open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blue1

**Blue1** oli Soome lennuettevõte.

Blue1 kodulennujaam on Helsingi Vantaa lennujaam. Ettevõte korraldab lende Kopenhaagenist, Oslost ja Stockholmist viide Soome linna, samuti Helsingist mitmesse kodu- ja välismaisesse linna.

Blue1 asutati 1987 ja ta hakkas tegutsema 1988 **Air Botnia** nime all. Tema esimene sihtkoht oli Oulu, järgnesid Rovaniemi, Kuopio ja Vaasa. 1998. aasta jaanuaris ostis SAS firma ära. Lühikese ajaga laiendas Blue1 tegevust nii Soomes kui ka välismaal ning sai Soome suuruselt teiseks lennuettevõtteks Finnairi järel. 2004. aasta jaanuaris, kui Soome esimene odavlennufirma Flying Finn läks pankrotti, muutis Air Botnia ärinime ja tegutseb sellest ajast Blue1 nime all. Ühtlasi võttis ta üle Flying Finni kasumlikumad lennuliinid.

Blue1 oli esimene lennuettevõte, mis ühines 3. novembril 2004 Star Alliance'iga piirkondliku liikmena. 2006 avas ta liinid 11 Euroopa sihtkohta.

## Sihtkohad

Blue1 lendab 2010. aasta septembri seisuga järgmistesse sihtkohtadesse:
* **[[Belgia]]**
**Brüssel – Brüsseli lennujaam
* **[[Eesti]]**
**Tallinn – Tallinna lennujaam (lõpeb)
* **[[Hispaania]]**
**Barcelona – Barcelona lennujaam (lõpeb)
* **[[Horvaatia]]**
**Dubrovnik – Dubrovniki lennujaam
**Pula – Pula lennujaam (hooajaline, jätkub 28. mail 2011)
**Split – Spliti lennujaam
* **[[Holland]]**
**Amsterdam – Amsterdami Schipoli lennujaam (lõpeb)
* **[[Itaalia]]**
**Milano – Malpensa lennujaam (lõpeb)
**Rooma – Leonardo da Vinci lennujaam(lõpeb)
* **[[Kreeka]]**
**Ateena – Ateena rahvusvaheline lennujaam
* **[[Norra]]**
**Oslo – Oslo Gardermoeni lennujaam
* **[[Rootsi]]**
**Göteborg – Göteborgi Landvetteri lennujaam (lõpeb)
**Kalmar – Kalmari lennujaam
**Stockholm – Stockholmi Arlanda lennujaam
* **[[Prantsusmaa]]**
**Nice – Cote d'Azuri lennujaam
**Marseille – Marseille Provence'i lennujaam (hooajaline, jätkub 31. mail 2011)
**Pariis – Pariisi Charles de Gaulle'i lennujaam (lõpeb)
**Biarritz – Biarritz – Anglet – Bayonne'i lennujaam (lõpeb)
* **[[Saksamaa]]**
**Berliin – Berliini Tegeli lennujaam (lõpeb)
**München – Müncheni lennujaam (lõpeb)
* **[[Soome]]**
**Helsingi – Helsingi Vantaa lennujaam
**Ivalo – Ivalo lennujaam
**Kittilä – Kittilä lennujaam 
**Kuopio – Kuopio lennujaam
**Kuusamo – Kuusamo lennujaam
**Oulu – Oulu lennujaam
**Rovaniemi – Rovaniemi lennujaam (lõpeb)
**Tampere – Tampere-Pirkkala lennujaam
**Turu – Turu lennujaam
**Vaasa – Vaasa lennujaam
* **[[Suurbritannia]]**
**Edinburgh – Edinburghi lennujaam (hooajaline, alustab 29. aprillil 2011)
**London – Londoni Heathrow' lennujaam (lõpeb)
* **[[Šveits]]**
**Zürich – Zürichi lennujaam (lõpeb)
* **[[Taani]]**
**Kopenhaagen – Kopenhaageni lennujaam

## Blue1 lennukipark

Blue1-l oli 2010. aasta septembri seisuga 14 lennukit: 7 Avro RJ85 (neist 5 on 84 ja 2 95 kohaga), 5 McDonnell Douglas MD-90 (166 kohaga) ja 2 Boeing 717 (120 kohaga).
Pärnu Sõudeklubi

**Pärnu Sõudeklubi** (2011. aastani Sõudeklubi Pärnu) on sõudeklubi Pärnus.

Klubi tegutseb mittetulundusühinguna ning on asutatud 1999. aastal.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Gewehr 41

**Gewehr 41** ehk **G.41 (M)** oli II maailmasõja ajal Saksamaal toodetud poolautomaatne vintpüss. 

Kaliiber: 7,92x57 mm
Tüüp: poolautomaatne püssirohugaasidel töötav, pöörleva poltlukuga
Pikkus: 1172 mm
Raua pikkus: 550 mm
Kaal: 5,02 kg
Salv: 10 padrunit

## Ajalugu
Pärast  Versailles' lepingu sõlmimist loobuti Saksamaal iselaadivate individuaaltulirelvade väljatöötamisest, jalaväe peamiseks relvaks sai kergekuulipilduja, mida toetasid vintpüssidega (Kar. 98) laskurid. Alles II maailmasõja algul sai selgeks, et Saksa armee vajab ka poolautomaatvintpüssi.

Selle tulemusena esitas Saksa armee tehnilised tingimused uue iselaadiva vintpüssi tootmiseks, sealhulgas ka nõude relva käsitsi ümberlaadimiseks. Konkursile esitati kaks relva: Mauser G.41 (M) ja Walter G.41 (W). Tootmise ja katsetamise käigus selgusid Mauseri relval olulised puudused - relv ei olnud töökindel, lisaks oli relva tootmine ja hooldamine palju keerulisem kui konkureerival Walter relval. Peale testimist 1942. aastal lükati Mauser G.41 (M) tagasi ja armeele valiti  Walter G.41 (W) mudel. Üldse valmistati Mauser  G.41 (M) 15 000 tk.

## Tööpõhimõte
Mauser G.41 (M) on poolautomaatne vintpüss, mis kasutab relva ümberlaadimiseks püssirohugaaside energiat. Suudmeraua otsas on gaasikolb, mida gaasikambrisse paiskuvad püssirohugaasid suruvad lasu ajal tagasi. Kuna gaasikolb asub relva suudmel, siis on see suhteliselt lühikese käiguga. Gaasikolb on lukuga ühenduses küllalt pika survevarda (need on olulised puudused) abil, millega lasu järel tõugatakse lukk tagasi, taandurvedru abil haarab lukk etteliikudes salvest uue padruni ja jääb lukustatult eesmisse asendisse kuni uue lasu sooritamiseni.
 
Salve täitmiseks peab poltluku käepideme pöörama ülemisse asendisse, kus see taha väljatõmmates haarab kaasa luku ja vabastab salve täitmise ava. Laadimise lõpetab poltluku ettesurumine ja lukustamine käepideme allapööramisega.

Salve saab täita kas tavalise Mauseri padrunipidemega (2x5 padrunit) või spetsiaalse 10 padruni kassetiga.
Naatriumatsetaat

**Naatriumetanaat** ehk **naatriumatsetaat** on keemiline ühend valemiga C2H3NaO2. Tema lihtsustatud struktuurivalem on CH3COONa) ja ta on etaanhappe naatriumisool.

Naatriumetanaat on valge vees lahustuv lõhnatu pulber. Tema tihedus on 1528&nbsp;kg/m³, sulamistemperatuur on 324&nbsp;°C ja keemistemperatuur 881,4&nbsp;°C. Tema molaarmass on 82,03 g/mol. Vees lahustub teda 0&nbsp;°C juures 362 g/l, 20&nbsp;°C juures 464 g/l, 60&nbsp;°C juures 1390 g/l ja 100&nbsp;°C juures 1701,5 g/l. Tema leekpunkt on 250&nbsp;°C ja isesüttimistemperatuur 607&nbsp;°C. Normaaltingimustes on ta stabiilne, peab vastu isegi tuleleegile, ja veega ta ka ei reageeri. Tema sattumine nahale põhjustab kerget ärritust, aga suuremat kahju ei sünni sellestki.

Naatriumetanaattrihüdraadi C2H3NaO2*3H2O tihedus on 1450&nbsp;kg/m³, sulamistemperatuur on 58&nbsp;°C, keemistemperatuur on 122&nbsp;°C ja lahustuvus etanoolis 53 g/l.

Naatriumetanaati kasutatakse paljudel aladel, näiteks tekstiilitööstuses väävelhappe neutraliseerimiseks, toiduainetööstuses vürtsina ja biokeemias püsiva pH hoidmiseks. Seda kasutatakse ka soojenduspatjades, kus naatriumetanoaadi kristalliseerumisel eraldub soojus.

## Keemilised omadused

Naatriumetanaat on odav. Loomulikult saab seda valmistada laboris, kuid harilikult ostetakse seda keemiliste ainete tarnijatelt. Seda valmistatakse etaanhappe reaktsioonil naatriumkarbonaadi, naatriumvesinikkarbonaadi või naatriumhüdroksiidiga. Reaktsiooni käigus tekivad naatriumetanaat ja vesi ning kahel esimesel juhul ka süsihappegaas, mis eraldub muulidena, välja arvatud juhul, kui reaktsioon toimub hermeetilises anumas.

Äädika ja küpsetussooda vahel toimub järgmine keemiline reaktsioon:

CH3COOH + NaHCO3 -> CH3COONa + H2O + CO2.

84 g keedusoola reaktsioonil 750 ml 8% äädikaga tekib vette 82 g naatriumetanaati. Kui suurem osa veest ära keeta, võib saada kas naatriumetanaadi kontsentreeritud lahuse või naatriumetanaadi kristallid.

Naatriumetanaati saab kasutada estrite saamiseks alküülhaliididega. Näiteks reaktsioon bromoetaaniga:

CH3COONa + CH3CH2Br -> CH3COOCH2CH3 + NaBr.

Sellises reaktsioonis kasutatakse tavaliselt karboksüülrühma keemilise aktiivsuse suurendamiseks katalüsaatorina tseesiumi.

Väävelhappega reageerides moodustab naatriumetanaat naatriumsulfaadi ja etaanhappe:

2CH3COONa + H2SO4 -> 2CH3COOH + Na2SO4.
Air India

**Air India** (hindi keeles एअर इंडिया) on India rahvuslik lennufirma. See on India vanim ja suurim lennufirma ja suuruselt kuueteistkümnes Aasias.  

Air Indial on kaks suurt riigisisest kodulennujaama Mumbais ja Delhis ja üks rahvusvaheline kodulennujaam Frankfurdis. 

Star Alliance teatas 13. detsembril 2007, et Air Indiale esitati kutse liituda alliansiga. Air Inda sai alliansi täisliikmeks 2014. aasta juulis.. 

## Lennukipark

Air Indial on järgmised lennukid (1. veebruari 2010 seisuga):

## Koodijagamine

Air Indial on koodijagamine järgmiste lennufirmadega:

## Viited
Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium

**Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium** on stipendium Eestis tegutsevale ajakirjanikule.

Stipendiumi asutasid Eesti Ajakirjanike Liit, Eesti Kirjanike Liit, Eesti Rahva Muuseum ja Eesti Kultuurkapital. Eesmärk on toetada ajakirjanike loomingulisi projekte. Stipendium antakse üheks aastaks kogenud ajakirjanikule konkreetse projekti teostamiseks ja seda võivad taotleda kõik, kes peavad ennast ajakirjanikuks. 

Stipendiumi žürii kutsub kokku Eesti Ajakirjanike Liidu juhatus. Stipendiumi suurus kuni 2010. aastani oli 100 000 krooni.

Stipendium on antud välja kahel korral, 2009. ja 2010. aastal. Pärast seda pole stipendiumi välja antud rahastusprobleemide tõttu.

## Stipendiaadid
*2009. aastal sai stipendiumi majandusajakirjanik Peeter Raidla Eesti majandusajaloo kirjutamiseks.
*2010. aastal sai stipendiumi Tarmo Vahter Eesti taasiseseisvumisest dokumentaaljutustuse kirjutamiseks.

## Viited

## Välislingid
*Juhan Peegli stipendiumi statuut Eesti Ajakirjanike Liit
Peeter Raidla

**Peeter Raidla** (sündinud 6. juunil 1955) on eesti majandusajakirjanik ja kirjanik.

Ta on lõpetanud 1973. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli. Seejärel õppis ta aastatel 1973–1977 ja 1979–1981 Tallinna Pedagoogilises Instituudis üldtehniliste distsipliinide erialal.

Ta on töötanud Rahva Hääle päevauudiste toimetuse juhatajana, Hommikulehes, Sõnumilehes, Äripäevas, Eesti Päevalehes. Pärast Äripäevast lahkumist hakkas Peeter Raidla välja andma ajakirja Eesti Majanduslugu, millest 2009. aastal ilmus neli numbrit, seejärel piirdus väljaandja veebiversiooniga.

1. juunist 2010 31. augustini 2015 oli ta Pärnu Postimehe peatoimetaja.

Alates 1. jaanuarist 2014 on ta Pressinõukogu uus liige, ta vahetas välja Eve Rohtla.

## Tunnustus
*2005 Bonnieri preemia
*2009 Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium

## Teosed
*"Hans H. Luik – päikesepoisist miljonäriks". Kirjastus Äripäev 2002. ISBN 9799985787341
*"Ain Hanschmidti esimesed 700 miljonit". Kirjastus Äripäev 2005. 
*"Rein Kilk – miljonisadu saksofonihelide saatel". Kirjastus Äripäev 2005. ISBN 9799985957638
*"Oliver Kruuda. Eesti majanduse paha poiss". Kirjastus Äripäev 2006. ISBN 9789985976265
*"Eesti kapitali ausammas : Hansapanga asutajate lugu". Kirjastus Äripäev 2007. ISBN 9789949434145
*"Koidula kooli lugu I. 1733–1980". Kirjastus Pärnu Koidula Gümnaasium 2009. ISBN 9789949187140
*"Enelin, tema glamuursed legendid ja skandaalid". Kirjastus Tänapäev 2014. ISBN 9789949276226
*"Tagasi Vanasse Maailma : kindlustustegevusest Eestis aastail 1990-2001" Kirjastus Äripäev 2016. ISBN 9789949560516
*"Jäämurdjad : Eesti kapitalismi lugu". Kirjastus Äripäev 2017. 
*"Ajakirjanduse kuldaja saurus : lehekülgi kirjutamata päevaraamatust". Kirjastus Hea Lugu 2022. ISBN 9789916646991

## Viited

## Välislingid
*Peeter Raidla viis hetke Äripäevaga. Äripäev, 8. oktoober 2004
*Eesti Majanduslugu
Hannes Starkopf

**Hannes Starkopf** (7. jaanuar 1965 – 19. august 2021) oli eesti skulptor.

Ta lõpetas 1983. aastal Tallinna 43. Keskkooli ja 1991. aastal Tallinna Kunstiülikooli skulptorina.

Ta töötas 1993. aastast Eesti Kunstiakadeemias õppejõuna, seejuures 1995. aastast üldskulptuuri õppetooli juhatajana.

## Isiklikku
Tema vanaisa oli skulptor Anton Starkopf. Tema vend on arstiteadlane Joel Starkopf.

## Viited

## Välislingid
*Hannes Starkopfi koduleht
*Ants Juske. Starkopfi nimi kohustab. Ärileht, 6. jaanuar 2000
*"Suri skulptor Hannes Starkopf". err.ee, 20. august 2021
Johannes Tammets

**Johannes Tammets** (27. veebruar 1900 Kuusalu vald – 23. märts 1978 Uuri) oli eesti vaimulik.

Kui Johannes Tammets oli 12–13-aastane poisike, nägi ta karjas olles taeva vaadates seal kuldse ristiga raamatut. Selle tähe valgusel püüdiski ta käia. Pärast gümnaasiumi lõpetamist püüdis ta Eesti Misjoni Seltsi kaudu õppima asuda Helsingi misjonikooli. Ta osutuski valituks tänu teatavale ettevalmistusele, mis andis lootust kool ennetähtaegselt (enne kuut aastat) ära lõpetada. Ent ta sai misjonikoolis õppida vaid 1921–1923. Ühelt poolt jäid õpingud lühikeseks misjoniseltsi alarahastuse tõttu, samuti jäi ebaselgeks, kuhu pärast kooli lõpetamist tööle saab ning teiselt poolt vajas kodutalu töökäsi. Ent ta püüdis ikka soome keelt õppida, samuti oli ta tegev jutlustajana ning vajaduse korral ristis ja mattis. Ta oli ka Kuusalu Laurentsiuse koguduse nõukogu liige ja 1950. aastatel ka juhatuse esimees. Ka õppis ta Usuteaduse Instituudis ja 26. detsembril 1958 ordineeriti ta pastoriks.

Johannes Tammetsist sai Leesi Katariina koguduse pastor. Selles ametis oli ta aastatel 1958–1972. Teda mäletatakse Uuri külast Aia talust jalgrattaga Leesi sõitmas. Johannes Tammets suri vaikselt ja märkamatult, kui ta 23. märtsil 1978 (Suurel neljapäeval) istus ühe naise reele, et sõita kirikusse jumalateenistust kuulama.

## Viited

## Välislingid
*Rita Puidet. Olnud ustavad töötegijad, Eesti Kirik, 30. märts 2010
José Ángel Gurría

**José Ángel Gurría Treviño** (sündinud 8. mail 1950 Tampicos) on Mehhiko poliitik ja diplomaat.

Aastatel 1994–1999 oli ta Mehhiko välisminister ja 1999–2000 rahandusminister.

1. juunist 2006 31. maini 2021 oli ta Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni peasekretär.

## Tunnustus
*1995 Valgetähe I klassi teenetemärk
Swiss International Air Lines

**Swiss International Air Lines** on Šveitsi suurim lennufirma, mis opereerib lende Euroopasse, Põhja-Ameerikasse, Lõuna-Ameerikasse, Aafrikasse ja Aasiasse. Lennufirma kodulennujaam on Zürichi lennujaam. Swiss on Lufthansa tütarettevõte. Kokku töötas 31. detsembril 2009 Swissis 7342 inimest, nendest oli piloote 1131, reisisaatjaid 3276 ja maapealseid töötajaid 2935.

Swiss International Air Lines loodi 2002. aastal pärast Swissairi pankrotistumist, mis oli tollal Šveitsi rahvuslik lennufirma. 

## Lennukipark
Swiss International Air Linesil on järgmised lennukid (2010 suvi):

## [[Koodijagamine]]
Swissil on koodijagamise lepingud järgmiste lennufirmadega:

## Viited
Dmitri Kozak

**Dmitri Kozak** (vene keeles Дмитрий Николаевич Козак; sündinud 7. novembril 1958 Ukrainas Kirovogradi oblastis Bandurovos) on Venemaa asepeaminister, kelle ülesandeks oli 2014. aasta Sotši taliolümpiamängude ettevalmistamine.

Kozak õppis Vinnitsa Polütehnilises Instituudis ja lõpetas 1985 kiitusega Leningradi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1985–1989 töötas ta Leningradi prokuratuuris prokuröri ja vanemprokurörina. 1989 oli ta kontserni Monolit-Kirovostroi juriidilise osakonna ülem ja merekaubandussadamate assotsiatsiooni õigusnõunik. 1990–1991 oli ta Leningradi linna täitevkomitee juriidilise osakonna ülema asetäitja ja seejärel ülem. 1994. aasta septembris sai ta Peterburi linnavalitsuse õiguskomitee eesistujaks ja linnavalitsuse liikmeks. 1996 säilitas ta pärast Anatoli Sobtšaki kaotust linnapea valimistel oma ametikoha ja sai 1998 asekuberneriks, aga sama aasta detsembris vallandati asekuberneri kohalt erimeelsuste tõttu kuberneri Vladimir Jakovleviga.

1999. aasta jaanuarist augustini töötas ta õigusbüroos Gruppa JuST. 1999. aasta augustis sai temast Venemaa valitsuse büroo juhataja esimene asetäitja, juhataja kohusetäitja ja veel samal aastal büroo juhataja. Büroo juhataja arvati Venemaa ministrite hulka. 2000. aasta juunis sai ta Venemaa presidendi büroo juhataja asetäitjaks, 2003. aasta oktoobris esimeseks asetäitjaks ja 9. märtsil 2004 büroo juhatajaks.

13. septembrist 2004 kuni 24. septembrini 2007 oli Kozak Venemaa presidendi täievoliline esindaja Lõuna föderaalringkonnas, föderaalse erikomisjoni juht Põhja-Kaukaasias.

Alates 24. septembrist 2007 on Kozak Venemaa regionaalarengu minister. Vahepeal, 7.–12. mail 2008 oli ta ministri kohusetäitja. Alates 14. oktoobrist 2008 on ta Venemaa peaministri asetäitja, kes vastutab 2014. aasta taliolümpiamängude korraldamise eest Sotšis.

## Autasud
2002 pälvis Kozak Venemaa presidendi tänu "aktiivse osavõtu eest Venemaa presidendi läkituse ettevalmistamisest Venemaa Föderaalkogule".

2007 autasustati teda Adõgee Vabariigi medaliga "Adõgee kuulsus". Samal aastal autasustati teda Tšetšeeni Vabariigi Ahmat Kadõrovi ordeniga isikliku panuse eest majanduse ja sotsiaalsfääri taastamisse, väljapaistvate teenete eest riikluse arengusse ning rahu, seaduslikkuse, sõpruse ja koostöö tugevdamisse Põhja-Kaukaasia rahvaste vahel.

2008 autasustati teda Kabardi-Balkaaria aumärgiga "Teenete eest Kabardi-Balkaaria ees" suure isikliku panuse eest Kabardi-Balkaaria sotsiaalmajanduslikku arengusse.

6. novembril 2008 pälvis Kozak ordeni "Teenete eest Isamaa ees" II järgu paljuaastase viljaka riikliku tegevuse eest.

Kozakile on annetatud Andreas Esmakutsutu Fondi väljaantav Püha Kõigikiidetud Apostli Andreas Esmakutsutu rahvusvaheline preemia "Usu ja ustavuse eest" suure isikliku panuse eest Venemaa riikluse tugevdamisse.

## Välislingid
* Козак, Дмитрий Lentapedias
Stig Blomqvist

**Stig Blomqvist** (sündinud 29. juulil 1946 Örebros) on endine rootsi rallisõitja, 1984. aasta autoralli maailmameister.
Ettevõtluse sõber

**Ettevõtluse sõber** on aunimetus, mida annab Eesti Väike- ja Keskmiste Ettevõtjate Assotsiatsioon (EVEA) inimesele või organisatsioonile, kes on silma paistnud ettevõtjasõbraliku käitumisega.

Nimetust antakse alates 1993. aastast. Aastatel 1999, 2001 ja 2004 nimetust ei antud.

## Ettevõtluse sõbrad
* 1993 – Liina Tõnisson, Toomas Sildmäe, Mati Meos, Vello Juhkov
* 1994 – Lennart Meri, Siim Kallas, Laine Tarvis, Peeter Tohver, Leo Salonen 
* 1995 – Signe Ratso, Gunnar Lambing, Mart Aare, Igor Rõtov, Ülo Pärnits
* 1996 – Toomas Käbin, Jaak Saarniit, Riivo Sinijärv
* 1997 – Tiit Vähi
* 1998 – Vello Järvesalu
* 2000 – Toomas Kivimägi
* 2002 – Arnold Rüütel, Riigikohus
* 2003 – Tallinna Linnavalitsus, Kadi Kõur
* 2005 – Tea Varrak, Aavo Kokk
* 2006 – Pirko Konsa ja maakondlike arenduskeskuste võrgustik
* 2007 – Rein Lang
* 2008 – Juhan Parts
* 2009 – Indrek Teder, Lasse Lehis
* 2010 – Eesti kroon ja euro
* 2011 – Junior Achievement Eesti
* 2012 – kõik Eesti ettevõtjad
* 2013 – Toomas Hendrik Ilves
* 2014 – 
* 2015 – Ülle Madise
* 2016 – 
* 2017 – 
* 2018 – Eesti Vabariik 100 juhtrühm ja korraldustoimkond
* 2019 – Maakondlike arenduskeskuste võrgustik
* 2020 – Äripäev
* 2021 – Raivo Vare
* 2022 – Riigikontroll

## Viited
Aivar Sõerd

**Aivar Sõerd** (sündinud 22. novembril 1964 Haapsalus) on Eesti poliitik ja riigiametnik.

## Haridus

Pere kolis Võrru, kui ta Valgast pärit ema Eve ja Haapsalust pärit isa Vello suunati Võrru tööle. Aivar Sõerd õppis Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis.

1990. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna ja õppis Oulu Ülikoolis 1994–1996.

Aastatel 2011-2016. omandas Aivar Sõerd magistrikraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias oreli erialal.

## Töö
Ta oli 13. jaanuarist 1999 kuni 2003. aastani Eesti Maksuameti peadirektor, 2004–2005 trükikoja AS Vaba Maa juht ja 2005–2007 Andrus Ansipi esimese valitsuse rahandusminister.

18. juulil 2003 algatas rahandusminister Tõnis Palts maksuameti peadirektori Aivar Sõerdi tegevuse suhtes distsiplinaarmenetluse ja kõrvaldas ta menetluse lõpuni ametist. Rahandusminister soovis kujunenud olukorrast Sõerdiga eelnevalt kõnelda, Sõerd viivitas kohaleilmumisega ja ütles lõpuks, et arstid keelavad tal ministriga kohtuda, teatas ministeeriumi esindaja BNS-ile. Distsiplinaarjuurdluse käigus jõuti jälile olulistele puudujääkidele Aivar Sõerdi töös ja ta vallandati tööga mittetoimetulemise tõttu.

8. mail 2007 asus ta tööle hotelliketi Tallink Hotels tegevjuhina. Teistel andmetel asus ta sel päeval laevandusettevõtte AS Tallink Grupp uue hotelli Tallink Spa & Conference Hotel tegevjuhiks.

## Poliitikukarjäär
2010. aasta jaanuaris valis Eestimaa Rahvaliidu volikogu erakonna uue juhatuse, senistest liikmetest valiti ta teiste hulgas juhatusse tagasi.

12. märtsil 2010 teatas ta enda Rahvaliidust lahkumisest ja Reformierakonda astumisest.

Aprillist 2010 on ta Eleringi nõukogu liige.

Sõerd kandideeris Riigikogu 2011. aasta valimistel Tallinnas Mustamäel ja Nõmmel ning ta valiti 1615 häälega XII Riigikogu liikmeks. Ta valiti ka XIII Riigikogu liikmeks.

Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Eestis ja kogus 156 häält. Ta jäi sellega Reformierakonna 12 kandidaadi seas viimaseks.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 1248 häält ning osutus valituks.

## Tunnustus
*2003 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*Jaanuaris 2007 nimetas Suurbritannia pangandusajakiri The Banker Sõerdi 2006. aasta rahandusministriks.
*Veebruaris 2007 valis Eesti Maksumaksjate Liit Aivar Sõerdi 2006. aasta Eesti maksumaksja sõbraks koostöövalmiduse eest.

## Isiklikku
2000. aasta 28. detsembri öösel kell 1.15 jäi silmanähtavalt purjus Sõerd Viimsis oma kodu lähedal Randvere tee 153 ees vahele Harju liikluspolitseile. Tol ajal maksuameti peadirektorina töötanud Sõerd keeldus alkomeetritestist ja arstlikust ekspertiisist ning talle määrati 8050-kroonine trahv.

6. aprillil 2007 sündis Aivar Sõerdil ja tema elukaaslasel Meeli Kallasel kolmas poeg. Nende vanemad pojad on Tanel ja Taavi.

## Viited

## Välislingid

* Aivar Sõerdist Riigikogu kodulehel
* Aivar Sõerdi koduleht
Tommi Evilä

**Jaakko Tommi Kristian Evilä** (sündinud 6. aprillil 1980 Tamperes) on soome kaugushüppaja.

2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Helsingis võitis ta pronksmedali. Selle võitis ta mängude viimasel päeval ja see jäi Soome ainsaks medaliks. Pärast kaht katset lõppvõistlusel tal veel tulemust polnud, aga kolmandal katsel saadud 8.16 andis talle neljanda positsiooni ja veel kolm katset. Eelviimasel katsel hüpatud 8.25 ei olnud liiga suure taganttuule tõttu küll edetabelikõlbulik, aga andis medali. Temast ettepoole jäid ameeriklane Dwight Phillips, kellel reeglitepärane oli üksnes avakatse (8.60), ja Ghana rekordi 8.34 hüpanud Ignisious Gaisah.

1998. aasta juunioride MM-il Prantsusmaal Annecys saavutas Evilä 10. koha tulemusega 7.39.

2005. aasta sise-EM-il Madridis tuli ta 4. kohale tulemusega 7.97.

2007 hüppas ta Rootsi-Soome maavõistlusel liiga tugeva taganttuulega 8.41, aga 2008. aasta juunis hüppas Göteborgis Soome rekordiks 8.22.

2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis ei saanud Evilä kahe esimese kvalifikatsioonikatsega tulemust kirja. Kolmandal katsel hüpatud 7.88 andis kõigest 17. koha jagamise. Lõppvõistlusele viis 7.94.

2009. aasta sise-EM-il Itaalias Torinos tuli ta 7. kohale tulemusega 7.86 . Samal aastal hüppas ta MM-il Berliinis kvalifikatsioonis 8.01, aga see ei viinud lõppvõistlusele . Ta jagas seal 12.–14. kohta ja lõppvõistlusele pääseja otsustas paremuselt teine katse, mis oli Eviläl 7.84, aga konkurentidel 7.98 ja 7.92.

2010. aastal hüppas ta maailma sisemeistrivõistlustel Kataris Dohas kvalifikatsioonis 7.77, mis ei viinud finaali . Samal aastal kordas ta Bad Langensalzas Soome rekordit 8.22 . Sel suvel hüppas ta Euroopa meistrivõistlustel Hispaanias Barcelonas 7.91, mis andis 10. koha . Kvalifikatsioonis hüppas ta 8.01.

Sisetingimustes on tema parimad tulemused 8.00 kaugushüppes (2005) ja 15.55 kolmikhüppes (2003). Need mõlemad tulemused on hüpatud Tallinnas.

## Viited


## Välislingid
* Koduleht
Mati Meos

**Mati Meos** (sündinud 5. oktoobril 1946 Jõgeval) on Eesti poliitik ja insener.

Ta on Eesti Lennundusmuuseumi asutaja ja juht.

Aastatel 1989–1996 oli ta Tartu Linnavolikogu ja 1995–1999 VIII Riigikogu liige.

## Elulugu
Mati Meos lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi peenmehaanika erialal.

Aastatel 1969–1995 töötas Mati Meos Eesti Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituudi laborijuhatajana, Eesti Teaduste Akadeemia Erikonstrueerimisbüroo Tartu filiaali optika-mehaanikaalase konstrueerimisbüroo juhatajana ja laseriehitusfirma direktorina.

1974–1989 kuulus Mati Meos NLKPsse, aastatel 1994–2002 oli Mati Meos Koonderakonna liige ja aastatel 1995–1999 oli ta VIII Riigikogu liige ning Riigikogu majanduskomisjoni aseesimees. Aastatel 1989–1996 oli Mati Meos Tartu Linnavolikogu liige, 1992–1996 Tartu Teaduspargi haldusnõukogu liige, 1998–2004 Eesti Panga nõukogu liige, 2004–2014 Eesti Jõujaamade ja Kaugkütte Ühingu juhatuse liige.

2000. aastal asutas Mati Meos Eesti Lennundusmuuseumi. 2006. aastast korraldab muuseum Meose eestvedamisel Eesti Lennupäevasid. Alates aastast 2004 on Mati Meos Eesti Lennuakadeemia nõunike kogu liige ja esimees.

Pärast Riigikogust lahkumist sai temast algul ASi Fortum Tartu asutamiskonsultant, seejärel juhatuse liige. Aastatel 2000–2009 oli ta AS Fortum Tartu juhatuse esimees, aastatel 2009–2012 AS Fortum Tartu juhatuse liige. Alates 2014. aastast on ta kontserni Fortum Tartu tütarettevõtte AS Anne Soojus juhatuse esimees.

## Tunnustus
*2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2013 Tartu Tähe kavaler
*2018 Tartumaa Kuldne Tammeoks

## Viited

## Välislingid

*Väinu Rozental: "Lennundushuvi utsitas Mati Meost lennundusmuuseumi rajama" Äripäev, 12. oktoober 2006
*"Kukul on külas Eesti Lennundusmuuseumi asutaja ja juht Mati Meos" Kuku Raadio 11. september 2011
Nina Jumalaema Kaitsmise kirik

**Nina Jumalaema Kaitsmise kirik** on õigeusu kirik Peipsiääre vallas Nina külas.

Kirikut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Nina Jumalaema Kaitsmise kogudus. 

Kirik ehitati 1827. aastal arhitekt Georg Friedrich Geisti projekti järgi. Kirik pühitseti Jumalaema Kaitsmise kirikuks 5. novembril 1828.

Kirik on 1997. aastast arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.

## Vaata ka
*Nina kalmistu

## Viited

## Välislingid

*
Saua oja

**Saua oja** (ka *Võõrastesoo peakraav*) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Laukna ja Maidla külas.

Oja pikkus on 6,8 km ja valgla pindala 8,6 km². Oja saab alguse Maidla külas ja suubub Koluvere külas vasakult Liivi jõkke (31 km suudmest). Oja ületavad Ellamaa–Koluvere tee, Märjamaa–Koluvere maantee ja Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee.

Saua oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Saua oja keskkonnaregistri kood on VEE1116800.

## Välislingid
*
Jumalaema Kaitsmise kirik

**Jumalaema Kaitsmise kirik** (vahel on kasutatud ka venekeelset vormi **Pokrovi kirik**) on mitme Jumalaema kaitsmisele pühitsetud kiriku nimi või nimeosa:
### Eestis
* Karula Jumalaema Kaitsmise kirik
* Kiviõli Jumalaema Kaitsmise kirik
* Märjamaa Jumalaema Kaitsmise kirik
* Nina Jumalaema Kaitsmise kirik
* Tornimäe Jumalaema Kaitsmise kirik

### Välismaal
* Petseri kloostri Jumalaema Kaitsmise kirik
* Fili Jumalaema Kaitsmise kirik Moskvas
* Kiievi Jumalaema Kaitsmise kirik Podilis Kiievis
* Jumalaema Kaitsmise Kirik Kiievis Solomjanskõi rajoonis Ukrainas
* Mariupoli Jumalaema Kaitsmise kirik Mariupolis Ukrainas
* Jumalaema kaitsmise kirik Nerlil Bogoljubovos Venemaal
* Jumalaema Kaitsmise kirik vallikraavi ääres, tuntuma nimega Vassili Õndsa kirik Venemaal

## Vaata ka
*Jumalaema Uinumise kirik
Marimetsa oja

**Marimetsa oja** (ka *Kalju jõgi*) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kalju, Koluvere, Leila ja Rõuma külas.

Oja lähe on Rõuma külas Risti–Virtsu tee esimese kilomeetri lääneküljel. Lähtest idas, teisel pool maanteed asub Kuistlema raba. Oja ülem- ja keskjooksust läänes asub Marimetsa looduskaitseala (Marimetsa raba). Oja suubub Koluvere külas paremalt Liivi jõkke (30,7 km suudmest), suue jääb Koluvere sillast (Risti–Virtsu tee) mõnikümmend meetrit läände.

Oja vees on palju saviühendeid.

Oja on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Marimetsa oja keskkonnaregistri kood on VEE1116900.

## Välislingid

*
Blaqk Audio

**Blaqk Audio** on Ameerika elektroonilise muusika bänd, mille lõid Davey Havok ja Jade Puget, kes on praegused AFI liikmed. Nende debüütalbum "CexCells", mis anti välja aastal 2007, jõudis Billboard 200 edetabelis 18. kohale. Järgmine album, "Bright Black Heaven" anti välja aastal 2012 ja jõudis Billboardi edetabelis 43. kohale. Mõlemad albumid jõudsid Billboardi elektroonilise muusika edetabelis esikohale.

## Ajalugu
Havok ja Puget alustasid Blaqk Audiole muusika kirjutamist umbes 2001. aastal, kuid olid AFI-ga liiga hõivatud, et selle elektroonilise muusika kõrvalprojektiga piisavalt tegeleda. Tõsisemalt asuti uuesti laulukirjutamise juurde alles 2006. aastal, ning debüütalbum *"CexCells"* anti välja plaadifirma Interscope all 14. augustil 2007.

Instrumentaalseid versioone lauludest "Between Breaths" ja "The Love Letter" on kasutatud filmi "The Eye" treilerites ja ametlikul kodulehel.

Blaqk Audio teine album oli valmis juba enne AFI albumit "Crash Love" (2009. a), kuid Puget ütles, et "kui me ühekorraga teeme kaks Blaqk Audio albumit järjest, siis inimesed arvavad, et oleme AFI unarusse jätnud". Nad jätkasid uute laulude kirjutamist, seega võis uus album enne väljaandmist tunduvalt muutuda. "Bright Black Heaven" anti välja 2012. aasta septembris.

## Diskograafia
### Stuudioalbumid
**"CexCells"* (2007)
**"Bright Black Heaven"* (2012)
**"Material"* (2016)
**"Only Things We Love"* (2019)
**"Beneath the Black Palms"* (2020)

### Singlid
*"Stiff Kittens" (2007) (albumilt "CexCells")
*"Faith Healer" (2012) (albumilt "Bright Black Heaven")
*"Anointed" (2016) (albumilt "Material")
*"First To Love" (2016) (albumilt "Material")
*"The Viles" (2019) (albumilt "Only Things We Love")

### Kompilatsioonid
**Industrial Attack Vol.1* (2008) – "Mute"
**Industrial Attack Vol.2* (2008) – "Snuff on Digital"
**Underworld: Rise of the Lycans Soundtrack* (2009), – "Stiff Kittens (Jnrsnchz Blaqkout Remix)"
**New Tales to Tell: A Tribute to Love and Rockets* (2009) – "No New Tale to Tell"
**Abduction: Original Motion Picture Soundtrack* (2011) – "The Witness"
**Batman: Arkham City – The Album* (2011) – "Afterdark"

## Viited

## Välislingid
*Ametlik koduleht
Laine Tarvis

**Laine Tarvis** (sünninimi **Laine Aaslaid**; sündinud 26. september 1937 Sääre – 12. september 2024 Kellamäe) oli Eesti poliitik.

Teda küüditati lapsepõlves mitmel korral. Esimesel korral sunniti perekond Stebeli rannakaitsepatarei ehituse eest lahkuma; teisel korral küüditas Saksa sõjavägi 1944. aastal vanaisa ja kolme lapsega raseda ema Rosaline-Luise Aaslaidi Rügeni saarele. Isa Villem Aaslaid põgenes samal aastal Rootsi.

Ta lõpetas Tallinna Rahanduse ja Krediidi Tehnikumis eelarvelise raamatupidamise eriala 1955. Pärast seda jätkusid õpingud Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas rahanduse ja krediidi erialal, mille ta lõpetas 1960. 

1990–1994 oli ta Saare Maavalitsuses abimaavanem. 1996–1999 oli ta Kuressaare linnavolikogu esimees.

Tarvis oli 2008. aastal viie organisatsiooni juhtide hulgas: Eesti Naisteühenduste Ümarlaud, Saaremaa Naiste Ümarlaud, Eesti Saarte Naiskogu, Eesti Maanaiste Ühendus ja Eesti Maanaiste Ühendus "Saare Naised".

Ta oli VIII ja IX Riigikogu liige. IX koosseisu Keskerakonna fraktsiooni liikmena peatus ta riigikogu töönädalal kahetoalises Narva maanteel asuvas korteris, mille üür ei ületanud kompensatsiooniks saadavat 5000 krooni. 

## Hobid
Tema hobiks oli sport. Isiklik rekord kettaheites oli 47,36 meetrit. Tarvis käis kolm korda ka veteranide Euroopa meistrivõistlustel ja parim koht oli tal seitsmes.  

## Tunnustus
* 1976 Eesti NSV teeneline ökonomist
* 1993 Saaremaa aasta naine
* 1994 Ettevõtluse sõber
* 2007 Kuressaare linna teenetemärk
* 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited
Kõberoja

**Kõberoja** (ka *Rehe kraav*) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Jõgisoo, Kalju, Kullamaa ja Ubasalu külas.

Oja pikkus on 3,5 km. See suubub paremalt Liivi jõkke (18,1 km suudmest). Oja valgla on 4,9 km². Oja lähe on Kullamaa küla põhjaservas Marimetsa looduskaitseala lähedal. Oja suue on Jõgisoo külas.

Kõberoja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Kõberoja keskkonnaregistri kood on VEE1117000.

## Välislingid

*
Singapore Airlines

**Singapore Airlines** (malai keeles *Syarikat Penerbangan Singapura*, hiina keeles 新加坡航空公司, pinyinis *Xīnjiāpō Hángkōng Gōngsī*, lühendatult 新航, tamili keeles சிங்கப்பூர் வான்வழி) on Singapuri rahvuslik lennufirma.

Singapore Airlinesi kodulennujaam on Singapuri Changi lennujaam.

## Ajalugu

Singapore Airlinesi asutasid 12. oktoobril 1937 Liverpooli Ookeaniaurulaevakompanii, Singapuri Väinade Aurulaevakompanii ja Imperial Airways nime **Malayan Airlines** all.

Tema esimene lend oli 2. aprillil 1947 toimunud tšarterlend Singapurist Kuala Lumpurisse. Selleks kasutati kahemootorilist lennukit Airspeed Consul. 1. mail 1947 avati regulaarlennud Kuala Lumpurisse, Ipoh'sse ja Penangi, kasutades sama tüüpi lennukeid.

1955. aastaks oli ettevõte omandanud suure hulga lennukeid Douglas DC3 ja hakkas 1957 oma osakuid avalikult müüma. Teiste lennukite hulka, mida ettevõte oma eksistentsi kahel esimesel kümnendil kasutas, kuulusid Douglas DC4 Skymaster, Vickers Viscount, Lockheed Constellation, Bristol Britannia, de Havilland Comet 4 ja Fokker F27.

Pärast seda, kui Malaia, Singapur, Sabah ja Sarawak moodustasid 1963. aastal Malaisia Föderatsiooni, muudeti ettevõtte nime ning selleks sai **Malaysian Airways**. Ta võttis omakorda üle ettevõtte Borneo Airways. 1966 eraldus Singapur föderatsioonist ja ettevõtte nimi muutus taas: **Malaysia-Singapore Airlines**. 1967 valmis Singapuris ettevõtte uus peakorter ja ta ostis esimesed Boeingud, nimelt Boeing 707. Varsti järgnes Boeing 737.

1968. aastal hakkasid ettevõtte stjuardessid kandma vormiriietusena sarongi ja see tava püsib tänini. Sarongi värv näitab stjuardessi positsiooni: sinist kannavad tavalised, rohelist vanemstjuardessid ja punast ülemstjuardess. Singapore Airlinesi stjuardesse nimetatakse Singapuri tüdrukuteks ning neist on saanud ettevõtte tunnus ja kaubamärk. 1994. aastal valmis Singapuri tüdrukust Madame Tussaud' vahakujude muuseumis vahakuju, mis oli ühtlasi muuseumi esimene skulptuur, mis kujutas äriettevõtte vormiriietust.

1972. aastal tekkisid Singapuri ja Malaisia vahel suured poliitilised erimeelsused, mis viisid ettevõtte jagunemiseni. Tekkisid Singapore Airlines ja Malaysian Airlines System. Singapore Airlines sai endale kõik 10 Boeingut, kõik Singapuri saabuvad ja sealt väljuvad rahvusvahelised lennuliinid, peakorteri ja senise juhi J.Y. Pillay, kellest sai Singapore Airlinesi juhatuse esimene esimees.

3. septembril 1973 omandas ettevõte esimesed Boeing 747. 1980. aastatel laiendas ettevõte oma tegevust Kanada, USA ja Hispaania turule. 1990. aastatel võeti kasutusele Boeing 777, Airbus A310 ja Airbus A340 ning alustati lende LAV-sse. 2004, aastal alustati vahemaandumiseta lende Singapurist Los Angelesse ja Newarki; viimane on maailma kõige pikem vahemaandumiseta regulaarlend: üks ots kestab 18 tundi . Singapore Airlines oli esimene lennuettevõte, mis hakkas kasutama reisilennukit Airbus A380.

## Lennukipark

## Koodijagamine
Lisaks Star Alliance'i liikmetele on Singapore Airlinesil koodijagamise lepingud järgmiste lennuettevõtetega:
* Garuda Indonesia
* Malaysia Airlines
* Mexicana Airlines
* SilkAir
* Virgin Atlantic Airways

## Viited
A Little Bit Longer

**"A Litter Bit Longer"** on Jonas Brothersi laul, mille kirjutas Nick Jonas. 

Laul räägib tema tunnetest seoses tal hiljuti diagnoositud diabeediga.
Kanada praostkond

**Kanada praostkond** oli luteri kiriku praostkond Kanadas.

Seisuga jaanuar 1991 olid E.E.L.K. Kanada praostkonnas järgmised kogudused:
*Hamiltoni esimene kogudus
*Londoni Pauluse kogudus
*Montreali Jaani kogudus
*Ottawa Pauluse kogudus
*St. Catharines'i Pauluse kogudus
*Sault Ste. Marie kogudus
*Sudbury kogudus
*Thunder Bay kogudus
*Toronto Jakobi kogudus
*Toronto Kolmainu kogudus
*Toronto Peetri kogudus
*Toronto Vana-Andrese kogudus
*Vancouveri kogudus

Praostkond kuulus EELK Välis-Eesti piiskopkonda. 2016. aastast kuulus Põhja-Ameerika praostkonda, mis tekkis USA ja Kanada praostkonna ühinemisel ja  Põhja-Ameerika praostkonna tegevuse lõpetati 2023. aastal.

## Viited
Rootsi praostkond

**Rootsi praostkond** on luteri kiriku  praostkond Rootsis.

Seisuga jaanuar 1991 olid E.E.L.K. Rootsi praostkonnas järgmised kogudused:
*Eskilstuna kogudus
*Gotlandi kogudus
*Gävle kogudus
*Göteborgi ja Lääne-Rootsi kogudus
*Kumla kogudus
*Lõuna-Rootsi kogudus
*Norrköpingi kogudus
*Uppsala kogudus
*Värmlandi kogudus
*Örebro kogudus

## Kogudused, mida enam ei ole
*Göteborgi kogudus
*Lääne-Rootsi kogudus
*Södertälje kogudus
Vladimir Potanin

**Vladimir Potanin** (vene keeles Владимир Олегович Потанин; sündinud 3. jaanuaril 1961 Moskvas) on Venemaa ettevõtja ja endine poliitik, varahaldusettevõtte Interross omanik, president ja nõukogu esimees.

Potanin kuulus 1975–1989 ÜLKNÜ-sse. 1983 lõpetas ta NSV Liidu Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi "võõrkeele oskusega rahvusvahelise ökonomisti" erialal. Ta oskab inglise ja prantsuse keelt.

1983–1990 töötas ta Väliskaubandusministeeriumi süsteemis. 1988 nimetati see ministeerium ümber NSV Liidu välismajandusministeeriumiks. Algul oli ta insener, siis vaneminsener. Alates 1990 on ta Interrossi president – algul nimetati seda välismajandusassotsiatsiooniks "Interross". Peatselt kohtus ta Mihhail Prohhoroviga, kellest sai tema kauaaegne äripartner. Koos asutasid nad Rahvusvahelise Rahanduskompanii ja Potanin oli 1992–1993 selle asepresident ja hiljem president. 1993 sai ta ühtlasi ONEKSIM Panga presidendiks, jäädes ühtlasi Rahvusvahelise Rahanduskompanii direktorite nõukogu esimeheks. 1996 võttis ta oma kontrolli alla ettevõtte Svjazinvest aktsiate kontrollpaki ja läks 1998 ka selle ettevõtte juhatuse liikmeks.

Potanin on Venemaa presidenti nõustava Ühiskondliku palati liige. 1996–1997 oli ta Venemaa esimene asepeaminister.

1997 asutas Potanin varahaldusettevõtte "Prof-Media" ONEKSIM Panga kontrollitavate ajakirjandusväljaannete haldamiseks. Nende hulka kuulusid Izvestija, Komsomolskaja Pravda, Afiša ja Bolšoi Gorod.

1998 asutas Potanin uue varahaldusettevõtte "Interross" endise "Interrossi", Norilski Nikeli ja SIDANKO (Siberi ja Kaug-Ida Naftakompanii) põhjal. Potanin sai ise "Interrossi" presidendiks ja juhatuse esimeheks.

Potanin oli majandusajakirja Forbes andmetel maailma rikkaimate inimeste loendis 2006. aastal 89., 2007. aastal 38. ja 2008. aasta märtsis 25. Ülemaailmses finantskriisis vähenes Potanini varade väärtus mitu korda ja Forbes paigutas ta 2009. aastal 318., aga 2010. aastal taas 61. kohale. Ajakirja Forbes andmetel oli Potanini varandus 2014. aasta alguses 12,6 miljardit dollarit.

2007 vahistati Prantsusmaal lühikeseks ajaks Mihhail Prohhorov kahtlustatuna prostitutsioonivõrgu organiseerimises Courcheveli suusakuurordis. Juhtum lõpetati eeluurimise staadiumis. Selle tulemusena läksid Potanin ja Prohhorov tülli. Äride lahkuviimine kujunes keeruliseks ja kestvaks protseduuriks, mille käigus endised partnerid oma arvamust teineteise kohta nii ajakirjanduse kui kohtu kaudu väljendasid.

## Viited

## Välislingid
* Потанин, Владимир Lentapedias (täisversioon)
Abstraction-Création

**Abstraction-Création** on 1931. aastal Pariisis loodud abstraktsionistlike kunstnike ühendus. Ühendus tegutses 1937. aastani.

Abstraction-Créationi asutajateks olid Auguste Herbin, Jean Hélion ja Georges Vantongerloo. Tuntumatest kunstnikest ja skulptoritest kuulusid ühendusse veel Piet Mondrian, Jean Arp, Vassili Kandinsky, Paule Vézelay, Hans Erni, Robert Delaunay, Tarō Okamoto jpt. Ühtekokku kuulus ühendusse umbes nelisada maalikunstnikku ja skulptorit.

Aastatel 1932–1936 ilmus ühenduse väljaanne *Abstraction-création: Art non-figuratif*.
Tondi jutud

**"Tondi jutud"** oli Kanal 2 eetris olnud vestlussaade, mida juhtis näitleja Peeter Oja kehastatud keskealine telereporter Richard Tont – väljamõeldud tegelaskuju, kes järgib püüdlikult kõiki ameerika *talkshow*' reegleid. Lisaks Ojale olid saates osalised DJ Mart Juur ja Tibi, keda kehastas Diana Lank. 

Saate toimetajad olid Tiina Jõgeda, Villu Kangur, Juku-Kalle Raid ja Peep Pedmanson. Režissöör Maire Radsin, produtsendid Tõnis Haavel ja Rando Pettai.
Kommunist (täpsustus)

**Kommunist** võib tähendada erinevaid asju:
***[[Kommunism]]**i ideoloogia pooldaja või **[[kommunistlik partei|kommunistliku partei]]** liige
***[[Kommunist (ajaleht)|Kommunist]]**, aastatel 1918–1941 ilmunud ajaleht
*ajalehe **[[Valgamaalane]]** nimi aastatel 1962–1988
***[[Kommunist (trükikoda)|Kommunist]]**, trükikoda Tallinnas aastatel 1941–1986
***[[Kommunist (Võru rajooni kolhoos)|Kommunist]]**, Võru rajooni Rõuge külanõukogus asunud kolhoos
***[[Kommunist (Valga rajooni sovhoos)|Kommunist]]**, Valga rajooni Otepää külanõukogus asunud sovhoos
***[[Kommunist (Mitkovitsa kolhoos)|Kommunist]]**, Petserimaal Vilo vallas asunud kolhoos
***[[Kommunist (Moldova ajaleht)|Kommunist]]**, Moldova erakonna, Moldova Vabariigi Kommunistide Partei, 1995. aastast ilmuv ametlik häälekandja
Anastassija Baburova

**Anastassija Baburova** (vene: Анастасия Эдуардовна Бабурова, ukraina: Анастасія Едуардівна Бабурова; 30. november 1983 Sevastopol – 19. jaanuar 2009 Moskva) oli Ukraina kodanikust ajakirjanik, kes mõrvati 2009. aasta jaanuaris koos Stanislav Markeloviga Moskva kesklinnas. Mõrv on 2010. aasta juuni seisuga lahendamata.

Baburova töötas ajalehes Izvestija ja oli Novaja Gazeta koosseisuväline kaastööline. Ta oli õppinud Moskva Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust.
Amanat

**Amanat** (kasahhi Аманат – 'kohustus') on Kasahstani võimupartei, millel on üle 750 000 liikme. 2022. aasta aprillist on erakonna esimees Erlan Košanov. 

## Ajalugu
Partei loodi 1999. aastal ja kandis algselt nime **Otan**. 

Aastatel 2007–2022 oli partei esimees tollane Kasahstani president Nursultan Nazarbajev. 

Aastatel 2007–2012 oli Amanat ainus Kasahstani parlamendis esindatud partei. Pärast seda on Kasahstani Rahvapartei ja Demokraatlik Partei Ak Zhol uuesti parlamenti saanud, kuid mõlemad on lojaalsed presidendile.

Aastatel 2006–2022 oli erakonna nimi **Nur Otan** (kasahhi Нұр Отан – 'isamaa valguskiir').

2022. aastal oli 28. jaanuarist kuni 26. aprillini oli partei esimeheks riigi president Kasõm-Žomart Tokajev. 

Pärast 2022. aasta jaanuarirahutusi sai 1. märtsist erakonna nimeks **Amanat**. 26. aprillil lahkus Tokajev erakonnast ja 2022. aastast on partei esimees on Erlan Košanov. Erakond toetas Tokajevit ka 2022. aasta presidendivalimistel. 2023. aastal parlamendivalimistel sai erakond 62 kohta parlamendis.

## Viited
Demokraatlik Partei (Serbia)

**Demokraatlik Partei** (Демократска странка, Demokratska stranka) on vasaktsentristlik Serbia partei, Sotsialistliku Internatsionaali liige.

2008. aasta parlamendivalimistel sai Demokraatliku Partei juhitav koalitsioon 38,5% häältest ja 102 kohta 250-liikmelises parlamendis. Peaministriks sai parteilise kuuluvuseta Demokraatliku Partei poolehoidja Mirko Cvetković.

Partei asutamise ajaks loetakse 1919. aastat, mil asutati Serbia, Horvaatia ja Sloveenia liberaalseid parteisid ühendav partei. Josip Broz Tito ajal partei keelustati ja taasloodi 1989. aastal.

Slobodan Miloševići võimu lõpupäeviks 2000. aastal oli Demokraatlikust Parteist saanud Serbia Demokraatliku Opositsiooni suurim partei. Sama aasta detsembris peetud parlamendivalimistel võitis partei 176 parlamendikohta 250-st.

2001. aastal sai parteijuht Zoran Đinđić riigi valitsusjuhiks.

2003. aastal peaminister Đinđić mõrvati. 2004. aastal sai uueks parteijuhiks Boris Tadić. Samal aastal valiti ta Serbia presidendiks.
Vladimir Putini valitsus

Vladimir Putin on olnud kahe valitsuse peaminister:
***[[Vladimir Putini esimene valitsus]]**
***[[Vladimir Putini teine valitsus]]**
Atsetüülimine

**Atsetüülimine** (IUPAC-i nomenklatuuri järgi etanoüülimine) on keemiline reaktsioon, mille tulemusena viiakse molekuli atsetüülrühm CH3C(=O)–. Elavas rakus esineb atsetüülimine proteiinide modifitseerimise reaktsioonina. 

**Deatsetüülimine** on vastupidine protsess, mille tulemusena atsetüülrühm eemaldatakse molekulist. 

Atsetüüliva reagendina kasutatakse sageli atseetanhüdriidi ehk äädikhappe anhüdriidi Ac2O või atsetüülkloriidi AcCl. Atsetüülimine on kõige sagedamini kasutatav atsüülimisreaktsioonide klassi kuuluv protsess, selle erijuht.

## Vaata ka
* Atsüülimine
* Atsetüülrühm
* Atsetoksüülrühm
* Friedel-Craftsi atsüülimine
Atsetüülrühm

**Atsetüülrühm** ehk **etanoüülrühm** on orgaanilises keemias rühm CH3C(=O)+ kas funktsionaalrühmana või molekuli osana. Vahel kasutatakse selle rühma kohta lühendit **Ac** (mitte segi ajada element aktiiniumiga).

Atsetüülrühmas on metüülrühm üksiksideme kaudu seotud karbonüülrühmaga. 

Atsetüülrühm esineb näiteks äädikhappes, äädikhappe estrites, atseetanhüdriidis, metüülalküülketoonides, atsetüülkloriidis ja atsetüülsalitsüülhappes ehk aspiriinina.

## Atsetüülradikaal

Iseseisvat, mitte teiste molekulide koosseisus olevat atsetüülrühma nimetatakse atsetüülradikaaliks. Selle kesksel süsiniku aatomil on üks vaba side, mis muudab ta positiivseks iooniks ja võimaldab moodustada teiste radikaalidega mitmesuguseid molekule.

## Atsetüülimine

Keemilist reaktsiooni, mille tulemusena viiakse molekuli atsetüülrühm, nimetatakse atsetüülimiseks. Elusrakus esineb atsetüülimine proteiinide modifitseerimise reaktsioonina. Sageli viiakse organismides atsetüülrühm koensüümi A (CoA) koosseisu, nii et tekib atsetüülkoensüüm A. See aine on nii bioloogilise sünteesi kui paljude orgaaniliste milekulide lagunemise vahesaadus.

Atsetüülimine on võimalik paljude meetodite abil. Tavaliselt kasutatakse selleks atseetanhüdriidi (CH3CO)2O või atsetüülkloriidi CH3COCl, tihti mingi kolmanda, anorgaanilise, sageli aminoaluse juuresolekul. Atsetüülimise tüüpiline näide on glütsiini muundamine atsetüülglütsiiniks:

H2NCH2CO2H + (CH3CO)2O -> CH3C(O)NHCH2CO2H + CH3CO2H

## Vaata ka
*Atsüülimine
*Atsetoksüülrühm
Johannes Aarik

**Johannes Aarik** (7. mail 1912 Võnnu, Tartumaa – 6. veebruar 2011 Tallinn) oli eesti vaimulik, praost.

Aarik lõpetas 1930. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel teenis kaitseväes, kus sai nooremallohvitseri kraadi. Aastatel 1932–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli Kullamaa koguduses Henn Unti juures. Ordineeriti õpetajaametisse 5. juunil 1938.

Algul töötas ta Pärnu praostkonnas noorsootööõpetajana. Kuna baltisakslased asusid ümberasumise korras Saksamaale, vabanes Karksi Peetri koguduse õpetaja koht, kuhu Johannes Aarik teenima asus. 1940. aastal valiti ta ametisse ja teenis Karksi kogudust 1944. aastani.

Septembris 1944 põgenes ta Saksamaale. Vikaarpiiskop Johannes Oskar Lauri ettepanekul määrati ta Saksa Idaministeeriumi poolt eestlaste usuliseks teenijaks Württembergi, kus töötas aastatel 1944–1945. Pärast põgenikelaagrite teket sai ta Geislingeni suurlaagri õpetajaks ja töötas ka Geislingeni Eesti Gümnaasiumi usuõpetuse õpetajana. Lisaks pidas ta piiblitunde ja organiseeris Berchtesgadenis noortepäevi.

Märtsis 1950 siirdus ta Ameerika Ühendriikidesse, kus teenis aastatel 1950–1952 eestlasi Connecticuti osariigis ja selle ümbruses Augustana sinodi toel. 1952. aastast teenis ta eestlasi Los Angeleses. Kui 1954. aastal asutati E.E.L.K. Los Angelese Peetri kogudus, asus ta sinna õpetajaks ja töötas seal 1963. aastani. Kuna 1962. aastal oli autoõnnetuse tagajärjel surnud E.E.L.K. Adelaide'i koguduse õpetaja Oskar Juul, kutsuti sinna õpetajaks Johannes Aarik; seal töötas ta aastatel 1963–2000. 1972. aastal sai ta Austraalia praostkonna abipraostiks ja hiljem praostiks. Koguduse töö huvides toimetas ta ka koguduse ajakirja "Lõunaristi All = Under the Southern Cross", mis ilmus kord kahe kuu tagant.

Emerituuri jäi Johannes Aarik 31. augustil 2000. Kuna abikaasa Ella (1917–2001) oli pärinud Eestis Nõmmel asunud vanemate maja, pöördus ta tagasi Eestisse. Eestis andis ta välja kaks jutlustekogu. Johannes Aarik suri 6. veebruaril 2011.

## Viited

## Kirjandus
* Vabaduse teedel: jutlused/ Johannes Aarik. Tallinn: J. Aarik, 2002
* 
Reformatsiooni teedel: usku reformeerivad jutlused, artiklid ja kirjad. An article and some letters in English. Johannes Aarik. Tallinn: J. Aarik, 2003

## Välislingid
* Tiiu Pikkur. Meie vanim vaimulik on olnud 70 aastat ordineeritud õpetaja. Eesti Kirik, 23. detsember 2008
Ferdinand Marcos

**Ferdinand Emmanuel Edralin Marcos** (11. september 1917 Sarrat – 28. september 1989 Honolulu) oli Filipiinide president aastatel 1965 kuni 1986.

Kukutati vägivallatu revolutsiooni käigus ja siirdus eksiili Hawaiil.

Ta oli abielus Imelda Marcosega. Tema poeg Ferdinand Marcos juunior valiti Filipiinide presidendiks 2022. aastal.
Eurostat

**Eurostat** ehk **Euroopa Komisjoni statistikaamet** on Euroopa Komisjoni peadirektoraat, mille põhiülesanne on varustada Euroopa Liitu statistilise informatsiooniga Euroopa kohta ning aidata kaasa Euroopa Liidu liikmesriikides, kandidaatriikides ja Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni liikmesriikides kasutatava statistilise metoodika ühtlustamisele.

Ameti peakorter asub Luxembourgis. 

Amet allub Euroopa Komisjoni majandus- ja rahandusvolinikule.

## Peadirektorid

## Vaata ka
* Statistikaamet

## Välislingid

* Eurostati koduleht
* Eurostati statistika andmebaasi veebiliides