open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cho Gue-sung

**Cho Gue-sung** (korea keeles 조규성; *Jo Gyu-seon*; sündinud 25. jaanuaril 1998 Ansanis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib Taani kõrgliigaklubis FC Midtjylland ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.

2019. aastal debüteeris ta Lõuna-Korea esiliigaklubis FC Anyang ning lõi kohe esimesel hooajal 14 väravat, millega oli paremuselt kolmas väravalööja liigas.

2020. aastal liitus ta Lõuna-Korea kõrgliigaklubiga Jeonbuk Hyundai Motors. Ta lõi sel aastal Lõuna-Korea kõrgliigas neli väravat ja tuli klubiga riigi meistriks. Aastatel 2021–2022 läbis ta Lõuna-Korea kohustusliku sõjaväeteenistuse ning mängi seal ajal klubis Gimcheon Sangmu. 2022. aasta septembris naasis Cho Jeonbuk Hyundai Motorsi meeskonda. 2022. aastal oli Cho Jeju Unitedi mängija Joo Min-kyu kõrval Lõuna-Korea kõrgliiga suurim väravakütt (14 väravat Gimcheon Sangmus, 3 väravat Jeonbuk Hyundai Motorsis). 2022. aasta oktoobris alistas Jeonbuk Hyundai Motors Lõuna-Korea karikavõistluste finaalis FC Seouli kahe mängu kokkuvõttes 5:3 ning Cho lõi Jeonbuki viiest väravast kolm.

2023. aasta juulis sõlmis Cho kolmeaastase lepingu Midtjyllandiga. Taani kõrgliigas debüteeris ta hooaja avamängus 22. juulil 2023, mil Midtjylland võitis Cho väravast Hvidovret 1:0.

2020. aastal tuli Cho Lõuna-Korea kuni 23-aastaste koondisega Aasia omavanuste meistriks. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2021 MM-i valikmängus Liibanoni vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. jaanuaril 2022 sõprusmängus Islandi vastu. 2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta kaks väravat Ghana vastu.

## Saavutused
;Jeonbuk Hyundai Motors
*K League 1: 2020
*Korean FA Cup: 2020, 2022
;Gimcheon Sangmu
*K League 2: 2021
;Lõuna-Korea U23
*Aasia U-23 meistrivõistlused: 2020

## Viited

## Välislingid
Secession

**Secession** (saksa keeles varem *Secessionsgebäude*, baieri keeles *Weana Secessionsgebaide*; otsetõlkes 'setsessioonihoone') on 19. sajandi lõppedes *[[La Belle Époque|la belle époque]]*i ideedest valminud näitusehall, mis asub Austria pealinnas Viinis. 

Innere Stadti piiril Wiedeni ja Mariahilfi linnaringkondade alguses paiknev juugendstiilis ehitis on arhitektuurne austusavaldus Viini Setsessioonile. Rühmitus liitis austria mässulisi graafilisi kunstnikke, maalijaid, skulptoreid ja arhitekte (kelle hulgas olid Josef Hoffman, Koloman Moser, Otto Wagner ja Gustav Klimt). Nad hakkasid eralduma kaua kestnud kujutava kunsti institutsioonist.

Õitsengut väljendava ehitise tähelepanuväärsuse tõttu on see kujutatud Austria 50sendise euromündi tagaküljel.

## Kirjeldus

Hoone ehitamist rahastas Austria-Ungari terasetööstur Karl Wittgenstein, kes oli päritolult sakslane. Kuldsed dekoorid moodustavad katusel kupli ja seintel kaunistusi. Peaukse kohal on kujutatud reljeefselt kolme gorgot ehk vanakreeka mütoloogia koletistütreid Euryalet, Medusat ja Sthennot. Peasissekäigu kohal on kaherealine kiri, mis eesti keelde tõlgitult tähendab: “Igale ajastule oma kunst. Igale kunstile oma vabadus”.

Ver Sacrum (ladina keele otsetõlkes 'Püha Kevad') vasemal peafassaadi seinal märgib rühmituse ajakirja, mida trükiti vaid aastail 1898–1903.

Külgedel on märgatavad öökullide ja taimestike sümmeetrilised motiivid, kuplil on kujutatud puulehti.

Keldrikorrusel on alaliselt nähtav Klimti friis “Beethoven Frieze”.

## Kasutus
Setsessiooni rühmituse hoone on tänapäeval kunstnike juhitav nn *[[kunsthalle]]*, mis rahvusvaheliselt keskendub kaasaegsele kunstile.

## Ümbruskond
Ehitis toetub 8-meetrilistele betoonsammastele, mis ulatuvad keldrikorruse kaudu alla Viini jõeni. Steggasse tänavast alates voolab see pikalt maa-aluses kollektoris, mis hoone esiselt kulgeb kaarjalt edasi Stadtparki poolitavasse Wientali kanalisse.

Ümbruskonnas asuvad MuseumsQuartier, Maria-Theresien-Platz, Wiener Staatsoper, Karlskirche ja Naschmarkt.

## Vaata ka
*Kleines Haus der Kunst
*Karlsplatz

## Viited

## Välislingid

* Koduleht
Reinaldo

**Reinaldo Manoel da Silva** (tuntud ka lihtsalt kui **Reinaldo**; sündinud 28. septembril 1989 Porto Calvos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio.

Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal São Paulo osariigi meistrivõistluste tugevuselt kolmanda liiga klubis Penapolense. 2011. aastal läks ta sealt laenule São Paulo osariigi meistrivõistluste kõrgeima divisjoni klubisse Paulista. 2012. aastal debüteeris ta Brasiilia kõrgliigaklubis Sport Club do Recife.

2013. aastal läks Reinaldo Penapolensest laenule Brasiilia kõrgliigaklubisse São Paulo. 25. augustil 2013 lõi ta mängus Fluminense vastu oma esimese värava Brasiilia kõrgliigas. 2013. aastal sõlmis ta São Pauloga püsiva lepingu. 2016. aastal oli ta São Paulost laenul Brasiilia kõrgliigaklubis Ponte Preta ja 2017. aastal samasse liigasse kuuluvas Chapecoenses. 2021. aastal tuli Reinaldo São Pauloga osariigi meistriks. 2022. aastal jõudis ta São Pauloga Lõuna-Ameerika klubide tugevuselt teises sarjas Copa Sudamericana finaali, kus kaotati Ecuadori klubile Independiente del Valle 0:2.

2022. aasta detsembris sõlmis ta kaheaastase lepingu Grêmioga.

## Saavutused
;São Paulo
*Campeonato Paulista: 2021
;Chapecoense
*Campeonato Catarinense: 2017
;Grêmio
*Campeonato Gaúcho: 2023
*Recopa Gaúcha: 2023

## Viited
Eestiluoto

**Eestiluoto** (rts *Estlotan*, eesti keeli ka *Järvsaar*) on saar Soome lahes Uusimaa maakonnas Sipoo vallas. 

Saar paikneb Helsingi lähistel. Püsiühendus puudub, ent saare põhja- ja idarannal asuvad paadisadamad.

Saarel kasvavad haisev jooksjarohi ja mitmeõiene kuutõverohi.

Esimene kaluritare rajati saarele XIX sajandi alguses. Sajandi lõpus kolis saarele Gustav Fredrik Liljeberg, kes oli abielus eestlannaga. Paljud Liljebergid võtsid naise Eestist. Gustav Fredrik rajas saarele ka vaatetorni. 1918. aastal aitasid saare elanikud valgetel Soomest Eestisse põgeneda, hiljem tegeleti piirituseveoga. 1929. aastal läks saar Soome kaitsejõudude valdusse ning elanikud ei saanud oma krunte välja osta, kuigi sõjaväega sõlmiti soodsad rendilepingud.

Teise maailmasõja ajal oli saar üks Eesti pagulaste Soome toimetamise tugipunkte. Saarele rajati tulejuhtimistorn, mis on veel säilinud. Sõja järel jäid erinevalt Pirttisaarist sealsed eestlased sinna elama, kuigi hiljem hakati sealseid elamuid kasutama pigem suvilatena ja püsiasustus kadus. 1974. aastal ostis suurema osa saarest Helsingi linn. 2021. aastani asus saarel ilmavaatluspunkt, mida haldas Soome Meteoroloogiainstituut.

## Viited
Merike Kütt

**Merike Kütt** (sünninimi **Merike Metsa**, sündinud 2. aprillil 1968 Elvas) on eesti luterliku kiriku vaimulik, aastast 2022 EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja. 

Merike Kütt on lõpetanud Nõo Keskkooli (1986, hõbemedal), Eesti evangeelse luterliku kiriku usuteaduse instituudi usuteaduse erialal (1999) ning saanud samast õppeasutusest religioonipedagoogika magistrikraadi (2011). Ristitud ja konfirmeeritud aastal 1990 EELK Vigala koguduses. 

16. septembril 1999 ordineeriti ta diakoniks ja 31. detsembril 2000 preestriks. 

Ta teenis aastatel 1999–2013 kaitseväe kaplanina (kaitseväe staabi- ja sideüksuste väljaõppekeskuse üksik-sidepataljoni kaplan 1999–2005, logistikakeskuse lahinguteenindustoetuse väljaõppekeskuse tagalapataljoni kaplan 2005–2007, jalaväe väljaõppekeskuse Üksik-Vahipataljoni kaplan 2007–2009, Põhja kaitseringkonna kaplan 2009–2013). 

Alates 1. oktoobrist 2013 oli ta justiitsministeeriumi vanglate osakonna nõunik-peakaplan. 
Aastal 2019 määrati Kütt EELK Viru praostkonna vikaarõpetajaks. 

Alates 1. septembrist 2022 on ta EELK Narva-Jõesuu koguduse õpetaja.

## Sõjaväelised auastmed
*lipnik 1999, 
*nooremleitnant 2001, 
*leitnant 2005, 
*kapten 2008.

## Tunnustus
*EELK aukiri 2016 
*EELK Teeneteristi III järk 2017
*Eesti Sõjahaudade Hoolde Liidu teeneteristi III klass 2004

## Välislingid
*Merike Kütt otsib elus uusi huvitavaid väljakutseid, Eesti Kirik, 18. aprill 2018 
*Vanglate peakaplaniks saab Merike Kütt, just.ee, 25. september 2013
Ateena Akadeemia

**[[Ateena]] Akadeemia** (, *Akadimía Athinón*) on Kreeka rahvusülikool ja riigi kõrgeim teadusasutus.

Ülikool asutati 1926. aastal. Selle eelkäijaks peetakse ajaloolist Platoni Akadeemiat. Ülikool tegutseb Kreeka haridusministeeriumi järelevalve all.

Akadeemia peahoone on üks Ateena linna peamisi vaatamisväärsusi. 

## Hoone arhitektuur

Akadeemia peahoone projekteeris 1859. aastal Taani arhitekt Theophil Hansen. Tema vanem vend Christian Hansen oli varem projekteerinud Ateena ülikooli hoone. Ateena Akadeemia peahoone arhitektuurilise lahenduse loomisel on võetud eeskuju klassikalise ajajärgu Vana-Kreeka templitest, nagu neid võis näha 5. sajandil eKr Ateena linnas ringi liikudes. Hoone seinu kaunistavad ajastukohased reljeefid ning seda ümbritsevad linna ja ülikooli patrooni, jumalanna Athena, teiste antiikmütoloogia jumaluste ja Vana-Kreeka filosoofide marmorist skulptuurid. Sisekujunduses ehivad hoone seinu ja lagesid detailirohked maalingud ja ruume ilmestavad marmorist kunstiteosed.

## Viited

## Välislingid

* Ülikooli tutvustav artikkel greekreporter.com'is
* Ülikooli tutvustav video YouTube'is
Volodõmõr Štšerbõtskõi

**Volodõmõr Štšerbõtskõi** (ukraina keeles *Володимир Васильович Щербицький* 17. veebruar 1918 Verhnjodniprovsk – 16. veebruar 1990 Kiiev) oli Nõukogude Liidu ja Ukraina NSV poliitik, ta oli aastatel 1971–1989 Ukraina KP Keskkomitee I sekretär, aastatel 1971–1989 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liige.

Ta sündis aastal 1918 Verhnjodniprovskis. Tema elus mängis rolli see, et tema vanemad ja Leonid Brežnevi vanemad elasid Verhnjodniprovskis ühel tänaval.
Audembert

**Audembert** (lääneflaami: *Hondsberg*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Väike põllumajandusvald, u. 23 km Boulogne-sur-Merist põhja pool, teede D238 ja D249 ristumiskoha ümbruses.

## Vaatamisväärsused

* St. Martini kirik, pärineb 19. sajandist.
* 18. sajandi Warcove'i loss.
* Kaks 17. sajandi häärberit Noirbernes'is ja Warcove'is.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Randy Meisner

**Randall Herman Meisner** (8. märts 1946 – 26. juuli 2023) oli Ameerika Ühendriikide muusik, laulja ja laulukirjutaja. Ta oli ansambli Eagles üks asutajaliikmetest aastal 1971.
Mania Grandiosa

**"Mania Grandiosa. Tallinnast Pariisi"** oli kunstnike Lisette Sivardi ja Karl Joonas Alamaa loodud viiepäevane kestvus-*[[Performans|performance]]*, mille käigus korraldati kümne modelli osalusel Põhja-Eesti maastikel maailma pikim moekõnd Tallinnast Pariisi külla. See toimus 4.–8. juulil 2023.

## “Tallinnast Pariisi”
Mõttelise moelava pikkus oli kokku 124 kilomeetrit ja see ulatus Tallinna Lennujaamast peamiselt mööda külavaheteid Pariisi ratsamaneeži.

"Mania Grandiosa. Tallinnast Pariisi" oli mõtteavaldus nii moest, kohalikust kultuurimaastikust kui ka väikeriigi mõttemallidest ja väärtusruumist laiemalt. 

Rännakuga nihestasid modellid teele jäävate kogukondade argipäeva, millele vastasid omakorda kohalikud elanikud kogukonnaspetsiifiliste sekkumistega. Läbitavateks paikadeks olid näiteks Maardu, Jõelähtme, Paasiku, Kehra, Mustjõe, Aegviidu, Tapa ja Moe. 

Teekonna läbinud olid riietatud samasugustesse magentaroosadesse kostüümidesse.

8. juulil jõudsid modellid kell 19.00 kohale Pariisi külla Lääne-Virumaal.

Publikul näidati videoklippe eelnenud viiepäevasest retkest, millele järgnes kunstnikuvestlus ja giidituur külaellu. Lõppvaatuse lavastas Henri Hütt.

Teostajate sõnul tõstatas teos küsimuse, mis saab siis, kui unistused teisenevad ja ihaldatu kaugeneb, kui unistatud moepealinna ja metropoli asemel ootab pärast rasket katsumust ees hoopis maakodu? Kas ja millal lõppeb teekond? 

### Modellid
*Mirjam Mõttus
*Rolands Pēterkops
*Piret Puppart
*Alana Proosa
*Anne Vetik
*Edgar Vunsh
*Johann Kööp
*Loora Kaubi
*Karl Birnbaum
*Andreas Kübar

### Teostus
*Cristopher Siniväli (projektijuht)
*Olivia Soans (kommunikatsioon)
*Mikk Lahesalu (publikatsioon)
*Agnes Isabelle Veevo (graafiline disain)
*Henri Hütt ja Getriin Kotsar (lavastajad)
*Jane Treima, Johann Kööp ja Alana Proosa (fotograafia)
*Sten Saarits (video)
*Rudolf Korp (heli)
*Mirjam Mõttus (matkajuht)

### Toetus
Ürituse toetajad olid Eesti Kultuurkapital, EKA Üliõpilasesindus, Tiina Talumees ja Maire Milder. Nautica Keskuse kui peasponsori kõrval spondeerisid üritust Abakhan, Samelin, Moe peenviinavabrik, SYS print, Tartu Mill, Tallinna Lennujaam, Relais Liimock, Tactical Foodpack, Saku Läte ja A. Le Coq.

## Vaata ka
*“Mania grandiosa kaitseks ehk Kuidas saada Pariisi omanimelist väljakut?” (Reet Kudu)
*Prantsuse pealinn Pariis
*Pariisi Tall

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
*Instagram
Merit Alliku

**Merit Alliku** (sündinud **Moro**; 30. jaanuar 1991 – 17. juuli 2023) oli eesti käsipallur ja treener, Eesti naiste käsipalli eestvedaja. 

Ta ehitas üles klubi HC Tabasalu ja oli selle juht ning töötas abitreenerina naiste koondises.

## Viited

## Lisalugemist
*IN MEMORIAN Merit Alliku (30.01.1991–17.07.2023), Eesti Käsipalliliit, 21.07.2023
Mihhail Tolstõhh

**Mihhail Sergejevitš Tolsõhh** (hüüdnimega Givi) (19. juuli 1980, Ilovaisk, Donetski oblast, Ukraina – 8. veebruar 2017, Makijivka, Ukraina) oli isehakanud Donetski Rahvavabariigi väejuht (tankikomandör), venemeelne separatist ja sõjakurjategija. 

Enda jutu järgi oli ta rahvuselt isa poolt grusiin ja ema poolt valgevenelane.
Ahoi (ansambel)

**Ansambel Ahoi** on Eesti rahvalikku tantsumuusikat viljelev muusikaline koosseis, mis tegutseb alates 2019. aasta sügisest.    

Ansambel on tantsumuusikat esitanud paljudes Eesti kultuurimajades, simmanitel, sünnipäevadel, pulmades ja muudel tähtpäevadel.     

25. novembril 2023 võitis ansambel Viljandimaa bändide päeval auhinna "Viljandimaa bänd 2023".     

## Koosseis
* Romet Allingu – laul, akordion 
* Martin Kalm – laul, kitarr
* Kaur Teiva – trummid, basskitarr
* Andres Heiskonen – helitehnik

### Endised liikmed
* Artur Rehi – laul, akordion

## Viited

## Välislingid
* https://r2.err.ee/1143777/nadala-demo-ansambel-ahoi-aeg-jookseb-ara
Alli Haapasalo

**Alli Haapasalo** (sündinud 3. oktoobril 1977 Keravas) on Soome filmirežissöör ja kirjanik.

## Viited
Audinghen

**Audinghen** (hollandi: *Oudinghen*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Põllumajandusvald, koosneb mitmest asundusest, u. 23 km Boulogne-sur-Merist põhja pool, teede D940 ja D191 ristumiskoha ümbruses. Gris-Nezi neem, lähim Prantsusmaa osa Inglismaa rannikule, moodustab valla läänepiiri.

## Ajalugu

Linnale andsid algse nime *Odingehem*, 'Odini kodu', viikingid, kes sinna germaani jumalale Odinile pühendatud templi ehitasid. Audingheni on pärast täielikku hävitamist mitu korda uuesti üles ehitatud, sealhulgas:

* 1643. või 1644. aastal, vastavalt tõlgendusele, Inglise kuninga sõdurite poolt, kes põletasid külaelanikud koos kirikuga;
* Kolm sajandit hiljem, 1943. aasta novembris, brittide poolt, kes pommitasid ja hävitasid täielikult küla (mida siis okupeeris Saksa armee) ja *[[Organisation Todt]]* keskuse.

## Vaatamisväärsusi

* St. Pierre'i kirik, pärineb 20. sajandist.
* Tuletorni varemed Gris-Nezi neemel.
* Teise maailmasõja aegsed sakslaste kaitserajatised, osa Atlandi vallist.

## Inimesi

* Gabriel Auguste Ferdinand Ducuing, sõdur, kes suri seal 1940. aastal.
* Raoul de Godewaersvelde, helilooja, kes suri seal 1977. aastal.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Audresselles

**Audresselles** (hollandi: *Oderzele*; pikardi: *Auderselle*) on küla ja vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus, Gris-Nezi neemest lõunas.

Vallas on u. 810 ha haritavat maad, kaks randa ja mereäärsed kaljud. 12. sajandil oli see tuntud kui *Oderzelle*.

## Ajalugu

Inglise okupatsiooni lõpust 1558. aastal kuni 17. sajandi keskpaigani hõlmas Audresselles'i isandkond Haringzelle'i asundust; praegu on see mets, mis peidab endisi Saksa Audingheni suurtükipatareisid. See isandkond kuulus Acary perekonnale, mis andis Prantsuse laevastikule mõned admiralid ja kellest pärineb enamik kohalikke kalureid.

Vana kaluriküla Audresselles on säilitanud oma iseloomulikud jooned: selle pikkmajad, mille seinte alumises osas on värviline riba, küla keskuses ja mõned "Belle Époque" villad La Manche'i ääres. Audresselles'is elavad endiselt elukutselised kaluripered ja üks neist kasutab oma laeva lossimiseks küla liivaranda. Traditsioonilisi flobarte (väikesed kärbitud pikklaevad) kasutavad puhkusepurjetajad endiselt.

## Vaatamisväärsused

* Ristija Johannese kirik, kindlustatud, 12. sajandist, suure teise keisririigi aegse lõuendiga, mis on maalitud isa Jacques Paul Migne'i katoliiklikes töösaalides Arthur Gilberti poolt, ja väike 18. sajandi retaabel.
* Püha Johannese talu (11. sajand), mille esiseinas on ristisõdija kivirist.
* Kaugsõitjate võõrastemaja, *rue Édouard Quénu* (18. sajand).
* Panoraamvaatega *allée [[Maurice Boitel]]*.

## Ranna- ja luiteloomastik
### Linnud

Kajakad, kormoranid, hakid, kaurid, pardid, haigrud, kurvitsad, jämejalad, koovitajad, algid, pistrikud, luiged ja haned.

### Mereimetajad

Mõned mustpea-hülged on asunud elama küla taga asuvatesse ojakestesse alates 2006. aasta juulist ja neile ei meeldi, kui neid segavad randa suunduvad ujujad. Kohal on ka mõõkvaalad, grindad, delfiinid ja pringlid.

## Taimestik

Selle piirkonna taimed on need, mis taluvad soolast edelatuult. Sagedased põõsad on harilik taralõng, harilik kikkapuu, liguster, viirpuu ja võõrliigina 1980. aastast hõbepuu. Ekspansiivne võõralamliik on randpeet. Üheaastaste taimede seas on merikapsas, kukeharjad, paiseleht, metsistunud porgand ja aed-moorputk, merikannid (sealhulgas harilik merikann) ja kõrrelised, sealhulgas  luidekaer, samuti mailane.

## Inimesi

* Robert Beauvais, kirjanik ja ajakirjanik
* Albert Besson, bakterioloog
* Maurice Boitel, maalikunstnik
* Carolus-Duran, maalikunstnik
* Albert-Ernest Carrier-Belleuse, maalikunstnik
* Henri Dutilleux, helilooja
* Arthur Gilbert, Inglise maalikunstnik. Tema tehtud maale saab näha kiriku kooris
* Philippe Leclerc de Hauteclocque, Prantsusmaa marssal
* Edmond Marin la Meslée, lendur
* Catherine Destivelle, alpinist

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Sinilill (täpsustus)

**[[Sinilill]]** (*Hepatica nobilis*) on taimeliik tulikaliste sugukonnast sinilill perekonnast.

**Sinilill** võib olla:

* Sinilill (perekond)
* Sinilill (sümbol)
* Sinilill (perekonnanimi)
Birjussinsk

**Birjussinsk** (vene keeles Бирюсинск) on linn Venemaal Irkutski oblastis Taišeti rajoonis. Birjussink asub Birjussa jõe ääres, Taišetst ligikaudu 12 km lääneloodes.

Linna läbib Siberi raudtee.

Asula tekkis 1897. aastal seoses Siberi raudtee ehitamisega. Birjussinsk sai aleviks 1935. aastal ja linnaks 1967. aastal.

## Viited
Suillellus queletii

***Suillellus queletii*** on puravikuliste sugukonda kivipuraviku perekonda kuuluv seeneliik. 

Eesti ainus leid osutus punajalg-kivipuravikuks (*Sutorius luridiformis*).

## Välislingid
*
Tahavaatepeegel

**Tahavaatepeegel** on peegel, mis võimaldab juhil vaadata läbi sõiduki tahapoole – tavaliselt läbi tagumise akna.

Autode puhul on tahavaatepeegel tavaliselt kinnitatud esiklaasi ülaossa topeltpööratava kinnitusega, mis võimaldab seda reguleerida vastavalt juhi kõrgusele ja vaatenurgale. Kui keegi või miski tahavaatepeegli vastu kogemata või kokkupõrke korral paiskub, liigub peegel ohutult eest ära.
Vihhorevka

**Vihhorevka** (vene keeles Вихоревка) on linn Venemaal Irkutski oblastis Bratski rajoonis. Vihhorevka asub Bratskist ligikaudu 38 km edelas.

Linna läbib Baikali-Amuuri magistraalraudtee.

Vihhorevka raudteejaam rajati 1947. aastal. Raudteejaama juurde tekkinud Vihhorevka asula sai aleviks 1957. aastal ja linnaks 1966. aastal.

## Viited
Kinel

**Kinel** (vene keeles Кинель) on linn Venemaal Samara oblastis, Kineli linnaringkonna ja Kineli rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Kinel asub Samara kesklinnast ligikaudu 33 km idas.

Linna läbib Samara–Orenburgi raudteeliin. 

Asula on rajatud 1837. aastal. Kineli raudteejaam ehitati 1877. aastal. Kinel sai aleviks 1930. aastal ja linnaks 1944. aastal.

## Viited
Maarja Meeru

**Maarja Meeru** (23. novembril 1968 Tartu) on eesti teatrikunstnik. Alates sügisest 2011 on ta Vanemuise teatri peakunstnik.

## Haridustee
1989–1994 Tartu Kunstikool, dekoratsiooni eriala

1992–1993 Olavskolen Folkehøyskole (Rahvaülikool), teatri eriala, Norra

1998–2004 Accademia di Belle Arti di Venezia, stsenograafia eriala, Itaalia

## Karjäär
*Kuni aastani 2008 – vabakutseline teatrikunstnik

*2008-2011 – Vanemuise peakunstniku kohusetäitja

*Alates sügisest 2011 – Vanemuise peakunstnik

## Lavakujundused [[Vanemuine (teater)|Vanemuises]] (hiljutised tööd)

* 2022 E. Vilde "Pisuhänd 2", lavastaja Tiit Palu

* 2022 W. Shakespeare “Tõrksa taltsutus”, lavastaja Priit Strandberg
* 2022 A. Lindgren "Vennad Lõvisüdamed", lavastaja Tiit Palu
* 2020 “Õhtu Leháriga”, lavastaja Fabrice Gibert
* 2020 Jevgeni Griškovets “Kaalud”, lavastaja Tiit Palu
* 2020 Anton Tšehhov “Neid oli kolm õde”, lavastaja Marika Aidla
* 2019 Giacomo Puccini “Madama Butterfly”, lavastaja Robert Annus
* 2019 Molière “Naiste kool”, lavastaja Priit Strandberg
*2018 Johann Strauss “Viini veri”, lavastaja Giorgio Madia

## Tunnustus
* Natalie Mei nimeline auhind 2016

## Viited

## Välislingid
* CV Vanemuise teatri kodulehel
* Maarja Meeru Eesti entsüklopeedias
* Maarja Meeru Eesti Lavastuste Andmebaasis
* Maarja Meeru Eesti Lavastuskunstnkke Liidu kodulehel
Baincthun

**Baincthun** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Põllumajandus- ja karjäärivald, u. 6,4 km Boulogne-sur-Merist kagus, teede D341 ja D234 ristumiskoha ümbruses.

## Vaatamisväärsused

* Feodaallinnuse jäänukid.
* St. Martini kirik.
* Ordre'i loss, pärineb 1672. aastast, Maquingheni asunduses.
* Lannoy mõis.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Bazinghen

**Bazinghen** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

See on väike põllumajandusvald, mis asub umbes 13 km Boulogne-sur-Merist kirdes, teede D191 ja D191e ristumiskoha ümbruses.

## Vaatamisväärsused

* Vesiveski varemed
* St. Eloi kirik, pärineb 11. sajandist
* 17. sajandi häärber Colincthunis

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Marcin Kamiński

**Marcin Kamiński** (sündinud 15. jaanuaril 1992 Koninis) on Poola jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa esiliigaklubis Schalke 04.

Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis Konini Aluminium. 2005. aastal liitus ta Poznańi Lechi noortesüsteemiga. Poznańi Lechi meeskonnas tegi ta Poola kõrgliigas debüüdi 2009. aasta novembris. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajas 2011/12. Hooaegadel 2009/10 ja 2014/15 tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks.

Alates hooajast 2016/17 mängis Kamiński Saksamaa klubis VfB Stuttgart. Hooaegadel 2017/18 ja 2020/21 mängis ta klubiga Saksamaa kõrgliigas. Hooajal 2018/19 oli ta Stuttgardist laenul Saksamaa kõrgliigaklubis Düsseldorfi Fortuna.

2021. aasta mais sõlmis ta lepingu Schalkega. Hooajal 2021/22 tuli ta klubiga Saksamaa esiliiga võitjaks ning hooajal 2022/23 mängiti Bundesligas. Kamiński lõi sel hooajal Bundesligas kaks väravat – 14. aprillil 2023 mängus Hertha BSC vastu ja 27. mail 2023 hooaja viimases mängus RB Leipzigi vastu.

Poola jalgpallikoondises tegi Kamiński debüüdi 22. mail 2012 sõprusmängus Läti vastu. Samal aastal kuulus ta Poola koondisse kodustel 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.

## Saavutused
;Poznańi Lech
*Ekstraklasa: 2009–10, 2014–15
*Poola superkarikas: 2015
;VfB Stuttgart
*2. Bundesliga: 2016–17
;Schalke 04
*2. Bundesliga: 2021–22

## Viited

## Välislingid
Šelehhov

**Šelehhov** (vene keeles Шелехов) on linn Venemaal Irkutski oblastis, Šelehhovi rajooni halduskeskus. Šelehhov asub Irkutski kesklinnast ligikaudu 15 km lääneedelas.

Linnas asub Irkutski alumiiniumitehas.

Šelehhov sai aleviks 1956. aastal ja linnaks 1962. aastal.

## Viited
Ólga Kefalogiánni

**Ólga Kefalogiánni** (kreeka keeles Όλγα Κεφαλογιάννη; sündinud 29. aprillil 1975 Ateenas) on Kreeka poliitik, erakonna Uus Demokraatia liige. 

Kefalogiánni lõpetas aastal 1992 kiitusega Ateena kolledži ja astus seejärel Ateena ülikooli õigusteaduskonda. Oktoobrist 1994 kuni märtsini 1995 õppis ta Erasmuse programmi raames Essexi Ülikooli õigusteaduskonnas. Pärast Ateena ülikooli lõpetamist aastal 1997 astus ta Londoni Ülikooli King's College'isse äri- ja äriõiguse alale, mille lõpetas aastal 1998 magistrikraadiga. Aastal 2006 sai ta teise magistrikraadi Tuftsi Ülikooli Fletcheri õigus- ja diplomaatiakoolist rahvusvaheliste suhete alal.

Ta on aastast 1999 Ateena advokatuuri kolleegiumi liige.

Ta oli 21. juunist 2012 kuni 27. jaanuarini 2015 Kreeka turismiminister (Antónis Samaráse valitsuses).  27. juunist 2023 on ta uuesti Kreeka turismiminister (Kyriákos Mitsotákise valitsuses).
Jaanika Merelaht

**Jaanika Merelaht** (sündinud 12. jaanuaril 1989) on laulja ja muusikakirjutaja. Osalenud ansamblis Cherryland jm.

2006 - 2013, 2023 - .. projektis Släm.

2013 - .. Sooloprojektid Janice ja Jaanika Merelaht.

2015 Eesti Laulus looga "Kuum".

https://menu.err.ee/283357/eesti-laul-2015-ii-poolfinaal-demie-feat-janice-kuum

2023 Släm tagasitulek.

2025 Släm hittsingel "Sigma Boy"
Vorsma

**Vorsma** (vene keeles Ворсма) on linn Venemaal Nižni Novgorodi oblastis Pavlovo rajoonis. Vorsma asub Kišma jõe ääres, Pavlovost umbes 13 km idas ja Nižni Novgorodist ligikaudu 58 km edelas.

Vorsma küla on esmamainitud 16. sajandil. 18. sajandil kujunes Vorsma metallitöötlemise ja sepatöö keskuseks, 1820. aastal avati linnas vasest tööriistade tootmise tehas. Vorsma sai aleviks 1927. aastal ja linnaks 1955. aastal.

Vorsmas asub meditsiiniinstrumentide tehas.

## Viited
Bellebrune

**Bellebrune** (lääneflaami: *Bellebronne*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Väike põllumajandusvald, u. 13 km Boulogne-sur-Merist kirdes, teede N42, D252 ja D238 ristumiskoha ümbruses.

## Vaatamisväärsused

* 11. sajandi linnuse varemed.
* St. Leu kirik, pärineb 15. sajandist.
* La Villeneuve'i loss, pärineb 17. sajandist.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Karabaš

**Karabaš** (vene keeles Карабаш) on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis, Karabaši linnaringkonna keskus. Karabaš asub Tšeljabinskist ligikaudu 85 km lääneloodes.

Karabaš tekkis 1822. aastal kullaotsijate asulana. Karabaš sai aleviks 1928. aastal ja linnaks 1933. aastal.

Linna suurim tööstusettevõte on vasesulatustehas "Karabašmed".

Karabaš on üks saastatumaid linnu Venemaal.

Linnas on filmitud dokumentaalfilm "Härra Eikeegi Putini vastu".

Linnast oli pärit ajakirjanik Ljudmilla Gluškovskaja.

## Viited
Belle-et-Houllefort

**Belle-et-Houllefort** (lääneflaami: *Belle-Hollevoorde*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Põllumajandus- ja karjäärivald, u. 13 km Boulogne-sur-Merist kirdes, teede N42, D233 ja D238 ristumiskoha ümbruses, Wimereux' jõe kallastel.

## Vaatamisväärsused

* Kindlustatud maja varemed.
* Kirik Belle'is, pärineb 12. sajandist.
* Kirik Houllefortis, pärineb 17. sajandist.
* 16. sajandi häärber *du Major*.
* Vallamaja, ehitatud 1862. aastal.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Christian Ernst August Rotermann

**Christian Ernst August Rotermann** (27. detsember 1869 Tallinn – 24. veebruar 1950 Lidingö, Rootsi) oli baltisaksa päritolu kaupmees ja tööstur.

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1888. aastal.

Ta võttis üle oma isalt Christian Barthold Johann Rotermannilt 1912. aastal Rotermanni Tehaste juhtimise, 1921. aastal sai ettevõtte peadirektoriks ja jätkas ettevõtte laiendamist, luues automüügi esinduse. 1920.–1930. aastatel kujunes AS Rotermanni Tehased juhtivaks jahu- ja leivatööstuse ettevõtteks Eestis. Tal oli esimene Ameerika auto (Reo) Tallinnas.

1939. aasta lõpus lahkus Rotermann koos teiste ümberasuvate baltisakslastega ettevõtte juhatusest, lahkus Eestist ja siirdus Rootsi.

## Viited
Eesti fotoharidus

Fotograafiat õpiti vanimatel aegadel Eestis nagu mujalgi maailmas meistrite juures ateljeedes. Peeter Parikas omandas fotoalaseid teadmisi Berliini ja Leipzigi kutsehariduskoolides ja August Tamm New Yorgi Fotograafia Instituudis 1928. aastal sealse kaheaastase filmi ja fotodokumentalistika programmi alusel. Pärast II Maailmasõda ja eriti pärast Nõukogude Liidu lagunemist on üksikuid välisriikide kõrgkoolides fotograafia õppijaid olnud päris mitmeid ja nende arv on aja jooksul suurenenud. Diana Tamane (M.A HISK, Belgia), Ekke Vasli (M.A Inglismaa), Silver Mikiver (B.A Inglismaa), Kaido Teesalu (B.A Göteborg, Rootsi), Triin Kerge (B.A Inglismaa) jpt.   

Idee fotograafia alasest kõrgharidusest Eestis pärineb 1920.–1930. aastatest, mil Sorbonne'i Ülikooli doktorikraadiga keemik Jaan Kalviste (kuni 1935 Kranig, 1898–1936) kirjutas artikli "Vajame fotograafia õppeasutist". Reklaamivaldkonna rajaja, fotoõpetaja ja toimetaja Harry Malm (1897–1967) alustas Kõrgemas Kunstikoolis Tallinnas 1940. aastal juba reaalse vabaainena fotograafia õpetamist, Geislingeni DP laagris õpetasid Eesti Tehnikumis fotograafia kursusi Agu Kask (1906–1977) ja Harry Malm. ENSV-s saadeti DDR-i spetsiaalselt fotograafiat Leipzigi Graafika ja Raamatukujunduse Instituuti õppima Enn Kärmas (sündinud 1943), Alar Ilo (sündinud 1952), Ülo Emmus (1947–2015) ning graafikat Illimar Paul (sündinud 1945) jmt. Neist Enn Kärmas töötas Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis fotograafiaõpetajana 1972–1994. Kuigi Saksamaal saadud hariduse algne siht oli fotoosakonna/ -eriala avamine Kunstiinstituudis, jäi see siiski vaid lubaduseks ning fotokeskus oli kõigest ülekooliline fotot õpetav üksus. 1994. aastal asus ERKI fotokeskust juhtima dotsent Peeter Linnap (sündinud 1960), kes võttis suuna eriala rajamisele ning kelle ümber koondus kõikide erialade silmapaistvatest üliõpilastest rühmitus "Faculty of Taste"/ "Mobil-galerii" (1994–1998). Sellest pisut varem, 1997. a. oli kesk-erihariduse tasemel fotohariduse käivitanud Vallo Kalamees Tartu Kunstikoolis (õpetas TKK-s fotograafiat 1992. aastast). 1998. a. lagunes Faculty of Taste/ Mobil galerii ja selle keskmeks olnud Peeter Linnap siirdus 2001.aastal Pallasesse (toona just Tartu Kõrgemaks Kunstikooliks saanud kool), kus tema juhtimisel töötati välja ka Eesti esimene fotograafia kõrghariduslik õppekava. 1995. a. muutus ERKI Tallinna Kunstiülikooliks ja seejärel EKA-ks, selle fotoõpet jäi pärast Linnapit 1998. aastat juhtima Eve Kiiler (end Linnap), kes samuti pani kokku kõrgharidusiku fotograafia õppekava. Viimane töötas algul avatud akadeemiana ning kinnitati läbi suurte raskuste lõpuks 2003. aastal regulaarseks erialaks. Nii ühe kui teise eriala tekkes on oma oluline roll Linnapite rahvusvahelistest õppejõududest koosneval tutvusringkonnal (David Date ja Robin Dance Brightoni ja Westminsteri Ülikoolidest, Jan Kaila Helsinki TAIK'ist/ Aalto Ülikoolist jt). Samuti andsid mõlemale õppekavale algse hoo ja struktuuri Linnapite kureeritud Saaremaa Biennaalid oma kaasaegse vaimsusega.https://www.ester.ee/record=b4550940~S34*est
Karl Knüpffer (keemik)

**Karl Paul Otto Knüppfer** (19. juuni 1868 Väike-Maarja – 3. aprill 1922 Kleinau, Saksamaa) oli baltisaksa keemik ja keemiatehase juhataja.

Knüpfferi isa oli kirikuõpetaja. Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1889. aastal, õppis aastatel 1889–1893 Riia Polütehnikumis ja 1893–1898 Leipzigis, kus ta omandas Wilhelm Ostwaldi ja Georg Bredigi juhendamisel doktorikraadi väitekirjaga "Chemisches Gleichgewicht und elektromotorische Kraft" ("Keemiline tasakaal ja elektromotoorjõud").

Aastatel 1898–1899 oli ta Leipzigis Fröhlich & Co. eksperimentaalse labori juhataja, 1899–1903 Neubabelsbergis teadusuuringute assistent, 1903–1911 Schlüsselburgi püssirohutehase ballistikaosakonna juhatuse liige ja 1911–1918 Odessas Holodovski-nimelise labori ballistika juht. 1919. aastal suundus ta Saksamaale, kus töötas aastatel 1919–1921 Berliinis ja alates 1921. aastast Dessaus keemiatehase juhatajana.

## Isiklikku
Tema isa oli vaimulik Carl Theodor Knüpffer, vennad olid vaimulik Georg Martin Knüpffer, naistearst Theodor Robert Wilhelm Knüpffer, riiginõunik ja pedagoog Rudolf Alexander Nikolai Knüpffer ning õpetaja Karl Arnold Eduard Knüpffer.

## Viited
Otto Friedrich Benedict von Krusenstiern

**Otto Friedrich Benedict von Krusenstiern** (13. juuni 1870 Hagudi – 23. juuli 1923 Tallinn) oli baltisaksa keemik ja tööstur.

Ta õppis Tallinna Toomkoolis ja lõpetas Tallinna Reaalkooli 1890. aastal ja õppis aastatel 1890–1896 Riia Polütehnikumis keemiat. Ta töötas Peterburis Prantsuse-Belgia vasktorude tehases, olles aastatel 1896–1897 laboris keemik ja 1897–1899 elektrolüütiliste torude tehase juhataja, saades hiljem kogu torude tehase juhatajaks ning 1905. aastast ka valtsimistehase juhatajaks. Aastatel 1912–1913 ehitas ta uue tehase hoone vase elektrolüütiliseks puhastamiseks ja 1914–1918 oli kogu tehase juhatuse esimees.

Aastatel 1907–1917 oli ta Peterburi tööstusettevõtete tööliste kindlustusseltsi haldusjuht ja 1906. aastast Peterburi Püha Anna kiriku nõukogu liige. Ta oli mitmete tööstusettevõtete ja pankade juhatuse liige.

1918. aastal oli ta Ajutise Põhja–Balti Komitee liige Rootsi saatkonnas. Aastatel 1912–1919 omas ta Järlepa ja Umbru mõisasid ja 1921–1922 oli ta diplomaatilisel missioonil Belgias ja Prantsusmaal kaubanduslepingute sõlmimiseks.

## Isiklikku
Ta abiellus 1899. aastal Marie Amalie von Rammiga, nende poeg oli ajaloolane Georg Friedrich Benedikt von Krusenstiern. Tema vennad olid arst ja poliitik, Haapsalu linnapea  Gottfried Nikolai von Krusenstiern  (1868–1917), sõjaväelane Leonhard Gustav von Krusenstiern ning mõisnik ja pangandustegelane Eduard Georg Rudolf von Krusenstiern (1875–1934).

## Viited


## Välislingid

* Otto von Krusenstjern andmekogus industrie.lu
* Otto von Krusenstiern andmekogus Erik-Amburger-Datenbank
Beuvrequen

**Beuvrequen** (pikardi: *Beuverguin*; lääneflaami: *Beuverken*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Põllumajandusvald, umbes 9,7 km Boulogne-sur-Merist kirdes, teede D241 ja D241e ristumiskoha ümbruses, Slacki jõe kallastel. Autoroute A16 möödub vallast, moodustades selle kagupiiri.

## Vaatamisväärsused

* Tuuleveski *de René*
* St. Maxime'i kirik, pärineb 16. sajandist

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Njazepetrovsk

**Njazepetrovsk** (vene keeles Нязепетровск) on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis, Njazepetrovski rajooni halduskeskus. Njazepetrovsk asub Jekaterinburgist ligikaudu 110 km edelas ja Tšeljabinskist umbes 150 km loodes.

Asula rajati 1747. aastal seoses malmisulatus- ja rauatöötlemistehase ehitamisega. Njazepetrovsk sai aleviks 1932. aastal ja linnaks 1944. aastal.

Njazepetrovskis asub kraanatehas.

## Viited
Harilik nelgipuu

**Harilik nelgipuu** (*Syzygium aromaticum*) on taim mürdiliste sugukonnast. 

Harilik nelgipuu kasvab troopilistel aladel, ta on pärit Indoneesiast Maluku saartelt. Nelgipuu kuivatatud õiepungi kasutatakse toiduvalmistamisel vürtsina, mida kutsutakse nelgiks.

## Taime kirjeldus
Harilik nelgipuu kasvab 20 m kõrguseks. Ta kasvab niisketel troopilistel aladel, kus temperatuur on aasta ringi enam-vähem ühtlane. 
Kasvab hästi kerges ja õhurikkas pinnases, eelistab kasvada poolvarjus, eriti noores eas. Vajab kaitset tuule eest. 
Nelgipuu on ühekojaline taim, õied on kahesoolised ja isetolmlevad. Taim hakkab õitsema umbes 8–10 aastat pärast istutamist. Üldiselt läheb 20–30 aastat, enne kui nelgipuu korralikult viljuma hakkab. Harilikud nelgipuud elavad üle 100-aastaseks, vanim teadaolev puu oli üks 375-aastane Indoneesia harilik nelgipuu.

## Viited
Cyanoboletus

***Cyanoboletus*** on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv perekond seeni.

## Liike
**[[Cyanoboletus pulverulentus]]*

## Välislingid
*
Līlā

**Lila** (sanskritis लीला,  līlā) on sanskriti sõna ja india filosoofia kontseptsioon, mille võib vabalt tõlkida kui "taevalik näitemäng". *Lila* mõiste on kasutusel erinevates India filosoofiakoolkondades,  kuid sellel võib eri õpetustes olla märkimisväärselt erinev tähendus. Mõnes koolkonnas on *lila* viis kirjeldada kõike olemasolevat, sealhulgas kosmost kui jumaliku täiuse (Braahmani) loova mängu tulemust. Mõnes višnuismikoolkonnas tähendab *lila* jumala ja tema loodu vastastikust "mängu". Jumal Krišna austajate seas on *lila* laiemas mõistes jumal Višnu maale tulnud avataara (ehk kehastuse), Krišna, mänguline tegevus, nii-nimetatud "sportimine" tema ja noorte piimatüdrukute, *gopi*'de vahel, kitsamas tähenduses aga jumala muretu armumäng tema armastatu, Rāda'ga.

Rāma (üks teine Višnu kehastus) austajate seas on tähtsal kohal kogukondlikud festivalid nimega Rāmlīlā - Rāma mängud. Nende käigus kantakse mitu päeva vältavate näitemängude jooksul ette lugu jumal Rāma elust ehk *[[Rāmājana]]. Rāmājana* on Vana-India eepos, mille autoriks peetakse iidset luuletajat Vālmikī't ja millel on väga oluline koht hindu kultuuris.

Šaktistide seas usutakse, et Līlā on üks teatud kindel jumalanna, jumalanna Līlā, leebe ja mänguline olevus, kelle olemuslik loomus on sama, mis Šaktil – emajumalanna, positiivne energia, ürgne loov jõud, mis hoiab maailma kaose eest. Teda seostatakse jumalannade Lalita ja Lakšmīga.

## Viited
Roman Ludwig Gross

**Roman Ludvig Fjodorovitch von Gross** (19. jaanuar 1875 Tallinn – 18. detsember 1957 Soome) oli vene sõjaväelane.

Gross oli kaupmehe poeg ja luteri usku. Lõpetas 1892. aastal Tallinna Reaalkooli, asus seejärel vabatahtlikult teenistusse, lõpetas Vladimiri sõjakooli Peterburis ja sai 1895. aastal alamlipniku auastme. 1896. aastal ülendati ta alamleitnandiks, 1900. aastal leitnandiks, 1904. aastal alamkapteniks ja aasta lõpus alamrittmeistriks.

Ta osales Vene-Jaapani sõjas ja sai vigastada.

1908. aastal ülendati ta rittmeistriks, 1916. aastal alampolkovnikuks. 24.12.1918 vabastati ta Sõjaministeeriumi Varustusvalitsuse vanem käsutäitja ohvitseri teenistusest. 1919. aastal eemaldati ta loodearmee nimekirjast ja ta astus ohvitseride reservi, samal aastal sai temast Rahumäe vangilaagri ülem, kuid ta tagandati 18.03.1920 ametikohalt alkoholi tarvitamise, ebaviisaka käitumise ja ohvitseride solvamise tõttu. Ta lahkus Soome.

## Viited
Telefe

**Telefe** on Argentina telejaam, mille omanik on Grupo Televisión Litoral. Selle asutasid 1990. aastal Avelino Porto ja teised kaastöötajad. Selle peakorter asub Buenos Aireses.
Jean-Jacques Honorat

**Jean-Jacques Honorat** (1. aprill 1931 Port-au-Prince – 26. juuli 2023) oli Haiti poliitik.

Ta oli 11. oktoobrist 1991 kuni 19. juuni 1992 Haiti peaminister.
Kasli

**Kasli** (vene keeles Касли) on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis, Kasli rajooni halduskeskus. Kasli asub Irtjaši, Bolšije Kasli, Malõje Kasli ja Kiretõ järvede vahel, Tšeljabinskist ligikaudu 89 km põhjaloodes.

Kasli asutati 1747. aastal seoses malmisulatus- ja rauatootmitehase ehitamisega. Kasli sai aleviks 1932. aastal ja linnaks 1944. aastal.

Kaslis asub masinaehitustehas.

Linnas on traditsiooniliselt valmistatud malmist kujukesi.

## Viited
Canalipalpata

***Canalipalpata*** on hulkharjasusside infraklass alamklassist *[[Sedentaria]]*.

*Canalipalpata* liikidel puuduvad hambad ja lõuad. Suurem osa neist on biofiltraatorid.

## Süstemaatika
Infraklassi kuulub 31 sugukonda, neist 27 jaotuvad kolme seltsi vahel: *[[Sabellida]]*, *[[Spionida]]* ja  *[[Terebellida]]* (vahel määratletakse *Canalipalpata* seltsiks. Sellisel juhul *Sabellida*’t, *Spionida*’t ja *Terebellida*’t käsitletakse alamseltsidena).

### ''Incertae sedis''
Ülejäänud neli sugukonda infraklassis on määratlusega *[[incertae sedis]]*, sest nende taksonoomiline asend süsteemis pole selge:

*Sugukond *[[Polygordiidae]]*
*Sugukond *[[Protodrilidae]]*
*Sugukond *[[Protodriloides]]*
*Sugukond *[[Saccocirridae]]*

## Viited

## Välislingid
Bober

**Bober** (ukraina keeles бобер, *[[kobras]]*) on Ukrainas toodetav varitsev õhuründemoon.

Selle tegevusraadiuseks on 800 kilomeetrit.

Droone kasutati 30. mai 2023 õhurünnakus Moskvale.

## Viited

## Välislingid
*Олег Черныш. «Бобер», который долетел до Москвы. Какие дроны использует Украина против России и как она строит свою империю беспилотников. Украинская служба Би-би-си, 23. september 2023
Assino

**Assino** (vene keeles Асино) on linn Venemaal Tomski oblastis, Assino rajooni halduskeskus. Assino asub Tšulõmi jõe vasakul kaldal, Tomskist ligikaudu 92 km kirdes.

Tekkis 1896. aastal ümberasujate asulana. 1898. aastal on asulat esmamainitud Ksenievski nime all. 1933. aastal sai asula ehitatava raudteejaama järgi nimeks Assino. Raudteejaam avati 1939. aastal. Assino sai aleviks 1945. aastal ja linnaks 1952. aastal.

## Viited
Sofia (Vennad Lõvisüdamed)

**Sofia** on üks keskseid tegelasi Rootsi lastekirjaniku Astrid Lindgreni romaanis "Vennad Lõvisüdamed" (raamat avaldati 1973. aasta sügisel).

Sofia on Nangijaala elanik. Ta elab Kibuvitsaorus Tulbi talus, mis asub päris küla serva peal: kohe tema maja tagant algavad pilvede poole kõrguvad mäed.
Sofia elab Tulbi talus üksi koos oma hobuse, kitsede, mesilaste ja valgete kirjatuvidega. Tal on aias nii palju lilli, et seal mahub vaevalt liikuma.

Karl Lõvisüda ütleb oma esmamulje põhjal Sofia kohta, et ta pole noor ega vana ja et ta on selline tõmmu, nagu ikka inimesed, kes palju päikese käes on.

Külarahvas suhtub Sofiasse aupaklikult, kuna ta juhib Kirsiorust Nangijaala rahva ühist võitlust Kibuvitsaorgu rõhuva türanni Tengili vastu (Kibuvitsaorus teeb sama Orvar).
Kui Kibuvitsaorg valmistub võitluseks, käib ka Sofia maa-aluse salakäigu kaudu seal ja peab Mattiase köögis istudes sõjaplaane. Samuti aitab ta Kibuvitsaorgu toitu toimetada. Sofia võtab ka ise lahingust osa.
Kui sõda läbi saab, kutsub lahkuma valmistuv Sofia Karli endaga kaasa, Karl aga keeldub. Sofia läheb tagasi Kirsiorgu ja see on viimane kord, kui teda selles raamatus mainitakse.

Aastal 1974 Rootsi ajalehes Expressen avaldatud kirjutises, milles Astrid Lindgren kirjeldab vendade Lõvisüdamete edasist saatust, elab Sofia koos Karli ja Joonatani ema Sigridiga nende naabermajas.

## Sofia valged tuvid
"Tuvid ümbritsesid Sofiat valge väreleva pilvena ning Sofia seisis liikumatult keset nende tiivasabinat. Mõtlesin, et just nõnda nägi ta tõesti välja nagu tuvikuninganna."''

("Vennad Lõvisüdamed", peatükk V)

Sofiat hüütakse Nangijaalas Tuvikuningannaks, sest ta peab valgeid kirjatuvisid. Need linnud on Nangijaalas ainsad olendid, kes pääsevad kerge vaevaga üle orgusid lahutavate mägede ja võivad nende vahel sõnumeid kanda. Sofia tuvid on võimelised lendama ka kosmoses, nad saavad lennata tähtedevahelisel alal kuitahes kaugele. Üks Sofia tuvidest laenab Joonatanile oma kesta, kui ta käib Maa peal oma venda Karli külastamas.
Raamatus on nimepidi mainitud kolme tuvi. Esimene neist, Violanta, on juba siis surnud, kui Sofia temast kõneleb. Teine, Bianca, hukkub raamatu keskel, kui ta parajasti Kibuvitsaorust Kirsiorgu sõnumit kannab. Ainus, kes kogu sündmustiku lõpuni elus püsib ja jätkuvalt orgude vahel sõnumeid kannab, on Paloma.

## Viited
Magnetiline polarisatsioon

**Magnetiline polarisatsioon** (tähis J, ühik tesla) on füüsikaline suurus makroskoopiliste keskkondade elektrodünaamika valdkonnast. Seda tuleb eristada dielektrilisest polarisatsioonist. Magnetiline polarisatsioon iseloomustab magnetvoo tihedust magnetmaterjalis, tähis B_m, millest on lahutatud magnetvälja osa vaakumis  B_0:
:\begin{align}
J & = B_m - B_0\\
   & = B_m - \mu_0 \cdot H,
\end{align}
kus \mu_0 on magnetiline konstant ja H on magnetvälja tugevus.

Magnetiline polarisatsioon J on seotud magnetvoo tihedusega vaakumis B_0 magnetilise vastuvõtlikkuse \chi_m kaudu:
:J = \chi_m \cdot B_0
ja materjali magneetumusega M magnetiise konstandi \mu_0 kaudu:
:J = \mu_0 \cdot M.
Infraklass

**Infraklass** (ladina keeles *infraclassis*) on bioloogilises taksonoomias vahel kasutusel olev klassisisene takson.
Silavas

**Silavas** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Ogresgalsi vallas.

Küla asub valla keskosas. Silavas jääb valla keskusest Ogresgalsist 18, piirkonna keskusest Ogrest 8 ja Riiast 44 kilomeetri kaugusele. Külla jääb Silavase bussipeatus.
 
Aastal 2008 oli külas 30 elanikku.
## Viited
Cristian Pavón

**Cristian David Pavón** (sündinud 21. jaanuaril 1996 Córdobas) on Argentina jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio.

Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Talleres de Córdoba. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Argentina esiliigas hooajal 2013/14.

2014. aasta juulis sõlmis ta lepingu Argentina kõrgliigaklubiga Boca Juniors. Enne Boca Juniorsi meeskonnas debüteerimist oli ta 2014. aasta teisel poolel laenul Argentina esiliigaklubis Colón. Boca Juniorsiga tuli ta kolm korda Argentina meistriks. Pavóni edukaim hooaeg Boca Juniorsis oli 2016/17, mil ta lõi Argentina kõrgliigas üheksa väravat ja andis üheksa väravasöötu. Hooajal 2017/18 oli ta Argentina kõrgliigas enim väravasööte andnud mängija (11). Aastatel 2019–2020 oli ta Boca Juniorist laenul Major League Socceri (MLS) klubis LA Galaxy.

2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Atlético Mineiro.

2024. aasta veebruaris sõlmis ta kuni 2026. aasta detsembrini kehtiva lepingu Grêmioga.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Argentina olümpiavõistkonda. Argentina jalgpallikoondises debüteeris ta 11. novembril 2017 sõprusmängus Venemaa vastu. Argentina koondisse kuulus ta 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Saavutused
;Boca Juniors
*Argentina Primera División: 2015, 2016–17, 2017–18
*Copa Argentina: 2014–15, 2019–20
*Supercopa Argentina: 2018
;Atlético Mineiro
*Campeonato Mineiro: 2023
;Grêmio
*Campeonato Gaúcho: 2024

## Viited
Ciemupe

**Ciemupe** on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Ogresgalsi vallas.

Küla asub valla edelaosas. Ciemupe jääb piirkonna keskusest Ogrest 4 kilomeetri kaugusele.

Külas on piimatööstus ja autoremonditöökoda. Seal on ka rahvamaja. 

Külas on Ciemupe raudteepeatus. Asulat läbib maantee A6. Seal asuvad Zvejnieku iela, Pionieru iela, Ozolu gatve, Ķiļupe, Daugavas iela, Čabase, Āpši ja Ciemupe bussipeatused ning üks nimetu bussipeatus.

Augstzālīši asulakoht, Daugavieši keskaegne kalmistu ja Čabase asulakoht ning muinaskalmed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.

10.–13. sajandini asus Ciemupes liivlaste muinasasula. See omakorda asendas varasema, kiviajast pärineva asulakoha. Sealsed vanimad esemed pärinevad kammkeraamika kultuurist. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.
 
## Elanikkond


* 139 (1970)
* 267 (1979)
* 773 (1989)
* 716 (2000)

* 930 (2011)
* 1083 (2022)
* 1179 (2025)


## Viited
Sinetuv kobarheinik

**Sinetuv kobarheinik** (*Lyophyllum caerulescens*) on kobarheiniku perekonda kuuluv seeneliik.

Eestis kasvab sinetuv kobarheinik haljasaladel, enamasti seotuna tammega.

Seene viljakeha on mustuv katsudes, lõigates ja vananedes. Eospulbritrükk on valge, kuivades kollakas.

Liik sai eestikeelse nime aprillis 2024 komisjoni kaudu, kuhu kuulusid Eesti juhtivad mükoloogid, sh Irja Saar. Seene nime pakkus välja Sven Pruul.

## Välislingid
*
Druviņas

**Druviņas** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Ogresgalsi vallas.

Küla asub valla lõunaosas. Druviņas jääb valla keskusest Ogresgalsist 21, piirkonna keskusest Ogrest 12 ja Riiast 48 kilomeetri kaugusele.
 
Druviņas rajati suvilapiirkonnana.
## Viited
Kooperators

**Kooperators** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Ogresgalsi vallas.

Küla asub valla põhjaosas. Kooperators jääb valla keskusest Ogresgalsist 4, piirkonna keskusest Ogrest 14 ja Riiast 50 kilomeetri kaugusele. Kooperators rajati suvilapiirknnana.
## Viited