open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dzelzava vald

**Dzelzava vald** (läti keeles *Dzelzavas pagasts*) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sarkaņi, Indrāni ja Cesvaine vallaga ning Gulbene piirkonna Tirza, Līgo ja Jaungulbene vallaga.

Valla pindala on 123 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1267 inimest. Valla halduskeskus on Dzelzava küla. Vallamaja asub aadressil Kļavu iela 4, vallavanem on Andrejs Jankovskis.
## Ajalugu

Aastal 1935 oli Dzelzava valla pindala 59,74 km² ja seal oli 1700 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Dzelzava ja Liede külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Dzelzava külanõukoguga likvideeritav Liede külanõukogu ja Virāne külanõukogust kolhoosi Tērauds alad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda.

## Loodus

Vald asub osalt Vidzeme kõrgustikul, osalt Ida-Läti madalikul. Kõrgeim koht 161,6 m asub valla kirdeosas, madalaim koht (99 m) aga Liede jõe orus. Suurim jõgi on Liede. Valda jäävad 7,6 ha suurune Bakansi järv ja Cesvaine valla piiril asuvad 6,4 ha suurune Lūši järv ning 4,72 ha suurune Väike-Virāne järv. Vallas asuvad ka Zosi soo pindalaga 495 ha ja Skuķi soo pindalaga 239 ha.

## Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Obzerkalnsi linnamägi, Griguļi muinaskalmed ehk Kalmemägi, Gribažase linnamägi ja Bakansi järve asulakoht. Regionaalse kaitse all on Griguļi muinaskalmed, Strūgukalnsi keskaegne kalmistu, Dzelzava mõisakompleks (park ja loss), Puntūži muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Tujāni muinaskalmed ja kirjanik Doku Atise elupaik.

Looduskaitse all on Rubuļi mänd, Lindese tammed, Vieglītveiderese tammed, Dzelzava mõisa allee ja üksteist nimetut põlispuud.

## Asustus

2011. aastal elas vallas 1125 lätlast, 49 venelast, 6 valgevenelast, 2 ukrainlast, 19 poolakat ja 7 leedulast. 

Vallas on järgmised külad.

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.


Mucenieki - Doku Ata muzejs Dzelzavas pagastā 2003-04-18.jpg|Doku Atise majamuuseum
Bakānu ezers 2003-04-18.jpg|Bakans


## Viited

## Välislingid
Tolkmicko

**Tolkmicko** (saksa *Tolkemit*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Elblągi maakonnas, Tolkmicko valla halduskeskus. Tolkmicko asub Visla lahe rannikul.

Tolkmicko sai linnaõigused 1300. aasta paiku. Alates 1466. aastast oli linn Poola Kuningriigi koosseisus. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Raudteeühenduse sai linn 1901. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 50% linnast. Poolale tagasi läks linn 1945. aastal.

## Viited
Sarkaņi vald

**Sarkaņi vald** (läti keeles *Sarkaņu pagasts*) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Madona linnaga ning Dzelzava, Arona, Prauliena, Indrāni ja Cesvaine vallaga.

Valla pindala on 167 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1476 inimest. Valla halduskeskus on Biksēre küla.

## Ajalugu

Vald kujunes Sarkaņi mõisavallast, millega aastaks 1900 olid liidetud ka Kuja, Aizkuja ja Birži mõisavald. Liitmise täpne aeg on teadmata, kuna vastavad dokumendid olid hoiul vallamajas, mis aastal 1926 maha põles. Aastal 1935 oli Sarkaņi valla pindala 8240 ha. Aastal 1945 moodustati vallas Rubeņi ja Sarkaņi külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Sarkaņi külanõukoguga likvideeritavad Patkule ja Drosme külanõukogu. Aastal 1979 liideti osa külanõukogu maadest Arona külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Vald kuulub Madona piirkonda alates 2009. aastast.

## Muinsusmälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Īvāni Kuradikivi, Vecdilmaņi muinaskalmed ja Ižezersi järve asulakoht. Kohaliku kaitse all on Sarkaņi põhikooli hooned. Regionaalse kaitse all on Patkule muinaskalmed, Doriņi muinaskalmed, hiiepaik Jaunzemji Kirikumägi, Doriņi muinaskalmed, Kalnapieterēni muinaskalmed, Kapmaļi muinaskalmed, Biksēre muinaskalmed ehk Kalmemägi, Rēķi keskaegne kalmistu ja Lejaskujauguļi muinaskalmed.

## Loodus

Vald asub osalt Vidzeme kõrgustikul, osalt aga Ida-Läti madalikul. Kõrgeim koht on Reķi mägi (259,8 m). Suurim jõgi on Kuja. Valda jäävad 10,7 ha suurune Bedrese järv, 10,3 ha suurune Slapese ehk Sarkaņi järv, Zābaks pindalaga 9,4 ha, Ižezers (2,4 ha), Ārmaņi järv (1,4 ha) ja Biksēre veskijärved (4,8 ha). Vallas asuvad ka Zosi soo pindalaga 495 ha ja Skuķi soo pindalaga 239 ha.

Looduskaitse all on Pietnieksi tamm, Norkalni tamm, Īvāni kivi, Lejas Svinci tamm, Libe 4. tamm, Rieba tamm, Iegrīvase mänd, Iegrīvase tamm, Inķērese tamm, Silenieki sanglepp, Smiltaiņese mänd, Pakalnieši tammed, Biksēre park, Biksēre Metsapargi kuusk, Biksēre Metsapargi mänd ja üheksa nimetut põlispuud. Osaliselt jääb valla aladele Kuja looduspark.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 1364 lätlast, 43 venelast, 15 valgevenelast, 4 ukrainlast, 3 poolakat ja 5 leedulast. 

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.


Īvānu Velnakmens 2003-04-18.jpg|Īvāni Kuradikivi
Slapes ezers, 07.07.2013..jpg|Slapese järv


## Viited

## Välislingid
Jaak Tari

**Jaak Tari** (kuni 1940. aastani **Valter Kurko** (ka **Valter Kurg-Kurko**); 21. aprill 1906 Tartu – 5. aprill 1979) oli Eesti sõjaväelane (leitnant) kuni 1936. aastani.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Ryn

**Ryn** (saksa *Rhein*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Giżycko maakonnas, Ryni valla halduskeskus. Ryn asub Giżyckost umbes 19 km kagus.

Ristirüütlid asutasid Ryni kindluse 1337. aasta paiku. Linnaõigused sai Ryn 1723. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

## Viited
Lukas

**Lukas** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lukas 222 inimesel: 106 mehel ja 116 naisel. Perekonnanimede levikult on Lukas nii meeste kui naiste puhul 759. kohal. Nimi on levinuim Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 15,69.

## Nime kandjaid
*Aino-Eevi Lukas, eesti advokaat ja poliitik
*Albert Lukas, Eesti sõjaväelane
*Georg Lukas, eesti õpetaja
*Ingrid Lukas, eesti laulja-laulukirjutaja, pianist ja helilooja
*Jaan Lukas, sõjaväelane
*Jaan Lukas, eesti ajakirjanik
*Liina Lukas, eesti kirjandusteadlane ja tõlkija
*Tõnis Lukas, eesti poliitik
*...

## Viited

## Välislingid
*
Rohtla (perekonnanimi)

**Rohtla** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rohtla 771 inimesel: 352 mehel ja 419 naisel. Perekonnanimede levikult on Rohtla meeste puhul 120. kohal ja naiste puhul 108. kohal. Nimi on levinuim Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 16,55.

## Nime kandjaid
*Alviine Rohtla, eesti pikaealine (1892–2001)
*Antu Rohtla, eesti põllumajandusteadlane ja mesinik (1938–) 
*Hanno Rohtla, eesti informaatikateadlane (1954–)
*Heino Rohtla, eesti põllumajandustegelane ja Eesti NSV riigitegelane (1921–1985)
*Laura Rohtla, eesti suusataja (1985–)
*Siim Rohtla, eesti filmindustegelane (1982–)
*...

## Viited
Jeziorany

**Jeziorany** (varasem poolakeelne nimi **Zybork**, saksa keeles *Seeburg*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas, Jeziorany valla halduskeskus.

Seeburg sai linnaõigused 1338. aastal. 1466. aastast alates oli Poola Kuningriigi võimu all. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi koosseisu. Poolale tagasi läks linn 1945. aastal.

## Viited
Pieniężno

**Pieniężno** (varasem poolakeelne nimi **Melzak**, saksa *Mehlsack*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Braniewo maakonnas, Pieniężno valla halduskeskus. Pieniężno asub Braniewost umbes 27 km kagus.

Asula on rajatud 13. sajandil. Linnaõigused sai enne 1312. aastat. Alates 1466. aastast oli Poola Kuningriigi koosseisus. Esimese Poola jagamise tulemusel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Teises maailmasõjas hävis umbes 90% linnast. 1945. aastal läks Pieniężno Poolale ja kaotas linnaõigused. Linnaõigused sai Pieniężno tagasi 1973. aastal.

## Viited
Pärna (perekonnanimi)

**Pärna** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pärna 695 inimesel: 318 mehel ja 377 naisel. Perekonnanimede levikult on Pärna meeste seas 137. kohal ja naiste seas 122. kohal. Nimi on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 14,59.

## Nime kandjaid
*Aarno Pärna, eesti pikaealine, Vabadussõja veteran (1899–2004)
*Ahti Pärna, eesti laevajuht ja juhtimisteadlane (1969–) 
*Ants Pärna, eesti merendusajaloolane ja kultuuritegelane (1935–) 
*Eliis Pärna, eesti laulja (1989–)
*Elli Pärna, eesti loomageneetik (1947–)  
*Elmar Pärna, eesti geoloog-paleontoloog (1878–1916)
*Kalev Pärna, eesti matemaatik (1950–)
*Karl Pärna, eesti geograaf (1904–1966)
*Kersti Pärna, eesti arstiteadlane (1960–) 
*Nikolai Pärna, eesti arstiteadlane (1878–1923)
*Ott Pärna, eesti ettevõtja (1976–) 
*Priidu Pärna, Eesti riigiametnik ja õigusteadlane (1971–)
*...

## Viited
Edmund Näär

**Edmund Näär** (10. detsember 1920 Simbirsk, Venemaa – 26. september 1973, Tallinn) oli Eesti NSV juhtiv miilitsatöötaja (kindral), üks Tartu vangla massimõrvas osalenu 1941. aastal ja Eesti NSV siseministri asetäitja 1960–1969, siseministri esimene asetäitja 1969–1973.

Näär sündis töölisperekonnas. Pärast isa surma tuli pere 1929. aastal Eestisse.

Vahetult pärast Nõukogude  teise okupatsiooni algust Eestis 1940. aasta suvel astus Näär kommunistlikku noorsooühendusse. Septembris 1940 alustas ta tööd Siseasjade Rahvakomissariaadi (NKVD) Tartu miilitsa operatiivvoliniku abina-poliitinstruktorina. 

1941. aasta juuni lõpus Eestis puhkenud Suvesõja ajal astus Näär NKVD-le alluvasse hävituspataljoni. Tunnistajate ütluste kohaselt oli ta üks osaline 8. ja 9. juulil 1941 Tartu vanglas toime pandud massimõrvas, mille käigus hukati 193 süütut inimest.

Pärast Saksa vägede pealetungi eest Nõukogude tagalasse taandumist astus Näär 1942. aastal Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse ja võttis Eesti Laskurkorpuse koosseisus osa lahinguist Kalinini, 2. Balti ja Leningradi rindel. Ta sai 1944. aastal Eesti tagasivallutamise käigus haavata. Näär teenis Nõukogude sõjaväes kuni 1947. aasta maini, tema lõplik sõjaväeline auaste oli vanemleitnant. 

Pärast demobiliseerimist asus Näär 1947. aastal taas tööle Eesti NSV siseministeeriumis, kus tema auaste tegi läbi tõusu reamiilitsast kindralini. Maist 1947 kuni aprillini 1948 töötas ta Tartu miilitsa ülema asetäitjana poliitalal, seejärel Viljandi miilitsaosakonna ülemana juulini 1952. 1952–1953 oli ta Pärnu oblasti miilitsavalitsuse ülem, 1953–1956 Eesti NSV Siseministeeriumi miilitsavalitsuse juurdlusosakonna ülem, 1956–1959 Tallinna Linna TSN Täitevkomitee Miilitsavalitsuse ülema asetäitja, 1959 Tallinna Linna TSN Täitevkomitee Miilitsavalitsuse ülem. 

Näär oli 1960–1969 ENSV siseministri asetäitja ning siseministri esimene asetäitja alates 1969. aastast kuni surmani (1973). Tema viimane siseteenistuse auaste oli 3. järgu kindral.

Eduard Näär valiti korduvalt EKP Tallinna Linnakomitee liikmeks ja Tallinna Linna TSN saadikuks. 

## Tunnustus
Kommunistlik partei ja Nõukogude valitsus autasustas teda Isamaasõja II järgu ordeniga, Tööpunalipu ordeniga ja paljude medalitega.
*1973Eesti NSV teeneline jurist

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Pauli kadetikorpus

**Pauli kadetikorpus** (vene keeles *Павловский кадетский корпус*) oli aastatel 1829−1863 tegutsenud Venemaa keisririigi sõjaline õppeasutus.

## Ajalugu
Pauli kadetikorpuse eelkäijaks oli troonipärija Pavel Petrovitši (hiljem keiser Paul I) poolt 1794. aastal asutatud **Gattšina orbudekodu** (*Гатчинский сиротский дом*). 1829. aasta 19. veebruaril võrdsustati selle järeltulija **Keiserlik sõjaline orbudekodu** (*Императорский военно-сиротский дом*) ülejäänud kadetikorpustega ja see nimetati orbudekodu asutaja Pauli auks Pauli kadetikorpuseks; samal ajal eraldati sellest aadlineidude osa ja sellest sai Pauli aadlipreilide instituut. Sõjaliste õppeasutuste reformeerimise käigus kaotati kadetikorpus 25. augustil 1863 ja see reorganiseeriti 1. Pauli sõjakooliks.

### Pauli kadetikorpuse direktorid

## Kirjandus
*Анучин, Д. Г. *Исторический очерк Павловского военного училища, Павловского кадетского корпуса и императорского Военно-сиротского дома. 1798−1898 гг*. СПб.: Типография Министерства Внутренних дел, 1898 http://prussia.online/books/istoricheskiy-ocherk-pavlovskogo-voennogo-uchilishcha.
Tali (perekonnanimi)

**Tali** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tali 718 inimesel: 346 mehel ja 372 naisel. Perekonnanimede levikult on Tali meeste seas 123. kohal ja naiste seas 125. kohal. Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 14,1. Levinuim oli perekonnanimi Tali vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 6,11.

## Nime kandjaid
*Andres Tali, eesti kunstnik (1956–)
*Anne Tali, eesti matemaatik (1944–) 
*Anu Tali, eesti dirigent (1972–)
*Arno Tali, tegelane Oskar Lutsu loomingus
*Ene-Maris Tali, eesti teleajakirjanik (1952–) 
*Johan Tali, eesti arhitekt (1986–)
*Kadri Tali, eesti muusikategelane (1972–)
*Kaire Tali, eesti tekstiilikunstnik (1960–)
*Maarja Tali, eesti stilist ja moelooja (1976–)
*Sven Tali, eesti kunstnik (1970–)
*Valdo Tali, eesti poksija ja treener (1954–)
*Veiko Tali, Eesti riigiametnik (1960–)
*...

## Viited
Mikołajki

**Mikołajki** (saksa *Nikolaiken*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Mrągowo maakonnas, Mikołajki valla halduskeskus. Linn asub Mikołajki ja Talty järvede ääres.

Asulat on esmamainitud 1444. aastal, linnaõigused sai 1726. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

## Viited
Biała Piska

**Biała Piska** (saksa *Bialla*, 1938–1945 *Gehlenburg*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Piszi maakonnas, Biała Piska valla halduskeskus.

Asulat on esmamainitud 1428. aastal. Biała Piska sai linnaõigused 1722. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

## Viited
Nikolai Kuljomin

**Nikolai Vladimirovitš Kuljomin** (vene keeles Николай Владимирович Кулёмин; sündinud 17. juulil 1986 Magnitogorskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Ufa Salavat Julajev ründajana vasakäärel.

Kuljomin alustas klubikarjäärgi Magnitogorski Metallurgis ja tegi klubi meeskonnas Venemaa kõrgliigas debüüdi hooajal 2005–06. 2007. aastal tuli ta Metallurgiga Venemaa meistriks.

2006. aastal valis Toronto Maple Leafs ta NHL-i ''draft''is 44. valikuna. NHL-is debüteeris ta Maple Leafsi meeskonnas hooajal 2008–09. Maple Leafsi meeskonnas mängis ta kokku kuuel hooajal. 2014. aasta juulis liitus ta New York Islandersiga, kus mängis kaks hooaega.

2018. aasta juulis naasis ta Metallurgi.

2021. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Ufa Salavat Julajeviga.

Venemaa jäähokikoondisega on Kuljomin tulnud 2012. ja 2014. aastal maailmameistriks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud veel kolm medalit.

## Välislingid

* Nikolai Kuljomin KHL.ru lehel
* Nikolai Kuljomin NHL.com lehel
* Nikolai Kuljomin hockeydb.com lehel
Dennis Rasmussen

**Dennis Rasmussen** (sündinud 3. juulil 1990 Västeråsis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliiga klubis HC Davos.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis VIK Västerås HK. 2011. aastal liitus ta Rootsi kõrgliigas mängiva Växjö Lakersiga.

2014. aastal suundus ta mängima Põhja-Ameerikasse, sõlmides lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Esimesel hooajal mängis ta vaid Blackhawksi noorteklubi Rockford IceHogsi ridades AHL-is. Blackhawksi meeskonnas mängis Rasmussen NHL-is hooaegadel 2015–16	ja 2016–17. Hooajal 2017–18 mängis ta veel Anaheim Ducksis.

2018. aasta veebruaris naasis ta Växjö Lakersi, kellega tuli samal hooajal Rootsi meistriks. Aastatel 2018–2021 mängis ta KHL-i klubis Magnitogorski Metallurg. 2021. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Davosiga.

2014. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Rootsi jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

## Viited

## Välislingid
* Dennis Rasmussen KHL.ru lehel
* Dennis Rasmussen NHL.com lehel
* Dennis Rasmussen hockeydb.com lehel
Percival Lowell

**Percival Lawrence Lowell** (13. märts 1855 – 12. november 1916) oli Ameerika Ühendriikide ärimees, kirjanik, matemaatik ja astronoom.

Pärast ülikooli lõpetamist reisis ta 1880. aastatel Kaug-Idas, elades Koreas ja Jaapanis. Ta kirjutas sel ajal mitu raamatut Jaapani kohaliku elu, psühholoogia ja käitumise kohta. Ameerika Ühendriikidesse naasis 1893. aastal.

Seejärel huvitus ta astronoomiast ja eriti Marsi uurimisest. Ta asutas Arizona osariiki Flagstaffi Lowelli observatooriumi ning uuris seal peamiselt Marssi ja Veenust. Lowell uskus, et Marsil on kanalid, ning populariseeris ideed, et Marsil on elu. See teooria lükati lõplikult ümber 1960. aastatel, kui Mariner 4 tõestas, et Marsil pole elu ega kanaleid. Viimased kümme aastat oma elust otsis ta planeeti X, mis pidavat asuma Neptuunist kaugemal. Planeeti X Lowell ei leidnud, kuid 1915. aastal pildistati observatooriumis Pluutot. Pluuto avastati ametlikult 1930. aastal.

## Viited
Tomáš Hyka

**Tomáš Hyka** (sündinud 23. märtsil 1993 Mladá Boleslavis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib ründajana Tšehhi kõrgliigaklubis HC Pardubice.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis BK Mladá Boleslav. Tšehhi kõrgliigas tegi ta klubi meeskonnas debüüdi hooajal 2010–11. Hooaegadel 2011–12	ja 2012–13 mängis ta Põhja-Ameerikas Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Gatineau Olympiques.

2012. aastal valis Los Angeles Kings ta NHL-i ''draft''is 171. valikuna.

Hooajal 2013–14 mängis ta Rootsi klubides Färjestad BK ja VIK Västerås HK, seejärel naasis BK Mladá Boleslavi, kus mängis järgmised kolm hooaega. NHL-is debüteeris ta hooajal 2017/18 Vegas Golden Knightsi meeskonnas.

2019. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Tšeljabinski Traktor.

2022. aasta mais liitus ta HC Pardubicega.

Ta on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2022. aasta taliolümpiamängudel ning 2017. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Välislingid
* Tomáš Hyka hockeydb.com lehel
Elle Lapp

**Elle Lapp** (10. märts 1946 Viljandi – 7. detsember 2019) oli eesti korvpallur ja treener.

Huvi spordi vastu tekkis tal õppides Viljandi 3. 7-klassilises koolis. 1961–1965 õppis ta Räpina aiandustehnikumis. Korvpalli hakkas mängima Räpinas August Soku treeningulaagris, misjärel asus harjutama Edgar Naaritsa juhendamisel.

1965–1983 kuulus ta keskmängijana Eesti NSV naiste koondisse ja Tartu Riikliku Ülikooli esindusnaiskonda. Lapp on tulnud 18 korda Eesti NSV meistriks (1966–1969, 1972–1983, 1987–1988), 11 korda karika- ja viis korda suvespartakiaadi võitjaks. Lapp on korduvalt pälvinud parima mängija ja vabaviskaja või resultatiivseima mängija eriauhinna ning olnud naiskonna kapten.

Veteranide maailmamängudel võitis ta aastatel 1989 ja 2004 kuldmedali ning 1995. aastal pronksmedali. 

1981–1990 töötas ta TRÜ esindusnaiskonna treenerina. 1994–1995 juhendas ta Siegeni linna naiskonda Saksamaal. 1991–2000 oli ta Tartu korvpallikooli ja 2000–2008 korvpalliklubi Taba 89 treener.

## Tunnustus
*1967 NSV Liidu meistersportlane
*1983 Kalevi auliige

## Viited

## Välislingid
*Biograafia ESBL-is
*Haud Viljandi vanal kalmistul
Vahtra (perekonnanimi)

**Vahtra** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Vahtra 666 inimesel: 332 mehel ja 334 naisel. Perekonnanimede levikult on Vahtra meeste puhul 131. kohal ja naiste puhul 146. kohal. Levinuim on see Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 17,78.

## Nime kandjaid
*Cristel Vahtra, eesti endine murdmaasuusataja (1972–)
*Eeri Vahtra, Eesti murdmaasuusataja (1988–)
*Jaan Vahtra, eesti kunstnik ja kirjanik (1882–1947) 
*Norman Vahtra, eesti jalgrattur (1996–)
*Osvald Vahtra, eesti poksija (suri 1965)
*Tuuli Vahtra, eesti maletaja (1989–) 
*...

## Viited

## Välislingid
*
Kraken

**Kraken** on hiiglaslike mõõtmetega peajalgsetesarnane legendaarne merekoletis Skandinaavia folklooris, kes on tuntud näiteks Islandi meremeeste kirjelduste järgi. Kraken ilmub tegelaskujuna raamatutes, filmides, mängudes ja muudes teostes.

Esimese üksikasjaliku mererahva folkloori kokkuvõtte krakeni kohta tegi Taani loodusteadlane Eric Pontoppidan, Bergeni piiskop (1698–1764) oma teoses "Det første Forsøg paa Norges naturlige Historie" (Copenhagen, 1752). Eric Pontoppidan kirjutas, et kraken kujutab endast suurt looma, kes on "ujuva saare suurune". Pontoppidani kirjelduste järgi on kraken võimeline kombitsatega haarama ning merepõhja tõmbama ka kõige suurema sõjalaeva. Palju ohtlikum on laevade jaoks veekeeris, mis tekib, kui kraken oma kombitsatega haarab laeva mastidest kinni ja veab laeva suure kiirusega merepõhja.

Pontoppidani sõnul ajab kraken segi meremeeste ja kartograafide mõttemaailma, kuna meremehed arvavad sageli, et näevad saart, kuid teisel korral samast kohast möödumisel pole seda saart enam olemas.

Pontoppidani meremehed väitsid, et kraken vajab neelatud toidu seedimiseks kolm kuud. Selle aja jooksul eraldab kraken väga palju väljaheiteid, mis põhjustab kalade järgnemist. Kalu on nii palju, et nad tekitavad krakeni ümber pilve, et teda oleks raskem märgata. Kui kaluril on erakordne saak, ütlevad teised kalamehed tema kohta: ta "kalastab krakenil".

Krakenil on kolmkümmend kombitsat, mis on kaetud teravate iminappadega. Kraken võib muuta ennast saareks ja oodata, et meremehed saarele tuleksid, seejärel nad aga ära süüa. Kraken võib ka merepõhjas järjepanu mitusada aastat magada.

Ingliskeelses väljaandes St. James Chronicle 1770. aastate lõpus olid esitatud tõendid Robert Jamesoni ja tema laeva meremeeste 1774. aastal nähtud krakeni kehast, mis oli kuni 1,5 miili pikk (umbes 2,4 kilomeetrit) ja 9,1 meetrit kõrge, mis ilmus ja kadus veest mitu korda ning seejärel sukeldus ja kadus lainete vahel. Pärast seda leidsid meremehed sellest kohast suure hulga kalu, mis täitsid peaaegu kogu laeva. Seda tunnistati kohtus vande all.

15. septembril 1768 ilmus ajalehes Sankt-Peterburgskije vedomosti (*Санкт-Петербургские ведомости*) Norrast Šotimaale sõitnud laeva Margaret meeskonna tunnistus: "Nad nägid seda nagu kõik teisedki meremehed, umbes ühe Inglise miili kaugusel nägid nad hiiglaslikku olendit, kes oli vähemalt ühe Inglise miili pikkune ning kelle hall keha tundus neile saarekujulisena. Nad vaatasid teda 50 minutit ning pärast seda vajus see koletis vaikselt merepõhja.".

## Viited
Arleux

**Arleux** on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis.

## Geograafia

Sensée jõgi ja Canal du Nord ühinevad Arleux's.

## Viited
Ildike Jaagosild

**Ildike Ahutar Jaagosild** (neiuna **Liiv**; 31. august 1933 – 4. jaanuar 2020 ) oli eesti etnoloog.

1956. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli etnograafia erialal lõputööga "Kollektiivse töö ja vastastikuse abistamise kombed põllutöödel" (juhendaja Erna Normann). 

1957. aastal asus ta tööle Etnograafiamuuseumis (tänane Eesti Rahva Muuseum), kus ta töötas vanemteaduri, peavarahoidja ja direktori kohusetäitjana teaduse alal.

1973–1993 töötas ta Eesti Põllumajandusmuuseumis vanemteaduri ja peavarahoidjana ning 1995–2001 ajakirja “Muuseum” tegevtoimetajana.

Tema uurimisteemadeks olid loomapidamine (nii 19. sajandil kui ka nõukogude perioodil), taluarhitektuur ning museoloogia (muuseumikogude täiendamine).

## Publikatsioone

* Liiv, Ildike 1962. Ühiskarjatamisest Saaremaal. *[[Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat]]*, XVIII, lk 38–79.
* Jaagosild, Ildike 1965. Loomade ajutisest pidamisest rehetoas. *Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat*, XX, lk 87–106.
* Jaagosild, Ildike 1966. Loomade karjatamine Nõukogude Eesti külas. *Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat*, XXI, lk 272–295.
* Jaagosild, Ildike 1967. Rehealune talvise loomapidamisruumina Lääne-Eestis ja saartel. *Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat*, XXII, lk 40–62.
* Jaagosild, Ildike 1969. Laudad Lääne-Eestis ja saartel. *Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat*, XXIV, lk 163–194.
* Jaagosild, Ildike 1972. Etnograafiamuuseumi esemekogude täiendamine a. 1966–1970. *Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat*, XXVI, lk 276–296.
* Jaagosild, Ildike 1973. Uued esemed Eesti NSV Riikliku Etnograafiamuuseumi kogudes. *Eesti Rahva Muuseumi Aastaraamat*, XXVII, lk 272–288.

## Tunnustus
Ta oli Eesti Muuseumiühingu auliige.

## Isiklikku
Ildike Jaagosild oli Jakob Liivi lapselaps. Tema abikaasa oli Ado Jaagosild, neil oli kaks poega. 

## Viited
Õhutakso

**Õhutakso** ehk **aerotakso** on transpordivahend, millega veetakse maksu eest reisijaid või lasti õhu teel mitteliinilendudel. 

Võrreldes liinilendude kommertstranspordiga on õhutakso eeliseks lühike ja lihtne registreerimisprotseduur. Reisijad peavad saabuma kohale 10–15 minutit enne takso väljumist ning saavad kohe end registreerida. Riigiti võib õhutakso istekohtade arv olla piiratud erinevalt, näiteks Euroopa Liidu riikides on õhutaksos lubatud tavaliselt kuni 19 istekohta. Enamasti on õhutaksod väiksed ühe- või kahemootorilised lennukid või väiksed või keskmise suurusega helikopterid.

Õhutaksoteenus on taksoteenuse alaliik, mis on otstarbekas juhul, kui reisijate vedu autoga või muu transpordivahendiga ei ole võimalik või on kiireloomuline. Õhutakso on üks kallimaid transpordiliike, sellega jõutakse sihtkohta märkimisväärselt lühema ajaga. 

## Levik
Õhutakso on tänapäeval kasutusel enamikus riikides, kus on vähegi arenenud lennundus ja maksujõuline klientuur. Reeglina toimib see pealinnades, suurtes linnades või nendevahelistel marsruutidel. Kõige rohkem kasutatakse õhutaksosid São Paulos, New Yorgis ja Tōkyōs, sest seal on kasutusel kõige rohkem helikoptereid ning neile rajatud maandumisplatse. Samuti on teenus arenenud Tšehhis, Austraalias ja teistes riikides. Mõnikord kasutavad ka reisiettevõtted õhutaksoteenust, et näidata turistidele lennult kohalikke vaatamisväärsusi.

Mõnes riigis on seadusega kooskõlas luba osutada lennuettevõtte teenuseid, kuid mitte õhutaksoteenust (Brasiilia, Ameerika Ühendriigid). Üks seetõttu mitteõhutakso nime all teenust osutav ettevõte on Uber. Ameerika Ühendriikides reguleerib õhutakso- ja tšarterteenuste osutamist lennundusregulatsioon FAR 135, mis ei ole nii range kui FAR 121, mis reguleerib kõiki muid lennutranspordi liike.

## Taksona kasutatavad õhusõidukid
; Lennukid
* Cessna 208 Caravan
* Embraer EMB 110 Bandeirante
* Jetstream 31/32
* Fairchild Swearingen Metroliner
* Beechcraft 1900
* Cessna 337 Skymaster
* Eclipse 500
* De Havilland Canada DHC-6 Twin Otter

; Helikopterid
* Robinson R66 

## Viited
Armbouts-Cappel

**Armbouts-Cappel** (hollandi *Armboutskappel*) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Coudekerque-Branche'i kantonis.

## Viited
Górowo Iławeckie

**Górowo Iławeckie** (saksa *Landsberg (Ostpreußen)*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Bartoszyce maakonnas. Górowo Iławeckie asub Bartoszycest umbes 22 km idaloodes.

Landsberg sai linnaõigused 1335. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

## Viited
Aru (perekonnanimi)

**Aru** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aru 652 inimesel: 317 mehel ja 335 naisel. Perekonnanimede levikult on Aru meeste seas 138. kohal ja naiste seas 143. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 15,77.

## Nime kandjaid
*Aleksander Aru, Eesti NSV parteitegelane (1910–1994)
*Ines Aru, eesti näitleja (1939–)
*Jaan Aru, eesti psühholoog, teadvuse- ja ajuteadlane (1984–)
*Juhan Aru, eesti matemaatik ja luuletaja (1986–)
*Karl Aru, Nõukogude Liidu sõjaväelane (1902–1994)
*Krista Aru, eesti kirjandusteadlane (1958–) 
*Leida Aru, eesti näitleja (1917–1999) 
*Peep Aru, Eesti poliitik (1953–)
*Tiiu Aru, eesti metallikunstnik (1938–2003)
*Toomas Aru, eesti noorsootöötaja
*Tõnu Aru, eesti filmioperaator
*...

## Viited
2019.–2020. aasta maailma karikasari laskesuusatamises

**2019.–2020. aasta maailma karikasari laskesuusatamises** oli 43. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas 30. novembril 2019 Östersundis ja lõppes 14. märtsil 2020 Kontiolahtis. Oma üldarvestuse tiitlit 2018.–2019. hooajast kaitsesid Johannes Thingnes Bø ja Dorothea Wierer.

2. märtsil 2020 teatas Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit (IBU), et Nové Město na Moravě võistlused toimuvad ilma pealtvaatajateta. Tšehhi võimud kinnitasid, et võistlused korraldatakse, kuid pealtvaatajaid koroonaviiruse leviku tõkestamiseks võistlusele ei lubatud. Samal põhjusel jäeti sõitmata Kontiolahtis toimuma pidanud segateatesõidud ning jäeti ära Oslo maailma karikasarja etapp.

## Võistluste ajakava
IBU maailma karikasarja 2019.–2020 hooaja kalender.

## Tulemused

### Mehed


#### MK-sarja paremusjärjestus

### Naised


#### MK-sarja paremusjärjestus

### Teatevõistlused

#### Meeskonnavõistlus

#### Naiskonnavõistlus

#### Segateatevõistlus


## Eestlaste kohad

### Mehed

### Naised

## Viited
Endla Jaagosild

**Endla Jaagosild** (sündinud **Endla Lõoke**; 6. oktoober 1925 Tartu – 3. juuli 2016) oli eesti etnoloog.

Endla Lõoke sündis Tartus Karl ja Aliide Lõokese kahelapselise pere teise lapsena. 1934 kolis pere Paluperra. 1944 lõpetas Endla Lõoke Otepää Gümnaasiumi ja astus Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonda. 1946 vahetas ta eriala ning asus õppima ajaloo-keeleteaduskonnas, kus spetsialiseerus etnograafia erialale. Ta lõpetas ülikooli 1951. aastal lõputööga "Kolhoosietnograafia küsimusi Nõukogude Liidus ja Lihula rajooni "Edu" kolhoosi materiaalne kultuur".

## Uurimistöö
Ülikooli lõpetamise järel asus ta tööle Eesti Rahva Muuseumi (toona Etnograafiamuuseum) noorema teadusliku töötajana. 1954–1957 õppis ta aspirantuuris ENSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis Tallinnas ja NSVL TA Etnograafia Instituudis Moskvas. 1968 sai temast Etnograafiamuuseumi vanem teaduslik töötaja. Ta töötas muuseumis kuni 1980. aastani.

Jaagosilla peamisteks uurimisvaldkondadeks olid põllutööd ja toidukultuur. Ta oli Balti etnograafilise atlase maaharimise teemalise köite ("Историко-этнографический атлас Прибалтики. Земледелие", 1985) kaasautor. 1970. aastatel osales Endla Jaagosild teadusliku juhendaja ja režissöörina mitmete põlluharimist (rukkilõikust, rehepeksu jt töövõtteid) käsitlevate etnograafiliste filmide tegemises. Muuseumis töötatud aastate jooksul kureeris ta arvukalt näitusi. Pensionil olles avaldas ta arvukalt populaarteaduslikke artikleid (ajakirjas Maakodu) ning aitas koostada Eesti Rahva Muuseumi 1994. aastal avatud uue püsinäituse "Eesti. Maa, rahvas, kultuur" põllunduse osa.

## Isiklikku
Tema tütar Maris Jaagosild (1964–2025) oli raamatukoguhoidja, kes töötas 1989–2020 Eesti Rahva Muuseumis raamatukoguhoidjana, vanemraamatukoguhoidjana ja raamatukogu juhatajana ning 2023–2025 Eesti Kirjandusmuuseumi vanemraamatukoguhoidjana.

## Publikatsioone
* Lõoke, Endla 1959. Toidust eesti külas XIX sajandi teisel poolel ja XX sajandi alguses. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XVI, lk 68–87.
* Lõoke, Endla 1960. Kanepitoidud Eestis. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XVII, lk 191–202.
* Lõoke-Jaagosild, Endla 1964. Rapla rajooni talurahva toidust tänapäeval. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XIX, lk 7–19.
* Jaagosild, Endla 1967. Eesti kali. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXII, lk 240–264.
* Jaagosild, Endla 1969. Tuulamine Eestis. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXIV, lk 126–162.
* Jaagosild, Endla 1972. Rukki kuivatamine põllul. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXVI, lk 95–118.
* Jaagosild, Endla 1973. Suviteravilja põllul kuivatamisest Eestis. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXVII, lk 128–152.
* Jaagosild, Endla 1978. Teraviljakoristusriistadest Eestis. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXXI, lk 48–79.
* Jaagosild, Endla 1976. Viljakoristustöödega seotud traditsioone ja kombeid Eestis. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXIX, lk 29–46.
* Jaagosild, Endla 1977. Viljalõikustalgud Eestis. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXX, lk 47–61.
* Jaagosild, Endla 1983. Tööga tasumise viisid Eesti külas 20. sajandil. Eesti Rahva Muuseumi aastaraamat XXXIII, lk 140–149.

## Viited
Eduard Mettus

**Eduard Mettus** (ka **Metus**, (vene k. *Меттус, Эдуард Янович*); 28. november 1908 – 21. oktoober 2001) oli Nõukogude Liidu OGPU, NKVD, SMERŠi ja Eesti NSV siseministeeriumi töötaja.

1930. aastal asus Pihkva OGPU teenistusse. Aastatel 1944–1946 oli Smerš üksuse ülema asetäitja Leningradi piirkonnas ja 8. Eesti Laskurkorpuse eriosakonnas, 1946. aastal Tallinnas Smerši üksuse ülem, hiljem oli Pärnu rahvasaadikute nõukogu esimees. 1951 Eesti NSV haridusministri asetäitja.

1956. aastal osales ta Vaasa ja Pärnu linna sõpruslepingu sõlmimisel.

Ta on maetud nime all Eduard Metus Raasiku uuele kalmistule.

## Viited

## Välislingid
* Pärnu sild avatud (1957) Eesti Filmi Andmebaas (Pärnu linna täitevkomitee esimees Eduard Mettus lõikab lindi läbi)
Armentières

**Armentières** ([aʁmɑ̃tjɛːʁ]; hollandi *Armentiers*) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Armentièresi kantonis. See kuulub valdade ühendusse Métropole européenne de Lille.

Linna moto on *Pauvre mais fière* ('vaene, kuid uhke').

## Asend

Armentières asub Belgia piiri ääres, Lille'i linnast loodes, Leie jõe parem kaldal.

## Ajalugu

1668. aastal sai linn Prantsusmaa osaks, ühes enamikuga Prantsuse Flandriast. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses kogus Armentières kuulsust, olles "kangalinn". Tööstuslik kudumine, ketramine ja õllepruulimine kasvasid Armentièresis, kasuks oli vee olemasolu.

Armentières kannatas eriti maailmasõdade ajal, kuigi linn sai kaks sõjalist risti (ühe Esimese maailmasõja ja teise Teise maailmasõja eest) ja Auleegioni ordeni. Armentièresis ja selle lähiümbruses on sõjaväekalmistud maailmasõdade ohvrite mälestuspaigad. "Mademoiselle from Armentières" oli populaarne laul liitlassõdurite seas Esimeses maailmasõjas.

Esimese maailmasõja ajal oli linn 1914. aasta oktoobris Armentièresi lahingu paik. 1918. aasta aprillis pommitasid Saksa väed Armentières'i sinepigaasiga. Briti väed olid sunnitud piirkonnast lahkuma, kuid sakslased ei saanud tugeva saaste tõttu kaks nädalat siseneda. Pommitamise tunnistajad väitsid, et pommitamine oli nii tugev, et tänavatel voolas vedel sinep.

## Raudtee

Armentièresis on raudteejaam liinil Lille'ist Calais'sse ja Dunkerque'i.

## Tuntud inimesi

* Dany Boon, Prantsuse näitleja ja *stand-up* koomik
* Jean Maurice Fiey, kirikuajaloolane ja süroloog
* Amédée Fournier, Prantsuse maanteerattur ja olümpiamedalist

## Sõpruslinnad

* Osterode am Harz, Saksamaa
* Stalybridge, Suurbritannia
* Litoměřice, Tšehhi

## Mälestusmärgid

Armentièresi kellatorn on arvatud UNESCO maailmapärandi mälestusmärkide hulka. Kellatorni, nagu ka lähedalasuva raekoja disainis arhitekt Louis Marie Cordonnier ja need on avatud külastajatele ja turistidele.


Armentières.JPG|Raekoda
Beffroi Armentières (Nord).jpg|Armentièresi kellatorn


## Viited
Jo Swinson

**Joanne Kate Swinson** (sündinud 5. veebruaril 1980) on Suurbritannia poliitik, Liberaaldemokraatide partei liider 22. juulist kuni 13. detsembrini 2019. 

Swinson õppis Londoni majanduskoolis haldust ja töötas ülikooli lõpetamise järel suhtekorralduse valdkonnas. 2005. aasta valimiste järel sai temast toonase parlamendi noorim liige. Ta oli partei kõneisik Šotimaa, võrdõiguslikkuse, kohalike kogukondade ja omavalitsuste ning Rahvaste Ühenduse teemadel. 2017. aastal valiti ta liberaaldemokraatide esimehe Vince Cable'i asetäitjaks ning 22. juulil 2019 partei liidriks.

Ta oli Suurbritannia parlamendi alamkoja liige aastatel 2005–2015 ja 2017–2019, esindades East Dunbartonshire'i valimisringkonda.

2019. aasta parlamendivalimistel kaotas ta oma koha Šoti Rahvuspartei esindajale ja teatas, et astub parteijuhi kohalt tagasi.

## Viited

## Välislingid
*
Arnèke

**Arnèke** (prantsuseflaami *Arnyke*, hollandi *Arneke*) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Wormhouti kantonis.


Gare d'Arnèke - 1.JPG|Arnèke'i raudteejaam
Arneke British Cemetery-25.jpg|Briti kalmistu
Arnèke la Mairie.jpg|Vallamaja


## Viited
Vladislav Namestnikov

**Vladislav Jevgenievitš Namestnikov** (vene keeles Владислав Евгеньевич Наместников; sündinud 22. novembril 1992 Voskressenskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Winnipeg Jets.

2011. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i ''draft''is 27. valikuna. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis London Knights, kellega tuli hooajal 2011–12 liiga võitjaks. Seejärel asus ta mängima Tampa Bay Lightningi noorteklubi Syracuse Crunchi ridades AHL-is. NHL-is tegi ta Namestnikov Lightningi meeskonnas debüüdi 8. veebruaril 2014 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Klubi põhimeeskonna liikmeks sai ta hooajal 2015–16.

2018. aasta veebruaris liitus ta New York Rangersiga. 2019. aasta oktoobris siirdus ta Ottawa Senatorsisse ja 2020. aasta veebruaris Colorado Avalanche'i. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kaheaastase lepingu Detroit Red Wingsiga. 2022. aasta märtsis kaubeldi ta Red Wingist Dallas Starsi.

2022. aasta juulis naasis ta Tampa Bay Lightningi, kellega sõlmis üheaastase lepingu. 2023. aasta märtsis kaubeldi ta Mikey Eyssimonti vastu San Jose Sharksi, kes omakorda kauples ta juba kaks päeva hiljem Winnipeg Jetsi.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Namestnikov Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.

Tema isa Jevgeni Namestnikov on endine jäähokimängija.

## Viited

## Välislingid
* Vladislav Namestnikov NHL.com lehel
* Vladislav Namestnikov hockeydb.com lehel
Artres

**Artres** on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoy-lez-Valenciennesi kantonis. Rühm frangi aadlinaise hauapanuseid leiti Artres'ist 19. sajandil. Tuntud kui Artres'i aare, asub suurem osa sellest nüüd Briti Muuseumis.

## Viited
Tehueltše keel

**Tehueltše keel** oli keel, mida rääkisid tehueltšed Argentinas Patagoonias.

1983/84 olevat olnud alles 29 tehueltše keele kõnelejat ning 2000. aastal oli neid järgi jäänud kõigest neli. 2012. aasta seisuga kõneles seda keelt veel kaks inimest ning jaanuaris 2019 suri viimane tehueltše emakeelena kõneleja (Dora Manchado).

2000. aastal oli tehueltšesid alles umbes 200.

Keelt on uurinud ja üles kirjutanud Javier Domingo.

## Viited

## Välislingid

*https://glottolog.org/resource/languoid/id/tehu1242
*http://endangeredlanguages.com/lang/2160
Varik

**Varik** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Varik 648 inimesel: 304 mehel ja 344 naisel. Perekonnanimede levikult on Varik meeste seas 147. kohal ja naiste seas 138. kohal. Nimi on levinuim Lääne-Viru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 9,3.

## Nime kandjaid
*Andres Varik, Eesti poliitik (1952–)
*Eveli Varik, eesti kunstnik (1970–)
*Jaak Varik, eesti vaimulik (1882–1941)
*Jaan Varik, eesti vaimulik (1912–1997)
*Maidu Varik, eesti pedagoog (1961–) 
*Matti Varik, eesti skulptor (1939–2011)
*Merili Varik, eesti laulja (1983–)
*Tiiu Varik, eesti laulja (1944–)
*Uno Varik, eesti õpetaja ja koolidirektor (1932–2006)
*...

## Viited
Maidu

**Maidu** on eesti mehenimi.

1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maidu 202 mehel. Maidu oli siis Eestis populaarsuselt 433. mehenimi. Maidu oli keskmiselt 54 aasta vanune (mediaanvanus oli 55).

Kõige populaarsem oli eesnimi Maidu vanuserühmas 65–69, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 2,97, ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 6,8.

## Nime kandjaid
*Maidu Varik, eesti pedagoog
*...

## Vaata ka
*Maido

## Viited
Matt Niskanen

**Matthew Norman Niskanen** (sündinud 6. detsembril 1986 Virginias, Minnesota osariigis) on endine USA jäähokimängija (kaitsja).

2005. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Dallas Starsi poolt 28. valikuna.

Hooaegadel 2005–06 ja 2006–07 mängis ta Minnesota Duluthi Ülikooli jäähokimeeskonnas.

NHL-is debüteeris Niskanen Starsi meeskonnas hooajal 2007–08. Starsis mängis ta kokku neli hooaega. 2011. aasta veebruaris liitus ta Pittsburgh Penguinsiga, kus mängis kuni hooaja 2013–14 lõpuni. Seejärel mängis ta viis hooaega Washington Capitalsi ridades. 2018. aastal võitis ta Capitalsiga Stanley karika. Tema mängijakarjääri viimaseks klubiks jäi Philadelphia Flyers, kus ta mängis hooajal 2019–20.

Niskanen kuulus USA jäähokikoondisse 2009. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Välislingid
* Matt Niskanen NHL.com lehel
* Matt Niskanen hockeydb.com lehel
Aeroflot Open

**Aeroflot Open** (vene keeles Аэрофлот Опен) on alates 2002. aastast Moskvas peetav iga-aastane rahvusvaheline lahtine maleturniir, millest kujunes hiljem mitut turniiri hõlmav malefestival. 

Festivali toimumiskohaks on hotell Kosmos. Mängitakse Šveitsi süsteemis 9 vooru.

Festivali sponsor on lennundusettevõte Aeroflot.

A-turniiri (põhiturniiri) võitja saab õiguse mängida Dortmundi rahvusvahelisel turniiril.

2018. aastal peetud Aeroflot Openi auhinnafond moodustas kokku 140 000 eurot.

2013. aastal muudeti Aeroflot Openi korraldust. Klassikalise male põhiturniiri asemel peeti kiir- ja välkmaleturniir. 2014. aastal malefestivali ei toimunud. 2015. aastast peetakse taas klassikalise male põhiturniiri.
 
Kahel korral on põhiturniiri võitnud Lê Quang Liêm (2010, 2011) ja Jan Nepomnjaštši (2008, 2015). 

## Aeroflot Open 2019 A-turniir

Veebruaris 2019 peetud A-turniirist võttis osa 101 maletajat, sealhulgas 71 suurmeistrit. Kuue maletaja ELO-reiting oli üle 2700 (Wei Yi, Vladimir Fedossejev, Wang Hao, Daniil Dubov, Uladzislaŭ Kavaljoŭ ja Rauf Məmmədov) ja 32 maletajal jäi see vahemikku 2600–2700 (teiste seas Ernesto Inarkijev, Sanan Sjugirov, Alireza Firouzja, Zhou Jianchao ja Constantin Lupulescu). Eesti maletajatest mängis A-turniiril Kaido Külaots (stardinimekirjas 62. kohal ELO-reitinguga 2542).

Enim punkte kogusid Kaido Külaots ja Haik Martirosjan (Armeenia), kes said 7 punkti 9-st võimalikust. Koefitsiente arvesse võttes võitis turniiri Külaots (esitusreiting 2873). India suurmeister Krishnan Sasikiran kogus 6,5 punkti ja tuli kolmandaks. Kuus maletajat kogusid 6 punkti, teiste seas Wang Hao, Wei Yi, Ernesto Inarkijev ja Aleksei Sarana. Turniiril osalenud ainus naismaletaja Harika Dronavalli kogus 4 punkti (72. koht).

## A-turniiri võitjaid

Fail:Kaidanov0201 051.jpg|Gregory Kaidanov, võitja (2002)
Fail:Sergey Rublevsky.jpg|Sergei Rublevski, võitja (2004)
Fail:Baadur Jobava.jpg|Baadur Džobava, võitja (2006)
Fail:Alekseev,Evgeny 2016 Karlsruhe.jpeg|Jevgeni Aleksejev, võitja (2007)
Fail:Mateusz Bartel 2012.jpg|Mateusz Bartel, võitja (2012)
Fail:Najer,Evgeniy 2016 Dortmund.jpeg|Jevgeni Najer, võitja (2016)
Fail:Fedoseev,Vladimir 2016 Karlsruhe.jpeg|Vladmir Fedossejev, võitja (2017)
Fail:Vladislav Kovalev 2013.jpg|Uladzislaŭ Kavaljoŭ, võitja (2018)


## Viited

## Välislingid
*Kaido Külaots võitis Aeroflot Open 2019 turniiri!. maleliit.ee, 27. veebruar 2019
Ošupe vald

**Ošupe vald** (läti *Ošupes pagasts*) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Lubāna linnaga ning Barkava ja Indrāni vallaga, samuti ka Balvi piirkonna Bērzpilsi vallaga ning Rēzekne piirkonna Nagļi ja Gaigalava vallaga.

Valla pindala on 224 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1104 inimest. Aastal 2011 elas vallas 1049 lätlast, 28 venelast, 5 valgevenelast ja 1 ukrainlane. Valla halduskeskus on Degumnieki küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 4, vallavanem on Aigars Šķēls.
## Ajalugu

Aastal 1945 moodustati Lubāna vallas Ošupe külanõukogu. Aastal 1954 liideti sellega likvideeritav Zvidzene külanõukogu, aastal 1979 aga osa likvideeritavast Meirāni külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda.

## Loodus

Vald asub Ida-Läti madalikul. Kõrgeim koht on 105,4 m, madalaim aga 92,3 meetrit üle merepinna. Suurim jõgi on Aiviekste. Valda jääb osaliselt Lubāns, seal asub ka 1,7 ha suurune Zvidze järv. Vallas asub osaliselt Klāni soo pindalaga 2 597 ha, sinna jäävad Kausliena soo pindalaga 681 ha ja Suursoo pindalaga 1912 ha.

## Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zvidziena kõrtsi asulakoht, Asne asulakohad ja Eiņi asulakoht (jääb osaliselt ka Indrāni valda). Regionaalse kaitse all on Smaudži muinaskalmed.

Looduskaitse all on Degumnieki tamm, Kalngalsi tamm, Straume hiidtamm ja kaks nimetut põlispuud. Valla idaosa jääb osalt Lubānsi märgala hoiualale.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 1049 lätlast, 28 venelast, 5 valgevenelast ja 1 ukrainlane.

Valla külad on:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
 

Degumnieki, Ošupes pagasta pašvaldība 2002-05-04.jpg|Vallamaja
Aviācijas svētki Degumnieku lidlaukā 2017. gadā.jpg|Degumnieki lennuväli
Lubānas ezers pie Aiviekstes iztekas 2002-05-04.jpg|Lubāns Ošupe vallas


## Viited

## Välislingid
Korsze

**Korsze** (varasem poolakeelne nimi **Korszyn**, saksa *Korschen*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Kętrzyni maakonnas, Korsze valla halduskeskus. Korsze asub Kętrzynist umbes 18 km loodes.

Kuni 1945. aastani oli asula Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus. Linnaõigused sai Korsze 1962. aastal.

## Viited
Müügigarantii

**Müügigarantii** (inglise keeles *guarantee*) on müüja, varasema müüja või tootja lubadus müüdud asi ettenähtud tingimustel välja vahetada, parandada või tagada mõnel muul viisil asja vastavus garantiis või reklaamis ettenähtud tingimustele.[<sup>[1]</sup>](https://et.wikipedia.org/wiki/M%C3%BC%C3%BCgigarantii) Puudust võidakse kõrvaldada nii tasuta kui ka tasu eest.

Müügigarantii on müügilepingust eraldiseisev õigussuhe, mis annab ostjale seaduses sätestatust soodsama seisundi – ostjal on võimalik peale müügilepingu alusel tekkivate õiguskaitsevahendite kasutada ka müügigarantiist tulenevaid õigusi. Kui ostjal on olemas põhjus, miks ta arvab, et ostetud toode ei vasta lubatud tingimustele, ja tootel on mõningad puudused, siis garantii võimaldab need puudused kõrvaldada.

Müügigarantii annab ostjale tagatise, et ostetud asja saab garantii ajal eesmärgipäraselt kasutada ja asjal pole puudusi. Puuduste kõrvaldamist saab ostja nõuda ka siis, kui tal ei ole võimalik tõendada puuduste olemasolu juba üleandmise hetkel.

Müügigarantiiks ei ole kohustust, kuid selle andmisel võib garantii väljaandja tingimusi ise määrata.

## Müügigarantii sõlmimine
Müügigarantii puhul on pakkumuse tegijaks garantiiandja, ostja vastavat nõustumust eeldatakse.

Müügigarantii alusel võtab garantiiandja endale kohustuse, et puuduse ilmnemisel garantiiperioodi jooksul täidab ta ostja nõudel garantii sisuks oleva kohustuse.

Müügilepingu tagajärjel tekivad ostjal garantiis ettenähtud õigused, eelkõige asendamis- ja parandamisnõue või õigus muule toimingule, mis on suunatud puuduse kõrvaldamiseks.

## Garantiitähtaeg
Müügigarantii antakse tavaliselt kindlaks ajavahemikuks. Garantiitähtaeg algab üldjuhul asja üleandmisest ostjale, kuid lepingus või garantiikirjas on võimalik sätestada ka hilisem algus. Kui müüja on kohustatud asja ostjale saatma, algab garantiitähtaeg siis, kui asi on ostajale üle antud. Garantiitähtaja kulg peatub ajaks, mil ostja ei saa lepingutingimustele mittevastavuse tõttu asja kasutada. Garantiiandja peab sel juhul ka mittevastavuse eest vastutama. Garantiist tulenev kohustus lõppeb määratud tähtaja möödumisel.

## Vastutus müügigarantii puhul
Müügigarantii korral tekib vastutus, kui asjal ilmneb puudus garantiiperioodi jooksul.

Müügigarantiist tulenevad õigused on sõltumatud seadusest tulenevast vastutusest või õiguskaitsevahendite kasutatavusest. Garantiist tulenevate õiguste teostamiseks on vaja täita vaid garantiis endas sätestatud eeldused.

Müügigarantii alla käivad puudused erinevad lepingutingimustele mittevastavusest võlaõigusseaduse § 217 tähenduses. Müügilepingut rikutakse, kui asi oli juba üleandmise hetkel lepingutingimustele mittevastavas seisundis. Müügigarantii korral tagab aga garantiiandja asja säilimise teatud seisundis kogu garantiiperioodi jooksul. Seega pole oluline, kas puudused olid juba üleandmise hetkel olemas või tekkisid hiljem. Müügigarantii korras ei saa nõuda selliste puuduste kõrvaldamist, mis on tekkinud otstarbevastase kasutamise tagajärjel.

## Viited