open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laagri raudteepeatus

**Laagri raudteepeatus** on raudteepeatus Tallinnas Nõmme linnaosas Laagri asumis. See asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres Balti jaamast 13 km kaugusel. Peatus jääb Pääsküla ja Urda raudteepeatuse vahele. 

Ümberistumisvõimalus on Laagri alevikus Veskitammi tänaval bussipeatuses "Laagri alevik"
liinibussile 20A (Laagri alevik – Viru Keskus) ja 27 (Laagri alevik – Harkujärve) ning Pärnu maanteel (bussipeatus "Vana-Pääsküla") liinibussidele 10 (Vana-Pääsküla–Väike-Õismäe), 14 (Vana-Pääsküla-Viru keskus), 18 (Laagri – Viru keskus) ja 27 (Laagri alevik – Harkujärve).

Kaherajalise rööbastee ääres on kaks perrooni pikkustega 150 meetrit. 
Tallinna suunduvad rongid peatuvad Laagri 2. tee platvormi ääres (Circle K poolne platvorm) ning Keila/Paldiski/Turba suuna rongid 1. tee platvormi ääres (Laagri asumi poolsel platvormil).

Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Turbasse ja Klooga-randa sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta, ja II tsooni.
## Ajalugu
Laagri raudteepeatust hakati kasutama 1928. aasta suvel. Sel ajal asus peatus praegusega võrreldes teisel pool Pääsküla jõge. Siis peatus rong vaid nõudmisel. Ametlikult avati peatus 10. mail 1932. Uute eramute rajooni rajamisega Laagri asumisse nihutati raudteepeatus üle Pääsküla jõe Pääsküla raudteepeatusele lähemale. 1958. aastal ehitati Paplite puiestee otsa raudteeplatvorm koos varikatuse ja piletimüügipaviljoniga.

Jaamahoone Laagri peatuskohas valmis 1994. aastal. Pärast piletimüügi lõpetamist jaamas 1998. aasta kevadel tegutses jaamahoones kasutatud riiete kauplus. Hoone lammutati 2009. aasta sügisel.

2022. aastal rajati läbi Laagri teine peatee, mis võimaldab üheaegselt vastassuunalist rongiliiklust. Seoses uue teega rajati selle äärde ka teine ooteplatvorm ja jalakäijate tunnel.


Laagri raudteepeatus.jpg|Kõrgendatud platvorm 2009. aastal
Laagri jaama hoone.jpg|Laagri jaamahoone, Paplite puiestee 1 (lammutatud 2009)
Laagri raudteepeatus (2013).JPG|Laagri raudteepeatus aastal 2013
Laagri rongipeatus.jpg|Laagri peatus aastal 2020


## Vaata ka
* Tallinna–Keila raudteelõik
* Eesti raudteetransport
* Elron

## Viited

## Välislingid

* Laagri rongijaam saab uue ooteplatvormi ja jalakäijate tunneli; ERR-i uudised, 09.08.2021
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* LAAGRI; Eesti Raudteeajaloo Selts
Milo Đukanović

**Milo Đukanović** (sündinud 15. veebruaril 1962) on Montenegro poliitik, endine peaminister ja mitmekordne president. Viimati oli ta Montenegro president 20. maist 2018 kuni 20. maini 2023.

Đukanović juhib Montenegro Sotsialistide Demokraatlikku Parteid, mis sai alguse Jugoslaavia Kommunistliku Partei kohalikust harust.

Đukanović astus juba keskkoolis Jugoslaavia Kommunistide Liidu noorteorganisatsiooni. Tollal oli see ainus erakond Jugoslaavias. Tema isa Radovan oli samuti mõjukas parteitegelane ja tema toetusel tegi Đukanović karjääri. 1986 sai ta nii Jugoslaavia komsomoli Montenegro haru kui ka üleriigilise juhatuse liikmeks.

Juba 1988 sai Đukanović Jugoslaavia Kommunistide Liidu Keskkomitee liikmeks. See oli keskkomitee viimane koosseis ja Đukanović oli selle kõigi aegade kõige noorem liige. 1989. aasta keskel sai ta erakonna Montenegro haru juhiks ja jäi sellele kohale kuni selle ümberkujundamiseni Montenegro Sotsialistide Demokraatlikuks Parteiks.

Đukanović oli algul Slobodan Miloševići lähedane liitlane, kuid pöördus 1996 tema vastu.

Đukanovići esimesed kolm ametiaega peaministrina kulgesid 1991–1998. Seejärel pidas ta 2002. aastani Montenegro presidendi ametit ja jätkas 2003 peaministrina. 2006 astus ta sellelt kohalt tagasi ja naasis ametisse 2008. aasta veebruaris.

21. detsembril 2010 teatas ta, et astub ametist tagasi.

4. detsembrist 2012 kuni 28. novembrini 2016 oli ta taas Montenegro peaminister.

Đukanovići on kaua kahtlustatud rahvusvahelise salasigaretiäri korraldamises koos Serbia ärimehe ja väidetava gängsteri Stanko Subotićiga. Itaalia kohtusüsteem süüdistab Đukanović kuritegeliku grupi juhtimises ja andis 2003 välja tema vahistamise käsu, mis kuulutati mõnes kohtuastmes õigustühiseks, aga 2004. aasta detsembris taas kehtivaks.

2006 kiideti referendumil heaks Montenegro lahkulöömine Serbiast, selle sammu võimalike ajendite seas on nimetatud Đukanovići isiklikke salasigaretiärist lähtunud muresid. 2007 tühistati Itaalias tema vahistamiskäsk seoses ametipostist tuleneva puutumatusega.

Đukanović on abielus. Tal on üks poeg. Tema vanem vend Aco Đukanović on Montenegro üks kõige rikkamaid inimesi, kes on omanud nii panku, söekaevandust kui ka hüdro- ja soojuselektrijaama.

## Tunnustus
* 2015 – OCCRP aasta inimene organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vallas

## Viited
Heli Mägar

**Heli Mägar** (sündinud 31. detsembril 1959 Kohtla-Järvel) on eesti tõlkija.

Ta on tõlkinud saksa keelest eesti keelde.

## Tõlkeid
*Joseph Roth "Savoy hotell" (1997)
* Joseph Roth "Legend pühast joodikust" (Perioodika 1999) 
*Friedrich Maximilian Klinger "Poliitik ja poeet" (2002)  
*Thomas Mann "Peremees ja koer" (2003; tõlge koos Eve Soonestega) 
*Katia Mann "Minu kirjutamata memuaarid" (2003)
*Anonüümne Autor "Naine Berliinis: päevikumärkmed 20. aprillist 22. juunini 1945" (2004)
*Thomas Mann "Völsungite veri"; "Segadus ja varajane valu" (2006)
*Florian Illies "1913. Sajandi suvi" (2017)
*Johann Wolfgang von Goethe "Hingesugulased" (2019)
*Michael Köhlmeier "Idüll uppuva koeraga" (2022)
*Thomas Bernhard "Metsaraiumine: erutus" (2022)
*Florian Illies "Armastus vihkamise aegu" (2023)
Sõpruslinn

**Sõpruslinn** on (enamasti mõnes teises riigis asuv) linn, millega omavalitsusasutustel on püsivad koostöösidemed. 

Sõpruslinnu ühendab 1957. aastal asutatud Ülemaailmne Sõpruslinnade Föderatsioon (toona pr. k *Féderation Mondiale des Villes Jumelées*, tänapäeval *[[Fédération Mondiale des Cités Unies]]* (:fr)). Sõpruslinnu on ka paljudel linnadel, mis ei kuulu föderatsiooni. 

Eesti linnadest on sõpruslinnad näiteks Tallinnal (Kotka, Schwerin, Veneetsia, Kiel, Gent, Annapolis jne) ja Tartul (Tampere, Uppsala, Kaunas, Riia jne). Sõpruslinnad võivad olla ka linnaosadel ja valdadel, nii on Tallinna Nõmme linnaosa sõpruslinn Szombathely Ungaris, Saku valla sõpruslinn aga Jaapani Nagano prefektuuris asuv Saku linn.

Rahvusvaheline sõpruslinnade päev on aprilli viimane pühapäev.

## Viited

## Välislingid
* FMCU-UTO
* "Tartu sõpruslinnad tutvustavad end fotodel" Postimees, 17. mai 2011
Idujuur

**Idujuur** on peajuure alge seemnes. See areneb ja väljub idanemise käigus seemnest esimesena.

## Vaata ka
*Idu
*Juur
Sort

**Sort** ehk **kultivar** (inglise keeles *cultivar*, lühend *cv.*) on kõige madalam süstemaatika ühik kultuurtaimedel.

Isetolmlevail taimedel on sort enamasti liin, vegetatiivselt paljunevail risttolmlevail taimedel kloon, teistel risttolmlevail taimedel kitsam või laiem populatsioon.

Sordile antakse lühike nimi mõnes elavas keeles. Nimi kirjutatakse suure algustähega ja üldjuhul pannakse nimi ülakomade vahele (näiteks roosisort 'Staatspräsident Päts'), mõnikord on sordi ette pandud ka lühend *cv.*. Sordinime ei tõlgita.

## Vaata ka
*rass (bioloogia)
*sordileht
*takson
*teisend (bioloogia)
*tõug
*vorm (bioloogia)

## Kirjandust
*Kask, K. (1987). Mis on sort ehk kultivar? – Eesti Loodus (köide (6), 666–670.

## Välislingid
*Teaduse helisõnastik: Sort (Mati Koppel) – ERR Teadus, 11. november 2010
Tšehhi terjer

**Tšehhi terjer** on Tšehhist pärinev koeratõug. 

Tõug aretati XX sajandi teisel poolel sealyhami ja šoti terjeri ristandjärglasena.

Koer on "iseloomult rahulik, sotsiaalne, väga kergesti koolitatav."

See terjer on Eestis vähelevinud.

## Viited

## Välislingid

* Tšehhi terjer koer.ee saidil
* Ülevaade tõu ajaloost Ühendkuningriigi tšehhi terjeri klubi veebilehel (*inglise keeles*)
Aarne Neeme

**Aarne Olavi Neeme** (sündinud 19. veebruaril 1945 Geras Saksamaal) on eesti päritolu Austraalia lavastaja.

Aarne Neeme vanemad Johannes Näkk ja Hilja Leitu olid pärit Tartust. Teise maailmasõja ajal septembris 1944 põgenesid nad Tallinnast Saksamaale, kus veebruaris 1945 sündis ka Aarne. 

Perekond kolis 1948. aastal, kui Aarne oli nelja-aastane, Austraaliasse Melbourne’i.

## Tegevus Austraalias
Aarne Neeme lõpetas 1962. aastal Melbourne’is balletikooli ja 1965. aastal samas teatrikooli ning 1969. aastal Sydneys ülikooli ja 1970. aastatel sai temast hinnatud teatrilavastaja. 

Oma pika karjääri jooksul on tegutsenud ta mitmes Austraalia teatris. Ta oli aastatel 1969–1971 Perthi Octagoni teatri ja aastatel 1971–1972 Sydney Nimrod Streeti teatri direktor. Aastatel 1973–1977 oli ta Perthi National Theatre Company kunstiline juht, aastatel 1980–1982 oli ta Hunter Valley teatri ja aastast 1990 Perthi Hole in the Walli, olles samaaegselt aastatel 1994–1995 Sydney Actor's Centre kunstiline juht.

Ta töötas aastatel 1985–1989 Lääne-Austraalia Kunstide Akadeemia draamaosakonna juhatajana ja aastatel 1992–1994 Singapuri Riikliku Ülikooli teatriõppejõuna.

## Tegevus Eestis
1999. aastal tõi ta Viljandis Ugala teatris lavale Austraalia näitemängu «Sõbrad ja raha».

### Lavastused
*"Sõbrad ja raha", David Williamson. Tõlkija Peeter Tammearu. Lavastaja Aarne Neeme (Austraalia) Kunstnik Jaak Vaus Muusikaline kujundaja Peeter Konovalov.

Peaosades mängisid Luule Komissarov, Arvo Raimo, Vilma Luik jt.

## Isiklikku
Tema isa oli Eesti ja Austraalia kunstnik Johannes Näkk (hilisema nimega Gunnar Neeme).

## Viited

## Kirjandus
*Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn 2000
*Kes on kes? Kes on kus? Kaugete maade eestlased. Lühielulood. Vello Lään. Olion 2011

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
*Ekraanile jõuab eestlase lavastatud populaarne Austraalia seebiooper 30. juuli 2009
Kalevipoeg (Glehni park)

**"Kalevipoeg"** on skulptuur Glehni pargis Tallinnas Nõmmel, Glehni lossist veidi edela pool.
## Rajamine
Betoonist ja raudkivitükkidest sarvilise hiiglase kuju valmis 1908. aastal Nikolai von Glehni eestvõttel. Skulptuuri motiivid pärinevad mütoloogiast. Skulptuur kujutab kangelast, kellel on metsloomanahk õlgadel. Nuiale toetuva figuuri modelliks võttis Glehn iseenda ja suurendas kõiki mõõtmeid neli korda. Koos skulptuuriga "Krokodill" soovis Nikolai von Glehn moodustada stseeni, kus vägilase selja taga luurab koletis.

Kohalikud elanikud hakkasid aga skulptuuri kutsuma Glehni kuradiks. Sellest nördinud Glehn laskis kuju ette paigaldada kivi kirjaga "Kalevipoeg on mu nimi ja hind, lollid kuradiks kutsuvad mind!" Esimese maailmasõja ajal lammutasid selle kunstiteose venelased.

## Taastamine
Nõmme Heakorra Seltsi algatusel taastas skulptor Mati Karmin Glehni Kalevipoja esialgse kuju varemete kõrvale. Projekti eestvedaja oli Reet Niido. 
Pidulik taasavamine toimus 4. novembril 1990. 1991. aastast on skulptuur muinsuskaitse all (kunstimälestis nr. 755).

## Viited

## Välislingid

*
Kuningkiil

**Kuningkiil** (ka rohevööt-kuningkiil, *Anax imperator*) on tondihobulaste sugukonda kuuluv kiililine, Euroopa üks suurimaid kiile.  

## Vaata ka
*kollavööt-kuningkiil (*Anax parthenope*)

## Viited

## Välislingid
* 

*Õpilase referaat kuningkiilist
Templitöö

**Templitöö** ehk **loožitöö** ehk **looži töö** on vabamüürlaste kinnine rituaalne koosolek. 

Ruumi, kus järgnevalt kirjeldatud rituaal aset leiab, nimetavad vabamüürlased oma sümbolikeeles **templiks** Saalomoni templi mälestuseks. Seejuures on tegemist "humaansuse templi" sümboliga. Vabamüürlaste sümbolikeeles on iga üksikvend "kivi" selles "templis". 

Pilt:Freimaurer Initiation.jpg|Õpilasmüürlaseks initsieerimine. Gravüür, 1745, Prantsusmaa
Pilt:Trabalho em Loja.jpg|Vennasmüürlaseks pühitsemine. Vaselõige, 18. sajand
Pilt:Freimaurer_Erhebung.jpg|Meistermüürlaseks  pühitsemine. Gravüür, 18. sajand
Pilt:Freimaurerische Unterrichtung.png|Õpetustöö 18. sajandil


## Eesmärk
Templitöö eesmärk on vabamüürlaslik sotsialiseerumine. See vahendab üksikisikule pärimuslikul meetodil vabamüürlikke väärtusi, kasutades sümboleid ja allegooriaid, mis peavad võrdselt kõnetama nii mõistust kui ka tundeid. Sellega ei sunnita vabamüürlasele siiski peale mingeid usulisi tõekspidamisi ega metafüüsilisi seisukohti.

Rituaal kinnitab looži liikmeid, et jääda kindlaks inimlikkuse teele,  analoogiliselt Aristotelese kaalutlusega, et inimene ei arene paremuse poole mitte ainult intellektuaalse refleksiooni tulemusena, vaid vajab selleks ka harjutamist. Igal templitööl tuletatakse meelde ühiseid eetilisi väärtusi.
Krokodill (skulptuur)

**"Krokodill"** on skulptuur Glehni pargis Tallinnas Nõmmel Glehni lossist edelas.

Kivibetoonist skulptuur kujutab lohet. See valmis 1908. aastal Nikolai von Glehni eestvõttel.

Koos Kalevipoja skulptuuriga soovis Glehn moodustada mütoloogiast pärit stseeni, kus vägilase selja taga luurab koletis. Kohalikud elanikud hakkasid aga kuju kutsuma krokodilliks.

Alates 1991 on skulptuur muinsuskaitse all.

## Viited

## Välislingid

*
Männas

**Männas** on taimel ringina ühel kõrgusel ümber varre (sealhulgas ka ümber õisikutelje) asetsevate lehtede või harude kogum.

Lehed on männastes (männaseline leheseis) näiteks paljudel madaraliste sugukonna liikidel.

## Välislingid
Silkroad Online

**"Silkroad Online"** (korea keeles 실크로드 온라인, sageli lühendatud **SRO**) on arvutimäng. See on tasuta fantaasia MMORPG, mis põhineb Hiinat läbinud ajaloolisel kaubateel Siiditee. 

## Sisu

Mängus saab valida kahe rassi vahel: hiina ja euroopa. Tulemas on ka islami rass. Kõigil rassidel on oma plussid ja miinused. Lisaks on igal rassil ka oma erilised alamklassid nagu vibulaskja, ambur, võlur, vaimulik jne. Mäng toimub "kolmikkonfliktisüsteemi" alusel, mis tähendab, et mängijad saavad valida kolme ameti vahel: kaupmees (*merchant*), röövel (*thief*) ja jahtija (*hunter*). Kaupmehe ülesandeks on toimetada kaup ühest linnast teise, või boonusajal teatud kohtadesse erinevates paikades, mis asuvad linnast eemal. Kui kaupmehe level on suurem kui 40, saavad röövlid (mis tahes leveliga röövel on) teda rünnata ja kauba kokku korjata ning see röövlite linna toimetada ja selle eest punkte ja raha saada. Jahtija ülesandeks on kaupmeest sellel teekonnal kaitsta ja röövleid tappa. Eduka töö eest saavad nii kaupmees kui ka jahtija punkte. Loomulikult on võimalik kaubelda ja võidelda teiste mängijatega nii tavalises võitluses kui ka näiteks gildisõdades. Kogemuspunkte (*experience points*) ja oskuspunkte (*skill points*) saab mängija erinevaid koletisi tappes. Mida suurem level on koletis võrreldes sinu leveliga, seda rohkem kogemus- ja oskuspunkte mängija saab. Kogemuspunktidega saab mängija suurema leveli, oskuspunktide eest saab aga mängija erinevaid võitlus- ja muud võtteid osta.

Mäng on küll tasuta, kuid on ka võimalik osta endale raha eest siidi (*silk*), mida saab erinevate boonusesemete ja -loomade vastu vahetada.

## Kust saada?
Kuna tegu on tasuta mänguga, on seda võimalik alla laadida mängu kodulehelt. Selleks peab end enne kodulehel registreerima. Registreerimise nimi ei saa sinu tegelase nimeks, tegelase ja tema nime saad mängu sisse logides ise luua. Registreerimise nime ja parooli läheb vaja ainult mängu sisselogimiseks.

## Välislingid
* Eesti Silkroad Online'i foorum 
* Mängu koduleht
Anatoli Sobtšak

**Anatoli Sobtšak** (vene keeles Анатолий Александрович Собчак; 10. august 1937 Tšita, Tšita oblast, Vene NFSV – 20. veebruar 2000 Svetlogorsk, Kaliningradi oblast) oli Venemaa poliitik, esimene Peterburi linnapea pärast Nõukogude Liidu lagunemist.

## Päritolu
Anatoli Sobtšaki isapoolne vanaisa Anton Semjonovitš Sobtšak (poolapäraselt Sobczak; rõhk esimesel silbil) oli venestunud vaesunud šlahta päritolu poolakas, töötas vedurijuhina. Isapoolne vanaema Anna Ivanovna oli Moravas sündinud väikekodanlikust perekonnast pärit tšehhitar, kes valdas tšehhi, poola ja saksa keelt. Anatoli Sobtšaki isa Aleksandr Antonovitš Sobtšak oli lõpetanud raudteetranspordi instituudi.

Anatoli Sobtšaki emapoolne vanaisa oli venelane, vanaema ukrainlanna. Anatoli Sobtšaki ema Nadežda Andrejevna Litvinova oli raamatupidaja.

## Haridus- ja töökäik
Sobtšak lõpetas 1959. aastal Ždanovi-nimelise Leningradi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Töötas kolm aastat advokaadina Stavropoli krais ja naasis Leningradi riiklikku ülikooli, kus lõpetas aspirantuuri ja kaitses 1964. aastal õigusteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Гражданско-правовая ответственность за причинение вреда действием источника повышенной опасности".

Ta töötas dotsendina Leningradi Tselluloosi- ja Paberitööstuse Tehnoloogilises Instituudis (1968–1973) ja Leningradi riiklikus ülikoolis (1973–1981). 1982. sai ta õigusteaduste doktori kraadi ja professori kutse; aastatel 1982–1989 oli ta Leningradi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna dekaan.

1989 valiti Sobtšak NSV Liidu rahvasaadikuks. Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu üks aktiivsemaid liikmeid.

23. mail 1990 valiti ta Leningradi Linnanõukogu esimeheks ja 12. juunil 1991 Peterburi linnapeaks. 3. juulil 1996 toimunud Peterburi kuberneri valimistel kaotas ta oma tollasele asetäitjale Vladimir Jakovlevile.

Aastatel 1997–1999 elas ta Pariisis, esines loengutega Sorbonne'is ja teistes Prantsusmaa ülikoolides.

Detsembris 1999 teatas Sobtšak kavatsusest kandideerida 2000. aasta suvel uuesti Peterburi kuberneriks, kuid ööl vastu 20. veebruari 2000 suri ta ägeda südamepuudulikkuse tõttu. Ta on maetud Peterburis Nikolski kalmistule.

## Tunnustus
*Balti Täht (2005, postuumselt)

Sobtšak oli 11 ülikooli audoktor, paljude medalite ja auhindade laureaat ning mitme linna (Dubrovnik, Firenze, Thbilisi, Indianapolis) aukodanik.

## Isiklikku
Anatoli Sobtšakil on esimesest abielust (1959–1980) tütar Marija Sobtšak (sündinud 1965, töötab juristina).

Abielust (sõlmitud 1980) Ljudmila Narussovaga on tal tütar Ksenija Sobtšak.

## Mälestuse jäädvustamine
Peterburis Nikolski kalmistul on püstitatud tema hauale skulptor Mihhail Šemjakini loodud skulptuur.

2002. aasta juunis paigaldati Peterburis mälestustahvel majale, kus Sobtšak elas aastatel 1990–2000; tseremoonial viibis ka Venemaa president Vladimir Putin.

9. aprillil 2004 avati Sobtšaki mälestusmärk Thbilisis; tseremoonial viibis ka Gruusia president Mihheil Saakašvili.

## Viited

## Välislingid
Nera jõgi (Tevere)

**Nera** on jõgi Itaalias, Tevere lisajõgi. 

Jõgi algab Apenniinidest ning voolab valdavalt edela suunas. Nera suubub vasakult Teveresse.

Jõe pikkus on 116 km.
Buka saar

**Buka** on saar Melaneesias, üks Saalomoni saartest.

Buka kuulub Paapua Uus-Guinea Bougainville'i autonoomsesse piirkonda. Ta on piirkonna suuruselt teine saar Bougainville'i järel. Bougainville'ist lahutab teda mitme kilomeetri pikkune ja kõige kitsamas kohas paarisaja meetri laiune Buka väin.

Saare pindala on 492 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 498 m. Seal elab 50 000 inimest. Võrdluseks: Bougainville'i pindala on 9318 km² ja seal elab 175 000 inimest.

Saar koosneb põhiliselt lubjakivist. See on igiammune laguuniga koralliriff, mis on veest kõrgele välja tõusnud. Kõrgeimad tipud kulgevad piki läänerannikut. Lubjakivi imab hästi vett ja seetõttu on kuival aastaajal saarel vähe lahtist vett. Sel ajal võetakse vett mäejalamil olevatest allikatest.

Administratiivselt jaguneb saar 5 kohalikuks omavalitsuseks, mida nimetatakse vanemate kogudeks. Igal omavalitsusel on merepiir.

Saare suurim linn on Buka väina ääres asuv Ieta, mida varem nimetati Hiinalinnaks (Chinatown). Viimastel aastatel on see märkimisväärselt laienenud.

## Majandus
Põhiosa saare majandusest moodustab põllumajandus. Linnalised tegevusalad ei ole saarel veel välja arenenud. 

Tähtsaim on maguskartuli kasvatamine. Pereettevõtetes ja väikestes kooperatiivides toodetakse müügiks kakaod ja koprat. Kunagi juurutati saarele vanilli ja troopiliste vürtside kasvatamine, aga viimasel ajal on see tegevusala taandarenenud ja muutunud marginaalseks. Vähesel määral kasvatatakse tarot.

Vähesel määral kasvatatakse kanu, püütakse kala ja korjatakse karpe. Saarel kasvatatakse sigu, aga neid üldiselt ei sööda, sest siga on püha loom ja teda kasutatakse rituaalides.

## Keeled ja etnilised rühmad

Buka asustati vanemal kiviajal umbes 30 000 aastat tagasi. 

Tänapäeval räägitakse saarel austroneesia keeli, mille tõid saarele lapita kultuuri kandjad umbes 2700 aastat tagasi.

Pärismaalased räägivad Bukal kaht keelt: läänerannikul solose ja idarannikul halia keelt. Viimane jaguneb kaheks murdeks, kagurannikul räägitavaks hanahani ja kirderannikul räägitavaks haku murdeks, mille kõnelejad üksteisest hõlpsalt aru saavad. Bougainville'i saare põhjaosas räägitakse halia keelele lähedast selau keelt. Buka läänerannikul kõneldav solose keel on neist kaugem, kuid kõik mainitud keeled kuuluvad Melaneesia keelte hulka.

Tänapäeval kasutatakse Bukal üha enam inglise keele põhjalist kreoolkeelt tok pisinit.

Keeleerinevustega ei kaasne mingeid kultuurierinevusi.
Gripiviirused

**Gripiviirused** on ortomüksoviiruste (*Orthomyxoviridae*) sugukonda kuuluvad viirused, mis tekitavad inimestel ja loomadel grippi. Gripiviirus eraldati esimest korda 1933. aastal. 

Gripiviirusi on kolm perekonda: A-, B- ja C-gripiviirus. A-gripiviirused nakatavad inimesi, linde ja loomi. A-viirusel on võime kiiresti muutuda ja levida ning seega põhjustada massilisi haiguspuhanguid. B-gripiviirused on vähemuutlikud ning põhjustavad inimeste seas lokaalseid puhanguid, peale inimeste on B-gripiviirused nakkavad hüljestele ja tuhkrutele. C-gripiviirus on vähelevinud ja põhjustab üksikuid haigusjuhte, seda on leitud inimestelt, koertelt ja sigadelt.

Gripiviiruse virion ehk viirusosake on enamasti keraja kujuga, läbimõõt 80–120 nanomeetrit. Lipiidümbrise sees paikneb geneetiline materjal – negatiivse polaarsusega üheahelaline RNA molekul, kus genoom on segmenteerunud eraldiseisvateks RNA lõikudeks. A- ja B-viiruste RNA paikneb 8 segmendina, C-viirusel 7 segmendina. Nende lõikude vahetumine ja kombineerumine võimaldab viirusel geneetiliselt muutuda. A-gripiviiruse genoomi segmendid sisaldavad kokku 13 588 nukleotiidi, B-gripiviirusel 14 600, C-gripiviirusel 12 900. Viiruse genoom kodeerib kokku 10 valku. Virioni pinnal on u 500 glükoproteiinset torujat moodustist: hemaglutiniin ja neuraminidaas, mille abil virion kinnitub raku pinnale. Hemaglutiniin seob viiruse peremeesorganismi rakuga, näiteks hingamisteede limaskesta rakuga, ja tagab viiruse sisenemise rakku, mille tuumas toimub viiruse RNA replikatsioon; neuraminidaas juhib viiruse nakatunud rakust vabanemist ja edasikandumist. Hemaglutiniini ja neuraminidaasi alltüüpe on vastavalt 16 ja 9, niisiis on võimalikud 144 erinevat pinnavalkude kombinatsiooni. Tüüpe tähistatakse suurtähtede ja numbritega, näiteks H1N1, H3N2 jt. Täpsemalt kirjeldatakse viirusetüvesid krüptogrammi kujul, milles esimene täht tähistab viiruse tüüpi, teine sõna viitab tüve isoleerimiskohale, kolmandana märgitakse proovi isolaadi number, seejärel isoleerimisaasta kaks viimast numbrit ning viimasena hemaglutiniini ja neuraminidaasi kombinatsioon.

Gripiviiruse RNA mutatsioonid kutsuvad esile hemaglutiniini ja neuraminidaasi molekulide muutumist – seda nimetatakse antigeenseks triiviks. Kui üks organism on nakatunud korraga kaht eri tüüpi viirustega ning defektsesse virioni satub vale genoomisegment, võib ette tulla ka ulatuslikum antigeenne nihe. Antigeense nihke käigus tekkivate uute viirustüüpide vastu puudub populatsioonis immuunsus ning nii võivad alguse saada gripiepideemiad ja -pandeemiad. 

### Eestis

Eestis esineb grippi kõige sagedamini detsembrist veebruarini, intensiivne haigestumine kestab 4-6 nädala jooksul, levides 2-3 kuu jooksul eri piirkondadesse. 

## Vaata ka
* viirused

## Viited

## Välislingid
* Viroloogia loeng
Zarja väin

**Zarja väin** (vene пролив Заря) on väin Põhja-Jäämere Laptevite meres, mis eraldab Belkovski saart Kotelnõi saarest.

Väin on saanud nime Eduard Gustav von Tolli ekspeditsiooni kuunari Zarja auks, mis 1902. aastal läbis selle väina esimesena.

## Vaata ka
*Zarja saar
*Zarja poolsaar

## Viited
Blagoveštšenski väin

**Blagoveštšenski väin** (Благовещенский пролив) on väin Põhja-Jäämere Ida-Siberi meres, mis eraldab Uus-Siberi saart Faddejevi saarest. Laius umbes 30 km.
Vijayawāda

**Vijayawāda** on linn Indias Andhra Pradeshi osariigis Krishna ringkonnas. Asub Krishna jõe ääres.

Linnas asub Kanaka-Durga tempel.

Vijayawāda on raudteede ja maanteede sõlmpunkt.

## Välislingid

*http://www.ourvmc.org/
Andres Arrak

**Andres Arrak** (17. juuli 1958 Tartu – 4. mai 2017) oli eesti majandusteoreetik, -õppejõud ja -publitsist.

## Haridus
Lõpetas 1976. aastal Tartu 2. Keskkooli. Seejärel lõpetas 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna ning sai 1993. aastal Tartu Riikliku Ülikoolist magistrikraadi majandusteaduse alal.

## Töö
Aastatel 1984–1998 oli Arrak Tartu Riikliku Ülikooli / Tartu Ülikooli majandusteaduskonna lektor. Aastatel 1998–2006 oli ta Audentese Ülikooli majandusteooria õppetooli juhataja ning 2006–2012 Mainori Kõrgkooli Ärijuhtimise Instituudi direktor. 2012. aasta suvel lahkus Arrak Mainorist ning asus tööle Estonian Business Schooli juurde loodud Vaba Majandusmõtte Keskuse juhatajana. 
Alates 1. jaanuarist 2014 oli ta Eesti Rahva Muuseumi turundusjuht.

15. novembril 2014 teatas Arrak, et astus erakonda Isamaa ja Res Publica Liit. Peatselt pärast seda vabastati Arrak Eesti Rahva Muuseumi turundusjuhi ametikohalt, mille põhjuseks ta ise pidas erakonda astumist. Muuseumi direktor Tõnis Lukas lükkas need väited ümber ja selgitas, et tegemist oligi 2014. aasta lõpuni kehtiva lepinguga, mida ta otsustas mitte pikendada Arraku mitterahuldava tööalase panuse tõttu.

2012. aastal algatas tarbijakaitseamet menetluse Arraku osalusega portaali pangalaen.ee suhtes, kuna lehel puudusid kontaktandmed. 
Samuti eitasid pangad ja finantsinspektsioon Arraku väiteid, nagu oleks portaali autorid teinud nendega koostööd.

## Seisukohad
Andres Arrak on avaldanud rea publitsistlikke artikleid, milles pooldas majanduslikku liberalismi ning kritiseeris Lääne-Euroopa riikide ja Euroopa Liidu majanduspoliitikat. 

Arrak esindas ka seisukohta, et Eesti krooni devalveerimine oleks olnud vale ning võrdles seda püksi pissimisega.

## Tunnustus
*2009 – pressisõber
*2011 – Postimehe aasta arvamusliider

## Isiklikku
Tema vanemad on maalikunstnikud Piibe Arrak ja Eevart Arrak.

## Viited

## Välislingid
*Indrek Kald. Andres Arrakust saab Eesti Rahva Muuseumi turundusjuht Äripäev, 11. detsember 2013
*"Majanduse ABC" – Andres Arraku toimetamisel avaldatud majandusõpik veebis
*Andres Arraku elulookirjeldus
Donington Park

**Donington Park** on ringrada Inglismaa keskosas Leicestershire'is. 

Vormel 1 sarjas on seal sõidetud ainult 1993. aasta Euroopa Grand Prix.

Esialgu pidi 2010. aastast alates Vormel 1 sarja Suurbritannia GP peetama Donington Parki rajal, kuid majandusraskuste tõttu see plaan ebaõnnestus.
Bunge maa

**Bunge maa** (vene *Земля Бунге*, jakuudi *Улахан кумах* 'suur liiv' või *Бунге сирэ*) on maismaa osa, mis ühendab omavahel Anjou saarte koosseisu kuuluvat Kotelnõi saart Faddejevi saarega. Sannikovi väin eraldab seda Euraasia mandriosast ja Hedenströmi laht Fadejevi saarest.

Saare pindala on umbes 6200 km². See on liivane tasandik üldkõrgusega 6–8 meetrit. Mõne künka kõrgus ulatub 45 meetrini (Jevkjusju-Bulgunnjah). Bunge maa sarnaneb kõrbega, sest seal on laialt levinud taimedega kinnistumata tuuletekkelised pinnavormid. 

Tormide ajal meretase tõuseb ja peaaegu kogu see maa on kaetud veega, välja arvatud väike kaguosa, mille üldkõrgus on 11–21 meetrit.

Arvatakse, et see maa on tekkinud maapinna aeglase tõusmise tagajärjel. Tänapäeva geoloogi D. Kolossovi hüpoteesi järgi on Bunge maa ürgjõe delta. Selle ürgjõe jäänuseks olevat Jana jõgi.

Sai nime zooloog Alexander von Bunge auks.

## Vaata ka
*Kotelnõi saar, Bunge maa ja Faddejevi saar 

## Viited
Põlvkond (bioloogia)

**Põlvkond** ehk **generatsioon** on vaadeldavas populatsioonis olevate isendite rühm, kes on oma ühistest esivanematest sugulusastmelt ühekaugusel ja seega lähedaste vanustega. Näiteks kolm eri põlvkonda moodustavad vanemad, nende lapsed ja lapselapsed.  

Põlvkonna kestus on võrdne liigi isendite keskmise sigimisvanusega.

## Vaata ka
*Põlvkond
*Elutabel
*Kohort (ökoloogia)
*Põlvkonnavaheldus

## Viited
Faddejevi saar

**Faddejevi saar** (vn *остров Фаддеевский*) on saar Põhja-Jäämeres Venemaa Sahha territooriumil, kuulub Uus-Siberi saarestikku Anjou saarte koosseisu. Bunge maa kaudu on saar ühendatud Kotelnõi saarega.

Saare pindala on 5300 km², kõrgus kuni 65 meetrit. 

Saare ranniku ääres on laiad liivast ja mudast koosnevad leeted. Pinnakate koosneb liivast, aleuroliidist ja savist, mida läbivad maa-alused jääsooned. 

Esineb palju termokarstjärvi ja väikseid jõgesid. Pinnas on kaetud sammalde ja samblikutega. 

Faddejevi saare avastas aastal 1805 Jakov Sannikov. Saar sai nime Vladimiri talupoja Stepan Faddejevi auks, kes avastas saare Kotelnõi saarest ida pool ja rajas seal esimese vene taliasunduse. Samuti osales ta koos geodeedi Pjotr Pšenitsõni ja kasaka Nikuliniga saare kaardistamises.  

## Viited
Kuupik Kleist

**Jakob Edvard Kuupik Kleist** (sündinud 31. märtsil 1958 Qullissatis Qeqertarsuaqi saarel) on Gröönimaa poliitik. Ta oli 12. juunist 2009 5. aprillini 2013 Gröönimaa peaminister. Ta kuulub vasakpoolsesse parteisse Inuit Ataqatigiit.

Kuupik Kleisti isa oli taanlasest tööline ja ema kurt grööni naine. Ta kasvas üles kasuperes. Ta õppis algkoolis Qullissatis ja hiljem Sisimiutis. 11-aastaselt saadeti ta Taani, kuigi ta taani keelt ei osanud. Ta õppis Birkerødi keskkoolis 1975–1978 ja lõpetas Roskilde Ülikooli sotsiaaltöö erialal 1983. 1988–1991 õpetas ta Nuukis ajakirjandust ja oli ajakirjanduskõrgkooli rektor. 1995–1996 oli ta Gröönimaa parlamendi liige ja 1996–1999 omavalitsuse välisameti direktor.

Aastatel 2001–2007 oli ta Taani parlamendi liige. 2007. aastast on ta Inuit Ataqatigiiti esimees.

2009. aastast oli ta Gröönimaa omavalitsuse juht. Temalt ei oodatud Gröönimaa täielikule iseseisvusele viivaid samme, sest Taani valitsuse subsiidiumid moodustavad 30% Gröönimaa eelarvest. Ta lubas tegeleda eeskätt sotsiaalsete teemadega, näiteks alkoholismi, koduvägivalla ja enesetappude vähendamisega.

## Viited


## Välislingid

*Biograafia (taani keeles)
Vinn

**Vinn** on tõmbamise abivahend.

## Vaata ka

*ankruvinn ehk peli
*kaevuvinn
*katlavinn
*punnivinn ehk korgits
*püssivinn
Kotelnõi saar, Bunge maa ja Faddejevi saar

**Kotelnõi saar, Bunge maa ja Faddejevi saar** on suur maismaatükk Uus-Siberi saarestiku keskosas. See koosneb Kotelnõi ja Faddejevi saarest ning neid ühendavast madalast liivatasandikust Bunge maast.

* Bunge maa
* Faddejevi saar
* Kotelnõi saar
Kirsipuu

**Kirsipuu** (*Cerasus* Mill.) on roosõieliste sugukonna ploomipuuliste alamsugukonna toompuu perekonna alamperekond.

Kirsipuud kasvavad põhjapoolkera parasvöötmes: 2 liiki Põhja-Ameerikas, 3 Euroopas ja ülejäänud Aasias. Kirsipuud kasvavad metsikult enamikus Euroopas ja isegi Põhja-Aafrikas. Tänapäeval on kirsipuu sisse viidud ka Lõuna-Austraaliasse.

Kirsipuud eristab teistest toompuudest see, et nende õied ei kasva taimel üksikutena, vaid moodustavad väikese pöörise. Nende vili on sile ja üksnes ühel küljel on väike renn, kui sedagi. Mõnikord käsitletakse kirsipuud ka eraldi perekonnana. Kirsipuu vili on kirss.

Herodotose andmetel armastas Assüüria kuningas Sargon II, kes valitses 8. sajandil eKr, väga kirsiõite magusat lõhna. Sel ajal tehti kirssidest siirupit, mida pärast veega lahjendamist joodi või kasutati küpsetiste maitse parandamiseks. Talvekülmade ajaks kaitsti kirsipuid vildiga.

Kirsipuu kultiveerimise esimene kirjalik mainimine pärineb aastast 72 eKr, kui Lucius Licinius Lucullus laskis kirsipuu Põhja-Anatooliast Musta mere lõunarannikult Rooma tuua. Kahtlemata polnud see esimene kirsipuu ümberistutamise juhtum.

2007. aastal toodeti maailmas üle 2 miljoni tonni kirsse. Umbes 40% sellest saadi Euroopast ja 13% USA-st. Kõige suuremad kirsikasvatajad olid Türgi (398 100 tonni), USA (260 700 tonni), Iraan (225 000 tonni), Itaalia (145 100 tonni), Venemaa (100 000 tonni), Süüria (75 000 tonni), Hispaania (72 600 tonni), Ukraina (68 200 tonni), Rumeenia (65 200 tonni) ja Kreeka (62 800 tonni). Müügiks kasvatatakse kirsse ka põhja pool, isegi Baltimaades ja Lõuna-Skandinaavias.

Kirsipuu viljad valmivad teiste viljapuudega võrreldes esimeste seas. Lõuna-Euroopas ja USA-s valmivad need juunis, Kanadas ja Suurbritannias juulis, põhja pool hiljem.

Jaapanis on kirsipuud tähtsad ilupuud. Neid kasvatatakse õite pärast.

## Liike
**Prunus avium* – magus kirsipuu
**Prunus cerasus* – hapu kirsipuu ehk harilik kirsipuu
**Prunus mahaleb* – lõhnav kirsipuu
**Prunus fruticosa* – stepi-kirsipuu
**Prunus tometosa* – vilt-kirsipuu
**Prunus besseyi* – liiv-kirsipuu 
**Prunus erythrocarpa* – punaviljaline kirsipuu
**Prunus glandulosa* – näärmeline kirsipuu 
**Prunus incisa* – hambuline kirsipuu
**Prunus japonica*  – jaapani kirsipuu
**Prunus maximowiczii* – Maximowiczi kirsipuu
**Prunus microcarpa* – väikeseviljaline kirsipuu 
**Prunus pensylvanica*  – pensilvaania kirsipuu
**Prunus pumila* – põõsas-kirsipuu 
**Prunus sargentii*  – sahhalini kirsipuu
**Prunus serrulata* – peensaagjas kirsipuu
**Prunus subhirtella*  – lühiharjaseline kirsipuu

## Vaata ka
* 'Drogani kollane'
* 'Leningradi must'
Läätspuu

**Läätspuu** (*Caragana*) on puittaimede perekond liblikõieliste sugukonnas.

Sõltuvalt liigist võivad läätspuud kasvada 2–6 meetri kõrguseks. Eelistavad päikeselist või poolvarjulist kasvukohta. Haljastuses kasutatakse meie kliimas selliseid liike nagu suur läätspuu ja väikeselehine läätspuu, mis on head hekitaimed, kuid ka üksikute põõsastena dekoratiivsed. Õitsevad juunis erekollaste õitega. 

## Liike
**[[Caragana ambigua]]* 
**Caragana arborescens* – suur läätspuu
**Caragana aurantiaca* – liiv-läätspuu
**[[Caragana boisii]]* 
**[[Caragana brachyantha]]* 
**[[Caragana brevifolia]]* 
**[[Caragana brevispina]]* 
**[[Caragana bungei]]* 
**[[Caragana camilli-schneideri]]* 
**[[Caragana conferta]]*
**[[Caragana davazamcii]]* 
**[[Caragana decorticans]]*
**[[Caragana densa]]*
**[[Caragana erinacea]]*
**Caragana franchetiana* – Franchet' läätspuu
**Caragana frutex* – väike läätspuu
**[[Caragana gerardiana]]* 
**[[Caragana grandiflora]]* 
**[[Caragana jubata]]* 
**[[Caragana korshinskii]]* 
**[[Caragana leucophloea]]* 
**[[Caragana leveillei]]* 
**[[Caragana manshurica]]* 
**Caragana microphylla* – väikeselehine läätspuu
**[[Caragana pleiophylla]]* 
**[[Caragana polourensis]]* 
**[[Caragana pruinosa]]*
**Caragana pygmaea* – kääbus-läätspuu
**[[Caragana roborovskyi]]* 
**[[Caragana rosea]]*
**[[Caragana sinica]]* 
**[[Caragana sophoraelia]]*
**[[Caragana spinosa]]* 
**[[Caragana stenophylla]]* 
**[[Caragana tangutica]]*
**[[Caragana tibetica]]* 
**Caragana tragacanthoides* – hundihambalaadne läätspuu
**[[Caragana turkestanica]]*
**[[Caragana ulicina]]* 
**Caragana ussuriensis* – ussuuri läätspuu
**[[Caragana versicolor]]*
Ülemiste viadukt

**Ülemiste viadukt** on üle Tartu maantee viiv Järvevana teed ja Suur-Sõjamäe tänavat ühendav sild, mis avati liikluseks 12. augustil 2009.

Viadukti projekteeris OÜ Järelpinge Inseneribüroo ning ehitasid Tallinna Teede AS ja AS Merko Ehitus. Viadukti rajamine läks maksma 39,7 miljonit krooni.

Suur-Sõjamäe tänava – Järvevana tee viadukti ühesuunalise liiklusega kaherajaline 85 meetri pikkune viadukt kulgeb üle Tartu maantee Suur-Sõjamäe tänavalt Järvevana teele. Viadukti ehitamise käigus laiendati Järvevana teed umbes 200 m ulatuses.

## Viited

## Välislingid
*Ülemiste ristmikule jalgu jäävad majad maksavad üle 30 miljoni krooni – Tallinna Postimees, 12. september 2008
*Kohtutäitur määras suurristmikule jalgu jääva tehase hinnaks 54 miljonit – Tallinna Postimees, 30. september 2008
*Ülemiste ristmikule jalgu jääv tehas tahab linnalt 67 miljonit krooni – Tallinna Postimees, 23. oktoober 2008
*Ülemiste liiklussõlme projekt maksab 29 miljonit krooni – Tallinna Postimees, 31. oktoober 2008
*Tallinn sai Ülemiste ristmikule jalgu jäävad ehitised 21 miljoniga – Tallinna Postimees, 11. detsember 2008
*Tallinn sundvõõrandab Ülemiste viaduktile ette jääva maa – Tallinna Postimees, 17. detsember 2008
*Ülemiste viadukti ehitusel läheb kevadel kuumaks – Tallinna Postimees, 23. jaanuar 2009
*Viadukti ehitus ajab liikluse Ülemiste ristmikul umbe – Tallinna Postimees, 19. märts 2009
*Ülemiste viadukti kõige keerulisemad tööd on läbi – Tallinna Postimees, 12. juuni 2009
*Ülemiste viadukt avatakse augustis – Tallinna Postimees, 22. juuli 2009
*Ülemiste viadukt on liiklusele avatud – Tallinna Postimees, 12. august 2009
Eumenes II

**Eumenes II Soter** (umbes 221 eKr – umbes 159 eKr) oli Pergamoni kuningas umbes 197 eKr – umbes 159 eKr.
Mesikas

**Mesikas** (*Melilotus* L.) on taimede perekond liblikõieliste sugukonnas.

## Eesti liigid
**Melilotus albus* – valge mesikas (tavaline)
**Melilotus altissimus* – kõrge mesikas (harva, rannikul)
**Melilotus dentatus* – hambuline mesikas (harva)
**Melilotus indicus* – india mesikas (väga haruldane tulnukas)
**Melilotus officinalis* – kollane mesikas (hajusalt)
**Melilotus wolgicus* – vene mesikas (väga haruldane tulnukas)
Eduard Püttsepp

**Eduard Püttsepp** (20. juuli (vkj)/ 2. august 1902 Kiressaare talu, Tähtvere vald, Nõo kihelkond – 26. august 1941 Tartu) oli eesti pedagoog, koolijuht, karskus- ja kultuuritegelane. 

Õppis Tartus algkoolis 1912–1916, Tartu kõrgemas rahvakoolis 1916–1920 ja Tartu Õpetajate Seminaris 1920–1925, mille lõpetas.

Oli Kodijärve valla Unipiha algkooli juhataja 1925–1926, Pangodi valla Tamsa algkooli juhataja 1927 ja Eesti Õpetajate Karskuskasvatusliidu nõunik 1927–1928; Ahja algkooli juhataja alates 1928. aastast, kutsetöö kõrval ka tegelik põllumees oma Järveotsa talus, kus arendas põlluharimiskultuuri, aiandust ja mesindust.

Võttis osa Ahja organisatsioonide tegevusest, oli haridusseltsi esimees alates 1937. aastast, majandusühingu esimees alates 1936. aastast, maanoorte ringi vanem, Noorte Kotkaste rühma vanakotkas ja Ahja–Vana-Kuuste Õpetajate Ühingu esimees.

Omakaitse vahistas Ahja koolijuhatajana töötanud Püttsepa 11. juulil 1941. Teda kuulas üle Ahja ringkonna omakaitsejuht Evald Mikson, talle pandi süüks kommunistlikku meelsust ja Nõukogude okupatsioonivõimuga aktiivset koostööd. Püttseppa peeti kinni Näituseväljaku koonduslaagris Tartus, pärast süüdimõistvat otsust lasti 26. augustil 1941 maha tõenäoliselt Jalaka liinil.

## Tunnustus
*1940 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema vanemad olid põllupidajad Marie (sündinud Grünberg) ja Jakob Püttsepp.

Tema vend oli maalikunstnik Juhan Püttsepp.

Oli abielus Luise Arroga alates 1927. aastast.

## Kirjandus
*Vaike Tamtik. "Eduard Püttsepa mälestuseks". Koit nr 100, 22. august 1967. Lk 1

## Välislingid
*Kenotaaf Nõo kalmistul
*Profiil. Geni.com
159 eKr

**159. aasta eKr** oli **Dolabella ja Nobiliori Rooma konsuliks oleku aasta**. Kaasajal kasutati ka tähistust **595 ''[[Ab urbe condita]]**''. Arvu 159 eKr on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Gnaeus Cornelius Dolabella ja Marcus Fulvius Nobilior 

## Sündinud
*...

## Surnud
*159 või 158 eKr: Terentius, vanarooma näitekirjanik
Juhan Püttsepp

**Juhan Püttsepp** (23. juuli (vkj)/ 8. august 1898 Kiressaare talu, Tähtvere vald, Nõo kihelkond – 18. september 1975 Tartu) oli eesti maalikunstnik.

## Elukäik
Lõpetas 1917 Tartu linnakooli ja käis 1919 Tartu Õpetajate Seminaris. Võttis osa I maailmasõjast ja Eesti Vabadussõjast ning kui asutati Pallase kunstikool, läks kohe sinna õppima. Õppis 1919–1922. Majandusraskuste tõttu oli ta sunnitud kooliõpingud katkestama ja asuma tööle õpetajana. Pallase lõpetas ta eksternina 1929 maalikunsti erialal. Omandas 1927 samas joonistusõpetaja kutse. 

Töötas õpetajana Põltsamaal ning Tartus kutse- ja keskkoolides, oli 1943–1944 Pallase ja 1944–1951 Tartu Riikliku Kunstiinstituudi dekaan. 1951–1957 töötas Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudus ja 1957. aastast Tartu Riiklikus Ülikoolis.

Oli Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse esinduskogu esimees, Tartu Kunstiklubi esimees, tegutses noorsoo-organisatsioonides ja muudel ühiskondliku elu aladel. 

## Looming
Juba kunstikooli õpilasena lülitus Püttsepp varakult kunstiühingu Pallas tegevusse, võttes juba 1920. aasta lõpul kahe kompositsiooniga osa ühingu IV kunstinäitusest. Oli sage esineja ka Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse näitustel kodumaal ja eesti kunsti näitustel mitmel pool välismaal.

Juhan Püttsepast kujunes üks koolkonna tüüpilisemaid esindajaid, keda iseloomustab üldiselt mahlakas, pehme, värvikas maalilisus. 1930. aastatel maalis ta mitmeid tugevaid kompositsioone talutöö ainetel. 1940. aastatel arenes tema laad tonaalsemate lahenduste, kasinama värvilahenduse suunas. Maaeluteemalised kompositsioonid olid nõutud terve kümnendi vältel.. Juhan Püttsepp on maalinud portreid, maastikke, linnavaateid ja figuraalseid kompositsioone. Kunstnik hakkas näitustel esinema juba 1920. aastatel. Tema loomingus on olnud ekspressiivsemaid katsetusi, mõjutusi uusasjalikkusest, kuid ikka on meistrile olulised olnud töö maalilised väärtused. 

Eelistatumateks motiivideks on vaheldusrikka struktuuriga Lõuna-Eesti vooremaastikud oma jõgede ja järvedega ning tumedate metsatukkadega, samuti mõisapargid ja õued askeldavate inimestega, kuid ka rohked Tartu vaated, milles arhitektuurimotiivid etendavad olulist osa.

Õli- ja temperamaalide kõrval võib Püttsepa loomingu paremikku kuuluvaks pidada ka tema pastelle ja värvilisi joonistusi.

## Isiklikku
Tema vend oli pedagoog Eduard Püttsepp.

Tema tütar oli lastekirurg Epp Lainevee ja poeg kopsuarst Enn Püttsepp ning pojapoeg on ajakirjanik ja bioloog Juhani Püttsepp. 

## Viited

## Välislingid
*Haud Nõo kalmistul
Elektriliin

**Elektriliin** on elektrijuhtidest ja paigaldustarinditest koosnev liin (edastusrada) elektrienergia ülekandmiseks.

Elektrijuhtideks võivad olla kaablid või juhtmed, viimased kas isoleerkattega (isoleerjuhtmed) või paljasjuhtmed. Kaablitel ja isoleerjuhtmetel võib olla üks juhtiv soon või mitu üksteisest isoleeritud soont. Juhtmed ja kaablisooned ühendatakse liini sõlmpunktides vastavalt juhistikusüsteemile.

Liini juhtmed ja kaablid asetsevad paigaldustarinditel, näiteks õhuliini mastidel, või erirajatistes (tunnelites, estakaadidel), kaablid ka pinnases või vees (veekogu põhjas).

Liine liigitatakse voolu liigi järgi vahelduvvoolu- ja alalisvooluliinideks ning pinge järgi madalpinge- ja kõrgepingeliinideks. Liini loetakse madalpingeliseks, kui tema nimipinge ei ole vahelduvvoolu korral üle 1000 V ega alalisvoolu korral üle 1500&nbsp;V. Neid väärtusi ületava nimipingega liinid on kõrgepingeliinid. Levinumad madalpinged vahelduvvooluvõrgus on 230&nbsp;V ja 400&nbsp;V. Kõrgepinged on näiteks 6&nbsp;kV, 10&nbsp;kV, 20&nbsp;kV, 35&nbsp;kV, 110&nbsp;kV ja 330&nbsp;kV.

## Vaata ka
*Alalisvooluühendus
Tiiu Aru

**Tiiu Aru** (14. oktoober 1938 Ahja – 4. detsember 2003 Tallinn) oli eesti metallikunstnik.

Tiiu Aru sündis kooliõpetaja perekonnas. Tema isa Eduard Püttsepp oli Ahja algkooli asutaja ja juhataja, ema Luise aga samas koolis õpetaja. Ta õppis Ahja algkoolis ja hiljem Tartus, lõpetas 1959. aastal Tartu Kunstikooli ning 1965. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi.

Aastatel 1966–1993 töötas ta metallikunstnike töötoas Hobusepea tänaval. Aastast 1971 oli ta Eesti Kunstnike Liidu liige. 

Tiiu Aru loomingu hulgas olid kohrutatud figuraalsed vaskkarikad ja kandikud ning hõbeehted. Tema teoseid on eksponeeritud paljudel näitustel, ka väljaspool Eestit.

Tiiu Aru on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Viited
Madeleine'i kirik

**Madeleine'i kirik** (prantsuskeelsed nimetused *l'église de la Madeleine, l'église Sainte-Marie-Madeleine, la Madeleine*) on Napoleon I korraldusel aastail 1806–1842 ehitatud kirik Pariisis. Kiriku projekteeris arhitekt Pierre Vignon, jäljendades Kreeka antiiktemplit.

Kirikul on 52 korintose sammast. Ehitisel puuduvad aknad, valgus tuleb sisse laes olevate kupliavade kaudu.

## Orel ja orelimängijad
Kirikus on Aristide Cavaillé-Colli kuulus orel. Kirikus on tegutsenud paljud tuntud organistid ja heliloojad:
* 1842–1846 Charles-Alexandre Fessy
* 1847–1858 Louis James Alfred Lefébure-Wély
* 1858–1877 Camille Saint-Saëns
* 1877–1896 Théodore Dubois
* 1896–1905 Gabriel Fauré
* 1905–1934 Henri Dallier
* 1935–1962 Edouard Mignan
* 1962–1968 Jeanne Demessieux
* 1969–1979 Odile Pierre
* 1979. aastast François-Henri Houbart

## Välislingid
Tšehhi lennufirmade loend

*Siin on loetletud [[Tšehhi]] [[Lennufirma|lennufirmasid]].*

* ABS Jets
* Central Connect Airlines
* Czech Airlines
* Grossmann Jet Service
* Smart Wings
* Travel Service
Belgia lennufirmade loend

*Siin on loetletud [[Belgia]] [[lennufirma]]sid.*

* Abelag Aviation
*Air Belgium
* Brussels Airlines
* Cargo B Airlines
* European Air Transport
* Jetairfly
* Thomas Cook Airlines
* TNT Airways
* VLM Airlines
Universitas Tartuensis

**Universitas Tartuensis** on Tartu Ülikooli ajakiri, mis kuni jaanuarini 2009 ilmus ajalehena. Kuni 1989. aastani kandis ajaleht nime **Tartu Riiklik Ülikool**.

## Ajalugu
### Tartu Riiklik Ülikool
Ajalehe esimene number ilmus 22. novembril 1948. Ajaleht ilmus B3-formaadis, tavaliselt neljaleheküljelisena.

Esimesed toimetajad olid Enno Mikkelsaar ja Johannes Feldbach. Hiljem on toimetajad olnud Olaf Utt, Eduard Ertis, Raimond Auling, Ene Puusemp, Juhan Peegel, Hillar Palamets, Rein Veidemann, Varje Sootak.

### Universitas Tartuensis
Esimene ajalehenumber, mis kandis nime Universitas Tartuensis, ilmus 1. septembril 1989 numbriga 23 (1570), jätkates ajalehe "Tartu Riiklik Ülikool" numeratsiooni. Universitas Tartuensise viimane ajaleheformaadis number ilmus 23. jaanuaril 2009. Järgmine number ilmus 6. veebruaril juba ajakirjana.

Alates 2003. aastast ilmus kord aastas ajalehe Narva kolledži erinumber (levitati ka ajalehtede Põhjarannik, Severnoje Poberežje ja Narvskaja Gazeta vahel). 

Aastatel 1977–2008 oli ajalehe peatoimetaja Varje Sootak. Aastatel 2008–2013 oli peatoimetaja Sigrid Sõerunurk, kelle juhtimisel sai 2009. aastal ajalehest ajakiri. 2013. aastast oli ajakirja peatoimetaja Merilyn Merisalu (2016.–2017. aastal oli peatoimetaja Merilyn Säde, 2017.–2018. aastal Virgo Siil; 2020.–2021. aastal Maarit Stepanov ja 2023–2025 Tiia Kõnnussaar). 

## Vastuolud
Ajakirja 2020. aasta veebruari numbris pidi ilmuma toimetaja Mari Eesmaa artikkel ülikooli ja Hiina kontserni Huawei vahel eelmise aasta sügisel sõlmitud koostöökokkuleppest, kuid ülikooli arendusprorektor Erik Puura tõstatas küsimuse, kas säärane artikkel peaks ülikooli ajakirjas ilmuma ning see jäeti avaldamata. Järgnesid arutelud ülikooli sõltumatuse, ülikooli ajakirja olemuse, selle ajakirjandusliku vabaduse ja vajaduse üle. Hiljem artikkel siiski avaldati.

Edasiste vastuolude ja huvikonfliktide vältimiseks uuendati 2021. aastal põhjalikult ajakirja põhimõtteid ning septembrist 2021 annab ajakirja Universitas Tartuensis välja Tartu Ülikooli kirjastus.

## Vaata ka
*Maaülikool (ajaleht)

## Viited

## Välislingid
*Ajakirja koduleht 
*Varje Sootak. Ülikooli oma hääl 65 Universitas Tartuensis, november 2013, nr 10, lk 38.
Taavi Tulev

**Taavi Tulev** (sündinud 10. aprillil 1984) on eesti multitalent, kes tegeleb nii muusika, helikujunduse kui ka kunstiga. 

Tema loodud mitmekülgses ja kohati veidras kõlapildis on oluline roll analoogtehnikal ja loodussalvestustel. Tulev on tegelenud kõiksugu muusikaga alates akustilistest lugudest kuni tumeda ambiendi ning elektroonika ja technoni. 

Lisaks oma nimele on Taavi kasutanud näiteks pseudonüüme Wochtzchée, Hape ja 3He. 

Inseneriharidusega Taavi Tulev alustas 2009. aastal elektronmuusikaõpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. Ta on avaldanud muusikat mitmetel albumitel ja kogumikel nii Eestis kui välismaal.

## Isiklikku
Ta on helilooja Toivo Tulevi poeg.

## Välislingid
*"Taavi Tulev — helide mees", Eesti Päevaleht, 2. september 2006
*Kaur Garšnek, "Raadiokunsti festivalil esindab Eestit noor helilooja Taavi Tulev", Ärileht, 24. oktoober 2007
* Tiiu Laks, Video: Taavi Tulev "Seisundi seiskumine", Melu.ee, 31. juuli 2009
* Kiwa, Helimegapolist vahemaandumiseta pildikülla, Sirp, 15. mai 2020