open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marvi Vallaste

**Marvi Vallaste** (sündinud 28. augustil 1983 Kärla alevikus Saaremaal) on eesti laulja.

Ta lõpetas 1999. aastal Kärla Põhikooli, samal aastal lõpetas ta ka viiuliõpingud Kuressaare Muusikakoolis. Ta lõpetas 2003. aastal Kuressaare Gümnaasiumi ja 2008. aastal Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis pop-jazzi eriala Kare Kauksi ja Mare Väljataga käe all.

Suurem tuntus saabus, kui ta osales 2005. ja 2007. aasta sügishooajal Eesti Televisiooni saates "Kaks takti ette". 2008. aasta lõpus valisid Raadio Elmari kuulajad Vallaste aasta parimaks uueks tulijaks.

2010. aasta kevadel astus ta Vanemuises lavale lastemuusikali "Nukitsamees" Iti rollis, 2011.aasta sügisel lastemuusikalis "Kaunitar ja koletis" printsessi rollis.

2012. aasta kevadel osales Marvi Ott Leplandi taustalauljana Eesti Laul 2012 konkursil. Ballaadiga "Kuula" pääseti Eestit esindama Eurovisiooni lauluvõistlusele Bakuus, kus saavutati kõrge kuues koht. 2014. aasta kevadel osales ta Tanja Mihhailova taustalauljana Eurovisiooni lauluvõistlusel Kopenhaagenis. 

2013. aasta sügisest osales Marvi Vallaste TV3 lustlikus telemängus "Me armastame Eestit" ansambli solistina. 

## Looming
Vallaste on esinenud paljude ansamblitega Sügisjazzil (Tribute to Horace Silver 2005, Jõulujazzil (Sinatra 2011) ja ka Jazzkaarel (Ajavares, 2007). Ta on teinud koostööd Estonian Dream Big Bandi, Eesti Kaitseväe orkestri, Politsei- ja Piirivalve bigbändi ja orkestriga. Ta on esinenud Eesti Päevadel koos Raul Vaigla ja Jaak Sooäärega Hamburgis Saksamaal. 2009. aastal esines ta Eesti Vabariigi aastapäeva kontserdil Brüsselis koos Tallinna Jazzkvartetiga (Siim Aimla, Peedu Kass, Virgo Sillamaa). 
 
Marvi Vallaste on olnud selliste ansamblite ja lauljate nagu Tanel Padar & The Sun, Terminaator, Ines, Traffic, Lenna, Tanja Mihhailova, Luisa Värk, Ithaka Maria, Janne Saar, Liisi Koikson ja Vaikne Esmaspäev taustalaulja. Ta kuulub taustalauljana Ott Leplandi bändi. 

### Singlid ja plaadid
* LP "Armastuslaul rändlinnule" (kevad 2008, ans. Ajavares)
* "Koos nii hea" (detsember 2008; koostöös Fred Kriegeri ja Stig Rästaga)
* "Kuhu unenäod saata" (2008, duett Kristjan Kasearu & Paradise Crew)
* "See tüdruk" (mai 2009; loo autorid Stig Rästa ja Fred Krieger)
* "Homme hommikul" (jaanuar 2010; sõnade autor Jaan Pehk)
* Vanemuise lastemuusikali "Nukitsamees" CD (märts 2010 Olav Ehala)
* "Have You Forgotten" (2012 duett koos ans. Lone Eskimos)
* "Overnight" (märts 2014; ansambliga Würffel, Autorid: Kaspar Kalluste/ Erki Pärnoja) 
* "Angel" (juuni 2014; ans. Würffel, autorid: Kaspar Kalluste/ Marvi Vallaste)
* "Coffee" (aprill 2014; ans. Würffel, autorid: Kaspar Kalluste/ Taavi Paomets)
* "I'll Take You There" (juuni 2014; ans. Würffel, autorid: Kaspar Kalluste/ Mikk Tammepõld)
* EP Würffel "Overnight" (2014 Vaakum)

## Isiklikku
Tema elukaaslane on Rait Potisepp. Marvi Vallaste osales 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, olles lapseootel. Samal aastal sündis neil tütar Britt. 28. jaanuaril 2025 sündis neil teine tütar.

## Viited

## Välislingid
* 
* 
* 
* 
*  
* 
*
Metstaguse mõis

**Metstaguse mõis** (saksa keeles *Metztacken*) oli rüütlimõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.

Metstaguse mõisa karjamõisaks oli Älli mõis (*Elli*).

## Ajalugu
Metstaguse mõisa on esmamainitud 1586. aastal. Läbi ajaloo on mõis kuulund mitme aadlisuguvõsa omandusse.

1912. aastal omandas Metstaguse mõisa Axel Oskar von Gernet, kellele mõis kuulus kuni 1919. aasta võõrandamiseni.

## Mõisakompleks
Mõisa ühekorruseline puidust peahoone valmis 19. sajandi teisel poolel ning on veel tänapäevalgi kasutusel elamuna.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Kirjandus
*Alo Särg, "Järvamaa mõisad ja mõisnikud". Argo, Tallinn 2005

## Välislingid
*Metstaguse mõisast Eesti mõisaportaalis
Kuuseriisikas

**Kuuseriisikas** (*Lactarius deterrimus*) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. 

Oranži seenelihaga kuuseriisikas on maitsev söögiseen, mida võib süüa värskelt, ilma kupatamata.

## Kirjeldus
Kuuseriisikal on oranž või heleoranž kübar, mis vananedes muutub keskelt rohekaks. Kui kübarat vigastada, võib vigastatud koht samuti rohekaks muutuda. Kübara läbimõõt on 2–8 cm. Noorelt on seenekübar kumer, seejärel tasane. Vana seene kübar võib olla ka nõgus. Kübara servad on allapoole keeratud. Kübar on sile, märja ilmaga libe.

Riisikas eritab oranži piimmahla, mis värvub 15–30 minuti jooksul veinpunaseks.

Eoslehed on hele- või tumeoranžid. Eoste suurus on 7–9 × 6–7 μm. Nad on ellipsoidse kujuga ja mustrilised.

Seenejalg on oranži värvi, 3–7 cm kõrge, 1–1,5 cm läbimõõdus, silindriline. Noorest peast on seene jalg seest täis, vanast peast võib olla õõnes. Nagu kübar, nii ka vars võib vigastuse korral vigastatud kohast rohekaks muutuda.

## Levik ja kasvukoht
Kuuseriisikas levib Euroopas, Väike-Aasias ja Põhja-Ameerikas kõikjal, kus kasvavad kuused. Eestis on kuuseriisikas väga sage.

Seen kasvab sümbioosis kuusega ning levib arvukalt loometsades, palumetsades, laane- ja salumetsades, kõige rohkem kuivendatud turbaaladel suurte magistraalkraavide läheduses kõdusoometsades ja kuusenoorendikes.

Seened valmivad suve lõpul ja sügisel.

## Söödavus

Kuuseriisikas on hea söögiseen. Seda süüakse soolatult ja marineeritult, vahel isegi toorelt. Mõnel pool Lääne-Euroopas ja Põhja-Ameerikas on siiski seent nimetatud mittesöödavaks, millega tahetakse viidata, et toorelt pole seda päris hea süüa.

Seeneliha on kerge puuviljalõhnaga ega ole paha maitsega.

## Sarnased liigid
Kuuseriisika sugulasliik on porgandriisikas ning varem peeti neid üheks ja samaks liigiks. Neid kahte riisikaid saab eristada seenekübara järgi, mis kuuseriisikal on tavaliselt kahvatum, eriti vananedes, ja seenejala järgi, mis porgandriisikal on tihti laiguline.

## Välislingid
*
Lõpre tamm

**Lõpre tamm** on looduskaitsealune harilik tamm Läänemaal Haapsalu linnas Puise külas Lõpre talu maal. Jääb Matsalu rahvuspargi alale. Puust umbes 800 m loodesse jääb Tuuru–Puise tee.

Puu on 20 meetri kõrgune, tüve ümbermõõt 1,3 meetri kõrgusel on erinevatel andmetel 3,92–4,00 meetrit.

Lõpre tamm võeti kaitse alla aastal 1959. Puu kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).

Tammest läheb mööda Kiideva–Puise matkarada ning viit on paigaldatud Puise I bussipeatuse juurde (Puise rannamägi).

Lõpre tamme keskkonnaregistri kood on KLO4000388.

## Vaata ka
*Eesti puude loend

## Viited

## Välislingid
*
*
*ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine
*Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Rahandus

**Rahandus** on rahaasjade ehk rahaliste suhete üldine korraldus majandusüksuses (riigis, korporatsioonis, ettevõttes jm).

Rahandused on ühendatud raha, riskide, aja kontseptsioone. 

Rahandusega tegelevad mitmesuguseid institutsioonid, mille vaatepunktist on olulised erinevad rahanduse teemad. 

**Äriettevõtte rahandusega** tegelemist nimetatakse finantsjuhtimiseks ja see keskendub kolme tüüpi otsustele: 
#  investeerimisotsused, kui otsused selle kohta, milliseid tegevusi finantseerida; 
#  finantseerimisotsused: kuidas neid tegevusi finantseerida; 
#  rahavoogude juhtimisega seotud otsused, mis määravad, kuidas juhtida ettevõtte finantsressursse kõige efektiivsemal viisil.

Otsuste vastuvõtmisele eelneb ettevõtte raamatupidamine.

**[[Riigi rahandus]]e** seisukohalt on olulised teemad:
*riigieelarve koostamine ja sellega seoses maksude kehtestamine;
*raha emissioon ja raharingluse korraldamine ning riigi raha vääringu stabiilsuse eest hoolitsemine.

Rahanduses on oluline koht **[[pank]]adel**. Pangad tegelevad raha hoiustamise, laenude andmise ja investeerimisvõimaluste pakkumisega nii eraisikutele, ettevõtetele kui ka riigile.

## Viited
Taevakoordinaatide süsteem

**Taevakoordinaatide süsteem** (ka **sfäärkoordinaadistik**, **taevakoordinaadistik**) on astromeetrias koordinaatide süsteem, mille abil kirjeldatakse taevasfääri punkt asukohti ja taevakehade näivaid asukohti taevasfääril. 

Kasutatakse erinevaid taevakoordinaatide süsteeme, mis vastavad erinevatele taustsüsteemidele. **Taevakoordinaatidena** kasutatakse alati sfäärilisi koordinaate, kusjuures kaugusekoordinaati ei arvestata. Taevakoordinaatide süsteem fikseeritakse põhitasandi ehk ekvaatoritasandi ja koordinaatide alguspunkti valikuga. Taevakoordinaadid koosnevad kahest nurkkoordinaadist: pikkusest (nurkkaugus koordinaatide alguspunktist piki koordinaadistiku ekvaatorit) ja laiusest (kõrguskaugus ekvaatorist). 

Põhitasandi valiku järgi liigitatakse taevakoordinaatide süsteeme järgmiselt:
*horisondilised koordinaadid (põhitasandiks on matemaatilise horisondi tasand)
*ekvaatorilised koordinaadid (põhitasandiks on taevaekvaatori tasand)
*ekliptilised koordinaadid (põhitasandiks on ekliptika tasand)
*galaktilised koordinaadid (põhitasandiks on Galaktika sümmeetriatasand)
*supergalaktilised koordinaadid (põhitasandiks on Kohaliku galaktikaparve tasand)

Taevasfääri keskpunkti järgi liigitatakse taevakoordinaatide süsteeme järgmiselt:
*topograafilised koordinaadid (keskpunktiks on punkt Maa pinnal)
*geotsentrilised koordinaadid (keskpunktiks on Maa keskpunkt)
*planetotsentrilised koordinaadid (keskpunktiks on planeedi keskpunkt)
*heliotsentrilised koordinaadid (keskpunktiks on Päikese keskpunkt)
*galaktotsentrilised koordinaadid (keskpunktiks on Galaktika keskpunkt)
Lempel-Ziv-Welch

**Lempel–Ziv–Welch** (lühendatult LZW) on universaalne kadudeta pakkimist võimaldav algoritm, mille lõid Abraham Lempel, Jacob Ziv ja Terry Welch.

## Vaata ka
*LZ77
*Andmete pakkimine
*Huffmani kodeerimine
*ASCII
Andres Kamseni kaubanduskool

**Andres Kamseni kaubanduskool** oli 1906. aastast Valgas ja 1914. aastast Viljandis tegutsenud erakool, mis valmistas ette õpilasi kaubandusgümnaasiumile.

Kaubandus- ja tööstusministeeriumile alluvas ning raamatupidaja ja kontoriametniku kutse andnud koolis õppisid nii eestlased kui lätlased, 1908. aastast võeti õppima ka tütarlapsi. Kooli avamisel teatati, et lõpetajad saavad 2. järgu teenistusastme tõusu sõjaväes, kroonu teenistuse õigused ja isikliku aukodaniku õigused pärast viieaastast töötamist kaubanduses või tööstuses. Õpilastele pakuti ka majutust.

Kooli rajas 1906. aastal Valga Neljaklassilise Poeglaste Erakaubanduskoolina Mārtinš Alksnis, kes aga 1907. aastal haigestus tuberkuloosi ja suri (maetud Luke kalmistule). Seejärel juhtis kooli tema abikaasa Emma Alksnis ning lõpuks seejärel Andres Kamsen (luuletaja Reinhold Kamseni vend), kes kooli 1910. aasta mais ka omandas.

Valgas tegutses kool asus algul aadressil Uus uulits 3, hiljem Uus 14 (kaupmees Galkini ehitatud majas). 1914 sügisel kolis kool Viljandisse, kus paiknes tegutses Tartu tänavas, raamatukaupmees Ado Tõllassepa majas. Samal aastal evakueerus kool väidetavalt sõja tõttu Taškenti.

Kooli õpetajate seas olid Jānis Lapiņš (1885-1941), Karlis Ozoliņš, Juhan (Johan) Pullisaar ja Andres Kamsen.

Andres Kamseni kaubanduskoolis õppisid Albert Kivikas, Alfred Nirk, Johann Madisson (vaieldav) ja Tõnis Grossschmidt.

## Välislingid
* Kalev Härk, "M. Alksnise//A. Kamseni kaubanduskool", Valga linna kroonika
* Kalev Härk, "29.08.1906: Valgas alustab uus kool", Valga linna kroonika
Digoksiin

**Digoksiin** (*Digoxinum*) on looduslikult villase sõrmkübara lehtedes leiduv aine, millest valmistatakse ka ravimit. Digoksiin liigitatakse digitaalise glükosiidide hulka ja selle ATC-kood on C01AA05.

Digoksiini kasutatakse inimeste ja teiste loomade, näiteks koerte ja kasside südamepuudulikkuse ja teatud südame rütmihäirete ravis, sest see on südame energeetilisi varusid taastava ja südamelihase kokkutõmbeid soodustava toimega.

Digoksiini ekstraheeritakse villasest sõrmkübarast.

## Välislingid
* Eesti Ravimiamet, Ravimi omaduste kokkuvõte
Peter Friedrich Georg von Holstein-Oldenburg

**Peter Friedrich Georg von Holstein-Oldenburg** (vene keeles *Георгий Петрович (Петер Фридрих Георг) Ольденбургский*; 9. mai 1784 Oldenburg – 27. detsember 1812 Tver) oli Oldenburgi prints, Eestimaa kindralkuberner 1808–1809.

## Perekond
Tema vanemad olid Oldenburgi suurhertsog Peter Friedrich Ludwig (1755–1829) ja Württembergi printsess Friederike (1765–1834), kelle õde Sophia Dorothea (venepäraselt Maria Fjodorovna) oli abielus Venemaa keiser Paul I-ga (1754–1801). Tema vanem vend oli Paul Friedrich August (1783–1853), Eestimaa kindralkuberner aastail 1811–1816 ja hilisem Oldenburgi suurhertsog.

1808. aasta märtsis asus Prints Georg pärast ema surma Venemaale keisrinna Maria Fjodorovna õukonda, kus õppis ära vene keele ja asus kindralleitnandi auastmes Vene riigiteenistusse. 1808. aasta augustis asus ta Tallinnas ametisse Eestimaa kindralkubernerina.

15. aprillil 1809 nimetas keiser Aleksander I Georgi Tveri kubermangu, Novgorodi kubermangu ja Jaroslavli kubermangu kindralkuberneriks.

Prints Georg von Oldenburg abiellus 18. aprillil 1809. aastal Paul I tütre – suurvürstinna Jekaterina Pavlovnaga (1788–1819).

1812. aasta Isamaasõja alates viis prints Tveri linnas ja alluvates kubermangudes läbi sõjalisi ettevalmistusi. Haiglaid ja laatsarette külastades ta haigestus ning suri.

Peter Friedrich Georg maeti Peterburi, kuid maeti 1826. aastal ümber Oldenburgi linna suguvõsa rahulasse.

## Järglased
Prints Peter Friedrich Georg von Holstein-Oldenburgi ja suurvürstinna Jekaterina Pavlovna järglased:
*Peter Georg Paul Alexander von Oldenburg (*Фридрих-Павел-Александр Ольденбургкий *) (30. august 1810 – 16. november 1829)
*Konstantin Friedrich Peter von Oldenburg (*Пётр Георгиевич Ольденбургский, Константин Фридрих Петр*) (26. august 1812 in Jaroslavl- 14. mai 1881);

## Vaata ka
* Oldenburgi dünastia

## Välislingid
* Человек долга и чести
August I (Oldenburg)

**Paul Friedrich August** (vene *Август Павел Фридрих Гольштейн-Ольденбургский*; 13. juuli 1783 Rastede – 27. veebruar 1853 Oldenburg) oli saksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindral), Eestimaa kindralkuberner ja Tallinna sõjakuberner aastatel 1811–1816 ning esimene Oldenburgi suurhertsog 1829–1853.

Napoleoni sõdade ajal Oldenburgi hertsogkonna okupeerimise ajal Napoleoni vägede poolt emigreerus koos isaga Venemaa keisririiki ja oli aastatel 1811–1816 Eestimaa kindralkuberner ja Tallinna sõjakuberner. Aastatel 1810–1814 oli Oldenburg okupeeritud Napoleoni Prantsusmaa poolt. Selle annekteerimine Prantsuse keisririiki aastal 1810 oli üks põhjusi diplomaatiliseks lõheks endiste liitlaste Prantsusmaa ja Venemaa vahel, vaidlus, mis viis 1812. aasta sõtta ja lõpuks Napoleoni langemiseni.

Paul Friedrich August osales aastatel 1812–1814 sõjategevuses 1812. aasta Isamaasõjas ja Kuuendas koalitsiooni sõjas ning naasis pärast sõdu Oldenburgi, kus oli esimene Oldenburgi suurhertsog 1829–1853.
## Perekond
Tema vanemad olid Oldenburgi hertsog Peter Friedrich Ludwig (1755–1829) ja Württembergi printsess Friederike (1765–1834), kelle õde Sophia Dorothea (Venemaa keisrinnana Maria Fjodorovna) oli abielus Venemaa keiser Paul I-ga (1754–1801). Tema noorem vend oli Peter Friedrich Georg von Holstein-Oldenburg (1784–1812), Eestimaa kindralkuberner aastail 1808–1809.

1817. aastal abiellus ta printsess Adelheidiga (1800–1820), kes oli Anhalt-Bernburg-Schaumburg-Hoymi vürsti Viktor II tütar. Abielust sündisid:
* Amalie, Oldenburgi printsess (1818–1875), abiellus Baieri printsi ja hilisema Kreeka kuninga Otto I-ga (1815–1867);
* Friederike, Oldenburgi printsess (1820–1891), abiellus vabahärra Maximilian von Washingtoniga (1829–1903).

1825. aastal abiellus ta eelmise naise noorema õe printsess Idaga (1804–1828). Abielust sündis:
* Nikolaus Friedrich Peter (1827–1900), eelviimane Oldenburgi suurhertsog, kelle pojatütar Sophie Charlotte abiellus Saksa keisri Wilhelm II poja Preisimaa printsi Eitel-Friedrichiga (1883–1942).

1831. aastal abiellus ta Rootsi kuninga Gustav IV Adolfi tütre Printsess Ceciliaga (1807–1844). Abielust sündisid:

* Alexander Friedrich Gustav (1834–1835),
* Nikolaus Friedrich August (1836–1837),
* Anton Günther Friedrich Elimar (1844–1895), abiellus vabapreili Natalie Vogel von Friesenhofiga (1854–1937), kes sai Welsburgi krahvinnaks 1896; Welsburgi krahv Gustav Gregor Alexanderi isa (1878–1927).

## Välislingid
*Oldenburgide perekonna genealoogia
Lennuk (Kalevipoja laev)

**Lennuk** oli eesti rahvaluules laev, millel Kalevipoeg ja tema kaaskond purjetasid Lindanisest maailma otsa otsima. Laev ehitati üleni hõbedast, sealhulgas ka mastid ja köied. Nimi Lennuk valiti sellepärast, et  laev justkui lendas üle lainete. Virmaliste kartuses valmistati Kalevipojale kullast turvis, ülematele hõbedast, vanematele vasest, tarkadele terasest ja ülejäänuile rauast.

Semiootik Valdur Mikita arvates oli nime Lennuk väljamõtlejaks tõenäoliselt rahvaluulekoguja Johan Lagos, kelle saadetud materjalide abil koostas Kreutzwald "Kalevipoja" X ja XVI peatüki.

Lennuk ehitati Olevipoja ning Soome ja Norra tarkade abiga. Laev jõudis vigastamata koju tagasi, selle edasine saatus on teadmata.

Kunstnikud (Kristjan Raud "Kalevipoja" illustratsioonidel, Nikolai Triik maalil "Lennuk") on kujutanud Lennukit pikklaevana.

## Lennuki nime kasutamine tänapäeval
*Aeroplaani hakati eesti keeles nimetama lennukiks.
*Aastatel 1918–1933 kuulus Eesti Mereväkke miiniristleja Lennuk.
*Purjelaevaga Lennuk sõitsid eestlased ajavahemikul 16. oktoober 1999 kuni 19. märts 2001 ümber maailma.

## Viited
Jaan Tõnissoni esimene valitsus

**Jaan Tõnissoni valitsus** oli Eesti Vabariigi Valitsus  18. novembrist 1919 kuni 28. juulini 1920. 

Jaan Tõnissoni valitsus oli kolmas valitsus alates Eesti Vabariigi asutamisest. Strandmani valitsus oma tagasiastumise põhjust ei teatanud, ja uus valitsus, kus olid nii kodanlased kui ka sotsialistid, võeti Asutavas Kogus vastu kahtlustega nii vasakult kui ka paremalt tiivalt (Päevaleht 19.11.1919). 

1. juulil 1920 tegid Asutava Kogu Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei otsuse oma liikmed valitsusest ära kutsuda. Jaan Tõnisson üritas küll uusi ministreid leida, kuid see ei õnnestunud ja valitsus astus tagasi.

## Valitsuse koosseis


## Valitsuse tegevus
Valitsus tarvitas kõva kätt põllumeeste vastu ja sulges nende häälekandja "Maaliidu". Administratiivvõim tarvitas kõva kätt ja karistusi administratiivkorras määrati ohtralt. 

*13. veebruaril 1920 nimetas valitsus Tartu Ülikooli rektoriks Henrik Koppeli.

## Viited
Fookus

**Fookus** (ld *focus* kolle, tulease) ehk **tulipunkt** on punkt optikasüsteemi optilisel teljel, milles koondava või hajutava süsteemi toimel lõikuvad valguskiired.

Koondava optikasüsteemi (kumerläätse, nõguspeegli) toimel lõikuvad paralleelsed valguskiired optilisel teljel, kui nad murduvad kumerläätses või peegelduvad nõguspeeglilt.

Hajutava optikasüsteemi (nõgusläätse, kumerpeegli) toimel paralleelne kiirtekimp hajub ja kiirte pikendused lõikuvad optilisel teljel asetsevas näivas fookuses ehk ebafookuses.

## Vaata ka
* fookuskaugus
* lääts

## Viited
Vassili Savka

**Vassili Savka** on kurjategija, kellele on Eestis mõistetud kohtu poolt eluaegne vangistus.

Tallinna Linnakohtu 5. märtsi 2003. aasta otsusega tunnistati Vassili Savka süüdi Kriminaalkoodeksi (KrK) § 101 p-de 3, 5, 8 järgi ja talle mõisteti karistuseks eluaegne vangistus.

V. Savka tunnistati süüdi oma abikaasa tapmises ning seejärel ämma ja kasupoja tapmises.

Politsei kogutud tõendite põhjal toimus kuritegu 7. juulil 2000. aastal, kui vaid veidi üle nelja kuu abielus olnud V. Savka tappis Tallinnas Sõle tänava 35 paneelmaja üheksanda korruse korteris 36-aastase naise Inga, eraldas liha luudelt ja uhas kämblasuurused lihatükid WC-potist alla. Samal ööl tappis ta naabruses Kolde puiestee 88 elanud Inga 60-aastase ema Jelena ja 12-aastase poja Dmitri, kelle tükeldatud surnukehad viis Raplamaale Kärusse maamaja keldrisse.

8. juulil Vassili ja Inga üürikorteri püstikus Sõle 35 ummistas liha kanalisatsiooni. Ehkki korteriühistu esindajad kutsusid politsei, ei suhtunud see asjasse tõsiselt. Arvati, et tegu on halvaksläinud šašlõkiga. Ummistuse kõrvaldajad uhtsid lihatükid linna kanalisatsioonivõrku.

9. juulil ummistus kordus. Majaelanike initsiatiivil viidi lihatükk ekspertiisi. Selgus, et suure tõenäosusega on tegu inimlihaga. Esialgu ei osatud seda Inga kadumisega seostada. Et lihatükki säilitati formaliinis, ei õnnestunud kohtuekspertidel sellest kõlblikku DNAd saada.

Vassili Savka teatas mõni päev hiljem tuttavatele, et tema perekond on Peipsi järve äärde puhkama sõitnud. Kui naine, poiss ja vanaema olid juba üle kuu kadunud, pöördusid Inga lähedased politseisse, kuid esialgu ei võetud seal teadet tõsiselt. Inimeste kadumine sai lahenduse septembri algul, kui Inga lähedased pöördusid Tallinna kriminaalpolitsei komissari Artur Tšulitški poole. Mõne päevaga leidis politsei tükeldatud vanaema ja poisi laiba Savka maamaja pooleldi vett täis keldrist. Kuna politsei selgitas välja, et Vassili Savka kodumajas põhjustasid kanalisatsiooniummistuse inimliha tükid, võeti Vassili Savka 7. septembril kahtlustatuna kolmikmõrvas  vahi alla.

V. Savka väitis kohtus, et lasi Sõle tänava korterist kanalisatsiooni 5-7 kilogrammi halvaks läinud šašlõkiliha, kuid see oli sealiha, mitte tema abikaasa. Halvaks läinud šašlõkiliha olla leidnud ta korteri rõdult kapist.

## Kirjandus
*Riigikohtu Kriminaalkolleegiumi kohtuotsus.
*Kopli lihunik Savka: "Palun õiglast otsust."
*Kopli Lihunik jõuab kohtusse 
*Savka taotleb enda mõrvatud abikaasa surnuks tunnistamist
Hekabe

**Hekabe** (vanakreeka keeles * Ἑκάβη*, ladina keeles *Hecuba*) oli kreeka mütoloogias Trooja kuninga Priamose abikaasa.

Hekabe oli Früügia kuninga Dymase ja Eunoe tütar. 

Hekabel ja Priamosel oli 19 last, kelle hulgas oli ka Trooja sõja kangelane Hektor.

Valgusejumal Apolloniga oli Hekabel poeg Troilos, kes hukkus, nagu Hektorgi, Achilleuse käe läbi.
Bungsberg (laev)

**Bungsberg** (vana nimega "Eva") oli Saksa kaubaaurik, mis uppus Tallinna lahes 24. märtsil 1943 miinitabamuse tõttu. Tänapäeval on Bungsberg populaarne sukeldumiskoht.

## Ajalugu
Bungsberg ehitati Hamburgis Howaldtswerke laevatehases ning anti 1924. aastal üle China Rhederei AG-le. Laeva tehasenumber oli 646. Lisaks ehitati veel kolm Eva sarnast laeva:
* Troja tehasenumbriga 643 anti 1922. aastal üle Deutsche Levante-linie'le
* Kreta tehasenumbriga 644 anti 1923. aastal üle Bremer Dampfschiffahrts Gesellschaft'le
* Syra tehasenumbriga 645 anti 1923. aastal üle Deutsche Levante-liniele

Bungsberg uppus 24. märtsil 1943 miinitabamuse tõttu (sakslaste andmetel oli tegemist 2 miiniga) kell 19.07. Tõenäoliselt olid miinid veesatud nõukogude lennukite poolt. Meeskonna saatuse kohta andmed puuduvad.
Sõjakeerises uppusid ka kõik teised sama seeria laevad.

## Sukeldumine
Laeva vrakk lebab Naissaare lähistel otse kiilul 38&nbsp;m sügavusel, tekid on 27–33&nbsp;m sügavusel. Vrakk on ühes tükis ning hästi säilinud. Osaliselt on see kaetud traalide ja võrkudega, kuid mitte nii tihedalt, et see sukeldumist segama hakkaks. Laevakere on vööri lähedal paremas pardas miiniplahvatuse tõttu tugevasti vigastatud. Vasakus pardas ripub ankur, sealsamas lähedal on vraki kõrval põhjas näha uppunud paravani.


Bungsberg_(ship)_000012.jpg|
bungsberg2.jpg|


## Välislingid

* Bungsbergist sukeldumisklubi Maremark lehel
* http://meelis.pri.ee/diving/bungsberg (allveefotod)
Koogu mõis

**Koogu mõis** (saksa keeles *Kook*) oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonna Viru-Nigula valda.

## Omanikud

Koogu mõisa on esmamainitud 1685. aastal, mil omanikeks olid Lipahartid. 1788. aastal müüs Fabian von Liphart mõisa Georg Gustav von Wrangelile. 1807. aastal oli mõisa omanik Eugéne von Rosen, samal aastal sai mõisa omanikuks Carl Christoph von Essen. Essenitele kuulus mõis peaaegu sajandi.

Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Otto von Schilling.

## Mõisakompleks

Mõisa pikk ühekorruseline kivist härrastemaja ehitati 19. sajandil, tänapäeval seisab see varemeis.

Säilinud on mõned kõrvalhooned, millest osa on ümber ehitatud.

## Välislingid
*Koogu mõisast Eesti mõisaportaalis
*Koogu mõis (Viru-Nigula khk), Kinnistute register
Roobaka mõis

**Roobaka mõis** (saksa keeles *Ropaka*) oli Saaremaal Karja kihelkonnas asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Saare maakonda Saaremaa valda.

## Ajalugu

Roobaka mõisat on esmamainitud kujul *Ropecke* 1519. aastal, mil see läänistati Titferite suguvõsale.

Aastail 1731–1823 kuulus mõis Stackelbergidele. 1823. aastal läks mõis Vietinghoffide omandusse. 1846. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis Helmersenide suguvõsa omanduses.

Roobaka mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Joseph von Helmersen.

## Mõisakompleks

19. sajandil rajatud härrastemaja oli katusekorrusega kivihoone. Nüüdisajal on hoone varemeis ning alles on vaid müürid.

Mõisapark on Roobaka küla elanike poolt suurepäraselt hooldatud ja igal aastal korraldatakse seal aktsiooni "Teeme ära!" talgud.
Roobaka mõisa endises kõrtsis tegutseb tänapäeval Mätja-Tareste külaselts. 
 
## Viited

## Välislingid
*Roobaka mõisast Eesti mõisaportaalis
Veronika Džiojeva

**Veronika Džiojeva** (vene keeles Вероника Романовна Джиоева; sündinud 29. jaanuaril 1979 Tshinvalis) on Vene ooperilaulja, sopran. Ta pälvis 2007. aastal Pärnus Klaudia Taevi nimelisel Rahvusvahelisel Ooperilauljate Konkursil II preemia. 

Veronika Džiojeva õppis Valeri Gergijevi Muusikakolledžis (1997–2000) ja lõpetas Peterburi Konservatooriumi 2005. aastal (professor T. Novitšenko). Täiendanud ennast Jelena Obraztsova, Joan Sutherlandi ja Luciano Pavarotti meistrikursustel. 

Tema ooperidebüüt oli 2004. aastal Mimina Giacomo Puccini "Boheemis".

## Rollid Venemaal
* Novosibirski Riiklikus Ooperiteatris (2006): Krahvinna ("Figaro pulm"), Mimi ja Musetta ("Boheem"), Manon ("Manon Lescaut"), Violetta ("La Traviata"), Marfa ("Tsaari mõrsja"), Tatjana ("Jevgeni Onegin") jt
* Moskva Rahvusvaheline Muusikamaja (2006): Fiordiligi ("Cosi fan tutte")
* Moskva Konservatooriumi Ooper (2007): Urussova (Rodion Štšedrini "Bojaaritar Morozova")

Esinenud koos Põhja-Osseetia Filharmoonia Orkestriga, Peterburi Riikliku Ooperi Orkestriga, Moskva Solistidega (Mozarti c-moll missa), Venemaa Rahvusorkestriga (Gustav Mahleri II sümfoonia), Novosibirski Filharmoonia Orkestriga (Beethoveni IX sümfoonia), Novosibirski Ooperi Orkestriga (Verdi "Reekviem"), Musica Aeterna Ensemble’iga (Carl Orffi "De Temporum Fine Comedia") jt.

## Esinemised mujal
*Ooper "Thaïs" (2009) Pärnus ja Tallinnas PromFesti raames.
*Puccini Gala (2008) Pärnus ja Tallinnas PromFesti raames.
*San Sebastiani Ooper (2007): Zemfira (Aleko).
*Esinenud ka Leedus, Lõuna-Koreas ja Hiinas. 

Töötanud koos selliste dirigentidega nagu M. Pletnjov, A. Šahmametjev, G. Rinkevicius, J. Bašmet, A. Polištšuk, Erki Pehk jt.

## Tunnustus
*1998 – World Visioni konkursi (Vladikavkaz) I preemia
*2003 – Mihhail Glinka nimelise konkursi (Astrahan) diplom
*2003 – I Ülevenemaalise lauljate konkursi (Peterburi) diplom
*2005 – Maria Callase nimelise konkursi III preemia
*2005 – II Ülevenemaalise lauljate konkursi (Peterburi) III preemia
*2006 – VII Kaliningradi Rahvusvahelise Lauljate Konkursi I preemia
*2007 – Klaudia Taevi nimeline konkurss, II preemia  

## Välislingid
* Veronika Džiojeva Novosibirski Ooperi- ja Balletiteatri kodulehel
Jäärja mõis

**Jäärja mõis** (saksa keeles *Saarahof, Gerger*) oli rüütlimõis Saarde kihelkonnas Pärnumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Saarde valda Pärnu maakonnas.

Jäärja mõis karjamõisad olid: Kaasiku, Kiisa, Veelikse,  Tali mõisad.

## Ajalugu

Jäärja mõisa on esmamainitud 1442. aastal, 1473. aastal oli omanik Claus Albedyll, kes päris selle oma isalt. 1518. aastal sai omanikuks tema poeg Hans. Gergeri mõisaoli Viljandi foogtkonna majandusmõisaks kuni Liivimaa orduriigi lagunemiseni. Pärast Liivi Ordu lagunemist oli mõis Gotthard Ledebühreni valduses, pärast tema surma kinkis kuningas Sigismund August mõisa Johann Büringile, 1558. aastal, kui Moskva tsaaririigi väed tungisid oma teisel sõjakäigul Saardesse, põletasid nad Jäärja mõisa maha. 1599. aastal kuulus mõis Johann Büringi pojale Friedrich Büringile.

Jäärja mõis on kuulunud näiteks Mengdenite, Bussenite, Ditmarite, Engelhardtide ja Grünewaldtide suguvõsale.

1636. aastal loovutas Rootsi kuninganna Kristiina eestkostevalitsus mõisa Engelbrecht von Mengdenile. Perekond Mengdeni omanduses oli mõis kuni 1683. aastani, mil see redutseeriti. 1712. aastal restitueeriti mõis Anna Margareta von Banckau (sünd Mengden) pojale Otto Conrad von Banckaule. 1750. aastal sõlmitud pärandijagamislepingu järgi omandas mõisa Barbara Helena von Bussen (sünd Banckau). Perekond Busseni omanduses oli mõis kuni 1791. aastani, mil selle ostis Anna Martha von Ditmar (sünd Haffstein). 1796. aastal omandas mõisa Andreas Anton Gustav von Engelhardt (1774–1841). 

1838. aastal pantis ta mõisa parun Richard Friedrich von Ungern-Sternbergile  (1810–1891), 1860. aastal müüs Richard Friedrich von Ungern-Sternberg Jäärja mõisast Tali karjamõisa, vesiveski, kõrtsi, ja maad Marie Christine Freyle (sünd von Krüdener).  Ungern-Sternbergi suguvõsa omanduses oli mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Viimane võõrandamiseelne omanik oli Johannes von Ungern-Sternberg.

## Mõisakompleks
Ühekorruseline puust härrastemaja rajati 19. sajandi alguses. Hoone on säilinud ümberehitatud kujul ning algsest mõnevõrra lühemana. Kunagises mõisa peahoones paikneb praegu RMK Jäärja metskonna keskus.

Säilinud on mitu kõrvalhoonet. Huvitavamad neist on kaaravadega ait ja tall-tõllakuur.


Jäärja mõisa kõrvalhoone.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone
Jäärja mõisa kõrvalhoone 2.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone
Jäärja mõisa kõrvalhoone 3.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone
Jäärja mõisa kõrvalhoone 4.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone
Jäärja mõisa kõrvalhoone 5.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone
Jäärja mõisa kõrvalhoone 6.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone
Jäärja mõisa kõrvalhoone 7.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone vare
Jäärja mõisa kõrvalhoone 8.jpg|Jäärja mõisa kõrvalhoone vundament


## Vaata ka
*Eesti mõisate loend
## Viited

## Kirjandus
*

## Välislingid
*Jäärja mõisast Eesti mõisaportaalis
Flo Marfaing

**Flo Marfaing** (õieti **Florentin Marfaing**; sündinud 15. novembril 1978) on prantsuse päritolu Saksamaa elukutseline rulataja.

Ta on osalenud ka Eestis toimunud üritusel Simpel Session.

## Välislingid
* Ingliskeelne intervjuu lehel Kingpin
Eduard von Maydell

Parun **Friedrich Ernst Eduard von Maydell** (vene keeles Эдуард Антонович Майдель) (21. detsember (vkj 9. detsember) 1830 Paju mõis – 23. veebruar (vkj 11. veebruar) 1899 Paasvere mõis) oli Eestimaa poliitik.

Eduard von Maydell sündis Päri, Paasvere ja Paju mõisniku Otto Ernst Eduard von Maydelli (1790–1862) ja Juliane Magdalene von Grünewaldti (1799–1878) pojana.

Maydell teenis Venemaa sõjaväes keiserliku kaardiväe kürassiiripolgus, kus sai leitnandi auastme.

1871–1878 ja 1890–1892 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. 

Aastatel 1878–1886 oli ta Eestimaa Põllumajanduse Seltsi esimees.

Samuti oli ta  Eestimaa maanõunike kolleegiumi maanõunik 1878–1889 ja 1896–1899, Eestimaa konsistooriumi president ning kandis kammerhärra ja tõelise salanõuniku tiitlit.

Talle kuulusid  Simuna kihelkonna Paasvere mõis ja Kullamaa kihelkonna Päri ning Jõgisoo mõis.

## Perekond

Eduard von Maydell abiellus 1861. aastal vabapreili Alexandra Sophie Henriette von Stackelbergiga, kes oli Moora mõisniku Alexander von Stackelbergi tütar. Abielust sündisid:
*Katharina Alexandrine von Maydell (1862–1920), abiellus krahv Alfred Keyserlingkiga
*Julie Helene von Maydell (sünd. 1864), abiellus Aa mõisniku Otto von Grünewaldtiga
*Ernst Alexander von Maydell (1866–1909), Päri ja Jõgisoo mõisnik
*Moritz Alexander Georg von Maydell (1869–1945), Paasvere mõisnik
*Eduard Wilhelm Otto von Maydell (1871−1943)
*Georg Gottlieb von Maydell (1874–1891)
*Anna Julie Alexandra von Maydell (1876–1920), abiellus Konstantin von Weissiga

## Esivanemad

## Vaata ka
*Maydell

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Landstoa-pääw (1875. aasta maapäevast). Ristirahwa Pühhapäewaleht (Tallinn : 1875-1919) nr.4, 23. jaanuar 1875, lk 30
*
Eppingi torn

**Eppingi torn** on  Tallinna linnamüüri kaitsetorn  müüri loodelõigus. Kaitsetorn ehitati 14. sajandil ja on nime saanud selle ehitusjuhi Tallinna raehärra Tideman Eppinci (Thiderico Eppingh) järgi. 15. sajandil nimetati seda torniks Oleviste pastoraadi taga (*thorn achter sunte Olaues wedeme*). Torn asub Tallinnas aadressil Laboratooriumi tänav 31.

Torn rajati tõenäoliselt 1370. aasta paiku ning seda täiendati 1400. ja 1510. aasta paiku. Esimene torn oli hoburauakujulise põhiplaaniga, kolmekorruseline ja 11 m kõrgune. All oli ladu, järgnes kaks kaitsekorrust ning mõlemas välisseinas oli viis laskeava.

Teises ehitusjärgus lisati kaks uut kaitsekorrust. 1530. aastaks oli torn 22,5 m kõrgune ja juba kuuekorruseline. Vanad laskeavad suleti ning allkorruseid kasutati laoruumidena. Säilinud on torni ülaossa ehitatud kaks uut müüritreppidega ühendatud kaitsekorrust.

Ehitisel oli tugev lagi ja kõrge kivikatus, kõikidel ruumidel olid puitpõrandad. Torn oli selline veel 18. sajandil, mil seal oli püssirohuladu. 19. sajandi teisel poolel torni sisemus lammutati.

1935.-1936. aasta korrastustööde käigus kaeti torn kivikatusega. Eesti NSV ajal asus tornis KGB ja siseministeeriumi katlamaja. Väidetavalt põletati seal 1980. aastate lõpus mittevajalikke dokumente. Torn restaureeriti 2005. aastaks ning seda on kasutatud ajutiste näituste ja muude kultuuriürituste tarbeks.

## Vaata ka
*Tallinna linnamüür
*Tallinna tornistik

## Välislingid

*Eppingi torni interaktiivne näitus
Vastseliina valla lipp

**Vastseliina valla lipp** on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vastseliina valla lipp.

Lipp valiti välja rahvahääletusel 3. juulil 2008 ning kinnitati Vastseliina Vallavolikogu poolt 29. oktoobril 2008.

## Lipu kirjeldus
Valla lipuks on sinine kangas valge ristiga, kanga keskel on aga Vastseliina valla vapp. Lipu sinine toon on rahvusvahelise Pantone värvitabeli järgi 300 ja punane 032. 

## Põhjendus
Valge rist lipul sümboliseerib ristikäike Vastseliina linnusesse. Sinine sümboliseerib rahu,
harmooniat ja tasakaalu ning peale selle on sinine ka vaikuse, konservatiivsuse, truuduse ja tõe sümbol. Samuti tähistab sinine taevast, vett ja jahedust. Punane sümboliseerib tuld ja verd aga ka vaprust ja julgust. Valge on aga puhtuse ja rahu värv.

## Lipu kasutamise kord
#Vastseliina valla lipu võivad heisata kõik Vastseliina valla allasutused maapinnalt tõusvasse lipumasti või oma asukoha hoone lipuvarda hoidjasse. Heisatav lipp peab vastama etalonkujutisele, oleme puhas ja terve.
#Maapinnalt tõusva lipumasti kõrgus peab olema vähemalt kuus korda suurem lipu laiusest, seinalipuvarda pikkus aga ligikaudu kolm korda suurem lipu laiusest. Masti heisatud lipul peab lipukanga alumine serv jääma maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele.
#Vastseliina valla lipp heisatakse riiklikel pühadel ning tähtpäevadel, rahvuspühadel, ning muude sündmuste puhul, milleks sellekohase korralduse annab Vastseliina Vallavalitsus.
#Vastseliina valla lippu võib kasutada miitingutel, demonstratsioonidel ja pidustustel.
#Vastseliina valla lipu heiskamisel leinalipuna kinnitatakse lipuvarda ülemisse otsa 50–100 mm laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad lipu laiust pidi kuni lipukanga alumise servani või heisatakse lipp poolde lipumasti nii, et lipu alumine äär on masti keskel.
#Vastseliina Vallavalitsuse hoonel võib Vastseliina valla lipp olla heisatud koos Eesti lipuga ööpäevaringselt.
#Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Vastseliina valla vapp
*Võru maakond

## Välislingid
* Vastseliina Valla Teataja detsember 2008
* Vastseliina valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Magnentius

**Magnentius** (täisnimega **Flavius Magnus Magnentius**; 303 – 11. august 353) oli Vana-Rooma keiser 18. jaanuarist 350 kuni oma surmani 11. augustil 353. Ta oli Galliast pärit väejuht, kes lasi ennast armeel keisriks kuulutada ning kukutas ja mõrvas seadusliku valitseja Constansi.

Magnentius valitses ainult Vana-Rooma keisririigi lääneosa. Idas jäi troonile Constansi vend Constantius II, kes kuulutas Magnentiusele sõja. Constantius purustas ta väed 351. aastal Mursa lahingus ja 353. aastal Mons Seleucuse lahingus. Viimase lahingu järel sooritas Magnentius enesetapu.
Tulipunkt

**Tulipunkt** (inglise keeles *hotspot* 'tulipunkt') on koht, kus asub Wi-Fi juurdepääsu võimaldav seade. Tulipunktiks nimetatakse seadme tekitatud leviala, pääsupunktiks aga seadet ennast.

## Vaata ka
*Pääsupunkt

## Viited
Diedrich von Keyserlingk

**Diedrich von Keyserlingk** (sündinud 12. juulil 1937 Königsbergis) on Saksa neuroanatoom. 

Ta on Aacheni Ülikooli emeriitprofessor. 

## Teoseid
*Klaus Poeck, Ria De Bleser, Diedrich Graf von Keyserlingk. "Neurolinguistic status and localization of lesion in aphasic patients with exclusively consonant-vowel recurring utterances". // Brain 107 (1): 1984. Lk 199–217

## Tunnustus
*2005 August Rauberi medal

## Viited
Ann Malts

**Ann Malts** (sündinud 9. detsembril 1941) on eesti kirjandusteadlane.

Ta töötas Tartu (Riikliku) Ülikooli vene kirjanduse kateedris õppejõuna. 

Ta oli Juri Lotmani lähedane kolleeg semiootika vallas ja üks ajakirja Trudõ Po Znakovõm Sistemam (Труды по знаковым системам) toimetajaid.

## Tunnustus
*1995 Eesti Taassünni auhind
*1999 Tartu Ülikooli medal

## Isiklikku
Ta oli abielus Igor Černoviga.

## Viited

## Välislingid
*Artikkel temast
Ljubov Kisseljova

**Ljubov Kisseljova** (sündinud 17. mail 1950) on Eesti kirjandusteadlane.

## Haridus
Ljubov Kisseljova lõpetas 1972 *cum laude* Tartu Riikliku Ülikooli vene keele ja kirjanduse osakonna; tema diplomitöö teema oli "Образ М. М. Сперанского в русской литературе и публицистике первой половины XIX века". 1982 kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis filoloogiakandidaadi kraadi tööga "Идея национальной самобытности в русской литературе между Тильзитом и Отечественной войной (1807–1812)". Nii diplomi- kui kandidaaditöö juhendaja oli Juri Lotman.
	
## Töökäik
Ljubov Kisseljova töötas 1970–1974 Tartu Riikliku Ülikooli vene kirjanduse kateedris laborandina, 1974–1986 sealsamas vanemõpetajana, 1986–1992 dotsendina. 

Alates 1992. aastast oli ta Tartu Ülikooli vene kirjanduse korraline professor, aastast 2021 on emeriitprofessor. Aastatel 1993–1997, 2000–2003, 2006–2009 ja 2012–2021 oli Kisseljova Tartu Ülikooli maailma keelte ja kultuuride instituudi vene ja slaavi filoloogia osakonna juhataja.

## Teadustöö
Ljubov Kisseljova peamised uurimisvaldkonnad on 18. sajandi ja 19. sajandi esimese poole vene kirjanduse ajalugu, Vassili Žukovski looming, vene kirjandus teiste rahvuste kultuurikontekstis, Tartu Ülikooli ajalugu ning Juri Lotmani pärand. Ta on avaldanud eestikeelse monograafia "Eesti-vene kultuuriruum" (Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2017).

## Tunnustus
*1995 Eesti Taassünni auhind
*2005 Tartu Ülikooli aumärk
*2011 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (artikliauhind „Tegelased ja nende prototüübid. Jaan Krossi novelli „Kolmandad mäed“ ja „Doktor Karelli raske öö“ põhjal“)
*2015 Tartu Ülikooli medal
*2019 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2020 teenetemärk "100 semestrit Tartu Ülikoolis"
*2023 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (venekeelse autori kirjandusauhind, "Карамзинисты и архаисты: Статьи разных лет"/ "Karamzinistid ja arhaistid: Valitud artiklid")

## Viited

## Välislingid
* Ljubov Kisseljova TÜ vene kirjanduse õppetooli kodulehel
* 
* Ljubov Kisseljova videoloengud Tartu 19. sajandi linnakodaniku muuseumi kodulehel
Eerik Leibak

**Eerik Leibak** (sündinud 2. veebruaril 1960 Tallinnas Nõmmel) on eesti bioloog ja looduskaitsja.

Leibak on töötanud Eestimaa Looduse Fondis. Ta on tegelenud looduskaitsekorralduse (sealhulgas pärandkoosluste kaitse) ja ornitoloogiaga.

On olnud Soomaa ja Alam-Pedja kaitsealade moodustamise algataja  ning mitme üle-eestilise loodusinventuuri eestvedaja, üks Eestimaa Looduse Fondi esimesi töötajaid.

Eerik Leibak on üks neist, kelle algatusel taastati 1991. aastal iseseisev Eesti Ornitoloogiaühing. Ornitoloogiaühingus on ta juhtinud Eesti linnunimetuste komisjoni tööd ning osalenud linnuharulduste komisjoni ja linnuatlase töörühmas. Ta on 2018. aastal ilmunud koguteose "Linnuatlas. Eesti haudelindude levik ja arvukus" kaaskoostaja ja -toimetaja (koostanud Jaanus Elts, Andrus Kuus ja Eerik Leibak; toimetanud Andrus Kuus ja Eerik Leibak).

Leibak on olnud dokumentaalfilmide "Peetrike Laanetagusel" (2018), "Põder Eestis" ja "Põdra kuningriik" (mõlemad 2007), "Eesti kotkad" (2005), "Sundasunik" (2004), "Terra silvestris" (2002) konsultant.

## Tunnustus
*1994 – Eesti Vabariigi teaduspreemia (koos Olav Renno, Andres Kuresoo ja teistega)
*1995 – Eesti Taassünni auhind
*2018 – Eerik Kumari looduskaitsepreemia
*2019 – Valgetähe V klassi teenetemärk
*2020 – Eesti Eluteaduse Hoidja

## Viited
Karjääriplaneerimine

**Karjääriplaneerimine** on elukestev tegevus. Me kõik muutume ja areneme ajas, asume täitma uusi elurolle, läheme kaasa ühiskondlike muutustega ja vastavalt sellele teeme muudatusi ka oma tulevikuplaanides.

Arvamus, et karjäärialane areng on vaid ametiredelil ülespoole liikumine, on vaid müüt.
Karjäär hõlmab kogu Sinu eluteed koos kõikide erinevate rollidega. See on elu- ja töökogemuste seeria. Sama tähtis, kui on töö, on ka elukestev õppimine, hobid, elustiil, suhted lähedaste ning suhe iseendaga.

Oskus näha kaugemat eesmärki on otsuste tegemisel oluline, ilma selleta elame vaid tänases päevas.

* Esmalt on vajalik iseennast tundma õppida. Mõtle enda enesehinnangu, vajaduste, väärtuste, oskuste, kogemuste, tervise ning ümbritsevat keskkonna peale. Siinjuures aitavad Sind kindlasti mitmesugused isiksuse testid.

* Seejärel tuleks tutvuda töömaailma võimalustega – milliseid elukutseid ja ameteid on üldse olemas ning mis valdkonnas sooviksid tulevikus töötada. 

* Kui võimalikud variandid leitud, siis uuri vastavaid õppimisvõimalusi. Õppimisvõimaluste puhul on oluline, et Sa omad ettekujutust õpitavast erialast. Enne lõplikku otsuse tegemist tutvu põhjalikult eriala õppekava sisu, vastuvõtutingimuste ning õpitavate ainetega. Lisaks pööra tähelepanu ka praktilistele aspektidele nagu ühiselamu, hea transpordiühendus või õpilastegevused.

Inimesed ei teadvusta tihti oma infovajadust ning ei oska seda õigetest allikatest hankida. Tihti saadakse karjääriinfot sõpradelt, internetist ja avalikust meediast. Selline teave tundub usaldustäratav, kuid pahatihti on ebakorrektne.
Samas korrektne ja hästi leitav info iseendast, õppimis- ja töötamisvõimalustest, ametitest ja tööturu nõudlusest on karjääriotsuste tegemise seisukohalt asendamatu.
August Rauberi medal

**August Rauberi mälestusmedal** on Tartu Ülikooli arstiteaduskonna poolt välja antav tunnustus. Medaliga peetakse meeles Tartu Ülikooli Vanas anatoomikumis töötanud professorit August Rauberit. Rauberi-nimelise mälestusloengute traditsiooni ja Rauberi medali algatajaks oli Ela Kogerman-Lepp.

Medali on saanud
* 2005 – Sabine Brauckmann 
* 2005 – Diedrich von Keyserlingk
* 2009 – Helje Kaarma (1933–2022)

## Viited
Tartu Ülikooli vabade kunstide professor

**Tartu Ülikooli vabade kunstide professor** on Tartu Ülikooli rektori poolt üheks aastaks kutsutav Humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna juurde kuuluv professor.

Tartu Ülikooli vabade kunstide professori ametis on olnud:
*1993 – Hando Runnel
*1994 – Madis Kõiv
*1995 – Jaak Rähesoo
*1996 – Jüri Arrak
*1997 – Veljo Tormis
*1998 – Jaan Kross
*1999 – Elmo Nüganen
*2000 – Jaan Kaplinski
*2001 – Leonhard Lapin
*2002 – Ain Kaalep
*2003 – Tõnu Õnnepalu
*2004 – Tiit Pääsuke
*2005 – Mati Unt
*2006 – Vilen Künnapu
*2007 – Andres Ehin
*2008 – Helena Tulve 
*2009 – Arvo Valton
*2010/2011 – Ene-Liis Semper
*2011/2012 – Vello Salo
*2012/2013 – Sirje Helme
*2013/2014 – Arvo Pärt
*2014/2015 – Merle Karusoo
*2015/2016 – Kristiina Ehin
*2016/2017 – Valdur Mikita
*2017/2018 – Peeter Laurits
*2018/2019 – Ilmar Raag
*2019/2020 – Kärt Summatavet
*2020/2021 – Olga ja Priit Pärn
*2021/2022 – Hasso Krull
*2022/2023 – Reet Aus 
*2023/2024 – Peeter Jalakas
*2024/2025 – Kadri Voorand 
*2025/2026 – Viivi Luik

## Viited
Tavalise Võluritaseme eksamid

**Tavalise Võluritaseme eksamid** ehk **TVT**-d on eksamid, mida sooritavad kõik Sigatüüka õpilased oma viienda kooliaasta lõpus. Sellest sõltub, milliseid ained õpilased kahel viimasel aastal edasi õpivad. Kui õpilane ei soorita oma TVT eksamit antud aines nõutud hindele, siis seda ainet ta enam edasi õppida ei saa.
Kitsetorn

**Kitsetorn** on torn Harjuvärava ja Kiek in de Köki vahelisel Tallinna linnamüüri lõigul. Rüütli tänava käänus asetsenud torn rajati tõenäoliselt juba 14. sajandi keskel.

Torni ehituslugu on komplitseeritud, kuivõrd andmeid selle kohta on säilinud fragmentaarselt. Torn on ilmselt nime saanud (*tzegen thorn*) läheduses olnud kitselauda järgi. Torni on esmamainitud 1413. aastal. Tornil oli neli korrust. Pärast Kiek in de Köki rajamist Kitsetorni tähtsus vähenes.

Liivi sõdade ajal Tallinna piiramisel 1577. aastal sai torn kannatada ning pärast sõdu torni arvatavasti ei taastatud. Sellel kohal on 1673. aastal mainitud "varisenud torni". Torni on 1728. aastal nimetatud lihtsalt "nelinurkseks torniks", kuivõrd selle põhiplaan oli nelinurkne.

Osa torniga külgnenud müüre on lammutatud, osa torni ja Harju värava vahel olevat müüri uuendati 1845. aasta paiku. Torni ennast pole taastatud, kuid selle kehand on osaliselt säilinud naaberehitistes.

## Vaata ka
*Tallinna linnamüür
*Tallinna tornistik

## Viited
Harilik ploomipuu

**Harilik ploomipuu** ehk **aed-ploomipuu** (*Prunus domestica*) on roosõieliste sugukonda toompuu perekonda kuuluv viljapuu.

Harilik ploomipuu on levinud Euraasias, Põhja-Ameerikas ning Põhja- ja Lõuna-Aafrikas.

Aed-ploomipuu hõlmab enamiku aedades kasvatatavatest ploomisortidest. Tänapäeval tuntakse maailmas üle 2000 ploomisordi.

Ploomipuu õitseb hiliskevadel. Ta on meetaim. Õiteajal suudavad mesilased 1 ha ploomipuumetsalt korjata kuni 10 kg mett.

Ploomid sisaldavad hulgaliselt vitamiine ja mineraalaineid. A-vitamiini on eriti palju tumedates viljades. Fosforit sisaldavad ploomid rohkem kui õunad ja pirnid. Suhkruid (fruktoosi, glükoosi ja sahharoosi) sisaldavad ploomid olenevalt sordist 9–17%.

## Välimus

Puu kõrgus on tavaliselt 6–12 meetrit, kuid on ka kääbussorte. Mõned sordid on põõsakujulised. Mõned vormid on ogadega. Ploomipuu elab teistest puudest vähem, kõigest 15–60 aastat.

Ploomipuu puidu tihedus on 800 kg/m³.

Enamikul Euroopas ja Eestis kasvatatavatel sortidel on lehed pungas rullunud. Lehed on ovaalsed. 

Õied on valged ja asuvad ühe kuni kolmekaupa. Õied puhkevad kevadel.

Viljad on sileda koorega ja sageli kaetud vahaja kirmega. Värvus varieerub rohelisest ja kollasest mustjassiniseni. Vilja läbimõõt on kuni 8 cm, aga on harilikult palju väiksem. Vili on tavaliselt magus, aga mõnel sordil võib olla hapu.

## Ajalugu

Aed-ploomipuu on tekkinud laukapuu ja haralise ploomipuu ristumisel. Ploomipuul on 48 kromosoomi, sama palju kui laukapuul (32) ja haralisel ploomipuul (16) kokku. Aed-ploomipuu tekkis kusagil Kaukaasias, Väike-Aasias või Balkani poolsaarel. Laukapuult päris ta külmakindluse ja kõige tavalisema tumesinise viljade värvi, haraliselt ploomipuult viljade maitseomadused. Sordiaretuse käigus on suhteliselt lihtne saada ka ploomisorte, mille viljade värv on kollane või punane nagu haralisel ploomipuul.
 
Ploomipuu kultuuristati 3. sajandil eKr Kaukaasias. Kreeka kaudu, kus harilikku ploomipuud tunti juba 6. sajandil eKr, levis ta mujale Euroopasse. Juba 1. sajandil eKr hakkasid roomlased kasvatama mitut sorti ploome.

## Vaata ka
* Ploomisortide loend

## Viited

## Välislingid

*