open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hommikteater

**Hommikteater** oli aastatel 1921–1924 Eestis tegutsenud teater.

Teater sai nime selle järgi, et plaanis oli anda etendusi pühapäevahommikuti kell 10, seega ajal, mil tavaliselt käidi kirikus.

Teater sai alguse rühmast asjaarmastajatest, kes tahtsid arendada teatri uut ühiskondlikku funktsiooni ja ekspressionistlikku teatrikeelt. 1918. aastal toimunud Elise Kevendi näitemängukursuste trupp otsustaski luua uue teatri. Juhiks, lavastajaks ja ideoloogiks sai August (Aggio) Bachmann. Trupiga liitusid Märt Laarman, J. Rummo, Nigol Andresen, Estoniast Hilda Gleser jt. Loominguprotsess oli kollektiivne ja kõrvalistele anonüümne (kavalehel ei esitatud näitlejate nimesid). Uued teatraalsed väljendusvahendid ja proovid olid tähtsamad kui lõpptulemus.

Kui Bachmann suvel 1923 suri, püüdis ta tööd jätkata Gleser, kuid hoolimata tema pingutustest suleti teater 1924. aastal mitmel põhjusel: poliitiline surve, majanduslik kitsikus ja stuudiotööle pühendunud juhi puudumine.

## Lavastused
* **"Igavene inimene"** (1921), A. Brust. Peaosas Bachmann. Hommikteatri jaoks oli oluline näidendi kompromissitu humanismiidee ja patsifism. Kandvaks kujundiks sai kõnekoori muusikaline partituur, mida toetas massistseenide plastiline liikumiskava. Iga roll algas kõnest, mille rütmikale oli allutatud liikumine. Bachmanni kavandite järgi tehti abstraktsed must-valged kostüümid, mis rikkusid traditsioone. Saalis oli tavalisest väikekodanlikust seltskonnast erinev publik.
* **"Mass-inimene"** (1922). Peaosades Gleser ja Bachmann. Põhiideeks oli 20. sajandi sotsiaalne revolutsioon. Peaosaliste taustaks oli massi kujutav töölisklass.
* **"Inimesed"** (1923). Pantomiimiline draama, mille ülesehitus filmilikult fragmentaarne ja verbaalne osa oli marginaalne. Rõhk oli tegelaste siseelu väljendaval miimikal ja žestidel.
* **"Maa"** (1924). Lavastust mängiti Estonia laval. Seekord oli määrav osa kõnel, mitmed pildid mängiti pimeduses. Lavastas Hilda Gleser, kes trupi liikmete meelest suutis ainsana Bachmanni tööd jätkata. Kujundus sündis Gleseri ja Aleksander Tuurandi koostöös, maalitud dekoratsioon puudus, kasutati esemeid Estonia „Masinahävitajate“ lavastusest.

## Viited
1954. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

Esimesed **[[NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes]]** peeti Leningradis M. Tšigorini nimelises maleklubis 1954. aasta septembris.
Tallinna Töölisteater

**Tallinna Töölisteater** (1941–1944 **Väiketeater**) oli teater, mis tegutses aastatel 1926–1944 Tallinnas. 

## Ajalugu
Teater asutati aastal 1926. Selle ideelise ja kunstilise suuna sõnastajateks olid Priit Põldroos ja Hugo Reiman:

Teatri ülesandeks oli tööliste elu ja klassivõitluse kujutamine, kuid teater polnud parteistunud. Algul telliti lavastusi Draamastuudio Teatrilt, kuid 1929. aastal sõlmiti lepingud kutseliste näitlejatega. Lavastajatena tegutsesid Priit Põldroos, Hilda Gleser (suri 1932) ja Andres Särev. Kunstiline kujundaja oli Herbert Tamm. 1930. aastal kolis teater Estonia endisesse majja Sakala tänav 6. Teatri ülalpidaja oli Tallinna Töölisteatri Ühing.

Töölisteater andis nädalas keskmiselt kaheksa etendust. Uue teatrihoone ehitamiseks omandas teater Maakri tänaval suure ehituskrundi, kuhu alustati 1939/1940. aastal uue hoone projekteerimist. Praegu kõrgub seal Radisson Blu Sky Hotel.

Aastal 1941 panid Saksa okupatsioonivõimud teatrile nimeks Väiketeater. 1944. aasta sügisel sai teatrist Eesti NSV Riiklik Noorsooteater.

## Lavastusi

*"Tuulte pöörises" (1929), August Kitzberg. Lavastajad Gleser ja Priit Põldroos. Aegunud kohti kärbiti ning mõned kirjeldatud sündmused esitati massistseenidena. Kriitika reageeris ühiskondlik-poliitiliste rõhkude esiletoomisele vastuoluliselt.
*"MOB" ehk "Kristus Läänelinnas" Sinclair-Glagolini komöödia 12 pildis. Lavastaja: Paul Sepp. Dekoratsioonid Edmond Arnold Blumenfeldt.
*"Möirga, Hiina!" (1932), Tretjakov. Lavastas Andres Särev. Dokumentaaldraama, mille teksti täiendati päevauudistega Hiinast.

*"Kosjasõit" (1932), August Kitzberg. Lavastas Priit Põldroos. Rekvisiidid olid kas olustikuliselt ehtsad või teatraalselt grotesksed ning tegevuskohti markeeriti fotoprojektsioonidega. Pani aluse sünteetilisele lavastusstiilile, st sõna, liikumine ja muusika moodustasid ühtse terviku.
*"Lõhutud kruus" (1932), Heinrich von Kleist. Lavastas Priit Põldroos. Ühendas rahvaliku ja olustikulise temaatika ning mängulise ja operetliku laadi.

*"Vaese mehe ututall" (1932), August Mälk. Lavastaja Andres Särev. Teksti julgelt kärbitud ja pingestatud. Menu tulenes Ruts Baumani värvikast rollist.

## Viited

## Välislingid
*Kahe kümnendi teater – Tallinna Töölisteater
*Tallinna töölisteatri unustatud põnev lugu
Tarbatu Hiis

**Tarbatu Hiis** (ametliku nimega **Kogudus Tarbatu Hiis**) on taaralaste ühendus.

Tarbatu Hiis asutati aastal 2003 Addold Mossini ja Andro Roosi osalusel.

Ühendus on kirjastanud "Hiielauliku" (2003).

## Vaata ka
*Päikese Hiis
*Mäe Hiis
Karl Ader

**Karl Ader** (varjunimi **Kaarup**; 20. märts 1903 Kavastu vald – 18. juuni 1993 Tallinn) oli eesti lavakõneõpetaja, lavastaja, näitleja ja lastekirjanik.

## Haridus
*1924 lõpetas Tartus teatrikursused ja 1925 Tartu Õpetajate Seminari
*Õppis aastatel 1926–1935 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (ei lõpetanud)

## Töökäik
*Töötas aastatel 1934–1937 Tartus draamastuudio kõnetehnika ja näitlejameisterlikkuse õppejõuna
*Oli Eesti Ringhäälingu Tartu stuudio diktor
*1937–1940 Lastelehe toimetaja
*1941 kirjastuse Pedagoogiline Kirjandus peatoimetaja
*1942–1944 Vanemuise näitejuht
*1944–1963 Ugala näitejuht
*1969–1986 oli Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri lavakõneõppejõud

## Lavastusi
*Tulus amet (1946), Ostrovski
*Mauruse kool (1955 ja 1961), A.H.Tammsaare
*Kummitused (1956), Ibsen
*Armuleivasööja (1958), Turgenev
*Lõpp-peatus (1962), Remarque
*Orpheus laskub põrgusse (1963), Williams
*Onu Tik-Taki seiklused (ETV 1981), Donald Bissett

## Tunnustus
* Eesti NSV teeneline kunstitegelane, 1957
* Priit Põldroosi nimeline auhind, 1985
* Eesti Loodusuurijate Seltsi auliige

## Mälestuse jäädvustamine
Aastal 2003 asutas Eesti Teatriliit näitleja Kalju Orro ettepanekul Karl Adra nimelise auhinna, mille pälvib Karl Adra sünniaastapäeval, 20. märtsil draamanäitleja, kelle korrektne eesti keel, kõnekultuur ja sõnumi selgus kõige paremini publikuni jõuab.

## Teosed
* "Kui mina olin veel väikene mees..." (mälestusteraamat lastele, 1986)
* "Kui mina sirgusin suuremaks" (eelmise järg, 1989)

## Viited

## Kirjandus
* Karl Kelgu (Kalle Kurg). "Karl Ader 70" – Looming 1973, nr. 4, lk. 701
* Eerik Teder, "Kaarup ja kirjandus" – Keel ja Kirjandus 1993, nr. 12, lk. 759
* "Kaarup, nimi eesti kultuuris: Karl Ader (1903-1993)".  Artikleid, intervjuusid mälestusi, bibliograafia. Koostaja Ivika Sillar, toimetanud Reet Neimar. Eesti Teatriliit, Eesti Muusikaakadeemia Kõrgem Lavakunstikool, Tallinn 2003, 286 lk.

## Välislingid
* Toomas Lõhmuste, "Kaarup ja emotsionaalsed võluväljad (Teater. Muusika. Kino 2003, nr. 3, lk. 42–44)
* 
* Karl Ader portaalis "Tartu ilukirjanduses"
Rudolf Allabert

**Rudolf Allabert** (3. september 1939 Gattšina – 10. märts 2011 Tallinn) oli eesti lavastaja, teatrinäitleja ja pedagoog.

Rudolf Allabert lõpetas 1957. aastal Rakvere I Keskkooli, aastatel 1957–1959 õppis Rakvere Teatri õppestuudios. Seejärel oli Rakvere Teatri näitleja. Aastatel 1961–1965 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris, mille lõpetas II lennus. Tema juhendajad olid Voldemar Panso ja Vello Rummo.

Ta oli lavakunstikateedri II lennu lõpetajana 1965. aastal üks Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri asutajaid, töötas seal näitleja ja lavastajana kuni 1993. aastani. Aastatel 1986–1992 oli ta Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri kunstiline juht. 

Allaberdi tuntumad lavastused olid Astrid Lindgreni "Karlsson tembutab jälle" (1972), Mark Twaini "Tom Sawyeri seiklused" (1974), Yves Jamiaque'i "Härra Amilcar" (1983), James Goldmani "Lõvi talvel" (1985) ja David Pownalli "Meistriklass" (1988). Mälestusväärseteks on peetud tema rolle Kalju Komissarovi lavastustes "Protsess" (1975), "Veri mullal" (1976) ja "Prokurör" (1978) ning Mati Undi lavastuses "Ma armastasin sakslast" (1980).

Aastatel 1977–2001 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuurhariduse õppetooli õppejõud (1986. aastast dotsent). 

Ta on mänginud enam kui 30 filmis ning paljudes telesarjades ja kuuldemängudes. Samuti on ta kirjutanud dramatiseeringuid. Temast on Urmas Vadi näidend "Rudolf Allaberdi testament" (2012).

## Tunnustus
* 1980 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Looming
### Teatrirolle

*"Veri mullal" – Lauri Pent
*"Peaproov" – Juhan/Johannes
*"Prokurör" – Bojan 
*"Pandimaja" – pandimajapidaja 
* "Ma armastasin sakslast" - Oskar

### Filmirollid
* "Keskpäevane praam" (Jumbu; 1967)
* "Inimesed sõdurisinelis" (Kalm; 1968)
* "Metskapten" (Lauri; 1971)
* "Tuuline rand" (Tüürimees; 1971)
* "Verekivi" (Kaspar; 1972)
* "Indrek" (1975)
* "Surma hinda küsi surnutelt" (1977)
* "Karikakramäng", "Salakütt" (Robert; 1977)
* "Tuulte pesa" (Jüri Piir; 1979)
* "Metskannikesed" (Andres; 1980)
* *Tarāns* 
* "Naerata ometi" (1985)
* "Saja aasta pärast mais" (1986)
* "Dubultnieks" (1986)
* "Viktoriya" (1988)
* "Surmatants" (Lübecki raehärra; 1991)
* "Wikmani poisid" (Härra Tooder; 1995)

## Isiklikku
Ta oli alates 1960. aastast abielus näitleja ja rekvisiitor Illi Allaberdiga.

## Viited

## Välislingid
* Rudolf Allabert 70: lurjused, roosamanna ja aednikukutse / Rudolf Allaberti intervjueerinud Madis Kolk; kommenteerinud Margo Teder ja Urmas Vadi – Postimees 3. september 2009, lk 14–15
* Vastab Rudolf Allabert (PDF-fail) / intervjueerinud Jaanus Kulli – Teater. Muusika. Kino 2009, nr 12, lk 4–20; intervjuu järg: TMK 2010, nr 1, lk 40-43
* Suri näitleja ja lavastaja Rudolf Allabert – Postimees.ee 10. märts 2011
Transilvaania valitsejate loend

**Transilvaania valitsejate loend** loetleb Transilvaania valitsejaid alates 10. sajandist kuni selle liitmiseni Rumeeniaga 1918. aastal.
Jõuandur

**Jõuandur** on andur millega registreeritakse jõu suurust ning vastavust ettenähtule. Jõudude mõõtmiseks kasutatakse kalibreeritud elastseid mehaanilisi muundureid koos deformatsioonianduritega. Väikeste deformatsioonide mõõtmiseks sobivad mitmesugused tajurid, sealhulgas tensotajurid. 

## Ehitus

Jõuandurite ehitus sõltub kasutusotstarbest ning mõõdetava jõu suurusest. Siiski on kõigil jõuanduritel üks ühine omadus. Nimelt mõõdetakse kõigis jõuandurites elastse mõõtekeha deformatsiooni, kusjuures anduris on deformeeritavaid pindu, mis jõu toimel kokku surutakse ning pindu, mis sama jõu toimel välja venitatakse. Hiljem teisendatakse tajuri deformatsiooni muutus jõu muutuseks.
Edogawa

**Edogawa** (jaapani 江戸川 *Edogawa* 'Edo jõgi') on ringkond Jaapanis, Tokyo idaosas. Ringkond on nime saanud kirdepiiril voolava Edo jõe järgi.

Edogawa on idapoolseim Tokyo ringkondadest. Piirneb idas Urayasu ja Ichikawa linnaga Chiba prefektuuris.

Edogawa eriringkond moodustati 1937. aastal seitsme linna ja küla liitmise teel.


Shutoko kasai-junction east.jpg|Kasai ristmik
Japanese-National-Route-14-KeiyoRoad-at-Edogawa-ward.jpg|Maantee nr 14


## Viited

## Välislingid

*Edogawa koduleht
Relee

**Relee** (prantsuse k *relais* ′vahetus′) on seadis, mis välisele füüsikalisele toimele (sisendsignaalile) reageerides muudab hüppeliselt oma väljundtoimet (väljundsignaali). Laiemas tähenduses on relee aparaat, mis peale hüppelise toimega releeosa sisaldab ka andurit (tajurit), võrdlus-, täitur- või muud seadist. Andurseadis, näiteks relee mähis, võtab vastu releele mõju avaldava ja relee rakendumiseks tarviliku signaali. Täiturseadis, näiteks kontaktid avaldavad mõju juhtimisvooluahelale. Vaheorganid, näiteks vedrud, annavad mõju tajurilt täiturile.

Tänapäeval on levinuimad trükkplaadile monteeritavad elektromehaanilised pisireleed (vt keelrelee) ja lülitustransistoride või türistoridega pooljuhtreleed. Niisugused releed valmistatakse enamasti integraallülitustena.

## Liigitus
Sisendvooluahela järgi:
*Primaarrelee
*Sekundaarrelee
*Vaherelee

Sisendtoime laadi järgi on releed:
***elektrilised** (reageerivad elektrivoolu tugevusele, pingele, sagedusele, võimsusele, elektriahela takistusele, induktiivsusele või mahtuvusele);
***mehaanilised** (reageerivad nihkele, kiirusele, kiirendusele, rõhule, jõule või muule mehaanilisele suurusele);
***soojuslikud** (reageerivad temperatuurile või soojusvoole);
***optilised** (reageerivad valgustugevusele või valgustatusele);
***akustilised** (reageerivad helirõhule või helivõngete sagedusele.

Väljundtoimete arvu järgi eristatakse kahe- ja kolme- jne positsioonilisi releesid.
 
Ehituse ja tarbitava energia laadi järgi on releed:
***elektrilised**,
***mehaanilised**,
***hüdraulilised**,
***pneumaatilised**.

Relee väljundvooluahela sisse-, välja- või ümberlülitamine võib toimuda elektriliselt mehaaniliste kontaktide abil või elektrooniliselt.

Seatava rakendumisajaga mehaanilist või elektrilist ajamehhanismi sisaldav aegrelee võimaldab seadmete või seadmeosade järjestikuse toimimise vahele tekitada vajaliku ajavahemiku (viite).

## Kasutamine
Elektromehaaniline relee võeti kasutusele telefonsides ja raudtee kontrollisüsteemides juba 19. sajandil. Tugevvoolutehnikas on releeprintsiip teostatud kontaktorina.

Releesid kasutatakse näiteks temperatuuriregulaatorina (triikrauas, külmikus), signalisaatorina, automaatlülitina ja kaitsmena. Releesid kasutatakse ka elektriseadmete distantsjuhtimiseks ning vooluahelate eemalt kommuteerimiseks.


Finder low-power relays.JPG|Firma Finder GmbH releed DIN-liistul
GE 686083 relay.JPG|Impulssrelee ehk mälurelee
Light relay Steinel Lightmatic 2000.JPG|Fotorelee
Old USSR time relays VL-64UHL4 KL32.JPG|Kalinini tehases Tallinnas toodetud aegrelee


## Vaata ka
*Polariseeritud relee
*Pooljuhtrelee

## Viited
Kimi ga yo

**Kimi ga yo** (君が代) on Jaapani riigihümn ja seejuures üks maailma lühemaid.

Ametlikult on hümn kasutusel alles 1999. aastast, mil ta seadusega vastu võeti, enne seda oli ta kasutusel mitteametlikult.

## Tekst
Hümni tekstiks on 12. sajandi *waka*-stiilis luuletus, millele kirjutas meloodia Hayashi Hiromori 1880. aastal.

Jaapanikeelne tekst

:Kimi ga yo wa (君が代は)
:Chiyo ni, (千代に)
:Yachiyo ni (八千代に)
:Sazare ishi no, (細石の)
:Iwao to narite, (巌となりて)
:Koke no musu made. (苔の生すまで )
Endel Ani

**Endel Ani** (31. mai 1925 Laatre vald, Valgamaa – 15. detsember 1985 Tartu) oli eesti ooperilaulja (tenor).

Aastast 1944 töötas ta Vanemuises ooperikooris, hiljem ooperi- ja operetisolistina.

Ani esines ka kontserdi- ja oratooriumilauljana.

Ta mängis filmides "Kevade" ja "Suvi" köstrit.

## Isiklikku
Tema poeg on Ahto Ani.

## Rolle
* "Vikerlased" (Ülo)
* "Katerina Izmailova" (Sergei)
* "Tasuleegid" (Neeme)
* "Faust" (Faust)
* "Traviata" (Alfredo)
* "Laanelill" (Paul Kalla)
* "Kevade" ja "Suvi" (Köster)

## Tunnustus
*1960 – Eesti NSV teeneline kunstnik
*1976 – Eesti NSV rahvakunstnik
Hea lugu (heliriba)

"**Hea lugu**" on ansambli Genialistid 2001. aastal ilmunud heliriba muusikalile "Hea lugu".

## Laulud
#"Meie linn"
#"Õnn on sinine auto"
#"Tropikaalpäevad"
#"Minu selg"
#"Pikad alleed"
#"Daaneki laul"
#"Oota ja looda"
#"Rannatantsupeod"
#"Rännutee"
#"Jõulukellad"
#"Kollased lehed"
#"Fuuga"
#"Hullud hinnad"
#"Pimedus taandub"
#"Sa oled hea"
Vanad ja kobedad saavad jalad alla (heliriba)

"**Vanad ja kobedad saavad jalad alla**" on ansambli Genialistid 2003. aastal ilmunud heliriba samanimelisele filmile.

Album ilmus Hitivabriku väljaandes nii helikassetil kui ka CD-l.

## Laulud
#"Värav"
#"Anna mulle end (Pump!)"
#"Kalamaja"
#"Kell 7 am"
#"Mis nüüd"
#"Mustla"
#"Tänulaul"
#"Stuudio"
#"Alla"
#"Ranger"
#"Tantsivad kõik"
#"Kohvikumuusika"
#"Rock'n'roll ja boogievoogie"
#"Kuppelmaastik"
#"Kohtumine"
#"Case Closed"
#"Tee lahti rasta aknad"
#"Vabadus"
#"Lollid"
#"Murtud Süda"
#"Become a Pilot"
#"Leekiv armastus"

## Viited
1991. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**XXXVII [[NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes]]** peeti Orjolis 1991. aastal. See oli viimane aasta, kui veel selle riigi meistreid selgitati. 

Rahvusvahelises kabes tuli 1991. aasta NSV Liidu meistriks 1983. ja 1986. aastal Vene kabes meistriks tulnud moskvalane Aleksandr Švartsman.
Gentel-Dentel

"**Gentel-Dentel**" on ansambli Genialistid 2004. aastal ilmunud album.

## Laulud
#"Kati karu"
#"Mina ka!"
#"Tingel tangel"
#"Põdra maja"
#"Karulaane jenka"
#"Kaks Otti"
#"Grammatiska"
#"Hanepojad"
#"Kurg ja konn"
#"Nuku hällilaul"
#"Ema"
#"Ehitame maja"
#"Leekiv armastus"
#"Unelaul"
#"Jorupilli jonn"
#"Kalakesed"
#"Õpetaja"
#"Gentel dentel"
#"Mis nüüd"

## Välislingid
*
Genialistid olid siin

"**Genialistid olid siin**" on ansambli Genialistid 2004. aastal ilmunud album.

## Laulud
#"Kuule Ülle"
#"Sõbrad"
#"Feng shui"
#"Võõras lõhn"
#"Leekiv armastus"
#"Naistele meeldib"
#"Meremeeste laul 3-4"
#"Ebanormaalne mees"
#"Kalbassa"
#"Loom meie vahel"
#"Mood ja musoon"
#"Reddae"
#"Allavooluteed"
#"Täna ma ei skoori"
#"Kapi taga"
#"Ime"
#"Andke mulle minu osa"

## Välislingid
*
Braun

**Braun** (saksa keeles 'pruun') on sageli esinev perekonnanimi:

* Carl Ferdinand Braun, saksa füüsik, Nobeli auhinna laureaat
* Eva Braun, Hitleri armuke, abikaasa
* Karl Ferdinand Braun, saksa füüsik 
* Lily Braun, saksa kirjanik, feminist
* Maximilian Gustav Braun, saksa zooloog
* Sabine Braun, saksa kergejõustiklane, seitsmevõistleja
* Wernher von Braun, saksa päritolu konstruktor

**Braun** on ka ettevõtte nimi:

*Braun GmbH, saksa elektroonikafirma
*Braun Photo Technik GmbH, saksa elektroonikafirma (tahvelarvutid)

## Vaata ka

*B. Braun Melsungen AG, ravimifirma
1955. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**II [[NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes]]** peeti 8.–28. septembrini 1955. aastal Minskis.

Turniiril jagasid esikohta Maks Šavel ja Iser Kuperman. Järelmatši võitis aga tulemusega 9-7 (+3 =3 -2) Iser Kuperman ning nii kuulus meistritiitel nagu esimesel tšempionaadil temale.

Järelmatš peeti aga Moskvas.
Maret Kark

**Maret Kark** (sündinud 10. veebruaril 1954) on eesti orientalist.

Maret Kark on õpetanud Tartu Ülikoolis ja mujal sanskriti ja tiibeti keelt ning Sise-Aasia ja Tiibeti ajalugu. 

Ta on juhtinud Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi ning on olnud Tibetoloogia Instituudi juht.

## Publikatsioone

*"Tiibeti välispoliitika XX sajandi alul", "Akadeemia" 8/2005, lk 1651-1688.
*"Tühjus versus lõpmatus: Varajaste tiibeti dzogtšeni upadeša tekstide tõlgendamisvõimalustest", "Akadeemia" 9/2006, lk 1955-1977.
*"Ühiskondlik-poliitiline liikumine Tiibetis 20. sajandi alul", "Akadeemia" 1/2003, lk 101-129.

## Viited

## Välislingid

* Budoloogia vaatekoht budalastele
Polüneesia

**Polüneesia** (kreeka keeles πολύς – 'palju', νῆσος – 'saar') on geograafiline ja kultuuriline piirkond Vaikses ookeani kesk- ja lõunaosas. Hõlmab üle 1000 saare alal, mis ulatub Hawaii saartest põhjas Uus-Meremaani edelas ja Lihavõttesaareni kagus. Teised olulised saarestikud on Samoa, Tonga, Cooki saared, Prantsuse Polüneesia ja Tuvalu.

Nime "Polüneesia" (*Polynésie*) kasutas esimesena 1756. aastal prantsuse kirjanik Charles de Brosses, kes pidas sellega silmas kõiki Vaikse ookeani saari. 1831. aastal pakkus Jules Dumont d'Urville Société de Géographie loengus välja kitsama määratluse. Vaikse ookeani lõunaosas asuvaid saari on sageli nimetatud ka Lõunamere saarteks. Hawaii saari on sageli peetud Lõunamere saarte osaks nende suhtelise läheduse tõttu Vaikse ookeani lõunaosa saartele, kuigi tegelikult asuvad need Vaikse ookeani põhjaosas. Teine kasutusel olev termin, mis seda ebakõla väldib, on "Polüneesia kolmnurk".

## Geograafia
### Geoloogia
Polüneesiat iseloomustab väike maa-ala, mis paikneb väga suurel osal Vaikse ookeani kesk- ja lõunaosast. See hõlmab umbes 300 000 – 310 000 ruutkilomeetrit maad, millest enam kui 270 000 km2 moodustab Uus-Meremaa. Ülejäänud osast umbes poole moodustab Hawaii saarestik. Enamik Polüneesia saari ja saarestikke, sealhulgas Hawaii saared ja Samoa, on tekkinud vulkaanide tegevuse tulemusel. Teised Polüneesia maamassid – Uus-Meremaa, Norfolki saar ja Ouvéa saar on suures osas uppunud Zealandia pinnale jäänud osad. Arvatakse, et enamik Zealandia mandrist vajus merre 23 miljonit aastat tagasi.

Polüneesia vanimad kivimid on leitud Uus-Meremaalt, need arvatakse olevat umbes 510 miljonit aastat vanad. 

### Geograafiline ala
Polüneesia koosseisu kuuluvad järgmised riigid ja maad:
*Hawaii (Ameerika Ühendriigid) 
*Uus-Meremaa
*Prantsuse Polüneesia (Prantsusmaa)
*Wallis ja Futuna (Prantsusmaa)
*Samoa
*Ameerika Samoa (Ameerika Ühendriigid)
*Lihavõttesaar (Tšiili)
*Cooki saared (Uus-Meremaa)
*Niue (Uus-Meremaa)
*Tonga 
*Tuvalu
*Pitcairn (Suurbritannia)
*Tokelau (Uus-Meremaa)

Lisaks on väikesed polüneeslaste asulad Paapua Uus-Guineas, Saalomoni saartel, Karoliinidel ja Vanuatul. Tugevate Polüneesia kultuuriliste tunnustega saarerühm väljaspool seda suurt kolmnurka on Fidžist põhja pool asuv Rotuma. Rotuma elanikel on palju ühiseid jooni polüneeslastega, kuid nad räägivad mittepolüneesia keelt. Mõnel Fidžist kagus asuval Lau saarel on Tongaga tugevad ajaloolised ja kultuurilised sidemed. Kuid sisuliselt jääb Polüneesia kultuuriterminiks, mis viitab ühele kolmest Okeaania osast (teised on Melaneesia ja Mikroneesia).

## Majandus

Enamik iseseisvaid Polüneesia saari, välja arvatud Uus-Meremaa, saab suure osa oma sissetulekutest välisabist ja teistes riikides elavate inimeste rahaülekannetest. Mõned pered julgustavad noori minema sinna, kus nad saaksid teenida palju raha, millega ülal pidada oma kodumaal elavaid sugulasi. Paljud Polüneesia kohad, näiteks Lihavõttesaar, täiendavad seda turismist saadava tuluga. Mõnel Polüneesia riigil on ka ebatavalisemaid sissetulekuallikaid, näiteks Tuvalu on turustanud oma .tv Interneti tippdomeeni.

## Vaata ka
*Mikroneesia
*Melaneesia

## Viited
Eesti-Tiibeti Kultuuriselts

**Eesti-Tiibeti Kultuuriselts** on 1997. aastal Tartus asutatud Tiibeti kultuuri uurimise ja säilitamisega tegelev selts. 

Selts jätkab Tartu orientalistikatraditsioone, mille tuntuimaks esindajaks on 1956. aastal Pent Nurmekunna asutatud ja aastaid Linnart Mälli  juhitud orientalistikakabinet (praegu Orientalistikakeskus).

Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi juhatuse esimees on Laur Järv.

## Välislingid
* Eesti-Tiibeti Kultuuriseltsi koduleht
Nikolai Morozov

**Nikolai Morozov** (vene keeles Николай Александрович Морозов; 7. juuli (vkj 25. juuni) 1854 – 30. juuli 1946) oli vene ajaloolane, keemik, füüsik, astronoom ja revolutsionäär.

Ta on tuntud eelkõige üldtunnustatud ajaloolise kronoloogia vaidlustajana.

Morozov väitis, et Johannese ilmutuse raamat kirjeldab päriselt toimunud sündmusi, nimelt Väike-Aasias ja Kreekas nii tollal kui tänapäeval üsna levinud maavärinat. Samuti uskus ta, et ilmutuse raamatu teksti põhjal saab järeldada taevakehade asukohta ja nende põhjal kindlaks teha kirjeldatud sündmuste aja. Morozov sai selleks ajaks oma arvutuste tulemusena aasta 395, mil kristlus oli juba üldlevinud ja Vana-Rooma riigiusk. Morozov võttis seda mitte omaenese hüpoteesi, vaid üldlevinud kronoloogia ekslikkuse märgina. Ühtlasi väitis ta, et Ilmutuse raamatu autor ja Johannes Kuldsuu olevat olnud üks ja sama isik.

Kriitikud juhtisid tähelepanu sellele, et Morozovi dateering on vastuolus Ilmutuse raamatu enese mitme salmi ja varaste kristlike autorite kommentaaridega. Morozov lükkas kogu kriitika tagasi, väites oma dateeringu põhinevat astronoomial.

Morozov jätkas kogu senise ajaloo dateeringu ümbervaatamisega. Tema hinnangul toimusid kõik ajaloolised sündmused palju sajandeid hiljem kui üldiselt kombeks arvata, näiteks Jeesus Kristuse ristilöömine olevat toimunud aastal 368. Temale kuulub ka hüpotees, et Vana-Roomat, Vana-Kreekat, Vana-Egiptust ja Süüriat valitsesid samad kuningad, kellele lihtsalt igal maal anti omakeelne nimi.

Morozovi kronoloogiaalased kirjutised ei ole kunagi olnud üldtunnustatud. Tema kaasaegsed ajaloolased kritiseerisid neid tugevasti. Tänapäeval on tema töid edasi arendanud Anatoli Fomenko, kuid populaarseks pole need saanud.

Osales Teises maailmasõjas (88-aastaselt) vabatahtlikuna. Kaks Lenini ordenit, Tööpunalipu orden, medal Leningradi kaitsmise eest, medal vapra töö eest Suures isamaasõjas.

Morozovi järgi on nimetatud alev Imeni Morozova Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis.

## Mainimine ilukirjanduses

Olev Remsu romaan "Kurbmäng Paabelis" kirjeldab Morozovi poolt tehtud ajaloo ümberdateerimist.
Jean Hardouin

**Jean Hardouin** (ladina **Joannes Harduinus**; 23. detsember 1646 Quimper – 3. september 1729 Pariis) oli prantsuse teoloog, filoloog ja ajaloolane.

Hardouin esindas allikakriitika äärmuslikku suunda, kaheldes kõigis tunnustatud ajalooallikais. Tema arvates oli kogu 14. sajandist varasem kirikuajalugu väljamõeldis ja põhines hilisematel võltsingutel. Võltsijateks olid tema sõnul ateistid ja ketserid (nagu John Wycliffe, Martin Luther ja Jean Calvin), kes kasutasid seda oma vaadete propageerimiseks. Võltsingus olevat osalenud kõik vanemad vaimulikud ordud (peale jesuiitide). Muuhulgas olevat välja mõeldud kirikuisad (nagu Augustinus), ajaloolised ketserid (nagu ariaanlased), enamik paavste ja pühakuid. Võltsitud olevat ka kreeka- (mis põhjendasid katoliku kirikust sõltumatu õigeusu kiriku eksistentsi enne 14. sajandit) ja heebreakeelsed allikad. Katoliku kiriku õpetus seevastu põhines muutmatul kirjutamata ja anonüümsel traditsioonil ja ladinakeelsel piiblil.

## Välislingid
*[Artikkel Catholic Encyclopedias (1913)](http://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Jean_Hardouin)
*Jean Hardouin’s Theory of Universal Forgery
Heribert Illig

**Heribert Illig** (sündinud 1947 Vohenstraußis) on saksa ajaloolane, kes arendas välja pseudoajaloo valdkonda kuuluva nn , mille kohaselt varajast keskaega (614–911) pole kunagi eksisteerinud. Kõik sellel perioodil toimunud ajaloosündmused on Illigi arvates valesti dateeritud. Valitsejad, kes sellel perioodil elasid, on tema arvates tühipaljas võltsing.

Illigi teooriaid on tugevalt mõjutanud Immanuel Velikovski ajaloorevisionism ja katastrofism. Neid on edasi arendanud Hans-Ulrich Niemitz.

Tema hüpotees pole erilise tähelepanu osaliseks saanud.

## Teosed

* *Das erfundene Mittelalter. Die größte Zeitfälschung der Geschichte. Hat Karl der Große je gelebt?*, Ullstein 2004, ISBN 3-548-36429-2
* *Das Friedell-Lesebuch*, C.H. Beck 1998, ISBN 3-406-32415-0
* (koos Franz Löhneriga) *Der Bau der Cheopspyramide*, Mantis 1998, ISBN 3-928852-17-5
* *Wer hat an der Uhr gedreht?*, Ullstein 2003, ISBN 3-548-36476-4 
* (koos Gerhard Anwanderiga) : *Bayern in der Phantomzeit. Archäologie widerlegt Urkunden des frühen Mittelalters.*, Mantis 2002, ISBN 3-928852-21-3
* (koos Gunnar Heinsohniga) : *Wann lebten die Pharaonen?*, Mantis-Verlag, 2003 ISBN 3-928852-26-4
* "Die veraltete Vorzeit", Mantis-Verlag, 2006, ISBN 3-928852-31-0
Poliitik

**Poliitik** on inimene, kes on aktiivselt tegev poliitikas, kuuludes kas mõnda erakonda või poliitilisse rühmitusse või väljaspool neid sõltumatu poliitikuna. Poliitik tavaliselt omab oma maailmavaadet ja ideid ühiskonna ja riigi toimimise küsimustes ning osaleb valimistel, et oma vaateid realiseerida omavalitsuse, riigi või rahvusvahelisel tasandil (nt Euroopa Liit), osaledes seadusloomes, eelarvearutlustes ning valitsemises. 

## Välislingid
4004 eKr

**4004. aasta enne Kristust**
## Sündmused
* 22. oktoober – Jumal lõi maailma (James Ussheri järgi).
* 23. oktoober – sündis Aadam (sama allikas)
Alois Hitler

**Alois Hitler** (sündinud **Alois Schicklgruber**, 7. juuni 1837 – 3. jaanuar 1903) oli Austria tolliametnik, kes on tuntud eeskätt Adolf Hitleri isana.

Sündinud Maria Schicklgruberi vallaslapsena kui Alois Schicklgruber, laskis ta 6. jaanuaril 1877 oma nime muuta Alois Hitleriks oma väidetava isa Johann Georg Hiedleri järgi. Tema 12 aastat hiljem sündinud poeg Adolf Hitler pole – vastupidi levinud eksiarvamusele – kunagi kandnud Schicklgruberi perekonnanime.

Hitler oli kolm korda abielus. Esimest korda abiellus ta 1873 tolliametniku 50-aastase jõuka tütre Anna Glasl-Höreriga. Naine oli juba abielludes haige või haigestus varsti pärast pulmi. Aloisil oli palju armukesi, mistõttu Anna pöördus kohtusse ja 7. novembril 1880 sõlmiti kokkulepe, mille põhjal Anna asus mehest lahku elama. 6. aprillil 1883 Anna suri.

Pärast Annast lahku kolimist hakkas Hitler kokku elama 19-aastase Franziska Matzelsbergeriga, kes oli varemgi tema armuke olnud. Teda hüüti Fanniks. Neiu oli teenija selles üürimajas, kus Hitler korterit üüris. 13. jaanuaril 1882 sündis neil poeg, kes sai isa järgi nimeks Alois, aga kuna ta sündis väljaspool abielu, sai ta emalt perekonnanime Matzelsberger. Pärast Anna surma oli neil võimalik omavahel abielluda ja abielu sõlmiti 22. mail 1883. 22. juulil 1883 sündis neil tütar Angela Hitler. Seejärel sai Franziska kopsuhaiguse ja suri sellesse 10. augustil 1884 kõigest 23-aastaselt.

Juba 1876, veel Annaga abielus olles, võttis Hitler endale teenijaks 16-aastase Klara Pölzli, kes oli tema onu lapselaps. Nähtavasti sai Klara üheks Aloisi armukeseks, igatahes käskis Anna oma mehel neiu majast minema saata ja Alois tegigi seda. Kui Franziska oli nii haigeks jäänud, et ei saanud majapidamistöid teha, kutsus Alois Klara tagasi oma naise ja laste eest hoolitsema ning Klara tegigi seda, jäädes majapidajaks ka pärast Franziska surma. Klara oli Franziskast aasta võrra vanem.

Klara ja Alois olid nii lähedalt sugulased, et vajasid omavahel abiellumiseks kiriku luba. See saabus ja abielu sõlmiti 7. jaanuaril 1885. Selleks ajaks oli Klara rasedaks jäänud ja nende esimene laps, poeg Gustav sündis 17. mail 1885. 25. septembril 1886 sündis tütar Ida. 1887. aasta talvel surid Gustav ja Ida mõlemad difteeriasse. 20. aprillil 1889 sündis neil poeg Adolf Hitler ja juunis 1892 poeg Otto, kes suri mõni päev hiljem. 24. märtsil 1894 sündis poeg Edmund, kes 28. veebruaril 1900 suri leetritesse. Lõpuks sündis neil 21. jaanuaril 1896 tütar Paula. Aloisi ja Klara neljast lapsest said täiskasvanuks üksnes kaks, Adolf ja Paula.

## Viited
Maria Schicklgruber

**Maria Anna Schicklgruber** (15. aprill 1795 Strones, Waldviertel, Austria ertshertsogkond – 7. jaanuar 1847) oli Adolf Hitleri isapoolne vanaema.

Maria sündis taluniku üheteistkümnelapselises peres, kus ainult 6 last elasid üle lapsepõlve. Maria oli katoliiklane ning põhiline osa andmeid tema kohta pärineb kirikumärkmetest. 1821. aastal, kui Maria oli 26-aastane, suri tema ema ning Maria sai pärandusena 74,25 kuldnat, mille paigutas orbude fondi. 1838. aastaks oli summa rohkem kui kahekordistunud 165 kuldnale. Sel ajal maksis siga 4 ja lehm 10-12 kuldnat. Ajaloolane Werner Maser on kirjeldanud Mariat kui kokkuhoidlikku ja arukat maanaist. Päranduse investeerimine näitab, et ta ei kannatanud sellel eluperioodil puudust, kuid kuni 40. eluaastateni pole Maria elust peale selle palju rohkem teada.

1837. aastal, olles endiselt vallaline, sünnitas Maria 42-aastaselt oma esimese ja ainsa lapse. Maria keeldus ütlemast lapse isa nime ning poeg ristiti Aloys Schicklgruberiks. Sel ajal elas Maria Trummelschlagerite juures, kes olid ka Aloysi ristivanemad. Varsti asus Maria koos pojaga elama oma isa juurde. Mõne aja pärast liitus nendega möldrisell Johann Georg Hiedler. 10. mail 1842, viis aastat pärast Aloysi sündi abiellus Maria Hiedleriga lähedalasuvas Döllersheimi kirikus.

Maria vallaspoeg Aloys Schicklgruber tunnistas Johann Georg Hiedleri 6. jaanuaril 1877 oma isaks ning muutis oma nime tema järgi Alois Hitleriks.

Maria suri 52-aastaselt tuberkuloosi ning ta maeti Döllersheimi. Pärast Austria anšlussi 1938. aastal ei suudetud Maria hauda leida ning talle püstitati kirikuseina kõrvale sümboolne hauatähis. Hiljem muudeti piirkond militaaralaks ning elanikud asustati ümber. Külad muutusid varemeteks. Nüüd Döllersheimi kirikut taastatakse ja kalmistut hooldatakse, kuid Maria Schicklgruberi hauda pole tähistatud.
Anatoli Fomenko

**Anatoli Timofejevitš Fomenko** (vene keeles Анатолий Тимофеевич Фоменко; sündinud 13. märtsil 1945 Donetskis) on vene matemaatik ja graafik, laiemalt tuntud kui pseudoteadusliku ajalookäsitluse nn. uue kronoloogia põhiautor.

Ta on 1981. aastast Moskva riikliku ülikooli matemaatikaprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on mitmemõõtmeline variatsioonarvutus, diferentsiaalgeomeetria, topoloogia, Lie rühmade teooria, sümplektiline geomeetria, arvutigeomeetria ja diferentsiaalvõrrandite Hamiltoni süsteemi teooria. Fomenko leidis 1969. aastal minimaalpinna teoorias Joseph-Louis Lagrange'i poolt 1760. aastal püstitatud Plateau probleemile lahendi spektraalsete pindade osas.

Tema matemaatika-alased raamatuid on tõlgitud paljudesse keeltesse, sealhulgas inglise, prantsuse, jaapani, hiina, hispaania, itaalia ja serbia keelde.

Ta on Kaasani ülikooli poolt väljaantava Lobatševski medali rahvusvahelise žürii aseesimees.

## Haridus- ja töökäik
Fomenko lõpetas 1967. aastal M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna. 1970. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi Riemanni ruume käsitleva väitekirjaga "Классификация вполне геодезических многообразий, реализующих нетривиальные циклы в римановых однородных пространствах" ja 1972. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi väitekirjaga Plateau probleemi lahendamist käsitleva väitekirjaga "Решение многомерной проблемы Плато на римановых многообразиях".

Ta töötas 1969. aastast MRÜ-s, esialgu diferentsiaalgeomeetria kateedris, 1981. aastast professorina kõrgema geomeetria ja topoloogia kateedris. 1992. aastast on ta diferentsiaalgeomeetria kateedri juhataja.

## Uus kronoloogia
Fomenko nn uue kronoloogia järgi on kogu Venemaa-väline vanaaja ajalugu – kaasa arvatud Vana-Kreeka, Vana-Rooma ja Vana-Egiptuse ajalugu – munkade poolt ajaliselt valesti üles kirjutatud ja need sündmused leidsid tegelikult aset keskajal. 

## Tunnustus
*1990 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks
*1994 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia akadeemikuks
*1996 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia teaduse valdkonnas
*1999 – pälvis Moskva riikliku ülikooli teenelise professori aunimetuse

## Isiklikku
Tema abikaasa on füüsika-matemaatikadoktor Tatjana Fomenko (sündinud 1948), kes töötab 2012. aastast MRÜ arvutusliku matemaatika ja küberneetika teaduskonna üldmatemaatika kateedris professorina.

## Viited

## Välislingid
*Enn Haabsaar. "Fomenko sündroom vene ajalooteaduses"
*​Графика Анатолия Фоменко. estetico.me
*Фоменко Анатолий Тимофеевич. dfgm.math.msu.su
*Книги А.Т. Фоменко. dfgm.math.msu.su
Pantšen-laama

**Pantšen-laama** tähendab kõrgelt haritud pandit. Tema poole pöördumisel kasutatakse ka tiitlit Pantšen Erdeni, mis anti talle aastal 1713.

Nii Pantšen-laama kui ka dalai-laama on Gelukpa koolkonna hierarhia tipud ning mõlemad on olnud ka Tiibeti administratiivsed juhid. Dalai-laama asus Potalas ja Pantšen-laama elas Tašilhunpo (Bkra-shis Lhung-po) kloostris Shigatses (Gzhis-ka rtse). Mõlemad kõrged laamad on Buddha Amitabhast lähtuvad bodhisattva Avalokiteshvara kehastused. Pantšen-laamade traditsioon sai alguse Tašilhunpo kloostriülema Lobsang Choekyi Gyaltseni eluajal, kes oli kuulsa V dalai-laama (1617–1682) mentor ja õpetaja.

Lobsang Gyatso kuulutas enda haritud õpetaja III Pantšen-laamaks ja kahele eelnevale kloostriülemale anti Pantšeni nimetus ja tiitel juba postuumselt. Ta kirjutas raamatu Šambhala teekonna kohta ning oli suur Kaalatshakra huviline ja tantra praktiseerija. Tema soovitusel ja eestvedamisel rajas V dalai-laama Potala kõrvale saladusliku Draakoni templi. III Pantšen-laama kui õpetaja ja guru koostas sümboolse keele-vormi, kuis edasi anda V dalai-laama müstilisi nägemusi, mis pandi kokku eraldi raamatuks koos sinna juurde käiva praktikaid kirjeldavate tekstide ja omapäraste illustratsioonidega mustal taustal.
 
**Taši Laama** Suur Õppimise Kalliskivi (pan-tšen rin-po-tše) ja Väärtuslik Jumalik Võit (kjap-gön rin-po-tše). On olemas ettekuulutus, et XXV Taši Laama saab olema Šambala Kuninga taaskehastus ja saab võimu kogu maailma üle. 

"Sam-bha-la-hi-lam-jik'is" ("Reis Šambalasse") Raamat on suures osas astroloogia-alane. Keegi peale klassikalise tiibeti keele meistri ja Mandžušrī mantrate esoteerikasse pühendatu ei suuda raamatut arusaadavalt tõlkida. Tiibetis ja üldse inimeste valduses pole pühamat ja kultuslikumat teost. 

Esimeselt leheküljelt tõlge: "(teose nimi) Ārja Mandžušrī Mūla Tantra; tiibeti, keeles Phak-pa-džam-pal- gi-tsa-uaj-gjüd (hphags-pa-hdžam-dpal-gji-rtsa-uahi-rgjüd). Austus kõigile Buddhadele ja Bodhisattvatele. Nõnda olen kuulnud: "Kord, kui puhastesse taevailmadesse olid kokku tulnud Bodhisattvad erinevates sõnulseletamatult täiuslikes mandalates, kuulutas Bhagavat (seda õpetust) selle puhta valla (maailm) jumalate poegadele nii: "Oo teie jumalike pojad, pange nüüd tähele.""

Kālatšakra (tiib. *dus-kji khor-lo*, h. *dü-kji khor*-io), Ajaratas on esoteeriline joogasüsteem, mille õpetamise omistab pärimus Buddha Gautamale, seostades teda seega Ürgbuddhaga. Ettekuulutus, et Šambala Kuningas, keda vahel nimetatakse (salajaste või varjatud) Teaduste Pühendatute Tiibeti vennaskonna Pea, saab valitsema inimkonda, osutab Šambala valitseja saabumisele ja jumaluse Tarkuse troonimisele maal. 

## Pantšen-laamade loetelu
Shōji

***Shōji*** (障子) on Jaapanis kasutusel olev kergele puitsõrestikule liimitud paberruutudega poolläbipaistvad lükanduksed, mida kasutatakse tubade eraldamiseks.

## Vaata ka
*Fusuma
Fusuma

**Fusuma** (襖) on Jaapanis kasutusel olevad puidust või paksust papist uksed, mida kasutatakse tubade eraldamiseks.

## Vaata ka
*Shōji
Tatami

**Tatami** (畳) on traditsiooniline Jaapani õlgmatt, millega kaetakse tubade põrandad.

Tatami on valmistatud riisiõlgedest ja selle pealispind on kaetud nööriga läbikootud hariliku loa (*Juncus effusus*) varte kihiga. Et tatami koos püsiks, ääristatakse see riidega. Tatami on umbes 180 cm pikk, 90 cm lai ja 5 cm paks. 

Kuna kõik valmistatavad tatamid on ühesuurused, siis ehitatakse toad seda arvesse võttes ning tubade suurust mõõdetaksegi tatamites. Ametlikus asjaajamises kasutatakse siiski pindalaühikuna *[[tsubo]]*t, mis võrdub ligikaudu 3,3 ruutmeetriga (ruut küljepikkusega 1 *ken* ehk 1,8 m).
Santa Catalina saar (California)

**Santa Catalina** on saar Vaikses ookeanis, üks Ameerika Kanalisaartest. 

Pindala 192 km²;. Saar on künklik, kõrgus kuni 648 meetrit. 

Kuulub Ameerika Ühendriikidele.
The Clash

**The Clash** oli 1976. aastal asutatud inglise punkansambel. Algselt primitiivset *punk rock*i mänginud ansambli muusikale lisandus aja jooksul paljude erinevate muusikastiilide, näiteks *[[reggae]]*, *[[dub]]* ja *[[rocksteady]]*, mõju. Lisaks positiivsele kriitikale sai ansamblile erinevalt paljudest teistest punkansamblitest osaks ka müügiedu ja populaarsus, seda eriti USA-s 1980. aastate alguses. Bändi kõik kuus stuudioalbumit müüsid Suurbritannias vähemalt kuldplaadi ("London Calling" ka plaatinaplaadi) normi. USA-s said plaatinaplaadi staatuse "London Calling" ja "Combat Rock".
Pärast koosseisumuudatusi läks ansambel 1986. aastal laiali.

## Klassikaline koosseis (1977–1982)
*Joe Strummer, laul, kitarr
*Paul Simonon, basskitarr, taustalaul
*Mick Jones, soolokitarr, laul
*Topper Headon, trummid, löökriistad

## Stuudioalbumid
*"The Clash" (1977)
*"Give 'Em Enough Rope" (1978)
*"London Calling" (1979)
*"Sandinista!" (1980)
*"Combat Rock" (1982)
*"Cut the Crap" (1985)
Santa Catalina saar

**Santa Catalina** on mitme saare nimi:

*Santa Catalina saar (California)
*Santa Catalina saar (Colombia)
*Santa Catalina saar (Hispaania)

## Vaata ka
*Owariki saar, endise nimega **Santa Catalina**
Daniel Bruhl

**Daniel Bruhl** (ka **Daniel Pruul** ja **Danel Pruhl**; 1840–1912) oli eesti seltsiliikumise tegelane ja talupidaja.

Bruhl sündis õllepruulija peres ning pidas sama ametit kümme aastat ka ise, 1866. aastal sai talupidajaks. Tema enda kirjutatud mälestuste järgi oli ta koolis käinud vaid neli nädalat. Ta toetas Aleksandrikooli liikumist ja kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi. Ta kogus rahvaluulet ja oli Matthias Johann Eiseni korrespondent.

Ta algatas 1872. aastal eesti esimese maaraamatukogu loomise Metsiku valla seltsi (Metsiku Õppija Selts) juurde. Propageeris rahvuslikke aateid.

Tal olid pojad Gustav ja Hans.

## Viited
Andres Dido

**Andres Dido** (ka **Tiido**; 1. september 1855 Riidaja vald – 29. august 1921 Pariis) oli eesti haridustegelane ja diplomaat.

Dido sündis talupidaja perekonnas, õppis Tartu gümnaasiumis ning töötas seejärel koduõpetajana. 

Anarhistlikus tegevuses süüdistatuna saadeti ta asumisele, kust ta välismaale põgenes. Nii elaski ta elu lõpuni paguluses. 

Enne asumisele saatmist oli ta ka rahvusliku liikumise tegelane, osaledes Aleksandrikooli ja Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi tegevuses, kuuludes Eesti Kirjameeste Seltsi ning tehes kaastööd Sakalale. Paguluses kirjutas ta mitu artiklit Eesti olude kohta.

## Teosed
* "Ajaloo kasust" (artiklite kogumik alapealkirjaga "Sotsialist kapitalismi koolis"). Koostanud ja saatesõna: Hando Runnel. Sari "Eesti mõttelugu", nr 70, Ilmamaa, Tartu 2006, 504 lk

## Kirjandus
* M. M. (= Mihkel Martna), "Andres Dido †" – Päevaleht 1. september 1921, nr 231, lk 2; loetav ka võrgus aadressil dea.nlib.ee
* Meelik Kahu, "Ühest rahvusliku liikumise tegelasest" – Keel ja Kirjandus 1972, nr 9, lk 540–548 
* Meelik Kahu, "Andres Dido ajakiri "Õigus". Lehekülg eesti ühiskondliku mõtte ajaloost" – Keel ja Kirjandus 1981, nr 9, lk 542–548 ja nr 10, lk 618–623
* Max-Emil Päss, "Läänlus Eesti ühiskondliku mõtte liikumises" – Akadeemia 2000), nr 7, lk 1387–91
* Jaan Villem, "Helmelane Montmartre'ilt" – Mulkide almanahh, Tartu 2000, nr 10, lk 69–73
* Tarvo Nurk, "Juba ammu enne Juhan Liivi" – Sakala Kalender 2003, Põltsamaa 2002, lk 67–73
* Hando Runnel, "Dido" – Looming 2005, nr 11, lk 1689–94 (sisaldab ka Dido "Sõjalaulu" ("Sõalaul"), kus tõenäoliselt esmakordselt kasutati Eesti Vabariigi mõistet)
* Eero Medijainen, raamatu "Ajaloo kasust" arvustus – Ajalooline Ajakiri 2007, nr 1, lk 123–125

## Välislingid
* Väljavõtteid raamatust "Ajaloo kasust" kirjastuse kodulehel (PDF)
* Hando Runnel, "Andres Dido ja tema tähendus Eesti-mõtte loos" – Eesti Ekspress/Areen, 8. september 2005, lk B4
* Tõnu Õnnepalu, "Seal, kus sandid saia söövad" (raamatu "Ajaloo kasust" arvustus) – Sirp, 19. jaanuar 2007
*
Molekulide kontsentratsioon

**Molekulide kontsentratsioon** (tähis *n* või *N*) on molekulide arv ühes ruumalaühikus (SI-süsteemi järgi kuupmeetris).
Juhan Elken

**Juhan Elken** (13. mai 1851 – 17. oktoober 1931) oli eesti koolmeister ja koorijuht, aktiivne rahvusliku liikumise tegelane.

Elken sündis Kodaveres taluniku pojana, õppis samas kihelkonnakoolis ning oli hiljem koolmeistriks Laiusel ja Porkunis. Tegutses Aleksandrikooli liikumises, tegi kaastööd Eesti Postimehele, Sakalale, Tartu Eesti Seitungile ja hiljem ka Postimehele. Kuulus "Kalevipoja" seltsi ja ärgitas kohalikku seltsiliikumist.

## Välislingid
*
Hain Henno

**Hain Henno** (21. veebruar 1836 Holstre vald – 2. juuli 1922 Kovali talu, Holstre vald) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane.

Henno sündis Holstres Härjakoorma talus. Õppis Paistu külakoolis, hiljem sai Holstre vallavanemaks. Ta osales palvekirjade liikumises (1864), kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi ja Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi ning oli Eesti Aleksandrikooli idee toetajaid ning aastast 1870 Eesti Aleksandrikooli peakomitee liige.

Juhan Kunder oli Hain Henno poolvend.
Eugen Friedrich Reinhold Jannsen

**Eugen Friedrich Reinhold Jannsen** (10. oktoober 1853 Pärnu – 14. september 1930 Tartu) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane ja arst, Johann Voldemar Jannseni poeg.

Jannsen õppis Tartus algkoolis ja gümnaasiumis aastatel 1866–1873. Seejärel õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1874–1881 arstiteadust. Selle lõpetamise järel töötas aasta Kroonlinnas.

Jannsen tegutses aastatel 1884–1892 Tartus silmaarsti ja tsensorina. Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi, oli tegev ka "Vanemuise" seltsis ning Eesti Kirjameeste Seltsis. Aastatel 1892–1904 töötas ta Tartus 95. Krasnojarski jalaväepolgus  sõjaväearstina, osales Vene-Jaapani sõjas, teenis mitmel pool Venemaal, kuni läks aastal 1913 pensionile. Vabadussõja oli Tallinna Sõjaväe Keskhaigemaja silmajaoskonna juhataja, sisustas selle oma riistadega,  sanitaarteenistuse kolonel 1921. Lahkus teenistusest aastal 1921, elas seejärel Tartus.

## Viited

## Kirjandus
*Ea Jansen, Tsaristlik tsensuur ja eesti ajakirjandus venestamisajal (1880–1890. aastad), TUNA 2000 nr 2
## Välislingid
*
UEFA Euroopa Liiga

**UEFA Euroopa Liiga** (ametlikult *UEFA Europa League*) on UEFA Meistrite liiga järel tähtsuselt teine Euroopa jalgpalliklubide iga-aastane rahvusvaheline karikavõistlus. Klubid pääsevad võistlusele koduses liigas ja karikavõistlustel saavutatu põhjal.

Võistlust korraldab UEFA, kes võttis 2009/10 hooajast kasutusele senise **UEFA karika** uuendatud formaadi. Turniiri eelkäija on 1971. aastani peetud Messilinnade karikas (Inter-Cities Fairs Cup).

UEFA Euroopa Liiga võitja kohtub UEFA Superkarikafinaalis UEFA Meistrite Liiga valitseva meistriga.

## Finaalid

## Vaata ka
*UEFA Meistrite Liiga

## Välislingid
*UEFA koduleht
August Einvald

**August Einvald** (1854–1889) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane.

Einvald sündis taluniku perekonnas, õppis Tallinnas ning oli hiljem samas ametnik. 

Tegi kaastööd Eesti rahvuslikele ajalehtedele Eesti Postimees, Sakala ning osales seltsiliikumiseks. 

Tema suurimaks teeneks oli aga kolmanda üldlaulupeo organiseerimine Tallinnas.

## Välislingid
*
Harry Jannsen

**Heinrich Woldemar Amandus Jannsen** (tuntud ka kui **Harry Jannsen**; 13. september 1851 Pärnu – 14. oktoober 1913 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja rahvusliku liikumise tegelane, Johann Voldemar Jannseni poeg.

Jannsen õppis Tartu Ülikoolis keeleteadust ning oli 1881. aastal, pärast isa halvatuks jäämist, Eesti Postimehe toimetaja. 1882. asutas ta saksakeelse ajalehe Heimath, kus hakkas hiljem propageerima kohalike rahvaste ühinemist venestamise vastu ("baltlus"). Oli nii Eesti Üliõpilaste Seltsi, Vanemuise laulu- ja mänguseltsi kui ka Eesti Kirjameeste Seltsi liige.

## Välislingid
* 
* 
*Foto
Jaak Järv (kirjanik)

**Jaak Järv** (17. aprill 1852 – märts 1920) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik, koolmeister ning rahvusliku liikumise tegelane.

Tema 1885. aastal ilmunud teost "Vallimäe neitsi" peetakse esimeseks eesti romaaniks.

## Varasem elukäik
Järv sündis Vana-Suislepa vallas sulase pojana.

Omandanud hariduse kooliõpetajast venna juures Rõhul, sooritas iseõppijana koolmeistri eksami ning töötas seejärel 1871–1875 Vaste-Nõos.

## Ajakirjaniku ja kirjanikuna
Kaastööd ajalehtedele oli Järv alustanud juba 1872. aastal. Aasta hiljem ilmus ka tema esimene luulekogu "Lillekimbukene".

1876. aastal asus ta Tartumaalt ümber Viljandisse, kus töötas vahemikus 1878–1880 C. R. Jakobsoni ajalehe Sakala juures toimetaja abilisena. Sel ajal etendus linnas tegutsenud seltis Koit laval Järve kirjutatud näidend "Õiguse kasu ja ülekohtu kahju".

Osales Eesti Aleksandrikooli liikumises.

### Ajaleht Virulane
1881. aastal ostis ta ära ajalehe Tartu Eesti Seitung, mille nimetas ümber Virulaseks, hakates seda välja andma Tallinnas. Aastatel 1882–1888 ilmunud leht saavutas ligi 6000 küündiva lugejaskonnas, mida on hinnatud üsna märkimisväärseks. Lehe lisas avaldas Järv ka omaenda luulet ja jutustusi. Sisult ja meelsuselt sarnanes Virulane Sakalale ning 1888. aastal keelasid võimud venestuspoliitika ajajärgul mh ametiasutustes eesti keele kasutamist ja tööliste olukorra parandamist nõudnud lehe väljaandmise ära. Järv ise saadeti sotsialistina kaheks aastast maalt välja.

## Hilisem elukäik
1909. aastal läks Moskvasse tööle, hukkus Venemaal Samara kubermangus 1920. aasta märtsis Djoma jõel jäämineku ajal.

## Teoseid
*"Lillekimbukene", 1873, luuletused
*"Vallimäe neitsi", 1885, romaan
*"Mehised mehed", 1889
*"Ristitütar", 1891

## Viited
Melitopol

**Melitopol** on linn Ukrainas Zaporižžja oblastis, Melitopoli rajooni halduskeskus. Asub Molotšna jõe paremal kaldal. Alates märtsist 2022 on linn Venemaa okupatsiooni all.

## Ajalugu
Linn on asutatud 1784. aastal nogaide auuli kohale. 1816. aastani oli asula nimi **Kõzõl-Jar** ja seejärel linnaõiguste saamiseni 1842. aastal **Novoaleksandrovka**.

### Sõjategevus 2022. aastal

* 28. aprillil 2022 purustasid tundmatud isikud Melitopoli lähedal raudteesilla.

## Rahvastik
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Melitopoli elanikest ukrainlasi 55,1%, venelasi 38,9%, bulgaarlasi 1,8%, krimmitatarlasi 1,0% ja valgevenelasi 0,8%.

## Majandus
Seal asuvad mootori-, tööpingi- ja ehitusmaterjalide tehased.

## Viited

## Välislingid
* Melitopoli koduleht 
* Fotod linnast