open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jalanõu

**Jalanõu** ehk **jalats** on (laba)jalga välismõjude (ilmastiku ja vigastuste) eest kaitsev kate. 

## Jalanõude liigitusi
Jalanõude liigitamise aluseks võib olla:
:otstarve (nt tänava-, toa-, õhtu-, spordi-, töö-, sõjaväejalanõud);
:välimus (king, sandaal, säärik, saabas, plätu);
:pealsematerjal (nahk-, tekstiil-, kummijalanõud).

Vanemal ajal kasutatud jalanõud olid viisud, pastlad, padinad, räätsad jne.

## Vaata ka
*Turvajalanõud

## Viited
Eesti jalgrattasport

**Eesti jalgrattasport** on Eestiga seotud jalgrattasport.

Ainus Eesti meesjalgrattur, kes olümpiamängudelt medali võitnud, on Aavo Pikkuus, kes 1976. aasta suveolümpiamängudel võitis NSV Liidu meeskonnas meeskondliku maanteesõidu.

Jalgrattur Erika Salumäe on esimene Eesti naissportlane, kes tulnud kaks korda olümpiamedalile, ja ainus Eesti naissportlane, kes võitnud olümpiamedali kahele riigile (1988 kuldmedali NSV Liidule ja 1992 kuldmedali Eestile). Ta on ainus Eesti sportlane, kes on valitud 9 korda Eesti aasta sportlaseks, ja esimene naissportlane, kes on osalenud kolmedel olümpiamängudel.

1992. aasta suveolümpiamängudel tuli meeste grupisõidus kaks Eesti sportlast esikümnesse: Lauri Aus oli 5. ja Raido Kodanipork 9.

## Eesti jalgrattasportlasi
*Andrus Aug
*Lauri Aus
*Caspar Austa
*Tanel Kangert
*Jaan Kirsipuu
*Raido Kodanipork
*Kalle Kriit
*Sigvard Kukk
*Jaanus Kuum
*Alges Maasikmets
*Raivo Maimre
*Rene Mandri
*Maaris Meier
*Allan Oras
*Harald Peterson
*Aavo Pikkuus
*Erki Pütsep
*Erika Salumäe
*Riho Suun
*Rein Taaramäe
*Janek Tombak
*Grete Treier
*Rait Ärm

## Vaata ka
*Eesti Jalgratturite Liit
*Mulgi rattamaraton
*Elion Estonian Cup
*Rakvere rattamaraton
*Tartu rattamaraton
*Läänemere maade Sõpruse velotuur
*Eesti meistrivõistlused jalgratturite maanteesõidus
*Eesti meistrivõistlused temposõidus
*Balti keti velotuur
*Elva rattamaraton
*Jõulumäe rattamaraton
*Kalevipoja rattamaraton
*Mulgi rattaralli
*Otepää rattamaraton
*Rakke rattamaraton
*Rõuge rattamaraton
*Samsung Estonian Cup
*Tallinna rattamaraton
*Tallinna-Tartu Grand Prix
*Tartu Grand Prix
*Tour of Estonia
*1961. aasta Eesti meistrivõistlused jalgrattasõidus
*Eesti meistrid naiste jalgratturite maanteesõidus
*Eesti meistrid meeste jalgratturite maanteesõidus

## Välislingid
*Eesti Jalgratturite Liidu koduleht
Riigikapitalism

**Riigikapitalism** on ühiskonna organiseerimise viis (majandussüsteem), kus riik kontrollib valdavat osa tootmisvahenditest ja kapitalist.

Riigikapitalismi puhul on majanduses säilitatud kapitalismi ja osaliselt ka turumajanduse põhimõtted, kuid riigil on väga laialdane kontroll tootmisvahendite, kapitali ja tööjõu üle. Traditsioonilises riigikapitalistlikus majandussüsteemis on domineeriv roll riigile kuuluvatel äriettevõtetel. Samas on hakatud riigikapitalismiks nimetama ka süsteemi, kus riigi kontroll majanduse üle on kaudsem. Sel juhul kuuluvad tootmisvahendid küll eraettevõtjatele, kuid riik sekkub aktiivselt majandustegevusse, kontrollides investeerimis- ja laenupoliitikat.

Tänapäeval peetakse tüüpilisteks riigikapitalistlikeks majandussüsteemideks Hiinat ja Singapuri. Ameerika Ühendriikide politoloog Ian Bremmer on juhtinud tähelepanu sellele, et suur osa kiirelt arenevatest riikidest eelistavad läänelikule vabaturumajandusele majandussüsteeme, kus riigil on majanduselu juhtimisel aktiivne roll. Sellele on kaasa aidanud ka Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu riikide majandusprobleemid ning nende poliitilise mõju vähenemine maailmas. Peamised neli riigikapitalismi elluviimise vahendit arengumaailmas on riiklikud naftakompaniid, riigiettevõtted, riiklikest soodustustest sõltuvad eraettevõtted ja riiklikud heaolufondid.

Viimasel ajal on üha enam kirjutatud ka Eesti majandussüsteemi aeglasest liikumisest riigikapitalismi suunas.

Riigikapitalismi mõistet on veidi teises tähendusvarjundis kasutatud 20. sajandi sotsialistlikus ja kommunistlikus retoorikas. 1920. aastatest alates hakati riigikapitalismi mõistet rakendama nendele ametlikult sotsialismi või kommunismi omaks võtnud riikidele, kus tootmisvahendid ei läinud tööliste valdusse, vaid jäid riigi omandisse ja riikliku bürokraatia hallata. Sellist riigikapitalismi käsitlust arendasid Nõukogude Liidu ja hiljem selle satelliitriikide kontekstis need vasakpoolsed liikumised (trotskistid, menševikud, vasakkommunistid, anarhistid), kes Nõukogude Liidus toimunud sisemises võimuvõitluses allajäänuna võtsid seal välja kujunenud poliitilis-majandusliku süsteemi suhtes kriitilise hoiaku. Taolise käsitluse kohaselt on kõik seni eksisteerinud sotsialistlikud riigid olnud tegelikult riigikapitalistlikud.

Teised autorid on selliseid riike nimetanud ka riigisotsialistlikeks.

## Vaata ka

*Kapitalism
*Plaanimajandus
*Turumajandus

## Viited
Sala mõis

**Sala mõis** oli  linnamõis Lätis Jūrmalas Sloka linnaosas. Läti keeles *Salas muiža*.

Sala mõisa on esmamainitud 1616. aastal, mil seda rentis Riia linnalt Libbert zur Mühlen, kelle valdusse jäi mõis kuni 1626. aastani. Järgmiseks rentnikuks oli Riia bürgermeister Johann Ulrich (1572–1642). 1661–1673 oli mõis renditud Eberhard Meyerile ning alates 1680. aastast Riia Suurgildi vanemale Bartold Kempele. On teada, et tol ajal oli mõisas üks kahe tiivaga elumaja - üks tiib härrasrahvale ja teine teenijatele. Hiljem lisandusid veel viinaköök, õllekoda ja saun. Veebruaris 1693 sai Sala mõisa uueks rentnikuks Heinrich Haltermann. Mõisa juurde rajati kaks talli. Põhjasõja ajal kuulus mõis Eberhard Bergholtzile. Tema ajast on teada, et mõisas oli olemas teenijate maja.

Bergholtzide kätte jäi mõis aastani 1731. Sel aastal hakkas mõisa Riia linnalt rentima Ernst Johann von Biron, kes rajas sinna hobusekasvatuse. Burchard Christoph von Münnichi tegevus tegi  ta hobusekasvatuse plaanidele lõpu, aastast 1740 Sala mõis kui eravaldus likvideeriti. Tekkinud riigimõisas paiknes mõnda aega vene sõjaväegarnison.

Aastal 1742 esitas Riia linn tsaarivõimudele taotluse, et mõis linnale tagastataks, sest Biron, kelle valdused konfiskeeriti, oli siiski vaid rentnik, aga mitte selle tegelik omanik. Mõis tagastati Riia linnale 17. juulil 1745. Kaks aastat hiljem võtsid mõisa rendile Groted, kes rajasid sinna aastal 1750 uue peahoone.

## Välislingid
*Sala mõisa ajalugu (*läti keeles*)
Jeesuse Sõbrad

**Jeesuse Sõbrad** olid Eesti alal tegutsenud noorte kristlaste ühingud. 

Esimene selletaoline ühing asutati 1920. aastal Kuusalus. Hiljem asutati ühinguid veel Amblas, Võnnus, Saaremaal ja mujal. 

Ühingute häälekandja oli aastatel 1924–1932 ilmunud ajakiri Jeesuse Jälgedel. Ajakirja andis välja Eesti Sisemisjoni Selts.

## Viited
Jaoskonnaarst

**Jaoskonnaarstid** olid endisaegsete arstijaoskondade ametlikult kinnitatud arstid . 

Eesti esimesel iseseisvusajal tegutses aastast 1922 Jaoskonnaarstide Selts. 

## Viited
Majori mõis

**Majori mõis **(*Majoru muiža*) on mõis Lätis Jūrmalas Majori linnaosas. Saksa keeles *Majorenhof*. Aadress: Konkordijas iela 66.

Majori mõisa omanikud olid 16. sajandist alates Fircksid. Tegemist oli Nurmuiža mõisa kõrvalmõisaga, mis toimis perekonna majoraatmõisana.  

1910. aastal rajati Majori mõisa juugendstiilis hoone, arhitekt oli Wilhelm Bockslaff. Sestsaati kujunes Majori mõis suvemõisaks. Mõis võõrandati 1920. aastal ja 1924. aastal rajati sinna lastekodu. 

## Välislingid
*Sissekanne Läti mõisaportaalis (*läti keeles*)
Vahetuskaubandus

**Vahetuskaubandus** on vanim kaubandusvorm, mille puhul kaks poolt vahetavad kas üheliigilist kaupa (nt vilja mõõt mõõdu vastu vahetus) või eriliigilist kaupa (nt puunõud vilja vastu). 

## Vaata ka
*sõbrakaubandus
*vastastikusus

## Viited
Vahr

**Vahr** on kahest palmikust koosnev juustevõru, mis on keeratud ümber pea. Vahru kasutati selleks, et toetada linikut või tanu ning anda neile soovitud kuju.

Vahrud olid levinud Kagu- ja Ida-Eestis. 

## Vaata ka
*linik
*tanu

## Viited

## Välislingid
*Pilt vahrust MuISis
Vaipseelik

**Vaipseelik** on ristkülikukujuline riidelaid, mis on mähitud ümber puusade ja kinnitatud vööga; see on vanim seelik . Harilikult kanti vaipseelikuna villast sõba või linast pallapoolt. 

Eestis kanti vaipseelikut II aastatuhande algusest kuni 19. sajandi keskpaigani. Vaipseelikut hakkas järk-järgult alates 17. sajandist asendama kokkuõmmeldud seelik.

## Viited

## Välislingid
*Vaipseeliku pilt MuIS-is
Dessantlaev

**Dessantlaev** on sõjaväelaste, relvasüsteemide ja muu sõjatehnika veoks ning hõlpsaks maalesaatmiseks (dessandiks) valmistatud sõjalaev-abilaev. 

## Kirjeldus
Dessantlaevad on tavaliselt kere ehituselt kas süvislaevad või hõljuklaevad. Valmistatud on ka ekranoplaan-kerega dessantlaev.

Süvis-dessantlaevadel on sageli vähemalt vööriosas väiksem süvis ja tugevam põhi, võimaldamaks sõitu võimalikult kalda lähedale ning vööriluugid ja ramp dessandi maabumiseks. Hõljuklaevad on mõeldud sõiduks otse veekogu laugele kaldapealsele ja seejärel dessandi maaletoimetamiseks.

Tänapäevased suured dessantlaevad võivad olla ka dessantlaev-kopterikandjad (dessant transporditakse maale helikopteritel), dessandiemalaevad (ujuvdokid väiksematele dessantlaevadele) või universaalsed (eri funktsioone hõlmavad).

Dessantlaevadel on tavaliselt kerge relvastus enesekaitseks või ka maismaasihtmärkide ründamiseks dessandi tegevuse toetamise eesmärgil. Merel liiguvad ja dessanti toimetavad maale nad üldjuhul siiski teiste sõjalaevade (hävitaja, fregatt, korvett) kaitse all.

Dessantlaevu võidakse kasutada ka (sõjalise otstarbega) praamidena isikkoosseisu ja tehnika mereülevedudeks sadamate vahel. Sageli kasutatakse dessantlaevu merejalaväelaste veoks ja maabumiseks.

## Ajalugu
Purjelaevade ajastul ja kuni 1. maailmasõjani kasutati laevadelt üksuste kaldale transportimiseks suuremaid sõudepaate. 

Esimesed spetsiaalsed dessantlaevad ehitati Inglismaal 1915. aastal. Laevad olid esimest korda vöörirambiga ja 135 t veeväljasurvega. Nimeks sai X-lihter. Neid kasutati esimest korda samal aastal Dardanellide operatsioonil (Galipoli lahing). 

Esimene dessantlaev, mis suutis transportida soomusmasinat või tolleaegset keskmist tanki, valmistati 1920. aastatel ja samuti Inglismaal.

## Vaata ka
* Dessant
* Merejalavägi
* Dessantide loend
Raats

**Raats** ehk **linaraats** on kammi meenutav riist, millega vanasti eemaldati linataime kupraid varte küljest (kupardamine).

Raats oli tavaline kupardamisriist, kuid kupardati ka vikati teral lõigates või kirvega raiudes. Varased raatsad olid puust, aga ka luust, piid sisse lõigatud. Raats kinnitati ühe otsaga maha toetuva pingi külge, millel teises otsas oli kaks jalga.

Linaraatse oli erinevaid:  
*paksema lauatüki ühele otsale kinnitati külje pealt või risti 10–15 teraslehte - enamasti vanu vikatitükke;
*piklikule pakule löödi sisse raudterad;
*valmistati rehataoline piidega raats

Kuprad eemaldati, kui linapeosid mitu korda terade vahelt läbi tõmmati..

## Vaata ka
*Lõuguti
*Ropsimõõk

## Viited

## Välislingid
*Raatsa pilt ERM-is
Rabamispink

**Rabamispink** on spetsiaalne pink, mida vanasti kasutati rehepeksul rabamisalusena. Rukkivihu pead löödi vastu pinki, terad veeresid mööda kaldpinda hunnikusse.

## Eesti alad
Eestis oli üldtuntud kaldpink, millel rabas üks inimene. Sellel oli üks ots jalgadeta või olid jalad lühemad. Kahele rabajale mõeldud rõhtsad pingid olid 3–4 meetrit pikad ning kasutusel Lääne-Eestis ja saartel. Põhja-Eestis tehti rabamispingi pealispind sooniliseks.

## Vaata ka
*koot
*reherull

## Viited

## Välislingid
*Rabamispingi pilt MuIS-is
Kraejalad

**Kraejalad** (ka: **raejalad**) on jalgadega alus, mida vanasti kasutati erinevate nõude hoidmiseks. Sellel aluse jalgade arv sõltus sellest, mida sellega hoiti. Nt leiva- ja pesuküna hoidmiseks kasutati nelja jalaga alust.

## Viited
Rahaauk

**Rahaauk** on mütoloogias kuhugi (nt maapinnasesse) peidetud varanduse (enamasti rahapaja) asukoht. Eesti mütoloogia kirjanduse järgi valvasid rahaauku rahahaldjad, -tondid või -kuradid.

## Viited
Doylestown

**Doylestown** on mitme koha nimi Ameerika Ühendriikides:
***[[Doylestown (Ohio)|Doylestown]]**, küla Ohio osariigis
***[[Doylestown (Pennsylvania)|Doylestown]]**, asula Pennsylvania osariigis
***[[Doylestown (Wisconsin)|Doylestown]]**, küla Wisconsini osariigis
Ingrid Kõrvits

**Ingrid Kõrvits** (sündinud 16. märtsil 1968) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Ingrid Kõrvits on lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli koorijuhtimise erialal 1986. aastal Ede Kõrgemäe juhendamisel ning Tallinna Konservatooriumi 1992. aastal Merike Toro ja Elo Üleoja juhendamisel.

Aastatel 1987–2011 töötas Ingrid Kõrvits lastekoori Ellerhein dirigendina, alates 2011. aasta märtsist ka tütarlastekoori Ellerhein dirigendina. Ta on alates 2012. aasta septembrist tütarlastekoori Ellerhein peadirigent.

Alates 1992. aastast on ta Tallinna Muusikakeskkooli solfedžoõpetaja ja lastekoori dirigent. 2008. aastal kasvas lastekoorist välja noortekoor, mis Kõrvitsa juhendamisel on saavutanud auhinnalisi kohti vabariiklikel ja rahvusvahelistel koorikonkurssidel. Kõrvits töötab ka Muusikakeskkooli koorijuhtimise eriala õpetajana ning koorijuhtimise ja vokaali osakonna juhatajana.

Lauljana on Kõrvits osalenud Mainori kammerkoori, Tallinna raekoja kammerkoori, Haapsalu vanamuusika festivali koori ja segakoori Vox Europae töös. 

Ingrid Kõrvits on lastekoore dirigeerinud IX noorte laulu- ja tantsupeol, XXV üldlaulupeol, XI noorte laulu- ja tantsupeol, XXVI üldlaulupeol, XII noorte laulu- ja tantsupeol ja XXVII üldlaulupeol.

2007. aasta noorte laulupeol oli Ingrid Kõrvits lastekooride üldjuht.

## Tunnustus
* 2005 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia panuse eest Eesti lastekooride arengusse ning *Grand Prix* Tallinna Muusikakeskkooli lastekooriga konkursil "Let the Peoples Sing"
* 2010 Aasta dirigent
* 2010 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia tulemusliku töö eest kooridirigendina
* 2016 Aasta dirigent
* 2023 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia rahvusvahelise koorifestivali „Tallinn2023“ eduka juhtimise eest, noorte laulupeol neidudekooride dirigeerimise eest ja kõrgetasemeliste konkursitulemuste eest 2023. aastal

### Auhinnad
* 2010 Saksamaal toimunud rahvusvahelisel koorikonkursi „Heart of Europe“ preemia „Parim dirigent“
* 2011 „Tallinn 2011“ koorikonkursi dirigendi eripreemia

### Stipendiumid
* 2014 Uno Järvela nimeline stipendium

## Isiklikku
Tema abikaasa on helilooja Tõnu Kõrvits, kes kuulub Eesti tuntud muusikutedünastia hulka. Neil on tütred Paula ja Greete.

## Viited

## Välislingid
*Ellerheina peadirigendi mantlipärija Ingrid Kõrvits: "Olen põnevil, ent tajun suurt vastutust." Õhtuleht, 7. juuni 2012
Bulduri mõis

**Bulduri mõis ** (*Bulduru muiža*) on mõis Lätis Jūrmalas Bulduri linnaosas. Saksa keeles *Bilderlingshof*. Aadress: Viestura prospekts 6.

Bulduri mõisa esimene omanik oli 16. sajandil Johann Buldrinck. Aastail 1655–1785 oli riigimõis. Mõisa omanikud on olnud Mirbachid, Medemid ja Wolffid. Aastal 1910 avati mõisas kohaliku talurahva jaoks Läti esimene põllumajanduskool. Aastal 1988 ehitati kooli jaoks uus hoone; mõisakompleksist on säilinud 19. sajandil ehitatud ait, saun ja teenijate maja. Praegu asuvad mõisas Bulduri põllumajandustehnikum ja parki rajatud Bulduri dendraarium.

## Välislingid
*Sissekanne Läti mõisaportaalis (*läti keeles*)
Saabastega kass

**"Saabastega kass"** (prantsuse keeles "Le Maître chat, ou le Chat botté") on Prantsuse kunstmuinasjutt kassist, kes kasutab pettust ja trikitamist, et võita oma madalat päritolu ja vaesele peremehele võim, rikkus ja abielu printsessiga. Muinasjutu kirjutas 17. sajandi lõpul Charles Perrault (1628–1703), erruläinud ametnik ja Prantsuse Akadeemia liige. Esmakordselt ilmus lugu illustreeritud käsikirjas kaks aastat enne seda, kui Barbin avaldas selle 1697. aastal kogumikus "Histoires ou contes du temps passé", kus leidus kaheksa Perrault' muinasjuttu. Raamat sai kohe populaarseks ja on jäänud selleks tänini.

Perrault' muinaslugudel on olnud maailma kultuuriloole ulatuslik mõju. Algse kogumiku pealkiri oli "Histoires ou contes du temps passé, avec des moralités" alapealkirjaga "Les Contes de ma mère l'Oye" ("Möödunud aegade moraalilood", alapealkirjaga "Haneema jutud"). "Saabastega kass" on sajandite vältel inspireerinud heliloojaid, koreograafe, kirjanikke, filmiloojaid jpt. Näiteks esineb kass Tšaikovski balleti "Uinuv kaunitar" kolmandas vaatuses.
Kulles

**Kulles** on kahepaikse vastne. Kullesed elavad vees, neil on sabad ja kehasisesed lõpused. Arengu käigus kasvavad kullestele ka kopsud ja jalad, mis võimaldavad täiskasvanud kahepaiksetel elada vaheldumisi vees ja kuival maal.

## Fossiilid
Vaatamata nende pehmekoelistele kehadele ja mineraliseeritud osade puudumisele on fossiliseeritud kulleseid leitud ülemistest Miotseeni kihtidest.  Hea kvaliteediga säilmed on säilinud biokiledena. Robustsemad kehaosad (lõualuud ja kondid) aga süsinikkiledena. Hispaaniast leitud miotseeniaegsetest säilmetest on aju kattev kude säilinud kaltsiumkarbonaadis ja närvijätked kaltsiumfosfaadis. Teised kehaosad on säilinud orgaaniliste jääkidena ja bakteriaalsete biokiledena, koos ladestunud orgaanilise materjaliga seedetraktis.

## Inimkasutus
Mõned kullesed on söödavad. Liigi *[[Oreolalax rhodostigmatus]]* kullesed on üpris suured, pikemad kui 10 cm, ning  neid kogutakse  toiduks Hiinas. Indias süüakse liigi *[[Clinotarsus curtipes]]* kulleseid ning Peruus kasutatakse liigi *[[Telmatobius mayoloi]]* kulleseid toiduks ja meditsiinis.

## Viited
Prantsuse park

**Prantsuse park** (ka **Prantsuse stiilis park**, **Prantsuse pargistiil**, **barokkpark**) on pargikujunduse stiil, mida iseloomustab peahoonest lähtuv keskteljeline lahendus. Prantsuse park vastandub stiili poolest Inglise pargile.

Prantsuse pargistiili looja on André Le Nôtre.

## Vaata ka
* Inglise park

## Viited
Rocki maakond

**Rocki maakond** on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:

* **[[Rocki maakond (Minnesota)|Rocki maakond]]** Minnesotas
* **[[Rocki maakond (Nebraska)|Rocki maakond]]** Nebraskas
* **[[Rocki maakond (Wisconsin)|Rocki maakond]]** Wisconsinis
Andrei Dostojevski

**Andrei Dostojevski** (vene keeles Андрей Михайлович Достоевский; 27. märts (vkj 15. märts) 1825 – 19. märts (7. märts) 1897) oli vene arhitekt ja memuarist, kirjanik Fjodor Dostojevski noorem vend ning histoloog Aleksandr Dostojevski isa.

Andrei ei olnud Fjodoriga nii lähedane nagu nende vanem vend Mihhail, kuid nende suhted olid siiski sõbralikud. Vennad pidasid elu lõpuni kirjavahetust ning Andrei kirjutas Fjodorist ulatuslikult oma "Mälestustes" (mis ilmusid esmakordselt 1930. aastal).
Ajalooline romaan

**Ajalooline romaan** on proosa, mis käsitleb ajaloolisi sündmusi ja isikuid ilukirjanduslikus võtmes.

Neis teostes kirjeldatakse värvikalt ja emotsionaalselt inimestevahelisi suhteid ning üksikisiku sisemist mina ja maailmatunnetust tervikuna. Iseloomulikud on põnevad seiklused ja värvikad keskkonnakirjeldused, mis annavad ajaloolistele jutustustele romantilise hõngu. Ajaloolisele romaanile pani aluse romantismi õitsengu aegne šoti kirjanik Walter Scott (1771–1832), kes kirjutas 29 romaani peamiselt Šoti- ja Inglismaa ajaloo teemadel ("Rob Roy" 1818, eesti keeles 1957; "Ivanhoe" 1819, eesti keeles 1926 ja 1956; jt). Scotti romaanides vahelduvad detailirikkad kirjeldused hoogsalt arenevate seiklustega, tema ajalookäsitlust iseloomustab poeetilisus ja romantika. W. Scotti romaanid levisid kiiresti üle kogu Euroopa, avaldades suurt mõju žanri edaspidisele arengule (Victor Hugo, Stendhal, Gustave Flaubert, Lev Tolstoi, Henryk Sienkiewicz), kaasa arvatud Eestis, kus esimene Scotti tõlge ilmus 1888. aastal ajakirjanduses.

Maailmakirjanduse tuntumate ajalooromaanide autorite hulka kuulub veel näiteks Mika Waltari ("Sinuhe, egiptlane", "Mikael Angelos" jt).

## Ajaloolise romaani areng Eestis
Eesti kirjanduses sai ajalookujutus alguse Vana-Kreeka eepostega, näiteks Helgi Öpiku "Trooja väljadel", ja Leo Metsari 4. sajandi Rooma riiki kirjeldava kolmeköitelise "Keiser Julianusega". Ain Kalmus on kirjutanud piibli- ja Eesti muistse vabadusvõitluse ainelisi romaane, Karl Ristikivi üheteistkümnest romaanist koosneva ajaloofilosoofilise sarja 13.–18. sajandi Euroopa ainetel. Eesti ajalooromaani nimekad viljelejad on veel Eduard Bornhöhe ("Tasuja"), Eduard Vilde ("Mahtra sõda"), Mait Metsanurk ("Ümera jõel"), Enn Kippel ("Suure nutu ajal"), August Mälk ("Surnud majad"), Gert Helbemäe ("Sellest mustast mungast"), Jaan Kross ("Kolme katku vahel" I–IV) jt.

## Välislingid

* Mart Kivimäe. Kirjandus ja teaduslik objektiivsus ajaloos Sirp, 2005
* Oskar Urgart. Moodne eesti ajalooline romaan Ajalooline Ajakiri nr. 1/1940
* Kirjandus karustest meestest
Kaalukoda

**Kaalukoda** ehk **vaekoda** on asutus või hoone, kus tegeletakse (täppis)kaalumisega.

Kaalukojas saab klient tasu (kaaluraha) eest kontrollida näiteks ostetud kauba kaalu, saades soovi korral kaasa seda kinnitava dokumendi.

## Vaata ka
*Tallinna vaekoda
*Väike vaekoda (Tartu linna vaekoda)
*Narva vaekoda
*Kuressaare vaekoda

## Viited
Kaitseväeteenistuse tunnistus

**Kaitseväeteenistuse tunnistus** on tähtajatu dokument, mis tõendab kaitseväelase või reservväelase isikut, tema kaitseväelist eriala, sõjaväelist auastet ja teenistuskäiku.

## Viited
 

## Välislingid
*1936. aasta kaitseväeteenistuse tunnistus
Hilja Läti

**Hilja Läti** (8. september 1922 Pööra, Härjanurme vald, Kursi kihelkond, Tartumaa – 26. oktoober 2013) oli eesti kunstiajaloolane.

Ta lõpetas 1936. aastal Saduküla algkooli ja 1941. aastal Tartus Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasiumi. 

Aastatel 1941–1944 elas ta evakueerituna NSV Liidu tagalas, kus õppis mitmesugustel kursustel, sealhulgas Moskvas raadiotöötajate kursustel, ja töötas eestikeelsete raadiosaadete toimetuses. 

1944. aastal astus ta Tartu Riiklikku Ülikooli ja lõpetas selle 1949. aastal. Aastatel 1951–1954 oli ta aspirantuuris Ilja Repini nimelises kunstiinstituudis Leningradis.

Ta töötas 1949. aastast Eesti Kunstimuuseumis, 1954. aastast maalifondi vanemteadurina ja aastatel 1967–1990 muuseumi teadusdirektorina. 

## Liikmesus
*1967 Eesti Kunstnike Liit

## Kirjandus
*Hilja Jõgi. "Läti, Hilja, kunstiajaloolane". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 287

## Välislingid
*In memoriam: Hilja Läti Sirp, 31. oktoober 2013
Haudehitis

**Haudehitis** on ehitis, mis on surnu mälestuseks püstitatud tema hauale.

Haudehitised on näiteks hauasammas, hauakivi, kääbas, dolmen, mausoleum.

## Viited
Sparks

**Sparks** võib tähendada järgmist:
***[[Sparks (Nevada)|Sparks]]** on linn Nevadas USA-s
***[[Sparks (ansambel)|Sparks]]** on USA bänd
***"[[Sparks (Coldplay)|Sparks]]"** on Coldplay laul
***"[[Sparks (The Who)|Sparks]]"** on The Who laul
***[[Los Angeles Sparks]]** on Los Angelese korvpalliklubi
***[[Sparks (perekonnanimi)|Sparks]]** on perekonnanimi
Karjakontrolliühing

**Karjakontrolliühing** (ka: *karjakontrolliühistu*) on organisatsioon, mis tegeleb karja jõudluskontrolliga. 

Eestis asutati esimene karjakontrolliühing 1909. aastal Vändras. Aastal 1939 oli Eestis 390 karjakontrolliühingut, kus kokku oli 10 300 inimest.

## Vaata ka
*jõudluskontroll

## Viited
Glendale

**Glendale** on Ameerika Ühendriikides mitme koha nimi:

***[[Glendale (Arizona)|Glendale]]** on linn Arizona osariigis
***[[Glendale (California)|Glendale]]** on linn California osariigis
***[[Glendale (Colorado)|Glendale]]** on linn Colorado osariigis
***[[Glendale (Montana)|Glendale]]** on asula Montana osariigis
***[[Glendale (Ohio)|Glendale]]** on küla Ohio osariigis
***[[Glendale (Orgegon)|Glendale]]** on linn Oregoni osariigis
***[[Glendale (Utah)|Glendale]]** on linn Utah' osariigis
***[[Glendale (Wisconsin)|Glendale]]** on linn Wisconsini osariigis
* ...
Jaunķemeri

**Jaunķemeri** on Läti linna Jūrmala osa. Elanike arv 188 (2008). Asub Liivi lahe kaldal. 

Osa Ķemeri rahvuspargi territooriumist paikneb selles linnaosas. 

Aastal 1912 rajati läbi selle koha Ķemerisse viiv trammiliin, mis tegutses 1914. aastani. Trammiliini äärde osteti 150 suvilakrunti ja piirkonda hakati kutsuma Jaunķemeriks (saksa keeles *Neu-Kemmern*). Aastast 1928 Ķemeri linna osa, aastal 1959 läks koos kogu Ķemeriga Jūrmala koosseisu. Aastast 1967 on seal kaks sanatooriumit.

Linnaosa jääb Ķemeri rahvusparki. Looduskaitse all on kolm mändi. 

## Viited
Kaugurciems

**Kaugurciems** on Läti Jūrmala linna osa. 1000 elanikku (2008). Asub Liivi lahe kaldal. Jakob Kettler rajas 17. sajandil sinna sadama (*Kauger Wick*). Saksa keeles oli selle koha nimi *Kaugerzeem*.  

Aastal 1919, bermontiaadi ajal, sooritasid Läti väed Kaugurciemsis dessandi. 

Aastatel 1925–1959 oli Kaugurciems Sloka linna osa. 

Kauguri kaluriküla alad on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.

Looduskaitse all on Kaugurciemsi tamm, Jaunķemeri kolmas mänd, veel kaks mändi ja üks vaher. 

## Galerii

File:BM10015Am.jpg|Mererand Kaugurciemsis, 1807
Pilt:Piemineklis sarkanajiem latviešu strēlniekiem, kritušiem par Padomju Latviju 1919.g. maijā.jpg|Mälestusmärk Läti küttidele


## Viited
Irboska vald

**Irboska vald** oli vald Petserimaal aastail 1922–1939. Vallamaja asus Irboskas.

Irboska vald asutati Siseministri määrusega 23. maist 1922 1. septembril 1922 järgmistes piirides:

Hommiku pool Venemaa piir; põhjapoolne piir algab Riia-Pihkva kivitee ülekäigu kohast Venemaale ja läheb Teshevitso, Salavje, Miltsõ, Podvistrenje, Vilbe (Sadrenje) ja Vertushkina küla maade piiri mööda Vilo vallas oleva Suhlova küla maade piirini, kusjuures nimetatud külad Irboska valda kuuluvad; õhtupoolne piir algab ülevalnimetatud Suhlova küla maade piirist ja läheb Babkova, Rogova, Mõla, Makarova, Konetski, Kuusenitsa ja Tretjakova küla maade piiri mööda edasi õiges joones läbi kroonumetsa ja soo Vruuda jõeni, selles kohas, kus nimetatud jõgi järsku lõuna poole pöörab, siit mööda endist Irboska valla piiri ja Gardingi jõge pidi Lätimaani, Laura vallas oleva Samosje küla hommikupoolset piiri mööda. Ülemalnimetatud külad ja Polsohnovo ning Babina küla maad jäävad Irboska valda.

1. aprillil 1939 asutati valla piirides uus Linnuse vald.

## Viited
Riiklik tähtpäev

**Riiklik tähtpäev** on riigi poolt seadusega kehtestatud tähtpäev.

## Eesti riiklikud tähtpäevad

## Vaata ka
*tähtpäev
*rahvuspüha
*riigipüha
Eesti riiklikud tähtpäevad

**Eesti riiklikud tähtpäevad** on Eesti vabariigis tähistatavad riiklikud tähtpäevad. Need on "Pühade ja tähtpäevade seaduse" kohaselt järgmised:
*6. jaanuar – kolmekuningapäev;
*30. jaanuar – Eesti kirjanduse päev;
*2. veebruar – Tartu rahulepingu aastapäev;
*14. märts – emakeelepäev;
*mai teine pühapäev (2018 – 13. mai) – emadepäev;
*1. juuni – lastekaitsepäev;
*4. juuni – Eesti lipu päev;
*14. juuni – leinapäev;
*23. august – kommunismi ja natsismi ohvrite mälestuspäev;
*septembri teine pühapäev (2018 – 9. september) – vanavanemate päev;
*22. september – vastupanuvõitluse päev;
*oktoobri kolmas laupäev (2018 – 20. oktoober) – hõimupäev;
*2. november – hingedepäev;
*novembri teine pühapäev (2018 – 11. november) – isadepäev;
*16. november – taassünni päev.

Eesti riiklikud tähtpäevad ei ole puhkepäevad.

## Vaata ka
*Eesti riigipühad
*Eesti rahvuspüha (Eesti Vabariigi aastapäev)

## Viited

## Välislingid
*Riiklikud pühad, lipupäevad ja koolivaheajad Riigiportaal eesti.ee
Giorgi Margvelašvili

**Giorgi Margvelašvili** (gruusia keeles გიორგი მარგველაშვილი; sündinud 4. septembril 1969 Thbilisis) on Gruusia poliitik, kes oli 17. novembrist 2013 kuni 16. detsembrini 2018 Gruusia president.

Ta lõpetas aastal 1992 Thbilisi ülikooli filosoofia- ja psühholoogiateaduskonna. Aastatel 1993–1994 õppis ta sotsioloogiat Budapestis Kesk-Euroopa Ülikoolis.

Oktoobris 2012 sai ta haridusministriks Bidzina Ivanišvili valitsuses, 7. veebruaril määrati ta asepeaministriks (Irakli Alasania asemele).

27. oktoobril 2013 toimunud presidendivalimistel valiti ta esimeses voorus 62,12 protsendiga häältest Gruusia presidendiks. Davith Bakradze sai 21,72% ja Nino Burdžanadze 10,19% häältest.

## Viited
Kauguri

**Kauguri** on Läti linna Jūrmala osa. Asub Slokast põhjas ja Kaugurciemsist lõunas.  

See on Jūrmala kõige rahvarohkem linnaosa, kus elab 20 585 elanikku (2008).  Aastatel 1925–1959 oli asula Sloka linna osa. Jūrmala linnaosana hakati seda rajama 1960. aastal.

Linnaosa jääb osaliselt Ķemeri rahvusparki. 

## Viited
Riigikohtu esimees

**Riigikohtu esimees** on Eesti Riigikohtu tegevust juhtiv isik, kes on *[[ex officio]]* ka Riigikohtu üldkogu eesistuja ja põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi esimees.

## Riigikohtu esimehed
Eesti riigikohtu esimehed nii Eesti esimeses kui taasiseseisvunud Eestis:
*1919–1940 Kaarel Parts
*1992–1998 Rait Maruste
*1998–2004 Uno Lõhmus
*2004–2013 Märt Rask 
*2013–2019 Priit Pikamäe 
*2019– Villu Kõve 

## Viited
Kūdra

**Kūdra** on Läti linna Jūrmala osa. See asub Brankciemsist läänes ja Ķemerist idas, Ķemeri rahvuspargi aladel. Linnaosas on 123 elanikku (2008). 

1950. aastal hakati ümbritsevatest rabadest Sloka tselluloosivabriku kütteks turvast tootma, selle järgi on saanud nime raudteele rajatud rongide peatuskoht ja selle ümbruskond (*kūdra* on läti keeles turvas).

Linnaosa jääb osaliselt Ķemeri rahvusparki. 

## Viited
Sloka

**Sloka** on Läti linna Jūrmala osa. Asub Krastciemsist läänes ja Kaugurist lõunas. 6013 elanikku (2008). 

Kuni 1959. aastani oli Sloka iseseisev linn, mille osadeks olid nii mereäärne Kaugurciems kui ka Sloka kirikla maadele rajatud Krastciems. Lisaks kuulusid linna koosseisu veel tänapäevased Jūrmala osad Kauguri, Bāžciems ja Brankciems.

## Ajalugu

Slokat on esmamainitud 1255. aastal. Seda piirkonda asus arendama Jakob Kettler, kes rajas sinna klaasitootmise ja kavandas Lielupest mereni kulgeva kanali. 

Kuramaa hertsog Peter von Biron loovutas Sloka 1783. aastal Venemaale ja 1785. aastal andis Katariina II Slokale Riia asehaldurkonna Riia kreisis aleviõigused. Sloka alevisse asusid elama Riiast välja saadetud juudid, kes asutasid alevisse käsitööettevõtted ja muutsid piirkondlikuks ärikeskuseks. 

Kui rajati Ventspilsi viiv Moskva–Ventspilsi raudtee, siis rajati 1877. aastal ka Sloka raudteejaam. 1896. aastal rajati Slokasse tselluloosivabrik. Aastail 1878–1959 oli Sloka iseseisev linn. 

## Kaitstavad objektid

Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Sloka ajalooline keskus, elumajad Dzirnavu iela 37, Daugavpils iela 4 ja Kārsas iela 9.

Regionaalse kaitse all on Sloka kalmistu kabel, Sloka luteri kirik ja  luteri kiriku altar.

Linnaosa jääb Ķemeri rahvusparki. Looduskaitse all on Sloka internaatkooli tamm, Kooli teine tamm,ja harilik robiinia ümbermõõduga 1.95 m..

## Viited

## Välislingid

## Pilte

Pilt:Slokas baznica Lieldienas.jpg|Sloka kirik
Pilt:ER2-1342 Slokas stacijā 3.JPG|Sloka raudteejaam
Pilt:Sloka, železniční stanice.jpg|Sloka jaamahoone
Brankciems

**Brankciems** (saksa keeles *Frankendorf*) on Läti linna Jūrmala osa.

Asub Kūdrast idas ja Bāžciemsist lõunas. See on 12 elanikuga (2008) üks väiksemaid Jūrmala linnaosi.   

Asula sai alguse 1525. aastal, mil Wolter von Plettenberg andis sinna ühele Franki-nimelisele mehele mõisa. Mõis kuulus 1826. aastast Ungern-Sternbergidele. 19. sajandi lõpus rajati mõisa maadele vabrik, kus toodeti Riia linna tarbeks tsementi. Aastatel 1925–1959 oli Sloka linna osa.
Plantaarfastsiit

**Plantaarfastsiit** ehk **kukekannus** ehk **tallasidekirmepõletik** (ladina keeles *fascitis plantaris*) on fibroplastiline haigusseisund inimesel. Tallakilekõõluse (*aponeurosis plantaris*) põletik põhjustab valu kannas ja kannapiirkonnas, lisaks võib põletiku tõttu tekkida sideme kinnituskohal kandluul ka luu vohamine ning kujuneda luunokk ehk kukekannus. Kukekannuse korral on tugev valu kanna keskosas. Üks kukekannuse tunnus: kui hüppeliigesest jalga kõverdada ja varbaid sirutada ning tekib valu kanna keskosas, võib olla tegemist kukekannusega.  
 
## Klassifikatsioon
*RHK-10 klassifitseerib plantaarfastsiidi fibroplastilise haigusseisundina – alamjaotis M72.2 "Tallasidekirmepõletik e plantaarfastsiit".    
## Viited
Ivanhoe

"**Ivanhoe**" on Briti kirjaniku Walter Scotti 1819. aastal ilmunud romantiline ajalooline romaan, mille tegevus toimub 12. sajandi Inglismaal. Scott oli üks romantismiajastu tuntumaid kirjanikke ning keskaja populariseerijaid, kes levitas romantilist suhtumist sellesse perioodi. 

Romaani nimitegelane kuulub ühte normanni vallutus järel säilinud saksi aadlisuguvõsadest, kuid on andnud truudusvande normannidele. Romaani tegevus algab 1194. aastal, pärast Kolmanda ristisõja nurjumist, kui kuningas Richard Lõvisüda on tagasiteel vangipõlvest Austria hertsogi juures, kuid teda arvatakse endiselt vangis olevat. Tegelaste seas on ka Robin Hood koos oma lindpriide salgaga, kelle mainet tänapäeva popkultuuris Scotti kirjeldus suuresti mõjutas. Üks teose läbivaid teemasid on toonane juutide tagakiusamine.

Eesti keeles ilmus romaan esimest korda 1926. aastal A. H. Tammsaare tõlkes.

## Välislingid
Bāžciems

**Bāžciems** (saksa keeles *Bahseneck*) on Läti linna Jūrmala osa. 

Asub Slokast läänes ja Brankciemsist põhjas.

Seal asus vanasti Vecslocene ojal veskikoht. Jūrmala kõige väiksema elanike arvuga linnaosa, kus elab 9 inimest (2008). 1925. kuni 1959. aastani oli Sloka linna osa.

Linnaosa jääb osaliselt Ķemeri rahvusparki. 

## Viited
Krastciems

**Krastciems** on Läti linna Jūrmala osa. See asub Valterist läänes ja Slokast idas, Lielupe jõe kaldal. Elanikke on 456 (2008).

Linnaosa vanem ajalugu on lahutamatult seotud Sloka kiriklaga, kuna linnaosa territoorium kuulus kiriklale. Aastast 1910 hakati lisaks seal elanud talupoegadele maid jagama ka Sloka tehasetöölistele. Aastatel 1925–1959 oli see Sloka linna osa.
Haguküla

**Haguküla** on ajalooline külatüüp, mida iseloomustas peateelt iga õue juurde minev väike harutee. Hagukülaga sarnane on ahelküla.

## Vaata ka
*Eesti külatüübid

## Viited
Vaivari

**Vaivari** on Läti linna Jūrmala osa. 697 elanikku (2008). Asub Slokast idas ja Asarist läänes. Kunagi asus selles paigas Rieksti küla.

Aastal 1899 rajati sinna Asari sanatoorium, mis hiljem sai Vaivari sanatooriumi nime. Aastast 1996 on sanatooriumihoones Vaivari põhikool. Aastal 1927 rajati sinna raudteepeatus, mis kandis algselt nime Asari II, aga nimetati 1938. aastal Vaivariks ümber. 1970. aastal rajati Vaivarisse uus püramiidi meenutav sanatooriumihoone, kus asub praegu taastusravikeskus.

Looduskaitse all on seitse Vaivaris kasvavat mändi. 

## Muinsusmälestised

Vaivarisse jäävad osaliselt kohaliku kaitse all olevad Vaivari-Asari-Melluži suvilakvartal ja Vaivari-Asari-Melluži-Pumpuri-Jaundubulti suvilapiirkond.

Muinsusmälestistena on kohaliku kaitse all elumaja aadressil  Alfrēda Amtmaņa-Briedīša iela 2, Vaivari raudteepeatuse hoone ja selle käimlad.

Regionaalse kaitse all on elumajad aadressil Kāpu iela 145 ja Vēju iela 2.

## Viited
Asari

**Asari** (saksa keeles *Assern*) on Läti linna Jūrmala osa. 

Asub Vaivarist idas, Valterist põhjas ja Mellužist läänes. 1428 elanikku (2008). 

Aastal 1827 ehitas Firkside suguvõsa Melluži aladele rannamaja, hakates sel ajal ühtlasi müüma krunte ka praeguse Asari linnaosa aladele. Asari raudteejaam rajati aastal 1877. Aastast 1959 Jūrmala koosseisus.

## Muinsusmälestised

Asarisse jäävad osaliselt kohaliku kaitse all olevad Vaivari-Asari-Melluži suvilakvartal ja Vaivari-Asari-Melluži-Pumpuri-Jaundubulti suvilapiirkond.

Muinsusmälestistena on kohaliku kaitse all elumajad aadressil Kāpu iela 110, Olgas iela 7, Eiženijas iela 2, Mirdzas iela 5, Zemgales iela 10 ja Zemgales iela 4, elumaja-pansionid aadressil Kāpu iela 139, Kāpu iela 137, Dzelzceļa iela 3A, Olgas iela 20, Ernesta iela 3 ja  Valtera prospekts 12, elumaja-pansioni fassaadid aadressil Kāpu iela 127, majandushoonega elumaja aadressil Olģerta iela 4, elumaja-suvila aadressil Olģerta iela 15, elumaja-suvila ja selle majandushooned aadressil Semafora iela 3 ning Semafora iela 3 k-1, elumaja-pood aadressil Zemgales iela 24 ning lehtla aadressil Kāpu iela 121 k-1.

Regionaalse kaitse all on elumajad aadressil Kāpu iela 102, Stacijas iela 1 ja Ārijas iela 4, elumaja-suvila aadressil  Olgas iela 17, elumaja-pansion aadressil Kāpu iela 143, ahi aadressil Artūra iela 10 ning Asari raudteejaam.

## Viited
Melluži

**Melluži** on Läti linna Jūrmala osa. 

Asub Asarist idas ja Pumpurist läänes. 3372 elanikku (2008). 

1914. aastal ehitati Firkside suguvõsa rajatud rannamaja *Karlsbad* lähedale rongide peatuspaik Karlsbad II, mis nimetati 1939. aastal Mellužiks. Rannamaja tõttu tekkis tihedam asustus just Melluži aladele ja asula kandis 1918. aastani nime Karlsbāde. 1959. aastast Jūrmala koosseisus.

Mellužis on elanud heliloojad Emīls Dārziņš ja Alfrēds Kalniņš, kirjanik Rūdolfs Blaumanis, luuletaja Veronika Strēlerte, kunstnik Janis Rozentāls, režissöör Alfreds Amtmanis-Briedītis.

Looduskaitse all on kümme Mellužis kasvavat mändi, kümme sangleppa, elupuu ja hall nulg. Kohaliku kaitse all on veel kaks mändi. 

## Muinsusmälestised

Mellužisse jäävad osaliselt kohaliku kaitse all olevad Vaivari-Asari-Melluži suvilakvartal ja Vaivari-Asari-Melluži-Pumpuri-Jaundubulti suvilapiirkond.

Muinsusmälestistena on kohaliku kaitse all elumajad aadressil Valtera prospekts 11, Mellužu prospekts 1, Mellužu prospekts 57, Silu iela 4, Selgas iela 5, Kadiķu iela 14, Skolotāju iela 11, Skolotāju iela 7, Vasaras iela 53a, Vasaras iela 50, Kāpu iela 20, Kāpu iela 27, Kāpu iela 37, Kāpu iela 39a, Kāpu iela 62, Kāpu iela 65, Kadiķu iela 14, Ezeru iela 20, Mellužu prospekts 28, Mellužu prospekts 34 k-2 ja Mežsargu iela 12 k-1, elumaja-pansion aadressil Vasaras iela 55, elumaja-suvilad aadressil Upes iela 45, Dārzu iela 10 k-2, Marijas iela 5, Mellužu prospekts 37, Otīlijas iela 3 Andreja iela 9, Sūnu iela 2a ning Mellužu prospekts 3, Alfrēds Kalniņši elupaik ja kabel aadressil Kāpu iela 85.

Regionaalse kaitse all on elumajad aadressil Mellužu prospekts 82 ja Dārzu iela 10, elumaja-suvilad aadressil  Puķu iela 28 ning Upes iela 45 k-2, elumaja-pansion aadressil Ezeru iela 26 ja vabaõhulava.

## Viited

## Välislingid

## Pilte

Pilt:NA_PLÁŽI_-_ON_THE_BEACH_-_panoramio.jpg|Melluži rand
Pilt:Silu iela 4 un 8 Jūrmala 2023.jpg|Silu iela 4
Pilt:Otīlijas iela 3, k-lit.1.jpg|Otīlijas iela 3
Pilt:Kāpu iela 85 (Jūrmala).jpg|Kabel
Valteri

**Valteri** (saksa keeles *Waltershof*) on Läti linna Jūrmala osa. Asub Krastciemsist idas ja Asarist lõunas.  873 elanikku (2008).  Esimest korda mainitud aastal 1788, mil sealse mõisa omanik Dorotea Valter kellegi Rikmaniga kauples. Samuti rajati 18. sajandil jõe äärde Valteri tamm, mida mööda kulgeb praegu Dambju iela. Aastast 1959 Jūrmala koosseisus.

Looduskaitse all on arukask ümbermõõduga 3.08 meetrit. 

## Viited
Tännassilma kivimeteoriit

**Tännassilma kivimeteoriit** on kivimeteoriit (kondriitmeteoriit), mis 16. juunil (ukj 28. juunil) 1872 langes Tännassilma Sikkensaare talu lähedal maale; meteoriit kaalus 28,5 kg  .

## Viited
Obinitsa Issanda Muutmise kirik

**Obinitsa Issanda Muutmise kirik** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Obinitsas asuv kirik.

Kiriku kõrval asub Obinitsa surnuaed.

## Ajalugu

Kunagises Obinitsa kool-kirikus suleti 1950. aastal kirikuosa ja hoone anti tervikuna kasutada koolile. 

Kogudusele anti uue kiriku rajamiseks üks hektar maad ja kaks vana mahajäetud hoonet. Obinitsa uus kirik asub Obinitsast Piusale viiva maantee ääres surnuaia kõrval. Nõukogude võimu ajal selline tegevus oli põhjendatud sellega, et vastavalt leninlikule dekreedile tuleb kool kirikust lahutada ning koguduselt võtta kooli tarbeks kirikuhoone. Selline tegevus põhines toonase Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe Arnold Veimeri kirjalikul korraldusel Meremäe valla täitevkomitee esimehele.

1950. aastal alustas kohalik preester Vilemon Talomees vaatamata takistustele kohaliku kogukonna toetusel uue kiriku ehitamist. Algul töötas preester üksinda, hiljem liitusid tema initsiatiivil ja palvel ka koguduse liikmed. 1951. aastal tehti palju takistusi häirimaks kiriku ehitust. Kiriku ehitust ei toetanud ka Võru praostkond, nemad tegelesid Meeksi kiriku ehitamisega. 9. jaanuaril 1952 alustati takistustest hoolimata kiriku sisekujundamist. Valga Issidori peakirik andis Obinitsa kogudusele üle Tõrva kiriku varad (kirikukell, ikoonid, kroonlühter, küünlajalad, altar, preestri teenistusriided). Palju annetasid (ehitusmaterjale) kiriku ehitusele kohalikud talumehed, palka ei olnud meestele kuskilt maksta. Toetas ka Eesti Piiskopkond. 15. juunil 1952 pühitseti sisse tellinguis kirik. Obinitsa Apostliku Õigeusu kiriku pühitses Tallinna piiskop Roman Issanda Muutmise auks. 

27. oktoobril 1953 andis piiskop Roman Vilemon Talomehele tänukirja, et ta on ennastsalgavalt ja ohvrimeelselt rakendanud kõik oskused, parima tahte ning tööjõu Obinitsa kogudusele uue nägusa kiriku ja kõrvalhoonetega preestrimaja ehitamiseks. Tema tööd on õiglaselt hinnanud ka püha patriarh, kes autasustas teda paalitsa (vaimulik mõõk) kandmise õigusega.

## Vaata ka
*Vene Õigeusu Kiriku Tallinna vikaarpiiskopkonna praostkondade ja koguduste loend, Petserimaa praostkond

## Viited
Jaundubulti

**Jaundubulti** on Läti linna Jūrmala osa. 

Asub Pumpurist idas ja Dubultist läänes. 588 elanikku (2008). 

Aastal 1925 rajati rongivagunist rongide peatuspaik (praegune hoone pärineb aastast 1977). Jaundubulti ja Pumpuri piiril asub Pumpuri keskkool. Elumajad asuvad põhiliselt raudteest põhja pool, lõunas laiub kuni Lielupeni mets, kus asuvad Jaundubulti luited. Linnaosas asuvad mitmed väärtuslikud juugendstiilis hooned. Aastast 1959 Jūrmala koosseisus.

Jaundubultis asub Ludis Bērziņši majamuuseum.

Looduskaitse all on kuus Jaundubultis kasvavat mändi ja üks sanglepp. 

## Muinsusmälestised

Jaundubultisse jääb osaliselt kohaliku kaitse all olev Vaivari-Asari-Melluži-Pumpuri-Jaundubulti suvilapiirkond.

Muinsusmälestistena on kohaliku kaitse all elumajad aadressil Poruka prospekts 27, Poruka prospekts 39, Dubultu prospekts 60A ja Ventas iela 8, elumaja-suvila aadressil Strēlnieku prospekts 62 k-1 ja elumaja-pansion aadressil Poruka prospekts 45.

Regionaalse kaitse all on elumaja aadressil Strēlnieku prospekts 62 ja elumaja-pansion aadressil Poruka prospekts 43. Riikliku kaitse all on elumaja aadressil Strēlnieku prospekts 58 k-3.

## Viited

## Välislingid

## Pilte

Pilt:Beach_-_panoramio_(75).jpg|Jaundubulti rand
Pilt:Dubultu prospekts 60A.jpg|Dubultu prospekts 60A
Pilt:Ventas iela 8.jpg|Ventas iela 8
Pilt:Poruka prospekts 43 Jūrmala.jpg|Poruka prospekts 43
Pilt:Strēlnieku prospekts 62 Jūrmala arī.jpg|Strēlnieku prospekts 62
Kuksina mägi

**Kuksina mägi** on Haanja kõrgustiku idapoolse osa, Vaaksaare kõrgustiku kõrgeim tipp, kõrgusega 212 m üle merepinna. Kuksina mägi on Setomaa valla kõrgeim tipp.

Vaaksaare kõrgustik on moreenkingustik kus põllulaigud kõrgendike vahel vahelduvad metsatukade ja niitudega. Kuksina mägi asub Kuksina külas ning on kaetud metsaga. Meremäe valla kõrgeima tipuna pole mägi turismiobjektina siiski nii oluline kui samas kõrgustikus asuv Meremägi, mille tipu lähedal asub ka vaatetorn. Vaaksaare kõrgustikust põhja pool asub kuni Piusa jõe oruni ulatuv viljaka savipinnaga tasandik, mis on valdavalt põllustatud.

## Viited
Meremägi

**Meremägi** on kõrgendik Vaaksaare kõrgustikul, mis kuulub Haanja kõrgustiku idapoolsesse ossa. Kõrgus merepinnast on 204 m.

Vaaksaare kõrgustik on moreenkingustik, kus põllulaigud kõrgendike vahel vahelduvad metsatukkade ja niitudega. Meremägi asub Kalatsova ja Merekülä piiril. 

Meremäelt paistab selge ilmaga suurem osa Setumaast, Vastseliina kirik, Petseri kloostri kirikukuplid. Selge ilmaga võib näha ka Pihkva järve veepeegeldust, mille järgi on paikkond arvatavasti saanud nime, pidades Pihkva järve veepeegeldust mereks.

2008. aastal ehitas Meremäe vallavalitsus Meremäele vaatetorni ja laululava.

## Vaata ka
*Meremäe vaatetorn

## Viited
Pumpuri

**Pumpuri** on Läti linna Jūrmala osa. Asub Mellužist idas ja Jaundubultist läänes. 523 elanikku (2008). Aastal 1877 ehitati Firkside suguvõsa  rajatud rannamaja *Karlsbad* lähedale rongide peatuspaik Karlsbad, mis kandis vahepeal nime Melluži I ja  nimetati 1939. aastal Pumpuriks. Aastast 1959 Jūrmala koosseisus.

Pumpuris on elanud Rainis ja Aspazija.

Looduskaitse all on kaksteist Pumpuris kasvavat mändi. 

## Muinsusmälestised

Pumpurisse jääb osaliselt kohaliku kaitse all olev Vaivari-Asari-Melluži-Pumpuri-Jaundubulti suvilapiirkond.

Muinsusmälestistena on kohaliku kaitse all elumajad aadressil Līgatnes iela 6a, Braslas iela 6 k-2, Iecavas iela 3 k-1, Dubultu prospekts 125, Strēlnieku prospekts 68a ja Poruka prospekts 87 k-3, elumaja-suvilad aadressil Līgatnes iela 2A, Amatas iela 2A, Amatas iela 4/6, Dubultu prospekts 121, ning Strēlnieku prospekts 90 k-2, elumaja-pansionid aadressil Strēlnieku prospekts 78, Strēlnieku prospekts 78 k-1, Strēlnieku prospekts 92, Vaidavas iela 3 ja Vaidavas iela 3 k-2, Rainise ja Aspazija elupaik  Rainise ja Aspazija suvila ning Pumpuri raudteejaam.

Regionaalse kaitse all on elumaja aadressil Strēlnieku prospekts 84 k-2 ja koolimaja aadressil Kronvalda iela 8. Riikliku kaitse all on elumaja aadressil Dubultu prospekts 107.

## Viited

## Välislingid

## Pilte

Pilt:Pumpuri_-_panoramio_(17).jpg|Pumpuri rand
Pilt:Poruka 61.jpg|Rainise ja Aspazija elupaik
Pilt:Pumpuru vidusskola, Jūrmala.jpg|Pumpuri kool
Pilt:Līgatnes iela 6A Jūrmala 2022.jpg|Līgatnes iela 6a
Pilt:Strēlnieku prospekts 78, k-lit.7 Jūrmala.jpg|Strēlnieku prospekts 78
Druvciems

**Druvciems** on Läti linna Jūrmala osa. Asub Valterist idas, Lielupe jõe kaldal. Elanikke 286 (2008].

Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4.42 meetrit. 

## Viited
Postitalu

**Postitalu** (prantsuse keeles *ferme postale*) või **kirjatalu** (prantsuse keeles *ferme de lettres*) oli postiasutuse tüüp Eestis.

Postitalud asusid üksteisest keskmiselt 4 km kaugusel, neid oli umbes 2800. Postitaludes toimetati lihtkirjaposti (ka ajalehtede) vastuvõtmist ja väljaandmist ning müüdi postmarke, tempelmarke, postpaberit ja ümbrikke. Postitalu, kus polnud telefoni kõnepunkti, nimetati **kirjataluks**.

Postitalud olid avatud 2 tundi päevas. **Postitalunikud** ei saanud rahalist tasu, välja arvatud eritasu kirjade laialikandmise korral. Nende endi post toodi riigi kulul koju ja nende koju ehitati riigi kulul avalik telefoni kõnepunkt ja neil ei tulnud kanda telefoni abonementmaksu.