open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Püha Olga teenetemärk

**Püha Olga teenetemärk** () oli Venemaa keisririigi teenetemärk aastatel 1913–1917. See asutati . aastal Venemaa keisri Nikolai II käsul Romanovite dünastia 300. aastapäeva puhul. Seda määrati eriautasuks ainult naistele, "arvestades naiste teeneid avaliku ja ühiskondliku teenistuse eri areenidel, samuti töid ja tegusid nende naabrite heaks".

Seda anti välja ainult üks kord, enne kui Vene revolutsioon monarhia kukutas.

## Ajalugu
Autasu loodi Romanovite dünastia kolmesajandaks aastapäevaks 1913. aastal; hiljem nimetati see püha Olga auks, kes kuulutas Kiievi-Vene elanikele esmakordselt kristlust. See kiideti ametlikult heaks alles 11. juulil 1915. aastal.

Autasule kavatseti kirjutada Romanovite dünastia aastapäeva kuupäev ja aastad "21. veebruar, 1613–1913". Sellel oli kolm klassi: 

* Esimene klass – kuldse ja helesinise emailiga Bütsantsi rist, mida kanti valge lehvi külge riputatuna vasakul õlal.
* Teine klass – hõbedase ja helesinise emailiga Bütsantsi rist, mida kanti valge lehvi külge riputatuna vasakul õlal.
* Kolmas klass – väiksem, lihtne hõbedane Bütsantsi rist, mida kanti valge lehvi külge riputatuna vasakul õlal.

Plaani järgi pidi seda välja antama kaks korda aastas: 23. aprillil (keisrinna Aleksandra Fjodorovna sünnipäeval) ja 14. novembril (leskkeisrinna Maria Fjodorovna sünnipäeval).

Autasu kehtestamise regulatsioonid ja bürokraatlikud viivitused viisid selleni, et seda anti välja ainult üks kord (teine klass), I maailmasõja ajal. Kavaleriks oli Vera Nikolajevna Panajeva, kolonel Arkadi Aleksandrovitš Panajevi (1822–1889) lesk, kes oli sõjas kaotanud kolm poega. Ta sai eluaegset pensioni (3000 rubla). Ta suri 1923. aastal.

## Nimi
Kuigi märgi nime on tõlgitud kui "Püha Olga orden" (**'), ei antud sellele seda nime, selle asemel kandis see ametlikku nime "Püha Vürstinna Olga teenetemärk" (**').

## Seotud autasud
Praegu annab Moskva patriarhaat naiste teenetemärgina Püha Olga, apostlitega võrdse ordenit. Selle ordeni esimest klassi antakse ainult naistele, kes on riigipead. Esimese naisena pälvis autasu selles klassis Läti president Vaira Vīķe-Freiberga.

Ukraina asutas 1997. aastal Vürstinna Olha ordeni.

Kreeka kuningriik andis samuti välja Püha Olga ja Püha Sofia ordenit (neljas klassis).

## Vaata ka

* Püha Katariina orden
* Olga orden (Württemberg)

## Viited
Martin Vilismäe

**Martin Vilismäe** (sündinud 4. augustil 1989) on eesti orienteeruja ja kergejõustiklane (jooksja).

2014. aastal lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse eriala magistriõppe ja sai tehnikateaduste magistri kraadi.

Eesti meistrivõistlustel kergejõustikus on ta võitnud Sparta Spordiseltsi võistkonnas 4 × 1500 meetri teatejooksus 2025. aastal kulla ja 2022. ja 2024. aastal hõbeda ning 2018. aastal ekidenis pronksi.

Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus on ta võitnud pikal rajal pronksmedali 2024. aastal ning segateatesprindis SK Saue Tammed võistkonnas 2023. ja 2025. aastal pronksi.

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud meesvõistkondade arvestuses koos Mehis Muruga 2021. aastal Eestis Otepääl pronksi, 2023. aastal Soomes Pöytyäl hõbeda ja 2024. aastal Eestis Missos pronksi.

## Viited
BMW E9

**BMW E9** oli kupeekerega luksusauto, mida BMW tootis aastatel 1968–1975. Mudel on tuntud oma elegantse disaini ja heade tulemuste poolest mootorispordis.

## Ajalugu ja disain
BMW otsustas eduka Neue Klasse kupeevariandi 2000CS põhjal välja arendada kuuesilindrise versiooni, mis kasutaks uue lipulaeva 2800 (BMW E3) BMW M30 reaskuuest mootorit. E9 disainis BMW peadisainer Wilhelm Hofmeister koos Giovanni Michelottiga. Auto teljevahet ja pikkust suurendati, et teha ruumi ridakuuele mootorile. 

E9 disainis asendusid 2000CS-i ristkülikukujulised esituled nelja ümmarguse tulega ja laia esivõrega, mis sarnanes sedaanile E3. Luksusliku interjööri ja sarnase esiosa tõttu peetigi E9-t sisuliselt E3 kupeevariandiks. E9 kered toodeti Osnabrückis BMW alltöövõtja Karmanni tehases.

## Mudelid

### 2800 CS
Esimeseks E9 mudeliks oli 1968. aastal esitletud 2800 CS. See kasutas 2788 cm³ mootorit võimsusega 125 kW (170 hj). Auto hind oli 22 977 Saksa marka.

### 3.0 CS ja 3.0 CSi
Aprillis 1971 asendati 2800 CS mudeliga 3.0 CS, mille 2985 cm³ mootor arendas 132 kW (180 hj). Septembris lisandus kütuse sissepritsega variant 3.0 CSi, mille võimsus oli 147 kW (200 hj).

### 2.5 CS
Naftakriisi mõjul toodi 1974. aastal turule säästlikum baasmudel 2.5 CS. See kasutas 2494 cm³ mootorit võimsusega 110 kW (150 hj).

## 3.0 CSL
Vastuseks Porsche domineerimisele turismiautode võistlussarjades esitles BMW 1972. aastal homologatsioonimudelit **3.0 CSL**. Täht L tähistas sõna *leicht* (kerge). Kaalu alandamiseks kasutati õhemat terast ning alumiiniumist detaile (uksed, kapott), eemaldati heliisolatsioon ja klaasid asendati pleksiklaasiga.

Hilisemad 3.0 CSL versioonid said endale suurejoonelise aerodünaamikapaketi, mis sisaldas suurt tagatiiba, mistõttu sai auto hüüdnimeks **Batmobile**. Neid toodeti vaid 167 eksemplari.

## Mootorisport ja pärand
3.0 CSL saavutas võidusõiduradadel tohutu edu, võites Euroopa turismiautode võistlussarja (ETCC) kuus korda aastatel 1973 ja 1975–1979. 

BMW kaks esimest *Art Car*-i olid samuti 3.0 CSL-id: 1975. aastal Alexander Calderi ja 1976. aastal Frank Stella kujundatud autod osalesid Le Mansi 24 tunni sõidul.

## Toodanguarvud
Kokku toodeti seitsme aastaga 30 546 autot:

## Viited
Maret Kolsar

**Maret Kolsar** (neiupõlvenimega **Maret Tuha**; 17. jaanuar 1937 – 12. oktoober 2022, Jõgevamaa, Kodavere kihelkond, Pala vald) oli muusikapedagoog, dirigent ja laulukirjutaja, Põlvamaa kultuurielu edendaja. 

## Elukäik
Ta õppis kõigepealt Assikvere algkoolis, Pala Mittetäielikus Keskkoolis ja Tartu 3. Keskkoolis. Aastatel 1955–1961 õppis ta Tartu Muusikakoolis koorijuhtimist. 

Juba Tartu 3. Keskkooli õpilasena moodustas ta kaasõpilastest ansambli, kirjutas ise lugusid ja esines koolipidudel. Et ta veel nooti ei tundnud, aitas omaloomingu kirjapanekul teda laulmisõpetaja Elga Kliimand. Kliimandi toel ja soovitusel esitas Maret oma laulu "Emale" Eesti Heliloojate Liidule, kus teda kuulasid üle Juhan Simm ja Valdeko Viru. Juhan Simm olevat surunud kätt ja soovitanud muusika loomisega edasi tegeleda. 

Kodukülas asutas ta segakoori. Muusikakooli naasnult sai Maret koorijuhiks Tartu Peetri kirikus, kus ta töötas aastatel 1958–1961. 1961. aastal oli Maret Tartu Ülikooli naiskoori kontsertmeister. Samal aastal lõpetas ta ka Tartu Muusikakooli ja läks Põlvasse kultuurimaja kunstiliseks juhiks, kus hakkas dirigeerima meeskoori ja moodustas uued mees-, nais- ja segaansamblid. Kolsar oli aastaid ka naiskoori Mai abidirigent: 1961. ja 1971. aastal Regina Sokka, 2003.–2004. aastal Külli Lokko ja 2004.–2006. aastal Saidi Tammeoru kõrval.

Pärast pere loomist töötas Maret Kolsar alates 1972. aastast Põlva Lastemuusikakoolis üldklaveri- ja saateklassi õpetajana, Põlva Keskkoolis muusikaõpetajana ning juhatas ka Põlva kultuurimaja muusikakollektiive (mudilas-, laste-, poiste-, nais-, mees- ja segakoori, laulu- ja instrumentaalansambleid). Maakonna laulupidudel dirigeeris ta ühendkoore. Ta on viinud muusikateele nii mõnegi tuntud muusiku, näiteks endise Vanemuise ooperisolisti Tõnu Kattai.

## Looming
Maret Kolsar on loonud laule kooridele ja ansamblitele ning teinud lauluseadeid, ka on ta kirjutanud enamiku oma laulude sõnad. Põlvas on tuntuks saanud laul "Tule ikka Põlvasse". Tema jõululaul "Põhjala talveöö" on jõudnud ka Tallinna kooride repertuaari. 

### Maret Kolsari laule
* "Jalgratastel" 1951
* "Emale" 1953
* "Esimese koolipäeva hommikul" 1977
* "Kooli lõpetajale" 1978
* "Suvi, suvi"
* "Mõeldes pojale"
* "Seltsi valss"
* "Kus küll..."
* "Vaid ainus hetk"
* "Suve lõpul"

## Tunnustus
* Rinnamärk "Haridustöö eesrindlane"
* 2010 – Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind

## Viited
D-hepatiidi viirus

**D-hepatiidi viirus (HDV, Delta viirus)** on RNA viirus, mis kuulub *[[Kolmioviridae]]* sugukonda. HDV on ainulaadne selle poolest, et see väike viirus, läbimõõduga 35–36 nm, on kaetud B-hepatiidi viiruse (HBV) pinnavalkudega. HDV vajab HBV abi hepatotsüütidesse sisenemiseks, intrahepaatiliseks levikuks ja ülekandeks peremeesorganismide vahel.
 

## Avastamine
Esimene teadaanne D-hepatiidi viiruse kohta tehti aastal 1977. Viiruse avastanud Mario Rizzetto ja tema kolleegid uurisid B-hepatiiti nakatunud patsientide rühma, kellel oli eriti äge hepatiidi vorm. Viirust kirjeldati kui uut HBV tuuma antigeeni ja nimetati Delta antigeeniks (HDAg).

## Genoomi struktuur
Sõltuvalt genotüübist koosneb HDV genoom 1672–1697 ribonukleotiidist ning moodustab ühe ahelaga kovalentselt suletud negatiivse polaarsusega tsirkulaarse RNA molekuli, mis kodeerib D-hepatiidi antigeeni (HDAg).  Genoom on sarnane taimede viroidide genoomidele. 

## Virionid
HDV virioni diameeter on ca 36nm. Virionid koosnevad tsirkulaatsest RNA genoomist, mis asub ribonukleoproteiini kompleksis, ning seda ümbritsevast HBV membraanvalke sisaldavast endoplasmaatilisest retiikulumist saadud membraanist.

## HDV elutsükkel
HDV virion siseneb peremeesorganismi hepatotsüüdi retseptorite kaudu, selles protsessis mängivad olulist rolli viiruse ümbrisvalgud (HBsAg) viiruse ümber. 

Viirusosake siseneb HBV-ga nakatunud-rakku endotsütoosi kaudu ja viiruslik ribonukleoproteiinikompleks (RNP) vabaneb tsütoplasmas, mille järgneb RNP translokatsioon tuuma. HDV genoom vabaneb rakutuumas, kus seejärel toimuvad transkriptsioon RNA polümeraas II abil ja replikatsioon. 

Transkriptsiooni lõpus eksporditakse HDAg mRNA tsütoplasmasse, kus toimub HDAg (S-HDAg) väikese vormi süntees. Replikatsiooni esimeses etapis toimub HDV genoomsest RNA-st antigenoomilise RNA tootmine mallina. Pärast seda hakkab RNA polümeraas II  abil toimima uute genoomiliste RNA-de tootmine antigenoomisest RNAst. Antigenoomset RNA-d redigeerib ADAR1 ensüüm, mis pärsib S-HDAg stoppkoodonit. Redigeeritud antigenoomiline RNA muundatakse genoomseks RNA-ks, seejärel stimuleeritakse redigeeritud HDAg mRNA transkriptsiooni, mille tulemusel eksporditakse see tsütoplasmasse. Seal toimub HDAg suure vormi (L-HDAg) süntees.
Pärast seda toimub S-HDAg ja L-HDAg liikumine tuuma. Mõlemad HDAg vormid seostuvad hiljuti sünteesitud genoomse RNA-ga, moodustades uusi viiruse ribonukleoproteiine (RNP), mis seejärel eksporteeritakse tsütoplasmasse.

HDV ümbrise stabiilsus tagatakse endoplasmaatilisest retiikulumist saadud membraaniga. Viiruslikud RNP-d seonduvad L-HDAg kaudu HBsAg tsütosoolse osaga endoplasmaatilise retiikulumi pinnal, kutsudes seeläbi esile muutusi nende ümbruses. Uued viiruseosakesed kogunevad hepatotsüütide tsütoplasmasse, valmistudes levima peremeesorganismis. Uued HDV viiruseosakesed vabanevad hepatotsüütidest ning levivad vereringe kaudu nakatades teisi maksarakke.

## Tuvastamine
HDV-nakkust saab tuvastada HDV-vastaste antikehade (IgM ja IgG) testide abil, samuti RNA kvantitatiivse uuringu abil. Saadaval on mitme erineva firma testid, kuid nende tulemuste usaldusväärsus varieerub vahemikus 45–100%.

## Viited
Argument (keeleteadus)

**Argument** on predikaadi otsene alluv, mis on semantilisel ja süntaktilisel tasandil vajalik selle tähenduse väljendamiseks. Argumendid on predikaadi väljendatud tegevuse aktiivsed osalised. Need moodustavad predikaadi argumentstruktuuri, mida kutsutakse ka valentsiks. Tavaliselt on argumendid verbil, aga need võivad olla ka teistel predikaatidel, näiteks öeldistäitel. 

## Semantiline argument vs süntaktiline argument
On olemas nii süntaktilise kui ka semantilise tasandi argumendid. Semantiline argument on predikaadi väljendatava tegevuse osaline ja süntaktiline argument on lauseliige, millena seda semantilist argumenti lauses väljendatakse. 

Semantiliselt käsitletakse predikaati kui mingit tegevust ning argumente kui selle tegevuse aktiivseid osalisi. Need osalised avalduvad semantiliste rollidena (agent, patsient, kogeja, eesmärk jne). Näiteks väljendab verb *andma* andmise tegevust, mille osalised on andja (ehk agent), saaja ja see, mida antakse (ehk patsient). Kuigi semantlised argumendid on predikaadi tähenduse väljendamiseks kohustuslikud (sest ilma nende osalisteta tegevust ei toimu), võivad need olla lauses süntaktilise argumendina väljendamata. Näiteks nõuab verb *lõpetama* oma tähendusest tulenevalt tegevust, mis lõpetati, mida väljendatakse süntaktiliselt objektina. Lause *<nowiki/>'Ma ei lõpetanud.*' on aga ka objektita grammatiline, kui diskursuses on objekti varem mainitud. Mõnda tegevuse osalist ehk semantilist argumenti pole aga üldse võimalik süntaktiliselt väljendada. Selline on näiteks verbi *einestama* puhul see aine, mida süüakse:

# *Jasleen ja Sam einestasid.*
# **Jasleen ja Sam einestasid *'suurt rooga**.''

== Argument vs adjunkt ==
Süntaksi- ja semantikakäsitlustes eristatakse kahte tüüpi predikaadi alluvat: argumenti ja [[Adjunkt (keeleteadus)|adjunkti]]. Argumendid on sündmuse osalised, adjunktid aga iseloomustavad sündmuse asjaolusid. Kui argumendid on predikaadi kohustuslikud alluvad, mis tulenevad otseselt predikaadi tähendusest, siis adjunktid pole kunagi kohustuslikud, sest need võivad esineda praktiliselt iga predikaadiga. Adjunktid näitavad näiteks sündmuse toimumise aega, kohta, viisi, põhjust jms. Näiteks on lauses ’''Lisa kiitis eile last.''’ argumendid ''Lisa'' ja ''last'', ajamäärus ''eile'' on seevastu adjunkt. Siiski ei ole tüüpiliselt adjunktina esinevad semantilised rollid alati adjunktid, vaid on vahel ka argumendid. Näiteks verbi ''panema'' puhul on tavaliselt adjunkti rollis olev kohamäärus argument, sest kohta ei saa ''panema'' tähenduse tõttu lausest välja jätta:

# ''Beatrice pani ratta **kuuri*'.*
# **Beatrice pani ratta.*

Argumendi ja adjunkti eristusest saab mõelda kui skaalast, kus mõni roll on pigem argumendi-poole kaldu, mõni adjunkti poole ja mõni asub skaala keskel.

## Viited
Karvtutik

**Karvtutik** (*Orthotrichum diaphanum*) on samblaliik tutikuliste sugukonnas.

## Kirjeldus
See kasvab tihedate hallikate kuni 1 cm kõrguste padjanditena. Lehed lai-lantsetja või munaja alusega, ahenevad ühtlaselt ja lõpevad tipus pika hüaliinse, hambulise karvaga. Leheserv alusest peaaegu tipuni allapoole käändunud, tipus veidi saagjas. Rakud veidi paksenenud või peaaegu paksenemata kestadega, siledad, harvem ebaselgelt näsalised. Ühekojaline. Eoskupraid üsna harva. Kupar periheetsi-lehtede varjus, silinderjas, helekollane, ebaselgete pikitriipudega, kuivalt sile või veidi vaoline. Õhulõhed sukeldunud, laia avaga. Suuääris kaheli. Välishambaid 16, lantsetjad ja näsalised, sisehambad 16 näsalise rips-mena. Tanu paljas või hõredalt karvane. Eosed 16-18 µm, näsalised, valmivad kevadel või varasuvel. Vegetatiivne paljunemine pulgakujuliste või ovaalsete sigikehade abil, mis võivad vahel haruneda. Üksikute puude tüvedel, kividel. Väga haruldane, Põhja-Eestis.

## Identifitseerimine
Kasvab kuni 1 cm kõrguste kitsaste püstiste võrsete väikeste kimpudena, tavaliselt rohkete kapslitega. Lehed on 2,5–4 mm pikad ja kapslid 1,5 mm pikad. Küpsed kapslid on kaetud karvutu helerohelise kaliptraga, küpsed kapslid on aga helepruunid ning vanad ja kuivad veidi kortsulised. 16 helepruuni välist peristoomi hammast peegelduvad kuivades.

## Kasvukoht ja levitamine
Karvtutik on tuntud Põhja- ja Lõuna-Ameerikast, Euroopast, Aasia parasvöötme lääneosast, Makaroneesiast, Hawaiilt ning Põhja-, Ida- ja Lõuna-Aafrikast. Flora piirkonnas kogutakse seda liiki kõige sagedamini idaosa vabariigis ning Kapi ida-, kesk-, lõuna-, edela- ja loodepiirkonnas, kuid see on tuntud ka KwaZulu-Natalist ja Lõuna-Transvaali piirkonnast.

## Sarnased liigid
Segadus teiste Orthotrichumi liikidega on valge lehe tipu tõttu ebatõenäoline. Enamikul teistel karvaotsaga sammaldel on kapslid suhteliselt pikad, nii et segiajamine on tõenäoline ainult Schistidiumi liikidega. Need on tavaliselt kõrgemad, hargnenud, hargnenud taimed, millel on väike kaliptra, mis vaevalt kapslit katab, ja punased või oranžid peristoomhambad.

## Liigid

* *Orthotrichum pallens* Brid. — kahkjas tutik
* *Orthotrichum speciosum* Nees — tüvetutik
* *Orthotrichum rupestre* Schwaerg. — kaljututik
* *Orthotrichum anomalum* Hedw. – kivitutik

## Viited
Daciai

**Daciai** (žemaidi *Dacē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas.

Küla nimi tuleneb isikunimest Dacys.

## Elanikkond


* 48 (1902)
* 67 (1923)
* 47 (1959)
* 32 (1970)

* 12 (1979)
* 15 (1989)
* 5 (2001)
* 9 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Kalniškiai

**Kalniškiai** (žemaidi *Kalnėškē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Plinkšėse mets, ka jääb sinna osaliselt Plinkšėse biosfääri polügoon.

Küla nimi tuleneb mitmusevormis sõnast *kalnas*, mis tähendab mäge. Tõenäoliselt on põhjuseks see, et enne maaparandustöid oli piirkonnas palju künkaid.

Osaliselt jäävad külla Ketūnai küla piiril asuvad Kalniškiai muinaskalmed ehk Antanavičiuste kruusaauk.

## Elanikkond


* 134 (1902)
* 129 (1923)
* 117 (1959)
* 86 (1970)
* 49 (1979)

* 35 (1989)
* 30 (2001)
* 25 (2011)
* 17 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Plinkšės

**Plinkšės** (žemaidi *Plinkšē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Šerkšnėnai vallas.

Plinkšės asub merepinnast 130 meetri kõrgusel Plinkšėse järve kaldal. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Plinkšėse ümbruskond ja Plinkšėse mets, ka jääb sinna osaliselt Plinkšėse biosfääri polügoon. Osa külast jääb Plinkšėse maastikukaitsealale.

Külas on postkontor ja raamatukogu. 

Muinsuskaitse all on Plinkšėse mõisa hoonetekompleks, sealhulgas talli varemed, suur ja väike kontorihoone, häärber, meierei, park, jääkelder ja Konstantin Broel-Plateri haud.

## Ajalugu

Küla läks aastal 1717 Kuršėnai mõisa valdusse. XIII sajandi alguses oli sinna rajatud karjamõis. Aastal 1934 ostis Plinkšėse mõisa Leedu põllumajandusministeerium; sinna rajati põllumajanduskool. Aastal 1955 muudeti see põllumajandustehnikumiks, mis aastal 1977 suleti. 10. juunil 1945 toimus küla juures metsas lahing nõukogude vägede ja metsavendade vahel, kus langes kaheksa metsavenda. Aastal 1980 avati külas kaheksaklassiline kool (hiljem põhikool), mis suleti aastal 2011. Seejärel hakkas koolimajas tegutsema kohalik pensionäride selts.

## Elanikkond


* 94 (1902)
* 120 (1923)
* 281 (1959)
* 429 (1970)
* 379 (1979)

* 423 (1986)
* 488 (1989)
* 424 (2001)
* 348 (2011)
* 319 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
India linnade loend elanike arvude järjekorras

Siin on loetletud India linnad elanike arvude järjekorras. Indias on linnad tihti jagunenud mitme omavalitsuse vahel, seega võib tabelis esineda "linnasid linnades". Tabeli andmed pärinevad 2001. ja 2011. aasta rahvaloendustest.

## Vähemalt miljoni elanikuga linnad
Loendis on linnad suuri tiheasustusega asulaid kaasatud ei ole.

Loend põhineb vastavate omavalitsusüksuste, mitte tegelike linnapiirkondade rahvaarvul.

**Rasvases kirjas** on osariikide ja liiduterritooriumite pealinnad.

## Viited

## Välislingid
* Indian Census Office of the Registrar General & Census Commissioner, India (arhiiv)
Anu Allikvee

**Anu Allikvee** (7. mai 1960 – 20. jaanuar 2024) oli eesti kunstiajaloolane ja kuraator.

Ta lõpetas 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena.

Alates 1983. aastast töötas ta Eesti Kunstimuuseumis teadurina. Alates 2000. aastast oli ta Kadrioru kunstimuuseumi välisgraafika koguhoidja-kuraator.

## Looming
Ta keskendus oma varases uurimistöös baltisaksa kunstile, Kadrioru kunstimuuseumi loomisest alates tegeles peamiselt Lääne-Euroopa graafikaga.
### Kureeritud näitusi
* Unistuste arheoloogia. G. B. Piranesi (1720–1778) graafika. 13.12.2001 – 15.09.2002. Eesti Kunstimuuseum – Kadrioru kunstimuuseum.
*Pinge. Saksa ekspressionism Eesti Kunstimuuseumi kogust. 03.04. – 31.10.2010. Eesti Kunstimuuseum – Kadrioru kunstimuuseum.
**Vinum et panis*, veini ja leiva motiiv 16. – 20. sajandi kunstis.11.11.2011 – 11.03.2012. Kuraatorid Anu Allikvee ja Tiina-Mall Kreem. Eesti Kunstimuuseum – Kumu kunstimuuseum
**Lux aeterna*. Itaalia kunst Johannes Mikkeli kogust. 27.09.2014 – 01.03.2015. Eesti Kunstimuuseum – Mikkeli muuseum.
*Uuritsa, pintsli ja pliiatsiga. Vene 19.–20. sajandi graafika Eesti muuseumides. 03.09.2016 – 08.01.2017. Kuraatorid Mai Levin ja Anu Allikvee. Eesti Kunstimuuseum – Kadrioru kunstimuuseum.
*Alfred Rõude. Missiooniga kollektsionäär. 31.08.2019 – 01.03.2020. Eesti Kunstimuuseum – Mikkeli muuseum
*Alati meie kõrval. Kassid ja koerad 16.–19. sajandi kunstis. 26.09.2020 – 28.02.2021. Kuraatorid Anu Allikvee, Tiina-Mall Kreem, Anu Mänd (Tallinna Ülikool). Eesti Kunstimuuseum – Kadrioru kunstimuuseum
*Karl Morgenstern. Tartu õpetlase kunstikogu. 14.05.2022 – 21.08.2022 Kuraatorid Jaanika Anderson (Tartu Ülikooli kunstimuuseum), Anu Allikvee. Eesti Kunstimuuseum – Mikkeli muuseum 
*Karikatuuri isa. Daumier’ looming R. Paul Firnhaberi kogust. 04.11.2023 – 28.04.2024. Eesti Kunstimuuseum – Mikkeli muuseum.

## Liikmesus
*2002 Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühing
*2010 Baltisaksa Kultuuri Selts Eestis

## Viited

## Välislingid
*ETIS
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Medikopter 117

"**Medikopter 117**" (originaalpealkirjaga "Medicopter 117 – Jedes Leben Zählt") on Saksa ja Austria koostöös toodetud teleseriaal, mida edastavad RTL ja ORF. Selle esimene jagu "Der Kronzeuge" oli eetris 11. jaanuaril 1998.

Medikopter 117 on väljamõeldud päästekopter kusagil Saksa Alpides, mille meeskonnad päästavad ohus olevaid inimesi.

Päästjad jagati baasis kaheks meeskonnaks (meeskond A) ja (meeskond B), igas meeskonnas oli piloot, arst ja parameedik.
Jack Robinson

**Jack Robinson** (sündinud 1. septembril 1993 Warringtonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Sheffield United.

Ta alustas klubikarjääri Liverpoolis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 9. mail 2010 Inglismaa kõrgliigamängus Hull City vastu. 16 aasta ja 250 päeva vanuselt sai ta Liverpooli kõige nooremaks debütandiks. Kaks aastat hiljem tegi Robinsonist Liverpooli särgis veel nooremana debüüdi Jerome Sinclair. Pärast seda sai Robinson järgmise kolme hooaja jooksul Liverpooli meeskonnas kirja veel vaid kümme mängu, millest kaks Inglismaa kõrgliigas. Hooaja 2012/13 teises pooles oli ta laenul Inglismaa esiliigaklubis Wolverhampton Wanderers ja hooajal 2013/14 samuti esiliigas mängivas klubis Blackpool.

2014. aasta augustis sõlmis ta lepingu Queens Park Rangersiga, kuid läks seejärel kohe üheks hooajaks laenule Inglismaa esiliigaklubisse Huddersfield Town. Vigastuste tõttu sai Robinson Queen Park Rangersist lõpuks püsivalt mänguaega alles hooajal 2017/18.

2018. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Nottingham Forest. 2020. aasta jaanuaris siirdus ta Sheffield Unitedi.

Aastatel 2008–2014 mängis Robinson Inglismaa noortekoondistes.

## Viited

## Välislingid

* Jack Robinson Sheffield United FC kodulehel
Strawberry Panic!

**"Strawberry Panic!"** *('maasikapaanika'; jaapani keeles ストロベリー・パニック!)* on jaapani lühijuttude sari, mille autor on Sakurako Kimino. 

Lugu räägib teismelistest tüdrukutest, kes käivad kolmes omavahel seotud tütarlastekoolis, mis asuvad Astraea mäel. Läbivaks teemaks on tegelaste intiimsed lesbisuhted.

Lugude esimene illustraator oli Chitose Maki, hilisemaid väljaandeid illustreeris Namuchi Takumi.

Sarja "Strawberry Panic!" lugude põhjal on valminud samanimeline manga, anime ja arvutimäng.

## Viited
Inimestele patoloogilised mikroseened

Mikroseened on eukarüootsed heterotroofsed organismid, kes on peamiselt saprotroofid, mükoriisa seened või parasiidid. Miljonitest seeneliikidest vähesed täidavad teiste organismide nakatumiseks vajalikuid põhitingimusi, et omada parasiitset eluviisi. Veelgi vähem mikroseeni täidavad 4 põhitingimust, et nakatada inimesi: kõrge temperatuuritaluvus, võime tungida peremeesorganismi, inimkudede lüüsimine ja resistentsus inimese immuunsüsteemi vastu. Tervetel inimestel on kehasisesed seenhaigused haruldased, kuna meil on kõrgelt arenenud immuunsüsteem, mis on pidevalt seentega kokku puutunud. Enamik seeni, kes on võimelised inimkeha keskkonna tingimustes elutseda, ei suuda immuunkompetentse inimese fagotsüütidele, spetsiifilistele antikehadele ja T-lümfotsüüdidele vastupanu tekitada. Terveid inimesi nakatavad seened pühendavad suure osa oma füsioloogiast ja energiast, et immuunsüsteemile märkamätuks jääda või sellele vastu seista, ning selle tõttu ei ole tavaliselt eluohtlikud. Küllaga immuunpuudulikkusega inimestel esineb seenhaigusi sageli, mis võivad eluohtlikud olla. 

Inimeste seenhaigusi nimetatakse mükoosideks ja enamik neist, kes nakatavad inimesi ei ole obligatoorsed patogeenid, vaid pigem seened, kes on levinud muudes tingimustes, ning kasutavad ära olukordi, kus peremeesorganismi kaitsevõime on mõnes kohas nõrgenenud. Inimeste ja koduloomade haigusi põhjustavaid seenpatogeene on umbes 135 ning inimestel põhjustab haigusi vaid umbes 60 seeneliiki; neist umbes 30 põhjustavad naha pindmisi infektsioone ja umbes 30 subkutaanseid, lümfi- või süsteemseid infektsioone. 

## Viited
John Wood

**John Wood** on mitme tuntud inimese nimi:

***[[John Wood vanem]]** (1704–1754) oli inglise arhitekt;
***[[John Wood noorem]]** (1728–1782) oli inglise arhitekt;
***[[John Wood (maadeavastaja)|John Wood]]** (1812–1871) oli šoti maadeavastaja;
***[[John Wood (inglise näitleja)|John Wood]]** (1930–2011) oli inglise filminäitleja;
***[[John Wood (luuletaja)|John Wood]]** (1947–2022) oli Ameerika Ühendriikide luuletaja;
***[[John Wood (aerutaja)|John Wood]]** (1950–2013) oli Kanada aerutaja;

## Vaata ka
*St John's Wood
Käär

**Käär** on eesti perekonnanimi.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Käär 319 inimesel: 154 mehel ja 165 naisel. Perekonnanimede levikult oli Käär meeste puhul 444. kohal ja naiste puhul 443. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Käär vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,98. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 27,66 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Eesti eri maakondade 24 kihelkonna 31 mõisavallas nimeks Kaer, Kaehr, Käer, Kähr, Kär ja Käär (hiljem normaliseeriti nimeks Käär).  

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Käär 1936. aastal kasutusele isiku poolt, kes kandis varem nime Korotshenko.	

## Nime kandjaid
*Harri Käär, eesti soojusenergeetik, tehnikateadlane, professor ja akadeemik (1944–1997)
*Leonhard Käär, Eesti poliitik (1904–1963) 

## Viited

## Välislingid
*
Kaus

**Kaus** on perekonnanimi.

Saksamaal oli perekonnanime Kaus kandjaid 2014. aastal üle 2000 isiku. Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi isikuid üle 1200 ja Kanadas ligi 300.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaus 101 inimesel: 46 mehel ja 55 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaus meeste puhul 2335. kohal ja naiste puhul 2078. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Kaus vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,38. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 6,78 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Kirbla,  Märjamaa ja Reigi kihelkondades; Võrumaal Urvaste ja Rõuge kihelkonnas; Harjumaal Kose kihelkonnas; Pärnumaal Halliste kihelkonnas; Järvamaal Türi ja Järva-Jaani kihelkonnas ning Saaremaal Jämaja kihelkonnas erinevates mõisavaldades 11 korral nimeks Kaus. 

## Nime kandjaid
*Jan Kaus, eesti kirjanik (1971–)

## Viited

## Välislingid
*
Luigas

**Luigas** on eesti perekonnanimi. Luigas tähendab läänemurdes sängi, magamisaset.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luigas 29 inimesel: 16 mehel ja 13 naisel. Perekonnanimede levikult oli Luigas meeste puhul 7975. kohal ja naiste puhul 10579. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Luigas vanuserühmas 65–69, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,56. Perekonnanime Luigas kandja oli keskmiselt 39 aasta vanune.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Virumaal Lüganuse kihelkonnas Aa mõisavallas nimeks Luigas. 

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Luigas 1937. aastal Jõhvis kasutusele isiku poolt, kes kandis varem nime Lauringson.	

## Nime kandjaid
*Eva Luigas, eesti administraator, ajakirjanduse toimetaja (1964–)
*Inara Luigas, eesti poliitik (1959–) 
*Leopold Luigas, eesti kohtunik (1898–1953)

## Viited

## Välislingid
*
Józef Mackiewicz

**Józef Mackiewicz** (1. aprill 1902 Peterburi – 31. jaanuar 1985 München) oli poola kirjanik ja publitsist. Ta elas ja töötas mõnda aega Vilniuses.

Tema Poola aadliperekonnast pärit isa oli Peterburi veiniimpordi ettevõtte Fochts i kompanija direktor ja kaasomanik. Ema Maria on pärit Krakovist. Aastal 1907 kolis perekond Mackievičius Vilniusesse, kus ta kolm aastat hiljem asus õppima klassikalisse gümnaasiumisse.

17-aastaselt osales ta vabatahtlikult Nõukogude-Poola sõjas. Pärast sõda, ilma küpsuseksameid tegemata, asus ta õppima Varssavi ülikooli loodusteaduskonnas, mis jäi lõpetamata. Seejärel õppis ta Vilniuses poolakeelses Stefan Batory ülikoolis.

Tema esimesed artiklid ilmusid 1930. aastate alguses. Aastatel 1923–1939 töötas ta Vilniuses väljaantavas ajakirjas Słowo (eesti keeles 'sõna'), mille juhtiv toimetaja oli tema vanem vend Stanisław Mackiewicz. 1924. aastal abiellus ta õpetaja Antonina Kopanskaga (kellega sündis tütar Halina), kuid abielu lahutati mõne aasta pärast. Seejärel oli tal lühike suhe Wanda Zylowskaga (kes suri sõja ajal). Temaga oli tal tütar Idalia, kes elas Vilniuses kuni oma surmani 1998. aastal. (Idalia poeg on Leedu kodanik). 1939. aastast oli tema elukaaslane Barbora Toporska, kes töötas ajakirjas Słowo (tal polnud temaga lapsi). Barbora ja Juzef abiellusid aga alles 1973. aastal, pärast A. Kopanska surma.

1936. aastal ilmus tema jutukogu „16. między trzecia i siódmą" ("16. kolmanda ja seitsmenda vahel") ning 1938. aastal "Bunt rojstów" ("Rabade mäss"), milles ilmusid teated ajakirjast Słowo. Samal aastal, protesteerides valitsuse poliitika vastu, pöördus ta õigeusku.

Pärast Nõukogude Liidu sissetungi Poolasse põgenes ta Kaunasesse, kuid 1939. a novembris, kui Leedu sai tagasi Vilniuse territooriumi, naasis ta ja andis välja ühe kolmest Vilniuses ilmuvast poolakeelsest ajalehest Gazeta Codzienna ('päevaleht').

Mais 1940 võttis Leedu valitsus temalt õiguse oma tekste avaldada ja kui 15. juunil 1940 Vilnius langes taas nõukogude võimu alla, töötas ta puuraiuja ja voorimehena.

Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahelise sõja alguses 1941. a. juunis pakkus Saksamaa talle ajakirja poola keeles toimetada, kuid ta keeldus sellest kategooriliselt. Ajavahemikul juulist oktoobrini 1941 avaldas ta Goniec Codziennys (Saksa okupatsioonivõimude ajakiri poola keeles) seitse kommunismivastast artiklit ja kirjutas end alla initsiaalidega J.M. Ta elas edasi koos Toporskaga Czarny Boris, teenides elatist asjade müümise ja juhutööde tegemisega; puuduvad andmed tema võimaliku seotuse kohta ei koostöös okupatsioonivõimude ega Poola põrandaalustega.
Vladimir Wiedemann

**Vladimir Wiedemann** (vene keeles Владимир Владимирович Видеманн; sündinud 4. veebruaril 1955 Tallinnas) on vene kirjanik ja ajakirjanik.

1977. aastal lõpetas Wiedemann Tallinna pedagoogilise instituudi vene keele ja kirjanduse erialal.

1987. aastal emigreerus Nõukogude Liidust Colombiasse.

Wiedemanni autobiograafilise raamatu "Tundmatu liit" järgi tehti 2017. aastal Eesti-Soome-Saksamaa dokumentaalfilm "Nõukogude hipid".

## Teosed
### Eesti keeles

* "Tundmatu liit. Hipid – müstikud – dissidendid. Nõukogude Liidu 20 viimast aastat insaideri pilguga. Mälestusi 1968+1991", Tänapäev, Tallinn, 2019, ISBN 978-9949-85-509-4
* "Püha kaljukitse radadel. Nõukogude hipide rännakud Kesk-Aasias". Petrone Print, Tartu 2013, ISBN 978-9949-511-36-5
* "Maagide kool. Eesti okultne underground", HOT Press, Tartu 2008. ISBN 978-9985-9857-7-9

## Viited
Edgar Ié

**Edgar Miguel Ié** (sündinud 1. mail 1994 Bissaus) on Guinea-Bissau jalgpallur, kes mängib kaitsjana Türgi kõrgliigaklubis İstanbul Başakşehir ja Guinea-Bissau jalgpallikoondises. 

Jalgpallitreeninguid alustas Ié Guinea-Bissaus. 2007. aastal liitus ta Portugali klubiga Oeiras ja aasta hiljem Lissaboni Sportingu noortesüsteemiga. 2012. aastal liitus ta Hispaania suurklubiga FC Barcelona ning asus mängima Barcelona reservmeeskonnas Hispaania esiliigas. Ainsal korral mängis ta Barcelona põhimeeskonnas 3. detsembril 2014, kui Hispaania karikavõistlustel kohtuti SD Huescaga.

2015. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Villarrealiga, kuid ta sai mänguaega ainult Villarreali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas.

2016. aasta detsembris naasis ta Portugali ja sõlmis lepingu Belenensesega. Seal mängis ta vaid hooaja lõpuni.

2017. aasta juulis siirdus Ié Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Lille. Üleminekusumma oli kolm miljonit eurot. Sellega sai ta kõige kallimaks mängijaks, kes on Belenensesest teise klubisse siirdunud mängijaks.
 Hooajal 2017/18 kuulus Ié kindlalt Lille'i põhikoosseisu, kuid hooaja 2018/19 teises pooles läks ta laenule teise Prantsusmaa kõrgliigaklubisse, FC Nantes.

2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Türgi kõrgliigaklubiga Trabzonspor. Samal ajal siirdus Trabzonsporist Lille'i Yusuf Yazıcı. Hooajal 2019/20 oli Ié Trabzonsporist laenul Hollandi kõrgliigaklubis Feyenoord. Pärast seda mängis Trabzonspori meeskonnas kaks hooaega. Ta kuulus Trabzonspori meeskonda, mis võitis 2020. aasta Türgi karikavõistlused. 2023. aasta jaanuaris sõlmis ta pooleteise aasta pikkuse lepingu İstanbul Başakşehiriga.

Aastatel 2012–2016 mängis Ié Portugali noortekoondistes, sealhulgas kuulus ta Portugali võistkonda 2016. aasta suveolümpiamängudel. Ainsal korral mängis ta Portugali jalgpallikoondises 10. novembril 2017, kui sõprusmängus kohtuti Saudi Araabiaga. 2021. aastal otsustas Ié oma sünniriigi kasuks. Guinea-Bissau koondises tegi ta lõpuks debüüdi 14. juunil 2023 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus São Tomé ja Príncipe vastu. Ta kuulus Guinea-Bissau koondisse 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

## Viited
Cotylidia

***Cotylidia*** on kandseente perekond.

## Liike
**[[Cotylidia pannosa]]*
**[[Cotylidia undulata]]*

## Välislingid
*
Antoine Semenyo

**Antoine Serlom Semenyo** (sündinud 7. jaanuaril 2000 Chelseas) on Inglismaal sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsja või ründajana Inglismaa Premier League'i klubis Bournemouth ja Ghana jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Bristol Citys. Selle põhimeeskonnas debüteeris ta Inglismaa esiliigas hooaja 2017/18 viimases mängus Sheffield Unitedi vastu. Enne seda oli ta hooaja 2017/18 teises pooles olnud laenul Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubis Bath City. Hooaja 2018/19 esimeses pooles oli Semenyo Bristol Cityst laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Newport County ja hooaja 2019/20 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Sunderland. Püsivalt hakkas Semenyo Bristol City põhimeeskonnas mängima hooajal 2020/21. 13. märtsil 2021 lõi ta mängus Birmingham City vastu oma esimese värava Inglismaa esiliigas. Hooajal 2021/22 lõi ta Inglismaa esiliigas kaheksa väravat ning valiti Bristol City hooaja parimaks noormängijaks.

2023. aasta jaanuaris siirdus ta 10 miljoni naelsterlingi eest Bournemoutih, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 30. aprillil 2023 mängus Leeds Unitedi vastu.

Ghana jalgpallikoondises debüteeris Semenyo 1. juunil 2022 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Madagaskari vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 17. novembril sõprusmängus Šveitsi vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

## Viited

## Välislingid
* Profiil AFC Bournemouthi kodulehel
* "Antoine Semenyo: ‘I’ve watched Afcon all my life – it is bragging rights’". theguardian.com. 13.1.2024.
Joseph Paintsil

**Joseph Paintsil** (sündinud 1. veebruaril 1998 Accras) on Ghana jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või vasaku äärepoolkaitsjana Major League Socceri (MLS) klubis LA Galaxy ja Ghana jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Ghana klubis Tema Youth. 2017. aastal lõi Paintsil Ghana kõrgliigas kümme väravat.

Hooajal 2017/18 mängis Paintsil Ungari kõrgliigaklubis Ferencvárosi ning lõi 25 mänguga kümme väravat.

2018. aasta juulis liitus ta Belgia kõrgliigaklubiGA Genk. Belgia kõrgliigas lõi ta kaks esimest väravat 7. oktoobril 2018 mängus Genti vastu. Hooaja lõpus tuli ta Genkiga Belgia meistriks. Hooajal 2021/22 oli ta Genkist laenul Türgi kõrgliigaklubis Ankaragücü, kus lõi 11 väravat. Hooajal 2022/23 tegi Paintsil silmapaistva hooaja Belgia kõrgliigas, kui lõi 17 väravat, millega oli liigas paremuselt viies väravalööja.

2024. aasta veebruaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu LA Galaxyga.

Ghana jalgpallikoondises tegi Paintsil debüüdi 25. mail 2017 sõprusmängus Benini vastu. Uuesti pääses ta Ghana koondisse ligi viis aastat hiljem. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2022. ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Tema vanem vend Seth Paintsil on samuti jalgpallur.

## Saavutused
;Genk
*Belgia kõrgliga: 2018–19
*Belgia superkarikas: 2019

## Viited
Denis Odoi

**Denis Frimpong Odoi** (sündinud 27. mail 1988 Leuvenis) on Belgias sündinud Ghana jalgpallur, kes mängib kaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Club Brugge ja Ghana jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Oud-Heverlee Leuven, mille meeskonnas debüteeris ta 2007. aastal. Hiljem on ta mänginud veel neljas Belgia klubis: Sint-Truidense (2009–2011), Anderlecht (2011–2013), Lokeren (2013–2016) ja Club Brugge (alates 2022. aastast).

Inglismaa klubi Fulham on ainus klubi, kus Odoi on väljaspool Belgiat mänginud. Seal mängis ta aastatel 2016–2022 kokku viis ja pool hooaega, neist kahel hooajal Inglismaa kõrgliigas.

Odoi mängis Belgia kuni 20- ja kuni 21-aastaste koondistes. Ainsal korral mängis ta Belgia jalgpallikoondises 25. mail 2012, kui kohtuti Montenegroga. 2018. aastal otsustas ta Ghana jalgpallikoondise kasuks. Ghana jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 25. märtsil 2022 MM-i valikmängus Nigeeria vastu. Ta on kuulunud Ghana koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Tema ema on belglanna ja isa Ghana päritolu.

## Saavutused
;Anderlecht
*Belgia kõrgliiga: 2011–12, 2012–13
*Belgia superkarikas: 2012
;Lokeren
*Belgia karikas: 2013–14
;Fulham
*EFL Championship: 2021–22
;Club Brugge
*Belgia kõrgliiga: 2021–22
*Belgia superkarikas: 2022

## Viited
Iraagi sissetung Kuveiti

:*"Sissetung Kuveiti" suunab siia. Teiste kasutuste kohta vaata artiklit [[Kuveidiga seotud sõdade loend]].*

**Iraagi sissetung Kuveiti** algas 2. augustil 1990, koos sellega algas ka lahesõda. Iraak alistas Kuveidi 4. augustiks ning sellele järgnes seitse kuud kestnud okupatsioon. Rahvusvaheline kogukond mõistis agressiooni hukka ning ÜRO Julgeolekunõukogu võttis Iraagi heidutamiseks vastu mitmeid resolutsioone, mis soovitud vilju ei kandnud. Alguses panid okupatsioonivõimud Kuveidi aladel võimule nukuvalitsuse, 28. augustil annekteeris Iraak kogu Kuveidi. Põhja-Kuveidist sai Saddamiyat al-Mitla' piirkond ning see liideti suurema Iraagi Basra kubernerkonnaga, Lõuna-Kuveidist tehti Kuveidi kubernerkond. Novembris 1990 võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni 678, millega anti Iraagile vägede väljaviimiseks aega 15. jaanuarini 1991. Kuna Iraak ultimaatumile ei reageerinud, andis ÜRO Julgeolekunõukogu loa Ameerika Ühendriikide poolt juhitud rahvusvahelise koalitsiooni loomiseks.

Iraak ignoreeris ÜRO Julgeolekunõukogu poolt seatud tähtpäeva ning koalitsiooniväed asusid jõudu kasutama, 17. jaanuaril 1991 algasid õhulöögid. Õhulöögid jätkusid järgmise kuu jooksul, Iraak korraldas vastukaaluks raketirünnaku Iisraelile lootuses, et koalitsiooni moslemiriigid tema poolele asuvad. Raketirünnak koalitsiooni ei kõigutanud ning 23. veebruaril 1991 algas koalitsiooni maavägede sissetung nii okupeeritud Kuveidi aladele kui osaliselt ka Iraaki. Taganevad Iraagi väed süütasid üle 700 Kuveidi naftapuurkaevu, kuid ka see ei pannud koalitsioonivägesid seisma. Iraagi sõjavägi oli 28. veebruariks 1991 lüüa saanud ning Kuveit iseseisvuse taastanud.

Sissetungi orkestreerinud Iraagi võimude tegelikud kavatsused ei ole teada, eksperdid on välja toonud mitu teooriat. Üks võimalik põhjus oli suutmatus tagasi maksta Iraani-Iraagi sõja ajal Kuveidilt võetud 14 miljardi $ suurust laenu. Selle teooria kasuks räägib tõsiasi, et Kuveidi suurenenud toodang hoidis Iraagi sissetulekuid vaos. Kuveit tootis rohkem naftat kui OPEC-i riigid kokku leppinud olid ning põhjustas sellega rahvusvahelise turu languse. Iraak tõlgendas Kuveidi valitsuse käitumist agressioonina Iraagi majanduse vastu. Lisaks süüdistas Iraak 1990. aasta alguses Kuveiti piiri alt nafta varastamises. Samas on hiljem selgunud, et Şaddām Ḩusayn oli selleks ajaks juba Kuveiti tungimise plaanid teinud.

## Vaata ka
* Operatsioon Vantage
* Airlift (film)
* ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon 660
* Nayirahi tunnistus

## Viited
Silva Pijon

**Silva Pijon** (sündinud 13. aprillil 1995) on eesti näitleja.

Silva Pijon on lõpetanud 2011. aastal Rõuge Põhikooli, 2014. aastal Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi ja 2019. aastal Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teatrikunsti õppekava näitleja erialal (12. lend). 

Alates 2019. aastast on ta töötanud vabakutselise näitlejana. Ta on Eesti Näitlejate Liidu liige.

## Looming
Ta on mänginud mängufilmides "Tõde ja õigus", "Vee peal" ja "Apteeker Melchior. Viirastus" ning telesarjas "Von Fock".

### Teatrirolle
* Ann, Glumndal – "Gulliveri reisid" (2018, NUKU teater)
* Mitu rolli – "Dekameron" (2019, VAT Teater)
* Ludis – "100 M More" (2019, Tartu Uus Teater)
* Brigitta – "Tuhkatriinu" (2019, Ugala teater)
* Mitu rolli – "Tähemängud ja mängutähed" (2020, Särevi Teatrituba)
* Leegi – "Sitsi silentium" (2021, Misanzen)
* Mitu rolli – "Woke & Vihane" (2022, VAT Teater)
* Osatäitja – "Lilli" (2023, Must Kast)
* Sõbranna – "Mets" (2023, Kellerteater)
* Ülle-Õie – "Läbi Linna: Ülejõe" (2023, rännaklavastus Tartus)
* Üks Mina – "Hing kurgus" (2024, Must Kast)
* Mitu rolli – "Ühiskondlikult kahjulik element" (2024, Vaba Lava)
* "Tükk maad" (2025, Must Kast)
* "Stseenid!…" (2025, Must Kast)
* "Jäljed meie vahel" (2025, Must Kast)

## Tunnustus
* 2021 – Kristi ja Siim Kallase fondi stipendium (Balti Manufaktuuri töölisnaiste koondportree Leegi Laanejõe rolli eest teatriühenduse Misanzen lavastuses "Sitsi Silentium") 

## Viited

## Välislingid
*
*Silva Pijon Eesti Filmi Andmebaasis
Vambola Kurg

**Vambola Kurg** (27. juuli 1898 Tartu – 22. september 1981 Tartu) oli eesti näitleja.

Vambola Kurg oli pärit äriteenija perekonnast. Ta lõpetas 1915. aastal Tartu linnakooli. Töötas aastatel 1918–1959 näitlejana Vanemuises, osales lavastustes ka hiljem.

Ta on mänginud mängufilmides "Noored kotkad" (1927) ja "Vahva sõdur Joosep Toots" (1930) ning vaatefilmis "Kas tunned maad ..." (1931).

## Viited

## Välislingid
*
*Vambola Kurg Eesti filmi andmebaasis
Ethan Katzberg

**Ethan Katzberg** (sündinud 5. aprillil 2002 Nanaimos) on Kanada vasaraheitja, maailmameister.

Katzberg alustas vasaraheitetreeningutega 14-aastaselt oma isa Bernie juhendamisel.

Ta tegi täiskasvanute tiitlivõistluste debüüdi 2022. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel, kui võitis isikliku rekordiga 76.36 inglase Nick Milleri järel hõbemedali.

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis Katzberg Kanada rekordiga 81.25 Wojciech Nowicki ja Bence Halászi ees kuldmedali. Sellega sai temast noorim vasaraheite maailmameister ja maailmameistrivõistluste medalist. Katzbergi isiklik rekord enne maailmameistrivõistlusi oli 78.73. Lisaks enam kui kahe ja poole meetrisele isikliku rekordi parandusele olid nii kvalifikatsioonis kui ka finaalis kõik tema mõõtmisele läinud heited varasemast rekordist paremad. Novembris võitis ta kuldmedali Panameerika mängudel Santiagos, püstitades 80.96-ga võistluste rekordi.

2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli Katzberg olümpiavõitjaks esimesel katsel heidetud 84.12-ga. Finaalis suutis ta ainsana heita üle 80 meetri ja ta edestas hõbemedali võitnud Bence Halászit enam kui nelja meetriga. Olümpiamängude lõputseremoonial kandis ta koos ujuja Summer McIntoshiga Kanada lippu.

Katzbergi isiklik rekord on 2024. aastal Nairobis heidetud **84.38**. See on ka Põhja-Ameerika rekord.

## Viited

## Välislingid

*
Reväär

**Reväär** on rõivaeseme hõlma tagasipööratud ülaosa või muu käänis. Iseäranis kasutatakse seda ametlike rõivaste ja ülikondade juures.

## Viited
Mohamed Bayo

**Mohamed Bayo** (sündinud 4. juunil 1998 Clermont-Ferrand's) on Prantsusmaal sündinud Guinea jalgpallur, kes mängib ründajana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Le Havre ja Guinea jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Clermont Foot. Hooajal 2018/19 debüteeris ta Clermont' põhimeeskonnas Prantsusmaa esiliigas. Sama hooaja teises pooles läks ta laenule Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Dunkerque, kuhu jäi laenule ka järgmiseks hooajaks.

Hooajal 2020/21 lõi Bayo Clermont's mängides Prantsusmaa esiliigas 22 väravat ning aitas klubil esimest korda Prantsusmaa kõrgliigasse jõuda. Hooajal 2020/21 oli ta esiliigas ka suurim väravakütt ning valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu. 8. augustil 2021 lõi Bayo mängus Bordeaux' vastu Clermont' esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas. Hooajal 2021/22 lõi Bayo Prantsusmaa kõrgliigas 14 väravat, millega oli liigas paremuselt kaheksas väravalööja. 

2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Lille. Hooajal 2022/23 jäi Bayo arvele Prantsusmaa kõrgliigas neli väravat. 2023. aasta septembris läks ta Lille'ist laenule Le Havre'i.

Guinea jalgpallikoondises tegi Bayo debüüdi 24. märtsil 2021 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Mali vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma kolmandas koondisemängus 6. oktoobril 2021 MM-i valikmängus Sudaani vastu. 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Kameruni vastu.

## Viited
Vietnami Keisririik

**Vietnami Keisririik** (vietnami keeles *Đế quốc Việt Nam*, jaapani keeles ベトナム帝国, *Betonamu Teikoku*) oli 1945. aasta 11. märtsist kuni 25. augustini eksisteerinud Jaapani Keisririigi marionettriik Kagu-Aasias. Riik koosnes endiste Prantsuse Indohiina protektoraatide Annami ja Tonkini alla kuulunud aladest.

Teise maailmasõja käigus, pärast Prantsusmaa alistumist ja Vichy valitsuse sisseseadmist, haarasid Prantsuse Indohiinas võimu jaapanlased. Ehkki esialgu valitsesid nad Vichy režiimi kohalike administraatorite kaudu, võtsid nad Prantsusmaa vabastamise järel avaliku riigipöördega võimu üle. Püüdes võita vietnamlaste toetust, lubasid jaapanlased neil Vietnami aladel moodustada omavalitsuslik riik. 11. märtsil luges keiser Bảo Đại ette jaapanlaste suunamisel koostatud iseseisvusproklomatsiooni.

Augustirevolutsiooni käigus langes riik üha rohkem kommunistliku Viet Minhi liikumise kätte. Olukorda muutis raskemaks Jaapani lüüasaamine liitlasvägedelt. 23. augustil võeti üle pealinn Huế, kaks päeva hiljem loobus keiser troonist ja Saigonis anti võim täielikult üle kommunistidele.
Paul Maivel

**Paul Maivel** (11. märts 1907 Käina vald – 8. detsember 1976 Tartu) oli eesti näitleja.

Paul Maivel oli pärit talupidajate perekonnast. Ta lõpetas 1928. aastal Läänemaa Õpetajate Seminari, õppis 1938–1940 Tallinna Konservatooriumi juures kutsenäitlejate kursustel. 

Töötas näitlejana 1933–1944 Tallinna Töölisteatris, 1944–1946 Riiklikus Noorsooteatris ja 1946–1976 Vanemuises. Ta oli 1937. aastast Eesti Näitlejate Liidu ja 1955. aastast Eesti NSV Teatriühingu liige (1955).

Väiksemaid rolle on ta mänginud filmides "Supernoova" ja "Keskpäevane praam".

## Viited

## Välislingid
*
*Paul Maivel Eesti filmi andmebaasis