open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elektrivälja tugevus

**Elektrivälja tugevus** ehk **elektriväljatugevus** on füüsikaline suurus, mis väljendab elektrivälja võimet avaldada väljapunkti asetatud elektrilaengule jõudu.

Elektrivälja tugevus E võrdub antud väljapunkti asetatud proovilaengule  mõjuva jõu ja selle laengu jagatisega: 
:E=\frac{F}{q}, 
kus F on proovilaengule mõjuv jõud ja q proovilaengu elektrilaeng. 
Kuna jõud on vektoriaalne (suunaga) suurus, siis kirjutatakse sama seos harilikult vektorkujul:
:\vec{E}=\frac}{q}\,.

Elektrivälja tugevuse mõõtühik SI-süsteemis on volt meetri kohta (V/m), mis tuletub jõu ühiku njuuton (N) ja laengu ühiku kulon (C) jagatisest:
:\mathrm{\frac{N}{C} = \frac{J}{C\ m} = \frac{W\ s}{A\ s\ m} = \frac{V\ A\ s}{A\ s\ m} = \frac{V}{m}}.

1 njuuton kuloni kohta on sellise elektrivälja tugevus, milles punktlaengule suurusega 1 C mõjub jõud 1 N.

## Vaata ka
* Elektrivoo tihedus
* Väljatugevus
Elektrivälja jõujoon

**Elektrivälja jõujooneks** nimetatakse mõttelist joont, mille igast punktist tõmmatud puutuja siht ühtib väljatugevuse vektori \vec{E} sihiga.

Staatilise elektrivälja jõujooned algavad positiivsel laengutel ja lõppevad negatiivsel või suunduvad lõpmatusse. Pööriselektrivälja jõujooned on suletud kõverad.

## Vaata ka
* Väljajoon
Gringode kultuur

**"Gringode kultuur"** on ansambli J.M.K.E. teine album, mis ilmus 1993. aastal.

## Laulud
Kõikide laulude autor on Villu Tamme, kui pole märgitud teisiti.

#"Intro: saatanlik sõnum" (Ardo Põder/Lembit Krull/Tamme)
#"Tulevik on tunni aja pärast"
#"Koer"
#"Võõras sõda"
#"Maailmalõpp koju kätte" (Krull/Tamme)
#"Ajutine tuli"
#"Gringode kultuur"
#"Valentina"
#"Pitsunda"
#"Vastu kerkivale kuule" (Valter Ojakäär/Jaan Kaplinski)
#"Nägu kakane"
#"Enamuse tahe"
#"Viimane põlvkond" (Villu Tamme/Tarvo Hanno Varres)
#"Kuniks elul on antud veel olla" (Villu Tamme/Tarvo Hanno Varres)

### CD- ja kassetiversioonile lisatud EP "Savist saar"
#"Savist saar"
#"Mingil maal"
#"Südames oleme migrandid"
#""Jeesus Maria!" karjatas eit"

## Välislingid
*Laulusõnad
1983. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**Eesti meeste 28. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1983)**

Eesti 28. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Otepääl 9. - 24. juulini 1983.
Michiko

**Michiko** (jaapani keeles 美智子; varem koos tiitliga 皇后美智子 *Kōgō Michiko* 'keisrinna Michiko'; sündinud 20. novembril 1934 Tōkyōs) on Jaapani endine keisrinna, endise Jaapani keisri Akihito abikaasa. 

Ta sündis jahuveskite firma Nisshin Flour Milling Co. presidendi ja hilisema aupresidendi Hidesaburo Shōda (1904–1999) ja tema abikaasa Fumiko Shōda (sündinud Soejima, 1910–1988) esimese tütrena. 1953 astus ta Püha Südame Naisteülikooli kirjandusteaduskonda, kus õppis inglise kirjandust. 

Tulevase keisriga tutvus ta pärast ülikooli lõpetamist *[[summa cum laude]]* 1957. aasta augustis, kui käis suvel Karuizawa kuurortlinnas tennist mängimas. Kümneliikmeline keiserlik õukonnanõukogu kiitis nende kihluse ametlikult heaks 27. novembril 1958. 

Michiko on pärit lihtrahva seast. Ta on esimene tavakodanik, kes abiellus Jaapani kroonprintsiga – siiani olid kõik kroonprintsid võtnud naise õukonda kuuluvate aadlike või keisrisuguvõsa kõrvalharude liikmete hulgast. See muutus võimalikuks pärast seda, kui 1946. aastal vastu võetud Jaapani põhiseadus kaotas kõik aadlitiitlid ja aadli eesõigused väljaspool keisrisuguvõsa. 1947. aasta oktoobris kitsendati keisrisuguvõsa mõistet: sinna jäeti üksnes keiser Hirohito, tema vennad ja nende järeltulijad. Ent Michiko vanemad, kuigi jõukad, polnud kunagi aadli hulka kuulunud ja seetõttu tekitas see abielu konservatiivsetes ringkondades vastumeelsust. Ka Akihito ema ja Michiko ämm Nagako suhtus oma miniasse halvasti. Kuid noorpaar sai Jaapanis väga armastatuks. 

Michiko ja Akihito abiellusid 10. aprillil 1959. Abielust sündis kolm last: 23. veebruaril 1960 kroonprints Naruhito, 30. novembril 1965 prints Akishino ja 18. aprillil 1969 printsess Sayako. Akihito ja Michiko lõid pretsedendi ka sellega, et otsustasid oma lapsi ise kasvatada, mitte ei andnud neid koduõpetajate ja kasvatajate hoolde. Michiko toitis Sayakot isegi oma rinnaga. 

Keiser Hirohito suri 7. jaanuaril 1989. 12. novembril 1990 krooniti Akihito ja Michiko ametlikult keisriks ja keisrinnaks.

Kui Akihito sai keisriks, määrati keisrinna Michiko Jaapani Punase Risti aupresidendiks. 

Akihito ja Michiko on käinud ka Eestis. Nende visiit toimus 24.–25. mail 2007. 

## Viited
Nagako

**Nagako** (6. märts 1903 Tōkyō – 16. juuni 2000) oli Jaapani keisrinna, 124. Jaapani keisri Hirohito abikaasa. 

Sündis kõrgest soost Kuninomiya Kuniyoshi esimese tütrena. 

26. jaanuaril 1924 sai ta kroonprintsessiks ja 25. detsembril 1925, kui Hirohito krooniti keisriks, sai Nagakost keisrinna.

Nagakol ja Hirohitol sündis kokku seitse last:
* Printsess Teru (1925–1961)
* Printsess Hisa (1927–1928)
* Printsess Taka (1929–1989)
* Printsess Yori (sündinud 1931)
* Kroonprints (hiljem keiser) Akihito (sündinud 1933)
* Prints Hitachi (sündinud 1935)
* Printsess Suga (sündinud 1939)
Akishino

**Prints Akishino** (täielik tiitel jaapani keeles 秋篠宮文仁親王 *Akishino-no-miya Fumihito Shinnō*; sündinud 30. novembril 1965 Tokyos) on endise Jaapani keisri Akihito teine poeg, praeguse keisri Naruhito noorem vend. Akishino on troonipärimisjärjekorras esimene.

Printsi sünnijärgne eesnimi on Fumihito. Kuni abiellumiseni kandis ta tiitlit "prints Aya" (礼宮 *Aya-no-miya*).

Aastal 1984 astus ta Gakushuini Ülikooli õigusteaduskonda ning õppis õigusteadust ja bioloogiat. Pärast ülikooli lõpetamist siirdus Inglismaale, kus õppis aastatel 1988–1990 kalade taksonoomiat.

Aastal 1986 määrati ta Yamashina Ornitoloogiainstituudi presidendiks ja Ülemaailmse Looduse Fondi Jaapani Komitee presidendiks.

29. juunil 1990 abiellus ta Kiko Kawashimaga ning sai tiitli Akishino-no-miya. Neil on kaks tütart ja üks poeg:

* printsess Mako (sündinud 23. oktoobril 1991);
* printsess Kako (sündinud 29. detsembril 1994);
* prints Hisahito (sündinud 6. septembril 2006).

## Välislingid
* Japan Crown Prince Fumihito formally declared 1st in line to throne, Kyōdō, 8.11.2020
Elektrivälja potentsiaal

**Elektrivälja potentsiaal** ehk **elektriline potentsiaal** ehk **elektrostaatiline potentsiaal** on füüsikaline suurus, mis võrdub mingisse elektrostaatilise välja punkti asetatud elektrilaengu potentsiaalse energia ja laengu suuruse suhtega. Kui tähistame potentsiaali tähega *φ*, siis 
: \varphi = \frac{W_\text{p}}{q}, 
kus *W*p on laengu potentsiaalne energia ja *q* on laengu suurus.

Potentsiaal on skalaarne suurus. Kui kahe laengu tekitatud elektriväljade potentsiaalid on vastavalt \varphi _1 ja \varphi _2, siis nende väljade kogupotentsiaal \varphi =\varphi _1 +\varphi _2.

## Vaata ka
* Potentsiaal (füüsika)
Kiko

**Kiko** (sündinud 11. septembril 1966) on Jaapani printsess, prints Akishino abikaasa.

Ta sündis Kiko Kawashima nime all Gakushuini Ülikooli professori Tatsuhiko Kawashima ja tema abikaasa Kazuyo vanima tütrena. Koolieelsed aastad veetis ta USA-s, kus tema isa omandas doktorikraadi piirkondliku majanduse alal ja hiljem õpetas seal. Ta käis algkoolis ja keskkoolis Viinis, kus tema isa sai Rakendussüsteemide Analüüsi Rahvusvahelise Instituudi vanemteaduriks ning õpetas seal ruumiteadust ja mittetulundusühingute tegevust. Juba varases nooruses sai Kiko selgeks inglise ja saksa keele.

Gakushuini Ülikoolis spetsialiseerus Kiko sotsiaalpsühholoogiale. Ta kaitses 1995. aastal seal magistritöö ning jätkas õpinguid doktoriõppes.

Kiko tutvus Jaapani printsi Akishinoga Gakushuini Ülikoolis, mille üliõpilased nad mõlemad olid. Akishino tegi talle abieluettepaneku 26. juunil 1986, kuid nad pidasid oma plaani kolm aastat salajas. Keiserlik Õukonnanõukogu kiitis nende kihluse ametlikult heaks 12. septembril 1989. Nad abiellusid Tōkyō keisripalees 29. juunil 1990.

See abielu lõi mitu pretsedenti. Kõigepealt oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus kroonprintsi noorem vend abiellus enne kroonprintsi. Teiseks oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus peigmees oli üliõpilane. Kolmandaks oli see esimene pulm Jaapani keisrikojas, kus pruut oli keskklassi kuuluv mitteaadlik. Kiko oli üldse teine mitteaadlik, kes abiellus Jaapani keisrikotta. Ka Kiko ämm keisrinna Michiko oli sündinud mitteaadlikuna, aga tema isa oli teraviljasaaduste kombinaadi president ja põhjatu rikas. Ning lõpuks polnud see abielu sobitatud, vaid armastusabielu.

Kikol ja Akishinol on tütred Mako (1991) ja Kako (1994) ning poeg Hisahito (6. september 2006).

Kiko on Jaapani Tuberkuloosivastase Assotsiatsiooni president ja Jaapani Punase Risti auasepresident. Ta oskab jaapani viipekeelt, kasutab seda ka kohtumistel kurtidega ja on tegutsenud viipekeele tõlgina.
Sayako

**Sayako Kuroda** (Norinomiya, endine **printsess Sayako**) (sündinud 18. aprillil 1969) on Jaapani keiserlik printsess. Ta sündis keiser Akihito esimese tütrena. 1988. aastal astus ta Gakushuini Ülikooli, mille lõpetas 1992. aastal.

15. novembril 2005 abiellus ta lihtkodanik Yoshiki Kurodaga ja lahkus keisrikojast. Neil ei ole lapsi.
Ekvipotentsiaalpind

**Ekvipotentsiaalpind** on välja mõtteline pind, mille kõikidel punktidel on ühesugune potentsiaal.

### Elektrivälja ekvipotentsiaalpind
Ühe ja sama ekvipotentsiaalpinna kõikide punktide elektriliste potentsiaalide vahe võrdub nulliga. Seega võrdub nulliga ka elektrivälja jõudude töö laengu liikumisel seda pinda mööda. Siit järeldub, et ekvipotentsiaalpinda mööda liikuvale laengule mõjuv jõud  on risti kiirusvektoriga. Järelikult on elektrivälja jõujooned risti ekvipotentsiaalpinnaga.

Punktlaengu ekvipotentsiaalpindadeks on seda laengut ümbritsevad kontsentrilised kerapinnad.

Homogeense elektrivälja ekvipotentsiaalpinnad on jõujoontega ristuvad tasandid.
E = mc²

Tegemist on Albert Einsteini relatiivsusteooria valemiga.
:\mathrm{Energia} = \mathrm{mass}\,\times\,(\mathrm{valguse\ kiirus\ vaakumis})^2

Füüsikas väljendab võrdus E = m c^{2} ekvivalentsust energia E ja massi m vahel, kus võrdeteguriks on ruutu võetuna valguse kiirus vaakumis (c^{2}). Selle valemi kaudu saab erirelatiivsusteoorias defineerida massi.

## Massi sõltuvus kiirusest
Kui kiirendada keha korduvalt, tuleb meil igal ajavahemikul lisandunud kiirus liita eelnevaga relativistlikult. See tähendab, et kiirus küll läheneb valguse kiirusele, kuid ei saavuta seda iialgi. Kui rakendame kehale üha suuremat jõudu, muutub tema kiirendamine üha raskemaks. Newtoni II seaduse põhjal peab mass kiiruse suurenemisel kasvama. Loomulik on oletada, et mass kasvab võrdeliselt kinemaatilise teguriga \gamma:
:  m = \gamma \cdot m_0 , kus m_0 on seisumass.

Pannes keha liikuma
* lisasime talle kineetilist energiat
* samal ajal täienes tema mass.
Need suurused on nähtavasti võrdelised:
: E_{kin} = k\cdot m_{kin}
\ m_{kin} on lisandunud mass ehk kineetiline mass ja E_{kin} on lisandunud kineetiline energia.

Keha koguenergia koosneb keha seisuenergiast ja liikumisest või asendist tulenevast energiast.
: m = m_0 + m_{kin}
: m_{kin} = m - m_0 = m_0(\gamma - 1)

Kui suur on võrdetegur *k*?
Uurime olukorda väikeste kiiruste juures, kus peab kehtima
: E_{kin} = \frac{m_0 v^2}{2}
Teiselt poolt 
: \ E_{kin} = m_0(\gamma - 1) k
Kui kiirused on väikesed, võib kinemaatilise teguri arvutamiseks kasutada ligikaudset valemit, mille saame, kui arendame kinemaatilise teguri Maclaurini ritta ja võtame sealt 3 esimest liiget:
: \gamma \approx 1 + \frac{v^2}{2 c^2}
Seda arvestades saame väikeste kiiruste puhul
: E_{kin} = m_0(\gamma - 1) k \approx m_0\frac{v^2}{2 c^2}k 

Järelikult k = c^2 ja
: \ E_{kin} = m_{kin} c^2 
Sellega on kineetilise energia ja kineetilise massi võrdelisus tõestatud.

## Seisuenergia ja koguenergia
Üldistame massi ja energia võrdelisuse ka seisumassile. Saame seisuenergia
: \ E_0 = m_0 c^2

Seisuenergiat omab keha ka siis, kui tal muud energiat pole. Ja teistpidi: igasugune energia omab massi vastavalt seosele
: m = \frac{E}{c^2}
Järelikult mass ja energia on ekvivalentsed.

Viimasest valemist saab teha huvitavaid järeldusi. Näiteks peab laetud aku mass olema suurem kui laadimata aku mass. Või näiteks kui suudaksime muuta 1 kg kivisütt täielikult energiaks, saaksime 25 miljardit kWh elektrienergiat.
Masako

**Masako** (雅子; sünninimi **Masako Owada**; sündinud 9. detsembril 1963 Tokyos) on Jaapani keisrinna, keiser Naruhito abikaasa. 

Ta sündis elukutselise diplomaadi Hisashi Owada esimese tütrena. Tal on kaks nooremat õde. 

Ta oli kaheaastane, kui pere kolis Moskvasse. Jaapanisse naasnult õppis ta Tokyos kuni keskkooli teise klassini. Siis kolis pere USA-sse Bostonisse, kus ta lõpetas 1981. aastal keskkooli.

Pärast Harvardi Ülikooli majandusteaduskonna lõpetamist õppis Masako lühikest aega Tokyo Ülikooli õigusteaduskonnas. Pärast seda sooritas ta edukalt diplomaatilise teenistuse eksamid ja asus tööle välisministeeriumi, kus töötas ka ta isa. 

Masako räägib lisaks jaapani keelele vabalt inglise ja prantsuse keelt, lisaks suhtlustasemel saksa, vene ja hispaania keelt.

9. juunil 1993 abiellus ta kroonprints Naruhitoga. Nende tütar printsess Aiko sündis 1. detsembril 2001.

Masako on alates 2002. aastast avalikkuse tähelepanust kõrvale hoidnud emotsionaalse stressi tõttu, mille põhjuseks peetakse üldsuse survet sünnitada meessoost troonipärija.
Naruhito

**Naruhito** (徳仁; sündinud 23. veebruaril 1960) on Jaapani keiser. Tema valitsusaeg, mida nimetatakse Reiwa ajastuks, algas 1. mail 2019, mil ta asus kroonist loobunud isa järel 126. Jaapani keisrina Krüsanteemtroonile.

Ta on keiser Akihito ja keisrinna Michiko esimene poeg.

1978. aastal astus ta Gakushuini Ülikooli kirjandusteaduskonda, mille lõpetas 1982. Seejärel sai ta samast ülikoolist filosoofiadoktori kraadi ning hiljem õppis veel lisaks ajalugu.

Vanaisa Hirohito surma järel 1989. aasta jaanuaris asus valitsema Naruhito isa, mistõttu sai temast troonipärija. 1991. aastal sai Naruhitost ametlikult riigi kroonprints.

9. juunil 1993 abiellus Naruhito diplomaadi tütre Masako Owadaga ja neil sündis 1. detsembril 2001 tütar Aiko.

## Autasud ja kõnetusviisid
### Kõnetusviisid
* 23. veebruar 1960 – 7. jaanuar 1989: Tema Keiserlik Kõrgus Prints Hiro
* 7. jaanuar 1989 – 30. aprill 2019: Tema Keiserlik Kõrgus Kroonprints 
* alates 1. maist 2019: Tema Majesteet Keiser

### Autasud
#### Jaapani autasud
*  Krüsanteemi ordeni kett (1. mai 2019)
*  Krüsanteemi ordeni suurrist (23. veebruar 1980)
*  Keisripuu lillede ordeni suurrist (1. mai 2019)
*  Püha aarde ordeni suurrist (1. mai 2019) 
*  Kultuuriorden (1. mai 2019)
*  Jaapani Skautide Ühingu Kuldfaasani auhind (1989)
*  Jaapani Punase Risti kuldne teenetemedal (1. mai 2019)
*  Jaapani Punase Risti auliikme kuldmedal The Golden Medal of Honorary Member of the Japanese Red Cross (1 May 2019) -->

#### Välisriikide autasud
* : Member First Class of the Order of Zayed (23 January 1995)
* : Grand Decoration of Honour in Gold with Sash for Services to the Republic of Austria (1999) 
* : Sikatuna ordeni suurkett (3. detsember 2002)
* : Charles III ordeni rüütli suurrist (8. november 2008)
* : Riigikaitsja Ordu au-suurkomandör (2012)
* : Kristuse Sõjalise Ordu suurrist (2. detsember 1993)
* : Elevandi Ordu rüütel (2004)
* :
** Tonga Krooni Kuningliku Ordu rüütli suurrist (1. august 2008)
** Tema Majesteedi Kuningas George Tupou V kroonimismedal (1. august 2008)
* : Ungari Vabariigi teeneteordeni suurrist (2000)
* : Sukapaela ordu võõrrüütel-kompanjon (25 June 2024)

## Muu tunnustus
* Harvardi Ülikooli audoktor juura alal

## Välislingid
*
Homogeenne elektriväli

**Homogeenne elektriväli** on elektriväli, mille tugevus on igas ruumipunktis nii suuruselt kui suunalt ühesugune. Ligikaudu võib homogeenseks nimetada kahe erinimeliselt laetud metallplaadi vahelist elektrivälja. Homogeense elektrivälja jõujooned on üksteisega paralleelsed sirged.
Love Is War

**"Love Is War"** on Vanilla Ninja neljas album, mis ilmus 2006. aasta maikuus. Plaadilt leiab 14 ingliskeelset laulu, nende hulgas singlitena välja antud laulud "Rockstarz", "Dangerzone", "Insane in Vain".
Alexis Bledel

**Kimberly Alexis Bledel** (sündinud 16. septembril 1981 Houstonis Texases) on USA näitleja ja endine modell. 

Näitlejana on ta tuntud peamiselt Rory osa täitjana telesarjas "Gilmore'i tüdrukud" ning filmidest "Perekond Tucki igavene elu", "Sin City" ja "Rändpükste sõsarkond".

## Elulugu
Alexis sündis Argentinast pärit isa Martini ja Mehhikost pärit ema Nanette'i peres. Kuna mõlemad vanemad olid pärit Ladina-Ameerikast, oli Alexise kodune keel hispaania keel ning inglise keele õppis ta selgeks alles lasteaias.

Näitlemisega hakkas Alexis tegelema kaheksa-aastaselt, osaledes kohalikes teatrietendustes ("The Wizard of Oz", "Aladdin"). Keskkooli ajal jäi ta kaubamajas silma modelliagentuuri esindajale ja alustas karjääri fotomodellina, töötades nii Milanos, Tōkyōs, New Yorgis kui ka Los Angeleses.

Pärast keskkooli lõpetamist astus ta New Yorgi Ülikooli näitlemist õppima ja tal õnnestus saada ka oma esimene roll, mängides 16-aastast Roryt telesarjas "Gilmore Girls".

Alexise esimeseks filmirolliks oli Winnie osa 2002. aasta filmis "Perekond Tucki igavene elu". Sellele järgnesid 2004. aastal film "Kihlus ja eelarvamus" ning 2005. aastal filmid "Sin City" ja "Rändpükste sõsarkond".

## Filmograafia

## Tunnustus
*2001 *Young Artist Award*: parim näitlejatöö draamasarjas – "Gilmore Girls" 
*2002 *Family Television Award*: parim naisnäitleja – "Gilmore Girls" 
*2005 *Teen Choice Award: Choice It Girl*
*2005 *Teen Choice Award*: parim komöödiasarja näitleja – "Gilmore Girls" 
*2006 *Teen Choice Award*: parim komöödiasarja näitleja – "Gilmore Girls"

## Eraelu
Vabal ajal meeldib Alexisele lugeda, matkata ja fotosid teha ning pere ja sõpradega aega veeta. Ta osaleb ka organisatsiooni First Book töös, jagades raamatuid vaestele inimestele.

Aastatel 2001–2006 oli tal suhe "Gilmore Girlsi" kaasnäitleja Milo Ventimigliaga.

## Välislingid

* Alexis Bledeli biograafia
*
Eneseinduktsioon

**Eneseinduktsioon** ehk **endainduktsioon** on niisugune elektromagnetiline induktsioon, mida põhjustab voolutugevuse muutumine vooluringis endas. Voolu *I* muutumisel muutub ka selle voolu poolt esile kutsutud magnetvoog Φ ja juhis tekib endainduktsiooni elektromotoorjõud
:E = - \frac{\mathrm d \Phi}{\mathrm dt} = -L\frac{\mathrm d I}{\mathrm dt},
kus *L* on eneseinduktsioonitegur ehk induktiivsus.

Et eneseinduktsiooni elektromotoorjõu põhjustatud vool on Lenzi reegli kohaselt põhivoolule vastupidine (sellele osutavad valemis miinusmärgid), aeglustab endainduktsioon alalisvooluahelas voolu muutumist (tugevnemist või nõrgenemist) ning põhjustab vahelduvvooluahelas pinge ja voolu vahelist faasinihet.

Eneseinduktsioonil põhinevad näiteks induktiivpoolid ja paispoolid.
## Vaata ka
* Lenzi reegel
* Vastastikune induktsioon
* Induktiivsus
## Välislingid
* Eneseinduktsioon
Lorentzi jõud

**Lorentzi jõud**  on jõud, mis mõjub laetud osakesele (punktlaengule) elektri- ja magnetväljas. Elektriväli mõjub nii liikuvatele kui ka statsionaarsetele laengutele, magnetväli aga avaldab jõudu ainult liikuvatele laengutele. 

Liikuvale osakesele elektriväljast põhjustatud jõudu q\vec E ja magnetväljast põhjustatud jõudu q\vec v \times \vec B väljendatakse osakesele mõjuva kogujõuna:

:\vec F = q \vec E + q\vec v \times \vec B,
kus
: \vec F on osakesele mõjuv jõud (N),
: \vec E on elektrivälja tugevus ( V/m),
: \vec B on magnetiline induktsioon (T),
: q on osakese laeng (C),
: \vec v on osakese kiirus (m/s).

Sageli nimetatakse Lorentzi jõuks ainult seda jõudu, mida avaldab magnetiline komponent (valemis \vec E=0). Jõu magnetkomponent on suurim, kui laengu liikumissuund on magnetvälja jõujoontega risti, ja on null, kui laeng liigub mööda väljajoont. Magnetiline jõud saab muuta ainult laetud osakeste liikumissuunda, kuid mitte nende kiirust. Kui osake liigub magnetväljas, saab Lorentzi jõu suunda määrata vasaku käe reegli abil.

Lorentzi jõud on nimetuse saanud Hollandi füüsiku Hendrik Lorentzi järgi, kelle 1895. a formuleeringus see on kasutusel.

## Vaata ka
* Faraday seadus

## Viited
Magnetiline läbitavus

**Magnetiline läbitavus** on aine omadus, mis iseloomustab aine magneetumise võimet. 

Eristatakse **suhtelist** ja **absoluutset magnetilist läbitavust**.

Suhteline magnetiline  läbitavus on füüsikaline suurus, mis näitab, mitu korda erineb magnetiline induktsioon homogeenses keskkonnas magnetilisest induktsioonist vaakumis. 
Arvutusvalem 
: \mu_{\text{r}} = \frac{B}{B_0}, 
kus
:*μ*r on suhteline magnetiline läbitavus;
:*B* ‒ magnetiline induktsioon keskkonnas;
: *B*0  ‒ magnetiline induktsioon vaakumis. 

Suhteline magnetiline läbitavus *μ*r on absoluutse magnetilise läbitavuse  *μ* ja magnetilise konstandi *μ*0 suhe:

: \mu_{\text{r}} = \frac{\mu}{\mu_0}.

Seega aine absoluutne magnetiline läbitavus
 
:\mu = \mu_{\text{r}}\mu_0.

Absoluutse magnetilise läbitavuse ühik on sama, mis magnetilisel konstandil:  H/m. 

Suhtelise magnetiline läbitavuse *μ*r järgi liigitatakse aineid ja materjale järgmiselt:

*diamagnetilised materjalid ehk diamagneetikud, mille *μ*r on veidi väiksem kui 1;
*paramagnetilised materjalid ehk paramagneetikud, mille *μ*r on veidi suurem kui 1;
*ferromagnetilised materjalid, mille *μ*r võib ulatuda mitmekümne tuhandeni.

## Vaata ka
*Magnetiline konstant
Anisotroopia

**Anisotroopia** ehk **anisotroopsus** on ruumi, füüsikalise keha või mõne muu objekti omaduste sõltuvus (mõõtmise) suunast.

Näiteks on teatud materjalid anisotroopsed selles suhtes, et valguse murdumine nendest materjalidest kehadel on erinev sõltuvalt valguse langemise suunast.

Enamik kristallstruktuuri omavatest kehadest on anisotroopsed. Erandiks on vaid kuubilise süngooniaga kristallid, mille optilised omadused ei sõltu suunast ehk nad on isotroopsed.

## Vaata ka
*Isotroopia
*Magnetokristalliline anisotroopia
Isotroopia

**Isotroopsus** ehk **isotroopia** on  ruumi, füüsikalise keha või mõne muu objekti teatud omaduste sõltumatus suunast. 

Näiteks radioaktiivne kiirgus on isotroopne selles suhtes, et selle intensiivsus on sõltumatu sellest, millisest suunast teda mõõdetakse.

## Vaata ka

*Anisotroopsus
Browni liikumine

**Browni liikumine** on nähtus, mis kujutab endast vedelikus või gaasis hõljuvate mikroskoopiliste osakeste (nn Browni osakeste) pidevat korrapäratut liikumist. 

Browni liikumise avastas šoti botaanik Robert Brown 1827. aastal, kui ta vaatles mikroskoobiga õietolmu osakeste ebakorrapäraselt toimuvat liikumist vedelikus.

Browni liikumist on võimalik seletada molekulaarkineetilise teooria põhjal. Korrapäratult, soojusliikumise tõttu liikuvad vedeliku või gaasi molekulid põrkavad kokku tahkete mikroskoopiliste osakestega ning muudavad nende kiirust ja suunda. Iga osake saab molekulidelt eri suundadest järjest lööke ja vastavalt muutub temale üleantav impulss pidevalt. Mida väiksemad on osakese mass ja mõõtmed, seda märgatavam on liikumine. Browni liikumise intensiivsus kasvab ka temperatuuri tõustes. 

Esimesena seletas Browni liikumise põhjust teadlane Albert Einstein oma 1905. aastal ilmunud teadusartiklis.

Difusiooni protsess tugineb pideva Browni liikumise olemasolule.

## Vaata ka
*Soojusliikumine
Molekulaarkineetiline teooria

**Molekulaarkineetiline teooria** uurib aine ehitust ja omadusi, lähtudes kujutlusest, et kõik kehad koosnevad aatomitest ja molekulidest.

Molekulaarkineetilise teooria aluseks on kolm põhiväidet:

*aine koosneb osakestest;
*osakesed on lakkamatus kaootilises liikumises;
*osakesed mõjutavad üksteist.

## Vaata ka
*John Dalton
Elektromeeter

**Elektromeeter** on mõõtevahend elektrivälja potentsiaali mõõtmiseks. Elektromeeter koosneb metallvardast ja -osutist, mis saab vabalt ümber horisontaaltelje pöörduda. Varras koos osutiga paiknevad klaaskestas.

Kui anda näiteks klaaspulgale seda mingi isoleermaterjaliga hõõrudes elektrilaeng ning puudutada selle pulgaga elektromeetri varrast, siis läheb elektrilaeng klaaspulgalt üle nii vardale kui ka osutile. Samanimeliste elektrilaengute vahel valitseva elektrostaatilise tõukejõu mõjul osuti ülemine ots eemaldub vardast ning osuti kaldub skaalal laengu suurusest sõltuva nurga võrra.

Esimese elektroskoobi valmistas Georg Wilhelm Richmann 1745. aastal.

Samal põhimõttel töötav, kuid ilma skaalata mõõtevahend on elektroskoop. 

Tänapäeval kasutatakse niisuguseid mehaanilisi mõõtevahendeid üksnes õppeotstarbel. Vastavate elektrooniliste mõõtevahenditena võib käsitada ülisuure sisendtakistusega (kuni 1016 Ω) elektrimõõteriistu.

## Välislingid
*  Richmanni elektromeeter (video)
Konstantin Tsiolkovski

**Konstantin Tsiolkovski** (vene Константин Эдуардович Циолковский; 17. september (5. september vkj) 1857 – 19. september 1935) oli vene kosmonautikateoreetik ja visionäär. 

Konstantin Tsiolkovski põhjendas esimesena teaduslikult rakettide kasutamise võimalust lennuks väljapoole Maa atmosfääri ja teistele planeetidele. Oma 1903. aastal ilmunud töös "Maailmaruumi uurimine reaktiivaparaatide abil" tuletas ta valemi, mis seob raketi kiiruse gaaside voolukiirusega, raketi massiga ja kütuse massiga. Ta põhjendas teaduslikult, et kosmoselendudeks vajalikku esimest kosmilist kiirust arendava raketi loomine on võimalik. Tsiolkovski soovitas kasutada rakettides põletusainena vesinikku ja oksüdeerijana vedelat hapnikku. Tema tööd ennetasid üle poole sajandi tehnika arengut ning said aluseks tänapäeva teoreetilisele ja praktilisele kosmonautikale.

## Teosed eesti keeles
* “Kuu peal” (autori nimekuju: K. E. Tsiolkovsky). Tõlkinud Edur Tasa. Sari "Poiste raamatukogu", nr 4, Koolivara, Tartu 1939, 32 lk.

## Viited

## Kirjandus
* Mihhail Arlazorov, "Tsiolkovski". Tõlkinud R. Mägi. Eesti Raamat, Tallinn 1968, 296 lk
* Rein Kruus, "Eestimaa mehed ja Konstantin Tsiolkovski" (August Pirz, Jakob Linzbach, Gleb Bichele) – Horisont 1987, nr 9, lk 23–25

* 2. apr 2015, Роскосмос ТВ, Циолковский Константин Эдуардович, youtube.com
Posistor

**Posistor** ehk **PTC-termistor** (lühend inglise keelest *positive temperature coefficient*) on positiivse takistuse temperatuuriteguriga termotakisti, see tähendab, et takistus temperatuuri tõustes kasvab (vooluahelasse ühendatud termistori läbiv vool vastavalt väheneb).

PTC-termistore toodetakse lisaainega töödeldud polükristallilisest ainest ja pooljuhtivast baariumtitanaadist. Kui temperatuuri tõstetakse üle kriitilise piiri (vaata: Curie temperatuur), kasvab takistus järsult. Töötemperatuur on tavaliselt ‒30 kuni +150 &deg;C.

Temperatuuriteguri absoluutväärtus on PTC-termistoridel enamasti kuni 30%/K.
Induktiivtajur

**Induktiivtajuriks** nimetatakse suurt rühma tajureid, kus mehaanilise sisendsuuruse (deformatsiooni, siirde, jõu, momendi) muutus põhjustab elektromagnetilise süsteemi induktiivsuse muutumist.
## Induktiivtajurite liigid
Induktiivtajurist on võimalik saada väljundsignaali järgmiste meetoditega:
*muudetava keerdude arvuga;
* induktiivelemendi deformatsiooni toimel;
*muutuva õhupiluga;
*alalise eelmagneetimise abil muudetava magnetahela takistusega;
*elektromagnetilise varje või lühiskeeru abil muudetava reaktiivtakistusega.

Induktiivanduri põhielement on magnetsüdamikuga induktiivpool. Niisuguse pooli valmistamine on kulukas ja teda on raske sobitada elektromehaaniliste mikrostruktuuridega. Seepärast kasutatakse tänapäeval induktiivandurite asemel rohkem Halli tajureid. Pealegi ei reageeri viimased mitte ainult magnetvälja muutumisele, vaid on suutelised mõõtma ka selle püsivat väärtust.
Termotakistustajur

**Termotakistustajur** on tajur, mille töö põhineb metallide ja pooljuhtide elektrilise takistuse muutumisel sõltuvalt temperatuurist. Takistuse ja temperatuuri vaheline sõltuvus *R* = f(*ζ*) on paljude materjalide korral väga stabiilne ning suures ulatuses lineaarne. Kuna takistuse muutumist on võimalik lihtsalt muundada pinge või voolu muutumiseks, on termotakistustajurid suhteliselt lihtsa ehitusega.

Termotakistustajurites kasutatakse suure takistuse temperatuuriteguriga materjale, milleks on sobivad mõningad puhtad metallid, sest sulamite korral on takistuse temperatuuritegur väiksem. Anduris kasutatav materjal peab olema keemiliselt inertne kogu mõõdetavas temperatuurivahemikus. Metalli väiksemgi oksüdeerumine põhjustab takistuse suurenemise, mis muudab anduri ebatäpseks. Kasutatavad metallid on  plaatina, vask, nikkel, raud.
Brad Pitt

**William Bradley Pitt** (sündinud 18. detsembril 1963 Oklahomas Shawnees) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -produtsent.

Pitti tuntumad osatäitmised pärinevad filmidest "Intervjuu vampiiriga", "Kaksteist ahvi", "Seitse aastat Tiibetis", "Kaklusklubi" , "Oceani 11 – kõrged panused", "Härra ja proua Smith", "Paabel", "Benjamin Buttoni uskumatu elu", "Trooja" ja "Vääritud tõprad".

## Elulugu

Brad Pitt sündis 1963. aastal USA Oklahoma osariigis Shawnees. Tema isa William oli veokiettevõtte omanik, ema Jane Etta töötas keskkoolis nõustajana. Brad kasvas koos noorema õe ja noorema vennaga üles Missouri osariigis Springfieldis. Keskkooli ajal tegeles ta spordi, väitluse ja muusikalidega. Pärast keskkooli õppis ta Missouri Ülikoolis ajakirjandust, keskendudes reklaamile, kuid hakkas taipama, et ta ei taha sellel erialal töötada, vähemalt mitte Missouris. Kaks kuud enne lõpetamist ta lahkus koolist ning läks Hollywoodi õnne proovima ja hakkas õppima näitlemist Roy Londoni käe all.

## Eraelu
Brad Pitt oli aastatel 2000–2005 abielus näitleja Jennifer Anistoniga. Filmi "Härra ja proua Smith" võtetel armus ta näitleja Angelina Joliesse ning oli tema elukaaslane aastast 2005; aastatel 2014–2019 olid nad ka abielus.

Neil on kuus last, kellest kolm on lapsendatud: pojad Maddox Chivan Thornton Jolie-Pitt, kes on adopteeritud Kambodžast (sündinud 2001 Kandalis) ning Pax Thien Jolie Vietnamist (sündinud 2003) ja tütar Zahara Marley Jolie-Pitt, kes on adopteeritud Etioopiast (sündinud 2005 Awassas). 2006. aastal sündis neil tütar Shiloh Nouvel Jolie-Pitt ning 2008. aastal sündisid kaksikud Knox Léon Jolie-Pitt ja Vivienne Marcheline Jolie-Pitt.

## Tunnustus
Brad Pitt oli nomineeritud Oscarile peaosaga filmis "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ja kõrvalosaga filmis "Kaksteist ahvi" (1996). Ta ei võitnud kumbagi.

Samuti nimetati Pitt Kuldgloobuse kandidaadiks peaosadega filmides "Sügislegendid" (1995) ja "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ning kõrvalosadega filmides "Kaksteist ahvi" (1996) ja "Paabel" (2006). Auhinna pälvis ta vaid kõrvalosa eest filmis "Kaksteist ahvi".

Ta oli nomineeritud parima ulmefilmi auhinnale Saturn peaosaga filmides "Intervjuu vampiiriga" (1995) ja "Benjamin Buttoni uskumatu elu" (2008) ning kõrvalosaga filmis "Kaksteist ahvi" (1996). Ta võitis neist siiski ainult viimase.

Pitt nimetati Emmy kandidaadiks kõrvalosa eest teleseriaalis "Sõbrad", kuid ei võitnud seda.

## Filmid

## Välislingid
*Brad Pitti elulugu Yahoos
*Brad Pitt filmiveeb.ee-s
Lüüdi keel

**Lüüdi keel** on läänemeresoome keel või murre, mis kuulub soome-ugri keelte hulka. Sõna "lüüdi" tuleneb kas gooti sõnast *liudi* – 'rahvas' või vene sõnast *люди* (ljudi) 'inimesed'. Lüüdi keelt räägivad lüüdid.

Lüüdi keelt võib pidada karjala ja vepsa keele vahemurdeks või omaette keeleks. Lüüdilasi on umbes 10 000 ja neist 3000 räägib lüüdi keelt emakeelena. Keelt räägitakse Karjala Vabariigi idaosas Petroskoi läheduses.

Lüüdi keel jaguneb kolmeks murdeks:
* põhjalüüdi,
* kesklüüdi ja
* Kuujärve lüüdi keeleks.
Kavilda jõgi

**Kavilda jõgi** on Emajõe parempoolne lisajõgi, mis asub Tartu maakonna lääneosas.

Ta voolab välja Verevi järvest ja suubub Emajõkke 76,4 km kaugusel suudmest.
Kavilda jõe pikkus on 27 km ja valgala pindala on 69,2 ruutkilomeetrit.

Tema muud nimed on: Soova, Verevi, Rämsi, Aru jõgi; alamjooksul: Nasva jõgi.

## Vaata ka
* Kavilda ürgorg

## Välislingid
*
Isuri keel

**Isuri keel** (*ižoran keel(i), maakeel(i)* ) on läänemeresoome keel, mida räägivad ajalooliselt Soome lahe kagukaldal elanud isurid.

## Liigitus ja ajalugu

Isuri keelt on liigitatud läänemeresoome keelte põhjarühma (nagu ka soome, karjala ja vepsa keelt) ning peetud eriti lähedaseks karjala keelele. Isuri keele eellaseks on peetud *laadoga* ehk *muinaskarjala* algkeelt, millest on kujunenud nii karjala, vepsa kui ka isuri keel ning mis Petri Kallio hinnangul tekkis kõige varem 700. aasta paiku pKr. Sel ajal jõudis arheoloogiliselt tuvastatav Lääne-Soomele omane materiaalne kultuur Laadoga ümbrusse. Laadogalastest eraldunud isurid elasid algselt ilmselt Neeva ja selle harujõe Inkere (Ižora) ümbruses (Isurimaal), kust nad edaspidi levisid ka lääne poole kuni Narva jõeni ulatuvale rannikumadalikule.

Tiit-Rein Viitso pakub oma analüüsi põhjal välja teistsuguse liigituse. Tema arvates asuvad vepsa keel ja enamik karjala murdeid omaette keeleharus ning isuri keel tekkis hoopis keeleharust, kust muuhulgas pärineb ka soome keel.

Osa Soome keeleteadlasi pole isuri keelt üldse eraldi keeleks pidanud, vaid näinud seda ühe soome või karjala keele murdena. Samas Petri Kallio on isuri keele murdeks lugenud Kukkusi läänemeresoome keelt, mida tavaliselt on määratletud isuristunud vadja keele murdena.

Arheoloogilised leiud osutavad Isurimaa karjalapärastumisele 12.(?)/13.–14. sajandil, kuid pole selge, kas või millises ulatuses see tähendab uue rahvastiku juurdevoolu või kohalike kultuuri- ja keelevahetust. 14. sajandil algas selle piirkonna isurite kiirem venestumine.

Läänepoolsete isurite keeles arvatakse olevat tuvastatud märke vanast substraatkeelest. Valter Langi oletuse järgi on nende isurite esivanemad seda piirkonda varem asustanud rahvastik, kes kõneles lääneuurali keele seda vormi, millest tänapäevani on säilinud vaid saami keeled, ja kes sisserännanud isurite mõjul oma keelt vahetasid.

## Kõnelejaskond
1989. aasta andmetel oli 41,9% isurite emakeel isuri keel. 2002. aastal oli 53,1% Leningradi oblastis elanud isurite emakeel isuri keel.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal isuri keelt 123 inimest. 2011. aasta Eesti rahvaloendusel nimetas isuri keelt oma emakeeleks 14 inimest, lisaks teatas 40 inimest, et oskavad seda võõrkeelena.

## Kirjakeel
Aastail 1932–1937 eksisteeris ladina tähestikul põhinev isuri kirjakeel, mille lõi Väinö Junus. Välja jõuti anda grammatika (1936) ja paarkümmend kooliõpikut. 1937. aastal eksperiment lõpetati, õpikud hävitati ja nende autoreid (sh Junust) represseeriti.

## Murded
Isuri keelel on neli peamist murret:
* soikkola (kõneldakse Soikkola poolsaar),
* hevaa (Hevaa jõgikond),
* alamluuga (Lauga alamjooks ja Kurgola poolsaar),
* oredeži murre (Leningradi oblasti lõunaosa, praeguseks hääbunud).

## Viited

## Välislingid

*Morphological dictionary of Soikkola Ingrian
Jota-

**Jota-** (sümbol **Y**) on suurim SI-prefiks mõõtühikute SI-süsteemis, mis tähistab 1024 ehk 1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000 kordset.

Sõna tuleneb vanakreekakeelsest sõnast ὀκτώ (októ), tähendades kaheksat, kuna ta on võrdne arvuga 10008.

2011. aasta seisuga on jota- suurim ja viimane kinnitatud SI prefiks.

12 grammis süsinik-12 (1 moolis), on keskeltläbi 6,023×1023 aatomit ehk 0,6 jotaaatomit.

1 jotabait on 280 ehk 1&nbsp;208&nbsp;925&nbsp;819&nbsp;614&nbsp;629&nbsp;174&nbsp;706&nbsp;176 baiti.
Joogatšaara

**Joogatšaara** (sanskriti keeles *yogācāra *‘jooga teostamine’; tiibeti keeles *rnal ’byor spyod pa*; hiina keeles 瑜伽⾏派 *yuqiexing pai*; jaapani keeles *yugakyō ha*) ehk **vidžnjaanavaada** (sanskriti keeles *vijñānavāda* ‘teadvuseõpetus’) on mahajaana budismis üks kahest tähtsamast filosoofiakoolkonnast madhjamaka kõrval.

Joogatšaara tekkis arvatavasti 4.–5. sajandil sarvastivaada baasil. Selle rajajateks peetakse Asangat ja Vasubandhut, hilisemad tuntumad joogatšaara esindajad on Dignāga (6. sajandil) ja Dharmakīrti (7. sajandil).

Joogatšaara kesksed mõisted on *[[cittamātra]]* ehk *vijñaptimātra* ja *[[ālayavijñāna]]*, mis üldiselt mõtestavad kõike kui teadvuse ehk meele ilminguid. Joogatšaara tekstides keskendutakse teadvuse ja teadvustatud kogemuse analüüsile. Hilisemas joogatšaaras käsitletakse ka *[[tathāgatagarbha]]* ja buddha kolme ihu (sanskriti keeles *trikāya*) teooriaid.

Joogatšaara olulisemad tekstid on "Saṃdhinirmocana-sūtra" ja Asanga "Yogācārabhūmi-śāstra". Vahel seostatakse joogatšaaraga ka "Laṅkāvatāra-sūtrat" ja "Avataṃsaka-sūtrat".

Hiina budismis on joogatšaara koolkond tuntud ka nimetusega *faxiang*.

## Viited

## Välislingid

*Basic ideas of Yogacara Buddhism 
*The Yogacara School of the Mahayana Buddhist Philosophy
Nepali keel

**Nepali keel** on indoeuroopa keelkonna indoiraani haru india rühma kuuluv keel. 

Nepali keelt räägib 49% Nepali elanikest. 
 
Nepali keel on Nepali ametlik riigikeel. Kasutab devanaagari kirja.


 Mõningad väljendid 

 Eestikeelne sõna/Fraas 
 Nepalikeelne sõna /Fraas


 Tere. Headaega  
 नमस्ते Namasté  

 Tänan 
 धन्यवाद Dhanyabaad 



*Namaskar* on *Namaste*  ülivõrdes.

<Kuidas elad?             <Tapaailaai kasto chha?  तपाईंलाई कस्तो छ ?

<vesi                     <Paani पानी

<Vabandage                <Hajur हजूर

<Kui palju see maksab?    <Kati Ho? कति हो ?

<Mis see on?              <Yo ke ho? यो के हो ?
 
<Jaa                      <ho हो

<Ei                       <hoina होइन

<riis                     <bhaat भात

<külm õlu                 <ciso biyar चिसो बियर
 
<See on kallis            <mahango bhayo महङ्गो भयो 
 
<Ma olen haige            <ma biraami chu म बिरामी छु

## Välislingid
*Nepalikeelne Vikipeedia
Aleksander Tšikin

**Aleksander Tšikin** (27. aprill 1915 Petrograd – 30. oktoober 2006 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener.

Lõpetas Narva tööstuskooli, Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1952. aastal Leningradis Lesgafti-nim Kehakultuuri Instituudi.

Sportima hakkas koolipõlves, süstemaatilist treeningut alustas sõjapäevil NSV Liidu tagalas eesti laskurkorpuses pärast seda, kui sõjaväe jooksukrossil oli ilmnenud tema jooksuanne. Treenis Fred Kudu juhendamisel.

Tuli aastatel 1947–1949 400 ja 800 m jooksus kolmel korral üksikjooksudes ja kuuel korral teatejooksudes Eesti NSV meistriks. Oli kuuel korral ka Eesti NSV rekordipüstitajaid.

Sai 1944. aastal NSV Liidu ametiühingute esivõistlustel 800 m jooksus 2. ja 400 m jooksus 3. koha ning NSV Liidu meistrivõistlustel Eesti NSV teatejooksumeeskonna liikmena 1945. aastal 2. koha ja 1946. aastal 3. koha.

Pärast kõrgkooli lõpetamist 1952. aastal alustas ta tööd Kalevi treenerina.

Tema õpilaste seas on Tõnu Kaukis, Alma Kullerkupp, Vladimir Kuts, Mart Vilt, Tõnu Lepik, Vello Lumi, Marko Metsala, Eric Sirel, Raivo Mägi, Endel Pärn, Pavel Rambak, Ants Savest, Aadu Kana.

Isegi üle 85-aastaselt oli Tšikin (aka Tsika) üks tuntumaid treenereid noorte kergejõustiklaste hulgas. Oma elu viimaste aastateni välja võis teda pea iga päev kohata Kalevi spordiväljakul noortele näpunäiteid ning energiat jagamas ja ka ennast sportlikus vormis hoidmas. Tema treeningustrateegia põhines inimeses huvi tekitamises ning õpilase endasse uskuma/endast "seda" leidma panemises. Tänu ainult positiivsete võtete kasutamisele oli Tsika õpilaste arv suur, aktsepteeritud oli iga sportliku huviga aktivist.

## Tunnustus
* 1946 NSV Liidu meistersportlane
* 1964 Kalevi auliige
* 1965 NSV Liidu teeneline treener
* 1996 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi aastapreemia (Eesti spordielu arendamine)
* 1997 Tallinna teenetemärk
* 1997 Valgetähe medaliklassi teenetemärk
* 2022 Valiti Eesti spordi kuulsuste halli

## Viited

## Välislingid
* 
* Haud Tallinna Metsakalmistul
Joensuu linn

**Joensuu** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Ida-Soomes. Joensuu asub Ida-Soome läänis Põhja-Karjala maakonnas. Asub Pyhäselkä järve kaldal.

Linn asutati aastal 1848. Joensuu elanikkond on umbes 72 202 inimest (31. mai 2011).

Joensuu on ülikoolilinn. Üle 6000 üliõpilase õpib Joensuu Ülikoolis ning 3500 Põhja-Karjala polütehnikumis.

Joensuus asuvad Euroopa Metsainstituut ja Joensuu Ülikool ning sellised ettevõtted nagu Abloy, Perlos ja John Deere Forestry.

## Ajalugu
Joensuu asutati Vene tsaari Nikolai I poolt aastal 1848. 19. sajandil oli Joensuu tööstus- ja kaubanduslinn. Kui 1860. aastal anti linnale eriõigused, hakkasid arenema kohalikud saekaatrid. Ehitati Saimaa kanal. Nõnda hõlbustus kaubandus Põhja-Karjala, Peterburi ja Kesk-Euroopa vahel. 19. sajandi lõpus oli Joensuu Soome üks suurimaid sadamalinnu.

Viimaste aastakümnete jooksul on põllumajanduslinnast arenenud maakonna tähtis keskpunkt.

1954. aastal liideti linnaga Pielisensuu vald, 2005. aastal Kiihtelysvaara ja Tuupovaara vald ning 2009. aastal Eno ja Pyhäselkä vald.

## Statistika
* Elanikkond (2005. aastal): umbes 58 000
* Töötus (28. märts 2002): 17,5%
* Pindala: 1313 km²

## Kaugus
Kaugus teistest Soome linnadest:

## Vaata ka
* Ilosaarirock
* Joensuu Ülikool

## Viited

## Välislingid

* Joensuu linn
Willem Barents

**Willem Barents** (hollandi **Barendsz**; umbes 1550 – 20. juuni 1597 Novaja Zemlja  Venemaa) oli hollandi meresõitja, polaaruurija ja kartograaf.

Aastatel 1594–1597 sooritas ta Põhja-Jäämerel kolm merereisi, et avastada Kirdeväil. Kirdeväila ta küll ei leidnud, kuid avastas 1596. aastal Karusaare ja Teravmäed, koostas esimese polaaralade kaardi ja oli esimene, kes talvitus nii kaugel põhjas.

Kolmandal reisil langes Barentsi ekspeditsioon Novaja Zemlja põhjaranniku juures jäälõksu. Praegu kannab see piirkond Barentsi maa nime. Kuigi Barents ise seal suri, jõudsid mitmed reisijad Koola poolsaareni välja ning nad päästeti. 

Novaja Zemljal veedetud hirmsast talvest on avaldatud Gerrit de Veeri päevik, kes oli laevameeskonna puusepp; päevikus on esimest korda kirjeldatud Novaja Zemlja efekti. 

Willem Barentsi järgi on nimetatud Barentsi meri, Barentsi saar ja Barentsburgi asula Lääne-Teravmägedel.
Kveeni keel

**Kveeni keel** (*kainun kieli*, *kveenin kieli*, *kväänin kieli* ja *meiðän kieli*) on läänemeresoome keel, mida räägivad peamiselt Põhja-Norras elavad kveenid. Varem peeti kveeni keelt soome keele murdeks.

1996. aastal said kveenid Norras ametliku vähemuse staatuse ning 2005. aastal tunnustati kveeni keelt Norra vähemuskeelena. Toona arvati Norras olevat 2000–8000 kveeni keele kõnelejat.

Kveeni keel on lähedaselt seotud kolme soome-ugri keelega, mida räägitakse Põhja-Skandinaavias: meä keel, karjala keel ja soome keel. Kveeni, meä, karjala ja soome keele rääkijad saavad üksteisest üldiselt ilma raskusteta aru.

Kveeni keel on laenanud mitmeid sõnu norra keelest, näiteks kasutatakse sõna *tyskäläinen* (sakslane) soomekeelse sõna *saksalainen* asemel. Kveeni keel kasutab ka mõningaid vanu soome keele sõnu, mida Soomes enam ei kasutata.

Alates 1860. aastatest üritas Norra valitsus kveene assimileerida. Keelati kveeni keele kasutus koolides ja valitsusasutustes, kveenikeelsed kohanimed asendati norra omadega. Alates 1970. aastatest on kveenidel ja saamidel lubatud oma keeli kasutada. Kveeni kultuuri ja keele vastu on tõusmas huvi ja nende populaarsus kasvab.

## Keelenäited

## Viited
Lappeenranta linn

**Lappeenranta** (rootsi keeles *Villmanstrand*) on omavalitsusüksus Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Saimaa järve kaldal umbes 30 kilomeetri kaugusel Venemaa piirist.

Lappeenranta naabervallad Soome poolel on Imatra, Lemi, Luumäki, Miehikkälä, Ruokolahti ja Taipalsaari. Venemaa poolelt on naabriteks Tienhaara (Seleznjovo), Enso (Svetogorsk) ja Antrea (Kamennogorsk).

Linnas oli 2024. aastal 73 394 elanikku. Lappeenranta oli suuruselt 13. Soome linn. Enne Joutseno linnaga liitumist oli Lappeenranta linna pindala 847 km².

Pärast Joutseno linna liitumist Lappeenrannaga 1. jaanuaril 2009 kasvas elanike arv umbes 73 000-ni.

1. jaanuaril 2010 liideti linnaga Ylämaa vald.

Lappeenranta on üks Soome tähtsamaid ülikoolilinnu ja turismisihtkohti.

Lappeenranta nimi jõudis paljudesse maailma paikadesse, kui kriminaal-telesarja "Sorjonen" ("Bordertown") õigused müüdi 40 riiki. Sarja filmiti Lappeenrantas aastatel 2015–2019.

Lappeenranta ühistranspordil (Jouko) on 17 linnaliini (1, 1X, 2, 2H, 3, 3K, 4, 5, 7, 8, 12, 14, 21, 22, 23, 24, 25) ja 21 piirkondlikku liini (100, 101, 110, 111, 112, 113, 114, 120, 121, 130, 131, 200, 201, 300, 301, 500, 601, 602, 603, 610, 620).
## Ajalugu
Lappeenranta (rootsi keeles *Villmanstrand*) sai linnaõigused Rootsi kuninganna Kristiina poolt 1649. aastal. Põhjasõja järel, kui Rootsi kuningriik kaotas Karjala Venemaa keisririigile, kujunes Lappeenranta Rootsi piirikindlustuseks, kuhu ehitati Lappeenranta kindlus. Vene-Rootsi 1741–1743 sõjas peeti Lappeenranta juures 1741. aastal Villmanstrandi ehk Lappeenranta lahing, kindlus vallutati ja Turu rahulepingiga liideti Lappeenranta ja Hamina  Venemaa keisririigiga.

## Sõpruslinnad

## Vaata ka
* Lappeenranta lennujaam

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht
Linnavanem

**Linnavanem** (saksa keeles *der Stadtälteste*) on linnavalitsuse juht või liige väikelinnas või rae koosseisu mittekuuluv kogukonnavanem.

1785. aastal Läänemerekubermangudes  kehtestatud Vene linnaseadusega, linnades kus aga senini magistraat puudus, korraldati valitsemine uue seaduse alusel. Kõik kreisikeskused Eestimaal -  Rakvere, Paide ja Viljandi said tagasi vahepeal kaduma läinud linnaõigused. Uue korra sisseviimisel oli osadel Tallinna ja Riia asehaldurkonna  (suur)linnadel õigus säilitada senine valitsemiskord, kuid kõik magistraadid, sh Tallinna ja Riia, allutati kubermangumagistraadile. Uue linnaseadusega said kõik vabad linnaelanikud kodanikuõigused ning haldusvõim läks linnakodanike poolt valitud linnapeale (*Haupt der Bürgerschaft*) ning kõiki linlaste kihte esindavale magistraadile. Linnade valitsemine läks linnavanema  ja linnavalitsuse hoolde, selle koosseisu kuulusid raehärra ja kaks ratmanit ehk nõunikku. Linnakodanike poolt valitav magistraat säilis kohtuasutusena. Eestimaa väikelinnades (Rakvere, Paide ja Paldiski) kuulus foogtikohtu koosseisu kaks linnavanemat.  Asehalduskorra likvideerimise järel Baltimaades taastati eelnev kord. 

1. mail 1938 kehtima hakanud linnaseaduse alusel oli linnavalitsuse juhiks maakonnalinnade hulka mittekuuluvais kolmanda astme linnades (Antsla, Elva, Jõgeva, Jõhvi, Kallaste, Keila, Kilingi-Nõmme, Kunda, Kärdla, Mustla, Mustvee, Mõisaküla, Otepää, Paldiski, Põltsamaa, Sindi, Suure-Jaani, Tapa, Tõrva ja Türi) linnavanem (ka linnades, kus oli varem olnud linnapea).

## Vaata ka
* Linnapea
* Ülemlinnapea
* Vallavanem
* Alevivanem
* Linnaosavanem
* Külavanem

## Viited
Livviko keel

**Livviko keel** ehk **Aunuse karjala keel** (*livvin kieli*, ka **livvi keel**) on eraldiseisev läänemeresoome keel, mida räägivad livvikod ehk livvilased, kes asustavad Laadoga kirderannikust kirdesse jäävat ala, mis on piirnenud karjala- ja lüüdikeelse alaga. Livviko keelt ja lüüdi keelt on kaua loetud nn päriskarjala murrete (põhja-karjala murderühm) kõrval vastavalt teiseks (livviko murderühm) ja kolmandaks (lüüdi murderühm) karjala keele peamurdeks.

Livviko keel jäi pikka aega vene keelest mõjutamata, kuigi nendele aladele saabusid venelased pärast Peterburi asutamist aastal 1703.

Livviko keele ISO 639-3 kood on **olo**.
Zaide

"**Zaide"** on Wolfgang Amadeus Mozarti pooleli jäänud ooper, mille libreto on kirjutanud Johann Andreas Schachtner. Teosest puudub avamäng ja lühike lõpuvaatus. 

Ooper avaldati alles 1838. aastal ja selle esietendus toimus 1866. aastal.

## Tegelased

* Zaide (sopran)
* Gomatz (tenor)
* Allazim (bass)
* sultan Soliman (tenor)
* Osmin (bass)
* Zaram, valvekaardi kapten (kõneroll)
* neli orja (tenorid)
Hüdroksiidioon

**Hüdroksiidioon** on negatiivse laenguga OH-ioon, mis tekib aluste dissotsiatsioonil. 

Hüdroksiidioonid muudavad lahuse keskkonna aluseliseks. Hüdroksiidioonid on tugevad nukleofiilid.
Kolmanda astme linn

**Kolmanda astme linn** oli 1. mail 1938 jõustunud linnaseaduse alusel linn, kus oli vähem kui 10 000 elanikku.

Kolmanda astme linnu oli 25: Antsla (1. mail 1938 1599 elanikku), Elva (2058 elanikku), Haapsalu (4811 elanikku), Jõgeva (1471 elanikku), Jõhvi (2431 elanikku), Kallaste (1576 elanikku), Keila (1139 elanikku), Kilingi-Nõmme (1963 elanikku), Kunda (1963 elanikku), Kuressaare (4754 elanikku), Kärdla (1497 elanikku), Mustla (1033 elanikku), Mustvee (2652 elanikku), Mõisaküla (2404 elanikku), Otepää (2133 elanikku), Paide (3396 elanikku), Paldiski (707 elanikku), Petseri (4854 elanikku), Põltsamaa (2921 elanikku), Sindi (2083 elanikku), Suure-Jaani (1100 elanikku), Tapa (3739 elanikku), Tõrva (3069 elanikku), Türi (3223 elanikku) ja Võru (6399 elanikku).

Kolmanda astme linnas oli linnavalitsuse juhi ametinimetuseks maakonnalinnades (Haapsalu, Kuressaare, Paide, Petseri ja Võru) linnapea ja teistes linnades linnavanem.

## Vaata ka
*Esimese astme linn
*Teise astme linn
*Linnavanem

## Viited

## Välislingid
*Vabariigi Presidendi otsus nr. 15 – 19. maist 1938