open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Irdketas

**Irdketas** on andmekandja (kõvaketas, mälupulk, mälukaart), mida saab arvutist eemaldada.

## Viited

## Välislingid
*   Krüptitud irdketas
*  Failide kopeerimine mälukaardilt arvutisse ja arvutist mälukaardile
Suhail Shaheen

**Muhammad Suhail Shaheen** (puštu keeles محمد سہیل شاہین) on Afganistani ajakirjanik ja diplomaat. 2021. aasta augusti seisuga oli ta tegev Katari büroos resideeriva Ţālebāni kõneisikuna.

## Viited

## Välislingid
* Afghanistan: Taliban spokesman Suhail Shaheen calls the BBC - interview in full. BBC News, 16. august 2021 (32:01)
* Greg Norman, Andrew Murray, Matt Wall. Taliban spokesperson warns US not to interfere with their culture, treatment of women. Fox News, 3. september 2021
Liepkalnis

**Liepkalnis** (poola keeles  **Lipówka**) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kaguosas Rasose valla territooriumil. Liepkalnis piirneb läänes Naujininkaiga, lõunas Kuprioniškėsega, põhjas Rasosega, idas  aga Ribiškėsega.

Linnaosas asuvad õigeusu kirik ja Liepkalnise õigeusu kalmistu. Seal paikneb Leedu Jalgpalliliidu  peakorter, seal asub ka liidu staadion. Liepkalnises asub mäesuusakeskus.

Liepkalnis jääb osaliselt Pavilniai regionaalparki ja Ribiškėse maastikukaitsealale.

Aastal 1905 oli Liepkalnise ehk Lipovka eeslinnas 841 elanikku. Aastal 1931 oli elanikke 619..´
## Viited
Ribiškės

**Ribiškės** on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kaguosas Rasose valla territooriumil. Ribiškės piirneb kagus Kalnėnaiga, lõunas Kuprioniškėsega, idas Guriaiga, põhjas Puškinuvkaga, läänes Rasosega ja Liepkalnisega.

Ribiškės jääb Pavilniai regionaalparki ja Ribiškėse maastikukaitsealale.

Linnaosa nimi on slaavi keelte ja leedu keele hübriid. 1622. aastal rajas Vilniuse elanik Tomasz Bildziukiewicz sealsesse karjamõisa kalakasvatustiigi. Poola keeles on kala *ryba*, see andis nime esimese poole, selle lõpuliide on aga leedupärane. Kuni XVII sajandini kasutati ka vanemat nimekuju *Lukėnai*.

Algselt Potockitele kuulunud valdusest kujunes hiljem Vilniuse magistraatide mõis. XIX sajandi alguses rajati mõisa restoran. Piirkond kujunes populaarseks üliõpilaste väljasõidukohaks. 1838. aastal kaevasid üliõpilased lahti sealsed tumulused. Restoran kujunes aga vabamüürlaste kooskäimiskohaks.

1905. aastal oli Tyszkiewiczitele kuuluvas Ribiškėse mõisas, koolimajas, telliselöövi juures ja külas kokku 406 elanikku.

## Viited
Mirell Merirand

**Mirell Merirand** (sündinud 4. augustil 1981) on ringmajanduse ja iduettevõtluse õpetaja Vanalinna Hariduskolleegiumis. Ta on sihtasutuse Hariduskiirendi juht. Mirell Merirand asus 2020. aastal Estonian Business Schoolis tööle tooteportfelli hangete projektijuhina.

## Viited
Jüri Mäemat

**Jüri Mäemat** (sündinud 21. jaanuaril 1955) on eesti pedagoog.  

Ta on alates 1979. aastast Pelgulinna Gümnaasiumi kunstiõpetaja ning üks 1999. aastal loodud MTÜ Kunstihariduse Ühing asutajaid ja juhatuse liige. Ta on lõpetanud 1980. aastal Tallinna Ülikoolis joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajana. 

Mäemat õpetab süvaõppega kunstiklassides kunsti, kirjaõpetust, joonestamist ja skulptuuri. Ta on osalenud eksperdina haridusministeeriumi atesteerimiskomisjonis. 2006. aastal ilmus tema koostatud kirjaõpetuse õpik "Kaunis kiri" 7.–9. klassile, 2008. aastal oli kaasautor kunstikultuuri ajaloo töövihiku koostamisel.

Ta on alates 2018. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.

## Viited
Kaarel Adamberg

**Kaarel Adamberg** (sündinud 21. juunil 1977) on toiduainetehnoloog, Tallinna Tehnikaülikooli Keemia ja biotehnoloogia instituudi vanemteadur. 2004. aastal kaitses ta TTÜ-s doktorikraadi teemal "Mittestarter laktobatsillide kasvu sõltuvus keskkonnatingimustest". Tema peamised uuringusuunad on süsteemibioloogia, bioprotsesside optimeerimine, uute fermentatsioonitehnoloogiate arendus, toidu mikrobioloogia ja oomikameetodid, seedetrakti mikroobikoosluste metabolism, tervist toetavate toidutehnoloogiate arendus.
## Tunnustus
2014 – tänukiri 2014. a. Eesti üliõpilaste teadustööde riiklikul konkursil peapreemia pälvinud Kaspar Valgepea doktoritöö juhendamise eest 

2012 – Tallinna Tehnikaülikooli parim noorteadlane

## Viited
Martin Vällik

**Martin Vällik** (sündinud 1970) on füüsik ning skeptilist ja kriitilist mõtlemist ning teaduse meetodeid toetava MTÜ Skeptik asutajaliige. Ta on Tallinna Inglise Kolledži füüsika õpetaja, fotograaf ja astronoomiahuviline. Vällik korraldab Kuufestivali ning tal on olnud mitu Kuu teemalist fotonäitust.

## Tunnustus
2009 – Teaduse populariseerimise III koha preemia skeptik.ee eest

## Viited
Igor Ljakin-Frolov

**Igor Semjonovitš Ljakin-Frolov** (vene keeles Игорь Семёнович Лякин-Фролов; sündinud 10. septembril 1948) on Venemaa (varem Nõukogude Liidu) diplomaat, erakorraline ja täievoliline suursaadik (2005). 

Ljakin-Frolov lõpetas 1972. aastal NSV Liidu Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi.

Ta on diplomaatilisel tööl alates 1978. aastast. Aastatel 1995–1999 oli ta suursaadik Burundis ja 2003–2008 Botswanas. Aastatel 2010–2013 oli ta Venemaa Föderatsiooni täievoliline esindaja Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsiooni juures. Alates 1. augustist 2013 on ta erakorraline ja täievoliline suursaadik Tadžikistanis.

Ljakin-Frolov valdab inglise, prantsuse ja hiina keelt.

## Viited
Tõnno Jonuks

**Tõnno Jonuks** (sündinud 21. aprill 1974) on eesti usundiuurija ja religiooniarheoloog. 

Jonuks kaitses 2009. aastal Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja teemal "Eesti muinasusund". 

Tema peamised uurimissuunad on Skandinaavia saagad ja eesti muinasusund. 
Jonuksi aastatepikkune töö muinasaegse religiooni uurimisel on kokku võetud monograafias „Eesti muinasusundid“ ([Tallinn]: Postimees Kirjastus, 397 lk), mis pälvis 2022. aastal ajalookirjanduse aastaauhinna. Teos käsitleb siinset religioonilugu inimasustuse algusest mesoliitikumis (u 8600 eKr) kuni 13. sajandi ristisõdadeni, käsitledes ka selle järellugu. Jonuks püüab välja murda rahvuslikest eeldustest lähtunud uurimistraditsioonist, mille kohaselt nähakse eestlaste muinasusundit ajas püsivana ja tõlgendatakse ka kristlikku rahvausundit pigem muistse paganluse, mitte kristluse rahvaliku vormina. Raamatu põhiväide peegeldub juba pealkirjas: eri ajastutel ja ühiskondades olid erinevad usundid – ühte, aastatuhandeid püsinud Eesti muinasusundit pole kunagi olemas olnud. Alustades küttide-korilaste ja lõpetades „sõjakate pealike“ religiooniga, tuvastab Jonuks viis muinasusundit. Üleminekud nende vahel olid pigem sujuvad, nagu näitlikustatakse kristluse elementide osalise omaks­võtuga juba ristisõdade ja misjoni eel, ning kristianiseerimine oli sedavõrd kõikehõlmav religioonimuutus, et tõi kaasa varasema usundi asendumise kristliku rahvausundiga oma esmalt katoliiklikes ja seejärel luterlikes vormides.

Tõnno Jonuks töötab alates 2001. aastast Eesti Kirjandusmuuseumis alates 2023. aasta novembrist teadusdirektorina, aastail 2020–2024 on Tallinna Ülikooli teadur. Ta on Muinsuskaitseameti arheoloogia eksperdinõukogu liige ja ajalooliste looduslike pühapaikade komisjoni liige. 

## Viited
Harry Kattai

**Harry Kattai** (sündinud 29. mail 1971) on Eesti riigiametnik. Ta on olnud siseministeeriumi kodakondsus- ja rändepoliitika osakonna nõunik. Ta oli seotud ettevalmistustega Suurbritannia lahkumisega Euroopa Liidust.

## Tunnustus
2019 – välisministeeriumi tunnustus hõbemärgiga koostöö eest ettevalmistusel Suurbritannia lahkumiseks Euroopa Liidust

## Viited
Natalia Pervjakova

**Natalia Pervjakova** (sündinud 27. november 1987) on Eesti geneetik ja pseudoteaduslike ravimeetoditega võitleja. 

Pervjakova on kaitsnud doktoriväitekirja "Geneetilise vermimise mõju komplekstunnustele" ning tema peamised uurimissuunad on biotehnoloogia, molekulaarbioloogia, rakubioloogia, biofüüsika, majandus- ja tehnoloogiauuringud. Ta on Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu spetsialist.

## Viited
Orina Jakovleva

**Orina Jakovleva** (sündinud 12. juulil 2001) on Tartu Ülikooli arstiteaduse üliõpilane ja  koroonateabe jagaja (n-ö suunamudija kasutajanimega oreo.kypsis) ühismeediaplatvormil TikTok ja muus meedias.

## Tunnustus
2020 – kuldmedal Kohtla Järve Gümnaasiumi lõpetamisel

2020 – tunnustatud kooli väärtuste kandja

## Viited
Erik Abner

**Erik Abner** (sündinud 25. juunil 1986) on eesti geneetik, Tartu Ülikooli genoomika instituudi funktsionaalse genoomika teadur ning amatöör-paleontoloog.

## Haridus
Ta on Tallinna Saksa Gümnaasiumi 2005. aasta vilistlane. Doktoritöö kaitses ta 2016. aastal Pompeu Fabra ülikoolis teemal "Identification of HIV-1 reactivating quinoline compounds as bromodomain inhibitors".

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Abneri peamised uurimissuunad on kliiniline bioloogia, geneetika, epigeneetika, farmakoloogia ja viroloogia. Teadustöö kõrval keskendub ta teadusliku mõtteviisi levitamisele, pseudoteaduslikule teabele vastandumisele ja valeinfoga võitlemisele. 

Ta on Eesti Noorte Teaduste Akadeemia liige ning valiti 2023. aastal organisatsiooni kommunikatsioonijuhiks.

## Tunnustus
2020 – Marie Skłodowska-Curie individuaalgrant

2016 – *Cum Laude*, Biomeditsiin, Pompeu Fabra Ülikool (Barcelona), Hispaania

2016 – "International Doctor" äramärkimine doktorantuuri diplomis

## Viited
Abdul Ghani Baradar

**Mulla Abdul Ghani Baradar** (puštu/dari keeles عبدالغنی برادر‎, ka **Mulla Baradar Akhund** ja **Mulla Vend**; sündinud 1968) on Afganistani Talibani kaasasutaja ning praegune Afganistani riigipea. Ta oli Moḩammad ‘Omari asetäitja. Baradar vahistati veebruaris 2010 Pakistani Inter-Services Intelligence'i (ISI) ja Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuuri (CIA) agentide poolt Pakistani pinnal. Oktoobris 2018 lasti ta Ameerika Ühendriikide nõudmisel vabaks. Vabadusse saades on ta enda mõjukust Afganistani Talibani liikumises järk-järgult kasvatanud.

## Vaata ka
* Obaidullah Akhund
* Special Activites Center

## Viited

## Välislingid
* 2009 Avaldus Talibani kodulehel
* Intervjuu with the Afgaani Islami Pressiga
* Intervjuu Newsweekiga
Eduard Aarna

**Eduard Aarna** (enne nime eestistamist **Eduard Akkermann**; 3. mai 1909 Vana-Antsla vald – 22. mai 1996) oli eesti õpetaja, koolijuht ja kooridirigent.

Ta õppis Võru Õpetajate Seminaris ja Tartu Ülikoolis filoloogiat. 

Aastatel 1928–1930 oli ta õpetaja Vana-Antsla Kaika algkoolis, aastatel 1931–1934 Lusti algkoolis. Alates 1935. aastast töötas Kurenurme koolis direktorina ja alates 1. septembrist 1945 Antsla Keskkooli esimese direktorina, hiljem oli õppealajuhataja ja täitis teisi ülesandeid. Oli peaasjalikult eesti keele ja kirjanduse õpetaja. 

Kirjutas esseesid, luuletusi jms tollastes ajalehtedes (Kolhoosi Elu, Töörahva Elu jt). Olnud Antsla meeskoori dirigent ja organiseerinud laulupidusid. Antslaga seotud kuni oma elu lõpuni. Maetud Antsla Metsakalmistule.

## Välislingid
*Kolm fotot Eesti pedagoogika arhiivmuuseum
Krista Ojasaar

**Krista Ojasaar** (sündinud 22. novembril 1975) on eesti luuletaja, Tartu Ülikool kirjanduse ja kultuuri doktorant ning Eesti Kirjandusmuuseumi personalijuht. 

Ojasaar kuulub Eesti Kirjanduse Seltsi, Eesti Kirjanike Liitu, Õpetatud Eesti Seltsi ja Eesti PEN-klubisse. Tema uuringusuunad on kultuuriuuringud, üldine ja võrdlev kirjandusteadus, kirjanduskriitika, kirjandusteooria.

## Tunnustus
2005 – Tartu Kultuuri Kandja aunimetus produtsendi kategoorias 2004

## Viited
Martin Bristol

**Martin Bristol** (sündinud 21. juunil 1981) on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia ettevõtluse konsultant, ettevõtja, Esna galerii asutaja ja puusepp.

## Viited
Medrese

**Medrese** (araabia keeles مدرسة 'õpetamise koht') on islami­usuliste noormeeste kesk- või kõrgemat haridust andev õppeasutus. Seal koolitatakse vaimulikke, mektebi (algkooli) õpetajaid, Lähis- ja Kesk-Idas ka riigiametnikke, mh kohtunikke. 

Araabia maades hakati medreseid asutama 7.–8. sajandil, Aasia maa­des 9. sajandil. Keskajal olid paljud medresed tähtsad kultuurikolded. Tänapäeval on mainekad medresed näiteks Kairos ja Buhhaaras.
GlaxoSmithKline

**GlaxoSmithKline** (**GSK**) on 2000. aastal ettevõtete Glaxo Wellcome ja SmithKline Beecham ühinemisel rajatud hargmaine Briti farmaatsiaettevõte.

2021. aasta augustis andis ettevõte teada edust uue koroonavaktsiini loomisel.

## Viited
Indrek Tammeaid

**Indrek Tammeaid** (sündinud 27. juulil 1966) on strateegia- ja juhtimisnõustaja, innovatsiooniekspert, ettevõtja ning investor. 

Ta lõpetas 1984. aastal Tallinna 2. Keskkooli, sai Tartu ülikoolis 1991. aastal geoloogias *cum laude* magistrikraadi, lisaks MBA Helsingi majandusülikoolis Hanken Svenska handelshögskolan ning läbis juhtimis- ja täienduskoolitused USA Harvardi, Columbia, Berkeley ülikoolis ja Singapuri riigiülikoolis NUS.

Tammeaid on teadmuse ja teadustulemuste ärisse suunamise valdkonnas töötanud Helsingi Ülikoolis, viis aastat ettevõtlussuhete juhina, olnud välisnõunik Tartu ülikooli rektoraadis, 2019. aastal innovatsiooninõunik majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumis. Samuti olnud juhtimis-, strateegia- ja innovatsiooninõustaja teadus- ja arendusmahukatele suurettevõtetele ja Skandinaavia maade ülikoolidele. 

Indrek Tammeaid on Euroopa teadus- ja arendustegevusintensiivsete ettevõtete liidu EIRMA personaalliige.

## Tunnustus
2015 Tartu ülikooli aumärk

2013 Välisministeeriumi aukiri 

## Viited
Kalpa

**Kalpa** (sanskriti keeles *kalpa * ‘aegkond’; paali keeles *kappa*; tiibeti keeles *bskal pa*; hiina keeles 劫 *jie*; jaapani keeles *kō*) on india õpetustes mõiste, millega tähistatakse väga pikka perioodi, mis hõlmab suure hulga ajastuid (sanskriti keeles *[[yuga]]*).

Hinduistlikus mütoloogias on kalpa üks päev Brahma elus, mille jooksul maailm luuakse, kestab ja lõpuks hävib igal õhtul. Pärast seda maailma ei eksisteeri, kuid ta luuakse järgmisel päeval uuesti. Selline kalpade tsükkel on alguse ja lõputa, mistõttu Budismis nimetatakse nende hulka tihti ‘loendamatuks’ (sanskriti keeles *asaṃkhyeya*).

Budistlikus mütoloogias nimetatakse kalpat, kus buddhasid ei ole, ‘tühjaks aegkonnaks’ (sanskriti keeles *śūnyakalpa*). Praeguses kalpas on juba olnud neli buddhat (Krakutšanda, Kanakamuni, Kāšjapa ja Gautama) ning üks buddha, Maitreja, on veel tulemas. 

## Viited
Priit Vellak

**Priit Vellak** (sündinud 8. jaanuaril 1992) on Eesti Maaülikooli Metsandus- ja maaehitusinstituudi doktorant, investor ning ettevõtja. Ta on töötanud ettevõtte Milrem AS arendusjuhina   ja tema teadustöö uurimissuunad on metsakasvatus, metsandus, metsandustehnoloogia. Tema doktoritöö keskendub robotite kasutusvõimaluste uurimisele metsanduses. 

Alates 2025. märtsist on ta ettevõtte Saunum Group AS juhatuse liige.  

## Tunnustus
2017 – RMK preemia parima metsandusliku magistritöö eest

## Viited
Katrin Poom-Valickis

**Katrin Poom-Valickis** (sündinud 24. aprillil 1969) on eesti pedagoogikateadlane ja õppejõud.

Ta kaitses 2008. aastal Tallinna Ülikoolis doktoritöö "Algajate õpetajate professionaalne areng kutseaastal", mis keskendus õpetaja erialasele arengule ja seda mõjutavatele teguritele. 

Ta on Tallinna Ülikooli õpetajahariduse professor.

## Tunnustus
* 2020 – riiklik teaduspreemia sotsiaalteaduste alal teadustöö "Piire ületav haridusuuendus tehnoloogiapõhiste teadusuuringute toel" eest
* 2014 – peapreemia kasvatusteaduslike tööde riiklikul konkursil kategoorias võõrkeeles avaldatud artiklite eest
* 2019 – Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane

## Isiklikku
Tema noorem vend on jalgpallur Mart Poom.

## Viited
Mart Soonik

**Mart Soonik** (sündinud 21. juunil 1976) on eesti ajakirjanik ja suhtekorraldaja.

Ta lõpetas 2005. aastal Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna ja sai samas 2009. aastal magistrikraadi ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal.

Ta on töötanud ajakirjanikuna, kommunikatsioonijuhina ning avalike suhete osakonna juhina Sotsiaalministeeriumis ja Keskkonnaministeeriumis.

Ta on Tallinna Ülikooli avalike suhete lektor, koolitaja ja kommunikatsiooniettevõtte MSMedia juhataja.

## Viited
Laineli Parrest

**Laineli Parrest** (sündinud 19. detsembril 1979) on kunstiteadlane ja -pedagoog. 

Ta on lõpetanud 2003. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli Pallas. 2007. aastal sai interdistsiplinaarsete kunstide alal magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemias.

Ta on olnud Linnagalerii kuraator ja alates 2020. aastast on Viljandi kunstikooli direktor. Kunstiõpetajana õpetab ta eeskätt kaasaegset kunsti ja juhendab loovtöötube.

## Viited
Baltupiai

**Baltupiai** (poola keeles *Bołtupie*) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Baltupiai piirneb lõunas Šnipiškėsega, läänes Fabijoniškėse ja Šeškinėga, idas Žirmūnaiga ning põhjas Trinapolise ja Jeruzalėga.

Linnaosa asub Baltupise ehk Cedronase oja kaldal. Baltupiais asub Jamontase või Jomantase park, mis sai sealse mõisniku järgi Jomantase pargiks, ent nimetati Nõukogude perioodil ümber Jamontase pargiks. Linnaosa lääneosa jääb Verkiai regionaalparki ja Kalvarijose ajaloolisele kaitsealale.

Linnaossa jääb piirkond, kus kasvavad kaitsealused taimed kuradi-sõrmkäpp, laialehine kareputk ja parthein *Glyceria nemoralis*.

Baltupiais asub Cedronase paisjärv. Haridust annab progümnaasium.

Baltupiai on kujunenud kujunenud Vilniusega liidetud mõisa aladele. Mõisa kohta on esimesi teateid XIV sajandist. Aastail 1505–1842 kuulus sealne mõis domiiniiklastele. 1812. aastal põletasid taanduvad Vene väed sealse mõisakompleksi maha. 1905. aastal oli mõisas ja selle juures olevas asulas 52 elanikku. Linnaosa aladele jääb ka mõisast edelas olnud Naujakiemise asula. Sisuliselt oli tegemist sellesama asulaga, mida uuemad elanikud kutsusid oma kodukülana Naujakiemiseks, vanemad Baltupiaiks. 1931. aastaks oli moodustatud küla, kus oli 341 elanikku. 1978. aastal asuti sinna rajama uut Vilniuse elamurajooni, samas jäeti paljud uuselamute vahel asunud vana küla hooned alles.

## Viited
Gregor Kobel

**Gregor Kobel** (sündinud 6. detsembril 1997 Zürichis) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib väravavahina Saksamaa kõrgliiga klubis Dortmundi Borussia.

2014. aastal liitus ta Saksamaa klubiga TSG 1899 Hoffenheim. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2017. aasta augustis Saksamaa karikavõistluste mängus Rot-Weiß Erfurti vastu. Hoffenheimi meeskonnas mängis Kobel ainsal korral Saksamaa kõrgliigas 25. septembril 2018 mängus Hannover 96 vastu. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta laenul Saksamaa kõrgliiga klubis FC Augsburg.

Hooaja 2019–20 eel läks ta Hoffenheimist laenule VfB Stuttgardi, mis mängis toona Saksamaa esiliigas. 2020. aasta juulis sõlmis ta Sttugardiga püsiva lepingu.

2021. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu Dortmundi Borussiaga. Üleminekusumma oli 15 miljonit eurot.

Aastatel 2014–2018 mängis Kobel Šveitsi noortekoondistes. Ta kutsuti Šveitsi jalgpallikoondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kus ta asendas varuväravavahi kohal Jonas Omlini.

## Viited
Alba (riietus)

**Alba** (ladina keeles *albus* – 'valge') on kandadeni ulatuv kitsaste käistega pikk valge rüü, jumalateenistusel teenijate põhiline liturgiarõivas, mida kantakse alusrüüna. Ka valget ristimisrüüd võidakse nimetada selle sõnaga.

## Ajaloost
Alba kujunes Vana-Rooma põlvini ulatuvast, vöötatud, enamasti linasest kangast tuunikast (ladina keeles *tunica alba*, *tunica linea*), mida nii rooma kodanikud kui ka orjad kandsid alusrüüna, ja mille peal kanti toogat või *[[paenula]]*t. Umbes 4. sajandi algul läks ülemkihtides moodi kanda alustuunika pikemat, pahkluudeni ulatuvat varianti, mis võis olla Lähis-Ida riietusest mõjutatud. Seda pikka rüüd nimetati *tunica talaris*, aga ka värvust kirjeldava nimetusega "alba".

Liturgilises kontekstis oli alba algselt vaimuliku pealisrõivas, hiljem hakati selle peal kandma kaasulat, dalmaatikat või pluviaali. Keskajal võisid alba varrukatel, rinnal ja alläärel olla tikandid, mis sümboliseerisid Kristuse viit haava.

Tänapäeval kannavad vaimulikud albat enamasti nöörvööga (*[[cingulum]]*) vöötatult sutaani peal liturgilise alusrüüna, kuumal ajal võib seda kanda ka sutaanita. Ka ministrandid kannavad albat, kuid see erineb vaimulike albast lõikelt.

## Sümboolika
Alba sümboliseerib Kristuse antud puhtust, ristimises saadud uut elu ja lunastatute igavest rõõmu (Ilm 3:5).

## Pildid

EB1911 Apparelled Alb.PNG|Tikanditega alba
Alb MET 82632.jpg|17. sajandi alguse nõelapitsiga kaunistatud alba Metropolitani Kunstimuuseumis
Casulla y alba.jpg|Alba ja kaasula mannekeeni seljas


## Vaata ka
* Stihhaar
* Rokett
* Sutaan
* Rässa (riietus)

## Viited
Josh Magennis

**Joshua Brendan David Magennis** (sündinud 15. augustil 1990 Bangoris) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliiga klubis Hull City ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises.

Hooajal 2009–10 debüteeris ta Inglismaa esiliigas Cardiff City meeskonnas.

Aastatel 2010–2014 mängis ta Šotimaa kõrgliiga klubis Aberdeen. Hooaja 2013–14 teises pooles oli ta Aberdeenist laenul St Mirrenis. Aastatel 2014–2016 mängis Šotimaa kõrgliigas kaks hooaega Kilmarnocki ridades. Magennise kõige edukam hooaeg Šotimaal oli 2015–16, mil ta lõi kümme väravat.

2016. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Charlton Athletic. Nii hooajal 2016–17 kui ka 2017–18 lõi Magennis liigas kümme väravat. Hooajal 2018–19 mängis ta Inglismaa esiliiga klubis Bolton Wanderers.

2019. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hull Cityga. Hooajal 2020–21 tegi Magennis oma klubikarjääri seni kõige edukama hooaja, kui lõi Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas 18 väravat ja aitas Hull Cityl liiga võiduga tagasi esiliigasse pääseda. 2021. aasta mais pikendas ta Hull Cityga lepingut ühe aasta võrra.

Põhja-Iirimaa jalgpallikoondises tegi Magennis debüüdi 26. mail 2010 sõprusmängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 8. oktoobril 2015 EM-i valikmängus Kreeka vastu. Ta kuulus Põhja-Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. 8. juunil 2019 lõi ta EM-i valikmängus värava Eesti vastu.
Nick Powell

**Nicholas Edward Powell** (sündinud 23. märtsil 1994 Crewe'is) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsja või ründajana Inglismaa esiliiga klubis Stoke City.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Crewe Alexandra, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1999. aastal. Hooajal 2010–11 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa tugevuselt neljandas liigas. Kui esimesel hooajal ei löönud ta liigas ühtegi väravat, siis hooajal 2011–12 koguni 14.

2012. aasta juulis liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Manchester United. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa kõrgliigas 15. septembril 2012 mängus Wigan Athleticu vastu, sekkudes mängu 71. minutil Ryan Giggsi asemele. 82. minutil lõi Powell Javier Hernándeze söödust Manchester Unitedi neljanda värava selles mängus. Vaatamata edukale debüüdile Inglismaa kõrgliigas sai Powell pärast seda Manchester Unitedi meeskonnas väljakule väga harva. Hooajal 2013–14 oli ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Wigan Athletic, kus jäi tema arvele 31 liigamänguga seitse väravat. Hooaja 2014–15 esimeses pooles oli ta laenul Inglismaa kõrgliiga klubis Leicester City ja hooaja 2015–16 teises pooles Inglismaa esiliiga klubis Hull City, kuid ühtegi väravat neis klubides ei löönud.

2016. aasta juulis naasis Powell Wigan Athleticu, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Hooajal 2017–18 lõi ta Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas 15 väravat ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2019. aasta juunis liitus ta Stoke Cityga. Hooajal 2020–21 tegi Powell oma seni edukaima hooaja Inglismaa esiliigas, kui lõi 12 väravat. Hooaja lõpus valiti ta Stoke City hooaja parimaks mängijaks.

Aastatel 2009–2013 mängis Powell Inglismaa noortekoondistes.

## Viited

## Välislingid
Doku Zavgajev

**Doku Gapurovitš Zavgajev** (vene keeles Доку Гапурович Завгаев; tšetšeeni keeles Докка ГӀапурович Завгаев *Dokka Zavgajev*; sündinud 22. detsembril 1940 Tšetšeeni-Inguši ANSV-s Nõukogude Liidus) on tšetšeeni rahvusest Venemaa riigitegelane ja diplomaat; viimane nõukogudeaegse Tšetšeeni-Inguši ANSV juht, hiljem (1995–1996) venemeelse administratsiooni juht Tšetšeenias.

Ta oli aastatel 1997–2004 Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik Tansaanias, veebruaris-augustis 2004 Venemaa välisministri asetäitja (vastutas haldus- ja finantsküsimuste eest), augustist 2004 septembrini 2009 Venemaa välisministeeriumi peadirektor (amet, mis staatuselt vastas ministri asetäitja omale ja mille tööülesannete hulka kuulus ministeeriumi finants- ja haldusküsimustega tegelevate allüksuste juhtimine), 2009–2019 erakorraline ja täievoliline suursaadik Sloveenias. Majandusteaduste kandidaat, õigusteaduste doktor.

## Viited
Kadri Lind

**Kadri Lind** on Linnafestivali UIT, tänavakunstifestivali Stencibility ja linnafilmide festivali Linnad Filmides korraldaja.  Ta on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia 2016. aastal urbanistika erialal magistrikraadiga. Lind pälvis 2016. aastal Tartu Noore Kultuurikandja tiitli ning oli 2019. aastal TEDxTartu kõneleja. Ta on alates 2017. aastast tänavakunsti valikaine õpetaja Tartu Kunstikoolis. 

## Viited
Merle Karro-Kalberg

**Merle Karro-Kalberg** (sündinud 17. novembril 1981) on eesti ajakirjanik ja maastikuarhitekt. 

## Haridus
Ta lõpetas 2000. aastal Tallinna Kunstigümnaasiumi hõbemedaliga. Ta sai magistrikraadid Eesti kunstiakadeemiast arhitektuuri alal 2011. aastal ja Eesti maaülikoolist maastikuarhitektuuri erialal 2005. aastal. Hiljem õppis magistriõppes Tartu ülikoolis ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal.

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Karro-Kalberg on olnud ajakirja Õu peatoimetaja, 2015. aastast on ta ajalehe Sirp arhitektuuritoimetaja. Ühtlasi on ta AB Artes Terrae maastikuarhitekt. 

Ta on Tartu projekti "Kureeritud elurikkus" üks eestvedajaid.

## Tunnustus
* 2013 – Raefondi preemia
* 2016 – Maastikuarhitektide Liidu aasta tegu: väliruumi ajakiri Õu
* 2018 – Eesti Ekspressi Moodsa Kodu publikupreemia EMALi aastapreemiate hääletusel: Keila raudteejaama ümbrus

## Viited
Rony

**Ronielson da Silva Barbosa** (tuntud lihtsalt kui **Rony**; sündinud 11. mail 1995 Magalhães Baratas) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Palmeiras.

2014. aastal mängis ta Brasiilia tugevuselt neljanda liiga klubis Remo. Seejärel liitus ta Cruzeiroga, kuid klubi põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. 2016. aastal oli ta laenul Brasiilia esiliiga klubis Náutico, lüües liigas 11 väravat.

2017. aastal mängis Rony Jaapani kõrgliiga klubis Albirex Niigata, kus tema arvele jäi seitse väravat.

2018. aastal naasis Rony Brasiiliasse, liitudes kõrgliiga klubiga Athletico Paranaense. 2018. aastal võitis ta klubiga Copa Sudamericana ja 2019. aastal Brasiilia karikavõistlused.

2020. aasta veebruaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Palmeirasega. 2020. aasta hooajal võitis ta Palmeirasega São Paulo osariigi meistrivõistlused, Lõuna-Ameerika klubide sarja Copa Libertadorese ja Brasiilia karikavõistlused. 2020. aastal hooajal valiti Rony Lõuna-Ameerika klubijalgpalli sümboolsesse koosseisu.

## Saavutused
;Athletico Paranaense
*Copa do Brasil: 2019
*Copa Sudamericana: 2018
*J.League Cup / Copa Sudamericana Championship: 2019
;Palmeiras
*Copa do Brasil: 2020
*Campeonato Paulista: 2020
*Copa Libertadores: 2020

## Viited
Marie Valgre

**Marie Valgre** (2023. aastani **Marie Kliiman**; sündinud 7. juulil 1990) on produtsent, Tartu Uue Teatri loomenõukogu liige ja pressiesindaja ning linnafestivali UIT peakorraldaja. 

## Haridus
Kliiman kaitses Tartu ülikoolis teatriteaduse bakalaureusekraadi tööga "Alastus eesti nüüdisteatris".

## Viited
Elo Kiivet

**Elo Kiivet** (sündinud 21. august 1982) on Eesti arhitekt ja munitsipaalpoliitik, 2023–2025 Tartu abilinnapea, Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 

Ta on keskendunud avaliku ruumi, ruumihariduse ja kodupoliitikaga seonduvate teemadega tegelemisele.

## Haridus
Kiivet on lõpetanud 2009. aastal Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri alal ja saanud magistrikraadi.

## Arhitektina
Kiivet on töötanud mitmes arhitektuuribüroos, Tartu Linnavalitsuses ja Paide linnavalitsuses (2019–2021 oli ta Paide linnaarhitekt).

On olnud lektor Tallinna Tehnikakõrgkoolis, Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, Tallinna Kunstigümnaasiumis, Eesti Kunstiakadeemias ja Tallinna Ülikoolis. Ta on töötanud ka Sirbi arhitektuuritoimetajana. 

Kiivet on korraldanud linnaruumiteemalisi töötube ja muid üritusi. 2012. aastast on ta TEDxTallinna korraldusmeeskonna liige, 2016. aastal osales Tartu Valgusfestivali TAVA korraldamises.  

Ta on 2017. aastast Eesti Arhitektide Liidu eestseisuse liige ning Arvamusfestivali väliruumi kujunduse kuraator. Linnalaboris tegutsenud aastast 2015. 

Aastatel 2021–2023 juhtis Kiivet Tartu Linnavalitsuse Südalinna Kultuurikeskuse projekti.

## Poliitiline karjäär

23. jaanuaril 2023 esitas SDE Kiiveti Tartu abilinnapea kandidaadiks ning 9. veebruaril kinnitas volikogu ta uueks Tartu linnaplaneerimise valdkonna abilinnapeaks. 
Abilinnapeana alustas Elo Kiivet tööd 1. märtsil. 

2025. aasta mais nimetas Sotsiaaldemokraatlik Erakond Elo Kiiveti Tartu linnapea kandidaadiks. 
Pärast valimisi peetud läbirääkimiste tulemusena jäid sotsid koalitsioonist välja ning Elo Kiivet lahkus abilinnapea kohalt 4. detsembril 2025.

## Tunnustus
* 2020 – Kultuurilehe Sirp publitsistikapreemia, Eesti arhitektuuripreemiad (artikkel "Kivist naised on nähtamatud")
* 2019 – Eesti Maastikuarhitektide Liidu koostööpreemia, Eesti arhitektuuripreemiad (Paide keskväljaku ruumieksperiment 2017-2019)
* 2019 – "Pärandi tutvustaja 2019", Muinsuskaitseameti aastapreemiad (Paide keskväljaku ruumieksperimendi "Ehe ruum" projekti elluviimise eest)
* 2017 – Tartu kultuurikandja 2016 uustulnuka auhind (Tartu Valgusfestivali meeskond)

## Isiklikku
Tema isa oli Raul-Allan Kiivet. 

## Viited
Vassili Tšapajev

**Vassili Ivanovitš Tšapajev** (ven. Васи́лий Ива́нович Чапа́ев; 9. veebruar V.k. 28. jaanuar 1887 – 5. september 1919) oli tuntud Punaarmee komandör Vene kodusõja ajal. 

Tuntud on temast ja ta abilisest Petkast pajatavad anekdoodid. Ta on ka paljude raamatute ja filmide kangelaseks.

## Kirjandus eesti keeles

*Dmitri Furmanovi romaan "Tšapajev": tõlkinud Pedro Krusten (avaldatud 1941), Hendrik Sepamaa (avaldatud 1947, 1970, 1985)
*"Tsapajev, Petka ja Anka". Koostanud Allan Espenberg (avaldatud 2015)
Maarin Ektermann

**Maarin Ektermann** (sündinud 26. juunil 1983) on eesti kunstiteadlane ja kuraator. Kunstikriitikuna kasutab ta nime **Maarin Mürk**.

## Elukäik
Maarin Ektermann on õppinud Haapsalu Kunstikoolis ning lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal bakalaureuse- ja magistriõppe *[[cum laude]]*  ning täiendanud end CUNY kraadiõppekeskuses New Yorgis (CUNY Graduate Center) ja Berliini Kunstiülikoolis (Universität der Künste). Ta on töötanud Kumu kunstimuuseumi hariduskeskuse juhatajana, Eesti Kunstiakadeemias galerii juhatajana ja Eesti Kunstimuuseumi maalikogu assistendina.

Ta juhib Eesti Kunstiakadeemia üldteoreetiliste ainete keskust ning on tuntud haridusprojektide eestvedajana, kunstikriitika ja kuraatoritöö kaudu. Aastatel 2010–2022 oli ta Klassikaraadio saate "Kunstiministeerium" üks autoreid ja toimetajaid. 2025. aasta aprillis valiti ta Eesti Kunstnike Liidu presidendiks.

Ta on kunstikriitika blogi Artishok üks asutajaid ning oli aastatel 2019–2021 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali nõukogu esimees. 

## Tunnustus
* 2019 – Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia Maarin Ektermannile ja Mary-Ann Talvistule projekti “Kunstnikud kogudes” eest.

## Viited
Nju-Jork

**Nju-Jork** (ukraina keeles Нью-Йорк) on linnalist tüüpi asula Ukrainas Donetski oblastis Bahmuti rajoonis.

## Ajalugu
New Yorgi järgi nimetatud asula ilmus Nju-Jorki nime all kaartidele 1846. aastal. 1859. aastast pärinevate andmete järgi olnud asulas tol ajal 13 majapidamist, elanikke 45 meest ja 40 naist.

19. sajandi lõpul asusid Nju-Jorki elama mennoniitidest sakslased. Ekslikult on ka arvatud, et asulale andsidki nime nemad. 1941. aastal küüdidati asulas veel elanud sakslased Kasahstani.

1951. aastal sai asula uueks nimeks **Novgorodske**, kuna senine nimi mõjus liiga kapitalistlikuna. 1. juulil 2021 hääletas Ukraina Ülemraada Nju-Jorki nime taastamise poolt.

Alates 2014. aastast on Nju-Jork olnud Donbassi sõja rindejoone vahetus läheduses.

2023. aasta 21. juulil hukkus asulas Venemaa rünnaku tõttu vähemalt neli tsiviilelanikku, kolm sai raskelt vigastada.

## Viited
Raphael Veiga

**Raphael Cavalcante Veiga** (sündinud 19. juunil 1995 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Palmeiras.

Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta 2016. aastal Coritiba meeskonnas. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas 4. augustil 2016 mängus Vitória vastu.

2016. aasta detsembris sõlmis ta viieaastase lepingu Palmeirasega.

2018. aastal oli ta Palmeirasest laenul Brasiilia kõrgliiga klubis Atlético Paranaense. Samal aastal võitis ta klubiga Copa Sudamericana.

2020. aastal tegi Veiga Palmeiseses oma seni kõige edukama klubihooaja. Brasiilia kõrgliigas lõi ta sel hooajal 11 väravat, millega oli klubi suurim väravakütt. Samal hooajal võitis ta Palmeirasega São Paulo osariigi meistrivõistlused, Lõuna-Ameerika klubide sarja Copa Libertadorese ja Brasiilia karikavõistlused. Veiga valiti 2020. aasta Brasiilia karikavõistluste kõige parimaks mängijaks.

2021. aastal võitis ta Palmeirasega taas Copa Libertadorese. Finaalis alistati 2:1 Flamengo ning Veiga lõi selles mängus esimese värava. Samal hooajal valiti ta Copa Libertadorese hooaja sümboolesse koosseisu. Brasiilia kõrgliigas lõi Veiga 2021. aastal kümme väravat ja valiti ka Brasiilia kõrgliigas hooaja sümboolesse koosseisu.

## Saavutused
;Palmeiras
*Campeonato Paulista: 2020
*Copa Libertadores: 2020, 2021
*Copa do Brasil: 2020
;Athletico Paranaense
*Copa Sudamericana: 2018

## Viited
Jeruzalė

**Jeruzalė** on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Jeruzalė piirneb lõunas Baltupiaiega, edelas Fabijoniškėsega, loodes Visoriaiga, kirdes Santariškėsega ning idas Kalvarijose ja Trinapolisega.

Linnaosa idaosa jääb Verkiai regionaalparki. Osalt asub see Kalvarijose ajaloolisel kaitsealal, osalt aga Verkiai arhitektuurilisel kaitsealal.

Linnaosa populaarsemad kunstirajatised on Jeruzalė skulptuuride park, Regina Violeta Šimulynienė maja-galerii ja 2003. aastast tegutsev Jeruzalė galerii. Haridust annavad keskkool, Püha Joosepi vaimulik seminar ja riiklik energeetikakool. Jeruzalės on Kalvarijose kirik ja Jeruzalė kalmistu.

Jeruzalė küla kohta on esimesi teateid 17. sajandi teisest poolest. 1905. aastal asus sellel kohal Verkiai mõisa Jeruzalė karjamõis, kus oli 17 elanikku. 1930. aastal sai see taas küla staatuse. Aastal 1949 nimetati piirkond ümber Verkiaiks, kuna tauniti vana nimetuse religioosset tausta (tähendab leedu keeles Jeruusalemma). Selsamal aastal suleti ka Jeruzalė kirik. 1970. aastatel asuti kavandama skulptuuride väljakut, 1980. aastal hakati kunstnik Vladas Vildžiūnase initsiatiivil seda päriselt rajama. Aastail 1990–1997 rajati piirkonda punastest tellistest korterelamuid.

Osa linnaosast jääb Verkiai mõisa kaitsevööndisse, osa Kalvarijose kompleksi kaitsevööndisse. Muinsuskaitse all on maja aadressil Jeruzalės g. 9, Verkiai mõisa kontorihoone, kirik, dominiiklaste kloostrihoone ja kirikaed.

## Viited
Trinapolis

**Trinapolis**  on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Trinapolis piirneb kagus Žirmūnaiga, lõunas Baltupiaiga, läänes Jeruzalėga, põhjas Kalvarijosega, idas aga  üle Nerise Valakampiaiga.

Linnaosa asub Baltupise ehk Cedronase oja kaldal. Trinapolis jääb Verkiai regionaalparki ja Kalvarijose ajaloolisele kaitsealale.

Trinapolises asuvad Trinapolise kirik ja endine trinitariaanide klooster.  Aastal 1905 oli kloostrile kuulunud Trinapolise külas 11 elanikku.  Sealset kloostrikompleksi kasutati aastast 1846 õigeusu arhieireie suveresidentsina, aastast 1926 aga Vilniuse piiskoppide suveresidentsina. Aastal 1948 sealne kirik suleti, kloostrihoone võeti aga kasutusele haiglana. Aastal 1959 avati seal turismibaas. Aastast 1992 on sealne kompleks Vilniuse peapiiskoppide haldusalas, sealne kirik avati taas aastal 1997. 

Trinapolis jääb Kalvarijose kompleksi muinsuskaitsevööndisse. Muinsuskaitse all on sealne kirik ja kloostrihoone ning Kalvarijose ristitee  algus.
## Viited
Kalvarijos

**Kalvarijos** on Vilniuse linnaosa, mis asub linna põhjaosas Verkiai valla territooriumil. Kalvarijos piirneb lõunas Trinapolisega, läänes Jeruzalėga, põhjas Verkiaiga ja idas üle Nerise Valakampiaiga.

Kalvarijos jääb Verkiai regionaalparki ja Kalvarijose ajaloolisele kaitsealale. Seal asub Kalvarijose parkmets.

Kalvarijoses asub ristitee, mis kujutab Jeesuse viimast teekonda. Tegemist on Žemaičių Kalvarija analoogse kompleksi järel vanuselt teise analoogse kompleksiga Leedus.

Vene-Poola sõjas laastatud piirkond kuulus Verkiai mõisale. 1662. aastal eraldas Vilniuse kapiitel sinna Jeesuse teekonda Kolgata mäele kujutava kompleksi rajamiseks iga-aastase toetussumma. Ühtlasi said sealsed künkad nimeks Kolgata, Maarja, Siion ja Õlimägi. Esimene puidust kirik ja kabel püstitati sinna 1689. aastal. Aleksandras Kazimieras Sapiega initsiatiivil asuti ala edendama kui palverännakute piirkonda. 1688. aastal rajati sinna dominiiklaste klooster, mis asus piirkonna eest hoolitsema. Hiljem rajati teekonna algusse Trinapolises ka trinitariaanide klooster. 1675. aastal põles sealne kompleks maha, ent sinna asusid varssavi dominiiklased, kes püstitasid uued kivist kiriku- ja kloostrihooned. 1683. aastal valmis esimene kivist kabel.

Kokku valmis Kalvarijoses 22 kivist kabelit, sinna rajati seitse puidust väravat ja puidust sild. XVIII sajandil kuulus seal Verkiai mõisale 52 peret. Kalvarjose elanikud tegelesid kalapüügi, metsanduse ning seente ja marjade korjamisega, hoolitsedes ka mõisa vesiveski eest. 1905. aastal oli Kalvarijose külas (sisulisel kloostris) 9 elanikku. 1962. aastal sulgesid Nõukogude võimuorganid peaaegu kõik sealsed kabelid, järgmisel aastal lõhuti suletud kabelid maha. Säilis vaid neli kabelit. Aastail 1990–2002 rajati lõhutud kabelite asemele uued.

Kalvarijos jääb Kalvarijose kompleksi muinsuskaitsevööndisse. Muinsuskaitse all on sealne pansionaat, Kalvarijose kompleksi piirdemüür ja säilinud Kalvarijose ristitee kabelid.

## Viited
Tõrma (Kadrina)

**Tõrma** oli endine küla Kadrina kihelkonnas ja Kadrina vallas.

Koplimetsa, Tõrma ja Vanamõisa liideti 1977. aastal Ridakülaga.

Ridaküla on Põima tütarküla, mis kannab Ridaküla nime alates 1977. aastast.
Aleksandra Elbakjan

**Aleksandra Elbakjan** (vene keeles *Александра Асановна Элбакян*; sündinud 6. novembril 1988) on Kasahstanist pärit programmeerija ja tasuta teadusartiklite jagamise keskkonna Sci-Hub looja. Ta eelistab kodeerida PHP keele abil, kuid valdab ka HTML-i, JavaScripti, Linuxit, nginx-i ja mysql-i. Elbakjanil on bakalaureusekraad arvutitehnoloogias ning magistrikraad lingvistikas.

Ta on nimetanud Sci-Hubi kommunistlikuks projektiks ning öelnud, et armastab kommunismi ideaale, ehkki ei piirdu nende tõlgendamisel vaid marksistliku perspektiiviga. 2021. aastal ütles ta, et soovis "paar aastat tagasi" ühineda Venemaa Föderatsiooni Kommunistlik Partei või Venemaa Piraadi Parteiga, kuid ei saanud seda Vene kodakondsust omamata teha. 2012. aastal toetas ta Vladimir Putini poliitikat ja pidas end Vene patrioodiks.

2019. aasta detsembris teatas The Washington Post, et Ameerika Ühendriikide justiitsministeeriumii viib läbi juurdlust, uurimaks Elbakjani võimalikku koostööd Vene sõjaväeluure GRU-ga.

## Viited
Lauri Tankler

**Lauri Tankler** (sündinud 28. detsembril 1982) on eesti ajakirjanik ja riigiametnik.  

## Tegevus
Ta töötab 2023. aasta seisuga Riigi Infosüsteemi Ameti (RIA) teaduse ja arenduse koordinatsiooniosakonna juhatajana.

Varem on ta töötanud küljendajana, Eesti Päevalehe ajakirjanikuna ja olnud Eesti Rahvusringhäälingu korrespondent Ameerika Ühendriikides. Jätkanud USA poliitika vaatlusi hiljemgi, kommenteerib ta meedias selles piirkonnas toimuvat. 

Aastatel 2008–2011 õpetas ta Tartu Forseliuse gümnaasiumis inglise keelt ja meediat. Koos Eve Tisleriga on ta koostanud gümnaasiumi meediaõpiku "Meedia mõjutamine". 

## Viited
Triinu Kööba

**Triinu Kööba** (sündinud 25. detsembril 1990) on raamatupoe Puänt kaasasutaja. Lisaks on ta fotograaf ja võttepaiga kujundaja. 2021. aastal anti tema kaasautorlusel välja raamat "Armastus pärast ja teisi lugusid". Ta on 2016. aastal kaitsnud bakalaureusekraadi Eesti Kunstiakadeemias.

## Viited
Vladimir Tšurov

**Vladimir Jevgenjevitš Tšurov** (vene keeles Владимир Евгеньевич Чуров; 27. märts 1953 Leningrad (praegune Peterburi) – 22. märts 2023 Moskva) oli Venemaa kõrgem riigiametnik, Venemaa Keskvalimiskomisjoni esimees aastatel 2006–2017, president Vladimir Putini lähikondne.

## Elukäik ja tegevus
Ta sündis Leningradis mereväeohvitseri ja õpetlase Jevgeni Tšurovi ning filoloogi ja toimetaja Irina Tšurova (Brežneva) perekonnas. Emapoolsed esivanemad olid tsaariarmee kindralid.

1973. aastal lõpetas ta Leningradi Riikliku Ülikooli kaheaastase ajakirjanduskursuse ja 1977. aastal sama ülikooli füüsikateaduskonna. Aastatel 1977–1991 töötas ta erinevatel ametikohtadel Leningradi Riikliku Ülikooli lennundus- ja kosmoseseadmete disainibüroos Integraal. Aastatel 1982–1991 kuulus NLKP-sse.

1991. aastal asus ta tööle Peterburi linnavalitsuse välissuhete komiteesse, mille eesotsas oli Vladimir Putin, töötas viis aastat viimase alluvuses. Aastatel 1995–2003 oli ta nimetatud komitee esimehe asetäitja – Peterburi linnavalitsuse rahvusvahelise koostöö osakonna juhataja.

2003. aastal valiti ta parteituna Liberaaldemokraatliku Partei nimekirjas Riigiduuma liikmeks. Duumas kuulus ta liberaaldemokraatide fraktsiooni, jäädes samal ajal parteituks. 2004. aastal määrati ta Riigiduuma Sõltumatute Riikide Ühenduse ja kaasmaalastega suhtlemise komisjoni aseesimeheks.

27. märtsil 2007 valiti ta Venemaa Keskvalimiskomisjoni esimeheks, sellele ametikohale jäi ta kaheks ametiajaks kuni märtsini 2016.

Juunis 2016 nimetati ta Venemaa välisministeeriumi eriülesannetega suursaadikuks ülesandega jälgida valimisi välisriikides. 1. oktoobril 2019 nimetas Venemaa president ta erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks.

## Kriitika
Ta oli poliitilistelt vaadetelt monarhist. Ta lõi endast algusest peale imidži kui president Putinile lõpuni lojaalsest isikust. Oma ametiajal tegi ta mitmeid vastuolulisi avaldusi, mida tõlgendati kui tema valmisolekut kinnitada Putinile soodsaid valimistulemusi isegi siis, kui teatati laialdastest rikkumistest. 2011. aasta Venemaa Riigiduuma valimistel väitis Tšurov, et valimistel ei olnud võltsinguid, kuigi meedia teatas mitmest juhtumist, kui Venemaa Keskvalimiskomisjoni andmed erinesid valimisringkondade protokollidest. Üks aastatel 2011–2013 toimunud Venemaa meeleavalduste nõudmisi oli Tšurovi tagasiastumine.

## Viited
Reet Lubi

**Reet Lubi** (sündinud 12. mail 1979 Viljandis) on eesti raamatukogundustegelane, Viljandi Linnaraamatukogu direktor. 

Ta lõpetas 2000. aastal Viljandi Kultuurikolledži raamatukogunduse erialal, samuti Tallinna Ülikooli infoteaduse erialal, Tartu Ülikoolist on tal magistrikraad kultuurikorralduse alal. Ta on õppinud ka Viljandi Jakobsoni Koolis ja Mainori kõrgkoolis.

Koos Reet Sinimaaga andis ta 2011. aastal välja raamatu "Kirjanduslikud ekskursioonid". 

## Välislingid
* Kaie Mölter, "Saja riiulimeetri ja ülejäänud raamatukogu hoidja", Sakala, 1. märts 2025
* Kaja Kärner, "Reet Lubi: Eesti autorid on Viljandi lugejate lemmikud", ERR/Vikerraadio "Vikerhommik", 04.02.2024

## Viited
Nõunik

**Nõunik** on inimene, kellel on teatud alal tavalisest rohkem teadmisi. Üldiselt on nõunikul ka ristfunktsionaalne ja multidistsiplinaarne ekspertiis. Nõuniku töö sarnaneb rohkem mentori või teenäitaja tööle kui ühele ülesandele keskendunud konsultandi töö. Nõunik on tavaliselt juhtkonna liige, konsultandid täidavad funktsionaalsemaid ülesandeid.

## Välislingid
*
Riigi peaprokurör

**Riigi peaprokurör** on Eesti riigiametnik, kes juhib prokuratuuri. Ta esitab kord aastas justiitsministrile prokuratuuri tegevuse kohta aruande. Riigi peaprokurör esitab igal aastal Riigikogu põhiseaduskomisjonile ülevaate seadusega prokuratuurile pandud ülesannete täitmise kohta eelmisel kalendriaastal. Riigi peaprokuröri nimetab ametisse Vabariigi Valitsus justiitsministri ettepanekul, olles ära kuulanud Riigikogu õiguskomisjoni arvamuse. Üks ametiaeg kestab viis aastat. Riigi peaprokuröri ettepanekul nimetab justiitsminister ametisse juhtiva riigiprokuröri, riigiprokuröri ning juhtivprokuröri. 

Alates aprillist 2025 on riigi peaprokurör Astrid Asi.

## Riigi peaprokuröride loend
### Eesti Vabariigi Prokurör (1918–1920)

### Riigikohtu prokurör (1920–1940)

### Kohtupalati prokurör (1920–1940)

### Eesti Vabariigi Prokuratuuri peaprokurör (1991–1993)

### Riigi peaprokurör (1993–)

## Vaata ka
* Prokuratuur (Eesti)

## Viited
Kelli Ilisson

**Kelli Ilisson** (sündinud 14. veebruaril 1995) on Eesti riigiametnik. 

Ta on sotsiaalministeeriumi tööhõive osakonna nõunik ja Tartu Ülikooli külalislektor.

2020. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudis magistritöö "Vaimse tervise kogemuslugude jagamine: täisealiste noorte perspektiiv" ja sai magistrikraadi.

2015. aastal mängis ta Eesti naiste jalgpalli II liigas klubi Viljandi JK Tulevik naiskonnas.

## Viited
Pavel Borodin

**Pavel Borodin** (Павел Павлович Бородин; sündinud 25. oktoobril 1946 Šahhunja linnas Gorki oblastis on Venemaa kõrgem riigiametnik.

## Elukäik ja tegevus
1972 lõpetas Uljanovski Põllumajandusinstituudi ökonomistina, 1972–1973 raamatupidamise ja majandusstatistika õppejõud instituudis. 1973–1975 piirkonnaökonomist Ust-Nera külas Jakuutias. 1975 astus NLKP-sse. 1975–1979 ettevõtte Jakutgeologia kapitaalehituse osakonna juhataja, 1979–1980 peadirektori asetäitja. Alates 1980 Viljui rajooni (Jakuutia ANSV), hiljem Jakutski linna täitevkomitee esimees (1990–1993 linnapea). 1985 lõpetas Kõrgema Parteikooli Habarovskis.

Veebruarist 1993 oli ta Vene Föderatsiooni presidendi administratsiooni sotsiaal- ja tööstuse peavalitsuse juhataja esimene asetäitja, septembrist 1993 peavalitsuse ülem. 15. novembrist 1993 (ameti loomise hetkest) kuni 10. jaanuarini 2000 oli Venemaa presidendi haldusosakonna ülem. 26. jaanuarist 2000 kuni 2011. aastani Venemaa-Valgevene riikide liidu riigisekretär.

## Kriitika
Jaanuaris 2001 vahistati ta New Yorgi lennujaamas süüdistatuna rahapesus. Pääses aprillis 2001 vabadusse 5 miljoni Šveitsi frangi suuruse kautsjoni vastu, raha selleks eraldas Venemaa-Valgevene riigiliidu täitevkomitee. 2002. aastal loobuti süüdistusest Borodini vastu ja tagastati tema vabastamise eest tasutud kautsjon.

## Viited
Ene-Mai Luur

**Ene-Mai Luur** (sünninimi **Ene-Mai Vares**; 12. november 1942 – 6. august 2021) oli eesti keraamik ja portselanimaalija, alates 1977. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.

## Elukäik
Ta sündis Viljandis 1942. aastal Viljandi linavabriku elektriku Helmut Varese ja eesti keele õpetaja Maria Varese peres. 1964. aastast õppis ta Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituudis keraamikat. Pärast instituudi lõpetamist 1969. aastal asus ta kunstnikuna tööle Tallinna Kunstitoodete Kombinaadi ARS monumentaalkunsti ateljeesse.

## Looming
Näitustel osales ta alates 1970. aastast nii Eestis kui ka välismaal, sealhulgas aastatel 1979–1988 I–IV Baltimaade tarbekunstitriennaalidel Tallinnas. Tema isikunäitused toimusid 1978. aastal Tallinna Kunstisalongis, 1988. aastal Adamson-Ericu Muuseumis, 1991. aastal Haapsalu Linnagaleriis ja 1992. aastal Tallinna Raemuuseumis.

Aastatel 1970–1974 võttis ta osa NSV Liidu keraamikute loomingulise töörühma sümpoosionist Dzintaris Lätis ja 1992. aastal rahvusvahelisest portselanisümpoosionist Kaunases Leedus. Tema teoseid on Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi ja Eesti Kunstnike Liidu kunstikogus ning paljudes erakogudes.

## Isiklikku
Tema abikaasa August Luur oli ajakirjanik ning kirjastuse Kunst peatoimetaja ja direktor.

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Aleksandr Kolpakov

**Aleksandr Sergejevitš Kolpakov** (vene keeles *Александр Сергеевич Колпаков*; sündinud 25. mail 1967 Bašmakovo rajoonis Penza oblastis) on Venemaa kõrgem riigiametnik, 12. maist 2014 Venemaa presidendi administratsiooni haldusosakonna ülem.

## Elukäik ja tegevus
Peale ajateenistust KGB-le alluvas Kremli valveteenistuse polgus teenis KGB 9. osakonnas (valitsusasutuste kaitse), a-st 1992 Venemaa juhtkonna julgeoleku eest vastutavas Venemaa Föderaalses Valveteenistuses (FSO). Hiljem juhtis Venemaa presidendi julgeolekuteenistuse osakonda "V". 2013–2014 FSO informatsiooniteenistuse juhataja asetäitja. 12. maist 2014 Venemaa presidendi administratsiooni haldusosakonna ülem.