sajandi algul koopiatega.

Sisustuses on säilinud 1400. aastatest pärit võidukaaregrupp triumfiristi ja Maarja ning apostel Johannese figuuridega, kohaliku meistri töö. Kiriku varade hulgas on keskaegne pluviaal. Muu sisustus on reformatsioonijärgsest ajast: altariretaabel 1694. aastast ja kantsel 1595. aastast. Ristimiskivi on 1664. aastast, hästi säilinud kirikupingid 17.–18. sajandist.

## Pildid

File:Rone kyrka - KMB - 16000200026066.jpg|Põhjaportaal
File:Portal sur do coro da igrexa de Rone.jpg|Koori avanev lõunaportaal
File:Capiteis da igrexa de Rone.jpg|Pikihoone lõunaportaali kapiteelid
File:Frescos na igrexa de Rone.jpg|Pikihoone seinamaalingud 15. sajandist
File:Cruz triunfal da igrexa de Rone.jpg|Võidukaaregrupp
File:Pía bautismal da igrexa de Rone.jpg|Ristimiskivi
File:Rone kyrka kyrkbänkar interior Gotland.jpg|Kirikupingid
File:Rone kyrka - KMB - 16000200026199.jpg|Rone keskaegse pluviaali kangamuster


## Viited

## Välislingid
Rone kyrka. - guteinfo.com
Dauphiné Alpid

**Dauphiné Alpid** (prantsuse: *Alpes du Dauphiné*) on mäestikerühm Kagu-Prantsusmaal, Alpide peaahelikust läänes. Mäestikud Dauphiné Alpides on Massif des Écrins (Écrinsi rahvuspargis), Belledonne, Tailleferi mäestik ja Matheysine'i mäed.

## Etümoloogia

*[[Dauphiné]]* on endine Prantsusmaa provints, mille territoorium vastab laias laastus tänastele Isère'i, Drôme'i ja Hautes-Alpesi departemangudele.

## Geograafia

Mäed on eraldatud Cotti Alpidest idas Col du Galibier'ga ja ülemise Durance'i oruga; Lääne-Graie Alpidest (Vanoise'i massiiv) kirdes Arci jõega; Vercorsi massiivi madalamatest mägedest ja Chartreuse'i mägedest läänes Draci ja Isère'i jõgedega. Paljud tipud tõusevad üle 3000 m, kus kõrgeim on Barre des Écrins (4102 m).

Halduslikult kuulub mäestiku Prantsusmaa osa Isère'i, Hautes-Alpesi ja Savoia departemangudesse.

Väljavool kogu mäestikust toimub Rhône'i selle lisajõgede kaudu.

On välja pakutud, et mägede kõrgust Dauphiné Alpides piirab väikeste liustike põhjustatud erosioon, põhjustades topograafilist efekti, mida nimetatakse liustiku ketassaeks.

## Tipud

Dauphiné Alpide peamised tipud on:

## Kurud

**Dauphiné Alpide** peamised kurud on:
Mereäärsed Alpid

**Mereäärsed Alpid** (prantsuse: *Alpes Maritimes* [alp maʁitim]; itaalia: *Alpi Marittime* [ˈalpi maˈrittime]) on mäestik Alpide edelaosas. Mäed moodustavad piiri Prantsuse Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonna ning Itaalia Piemonte ja Liguuria maakondade vahel. Need mäed on Alpide lõunapoolseim osa.

## Geograafia
Halduslikult jaguneb mäestik Itaalia Cuneo ja Imperia provintside (idanõlvad) ning Prantsuse Alpes-Maritimesi departemangu (läänenõlvad) vahel.

Mereäärsetest Alpidest voolavad välja Roya, Vari ja Verdoni jõed ning nende lisajõed Prantsuse poolel; Stura di Demonte ja teised Tanaro ja Po lisajõed Itaalia poolel. Seal on mitmeid huvitavaid külasid, nagu Belvédère, mis asub Gordolasque'i oru sissepääsu juures. Paljud neist on tuntud oma arhitektuuriliste väärtuste poolest, sealhulgas lõunaosas paiknevad kirikud, mis on kaunistatud varaste Nice'i maalrite seinamaalingute ja altarimaalidega.

### Piirid
Mereäärsete Alpide piirid on:

* Vermenagna oja, Colle di Tenda - mis ühendab mäed Liguuria Alpidega - ja Roya (idas);
* Vahemeri ja Vari org (lõunas)
* Verdon, Col d'Allos - mis ühendab mäed Provence'i Alpide ja Eelalpidega - ja Ubaye (läänes);
* Maddalena kuru (mis ühendab mäed Cotti Alpidega) ja Stura di Demonte (põhjas).

## Tipud

Mereäärsete Alpide peamised tipud on:

## Mäekurud

Mereäärsete Alpide peamised kurud on:

## Looduskaitse

Prantsusmaa *[[Mercantouri rahvuspark]]* (keskne ala: 68 500 ha + ääreala: 140 000 ha) on Mereäärsete Alpide osa, samuti Itaalia piirkondlik looduspark *Parco naturale delle Alpi Marittime* (28 455 ha).
Provence'i Alpid ja Eelalpid

**Provence'i Alpid ja Eelalpid** (prantsuse: *Alpes et Préalpes de Provence*) on mäestik Alpide edelaosas, paiknedes Provence-Alpes-Côte d'Azuris (Prantsusmaa). Provence'i Alpid ja Eelalpid hõlmavad Prantsuse Eelalpide edelapiirkonda.

## Etümoloogia

*[[Provence]]* ([pʁɔvɑ̃s]) on ajalooline piirkond, tänapäeval Provence-Alpes-Côte d'Azuri halduspiirkonna osa.

## Geograafia

Halduslikult kuulub mäestik Vaucluse'i, Alpes-Maritimesi ja Alpes-de-Haute-Provence'i departemangudesse.

Mäestiku läänenõlvad kuivenevad Durance'i ja teiste lisajõgede kaudu Rhône'i jõkke, samas kaguosa kuivendavad Var ja mitu väiksemat jõge, mis voolavad otse Vahemerre.

## Tähtsamad tipud

Mõned mäestiku tähtsamad tipud on:
Agoon

**Agoon** (vanakreeka keeles ἀγών) oli jumalate auks korraldatud võistlus (spordi, luule, muusika alal) Vana-Kreeka pidustustel.
Marika Muiste

**Marika Muiste** (sündinud 12. augustil 1979 Viljandis) on eesti balletitantsija. 

Marika Muiste lõpetas 1998. aastal Tallinna Balletikooli (erialaõppejõud Elita Erkina) ning asus tööle Rahvusooperis Estonias balletiartistina. Aastatel 2003–2021 oli ta samas balletisolist.

## Tunnustus

* 2001 Philip Morrise tantsuauhind
* 2007 Klaudia Maldutise stipendium
* 2016 Harjumaa teatripreemia

## Isiklikku
Tema abikaasa oli balletitantsija Anatoli Arhangelski. Neil on kaks last: Sofia ja Simon.

2021. aasta suvest elab Muiste Itaalias Udines, kus tema abikaasa 3. märtsil 2023 suri.

Ta õpib keeltekoolis itaalia keelt ja õpetab balletistuudio õpilasi väikese koormusega.

## Viited
Klaudia Maldutis

**Klaudia Maldutis** (1938–1940 **Sutt‑Maldutis**, aastast 1942 **Maldutis Kõks**, aastast 1947 **Maldutis de Kõks**; 14. august 1910 Tallinn – 5. aprill 1995 Tallinn) oli eesti balletitantsija. 

Klaudia Maldutis õppis Tallinna 11. algkoolis ja alates 1926. aastast Rahel Olbrei Estonia teatri õpperühmas tantsimist. 1940. aastatel täiendas ta ennast Riia ooperi- ja balletiteatris. 

Ta oli aastatel 1926–1944 Estonia teatri balletisolist. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, sealt siirdus Itaaliasse ja 1947. aastal Argentinasse. Kuni 1967. aastani esines ta koos abikaasa Kaljo Kõksiga paljudes Argentina linnades. 

Aastatel 1967–1994 elas ta Buenos Aireses ja 1994. aastast taas Tallinnas. 

Kojuigatsus tõi Klaudia 1994. aasta oktoobris Eestisse tagasi. Tema auks etendati Estonias Adami ballett «Giselle». Ta tuli, et jääda. Merivälja pansionaadi mugavas toas end sisse seadnud, oli naine rõõmus ja kõbus, andes intervjuusid oma küllaltki raskest elust Buenos Aireses pärast teise abikaasa Kalju Kõksi ootamatut surma. Lavakunstniku süda lakkas tuksumast 4. aprillil 1995. Klaudia Maldutis sängitati Metsakalmistule esimese abikaasa Hugo Sutti kõrvale.

## Isiklikku
Klaudia Maldutise isa oli leedulane, Eesti sõjaväeorkestrant.

Aastatel 1938–1940 oli ta abielus Hugo Sutiga ja aastast 1942 Kaljo Kõksiga.

## Mälestuse jäädvustamine
2006. aastal asutati Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde Estonia Seltsi allfond, mille eesmärk on toetada noori artiste. Fond toetab Klaudia Maldutise stipendiumiga Rahvusooper Estonia baleriine, Tiit Kuusiku stipendiumiga Rahvusooper Estonia noori lauljaid, Naan Põllu stipendiumiga Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia laulueriala üliõpilasi eesti heliloojate vokaalteoste esitamise eest ja alates 2018. aastast Helmi Puuri stipendiumiga Tallinna Balletikooli andekaid õpilasi.

## Viited
Dauphiné Eel-Alpid

**Dauphiné Eel-Alpid** (prantsuse: *Préalpes du Dauphiné*) on mäestik Alpide edelaosas. Mäed asuvad Rhône-Alpesis ja marginaalselt Provence-Alpes-Côte d'Azuris (Kagu-Prantsusmaal). Dauphiné Eel-Alpid on Prantsuse Eel-Alpide keskne lõik.

## Etümoloogia

*[[Dauphiné]]* ([dofine]) on ajalooline piirkond, mille territoorium vastab laias laastus tänapäevastele Isère'i, Drôme'i ja Hautes-Alpesi departemangudele.

## Geograafia

Halduslikult kuulub mäestiku Prantsuse osa Isère'i, Drôme'i, Hautes-Alpesi ja marginaalselt Alpes-de-Haute-Provence'i departemangu. Kogu mäestiku äravool suubub Rhône'i jõkke.

### Piirid

Dauphiné Eel-Alpide piirideks on:

* Isère (põhjas)
* Drac, Col Bayard – mis ühendab neid Dauphiné Alpidega – ja Durance (idas)
* Buëch, Col de Macuègne – mis ühendab neid Provence'i Alpide ja Eel-Alpidega – ja Toulourenci jõgi (lõunas)
* Rhône'i ja Isère'i orud (läänes)

### Alljaotused

Dauphiné Eel-Alpid on jagatud viieks Alpide alamlõiguks:

* Dévoluy mäed
* Massif Céüse-Aujour
* Massif du Vercors
* Massif du Diois
* Massif des Baronnies

## Tähtsamad tipud

Mõned tähtsamad tipud mäestikus

## Tähtsamad kurud

Mõned tähtsamad kurud mäestikus