‘Abd al-Fattāḩ al-Burhān

**‘Abd al-Fattāḩ ‘Abd ar-Raḩmān al-Burhān** (araabia keeles عبد الفتاح عبد الرحمن البرهان, sündinud 4. juulil 1960) on Sudaani kindral ja poliitik, kes on alates 12. aprillist 2019 olnud Sudaani ''de facto'' riigipea.

Ta sündis 1960. aastal Gandatuy külas Sudaani põhjaosas. Lõpetanuna Sudaani sõjaväekolledži, liitus ta riigi relvajõududega ja võitles Darfuri sõjas ja Teises Sudaani kodusõjas. Hiljem täiendas ta end sõjalistel koolitustel Egiptuses ja Jordaanias ning teenis erinevatel sõjaväelistel ametikohtadel (sh maaväe staabi ülema asetäitjana, maaväe staabiülema ja inspektorina) kuni määrati 2018. aastal Sudaani maaväe ülemaks.

26. veebruaril 2019, president ‘Umar Ḩasan Aḩmad al-Bashīri vastu suunatud revolutsiooni aegu, anti talle kindralleitnanti auaste. Pärast relvajõudude korraldatud riigipööret 11. aprillil sai temast 12. aprillil uue hunta ehk Sõjalise Üleminekunõukogu (TMC) president, kuivõrd riigipöörde läbiviinud endine kaitseminister ja üleminekunõukogu algne juht Ahmed Awad Ibn Auf loobus laialdaste protestide tõttu oma võimust ning määras al-Burhāni oma järglaseks. Seejärel asus ta maha suruma riigis lahvatanud rahumeelseid meeleavaldusi: al-Burhānile ja tema asetäitjast Ḥamīdtīle alluvad relvaüksused panid 3. juunil pealinnas toime Hartumi veresauna ning riigis lülitati välja internetiühendus. 2019. aasta aprillis teatas ta, et peatselt seatakse riigis sisse tsiviilvalitsus ning üleminekuperiood saab kestma maksimaalselt kaks aastat.

Al-Burhān jäi üleminekunõukogu juhiks kuni 21. augustini 2019, mil jõustus FFC-ga (tsiviilorganisatsioonide ja mässuliste esindajate koalitsioon) 17. juulil sõlmitud leping, mis pidi tagama riigi ülemineku demokraatilisele valitsemisele. Leppega moodustati muu hulgas riigi juhtimiseks kollektiivne, sõjaväelastest ja tsiviilisikutest koosnev, 11-liikmeline Iseseisvusnõukogu, mille presidendi koht anti aga esimeseks 21 kuuks sõjaväge esindavale al-Burhānile endale. Oktoobris määras nõukogu riigi peaministriks Abd Allāh Ḥamdūk al-Kinānī, kelle egiidi all alustati ka Hartumi meeleavalduste mahasurumisega seotud sündmuste uurimist. Ehkki algselt pidi al-Burhān 2021. aasta veebruaris nõukogu presidendi kohalt tagasi astuma, pikendas 2020. aasta oktoobris sõlmitud Juba rahuleping tema ametiaega veel 20 kuud.

25. oktoobril 2021 korraldas ta sõjaväelise riigipöörde, millega kehtestas riigis eriolukorra, saatis laiali Iseseisvusnõukogu ning kukutas peaminister Abd Allāh Ḥamdūk al-Kinānī valitsuse. Novembris taastas ta nõukogu tegevuse, ehkki uue liikmeskonnaga ning taas tema enda juhtimisel. 21. novembril tsiviilparteidega sõlmitud kokkuleppe tulemusel vabastas sõjaväeline valitsus poliitilised vangid ja peaminister al-Kinānīl lubati naasta ametisse üleminekuvalitsuse juhina, kuhu ta jäi kuni tagasiastumiseni 2. jaanuaril 2022.

15. aprillil 2023 alustas Ḥamīdtīle alluv paramilitaarne rühmitus Rapid Support Forces (RSF) pealinnas Hartumis rünnakuid al-Burhāni valitsuse vastu ning riigis lahvatas järjekordne kodusõda. Kuni sama aasta augustini püsis ta lahingutes haaratud pealinnas paiknevas relvajõudude peakorteris kuni evakueeriti sõjaväelise operatsiooniga Port Sudani, kus seadis sisse oma uue võimukeskuse.

30. juulil 2024 elas Dżubajti linnas sõjaväetseremoonial viibides üle ebaõnnestunud atentaadi droonirünnaku näol, milles hukkus aga viis muud isikut. 31. mail 2025 määras ta riigi peaministriks Kamil Altayib 'Iidrise.

## Viited