open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eerik Hiisjärv

**Eerik Hiisjärv** (kuni 17.12.1937 Erich, kuni 14.02.1938 Hinrikson; 30. aprill 1913 Tartu – 20. mai 1995 Tallinn) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1931 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Teenis seejärel Kaitseväes. Aastatel 1933–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Torma ja Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1939–1949 Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1949–1975 oli ta Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, olles aastatel 1968–1975 Lääne praostkonna praost; lisaks hooldas ta aastatel 1949–1956 Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudust, aastatel 1968–1975 Martna Püha Martini kogudust ja aastatel 1972–1975 Noarootsi Püha Katariina kogudust; veel oli ta aastatel 1966–1990 konsistooriumi assessor. Aastatel 1975–1990 oli ta Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse õpetaja ja aastatel 1976–1986 Tallinna praostkonna praost. Aastatel 1986–1987 oli ta peapiiskopi kohusetäitja. Jäi aastal 1990 emerituuri.

## Viited

## Välislingid
*https://eelk.ee/elulood/hiisjarv_erik.html
Suure-Jaani linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Viljandi maavanema poolt 30. oktoobril 1939 kinnitati Suure-Jaani linnavolinikeks (RTL 1939, 101):

*August-Martin Nurk
*Valter Allert
*Jaan Kuresson
*Georg Põdra
*August Pakassaar
*Jaan Kuldkepp
*Theodor Kaasik
*Jaan Tiks, lahkus omal soovil, tema asemele kutsutud Georgi Liidemann (30. märts 1940, RTL 1940, 31)
*Ants Nilson
*Andres Vanaus
*Martin Vain
*Jaan Laan
Mõisaküla linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Pärnu maavanema poolt 21. oktoobril 1939 kinnitati Mõisaküla linnavolinikeks alates 1. detsembrist 1939 (RTL 1939, 101):

*Johann-Eduard Sõmer
*Jaan Paalits
*August Soots
*Hendrik Maksim
*Nikolai Päsmel
*Peeter Varik
*Jaan Luukas
*Elmar Raidal
*Martin Kass
*Oskar Simm
*Johan Peedu
*Emil Voll

7. detsembril 1939 valis linnavolikogu 7 poolt-, 3 vastu- ja 2 erapooletu häälega linnavanemaks Juhan Sõmeri, senine linnavanem Jaan Paalits sai 3 poolt-, 7 vastu- ja 2 erapooletut häält. Linnavanema palka vähendati 106 kroonilt 100-le.

## Viited
Keila linnavolinike loend

15. ja 16. oktoobril valiti ja Harju maavanema poolt kinnitati Keila linnavolinikeks (RTL 1939, 101):

*Johann-Nikolai-Voldemar Tähe
*Anton Tuberg
*Madis Povel
*Jakob Rank
*Aleksander Nahk
*Gustav Kulp
*Aleksander Saar
*Eduard Magnus, suri, tema asemele kutsutud Adolf Sarmo (RTL 1940, 56)
*Arnold Väli
*Bernhard Regastik
*Oskar Liblik
Narõm

**Narõm** on küla Parabelski rajoonis Tomski oblastis.

2008. aasta seisuga elas külas 995 inimest.

1941. aasta küüditamiste käigus saadeti mitmed väljasaatmisele määratud perekonnad Narõmi piirkonda. 1912. aastal oli Vene Keisririik samasse piirkonda asumisele saatnud Jossif Stalini, Narõmi on nimekatest NSV Liidu riigitegelastest asumisele määratud ka näiteks Jakov Sverdlov.
Jõhvi linnavolinike loend

1. maist 1938 sai Jõhvist kolmanda astme linn ja 1934. aastal valitud alevivolikogu muutus linnavolikoguks. 

15. ja 16. oktoobril 1939 valiti Jõhvi linnavolikogu teine koosseis ja Viru maavanema poolt 28. oktoobril 1939 kinnitati Jõhvi linnavolinikeks (RTL 1939, 101) volituste algusega 1. detsembrist 1939:

*Voldemar Härma
*Harald Rooks
*Aleksander Danilevsky
*Aleksander Abelov
*Mart Tarum
*Aleksander Käbin
*Aleksander Keskküla
*Elmar Schmidt
*Johannes Pertens
*Johannes Sepp
*Vilhelmine Treilman
*Ruben Piirits

## Vaata ka
* Jõhvi alevivolinike loend
Kallaste linnavolinike loend

*Siin on loetletud Kallaste linnavolikogu volinikke.*

## 1939
3. oktoobril tunnustati valituks teiste kandidaatide puudumisel ja kinnitati 30. oktoobril 1939 Tartu maavanema poolt Kallaste linnavolinikeks (RTL 1939, 101):

*Leonti Anušov
*Grigori Feklistov
*Jakov Gorjuškin
*Johannes Hallik
*August Kivila
*Peeter Kromonov
*Ivan Pavlov
*Eduard-Paulus Piiri
*Ivan Podgornõi
*Andrei Skorohodov
*Timon Skorohodov
*Afanassi Tsakuhin

10. veebruaril 1940 esitasid seitse linnavolikogu liiget 12-st lahkumisteadaanded.

## 1940
1940. aastal valiti Kallaste linnavolikogu kuna senise volikogu koosseisust lahkus seitse volinikku.

828 hääleõiguslikust kodanikust käis valimas 749 (90,4%). 12 kohale seati üles 21 kandidaati, omavahel võistlesid linnavanem Ivan Pavlovi ja endise linnavanema Pavel Skorohodovi pooldajad.

31. märtsil ja 1. aprillil 1940 valiti Kallaste innavolikogusse järgmised volinikud:

* Leonti Anusov
* Grigori Feklistov
* Jakob Gorjushkin
* Mihail Koshelev
* Josif Leonov
* Vilumen Pavlov
* Ivan Pavlov (linnavanem)
* Ivan Podgornõi (abilinnavanem)
* Vassili Zaharov
* Feodor Varunin
* Peeter Gromonov

Uue volikogu koosseisu valiti ainult venelased, kuna varem kuulus sinna ka kolm eestlast.

## Vaata ka
* Kallaste alevivolinike loend

## Viited

## Kirjandus
* Kummalised valimised Kallastel. Rahvaleht, 30. märts 1940, nr 75, lk 6.
* Kallaste sai uue linnavolikogu. Uus Eesti, 3. aprill 1940, nr 88, lk 8.
Narva-Jõesuu linnaosa volinike loend

Narva linna Narva-Jõesuu komitee poolt tunnustati 29. septembril 1939 teiste kandidaatide puudumisel valituks ja kinnitati 3. novembril 1939 Siseministri poolt Narva-Jõesuu linnaosa volinikeks (RTL 1939, 101):

*Herman Kalmo
*Paul Kilter
*Julius Kirk
*Voldemar Krabo
*Voldemar Krabo
*Mihkel Kuiva
*Artur Neumann
*Ferdinand Peiker
*Voldemar Perkmann
*Aleksander Põder
*Voldemar Rändur
*Johannes Unsaar
Johann Christoph Bach (1671–1721)

**Johann Christoph Bach** (16. juuni 1671 &ndash; 22. veebruar 1721) oli Saksa muusik ja helilooja. 

Ta oli veel kuulsama muusiku ja helilooja Johann Sebastian Bachi vanim vend. Johann Christoph õppis Erfurdis Johann Pachelbeli juures. Tema raamatukogus oli Pachelbeli, Johann Jakob Frobergeri ja Johann Kaspar Kerlli klahvpillimuusikat. 1690. aastal sai temast Ohrdrufis Michaeliskirche organist, 1694. aastal abiellus ta seal.

## Suhe Johann Sebastian Bachiga
Lorenz Christoph Mizleri kirjutatud Johann Sebastian Bachi nekroloogi järgi omandas Sebastian klahvpillitehnika põhialused Christophi käe all. Sagedamini meenutatakse siiski, kuidas Christoph keelas nooremale vennale oma muusikapalade kogumikku:

## Viited
Bernhard Ingel

**Bernhard Eduard Ingel** (23. veebruar 1901 Kudina vald, Tartumaa – 7. aprill 1983) oli eesti ajakirjanik.

Ta õppis aastail 1923–1934 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Bernhard Ingel osales Vabadussõjas, töötas Postimehe toimetuses, hiljem oli Võru Teataja toimetaja. Alates 1935. aastast oli ta vandeadvokaat Jaan Tõnissoni abi Tallinnas. 

1944. aastal põgenes ta Rootsi, oli seal kuni 1953. aastani Teataja esimene toimetaja, hiljem kullassepp.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Alfred Tammiko

**Alfred Tammiko** (aastani 1931 **Alfred Prunn**; 11. juuni 1903 Peterburi – 25. detsember 1981) oli eesti vaimulik.

Aastal 1920 mängis ta ühe mängu Eesti jalgpallikoondises. 

Ta lõpetas aastal 1927 Tallinna Õhtugümnaasiumi. Aastatel 1931, 1934–1940 ja 1942–1943 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust. Ta oli EÜS Põhjala vilistlane. Ordineeriti 16. detsembril 1945 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1945–1946 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja, aastatel 1945–1949 Kaarma ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja. Aastatel 1946–1950 hooldas ta Muhu Katariina kogudust, aastatel 1946–1954 oli ta Mustjala, Valjala ja Püha Jakobi koguduse õpetaja. Aastatel 1954–1961 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja, aastatel 1961–1974 Nissi Maarja koguduse õpetaja.

Alfred Tammiko suri 25. detsembril 1981 ja ta maeti 30. detsembril 1981 Liiva kalmistule.

Kuigi ta mängis ajaloolise esimese mängu Eesti koondises, oli tema kohta vähe teada. Aastaid tunti teda ekslikult kui Artur Prunn, ning kuna ta muutis aastal 1931 oma perekonnanimeks Tammiko, siis on selge miks oli tema kohta raske midagi leida – inimesed otsisid Artur Prunni kuid tema nimi oli Alfred Tammiko.

## Viited
Hüdrostaatiline nivelleerimine

**Hüdrostaatiline nivelleerimine** on meetod, millega määratakse näiteks kahe reeperi vaheline kõrgusvahe, kasutades ühendatud anumate põhimõttel töötavat voolikloodi.

Hüdrostaatilist nivelleerimist kasutatakse eelkõige suurrajatiste (nt hüdroelektrijaamade paisude) juures. 

Eestis on Eesti NSV ajal meetodit edukalt viljelenud Tartu Astrofüüsika Observatooriumi juures tegutsenud Lembit Tamme töörühm.

## Viited

## Kirjandus
*EE 12. köide, 2003.
Arnold-Ferdinand Tammik

**Arnold-Ferdinand Tammik** (31. jaanuar 1893 Ämbra – 5. november 1970) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1916 ja 1920–1924 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1916–1918 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast, aastatel 1918–1920 Vabadussõjast. Ta töötas aastatel 1920–1924 Tartu maavalitsuse haridusosakonna sekretärina ja aastatel 1922–1923 Hugo Treffneri Gümnaasiumis õpetajana. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 28. detsembril 1924 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1924–1945 Valga Peetri koguduse ja Valga Luke koguduse õpetaja, aastatel 1941–1945 ka Valga Jaani koguduse õpetaja. Samuti oli ta Valga gümnaasiumide usuõpetaja ja aastast 1935 Valga garnisoni pastor. 

Aastal 1945 ta arreteeriti NKVD poolt, aastal 1950 oli ta Eestis tagasi. Aastatel 1950–1962 töötas ta raamatupidajana. Aastatel 1960–1964 oli ta Torma Maarja koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1960–1963 Mustvee kogudust.

## Viited
Parvīz Zeydvand

**Parvīz Zeydvand** (sündinud 16. augustil 1980 Khorramshahris) on Iraani Kreeka-Rooma maadleja. 

Ta hakkas maadlemist treenima 1990. aastal.

Ta on kahekordne Aasia meister Kreeka-Rooma maadluses.

Ta saavutas 2000. aastal olümpiamängudel 16. koha, 2004. aasta olümpiamängudel (pärast kahte eelringides saadud matšivõitu) ta diskvalifitseeriti.

1996. aastal saavutas ta kadettide Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlustel esikoha.

Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Kristjan Press, kes kaotas 2004. aasta olümpiamängude Kreeka-Rooma maadluse valikturniiril punktidega 4-6.

## Välislingid
*
Paul Männik

**Paul Männik** (3. september 1901 Kabala vald, Viljandimaa – 25. jaanuar 1987 Mercer Island, King, Washingtoni osariik, USA) oli Eesti omavalitsustegelane.

Ta õppis 1923–1929 ja 1935–1936 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Sakala vilistlane.

Paul Männik osales Vabadussõjas vabatahtlikuna Viljandi kooliõpilaste pataljoni koosseisus.

Paul Männik oli aastail 1924–1930 Harjumaa Põllumeeste Esituse sekretär, 1930–1936 Harju maavalitsuse esimees (astus tagasi liiklusõnnetuse tõttu). Vahepeal, 1936–1940 oli Paul Männik Eesti Maaomavalitsuste Liidu peasekretär. 

1940. aastal (määratud 12. juunil 1940, astus ametisse 20. juunil, vabastatud 8. juulil) Harju maavanem. Pärast ametist vabastamist elas Paul Männik Peningi vallas oma talus, mis liideti jaanuaris 1941 Peningi sovhoosiga, NKVD arreteerimisest pääses end varjates. 30. augustil 1941 nimetas *Ortskommandant* ta uuesti Harju maavanemaks, millisel kohal oli kuni 1944. aastani. 

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, 1984. aastal elas USA-s. Eesti Põllumeeste Kogude Esinduse Paguluses abiesimees.

## Tunnustus
* 1936 – Kotkaristi V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Karl Kiisk

**Karl Kiisk** (25. märts 1909 Tartu – 19. oktoober 1974 Lakewood) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1928. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1928–1933 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja kuulus korporatsiooni Sakala. Prooviaastal oli ta Pärnu Eliisabeti koguduses ja 2. septembril 1934 ordineeriti ta õpetajaks. Aastatel oli ta 1934–1944 Karula koguduse õpetaja.

1944. aastal põgenes Kiisk Saksamaale, kus oli aastatel 1944–1951 vaimulik DP-laagrites. 

1952. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides, kus oli aastatel 1953–1960 Portlandi ja Seattle'i koguduse õpetaja ning 1960–1966 Chicago ja Seabrooki koguduse õpetaja.

## Viited
Johann Christoph Bach

**Johann Christoph Bach** (6. detsember 1642 Arnstadt – 31. märts 1703 Eisenach) oli Saksa barokiajastu muusik ja helilooja.

Ta sündis Arnstadtis ja tema isa oli Heinrich Bach, Johann Sebastian Bachi vanaonu. Johann Christoph Bach oli ka J. S. Bachi esimese naise Maria Barbara Bachi onu.

Johann Christoph Bachi kuulsuse heliloojana ületas tema perekonnas ta eluajal vaid Johann Sebastian. Ta töötas Eisenachis organistina, hiljem samas õukonna kammerorkestri muusikuna. Tema vend Johann Michael Bach (Johann Sebastian Bachi äi ja Maria Barbara isa) oli samuti helilooja.

Mõned ta töödest omistati hiljem Johann Sebastianile, kuid hiljuti tuvastati Johann Christophi autorsus. Üks ta tuntumaist teostest on kantaat "Meine Freundin, du bist schön", mis põhineb "Saalomoni ülemlaulul". Ka ta vanim poeg Johann Nicolaus Bach oli helilooja. 

Vaatamata edule muusikuna kannatas Johann Christoph Bach rahapuuduse käes. See võis olla põhjus, miks teda ei valitud Johann Sebastiani eestkostjaks, kui tolle vanemad surid. Kui Johann Christoph Bach Eisenachis suri, oli ta ränkades võlgades.

## Vaata ka
* Bachide suguvõsa

## Välislingid
* Johann Christoph Bachi teoste noodid Werner Icking Music Archive'is (WIMA)
* Johann Christoph Bachi teoste noodid International Music Score Library Projectis
* Johann Christoph Bachi teoste noodid Choral Public Domain Librarys ehk ChoralWikis
Johann Christoph Bach (täpsustus)

**Johann Christoph Bach**i nime on kandnud mitu Bachide suguvõsa muusikut ja heliloojat:

*Johann Christoph Bach (1642–1703), helilooja, Johann Sebastian Bachi vanaonu poeg
*Johann Christoph Bach (1645–93), helilooja, J. S. Bachi onu
*Johann Christoph Bach (1671–1721), J. S. Bachi vanim vend
*Johann Christoph Friedrich Bach (1732–1795), helilooja, J. S. Bachi poeg
Udo Jürgens

**Udo Jürgens** (sünninimi **Udo Jürgen Bockelmann**; sündinud 30. september 1934 Klagenfurt Austria – 21. detsember 2014 Münsterlingen, Thurgau kanton, Šveits) oli austria helilooja ja laulja.

Oma rohkem kui 50 aasta pikkuse karjääri jooksul on ta kirjutanud üle 800 laulu ja tema albumeid on müüdud rohkem kui sada miljonit eksemplari.

1964. aastal esindas ta oma lauluga "Warum nur warum?" Austriat Eurovisiooni lauluvõistlusel ning saavutas kuuenda koha. Järgmise aasta võistlusel jõudis ta lauluga "Sag ihr, ich lass sie grüßen" neljandale kohale ning 1966. aasta võistluse võitis ta lauluga "Merci, Chérie".

## Viited
Arnstadt

**Arnstadt** on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal Ilmi maakonnas Gera jõe ääres. See on üks Tüüringi vanemaid linnu ja kannab hüüdnime "Das Tor zum Thüringer Wald" ('Tüüringi metsa värav').

Tänapäeval on Arnstadtis umbkaudu 25 000 elanikku (31. detsember 2010). See on tööstuskeskus, kus tegutsevad klaasitehased ja sulatusahjud, päikesepaneelitehas, kindavabrik ja puidutöötluskäitised. Linna läheduses kaevandatakse mangaanimaaki. Linn asub keskmiselt 288&nbsp;m kõrgusel merepinnast, selle pindala on 55,29&nbsp;km² ja see jaguneb kuueks linnaosaks. Praegune linnapea on Hans-Christian Köllmer.

Igal aastal toimub Arnstadtis kõrgushüppeüritus Hochsprung mit Musik, mis toob kohale maailma parimad kõrgushüppajad. 2006. aastal püstitas Kajsa Bergqvist Arnstadti spordisaalis Jahn-sportparkis võistluste rekordi 2.08.

## Ajalugu
14. sajandil valitsesid Arnstadti Schwarzburgi krahvid, hiljem sai sellest Schwarzburg-Sondershauseni pealinn.

Linnas alustas oma muusikakarjääri helilooja Johann Sebastian Bach, kelle suguvõsa oli ümbruskonnas elanud mitu põlvkonda. Enamik Bachi-uurijaid usub, et Bach kirjutas oma tuntud "Tokaata ja fuuga d-molli" aastatel 1703–1709 just Arnstadtis.

## Vaatamisväärsused
Arnstadti vanalinn on säilinud heas korras ning avatud vaid jalakäijatele. Silmapaistvamate hoonete seas on 13. sajandist pärinev Neitsi Maarja kirik ja 18. sajandil ehitatud loss.

## Kuulsusi
* Johann Sebastian Bach
* Willibald Alexis
* Ludwig Bechstein

## Sõpruslinnad
* Dubí, Tšehhi Vabariik
* Gurk, Austria
* Kassel, Saksamaa
* Le Bouscat, Prantsusmaa

## Viited

## Välislingid

* Arnstadti koduleht
Edgar Vaalgamaa

**Edgar Vaalgamaa** (liivi keeles **Edgar Vālgamō**, läti keeles **Edgars Vālgamā**; 14. september 1912 Kūoštrõg – 20. detsember 2003 Soome) oli liivi päritolu Soome vaimulik ja tõlkija.

Ta sündis Liivi rannas Kūoštrõgi külas kaluri peres. Ta lõpetas Ventspilsis gümnaasiumi. Hõimuliikumise mõjul asus ta aastal 1934 Helsingi Ülikooli usuteadust õppima. Kuid pärast ülikooli lõpetamist 1939. aastal ei saanud ta alanud Teise maailmasõja tõttu pöörduda tagasi kodukohta.

Jätkusõja ajal teenis ta Soome sõjaväevaimulikuna. Pärast sõja lõppu teenis ta Iittis (Kymenlaakso maakonnas) luterliku vaimulikuna.

## Looming
Ta tõlkis soome keelde Andrejs Pumpursi eepose "Lāčplēsis" ("Karutapja"). Samuti kirjutas ta liivlaste ajaloost raamatu "Valge liiva rahvas" (Edgar Vaalgamaa. *Valkoisen hiekan kansa: Liiviläisten historiaa ja kulttuuria*. Jälkisanat Valda Šuvcāne. Jyväskylä: Atena, 2001). Ta oli seotud Uue Testamendi liivi keelde tõlkimisega.

## Isiklikku
Tema poeg Lauri Vaalgamaa on luteri vaimulik Lemis (Lõuna-Karjala maakonnas).
Hüdronüüm

**Hüdronüüm** on veeobjektide (jõgede, järvede, merede, lahtede, väinade jt) nimed. Mõni allikas loeb ka soonimed hüdronüümide hulka.

Õpetust hüdronüümidest nimetatakse **hüdronüümiaks**. 

## Viited
Košrags

**Košrags** (ka *Košragciems*, liivi *Kūoštrõg*) on küla (*ciems*) Kuramaal Lätis. Küla asub Talsi piirkonnas ja Kolka vallas.

Pitragsi ja Košragsi vahel asub Pitragsi-Košragsi kalmistu.

Košrags jääb Slītere rahvusparki. Külas kasvav mänd (ümbermõõt 3,16 m) on looduskaitse all.

Aastal 1680 koostatud Piltene piiskopilinnuse vakuraamatus Košragsi ei mainita, küll on seal mainitud aga üksikut talu nimega Kūkiņi. Aastal 1745 moodustas see koos Žoki taluga Košragsi küla. Aastaks 1754 oli lisandunud veel kolmaski majapidamine – Dīķi. Aastaks 1870 oli majapidamisi viis. Aastal 1826 oli külas 78 elanikku. Aastal 1832 asutati sinna kool, mis oli esimene liivlaste külakool. Küla oli ka laevaehituskeskus; suviti käisid paljud saarlased seal tööl. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale. Sealsed liivlased olid aastaks 1923 asutanud oma laulukoori. Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.

Küla vanem osa on riikliku kaitse all olev ehitismälestis. Külas asuv Košragsi keskaegne kalmistu ehk Katkuhauad on regionaalse mälestisena muinsuskaitse all.Kaitsealusesse kompleksi kuuluvad aastal 1931 ehitatud Valdamo elumaja ja majapidamishooned. Virgo talul on omapäraned nikerdatud puidust ümara põhiplaaniga elumaja. Filmaņist on kaitse all kaks elumaja, mis rajati aastal 1906. Anduļi on küla vanim talukoht, mis kandis aastani 1896 nime Kūkiņi. Seal on kaitse all aastal 1830 valminud ait (kuulus varem teisele talule, ent läks aastal 1930 rannavööndi jagamisel Anduļi valdusse), elumaja aastast 1909, rehi aastast  1905 ja laevavrakkide tükkidest meisterdatud suitsutuskoda. Tilmačis on kaitse all majapidamissektsiooniga 19. sajandil valminud elumaja, ait ja aastal 1902 valminud neljaosaline üürnike maja. Norpiedagis on kaitse all aastal 1906 valminud aidahoone. Silkalnis aga samal aastal valminud elumaja. Tilmačist läbi küla keskuse randa viiva tänava ääres kasvavad aastal 1912 istutatud puud. Rannas asub aastal 1938 valminud muul, mille rajas külla sadama ehitamist juhtinud Didriķis Volganskis.

## Elanike arv


* 78 (1826)
* 115 (1935)
* 13 (2010)
* 13 (2015)

* 13 (2018)
* 10 (2021)
* 10 (2025)


## Tuntud elanikke

* Edgar Vaalgamaa - Soome vaimuli
* Didriķis Volganskis - liivi laevnik

## Viited

## Välislingid
* Küla kaart
Christoph Bach

**Christoph Bach** (19. aprill 1613 Wechmar &ndash; 12. september 1661 Arnstadt) oli Saksa barokkmuusik, Johann Sebastian Bachi vanaisa.

Johann Sebastian Bachi 1735. aastal koostatud suguvõsauurimuse "Bachi muusikalise perekonna päritolu" andmeil oli Christoph Bach Johannes Hans Bachi teine poeg. Tema vennad Johann Bach ja Heinrich Bach olid samuti heliloojad.

Christoph Bach sündis Saksamaal Wechmaris, kus temast sai õukonnamuusik. Ta töötas ka linnamuusikuna Erfurdis ja Arnstadtis. 

Christoph Bach abiellus Maria Magdalena Grableriga. Neil oli kolm poega, kes kõik olid ka muusikud: Georg Christoph Bach (1642–1697) ning kaksikud Johann Ambrosius Bach (1645–1695), kes oli Johann Sebastian Bachi isa, ja Johann Christoph Bach (1645–1693). Christoph Bach suri Arnstadtis.

## Viited
France Gall

**France Gall** (sünninimi **Isabelle Geneviève Marie Anne Gall**; 9. oktoober 1947 Pariis – 7. jaanuar 2018 Neuilly-sur-Seine) oli prantsuse laulja.

Ta esindas Luksemburgi 1965. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ning võitis selle lauluga "Poupée de cire, poupée de son". Laulu viisi ja sõnad kirjutas Serge Gainsbourg (Eestis sai see tuntuks kui "Laulev vahanukk" Heldur Karmo loodud sõnadega ja Tiiu Variku esituses).

Tema tuntumaid laule on "Ella, elle l'a", mille kirjutas ta abikaasa Michel Berger ja mis on pühendatud Ella Fitzgeraldile.

## Viited
Gottfried Heinrich Bach

**Gottfried Heinrich Bach** (26. veebruar 1724, Leipzig &ndash; 12. veebruar 1763, Naumburg) oli Johann Sebastian Bachi ja tema teise naise Anna Magdalena Wilcke vanim poeg.

Leipzigis sündinud Gottfried Heinrich jäi varases nooruses "nõrgamõistuslikuks" (mingil viisil kergelt pidurdunud vaimse arenguga), kuid ta mängis hästi klavessiini ning Carl Philipp Emmanuel Bachi sõnul näitas üles "suurt geeniust, mis jäi siiski välja arenemata". Temalt võivad pärineda väike klavessiinipala ja aaria "So oft ich meine Tobackspfeife" meloodia kogumikus "Klavierbüchlein für Anna Magdalena Bach".

Pärast isa surma 1750. aastal oli ta ema eestkoste all. Pärast Gottfried Heinrichi õe Elisabeth Juliana Friederica Bachi (1726–1781) abiellumist elas ta koos õe ja õemehe, Johann Sebastian Bachi õpilase Johann Christoph Altnikoliga. Gottfried Heinrich Bach suri Naumburgis.

## Viited
Veit Bach

**Veit Bach** (ka **Vitus Bach**; umbes 1550, Wechmar või Bratislava – enne 1578 või 8. märts 1619, Ungari) oli Ungari pagar või veskimees, kes Johann Sebastian Bachi kinnitust mööda rajas Bachide suguvõsa, millest kujunes Lääne muusikaajaloo tähtsaim suguvõsa.

Veiti poeg Johannes Bach (u 1580–1626) oli Johann Sebastiani vanaisa Christoph Bachi isa, niisiis oli Veit ise Johann Sebastian Bachi vanavanavanaisa.

Kuna Veit Bach oli luterlane, sattus ta roomakatoliiklastest Habsburgide valitsuse aegses Ungaris usulise tagakiusamise ohvriks. Seepärast põgenes ta Saksamaale, kus asus elama Wechmari külla Tüüringis. Tema järeltulijad elasid samas kuni Johann Sebastiani vanaisa Christoph Bachini, kes kolis Erfurt, kus võttis vastu töökoha linnamuusiku ehk *Stadtpfeifer*ina ("linna torupillimängija").

Veit Bachi poeg Johannes õppis muusikat linna torupillimängija käe all.

## Välislingid
* Bachide ajalugu
* "V is for Veit Bach"
Pseudotsüfellid

**Pseudotsüfellid** on poorid, mis võimaldavad talluse gaasivahetust samblikel.

Pseudotsüfellid on nähtavad valgete kriipsukeste või punktikestena talluse üla- ja alaküljel.

## Kirjandus
*Tiina Randlane, Andres Saag, Ljudmilla Martin, Einar Timdal & Luigi Nimis 2011. *Eesti puudel kasvavad suursamblikud*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus.
Oksa-tuustsamblik

**Oksa-tuustsamblik** ehk **harilik tuustsamblik** (*Alectoria sarmentosa* (Ach.) Ach.) on tuustsambliku perekonda kuuluv samblik.

Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).

Tallus on rippuv, habejas, lõtv, kuni 20 cm pikk. Värvuselt kollakasaroheline. Koosneb peenikestest ümmargustest harudest. Harude tipud on niitjad. Harudel on kriipsukujulised pseudotsüfellid (kuni 1 mm). Võivad esineda ka soraalid (Eesti eksemplaridel pole seni leitud).

Kasvab peamiselt okaspuudel, harva lehtpuude okstel põlistes metsades. Õhu saastumise ja kasvutingimuste muutuste suhtes väga tundlik. 

Eestis üsna haruldane. Eestis on leitud näiteks Tallinnast Rahumäelt.

Oksa-tuustsamblik sarnaneb väga niitja rihmsamblikuga.

## Viited

## Kirjandus
*Martin L., Martin J. 1998. Epiphytic macrolichens in Estonian forests. Folia Cryptogamica Estonica, 32. Lk 48
*Randlane T. 1998. Red list of Estonian macrolichens. Folia Cryptogamica Estonica, 32. Lk 76
*Randlane T., Jüriado I., Suija A., Lõhmus P., Leppik E. 2008. Lichens in the new Red List of Estonia. Folia Cryptogamica Estonica, 44. Lk 116
*Trass H., Randlane T. 1994. Eesti suursamblikud. Lk 70
*Tiina Randlane, Andres Saag, Ljudmilla Martin, Einar Timdal & Luigi Nimis. *Eesti puudel kasvavad suursamblikud*, Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2011.

## Välislingid

*
Kuusekorgik

**Kuusekorgik** (*Fomitopsis serialis*) on pessu perekonda kuuluv seen. Seen kuulus varem korgiku perekonda.

Seen on üheaastane või elab paari aasta vanuseks, liibuv, poolliibuv või harva väikeste kübaratena. Sitke, kuivalt kõva.
Ülapind algul valge, hiljem keskkohas ookerkollane, veidi ebatasane. Liibuva osa serv lainjas. 

Eestis esineb kõigis metsatüüpides kuuse, harvem männi lamatüvedel ja kändudel. On leitud ka puitrajatistelt ja harva ka majaseenena. Viljakehad tekivad alates juulist.

## Kirjandus
*Tuomo Niemelä, *Torikseened Soomes ja Eestis*, Tartu: Eesti Loodusfoto, 2008.

## Välislingid
*
Granadill

**Granadill** (ka **marakuja**) on kannatuslille (*Passiflora*) perekonda kuuluva purpur-kannatuslille (*P. edulis*) söödavate marjade nimetus.

Mõnes paigas kasvatatakse neid taimi eelkõige söödavate viljade pärast.

## Kannatuslille viljad

Kannatuslille vili on mahlaka viljalihaga paljuseemneline mari. Söödavad marjad on 50–60 liigil (perekonnas ligi 500 liiki). Osade liikide marjad on vägagi maitsvad.

Kannatuslillede vilju naudivad nii inimesed, loomad kui ka linnud.

Küpsenud vilju süüakse töötlemata värskelt või valmistatakse neist jooke, jäätist, maiustusi, moose jne.

Granadill on kanamunasuurune ja -kujuline.

Mitte kõikide kannatuslille perekonna liikide söödavaid marju ei nimetata granadillideks, nii on 
**Passiflora edulis* f. *edulis* – purpur-kannatuslille vili purpurgranadill (kirevili, passioon);  
**Passiflora edulis* Sims f. *flavicarpa* O.Deg. – kollase kannatuslille vili marakuja; 
**Passiflora ligularis* Juss. – keelja kannatuslille vili magusgranadill;  
**Passiflora mollissima* (Kunth) L.H.Bailey – banaan-kannatuslille vili kuruuba (banadill)
**Passiflora quadrangularis* L. – suureviljalise kannatuslille vili on kuni 25 cm läbimõõduga ja seda nimetatakse melongranadilliks.

## Viited

## Välislingid

*Diana Pärn, *[http://maakodu.delfi.ee/news/maakodu/aed/kummaliste-oite-ja-maitsvate-viljadega-kannatuslill?id=30176045 Kummaliste õite ja maitsvate viljadega kannatuslill]*, 2. aprill 2010
Joseph Kony

**Joseph Kony** (hääldus IPA transkriptsioonis *koɲ*; sündinud u 1961 Odekis, Ugandas) on Uganda sektantliku geriljarühmituse Issanda Vastupanuarmee juht. Ehkki Issanda Vastupanuarmee oli algselt populaarne, pöördus see omaenda toetajate vastu, püüdes väidetavalt atšolite rahvusrühma "puhastada" ning teha Ugandast teokraatia.

Kony on kuulutanud ennast Jumala esindajaks ning meediumiks, kes vahendab eelkõige Püha Vaimu, kes Issanda Vastupanuarmee uskumuste kohaselt avaldub paljudes vormides. Ideoloogiliselt on rühmitus sünkretistlik segu müstitsismist, atšoli rahvuslusest ja kristlikust fundamentalismist Rühmituse eesmärk on rajada teokraatlik riik, mis põhineb Kümnel käsul ja kohalikul acholide traditsioonil..

Kony käsul on Issanda Vastupanuarmee röövinud arvukalt lapsi, kes muudeti seksiorjadeks ja lapssõdureiks. Kokku on Issanda Vastupanuarmee tegevuse tulemusel 1986. aastast saati saanud sõdureiks 66 000 last ning 2 miljonit inimest on sunnitud kodudest lahkuma. 2005. aastal mõisteti Kony sõjakuritegudes süüdi Hollandis Haagis asuvas Rahvusvahelises Kriminaalkohtus, kuid siiani on ta kinnivõtmist vältinud. Issanda Vastupanuarmee tegutseb Ugandas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Lõuna-Sudaanis ja Sudaanis.

2022. aasta novembris soovib Rahvusvahelise Kriminaalkohtu prokurör anda süüdistuse Joseph Konyle.https://www.aljazeera.com/news/2022/11/24/icc-prosecutor-seeks-charges-against-fugitive-warlord-kony.

## Viited
Peeter (Pähkel)

**Peeter** (kodanikunimega **Peeter Pähkel**; 31. detsember 1875 Käina vald – 20. august 1948 Arljuki vangilaager, Jurga rajoon, Kemerovo oblast) oli eesti õigeusu vaimulik (Tartu ja Petseri piiskop), märterpiiskop.

Piiskop Peeter on piiskop Platoni järel teine pühakuks kuulutatud eesti rahvusest õigeusu piiskop.

Peeter Pähkel lõpetas 1897. aastal Riia Vaimuliku Seminari, pärast õppis Doni-äärsesse Rostovisse evakueeritud Varssavi ülikoolis. 4. märtsil/17. märtsil 1901 pühitses Riia ja Miitavi piiskop Agafangel ta diakoniks ja seejärel preestriks.

Aastatel 1897–1901 oli ta tütarlastekooli vene keele ja matemaatika õpetaja Kuramaal, aastatel 1901–1903 oli ta Karula Jumalaema Kaitsmise koguduse preester, aastatel 1903–1908 Nõo Püha Kolmainu koguduse preester, aastatel 1908–1909 Reomäe Apostel Andrease koguduse preester, aastatel 1909–1911 Mustjala Prohvet Eelia koguduse preester; kõrvuti preestriametiga pidas ta algkooli juhataja ametit. Aastatel 1914–1916 oli ta lauaülem Riia konsistooriumis ja usuõpetaja Lerchi eragümnaasiumis, 1916–1923 usuõpetaja Taganrogis, hiljem ülempreester ja praost Azovis. Aastatel 1924–1933 ladina keele ja usuõpetaja Valga gümnaasiumides; samuti oli ta aastatel 1924–1927 Helme-Tõrva koguduse preester ja Suislepa koguduse asetäitja preester. Alates 1. augustist 1933 oli ta Petseri vaimuliku seminari ja Petseri 1. algkooli õpetaja. Aastatel 1941–1943 oli ta Petseri Varvara koguduse preester.

25. juulil 1943 pühitses metropoliit Aleksander ta Tartu ja Petseri piiskopiks. Moskva patriarhaat ei tunnistanud seda pühitsust ja piiskop Peeter teenis aastatel 1944–1945 Petseri Varvara koguduse preestrina. 

Arreteeriti 26. juunil 1945 ja mõisteti Pihkva oblasti Siseasjade rahvakomissariaadi (NKVD) vägede sõjatribunali otsusega 14. septembril 1945 §58 alusel 10 aastaks vangi. Suri 20. augustil 1948 Arljuki vangilaagris Kemerovo oblastis Jurga rajoonis.

## Tunnustus

*1943 Püha Piiskop Platoni II järgu orden

## Pühakuks kanoniseerimine
9. jaanuaril 2019 tunnistas Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku Püha Sinod oma otsusega nr 21 pühakuks kaheksa Eesti inimest, kes surmati või hukkusid Nõukogude Liidu vangilaagrites aastatel 1944–1955, teiste seas piiskop Peetri. Märtrite ühiseks mälestuspäevaks seati 20. august, piiskopmärter Peetri taevane sünnipäev, mis on samas ka Eesti taasiseseisvumispäev.

## Viited

## Välislingid
*Vaimulike andmebaas
Julius Niklus

**Julius Niklus** (11. november 1885 Otepää – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Otepää alevivanem ja linnavanem.

## Elulugu

Tema isa oli ehitusmeister-ettevõtja. Niklus lõpetas Otepääl kihelkonnakooli ja õppis ka Õpetajate Seminaris.

1907. aastal astus ta Vene sõjaväkke, kus oli tööl majandusametnikuna. Vabadussõja alates astus ta Eesti kaitseväkke ja ta määrati 3. rügemendi laekahoidjaks ja hiljem majandusülemaks. Alates 1924. aasta algusest oli ta 7. Jalaväerügemendi majandusülem (sõjaväeametnik). Tema teeneid hinnati Kotkaristi ja Valgeristi teenetemärkidega.

Ta valiti detsembris 1935 ja kinnitati jaanuaris 1936 Otepää alevivanemaks.

Ta oli ka Kaitseliidu Otepää malevkonna pealik ja Isamaaliidu Otepää osakonna juhatuse liige.

## Tunnustus
*Kaitseliidu Valgeristi III klassi teenetemärk 
*Kotkaristi IV klassi teenetemärk, 1935

## Viited

## Kirjandus
*Julius Niklus 50-ne aastane. Postimees, 10.11.1935, nr. 307, lk. 6

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
*Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
Varssavi ülikool

**Varssavi Ülikool** (poola keeles *Uniwersytet Warszawski*) on ülikool Varssavis, Poola suurim ülikool.

Ülikool on asutatud aastal 1816.

## Eesti keel ja kultuur Varssavi ülikoolis
Alates 2007. aastast saab Varssavi ülikooli hungaroloogia osakonnas õppida ka eesti keelt. Varssavi ülikoolist sai kuues välismaine kõrgkool, kuhu Eesti riik on lähetanud eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames eesti keele ja kultuuri lektori; enne seda olid eesti keele ja kultuuri lektorid saadetud Vilniuse ülikooli, Peterburi ülikooli, Glasgow’ ülikooli, Göttingeni ülikooli ning Pariisi riiklikku ida keelte ja kultuuride instituuti. Tänapäeval õpetatakse eesti keelt kokku umbes 30 kõrgkoolis üle maailma, neist kümnes töötab Eesti riigi lähetatud eesti keele ja kultuuri lektor. Programmi koordineeris varem Eesti Instituut, alates 2021. aastast on see Haridus- ja Noorteameti hallata.

Varssavi ülikoolis asus esimese eesti keele lektorina 2007. aastal tööle Leila Kubinyi. 

Peale Varssavi ülikooli on võimalik Poolas eesti keelt õppida Krakówis Jagiełło ülikoolis. Varem on eesti keelt õpetatud õpetatud ka Poznańis Adam Mickiewiczi ülikoolis.

### Eesti keele ja kultuuri lektorid

* 2007–2010 Leila Kubinyi
* 2011–2017 Svetlana Kass
* 2017–... René Virks

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Nikolai Rakov

**Nikolai Rakov** (vene keeles Николай Петрович Раков; 14. märts (1. märts vkj) 1908 Kaluga – 3. november 1990 Moskva) oli vene helilooja ja pianist.

Nikolai Rakov õppis aastatel 1926–1931 Moskva konservatooriumis kompositsiooni Reinhold Glière'i ja Sergei Vasilenko käe all. Aastast 1932 töötas samas õppejõuna ning 1943. aastast oli ta Moskva konservatooriumi professor.

Suved veetis Rakov Eestis Käsmus.

## Tunnustus
*Stalini preemia (1946)
*Vene NFSV rahvakunstnik (1975)
*NSV Liidu rahvakunstnik (1989)

## Viited
Sotsiaaldemokraat (ESDTP ajaleht)

**Sotsiaaldemokraat** oli 1917. aasta augustist 1921. aasta novembrini Eestis Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poolt välja antud ajaleht.

## Viited
Innervatsioon

**Innervatsioon** ehk **närvistus** (ladina *innervatio*) on elundite või kudede varustatus närvidega. Innervatsioon on neuroregulatsiooni alus, kindlustades kogu organismi ühenduse kesknärvisüsteemiga.

Elundi puhul tähendab innerveeritud olemine närviharude või neuroimpulsside (närvist) saamist.

## Viited
Polüdipsia

**Polüdipsia** (kr *poly* 'palju' + *dipsa* 'janu') ehk **liigjanusus** on haiguslikult suur janu. See esineb näiteks diabeedi või mõne vaimuhaiguse korral.

## Vaata ka
*Veemürgitus

## Viited
Kessoontõbi

**Kessoontõbi** ehk **dekompressioontõbi** on haiguslik seisund, mis tekib kiirel siirdumisel kõrgema õhurõhuga keskkonnast madalama õhurõhuga keskkonda. Selle tagajärjel võivad veres ja kudedes moodustuda gaasi- (peamiselt lämmastiku-) mullikesed, mis rõhu äkilisel langemisel hakkavad kiiresti vabanema. 

Kessoontõbi võib tekkida tuukritel või kessoonitöölistel. 

## Vaata ka
*Hapnikumürgitus
*Lämmastikunarkoos

## Viited
Vee ioonkorrutis

**Vee ioonkorrutis** on vee elektrolüütilist dissotsiatsiooni iseloomustav konstant (tähis sageli **K<sub>w</sub>**). 

Kw väärtus on leitav valemiga
K_w = C_{H^+} \times C_{OH^-}, kus

C_{H^+} ja C_{OH^-} tähistavad vesinik- ja hüdroksiidioonide molaarset kontsentratsiooni.

Vee ioonkorrutis on vee ja kõikide vesilahuste puhul ühesugune.

## Viited
Vesilahus

**Vesilahus** on lahus, kus lahustiks on vesi. 

Näiteks lahust, kus kaltsiumhüdroksiidi on lahustatud vees (st lahustiks on vesi), nimetatakse lubjaveeks.

## Viited
Eesti punane raamat

**Eesti punane raamat** ehk punane nimestik on Eesti riigi territooriumil leitud looduslike liikide andmestik, mis annab hinnangu liikide ohustatusele ehk nende väljasuremise tõenäosusele. Eesti punase raamatu eesmärgiks on Eesti ala asustavate elustikuliikide ja madalamate taksonite ning koos sellega kogu looduse seisundi hindamine, tähelepanu pööramine liigilise mitmekesisuse vähenemise ohule, üleskutse esitamine selle ohu ärahoidmiseks ning alusteadmiste andmine looduskaitselise tegevuse suunamiseks ja korraldamiseks.

Punaste nimestike pidamise algatus on pärit Rahvusvahelisest Looduskaitseliidust, mis peab ohustatud liikide andmestikku ülemaailmselt ohustatud liikide kohta.

## Ajalugu

Esimese Eesti punase raamatu koostamist alustati 1975. aastal Eerik Kumari eestvedamisel Eesti Teaduste Akadeemia looduskaitse komisjonis. Raamatu teaduslik käsikirjaline variant (neljas eksemplaris) valmis 1979. aastal, autoriteks olid peamiselt Zooloogia ja Botaanika Instituudi (ZBI) teadlased ja raamat sisaldas andmeid 259 liigi kohta. 1982. aastal ilmus laiale lugejaskonnale mõeldud Eerik Kumari koostatud kõvaköiteline raamat . 

Teise Eesti punase raamatu koostamist juhtis Arvi Järvekülg, 1988. aastaks sai valmis 315 liiki käsitlev andmestik, kuid need jäid raamatuna ilmumata Eesti ühiskonnas toimunud suurte muutuste tõttu. Nimestikud avaldati 1993. aastal.

Kolmanda Eesti punase raamatu koostaja ja toimetaja oli Vilju Lilleleht. Andmeid koondasid 25 Eesti loodusteadlast, kokku käsitleti 1312 liigi andmeid ning trükis ilmus TA looduskaitse komisjoni väljaandena 1998. aastal Keskkonnaministeeriumi ja Keskkonnafondi toetusel. 2002. aastal valmis esimest korda Eesti punase raamatu veebiväljaanne, mis kajastas 1998. aastal ilmunud trükitud raamatu andmeid .

2006. aastal hakkas TA looduskaitse komisjon uut punast raamatut koostama. 2008. aasta lõpus valmis uus Eesti punane (raamat) nimestik, mille koostamise aluseks võeti uued IUCN-i nõuded. See kajastas parimal moel ajakohaseid teadmisi liikide seisundist Eesti looduses ja moodustab liikide õigusliku kaitse korralduseks, kaitsemeetmete kavandamiseks ja rakendamiseks teadusliku aluse. Uus punase nimestiku andmebaas asub eElurikkuse kodulehel. 

## Eesti punase nimestiku ohustatuse kategooriad
*Piirkonnas välja surnud (*Regionally extinct, RE*)
*Kriitilises seisundis (*Critically endangered, CR*)
*Väljasuremisohus (*Endangered, EN*)
*Ohualtid (*Vulnerable, VU*)
*Ohulähedased (*Near threatened, NT*)
*Soodsas seisundis (*Least concern, LC*)
*Puuduliku andmestikuga (*Data deficient, DD*)
*Mittehinnatavad (*Not applicable, NA*)
*Hindamata (*Not evaluated, NE*)

## Eesti punaseid nimestikke
*Eesti imetajate punane nimestik
*Eesti kahepaiksete punane nimestik
*Eesti kalade punane nimestik
*Eesti lindude punane nimestik
*Eesti limuste punane nimestik
*Eesti putukate punane nimestik
*Eesti roomajate punane nimestik
*Eesti samblike punane nimestik
*Eesti sammaltaimede punane nimestik
*Eesti seente punane nimestik
*Eesti soontaimede punane nimestik

## Viited
Keraamik

**Keraamik** on keraamika valmistamisega tegelev kunstnik.

## Vaata ka
*Keraamikute loend
*Eesti keraamikute loend
Georg Bogatkin

**Georg Bogatkin** (sündinud 22. aprillil 1954 Tallinnas) on eesti keraamik.

Ta lõpetas aastal 1972 Tallinna 46. Keskkooli ja aastal 1978 Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi keraamikuna.

## Isiklikku
Tema ema oli kunstnik Valli Lember-Bogatkina, isa oli kunstnik Vladimir Bogatkin. Tema abikaasa on skulptor ja keraamik Airike Taniloo-Bogatkin. Tema tütar on keeleteadlane Mari Uusküla.

## Viited

## Välislingid

* Raadiosaade "Käbi ei kuku... Georg Bogatkin ja Mari Uusküla", Vikerraadio, 12.04.2020
Voolavus

**Voolavus** ehk **voole** on tahke keha, vedeliku ja gaasi omadus pingete mõjul plastselt või viskoosselt deformeeruda. Voolavuse vastandomadus on viskoossus.

Kui metalli, polümeeri vm tahke keha voolavus toimub kõrgel temperatuuril, nimetatakse seda ka **[[roomavus]]eks**.

Vedeliku ja gaasi **voolavus** tähendab, et mis tahes pinge mõjul nende osakesed liiguvad. Kui gaas või vedelik voolab kinnises anumas (nt torus), siis omandab nende vool ümbritseva anuma kuju.

## Vaata ka
*Roomavus
*Voolepiir

## Viited
Cirebon

**Cirebon** on sadamalinn Indoneesias Jaava saare põhjarannikul Lääne-Jaava provintsis.

See asub 297 km Jakartast läänes.

## Välislingid
Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu (1918)

**Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu** (*Таллиннский Совет рабочих депутатов*) oli 1918. aastal moodustatud sovetimeelne esinduskogu.

Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu moodustati 1918. aasta novembris Saksamaal toimunud Novembrirevolutsiooni tulemusel ning sellele järgnenud Saksa okupatsioonivägede lahkumise ajal ning seda saatnud töölisstreikide ajal Tallinnas 9.–12. novembril 1918.

1918. aasta novembris Tallinnas toimunud valimiste käigus moodustati 58 töölissaadikust koosnenud saadikute nõukogu, kuhu kuulusid 37 bolševikku (R. Vennikas, Hendrik Allik), 15 parteitut saadikut, 5 sotsiaaldemokraati ja 1 esseer. Tallinna TSN-i esimeheks valiti VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee liige Richard Vennikas. 

Tallinna TS Nõukogu esimesel istungil 19. novembril Tallinnas karskusühingu Valjaja ruumides kuulutas Tallinna TSN end kõrgeimaks võimuks Tallinnas ning võttis vastu pöördumise Nõukogude Venemaa valitsuse poole "abi saamiseks ning ühiseks võitluseks ühiste vaenlaste vastu".

Tallinna TS Nõukogu teisel istungil 21. novembril valiti TSN-i 7-liikmeline Täidesaatev Komitee, kuhu kuulusid Richard Vennikas, Jüri Rästas, August Koni, Johannes Kuppar, A. Breivel ja 2 parteitut.

Tallinna TSN pöördumist kasutati Nõukogude Venemaa poolt ettekäändena Eesti Vabadussõjas Nõukogude Punaarmee invasiooniks Eestimaale taganevate saksa vägede kannul 28. novembril 1918. aastal.

Tallinna TSN-i esindajad osalesid 15. detsembril Tallinnas Estonia teatrihoones toimunud koosolekul, kus Richard Vennikas ja Mihkel Koolmeister nõudsid avalikult Tallinna Nõukogude Punaarmee pealetungi rünnaku tõrjumiseks saabunud Suurbritannia eskaadri lahkumist, Eesti Ajutise Valitsuse tagandamist, nõukogude võimu kehtestamist ja Narvas asutatud Eesti Töörahva Kommuuni tunnistamist. 

Enamlased tegid märkimisväärses ulatuses Eesti valitsuse vastast kihutustööd ning planeeriti ka relvastatud vastuhakku. Valitsus sulges ajalehe Kommunist, 17. detsembril 1918 korraldas Tallinna TSN rahutused Tallinnas, mis Eesti Ajutisele Valitsusele lojaalsete omakaitselaste ja kooliõpilaste poolt maha suruti. Samal päeval aeti sovetimeelne ja Eesti iseseisvuse vastane Tallinna TSN laiali ning selle tegevus keelustati.

## Vaata ka
*Tallinna Tööliste Saadikute Nõukogu (1905), 
*Tallinna Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu, 
*Tallinna Linna Töötava Rahva Saadikute Nõukogu (Tallinna Linna TSN), Tallinna Linna Töötava Rahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee (Tallinna Linna TSN TK) (1940–1941), (1944–1977)
*Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu (Tallinna Linna RSN), Tallinna Linna Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee (Tallinna Linna RSN TK) (1977–1990)

## Viited
Jalgade sidumine

**Jalgade sidumine** (lihtsustatud hiina kirjas: 缠足, traditsioonilises hiina kirjas: 纏足, otse tõlgituna *seotud jalad*) oli hiinlaste komme siduda noorte tüdrukute jalalabad tihedalt kinni, et takistada nende kasvamist. Komme pärines tõenäoliselt Songi dünastiast, kust see levis edasi kõrgklassi seas. Arvati, et väikesed jalad on kaunid ning teevad naise liikumise veelgi naiselikumaks ja õrnemaks. Jalgade sidumise komme hakkas lõppema 20. sajandi algul, enamasti sellevastaste kampaaniate pärast, kuid siiski on see tänapäevalgi veel levinud. Jalgade sidumine põhjustas eluaegse puude ning mõned vanemad Hiina naised peavad siiani kannatama selle järelmõjusid.
 
Ideaalseks jalalaba pikkuseks peeti umbes 7 sentimeetrit.

## Välislingid
Xul Solar

**Xul Solar** (õieti **Oscar Agustín Alejandro Schulz Solari**; 14. detsember 1887 – 9. aprill 1963) oli Argentina maalikunstnik.
Gooti rokk

**Gooti rokk** on 1970. aastate lõpus tekkinud alternatiivroki ja postpungi alažanr. Gooti rokkansamblid kasvasid välja tärkavast Inglise punkmuusikast ja pungi subkultuurist. 

Gooti rokki hakati pungist eraldiseisvaks žanriks pidama 1980. aastate alguses selle tugevate stiililiste erinevuste tõttu. Žanrile on iseloomulik süngus, morbiidsus ja melanhoolsus, tihtipeale sügavad ja poeetilised laulusõnad ning okultsed ja müstilised sümbolid. 

Tuntuimateks esindajateks loetakse selliseid bände nagu Joy Division, Bauhaus, The Cure, Siouxsie and the Banshees, Christian Death, The Damned, Dead Can Dance, The Sisters of Mercy, Fields of the Nephilim, Rosetta Stone, The Mission UK, The Cult ja London After Midnight.
Järvesaar (perekonnanimi)

**Järvesaar** on eesti perekonnanimi.

1930. aastate nimede eestistamise käigus võeti seda nime endale mitmes paigas. Ära muudetud nimede hulgas olid Duhov, Gerke, Jakovlev, Jürgenson, Lõmps, Stendson ja Strandson.

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 13. mai 2016 seisuga 39 inimest perekonnanimega Järvesaar.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Järvesaar 22 mehel ja 16 naisel. Perekonnanimede levikult on Järvesaar meeste puhul 5504. ja naiste puhul 8662. kohal.

## Nime kandjaid
*Arne Järvesaar, näitleja ja muusik
*Joosep Järvesaar, laulja
*Ants Järvesaar, põllumees ja poliitik

## Viited
Viskosimeeter

**Viskosimeeter** on riist, millega mõõdetakse vedelike viskoossust. 

Viskosimeetreid on palju tüüpe, näiteks kapillaarviskosimeeter, kuulviskosimeeter, ultraheliviskosimeeter, Engleri viskosimeeter, rotatsioonviskosimeeter.
Hüdrant

**Hüdrant** ehk **vesik** on paikne seadis vee võtmiseks välisvõrgust.

Hüdrante kasutatakse näiteks tuletõrjes (tuletõrjehüdrant).

## Viited
Veeproov

**Veeproov** on proov, mille abil määratakse harilikult vee kvaliteet.

Veeproove võib võtta näiteks vooluveekogudest, salvkaevust, joogiveest (joogiveeproov).

Enamasti tuleb veeproovi võtmisel juhinduda asjaomastest eeskirjadest.

## Viited

## Välislingid
*Tartu Maavalitsuse juhend veeproovi võtmiseks
Kaste (kokandus)

**Kaste** ehk **soust** on vedel või püdel toidulisand, mis muudab toidu vähem kuivaks ja maitsestab seda.

## Vaata ka
*valge kaste
*kastmekann
Vulkaanide rahvuspark

**Vulkaanide rahvuspark** on rahvuspark Rwanda loodeosas Virunga mägedes.

Vulkaanide rahvuspark piirneb Kongo Demokraatlikus Vabariigis Virunga rahvuspargi ja Ugandas Mgahinga gorillade rahvuspargiga.

Virunga on üks kahest eriti ohustatud mägigorilla allesjäänud elupaigast. Vulkaanide rahvuspargi alale jääb mäestiku kaheksast vulkaanist viis – Karisimbi, Bisoke, Muhabura, Gahinga ja Sabyinyo.

Rahvuspargi pindala on 130 km², see asub 2400–4507 meetri kõrgusel merepinnast.

Bisoke ja Sabyinyo vahelisel alal on mitu järve, nende seas Ngezi, Nyirambubu, Gasindikira ja Muraro. Bisoke tipus on kraatrijärv.

Turistid pääsevad rahvusparki ainult koos giidiga. Külastajate arv on piiratud.

Alates 2004. aastast peetakse juunis traditsioonilist gorillabeebide ristimistseremooniat Kwita Izina.

## Ajalugu
Virunga mägedes 1925. aastal loodud gorillade kaitseala oli Aafrika esimene rahvuspark. Esialgu piirdus kaitsealune ala Karisimbi, Bisoke ja Mikeno vulkaani vahelise alaga. Rahvuspark laiendati 1929. aastal 8090 km² suurusele alale, mis ulatus tollase Belgia Kongo ja Rwanda-Urundi piiridesse. Pärast Kongo iseseisvumist 1960. aastal jagati park kaheks.

1967. aastal rajas USA zooloog Dian Fossey Karisimbi ja Bisoke vahelisele alale mägigorillade jälgimise keskuse. Ta elas Virunga mägedes 18 aastat, kuni arvatavalt salakütid ta 1985. aastal tapsid. Ta on maetud uurimiskeskuse lähedale.

1990. aastate alguses laastas rahvusparki Rwanda kodusõda. 1992. aastal põgenesid uurimiskeskuse töötajad ründajate eest ning keskus jäi tühjaks. Selle tegevus taastati alles 1999. aastal. Juulis 1999 avati park uuesti külastajatele.

## Taimed
Et rahvuspargi alal vahelduvad mäed ja orud ning kõrguserinevused on suured, on taimestik mitmekesine. Osa madalamatel nõlvadel kasvanud metsast on põllumaa saamiseks maha raiutud. Kõrgusel 2400–2500 meetrit kasvab mets, kus on valdav piimalilleline *[[Neoboutonia]]*. 2500–3200 meetri kõrgusel kasvab roogbambus *[[Arundinaria alpina]]*, mis katab umbes 30% pargi alast. Peamiselt lõuna- ja lääneosa niisketel nõlvadel kõrgusel 2600–3600 meetrit kasvavates metsades domineerivad hageenia ja naistepuna, mis hõlmavad samuti umbes 30% alast. See on üks suuremaid hageeniametsi. Kõrgustel 3500–4200 meetrit kasvavad lobeeliad *[[Lobelia wollastonii]]* ja *[[Lobelia lanurensis]]* ning ristirohi *[[Senecio erici-rosenii]]* katavad umbes 25% rahvuspargi alast. 4300–4500 meetri kõrgusel on valdavalt rohumaad. Leidub ka võsa, nõmme, niitu ja sood, samuti mõned järved.

## Loomad
Virunga mägede tuntuim asukas on haruldane mägigorilla. Vulkaanide rahvuspargi alal elab neli teadaolevat gorillade kogukonda: Susa rühma kuulub 35 gorillat, Sabinyo rühma 13, Amahura rühma 16 ja rühma 13 kõigest kuus gorillat.

Rahvuspargi alal elavad ka mustkabrik, kahvripühvel, tähnikhüään, võsapukk ja primaat *[[Cercopithecus mitis kandti]]*. Piirkonnas võib kohata ka lõvisid, šimpanse, antiloope ja tüügassigu, harvemini elevante.

Teada on 178 linnuliiki. Vähemalt 13 linnuliiki ja 16 alamliiki on Virunga ja Ruwenzori mägede endeemid.

## Viited
Lotus F1

**Lotuse** nime all on võistelnud mitu Vormel 1 meeskonda:

* **[[Team Lotus (1958–1994)|Team Lotus]]** aastatel 1958–1994
***[[Pacific Team Lotus]]** aastal 1995
* **[[Team Lotus]]** aastatel 2010–2011
* **[[Lotus F1 Team]]** alates 2012. aastast
Järelärkamisaeg

**Järelärkamisaeg** on 19. sajandi kahe lõpukümnendi (1880. aastate lõpu ja 1890. aastate) eesti rahvusliku kultuuriliikumise aeg. 

Seda on käsitletud kui ärkamisaja viimast etappi.

## Vaata ka
*Ärkamisaeg

## Viited

## Välislingid
*Järelärkamisaja kirjandusliikumistest