open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Linda-Mari Väli

**Linda-Mari Väli** (sündinud 3. augustil 1988) on Eesti ajakirjanik ja keskkonnaaktivist. 

Avaldanud ka ilukirjandust ja kirjanduskriitikat. 

## Teosed
### Raamatud
*2011 "Eikeegi eikunagi eikusagil"
*2012 "Kosmose kutse"
*2014 "Võõrdunud"

### Artikleid
*VOLK: oma elekter, oma vesi, oma kartulid, oma reeglid, epl.delfi.ee, 28. märts 2009
*Tarandikku aetud vabadus, sirp.ee, 29. mai 2014
*Kehtiv metsanduspoliitika on ohuks eesti metsade liigirikkusele, muurileht.ee, 16. juuni 2015 
*Lendorava olukord Eesti metsades on ülikriitiline, muurileht.ee, 22. jaanuar 2016
*Eesti metsanduspoliitika vajab ümbermõtestamist, muurileht.ee, 13. mai 2016
*Vahearuanne korruptiivsest metsanduspoliitikast, muurileht.ee, 9. november 2016
*Ministeerium kiirendab uue seadusega metsade hävinemist, postimees.ee, 24. november 2016
*Ametkondi tuleb rookida, aripaev.ee, 29. november 2016
*Kantsler eitab korruptsiooni metsanduspoliitikas, muurileht.ee, 6. detsember 2016
*Riigi laastav ja silmakirjalik metsanduspoliitika ehk miks me korraldame reedel piketi metsaseaduse muudatuste vastu, epl.delfi.ee, 15. detsember 2016
*Metsaraie ohustab loodusturismi, postimees.ee, 29. jaanuar 2017
*Metsakaitsjad otsivad tasakaalu, maaleht.delfi.ee, 2. veebruar 2017
*Kogukonnad saavad riigimetsa majandamises kaasa rääkida, maaleht.delfi.ee, 23. veebruar 2017
*Topeltmoraal Eesti metsanduspoliitikas: räägitakse säästlikkusest, juhindutakse tööstuslikkusest, urban.ee, 31. märts 2017
*Citizens Confront Estonian State Over Excessive De-Forestation, politicalcritique.org, 31. märts 2017
*Double Standards in Estonian Forestry Policies – Preaching Sustainability, Practicing Industry, urban.ee, 31. märts 2017
*Tselluloositehase ehitamine Eestisse seaks meie metsad veelgi suurema löögi alla, maaleht.delfi.ee, 27. aprill 2017
*Soome teadlased hoiatavad Eestile eeskujuks oleva metsandusmudeli ohtude eest, maaleht.delfi.ee, 27. juuli 2017
*Riiklik metsanduspoliitika toodab mädanevat metsa, maaleht.delfi.ee, 28. september 2017
*Linda-Mari Väli: lükkame ühe müüdi ümber: metsa tagasiistutamine on muinasjutt epl.delfi.ee, 3. november 2018

## Tunnustus

* 2015 Värske Rõhu aastaauhind
* 2016 Eestimaa Looduse Fondi (ELF) noore looduskaitsja eriauhind (panuse eest metsateemalise diskussiooni õhutamisel ühiskonnas ning metsade kaitseks loodud kodanikuliikumise Eesti Metsa Abiks (EMA) algatamisel)

## Isiklikku
Ta on Hasso Krulli ja Kirsti Oidekivi tütar.

## Viited

## Välislingid

*Kodanikuliikumine Eesti Metsa Abiks (EMA), Lea Larini intervjuu Linda-Mari Väliga sirp.ee 27.07.2018
*Maarja Pärtna. Kirjandus kui dialoogi lävepakk (intervjuu Linda-Mari Väliga), sirp.ee, 10. aprill 2015
*https://arhiiv.err.ee/vaata/op-420
*https://arhiiv.err.ee/vaata/jarjejutt-jarjejutt-linda-mari-vali-rannak-iseendaga-iseenda-radadel/similar-412
*https://arhiiv.err.ee/vaata/jarjejutt-jarjejutt-linda-mari-vali-laiba-loks
*Kogutud teoste torrent
Eve Heinla

**Eve Heinla** (sündinud 9. juunil 1966) on eesti ajakirjanik.

Ta on TV3 reporter. Varem töötas ta Õhtulehes. 

2002 pälvis ta koos Krista Taimega Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia kategoorias "parim uudislugu".

## Viited

## Välislingid
*Eve Heinla Facebookis
*
Olav Osolin

**Olav Osolin** (sündinud 13. novembril 1953 Tallinnas) on eesti turundustegelane ja endine ajakirjanik. 

## Haridus
1977. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia alal ajakirjanduse eriharus.  

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Aastatel 1977–1981 töötas ta Eesti Raadios ajakirjanikuna, sh Eesti Raadio propaganda- ja informatsioonisaadete peatoimetuse mittekoosseisulise autorina, 1981. aastast töötab reklaaminduses. Aastatel 1982–1988 töötas ta Eesti Reklaamfilmis ja 1988–1991 ettevõttes ERF Video SP. Aastatel 2007–2011 oli ta reklaamiagentuuri Zavod BBDO üks omanikke ja juhataja.  

Aastatel 1998–1999 oli ta Eesti Reklaamiagentuuride Liidu president. 

Ta on olnud mitmel hooajal TV3 saate "Su nägu kõlab tuttavalt" kohtunik. 

2017. aastal mängis ta põnevusseriaalis "Merivälja".

Olav Osolin teeb raadio Retro FM hommikuprogrammis rubriiki muusikaajaloost, milles vaatab tagasi päeva muusikasündmusele. 

Laulusõnade autorina kasutab varjunime Oskar Ove.

## Teosed
* "Need näod kõlavad tuttavalt" (2017)
* "Minu esimene elu" (2020; mälestusteraamat)
* "Kus lendab part" (2021; kriminaalromaan)
* "Part lendab edasi" (2023; kriminaalromaan)

## Tunnustus
* 2018 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2023 Selge Kõneleja auhind

## Viited

## Välislingid
*Facebook
*Twitter
*
Mati Heidmets

**Mati Heidmets** (sündinud 1. novembril 1949) on eesti psühholoog ja kasvatusteadlane.

## Haridus
1968. aastal lõpetas ta Pärnu 1. Keskkooli. 1973. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia eriala. Aastatel 1974–1977 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli sotsiaalpsühholoogia eriala aspirantuuris. 1989. aastal kaitses ta Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia Psühholoogia Instituudis psühholoogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Социально психологические факторы формирования пространственной структуры жилой среды".

## Töö
Aastatel 1973–1977 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli sotsioloogialaboratooriumi nooremteadur, 1977–1979 Eesti Maaehitusprojekti keskkonnaanalüüsi ekspert. 1980. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi keskkonnapsühholoogia uurimisgrupi vanemteadur, 1981. aastast paralleelselt ka sotsiaalpsühholoogia lektor. 

1989–1990 oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi prorektor, 1990–1991 peaministri nõunik sotsiaalpoliitika alal. 1990–1992 Tallinna Pedagoogikaülikooli arengu-uuringute labori vanemteadur, 1991–1993 sama ülikooli psühholoogia osakonna dotsent, 1993. aastast psühholoogia professor. 

Aastatel 1993–2001 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli sotsiaalteaduskonna dekaan, 2001–2005 Tallinna Pedagoogikaülikooli rektor, 2005–2006 Tallinna Ülikooli rektor. 

2006–2007 oli ta Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduskonna psühholoogia osakonna professor, 2008–2015 TLÜ Psühholoogia Instituudi professor ja Kasvatusteaduste Instituudi haridusinnovatsiooni keskuse juhataja. 2015. aastast TLÜ loodus- ja terviseteaduste instituudi sotsiaalpsühholoogia professor ja haridusuuenduse tippkeskuse juhataja. Alates 2022. aastast Tallinna Ülikooli emeriitprofessor.

## Teadustöö
Tema uurimistööd on peamiselt sotsiaalpsühholoogia, keskkonnapsühholoogia ja haridussotsioloogia valdkondadest. Ta oli Eesti inimarengu aruannete 2006/2007 ja 2012/2013 peatoimetaja. Tema juhendamisel on kaitstud 5 doktoritööd.

## Ühiskondlik tegevus
Ta on Eesti Psühholoogide Liidu liige. Ta on olnud Avatud Eesti Fondi nõukogu esimees. Aastatel 1997−2005 oli ta Eesti Vabariigi Presidendi akadeemilise nõukogu liige. Ta on olnud ka Eesti Kõrghariduse Kvaliteediagentuuri hindamisnõukogu esimees.

## Tunnustus
*2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2006 Riigivapi IV klassi teenetemärk
*2006 Tallinna teenetemärk
*2011 Tallinna Ülikooli teenetemärk

## Isiklikku
Tema vend on filmilavastaja Rao Heidmets.

## Viited
Eda Post

**Eda Post** (sündinud 14. märtsil 1980) on Eesti ajakirjanik. 

Ta lõpetas 1998. aastal Vinni-Pajusti Gümnaasiumi ja on õppinud  Tartu Ülikoolis ajakirjandust.

Aastast 2004 töötas ta Virumaa Teatajas. Hiljem läks ta tööle Eesti Päevalehte.

## Artikleid
*"Heljo Mänd mändide vahelt". Eesti Päevaleht, 4. veebruar 2006
*Kärt Anvelt, Eda Post. "Herman Simm: mind kasutati ära". Eesti Päevaleht, 6. märts 2010

## Viited

## Välislingid
*
Baksani rajoon

**Baksani rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Baksan.

## Viited

## Välislingid

* Baksani rajooni koduleht
Saluzzo markkrahvkond

**Saluzzo markkrahvkond** oli ajalooline Itaalia riik, mis sisaldas Prantsuse ja Piemonte territooriume Alpides.

## Markkrahvkonna territooriumid

Saluzzo markkrahvkond hõlmas Cuneo ja Torino provintside osi ja mõnikord alasid, mis nüüd on Prantsuse kontrolli all. Kuid ajalooliselt oli Saluzzo maa-ala Stura, Po ja Alpide vahel. Del Vasto perekond, kes valitses Saluzzot kogu selle eluaja, omas ka muid maa-alasid Liguurias ja Itaalias paljude korraldatud abielude kaudu, kuid Saluzzo ei annekteerinud neid territooriume kunagi. Arvatavasti, kui ei oleks olnud Savoia edenemist Itaalias, võinuks Saluzzo olla võimeline vallutama veel Piemonte maid, mis oleks tähendanud ühte peamist Itaalia *[[sinjoriia]]t*.

## Del Vasto valitsemine

Liguuria iidne ja aadlidünastia asus piirkonnas ümber Ventimiglia. Del Vasto perekond sai linna isandateks, kui Olderico Manfredi II Torinost otsustas selle läänistada Bonifacio del Vastole kui markiile. Tema vanem poeg Manfredo päris selle. Sellest hetkest alates sai del Vasto Piemonte linna markiiks ja käsitles tiitlit dünastiliselt, nagu tõeline sinjoriia. 

Manfredo II püüdis markkrahvkonda laiendada, võideldes Savoiaga. Pärast Manfredo surma pidi tema lesk Alasia andma neile aastas mitu korda andamit: nendest andamitest rajas Savoia nõude markkrahvkonna üle, mis viis nad korduvate kokkupõrgeteni nõrga markiiga. 

Sageli räsituna sisetülidest jõudis Saluzzo suurima hiilguseni markiide Ludovico I ja Ludovico II ajal 15. sajandil: esimene suutis sõjakas Itaalias tegutseda neutraliteedipoliitikaga vahendajana lahkhelide vahel ning sai tasu keisrilt ja Prantsusmaa kuningalt; teine otsis hiilgust lahinguväljal, sai korduvalt peksa, algatades markkrahvkonna hiilguse lõpu. Kuid oma valitsusajal hoolitses ta kaubanduse arengu eest, ehitades esimese Alpitunneli, Buco di Viso ühendas Saluzzo turvaliselt Dauphiné ja Provence-iga. 

Kuid pärast tema surma võitlesid tema lapsed ägedalt trooni pärast, kurnates maapiirkondi ja kuivatades rahavoogusid: kui oli võimalik kord taastada, oli liiga hilja: Prantsusmaa hoidis markkrahvkonnal silma peal ja pärast viimase markii Gabriele kukutamist oli formaalsus see Prantsuse krooni poolt annekteerida. 

Saluzzo muutus pooleks sajandiks Prantsusmaa osaks, kuni Savoia suutis Lyoni lepinguga selle endale saada ja vahelduva eduga kontrolli säilitada kuni Itaalia ühinemiseni.

## Vaata ka

* Saluzzo
* Saluzzo markiide loend
* Savoia krahvkond
* Savoia hertsogkond
* Piemonte
* Cuneo provints
Tallinna maantee (Narva)

**Tallinna maantee** on tänav Narvas Pähklimäe ja Kalevi ning Soldina ja Kerese linnaosa piiril. Maantee kulgeb kagust loodesse ja selle pikkus on umbes 5200 meetrit. 

Tallinna maantee algab Aleksander Puškini tänava ringilt (Paul Kerese väljakult), ristub Energia ja Rahvavälja tänavaga, Kreenholmi tänava, Kangelaste ja Võidu prospektiga, 3. Rohelise, 4. Rohelise, Soldina ja Rahu tänavaga ning Äkkeküla teega. Edasi jätkub tee Narva-Jõesuu linnas Olgina alevikus ja ristub Soldino tänava ja Narva maanteega ning lõpeb Vana-Olgina tänavaga ristumise järel, selle jätkuks on maantee E20.

Vanasti kulges tee Narvast Riiga (hiljem Tallinna) vanalinnast põhja pool (praegu saab selle tee jäänused jälgida Rakvere tänava asukoha järgi). Nüüdisaegse Tallinna maantee suund määrati pärast Peetri värava rajamist 1822. aastal. Tekkinud maantee nimi oli Tallinna maantee, selle nime all oli see ka 1905. aastal (vene keeles **Ревельское шоссе**). 1912., 1927. ja 1929. aasta linnaplaanides on tänava nimi **Tallinna maantee**, 1940. aasta linnaplaanil **Tallinna kivitee**.

19. sajandil Tallinna maantee mõlemale poolele tekkis Peetri eeslinn. Teise maailmasõja ajal kõik hooned hävitati ja ehitati uuesti üles, enamik Peetri eeslinna tänavaid kadus.

Aadressil Tallinna maantee 7 asus 1952. aastal loodud Narva linna piimatööstuse tsehh, mis 1980. aastal kuulus Jõhvi piimatööstusele. Narva tsehh suleti 1990. aastate lõpus.

Aadressil Tallinna maantee 17c asus Fama keskus. Alates 2016. aasta oktoobrist on selle kaubanduskeskuse uus aadress Fama tänav 10. 

Aadressil Tallinna maantee 30 asub spordihall Energia.

Aadressil Tallinna maantee 41 asub Astri Keskus, endine Narva kauplus.

Aadressil Tallinna maantee 52 asub Tempo kaubanduskeskus, sealhulgas Tempo Mööblimaja.

Aadressil Tallinna maantee 14 asub Tartu Hoiu-laenuühistu Narva kontor. 

## Viited
Eero Rebo

**Eero Rebo** (sündinud 19. detsembril 1974 Abja-Paluojal) on Eesti sõjaväelane, brigaadikindral. Aastatel 2020–2025 oli ta Kaitseliidu peastaabi ülem. 

Eero Rebo on lõpetanud 1993. aastal Abja Gümnaasiumi ja 1997. aastal Sisekaitseakadeemia, 2002. aastal USAs logistikakolledžis logistikakursuse ning 2004. aastal Balti Kaitsekolledži ühendjuhtimise ja kindralstaabi kursuse. Tal on magistrikraad Ameerika Ühendriikide maaväe sõjakolledžist. 

Eero Rebo teenib Kaitseväes alates 1993. aastast. Ta on olnud Tagalapataljoni rühma-, kompanii- ja staabiülem. Aastatel 2000–2001 osales ta staabiohvitserina välisoperatsioonil Bosnias ja Hertsegoviinas, aastatel 2004–2007 oli Kuperjanovi üksik-jalaväepataljoni ülem. Aastatel 2008–2015 teenis ta Kaitseväe peastaabis eri osakondade ülemana. 

Aastatel 2015–2019 oli Eero Rebo 2. jalaväebrigaadi ülem. Alates 2020. aastast kuni 6. juunini 2025 oli ta Kaitseliidu peastaabi ülem. 

Brigaadikindral Rebo jätkab alates augustist 2025 oma teenistust kaitseatašeena Eesti Suursaatkonnas Ühendkuningriigis.

## Tunnustus
*2016 – Aasta ohvitser
*2025 – Kotkaristi III klassi teenetemärk 
*2025 – Kaitseliidu Valgeristi III klass
*2025 – Kaitseministeeriumi III klassi teeneterist

## Viited

## Välislingid
* Georgi Beltadze. Kolonelleitnant Rebo Siilist: 13 000 ei ole meie lagi PM, 14. mai 2015
* Merili Nael. Kolonelleitnant Rebo: võib öelda, et Venemaa blufib ERR, 20.04.2015
* Eero Rebo. Mõtisklusi kaitsetahtest Minu Eesti mõttetalgud
Räägu Liina

**Räägu Liina** on keskne tegelane Andrus Kivirähki romaanis "Rehepapp". 

Liina on mehelemineku eas peretütar, kes elab koos oma isaga ning täidab Räägu talus perenaisekohuseid. Liina ema on aastaid tagasi surnud. 

Liina on virk, päikeseline ja kombekas tüdruk. Ta armub salaja mõisa kupjasse Hansu, kes teda sugugi tähele ei pane. Isa aga soovib, et Liina paneks leivad ühte kappi Õuna Endliga. Liina üritab enesetappu pärast seda, kui vanapagan on Hansu tapnud. 

Liina armastab kindla eesmärgita libahundiks käia. Talle meeldib hundina kiire jõudmine ühest paigast teise, samuti on see mõnus vaheldus igapäevases hallis elus. Liina on ka kaval: ta varjab oskuslikult isa eest mõisast varastatud riiete kandmist ning vahetab kleidi vastu perekonna reliikvia, esivanematelt pärandatud prossi.
Lõuna kaitseringkond

**Lõuna kaitseringkond** oli Eesti sõjaväeringkond, mille vastutusalasse kuulusid Jõgeva maakond, Põlva maakond, Tartu maakond, Valga maakond, Viljandi maakond ja Võru maakond. Kaitseringkonna ülem ja staap paiknesid Tartus.

Lõuna kaitseringkond tegutses maaväe ülema alluvuses.

Kaitseringkonna postiaadress oli Sirgu küla, Luunja vald, Tartu maakond.

1. augustil 2014 reorganiseeriti Lõuna kaitseringkond 2. jalaväebrigaadiks.

## Koosseis rahuajal
*Lõuna Kaitseringkonna staap paiknemisega Luunjas;
*staabi- ja tagalakeskus paiknemisega Luunjas;
*Kuperjanovi jalaväepataljon paiknemisega Võrus.

## Ülemad
*2004–2005 major Madis Kraav, Lõuna riigikaitse osakonna ülem, Lõuna kaitseringkonna staabiülema kohusetäitja
*2005–2009 major Aivo Kapten, Lõuna kaitseringkonna staabiülem, ringkonnaülema kohusetäitja
*2009–2011 kolonelleitnant Urmas Nigul, Lõuna kaitseringkonna ülem
*2011–2014 kolonelleitnant Vahur Murulaid, Lõuna kaitseringkonna ülem
*2014 kollonelleitnant Enno Mõts, Lõuna kaitseringkonna ülem

## Välislingid
*Lõuna Kaitseringkonna põhimäärus
Alo Raun (ajakirjanik)

**Alo Raun** (sündinud 7. oktoobril 1981) on eesti ajakirjanik. 

Ta on töötanud Postimehes ja Eesti Rahvusringhäälingu portaalide peatoimetajana. Ta on olnud Sotsiaalministeeriumi kommunikatsiooniosakonna nõunik. Töötab Eesti Päevalehes arvamustoimetuse juhatajana.

## Isiklikku
Tema isa oli bibliofiil ja näitekirjanik Vallo Raun, ema on klaasikunstnik Maie-Ann Raun, vend aga poliitik ja kirjanik Mait Raun.

## Artikleid
*Toomas Paul sai Maarja medali, Postimees, 26. november 2006
* Bahovski lubab jätkata konnatiigi raputamist, Postimees, 17. veebruar 2009
*...

## Viited

## Välislingid
*
Tšereki rajoon

**Tšereki rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis.

## Viited

## Välislingid
Friedrich Bienemann (1860–1915)

**Friedrich Gustav Bienemann** (19. mai (vkj) 1860 Arcis, Bessaraabia – 5. august (vkj) 1915 Riia) oli baltisaksa ajaloolane ja ajakirjanik.

Tema isa oli pastor Herbord Julius Bienemann (1833−1891).

1885. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli ajaloo alal. 1886. aastal sai ta Strasbourgi ülikoolis doktorikraadi.

Aastatel 1894–1903 oli ta Riia Ajaloo- ja Muinsusuurimise Seltsi raamatukoguhoidja.

Ta avaldas ajalootöid Tartu ajaloo, Rootsi aja kohta Liivimaal ja Põhjasõja kohta.

Aastatel 1903–1913 oli ta Baltische Monatsschrifti toimetaja.
## Teoseid
*Die Katastrophe der Stadt Dorpat während des Nordischen Krieges : nebst zeitgenössischen Aufzeichnungen. Reval: Verlag von Franz Kluge, 1902. Digitaliseeritud BSB:  
## Viited

## Välislingid
*
Isaak Citroën

**Isaak Citroën** (eesnimi ka **Isak**, **Itsõk**, perekonnanimi ka **Citron**, **Tsitron**; 19. jaanuar 1878 – 22. veebruar 1942) oli juudi päritolu Eesti ärimees. 

Tema perekond oli pärit Leedust. Citroën tegutses enne Esimest maailmasõda Tallinnas väikeärimehena, nagu tema isagi. Tema karjäär suurärimehena sai hoo sisse Vabadussõja lõpus. Temast sai Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabriku, Sindi Tekstiilivabriku, Kreenbalti, Eesti Niidi, Unioni nahatööstuse, tööstuslik-kaubandusliku grupi Silva ja Kommertspanga osanik ja juhatuse liige. Ta oli Eesti üks rikkamaid inimesi.

Isaak Citroën on kogunud tuntust kui Berliini juudi kogukonna abistaja Weimari Vabariigi aastatel.

Isak Citron oli Tallinna restoranide, kohvikute ja söögimajade teenijate ühingu auliige.

1932. aastal puhkes Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabriku ümber skandaal. Firma peaomanikke Isaak Citroëni ja Konstantin Wachmanni süüdistati aktsiaseltsi raamatupidamise ning aruannete võltsimises kuue aasta jooksul, et saada aktsiaemissioonidest 20 miljonit krooni. Firma oli Eesti Panga kõige suurem võlglane. 

Citroën määrati kaheks aastaks vanglasse. Ta vabastati 1935. aastal pool aastat enne tähtaega tervislikel põhjustel. Citroën säilitas aktsiad firmas kuni 1940. aastani. Citroën omas siis pea 50% aktsiatest, Robert Bang 25% ja Wachmann 10% aktsiatest. 

Nõukogude okupatsiooni ajal novembris 1940 ta arreteeriti NKVD poolt. 1941. aastal viidi ta Unžlagi vangilaagrisse Gorki oblastis, kust ta vabanes (?) 22. veebruaril 1942. Ta surmaaeg on registreeritud Kommunismiohvrite andmebaasis.

## Isiklikku
Isaak Citroëni tütre Reeli poeg on Tallinnas tegutsev kinnisvaraärimees Eduard Klas-Glass (sündinud 1948), kes on Eri Klasi lelle Leopoldi poeg.

## Viited

## Välislingid
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Città metropolitana di Palermo

**Città metropolitana di Palermo** on 2. järgu haldusüksus (*[[città metropolitana]]*) Itaalias Sitsiilia maakonnas. See moodustati endise Palermo provintsi asemele.

## Haldusjaotus
Città metropolitana di Palermo jaguneb 82 omavalitsusüksuseks (*comuni*):


pilt:Palazzo Gravina di Comitini.JPG|Palazzo Comitini, haldushoone
pilt:Golfo di Palermo (notte).jpg|Öine vaade Palermo lahele
pilt:Palermo-San-Giovanni-bjs-2.jpg|Palermo San Giovanni degli Eremiti
pilt:MonrealeCathedral-pjt10.jpg|Monreale katedraal
pilt:Palermo-San-Cataldo-bjs-1.jpg|Palermo San Cataldo
pilt:Belmonte Mezzagno (PA) - chiesa madre del Santissimo Crocifisso.jpg|Belmonte Mezzagno
pilt:Palermo-Zisa-bjs2007-01.jpg|Palermo Zisa
pilt:Cefalulavatoio1.jpg|Cefalu Lavatoio
pilt:Partinico.JPG|Partinico
pilt:Isola delle Femmine by soleermetico.jpg|Isola delle Femmine
pilt:Termini Imerese aquaduct.jpg|Termini Imerese aquaduct
pilt:Solunto Tempel.jpg|Solunto Tempel
pilt:Himera Viktoriatempel Detail.jpg|Himera
pilt:Ustica village from the sea.jpg|Ustica


## Välislingid
Erich Kaup

**Erich Kaup** (17. mai 1929 Gattšina rajoon, Leningradi oblast – 28. juuni 2007) oli Eesti ajaloolane. 

1957. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi. 

1952. aastast töötas ta EKP Keskkomitee Partei Ajaloo Instituudis, aastatel 1985–1989 oli selle direktor. 1989. aastast töötas ta Eesti Riigiarhiivis. 

Ta on põhjalikult uurinud muu hulgas Eesti ajalugu perioodil 1939–1945 ja sõjavangilaagrite ja sõjavangide teemat Eestis.

## Tunnustus
*1972 Eesti NSV riiklik preemia
*1987 Eesti NSV teeneline teadlane
## Artikleid
* Erich Kaup, Sõjavangilaagrite dokumendid ajalooallikana: [Eestis paiknenud nõukogude sõjavangilaagrite tegevusest aastail 1944–1949] Ajaloolise tõe otsinguil. Tallinn, 1999,
* Kaup, Erich; Margit-Mariann Koppel; Niidassoo, Külli. Maetud laagrikalmistule. Sõnumileht. – 19. oktoober 1998, lk 6–7 “Sõjavangilaagrid aastail 1944–1949, sõjavangilaagrite kalmistud. Nimekirjad eestlastest, kes on maetud sõjaväe kalmistutele”.
* Erich Kaup, Sõjavangilaagrid Eestis 1944–1949. Kleio. – (1995), nr 2
* Erich Kaup, Kuhu viivad rohtunud rajad?; Kontupohja ja teised sõjavangilaagrid, 1944–1949. Eesti Sõnumid. (1.06.1994)
* Erich Kaup, Kuhu viivad rohtunud : Kontupohja ja teised sõjavangilaagrid 1944–1949. Eesti Sõnumid. (11.05.1994)
* Erich Kaup, Kuhu viivad rohtunud : Kontupohja ja teised sõjavangilaagrid 1944–1949. Eesti Sõnumid. – (18.05.1994) Nimekiri: Kontupohja sõjalaagri kalmistule ajavahemikus 17.02.–24.11.1945 maetud sõjavangid
## Viited

## Kirjandus
*
Artur Uibopuu

**Art(h)ur Uibopuu** (31. detsember 1878 Sooru vald – 2. aprill 1930 Tallinn) oli Eesti pangandustegelane.

1904. aastal lõpetas ta Riia Polütehnikumi majandusosakonna. Töötas aastatel 1903–1905 Pihkva kommertspangas, oli 1905–1907 Tartu Vastastikuse Krediidiühistu asjaajaja-direktor.

Aastast 1907 oli ta Tallinna Vastastikuse Krediitühisuse direktor. Aastast 1919 oli ta Tallinna Krediitpanga direktor. 1919–1926 oli ta Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisuse juhatuse esimees ja 1920–1925 Tallinna pankade nõukogu esimees.

Ta oli Asutava Kogu liige.

1925–1926 oli ta Eesti Panga president. Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule. 

## Viited

## Kirjandus
*
Prohladnõi rajoon

**Prohladnõi rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis.

Rajooni halduskeskus on Prohladnõi.

## Viited

## Välislingid

* Prohladnõi rajooni koduleht
Rudolf Kenkmaa

**Rudolf Kenkmaa** (1935. aastani **Rudolf Kenkmann**; 5. veebruar 1898 Hummuli vald, Helme kihelkond, Viljandimaa – 26. aprill 1975 Tallinn) oli eesti ajaloolane ja arhivaar.

Ta osales Vabadussõjas.

1929 lõpetas ta Tartu ülikooli filosoofiateaduskonna.

1928–1944 töötas ta Tallinna Linnaarhiivis, sealjuures 1939–1944 selle juhatajana. 1945–1947 oli ta Eesti NSV Riikliku Keskarhiivi ülem. 

1957–1963 oli ta Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi vanemteadur.

Ta oli Tallinna Ajaloo Seltsi asutajaid.
## Publikatsioone
*Hugo Peets, R. Kenkman (koostajad) Tallinn. Ajalooline ja kunstiajalooline juht, Kirjastus Kooperatiiv, Tallinn, 1934 https://vanajahea.news/2024/01/21/tallinn-ajalooline-ja-kunstiajalooline-juht-koostanud-hugo-peets-rudolf-kenkmaa/

## Viited

## Kirjandus
*

## Välislingid
*ISIK
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Lea Kõiv, Rudolf Kenkmaa  eestlane Tallinna Linnaarhiivis, Tuna, 1999 nr. 2
*Rudolf Kenkmaa Eesti ohvitseride andmekogus
*Haud Tallinna Hiiu kalmistul
Karl Kask

**Karl Kask** on mitme tuntud Eesti inimese nimi:

*Karl Kask (1913–1982), keemik
*Karl Kask, sõjaväelane
*Karl Kask, kergejõustiklane
Koit Annamaa

**Koit Annamaa** (16. september 1912 Tartu – 1. november 1970 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane.

1939 lõpetas ta Tallinna Kolledži ja pärast seda astus Tallinna Tehnikaülikooli.

1934–1938 tuli ta 5 korda Eesti meistriks vasaraheites. 1934–1936 tuli ta 3 korda Eesti meistriks raskusheites.

Ta osales 1936. aasta Berliini olümpiamängudel, kus vasaraheites sai 8. koha.

Ta oli Valga ja Tallinna ÜENÜTO ja 1933. aastast Tallinna Politsei spordiringi liige.

Ta kirjutas Eesti Spordilehele vasaraheiteteemalisi artikleid.

## Viited

## Välislingid
*
Ülle Tamla

**Ülle Tamla** (sündinud 5. veebruaril 1952) on eesti arheoloog.

Tamla töötab Tallinna Ülikooli arheoloogia teaduskogu peavarahoidjana, uurib arheoloogilisi väärismetallesemeid ja nende valmistamise tehnoloogiat. Ta on aastakümneid uurinud Eestist leitud muinasaegseid hõbeehteid, kaitsnud sel teemal teadusmagistritöö ning avaldanud artikleid.

2016. aastal sai Ülle Tamla Valgetähe IV klassi teenetemärgi.

## Viited
Jüri Talu

**Jüri Talu** (2. aprill 1936 Märjamaa – 27. detsember 2020) oli eesti laskur ja lasketreener.

Ta lõpetas aastal 1954 Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi, aastatel 1956–1960 õppis Tallinna Polütehnilises Instituudis. 

1954–1972 tuli ta 8 korda individuaalselt ja 3 korda meeskondlikult Eesti meistriks olümpiakiirlaskmises.

1960–1973 oli ta Tööjõureservides, 1974–1988 Tallinna KSMKs ja 1988–1990 organisatsioonis Eesti Sport treener ja vanemtreener. 1974–1990 oli ta Eesti laskekoondise vanemtreener ja 1996–2005 Laskurliidu peatreener.

## Isiklikku
Ta oli aastast 1968 abielus lauatennisist Signe-Mai Taluga.

## Tunnustus
* 1977 – Eesti NSV teeneline treener

## Viited

## Välislingid
*
Leiu Heapost

**Leiu Heapost** (kuni 18. juuni 1936 **Eapost**; sündinud 13. märtsil 1936 Muhu-Suure vald) on eesti antropoloog.

1958–1963 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodus- ja bioloogia-geograafiateaduskonnas bioloogia osakonnas antropoloogia erialal. 1976. aastal kaitses ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis kandidaaditöö teemal "Tallinna kooliõpilaste füüsiline areng" (juhendaja Juhan Aul).

Ta töötas vanemteadurina Tallinna Ülikooli ajalooinstituudis.

## Teadustegevus
2015. aastal ilmus tema eestvedamisel pikaajalistele ja laiaulatuslikele andmetele tuginev teos "Soome-ugri rahvaste füüsiline antropoloogia".

Eesti juhtiva antropoloogina on ta oma eriala tänapäeva kohta kirjutanud: "Tänapäeva ruttamise ja teadusprogressi ajastul on ehk mõneti kõrvale jäänud inimene ise kui rahva peamine väärtus. Inimeses – tema välistunnustes, geenides, kromosoomides, pärilikes tunnustes on talletunud tema ja kogu rahva kujunemise ajalugu".

## Looming
*Ühe minuti loeng: kuidas eristada keskmist eestlast?. Novaator, 23. veebruar 2015
*Leiu Heapost Meie ja teised: Soome-ugri rahvaste füüsiline antropoloogia. Sirp, 10. aprill 2015 

## Tunnustus
*2016 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Leiu Heapost ETISes
Madis Õunapuu

**Madis Õunapuu** (16. jaanuar 1969 Rakvere – 27. juuli 2012) oli Eesti maadleja ja sumomaadleja.

Ta lõpetas aastal 1989 zootehniku ja kalakasvatajana Türi näidissovhoostehnikumi ja aastal 2005 keskkonnakaitse erialal Räpina aianduskooli.

1982–1993 tegeles ta maadlemisega ja teda juhendasid Henn Põlluste ja Ants Nisu. 1992. aasta Euroopa meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses sai ta raskekaalus 6. koha. Ta tuli 4 korda Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluses: 1990 ja 1992 raskekaalus, 1991 ja 1992 absoluutkaalus.

1996–2006 tegeles ta sumoga ja teda juhendas Riho Rannikmaa. 1997. aasta maailmameistrivõistlustel sumos sai ta meeskondlikult pronksmedali ja 1997. aasta Euroopa meistrivõistlustel sumos meeskondlikult kuld- ja individuaalselt hõbemedali.

## Viited

## Välislingid
*
Johannes Talmre

**Johannes Talmre** (aastani 1935 **Tomson**, 1935–1937 **Toomre**; 6. jaanuar 1911 Tallinn – 29. september 1991 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane.

Ta tuli 10 korda Eesti meistriks 110 m tõkkejooksus ja 10 korda Eesti meistriks teatejooksus. 1934. ja 1939. aasta Eesti mängudel võitis ta 110 m tõkkejooksu ja 4 x 100 m teatejooksu. Tema 110 m tõkkejooksu rekordaeg oli 15,0 (tehtud 1939). 1949. aastal pälvis ta meistersportlase nimetuse.

1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja sai Velikije Luki lahingus vigastada.

## Viited

## Välislingid
*
Tõnu Lehtla

**Tõnu Lehtla** (sündinud 14. juunil 1947 Türil) on eesti tehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli professor.

## Haridus
Tõnu Lehtla õppis Rakke Keskkoolis 1954–65, Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonnas elektriajamite ja tööstusseadmete automatiseerimise erialal 1965–70 (lõpetas *cum laude*); oli TPI elektriajamite kateedri aspirant 1970–73 ja kaitses tehnikateaduste kandidaadi kraadi 1976 Odessa Polütehnilises Instituudis. Täiendas end Leningradi Elektrotehnikainstituudis 1978, Slovaki Kõrgemas Tehnikakoolis Bratislavas 1979–80, Helsingi Tehnikaülikoolis 1991, Rootsi Kuninglikus Tehnikaülikoolis 1993 ja Bielefeldi Rakenduskõrgkoolis Saksamaal 1996. 

## Töökäik
Tallinna Tehnikaülikoolis 1970–…: elektriajamite kateedri vaneminsener 1970–73, assistent 1974–78, vanemõpetaja 1978–82, dotsent 1982–92; elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi robotitehnika õppetooli aseprofessor 1992–97, robotitehnika õppetooli juhataja 1992–2012, robotitehnika professor 1997–2012; elektrotehnika instituudi professor ja direktor 2013-2016; energeetikateaduskonna teadus- ja arendusprodekaan 2004–06; energeetikateaduskonna dekaan 2006–2012; elektroenergeetika ja mehhatroonika instituudi emeriitprofessor aastast 2016.

## Teadustöö põhisuunad
Robotitehnika ja tööstusautomaatika, robotiajamid ja ajamite juhtimisprobleemid. Ta on uurinud energia tarbimise ja sisemajanduse kogutoodangu seoseid maailma riikides ning inimarengu indeksi seoseid elektritarbimise, Maa energiabilansi, energia muundamise ja põhiliste energiakasutuse probleemidega..

Avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni, 4 patenti/autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 7 magistri- ja 3 doktoritööd.

### Teadusorganisatoorne tegevus
NSV Liidu elektriaparaatide eriala üleliidulise metoodikakomisjoni liige 1980–85; TTÜ nõukogu liige 2002–…, TTÜ valitsuse liige 2006–…

## Tunnustus
*NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal 1986; 
*TTÜ kuldmärk 1995;
*Valgetähe IV klassi teenetemärk 2016

## Viited

## Kirjandus
* EE 2000, 14.

## Välislingid
* Tõnu Lehtla ETISes
* Tõnu Lehtla publikatsioonid
* Tõnu Lehtla Eestlaste suur jalajälg EPL 23. november 2006
Karin Hallas-Murula

**Karin Hallas-Murula** (kuni 1975 **Karin Kallion**; kuni 2000 **Karin Hallas**; sündinud 29. oktoobril 1957 Kiviõlis) on eesti arhitektuuriajaloolane.

Ta lõpetas 1975. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1982. aastal Leningradis Ilja Repini nimelise Maali-, Skulptuuri- ja Arhitektuuriinstituudi.

1992. aastal kaitses ta NSV Liidu Kunstide Akadeemia Üleliidulise Kunstiteaduse Instituudis Moskvas väitekirja "Стилевое развитие таллиннской архитектуры 1830-1910-х годов. Историцизм и стиль модерн" ("Tallinna arhitektuuri stiililine areng 1830.–1910. aastatel. Historitsism ja juugend") ning sai kunstiteaduse doktori kraadi.

Karin Hallas-Murula oli Eesti Arhitektuurimuuseumi asutajaid ja aastatel 1991–2010 muuseumi juhataja. 2011–2014 oli ta Tallinna Kunstihoone juhataja.

Aastatel 2014-2019 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli ehituse ja arhitektuuri instituudi arhitektuuri ja urbanistika akadeemia (kuni 2016 arhitektuuri- ja urbanistikainstituut) professor.

Ta on muu hulgas uurinud 19. ja 20. sajandi Tallinna arhitektuuri.

## Tunnustus
* 1990 – kultuurilehe Reede aastapreemia laiale kultuuritaustale ja pikaajalisele arhiivitööle tugineva arhitektuurikirjutise eest
* 1997 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (Eesti Arhitektuurimuuseumi ülesehitamine)
* 2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2005 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (raamatud "Suurlinn Tallinn" ja "Eesti-Soome: sajand arhitektuurisuhteid", Eesti arhitektuuriajaloo oluliste peatükkide professionaalne käsitlemine)
* 2005 – Ervin Pütsepa preemia (monograafia "Suurlinn Tallinn: Eliel Saarineni "Suur-Tallinna" projekt, 1913")
* 2010 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (monograafia "Tallinna juugendarhitektuur: Jacques Rosenbaum" ja baltisaksa arhitektuuri uurimise eest)
* 2010 – Sirbi laureaat
* 2011 – Kristjan Raua preemia (arhitektuurimuuseumi loomine ja juhtimine, arvestades rahvusvahelise tasemega teadus- ja kirjastustegevust ning näitusteprogrammi aastatel 1991–2010)
* 2024 – Eesti Teatriliidu juhatuse auhind ("Eesti teatrimajad. Kaskedega küünidest tänapäeva arhitektuurini": pikaaegse põhjaliku ja kunstiteadusi lõimiva uurimistöö eest) 

## Isiklikku
Tema isa oli Ivar Kallion.

## Viited

## Kirjandus
*Silja Konsa. "Hallas, Karin". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 95–96
*"Hallas, Karin". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A-Ki. Tallinn 2000. Lk 336
*"Hallas, Karin". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 78

## Välislingid

*Karin Hallas-Murula Eesti Teadusinfosüsteemis
Els Roode

**Els Roode** (23. juuli 1934 Tallinn – 22. aprill 2022) oli eesti kandlemängija ja muusikapedagoog.

Ta alustas kandlemängu õppimist 1949. aastal Tallinna Lastemuusikakooli rahvapilliklassis Eik Toivi juhendamisel. 1955. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli kandle eriala. Ta jätkas kandleõpinguid Läti Riiklikus Konservatooriumis, mille lõpetas 1960. aastal.

Pärast Riiast naasmist alustas ta kandleõpetajana tööd Tallinna Lastemuusikakoolis, kus ta töötas ligi 50 aastat. Hiljem töötas ka Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis. Els Roode oli Eesti kromaatilise kandle koolkonna rajaja ja professionaalse kandleõpetuse alusepanija Eestis. Ta juhatas kandleansamblit Kukulind. Enamik hilisematest Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kandleõpetajatest on tema õpilased, nende hulgas Tuule Kann, Kristi Mühling, Malle Vihul, Hedi Viisma ja Ruth Kuhi. 

Ta oli XIII ja XIV üldtantsupeo muusika üldjuht.

## Kandleõpikud ja noodid
*Algjuhiseid kandlemängu õppijaile. Tallinn: Eesti NSV Rahvaloomingu Maja, 1962
*Kandlepalu. Tallinn: Eesti NSV Kultuuriministeerium, 1966 
*Valik kandlepalu muusikakooli nooremale astmele. Eesti Muusikakoolide Liit, 1998
*Valik kandlepalu. muusikakooli vanemale astmele. Eesti Muusikakoolide Liit, 1998

## Tunnustus
*1981 Eesti NSV teeneline kunstnik
*2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kandlemängija Els Roode (1962)
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Kandlemängija Els Roode (1974)
*ERR arhiiv. Eesti interpreedid: Els Roode 80
Rain Ottis

**Rain Ottis** (sündinud 21. jaanuaril 1981) on eesti arvutiteadlane, Tallinna Tehnikaülikooli küberkriminalistika ja küberjulgeoleku keskuse juhataja.

## Haridus
Lõpetas Nõo Reaalgümnaasiumi 1999. Aastatel 1999–2003 õppis Ottis West Pointi sõjaväeakadeemias USAs ja lõpetas bakalaureusekraadiga arvutiteaduses. Aastatel 2005–2007 õppis ta informaatikat Tallinna Tehnikaülikoolis magistritasemel ja 2007–2011 doktorantuuris ning kaitses PhD. Oli järeldoktorantuuris Jyväskylä Ülikoolis 2012-2015.

## Töökäik
Oli Üksik-sidepataljoni ohvitser-instruktor 2003-2005, Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste küberkaitse jaoskonna ülem 2005-2008, NATO kooperatiivse küberkaitse kompetentsikeskuse teadur 2008-2012 ja Riigi Infosüsteemi Ameti analüütik 2013-2014.

Tallinna Tehnikaülikoolis töötab aastast 2013: dotsent arvutiteaduse instituudis 2013-2016 ja tarkvarateaduse instituudis 2017-2018; tarkvarateaduse instituudi sihtrahastusega professor 2018-2020, alates 2021 kaasprofessor tenuuris. TTÜ küberkriminalistika ja küberjulgeoleku keskuse juhataja aastast 2014.

## Teadustöö
Ottis on uurinud kübersõja mõistet rahvusvahelise õiguse, sõjalise võimekuse ja tavakasutuse vaatepunktist.

## Tunnustus
* Valgetähe V klassi teenetemärk 2016.
* Tallinna Tehnikaülikooli Mente et Manu teenetemedal 2025

## Viited

## Välislingid
* Rain Ottis ETISes
* Rain Ottise publikatsioone
Ukulele (ansambel)

**Ukulele** oli ansambel, mis loodi 1984. aastal Tallinnas. Ansambel kutsuti 1988. aasta septembris huumoriühenduse Aara juurde. Muusikaline juht ja repetiitor oli Arved Haug. Ukulele eesmärk ei olnud mingi konkreetse stiili taotlemine, peamiselt mängiti tantsumuusikat. Peamine rõhk oli pandud neljahäälsele laulule. Peale rahvalike viiside esitati Raimond Valgre ja teiste eesti heliloojate töötlusi. Välja anti mitu helikassetti. Ukulele mängis Eestis, võitis Soomes Kotka merepäevade võistluse, oli augustiputši ajal ringreisil Kanadas ja Ameerikas ning astus Poolas üles nii konkurssidel kui ka festivalidel.

## Koosseis
* Kalle Rannula – kitarr, laul
* Tarvo Nõmm – kontrabass
* Maano Männi – viiul, laul
* Indrek Kikas – löökriistad, laul
* Tõnu Eermann – akordion, laul
* Valmar Väljaots – viiul, klaver, akordion, laul

## Helikandjad
* "**Anekdootide ja lorilaulude parlevuu**" (MRG Records, 1991, MC)

* "**Ukulele bänd**" (Tallinn: Theka, 1993, MC)
**I pool**
# "Kaugel, kaugel..." (ameerika rahvaviis)
# "Pikk Hermann ja Paks Margareeta" (Arved Haug)
# "Joogilaul" (Raimond Valgre)
# "Ai-Trika..." (rahvalik viis)
# "Kus on Rand..." (Lee Hazelwood)
# "Kui ootab sadam" (Arne Oit)
# "Kalevite kants" (Priit Veebel)
# "Kingitus" (Marc Bolan)

Seaded: 1., 2., 3., 4. ja 7. Arved Haug, 5., 6. ja 8. Maano Männi

**II pool**
# "Täna me liigume" (rahvalik laul)
# "Kirjake koju" (Raimond Valgre)
# "Mulgimaa" (rahvalik viis)
# "Eesti sõdur" (vana sõdurilaul)
# "Kuulates musträstaid" (instrumentaal)
# "Soolane suudlus" (Albert Uustulnd)
# "Kui seda teaksid mu vanemad" (rahvalik laul)
# "Kuldrannake" (*a cappella*) (Aleksander Läte)

Seaded: 1., 2., 4., 7. ja 8. Arved Haug, 3., 5. ja 6. Maano Männi

* "**Suudle mind / Kiss Me**" (Ukulele, 1995, MC). Lood on salvestatud 1989. ja 1992. aastal Eesti Raadios ning 1995. aastal Heini Vaikmaa stuudios.
# "I hear a little story"
# "Ookean"
# "Viinalaul"
# "Tea for two"
# "My melancholy baby"
# "Naised on tujukad"
# "Suudle mind"
# "My Bonnie"
# "Talumeheks saamine"
# "Meremehe elu lõbus"
# "Kuldne kuu"

## Viited
Olga Usar

**Olga Usar** (aastani 1942 **Olga Arras**; 18. märts 1917 Tallinn – 23. oktoober 1998 Tallinn) oli Eesti kergejõustiklane.

1936 lõpetas ta Tallinna 1. Tütarlaste Gümnaasiumi.

1932–1948 tuli ta 11 korda Eesti meistriks kõrgushüppes. Peale selle sai ta meistrivõistlustelt eri kergejõustikualadel veel kokku 6 hõbedat ja 2 pronksi. 1940 võitis ta Balti matšil kõrgushüppe kuldmedali. Ta sai meistrivõistlustelt medaleid ka võrk- ja korvpallis.

Ta töötas 23 aastat Normas. Ta oli Norma Spordiklubi ja Tallinna Spordiveteranide Koondise juhatuses.

## Viited

## Välislingid
*
Eva Lille

**Eva Anneli Lille** (aastani 1968 **Hyvärinen**; sündinud 13. mail 1941 Helsingis) on soome estofiil, Soome-Eesti kultuurisidemete arendaja, eesti kirjanduse soome keelde tõlkija.

1967 lõpetas Eva Lille Helsingi Ülikooli kirjanduse ja etnograafia alal. Aastast 1982 on ta vabakutseline tõlkija.

Eva Lille oli 1982. aastal üks Tuglase Seltsi asutajaid ning tegutses hiljem seltsi sekretäri ja tegevjuhina. Eva Lille aitas oma praktilise tegevuse ja isiklike kontaktidega kaasa soodsa kultuuriõhkkonna kujundamisele Eestis.

Ta oli Soome Instituudi kultuurisekretär Tallinnas. Aastast 1997 oli ta Tallinnas asuva Soome Suursaatkonna pressinõunik.

Praegu elab Eva Lille Soomes.

Taasiseseisvunud Eesti esimene viisa anti välja Soomes ja selle saaja oli Eva Lille.

## Tõlketegevus
Eva Lille on eesti keelest soome keelde tõlkinud Enn Vetemaa, Lennart Meri, Jaan Krossi ja Eduard Vilde, aga ka Aino Perviku, Eno Raua, Mati Undi, Viivi Luige, Mats Traadi jt teoseid.

## Tunnustus
* 1988 – Juhan Smuuli preemia.
* 1998 – Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*
*Heikki Rausmaa. "Tuglaksen tuli palaa. Tuglas-seuran ja suomalais-virolaisten suhteiden historiaa". Helsinki, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2007.

## Välislingid

*Eva Lille. "Löytöretkiä Viroon."http://www.tuglas.fi/index.php?id=694 – Tuglas-seuran jäsenlehti 2007, nr. 3.
*
Hea (album)

**"Hea"** on ansambli Justament 2015. aasta album. Album anti välja ansambli 35. sünnipäevaks.

## Laulud
#"Pole olemas halba" (Toomas Lunge / Inga Lunge)
#"Nädalavahetus" (Viktor Vassiljev / I.Lunge)
#"Tahan öelda nii" (V. Vassiljev / I. Lunge)
#":) (ja kõik naeratavad veel)" (V. Vassiljev / I. Lunge)
#"Taevas" (T. Lunge / Leelo Tungal)
#"Anna kannatust" (V. Vassiljev / I. Lunge)
#"Mänguväljak"	(T. Lunge / I. Lunge)
#"Hääletan" (Indrek Kalda / Jüri Leesment)
#"Valss Iirimaale"  (V. Vassiljev / I. Lunge)
#"Vanale Vasjale" (T. Lunge / I. Lunge)
#"Tuletorn"	(T. Lunge / I. Lunge)
#"Päevalill"    (T. Lunge / I. Lunge)
#"Maailmaparandaja" (T. Lunge / I. Lunge)
#"Kohtumine" (Jaan Elgula / Maian Kärmas)
Troilus luridus

***Troilus luridus*** on ka Eestis leiduv kilplutiklaste sugukonda kuuluv putukaliik. Erinevalt enamikust selle sugukonna umbes 5000 liigist, kes on herbivoorid, on *Troilus luridus* loomtoiduline.

## Välimus ja areng
*Troilus luridus* on vaegmoondega putukas. Emane lutikas muneb oma vaadikujulised munad korrapärase mustriga ümber männiokaste ja väikeste okste mai lõpus ja juuni alguses. Korraga munetakse umbes 20 muna, kuid mitmesse kohta, nii et kokku muneb üks emane umbes 200 muna. Aastas areneb vaid üks generatsioon.

1. arengujärgu vastsed on palju ümaramad kui valmikud. Nende pea ja rindmik on must, tagakehal ja külgedel on sama värvi laigud, mis on ümbritsetud punase ja kreemja värvusega. Järgmiste arengujärgu vastsete pea ja rindmik on juba selgelt rohelise metalse läikega ja neid esineb kahes värvitoonis – punane ja kreemjas. Valmikud on rohekaspruunid, 10–12 mm pikkused. Nende tundlate eelviimane segment on oranž või kollane nagu ka laigud keha külgedel. Valmikute eesselja ja tiibade vahele jääva kolmnurkse kilbikese (*[[scutellum]]*) tipp ei ole kollane. Jalad on neil pruunid.

## Toitumine ja elupaik
*Troilus luridus* elab nii heitlehistel kui ka okaspuudel, talvitub valmikuna samblas või puukoore pragudes.

1. vastsestaadiumis järglased imevad taimemahla, edaspidi toituvad juba putukatest. Vastsed toituvad näiteks sirelaste (*Syrphidae*) ja poilaste (*Chrysomelidae*) vastsetest. Valmikud toituvad erinevatest mardikalistest (*Coleoptera*), liblikalistest (*Lepidoptera*) ja nende röövikutest. Toitumine toimub eriliste pistmis-imemistüüpi suistega, mis on moondunud nokaks. Lühike, paks nokk torgatakse läbi putuka kattekudede ja imetakse nende kehavedelikku. Putukad, keda nad vaid torkavad, kuid kellest ei toitu, ikkagi hukkuvad.

## Viited

## Välislingid
* 

*Lutikalised Zooloogia ja Botaanika Instituudi veebilehel
*British Bugs
*Bronze Shieldbug
Aleksandr Puškini mälestusmärk

**Aleksandr Puškini mälestusmärk** on mitmes maailma asulas, sh Eestis:
*Aleksandr Puškini mälestusmärk (Narva)
*Aleksandr Puškini mälestusmärk (Sillamäe)
*...
Peeter Ruubel

**Peeter Ruubel** (13. oktoober (1. oktoober vkj) 1885 Kaarli vald – 24. detsember 1957) oli Eesti advokaat.

1911 lõpetas ta Moskva ülikooli õigusteaduskonna.

1912–1914 ja uuesti aastast 1919 oli ta Tallinnas advokaat. 1915–1918 oli ta Peterburis sõjaväeametnik. Ta oli ka välisministeeriumi juriskonsult ja osales mitmel rahvusvahelisel konverentsil, näiteks 1922. aasta Haagi konverentsil.

Ta oli Noor-Eesti liige. Ta oli Asutava Kogu liige.

## Viited
Joe Alaskey

**Joseph Francis Alaskey III** (17. aprill 1952 – 3. veebruar 2016) oli Ameerika näitleja.

Ta sai noorema publiku hulgas tuntuks Bugs Bunny seriaalis "Looney Tunes".
Tuomo Niemelä

**Tuomo Niemelä** (sündinud 1940) on Soome mükoloog.

Ta on ladinakeelse nime pannud näiteks haava-tuletaelikule (*Phellinus populicola*).

Mitu tema seeneraamatut on tõlgitud ka eesti keelde:
*Perti Salo, Tuomo Niemelä, Ulla Salo. Põhjala seeneraamat. Sinisukk, 2007;
*Torikseened Soomes ja Eestis. Tartu: Eesti Loodusfoto, 2008

## Viited
Uno Veenre

**Uno Veenre** (24. märts 1920 Tartu – 12. september 2016) oli eesti orkestrijuht ja helilooja.

Ta õppis Tallinna Riiklikus Konservatooriumis 1942–1943 kontrabassi, 1947–1948 koorijuhtimist ja 1952–1953 kompositsiooni.

Noore muusikuna lõi ta kaasa mitmes leviansamblis, näiteks 1941 mängis kontrabassi kohvikus Drei Hanseaten.

1958–1967 töötas ta Eesti Raadios muusikasaadete toimetajana. 1968–1971 oli ta Kunstilise Isetegevuse Maja direktor.

1960–2000 oli ta üleriigilistel rahvatantsu- ja rahvamuusikapidudel rahvamuusikaorkestrite üldjuht.

Uno Veenre on salvestanud Eesti Raadiole üle 200 pala, nii rahvamuusika seadeid kui ka autorite rahvatoonis lugusid. Tema juhatatud ansamblitega on esinenud paljud Eesti tippsolistid nagu Tiit Kuusik, Georg Ots ja Anu Kaal. Ta on kirjutanud soolo-, ansambli- ja koorilaule, originaalpalu rahvamuusika-, kammer- ja puhkpilliorkestritele, koostanud ja toimetanud laulikuid.

## Helilooming
Ta on kirjutanud peamiselt rahvamuusikaorkestritele mõeldud muusikat, näiteks "Kolme kandi lood", "Polka küla moodi".

## Tunnustus
* 2003 Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi aumärk
* 2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
* Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008. Lk 515

## Välislingid
* Lahkus helilooja ja muusikajuht Uno Veenre
Evi Arujärv

**Evi Arujärv** (aastani 1989 **Evi Papp**; sündinud 28. novembril 1953 Kohtla-Järvel) on eesti muusikateadlane, -kriitik, esseist ja kolumnist. Ta on alates 2007. aastast Eesti Muusika Infokeskuse direktor.

Evi Arujärv lõpetas 1974. aastal Tallinna Muusikakeskkooli muusikateooria (juhendaja Ene Pilliroog) ja 1982. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal (juhendaja Tiia Järg). Aastatel 1982–1987 töötas ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis lepingulise teadurina. Aastatel 1988–1992 oli Eesti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirant.

Aastatel 1992–1993 töötas ta ajakirjas Teater. Muusika. Kino toimetajana, aastatel 1995–2005 Postimehes muusikakriitikuna, aastatel 2003–2011 Sirbis (rubriik "Kergitab kulmu") ja aastatel 2006–2010 Päevalehes kolumnistina.

Alates 2004. aastast on ta olnud Eesti Muusika Infokeskuses toimetaja. Alates 2007. aastast on ta Eesti Muusika Infokeskuse direktor.

Eevi Arujärv on uurinud peamiselt eesti heliloomingut ning käsitlenud muusikaesteetika ja -semiootika probleeme, teinud raadiosaateid. Teatrikriitikuna on ta kirjutanud peamiselt ajakirjas Teater. Muusika. Kino.

## Tunnustus
* 1984 ajakirja Teater. Muusika. Kino aastapreemia
* 1987 ajakirja Teater. Muusika. Kino aastapreemia
* 1988 Eesti NSV muusika aastapreemia
* 1993 ajakirja Teater. Muusika. Kino aastapreemia
* 1996 ajakirja Teater. Muusika. Kino aastapreemia
* 1996 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (uute kvaliteetide loomine muusikapublitsistikas ja kontserdikriitikas)
* 1999 ajakirja Teater. Muusika. Kino aastapreemia
* 2000 Loomingu aastapreemia
* 2002 ajakirja Teater. Muusika. Kino aastapreemia
* 2002 Sirbi laureaat
* 2003 Eesti Teatriliidu kriitikaauhind
* 2003 stipendium „Ela ja sära”
* 2004 Koosmeele auhind
* 2017 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (hindamatu panus eesti nüüdismuusika mõtestamisel)
* 2023 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Evi Arujärve abikaasa oli Vaapo Vaher.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 48
Imbi Tarum

**Imbi Tarum** (sündinud 3. aprillil 1956 Tartus) on Eesti klavessinist ja pedagoog, Eesti klavessiiniõpetuse üks rajajaid. 

Aastal 1980 lõpetas ta *[[cum laude]]* Tallinna Riikliku Konservatooriumi. 

1978–1992 oli ta Hortus Musicuse klavessinist. 

Aastast 1991 töötab ta EMTAs, kus on klavessiini- ja *[[basso continuo]]* mängu õpetaja.

## Tunnustus

* 2015 stipendium "Ela ja sära"
*2016 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (suurepärane loominguline tegevus nii kodu- kui ka välismaal)

## Isiklikku
Tema abikaasa on trompetist ja produtsent Raivo Tarum.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti muusika biograafiline leksikon. 2. köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2008. Lk 394
Hans Kapp

**Hans Kapp** (19. juuni 1870 Suure-Jaani – 19. aprill 1938 Suure-Jaani) oli eesti köster, kooliõpetaja ja koorijuht.

1891–1938 oli ta segakoori Ilmatar koorijuht. Aastast 1894 oli ta Suure-Jaani kiriku köster-organist. 1894–1930 oli ta Suure-Jaani kihelkonnakooli õpetaja ja juhataja. Aastast 1894 korraldas ta Enge mõisa pargis Suure-Jaani kihelkonna muusikapäevi, kontserte ja teisi üritusi.

## Isiklikku
Hansu isa oli koorijuht ja organist Joosep Kapp. Hansu poeg oli helilooja ja pedagoog Villem Kapp. Tema vennad olid helilooja Artur Kapp ja kirikuõpetaja Aleksander Kapp.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti muusika biograafiline leksikon. 1. köide. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2007. Lk 239–240
Aguli rajoon

**Aguli rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Tpig.

Rajoonis on 10 kohalikku omavalitsusüksust ja 19 asulat.

## Viited

## Välislingid

* Aguli rajooni koduleht
Bad Kissingen

**Bad Kissingen** on linn Saksamaal Baieri liidumaal Alam-Frangimaal, Bad Kissingeni kreisi keskus.

## Viited
Krasnõi Lõman

**Krasnõi Lõman** on mitme asustatud punkti nimi.

* Krasnõi Lõman, Ukrainas Luhanski oblastis asuva Lõmani linna endine nimi
* Krasnõi Lõman, küla Ukrainas Luhanski oblastis