open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ambrosius Benson

**Ambrosius Benson** (Ambrogio Benzone, sündinud u 1495 Lombardias, surnud 1550 Brugges), varasemas kirjanduses ka **Segovia meister** ja **Deipara Neitsi meister**, oli Itaaliast pärit maalikunstnik, kes tegutses Madalmaades 16. sajandi esimesel poolel.

## Eluloolist
Esimene kirjalik teade kunstniku kohta ilmub aastal 1518, mil Benson saab Brugge kodanikuks. Järgneval aastal saab ta sõltumatuks meistriks Brugge maalijate ja dekoraatorite gildis, mille dokumentidest on teada, et kunstnik pärines Lombardiast. Benson töötas algul Gerard Davidi töökojas, kelle stiili mõju on tema käekirjas tuntav, kuid hiljem tekkis nende vahel konflikt, mis päädis kohtuasjaga. Brugges saavutas Ambrosius Benson maalijana kuulsuse, prestiiži ja väljapaistva ühiskondliku positsiooni: talle kuulus mitu maja, temalt telliti mitu korda maale uue raekoja jaoks ja ta oli korduvalt gildiametites. Benson pidas töökoda ning tema õpilaste hulka kuuluvad Joachim Spaers, Jacob Vinson ja tema pojad Jan ja Willem Benson.

Hoolimata eluloolisest teabest pole dokumentaalset tõestust ühegi tema teose omistamiseks. Et Bruggel ja Hispaanial olid 15.–16. sajandi vahetusel tihedad kaubandussidemed, sattus suur osa teoseid Hispaaniasse, need koondati stiili põhjal 1886 ja autorit nimetati alguses Segovia meistriks. Monogramm "AB" leiti Padua Püha Antoniuse altarilt, mis asub Brüsselis (Musées Royaux des Beaux-Arts de Belgique) ja ühelt erakogusse kuuluvalt püha perekonda kujutavalt teoselt, nende järgi tehti 16. sajandi alguse dokumentide järgi kindlaks autori isik.

## Looming
Bensoni päritolu võimaldas tal kasutada Itaalia eeskujusid ja maalida alastifiguure paremini kui tema Madalmaade kaasaegsed. Et ta tundis Itaalia renessansi teemasid ja kompositsioone, nähtub tema hilisematest klassikalisel ainesel põhinevatest mütoloogilise või ajaloolise sisuga maalidest, millel esinevad poolaktidena või aktidena Juudit, Lucrezia ja Caritas. Harduspiltides järgis Benson seevastu väljakujunenud Brugge traditsiooni, mis toetus eeskujudele nagu Gerard David, Jan van Eyck, Rogier van der Weyden ja Hugo van der Goes, teemadeks püha Maarja Magdaleena ja sibüllid. Benson maalis suhteliselt vähe portreesid, kuigi neid võib pidada tema parimateks teosteks, kuna ta individualiseeris modelle kasutades nende näoilmeid ning asendeid.

## Pildid

File:3196 Print 12220kopie.jpg|Jean Wytsi portree 1520–1530, Phoebus Foundation
File:Ambrosius Benson - La Descente de Croix.JPG|"Ristiltvõtmine", 1528
File:The Magdalen Reading - Ambrosius Benson (NG655).jpg|"Lugev Maarja Magdaleena", 1535
File:Portrait of Anne Stafford.jpg|Anne Staffordi portree, 1535
File:Virgin with the Pear Ambrosius Benson.jpg|"Neitsi Maarja pirniga", dateerimata
File:Virgin and Child with Saints Ambrosius Benson.jpg|Neitsi Maarja pühakutega, dateerimata
File:Ambrosius Benson - Deipara Virgo.JPG|"Deipara Neitsi", dateerimata
File:Ambrosius Benson - Elegant couples dancing in a landscape leo sobre tabla museo de bellas artes de la universidad de utah utah usa.jpg|Tantsijad maastiku taustal, dateerimata


## Viited

## Välislingid
* Benson, Ambrosius. - Web Gallery of Art
Lanceloot Blondeel

**Lanceloot Blondeel** (sündinud 1498 Poperinges, surnud 4. märtsil 1561 Brugges) oli flaami maalikunstnik, skulptuuride, piltvaipade ja juveliiriehete kujundaja, arhitekt, linnaplaneerija ja kartograaf, kes tegutses 16. sajandi esimesel poolel Brugges.

## Eluloolist
Blondeel sai 1519. aastal Brugge maalijate gildi liikmeks, samuti töötas ta arhitektina, toredusesemete ja pidustuste sõidukite ja lavade kujundajana. 1550. aastal telliti temalt ja Jan van Scorelilt van Eyckide Genti altari taastamine. Blondeeli teoseid iseloomustab Itaalia renessansile iseloomuliku ornamentika kasutamine, ta kuulub Brugge kunstitraditsiooni viimaste esindajate hulka enne Brugge sadama tegevuse lakkamist ja linna kaubandusliku tähtsuse hääbumist.

## Viited
Gustav Viard

**Gustav Viard** (15. august 1881 Veriora vald, Võrumaa – 28. september 1968 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1924).
1881. aasta maputšede ülestõus

**1881. aasta maputšede ülestõus** oli Araucanía pärismaalaste maputšede viimane suur mäss. Ülestõus leidis aset Tšiili riigi Araucanía okupatsiooni (1861–1883) viimases faasis. Maputšede pealikud panid plaani paika 1881. aasta märtsis ning ülestõus algas sama aasta novembris, kuid nende rahva toetus sellele ei olnud ühtne: mõned hõimud otsustasid minna riigi poolele ning mõned kuulutasid end neutraalseks. Samas õnnestus ülestõusu korraldajatel enda poolele saada varem Tšiili riigi vastu mitte sõdinud hõime. Kuigi ülestõusu põhiosa suruti maha paari päevaga, läks keskvalitsusel oma vallutuste täieliku kontrolli alla saamiseks aastaid.

## Kirjandus
*
*
*
Koli Pointi lahing

**Koli Pointi lahing** oli kokkupõrge Ameerika Ühendriikide merejalaväe ja maaväe ning Jaapani keiserliku armee vahel novembris 1942 Koli Pointi lähedal Guadalcanali saarel. See oli osa Guadalcanali kampaaniast. Ameerika Ühendriikide vägesid juhatas kindralmajor Alexander Vandegrift, Jaapani vägesid kindralleitnant Harukichi Hyakutake.

Lahing algas USA 7. merejalaväerügemendi ja 164. jalaväerügemendi (mida juhtisid vastavalt William H. Rupertus ja Edmund Sebree) pealetungiga Jaapani 230. jalaväerügemendile (mida juhtis Toshinari Shōji). Shōji üksus oli Koli Pointi tulnud pärast ebaõnnestunud rünnakuid USA vägedele Henderson Fieldi lahingus sama aasta oktoobri lõpus.

Ameeriklased üritasid jaapanlasi kotti võtta ning hävitada, kuid jaapanlastel õnnestus rasketest kaotustest hoolimata ümberpiiramist vältida ning saare sisemaale taganeda. Jaapani positsioonide poole taganevad Shōji väed sattusid kokku pataljonisuuruse USA Marine Raidersi patrullüksusega, mis asus neid jälitama ning lõpuks alistas.

## Viited

## Allikad
### Raamatud
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Veeb
* 
* 
* 
* 
*
Operatsioon Erntefest

**Operatsioon Erntefest** (saksa keeles *Aktion Erntefest*; *Lõikuspidu*) oli kuni 43 000 juudi tapmine SS-i, Korrapolitsei pataljonide ja ukraina Sonderdiensti poolt Majdaneki, Poniatowa ja Trawniki koonduslaagrites 3.–4. novembrini 1943.

Heinrich Himmler andis käsu okupeeritud Poola Lublini ringkonna juutidest sunnitööliste hukkamiseks pärast juutide ülestõuse getodes ja hävituslaagrites. Oktoobri lõpus sunniti juutides sunnitöölised kaevama siksakilisi kaevikuid, väidetavalt õhutõrje jaoks. Tuhanded SS-i ja politsei ametnikud saabusid Lublinisse 2. novembril, samal päeval toimus operatsiooni eest vastutava SS-i ja politsei ülema Jakob Sporrenbergi juhtimisel koosolek massimõrva plaanimiseks.

Veresaun algas 3. novembri hommikul Majdanekis, kui juutidest vangid eraldati teistest ning suunati Lipowa 7 laagrisse ja Lublini lennuväljalaagrisse. Õhtu hakuks oli maha lastud 18 400 inimest. Samal päeval mõrvati Trawnikis 6000 vangi, kellest mõned olid toodud Dorohuczast. Pärast Majdaneki operatsiooniga ühele poole saamist siirdusid üksused Poniatowasse, kus nad hukkasid 4. novembril 14 500 vangi. Kõigis kolmes laagris kästi ohvritel enne end riidest lahti võtta ning varem kaevatud kaevikutesse minna. Püssilaskude hääle summutamiseks mängiti valju muusikat.

Operatsiooni lõpuks oli Lublini ringkonna laagritesse ellu jäänud ligi 10 000 juudist vangi, kes pidid hukatute laibad ära põletama. Operatsioon Erntefest nõudis ligi 40 000 inimese elu ning oli seega holokausti suurim veresaun.

## Vaata ka
* Operatsioon Reinhardt

## Allikad
*
* 
*
*
*
*
*
*
*
*

## Kirjandus
*
*
*
*
Krall

**Krall** on perekonnanimi (saksa keeles *küüs*).

## Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Krall 33 inimesel: 15 mehel ja 18 naisel. Perekonnanimede levikult oli Krall meeste puhul 8436. kohal ja naiste puhul 7530. kohal.

Perekonnanime Krall kandja oli keskmiselt 51 aasta vanune. Kõige levinum oli perekonnanimi Krall üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,06.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Võrumaal Rõuge kihelkonna, Tartumaal Sangaste kihelkonna, Virumaal Jõhvi kihelkonna ning Harjumaal Kuusalu kihelkonna ja Jüri kihelkonna mõisavaldades talupoegadele viiel korral nimedeks Krall. 

## Nime kandjaid
*Diana Krall, Kanada džässipianist ja laulja (1964–) 
*Eino Krall, eesti bioloog (fütonematoloog) (1931–2009)
*Heljo Krall, eesti botaanik (1929–2022)
*Peeter Krall, eesti luterlik vaimulik (1951–)
*Tarvo Krall, eesti näitleja (1969–)

## Viited

## Välislingid
*
Otto Kramer

**Otto Kramer** (15. märts/27. märts 1883 Öötla küla Järvamaa – 11. veebruar 1972 Tallinn) oli eesti aednik ja sordiaretaja, kes rajas 1930-date lõpus aeda Kristiine linnaosas Keemia tn 35a, mis on praegugi veel alles .

Kirjutanud raamatu "Kodune veinitööstus". Tegeliku aianduse ja mesinduse käsiraamatu ja Põllumehe käsiraamatu kaastööline.

=Viited=
Godzilla (film 1954)

**"Godzilla"** (jaapani keeles ゴジラ, *Gojira*) on 1954. aasta jaapani *[[kaiju]]*-film, mille režissöör oli Ishirō Honda ning millele tegi eriefektid Eiji Tsuburaya. Selle tootis ettevõte Toho ning see on Godzilla frantsiisi esimene film. Filmis teevad kaasa näitlejad Akira Takarada, Momoko Kōchi, Akihiko Hirata ja Takashi Shimura. Godzillat kehastavad Haruo Nakajima ja Katsumi Tezuka. Filmis tegelevad Jaapani võimud maad ründama hakanud hiiglasliku koletisega, kelle rünnakud tekitavad okupatsioonijärgse Jaapani rahva seas tuumaholokausti paanikat.

"Godzilla" jõudis tootmisse pärast seda kui katsed teha sarnast filmi Jaapani-Indoneesia koostöös luhta läksid. Tsuburaya algne idee oli kujutada Godzillat hiigelkaheksajalana, kuid hiljem otsustati dinosauruselaadse olendi kasuks. Filmis kasutati esimest korda eriefektide lahendust, milles kostüümi kandev näitleja tegutseb maketil. Filmi tegevustiku põhivõtted kestsid 51 ning eriefektide võtted 71 päeva.

"Godzilla" esilinastus Jaapanis 3. novembril 1954 ning teenis 183 miljonit jeeni piletitulu. Film pälvis algul Jaapanis vastakaid hinnanguid, kuid hilisematel aastatel hakati seda rohkem austama. Aastal 1956 jõudis Ameerika Ühendriikides kinolinale tublisti muudetud ning ameerikastatud versioon "Godzilla, King of the Monsters!" (*Godzilla, koletiste kuningas*) ning sellega algas Godzilla multimeediafrantsiis. "Guinnessi rekordite raamatu" järgi on Godzilla filmisari ajaloo pikimaajaline filmifrantsiis. Godzilla tegelaskuju on saanud ülemaailmseks popkultuuriikooniks. "Godzilla" ja Tsuburaya tekitasid *[[tokusatsu]]*-tüüpi meelelahutusžanri. Filmi on nimetatud kinokunsti suursaavutuseks ja ajaloo üheks parimaks koletisefilmiks.

Filmi järg "Godzilla ründab taas" esilinastus 24. aprillil 1955.

## Viited

## Välislingid
* ''Godzilla'' at the official *Godzilla* website by Toho Co., Ltd.
* ''ゴジラ (Gojira)'' at Japanese Movie Database
* ''Godzilla: Poetry After the A-Bomb'' an essay by J. Hoberman at the Criterion Collection
Beetarakud

**Beetarakud** (**β-rakud**) on pankrease Langerhansi saartes leiduvad rakud, mis sünteesivad ja eritavad insuliini ja amüliini, mis reguleerivad vere glükoosisisaldust. Beetarakud moodustavad 50–70% inimese Langerhansi saarte rakkudest. I tüüpi diabeediga patsientidel on beetarakkude hulk ja võimekus vähendatud, mis põhjustab insuliini ebapiisavat eritamist ja hüperglükeemiat.

## Ülesanne
Beetarakkude põhiülesanne on insuliini ja amüliini tootmine ja eritamine. Veresuhkru taseme tõusmise käigus hakkavad beetarakud oma salvestatud insuliini ja amüliini eritama, samal ajal toodetakse mõlemat hormooni asemele. Beetarakkude primaarsed ripsmed reguleerivad nende tööd ja energiavahetust. Ripsmete vähenemine võib põhjustada Langerhansi saarte väärtalitlusi ja II tüüpi diabeeti.

### Insuliini süntees

Beetarakud on imetajate ainsad insuliini sünteesivad rakud. Kui glükoos stimuleerib insuliini eritamist, suurendab see samaaegselt proinsuliini biosünteesi, peamiselt translatsioonikontrolli kaudu.

Insuliini geen transkribeeritakse esmalt mRNA-sse ja translateeritakse preproinsuliiniks. Pärast translatsiooni sisaldab preproinsuliini prekursor N-terminaalset signaalpeptiidi, mis võimaldab translokatsiooni karedapinnalisse endoplasmaatilisesse retikulumi (rER). RER-i sees lõhustatakse signaalpeptiid, et moodustada proinsuliin. Seejärel toimub proinsuliini voltumine, mille käigus moodustub kolm disulfiidsidet. Pärast valgu voltumist transporditakse proinsuliin Golgi kehasse, kus see siseneb ebaküpsetesse insuliinigraanulitesse, kus proinsuliin lõhustatakse, et moodustada insuliin ja C-peptiid. Pärast küpseks saamist hoiavad need sekretoorsed vesiikulid insuliini, C-peptiidi ja amüliini, kuni kaltsium käivitab graanulite sisu eksotsütoosi.

Translatsioonilisse töötlemise käigus kodeeritakse insuliin 110 aminohappelise prekursorina, kuid eritatakse 51 aminohappelise valguna.

## Viited
Godzilla

:*Filmifrantsiisi kohta vaata artiklit [[Godzilla (frantsiis)]]. Muude kasutuste kohta vaata [[Godzilla (täpsustus)]].*

**Godzilla** (jaapani keeles ゴジラ, *Gojira*) on jaapani filmiseeriast pärit koletis ehk *[[kaiju]]*. Tegelaskuju debüteeris 1954. aasta filmis "Godzilla". Temast on tänapäevaks saanud popkultuuriikoon, kellest on ettevõte Toho teinud 32 filmi, lisaks on ta figureerinud paljudes muudeski ameerika filmides, arvutimängudes, romaanides, koomiksites ja telesarjades.

Godzilla on teostes radioaktiivsuse tõttu üles ärganud hiiglaslik eelajalooline merekoletis. Esimeste filmide ajal olid Jaapanis endiselt relevantsed Hiroshima ja Nagasaki tuumapommitamine ning Daigo Fukuryū Maru vahejuhtum ning Godzillat tõlgendati tuumapommi metafoorina. Teine tõlgendus on olnud, et Godzilla on hoopis Ameerika Ühendriigid ehk hiiglaslik peletis, kes on unest ärganud, et Jaapan hävitada. Filmisarja arenedes on toon muutunud leebemaks, mõnes teoses on Godzilla olnud hoopis antikangelane või inimkonna kaitsja.

Godzillal on olnud palju kõrvaltegelasi. Tema vastaste hulka on lisaks Jaapani sõjaväele kuulunud sellised koletised nagu King Ghidorah, Mechagodzilla ja Gigan. Mõnes teoses on tal olnud liitlasi, nagu Rodan, Mothra ja Anguirus, või järeltulijaid, nagu Minilla ja Godzilla Junior. Lisaks on Godzillat kujutatud ka muudes teostes, näiteks koos RKO Picturesi / Universal Studiosi King Kongiga või Marvel Comicsi tegelastega, nagu "S.H.I.E.L.D.", "Fantastiline nelik" ja "Tasujad".

## Viited

## Välislingid
* Godzilla ametlik veebileht, Toho Co., Ltd
* Toho koduleht
* Godzilla IMDb-s
Nevada (laev 1914)

**Nevada** (pardatähis BB-36) oli Ameerika Ühendriikide mereväe laev, Nevada-klassi lahingulaevade juhtlaev ning kolmas Nevada osariigi järgi nime saanud laev. Nevada lasti vette aastal 1914 ning see oli *[[dreadnought]]*-tüüpi sõjalaevade jaoks suur samm edasi, laeval oli mitmeid pretsedendituid omadusi, mis said omaks ka uuematele laevadele: kolmekordsed kahuritornid, kütteks ei kasutatud enam sütt, auruturbiinid ja "kõik või eimidagi" soomus. Need omadused tegid Nevadast ning tema sõsarlaevast Oklahomast esimesed Ameerika Ühendriikide mereväe standardtüüpi lahingulaevad.

Nevada osales mõlemas maailmasõjas. Esimese maailmasõja lõpukuudel kaitses laev Bantry lahes Iirimaal Suurbritanniast tulevaid ning sinna suunduvaid varustuskonvoisid. Teises maailmasõjas oli Nevada üks lahingulaevadest, mis jäid lõksu, kui Jaapan Pearl Harborit ründas. Nevada oli ainus lahingulaev, mis rünnakust pääses ning oli seega ameeriklaste jaoks rünnaku ainus helge moment. Põgenedes sai Nevada pihta ühe torpeedo ning vähemalt kuue pommiga ja meeskond oli sunnitud laeva karile ajama. Vesi voolas laeva sisse ning Nevada läks poolenisti põhja. Hiljem seda parandati ja kaasajastati Puget Sound Naval Shipyardis ning kasutati viies amfiibrünnakus (Attu, Normandia, Dragoon, Iwo Jima ja Okinawa).

Pärast teist maailmasõda otsustati, et Nevada on liiga vana, et tulevastes lahingutes osaleda ning seda kasutati juulis 1946 Bikini atollil toimunud tuumakatsetuste sihtmärgina. Laeva lasti tuumapommiga Able, see sai kannatada ning muutus radioaktiivseks. Nevada viidi erru 29. augustil 1946 ning uputati kahuriõppuse käigus 31. juulil 1948.

## Vaata ka
* Battleship Row

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 

## Välislingid
* Galerii
* Pildid Pearl Harbor rünnaku ajast 
* MaritimeQuest USS ''Nevada'' BB-36 galerii
* ''Nevada'' kahjuraport pärast Pearl Harbori rünnakut
* Allikad USS ''Nevada'' kohta saidilt ShipIndex.org
* Ülevaade operatsioonist Crossroads
* USS Nevada Collection Nevada State Museumis
Juutide küüditamine Slovakkiast 1938. aastal

4.–7. novembrini 1938 küüditati Slovakkiast tuhandeid juute Slovakkia-Ungari piiril asunud eikellegimaale. Ungari oli 2. novembril toimunud Esimesest Viini vahekohtust saanud territooriumi juurde ning Slovakkia juute hakati süüdistama Ungari toetamises. Juutide küüditamise organiseeris Adolf Eichmanni abil Slovaki Rahvapartei ning selle viis läbi kohalik politsei koostöös paramilitaarse Hlinka kaardiga. Kuna erinevatest allikatest anti käske välja saata kas vaeseid või kodakondsuseta juute, tekkis korraldajate seas kaos.

Paljud küüditatud said juba paar päeva hiljem koju naasta, kuid üle 800 ohvri jäi eikellegimaale Miloslavovi, Veľký Kýri ja Šamoríni lähedale telklaagritesse mitmeteks kuudeks, osad kuni 1939. aasta veebruarini. Eikellegimaale saadeti mõnisada juuti ka Ungarist. Ohvrid jäeti talvekülma kätte abita, leevendust pakkusid vaid Bratislava heategevusorganisatsioonid. Küüditamisaktsioon läks valitsusele kalliks maksma, kuna Slovakkia maine sai rahvusvahelisel tasandil kannatada ning juudid hakkasid koos enda varadega maalt põgenema.

## Kirjandus
*
*
*
*

## Välislingid
*Ruumipäringud ja esimesed küüditamised Slovakkiast, Euroopa holokaustiuuringute infrastruktuur
29A

**Tallinna bussiliin 29A** sõitis Seli ja Kärmu vahel läbides Iru. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis

## Ajalugu

## Vaata ka
* Tallinna ühistranspordiliinid

## Välislingid
* 29. bussiliini sõiduplaan (Priisle suunal) Tallinna linna veebilehel
* 29. bussiliini sõiduplaan (Viru keskuse suunal) Tallinna linna veebilehel
Püvilill

**Püvilill** (*Fritillaria*) on umbes 130 liigiga taimeperekond liilialiste sugukonnas. Ajalooliselt on aedades levinud harilik püvilill ehk keisrikroon (*Fritillaria imperialis*), tänapäeval ka paljud teised liigid, kaasa arvatud pärsia püvilill (*Fritillaria persica*) ja kirju püvilill (*Fritillaria meleagris*).

Harilik püvilill ehk keisrikroon (*F. imperialis*) kasvab 70–120 cm kõrguseks. Varre alumises osas paiknevad lehed tihedalt, enne õisikut on vars lehetu. Õisikus on kellukakujulised rippuvad õied, õisiku kohal paiknevad omakorda männasena 8–20 kõrglehte. Levinud on mitmeid sorte, eriti tuntud on kollaste õitega 'Lutea' ja punaseõieline 'Rubra'. Rusikasuurused sibulad on soovitatav istutada mädanemisohu vältimiseks külili ning istutusauku tasub lisada liiva või kruusa. 

Pärsia püvilill (*F. persica*) on looduslikult levinud Kagu-Türgis, Lääne-Iraanis, Süürias, Iraagis ja Iisraelis. Taime sinakas-rohelised lehed paiknevad spiraalselt ning taim kasvab 30–60 cm kõrguseks. Pruunikaid õisi võib õisikus olla umbkaudu 30. Pärsia püvilill lõhnab magusalt. Taim vajab head drenaaži, liigniiskuse korral läheb sibul mädanema. 

## Viited
13A

**Tallinna bussiliin 13A** sõitis Väike-Õismäe ja Priisle vahel. Liini teenindas MRP Linna Liinid ning liin oli käigus tööpäeviti.

Bussiliin oli ekspressliin. Väljumised hommikul ja õhtul.

## Ajalugu

## Välislingid
* 13. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel
Aleksandr Toršin

**Aleksandr Toršin** (sündinud 27. novembril 1953 Kamtšatkal) on Venemaa poliitik. Ta oli aastatel 2001–2015 Föderatsiooninõukogu liige, 2011. aastal 4 kuu jooksul nõukogu juhataja kohusetäitja. Toršin on eitanud oma sidemeid Moskvas tegutseva Taganski maffia.

## Viited

## Välislingid
* Анастасия Кириленко. Maria Got a Gun: How Russia's deputy central banker infiltrated his assistant into GOP and what he did in the Taganskaya gang. *The Insider*, 24. juuli 2018
33A

**Tallinna bussiliin 34A** oli Tallinna bussiliin Männiku ja Maleva vahel. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis ja liiklus toimus iga päev. Liin suleti mais 1994. aastal. Liin 33 sõitis Kopli poolsaare lõppu, suunati 33A marsruudile (seni oli käigus puhkepäeviti).

## Peatused
### Männiku-Maleva
Männiku -
Kauge -
Pihlaka -
Kraavi -
Astri -
Valdeku -
Nurme -
Kaare -
Hiiu -
Metsa -
Raudtee -
Hiiu jaam -
Võsu -
Nõmme -
Tehnikaülikool -
Männi -
E.Vilde tee -
Autobussikoondis-+Kadaka selver-
Joostimägi -
Laki -
Aiandi -
Löwenruh -
Marja -
Välja -
Lille -
Sõle -
Ädala -
Kolde puiestee -
Nisu -
Madala -
Lõime -
Maleva

### Maleva-Männiku

Maleva -
Lõime -
Madala -
Nisu -
Kolde puiestee -
Ädala -
Lille -
Hipodroom -
Välja -
Marja -
Löwenruh -
Aiandi -
Laki -
Joostimägi -
Autobussikoondis -
E. Vilde tee -
Männi -
Tehnikaülikool -
Nõmme -
Võsu -
Hiiu jaam -
Raudtee -
Põllu -
Pargi -
Hiiu -
Kaare -
Nurme -
Valdeku -
Astri -
Kraavi -
Pihlaka -
Kauge -
Männiku
Brugge Püha Ursula legendi meister

**Brugge Püha Ursula legendi meister** (u 1436–u 1505) oli 15. sajandi viimasel veerandil Brugges tegutsenud Madalmaade maalikunstnik.

## Looming
Kunstnikule andis selle nimetuse Max Friedländer Brugge augustiinlaste nunnakloostrile kuulunud tiibaltari kahe külgpaneeli järgi, mis illustreerivad püha Ursula legendi. Tema teostes on märgatud Rogier van der Weydeni ja Hans Memlingi mõjusid.

Paljudel Ursula legendi meistri maalidel on taustal vaade Bruggele, sealhulgas Brugge olulistele maamärkidele Brugge Maarja kirikule ja kellatornile. Ursula legendi tahvlitel on ehitiste valmimisjärgu alusel arvatud, et altarimaalid valmisid enne 1483. aastat või aastail 1493–1499. Albert Janssens on oletanud, et Ursula legendi meister võib olla Brugges sündinud Pieter Casenbroot.

## Viited

## Välislingid
* MASTER of the Legend of Saint Ursula (I). - Web Gallery of Art
* Charles Sterling, Maryan W. Ainsworth, Charles Talbot, Martha Wolff, Egbert Haverkamp-Begemann, Jonathan Brown, John Hayes. Fifteenth- to eighteenth-century European paintings : France, Central Europe, the Netherlands, Spain, and Great Britain. - New York : The Metropolitan Museum of Art ; Princeton : In association with Princeton University Press, 1998
Brugge kellatorn

**Brugge kellatorn** (hollandi keeles *Belfort van Brugge*) on 13. sajandil ehitatud kellatorn Brugge kesklinnas Belgias, linna üks sümbolehitisi. Ajalooliselt oli kellatorn koht, kust jälgiti linna, ennetamaks tulekahju- ja muid ohtusid, samuti asus seal linna varakamber ja linnaarhiiv.

Kellatorn on 83 meetrit kõrge ja selle tippu viib 366 astet, tornist avaneb vaade linnale. Tornis on 47 kellaga kariljon.

## Ajaloost
Kellatorn ehitati turuplatsile umbes 1240. aasta paiku, kui Brugge oli Flandria tekstiilitööstuse tähtis keskus. Pärast 1280. aasta tulekahju ehitati torn suures osas uuesti üles, kuid varasemast ajast pärit linnaarhiiv hävis tules.

Kaheksakandiline ülakorrus lisati tornile ajavahemikus 1483–1487 ja seda kroonis puust teravatipuline tornikiiver, mille tipus oli püha Miikaeli kuju, lipp käes ja lohe lamamas tema jalgade ees. Katus hävis pikselöögist tekkinud tules 1493. aastal. Uus tornikatus, mis pidas vastu kaks ja pool sajandit, hävis 1741. Katust enam ei taastatud ning kellatorn jäi oma algsest kõrgusest madalamaks; 1822. aastal täiendati tornitippu ažuurse uusgooti stiilis kiviparapetiga.

Kellatornist kahel pool ja selle taga seisab endine kangakaupmeeste turuhoone (*Lakenhal*), ristkülikukujulise põhiplaaniga 44 m lai ja 84 m pikk siseõuega ehitis.

Alates 1999. aastast kuulub Brugge kellatorn koos teiste Belgia ja Prantsusmaa kellatornidega UNESCO maailmapärandi nimistusse. Samuti on see osa Brugge ajaloolisest vanalinnast, mis kanti nimistusse 2000. aastal.

## Muud
Ehitis on kesksel kohal Martin McDonaghi 2008. aasta filmis "Palgamõrvarid Brugges" ("In Bruges").

## Viited

## Välislingid
* Bruges Belfry Tower: Why Visit & Is It Worth the Climb? – Full Suitcase (blog)
Krasnodari krai – Krimmi gaasijuhe

**Krasnodari krai – Krimmi gaasijuhe** on gaasijuhe Krasnodari kraist Krimmi Simferopolisse ja Sevastopolisse. Gaasijuhe ehitati 2015.-2016. aastal. Gaasijuhtme kogupikkus on 358,7 kilomeetrit.

## Viited
63A

**Tallinna bussiliin 63A** oli suvine liin ja sõitis Priisle ja Maneeži vahel. Liini teenindas Tallinna Autobussikoondis ning liiklus toimus nädalavahetuseti.

Marsruut hommikul Maneeži suunal: Ussimäe-Kärberi ühendus, Priisle tee, Narva maantee, Villem Reimani tänav.

Marsruut hommikul Priisle suunal: Villem Reimani tänav, Narva maantee, Pirita tee, Merivälja tee, Kloostrimetsa tee, Pärnamäe tee, Ussimäe tee, Kristjan Kärberi tänav.

Marsruut õhtul Maneeži suunal: Ussimäe-Kärberi ühendus, Narva maantee, Pärnamäe tee, Kloostrimetsa tee, Merivälja tee, Pirita tee, Narva maantee, Villem Reimani tänav.

Marsruut õhtul Priisle suunal: Villem Reimani tänav, Narva maantee, Priisle tee, Ussimäe tee, Kristjan Kärberi tänav.

## Ajalugu

## Välislingid
* 63. bussiliini sõiduplaan (Viru keskuse suunal) Tallinna linna veebilehel
* 63. bussiliini sõiduplaan (Priisle suunal) Tallinna linna veebilehel
Theophanes Kreeklane

**Theophanes Kreeklane** (sündinud u 1330/1340, surnud 1405) oli Bütsantsi hilisperioodi fresko- ja ikoonimaalija, kelle teosed mõjutasid tugevasti 15. sajandi ikoonimaali Venemaal, eriti Novgorodi koolkonda ja Moskva koolkonda. Theophanes Kreeklase õpilane oli Andrei Rubljov.

## Eluloolist
Hariduse sai ta Konstantinoopolis. Elu varasemal perioodil töötas ta Konstantinoopolis ja Krimmis, alates 1370. aastast aga Venemaal. Algul tegutses ta Novgorodis, alates 1400. aastast Moskvas. Olgugi et ta maalis tuhandeid seinamaale ja ikoone, on ainsad kindlalt temale omistatud teosed freskod Novgorodi Issanda Muutmise kirikus (1378).

## Pildid
### Freskod

File:Spas na Ilyine - Christ Pantocrator 01.jpg|Kristus Kõigevalitseja, laefresko Veliki Novgorodis
image:Spas na Ilyine - Trinity.jpg|Kolmainsus
Image:Spas na Ilyine - Patriarch Abel.jpg|Aabel
Image:Spas na Ilyine - Stylite Daniel.jpg|Taaniel Sambnik
Image:Spas na Ilyine - Saint Macarius the Great.jpg|Makarios Egiptusest


### Ikoonid

image:Theofanus uspenie.jpg|Jumalaema uinumine, üks külg kahepoolsest ikoonist, 1392
Image:Deisusnaya_ikona_Bogoroditsy_Feofan.jpg|Neitsi Maarja eestpalvegrupist, Jumalaema rõõmukuulutamise peakirik Moskva Kremlis
image:Feofan predtecha.jpg|Ristija Johannes, eelmise paarik eestpalvegrupis


## Viited
Novgorodi Issanda Muutmise kirik

**Novgorodi Issanda muutmise kirik Iljinil** (vene keeles *Церковь Спаса Преображения на Ильине улице*) on 14. sajandil ehitatud õigeusu kirik Iljini teel Veliki Novgorodis, mille siseruumi kaunistavad freskod on maalinud Theophanes Kreeklane. Kirikuhoones asub tänapäeval muuseum.

Kirik püstitati 1374. aastal, see paikneb turuplatsist ida suunas. Theophanes Kreeklane maalis sellesse freskod 1378. aastal ja suurem osa nendest on tänapäevani säilinud, sealhulgas Kristus Kõigevalitseja kujutis keskkuplil, pühakute kujud lõunasissepääsu juures ja vana testamendi Kolmainsus lääneseina ühel küljel. Kirikus tegutsev muuseum on osa Novgorodi riiklikust muuseum-kaitsealast.

## Pildid
### Välisarhitektuur

Спаса Преображения на Ильине улице Вечер.jpg|Läänefassaad, vaade edelast
Church of the Transfiguration on Ilina Street (Novgorod) 11.jpg|Vaade kagust idaseinale apsiidiga
NV Spas IL 09.jpg|Seinadekoor
Орнамент на стенах церкви Спаса Преображения на Ильине улице. Великий Новгород.jpg|Kaunistused tambuuril ja seinal
Church of the Transfiguration on Ilina Street (Novgorod) 05.jpg|Jumalaema ikoon läänefassaadil

### Interjöör

Церковь Преображения интерьер (2).jpg|Sisevaade
Алтарь с росписями.jpg|Altar, *[[synthronon]]*i ja kateedri jäänused
Великий Новгород - Ц. Спаса Преображения на Ильине улице (интерьер 2).jpg|Tambuuri sisesein inglite ja prohvetitega
Spas na Ilyine - Trinity 2.jpg|Vana testamendi Kolmainsus
Spas na Ilyine - Three stylites 3.jpg|Kolm sambapühakut
Spas na Ilyine - Saint Dionysius Areopagite.jpg|Püha Dionysios Areopagites


## Viited

## Välislingid
* Issanda Muutmise kirik portaalis Культура России (vene keeles)
* Issanda Muutmise kiriku freskod portaalis Культура России (vene keeles)
Kostroma ööklubi tulekahju

**Kostroma ööklubi tulekahju** oli 2022. aasta 5. novembri varahommikul Venemaal Kostroma ööklubis Polügon toimunud tulekahju, mille tõttu hukkus vähemalt 15 inimest.

## Vaata ka
* Permi ööklubi tulekahju, suurima hukkunute arvuga ööklubi tulekahju Venemaal

## Viited
Permi ööklubi tulekahju

**Permi ööklubi tulekahju** oli 2009. aasta 5. detsembri varahommikul Venemaal Permi ööklubis Lonkav Hobune (vene keeles «Хромая лошадь») toimunud tulekahju, mille tagajärjel hukkus 158 inimest.

Enim ohvreid ei tekitanud põleng ise, vaid ööklubi plastikust ja polüstüreenist sisustuse põlemisel vabanevad tsüaniidühendid, mis on väga inimesele väga toksilised ja mõjutavad kehatalitlust rakutasandini välja (mõjutab mitokondreid).

Tsüaniid blokeerib hingamisahela viimase ensüümkompleksi ehk tsütokroom oksüdaasi. Järgneb histotoksiline hüpoksia ehk rakkude võimetus tarbida olemasolevat hapnikku. Kõrges doosis tsüaniid põhjustab krambid, kooma, hingamis- ja südameseiskumise minutitega. Krooniline madalas kontsentratsioonis tsüaniid võib põhjustada üldist nõrkust, paralüüse, neuropatoloogiaid jne.

## Viited
Nevada (täpsustus)

**[[Nevada]]** on Ameerika Ühendriikide osariik.

**Nevada** võib olla veel:

* Nevada on vald Hispaanias, Granada provintsis
* Nevada (laev 1914), 1914. aastal valminud Ameerika Ühendriikide sõjalaev
* Nevada (ansambel), Portugali ansambel
Pavlivka (Volnovahha rajoon)

**Pavlivka** (ukraina keeles *Павлівка*) on küla Volnovahha rajoonis Donetski oblastis.

14. novembril 2022 okupeerisid küla Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse Venemaa väed.

## Viited
Gewandhaus

***Gewandhaus*** (saksa keeles 'kangamaja', 'kangahall'; poola keeles *Sukiennice*, prantsuse keeles *Halle aux draps*, hollandi keeles *Lakenhal*, inglise keeles *cloth hall*) oli keskaegsete linnade keskuses, enamasti turuväljaku ääres paiknenud suur liigendamata siseruumiga ehitis, mida kangakaupmeeste tsunft kasutas kangaste kvaliteedi kontrollimiseks, nende müümiseks ja ladustamiseks, samuti võidi kangahallis eraldi paviljonides müüa ka nahka, vaha, soola ja eksootilisi kaupu nagu siid ja vürtsid. Kangahalle ehitati linnades alates keskajast kuni 18. sajandini.

## Kangahallide loetelu
### Saksamaal
* Bautzeni Gewandhaus
* Braunschweigi Gewandhaus, tänapäeval Braunschweigi Tööstus- ja Kaubanduskoja kasutuses, keldris asuvad kaks restorani
* Diehsa Gewandhaus, tänapäeval valitsushoone
* Dresdeni Gewandhaus, alates 1967. aastast hotell
* Düreni Gewandhaus, hävis 16. novembril 1944
* Hürthi Gewandhaus, tänapäeval taaskasutusturg abivajajatele
* Leipzigi Gewandhaus, alates 18. sajandi lõpust Gewandhaus-orkestri hoone, korduvalt ümber ehitatud
* Löbau Gewandhaus, mitmefunktsiooniline hoone, sealhulgas näitusepind
* Zeitzi Gewandhaus
* Zwickau Gewandhaus, alates 1832. aastast linnateater

### Poolas
* Krakówi *[[Krakówi Sukiennice|Sukiennice]]*
* Wrocławi kangahall, 19. sajandil selle asemele ehitatud Wrocławi uus raekoda; säilinud on tänavanimi Ulica Sukiennice
* Toruńi kangahall, ehitatud 14. sajandil, osaliselt säilinud vanalinna turuhoone osana
* Poznańi kangahall, pole säilinud

### Belgias
* Brugge Lakenhal – selle ühes küljes paikneb Brugge kellatorn
* Brüsseli kangahall
* Leuveni kangahall, tänapäeval Leuveni ülikooli valduses
* Tournai kangahall
* Ieperi kangahall (*Lakenhalle van Ieper*) koos kellatorniga, hävis I maailmasõjas, taastati 1933–1967, tänapäeval In Flanders Fields Museum
* Genti kangahall

### Hollandis
* Leideni Lakenhal, tänapäeval Stedelijk Museum De Lakenhal

### Inglismaal
* Londoni Drapers' Hall, London
* Halifaxi Piece Hall
* Leedsi White Cloth Hall

## Viited
Dricāni

**Dricāni** (ka **Dricani**, vanasti ka *Dricēni*, latgali **Drycāni**) on küla (*vidējciems*) Lätis Rēzekne piirkonnas, Dricāni valla halduskeskus.

Küla asub valla keskosas merepinnast 145 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Rēzeknest 20 kilomeetri kaugusel.

Küla nimi tuleneb latgali keelest. See võib tuleneda sõnast *dricināt*, mis tähendab *värisema*. See võib ka tuleneda sõnast *driči*, mis tähendab tatart.

Esimesed teated külast pärinevad aastast 1568, mil Zygmunt II August selle Ernestow de Rueckile lääniks andis. Aastal 1625 andis Zygmunt III Waza küla Tiesenhausenitele, ent hiljem said sealse mõisa omanikeks taas Recked. XIX sajandil läks sealne ala abielu teel Manteuffelite valdusse. 

Praegune asula on kujunenud endise Dricēni mõisa (*Dryceny*) keskuse juurde. Küla staatus anti sellele aastal 1935. Asula jaguneb kaheks osaks. Vana keskus paikneb mõisa juures, kus asuvad katoliku kirik, kalmistu, vana rahvamaja ja vana vallamaja. Uuem osa rajati Nõukogude perioodil, mil küla kujunes kohaliku Dricēni sovhoosi keskasulaks. Seal asuvad kultuurimaja ja uus vallamaja.

## Elanikkond


* 435 (1997)
* 428 (2000)
* 395 (2009)
* 405 (2010)

* 308 (2018)
* 282 (2020)
* 266 (2022)


## Viited

## Välislingid
*Küla Poola geograafilises sõnastikus
Irene Derrik

**Irene Amalia Maria Derrik** (sündinud **Weiss**; 28. juuni 1901 Moskva – 15. detsember 1988 Altötting) oli Eesti arst.

Ta õppis 1921–1926 (lõpetas) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, arst Tartus ja Tallinnas.  1941 asus koos abikaasa, major Aleksander Derrikuga Saksamaale.

## Välislingid
*Album Academicum
41. ühendarmee

**41. ühendarmee** (vene keeles 41-я общевойсковая армия) on Venemaa maavägede väeüksus. 

## Koosseis
*  35. motolaskurbrigaad
*  55. motolaskurbrigaad 
*  74. motolaskurbrigaad
*  7. üksik kaardiväe tankibrigaad
* 120. suurtükiväebrigaad
* 119. raketibrigaad
* 61. õhutõrje raketibrigaad
Venemaa merejalavägi

**Venemaa merejalavägi** on Venemaa mereväe merejalaväeüksuste nimetus. 

## Koosseis
### Balti laevastik
*  336. merejalaväebrigaad

### Musta mere laevastik
*  810. merejalaväebrigaad

### Põhjamere laevastik
*  61. merejalaväebrigaad

### Vaikse ookeani laevastik
*  40. merejalaväebrigaad
*  155. merejalaväebrigaad

### Kaspia flotill
*  177. merejalaväerügement

## Galerii

Принятие присяги РФ в 810-й отдельной бригаде морской пехоты в Севастополе, 2022, 06.jpg|810. brigaadi tseremoonia
Bostoni ööklubi tulekahju

**Kookosesalu ööklubi tulekahju** oli 1942. aasta 28. novembri õhtul Ameerika Ühendriikides Bostoni ööklubis Cocoanut Grove (inglise keeles 'Kookosesalu') toimunud tulekahju, mille tagajärjel hukkus 492 inimest. Tegemist oli ohvriterohkeima ööklubi põlenguga Ameerika Ühendriikide ajaloos.
Iroquois' teatri tulekahju

**Iroquois' teatri tulekahju** oli 1903. aasta 30. detsembri pealelõunal Ameerika Ühendriikides Chicago Iroquois' (hääldus: [ˈir-ə-ˌkwȯi]; ka [-ˌkwä]) teatris toimunud tulekahju, mille tagajärjel hukkus vähemalt 602 inimest, kellest kaks kolmandikku olid naised ja lapsed. Tegemist oli ohvriterohkeima teatripõlenguga Ameerika Ühendriikide ajaloos.

Iroquois' teater, mida peeti "täiesti tulekindlaks", asus Chicago North Side'is West Randolph Streetil. Õnnetusõhtuks oli välja müüdud 1724 istekohta, lisaks 200 seisukohta. Sädemeist süttinud kardinad võtsid kiiresti tuld, sajad inimesed lämbusid suitsus. Teisi tallasid jalge alla paanikas põgenejad. Vaatamata suletud väljapääsudele ja ilmsele hooletusele ei võetud pärast tulekahju kedagi vastutusele.

## Viited
90. tankidiviis

**90. kaardiväe tankidiviis** (vene keeles *90-я гвардейская танковая дивизия*) on Venemaa maavägede väeüksus.

## Ajalugu
Üksus osales 2022. aastal Brovarõ lahingus ja 2023. aastal Avdijivka lahingus.

## Struktuur
*Nimekiri ei ole täielik*
*  239. tankipolk

### Galerii

Chebarkul garnizon (T-34) NEW 2016.jpg|Väeosa 2016. aastal
90th Guards Tank Division.jpg|Väeosa 2019. aastal 


## Viited
Kesksõjaväeringkond

**Kesksõjaväeringkond** (vene keeles *Центральный военный округ*) on Venemaa relvajõudude sõjaväeringkond. 

## Koosseis
### Ühendarmeed
*  2. ühendarmee
*  41. ühendarmee

## Vaata ka
* Lääne sõjaväeringkond
* Lõuna sõjaväeringkond
* Ida sõjaväeringkond
Keskkonnaõiguse Keskus

**Keskkonnaõiguse Keskus** on sõltumatu ekspertorganisatsioon (sihtasutus), mis pakub juriidilist ekspertteadmist keskkonnaõiguse normide kujundamisel ja nende rakendamisel, seistes keskkonnaalaste avalike huvide eest.

Keskus tegutseb alates 2007. aastast.
Keskkonnaõiguse Keskus kuulub Eesti Keskkonnaühenduste Kotta.

Keskus annab alates 2009. aastast välja Keskkonnaõiguse uudiskirja.

## Sõltumatust tagav rahastus

## Vaata ka
*keskkonnaõigus

## Viited

## Välislingid
*Keskuse koduleht
*Keskkonnaiguse uudiskiri
Helltaker

**"Helltaker"** on tasuta indie-, pusle-  ja seiklusmäng koos kohtingu-simulaatori elementidega, mille on kujundanud Poola  arendaja Łukasz Piskorz, tuntud ka kui vanripper. See ilmus 2020. aasta mais Microsoft Windowsi, macOS-i ja Linuxi jaoks ning seda kirjeldatakse kui *"lühimängu viisakalt riietatud [[Deemon|deemontüdrukutest]]".*

## Mängimine
Mängija läbib rea mõistatustasemeid, lõppeesmärk on jõuda deemontüdrukuni, vastata tema küsimusele õigesti ja kaasata ta mängija haaremisse. Levelid hõlmavad kivide lükkamist, luukerede tapmist, lõksude vältimist ja võtmete kogumist. Mängu teeb keeruliseks käigulimiit, käikude lõppedes mängija sureb ja alustab levelit uuesti. Igal tasemel on üks täpne lahendus, proovida saab lõputult. Deemoni küsimusele peab mängija oma isiksuse põhjal õige vastuse järeldama ning vale vastus võib lõppeda halva lõpuga, näiteks surmaga, viies mängija tagasi taseme algusse.

Lõpubossi tase sisaldab etapiviisilist kuulipõrgu-laadset mehaanikat koos kettidega üle ekraani. Bossiks on Põrgu Ülemprokurör Judgement.

## Süžee
Peltsebuli jutustatud süžee keskendub mängija tegelaskujule, keda tuntakse ainult Helltakeri nime all. Musklis mees ärkas ühel hommikul ning otsustas suunduda põrgusse, et omandada deemonite haarem. Mängu edenedes muutub haarem üha ebafunktsionaalsemaks ning Helltaker tunnistab, et kõik, mida ta saab pakkuda, on "kohv, käigupõhised strateegiamängud ja šokolaadipannkoogid". Mängul on kaks lõppu: "tavaline lõpp", kus Helltaker avab maja välisukse politseinikele, ja salajane "Abysstakeri lõpp", kus Helltaker avab portaali, kasutades kolme tasemetest leitud kivitahvlit, millest igaühele on kirjutatud liigutuste komplekt. Enne mängu lõppu tuleb astuda pentagrammiga vaiba keskele ja liikuda kirjutiste kohaselt, see avab portaali salajase lõpuni.

Vanripper on postitanud oma Twitteri kontole koomikseid, mis kanooniliselt leiavad aset enne epiloogi, ja mõned, mis leiavad aset pärast "Abysstakeri lõppu". Tasuta lisapakett (DLC) nimega "Examtaker", mis sisaldab raskemaid etappe ja ühe koomiksiosa jätku, ilmus 2021. aastal, et tähistada mängu aastapäeva.

## Viited
Altenmarkt bei Sankt Gallen

**Altenmarkt bei Sankt Gallen** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.

## Viited
Siverskimaa

**Siverskimaa** (ukraina keeles *Сіверська земля*) on piirkond Põhja-Ukrainas. Regiooni keskuseks on Novhorod-Siverskõi linn.
2009. aasta Saksamaa parlamendivalimised

**2009. aasta Saksamaa parlamendivalimised** toimusid 27. septembril 2009. Need olid 17. Saksamaa Liidupäeva valimised.

## Valimiste eellugu
Alates 2005. aasta valimistest oli võimul olnud Angela Merkeli juhitud CDU-CSU ja SPD "Suur koalitsioon" (Große Koalition). Merkel aga soovis saavutada CDU-CSU enamuse partei traditsioonilise koalitsioonipartneri FDPga.

SPD parteikonverentsil 18. oktoobril 2008 nimetati peaministrikandidaadiks Frank-Walter Steinmeier. Steinmeier soovis luua valitsuse, kus SPD olnuks tugevam partei, kuid samas ka ilma Vasakparteita.

Valimiskampaania aega peeti erakordselt igavaks, kuna nii CDU-CSU ega SPD kandidaadid ei olnud kuigi karismaatilised. Lisaks kaitsesid mõlemad parteid oma tegevust suures koalitsioonis ja valmistusid võimaluseks sõbralikult suure koalitsiooni jätkamiseks. Merkel oli suhteliselt rahul vaoshoitud kandideerimisega, nähes seda CDU-CSUle kasulikuks tema heade rahuloluhinnangute tõttu.

Liidupäeva valimised olid viimased 2009. kui nn supervalimisaasta (Superwahljahr) valimistest: 7. juunil 2009 toimusid Euroopa parlamendi valimised ja seitse kohalikku valimist, augustis-septembris viie liidumaa Maapäevade valimised.

## Valimised
**Valijaskond kokku:** 62 168 489

**Valimisaktiivsus:** 70,8% ehk 44 005 575

**Kehtetuid sedeleid:** 1,4% ehk 634 385

**Kehtivaid sedeleid:** 98,6% ehk 43 337 190

Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt:

## Valimiste tagajärjed
CDU-CSU valimistulemus 33,8% oli 60 aasta madalaim, kuigi nad võitsid 2005. aastaga võrreldes juurde 13 kohta. SPD sai oma ajaloos kõige kehvema tulemuse, kaotades 76 kohta ja saades vaid 23% häältest. Samas teised parteid – FDP, Rohelised ja Vasakpartei – võitsid kohti juurde. FDP saavutas 14,6% partei ajaloos parima tulemuse.

Valimiste tulemusena võitsidki CDU-CSU ja FDP enamuse (332 kohta) ja moodustasid uue koalitsiooni. Kui nad polnuks enamust saavutanud, kerkinuks päevakorrale suure koalitsiooni (CDU-CSU/SPD) jätkamine. Valgusfoorikoalitsiooni (SPD-FDP-rohelised) moodustamise välistas FDP juht Guido Westerwelle.

## Viited
Senat (Austraalia)

**Senat** (inglise *Senate*) on Austraalia parlamendi ülemkoda.

Senati koosseis ja õigused on kirjeldatud Austraalia põhiseaduse esimeses peatükis. Senatisse kuulub 76 senaatorit, kellest 12 on valitud igast Austraalia osariigist sõltumata selle rahvaarvust ning kaks senaatorit on valitud kahest Austraalia mandril asuvast territooriumist (Austraalia pealinna ala ja Põhjaterritoorium). Senaatorid valitakse rahvahääletusel.

Senatil on laialdased õigused ning see võib tagasi lükata kõik Esindajatekojast tulnud eelnõud, sealhulgas riigieelarve. Alates 1981. aastast on valitsuse moodustanud erakond või võimuliit omanud Senatis enamust ainult aastatel 2005–2007. Ülejäänud aastatel on tulnud läbirääkida teiste erakondade või üksiksenaatoridega.

## Viited
Nikolai Jarošenko

**Nikolai Jarošenko** (vene keeles Николай Александрович Ярошенко; 13. detsember (1. detsember vkj) 1846 Poltava – 7. juuli (25. juuni vkj) 1898 Kislovodsk) oli Ukraina päritolu vene maalikunstnik.

## Elulugu
Nikolai Jarošenko oli pärit erusõjaväelase perekonnast. Tal ilmnes kunstianne juba varases lapsepõlves, kuid isa tahtis, et temast saaks sõjaväelane. Üheksa-aastaselt asus ta õppima Poltava kadetikorpuses, mille lõpetamise järel jätkas õpinguid Peterburis Pauli sõjakoolis. Seejärel õppis ta Mihhaili Suurtükiväeakadeemias, mille lõpetamise järel ta suunati tööle padrunivabrikusse, kus töötas 20 aastat.

Õpingute kõrvalt suurtükiakadeemias alustas Jarošenko kunstiõpinguid Ivan Kramskoi juhendamisel Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi joonistuskoolis. Alates 1867. aastast oli ta vabakuulaja Peterburi Kunstide Akadeemias, mille lõpetas eksternina 1874. aastal. 1876. aastal sai temast peredvižnikute ühingu liige, mille juhtkonda ta varsti valiti.

## Looming
Oma realistlikus loomingus käsitles Jarošenko sageli teravaid ühiskondlikke probleeme. Samuti maalis ta eesrindlike haritlaste portreesid.

## Isiklikku
Alates 1874. aastast oli Nikolai Jarošenko abielus Maria Nevrotinaga. Neil ei olnud lapsi.

Vene revolutsionäär ja üks esseeride juhte Boriss Savinkov (1879–1925) oli Nikolai Jarošenko õepoeg.

## Galerii

Pilt:1888. Nikolaj Alexandrowitsch Jaroschenko 008.jpg|"Kõikjal on elu" (1888)
Pilt:Nikolaj_Alexandrowitsch_Jaroschenko_-_Girl_student.jpg|"Naiskursuslane" (1880)
Pilt:Слепцы.jpg|"Pimedad" (1879)
Pilt:Ярошенко_Хор_1894.jpg|"Koor" (1894)
Pilt:Gypsy_Woman.jpg|"Mustlasnaine" (1886)


## Viited
Elle Kalmo

**Elle Kalmo** (ka **Elle Einla**, **Elle Eljand** ja **Elle Boschi**; sündinud 11. novembril 1945) on eesti laulja.

Ta on töötanud 1960. aastatel helioperaatorina, 1970. aastatel Eesti Raadios ja TU sektori insenerina.

Ta laulis Eesti Raadio Noortesaadete toimetuse ansamblis 1960. aastatel ja ansamblis MERL aastatel 1971–1972.

Elle Kalmo emigreerus 1990. aastatel Kanadasse, kus töötas kindlustusvaldkonnas.

2006. aastal tahtis ta ansamblis MERL kaasa lüüa vaid turneedel. Sellest ja Eestisse naasmisest ta aga loobus, kui teised ansambliliikmed kavatsesid korraldada vaid ühe kontserdi.

29. juunil 2023 toimus ansambli MERL plaadi "Saagu nüüd mis saab…" esitlus, kus viibis kohal ka Elle Kalmo.

## Isiklikku
Tal on abielust Heino Kalmoga tütar. Hiljem on ta olnud abielus arhitekt Ülevi Eljandiga, kellega tal on samuti tütar.

## Viited
Kabuli langemine (2021)

**Kabuli langemine** on 15. augustil 2021 toimunud riigipööre Afganistani pealinnas Kabulis, kui Taliban haaras võimu Afganistani Islamivabariigilt ja taastas Afganistani Islamiemiraadi.

## Viited
Tuleohutus

**Tuleohutus** on soovimatu kahjutule teket ja tagajärgi minimeeriv seisund.

Kehtivas Eesti õigusraamistikus on tuleohutusnõue "tehniline norm või tegevuspiirang, mille eesmärk on tagada ehitise, seadme töö või isiku tegevuse tuleohutus ning tulekahju puhkemise korral evakuatsiooni ja päästetöö võimalikkus."


ISO 7010 F001.svg|
ISO 7010 F002.svg|
ISO 7010 F003.svg|
ISO 7010 F004.svg|
ISO 7010 F005.svg|
ISO 7010 F006.svg|
ISO 7010 F007.svg|
ISO 7010 Fire protection arrow 1.svg|
ISO 7010 Fire protection arrow 2.svg|


## Vaata ka
* Päästeamet
* tulekaitse
* tulepüsivus

## Viited

## Välislingid

* Standards by ISO/TC 92  Fire safety [Standardite loend]
Uus Virulane (1906)

**Uus Virulane** oli ajaleht, mis ilmus 1. novembrist 1906 kuni 15. juunini 1907 Tallinnas.

Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaak Järv ning ajalehte trükiti Märt Antje trükikojas.

Tegelikuks toimetajaks oli Karl Kotsar, toimetuses tõotas veel "Estonia" näitleja Paul Pinna, samuti Theodor Altermann ja ka Mait Metsanurk alustas seal oma ajakirjanikutegevust. Pärastpoole, kui Jaak Järv sellest tööst kõrvale jäi, hakkas lehte toimetama tema poeg Andres Järv.

Väljaanne ilmus kuus korda nädalas.

## Viited
Rimmel

**Rimmel** on perekonnanimi.

## Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Rimmel 58 inimesel: 28 mehel ja 30 naisel. Perekonnanimede levikult oli Rimmel meeste puhul 4227. kohal ja naiste puhul 4333. kohal.

Rimmel oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 50–54 aastat, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 0,68. Nimi oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 2,85 inimest.

## Nime kandjaid
* Aleksander Rimmel (1888–?), eesti poliitik, II Riigikogu liige
* Eugène Rimmel (1820–1887), briti ettevõtja (kosmeetikatooted) 
* Leili Rimmel (Andre) (1922–2007), eesti luuletaja ja lastekirjanik
* Kai Rimmel (1952–), eesti poliitik
* Rudolf Rimmel (1937–2003), eesti kirjanik

## Viited
Täht (ajaleht)

**Täht** oli ajaleht, mis ilmus 21. detsembril 1905 Tallinnas.

Ajalehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaak Järv. See trükiti Mihkel Schifferi trükikojas.

Ilmus vaid üks number.

## Viited
Töö (ajaleht 1901)

**Töö** oli ajalehe Teataja lisaleht, mis ilmus aastatel 1901–1905 Tallinnas.

Väljaandjaks ja vastutavaks toimetajaks oli Konstantin Päts. Ajalehte trükiti Mihkel Martna trükikojas.

Väljaanne ilmus korra kuus.

## Viited
Stružāni vald

**Stružāni vald** (läti keeles *Stružānu pagasts*) on vald Lätis Rēzekne piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Gaigalava, Nautrēni ja Dricāni vallaga. 

Valla pindala on 37,9 km². Tegemist on Rēzekne piirkonna kõige väiksema vallaga. 2011. aastal oli seal 842 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 742 inimest. Valla halduskeskus on Jaunstrūžāni küla. Vallamaja asub aadressil Miera 14a, vallavanem on Diāna Saksone.

Vald asub Ida-Läti madalikul. Suurema osa sellest võtab enda alla Stružāni soo (4723 hektarit). Valda läbib Moziča jõgi.

## Ajalugu

Aastal 1945 moodustati Dricēni vallas Dricēni, Pelsiņi, Škuskova ja Taunaga külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Pelsiņi külanõukoguga likvideeritav Taunaga külanõukogu. Aastal 1963 liideti sellega Puderi külanõukogu kolhoosi Ausma maad. Aastal 1971 liideti Pelsiņi külanõukogu Dricēni sovhoosi alad Dricēni külanõukoguga, külanõukogu ise nimetati aga ümber Stružāni külanõukoguks. Aastal 1981 liideti külanõukoguga osa Gaigalava külanõukogu maid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 liideti vald Rēzekne piirkonnaga. Aastast 2021 kuulub vald selle Dricāni allüksusesse.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 573 lätlast, 235 venelast, 5 valgevenelane, 4 ukrainlast, 17 poolakat ja 1 leedulane.

Valla keskus Jaunstrūžāni on staatusega *lielciems* ja aastal 2022 oli seal 729 elanikku. Ülejäänud külad on staatusega *skrajciems*: Čeveri 1 elanikuga aastal 2022, Esti 2 elanikuga aastal 2022, Krogasēta 5 elanikuga aastal 2022, Ramaškas 2 elanikuga aastal 2022, Seiļi 31 elanikuga aastal 2022 ja Viļumi 1 elanikuga aastal 2022.

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid