open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ernst (ertshertsog, 1824–1899)

**Ernst** **Karl Felix Maria Rainer Gottfried Cyriak** (8. august 1824 Milano – 4. aprill 1899 Arco) oli Habsburgide-Lotringide dünastiast pärit Austria ertshertsog ja sõjaväelane. 

## Elulugu
Ertshertsog Ernst sündis ertshertsogi ja Lombardia-Veneetsia asekuninga Raineri ning Savoia printsessi Elisabethi peres. 

1845. aastal edutati ertshertsog Ernst ooberstiks ning määrati jalaväerügemendi nr. 48 inhaberiks. Kaks aastat hiljem sai ta juba kindralmajoriks. Rügemendiga osales ta esimeses Itaalia iseseisvussõjas. Pärast sõja lõppu võitles jalaväerügement veel Toscanas tegutsevate Giuseppe Garibaldi partisanidega. 

1850. aastal ülendati ta feldmarssal-leitnandiks. Kaheksa aastat hiljem sai ta Budapestis paikneva 2. ratsaväekorpuse ülemaks. Ratsaväekorpus pidi olukorras, kus Saksa konföderatsioon Itaalia teise iseseisvussõjaga liitub, liikuma Reini äärde, et konföderatsiooni vägesid toetada. Kuna Saksamaa aga sõjaga ei liitunud, viidi Ernst üle 3. armeekorpusse, mis paiknes Kärntenis. 1866. aastal osales ta korpusega Austria-Preisi sõjas. Samal aastal võitles ta Königgrätzi lahingus, kus oma positsioone kõigi vastaste rünnakute eest kaitses. 1867. aasta 16. jaanuaril ülendati ta ratsaväekindraliks. Järgmisel aastal läks ta sõjaväest erru ning asus elama oma venna, ertshertsog Rainer Ferdinandi juurde. 

Ertshertsog Ernst suri 4. aprillil 1899 Arcos kopsupõletikku. Ta on maetud Viini keiserlikku krüpti. 

## Perekond
1858. aasta 26. aprillil abiellus ertshertsog Ernst väidetavalt morganaatiliselt Ungari aadlinaise Laura Skublics de Velike et Bessenyöga. Abielust sündis neli last, kes ristiti aadlitiitliga von Wallburg. Ernsti surma järel proovisid tema järeltulijad ertshertsogi pärandust ning muid tema staatusele vastavaid rahalisi toetusi kätte saada. 1900. aastal esitasid lapsed keiserlikule perekonnale nõude 25 379 400 kroonile. Oma nõudluste kohta kirjutasid nad ka kaks raamatut.

## Viited


## Kirjandus
* Criste, Oscar. "Ernst (General)". *Allgemeine Deutsche Biographie*. Kd. 48. Leipzig: Duncker & Humblot, 1904.
* Wrede, Alphons von. *Geschichte der K. u. K. Wehrmacht.* Kd. 1. Viin. 1898.
* Wurzbach, Constantin von: "Habsburg, Ernst Karl Felix Maria Rainer Gottfried Cyriak". *Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich.* 6. Viin: Kaiserlich-königliche Hof- und Staatsdruckerei, 1860.
Sovaičiai

**Sovaičiai** (žemaidi *Suovaitē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Küla asub Ašva jõe kaldal. Külas asuv Maigai mets on Natura 2000 ala. 

Küla on esmamainitud 1661. aastal (*Suwaycie*). Toona oli külas neli suitsu. Teise maailmasõja eel oli külas Krimas Borucha tellisevabrik. Teise maailmasõja järel oli küla ümbruse metsades mitmeid metsavendade onne. Sovaičiaisse viidi elekter 1964. aastal. 1991. aastal suleti küla pood. 

Küla on nime saanud isikunime Sovas järgi.

## Elanike arv


* 169 (1902)
* 166 (1923)
* 221 (1959)
* 162 (1970)
* 93 (1979)

* 71 (1989)
* 80 (2001)
* 68 (2011)
* 75 (2021)


## Pilte

Sovaiciai,_2006-08-11.jpg|Sovaičiai
Sovaiciai._Buv._vejinis_malunas,_2006-08-11.jpg|Sovaičiai veski
Sovaiciai._Per_kaima_teka_Asva,_2006-08-11.jpg|Ašva


## Viited

## Välislingid

* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Gargždai (Mažeikiai)

**Gargždai** (žemaidi *Gargždā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Küla asub Ašva jõe kaldal. Seal asub loodusalune  Gargždai suur tamm. Puu on kuivanud ja murdunud. Selle ümbermõõt on rinnakõrguselt 7,1 meetrit.

Külla jäi üks Purvėnai küla kalmistutest.

Küla nimi tuleneb sellest, et seal asusid kruusaaugud, kus kaevandatav kruus sisaldas ümaraid kive. Sellise kruusa nimeks oli *gargždas*. Teise versiooni kohaselt tuleneb see isikunimest Gargžda.

## Elanike arv


* 76 (1923)
* 47 (1959)
* 48 (1970)
* 28 (1979)

* 15 (1989)
* 16 (2001)
* 15 (2011)
* 13 (2021)


## Pilte

Gargždai (Mažeikiai).JPG|Gargždai
Gargždai (Mažeikiai), kelias.JPG|Gargždai külavahetee
Storasis ąžuolas, Gargždų k.JPG|Gargždai suur tamm


## Viited

## Välislingid

* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Purvėnai

**Purvėnai** (žemaidi *Purvienā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Küla asub Purvase jõe kaldal. Külas on raamatukogu. Seal asuv jalajäljega kivi on muinsuskaitse all.

Küla kujunes kolme varasema küla – Paduobgiriai, Pagaidiniai ja Papurviai – kohale. Purvėnaid on esmamainitud 1661. aastal (*Purwiany*). 1738. aastal oli külas 11 ja 1775. aastal 21 talu. 1940. aastal valmis Purvėnai tulpkabel.

Küla on saanud nime Purvase jõe järgi.

## Elanike arv


* 438 (1902)
* 391 (1923)
* 317 (1959)
* 284 (1970)
* 278 (1979)

* 285 (1986)
* 266 (1989)
* 295 (2001)
* 260 (2011)
* 181 (2021)


## Pilte

Purvėnai.JPG|Purvėnai
Purvenai. Koplytstulpis, 2006-08-11.jpg|Purvėnai tulpkabel


## Viited

## Välislingid

* Küla portaalis vietoves.Lt
* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Antanava

**Antanava** (ka **Antanavas**, žemaidi *Antanavs*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Küla asub Purvase jõe kaldal. Antanavast idas asub Kamanose soo, mille kaitseks on loodud Kamanose looduskaitseala. 

Küla kujunes Antanava mõisa maadele. Mõis kuulus algselt Daugirdaste suguvõsale, ent teise maailmasõja järel oli selle omanikuks juudi soost Goldbergid. Aastal 1935 tükeldati mõisa maad uusmaasaajatele ja mõis lakkas eksisteerimast.

Küla nimi on arhailine vorm, mis tähendab Antanaste maad.

## Elanike arv


* 61 (1923)
* 11 (1959)
* 59 (1970)
* 26 (1979)

* 4 (1989)
* 14 (2001)
* 5 (2011)
* 13 (2021)


## Viited

## Välislingid

* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Žiogaičiai

**Žiogaičiai** (žemaidi *Žiuogaitē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Küla asub Ašva jõe kaldal. Selle kaguosa kutsutakse Bimbalynaseks.

Žiogaičiaid on esmamainitud 1661. aastal (*Zogaycie*). 1738. aastal oli külas 11 talu ja 1775. aastal 21 talu. Toona oli külas ka juut Jankelis Jaralovičiuse kõrts. XIX sajandil rajati külla kool, mis tegutses 1953. aastani.

Küla nimi on tulnud sõnast *žiogai*, mis tähendab tirtse.

## Elanike arv


* 276 (1902)
* 279 (1923)
* 183 (1959)
* 185 (1970)
* 166 (1979)

* 159 (1989)
* 172 (2001)
* 178 (2011)
* 141 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla portaalis vietoves.Lt
* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Dargiai

**Dargiai** on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Dargiai asub Ašva jõe ääres. Külas asub Mažeikiai linna prügila.

Dargiaid on esmamainitud 1661. aastal. XX sajandi alguses rajati külla kool, mis tegutses 1955. aastani.

Küla nimi tuleneb isikunimest Dargis.

## Elanike arv


* 473 (1902)
* 477 (1923)
* 359 (1959)
* 302 (1970)
* 168 (1979)

* 102 (1984)
* 83 (1989)
* 83 (2001)
* 60 (2011)
* 56 (2021)


## Viited

## Välislingid

* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Sarv-tardnahkis

**Sarv-tardnahkis** (*Crustoderma corneum*) on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente liik.

Seen kasvab lagunevatel okaspuudel.

## Välislingid
*
Maigai

**Maigai** (žemaidi *Maigā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Maigai asub Kuziai-Mažeikiai raudtee ääres. Külas asub Maigai järv. Järve järgi on ka küla nime saanud.

Maigaid on esmamainitud 1661. aastal (*Maygie*). XVIII sajandil kuulus küla Ašvėnai mõisale ja XX sajandi alguses Viekšniai mõisale.

## Elanike arv


* 246 (1902)
* 250 (1923)
* 222 (1959)
* 161 (1970)

* 28 (1979)
* 3 (1989)
* 0 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid

* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Vasarpea (perekond)

**Vasarpea** (*Scopus*) on vasarpealaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonna ainus retsentne liik on vasarpea (*Scopus umbretta*).

Perekonda kuulub ka pliotseeni ajastikus Lõuna-Aafrikas elanud *[[Scopus xenopus]]*.

## Viited
Scopus

**Scopus** on peamiselt tasuline teaduskirjanduse bibliograafiliste andmete, resümeede ja tsiteeringute andmebaas, mis katab eelkõige teadusartikleid, monograafiaid, konverentsiettekandeid ja patente. Scopus on teenus, mida pakub alates novembrist 2004 teaduskirjastus Elsevier.
Vasarpealased

**Vasarpealased** (*Scopidae*) on pelikaniliste seltsi kuuluv lindude sugukond.

Sugukonna ainus perekond on vasarpea (*Scopus*).

## Viited
Miliai

**Miliai** (žemaidi *Milē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Miliai asub Venta jõe ääres. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta jõe org ja Venta keskjooks.

Miliaid on esmamainitud 1626. aastal, mil see annetati Viekšniai kirikule. Taas on seda mainitud 1661. aastal (*Mile*).

Küla on nimetatud isikunime Milius järgi.

## Elanike arv


* 269 (1902)
* 266 (1923)
* 228 (1959)
* 161 (1970)

* 37 (1979)
* 4 (1989)
* 33 (2001)
* 5 (2011)


## Viited

## Välislingid

* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Wildey

**Wildey** on Ameerika Ühendriikide püstol. Seda toodetakse ühe- või kahetoimelise mudelina. Relv kasutab suuremat laskemoona, nagu .45 Winchester Magnum. Wildeyt toodetakse Winstedi linnas Connecticutis.

## Vaata ka
* Püstolipadrunite loend
* Vintpüssipadrunite loend
* Laskesport

## Viited
Siil Sonic (tegelane)

:*"Super Sonic" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit [[Supersonic (täpsustus)]].*
:*Tegelase järgi nimetatud valgu kohta vaata artiklit [[Sonic hedgehog]].*

**Siil Sonic** (inglise keeles *Sonic the Hedgehog*) on tegelaskuju, kelle lõid jaapani mängukunstnikud Yuji Naka ja Naoto Ohshima. Ta on Jaapani videomängutootja Sega samanimelise frantsiisi peategelane ning maskott. Sonic on antropomofistlik sinine siil, kellel on võime joosta ülihelikiirusel. Ta jookseb sõrmuseid kogudes ning takistusi vältides läbi mängutasemete. Sonicu vaenlane on Doctor Eggman. Sonicul on palju kõrvaltegelasi, nagu parim sõber Miles "Tails" Prower, tüdruksõber Amy Rose ja sõbralik konkurent Knuckles the Echidna.

Sonic tegi debüüdi kõrvaltegelasena mängus "Rad Mobile" (1990), aastal 1991 oli ta peategelane Sega Mega Drive'i mängus "Sonic the Hedgehog". Sega oli samas otsimas maskotti, et panna midagi vastu Nintendo Mariole, Ohshima kujundas Sonicu Naka poolt programmeeritud prototüübi järgi. Sonicu kujundamist mõjutasid Felix the Cat, Miki-Hiir, Michael Jackson ja Jõuluvana. Värv valiti sobima Sega logo sinise värviga. Aastal 1998 kujundati Sonic mängu "Sonic Adventure" jaoks veidi ümber, kuna mindi üle 3D-graafikale ja taheti kõnetada ka vanemat jälgijaskonda.

Sonic on rahutu ja kartmetu ning ei salli ebaõiglust. Ta võitleb hullu teadlase Eggmaniga, kes tahab varastada võluemeraldid ja maailma kontrollida. Sonic saab vastase ründamiseks muutuda palliks ning kasutada emeralde võitmatuks muutumiseks. Sonic on olnud tegelane enam kui sajas mängus ning astunud kõrvaltegelasena üles paljudes teistes teostes, nagu Nintendo "Super Smash Bros.". Eesti keeles on Sonicule hääle andnud Tõnis Niinemets.
Ilmo Paananen

**Ilmo Severi Paananen** (23. detsember 1927 Sortavala – 10. oktoober 2014 Lahti) oli Soome poliitik; ta oli Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli aastatel 1966–1971 Eduskunna liige. Ta oli 13. juunist 1975 kuni 30. novembrini 1975 Soome tööminister Keijo Liinamaa valitsuses.

Ta lõpetas aastal 1946 Pieksämäel keskkooli ja aastal 1950 Helsingi Ülikooli politoloogia magistrina.

Ta oli aastatel 1949–1953 Soome Kiriku Misjoniühingu finantsdirektori asetäitja, aastatel 1951–1962 Soome Arengupuudega Inimeste Föderatsiooni (endine Soome Puuetega Inimeste Hoolduse Föderatsioon) tegevdirektor, aastatel 1954–1971 Vaalijala Arengupuudega Instituudi direktor, aastatel 1971–1974 Mikkeli lääni haldusnõukogu sotsiaal- ja tervishoiuosakonna juhataja ning aastatel 1974–1990 Oulu linnapea.

Ta oli aastatel 1966–1971 Eduskunna liige (Mikkeli valimisringkonnast), ta oli aastatel 1970–1972 eduskunna rahanduskomisjoni esimees, aastal 1968 presidendivalimistel valijamees. 13. juunist 1975 kuni 30. novembrini 1975 oli ta Soome tööminister Keijo Liinamaa valitsuses.

Ta osales Pieksämäki kohalikus poliitikas, olles aastatel 1957–1967 vallavolikogu liige ja aastal 1961 vallavolikogu esimees. Ta oli Pieksämäki Regionaalhaigla föderaalnõukogu esimees aastatel 1965–1969, Pieksämäki Linnavolikogu esimees aastatel 1969–1971, Maaomavalitsuste Liidu föderaalnõukogu liige aastatel 1965–1967 ja Soome Linnaliidu juhatuse liige aastatel 1976–1989.

Ta oli aastatel 1970–1974 kirikuvolikogu usaldusisik. Teiste usaldusametikohtade hulka kuuluvad Soome Arengupuudega Inimeste Ühing, Sotsiaalkindlustusasutus, Sotsiaaldemokraatliku Partei parteivolikogu, Soome-Nõukogude Liidu Selts, Mannerheimi Lastekaitseliit, Kemijoki Oy nõukogu ja Riiklik Investeerimisfond.

## Isiklikku
Ta oli aastast 1950 abielus Aulikki Haloneniga, perre sündis neli last.
Krakiai

**Krakiai** (žemaidi *Krakē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Krakiai asub Venta jõe ääres, küla läbib Kuziai-Mažeikiai raudtee. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta jõe org ja Venta keskjooks. Külas eristatakse Baibeliai ja Paulianka asumeid.

Muinsuskaitse all on Paulianka villakraasimishoone. Kahekorruselise nelinurkse  betoonplokkidest hoone otsas on kahekorruseline tiibhoone. 

Venta jõe ääres asub Laumė kivi, mis on nime saanud mütoloogiliste vaimude (laumė) järgi.Kohaliku veskimehe jaoks oli kivi tähiseks, millest kõrgemale veetaset tõsta ei tohtinud.

Aastal 1918 rajati külla algkool. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskosas. Aastal 1955 avati Krakiai raamatukogu. Aastal 1953 muudeti sealne kool kaheksaklassiliseks, aastal 1989 sai sellest keskkool.

Küla nimi tuleneb isikunimest Krakys.

## Elanike arv


* 351 (1895)
* 346 (1902)
* 399 (1923)
* 281 (1959)
* 361 (1970)
* 556 (1979)

* 597 (1985)
* 553 (1989)
* 642 (2001)
* 621 (2011)
* 518 (2021)


## Pilte

Krakiai.JPG|Krakiai
Pauliankos maluno pastatas.JPG|Paulianka villakraasimishoone
Paulianka.JPG|Paulianka asum
Venta1a.JPG|Venta jõgi Krakiais


## Viited

## Välislingid

* Küla portaalis vietoves.Lt
* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Boriss Vladimirovitš (Rostovi vürst)

**Boriss Vladimirovitš** (ristinimega **Roman**; umbes 990 – 24. juuli 1015) oli Kiievi-Vene Rjurikovitšite soost vürst, Kiievi suurvürsti Vladimir Svjatoslavitši poeg, Jaroslavi noorem vend, aastail 1010—1015 Rostovi vürst. Ta on üks kahest Kiievi-Vene esimesest ristiusustamise järgselt kanoniseeritud pühakust ja teda austatakse nii õigeusu kui katoliku kirikus.

## Eluloost
Peamine info Borissi elu kohta pärineb kroonikast, mis on  aluseks tema hagiograafiale. Erinevate allikate järgi oli tema ema kas kõrgest soost bulgaarlanna või Bütsantsi printsess Anna Porphyrogenneta; vastavalt paigutatakse tema sünniaeg kas 986. või 990. aastasse.

Borissi eluperioodi aastail 994–1015 allikates ei käsitleta. Ühe varasema Kiievi kroonika kohaselt sai Boriss umbes 1010. aastal valitseda Rostovi vürstiriigi, mida varem oli valitsenud tema vanem vend Jaroslav. Vassili Tatištševi kasutatud kadunud kroonikate kohaselt võis noor vürst varem valitseda Muromis.

Vladimir soosis oma poega ja arvatavasti pidasid kaasaegsed kristlikust abielust Annaga sündinud poega kõige tõenäolisemaks troonipärijaks. See sünnitas vastuolusid, kuna varem sündinud vennad Svjatopolk ja Jaroslav ei tahtnud oma õigusest troonile loobuda. 1015. aastal haigestus Vladimir raskelt. Tema kutsel tuli Boriss Rostovist Kiievisse. Varsti pärast tema saabumist sai teatavaks uudis petšeneegide sissetungist ning Vladimir saatis ta koos oma armeega nendega võitlema. Sel ajal, kui Boriss oli sõjaväljal, püüdsid Kiievis võimu haarata nii Svjatopolk kui ka Jaroslav. Borissi püüti veenda minna Kiievisse ja võtta võim enese kätte, ent Boriss loobus ja sõjavägi jättis ta maha. Mingil sel ajal tabasid mõrvarid Borissi ja viisid ta kroonika sõnade järgi haavatuna, aga veel elavana Kiievisse, kus ta Svjatopolki käsul tapeti.

Paljud teadlased peavad kroonika jutustust Borissi mõrvamisest Svjatopolki käsul usaldusväärskes. Borissi surma kohta on olemas ka teine versioon, mis lähtub konung Eimundist kõnelevast skandinaavia saagast "Eymundar þáttr hrings". Eimund oli varjaagide hulgas, kelle konung Jarisleif (Jaroslav) kutsus Novgorodi ajal, mil ta sõdis oma poolvenna Borisleifiga. Jarisleif andis Eimundile ja tema sugulasele Ragnarile käsu Borisleif tappa, mida need ka tegid. See on pannud mõned ajaloolased arvama, et Boriss tapeti hoopis Jaroslavi mõrtsukate käe läbi, kuid pärast Svjatopolki hukkumist 1019. aastal ja Jaroslavi toonile saamist esitasid kroonikad Jaroslavi versiooni juhtunust.

Jaroslavile andis Vladimiri nooremate poegade Borissi ja hiljem tema venna Glebi tapmine ettekäände esitada oma troonile pürgimine Svjatopolki asemele kättemaksu ja karistusena vennatapu eest. Pärast võimule tõusmist algatas Jaroslav Borissi ja Glebi kanoniseerimise, võimalik, et sellega lisada oma valitsemisele legitiimsust. Õigeusu kirik kanoniseeris Borissi ja Glebi pühade kannatajatena 1071. aastal ja nende säilmed viidi Võšhorodi katedraali, mis pühitseti ümber nende nimele.

## Viited
Naikiai

**Naikiai** (žemaidi *Naikē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Mažeikiai vallas.

Naikiai asub Venta jõe ääres, küla läbib Kuziai-Mažeikiai raudtee. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta jõe org ja Venta keskjooks.
Muinsuskaitse all on Naikiai küla vana kalmistu. See oli kasutusel XIX sajandil  ja XX sajandi esimesel poolel. Kalmistu on osaliselt karjääri alla jäänud. 

Külas on mitmed suvilakooperatiivid. Naikiais asub Mažeikiai teehooldusettevõtte asfaltbetoonibaas. Seal eristatakse järgmisi asumeid: raudtee ääres asub Azija, asfaltbetoonibaasi juures Brigade.

Külla jääb Naikiai linnamägi. Vanasti olevat inimesed sealt soola leidnud. Mäele olevat maetud üks piiskop, ka olevat linnuse omanikuks olnud Naikise nimeline vürst, kelle järgi siis ka ümbruskond nime sai.

Küla mainiti esimest korda aastal 1661 (*Najikie*).

Aastail 1923–1926 ja 1948–1969 tegutses külas algkool.

## Elanike arv


* 351 (1895)
* 311 (1902)
* 278 (1923)
* 310 (1959)
* 206 (1970)
* 155 (1979)

* 120 (1986)
* 112 (1989)
* 139 (2001)
* 291 (2011)
* 440 (2021)


## Tuntud elanikke

*Romualdas Granauskas – Leedu kirjanik
*Algirdas Vilkas – Leedu bioloog

## Pilte

Etnografine kletis Naikiu k. resize resize.JPG|Naikiai küla ait
Naikiu piliakalnis1.JPG|Naikiai linnamägi


## Viited

## Välislingid

* Küla portaalis vietoves.Lt
* Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Kodulind (ajakiri)

**Kodulind** oli aastail 1926–1927 Tallinnas ilmunud linnukasvatusajakiri.

Ajakiri pidi ilmuma 12 korda kuus, tegelikult ilmus oktoobrist 1926 kuni jaanuarini 1927 kolm numbrit üksiknumbri hinnaga 15 marka. Ajakirja vastutav ja tegevtoimetaja oli Rudolf Zero.

Ajakiri on digiteeritud.
Rudolf Zero

**Rudolf Zero** (12. oktoober 1887 Tartu – 21. september 1947 Hagenow, Mecklenburg) oli eesti trükkal ja linnukasvataja.

## Välislingid
*https://www.researchgate.net/publication/370902103_Talts_Mait_Wer_war_Rudolf_Zero_Mitteilungen_aus_baltischem_Leben_2022_Nr_34_S_17-19
Aleksandr Iljin

**Aleksandr Iljin** (sündinud 10. novembril 1945 Mahilioŭs) on Eesti ja Venemaa näitleja.

Ta sündis aastal 1945 Mahilioŭs, tema isa oli ohvitser, ema raamatupidaja. Ta lõpetas aastal 1962 Minski 55. keskkooli ja aastal 1970 näitleja erialal GITIS-e.

Ta oli aastatel 1970–1982 (vaheajaga) Tallinna Vene Draamateatri näitleja ja aastatel 1982–2001 teatri direktor. Aastatel 1973–1974 oli ta Doni-äärse Rostovi noorsooteatri näitleja. Aastatel 2001–2005 oli ta Tallinna Vene Kultuurikeskuse direktor ja aastatel 2005–2011. Ta on teatrifestivali Kuldne Mask Eestis idee autor ja festivali algatajaid (2005).

## Tunnustus
* 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Aleksandr Iljin ETBL-i veebiversioonis
Harald Joasoon

**Harald Joasoon** (kuni 6. juulini 1935 Harald Johanson; 2. juuli 1909 Peterburi – 19. juuli 1999 Tallinn) oli eesti tõlkija.

Lõpetanud 1928 Tallinna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi, õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas immatrikuleerimisest 1928 kuni lõpetamiseni 1935. Sakalanus. 

1929–1930 teenis 3. Suurtükiväegrupis (kapral). Alates 1930 Tallinna Majaomanike Panga ametnik.

Ta kandideeris Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina I Riigivolikogu valimistel 6. valimisringkonnas, kuid kaotas Oskar Lõvile.

1950–1954 oli ta arreteerituna Arhangelski oblastis vangilaagris.

Tõlkis venekeelset ilukirjandust.
Joasoon

**Joasoon** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati "Joasoon" uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Johanson.

2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Joasoon Eestis 6 mehel ja 6 naisel. 

*Harald Joasoon (1909–1999), eesti tõlkija
*Üllar Harald Joasoon (*1943), eesti kirjanik
Johannes Paabusk

**Johannes Paabusk** (8. juuni 1891 – 12. november 1968) oli Eesti poliitik.

Ta oli Rahvuskogu liige, Omavalitsuste esinduskogude poolt valitud esindajate kogu liige, Räpina vallavanem, 1938 osales Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina I Riigivolikogu valimistel 78. valimisringkonnas, kuid kaotas Eduard Peedoskile. Ta oli Järveotsa talu omanik Räpina vallas.

1945–1955 oli ta Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu poolt vangistatud ja viibis vangilaagris Karaganda oblastis.

## Viited
Johann Suurmets

**Johann Suurmets** (12. september 1882 Karksi vald, Pärnumaa – 26. jaanuar 1953 Tallinn) oli eesti koolijuht.

Ta oli Tallinna linna õhtualgkooli juhataja, Tallinna Plato-nimelise lastekodu ja 25. algkooli juhataja ning alates 1936 Tallinna 26. algkooli (Koplis) juhataja (veel kuni 1947. aastani 26. mittetäieliku keskkooli direktor). I Riigivolikogu valimistel kandideeris ta 2. valimisringkonnas Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina, kuid kaotas Louis Metslangile.
Juhan Murumets

**Juhan Murumets** (kuni 1936 Johannes Kirkmann; 30. jaanuar 1885 Piirsalu vald, Läänemaa – 22. juuni 1949 Tallinn) oli eesti koolijuht ja omavalitsustegelane.

Johannes Kirkmann sündis 1885. aastal Läänemaal, õppis Piirsalu valla-, Kullamaa kihelkonna- ja Haapsalu Nikolai koolis. Õpetaja kutse omandas Haapsalu linnakooli pedagoogikaklassis (1908).

Oli köster ja koolijuhataja Venemaal, Punase Lageda eesti asunduse kooliõpetaja, ta osales 1914–1918 Venemaa keisririigi sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas, oli ohvitser ja oli Kaukaasia rindel suurtüki välipatarei komandör.  1918–1919 oli ta Tiflisi Eesti Rahvusnõukogu esimees,  1920 oli Eesti konsul Tiflisis.

Opteerunud Eestisse, oli  1921–1927 oli ta õpetaja Nõmme Algkoolis, 1927–1934 Nõmme 2. algkooli ja Kivimäe algkooli juhataja. Alates 1934 Nõmme linnavolinik ja linnanõunik. Kandideeris I Riigivolikogu valimistel 12. valimisringkonnas Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina, kuid kaotas Karl-Arnold Jalakale.

Elu lõpul oli  Hiiu algkooli (28. mittetäieliku keskkooli) direktor.

J. Murumets  suri 22. juunil 1949 ja on maetud Hiiu-Rahu kalmistule.
## Tunnustus
* Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk (1938)
*Eesti Rohelise Risti III klassi teenetemärk (1938)

## Viited

## Välislingid
*Juhan Murumets, Nõmme Muuseum
*J. Kirkmann 50-ne aastane., Nõmme Sõna, nr. 5, 2. veebruar 1935
Rein Randviir

**Rein Randviir** (kuni 26. veebruarini 1938 **Friedrich Espenbaum**; 24. märts 1894 – 28. aprill 1942 Sosva) oli eesti põllumees.

Ta oli Kärdla põllumeeste konvendi liige, kandideeris I Riigivolikogu valimistel 23. valimisringkonnas Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina, kuid kaotas Karl Kaupsile. 

14. juunil 1941 ta arreteeriti Pühalepa vallas. Mõisteti surma ja lasti maha.
Ivan Gorshkov

**Ivan Gorshkov** (ka **Gorškov**, **Gorschkov**; 7. mai 1889 Tallinn – 29. jaanuar 1943 Gorki oblast) oli Eesti venelasi esindav Eesti poliitik.

## Elulugu

Gorshkov lõpetas 1907. aastal Tallinnas Aleksandri gümnaasiumi ja õppis Peterburi ülikoolis õigusteadust. Lõpetanud ülikooli 1. järgu diplomiga, sai temast Peterburi kohtukoja vandeadvokaatide assistent. 1912. aastast oli Gorshkov kirjandusringi juhatuse liige ja mitu korda selle esimees.

Eestisse naasnult asus ta tööle Tallinnas Jaan Poska juures advokaadi abina. 1917. aastal oli Gorshkov Vabariikliku Liidu asutaja ja esimees. Liidu ülesanne oli veebruarirevolutsiooni käigus saadud vabaduste säilitamine. Ta korraldas ka Rahvalik-Sotsialistliku Tööpartei haru loomist Tallinnas ning erakond esitas Gorshkovi Tallinna linnavolikogu kandidaadiks. 1917. aasta suvel võttis ta osa rahvaülikooli organiseerimisest Tallinnas, pidades selles loenguid mitmel alal.

Vabadussõja ajal oli ta Loodearmees. Ta oli seotud venekeelsete ajalehtedega, olles Revelskoje Slovo toimetuses ja (1919. aastal) Novaja Rossija kaastoimetaja, kus ta avaldas peamiselt Eesti vene rahvusvähemuse huvisid puudutavaid artikleid. Ta oli ka 1919. aastal loodud Vene Praktilise Rahvapartei liige, kuid erakonna tegevus lõppes peagi vene asutuste toetuse puudumise tõttu. 1920. aastast sai Gorshkov Eestis vandeadvokaadiks ja töötas edaspidi Tallinnas kohtuasutustes iseseisvalt vandekohtunikuna.

Ta osales vene vähemusrahvuse rahvuskultuuriliste eesmärkide arendamist taotleva Vene Rahvusliku Liidu asutamisel 23. augustil 1920 ja oli välja toodud ühe liidu asutajana. Gorshkov sai liidu esimeseks esimeheks. 1923. aastal kohalike omavalitsuste valimiste järel sai ta ühendatud vene rühma kandidaadina valitud Tallinna linnavolikogu liikmeks.

Gorshkov kandideeris nii Eesti Asutavasse Kokku kui ka Riigikokku, kuid ei osutunud 1932. aasta valimisteni valituks. 1932. aastal kandideerisid vene kogukonna esindajad Riigikokku ühendatud nimekirjadega ja V Riigikokku osutus valituks ka Gorshkov. Ta sai vene vähemusrahvuse fraktsiooni juhiks, kuid kasutas Riigikogus ainult eesti keelt. Pärast Pätsi riigipööret avaldas 1934. aasta sügisel Gorshkov fraktsiooni nimel riigivanem Konstantin Pätsi režiimile toetust.

Ta kandideeris 29. valimisringkonnas (Senno ja Irboska vald) Rahvuskokku, kuid kaotas Vladimir Roslavlevile. 1938. aastal kandideeris Gorshkov I Riigivolikogu valimistel samuti 29. valimisringkonnas Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina, kuid kaotas taas Roslavlevile ja ei osutunud valinuks.

16. detsembril 1940 arreteerisid Nõukogude võimuesindajad Tallinnas Gorshkovi. Ta saadeti tribunali alla, mis mõistis ta 7. märtsil 1942 süüdi. Gorshkov suri 1943. aasta alguses Gorki oblastis.

## Viited
Felipe Benítez Ruiz-Mateos

**Felipe Benítez Ruiz-Mateos** ( 1932 Rota, Cádizi provints – 7. september 2020) oli Hispaania poliitik, pankur ja härjavõitluse ettevõtja, kes oli pikka aega Rota linnapea.

## Elukäik
Benítez Ruiz-Mateos sai 1967. aastal Rota linnavolikogu liikmeks. 1971. aastal määrati ta abilinnapeaks ja 1976. aastal, kaks kuud pärast Francisco Franco surma, valisid linnavolikogu liikmed ta linnapeaks.

1979. aasta esimestel demokraatlikel kohalikel valimistel juhtis ta Demokraatliku Keskliidu (UCD) kandidatuuri. Kuigi tema nimekiri sai enim hääli, takistas koalitsioon tal valitsemast ja ta kaotas linnapea ametikoha. Ta määrati kuuendaks abilinnapeaks, ametikohalt, millest ta varsti pärast seda tagasi astus, kuna sel ametiajal oli ta kuni 1983. aastani ka provintsi asetäitja. Samal aastal otsustas ta mitte kandideerida kohalikel valimistel ja asus tööle Rota Banco de Jereze filiaali direktorina.

1987. aastal naasis ta poliitikasse: juhtis Alianza Populari valimisringkonda ja saavutas lihthäälteenamuse ning sai valimiste kaudu esimest korda linnapeaks. Rahvapartei poliitikuna valiti ta kaks korda järjest tagasi ja ta jäi ametisse kuni 1999. aastani.  Aastatel 1991–1995 naasis ta provintsi asetäitjaks. 1999. aastal loobus ta poliitilisest tegevusest.

## Tunnustus
Mereväe ettepanekul autasustati teda mereväe teeneteristiga valge sümboolikaga ja 2004. aastal nimetati ta Rota lemmikpojaks.

1978. aastal asutas ta koos perega linnapea Zoilo Ruiz Mateose fondi, mille asepresident ta oli. Ta oli seotud ka Rota vennaskonna kogukonnaga, kus ta asutas kohaliku vennaskondade ja konfraternite nõukogu ning oli selle esimene president.

## Isiklikku
Ta oli kirjaniku ja luuletaja Felipe Benítez Reyesi isa ning José María Ruíz-Mateose sugulane.

## Viited
Olev-Märt Piirsalu

**Olev-Märt Piirsalu** (13. november 1904 Penuja vald, Läänemaa – oktoober 1976) oli Eesti poliitik.

Ta oli Üleriikliku Põllumeeste Esituse sekretär. Kandideeris I Riigivolikogu valimistel 38. valimisringkonnas Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina, kuid kaotas Oskar Gustavsonile.

Olnud Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu esimees.

## Viited
Voldemar Siil

**Voldemar Siil** (29. oktoober 1902 Vao vald, Virumaa – 29. oktoober 1979 Järva-Jaani) oli eesti advokaat.

Õppis 1922–1927 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille ka lõpetas. Frater esticus, tema initsiatiivil muretseti konvendile oma maja Tartus Aia tn. 54. 

Võttis osa Vabadussõjast. 1923–1926 politseinik Tartumaal. 1927–1934 vandeadvokaat Hermann Sumbergi abi, 1934–1935 patroonita vandeadvokaadi abi, alates 1935 vandeadvokaat Tartus. Osales Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina I Riigivolikogu valimistel 43. valimisringkonnas, kuid kaotas Jaan Vainule. Oli korduvalt valitud Tartu linnavolikogusse ja kuulus Kaitseliidu Tartu malevkonna juhatusse. Autasustatud Kotkaristi kuldristiga 1938.

Arreteeriti 14. juunil 1941 Vabaduse puiesteel Tartus. Küüditati koos abikaasa Amata-Brigitte ning väikeste poegade, 11-aastase Ilmari ja 4-aastase Arvoga Siberisse. Oli vangistuses Sevurallagis ehk Sosva poliitiliste vangide laagris, kus lisaks varem määratud vanglakaristusele lisati 10 aastat vanglamässu organiseerimise eest . Naasis Eestisse 1959, sai tööd Tartu õlletehases.

= Välislingid =
Imre Siil. Kuidas minu vanaisa sai tuttavaks Konstantin Pätsiga. Harju Elu, 23.02.2017.

= Viited =
Albert Kevend

**Albert Gustav Johannes Kevend** (20. jaanuar 1883 Kambja vald – juuli 1945 Karaganda oblast) oli Eesti poliitik.

Ta sündis Tartumaal Kambja põllumehe pojana. Lõpetas 1901. aastal Tartu linnakooli ja õppis Vana-Kuuste mõisas põllumajandust. Seejärel töötas valitsejana Raadi ja Ülenurme mõisas kuni 1913. aastani. Võttis osa I maailmasõjast ja hiljem vabatahtlikuna Vabadussõjast. 1920. aastal asus pidama isatalu.

Ta oli III Riigikogu liige (17.11.1926–19.01.1927), Kambja vallavanem, Kambja põllumeeste konvendi liige. 

Osales Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina I Riigivolikogu valimistel 53. valimisringkonnas, kuid kaotas Rudolf Riivesele.

Ta võttis osa paljude seltside ja ühingute tööst.

## Viited
Juhan Piirimaa

**Juhan Piirimaa** (Johannes Preimuth; 9. veebruar 1898 Püssi vald, Virumaa – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti poliitik.

Ta oli Rahvuskogu liige ja 71. valimisringkonnast valitud I Riigivolikogu liige (Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaat).
Osvald Laube

**Osvald Laube** (24. mai 1883 Paide – 3. märts 1961 Chicago) oli Eesti poliitik.

Ta oli Paide abilinnapea, Majaomanikkude Koja liige, Laupa mõisavalitseja ja Mündi postitalu pidaja, kui nimetada ainult mõningaid ametikohti.
Mügar-põldseen

**Mügar-põldseen** (*Agrocybe arvalis*) on kandseente hulka kuuluv seeneliik põldseene perekonnast.

Seene jala otsas on sklerootsiumimügar, mille järgi see on nime saanud.

## Välislingid
*
Polycephalomyces

***Polycephalomyces*** on perekond kottseeni seltsist helekottseenelaadsed.

Selle perekonna seened on parasiitse eluviisiga.

## Liike
**[[Polycephalomyces tomentosus]]*

## Välislingid
*
Puna-ööhaigur

**Puna-ööhaigur** (*Nycticorax caledonicus*) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Puna-ööhaigur on 55–59 cm pikk. Tiibade siruulatus on 95–110 cm. Kaalub 550–900 g. Emaslind on veidi väiksem kui isaslind.

Ülapool on punakaspruun või tumepunane. Alapool on valge. Pealagi ja kukal on tumehallid. Kael on lühike ja jäme. Valjasriba on rohekaskollane. Nokk on must. Silmad on kollased. Jalad on rohelised või kollased. Pulmarüüs muutuvad silmad oranžiks ja jalad ereroosaks või punaseks.

Noorlinnu sulestik on punakaspruun valgete ja helepruunide täppide ja triipudega. Pealagi on tumepruun heledate triipudega. Noka ülapool on tumehall, alapool on kollane. Jalad on rohelised. Silmad on kollased või oranžikaskollased.

Udusulis poegade ülapool on tumepruun, alapool valge. Valjasriba on valge või oranžikasroosa. Nokk on beež. Jalad on oliivikarva. Silmad on kollased või oranžikaskollased.

Sarnaneb välimuselt ööhaigruga, kuid ööhaigru ülapool on must.

## Alamliigid ja levik
Liigil on viis retsentset alamliiki:
**N. c. australasiae* (Vieillot, 1823) – Jaavast Bismarcki saarestikuni, Austraalias ja Uus-Meremaal
**N. c. caledonicus* (Gmelin, 1789) – Uus-Kaledoonia saarel
**N. c. mandibularis* Ogilvie-Grant, 1888 – Bismarcki saarstiku idaosas ja Saalomoni saartel
**N. c. manillensis* Vigors, 1831 – Filipiinidel ja Põhja-Kalimantanil
**N. c. pelewnsis* Mathews, 1926 – Belaul ja Karoliinidel

19. sajandi lõpus suri välja *N. c. crassirostris*, kes elas Ogasawara saartel.

Elavad rannikul, soodes, jõgede ja järvede ääres, mangroovides, lammidel, padumere rannikul, roostikus ja atollidel. Uus-Guineal on neid nähtud kuni 1600 m kõrgusel merepinnast.

## Toitumine
Toituvad kaladest, kahepaiksetest, koorikloomadest. limustest, veeputukatest ja nende vastsetest, vastkoorunud kilpkonnadest ning teiste lindude munadest ja poegadest.

Peamiselt öise ja videvikulise eluviisiga, pesitsusajal võivad toituda ka päeval. Tavaliselt toituvad üksi. Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt.

## Pesitsemine
Pesitsevad 200–3000-linnulistes kolooniates, vahel koos teiste haigurlaste, iibislaste ja kormoranlastega. Pesa asub 20 m kõrgusel puu otsas. Võivad pesitseda ka maapinnal, koopas või kaljuserval. Pesa läbimõõt on 20–30 cm ja paksus 3–4 cm. Pesa ehitavad mõlemad vanalinnud isaslinnu korjatud okstest. Mõnikord varastavad oksi teistest pesadest.

Austraalias pesitsevad oktoobrist märtsini, Filipiinidel ja Jaaval veebruarist juunini. Kurnas on 2–3 rohekassinist muna mõõtmetega 50 × 37 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 21 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 6–7 nädala vanuselt.

## Viited

## Välislingid
Maru (eesnimi)

**Maru ** on eesnimi.

## Eesti
Eestis on see mehenimi, mida üksikutel juhtudel on pandud ka tüdrukutele.

2025. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 591. mehenimi. 1. jaanuari 2025 seisuga oli Eestis eesnimi Maru 134 mehel ja alla viiel naisel. Maru oli keskmiselt 7 aasta vanune (mediaanvanus oli 6). Kõige populaarsem oli eesnimi Maru vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 9,03.

## Viited

## Välislingid
*
Jüri Ehasalu

**Jüri Ehasalu** (5. juuni 1953 – 17. august 2025) oli eesti jurist, ajakirjanik, äri- ja kirikutegelane ning suurannetaja.

## Töö nõukogudes ja juhatustes
Jüri Ehasalu juhtis ühel ajal Silberauto AS-i, Eesti Post AS-i ja Maalehe nõukogu.

Aastaid oli Jüri Ehasalu Eesti suurima tiraažiga ajalehe Maalehe omanik, kuniks ta müüs selle Hans H. Luigele.

Ehasalu oli ettevõtete Injurbüroo OÜ, Ehasalu Varahalduse OÜ, Osaühing Ehasalu Kinnisvara ja  
OÜ Ehasalu Ärivara juhatuse liige.

## Kiriklikud ametid
*Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse juhatuse aseesimees, 25 aastast kaks esimehe ülesannetes
*Vabariigi Valitsuse ja EELK ühiskomisjoni õiguslike küsimuste alakomisjoni kaasesimees kuni maini 2022
*EELK XXVII–XXIX  kirikukogu liige
*EELK revisjonikomisjoni, majandusnõukogu  (neli koosseisu), kirikukohtu ja arengunõukogu liige
*Tallinna praostkonna sinodi  saadik 
*SA Ajaleht Eesti Kirik nõukogu esimees
*EELK Kirikupäeva ja Laulupeo SA nõukogu esimees
*OÜ Kiriku Varahaldus nõukogu liige ja seejärel nõukogu esimees
*Meediakeskuse Eesti Luterliku Tunni Teenistus juhatuse esimees
*Ajalehe Eesti Kirik kolleegiumi liige
*Tallinna Toomkiriku Oreli Fondi juhatuse aseesimees
*Tallinna Jaani Kiriku Oreli Fondi juhatuse aseesimees
*Juuru Mihkli Kiriku Oreli Fondi juhatuse liige
*Tallinna praostkonna revident
*Tallinna Toomkooli SA nõukogu liige
*Tallinna Toomkooli kolleegiumi liige
*Evald Saagi stipendiumikomisjoni juhatuse liige
*SA Tallinna Toomkiriku Kristliku Kultuuri ning Eetiliste Väärtuste Õppe- ja Konverentsikeskus juhatuse liige
*Tallinna Jaani koguduse nõukogu liige.

## Tunnustus
* 2003 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa oli Karl Ehasalu ja ema Leili Suits.
 
Jüri Ehasalu on maetud Metsakalmistule.

## Viited
Käimislint

**Käimislint** on kompaktne ja sageli kokkupandav jooksulindisarnane treeninguseade, mis on mõeldud eelkõige kõndimiseks või kergeks sörkimiseks siseruumides. Seadme põhiosa on lint, mis liigub konveiermehhanismi abil. Käimislint on erinevalt traditsioonilisest jooksulindist väiksema suuruse, madalama kiiruse ja lihtsama ehitusega. Käimislinti kasutatakse peamiselt madala intensiivsusega liikumiseks, näiteks tööpäeva jooksul aktiivsuse suurendamiseks või istuva eluviisi tasakaalustamiseks.

## Ajalugu
Kaasaegse koduse käimislindi kontseptsioon on arenenud välja sellest, et traditsioonilised jooksulindid olid suured ja mõeldud jooksmiseks ning kontoris või kodus oli vajalik väiksem, vähem ruumi võttev trenažöör. 2010. aastate keskel hakati turule tooma kokkupandavaid *under-desk* variante (nn *walking pads*).

## Tüübid

* **Manuaalsed käimislindid** – lint liigub ainult kasutaja sammude jõul, sobib intensiivseks treeninguks. 
* **Mootoriga käimislindid** – kõige levinum tüüp, millel saab reguleerida kiirust ja kallakut. 
* **Meditsiinilised käimislindid** – varustatud käsipuude ja täiendavate anduritega, võimaldavad mõõta näiteks EKG-d või hapniku tarbimist.
* **''Anti-gravity'' jooksulindid** – vähendavad liigestele mõjuvat koormust ja on mõeldud rehabilitatsiooniks. 
* **Töökohal kasutatavad käimislauad** – võimaldavad töötamise ajal kõndida.

## Kasutusvaldkonnad
* Sport ja treening – kodus või jõusaalis kardiotreeninguvahendina. 
* Meditsiin – koormustestid, südamehaiguste diagnostika, taastusravi. 
* Profisport – sportlaste treeningud ja taastumine vigastustest. 
* Kontoritöö – istuva eluviisi vähendamiseks kasutatakse käimislauaga varustatud töölaudu. 

## Tervis ja ohutus
Käimislint aitab parandada kardiovaskulaarset tervist, tõsta aeroobset võimekust ja soodustada kaalulangust. Samas võib intensiivne või ebaõige kasutamine põhjustada liigeseprobleeme või vigastusi. Seetõttu soovitatakse järgida kasutusjuhiseid ning valida treening vastavalt tervislikule seisundile. 

## Vaata ka
* Jooksulint
* Velotrenažöör
* Elliptiline trenažöör 
* Sõudeergomeeter

## Viited
Pervomaisk (Nižni Novgorodi oblast)

**Pervomaisk** (vene keeles Первомайск) on linn Venemaal Nižni Novgorodi oblastis, Pervomaiski rajooni keskus. Asub Nižni Novgorodist 190 km lõunas. Läbi linna voolab Umotši jõgi.

Pervomaisk asutati 19. sajandil Tašino külana. 1951. aastal sai linnaõigused ja praeguse nime.

Linnas asub masinaehitusettevõte Transpnevmatika.

## Viited

## Välislingid
*https://1maysk.nobl.ru/
Arsen Torosjan

**Arsen Torosjan** (armeenia keeles Արսեն Գեւորգի Թորոսյան; sündinud 21. juunil 1982 Jerevanis) on Armeenia arst, tervishoiujuht ja poliitik. Ta oli aastatel 2018–2021 Armeenia tervishoiuminister. 27. augustist 2025 on ta Armeenia töö- ja sotsiaalminister.

Ta sündis aastal 1982 Jerevanis. Ta lõpetas aastal 2004 Jerevani Riikliku Meditsiiniülikooli raviteaduskonna. Aastal 2006 akadeemik S. Avdalbekjani nimelise Riikliku Tervishoiuinstituudi (sisuliselt arstide täiendusinstituudi) spetsialiseerumisega sotsiaalhügieenile ja tervishoiu korraldamisele ning aastal 2009 sama instituudi magistriõppe spetsialiseerumisega rahvatervisele ja tervishoiu korraldamisele.

Ta alustas oma karjääri pärast ülikooli lõpetamist. Sel ajal juhtis ta sotsiaaltöötajate rühma MTÜ-s "Reaalne Maailm, Reaalsed Inimesed". Ta töötas juhtival ametikohal aastani 2005, misjärel määrati ta esmatasandi tervishoiu reformide prorektoriks, peremeditsiini ja tervishoiu kvaliteedi koordinaatoriks. Pärast viit aastat prorektorina töötamist määrati ta Armeenia tervishoiuministeeriumi riikliku tuberkuloositõrje keskuse seire- ja hindamisosakonna juhatajaks. Seejärel töötas ta ajutiselt direktori kohusetäitjana. Aastatel 2011–2015 ja 2016–2018 oli ta MIBS-i diagnostika- ja ravikeskuse direktor. 12. mail 2018 määrati ta Armeenia presidendi määrusega Armeenia tervishoiuministriks, tervishoiuministrina töötas ta 18. jaanuarini 2021.

Aastatel 2015–2016 teenis ta Armeenia relvajõududes. Tal on meditsiiniteenistuse leitnandi auaste.

Ta on 27. augustist 2025 Armeenia töö- ja sotsiaalminister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja kahe lapse isa.
Haputainas

**Haputainas** on segu jahust ja veest, mis on kääritatud looduslike mikroorganismide, peamiselt piimhappebakterite ja pärmide toimel. Fermentatsiooni käigus kujuneb tainale iseloomulik happeline maitse ning aromaatne lõhn. Haputaina happesus on üks selle olulisemaid parameetreid ning sõltub kasutatud jahu tüübist, vee koostisest ning kääritamistingimustest (nt temperatuurist ja kääritamisajast).

## Bioloogiline koostis
Haputainas sisalduvad peamiselt piimhappebakterid (nt *[[Lactobacillus]]* perekond) ja pärmseened (nt *[[Saccharomyces cerevisiae]]*, *[[Candida milleri]]* jt), kuid mikroobikooslus varieerub sõltuvalt geograafilisest piirkonnast, valmistamismeetoditest ja keskkonnast. Taina happeline keskkond võimaldab seal eksisteerida ka seni määratlemata mikroorganismidel. 
Kääritamise käigus toodavad pärmid süsihappegaasi, mis põhjustab taina kerkimise, samal ajal sünteesivad piimhappebakterid orgaanilisi happeid, eelkõige piim- ja äädikhapet. Need ühendid annavad valminud leivale iseloomuliku maitse ning parandavad selle säilivusomadusi, takistades riknemist põhjustavate mikroorganismide arengut.

## Ajalugu
Haputainas on üks vanimaid looduslikke kääritamisviise pagaritoodete valmistamisel. Arheoloogilised leiud viitavad selle kasutamisele juba Vana-Egiptuses. Araabiakeelses Egiptuse dialektis kasutatakse leiva ja kääritamise tähistamiseks sõna aish, mis tähendab „elu“. Keskajal omistas katoliku kirik haputaignale religioosse ja sümboolse tähenduse, viidates sellele kui "igavese elu toidule".
## Kasutus
Haputainas on laialdaselt kasutusel nii koduses küpsetamises kui ka professionaalsete pagarite seas. Selle kasutamine parandab leiva sensoorseid omadusi, sealhulgas lõhna, maitset, tekstuuri, värvi ja kooriku struktuuri. Samuti tagab see pikema säilivusaja ja leiva parema toitainesisalduse.
Kääritamise käigus laguneb fütiinhape, mis parandab teatud mineraalainete, näiteks magneesiumi, tsingi ja kaaliumi, biosaadavust. Lisaks paraneb B-rühma vitamiinide, eriti B1-, B2- ja B9-vitamiini, omastamine.
Haputainast kasutatakse peamiselt haputaina leiva valmistamiseks, kuid see sobib ka teiste kääritatud pagaritoodete, näiteks pannkookide, krõpsude ja küpsiste valmistamiseks. Haputainas toimib ka loodusliku juuretisena ning asendab edukalt pagaripärmi ja keemilisi küpsetuspulbreid.
## Viited
Vitali Tšermenjov

**Vitali Tšermenjov** (21. november 1942 – 2. jaanuar 1998 Moskva) oli nõukogude ja vene näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas Ždanovis 2. keskkooli. Ta õppis aastatel 1961–1962 Moskvas Štšepkini-nimelises teatrikoolis, lõpetas 1970 lavastajaerialal GITIS-e.

Ta töötas aastatel 1970–1972 Moskva Majakovski-nimelises Teatris lavastaja assistendina ja Moskva Laste Keskteatris lavastajana. Aastatel 1972–1981 oli ta Tallinna Vene Draamateatri peanäitejuht. Lahkus aastal 1981 Eestist.
Sisal

**Sisal** (ka **sisalkiud**) on mitme agaaviliigi (eriti sisaliagaavi) lehtedest saadud tugev kiudaine.

Nimi pärineb Mehhikost, Yucatáni poolsaare põhjaosas asuva Sisali sadamalinna järgi.

Sisali suurimad tootjad maailmas on Brasiilia ning Ida-Aafrika maad Tansaania ja Keenia. Varem on suur tootja olnud ka Mehhiko.

Sisalist tehaks köit, põrandamatte, kotte jms. Sisalit segatakse ka tehis- ja sünteetiliste kiududega.

## Kirjandus
*ENE 7 (Rund–Ting). Tallinn 1975. Lk 186

## Välislingid
Barcelona provintsi haldusjaotus

**Barcelona provintsi haldusjaotus** on jagatud kahte järku. 

Esimese neist moodustavad maakonnad (*comarcas*), neid on kokku 13. Lisaks üks vald mis kuulub Girona provintsi Selva maakonda.  

Maakondade ja provintside halduspiirid ei lange täielikult kokku: Anoia maakond, Alt Penedèsi maakond, Bagese maakond, Baix Llobregati maakond, Barcelonèsi maakond, Garrafi maakond, Lluçanèsi maakond, Maresme maakond, Moianèsi maakond, Vallès Occidentali maakond ja Vallès Orientali maakond kuuluvad täielikult Barcelona provintsi. Barcelona provintsi Osona maakonnast kolm valda kuuluvad Girona provintsi ja Berguedà maakonnast üks vald kuulub Lleida provintsi.

Barcelona provintsi Fogás de Tordera vald aga kuulub Selva maakonda, mis asub Girona provintsis.

Teise järku kuuluvad provintsi vallad (*municipios*), mida on kokku 311. 

Järgnev on loetelu koos baasandmetega nendest valdadest:

## Viited
Pelikanlased

**Pelikanlased** (*Pelecanidae*) on pelikaniliste seltsi kuuluv lindude sugukond.

Sugukonna ainus retsentne perekond on pelikan, kuhu kuulub kaheksa liiki.

Sugukonda kuuluvad ka väljasurnud perekonnad *[[Eopelecanus]]* ja *[[Miopelecanus]]*.

## Viited
Viktor Bulla

**Viktor Karlovitš Bulla** (vene Виктор Карлович Булла; 1. august 1883 Peterburi – 30. oktoober 1938) oli Venemaa fotograaf.

Viktor Bulla sündis Peterburis fotoäri pidanud Carl Bulla pojana. Ta õppis Saksamaal ning seejärel töötas fotoreporterina Vene-Jaapani sõjas ning Esimeses maailmasõjas. Pildistas 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni sündmusi, seejärel töötas Petrogradi tööliste nõukogu foto komitee juhina.

Bulla arreteeriti suure terrori ajal juulis 1938 ning lasti maha 30. oktoobril 1938.

## Teoseid


Bulla 1904-1905 Russo-Japanese War-3.jpg|Vene-Jaapani sõda (1904–1905)
Pilt:Red Guard Vulkan factory.jpg|Tehase Vulkan punakaartlaste salk (1917)
File:2nd Congress of Soviets of the Nothern region presidium.jpg|Põhja Oblasti Kommuunide Liidu II kongressi presiidium (1918)
File:Lenin LCCN2014715123.tif||Lenin (1919)
File:Vladimir Mayakovsky 1927.jpg|Vladimir Majakovski (1927)
File:Pioneers Defense Drill Leningrad USSR 1937 Photographer Viktor Bulla.jpg|Pioneerid tsiviilkaitse- õppusel (1937)
Punakurk-haigur

**Punakurk-haigur** (*Egretta vinaceigula*) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Punakurk-haigur on 43–60 cm pikk. Kaalub 250–340 g.

Sulestik on peamiselt tumehall. Kurgualune ja kaela esikülg on punakaspruunid. Nokk on must. Jalad on hallikaskollased või kollakasrohelised. Silmad on helekollased.

Noorlinnud on helehallid, kurgualune ja rind on roosakaspruunid. Jalad on hallikasrohelised. Udusulis poegade ülapool on tumelilla, alapool helehall. Kurgualune on kollane või oranžikaskollane. Nokk on beež või roosa, nokaots on tumepruun. Jalad on roosad või kollakasoranžid.

Punakurk-haigur sarnaneb välimuselt nõgihaigruga, aga punakurk-haigur on saledam, tema kurgualune on punane ja jalad on kollased.

## Levila
Pesitsevad Okavango deltas ja Chobe jõe ääres. Neid on kohatud ka Sambias, Zimbabwes, Kongo DV-s, Angolas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.

Elavad padurates ja lammidel.

## Toitumine
Toituvad peamiselt 5–10 cm pikkusetest kaladest, kuid ka tigudest, kiilidest ja nende vastsetest, konnadest ja kullestest.

Tavaliselt toituvad üksi või 2–8-linnulistes parvedes. Toituvad kuni 10 cm sügavuses vees. Otsivad toitu aeglaselt kõndides või paigal seistes ja jalaga vett segades. Saaklooma nähes torkavad teda nokaga. Keskpäeval, kui kalad on rahulikumad, võivad ka kiiresti kõndida või saakloomade järel lühikest maad joosta.

## Pesitsemine
Pesitsevad väikestes kolooniates, vahel koos paduhaigrutega. Pesa asub roostikus või viigipuu, akaatsia või datlipalmi otsas. OKstest või pilliroost ehitatud ja rohuga vooderdatud pesa on 30–40 cm lai ja 10 cm sügav.

Pesitsevad märtsist juunini. Kurnas on kolm sinakasrohelist muna mõõtmetega 39–45,9 × 29,5–32,6 mm.

## Looduslikud vaenlased
Punakurk-haigru mune ja poegi söövad kilg-merikotkad, musthuigud, aafrika loorkullid, hieroglüüfpüütonid ja varaanid. Soomangustid söövad nii mune kui täiskasvanud linde.

## Viited

## Välislingid
UNESCO maailmapärand Sri Lankal

**[[Sri Lanka]]** alal on **[[UNESCO maailmapärandi nimistu]]s** kaheksa objekti ja ootenimistus viis objekti.

Nimistusse on kantud:
*kuus kultuuripärandi objekti:
**1982 Anuradhapura
**1982 Polonnaruwa
**1982 Sigiriya muistne linn
**1988 Galle vanalinn ja selle kindlustised
**1988 Kandy
**1991 Rangiri Dambulla koobastempel
*kaks looduspärandi objekti:
**1988 Sinharaja metsakaitseala
**2010 Sri Lanka Kesktasandik

Ootenimistus on viis objektiː
*viis kultuuripärandi objekti:
**2006 "Seruwila Mangala Raja Maha Vihara"
**2010 "Muistne palverännakutee Mahaweli jõe ääres Seruwilast Sri Padasse Sri Lankal"
**2020 "Muistne *Ariyakara Viharaya* Rajagala arheoloogilisel kaitsealal"
**2024 "Muistse Sri Lanka budistlikud meditatsioonikloostrid"
**2025 "Sri Lanka teetootmise kultuurimaastik"

## Viited

## Välislingid

*UNESCO maailmapärand Sri Lankal. UNESCO maailmapärandi koduleht. Inglise keeles (vaadatud 3. detsembril 2025)