open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rapla vald (2002)

**Rapla vald** oli haldusüksus Raplamaal. Valla keskus oli Rapla linn.

Algne Rapla vald moodustati Rapla talurahvaasjade komissari otsusega 3. märtsil 1891. aastal.

11. juulist 2002 oli Rapla linn Rapla valla koosseisus.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Rapla vallas 9051 inimest. Neist 8667 (95,8%) olid eestlased.

Rapla vallavanem oli Iivi Pere.

2017. aastal ühines Rapla vald uue Rapla vallaga

## Asustus
Rapla vallas on 38 küla, kolm alevikku ja üks linn.

### Linn
Rapla

### Alevikud
Alu - Hagudi - Kuusiku

### Külad
Alu-Metsküla - Aranküla - Hagudi - Iira - Juula - Kalevi - Kelba -  Kodila - Kodila-Metsküla - Koigi - Kuku - Kuusiku-Nõmme - Kõrgu -  Lipstu - Mahlamäe - Mõisaaseme - Mällu - Nõmme - Oela -  Ohulepa - Oola - Palamulla - Purila - Raka - Ridaküla - Röa -  Seli - Seli-Nurme - Sikeldi - Sulupere - Tapupere - Tuti - Tõrma - Uusküla - Valtu - Väljataguse - Äherdi - Ülejõe

## Viited
USA korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel

**[[USA korvpallimeeskond]] [[2004. aasta suveolümpiamängud]]el**



Nimi
Sünniaeg
Pikkus
Kaal
Klubi


Carmelo Anthony
29. mai  1984
2.08
108
Denver Nuggets


Carlos Boozer
20. november 1981
2.08
117
Cleveland Cavaliers 
     
 
Timothy Duncan
25. aprill  1976
2.13
104
San Antonio Spurs


Allen Iverson
7. juuni 1975
1.82
83
Philadephia 76ERS 
  

LeBron James
30. detsember  1984
2.03
108
Cleveland Cavaliers


Richard Jefferson
21. juuni 1980
2.03
102
New Jersey Nets 
  

Stephon Marbury
28. veebruar  1977
1.87
92
New York Knicks


Shawn Marion
7. mai 1978
2.00
97
Phonix Suns 
  

Lamar Odom
6. november  1979
2.08
-
Miami Heat


Emeka Okafor
28. september 1982
2.05
115
University of Connecticut 
  

Amare Stoudemire
24. september  1979
200
102
Phonix Suns


Dwyane Wade
17. jaanuar  1982
1.93
97
Miami Heat 
 


USA meeskondade varasemad saavutused olümpiamängudel:

1936 Berliin **olümpiavõitja** 
1948 London **olümpiavõitja** 
1952 Helsingi **olümpiavõitja** 
1956 Melbourne **olümpiavõitja**  
1960 Rooma **olümpiavõitja**   
1964 Tokyo **olümpiavõitja**  
1968 Mexico  **olümpiavõitja**  
1972 München hõbemedal 
1976 Montreal  **olümpiavõitja**  
1984 Los Angeles **olümpiavõitja** 
1988 Seoul pronksmedal
1992 Barcelona  **olümpiavõitja**  
1996 Atlanta  **olümpiavõitja**  
2000 Sydney  **olümpiavõitja**
Diatoonilisus

**Diatoonilisus** on kuuluvus diatoonikasse.

## Vaata ka
*Diatooniline heli
*Diatooniline helilaad
*Diatooniline helirida
Cantus firmus

***Cantus firmus*** (ladina keeles 'kindel laul') on keskaja- ja renessanssmuusikas enamasti varasemast muusikast laenatud meloodia, mida kasutati uue polüfoonilise heliteose alusena. *Cantus firmus* võis põhineda kas gregooriuse koraalil, varasemal vaimuliku või ilmaliku polüfoonilise teose partiil või olla helilooja enda loodud. 

*Cantus firmus* kõlas enamasti tenoris ja pikemates helivältustes.

## ''Cantus firmus'' kontrapunktiõpetuses
Kontrapunktiõpetuses on *cantus firmus* esimene hääl, millele hakatakse lisama teisi hääli. Selleks, et üksteisele järgnevatest helidest moodustuks terviklik ja mõttekas üksus, peavad helid olema iseloomulikul viisil üksteisega seotud. Helide lineaarsete seoste selgeks väljatoomiseks noteeritakse need meloodia käsitlemise algfaasis täisnootidena, et jätta kõrvale rütmiline ja meetriline aspekt. Selliselt noteeritud n-ö meloodia elementaarkujule viidatakse kontrapunktiõpetuses mõnikord ka kui püsivale häälele ehk *cantus firmus*’ele, sest seda kasutatakse muutumatu häälena, millele ülejäänud ehk muutuvad hääled hiljem lisatakse. *Cantus firmus* põhineb üldreeglina mõnel vanal kirikulaadil. Meloodiliselt tasakaalustatud ja tervikliku *cantus firmus*’e komponeerimisel tuleb kontrapunktiõpetuses järgida kindlaid reegleid.
Apokrüüfid

**Apokrüüfid** (ka **apokriiva**, **apokriivaraamatud**; kreeka keeles *apokryphos* 'salajane') on Piibli kaanonisse mittekuuluvad, kuid tekkeajalt ning sisult Piiblile lähedased judaistlikud ja algkristlikud teosed.

**Apokrüüfsed evangeeliumid** pole kiriku vaimulike poolt ära peidetud saladokumendid  (nagu mõnikord arvatakse), vaid erinevatelt algkristlikelt rühmitustelt pärinevad tekstid, millest mõned (nt *[[Peetruse evangeelium]]*) on olnud mõnes piirkonnas ja lühemat aega ka ametlikult tunnustatud (kanoonilised).

Katoliiklased kasutasid sõna apokrüüf asemel **deuterokanoonilised** ehk **piiblivälised kirjad**. Tänapäeval teoloogid enam ei rõhuta mõiste seotust konfessiooniga.

Protestantliku käsitluse kohaselt on Vana Testamendi apokrüüfideks:
* Juuditi raamat
* Saalomoni tarkuseraamat
* Toobija raamat
* Paaruki raamat
* Jeesus Siiraki tarkuseraamat
* Makabite 1. raamat
* Makabite 2. raamat
* Estri raamatu lisad, 
* Susanna ja Taanieli lugu
* Asarja palve ja Kolme mehe kiidulaul
* Peel ja Lohemadu, 
* Sibüllide ennustused, 
* Eenoki raamat
* Moosese taevaminek, 
* 12 patriarhi testament
* Jesaja taevaminek ja nägemus
* Paaruki ilmutusraamat
* Aabrahami ilmutusraamat
* Eelija ilmutusraamat.

Protestantliku käsitluse kohaselt on Uue Testamendi apokrüüfideks: 
* Heebrealaste evangeelium
* Egiptlaste evangeelium
* Peetruse evangeelium
* Tooma evangeelium
* Noorema Jaakobuse evangeelium
* Apostlite retked
* Nikodeemuse evangeelium
* Pauluse teod
* Johannese teod
* Andrease teod
* Pseudo-Kleemensi kirjad
* Peetruse ilmutusraamat
* Pauluse ilmutusraamat

#### Vaata ka
*Uue Testamendi apokrüüfid

## Vana Testamendi apokrüüfid
Apokrüüfilised/deuterokanoonilised raamatud olid teosed, mis olid lisatud Septuagintasse (kreekakeelne tõlge Heebrea Piiblist, lühendatult **LXX**) või Vulgata tõlgetes, kuid mis ole arvatud juutide ja protestantide Vana Testamendi kanooniliste raamatute hulka. Kõiki sisalduvaid teoseid on ühe või rohkema kristliku kogukonna poolt peetud erinevatel aegadel ja eri kohtades kanooniliseks, kuid mitte kõigi poolt.
Noodivõti

**Noodivõti** ehk **võti** on noodikirja märk, mis määrab teatud helikõrguse noodijoonestikul.

Tänapäeval kasutatakse noodikirjas põhiliselt G-võtit, F-võtit ja C-võtit, mis määravad vastavalt esimese oktavi G (sol), väikese oktavi F (fa) ning esimese oktavi C (do) asukoha noodijoonestikul.

## G-võti

*G-võtit (sol-võti), mis määrab esimese oktavi G asukoha teisel noodijoonel, nimetatakse ka viiulivõtmeks. Vanamuusikas kasutati ka G-võtit, mis määrab esimese oktavi G asukoha esimesel noodijoonel, nimetusega "prantsuse võti". 

## F-võti

*F-võtit (fa-võti), mis määrab väikese oktavi F asukoha neljandal noodijoonel, nimetatakse ka bassivõtmeks. Harvem kasutatakse F-võtit, mis määrab väikese oktavi F asukoha viiendal noodijoonel, nimetusega sub-bassivõti. 

## C-võti

*C-võtmed (do-võtmed) määravad esimese oktavi C asukoha. 
** Aldivõti määrab esimese oktavi C asukoha kolmandal noodijoonel.
** Sopranivõti määrab esimese oktavi C asukoha esimesel noodijoonel.
** Baritonivõti määrab esimese oktavi C asukoha viiendal noodijoonel.
** Tenorivõti määrab esimese oktavi C asukoha neljandal noodijoonel.
** Metsosopranivõti määrab esimese oktavi C asukoha teisel noodijoonel.

## JO-võti
Zoltán Kodály loodud relatiivses noodisüsteemis kasutatakse JO-võtit, mis määrab JO asukoha noodijoonestikul. 

## Vaata ka
* Võtmemärk
1530. aastad

**1530. aastad** on ajavahemik 1530. aasta algusest kuni 1539. aasta lõpuni.

## Sündmused ja suundumused
### Maailm

* ...

### Eesti

* ...

## Tähtsad inimesed

* ...
Noot

**Noot** (ladina *nota* – 'tähis, märk') on muusika noodikirjas heli tähistav märk. 

Ingliskeelses traditsioonis võidakse noodi all mõista ka heli ennast.

Traditsioonilises muusika noodikirjas fikseerib noot helikõrguse ja helivältuse. Selleks kirjutatakse noot noodijoonestikule. Noodid kirjutatakse noodijoontele ja noodijoonte vahedesse. Noodijoonestikust väljapoole jäävate nootide märkimiseks kasutatakse abijooni, mis kirjutatakse üksteise suhtes võrdsele kaugusele noodijoonestiku kohale või alla.

Noot tähistab kindlaksmääratud kõrgusega helisid ainult siis, kui noodijoonestiku algusse on kirjutatud noodivõti (näiteks viiulivõti, bassivõti jne).

Traditsioonilises muusika noodikirjas koosneb noot noodipeast, mis noodijoonestikul märgib heli kõrgust, noodivarrest ja noodilipust. Noodipea, noodivars ja noodilipp koos näitavad ühtlasi helivältust. Täisnoodil puudub noodivars. Pool- ja veerandnoodil puudub noodilipp.

## Noodipea

Seest tühi või täis ovaal, mis asub noodijoonestikul, märgib kõrgust ja kestust (seest täis, seest tühi, mõlemad punktiga).

## Noodivars
Joon, mis tõmmatakse noodipea paremale küljele.
Noodivarre pikkus on umbes 2½–3 joonevahet ehk käsitletavast noodist oktaav alla või üles. Kolmandast noodijoonest kõrgemal asuvatel nootidel märgitakse noodivars alla ja noodipeast vasakule.

Kui noodijoonestikule on kirjutatud kahehäälne muusikapala, kirjutatakse ülemise hääle varred üles ja alumise hääle varred alla.

## Noodilipp
Kirjutatakse noodivarrest paremale (kui noodivars suundub alla, siis vasakule).

Kõrvuti asuvate nootide lipud ühendatakse instrumentaalmuusika puhul noodivarsi siduvaks jooneks. Näiteks   = 

## Noodinimetus

**Noodinimetused**, mis näitavad helikõrgust, on tähtnimetused ja silpnimetused:
* c, do (ut)   
* d, re   
* e, mi   
* f, fa   
* g, sol   
* a, la   
* h, si (ti)

"Ut" on "do" varasem nimetus. Inglise keelt kõnelevates maades on silpnimetuse "si" asemel kasutusel "ti" ja tähtnimetuse "h" asemel "b".

## Altereerimine

Nooti kõrgendatakse või madaldatakse altereerimise teel.

## Noodi vältus

Noodivältused tähistavad kindlaksmääratud pikkusega helisid ja pause ainult siis, kui noodijoonestiku algusse on kirjutatud tempo (näiteks 110 (lööki minutis), *[[allegro]]*, *[[andante]]* jne). Kui tempo on määramata, võib interpreet kasutada enda valitud tempot ja näiteks veerandnoot võib vastavalt valitud tempole kesta liialdatud näitena kas pool tundi või 0,1 sekundit.

## Pausid
Noodivältustele vastavad noodikirjas samade vältustega pausid.

## Vaata ka
*Intervall
*Heli vältus
*Rütm
*Meetrum
*Löök
*Paus
*Punkt
*Rütmisilbid
*Noodikiri
*Relatiivne noodisüsteem
*Sidekaar
*Takt
*Taktimõõt
*Taktilöömine
*Triool
*Fermaat

## Kirjandus
*Elga Ainsalu "Muusika põhiõpetus", kirjastus Valgus, 1968
Hüperborea

**Hüperborea** on kreeka mütoloogias maa kaugel põhjas Okeanose ääres. Kaartidel paigutati Hüperborea Kreekast ja Mustast merest otse põhja, seega enam-vähem Baltimaade ja Soome kohale ning ulatudes neist põhja poole ja kirdesse. Usuti, et Apollon elab seal talviti, aga muusad enam-vähem pidevalt. Samuti usuti, et Hüperboreasse ei saa jõuda laevaga ega jalgsi, vaid näiteks läbi õhu. Hüperboreas käis küll Perseus, keda saatis Hermes; neid kandis sinna põhjatuul Boreas.

**Hüperborealased** elasid igaveses õndsuses. Nad ei tundnud haigusi ega vanadust. Põhiliselt veetsid nad aega muusika, tantsu ja laulu saatel.
Edward Elgar

Sir **Edward William Elgar**, esimene baronet, (2. juuni 1857 – 23. veebruar 1934) oli hilise romantismiajastu briti helilooja. 

## Elukäik

Edward Elgar sündis klaverihäälestaja ja muusikakaupmehe peres. Ta oli andekas iseõppija, kes õppis mängima paljusid pille. 16-aastaselt hakkas ta andma klaveri- ja viiulitunde ning mängis mitmes orkestris viiulit. 

Pärast abiellumist kolis ta Londonisse, kus üritas peret heliloominguga elatada, kuid kuna Victoria-aegsel Inglismaal oli suhteliselt madalat päritolu iseõppijal raske läbi lüüa, pidi ta pöörduma tagasi Worcestershire'i ja töötama õpetajana. 

Elgari tuntus suurenes 1890. aastatel. Tema esimese suure orkestriteose "Enigma variatsioonid" ettekanne Londonis aastal 1899 tegi temast ühe oma ajastu menukaima briti helilooja. Järgnenud aastatel sai ta oma tööde eest tiitleid ja autasusid. 

Aastatel 1905–1908 oli Elgar Birminghami ülikooli muusikaprofessor. 

Edward Elgari populaarsus kestis Esimese maailmasõjani. Pärast abikaasa surma 1920. aastal ta enam märkimisväärseid teoseid ei loonud. Elgari viimane, 3. sümfoonia jäi lõpetamata. Järelejäänud visandite põhjal kirjutas selle 1997. aastal lõpuni Anthony Payne.

## Looming

Kokku on Elgar kirjutanud umbes 90 helitööd. Neist tuntuimad on "Enigma variatsioonid", 1. sümfoonia ja tšellokontsert. Elgari marss, millele Arthur C. Benson kirjutas teksti pealkirjaga "Land of Hope and Glory", on saanud brittide mitteametlikuks teiseks hümniks. 

Elgar armastas anagramme, mõistatusi ja koode. Neid on põimitud ka tema muusikasse. "Enigma variatsioonid" ("Variations on an Original Theme (Enigma)") on siiani omamoodi muusikaline mõistatus. See orkestrisüit koosneb põhiteemast ja selle 14 variatsioonist, millest igaüks portreteerib muusikaliselt mõnda helilooja sõpra või lähedast. Esimene variatsioon kujutab Elgari abikaasat Alice'it, üheksas ja ehk kõige populaarsem nimega "Nimrod" tema kirjastajat August Jaegerit (Nimrod – Piibli suur kütt, *Jäger* – saksa keeles jahimees). Viimane variatsioon kujutab heliloojat ennast. Peateema ise on ühe tuntud teema variatsioon ja Elgar ei avaldanud kuni surmani, millise nimelt. Ta nimetas vaid, et see on väga tuntud, ja andis ka üksikuid muid vihjeid, kuid uurijate hulgas pole seni lahenduse suhtes üksmeelt. Välja on pakutud nii "Auld Lang Syne" kui ka "Rule, Britannia". 

Elgar oli andekas meloodiameister. Tema muusikast on leitud Saksa romantismi, eriti Brahmsi mõjusid, samuti Wagneri-järgset kromatismi ühendatuna inglispärase mõõdukuse ja distsipliiniga.

## Ülendamine

Edward Elgar löödi 1904 rüütliks ja 1931 baronetiks, kuid kuna tal ei olnud poega, kustus see tiitel ühes temaga.

## Välislingid

* The Elgar Society and The Elgar Foundation
* Edward Elgar International Music Score Library Project
* Edward Elgar Choral Public Domain Library
Diatooniline helirida

**Diatooniline helirida** on muusikas helirida, mille kõik helid kuuluvad diatoonikasse. Diatoonilised heliread on näiteks kirikuheliread, loomulik mažoor ja loomulik minoor.

Diatoonilisel helireal on seitse astet.

Diatoonilise helirea helid võivad olla põhi- või tulendnimetustega. 

Põhiliikideks on
*pentatoonika – koosneb viiest kvintsuhtelisest (c, g, d, a, e) diatoonhelist ja on kui pooltoonideta diatooniline helirida;
*heptatoonika – koosneb seitsmest kvintsuhtelisest (c, g, d, a, e, h) diatoonhelist ja on kui täielik diatooniline helirida.

Seitsmeastmelise diatoonika (heptatoonika) erinevaid astmeid esihelina (tugihelina) kasutades ning esiheli oktavi võrra kõrgemal korrates on võimalik moodustada seitse diatoonilist helirida:
*c-st joonia
*d-st dooria
*e-st früügia
*f-st lüüdia
*g-st miksolüüdia
*a-st eoolia
*h-st lokria

Diatoonilise helirea moodustavad näiteks klahvpillide klaviatuuri valged klahvid. 

Klassikalised diatoonilised heliread on tonaalsed heliread:
*loomulik mažoor ehk naturaalne mažoor = naturaalduur (C-duur)
*loomulik minoor ehk naturaalne minoor = naturaalmoll (a-moll)

Nende kõrval hakati kasutama ka nende teisendeid ehk altereeritud helirida.

Mažoorsed heliread, diatoonilised mažoorid:
*mažoorne pentatoonika = duur-pentatoonika – 5-astmeline pooltoonideta duur (C-duur-pentatoonika)
*lüüdia mažoor = lüüdia-duur – kõrge IV aste (C-lüüdia-duur)
*miksolüüdia mažoor = miksolüüdia-duur – madal VII aste (C-miksolüüdia-duur)

Minoorsed heliread, diatoonilised minoorid:
*minoorne pentatoonika = moll-pentatoonika – 5-astmeline pooltoonideta moll (a-moll-pentatoonika)
*früügia minoor = früügia moll – madal II aste (a-früügia-moll)
*dooria minoor = dooria moll – kõrge VI aste (a-dooria-moll)

## Vaata ka
*Altereeritud helirida
*Kromaatiline helirida
Diatooniline helilaad

**Diatooniline helilaad** on diatoonilise helirea astmetest koosnev helilaad (joonia, dooria, früügia, lüüdia, miksolüüdia, eoolia või lokria). 

Tänapäeval kasutatakse peamiselt jooniat (mažoor ehk duur) ja eooliat (minoor ehk moll).
Oš

**Oš** on keskalluvusega linn Kõrgõzstanis, Oši oblasti halduskeskus. Asub Alai aheliku jalamil Fergana oru idaosas. 

Linnas tegeldakse puuvilla töötlemise ja siidi tootmisega.

## Rahvastik

Oš on Kõrgõzstani suuruselt teine linn. Linna elanike arvuks 2017. aastal oli hinnanguliselt 281 900, koos eeslinnadega kuni 500 000.

2009. aasta andmetel oli elanike seas 43% kirgiise ja 48% usbekke. 80% elanikest valdas vene keelt.

Ošist on pärit Ukraina krimmitatari lauljatar Džamala, kes võitis 2016. aastal Ukraina esindajana Eurovisiooni lauluvõistluse.

## Ajalugu
Oš kuulub Kesk-Aasia vanimate linnade hulka. Kirjalikes allikates on teda mainitud 9. sajandil. 10. sajandil kuulus ta kolme suurema linna hulka Fergana orus ning teda läbisid kaubateed Kesk-Aasiast Indiasse ja Hiinasse. 

Pärast Kokandi khaaniriigi vallutamist venelaste poolt 1876. aastal läks Oš Venemaa valdusse. Samal aastal sai Ošist Fergana oblasti koosseisu kuuluv maakonnalinn.

Oši oblasti keskus on linn alates 1939. aastast.

### Etnilised kokkupõrked 1990. aastal
: *vaata ka: [[1990. aasta etnilised kokkupõrked Kõrgõzstanis]]*

1990. aasta juunis kasvas etniline konflikt usbekkide ja kirgiiside vahel Ošis ja selle ümbruses verevalamiseks. Sündmuste otseseks vallandajaks olid tülid elamumaa pärast. Seni valdavalt usbekkidega asustatud Ošis nõudsid elamispinda maapiirkondadest linnadesse suunduvad kirgiisid. Pahameelt äratas ka Džalalabati oblasti usbeki vanemate poolt Nõukogude Liidu Ülemnõukogule edastatud autonoomianõue Kõrgõzstani lõunaosa usbekkidele.

Ametlikel andmetel hukkus konfliktis 300 inimest, üle tuhande sai haavata, hävisid sajad hooned. Rahutuste peatamiseks viidi linna Nõukogude armeeüksused, piir Usbeki NSV-ga suleti.

### Etnilised kokkupõrked 2010. aastal
: *vaata ka: [[2010. aasta etnilised kokkupõrked Lõuna-Kõrgõzstanis]]*

2010. aasta 11. juunil puhkesid Ošis tapatalgud kirgiiside ja usbekkide vahel, mis levisid ka teistesse Kõrgõzstani lõunaosa piirkondadesse. Mitu päeva väldanud vägivallalaines hukkus ametlikel andmetel 403 inimest.

Kõrgõzstani ajutise valitsuse väitel provotseerisid vägivalla kukutatud president Kurmanbek Bakijevi poolehoidjad.

Linnavalitsuse teatel süüdati rahutuste käigus põlema 70% linna hoonetest.

## Vaata ka
* Siiditee

## Viited
Patoloogiline füsioloogia

**Patoloogiline füsioloogia** ehk **patofüsioloogia** on teadus patoloogiliste protsesside arengust ja nende kõrvaldamisest.

Patofüsioloogia käsitleb järgmisi probleeme:

*haiguste tekke põhjused (etioloogia);
*haiguste tekke ja arengu mehhanismid (patogenees)
*patoloogiliste protsesside mõju organismi funktsioonidele (funktsionaalne patoloogia);
*protsessid ja reaktsioonid raku, koe, elundi ja organismi tasemel, mis on suunatud patoloogilise teguri ja selle poolt esile kutsutud patogeneesimehhanismide toime kõrvaldamisele (sanogenees).

Patofüsioloogia võib jagada **üldiseks patofüsioloogiaks** ja **[[elundkond]]ade patoloogiaks**. Esimene käsitleb selliseid protsesse, mis toimuvad rakkudes, kudedes ja organismides ning on ühised paljudele või kõikidele haigustele. Elundkondade patofüsioloogia tegeleb elundispetsiifiliste protsesside uurimisega. 

Patofüsioloogia eriteadlane on **patofüsioloog**.

## Vaata ka
*Neeru patofüsioloogia mõisteid
Diatoonika

**Diatoonika** (kreeka keeles *dia* + *tonos*, *dia tonikos* – 'tooniste vahedega') on helisüsteem, mis moodustub ainult alushelidest. Diatoonilises helisüsteemis on oktav jagatud seitsmeks helikõrguseks. Helistike, transponeerimise ning duur-moll-süsteemi kasutuselevõtuga 17. sajandil on laienenud ka diatoonika mõiste: diatooniline helisüsteem võib põhineda "mis tahes helistikus oleva helilaadi altereerimata" helidel.

Diatoonika mõiste algne tähendus seostub vanakreeka mõistega "diatoonilist liiki (*genus*) tetrakord", mis sisaldas ühe pooltooni ja kaks tervetooni. Tetrakordi teisteks liikideks olid kromaatiline ja enharmooniline tetrakord.

Ka Guido Arezzost poolt defineeritud keskaja helisüsteemi aluseks olevad heksakordid sisaldasid täistoonide poolt ümbritsetud pooltooni (tervetoon + tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon) ning olid seetõttu vastavalt antiiksele definitsioonile diatoonilised. Kuna aga Guido helirida, mis põhines G, C ja F helist üles ehitatud kattuvate helidega heksakordidele, sisaldas tihti helisid B, mida lisati moduleerimise vältimiseks A-st algavate heliridade puhul, siis erineb Guido süsteem hilisemast diatoonilisest *musica ficta* süsteemist.

Diatoonilised on kõik seitsmehelilised heliread, mis on oktavi ulatuses täidetud viie tervetooni ja kahe pooltooniga, kusjuures pooltoonid on teineteisest eraldatud tervetoonidega. Diatoonilised on näiteks duur-moll-süsteemiloomulik mažoorne helirida (tervetoon + tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon + tervetoon + pooltoon),loomulik minoorne helirida (tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon + pooltoon + tervetoon + tervetoon) ning kirikuheliread. 

## Vaata ka
*Diatooniline helirida
*Diatooniline intervall
*Diatooniline pooltoon

## Viited
Nõmmeveski juga

**Nõmmeveski juga** on juga Harju maakonnas Kuusalu vallas 1,2 m kõrgune, kärestikune ja Lahemaa kõige veerikkam juga. Nõmmeveski juga asub Valgejõel.

Vee kulutaval toimel taganeb juga pidevalt, seda märgib ka kanjonorg peaastangust allpool.

Veejõu paremaks kasutamiseks ehitati 1920. aastate lõpul Nõmmeveskile varasema vesiveski asemele hüdroelektrijaam.

Joa järgi on nime saanud Loobu kihistu Nõmmeveski kihistik.


Valgejõgi5.JPG|Nõmmeveski juga sügisel
Nõmmeveski juga.JPG|Nõmmeveski juga talvel
Nõmmeveski juga Lahemaal.jpg|Nõmmeveski juga suvel


## Vaata ka
*Eesti jugade loend

## Viited

## Välislingid
Neeru patofüsioloogia mõisteid

Siia on koondatud alfabeetilises järjekorras neeru patofüsioloogia valdkonda käsitlevad artiklid.

__NOTOC__

## E
Essentsiaalne hüpertensioon

## H
Hüperkaleemia -
Hüpernatreemia -
Hüpokaleemia -
Hüponatreemia

## K
Krooniline neerupuudulikkus

## M
Maliigne hüpertensioon -
Metaboolne alkaloos -
Metaboolne atsidoos

## N
Neerukivitõbi -
Nefrootiline sündroom

## O
Ortostaatiline proteinuuria

## R
Respiratoorne alkaloos -
Respiratoorne atsidoos

## S
Sekundaarne hüpertensioon

## Ä
Äge neerupuudulikkus -
Äge nefriitiline sündroom
Padise valla lipp

**Padise valla lipp** oli Eesti haldusüksuse Padise valla lipp.

Lipp kinnitati 20. mail 1992.

## Lipu kirjeldus
Padise valla lipp oli täisnurkne sinine kangas, mille vardapoolses servas paiknevad kahes reas puna-valged maleruudud. Lipu sinise välja keskel on valge kolmeharuline kuuseoks.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ja normaalsuurus 105×165 cm.

## Vaata ka
*Padise valla vapp
*Harju maakond

## Välislingid
* Padise valla sümboolika valla kodulehel
* Padise valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Padise valla vapp

**Padise valla vapp** oli Harju maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Padise valla vapp.

Vapp kinnitati 20. mail 1992.

## Vapi kirjeldus
Musta kilbi ülaosas kahes reas puna-hõbedased maleruudud. Selle all kolmeharuline kuuseoks ja lainelõikeline vapitüvi, mõlemad hõbedased.

## Põhjendus
Kilbi värv ja maleruudud on tsistertslaste vapilt, kusjuures punane ja hõbe on ühtlasi Harjumaa värvid. Kuuseoks ja lained tähistavad metsarikast mereäärset maakohta.

## Vaata ka
*Padise valla lipp
*Harju maakond

## Välislingid
*Padise valla sümboolika valla kodulehel
*Padise valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Anarhofuturism

**Anarhofuturism** on kirjandus- ja kunstivool, mis organiseerus 1910 ("Võidusõiduauto on kaunim Samothrake Nikest"). Anarhofuturismile, millele avaldas mõju revolutsioonivõitlus, on iseloomulik anarhistlik mässuvaim, püüe epateerida kodanlast. Anarhofuturistide loomingut iseloomustab anarhistlik ideelis-esteetiline karakteristika. Anarhofuturismile on omane vanade kultuuritraditsioonide hülgamine; eesmärgiks seati uue, industriaalsele tsivilisatsioonile vastava kirjanduse loomine. Kõrvuti uue elutunde kajastamisega taotlevad anarhofuturistid poeesia väljendusvahendite rikastamist, kasutavad rohkesti varem ebapoeetiliseks peetud väljendeid ja kujundeid. Poeesias hülgasid anarhofuturistid loogilise mõttearenduse ja eiravad tihti keelereegleid. Seda iseloomustab traditsioonilise süntaksi eiramine ja julge, kõlaefektidele rajatud sõnajärjestus. Poeetilise elamuse saavutamiseks püüavad nad toetuda üksiku sõna vahetule mõjule. Värssidesse põimitakse märke, valemeid ja sümboleid. Proosale on iseloomulik katkendlik ja närviline telegrammstiil.

Ühisjooni anarhofuturismiga on ka küberpungil.

## Anarhofuturiste

* A. Bidbei
* David Burljuk
* Freeman Dyson
* Elena Guro
* Velemir Hlebnikov
* Eric Hughes
* Vasili Kamenski
* Aleksei Kruchenyh
* B. Lifšic
* Timothy C. May
* Jude Milhon
* Lawrence Person
* Tolstoi Rostovtsev
* Bruce Scheiner

## Anarhofuturistlikke teoseid
### Tähtteoseid

*Cory Doctorow, *[[Down and Out in the Magic Kingdom]]*
*Warren Ellis ja Darick Robertson, *[[Transmetropolitan]]*
*Nancy Kress, *[[Beggars in Spain]]*
*Ken MacLeod, *[[The Star Fraction]]* ja *[[The Stone Canal]]*
*Tad Williams, *[[Otherland]]* seeriad
*M.T. Anderson, *[[Feed]]*
*Richard K. Morgan, *[[Altered Carbon]]* ja *[[Broken Angels]]*

### Romaane

**[[Hardwired]]* (1986), Walter Jon Williams
**[[Voice of the Whirlwind]]* (1987), Walter Jon Williams
**[[Arachne (Mason)|Arachne]]* (1990), Lisa Mason
**[[Cyberweb]]* (1995), Lisa Mason
**[[Crashcourse]]* (1993), Wilhelmina Baird
**[[Clipjoint]]* (1994), Wilhelmina Baird
**[[Psykosis]]* (1995), Wilhelmina Baird
**[[Wildlife]]* (1994), James Patrick Kelly

### Koomikseid
**[[Battle Angel Alita]]*, Yukito Kishiro 
**[[BLAME!]]*, Tsutomu Nihei
**[[Ghost in the Shell]]*, Masamune Shirow

### Uurimusi
**[[Storming the Reality Studio]]* (1991), Larry McCaffery

## Anarhofuturistlikke bände

*Classix Nouveaux
*Future Sound of London
*Gridlock
*Orchestral Manoeuvres in the Dark
*Simple Minds
*Soft Cell
*Spandau Ballet
*Strange Advance
*UV
*Velvet Acid Christ
*VNV Nation

## Välislingid

*RA Forum > Futurists
*LAND - Current show
*THE RISING OF THE BARBARIANS
*A-Infos (en) An Illusion with no future review - the falacy of ...
*ANARCHIST INTEGRALISM: Aesthetics, Politics and the Après-Garde
*Barbelith Underground > Head Shop > On the Varieties of Anarchy
Hüpernatreemia

**Hüpernatreemia** on organismi patoloogiline seisund, mille korral on Na+-ioonide kontsentratsioon kehavedelikes on võrreldes veesisaldusega liiga suur. Hüpernatreemia on tingitud neerude kontsentratsioonivõime häirumisest. Selle haigusega kaasnevad peapööritus, kooma, hallutsinatsioonid ja nõrkushood.

## Etioloogia ja patogenees
Hüpernatreemia võib olla tingitud mitmest tegurist, peamiselt vee ebapiisavast tarbimisest, liigsest veekaost ja Na+ kuhjumisest organismis.

### Ebapiisav vee tarbimine
Ebapiisava vee tarbimise põhjused võib liigitada järgmiselt:
* teadvushäiretega kaasnev ebaadekvaatne veetarbimine
* komatoosne seisund, mille korral janu ei tunta
* neelamishäired
* janu reguleerivate osmoretseptorite kaotus

### Liigne veekadu
Veekadu võib olla ekstrarenaalne ja renaalne.
Ekstrarenaalset veekadu esile kutsuvad tegurid on järgmised:
* palavik – kõrge kehatemperatuuriga kaasneb higistamine, mis viib organismist vee välja. Kui haige sel ajal piisavalt vedelikku ei tarbi, on suur oht hüpernatreemia kujunemiseks;
* põletikud;
* vesine diarröa – kõhulahtisuse korral eraldub samuti suur hulk vedelikku ning vee mittetarbimise korral võib Na+ kontsentratsioon muutuda liiga kõrgeks.
Renaalsed veekaod liigitatakse kaheks: 
* *diabetes insipidus*, mille korral eritub suur hulk uriini ADH (antidiureetilise hormooni) puuduse või toime defekti tagajärjel ja
* osmootne diurees.

#### ''Diabetes insipidus''e 2 vormi
* Neurogeense *diabetes insipidus*e korral on hüpernatreemia põhjustatud neurosekretoorsete neuronite defektist või nende vähesest hulgast. Need võivad olla esile kutsutud peatraumade, infektsioonide ja ajukasvajate poolt. Neil patsientidel teatav ADH sekretsioonivõime säilib, kuid uriini kontsentreerimiseks pole nad siiski võimelised. Ööpäeva jooksul võib eralduva uriini hulk kõikuda suhteliselt suurtes piirides. Tavaliselt jääb see vahemikku 4–6 liitrit, kuid pole harvad ka juhud, kui uriini hulk ulatub kuni 36 liitrini päevas. 
* Nefrogeenne *diabetes insipidus* on kas kaasasündinud või omandatud. Kaasasündinud vormi korral esinevad defektid ADH V2-retseptorit kodeerivas geenis või autosomaalse akvaporiin-2 geeni mõlemas alleelis. ADH tähtsus seisneb selles, et ta takistab vedeliku liigset eraldumist urogenitaaltrakti kaudu, akvaporiin-2 aga moodustab kanaleid neeru medullaarses kogumistorus ning kui nende arv pole piisav, on takistatud ka vedeliku tagasiimendumine.
Omandatud nefrogeense *diabetes insipidus*e tekke teguriteks on kroonilise neeruhaiguse olemasolu ning samuti ka liitiumi tarvitamine (liitium takistab ADH toimet).

### Na<sup>+</sup> kuhjumine organismis
See on kolmas võimalus hüpernatreemia kujunemiseks, mille kutsuvad esile:
* liigne soola hulk menüüs
* merevees uppumine
Elektronegatiivsus

**Elektronegatiivsus** on dimensioonita suurus, mis iseloomustab aatomi suhtelist võimet siduda endaga molekulis või keemilises ühendis elektrone. Suure elektronegatiivsusega elementide aatomid seovad tekkinud molekulides elektrone tugevalt. Kokkuleppeliselt võetakse ühikuks liitiumi aatomi elektronegatiivsus XLi = 1. Teiste elementide elektronegatiivsused leitakse võrdluse teel. 

Tabelis on esitatud mõne elemendi elektronegatiivsus.



0,7
0,8
0,9
1,0
1,2
1,5
1,6
1,7
1,8
2,0
2,1
2,4
2,5
2,8
3,0
3,5
4,0


Cs
KRb
Na
LiCaSrBa
Mg
BeAl
Pb
GeSn
SiSb
BAs
HPTe
SeI
CS
Br
NCl
O
F



Tinglikult saab elektronegatiivsuse põhjal eristada metalle ja mittemetalle. Elemendid elektronegatiivsusega alla 1,7 on metallilised, elektronegatiivsusega üle 1,7 mittemetallilised. Elektronegatiivsuste vahe alusel saab ka kindlaks teha valdava sideme liitaine molekulides ning ühendeis. Elemendid, mille elektronegatiivsuste vahe on alla 1,7, moodustavad kovalentse sideme, teised ioonilise sideme. 

Ühendites täiendavad suurema elektronegatiivsusega elemendid oma välist elektronkihti kuni oktetini (8 elektronini) nende valentselektronide arvel, mida loovutavad väiksema elektronegatiivsusega elementide aatomid. Erandiks on vesinik, mis täiendab elektronide arvu kuni kaheni.

## Vaata ka
*Keemiline side
Suhteline kõrgustähistus

**Suhteline kõrgustähistus** ehk **relatiivne noodisüsteem** on muusika õpetamisel ja ettekandmisel kasutatav süsteem, kus noodi nimetus ei sõltu tema absoluutsest kõrgusest, vaid tema astmelisest väärtusest antud helistikus. 

Algselt olid nootide silpnimetused (do, re, mi, fa, sol, la, si) kasutusel relatiivsetena ning nende tähtnimetused (c, d, e, f, g, a, h) absoluutsetena. 

Inglise keelt kõnelevates maades on relatiivne noodisüsteem ("do-re-mi") väga levinud. Tänapäeval kasutatavad relatiivsed noodisüsteemid hakkasid levima Inglismaalt, kus nendele pani aluse muusikaõpetaja Sarah Ann Glover (1785–1867) ja arendas edasi vaimulik John Curwen (1816–1880). Relatiivset noodisüsteemi koos Curweni käemärkidega ning Aimé Paris' (1798–1866) ja Emile Chevé väljatöötatud rütmisilpidega kasutas Zoltán Kodály oma muusikaõpetuse meetodis. Eesti jaoks kohandas selle meetodi JO-LE-MI-süsteemina Heino Kaljuste ning seda õpetati Tallinna Konservatooriumi muusikapedagoogika osakonnas kõigile üldhariduskoolide muusikaõpetajatele. Eestis kasutatakse nootide silpnimetusi ("do-re-mi") ja tähtnimetusi ("c-d-e") sünonüümselt. 

JO-LE-MI-süsteem on Eesti üldhariduskoolide muusikaõpetuses tänapäeval valdav, kuid muusikakoolides peetakse üldiselt sobivamaks absoluutset noodisüsteemi.

## Vaata ka
*Kõrgustähistus
Vulkaaniline pomm

**Vulkaaniline pomm** on vulkaanist väljapaiskunud ja tahke või peaaegu tahke kehana maapinnale langenud ümardunud kivi, mille läbimõõt ületab 64,72&nbsp;mm.

Vulkaaniline pomm kuulub püroklastiliste setete hulka.

Vulkaanilise pommi tardumine on toimunud õhulennu jooksul, mistõttu ta on ümar. See eristab teda vulkaanilisest plokist, mis oli tahke juba enne vulkaanist väljalendamist ja seetõttu on kandiline. Vulkaanilised pommid võivad sisaldada tühemikke ehk kaverne.

Vulkaanilised pommid võivad lennata vulkaanist mitme kilomeetri kaugusele. Lennu käigus omandavad nad sageli voolujoonelise kuju. Vulkaanilised pommid võivad olla õige suured: 1935 toimunud Asama vulkaani purske käigus lendasid 5–6 meetri läbimõõduga pommid kuni 600 m kaugusele vulkaanist. On täheldatud juhtumeid, kus vulkaaniliste pommidega pihta saanud inimesed on hukkunud.

On juhtunud, et vulkaanilised pommid on oma sisemuses olevate gaaside surve tõttu jahtumise käigus plahvatanud. Seda on näidatud näiteks 1997. aasta filmis "Vulkaan", aga vastupidi filmis väidetule on see üsna haruldane nähtus. Ka vulkaaniliste pommide plahvatustest tekkiv kahju ei ole kuigi oluline võrreldes muu kahjuga, mida vulkaanilised pommid tekitavad.
Konfliktiteooria

**Konfliktiteooria** on sotsioloogilise uurimise vaatenurk, mis põhineb eeldusel, et ühiskond on keeruline süsteem, mida iseloomustab ebavõrdsus ja konflikt, mis põhjustab ühiskondlikku muutust.

Konfliktiteoreetikutest on tuntumad
*Max Gluckman ja John Rex (Suurbritannia)
*Lewis A. Coser ja Randall Collins (USA)
*Ralf Dahrendorf (Saksamaa, hiljem Suurbritannia)
*Ludwig Gumplovicz (Poola)
*Vilfredo Pareto (Itaalia)
*Karl Marx ja Georg Simmel (Saksamaa)

Konfliktiteooria uurib:
*kuidas sellised tegurid nagu sotsiaalne klass, rahvus, sugu ja vanus on seotud väärtuslike ressursside (raha, võim, haridus, ühiskondlik prestiiž) ebavõrdse jaotumisega 
*kuidas sotsiaalsed mustrid on kasulikud ühele osale ühiskonnast (võimu omavad ühiskonna liikmed) ja kahjulikud teistele 
*kuidas võimu omajad säilitavad ja suurendavad oma mõju sotsiaalse elu eri valdkondade üle (ka ühiskonnas valitsevate ideede ja väärtuste üle)

**Konfliktiteooria sotsiaalsest [[struktuur]]ist**
*ühiskonna sotsiaalne struktuur on inimeste kategooriate vaheliste domineerimissuhete süsteem 
*suhteline võim tootmisviiside üle määrab inimese sotsiaalse positsiooni

**Konfliktiteoreetiline lähenemine [[seksuaalsus]]ele**
*kes määrab normid? 
*võimulolijad kasutavad tavasid ja seadusi sotsiaalse kontrolli vahenditena

## Konfliktiteooria vormid
*varane (humanistlik) – kultuuri ideoloogia ja inimteadvuse probleemid (Karl Marx); 
*hiline (materialistlik) – sotsiaalsed institutsioonid, majandussuhted (Marx); 
*neomarksism – marksismi humaniseerimine (Frankfurdi koolkond); 
*ameerika kriitiline sotsioloogia – kapitalismi kriitika, radikalism (Mills); 
*muud vormid – marksism-leninism, maoism jt.

**[[Frankfurdi koolkond]]:**
*Theodor Adorno
*Max Horkheimer
*Walter Benjamin
*Herbert Marcuse
*Alfred Sohn-Rethel
*Leo Löwenthal
*Franz Neumann
*Franz Oppenheimer
*Friedrich Pollock
*Erich Fromm
*J&uuml;rgen Habermas
*Oskar Negt
*Karl A. Wittfogel
*Susan Buck-Morss
*Axel Honneth

Frankfurdi koolkonda loetakse sotsioloogias neomarksismi konfliktiteoreetikuteks. Nende peamisteks huvideks oli ortodoksse marksismi majandusliku determinismi kriitika, freudistliku psühhoanalüüsi ja marksistliku ühiskonnakäsitluse ühendamine, kaasaegse kapitalismi kriitilise epistemoloogia väljatöötamine.

**Konfliktiteooria puudused**: ühiskondlike pingete ja vastuolude liigne rõhutamine, suutmatus selgitada majanduse ja võimu temaatikaga vähem seotud ühiskonnaelu valdkondi, alluvate gruppide mõjutamis- ja osalemisvõimaluste alahindamine.
Kasahhi ANSV

**Kasahhi ANSV** oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik – kasahhide rahvusautonoomia Vene SFNV koosseisus. 

Kasahstani nõukogude autonoomne vabariik moodustati Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee ja Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu otsusega 26. augustil 1920 kui "*Kirgiisi* Autonoomne Nõukogude Sotsialistliku Vabariik". Kasahhi ANSV kandis 26. augustist 1920 kuni 25. maini 1925 Kirgiisi ANSV nime. Venemaa keisririigis nimetati kasahhe kirgiisideks või kirgiiskaisakkideks (*киргизкайсак*), kirgiise aga karakirgiisideks (*кара-киргиз*). Kasahhe nimetasid kirgiisideks ka nõukogude võimu esindajad selle algusaastail, seetõttu nimetati ka haldusüksust algselt Kirgiisi ANSV-ks, alles 1925. aasta V Kasahstani Nõukogude kongressil nimetati see ümber Kasahhi ANSV-ks.

22. septembril 1920 liideti Venemaa Kesktäitevkomitee dekreediga Kirgiisi (Kasahhi) ANSV koosseisu Orenburgi kubermang ning Orenburg määrati haldusüksuse pealinnaks. 1925. aastal viidi Kasahhi ANSV pealinn üle Kõzõlorda linna, 1929. aastal aga lõplikult Almatõsse.

5. detsembril 1936 võeti vastu Nõukogude Liidu uus konstitutsioon, niinimetatud stalinlik konstitutsioon, millega Kasahhi ANSV sai liiduvabariigi staatuse ja muudeti Kasahhi NSV-ks.

## Ülevaade

Asutatud algselt kui Kirgiisi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik Vene SFNV koosseisus 26. augustil 1920 pealinnaga Orenburg, nimetati ümber aprillis 1925 Kasahhi Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks. Veebruaris 1925 viidi Orenburgi piirkond Kirgiisi Autonoomsest Nõukogude Sotsialistlikust Vabariigist välja ja läks Vene NFSV koosseisu ning pealinn viidi Kõzõlrdasse (1925) ja seejärel Alma-Atasse (1927). Selle tulemusena rahvuslikud asualad piiristati Kesk-Aasias aastail 1924–1925. Kõik kasahhide maad ühendati. Siis nimetati Kirgiisi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik ümber Kasahhi ANSV-ks. Märtsis 1930 eraldati Karakalpakkia ja viidi hiljem üle Usbeki NSV koosseisu. 5. detsembril 1936 anti Kasahhi ANSV-le liiduvabariigi staatus nimega Kasahhi Nõukogude Sotsialistlik Vabariik. 10. detsembril 1991 nimetati "Kasahhi Nõukogude Sotsialistlik Vabariik" ümber "Kasahstani Vabariigiks." 16. detsembril 1991 kuulutas Kasahstan viimasena Nõukogude Liidu liiduvabariikidest välja iseseisvuse. Aastal 1998 viidi pealinn üle Akmolasse, mis sai uue nime – Astana.

Kasahhi Nõukogude Sotsialistlik Vabariik – suuruselt teine liiduvabariik pärast Vene NFSV-d. Pindala 2 717 300 km². Elanike arv 16 536 000 inimest (1989). Pealinn – Alma-Ata.

## Vaata ka
*Kasahstan
Amboni saar

**Amboni saar** on üks Maluku saartest. Asub Serami edelaranniku lähedal. Pindala 761 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1038 meetrit (Mount Salhatu). Kuulub Indoneesiale.

## Viited
Hispaania korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel

**[[Hispaania]] [[korvpall]]imeeskond [[2004. aasta suveolümpiamängud]]el**

Hispaania varasemad saavutused olümpiamängudel

**[[1984. aasta suveolümpiamängud|1984 Los Angeles]]** hõbemedal
Itaalia korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel

**[[Itaalia]] [[korvpall]]imeeskond [[2004. aasta suveolümpiamängud]]el**

Itaalia varasemad saavutused olümpiamängudel:

**[[1980. aasta suveolümpiamängud|1980 Moskva]]** hõbemedal
Thar

**Thar** (urdu تھار (Thār)) on kõrb Lõuna-Aasias. Piirneb läänes Indusega, loodes Panjnadi ja Sutlejiga, kagus Aravalli mägedega. Valdavalt liivakõrb.
Stan Laurel

**Stan Laurel** (sünninimega **Arthur Stanley Jefferson**; 16. juuni 1890 Ulverston, Cumbria, Inglismaa – 23. veebruar 1965 Santa Monica, California osariik) oli inglise komöödianäitleja. Koos Oliver Hardyga moodustas filmiajaloo tuntud koomikutepaari Laurel ja Hardy.

## Välislingid

*
Kersti Merilaas

**Kersti Merilaas** (sündinud **Eugenia Moorberg**, kodanikunimi aastast 1936 **Kersti Sang**; 7. detsember (24. november vkj) 1913 Narva – 8. märts 1986 Tallinn) oli eesti luuletaja, laste- ja näitekirjanik.

## Elukäik
Ta veetis oma varajase lapsepõlve Peterburis (kuni 1917), koos ema ja noorema õe Lidiaga, ja osa lapsepõlvest veetis Moora talus Väike-Maarja vallas Äntu Valgejärve ja Äntu Linaleojärve lähedal. Õppis Väike-Maarja koolides – 1921–1927 Kiltsi algkoolis, ühe aasta Väike-Maarja gümnaasiumis ning kolm ja pool aastat Rakvere erakommertsgümnaasiumis, kust ta 27.veebruaril 1932 välja heideti. Lõpetas 1932. aastal Tapa keskkooli. Hiljem elas Tartus ja töötas raamatukogus. 

## Isiklikku
Tema abikaasa oli August Sang, tütred olid Liina Pihlak (1937–2019) ja lastearst Maarja Panov (1939–2007) ning poeg on Joel Sang. Tema lapselaps on Kristina Pai.

## Teosed
### Luulekogud
* "Maantee tuuled" (1938)
* "Rannapääsuke" (1963)
* "Kevadised koplid" (1966)
* "Kuukressid" (valikkogu, 1969)
* "Antud ja võetud" (1981, 2. trükk 1985)

### Lasteraamatud
* "Munapühad" (värsslugu, 1940)
* "Kallis kodu" (luulekogu, 1944)
* "Päikese paistel" (luulekogu, 1948)
* "Turvas" (värsslugu, 1950)
* "Veskilaul" (värsslugu, 1959)
* "Lugu mustast ja valgest" (värsslugu, 1962)
* "Lumest lumeni" (luulekogu, 1982) 
* "Kui vanaema noor oli" (lasteluule valikkogu, 1983)
* "Kindakiri. – Варежки" (poeem, eesti ja vene keeles, 1986)
* "Siit siiani. Piksepill" (luulekogu, 1989)
* "Siit siiani. Piksepill 2" (luulekogu, 1990)

### Näidendid
* "Kaks viimast rida" (näidend, ilmus 1973 ja lavastati samal aastal Vanemuises)
* "Pilli-Tiidu" (näidend, lavastati Vanemuises 1974, esmatrükk valimikus "Lastenäidendeid", 1977)

### Muud
* "Valitud teosed" (I-II, 1986 – luule, näidendid, lühiproosa)
* Lisaks luulele ja proosale kirjutas Merilaas libretoid kolmele Eesti helilooja Gustav Ernesaksi ooperile ning tõlkis saksa autori Bertolt Brechti, Georg Christoph Lichtenbergi ja Johann Wolfgang von Goethe teoseid eesti keelde.

## Tunnustus
* 1974 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Kaks viimast rida")
* 1976 Friedebert Tuglase novelliauhind ("Eilsete perest")
* 1980 Eesti NSV teeneline kirjanik
* 1982 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Antud ja Võetud")

## Viited

## Kirjandus
* Sirje Kiin, "Kersti Merilaas: luuletaja elu". Eesti Raamat, Tallinn 1989

## Välislingid

* Merilaasi luule
*  Tarkvarastuudio kodulehel
* 
* Kersti Merilaasi tekstile kirjutatud kooripoeem "Põhjarannik", ERR arhiiv
* [Kersti Merilaas Eesti kultuuriloolises veebis [Kreutzwaldi sajand]]
Charles Middleton

**Charles Brown Middleton** (3. oktoober 1874 Elizabethtown, Kentucky – 22. aprill 1949 Los Angeles, California) oli USA filminäitleja.

Middletoni filminäitlejakarjäär algas 46-aastaselt ja kestis ligi 30 aastat. Ta mängis ligi 200 filmis, lisaks arvukates teatrilavastustes.

Middleton töötas nooruses rändtsirkustes, vodevillides ja teatrites, enne kui ta hakkas 1920. aastast mängima filmides.

Middletoni kuulsus puhkes õitsele helifilmi tulekuga. Tema pahaendeline bariton sobis hästi pahalaste rollidesse ning ta mängis sageli koos koomikute Harold Lloydi, Eddie Cantori, Bert Wheeleri ja Robert Woolsey ning Stan Laureli ja Oliver Hardyga.

Ta on tuntud eelkõige Flash Gordoni filmidest, kus ta mängis 1935–1947 peategelase Flash Gordoni peamist vaenlast Halastamatut Mingi. Ta mängis ka teistes seriaalides.
Äge nefriitiline sündroom

**Äge nefriitiline sündroom** on haigus, mille korral esinevad mõõdukas proteinuuria, äge hematuuria ja GFK vähenemine.

## Etioloogia ja patogenees
Ägedal nefriitilisel sündroomil saab eristada mitut alavormi:
***Äge [[streptokokk]]infektsioonijärgne [[glomerulonefriit]]**. See esineb üldjuhul väiksematel lastel. Haiguse esilekutsuv tegur on enamasti kas mumps, angiin, endokardiit või rõuged. Kaitsereaktsiooni tulemusena moodustunud antikehad kinnituvad subendoteliaalsetele antigeenidele ning see viib granulotsüütide ja trombotsüütide adhesioonile. Sellele järgneb endoteelirakkude proliferatsioon, rakkude tursumine ning GFK vähenemine. GFK vähenemine on tingitud trombotsüütidest. Haiguse käigus võib tekkida mikrotrombe, mis vähendavad verevoolu kiirust. Trombotsüüdid kahjustavad rakke ka teisel viisil. Nende degranulatsioonil vabanevad HVR ja ühend trombospondiin. Mainitud ühendid kutsuvad esile raku ultrastruktuurihäired ja võivad põhjustada raku surma. Glomerulonefriit kahjustab ka filtratsioonipinda. Tervel inimesel ei saa valgud neerupäsmakese membraani läbida, kuid ägeda nefriidiga kaasnevate patoloogiliste muutuste tõttu on membraan kahjustatud ning proteiinid on selleks võimelised. See toob endaga kaasa proteinuuria.
***Kiiresti progresseeruv glomerunefriit**. Täiskasvanutel esineb sageli ägeda nefriitilise sündroomi raskema kuluga vorm, mis võib lõpuks viia neerupuudulikkuse kujunemisele. Selle vormi korral kinnituvad monotsüüdid ja leukotsüüdid endoteelile. Seejärel läbivad nad kapillaarseina ja hävitavad selle struktuuri täielikult HVR ja ensüümide kaasaabil. Rakkudesse vabanev fibriin põhjustab proliferatsiooniprotsessi ning tekib põletikuline reaktsioon. Esmalt päsmakese rakud sidekoestuvad ja seejärel hävivad täielikult.
Oliver Hardy

**Oliver Hardy** (kodanikunimega **Norvell Hardy**; 18. jaanuar 1892 Harlem (Georgia), Georgia osariik – 7. august 1957 North Hollywood, California osariik) oli USA komöödianäitleja. 

Koos Stan Laureliga moodustas filmiajaloo tuntuima koomikutepaari Laurel ja Hardy.
Kuldne Seitse

**Kuldne Seitse** (ka: **Kuldne 7**) oli aastatel 1936–1947 tegutsenud publiku seas kõrgelt hinnatud eesti džässansambel. Bändi juht oli aastast 1938 klarnetist, saksofonist, akordionist ja arranžeerija Hans Speek (1920–2008) ning aastast 1941 hilisem tuntud dirigent Erich Kõlar. Ansambli liikmete hulka on kuulunud muuhulgas järgmisi muusikuid:

* Saksofon – Valter Ojakäär, Hans Speek, Karl Aavik, Oskar Vichman, Vladislav Trojanski, Lembit Raudmäe, Romuald Gross, Paul Kornel
* Klarnet – Romuald Gross, Hans Speek, Karl Aavik
* Trompet – August Pakaste, August Saarm, Helmut Orusaar, Arnold Plees, August Saarm
* Tromboon – Georgi Gross, Ülo Raudmäe, Bernhard Sergo
* Klaver – Boris Kõrver, Ovid Avarmaa, Aadu Mutsu
* Kitarr – Vallo Järvi, Elmar Konnist, August Saarm
* Vokaal – Eugen Raudsepp, Georg Metssalu (Melnikov)
* Viiul – Boris Kuum, Jossif Šagal
* Kontrabass – Arnold Press, Evald Haaviku, Ülo Vinter
* Löökpillid – Erich Kõlar, Elmar Kruus

Orkester mängis tõenäoliselt esimese kollektiivina Eestis originaalseadetes Count Basie ja Artie Shaw' repertuaari.
Serbia ja Montenegro korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel

**[[Serbia ja Montenegro]] [[korvpall]]imeeskond [[2004. aasta suveolümpiamängud]]el**

Serbia ja Montenegro varasemad saavutused olümpiamängudel

**[[1996. aasta suveolümpiamängud|1996 Atlanta]]** hõbemedal
Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkester

**Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkester** oli teise maailmasõja-aegne (1942–1944) orkester, mis tegutses Nõukogude Liidu tagalas Jaroslavlis. Orkestri juht oli Rostislav Merkulov (1912–1978).

## Koosseis
*saksofonid: Sergei Ignatjev, Ando Rannu, Jaan Kornel, Hans Jänes, Vambola Sinimäe
*trompetid: Aleksei Hartmann, Richard Mölder, Jürgen Miilen
*kornet: Jaan Lillemägi
*tromboonid: Edgar Ereline, Lembit Kärner, Valdek Magus
*viiulid: Boris Fridolin, Riho Järvi, Moses Šumjatšer, Harri Külvand
*klaver: Boris Kõrver
*kontrabass: Erich Riige
*trummid: Erich Kiirats, Robert Mägi
*akordionid: Aleksander Paabumets, Uno Elts

## Vaata ka
*Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid
Integriteetkond

**Integriteetkond** on  ühikelemendiga kommutatiivne assotsiatiivne ring, milles pole nullitegureid.

Näiteks moodustab integriteetkonna täisarvude ring.
Metaboolne atsidoos

**Metaboolne atsidoos** on häire, mis väljendub organismi vereplasmas oleva bikarbonaadi sisalduse vähenemises.

### Metaboolse atsidoosi vormid

Metaboolsel atsidoosil on kaks vormi. Ühel juhul anioonide vahe plasmas jääb normaalseks, teisel juhul see suureneb.

#### Metaboolne atsidoos normaalse anioonide vahega

See vorm on põhjustatud bikarbonaadi gastrointestinaalsetest ja renaalsetest kadudest. Gastrointestinaalsete kadude hulka kuuluvad, nagu eelpool mainitud, oksendamine ja kõhulahtisus. Renaalsete kadude alla kuuluvad proksimaalne renaalne tubulaaratsidoos ja distaalne renaalne tubulaaratsidoos.

##### Proksimaalne renaalne tubulaaratsidoos

**Proksimaalne renaalne tubulaaratsidoos** tekib siis, kui bikarbonaadi tagasihaarde mehhanism proksimaalses tuubulis on kahjustunud. See kujuneb välja järgmistel põhjustel:

* amüloidoos
* nefrootiline sündroom
* raskmetallide mürgistused (nt kaadmium avaldab kahjulikku mõju kaltsiumiainevahetusele ning see võib esile kutsuda raku surma)

##### Distaalne renaalne tubulaaratsidoos

**Distaalse renaalse tubulaaratsidoosi** kutsub esile kogumistorukeste talitlushäire ning kahjustatud on H+ tagasihaarde mehhanismid. See on tingitud järgmistest haigustest:

* hüpergammaglobulineemia
* pulmonaarne fibroos
* Sjögreni sündroom
* vaskuliit
* Ehlersi-Danlosi sündroom
* Marfani sündroom
* Hüperparatüreoos
* Wilsoni tõbi
* Fabry tõbi
* Hüperoksaluuria

### Metaboolne atsidoos suurenenud anioonide vahega

**Metaboolse atsidoosi** korral on vereplasmas anioonide vahe suurenenud. Põhjused:

* orgaaniliste hapete ülehulk
* mürgistused
* anorgaaniliste hapete ülehulk

### Organismi reaktsioonid metaboolse atsidoosi kõrvaldamiseks

Organism vastab metaboolsele atsidoosile kolmel viisil. Esiteks püüab ta taastada vereplasma normaalse pH, teiseks langetada kopsude vahendusel PaCO<sub>2</sub> ja neerude kaudu takistada bikarbonaadi liigekskretsiooni.
Meditsiiniline mikrobioloogia

**Meditsiiniline mikrobioloogia** on laboratoorse meditsiini allharu, mis tegeleb mikroorganismide poolt põhjustatud haiguste diagnostikaga. 

Meditsiinilise mikrobioloogia harud on: 
*kliiniline bakterioloogia
*kliiniline mükobakterioloogia
*kliiniline mükoloogia
*kliiniline parasitoloogia
*kliiniline viroloogia

## Vaata ka
*Nakkushaigused