Islandi keel

**Islandi keel** (*íslenska*; kuni 1973. aastani kirjutati *íslenzka*) on põhjagermaani keel, mida kõneldakse Islandil. 

Selle lähim sugulaskeel on fääri keel. Mingil määral saavad islandi keelest aru ka skandinaavia keelte (norra keel, rootsi keel, taani keel) kõnelejad. 

Alates 13. sajandist on islandi kirjakeel muutunud üsna vähe. Seetõttu saavad tänapäeva islandi keele kõnelejad siiani enam-vähem aru kaheksa sajandit tagasi kirja pandud saagade ja Eddade algtekstist. Enamik islandlasi loeb saagasid siiski tänapäeva kirjaviisis ning märkuste abiga.

Vana keelekuju nimetatakse vanaislandi keeleks, sageli ka vanapõhja keeleks, kuigi vanaislandi keel oli vaid üks selle murretest.

Islandi tähestikus on kaks vana tähemärki, mis puuduvad teistest ladinakirjalistes tähestikest: þ (*þorn*) ja ð (*edh*), mida hääldatakse nagu inglise täheühendit *th* vastavalt nagu sõnades *thin* (helitu häälik) ja *this* (heliline häälik).

## Islandi tähestik
Islandi tähestikus on 32 tähte




**<pre> Aa Áá Bb Dd Ðð Ee Éé Ff Gg Hh Ii Íí Jj Kk Ll Mm Nn Oo Óó Pp Rr Ss Tt Uu Úú Vv Xx Yy Ýý Þþ Ææ Öö </pre>
<p></font>
</p>


Tähed **c** (se), **q** (ku) ja **w** (tvöfalt vaff) ei ole islandi keelele omased, neid leidub vaid võõrsõnades. Täht **z** (zeta) islandi keelepildis enam ei esine. Selle koha on täielikult hõivanud **s*' (es). <br>

Keele puhtuse hoidmist peavad islandlased väga tähtsaks. Uute mõistete tähistamiseks leiutatakse [[omasõna]]d.

Islandi keelel ei ole erilisi murdeerinevusi.

==Morfoloogia==

Islandi keele [[morfoloogia]] sarnaneb [[grammatiline kategooria|grammatiliste kategooriate]] poolest teiste [[germaani keeled|germaani keelte]] morfoloogiaga, kuid on oma arhailisuse tõttu tunduvalt keerukam.  

[[Nimisõna]]del on [[kääne]], [[arv (keeleteadus)|arv]] ja [[sugu (keeleteadus)|sugu]]. [[Omadussõna]]del on kääne, arv, sugu ja [[võrdlusaste]] ning neil on [[nõrk käänamine]] ja [[tugev käänamine]]. Islandi keeles on ainult [[määrav artikkel]], mis võib olla eraldi [[sõna]] või nimisõna osa (nagu teisteski [[põhjagermaani keeled|põhjagermaani keeltes]]).   

[[Tegusõna]]l on [[aeg (keeleteadus)|aeg]], [[kõneviis]], [[isik (keeleteadus)|isik]], arv ja [[tegumood]]. Tegumoed on [[aktiiv]], [[passiiv]] ja [[mediaal]] (viimase olemasolu on vaidlusalune, sest selles tegumoes olevaid tegusõnu võib vaadelda ka leksikaalse rühmana). [[Lihtaeg]]u on ainult kaks: [[olevik (keeleteadus)|olevik]] ja [[tulevik (keeleteadus)|tulevik]], kuid on ka [[liitaeg|liitajad]], millest mõningaid võib osalt vaadelda [[aspekt (keeleteadus)|aspekt]]idena.  

===Nimisõna morfoloogia===


Islandi keele nimisõnad jagatakse kolmeks [[sugu (keeleteadus)|sooks]]: [[meessugu|meessoost]], [[naissugu|naissoost]] ja [[kesksugu|kesksoost]] nimisõnadeks. Sooerinevused ilmnevad ka [[mitmus]]es. [[Käänamine]] oleneb soost, kuid ka ühest soost nimisõnad jagunevad mitmeks [[käändkond|käändkonnaks]]. 

Nimisõna [[paradigma]]s on neli [[kääne]]t: [[nimetav]], [[omastav]], [[daativ]] ja [[sihitav]]. Need moodustatakse [[käändelõpp|käändelõpu]] lisamise teel [[sõnatüvi|sõnatüvele]]. Mitmuses on olenemata soost daativi käändelõpp *-um* ja omastava käändelõpp *-a*. 

Meessoo 1. tugeva käändkonna näiteks olgu sõna *hestur'' 'hobune': 

Tabeli vasakul poolel on sõna käänamine ilma artiklita, paremal poolel määrava artikliga. Umbmäärast artiklit islandi keeles ei ole.

Sarnaselt käändub i-tüveline meessoost nimisõna gestur 'külaline': 

## Vaata ka
*Kõrg-islandi keel
*Islandi kirjandus

## Välislingid

*Islandi nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus