open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vohnja raamatukogu

Vohnja raamatukogu on raamatukogu Lääne-Virumaal Kadrina vallas Vohnja külas.Esimese Vohnja külaraamatukogu asutas 1921. aastal kohalikku vallamajja Vohnja vallakirjutaja Rosalie Aarensild (Arusild). See kogu tassiti sõja ajal laiali.

1944. a alustas raamatukogu uuesti tööd. Arvatavasti esimene juhataja Salme Mäe vabastati sellelt kohalt 1. aprillil 1945, tööle asus  Aino Peenemaa (Noll). Aastast 1949  töötas raamatukoguhoidjana  Heldi Kristelstein.

Kuni 1957. aastani (algusaeg pole teada) oli raamatukoguhoidjaks Lia Vann (Torm), 1957–1959 Silvi Hang (Köök), 1959–1962 Helju Laisaar ( Lepiksaar). 1962. aasta jooksul on inimesed selles ametis vahetunud: Linda Vaino, Erich Loss ja Ott Mikkor. 1962–1966 töötas raamatukoguhoidjana Mare Sari (Poll), 1966–1967 Maie Haavajõe ( Kirsi),  kuni 1968. aastani  Mare Villmann, 1968. aastal Maie Kirsi, seejärel Valve Kullamägi (Varimets).  1970. aasta augustist detsembrini töötas seal taas Maie Kirsi, edasi kuni augustini 1971 Ille Rindberg (Ambos).

Aastail 1971–2002 oli raamatukogu juhataja Selma Seppas.

1991 läks raamatukogu üle Kadrina külanõukogu alluvusse, 2002. aasta 1. jaanuari seisuga sai aamatukogust Kadrina valla raamatukogu Vohnja filiaal.

2003. a juunis sai raamatukogu internetiühenduse, aasta lõpus liituti programmiga Urram.

2005. a 1. veebruarist alustati elektroonilise laenutusega.

2017 avati laenutuspunkt Ridaküla seltsimajas.

Alates 2002. a 1. juulist töötab raamatukoguhoidjana Ly Pajussaar.

## Viited

## Välislingid

Raamatukogu info Kadrina Valla Raamatukogu kodulehel

https://virumaateataja.postimees.ee/2429889/paevaintervjuu-raamatukogu-hoiab-kula-valge
Karepa raamatukogu

**Karepa raamatukogu** on külaraamatukogu, mis asub Lääne-Virumaal Haljala vallas Karepa külas.

Raamatukogus asub internetipunkt.

Karepa raamatukogu asutati 1908. aastal Selja lugejate ringina Selja koolimajas.

## Viited

## Välislingid
*Vihula valla allasutus
Lehtse raamatukogu

**Lehtse raamatukogu** on rahvaraamatukogu (Tapa Vallaraamatukogu struktuuriüksus), mis asub Lääne-Virumaal Tapa vallas Lehtse alevikus.

Raamatukogu asub Lehtse keskusehoones aadressil Rägavere tee 19.
Väike-Maarja valla raamatukogu

**Väike-Maarja Valla Raamatukogu** on ühendatud raamatukogu Väike-Maarja vallas. Väike-Maarja raamatukogu on valla keskraamatukogu, millel on harukogud Rakkes ja Simunas ning teeninduspunktid Kiltsis, Triigis ja Sallas.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Vinni-Pajusti raamatukogu

**Vinni-Pajusti raamatukogu** (ametliku nimega **Vinni-Pajusti Rahvaraamatukogu**) on raamatukogu Lääne-Virumaal Vinni vallas Vinni alevikus aadressil Sõpruse 1A.

## Viited
Võsu raamatukogu

**Võsu raamatukogu** on Haljala vallas Võsu alevikus asuv raamatukogu.

## Välislingid
*Info Haljala vallaraamatukogu kodulehel
Lahu raamatukogu

**Lahu raamatukogu** asus Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas.

Lahu raamatukogu asutati 1939. aastal. Raamatukogu asutaja oli kohalik kooliõpetaja Jaak Ilomets. Lahu raamatukogu on asunud Lahus, Nõmmkülas ja viimati Piibes. 10. septembril 2001 taasavati raamatukogu Lahu Algkoolis kolme maakonna piiril Piibe maantee ääres.

2003. aasta seisuga oli raamatukogus 8200 raamatut ja 154 lugejat.

2008. aastal raamatukogud ühendati ning asutati ühtselt hallatav Rakke valla raamatukogu, mille moodustavad keskkoguna toimiv Rakke raamatukogu ning Salla ja **Lahu teeninduspunkt** koos Liigvalla lugemistoaga. Lahu teeninduspunkt suleti aprillis 2020.

## Välislingid
* http://kodukylad.onepagefree.com/?id=14323&
Ustica

**Ustica** on saar, asula ja vald (*comune*) Itaalias Sitsiilia maakonnas città metropolitana di Palermos. Ustica omavalitsusüksus asub Türreeni mere Ustica saarel ning maismaapiir teiste omavalitsusüksustega puudub.

49 meetri kõrgusel merepinnast asuva Ustica asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Ustica asub umbes 67 km kaugusel Palermost loodes. Saare pindala on  8,65 km², suurim pikkus 3,5 km ja suurim laius 2,5 km. Saare kõrgemad tipud Punta Maggiore (244 m) ja Guardia dei Turchi (238 m) jagavad saare kaheks mäenõlvaks. Geoloogiliselt tekkelt sarnaneb Ustica vulkaanilise tekkega Lipari saartega.

Mussolini ajal hoiti saarel poliitvange, nagu näiteks Itaalia kommunistliku partei juht Antonio Gramsci.

1986. aastal asutatud Ustica saare merekaitseala (*Area marina protetta Isola di Ustica*) on koos Miramare merekaitsealaga Itaalia esimesi merekaitsealasid.

1989. aastal alanud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus päevavalgele tulnud asulat dateeritakse 14.–13. sajandiga eKr.


Mia amata Ustica.jpg
Chiesa di Ferdinando Re Ustica.jpg|La chiesa di Ferdinando Re
Porto di Ustica.jpg|Vaade Ustica sadamale
Punta Spalmatore Ustica.jpg|Spalmatore neem
Ustica kaart.png


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (*itaalia keeles*)
Vihula raamatukogu

**Vihula raamatukogu** oli raamatukogu Haljala vallas Vihula külas. Vihula raamatukogu oli Haljala Vallaraamatukogu haruraamatukogu.

Vihula raamatukogu suleti 1. jaanuarist 2024 seoses Haljala valla raamatukogude võrgustiku korrastamisega.
Viru-Nigula raamatukogu

**Viru-Nigula raamatukogu** on raamatukogu, mis tegutseb Viru-Nigula vallas Viru-Nigulas aadressil Kirikaia 2. Aastast 2018. on see Viru-Nigula valla raamatukogu haruraamatukogu.

Raamatukogu on asutatud 1908. aastal.

## Välislingid
*Raamatukogust Viru-Nigula valla raamatukogu kodulehel
Viimsi Spordihall

**Viimsi Spordihall** on Viimsi vallas asuv ja Viimsi vallale kuuluv mitmeotstarbeline spordihall.  

Spordihall on ehitatud 2002. aastal. 2013. aastal tehti spordihallis kapitaalremont. Spordihallis on kasulikku pinda 34×66 m. Hallis on neli riietusruumi koos leilisaunadega ning privaatsaun kuni 15 inimesele. Halli vetruv puitpõrand on kaetud PVC-kattega. Hallis on kaks vaipkattega tenniseväljakut. Sulgpalliväljakutele on paigaldatud hea nakkavusega erikate. Hallis on ka jõusaal. 

Spordihallis on võimalik tegeleda järgmiste spordialadega: LesMillsi rühmatreeningud, spinning, virtuaaltreeningud, korvpall, võrkpall, sulgpall, tennis, lauatennis, saalihoki, jalgpall, rulluisutamine. Spordihallis treenivad spordiklubid Viimsi Sport, Alo Ojassalu Tennisekool, Viimsi Sulgpalliklubi, saalihokiklubid Viimsi Kepp ja OK Tehnikaspordiklubi, RullEst. Spordihallis korraldatakse võistlusi ja lastelaagreid.  

Spordiklubi peatreener on Mart Poola. 

## Välislingid
*Spordihallist ViimsiSporti kodulehel
*Viimsi Spordihall uuenes Maaleht, 01.10.2013
*Viimsi Spordihallis käib tegevus ööpäev läbi Maaleht, 25.01.2014
Kiltsi raamatukogu

**Kiltsi raamatukogu** on raamatukogu Väike-Maarja vallas Kiltsi alevikus. Raamatukogu asub Kiltsi rahvamaja teisel korrusel aadressil Turu 13. 

## Ajalugu
Esimesed teated Kiltsi raamatukogust pärinevad 1920. aastatest, kui 8. novembril 1919 asutati Ülemaalise Eesti Noorte Ühenduse Kiltsi osakond, kuhu kuulus ligi 90 liiget ning mis arendas väga aktiivset tegevust muusika, näite- ja kirjandusharus. Korraldati pidusid, kirjandus- ja vaidlusõhtuid. Edukalt tegutses eneseharijate ring. Kassa ülejäägist osteti ka oma raamatukokku raamatuid. Hoogne töö kestis 1924. aastani, siis soikus. Tegevus jätkus uue hooga 14. aprillist 1929, kui kutsuti ellu spordi-, kirjandus-, raamatukogu-, näite- ja muusikaharud. Korraldati Jüriöö mälestamisi, spordivõistlusi, kõnekoosolekuid, referaatõhtuid, väljasõite, keedukursusi, rahvatantsukursusi, noortepäevi, aktusi jne. Anti välja ajakirja Meie Mõtted". Tegutses keelpilliorkester ja lugemislaud.

Pidevalt tegutsenud rahvaraamatukogu algusajaks Kiltsis loetakse 1948. aastat. Algselt paiknes raamatukogu külanõukogu ruumides ja selle esimene juhataja oli Therese Nõmmann. Rahvamaja teise korruse ruumides asub raamatukogu 1986. aastast. Praegune raamatukoguhoidja Riina Tali on teinud seda tööd juba ligi kolm aastakümmet. 

Veel hiljuti oli Kiltsi raamatukogu üsna kehvas seisus. MTÜ Meie Kiltsi eestvõttel on seda remonditud.

## Viited

## Välislingid
* Raamatukogu info Väike-Maarja Valla Raamatukogu kodulehel
Krimulda (ajalooline piirkond)

**Krimulda** (*Cubbesele*) on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud piirkond Turaidas, Koiva liivlaste asualal. Krimulda paiknes Koiva jõe paremal kaldal, ulatudes samanimelisest keskusest tänapäeva Sigulda linna territooriumil kuni Liivi laheni. Piirkonna keskne linnus asus arvatavasti kas hilisema Krimulda piiskopilinnuse kohal või Suvorovi mäel. Krimuldas asus ilmselt ka Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Turaida üliku Anno küla või mõis.

Krimuldasse maeti 1217. aastal Kaupo, mis on ajendanud otsima seoseid *Cubbesele* ja Kaupo nimede vahel ja tekitanud hüpoteese, et ta võis olla Krimuldas sündinud ja et lisaks Turaida muinaslinnusele võis talle kuuluda ka sealne linnus.

Pärast turaidalaste alistumist ristisõdijatele 1206. aastal moodustati Krimuldast omaette kirikukihelkond, mille piirides asus teadaolevalt vähemalt 13 küla.

## Viited

## Allikad
* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
Tudulinna raamatukogu

**Tudulinna raamatukogu** on raamatukogu Ida-Virumaal Alutaguse vallas Tudulinna alevikus.

Tudulinna raamatukogu tähistas 2013. aastal 90 tegevusaasta juubelit.

## Viited

## Välislingid
* Raamatukogu ajalugu Tudulinna lehe eriväljaandes Tudulinna Leht eriväljaanne, august 2013
* Raamatukogu lahtiolekuajad
* Maakonna raamatukogud
Oru haruraamatukogu

**Oru haruraamatukogu** on Kohtla-Järve Keskraamatukogu haruraamatukogu Ida-Virumaal, mis asub Oru asulas aadressil Virmalise tänav 10. Raamatukogu asub Muinasjutu lasteaias.
Kuremäe raamatukogu

**Kuremäe raamatukogu** on raamatukogu Ida-Virumaal Alutaguse vallas Kuremäe külas.

Raamatukogus on kaminaga kammersaal.

## Viited

## Välislingid
Raamatukogu info Illuka valla lehel
Sattesele

**Sattesele** on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud piirkond Turaidas, Koiva liivlaste asualal. Sattesele asus Koiva jõe vasakul kaldal, keskusega Sattesele linnuses, mis oli ühtlasi ka selle ala ainus linnus. 13. sajandi algusest kuni surmani 1211. aastal oli Sattesele väljapaistvaim ülik ja võib-olla kogu ala valitseja Dabrel. 

Pärast kokkupõrkeid ristisõdijatega, sealhulgas Sattesele linnuse piiramist nende poolt, andis piirkond 1206. aastal end Riia piiskopi võimu alla, misjärel preester Daniel viis seal läbi ristimise ja Satteselest moodustati eraldi kirikukihelkond. 1207. aasta Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelise leppega määrati ala viimase alluvusse. Lõplikult suruti kohalike vastupanu maha 1212. aasta mässule järgnenud Sattesele linnuse piiramise ja alistamisega.

## Viited

## Allikad
* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
Alajõe raamatukogu

**Alajõe raamatukogu** asub Ida-Virumaal Alutaguse vallas Alajõe külas Kooli tn 17.

## Välislingid
Raamatukogu valla kodulehel
http://www.alajoevv.ee/haridus-kultuur-sport-info/kultuur/raamatukogu/
Dohno

**Dohno** (ukraina keeles Дохно) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšetšelnõki rajoonis. Elanike arv on 199.
Ulvi raamatukogu

**Ulvi raamatukogu** on raamatukogu Lääne-Virumaal Vinni vallas Ulvi külas. 

Ulvi raamatukogu asub Ulvi mõisamajas (Rägavere Valla Rahva Majas).
Raamatukogu teeninduspiirkonda kuuluvad: Aasuvälja, Kantküla, Lavi, Männikvälja, Mõedaka, Nurkse, Põlula, Sae ja Ulvi küla.

Lähim raamatukogu on samas vallas asuv Viru-Kabala raamatukogu.

## Viited

## Välislingid
* Ulvi raamatukogu koduleht
* Rägavere valla koduleht
* Viru Kabala raamatukogu koduleht
Doni rinne

**Doni rinne** (vene keeles *Донской фронт*) oli Teises maailmasõjas Idarindel võidelnud Nõukogude Liidu väeüksus.

## Ajalugu
Moodustati 28. septembril 1942 Stalingradi rindest. Rinde koosseisu kuulusid 1. kaardiväearmee, 21., 24., 63., ja 66. ning 4. tankiarmee ning alates 1. jaanuarist 1943. 57., 62. ning 64. armee. Oktoobrist kuni novembri esimese pooleni oli rinde ülesandeks siduda rünnakutega Stalingradist põhjas olevaid Saksa vägesid ning vähendada survet Stalingradi rindele. Novembri keskpaigast alates osales rinne operatsioonis Uranus, mille käigus piirati koostöös Stalingradi ja edelarindega Stalingradis võitlevad sakslased ümber. Alates jaanuarist kuni veebruari alguseni oli rinne hõivatud Stalingradi koti elimineerimisega. 1943. aasta veebruaris nimetati rinne ümber keskrindeks.
## Ülemjuhatajad
*Kindralleitnant Konstantin Rokossovski
Kadila raamatukogu

**Kadila raamatukogu** oli Vinni vallas Kadila külas aadressil Pärna tänav 3.

2017. aastast tegutses Kadila raamatukogu Vinni-Pajusti raamatukogu laenutuspunktina. Raamatukogu suleti oktoobris 2022.

## Viited
Tapa Vallaraamatukogu

**Tapa Vallaraamatukogu** (varem *Tapa Linnaraamatukogu*) on raamatukogu Lääne-Virumaal Tapa linnas.

1921. aas­tal loodi Tapa Noor­soo Kas­va­tuse Seltsi raa­ma­tu­kogu. 1953. aasta 15. veebruaril moo­dustati Tapa rajooni las­te­raa­ma­tu­kogu. 1. jaa­nua­rist 2000 ühen­dati need raa­ma­tu­ko­gud ühtseks Tapa lin­na­raa­ma­tu­ko­guks.

## Viited

## Välislingid
*Tapa Vallaraamatukogu koduleht
*Tapa Vallaraamatukogu facebooki lehekülg
Kalamaja raamatukogu

**Kalamaja raamatukogu** on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Põhja-Tallinna linnaosas aadressil Kotzebue 9/11. 

Kalamaja raamatukogu avati 1929. aasta 20. novembril Tallinna 4. haruraamatukoguna. Raamatukogu on asunud Tallinnas järgmistel aadressidel:
*1929 Graniidi 1
*1931 Soo 31
*1928 Vana-Kalamaja 26
*1941 Tööstuse 1
*2007 Kotzebue 9/11

Raamatukogu allus Kalinini rajooni täitevkomiteele ja kandis nimetust Kalinini rajooni 3. raamatukogu märtsist 1952 kuni aastani 1974. Siis läks raamatukogu uuesti Tallinna Keskraamatukogu alluvusse ja kannab sellest ajast nimetust Kalamaja haruraamatukogu.

Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.

## Välislingid
*Kalamaja raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Dreiliņi mõis

**Dreiliņi mõis** (saksa keeles *Dreylingsbusch*, ka *Dreilingshof*, läti keeles *Dreiliņu muiža*, ka *Dreiliņmuiža*) oli Riia linnamõis Liivimaal Riia kreisis Biķernieki kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Riia linnas Šķirotava asumis; selle peahoone asus Slāvu iela ja Krustpils iela ristmiku juures. 

## Ajalugu
Mõisa asukohas peatusid Riia piiramisel Boriss Šeremetevi väed, ka kirjutati Riia kapitulatsioonile alla just seal. Juba toona asus seal hoonekompleks, mis pani hiljem aluse aastal 1799 Mazā Jumpravmuiža mõisast eraldatud Dreiliņi mõisale. Mõisa rajasid suvemõisana XVII sajandil Dreilingid.

Mõisa järgi on nime saanud Riia linna Dreiliņi asum. Ehkki mõisa peahoone asus Šķirotavas, asus suur osa selle maadest Dreiliņi aladel.

Pärast Läti iseseisvumist asusid vanas mõisas Riia linna aedniku Jāņis Zlaugotņis-Cukursi aed ja linnale kuulunud aed. Tänapäevaks ei ole mõisa hoonetest midagi säilinud.

## Välislingid
* Sissekanne Riia mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
* Sissekanne Läti mõisate veebisaidil (*läti keeles*)
Tondi raamatukogu

**Tondi raamatukogu** on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Kesklinna linnaosas aadressil Pärnu mnt 125. Raamatukogu avati 19. oktoobril 1946 Uus-Sadama tänaval kui Tallinna VII haruraamatukogu. Praegustesse ruumidesse koliti 1962. aastal.

Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.

## Viited

## Kirjandus
*"Tallinna VII haruraamatukogu (Tondi raamatukogu)." Sõjajärgsed haruraamatukogud. - Tallinna Keskraamatukogu 1907-2007. Koostanud Livia Viitol. Tallinn 2007. Lk 138.

## Välislingid
Tondi raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Šķirotava

**Šķirotava** on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna osa pindalaga 10,057 km². Asub Ķengaragsist kirdes ning Dārzciemsist ja Pļavniekist lõunas. 2256 elanikku (2010). 

Šķirotava asumi alad kuulusid kunagi Mazā Jumpravmuiža mõisale. Aastal 1799 eraldati sellest Dreiliņi mõis, mille peahoone asus Šķirotavas.

Aastal 1905 rajati Daugavpilsi-suunalisele raudteeliinile jaam, mis kandis algul nime *Platforma Nr. 8*, seejärel ka *Dreiliņi* ja *Šķirošana*. Jaama lähedale ehitati 1920. aastatel veduridepoo. Depoo juurde rajati teine peatuspunkt, mis kandis algul nime *Depo*, seejärel *C parks*. Aastast 1974 kannab see tänapäevast nime Daugmale. Depoo oli paigas, kus Daugavpilsi liinist hargnes Ērgļi suunas minev raudtee, mis rajati aastal 1937. Viimaseks ühiseks peatuseks Daugavpilsi ja Ērgļi raudteeliinidel oli aastal 1935 rajatud Jāņavārti raudteepeatus. Ērgļi raudteeliinil asus veel aastal 1965 avatud Rīga Preču raudteejaam, mis kandis algul *Promišļennaja* jaama nime. Kaubajaamana tegutseb see veel tänapäevalgi, aga reisirongide liiklust sellel liinil enam ei ole. Raudteede ümbrusse kerkis tööstusettevõtteid, nii et asumist kujunes tööstuspiirkond.

Riia linnaga liideti Šķirotava alad osaliselt aastal 1861 ja osaliselt aastal 1939, aga suurem osa asumist liideti Riiaga aastal 1968. Tänapäeval on seal lisaks tööstusettevõtetele ka aianduskrunte ja korterelamuid.

Sealne D20 puurauk on Rīga kihistu stratotüüp ja selle Jugla kihtide stratotüüp.

Šķirotava, Latgales priekšpilsēta, Rīga, Latvia - panoramio - alinco fan (1).jpg|Šķirotava
Krustpils iela Rīgā.JPG|Krustpils iela
Sila iela, Šķirotava, Rīga.JPG|Sila iela
Pipeline art - Ivars Indāns - Panoramio.jpg|Šķirotava tööstusmaastik

## Viited

## Välislingid

*Šķirotava koduleht (*läti keeles*)
Sattesele linnus

**Sattesele linnus** oli noorema rauaaja ja Liivi ristisõja aegne linnus Sattesele linnamäel Koiva vasakul kaldal tänapäevase Sigulda linna territooriumil.

## Linnus
Rahuajal u 50 elanikku mahutanud 90x75 m suurune linnuseõu piirnes kolmest küljest järsunõlvaliste orgudega. Looduslikult kaitsmata kaguküljele oli rajatud 8 m kõrgune ja 75 m pikkune muldvall, mille edelapoolses servas asus linnuse sissekäik. Väljakaevamistel on linnusest leitud peamiselt ajavahemikku 11. sajandist kuni 13. sajandi alguseni dateeritavaid majapidamiskoldeid, erinevaid ehteid, kääre, nuge, võtmeid, lukke ja muid metallitöötlemisele viitavaid esemeid. Leidude hulgas on nii liivlastele, latgalitele, semgalitele kui saksa ristisõdijatele omaseid relvi 12.–13. sajandist.

Arvatavasti 10. sajandi teisel poolel või 11. sajandil rajatud Sattesele linnus koos teda ümbritseva külaga oli Sattesele piirkonna keskuseks. Sattesele linnusest mõne kilomeetri raadiuses asusid 13. sajandi alguses ka Turaida ja Krimulda muinaslinnused. Sel ajal, kuni oma surmani 1212. aastal kuulus linnus Sattesele piirkonna juhtivale ülikule Dabrelile.

## Ajalugu

Henriku Liivimaa kroonikast on teada kaks Sattesele linnuse piiramist Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu ning nende liitlaste vägede poolt, mis toimusid 1206. ja 1212. aastal. Esimene piiramine lõppes ründajate lahkumisega pärast edutuid katseid linnust vallutada, teise piiramise tulemusena seesolijad alistusid, kuid linnust ei hävitatud. Millal linnus maha jäeti, pole täpselt teada. Arheoloogilised väljakaevamised viitavad vähemalt kahele linnuses toimunud tulekahjule. 1442. aastal on linnamäge veel nimetatud Liivi mäeks (*Lieffse bergk*, *mons Liffen*).

## Vaata ka
* Liivimaa ristisõda

## Viited

## Allikad
* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Zemītis, Guntis. *Liivlased. Vanim ajalugu (10.–16. sajand)*, lk 75–104 koguteoses *Liivlased. Ajalugu, keel ja kultuur*, koostanud ja toimetanud Renāte Blumberga, Tapio Mäkeläinen ja Karl Pajusalu; Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2011.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
* Satezeles pilskalns jeb Lībju kalns, Latvijas Piļu un muižu asociācija
Anaplasma phagocytophilum

***Anaplasma phagocytophilum*** on bakteriliik. 

## Klassifikatsioon
Varem on seda bakterit nimetatud mitmeti: *Anaplasma phagocytophila*, *Ehrlichia phagocytophilum* ja *Ehrlichia phagocytophila*, ka *Ehrlichia egui*. 
 
2001. aastal muudeti geneetilise analüüsi tulemuste põhjal bakteri taksonoomilist kuuluvust.

## Kirjeldus
**Anaplasma phagocytophilum* on gramnegatiivne bakter
*mõõtmed: 0,5–0,8 μm x 1,2–3 μm 
*nukleiinhapped: DNA   
* ülekandumine toimub mitme geeni kustutamisega
*tropism: immuunsüsteemi rakud granulotsüüdid (neutrofiilid).

### Ülekande kirjeldus
Oletatakse, et *Anaplasma phagocytophilum* elutsükkel organismis võib häirida neutrofiilide fagotsütoosi, samuti viibib apoptoos. *Anaplasma phagocytophilum* muudab rakkudevahelist suhtlust nii, et suureneks IL-1 ja IL-8 tsütokiinide osakaal, ning see omakorda signaliseerib neutrofiilide tõmmet *Anaplasma phagocytophilum*i sulundkehakestesse.

## Patoloogia
Bakter on obligatoorne rakusisene patogeen, mida levitavad puugid. Puugihammustuse kaudu organismi sattudes tungib see perifeerse vere granulotsüütidesse ja võib nii loomadel (sh madudel ja sisalikulistel) kui ka inimestel (inimese granulotsütaarset anaplasmoosi) anaplasmoosi põhjustada.
 
## Viited

## Välislingid
*George Garrity, Don J. Brenner, James T. Staley, Noel R. Krieg, David R. Boone, Paul De Vos, Michael Goodfellow, Fred A. Rainey, Karl-Heinz Schleifer, ...,*[http://books.google.ee/books?id=dgejA4wa5R4C&pg=PA138&dq=Bergey%27s+Manual+of+Systematic+Bacteriology++Anaplasmataceae&hl=et&sa=X&ei=oKLeUq3NMYby4QTyxYCQBA&redir_esc=y#v=onepage&q=Bergey's%20Manual%20of%20Systematic%20Bacteriology%20%20Anaplasmataceae&f=false Bergey's Manual® of Systematic Bacteriology: Volume Two: The Proteobacteria]*, lk 123,2005,Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 21.01.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit [[:de:Anaplasma phagocytophilum]] seisuga 22.01.2014.*
Krimulda muinaslinnus

**Krimulda muinaslinnus** oli 13. sajandi alguseni Koiva liivlaste Krimulda piirkonna keskuseks olev linnus hilisema Krimulda piiskopilinnuse kohal, Krimuldas asuval Suvorovi ehk Vikmeste linnamäel (*Vikstemes pilskalns*) või Krimulda kiriku kõrval oleval Kubesele linnamäel. Krimulda linnust on peetud ka üheks Kaupole kuuluvatest linnustest, kuid see on vähepõhjendatud oletus.

## Viited

## Allikad
* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
Kuno Otsus

**Kuno Otsus** (31. juuli 1943 Tartu – 12. jaanuar 2014) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas aastal 1962 Tartu 8. Keskkooli ja aastal 1971 Vanemuise draamastuudio.

Ta oli aastatel 1965–1967 Vanemuise noodiraamatukogu hoidja, 1967–1987 teatri vokaal- ja balletistuudio õppealajuhataja, 1978–1992 näitleja ja näitejuht, 1992–1998 lavastaja assistent ja aastast 1998 raamatukoguhoidja.

Ta on mänginud filmis (aastal 1962, "Romantikud", Eesti Telefilm) ja avaldanud aastal 1962 koolialmanahhi Tipa-Tapa 4. numbrina luulekogu "Ellupöördujad" Mati Undi illustratsioonidega.

## Lavastusi
* 1968 Molière "Naiste kool" (mängis Arnolphe'i)
* 1970 Walter Brandon-Thomas/Mati Unt "Charley tädi"
* 1972 Ardi Liives/Arne Oit "Kes usub muinasjutte"
* 1974 Gaetano Donizetti "Armujook"
* 1987 Georges Feydeau "Kirp kõrvas"
* 1988 Robert Thomas "Lõks"
* 1989 Philip King "Farss pastoraadis"
* 1991 Oscar Wilde "Ideaalne abikaasa"
* 1993 Ray Cooney "Oi, Johnny!"
* 1995 Pál Ábrahám "Viktoria ja tema husaar" (koos Ülo Vilimaaga)

## Rolle
* 1966 Mati Unt "See maailm või teine" (Sven)
* 1968 Mati Unt "Phaethon, Päikese poeg" (Epaphos)
* 1968 Maksim Gorki "Vanamees" (Jakov)
* 1969 August Kitzberg "Laseb käele suud anda" (Karl Fabian)
* 1971 Leonid Andrejev "Sina, kes sa saad kõrvakiile" (Isand)
* 1971 Franz Lehár "Lõbus lesk" (Njegus)
* 1973 Juri Miljutin "Trembita" (Sussik)
* 1976 Jerzy Andrzejewski/Jaan Tooming/Rein Heinsalu "Polonees 1945" (Kotowicz)
* 1981 Bertolt Brecht "Härra Punttila ja tema sulane Matti" (Atašee)
* 1981 Gioachino Rossini "Sevilla habemeajaja" (Ambrosio)
* 1983 Friedrich Schiller/Mati Unt "Röövlid" (Hermann)
* 1986 Tammsaare/Ago-Endrik Kerge "Aeg tulla – aeg minna" (rätsep Taar)
* 1987 Shakespeare "Macbeth" (Donalbain)
* 1990 Ilmar Külvet "Menning" (Karl Jungholz)
* 1993 Oscar Wilde "Salome" (Juut)

## Välislingid
* Kuno Otsus, "Edvard Munch 1944", "John Constable 1825, Salisbury" (luuletused) – Looming 1979, nr 6, lk 831–832; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
* "Kollwitz 1922", "Goya 1779" (luuletused) – Looming 1981, nr 1, lk 88–89; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
* Kuno Otsus, "Unt 1979" (mälestuskild) – Looming 2006, nr 1, lk 89–91; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
* Suri näitleja ja lavastaja Kuno Otsus – Tartu Postimees-online 14. jaanuar 2014
* Kuno Otsus 31. VII 1943 – 12. I 2014. In memoriam – Sirp 24. jaanuar 2014, lk 13
Katariina Tammert

**Triin Tammert**, kirjanikunimega **Triin Katariina Tammert**, (sündinud 20. jaanuaril 1982) on Eesti kirjanik ja ajakirjanik.

## Haridus
Ta on lõpetanud 2008. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse bakalaureuseõppe ning 2010. aastal Tartu Ülikooli kommunikatsioonijuhtimise magistriõppe.

## Karjäär
Tammert on töötanud ajalehes Postimees reporterina (2004–2005), olnud ajakirja Trend tegevtoimetaja ja peatoimetaja (2005–2007), vastutanud projektijuhina Estonian Airi pardaajakirja In Time ning sotsiaalmeediakanalite strateegia ja sisuloome eest (2008–2012) ning olnud Eesti Ekspressi veebitoimetaja (2013). 2014. aastal hakkas ta juhtima Postimehe laupäevalisa Arter.

## Looming
* 2013 "Hing nr 4257" (novell, ilmunud Eesti-Soome kirjandusajakirjas Regina 4/2013)
* 2013 "Lenda minuga"
* 2014 "Paarismäng", Varrak (kaasautor koos Mart Kadastikuga)
* 2016 "Inglid & kelmid. Rannaromaan", Pilgrim (romaan)
* 2016 "Igor Mangi elu ja astroloogiatarkused", Pilgrim
* 2018 "Küsi ja Sulle antakse", Pilgrim
* 2021 "Võr(g)utamine", Pilgrim
* 2024 “Kaneelimaja & paradiisiaed”, Pilgrim

### Tõlked teistesse keeltesse

* 2019 "Vuela conmigo" (hispaania keelde tõlkinud Anna-Maria Penu)
* 2020 “Reading the Signs”
* 2024 “Come Fly With Me” (inglise keelde tõlkinud Triin Tammert, toimetaja Justin Petrone)

## Tunnustus
*2015 "Inglid & kelmid. Rannaromaan" – kirjanduskonkursil Bestseller äramärgitud töö ilukirjanduse žanris

### Nominatsioonid
* 2015 A. H. Tammsaare nimelise kirjanduspreemia nominent teosega "Paarismäng"

## Viited
Pantelleria lennujaam

**Pantelleria lennujaam** on lennujaam Itaalias Sitsiilia maakonnas Pantelleria saarel Sitsiilia väinas Vahemeres.

## Välislingid
*L'infrastruttura
*Aeroporto Pantelleria
* www.pantelleriairport.it
* www.aeronautica.difesa.it
Turaida muinaslinnus

**Turaida muinaslinnus** oli 13. sajandi alguses Kaupole kuulunud linnus Turaidas Koiva jõe paremal kaldal. Tõenäoliselt oli ta keskuseks piirkonnale, millest hiljem moodustati Turaida kirikukihelkond. Muinaslinnuse asukoht on ebaselge, kõige sagedamini paigutatakse seda Turaida piiskopilinnuse kohale, mille ehitamist alustati 1214. aastal. Väljakaevamistel on seal tuvastatud 11. sajandi teise poole – 12. sajandi liivi perioodile omane kultuurikiht koos kaitsekraavi, -valli ja -tara sisaldanud kaitserajatiste süsteemiga. Henriku Liivimaa kroonikas on seda nimetatud kas Kaupo linnuseks (*castrum Cauponis*), Kaupo suureks linnuseks (*castrum magnum Cauponis*) või turaidalaste linnuseks (*castrum Thoredensium*). Välja on käidud mõte, et Kaupo linnus ja Kaupo suur linnus võisid tähistada erinevaid kohti, millest üks võis olla Krimulda muinaslinnus, kuid seda varianti peetakse üldiselt mitteusutavaks.

Liivi ristisõja käigus toimus esimene lahing Turaida muinaslinnuse pärast 1206. aastal, mil Kaupo koos ristisõdijate ja semgalite ühisväega läks tagasi vallutama oma endist, kuid pärast ristiusu vastuvõtmist ja Riia piiskopi poolele üleminekut tema paganliku kaaskonna kätte läinud linnust. Kuna paljud linnuse kaitsjad põgenesid enne ründajate väe kohalejõudmist, siis vallutati see kerge vaevaga ja süüdati põlema.
1211. aastal kogunes linnust piirama saarlaste, läänemaalaste ja revalaste vägi, mis aga Riiast saabunud ristisõdijate abil Turaida lahingus purustati. 1212. aastal süütasid riialased ülestõusu kartes salaja parasjagu mehitamata Turaida linnuse põlema, et ära hoida selle kasutamist kavandatud mässus.

## Viited

## Allikad
* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
* Zemītis, Guntis. *Liivlased. Vanim ajalugu (10.–16. sajand)*, lk 75–104 koguteoses *Liivlased. Ajalugu, keel ja kultuur*, koostanud ja toimetanud Renāte Blumberga, Tapio Mäkeläinen ja Karl Pajusalu; Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus, 2011.
Rahnõ-Lissovi

**Rahnõ-Lissovi** (ukraina keeles Рахни-Лісові) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Elanike arv on 4900.
Maria Emanuel

**Maria Emanuel** (31. jaanuar 1926 – 23. juuli 2012) oli Saksi kuningliku perekonna pea ja titulaarne Meißeni markkrahv 9. augustist 1968 kuni surmani.

Tema vanemad olid prints Friedrich Christian (1893–1968) ja viimase abikaasa, Thurni ja Taxise printsess Elisabeth Helene (1903–1976).

Ta abiellus 23. juunil 1962 Anhalti printsessi Anastasiaga (sündinud 1940), kuid abielu oli lastetu.

Vältimaks Saksi kuningliku perekonna väljasuremist, leppis Maria Emanuel 14. mail 1997 perekonnaliikmetega kokku, et tema järglaseks saab tema õepoeg Alexander de Afif ja adopteeris ta 1. juulil 1999. Printsid Albert, Dedo ja Gero taganesid kokkuleppest 2002. aastal ja Albert pidas ennast tema järglaseks kuni oma surmani 6. oktoobril 2012.
Janek Hepner

**Janek Hepner** (sündinud **Janek Naikauskas**, 30. juuli 1978 Tallinn – 18. september 2023) oli Eesti jalgpallur ja DJ. 

Ta on mänginud Meistriliigas 2005. aastal Tallinna JK Dünamoga ja 2007. aastal FC Kuressaarega.

Ta oli Eesti jalgpallikoondislase Urmas Hepneri õepoeg.

## Surm
Janek Hepner suri 45-aastaselt Phuketis Tais kohaliku aja järgi 19. septembril ja Eesti aja järgi 18. septembril 2023.

## Viited

## Välislingid
*
*Transfermarkti profiil
Tõnis Starkopf

**Tõnis Starkopf** (sündinud 10. jaanuaril 1985) on eesti jalgpallur.

Ta mängib Eesti esiliiga klubis Kiviõli FC Irbis. Ta on esiliiga kolmekordne parim väravakütt 2009. (32 väravat), 2010. (28 väravat) ja 2013. aastal (28 väravat).

## Viited
Dmitri Kirilov

**Dmitri Kirilov** (sündinud 4. novembril 1980 Kaasanis) on Eesti jalgpallur.

Ta mängib Eesti esiliiga klubis Kiviõli FC Irbis. Saalijalgpallis esindab mängija Anzhi Tallinn värve.

## Viited
Asinara laht

**Asinara laht** on laht Vahemeres Sardiinia meres Sardiinia saare loodekaldal. Asinara laht piirneb põhjas samanimelise saare, läänes Capo Falcone neeme ja idas Capo Testa poolsaarega.

Lahe kaldal asuvad järgmised Itaalia Sardiinia maakonna omavalitsusüksused: Sassari provintsi Stintino, Porto Torres, Sassari, Sorso, Castelsardo, Valledoria ning Olbia-Tempio provintsi Badesi, Trinità d'Agultu e Vignola, Aglientu ja Santa Teresa di Gallura.

## Vaata ka
*Itaalia lahtede loend
Keskrinne

**Keskrinne** (vene keeles *Центральный фронт*) oli Teises maailmasõjas Idarindel võidelnud Nõukogude Liidu väeüksus.

## Ajalugu
Moodustati 24. juulil 1941. aastal Läänerinde parema tiiva vägedest. Rinde koosseisu kuulusid 13. ja 21. armee, alates 1. augustist lisandus veel 3. armee. 25. augustil 1941. aastal saadeti rinne laiali ning allesjäänud väed anti Brjanski rinde käsutusse.

Moodustati uuesti 15. veebruaril 1943. aastal laialisaadetud Doni rinde baasil 21., 65., ja 70. armeest ning 2. tankiarmeest. Rinde koosseisu kuulusid veel erinevatel aegadel 3., 13., 48., 50., 60., 61., ja 63. armee ning 3. kaardiväe tankiarmee. 25. veebruarist kuni märtsi lõpuni olid rinde väed rünnakul Sevski suunal. Kurski lahingus kaitses rinne Kurski kaare põhjakülge. Alates augustist osales koostöös Brjanski rindega Oreli operatsioonis. 20. oktoobril nimetati rinne ümber Valgevene rindeks.

## Ülemjuhatajad
*Kindralpolkovnik Fjodor Kuznetsov (juuli – august 1941)
*Kindralleitnant Mihhail Jefremov (august 1941)

*Kindralpolkovnik Konstantin Rokossovski (veebruar – oktoober 1943)
Asinara

**Asinara** on saar Itaalias Sardiinia maakonna Sassari provintsis Porto Torrese vallas. Asinara on läänepoolseim koht samanimelises lahes. Lõunas eraldab kitsas väin Asinarat pisikesest Piana saarest, läänes asub Sardiinia meri. 50,2 km² pindalaga saar on Itaalia suuruselt seitsmes saar. Rannajoone pikkus on 110 km.

Arheoloogiliste väljakaevamiste käigus saadud leiud annavad tunnistust sellest, et saar oli asustatud juba neljandal aastatuhandel eKr. Seni viimased alalised asukad lahkusid saarelt 1855. aastal ning praegusel ajal on saar alaliselt asustamata.

Asinarat hõlmab 2002. aastal asutatud Asinara rahvuspark ja see piirneb rahvusvahelise Liguuria mere mereimetajate looduskaitsealaga. 


Asinello bianco sardegna asinara 3593693026 750d1054eb o.jpg|Saare sümboliks on kujunenud väiksed valged koormaeeslid
Cala d'Oliva (Asinara).jpg|Cala d'Oliva mahajäetud asula


## Viited

## Kirjandus
* Forteleoni Carlo, Gazale Vittorio (a cura di), *Asinara. Parco nazionale - Area marina protetta*, Sassari, Carlo Delfino editore, 2008. ISBN 978-88-7138-485-6.
* Cossu Andrea; Monbailliu Xaver, Torre Antonio, *L'isola dell'Asinara*, Sassari, Carlo Delfino editore, 1994. ISBN 978-88-7138-101-5.
* Antonio Areddu, *Il Marchesato di Mores. Le origini, il duca dell'Asinara, le lotte antifeudali, l´abolizione del feudo e le vicende del marquis de Morès*,Cagliari, Condaghes, 2011

## Välislingid
NimmerSchmidt

**NimmerSchmidt** on 2013. aasta kevadel Tartus loodud Eesti elektropopansambel, mille liikmed on Andero Nimmer ja Fredy Schmidt. 

Varem tegid noormehed koos muusikat ansamblis Laika Virgin, mille koosseisus võideti 2012. aasta Eesti Muusikaauhindade galal parima alternatiivalbumi auhind. Fredy Schmidt oli ka Tartu *[[indie rock]]*i ansambli Animal Drama juht.

## Muusikaline tegevus

NimmerSchmidti esimene singel "Öisel järvel" ilmus 2013. aasta aprillis.  Sestpeale on ansambel igal teisel kuul üllitanud uue raadioloo: juunis 2013 "Eelmise suve saladus" , augustis 2013 "Pilvelõhkuja", oktoobris 2013 "Sandra"  ning detsembris 2013 hakkas Raadio2 mängima sageli veel ühe laulu, "Palmisaar" mängimist, tehes sellest omal algatusel NimmerSchmidti viienda raadiosingli.

Esimese kontserdi andis NimmerSchmidt 20. septembril 2013 Tartus Genialistide klubis *indie*-muusikasarja Indiroonika hooaja avapeol . Kahele põhiliikmele lisandusid sellel kontserdil ka trummar Kalle Kindel ja DJ Roland Viljat. Järgmisel õhtul anti sama koosseisuga kontsert Tartu Uues Teatris subkultuuride seminari järelpeol.

Novembris 2013 alustas NimmerSchmidt debüütplaadi valmimiseks rahakogumisprojekti ühisrahastusplatvormil Hooandja.ee . Nelja nädala jooksul saadi kokku 1500 eurot, millele lisandus pikendusnädala jooksul veel mõnisada eurot. NimmerSchmidti debüütplaat "Kirgede torm" ilmus 9. jaanuaril 2014. "Kirgede torm" on 10 lauluga stuudioalbum, mis on lindistatud ansambli mõlema liikme kodudes ja Tartus Ö Stuudios. Albumi miksis Martin Kikas ja masterdas Lauri Liivak.

NimmerSchmidti singel "Sandra" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 20 esmavalikust edasi jõudnud loo sekka. See osales lauluvõistluse esimeses poolfinaalis 14. veebruaril 2014.

Lauluvõistlusel Eesti Laul 2015 osales NimmerSchmidt singliga "Kellega ma tutvusin?". 20 loo hulka valitud laul osales lauluvõistluse teises poolfinaalis 14. veebruaril, taustalauljateks Taavi Peterson ja Kristjan Saharov.

## Koosseis

NimmerSchmidti kogu muusika kirjutavad Andero Nimmer ja Fredy Schmidt. Sõnade autorid on Andero Nimmer, Fredy Schmidt ja Merilyn Merisalu.

2014. aastal andis NimmerSchmidt kontserte neljaliikmelisena: laulukirjutajad Andero Nimmer (klahvpillid) ja Fredy Schmidt (vokaal, kitarrid, klahvpillid) ning Kalle Kindel (trummid, löökriistad) ja Indrek Mällo (basskitarr). Alates 2015. aastast kuulub NimmerSchmidti vaid kaks liiget.

## Diskograafia

* "Kirgede torm" (NimmerSchmidt 2014)

## Tunnustus

* 29. koht Raadio 2 Aastahitt 2013 Eesti tabelis (3. jaanuar 2014)
* Raadio 2 nädala plaat (20.–24. jaanuar 2014)

## Viited

## Välislingid
* NimmerSchmidt Facebookis
* NimmerSchmidt Soundcloudis
* "Kuula NimmerSchmidt'i suvist biiti" – Elu24, 15. aprill 2013
* "NimmerSchmidt meenutab lauluga eelmise suve saladust" – Õhtuleht, 11. juuni 2013
* "Kuula NimmerSchmidti uut kurba sügislugu" – Elu24, 6. november 2013
* "Debüüdi teeb ansambel NimmerSchmidt" – Tartu Postimees, 20. september 2013
* NimmerSchmidti debüütalbum Hooandjas
* "Selgusid Eesti Laulu poolfinalistid" – Müürileht, 13. detsember 2013
Georgi Markelov

**Georgi Markelov** (29. mai 1929 Narva – 15. jaanuar 2014) oli eesti skulptor.

Ta sündis Narvas ehitusettevõtja pojana ning õppis aastatel 1937–1943 Narva 6. Algkoolis. Sõjaaegsetes õhurünnakutes hävis tema vanematekodu; ka ta isa küüditati Nõukogude okupatsiooni alguses Siberisse. Ta lõpetas 1950. aastal Väike-Maarja Keskkooli. Samal aastal astus ta Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1956. aastal skulptuuri erialal.

1956. aastast tegutses ta vabakunstnikuna Tallinnas, 1959. aastast oli Eesti Kunstnike Liidu liige.

## Tunnustus
*1975 Kristjan Raua preemia (V. I. Lenini portree (puu))
*1979 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Viited

## Välislingid
* In memoriam Georgi Markelov
Aimla kabel

**Aimla kabel** oli üks kahest Suure-Jaani kiriku abikirikust katoliiklikul ajal. See asus tõenäoliselt Aimlast veidi põhja pool, praeguse Kuhjavere küla Punase talu maadel.

1599. aasta Poola revisjonides Aimla kabel enam märkimist ei leia.

August Wilhelm Hupeli andmetel võis 18. sajandi lõpul kabelist näha veel ainult piklikku ristkülikut, mis muust pinnasest esile kerkis. 

Aimla kabeli varemeid on märkinud ka krahv Ludwig August Mellin oma Viljandimaa kaardil 1798. aastal.

## Rahvapärimusi
76-aastane Ann Siemann Lääne talust on 1926. aastal kirjeldanud Aimla kabelit nii:
„Punasevälja talu maa peal, mis Aimla mõisast umbes 1 km põhja pool asub, olnud vanasti Pärna väljal kirik.“

80-aastane Hendrik Viik Kivistikult lisab:
„1840. aastate lõpul kasvanud veel selle koha peal suur pärn, mis vanarahva jutu järgi altari laua alt olevat välja kasvanud.“

## Viited

## Kirjandus
*August Wilhelm Hupel. Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland.
*Leonhard von Srtyk. Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands. Erster Theil, Der estnische District mit vier Karten.
Jan Saudek

**Jan Saudek** (sündinud 13. mail 1935 Prahas) on tšehhi fotokunstnik ja maalija.

Tema tööd sisaldavad tihti erootikat.
Vesike

**Vesike** oli üks liivlaste valitsejaid 13. sajandi alguse Turaidas. Henriku Liivimaa kroonika nimetab teda Koiva parema kalda liivlaste pealikuks ja vanemaks (*princeps ac senior*). Tema nime etümoloogiliseks allikaks on pakutud liivikeelset sõna *veiž*, *vež* "vesi", indoeuroopa päritolu sõna **uesu-* "hea", samuti on oletatud, et nime tähendus võis olla "sõtkas" või "veski". Veel on arvatud, et Vesike nimi on säilinud Krimulda külas asuva Viešu (17. sajandi alguse allikates *Weheβ*, *Wesche*) linnamäe nimes, mis pole võimatu, sest linnamäe kindlustuste säilinud osad viitavad selle kasutamisele 12.–13. sajandil.

1212. aastal võttis ta osa Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vastasest ülestõusust ja Sattesele linnuse kaitsmisest. Kuna Turaida muinaslinnus oli vahetult enne mässu algust maha põletatud ja Vesike oma kaaskonnaga liitus seejärel Sattesele linnuse kaitsjatega, siis on arvatud, et Turaida linnus võis tol ajal talle kuuluda.
Henriku Liivimaa kroonika järgi osales ta veel saarlastega peetud võidukas lahingus Salatsi ääres 1218. aastal ja aasta hiljem oli ta Revalasse suundunud rüüsteretkel liivlaste väeosa juhiks.

## Viited

## Allikad
* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
* Historia.lv: Vesiks
* Kello, Karl. Tollimees Tõll, kaupmees Caupo, veskimees Vesse, Õpetajate Leht, 23. november 2012.
Kreva

**Kreva** (valgevene keeles Крэва) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis Smarhońi rajoonis, Kreva külanõukogu halduskeskus. Asulas on 646 elanikku (2010). Leedu keeles *Krėva* või *Krevas*, poola keeles *Krewo*.

Krevas on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on XIV sajandil ehitatud kindlus, 1854. aastal ehitatud õigeusu kirik, XIX sajandi lõpus püstitatud sünagoog ja katoliku kirik.

Asula nimi tuleb ilmselt krivitšite rahvast.

## Ajalugu

Esimest korda mainitakse Krevad XIII sajandil kui Leedu muinasmaakonna Nalšia pealinna. 1260. aastast kuulus Kreva Leedu Suurvürstiriiki, olles Leedu suurvürstide valduses. Kuna asula oli XIV sajandil üks vürstiriigi tähtsamatest keskustest, olles ajutiselt isegi maa pealinn, siis püstitati sinna XIV sajandil (tõenäoliselt 1338. aastal) kivimüüridega kindlus. 1385. aastal sõlmiti sealses lossis Krevo unioon. 1387. aastal rajas Jogaila Krevasse Leedu alade esimese katoliikliku koguduse.


Pilt:Крэўскі замак 1.JPG|Kreva loss. Vaade kirikule
Pilt:Замок в Крево 5.jpg|Kreva loss
Pilt:Кейстутава вежа.jpg|Kreva lossi varemed


1559. aastal sai Krevast ametlikult alev. 1564. aastal andis kuningas Zygmunt II August Kreva lossi Moskvast põgenenud Andrei Kurbskile.

Poola jagamisel 1795. aastal läks Kreva Venemaa koosseisu. 1866. aastal sulgesid Poola ülestõusu maha suruma tulnud Vene väed katoliku kiriku ja hooned anti õigeusu kogudusele. XX sajandi algul oli Kreva kohalik keraamikatööstuse keskus.

Esimese maailmasõja ajal läbis Krevat Saksa-Vene vägede vaheline rindejoon. Vana ja lagunenud kindlus võeti uuesti kasutusele, selle juurde rajati kaasaegsemad betoonvarjendid. 1917. aastal võeti Kreva all Saksa vägede vastu ette suurtükirünnak, kannatada said nii kindlus kui ka asulas olnud katoliku kirik.

Kuni 1917. aastani oli Kreva Venemaa Keisririigi koosseisus, 1919–1939 kuulus Poolale, 1939–1991 kuulus Nõukogude Liidu koosseisu.


Pilt:20090615 009 Крэва (101).JPG|Kreva
Pilt:Belarus-Kreva-Synagogue.jpg|Kreva sünagoog
Pilt:Belarus-Kreva-Church of St. Mary.jpg|Kreva katoliku kirik
Pilt:Царква Аляксандра Неўскага 01.jpg|Kreva õigeusu kirik


## Välislingid
* Kreva 
* Kreva kindlus
* Kreva Valgevene fotoentsüklopeedias
* Kreva YouTube'is
Hiina kaneel

**Hiina kaneel** ehk **kassia** ehk **Hiina kaneelipuu koor** (*Cinnamoni cassiae cortex*) on droog ja maitseaine (vürts), mida saadakse Hiina kaneelipuu kuivatatud sise- ehk aluskoorest.

Algselt on kaneelipuu koort kasutatud ka tubakalaadse mõnuainena, mida suitsetati.

## Hiina ja Tseiloni kaneelipuu koore võrdlus
Hiina kaneelipuu koorest jahvatatud kaneelipulbril on suuremad tärklisegraanulid kui Tseiloni kaneelipuu koorest jahvatatud kaneelil.
On ka maitseerinevusi.

### Kumariini sisaldus
Hiina kaneelipuu koore biokeemiline koostis sõltub nii taime kasvukohast, ilmastikutingimustest, agrotehnikast, kasutatud taimekaitsevahenditest kui ka Hiina kaneelipuu teisenditest. Hiina kaneelipuu koores on kumariinide sisaldus 1,5–4% – seega suurem kui Tseiloni kaneelipuu koores. Suurtes kogustes võib kumariin põhjustada tervisliku seisundi halvenemist.

## Hiina kaneelipuu koor maitseainena
Hiina kaneelipuu koort kasutatakse sarnaselt teiste vürtsina kasutatavate kaneelipuude koortega: pagaritööstustes (küpsiste, keekside, präänikute, pirukate, hommikuhelveste valmistamisel), aga ka kodumajapidamistes nii magustoitude (pudingite, želeede, saia-, makaroni- ja riisivormiroogade, vahtude, kohupiimakreemide, kompottide, keediste jne) kui ka lihatoitude valmistamisel. Eriti hästi ühtlustab kaneelikoor lambalihast valmistatud roogade maitset.

## Hiina kaneelipuu koor droogina
Droogiks on hiina kaneelipuu koor ehk kaneelikoor (*Cinnamomi cassiae cortex*), mida korjatakse kuueaastastelt okstelt ja ka kaneelipuu tüvelt (kord 8–10 aasta tagant).

Droogina kasutatakse ka lehtedest ja võrsetest destillatsiooni teel valmistatud eeterlikku õli Hiina kaneeliõli ehk kassiaõli (*Cinnamomi cassiae aetheroleum*).

Kassia eeterlik õli inhibeerib *[[in vitro]]* B16-melanoomi rakuliini rakkudes melaniini sünteesi.
 
### Toimed ja näidustused
Kaneelikoor soodustab seedimist, parandab haavandtõbe. 
Vesitõmmist ja ka alkoholtõmmist kasutatakse kõhulahtisuse, kõhuvalu, iivelduse ja oksendamise korral.
Hiina kaneelipuu koor on bakteri- ja seenevastase toimega.

## Rahvameditsiinis
Rahvameditsiinis kasutatakse kaneelipuu koort pahaloomuliste kasvajate ja healoomuliste kasvajate (maksas, põrnas, maos, kusepõies,emakas) vastaselt.
 
## Viited
Heimlichi võte

**Heimlichi võte** on esmaabivõte, mida kasutatakse nii lämbumisohus loomade kui ka inimeste peal eesmärgiga eemaldada hingetorru kinni jäänud võõrkeha.
 
## Inimesed
### Vastunäidustused
Heimlichi võtet ei tohiks esmaabi esmase võttena kasutada rasedate naiste (loote vigastamise oht) ja väikelaste peal (lapsele vigastuste tekitamise ohu tõttu).

### Võte
Kannatanul võetakse kahe käega selja tagant kinni ja surutakse temast ümbert kinni hoides vastu abistaja kõhtu. Käed peaksid paiknema rinnakorvi all (rinnakorvi ennast vajutada ei tohiks) ning nendega pigistatakse kiiresti kannatanu rindkere alaosa ja epigastriumi, suunaga üles enda poole.Võtet võib korrata kuni viis korda. Võte tõstab kõhus rõhku ja surub õhku kopsudest välja, lükates hooga välja ka võõrkeha.

Kui võtte kasutamine ebaõnnestub ja ülemisi hingamisteid ei suudeta sel moel avada, tuleb kannatanu asetada pikali ning teha kunstlikku hingamist. 

Võtte kasutamisega võivad olenevalt kannatanu vanusest ja tervislikust seisundist kaasneda sisemised vigastused, nagu maksarebestus, aneurüsmi rebenemine, roidemurrud. Seega tuleks kannatanu pärast Heimlichi võtte abil esmaabi andmist haiglasse toimetada. 

### Alternatiivvõte
Alternatiivvõttena saab kasutada lööke abaluude vahele. 

### Väikelaste ja imikute võte
Heimlichi võte esmaabi esmase võttena on imikutele ja väikelastele ohtlik, sest võib tekitada vigastusti. Seetõttu on lämbumisohus imikute ja väikelaste jaoks välja töötatud alternatiivvõte. 

Imik asetatakse täiskasvanu käele nii, et kõht oleks allpool ja käsi toetaks pead, kuid asuks samal ajal ka kehast allpool. Imikule lüüakse neli lööki abaluude vahele. Kui võte ei väljuta võõrkeha, siis keeratakse imik täiskasvanu põlvedel selja peale, nii et kintsud toetavad imiku keha. Seejärel surub täiskasvanu üksnes kahe sõrmega – keskmise ja sõrmusesõrmega – viis korda imiku rinnakule. Kui võõrkeha on imiku suus, siis saab selle ohutult näppudega eemaldada. Kui võte ei õnnestu, siis tuleb seda korrata.

## Nimetus
*1974. aastal kirjeldas dr Henry Heimlich (1920–2016) võtet ajakirjas Journal of the American Medical Association. Tänapäeval kannab võte tema nime.

## Viited
Izmajil

**Izmajil** (aastail 1812–1856 Tutškov) on linn Ukrainas Odessa oblastis, Izmajili rajooni keskus. Asub Doonau ääres.

## Ajalugu
Izmajili kindluse rajasid Genova kaupmehed 12. sajandil. 1484–1809 kuulus Osmanite riigile. 1790 toimus Vene-Türgi sõja käigus Izmajili piiramine, mille tulemusena Vene väed Aleksandr Suvorovi juhtimisel vallutasid linna. Hukkusid peaaegu kõik linna kaitsjad, kokku umbes 26 000 meest.

Aastatel 1918–1940 kuulus linn Rumeeniale. Linna elanikest oli 2008. aastal venelasi 43,7%, ukrainlasi 38,0%, bulgaarlasi 10,0% ja rumeenlasi 4,3%.

2022. aasta detsembri alguses eemaldati Izmajilis Aleksandr Suvorovi skulptuur.

## Taristu
Izmajil on suurim Ukraina sadamalinn Doonau ääres. Linnas asub Ukraina mereväe baas. Linnal on raudteeühendus Odessaga.

## Viited

## Välislingid
*http://www.izmail-rada.gov.ua
*http://izmail-city.org
Andres Joasalu

**Andres Joasalu** (kuni 1935. aastani **August Andreas Johanson**; 21. september 1907 Tarvastu vald, Viljandimaa – 25. detsember 1980 Vancouver, Kanada) oli eesti ajakirjanik.

Ta õppis 1926–1930 (lõpetas) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Aastail 1931–1937 oli ta ajakirjanik Kaja toimetuses ja Uus Eesti majandusosakonna toimetaja. 1936. aastal kandideeris ta Rahvuskogu 6. valimisringkonnas (seltskondliku komitee kandidaat). 1937–1940 oli ta Eesti Munaekspordi juhatuse liige, Saksa okupatsiooni ajal puidutööstuse "Tehnola" omanik. 

1944. aastal põgenes ta Rootsi, 1949. aastal Kanadasse. 

Ta oli Kaitseliidu Tallinna maleva purilennusalga pealik.

## Viited

## Välislingid
* TÜ üliõpilased