Samojeedi koer

**Samojeedi koer** on Põhja-Venemaalt ja Lääne-Siberist pärinev koeratõug. Tõunimetus samojeedi koer on tuletatud Põhja-Venemaalt ja Siberist pärinenud samojeedi rahva hõimunimest.

Tõustandardis on koera üldmulje kohta muuhulgas kirjas, et tõug on keskmise suurusega, elegantne, valget värvi arktiline spitsitõug, kelle olemuses kajastuvad veetlevusega 
ühendatud jõud, vastupidavus, paindlikkus, väärikus ja enesekindlus.

Käitumise ja iseloomu kohta on standardis kirjas, et samojeedi koer on sõbralik, avatud, reibas ja elav ning mõõdukalt arenenud jahikirega. Mitte mingil juhul ei tohiks ta olla arg ja agressiivne. Samojeedid on väga seltsivad koerad, kes valvekoeraks ei sobi.

## Ajalugu
Tõug pärineb Siberi samojeedi (neenetsi) hõimu heledakarvalistest kelgu- ja jahikoertest. Samojeedidele olid nende koerad väga olulise: loomad elasid omanike kõrval, magasid koos inimestega püstkojas ning soojendasid neid talvel. Legendi kohaselt isegi olla imetanud lapsi. 

Samojeedi koerte aretuse alguseks loetakse 1889. aastat, mil inglise loodusuurija Ernest Kilburn Scott tõi uurimisreisilt Siberisse kaasa ühe isase ja ühe emase koera. Kümme aastat hiljem toodi samojeedide juurest Inglismaale veel kaheksa ja 1920. aastatel veel viis koera. Pärast seda pole samojeedi koerte tõuaretuses siberi koeri teadaolevalt kasutatud.
Fail:The new book of the dog; a comprehensive natural history of British dogs and their foreign relatives, with chapters on law, breeding, kennel management, and veterinary treatment (1907) (20117495733).jpg|Rakendis samojeedi koeri kujutav pilt 1907. aasta raamatust "The new book of the dog; a comprehensive natural history of British dogs and their foreign relatives, with chapters on law, breeding, kennel management, and veterinary treatment"
Fail:Sii - Samoyed in Snow.jpg|Kuigi samojeedi koer sobi oma paksu kasuka tõttu hästi õuekoeraks, on ta väga seltskondlik ja tal tuleks lasta piisavalt palju viibida toas koos pererahvaga.
Fail:Samoyed in Tallinn.JPG|Kuigi samojeedi koer on väga dekoratiivse välimusega, on siiski tegemist töökoeraga, kes on aretatud rasket koormat vedades pikki vahemaid läbima. 



## Tõug
Samojeedi koerte tõustandard kinnitati 1909. aastal Inglismaal. Standardi järgi on samojeedi koertel lubatud üksnes valge värvus, millel võib olla kerge kollakas, nn. keeksivarjund.

Samojeedi koertel on iseloomulik naeratus – ülespoole kaardunud mokkadest tulenev naerune ilme. Koos valgest kasukast kontrastselt esile tulevate tumedate silmade, suhteliselt terava koonu ja kikkis kõrvadega annab naeratus samojeedile reipa ja heatahtliku ilme.

Erinevalt teistest kelgukoertest, nagu alaska malamuudid ja siberi huskyd, on samojeedi koer polaarspits. Spitsiile omase koheva kasuka ja valge värvuse tõttu on ta teiste algupärasete tõugude seast kergesti äratuntav.

FCI süsteemis asub samojeedi koer spitsilaadsete ja algupäraste tõugude ehk 5. rühmas – tegemist on põhjamaise kelgukoera ehk polaarspitsiga.

## Viited

## Kirjandus
* Desmond Morris. *Dogs*, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3
* ''History of the Breed'', The Samoyed Association, Suurbritannia
* Marko Kaldur. *Valge Tähekiire seiklused*, Tammerraamat 2013

## Välislingid
* Samojeedi koer veebisaidil koer.ee
* Samojeedi koera tõuteave veebisaidil koeraelu.ee