Vegeriai (Akmenė)

**Vegeriai**  (žemaidi *Vegerē*) on küla (endine alev) Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas. See asub Läti piiri ääres Vadakste jõe kaldal.

Vegeriais on raamatukogu.

## Nimi
Küla on nime saanud germaanipärasest isikunimest. Oletatavasti oli see Wager, kuigi seda võidi kasutada ka kujul Weger.

## Ajalugu
Asula on varasem semgalite asuala. Vegeriaid on esmamainitud XVI sajandil. Aastani 1588 kuulus see Lätist pärit sakslasele Echert või Gliart Krausile.

Aastal 1602 sai asula alevi staatuse, õiguse pidada turuplatsi ja korraldada laatasid. Alevit on taas mainitud aastal 1745. Aastal 1766 valmis sealne kirik. XIX sajandil asula kasvas, kuna ei olnud enam riigipiiril, vaid kubermangude vahel. Vegeriais oli riigi hallatav turuplats, mitu poodi ja kõrtsi.

Aastal 1905 toimusid Vegeriais protestimeeleavaldused, riigiviina müüvad kõrtsid hävitati. Aastal 1918 asutati seal revolutsiooniline komitee. Aastatel 1919–1947 oli see Mažeikiai maakonda jääva valla keskus, kus olid lisaks katoliku kirikule veel luterlaste, vene õigeusu ja juudi palvemajad. Aastal 1923 oli lisaks Vegeriai alevile veel ümbruskonnas kolm samanimelist küla, mille alad on praeguseks Vegeriaiga liidetud. Sealne raamatukogu asutati aastal 1937.

Teise maailmasõja ajal küüditasid Saksa okupatsioonivõimud sealsed juudid Mažeikiaisse. Aastal 1944 peatus rinne kaheks kuuks Vegeriais, mille tagajärjel alev maha põles. Sõja järel ehitati Vegeriai osaliselt taas üles kui küla, valla keskuseks kujunes aga Klykoliai. Ka ei taastatud kirikut, ning sealne kogudus hakkas koos käima ajutises palvemajas.

Aastal 1947 asutati seal kaks kolhoosi. Aastail 1910–1978 oli Vegeriais apteek, aastail 1910–1979 algkool. Aastal 1990 taastati Vegeriai piiripunkt. Aastaks 2003 oli sealne kogudus oma kooskäimisruumid kaotanud ja pidas teenistusi kirikuaias. Aastal 2023 Vegeriai kihelkond likvideeriti ja sealne kogudus liideti Naujoji Akmenė Pühavaimu kogudusega.

## Muinsuskaitse
Muinsuskaitse all on vana Vegeriai juudi kalmistu. See oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel. Säilinud on ligi 20 betoonist heebreakeelsete kirjadega hauatähist.

Ka on kaitse all Vegeriai kalmed. Neist esimese kohal oli hiljem Vegeriai vana kalmistu, kuhu maeti veel XX sajandil. Arheoloogilised uuringud on leidnud, et seal on järjepidevalt maetud alates I sajandist. Neist põhja pool on Vegeriai II kalmed. Need olid kasutusel VIII–XIII sajandini. Kalmete ala on kindlaks tehtud metallidetektoritega, vanus üksikleidude põhjal, arheoloogilisi uuringuid seal tehtud ei ole. Vegeriai kolmandad kalmed olid kasutusel V–VII sajandini ja X–XVII sajandini. Kalmed ulatuvad Läti piirini. Kalmeid uuriti arheoloogiliselt aastal 2020.

Veel on kaitse all Vegeriai sünagoogi ase. See asub aadressil Jono Basanavičiaus g. 3A. Sünagoog rajati XIX sajandil, sellest on säilinud vundamendi jäänused. Algne hoone hävis koos teise juudi palvemajaga 1896. aasta tulekahjus. Uus sünagoogi hoone hävis teise maailmasõja lahingutes, selle kive kasutati kolhoosipoe ehitamisel.

## Elanike arv


* 208 (1833)
* 355 (1886)
* 617 (1897)
* 547 (1902)
* 472 (1923)
* 261 (1959)
* 179 (1970)
* 168 (1979)

* 126 (1983)
* 112 (1987)
* 90 (1989)
* 86 (2001)
* 63 (2011)
* 63 (2016)
* 44 (2021)


## Viited

## Välislingid

* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt