open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Merrit Noormets

**Merrit Noormets** (1995. aastani **Merrit Võsumägi**; sündinud 18. juulil 1973 Tartus) on eesti põllumajandusteadlane.

Ta on töölise tütar.

Ta on lõpetanud 1991. aastal Tartu 12. Keskkooli, 1994. aastal Räpina Kõrgema Aianduskooli, 2000. aastal Eesti Maaülikooli agronoomiaosakonna, põllumajandusmagister (aiandus, 2002, EPMÜ), väitekiri "The influence of fertilization on the production of low-bush blueberry (*Vaccinium angustifolium* Ait.) seedlings on opencast peat pits", Ph.D. (taimekasv, 2006, EMÜ), väitekiri "Ahtalehise mustika (*Vaccinium angustifolium* Ait.) ja kanada mustika (*V. myrtilloides* Michx.) õie bioloogia mõningaid aspekte; ahtalehise mustika ja hariliku jõhvika (*Oxycoccus palustris* Pers.) kultiveerimine ammendatud freesturbaväljadel". Täiendas end 2000–2002 Halifaxi Ülikooli Nova Scotia Põllumajanduskolledžis (Kanada), 2003 Kuninglikus Veterinaaria ja Põllumajandusülikoolis (Taani), 2004 ja 2005 Changchuni ülikoolis (Hiina). 

Ta oli 2002. aastal EPMÜ mullateaduse ja agrokeemia instituudi assistent ja lektor, 2002. aastast põllumajandus- ja keskkonnainstituudi lektor, 2003. aastast teadur. Töötab Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudis taimekasvatuse ja rohumaaviljeluse osakonna juhatajana.

Uurimisvaldkonnad: kultiveerimisviiside mõju metsamarjade produktiivsusele, kvaliteedile ja keskkonnale, mustika- ja pohlasortide aretus; astelpajusortide marjade biokeemilised muutused olenevalt koristusajast; Eesti muldade omadused, ökoloogia, säästlik kasutamine, taksonoomia (turvasmullad).

Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi (aastast 2003) ja European Society for Soil Conservation liige (aastast 2004). Üle 20 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Väetamise mõjust ahtalehise mustika (Vaccinium angustifolium Ait.) taimede kasvule noores eas ja viljakandvas istanduses freesturbaväljadel (kaasautor K. Karp). // EPMÜ teadustööde kogumik 212 (2001)
* Stigma receptivity in sweet lowbush blueberry (Vaccinium angustifolium Ait.) and in velvet-leaf blueberry (Vaccinium myrtilloides Michx.) (kaasautor A. R. Olson). // Botanica Lithuanica 8(2) (2002)
* Recultivation of opencast peat pits with Vaccinium culture in Estonia (kaasautorid K. Karp, T. Paal). // Ecosystems and Sustainable Development. Witpress, Southampton, Boston, UK, 2003
* Observation on thegynoecial pathway for pollen tube growth in sweet lowbush blueberry (Vaccinium angustifolium Ait.) (kaasautor A. R. Olson). // Journal of Applied Botany 80 (2006)
* The pedoecological conditions of natural and opencast peat field in Estonia (kaasautor). // Geo-Environment. Geo-Environment & Landscape Evolution. Southampton, Boston, 2006

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

## Välislingid
*
Endel Noor

**Endel Noor** (5. veebruar 1935 Pöide vald, Saaremaa – 5. detsember 2022) oli eesti kasvatusteadlane.

Noor oli talupidaja poeg.

Ta lõpetas 1953. aastal Haapsalu Pedagoogilise Kooli, 1961 TPedI matemaatika-füüsikateaduskonna, 1977 kaugõppeaspirantuuri NSV Liidu Pedagoogilise Akadeemia Õpetamise Sisu ja Meetodite Instituudis Moskvas, kasvatusteaduste magister (1993, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Algklasside matemaatikadidaktika süsteemse analüüsi objektina".

Oli aastatel 1961–1965 PTUI teadur, 1965–1975 teadussekretär, 1975–1991 Eesti pedagoogikauuringute nõukogu teadussekretär, ühtlasi 1961–1993 TPedI (Tallinna Pedagoogikaülikooli) pedagoogikateaduskonna osalise koormusega õppejõud, 1991–1993 TPÜ kasvatusteaduste instituudi algõpetuse labori juhataja, 1993–1999 kasvatusteaduste teaduskonna lektor, dotsent ja prodekaan, 1999–2001 TPÜ Haapsalu Kolledži dotsent; õpetas matemaatika, matemaatika didaktika ja kasvatusteadusliku uurimistöö kursusi.

Uurimisvaldkond: lasteaia ja algklasside matemaatika didaktika (õppesisu ja õpetamise teoreetilised alused, õpetamise metoodika). Koostanud lasteaia ja I–IV klassi õppekirjandust. 1976–1986 oli sarja "Pedagoogikateaduselt koolile" (10 artiklite kogumikku) koostaja ja toimetaja. Üle 40 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Esimesed sammud matemaatikas, 1–2. Tallinn 1985
* Matemaatika. // Kuueaastaste laste katselisest õpetamisest Eestis. Tallinn 1990
* Matemaatika. // Esimesse klassi 7-aastaselt: õppesisu tegevuslikust suunitlusest. Tallinn 1992
* Matemaatika I–II klassis: õpetajaraamat. Tallinn 1998
* Matemaatika koolieelikutele: õpetajaraamat (kaasautor I. Rohtla). Tallinn 2004

## Tunnustus
* 2005 – Gerhard Rägo medal
* 2019 – Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane

## Viited

## Kirjandus
* Rein Virkus. Tallinna Pedagoogikaülikool läbi aegade. Tallinn 1998. Lk 112, 113, 167

## Välislingid
* Tallinna Ülikooli Akadeemilise raamatukogu andmebaas (tööde täielik loetelu)
* Eesti Rahvusbibliograafia andmebaas
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Karl Heinrich Norak

**Karl Heinrich Norak** (19. märts 1896 Tallinn – 22. juuli 1989 New York) oli eesti tehnikateadlane.

Norak oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1913 Tallinna Raudtee Tehnikakooli, 1918 lipnikuna Jekaterinodari lipnikekooli, 1921 Kuressaares Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi, 1934 Tallinna Tehnikumi ehitustehnika erialal.

Oli 1913–1915 Tallinnas joonestaja, võttis osa Esimesest maailmasõjast ja Vabadussõjast. Töötas 1928–1929 professor Ottomar Maddisoni assistendina Tallinna Tehnikumi materjalide proovimise laboris, ühtlasi osales Riiklikus Katsekojas Eestis toodetud telliste tugevusomaduste uuringutes. Oli 1929–1939 Tallinna Linnavalitsuse ehitusosakonna ametnik (teedeehituse juhataja ja kanalisatsiooni toimkonna juhataja), 1939–1940 Majandusministeeriumi vanemtööstusinspektor, 1941–1943 Teededirektooriumi Maanteede Valitsuse piirkonnainsener, 1943–1944 ASi Põhja Paberi- ja Puupapivabrik ehitusosakonna juhataja. Juhtis Tallinna kanalisatsioonivõrgu kaasajastamist ja ümberehitamist, selgitas asfalt- ja bituumenteekatete sobivust Eesti ilmastikus, tegi ja juhtis projektide koostamiseks vajalikke uurimistöid.

Põgenes 1944 Saksamaale, oli 1946–1946 Hamburg-Pinnebergis Balti Ülikooli arhitektuuri- ja ehitusosakonna lektor ja UNRRA tööbüroo juhataja Schleswig-Holsteinis.

Siirdus 1949 Kanadasse, oli 1949–1950 Ontario hüdroelektrienergia komisjoni insener, 1950–1952 Canadian-Brazilian Services Ldt (Torontos) vaneminsener Brasiiliale jõujaamade projektide koostamisel, 1952–1953 firma Aluminium Company of Canada Ltd projekteerija-insener, 1953–1958 Iron Ore Company of Canada projekteerimisbüroo juhataja, 1958–1964 Kanada Transpordiministeeriumi lennuväljade osakonna insener lennuväljade ehitamise ja seadmete projekteerimise alal, 1964–1966 Du Pont of Canada (Montréalis) projekteerimisinsener.

Läks 1966 USA-sse, oli 1966–1976 Bureau Mueser, Rutledge, Wentworth & Jonston (New Yorgis) insener ehitusaluste projekteerimisel.

Tema juhtimisel ja osalusel valmis mitu vastutusrikst ehituskava ja projekti: Labradori uue kaevanduslinna Schefferville'i vesivarustus, kanalisatsioon ja kaugküte, Hudsoni jõe kalda kindlustamise projekt New Yorgi linnale, ehitusaluste projektid World Trade Centeri kõrghoonele Baltimore'is ja NASA hoonele Orbiter Processing Facility Cape Kennedys.

## Teoseid
* *Bodenmechanik*. Pinneberg 1947

## Liikmesus
*Eesti Inseneride Ühing
*Insenerikoda
*Ontario Kutseliste Inseneride Assotsiatsioon
*Ordre des Ingénieurs Québec

## Viited

## Kirjandus
* Tallinna Tehnikum 1918–1928. Lk 55
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm 1984. Lk 81
* Balti Ülikool Saksamaal. 1945–1949. Toronto 1991. Lk 56, 95, 234
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Tartu 1994, II. Lk 179
*Vahur Mägi. Baltid ja britid Saksamaal üheskoos Dareiose sõlmi murdmas. // TTÜ aastaraamat 1996 (1997). Lk  218
*Vahur Mägi. Nägus ja kebja: Eesti insenerimõtte arenguid ja suundumusi. Tallinn 2001. Lk 156
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Henrik Norman

**Henrik Norman** (ka **Heinrich August Norman**; 21. oktoober 1898 (vkj 9. oktoober) Kavilda vald, Tartumaa – 12. august 1959 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane ja haridustegelane.

Norman oli kooliõpetaja poeg.

Lõpetas 1915 Tartu Reaalkooli, 1919 Kroonlinna Mereinseneride Kooli mehaanika erialal. Oli 1919–1920 Vene laevastikus ja 1921–1925 Eesti mereväes suurtükilaeval Lembit ja miiniristlejal Vambola laevainsener, 1925–1935 Sõjaväe Varustusvalitsuse tehnikaosakonna insener, 1935–1941 Haridusministeeriumi tehnikakoolide peainspektor, ühtlasi 1921–1935 Tallinna Merekooli õppejõud ja mitmesuguste tehniliste kursuste lektor. Täiendas end tehnikahariduse korraldamise küsimustes Austrias, Itaalias, Prantsusmaal, Rootsis, Saksamaal jm. Mobiliseeriti 1941 Nõukogude armeesse, oli 1941–1945 Venemaal: Uuralites metsatööstuse elektrijaama juhataja, varustusohvitser sõjaväes, Tšeljabinski Autotransporditehnikumi õppejõud, 1945–1950 Haridusministeeriumi kõrgemate ja keskeriõppeasutuste osakonna juhataja, ühtlasi 1947–1949 TPI metallide tehnoloogia kateedri vanemõpetaja, 1950–1959 Tallinna Kontrollmõõduriistade Tehase (KMT) peakonstruktor, 1959 kutsuti automatiseerimisvahendite ja mõõteriistade peaspetsialistiks Riiklikku Teaduse ja Tehnika Komiteesse.

Uuris põlevkivibensiini ja selle piiritussegu detonatsioonikindlust ja kasutatavust mootorikütusena, koostas koos Riikliku Katsekoja ja TÜ õlikivide uurimise laboriga põlevkivibensiini tootmise tehnilised tingimused. Korraldas KMT-s puutevabade radioaktiivsete mõõteseadmete tootmist. Osales tehnilise ja tööstusliku hariduse põhimõtete ja koolivõrgu kujundamises, kutsehariduslike õppeasutuste seaduse (1937) ettevalmistamises. Oli koguteose "Kutseharidus Eestis" (1938) peatoimetaja ja kaasautor (kirjutas tehnilist ja tööstuslikku kutseharidust käsitlevad peatükid), 1936–1940 ajakirja Tehnika Kõigile toimetuse liige, 1941 ajakirja Teadus ja Tehnika peatoimetaja, 1946–1947 Eesti Teaduslike Insener-Tehniliste Ühingute teaduskogumike sarja "Tehnika" vastutav toimetaja. Eesti Inseneride Ühingu ja Insenerikoja tehnilise hariduse korraldamise toimkonna liige. Valgetähe teenetemärk (1939).

## Teoseid
* Laeva elektrotehnika. Tallinn, 1925, 2. trükk 1933
* Kodumaa bensiin kaitseväes. // Tehnika Ajakiri (1933) 10, 11/12
* Mootorõlide katsetamisviisidest. // Tehnika Ajakiri (1935) 2–3
* Jõuseadised. Tallinn, 1936
* Tehnilise hariduse korraldusest Eestis allpool ülikooli taset. // Tehnika Ajakiri (1936) 11
* Tehniline haridus Eestis. Tallinn, 1936; Ametikool. // Eesti kool (1938) 7
* Kõrgema astme oskusjõudude tarvilikkusest kodukultuuri arendamisel. // Kodutööstus (1938) 4
* Tööstusõpilaste koolid. // Käsitööstuskoja teated (1938) 9; (1939) 1
* Üldhariduslikud ained kutsekooles. // Eesti Kool (1938) 10
* Ehitusala oskusjõudude ettevalmistamise kava. // Tehnika Ajakiri (1938) 12
* Eesti noorus ja tehnika.// Eesti Noorus (1939) 1

## Viited

## Kirjandus
* Eesti riigi-, avaliku- ja kultuurielu tegelased 1918–1938. Tallinn, 1939, 184
* Tehnika ja Tootmine (1959) 9, 48
* Mägi, V. Töö võidab kõik. // Elektriala (200) 6, 30–32
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

## Välislingid
Selgeltnägijate tuleproov (Venemaa)

**"Selgeltnägijate tuleproov"** ("Битва экстрасенсов") on Venemaa telekanali TNT saade, kus võistlevad selgeltnägijad. Saade kasutab Suurbritannia saate "Britain's Psychic Challenge" formaati.

Esimese hooaja esimene saade läks eetrisse 25. veebruaril 2007. 13. hooaeg läks eetrisse 15. juunil 2012.

8.–16. hooaja saatejuht oli Marat Bašarov.

Saate 12. hooaega näitas Eestis 2012. aasta kevadel TV3. Hooaja võitis Jelena Jaševitš, teiseks tuli Anatoli Ledenjov ning kolmandaks Viktorija Komahhina.

Saate 14. hooajal võis teleekraanil näha ka eesti selgeltnägijat Marilyn Kerrot ja Vene meediumi Aleksandr Šepsi (vastavalt 2. ja 1. koht). Kerro osales ka 16. ja 17. hooajal ning sai mõlemal korral teise koha.

## Välislingid
* Битва экстрасенсов на ТНТ
Aili Norberg

**Aili Norberg** (1961. aastani **Aili Sild**; sündinud 3. aprillil 1939 Mõniste vallas Võrumaal) on eesti lingvist, bibliograaf-informist.

Norberg on ehitusmeistri tütar.

Lõpetas 1957. aastal Valga 1. Keskkooli, 1962 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia osakonna, 1977 Infotöötajate Kvalifikatsioonitõstmise Instituudi Moskvas (IPKIR) infotöö korralduse alal, 1993–1995 Tallinna Pedagoogikaülikooli infoteaduse osakonna magistriõppes, infoteaduste magister (1995, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Tartu teadlane infotarbijana ülikooli raamatukogus". 1962–1973 Tartu Riikliku Ülikooli kirjastuse ja trükiosakonna korrektor ja vanemtoimetaja, 1973–1982 TRÜ raamatukogu vanem- ja peabibliograaf, 1982–1988 teadusosakonna juhataja, 1988–1991 teadusdirektor, 1992–1995 infoosakonna juhataja, 1995–2001 Eesti Rahvusraamatukogu teenindusdirektor ja teadustöö koordinaator.

Uurimisvaldkonnad: raamatukogundus ja infoühiskond, teadusraamatukogu lugeja infovajadused, teenindustöö korraldus ja ökonoomika, lugemissotsioloogia, lugejarahulolu. Korraldanud oma uurimisvaldkonnas teaduskonverentse. Koostanud ja toimetanud teadusinfo väljaandeid ja artiklikogumikke. Oli 1987 IPKIR-i teadusinfoväljaannete koostaja ja toimetaja, 1994–1996 Euroopa Meditsiiniraamatukogude ja Infokeskuste Assotsiatsiooni korrespondentliige, Tartu Ülikooli esindaja; International Federation of Library Associations (IFLA) teadusraamatukogude sektsiooni koordineerimistoimkonna liige, uurimisprojekti "Measuring Academic Library Performance" 3. vooru uuringute koordinaator Baltimaades. 25 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Allikate kasutamine Tartu Ülikooli infotegevuses. // Nõukogude Eesti raamatukogundus 13 (1983)
* Teadlane Tartu Ülikooli raamatukogu lugejana.// TÜ Toimetised 994. Raamatukogu töid IX, Tartu, 1992
* On motives and methods of reading research. // IFLA: Advancing reading in multicultural countries. Tallinn, 1992
* Growing with the customer: Challenges to the Estonian librarian in the 21st century.// Human development: competencies for the twenty-first century. IFLA. München, 1997
* On the quality of information services at Estonian research libraries.// Research libraries in public information system: towards performance quality. Tallinn, 1998
* Teadlase infovajaduse uurimisest Tartu Ülikooli raamatukogus. // TPedÜ Toimetised. A 14
* Infoteenused, nende kvaliteet ja tarbijakasutuse korraldamine. // Raamatukogud avatud ühiskonnas. Tartu, 1999
* Estonian special libraries in the changing information environment. // Library as information gateway to the new millenium. Vilnius, 2000.

## Viited

## Kirjandus
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 114
* Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastaraamat 7. 1995. Tallinn, 1996, 134—135
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Arvi Nordmann

**Arvi Nordmann** (15. aprill 1937 Tallinn – 12. juuni 2010) oli eesti merendusteadlane ja raadioinsener.

Nordmann oli kaugsõidukapteni poeg.

Lõpetas 1956 Tallinna Merekalanduse Tehnikumi, 1975 Kaliningradi Kõrgema Mereväeinseneride Kooli raadioleviinsenerina. Oli 1960–76 koondise "Ookean" raadiolokatsiooniinsener, 1976–2003 Eesti Mereakadeemia laeva raadioelektroonika kateedri juhataja, 2003– navigatsiooni õppetooli õppejõud. Loengukursused: laevade raadio- ning elektrinavigatsiooniseadmed, hüdroakustika ja kalaotsimise seadmed, rahvusvaheline satelliitside ja ohutussüsteemid. Koostanud õpikuid.

Uurimisvaldkonnad: Eesti laevanduse ajalugu (eriti purjelaevade ajastu) ja merekoolide ajalugu. Koostanud raamatud "Kool. Mehed. Meri. Mereharidusest Eestis" (Tallinn, 1994) ja "Mereteedelt" (Tallinn, 1999). "Eesti Entsüklopeedia" ja "Mereleksikoni" kaasautor. Eesti Mereakadeemia muuseumi merendus- ja kalandushariduse väljapaneku koostaja. Eesti mereterminoloogia komisjoni (hilisem Merekeele Nõukoda) liige.

## Teoseid
* "Sotakorvauskuunarite" saatusest. // Meremees (1993) 3
* Purjelaeva "Vega" toetuseks. // Meremees (1993) 9–10
* "Sotakorvauskuunaritest" ja nende saatusest ning Tallinna Merekooli õppelaevadest. // Mereteedelt. Tallinn, 1999
* Tallinna Merekooli õppelaevadest. // Mereteedelt. Tallinn, 1999
* Navigatsiooniseadmete ja side õpetamise eilsest ja tänasest päevast Mereakadeemias. // Meremees (2000) 2
* Elektroonilised laevajuhtimise seadmed. 1–2. Tallinn, 2000, 2001
* Kaugetel mereteedel ja ookeanidel. Tallinn, 2004

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Terry Crews

**Terrence Alan Crews** (sündinud 30. juulil 1968 Flintis) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja endine Ameerika jalgpallur.

## Osaline filmograafia

## Välislingid
* Ametlik koduleht
*
Nanni di Banco

**Nanni d'Antonio di Banco** (u 1384 – 1421) oli itaalia skulptor.

Ta oli pärit Firenzest. 

Tema kõige tuntum töö on "Quattro Santi Coronati" ('neli kroonitud pühakut') Orsanmicheles (valmis 1415. aastal).

Ta osales 1418. aastal koos Donatello ja Filippo Brunelleschiga Santa Maria del Fiore katedraali kujunduse loomisel.
Edward Lear

**Edward Lear** ['eduöd l'iö] (12. mai 1812 Holloway, Middlesex, Suurbritannia – 29. jaanuar 1888 Sanremo, Liguuria, Itaalia) oli inglise kunstnik, illustraator, proosakirjanik ja luuletaja. Ta on tänapäeval tuntud eelkõige nonsensskirjanduse hulka kuuluvate teoste, eriti limerike järgi.
Jean de Béthencourt

**Jean de Béthencourt** (1362 Grainville-la-Teinturière – 1425) oli prantsuse maadeuurija.

1402. aastal juhtis ta ekspeditsiooni Kanaari saartele. Retke rahastamiseks oli Béthencourt müünud oma maja Pariisis ning muud väiksemat kinnisvara. Ta sai toetust ka oma onult. Béthencourt alustas teekonda 280-mehelise kaaskonnaga La Rochelle'ist 1. mail 1402. Ta oli esimene, kes maabus Lanzarote põhjakaldal. Seejärel vallutas ta Kastiiliale Fuerteventura ja Hierro saared, kihutades minema nende põlispealikud.
Hubert van Eyck

**Hubert van Eyck** (ka **Huybrecht van Eyck**; u 1385...1390 Maaseik, Flandria – 18. september 1426) oli flaami maalikunstnik.

Tema noorem vend oli Jan van Eyck.

Umbes 1420. aastast oli ta Philippe Hea õukonnamaalija. Varsti pärast seda alustas ta oma ainsat tänapäevani säilinud teost, altarimaali Sint Baafskathedraalis. Selle lõpetas 1432. aastal tema vend Jan. Ei ole selge, kui suure panuse selle teose valmimisse andis Hubert ning kui suure Jan. Samuti on võimalik, et maali kallal töötas ka vendade õpilasi.

Hubert on maetud Sint Baafskathedraali.
Masaccio

**Masaccio** (sünninimi **Tommaso di Ser Giovanni di Simone**; 21. detsember 1401 San Giovanni Valdarno, Firenze Vabariik – sügis 1428 Rooma, Kirikuriik) oli itaalia maalikunstnik, *[[quattrocento]]* esimene suur esindaja.

Ta oli meisterlik elutruude figuuride, liikumise ja kolmemõõtmelisuse kujutaja. Hoolimata oma lühikesest elust ja karjäärist mõjutas ta tugevalt teisigi kunstnikke.

## Galerii

Pilt:San Giovenale Masaccio.jpg|1422
Pilt:The Tribute Money by Masaccio.jpg|"Pearaha" (1424–1428)
Pilt:Masaccio-TheExpulsionOfAdamAndEveFromEden-Restoration.jpg|"Paradiisist väljaajamine" (1426–1427) enne ja pärast restaureerimist
Pilt:Masaccio trinity.jpg|"Püha Kolmainsus" (1425–1428)
Kuueteistkümnendsüsteem

**Kuueteistkümnendsüsteem** ehk **heksadetsimaalsüsteem** ehk **seksadetsimaalsüsteem** on kuueteistkümnendarve kasutav positsiooniline arvusüsteem.

## Kasutus
Kuueteistkümnendsüsteem on laialt levinud arvutustehnikas. Kuueteistkümnendarvu koha salvestamiseks arvuti mälus saab kasutada ühte näksi ehk poolt baiti.

## Vaata ka
*Kaheteistkümnendsüsteem
*Kuuekümnendsüsteem
*Kümnendsüsteem
*Kahendsüsteem
*Kaheksandsüsteem

## Välislingid
Pierre d'Ailly

**Pierre d'Ailly** (ladinapäraselt **Petrus Aliacensis, Petrus de Alliaco**; 1351 Compiègne – 9. august 1420) oli prantsuse teoloog, astroloog ja kardinal.

Ta õppis Pariisis, kus temast 1367. aastal sai kunstide litsentsiaat ja järgmisel aastal magister. 1381. aastal sai temast teoloogia litsentsiaat ja doktor. 1384. aastal oli ta Pariisi Ülikooli Navarra kolledži rektor.

1411. aastal määras vastupaavst Johannes XXIII ta kardinaliks.

## Välislingid
*Elulugu. (inglise keeles)


File:Ailly, Pierre d' – Toledo, Biblioteca de la Catedral de Toledo, Manuscritos, 40-10, secolo XIV – BEIC 10108998.jpg|*Lectura ad formandos libellos*, Toledo, Biblioteca de la Catedral de Toledo.
Loit Jõekalda

**Loit Jõekalda** (sündinud 16. septembril 1951) on eesti graafik 

Ta õppis aastatel 1980–1986 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

Kujundanud ja koordineerinud graafikanäitusi Soomes, Lätis, Leedus, Taanis, Iirimaal, Inglismaal, Saksamaal, Venemaal, Valgevenes, Ukrainas, Hiinas, Eestis,  sh Wiiralti auhinna näitusi, Impact'i graafikakonverentsi näitusi, Tallinna joonistustriennaale, muinastaidenäitusi jm.  

Ta on kujundanud õpperaamatuid, kogumikke ja ilukirjandusteoseid.  

## Liikmesus
*Eesti Vabagraafikute Ühendus
*Eesti Muinastaideselts (1987)
*Eesti–Saami Ühendus (1988)
*Soome Muinastaideselts (1990) 
*Eesti Kunstnike Liit (1991)

## Tunnustus
* 2002 – Kaliningrad-Königsbergi graafikabienniaali kuraatoridiplom  (Venemaa)
* 2004 – Galerii G ja Tempera OY kunstiauhind  * 2020 Eesti Kunstnike Liidu auliige 
* 2008 – Rahvusvaheline graafikabiennaal "NOW ART, NOW FUTURE", Grand Prix (Leedu)
* 2012 Kristjan Raua preemia (aktiivne ja märkimisväärselt tulemusrikas kuraatoritegevus eesti graafika tutvustamisel Eestis ja välismaal, arvestades isikunäitust "Kiviaja graafika" Eesti Rahva Muuseumi näitusemajas 15.10.2011-31.12.2011) 
* 2020 Rahvusvaheline köitenäitus "SCRIPTA MANENT VI", eripreemia 

## Viited
Jean Gerson

**Jean Charlier de Gerson** (13. detsember 1363 Champagne – 12. juuli 1429 Lyon) oli prantsuse teoloog.

Ta sündis Gersoni külas Champagne'is talupoeg Arnulphe Charlieri peres. Tal oli üksteist õde-venda. Jean saadeti 14-aastaselt Pariisi Navarra kolledžisse. Viie aasta pärast sai temast kunstide litsentsiaat, misjärel alustas teoloogiaõpinguid. Üks tema õpetajaid oli Pierre d'Ailly, kellest sai hiljem Gersoni hea sõber.
Mihhail Kalinin (laevaklass)

**Mihhail Kalinin**-klassi laevad on neljatekilised reisilaevad, mis ehitati aastail 1958–1964 VEB Mathias-Thesen-Werft Wismari laevatehases Wismaris Saksa Demokraatlikus Vabariigis NSV Liidu tellimusel Musta Mere Merelaevanduse (vene keeles *Черноморское морское пароходство*), Balti Merelaevanduse (vene keeles *Балтийское морское пароходство*), Kaug-Ida Merelaevanduse (vene keeles *Дальневосточное морское пароходство*) ja Murmanski Merelaevanduse (vene keeles *Мурманское морское пароходство*) jaoks. Mihhail Kalinin-klassi alused on tuntud ka nime all **projekt 101/Seefa340** (saksa keeles merereisilaev 340 reisija jaoks). Üheksatteist laeva kasutati ookeaniliinidel ja kruiisideks.

## Projekti 101/Seefa340 laevad
Laevade loetelus on esialgne nimi originaal- ja eesti keeles. Hilisemad ümbernimetamised on sulgudes kronoloogilises järjekorras:

## Ülevaade

### Mihhail Kalinin (projekt 101/Seefa 340)

*BML – *Baltijskoje morskoje parohodstvo*; MMML – *Tšernomorskoje morskoje parohodstvo*; MML – *Murmanskoje morskoje parohodstvo*; KamML – *Kamtšatskoje morskoje parohodstv*o; KIML – *Dalnevostotšnoje morskoje parohodstvo*; SevML – *Severnoje morskoje parohodstvo* (Arhangelskis)

## Viited
Versobank AS

**Versobank AS** oli 1999. aastal asutatud, Eestis registreeritud ja tegutsenud pank. Pank tegeles nii jae- kui ka äripangandusega. Pank pakkus ka e-äri lahendusi ehk finantstehnilisi platvorme e-kaubandusega tegelejatele.

26. märtsil 2018 tühistas finantsinspektsioon panga tegevusloa, millega peatati kohe kõik panga tehtavad toimingud ja tehingud. 2022. aasta märtsi seisuga on Versobank AS äriregistri andmeil likvideerimisel.

## Ajalugu

Ettevõtte asutas Preatoni Panga nime all 1999. aastal Eestis tegutsenud Itaalia ärimees Ernesto Preatoni. 2004. aastal omandasid enamusosaluse firmas Kreeka ja Rootsi investorid, 18. juunil 2004 sai uueks ärinimeks AS SBM Pank. 2006. aastal sai enamusosaluse Marfin Financial Group Holdings S.A, 14. mail 2008 registreeriti uueks ärinimeks Marfin Pank Eesti AS. 2012. aastani kuuluski pank Kreeka ja Küprose kapitalile, olles osa Küprosel registreeritud panganduskontsernist Marfin Popular Bank (2000. aastani ning 2011. aastast taas Cyprus Popular Bank), suuromanike hulgas oli ka Ateenas elav Nikolaos Sarros (2009. aastal u 32,5% aktsiaist).

29. märtsil 2012 omandas panga Ukraina põllumajandusettevõte Ukrselhosprom PCF LLC, mis kuulub Ukraina tööstuskonsortsiumi Alef, (Vadym Iermolaiev, Stanislav Vilenskyy) avaldamata summa eest.

## Panga varad
Panga varade maht kasvas 2017. aastal esialgsete ja auditeerimata andmetel 294 miljoni euroni (2016. aasta lõpus oli varade maht 200 miljonit eurot) ja puhaskasum ulatus 300 000 euroni.

## Panga juhtkond

2017. aasta lõpu seisuga kuulusid Versobanki juhatusse Sofia Kirsimaa (vastutas Eesti äriüksuse arenduse eest), Siiri Heinsaar (finantsdirektor) ja Urmas Somelar (vastutas panga riskijuhtimise eest). Juhatuse liige oli ka panga pikaaegne jurist Viktoria Vaisma.

Panga juhatuse esimees Aivo Adamson juhtis panga ning juhatuse tööd alates 1. juulist 2017.

## Viited

## Välislingid
* "Likvideerijad: Versobanki hoiused hüvitatakse täies mahus" ERR, 16. august 2018
Blanche I

**Blanche I** (6. juuli 1387 Pamplona – 1. aprill 1441 Santa María la Real de Nieva) oli Navarra kuninganna aastatel 1425–1441.

Esimest korda abiellus ta 1402. aastal Martino I-ga. Blanche oli umbes 11-aastane ja Martino 28-aastane. Nende 1406. aastal sündinud poeg suri imikueas. Martino suri 1409. aastal ja Blanche jäi leseks.

1413. aastal suri tema vanem õde Joan ja Blanche sai troonipärijaks.

1419. aastal abiellus Blanche Aragóni kuninga Juan II-ga. Neil sündis neli last: Charles (1421–1461), Joan (1423–1425), Blanche (1424–1464) ja Eleanor (1426–1479).

1425. aastal suri Blanche'i isa Charles III, Blanche sai Navarra kuningannaks ja Juan kuningaks. 

Pärast Blanche'i surma 1441. aastal võttis Juan valitsusohjad täielikult enda kätte, kuigi tema poeg Charles oleks olnud õiguspärane kuningas.
Dehüdrohalogeenimine

**Dehüdrohalogeenimine** on orgaaniline reaktsioon, mille tulemusena alküülhaliidist tekib alkeen, s.t moodustub kaksikside vesiniku ja halogeeni aatomite eraldumise tulemusena. See protsess kuulub elimineerimisreaktsioonide klassi. Kahe süsiniku aatomi vahelise kaksiksideme moodustumine toimub enamasti regioseletiivselt vastavalt Zaitsevi reeglile.

Keemilises sünteesis on enamkasutatavad dehüdrokloorimine ja dehüdrobroomimine. Neile vastupidised reaktsioonid on hüdrokloorimine ja hüdrobroomimine.

Halogeenühendite dehüdrohalogeenimine viiakse läbi tugeva aluse, nagu kaaliumhüdroksiidi (KOH) või kaalium *tert*-butoksiidi ([CH3]3CO- K+) toimel, et vähendada konkureerivat SN2 asendusreaktsiooni. Näiteks propeeni moodustumine 1-kloropropaanist:
:CH3-CH2-CH2Cl + KOH → CH3-CH=CH2 + KCl + H2O
Klorobenseen (C6H5Cl) ei reageeri kaaliumhüdroksiidiga, kuna stabiliseeritud aromaatse tsükli lõhkumine ei ole energeetiliselt soodus.

Tööstuses kasutatakse küllastumata ühendite saamiseks ka termolüüsi (termilist krakkimist). Näiteks vinüülkloriidi saamine 1,2-dikloroetaani kuumutamisel 500&nbsp;°C rõhul 15–30 atm:
:ClCH2CH2Cl → CH2=CHCl + HCl

## Vaata ka
*Hüdrohalogeenimine
*Elimineerimisreaktsioon
Keith Ferguson

**Keith James Ferguson** (sündinud 26. veebruaril 1972 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
*
Elmar Arro

**Elmar Arro** (2. juuli 1899 Riia lähistel – 14. detsember 1985 Viin) oli eesti päritolu muusikateadlane.

Tema isa oli riigikohtunik Johann Arro (1865–1928). Ema poolt oli kodune keel saksa keel.

Arro lõpetas 1917. aastal Riia vene gümnaasiumi. Eesti Vabariigi tekkimise järel sai Johannes Arro töökoha Riigikohtus ning pere kolis Tartusse. 

1922. aastal alustas Elmar Arro Berliini ülikoolis muusikateaduse ja slavistika õpinguid. 1928. aastal kaitses ta Viini ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga "Über das Musikleben in Estland im 19. Jahrhundert." Samal aastal suri isa.

Pärast seda elas Arro aastail 1929–1939 püsivamalt Tartus. Ta töötas Tartu Usuteadus-Filosoofilises Lutheri Erainstituudis, mis oli väike saksa uurimis- ja õppeasutus. Nii jäi tal Eestis elamisest hoolimata kokkupuude eesti keelega nõrgaks.

1939. aastal läks ta Saksamaale, kus 1941. aastal sõjaväkke võeti. Sõda muutis Arro invaliidiks. Pärast Teist maailmasõda tegutses ta Saksamaal ja alates 1966. aastast Austrias.

## Viited
Õhkrelv

**Õhkrelv** ehk **pneumorelv** on laskerelv, mille rauast läheb kuul lendu suruõhu, harvem ühe surugaasi, jõul.

Relva survekambrisse võib surugaasi tekitada vedru või pump. Kasutatakse ka eelsurvestatud gaasiballoone. Lask toimub päästikule vajutamisel survekambri (ballooni) ventiili avamisega.

## Vaata ka

*õhupüss
*õhupüstol
Mihhail Kalinin (1958)

**Mihhail Kalinin** (vene keeles Михаил Калинин) oli esimene kolme tekiga Mihhail Kalinin-klassi reisilaev, mis ehitati VEB Mathias-Thesen-Werft Wismari laevatehases Wismaris, Saksa Demokraatlikus Vabariigis Nõukogude Liidu tellimusel 1958. aastal kasutamiseks liinil Leningrad-Stockholm ja kruiisideks Leningradist. Laev sai nime Nõukogude Liidu riigitegelase Mihhail Kalinini auks.

## Vaata ka
*Kruiisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
*Mihhail Kalinin (inglise keeles)
Mukura metsakaitseala

**Mukura metsakaitseala** on kaitseala Rwanda loodeosas Kongo ja Niiluse veelahkmel.

Kaitseala asub Lääneprovintsis Rutsiro ringkonna alal umbes 20&nbsp;km kaugusel Kivu järve idakaldast ja 15&nbsp;km kaugusel Rutsirost.

Ala keskmine kõrgus merepinnast on 2600 meetrit. Aasta keskmine õhutemperatuur on 15&nbsp;°C ja sademete hulk umbes 1500&nbsp;mm. Mukuras elab muu hulgas Ida-Aafrika riftivööndis endeemseid linde.

Kaitseala pindala on umbes 16&nbsp;km². See on järelejäänud osa metsavööst, mis kunagi ulatus Nyungwe metsadest Vulkaanide rahvuspargini. Mukura metsad võeti kaitse alla 1951. aastal; tollal oli kaitstava ala pindala 30&nbsp;km².

Kaitseala ühel ruutkilomeetril elab kuni 600 inimest, kes kõik on püüdnud ennast kitsastes tingimustes ära elatada. Maa nappuse tõttu on metsi massiliselt põllumaa ja põletuspuu saamiseks maha raiutud, see omakorda on kaasa toonud bioloogilise mitmekesisuse vähenemise ja erosiooni. Riiklike programmide abil püütakse metsa taastada ning selle väärtust inimestele teadvustada.

## Välislingid
* Kaitseala piirid
* IEES, Mukura Forest
Dunker

**Dunker** on Norrast pärit koeratõug. Tõu aretas 19. sajandi esimesel poolel Wilhelm Dunker.

Dunkrit kasutatakse muu hulgas jahikoerana, eelkőige jänesejahil.

Isase koera turjakõrgus on 53 cm, emasel 50 cm. Tal on lühike tihe musta, pruunikaskollase ja valgega karv.
John Dowland

**John Dowland** (1563 London – maetud 20. veebruaril 1626) oli inglise renessansihelilooja.

Tänapäeval on tuntud eeskätt tema melanhoolsed laulud, näiteks "Come, heavy sleep", "Come again", "Flow my tears", "I saw my Lady weepe" ja "In darkness let me dwell", kuid ka tema instrumentaalmuusika populaarsus on viimase sajandi jooksul tõusnud.

1580. aastal läks Dowland Pariisi. Sellel ajal sai temast ka katoliiklane. 1584. aastal naasis ta Inglismaale, kus abiellus. 1594. aastal proovis ta saada lautomängijaks Elizabeth I õukonda, kuid tema taotlust ei rahuldatud. Ta ise väitis, et keeldumise põhjuseks oli tema usk, kuid see on vähetõenäoline, sest tema usuvahetus ei olnud avalikult teada ning katoliku usk ei olnud takistanud mõnedel teistel tuntud muusikutel õukonda pääsemist.

1598. aastast oli Dowland Taani kuninga Christian IV õukonnas. Kuningas oli väga muusikahuviline ning maksis talle tasuks suuri summasid. Kuna aga Dowland sõitis tihti oma muusika avaldamiseks ja muudel põhjustel Inglismaale ning jäi ära kauaks, vabastati ta Taani õukonnast 1606. aastal. 

1612. aastast oli ta lautomängija James I õukonnas.

Dowlandi muusikat mõjutasid kõige rohkem tollel aja populaarsed ansamblisaatega soololaulud ning tantsumuusika. Enamik tema muusikat on kirjutatud lautole.
Michelangelo Antonioni

**Michelangelo Antonioni** (29. september 1912 Ferrara – 30. juuli 2007 Rooma) oli itaalia filmilavastaja, stsenarist, kirjanik ja kunstnik.

## Filmograafia
* *Gente del Po* (1943), dokumentaalfilm
* *Nettezza urbana* (1948), dokumentaalfilm
* *Roma – Montevideo* (1948), lühifilm
* *Oltre l'oblio* (1948), lühifilm
* *Bomarzo* (1949), lühifilm
* *L'amorosa menzogna* (1949) lühifilm
* *Superstizione* (1949), dokumentaalfilm
* *Ragazze in bianco* (1949), dokumentaalfilm
* *Sette canne, un vestito* (1949), dokumentaalfilm
* *La villa dei mostri* (1950) lühifilm
* *La funivia del faloria* (1950), lühifilm
* *Cronaca di un amore* (1950)
* *I vinti* (1952)
* *La signora senza camelie* (1953)
* *Tentato suicido* (osa filmist "Amore in città", 1953)
* *Le amiche* (1955)
* *Il grido* (1957)
* *L'avventura* (*[[Seiklus (Antonioni film)|Seiklus]]* 1960)
* *La notte* (*[[Öö (Antonioni film)|Öö]]*, 1961)
* *L'eclisse* (*[[Varjutus (Antonioni film)|Varjutus]]*, 1962)
* *Il deserto rosso* (*[[Punane kõrb]]*, 1964)
* *Prefazione* (osa filmist "I tre volti") (1965)
* *Blowup* (1966)
* Zabriskie Point (1970)
* *Chung Kuo - Cina* (1972), dokumentaalfilm
* *Professione: reporter* (**, 1975)
* *Il mistero di Oberwald* (1980)
* *Identificazione di una donna* (1982)
* *Ritorno a Lisca Bianca* (osa telesarjast "Falsi ritorni – per un archeologia del set", 1982)
* *Fotoromanza* (1984), muusikavideo
* *Kumbha Mela* (1984), dokumentaalfilm
* *Roma* (1989), dokumentaalfilm
* *Noto, Mandorli, Vulcano, Stromboli, Carnevale* (1992), dokumentaalfilm
* *Par-delà les nuages* (*Pilvede taga*, koos Wim Wendersiga, 1995)
* *Il filo pericoloso delle cose* (osa filmist "Eros", 2004)
* *Lo sguardo di Michelangelo* (2004), dokumentaalfilm
Must terjer

**Must terjer** on koeratõug.

Must terjer on kaitse- ja valvekoer, kes aretati Venemaal Krasnaja Zvezda koertekasvanduses 20. sajandi teisel poolel.

Tema esivanemate seas on suuršnautser, airdale'i terjer, rotveiler ja ka newfoundlandi koer.

Koera turjakõrgus on 64–72 cm.

Ta on tugev, liikuv ja hästi dresseeritav.

## Välislingid
* Must terjer
Ivar Sakk

**Ivar Sakk** (sündinud 10. jaanuaril 1962) on eesti tarbegraafik.

Ta on lõpetanud Kiviõli 1. Keskkooli ning 1986. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi tööstuskunsti erialal.

Ivar Sakk on Kunstiakadeemia graafilise disaini professor.

Ta on palju tegelenud plakatikunstiga.

Temalt on ilmunud muu hulgas reisijuhte.

## Teoseid
* Eesti mõisad (2002)
* Läti mõisad (2006)
* Aa kuni Zz. Tüpograafia ülevaatlik ajalugu (2011)

## Tunnustus
* 2012 – Kristjan Raua preemia (raamatu "AA-ZZ. Tüpograafia ülevaatlik ajalugu" koostamine ja kujundamine, arvestades uurimislaborilaadset näitust Laboratori di Carattere Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis 30.04.-7.08.2011)
*2012 – stipendium "Ela ja sära"

## Viited

## Välislingid
* Eesti Kunstiakadeemia graafilise disaini professor Ivar Sakk esitleb trükivärsket tüpograafia ajalugu
* Ivar Sakk ja maailm tähtede taga
* Virumaa mees tegi maailma raamatukujunduse konkursil ajalugu Delfi, 12. märts 2013
Veikko Vennamo

**Veikko Emil Aleksander Vennamo** (kuni 1938. aastani **Fennander**; 11. juuni 1913 Karjalas Jaakkimas (tänapäeva Venemaal) – 12. juuni 1997 Helsingis) oli Soome poliitik.

Veikko Vennamo oli hariduselt jurist. Ta oli Soome Maapartei (*Suomen Maaseudun Puolue*) asutaja ja partei esimene esimees aastatel 1959–1979.

Esialgu oli Vennamo Maaliidu (tänapäeval Soome Keskerakond) parteifraktsiooni juht, aga pärast seda, kui selle erakonna liige, viiekordne peaminister ja Vennamo oponent Urho Kekkonen valiti Soome presidendiks, astus Vennamo Maaliidust välja ja asutas oma erakonna.

Vennamo oli populist. Ta oli Kekkose ja Maaliidu kõige ägedam prominentne kriitik. Vennamo vastustas niinimetatud vanades erakondades levinud poliitilist korruptsiooni. Ta oli vastu Soome valitsuse poliitikale, mis halvendas väiketalunike elutingimusi, suurlinnade arendamisele väikelinnade arvel ning väikeste maakoolide ja -poodide sulgemisele.

Aastatel 1945–1962 ja 1966–1987 oli ta Eduskunna liige ning 1954–1956 Urho Kekkose viiendas valitsuses teine rahandusminister.

Aastatel 1968, 1978 ja 1982 oli ta Maapartei presidendikandidaat. Neist esimesel korral sai ta 11% häältest. 1988 toetas ta Mauno Koivisto tagasivalimist.

Kuigi Maapartei saavutas teatavat edu, oli see erakond suuresti seotud Vennamo isikuga. 1970. ja 1972. aasta parlamendivalimistel kogus Maapartei 9% häältest. Kui Vennamo loobus erakonna juhtimisest, sai ta valimistel lüüa. Veikko Vennamo poeg Pekka Vennamo võttis erakonna juhtimise üle ja saavutas 1983. aasta parlamendivalimistel 8,5% häältest. Seejärel kutsuti Maapartei valitsussegi, kuid Vennamo loobus ministrikohast. Nende valimiste edu oli ajutine ja 1995 lõpetas Maapartei pankrotiga.

Samal 1995. aastal asutasid Maapartei endised liikmed uue, Põlissoomlaste erakonna.

## Välislingid

* Elulugu Eduskunna lehel
* Järelehüüe ajalehes Helsingin Sanomat
Marina Palei

**Marina Palei** (vene keeles Мари́на Анато́льевна Пале́й; sündinud 1. veebruaril 1955 Leningradis) on vene kirjanik ja tõlkija.

1978 lõpetas ta Metšnikovi-nimelise Leningradi riikliku meditsiiniakadeemia ja töötas arstina. 1985 astus ta Gorki-nimelisse kirjandusinstituuti, mille lõpetas 1991 kiitusega.

Alates 1995 elab Palei Hollandis.

## Looming

Tema kirjanduskriitikat hakati avaldama 1987. Tema esimene avaldatud ilukirjanduslik proosateos oli "Kompositsioon punasel ja sinisel", mis ilmus 1989 ajalehe Komsomolskaja Pravda nädalalisas Sobessednik. Kuid tuntuse tõi talle jutustus "Jevgeša ja Annuška", mis ilmus 1990 ajakirjas Znamja. 1991 avaldas ajakiri Novõi Mir tema veelgi tuntumaks saanud jutustuse "Ringkanali Cabiria". Samal aastal ilmus Moskvas tema esimene raamat "Kadunute osakond".

1998 ilmus tema teine raamat "Tuule sündimiskoht", mis on tema Venemaal elatud perioodi omalaadne loominguline kokkuvõte. Seejärel ilmusid raamatud "Long distance ehk slaavi aktsent" (2000), romaan "Lantš" (2000) ja romaan "Clemens" (2007).

Palei tõlgib ilukirjandust itaalia, hollandi, uuskreeka, inglise ja sloveeni keelest. Tema enese loomingut on tõlgitud 13 keelde, mille seas on ka eesti keel.

Eesti keeles on ilmunud Marina Palei jutustus "Ringkanali Cabiria" Vilma Matsovi tõlkes (Loomingu Raamatukogu 14, 1995) ning jutustus "Küla" Jaan Rossi tõlkes (Loomingu Raamatukogu 15, 2012).

Palei kuulub rahvusvahelisse PEN-klubisse, Venemaa ja Moskva Kirjanike Liitu ning Hollandi Kirjanike ja Tõlkijate Liitu.

Palei esineb ühemehesõu stiilis *[[performance]]*itega, milles ühendab oma tekstide ettekandmise muusika ja fotodega.

## Välislingid
*Marina Palei ametlik koduleht
Mukura

**Mukura** on mitme asula nimi:

* **[[Mukura (Ngora)|Mukura]]**, asula Ugandas Ngora ringkonnas
* **[[Mukura (Soroti)|Mukura]]**, asula Ugandas Soroti ringkonnas
* **[[Mukura (Kumi)|Mukura]]**, asula Ugandas Kumi ringkonnas
* **[[Mukura (Kamerun)|Mukura]]**, asula Kamerunis Loodepiirkonnas

## Vaata ka
* Mukura metsakaitseala
* Mukura oja
Rutsiro

**Rutsiro** on asula Rwanda Lääneprovintsis, Rutsiro ringkonna keskus.

Rutsiro asub umbes 7 km kaugusel Kivu järve idakaldast.

Umbes 15 km Rutsirost ida pool on Mukura metsakaitseala.
Yaba vald

**Yaba vald** on vald Burkina Faso keskosas Nayala provintsis.

Yaba naabervallad on Bagare, Godir, Didir, Tougan, Kougny, Toma ja Gassam. Nendest kolm viimast kuuluvad Yabaga samasse provintsi.

Valla keskus on Yaba (6600 elanikku), suuremad asulad on veel Biba (3500), Bounou (3100) ja Siellé (3000). Valla 23 asulas elab kokku 31 579 inimest (2006).
Rutsiro ringkond

**Rutsiro ringkond** on 2. järgu haldusüksus (*akarere*) Rwanda Lääneprovintsis.

Rutsiro ringkonna alale jääb Bugarura saar Kivu järves.

Ringkonna halduskeskus on Rutsiro.

Ringkond jaguneb 13 sektoriks (*imirenge*): Boneza, Gihango, Kigeyo, Kivumu, Manihira, Mukura, Murunda, Musasa, Mushonyi, Mushubati, Nyabirasi, Ruhango and Rusebeya.

Rutsiro ringkonnas on 80 algkooli ja 14 keskkooli. Murundas on haigla.

Kasvatatakse banaani, kohvipuud, maisi, jahumaniokki, ube; peetakse veiseid, kodukitsi, lambaid, sigu, mesilasi.

Rutsiro ringkonda jääb Mukura metsakaitseala.

## Välislingid
* Rutsiro ringkonna koduleht
Zoolaatria

**Zoolaatria** ehk **loomakummardamine** (kr *zōon* 'loom' + *latreia* 'kummardamine, kultus') on loomade jumalustamine ja austamine.

Egiptuse usundis olid zoolaatria objektideks nt krokodill, kass, härg Apis.

Erinevalt totemismist esineb zoolaatria polüteistlikes jumalausundeis.

## Vaata ka
*Zoomorfism
*Totemism

## Viited
Alona Kimhi

**Alona Kimhi** (heebrea keeles אלונה קמחי; sündinud 1966 Lvivis) on Ukrainast pärit Iisraeli kirjanik ja näitleja.

Alona Kimhi sündis Ukraina NSVs, ent emigreerus 1972. aastal koos perega Iisraeli.

Eesti keeles on Kalle Kasemaa tõlkes ilmunud Alona Kimhi kaks novelli, "Kuuvarjutus" ja "Õudulaul ehk Mor Alkabetsi äpardunud võõrutus" (Loomingu Raamatukogu 12–13, 2010).

## Välislingid
* Alona Kimhi Heebrea kirjanduse tõlkimise instituudi lehel
Tiik (perekonnanimi)

**Tiik** on eesti perekonnanimi.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Tiik 279 inimesel (128 mehel ja 151 naisel). Perekonnanimede levikult on Tiik meeste puhul 583. ja naiste puhul 528. kohal.

## Nime kandjaid
*Aksel Tiik, spordiajaloolane
*Hans Tiik, kohtunik
*Heino Tiik, kergejõustiklane ja spordiarst
*Kalju Tiik, spordiorganisaator ja ajakirjanik
*Leo Tiik, majandusgeograaf
*Simmu Tiik, diplomaat
*Vaike Tiik, kunstiteadlane

## Viited
Tay Zonday

**Tay Zonday** (õieti **Adam Nyerere Bahner**; sündinud 21. mail 1982 Minneapolises) on Ameerika Ühendriikide laulja ja näitleja.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
*
Inimmõju

**Inimmõju** (loodusele) ehk **antropogeenne mõju** (loodusele) on inimkonna või mõne tema osa mõju looduskeskkonnale (eeskätt biosfäärile); inimmõju on looduskasutuse paratamatu kaasnähtus.

Ürginimese mõju loodusele oli võrreldav bioloogilise liigi mõjuga, ka kiviajal oli inimmõju kohalik (ülekarjatamine, üleküttimine). Peaasjalikult  tehnika areng]]u tõttu on tänapäeval inimmõju muutunud globaalseks ja ohustab iseenda elukeskkonda. Tehnika arengut võib näha teaduse arengu tulemusena.

Inimmõju võib olla kas tahtlik (nt maaparandus, rekultiveerimine) või tahtmatu (nt metsapõleng, saastamine). Tahtlik inimmõju  võib olla ka positiivne (nt geotehnosüsteem kaudu), tahtmatu on aga enamasti negatiivne.

Inimmõju uurimiseks on loodud mitmeid rahvusvahelisi ühenduse, nt Rooma Klubi, Valitsustevaheline Kliimamuutuste Nõukogu (IPCC), SCOPE.

## Viited
Jüri Kask

**Jüri Kask** (sündinud 12. juulil 1949 Kolga-Jaanis) on eesti maalikunstnik.

Ta on õppinud (aastani 1961) Lalsi algkoolis, seejärel Viljandi 4. 8-klassilises Koolis, aastast 1965 õppis ta Tartu Kunstikoolis, mille lõpetas aastal 1969. Aastal 1974 lõpetas ta maalikunstnikuna ERKI ning on alates 1976. aastast tegutsenud vabakutselise kunstnikuna. 2001. aastast on ta Tartu Ülikooli kultuuriteaduste ja kunstide instituudi joonistamise, maalimise ja kompositsiooni lektor.

Viljelenud maali, monumentaalmaali, graafikat ja skulptuuri. Jüri Kask on Eesti maalikunstis üks järjekindlamaid geomeetrilise abstraktsiooni järgijaid. Lisaks enam kui 40 isikunäitusele on Kask osalenud paljudel ühis- ja kuraatorinäitustel Eestis ja välisriikides ning kureerinud tudenginäitusi. 

2018. aastal pälvis teose "Lööb lakke" Kunstnike Liidu aastanäitusel "Juubelikevad 2018" Tallinna Kunstihoones ja sellele eelnenud mahuka isikunäituse "Pikalt ja pidevalt" eest Tartu Kunstimajas Konrad Mäe preemia. 

Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1979, Eesti Maalikunstnike Liidu liige aastast 1992.

## Tunnustus
* 1965 diplom vabariiklikult õpilastööde näituselt Tallinnas (I ja II koht)
* 1970 ÜTÜ vabariiklik kunstipreemia
* 1978 Eesti Kunstnike Liidu noortekoondise aastapreemia 
* 1981 ja 1988 Eesti Kunstnike Liidu maali aastapreemia 
* 1992 Kristjan Raua preemia
* 1992 Eesti Vabariigi kultuuripreemia
* 1993 Leedu kultuuriajakirja Kulturos Barai eripreemia Vilniuse maalitriennaalil
* 2005 Sadolini kunstipreemia
* 2009 Ado Vabbe nimeline stipendium
* 2011 Kolga-Jaani valla aukodanik
*2018 Konrad Mäe preemia

## Viited

## Välislingid
*Ants Juske. "Jüri Kask vaatab endasse ja tagasi". EPL, 8. november 2007
Mardi Valgemäe

**Mardi Valgemäe** (10. november 1935 Viljandi – 15. märts 2020) oli eesti teatriteadlane, New Yorgi Linnaülikooli (CUNY) Lehmani kolledži inglise keele professor.

## Teosed
* "Ikka teatrist mõteldes" (esseid, päevikukatkendeid ja arvustusi), Välis-Eesti & EMP, Stockholm 1990, 188 lk; ISBN 9186116568
* "Linn ja teater: lavamärkmeid mitmelt maalt" (esseekogumik), Vagabund, Tallinn 1995, 173 lk; ISBN 9985835034
* "Kaugekõne: artikleid, arvustusi ja kirjanduskriitilisi kiasme", Vagabund, Tallinn 1999, 215 lk; ISBN 9985835387
* "Eelarvamusi: täheldusi teatrist ja teatritekstidest", Vagabund, Tallinn 2003, 180 lk; ISBN 9985835689
* "Pihtimusi: artikleid ja arvustusi lavakunstist ja kirjandusest", Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2009, 195 lk; ISBN 9789985792605

## Tunnustus
* 1991 Priit Põldroosi nimeline auhind
* 1996 Henrik Visnapuu preemia ("Linn ja teater")
* 1998 Eesti Kultuurfondi auhind (USA) viljaka töö eest teatrikunsti ja näitekirjanduse laias valdkonnas
* 2012. aastal valisid Lehmani kolledži üliõpilased Mardi Valgemäe aasta õppejõuks.
* 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Mardi Valgemäe oli abielus Mare Kivijärvega. Neil oli kaks last, poeg Sven Mats ja tütar Monika Lea. Monika abielust Jonathan Senzeriga sündisid kolmikud Danika, Veronika ja Markus.

## Viited

## Välislingid

*Prof. dr. Mardi Valgemäe 70 *Eestlased Kanadas*, 2. detsember 2005
*Suri hinnatud teatriteadlane Postimees 17. märts 2020 (digitaalne versioon)
Najib Razak

**Mohammad Najib bin Abdul Razak** (sündinud 23. juulil 1953) on Malaisia poliitik, kes oli riigi peaminsiter 3. aprillist 2009 kuni 10. maini 2018. 

Enne peaministriks saamist pidas ta mitut teist ministriametit, sealhulgas oli ta Malaisia kaitseminister (1990–1995 ja 1999–2008) ning Malaisia haridusminister (1995–1999).

2015. aastal tegi 1Malaysia Development Berhadi (1MDB) skandaal Najibi mainele ja populaarsusele suurt kahju ning mõjutas märkimisväärselt tema edasist poliitilist karjääri. Juhtumi järel kasvas poliitiline surve Najibi tagasiastumiseks, mida toetasid mitmed avaliku elu tegelased, sealhulgas endine peaminister Mahathir Mohamad. Najibi juhitud partei Barisan Nasional kaotas skandaali tagajärjel 2018. aasta üldvalimised ning Najib taandus peaministri ametist.

12. mail 2018 keelati Najibil ja tema abikaasal Rosmah Mansoril riigist lahkuda. Malaisia korruptsioonivastase komisjoni (MACC) uurijad vahistasid Najibi 3. juulil korruptsioonikahtlustuse alusel. 

28. juulil 2020 mõisteti Najib süüdi võimu kuritarvitamises ja korruptsioonis ning talle määrati 12-aastane vangistus. Najib esitas süüdimõistva otsuse peale kaebuse, kuid föderaalkohus jättis selle 23. augustil 2022 rahuldamata. Najib saadeti Kajangi vanglasse karistust kandma. Ta on Malaisia ajaloos esimene endine peaminister, kes on vangistatud.

## 1MDB skandaal
 
28. juulil 2020 toimus esimene kohtuprotsess, kus käsitleti kümnetesse miljonitesse dollaritesse ulatuvaid korruptsioonitehinguid. Najib mõisteti süüdi kõigis seitsmes süüdistuses.

Kohtuotsused puudutasid 42 miljonit ringgitit (8,4 miljonit eurot), mis kanti 1MDB fondist tollase peaministri erakontodele.

Najib on süüd eitanud ja väitnud, et teda eksitasid finantsnõustajad, iseäranis rahvusvaheliselt tagaotsitav finantsist Jho Low. Viimasele on esitatud süüdistus nii USA-s kui ka Malaisias, kuid finantsist ise väidab, et on süütu.

## Ling Liong Siki laimamise juhtum
27. oktoobril 2015 esitas Najib kohtuhagi endise ministri Ling Liong Siki vastu, tuues põhjuseks au ja hea nime teotamise. Najib väitis kaebuses, et Ling Liong Sik süüdistas teda sama aasta 3. oktoobril 1MDB vahendite väärkasutamises ning muudes valedes ja pahatahtlikes laimavates avaldustes, samuti avaldas väärinfo uudiste veebisaitidel. 22. mail 2018 võttis Najib hagi tagasi ning nõustus tasuma 25 000 ringgitit.
## Vastuoluline avaldus tervisliku toitumise kohta
22. veebruaril 2018 jagas Najib sotsiaalmeedias oma vitaalsuse saladust: "Ma ei söö riisi, söön ainult Peruus kasvavat kinoad. [...] Mulle ei meeldi eriti sport. Minu probleem on see, et mulle meeldib väga toit... Kuid (dieeti) tuleb kontrollida, näiteks riisi ma ei söö, söön kinoad." See avaldus tekitas Malaisia avalikkuses poleemikat. Najibi kritiseeriti selle eest, et ta elab tavainimestega võrreldes liiga ekstravagantselt. Endine peaminister Mahathir Mohamad ironiseeris Najibi avalduse üle sotsiaalmeedias, märkides oma Twitteri postituses, et tema sööb ainult kohalikku riisi. DAP-i veteran Lim Kit Siang juhtis tähelepanu sellele, et kinoa, mida Najib sööb, on 23 korda kallim kui valge riis, mida sööb 30 miljonit malaisialast.

## Viited