open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karulased

**Karulased** (*Ursidae*) on kiskjaliste seltsi kuuluv  imetajate sugukond. Karulased on segatoidulised.

Sellesse sugukonda kuulub 8 praegusajal elavat liiki. Neist Eestis elutseb üks – pruunkaru (*Ursus arctos*).

## Klassifikatsioon
Karulaste sugukonda klassifitseeritakse järgmised perekonnad:
* *[[Agriarctos]]* †
* *[[Agriotherium]]* †
* *[[Ailuropoda]]*
* *[[Amphicticeps]]* †
* *[[Amphicynodon]]* †
* *[[Arctodus]]* †
* *[[Arctotherium]]* †
* *[[Helarctos]]*
* *[[Indarctos]]* †
* *[[Kolponomos]]* †
* *[[Melursus]]*
* *[[Parictis]]* †
* *[[Plionarctos]]* †
* *[[Tremarctos]]*
* *[[Ursavus]]* †
* *[[Ursus (perekond)|Ursus]]*. 

### Praegu elavad liigid

*hiidpanda (*Ailuropoda melanoleuca*)
*prillkaru (*Tremarctos ornatus*)
*baribal (*Ursus americanus*)
*pruunkaru (*Ursus arctos*)
*jääkaru (*Ursus maritimus*)
*kaeluskaru (*Ursus thibetanus*)
*huulkaru (*Melursus ursinus*)
*päikesekaru (*Helarctos malayanus*).

## Viited

## Välislingid
*Don E. Wilson ja DeeAnn M. Reeder, *[http://www.departments.bucknell.edu/biology/resources/msw3/browse.asp?s=y&id=14000939 Mammal Species of the World]*, 3. trükk., Veebiversioon (vaadatud 21.12.2013) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Bear]] seisuga 21.12.2013.*
Piltdowni inimene

**Piltdowni inimene** (ladina keeles *Eoanthropus dawsoni*) on väidetav eelajaloolise inimese liik, mille fossiilileid on üks tuntumaid arheoloogilisi  võltsinguid.

Leid koosnes inimese koljust koos orangutani alalõualuu ja šimpansi hammastega, mille Charles Dawson väitis olevat leidnud Lõuna-Inglismaal 1912. aastal. 1915 leidis Dawson algse leiupaiga lähedalt enda väitel veel ühe kolju fragmendid ("Piltdown II").

Kuni 1953. aastani peeti Piltdowni inimest ajalooliseks faktiks ja teda kasutati argumendina evolutsiooniteooria tõestamiseks (kaasa arvatud 1925. aasta Scopesi ahviprotsessil). Piltdowni inimese kolju pilt avaldati ka Eesti Entsüklopeedias.

## Välislingid
*The Museum of Hoaxes: The Piltdown Man
Zweisimmeni vald

**Zweisimmeni vald** on vald Šveitsis Berni kantonis Obersimmentali ringkonnas. See paikneb Berner Oberlandis. Geograafilised koordinaadid on 46° 33'N, 7° 22' E. 

Valla pindala on 73,1 km², elanike arv 2953 (31. detsember 2006). Kõrgus merepinnast on 880–2476 m.

Vald on saksakeelne: elanikest 94,7% emakeel on saksa keel, järgnevad teisena albaania keel ja kolmandana serbia-horvaadi keel (mõlemad 1,2%).

Valla halduskeskus on Blankenburg. Vallavalitsus asub Blankenburgi lossis. 

Teised asulad on Zweisimmen, Mannried, Grubenwald ja hajaasustusega  Oeschseite. 

Läbi valla voolavad Simme (Grosse Simme) ja Kleine Simme. Sellest tuleb valla nimi, mis tähendab 'kaks Simmet'. 

Vald paikneb Simmentalis. Põhja pool on Stockhornist, Gantrischist ja Gastlosenist koosnev sakiliste kaljudega mäeahelik, lõunas Berni Alpide liustikuline peahari, kuhu kuuluvad muu hulgas Wildstrubel, Wildhorn ja Les Diablerets.

Vald on turismipiirkond, kus võõrustatakse mägimatkajaid ja -ronijaid ning talispordiharrastajaid. 

Õhk on väga puhas. Joogivesi võetakse põhiliselt allikatest. Osa valla territooriumist asub Spillgerteni looduskaitsealal. 

Sõprusvald on Oberroti vald Saksamaal Baden-Württembergis. 

Zweisimmen, Grubenwald ja Betelried tekkisid umbes 850.

2007. aasta kohalikel valimistel kogus Šveitsi Rahvapartei 46% häältest, Šveitsi Vaba Demokraatlik Partei 20,2%, Šveitsi Sotsiaaldemokraatlik Partei 13,1% ja väikesed vasakpoolsed erakonnad kokku 8,2% häältest.

2005. aasta seisuga on töötus vallas 1,6%.

## Viited

## Välislingid
*Valla koduleht
Zvenõhorodka

**Zvenõhorodka** (venepäraselt *Zvenigorodka*; ukraina ja vene keeles Звенигородка) on linn Ukrainas Tšerkassõ oblastis, Zvenõhorodka rajooni keskus. Geograafilised koordinaadid on  49°05' N, 	30° 58' E.

Elanike arv on 18 800 (2007).
Ivar Veldre

**Ivar Veldre** (10. märts 1931 Tartu – 19. märts 2009 Tartu) oli eesti ihtüoloog ja hüdrobioloog, bioloogiakandidaat (1959).

## Elukäik
Aastal 1953 lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli. Aastast 1957 oli ENSV kalatööstuse valitsuse ihtüoloogialabori vanemteadur. 

Aastatel 1984–1992 oli kirjastuse Valgus toimetajaskonnas. 

Ta uuris põhjalikult aerjalaliste ja kilu arengut, eluviisi ja arvukust.

Veldre oli Eesti üks nimekamaid bridžiteoreetikuid. 

## Teosed
* Bridž. Põhimõisted ja pakkumissüsteemid. Tallinn, Valgus, 1992.
* Eesti NSV vabaltelavad aerjalalised (Eucopepoda). 1–2. Tartu, Eesti Looduseuurijate Selts, 1956.
* Elu Läänemeres. Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1963.
* Kilu. Tallinn, Valgus, 1986.
* Koduveini tegemine. Tallinn, Mats, 1996.
Krüptozooloogia

**Krüptozooloogia** (kreeka keelest *kryptos* 'salajane, peidetud' ja zooloogia) on parateadus, pseudoteadus või kujutletav teadus, mis uurib loomataolisi mütoloogilisi või hüpoteetilisi olendeid (ükssarvik, greif, draakon, lumeinimene, fööniks, Loch Nessi koletis, Chupacabra jt).

## Vaata ka
*ufoloogia

## Kirjandus
*Joel Levy. Varjatud maailma looduslugu. Valitud toimikuid Londoni Krüptozooloogia Ühingu arhiivist. tõlkinud Rein Kuresoo, Indrek Rohtmets, Eva Toome. Tallinn, Varrak, 2001. 
*Karl P. N. Shuker. Lendavatest konnadest tiivuliste madudeni.
Sergei Zverev

**Sergei Aleksejevitš Zverev** (Сергей Алексеевич Зверев; 18. oktoober 1912 Sofronkovo (hiljem Novgorodi oblast, Demjanski rajoon) – 1978 Moskva) oli vene insener, NSV Liidu kaitsetööstuse minister märtsist 1965 kuni 1978. aastani.

## Välislingid
*Elulugu ja foto
Zvezda (täpsustus)

**Zvezda** võib tähendada järgmist:

* Zvezda, ajakiri Peterburis (ilmub 1924. aastast)
* Zvezda (1886), ajakiri Peterburis (ilmus 1886. aastast)
* Zvezda (1910), bolševike legaalne ajaleht Peterburis 1910–1912
* Zvezda (Tallinn), bolševike ajaleht Tallinnas 1917–1918
* Zvezda (moodul), rahvusvahelise kosmosejaama moodul
* AS Norma (endine nimi *Zvezda*), Tallinna ettevõtte
* Operatsioon Täht (*Operatsioon Zvezda*), Punaarmee operatsioon Teises maailmasõjas

## Vaata ka
* Krasnaja Zvezda, Vene kaitseministeeriumi ajaleht
Mühlau

**Mühlau** on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.

Kuni 2008. aastani kuulus vald Mittweida kreisi.

Vallas asub samanimeline küla.

## Välislingid
*Valla koduleht (*saksa keeles*)
Meetermõõdustik

**Meetermõõdustik** on füüsikaliste suuruste mõõtühikute süsteem, millele pandi alus 1790. aastatel Prantsusmaal. Meetermõõdustikul rajanevad mitmed ühikusüsteemid (CGS, MKSA jt),  mida on järk-järgult edasi arendatud tänapäeval üleilmselt kasutusel olevaks SI-süsteemiks.

Meetermõõdustiku igas süsteemis on kindel arv  täpselt defineeritud põhiühikuid. Nende kaudu määratletakse süsteemi muud ühikud. Iga füüsikalise suuruse ühikust suuremate ja väiksemate ühikute nimetused moodustatakse detsimaaleesliidete ehk kümnendkordsete eesliidete abil. 

Meetermõõdustik kehtestati kohustusliku süsteemina kõigepealt 1840. aastal Prantsusmaal ja seejärel  põhiliselt 1870. aastatel mujal Euroopas. Eestis hakkas meetermõõdustik kehtima 1. jaanuaril 1929. Tänapäeval on meetermõõdustik  SI-süsteemina kasutusel kõigis maailma maades, välja arvatud: USAs (kus see on traditsiooniliste ühikute kõrval küll lubatud, kuid mitte kohustuslik); Libeerias ja Myanmaris.

Ühikusüsteemide rahvusvaheline ühtlustamine on loonud aluse füüsikaliste suuruste ja ühikute üheti mõistmiseks, mis on oluline nii teaduses ja tehnoloogias kui ka majanduses ja kaubanduses.

## Vaata ka
* Rahvusvaheline mõõtühikute süsteem
* SI põhiühikud
* Ühikute detsimaaleesliited

## Viited

## Välislingid
*  Mõõtühikute ajaloost
*  Kaalud ja mõõdud
Gooti kirjad

**Gooti kirjad**, ka **gooti kiri** on sageli kasutatud üldnimetus kirjastiilide kohta, mida hakati ladina kirjas Euroopas kasutama alates 11. sajandist. Laisulega kirjutatud gooti kirjasid iseloomustab vähem või rohkem pikkusesse väljavenitatud tähekuju ja murtud kaared.

## Jaotus
Gooti kirjad jagatakse nelja rühma:
* tekstuur e missaalkiri
* rotund e ümargooti kiri
* švaabi kiri
* fraktuur

Lisaks eksisteeris hiliskeskajal paralleelselt normeeritud raamatukirjadega rida vähem formaalse kujuga gooti kursiivkirju.

Tavakeeles nimetatakse gooti kirjadeks ka hilise gooti bastardkirja (kantseleikirja) tähekujudel põhinevaid kirjutuskirju, nagu 19. ja 20. sajandil kasutatud saksa kurrentkiri ja selle vormid Sütterlini ja Offenbachi kiri.

## Ajaloost
Nimetuse "gooti kiri" võtsid kasutusele humanistid. Kirjanduses on gooti kirjasid seostatud gooti kunsti vertikaali rõhutava esteetikaga.

11.–12. sajandil hakkas esmalt Põhja-Prantsusmaal uus murtud kaartega stiil asendama karolingide minusklit (varagooti tekstuur). Järgneva kahe sajandi jooksul arenes see alguses vaid kalligraafiline erisus reaks reguleeritud kirjastiilideks, mis erinesid sõltuvalt kas piirkonnast või teksti liigist – raamatukiri erines dokumentide kirjapanekuks kasutatavast kirjast.

Gooti kirjade kasutuse periood oli Euroopa eri piirkondades erinev. Trükikunsti leiutamisega 15. sajandil loodi gooti trükikirjad kõigis kolmes tollal käibinud variandis ja trükiti neis raamatuid; Gutenbergi piibel ja Mainzi psalter on trükitud tekstuurkirjas, Hartmann Schedeli Nürnbergi kroonika ja Wanradti ja Koelli katekismus švaabi kirjas, mitmed itaalia inkunaablid, nagu Nicolas Jensoni 1474. aasta Decretum Gratiani rotundis. Neljas kirjastiilivariant fraktuur lisandus 16. sajandil ja sai peamiseks trükikirjaks. Renessansiperioodil hakkas gooti kirjade kasutamine, eriti Itaalias, Hispaanias ja Prantsusmaal, antiikva ees tasapisi taanduma. 15.–16. sajandil levisid Euroopas käsikirjades gooti kirja ja antiikva segakirjad ehk bastardkirjad. Saksamaal ja Saksa kultuuriruumis omandas eriti gooti kirja barokist mõjutatud hilisvorm rahvuskirja staatuse ning selles trükiti enamik raamatuid. Ka Eestis kasutati fraktuuri kuni 1940. aastani.

## Muud üldist
Gooti fraktuuri tähed:
:𝔄𝔞 𝔅𝔟 ℭ𝔠 𝔇𝔡 𝔈𝔢 𝔉𝔣 𝔊𝔤 ℌ𝔥 ℑ𝔦 𝔍𝔧 𝔎𝔨 𝔏𝔩 𝔐𝔪 𝔑𝔫 𝔒𝔬 𝔓𝔭 𝔔𝔮 ℜ𝔯 𝔖𝔰 𝔗𝔱 𝔘𝔲 𝔙𝔳 𝔚𝔴 𝔛𝔵 𝔜𝔶 ℨ𝔷

Gooti kirjas on kasutusel pikk s, mille ligatuurist s-iga on kujunenud saksa kirjatäht ß.

Gooti kirjas ilukirjandust saab laenutada näiteks Tartu Linnaraamatukogu väliseesti ja vanema raamatu osakonnast.

## Vaata ka
* Bastardkiri
* Murtud grotesk

## Viited

## Välislingid
* Gooti trükikirja ja käsikirja näidised
* Gooti kirjutuskirja näidiseid
* R. Olocco. A brief overview of gothic scripts. – Notes on the rotunda types of the Renaissance. – CAST. Jun 23, 2020
* The Gothic Scripts – Textualis. – Scripts. – School of Advanced Study 2022
Zvezda

**Zvezda** [zvezd'aa] (Звезда; vene keeles '(taeva)täht') on Peterburis 1924. aastast ilmuv kirjandusajakiri. 

## Ajalugu
### Algusaastad
Ajakirja esimene toimetaja oli Ivan Maiski. Ajakirjas ilmus muu hulgas Maksim Gorki ("Klim Samgini elu" kolmas raamat), Nikolai Zabolotski, Mihhail Zoštšenko, Veniamin Kaverini, Nikolai Kljujevi, Boriss Lavrjonovi ("Neljakümne esimene"), Ossip Mandelštami, Boriss Pasternaki, Aleksei Tolstoi, Konstantin Fedini ("Города и годы", "Братья" /"Vennad", "Похищение Европы"), Vladislav Hodassevitši ja Juri Tõnjanovi ("Vazir-Muhtari surm") teoseid. 

Ajakiri ilmus ka Leningradi blokaadi ajal. Pärast sõda ilmus ajakirjas muu hulgas Vera Panova, Daniil Granini, Vsevolod Kotšetovi ja Juri Germani teoseid.

### Parteiline kriitika
Augustis 1946 sattus ajakiri terava kriitika alla, mille tuntuim dokument on ÜK(b)P Orgbüroo määrus "Ajakirjadest Zvezda ja Leningrad". Selles väideti, et ajakiri avaldab "palju ideetuid, ideoloogiliselt kahjulikke teoseid". «О журналах "Звезда" и "Ленинград"». Eriti tõsteti esile Mihhail Zoštšenko ja Anna Ahmatova teoseid. "Kirjanduse labatseja (пошляк) ja jätis Zoštšenko olevat "ammu spetsialiseerunud tühjade, sisutute ja labaste asjade kirjutamisele, mis on mõeldud selleks, et desorienteerida meie noorsugu ja mürgitada tema teadvust". Ahmatova olevat "meie rahvale võõra ideetu luule tüüpiline esindaja", kelle luuletused "teevad kahju meie noorsoo kasvatamisele ja neid ei saa nõukogude kirjanduses sallida".

## Tänapäev

Alates 1990. aastate keskpaigast kujundavad ajakirja toimetuspoliitika kaastoimetajad Jakov Gordin ja Andrei Arjev ning luule- ja kriitikaosakonna juhataja Aleksei Purin. 

Ajakirja alalised rubriigid on "Venemaa ja Kaukaasia" ("Россия и Кавказ"), "Filosoofiline kommentaarium" ("Философский комментарий"), "20. sajandi memuaarid" ("Мемуары ХХ века"), "Inimesed ja saatus" ("Люди и судьбы") ning "Proosa ja luule" ("Проза и поэзия"). Kord aastas ilmub üht väljapaistvat autorit või nähtust käsitlev erinumber.  

Toimetuse kolleegiumi liikmed on Konstantin Azadovski, J. V. Anissimov, Andrei Bitov, Vjatšeslav Ivanov, I. S. Kuzmitšev, Aleksandr Kušner, A. I. Nežnõi, Жорж Нива (Prantsusmaa), N. K. Neuimina, G. F. Nikolajev (Saksamaa), Valeri Popov, A. B. Roginski, I. P. Smirnov (Saksamaa), Boriss Strugatski, S. S. Thorževski ja A. A. Fursenko.   

Alates 1990. aastatest töötab ajakirja juures kirjastus. Toimetuse hoones toimuvad regulaarselt ülevenemaalised ja rahvusvahelised konverentsid, kirjandusõhtud, kohtumised tuntud poliitikute ja kultuuritegelastega ning kunstinäitused.  

## Välislingid
*Koduleht; elektrooniline väljaanne alates 2004. aastast
*Tekstid valikuliselt alates 1997. aastast
Seelitz

**Seelitz** on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis, Seelitzi valla keskus.

Asulat on kirjalikult mainitud esimest korda 1174. aastal nimega *Seliz*.
Laureaat

**Laureaat** (ladina *laureatus* 'loorberiga pärjatud, loorberiga kroonitud') märgib ametlikult auhinnatud kirjanikku, kunstnikku, muusikut, teadlast või ühiskonnategelast.

Vana-Roomas tähistas see nimetus loorberipärjaga autasustatud isikut, võitjat võistlustel.
Energiavampiir

**Energiavampiir** on inimene või muu olend, kes väidetavalt imeb teistelt elusolenditelt "elujõudu" ehk "-energiat" (praana, *[[chi]]*). Energiavampiirid esinevad erinevate kultuuride okultistlikes uskumustes ja ilukirjanduses. Teaduslikud või meditsiinilised tõendid energiavampiiride või nende poolt väidetavalt imetava kehalise või vaimse energia kohta puuduvad.

Mõistet "energiavampiir" kasutatakse ka metafoorselt, ilma "elujõudu" ja selle ülekannet ontoloogiliselt eeldamata. Sellega tähistatakse inimest, kellega suhtlemine mõjutab teisi inimesi nii, et need hakkavad end tundma väsinuna, kurnatuna, hajevil ja depressiivselt.

## Vaata ka
*Neurootik
*Neuroos

## Viited

## Kirjandus
*Brian J. Frost (1989). "The monster with a thousand faces: guises of the vampire in myth and literature." Popular Press. ISBN 978-0-87972-459-7
Arakani mäed

**Arakani mäed** on mäestik Loode-Myanmaris, Bengali lahe idakaldal. Mäestik kulgeb põhja-lõuna suunas ja idapoolsed nõlvad laskuvad Irrawaddy orgu. Kõrgeim tipp on Mount Victoria, mille kõrgus on 3053 meetrit.

Mäestik koosneb peamiselt kõrgendikest ja järskudest nõlvadest. Seal kasvavad tihedad troopilised ja subtroopilised metsad, kus elab palju erinevaid looma- ja taimeliike. Piirkond on bioloogiliselt mitmekesine ning pakub elupaika ka ohustatud liikidele.

## Viited
Santa Fe saar

**Santa Fe** (inglise *Barrington Island*) on saar Vaikses ookeanis, üks Galápagose saartest. Kuulub Ecuadorile.

Saare pindala on 24 km².

Santa Fe saar on künklik, kõrgusega kuni 259 m üle merepinna.

Saar on asustamata.

## Viited

## Välislingid
Suurendatud kvint

**Suurendatud kvint** on intervall, mille astmeline suurus on 5 ja tooniline suurus 4 tooni. 

Suurendatud kvindi enharmooniline intervall on väike sekst. Suurendatud kvint on dissoneeriv intervall ja seepärast nõuab lahendust.

## Suurendatud kvindi lahendamine harmoonilises mažooris ja minooris
< 5 ehitub
*harmoonilises mažooris VI astmelt ja harmoonilises minooris III astmelt

Lahenemisel mažooris liigub VI aste V-sse. Kuna III aste on püsiv, siis jääb paigale. Minooris lahenemisel liigub VII aste toonikasse ja III aste jääb paigale.

   harmooniline mažoor       harmooniline minoor
 
 3   III - III
 2                               
 1                                 / I
 7                             VII 
 6   VI                         
 5      \  V                        
 4      
 3                              III - III  
 2
 1
Vähendatud septim

**Vähendatud septim** on intervall, mille astmeline suurus on 7 ja tooniline suurus 4½ tooni. 

Vähendatud septimi enharmooniline intervall on suur sekst. Vähendatud septim on dissoneeriv intervall ja seepärast nõuab lahendust.

## Vähendatud septimi lahendamine harmoonilises mažooris ja minooris
> 7 ehitub
*harmoonilises mažooris ja harmoonilises minooris VII astmelt

Lahendamisel liiguvad mõlemad intervalli moodustavad kulgevad astmed laienevas suunas püsivaisse astmeisse: VII - I-sse ja VI - V-sse. Lahenduseks on puhas kvint.

   harmooniline mažoor       harmooniline minoor
                                                              
 7                           
 6   VI                           VI         
 5      \ V                          \ V
 4      
 3       
 2
 1       /I                           /I
 7    VII                         VII
Vähendatud terts

**Vähendatud terts** on intervall, mille astmeline suurus on 3 ja tooniline suurus 1 tervetoon. 

Vähendatud tertsi enharmooniline intervall on suur sekund. Vähendatud terts on dissoneeriv intervall ja seepärast nõuab lahendust.

Lahendamisel liiguvad mõlemad intervalli moodustavad kulgevad astmed ahenevas suunas püsivasse astmesse (ainult üks lahendus): puhas priim.

 harmooniline            harmooniline
  C-duur                  c-moll
 
   des \                  as  \
         c c                    g g
   h   /                  fis /
Väike septim

**Väike septim** on intervall, mille astmeline suurus on 7 ja tooniline suurus 5 tervetoon. 

Väike septimi enharmooniline intervall on suurendatud sekst. Väike septim on dissoneeriv intervall ja seepärast nõuab lahendust.

## Väikese septimi lahendamine
Väikese septimi lahenemisel liigub intervalli ülemine (dissoneeriv) heli väikese või suure sekundi võrra alla ja alumine heli teeb puhta kvardi hüppe üles või jääb paigale. Väikesele septimile on kõige iseloomulikum dominantseptakordi (D7) koostisosa. Lahendusel tajume väikese septimi helisid kui helirea V ja IV astet, mis lahenevad toonika kolmkõla helidesse.
   1. var.    2. var.
 
       
 4  IV        IV
 3    \III       \III
 2                
 1     I            
 7    /              
 6   /
 5  V          V - V

Peale selle tüüpilise lahenduse võib väikest septimit lahendada igas helistikus vastavalt tema astmete kulgevusele.

## Kuula
* väike septim:
** üles 
** alla
Raun Juurikas

**Raun Juurikas** (sündinud 27. veebruaril 1982) on eesti džässpianist, helilooja, arranžeerija, muusikaprodutsent ja pedagoog.

## Isiklikku
Raun Juurika isa oli Tiit Juurikas, vanaisa oli Võru Muusikakooli asutaja ja esimene direktor Hendrik Juurikas. Tema õde on kontsertpianist Age Juurikas.

## Viited
Väike terts

**Väike terts** on intervall, mille astmeline suurus on 3 ja tooniline suurus 1½ tooni. 

Väikese tertsi enharmooniline intervall on suurendatud sekund. Väike terts on konsoneeriv intervall ja on minoorse kolmkõla alumine terts.

## Kuula
* väike terts:
** üles 
** alla
Za Protšnõi Mir, Za Narodnuju Demokratiju!

**Za Protšnõi Mir, Za Narodnuju Demokratiju!** ("За прочный мир, за народную демократию!", 'Kindla rahu eest, rahvademokraatia eest!') oli Kommunistlike ja Töölisparteide Informatsioonibüroo ajaleht, mis ilmus aastatel 1947–1948 Belgradis ja 1948–1956 Bukarestis. See lakkas ilmumast, kui Informatsioonibüroo aprillis 1956 tegevuse lõpetas.  

Septembrini 1949 ilmus see kaks korda kuus, alates septembrist 1949 iga nädal. 

Alates 1952. aastast ilmus ajaleht 19 keeles.
Laenuleping

**Laenuleping** ehk **krediidileping** on tsiviilõiguses leping, millega üks isik (laenuandja ehk krediidiandja) kohustub andma teisele isikule (laenusaaja/krediidisaaja) rahasumma või asendatava asja (laenu) ning laenusaaja kohustub lepingus määratud ajaks tagasi maksma sama rahasumma või tagastama sama liiki asja samas koguses ja sama kvaliteediga. Laenulepinguga võidakse ka määrata, et laenusaaja maksab laenuandjale lisaks tasu laenu kasutamise eest. 

Laenulepingu esemeks võib olla ka tasuline maksetähtpäeva edasilükkamine, liising või muu abi finantseerimisel.

Eestis on laenuleping seisuga 31.10.2007 reguleeritud "Võlaõigusseaduse" paragrahvidega 396–400. 

Tarbijalaenuleping on leping, millega oma majandus- või kutsetegevuses tegutsev laenuandja annab või kohustub andma tarbijale laenu.

## Välislingid
*Võlaõigusseadus
Saalfeld

**Saalfeld** on linn Saksamaal Tüüringi liidumaa kaguosas Saale jõe ääres, Saalfeld-Rudolstadti kreisi keskus.

Elanike arv on 27 728 (31. detsember 2006).    

## Majandus
Suurim tööandja on masinatööstusettevõte Samag Saalfelder Werkzeugmaschinen GmbH. Meditsiiniinstrumente valmistab Trumpf Medizin Systeme GmbH. 

Šokolaadi tootis Saksa DV ajal tuntud ettevõte Rotstern, praegu valmistab seda Feengrotten. Pruulitakse õlut Saalfelder. 

Toodetakse ka telliseid, värve, linnaseid, sigareid, sukki ja äädikat. Linnas on trükikoda.

Saalfeldi lähedal Unterwellenbornis on metallurgiatehas, kus ka Saalfeldi inimesed tööl käivad. Läheduses kaevandatakse ookrit ja rauda.   


Stadtkirche Saalfeld.JPG|Johanneskirche
Blankenburger Tor Saalfeld.jpg|Blankenburgi värav
Saale Saalfeld.JPG|Saale jõgi


## Viited
Tarmo Kink

**Tarmo Kink** (sündinud 6. oktoobril 1985 Tallinnas) on Eesti jalgpallur. Kink on vasakujalgne ründav poolkaitsja või ründaja. 

## Klubikarjäär
Kingi profikarjäär algas 2002. aastal Narva Transis. Aasta hiljem sõlmis ta Venemaa kõrgliigaklubi Moskva Spartakiga kaheaastase lepingu, olles 17-aastane. Põhikoosseisus pääses ta mängima kahel korral. Spartakis enamasti pingile jäänult tuli ta lepingu lõppedes Eestisse tagasi ja liitus 2006. aastal FC Levadiaga. 

### Győri ETO
Kink sõlmis 5. jaanuaril 2009 3,5-aastase lepingu Győri ETO-ga. Esimese kohtumise Ungari kõrgliigas tegi 8. märtsil, kui lõi kohtumises Kecskemeti TE-ga ka värava. Kink jõudis avahooajal Győriga Ungari karikafinaali ja lõi 12 liigamängus kolm väravat. 

Teisel hooajal lõi ta 28 mängus 12 väravat, millega oli Győri edukaim. Hooaeg lõpetati kolmanda kohaga, mis tagas pääsu Euroopa Liiga eelringile.

### Middlesbrough FC
2010. aastal 27. juulil sõlmis Kink 3+1-aastase lepingu Inglise Esiliiga meeskonna Middlesbrough FC-ga. Ta lõi seal oma kaks esimest väravat 14. septembril mängus Burnley vastu, kindlustades meeskonnale 2:1 võidu.

### Lvivi Karpatõ
2012. aasta veebruaris sõlmis Kink hooaja lõpuni kestva lepingu Ukraina kõrgliiga klubi Lvivi Karpatõga. Leping lõpetati enneaegselt sama aasta aprillis.

### Mezőkövesd-Zsóry
2016. aasta juulis sõlmis ta lepingu Ungari kõrgliigasse tõusnud Mezőkövesd-Zsóryga.

## Koondisekarjäär
Koondisedebüüdi tegi Kink 31. märtsil 2004 sõpruskohtumises Põhja-Iirimaaga (0:1). Väravatearve avas 27. mail 2008 sõprusmängus Gruusiaga, realiseerides penalti. 14. augustil Tallinnas andis ta söödu Indrek Zelinskile 2:1 võidumängus Andorra üle. Väravale oli ta lähedal 6. juunil 2008 Tallinnas Inglismaa vastu, kuid pealelöögi suutis napilt enne väravajoone ületamist blokeerida John Terry.

### Koondiseväravad

## Saavutused
### Meeskondlikud
*  Meistriliiga
** Eesti meister 2006, 2007, 2008
*  Karikavõistlused
**Eesti karika võitja 2007

*  Nemzeti Bajnokság I
**Ungari meister 2013
*  Ungari superkarikas
**karika võitja 2013

*  Šotimaa karikavõistlused
**karika võitja 2015

### Individuaalsed
*  Eesti jalgpallikoondis
** Hõbepalli võitja 2010

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid

*
Priit Raudkivi

**Priit Raudkivi** nime kannavad mitmed tuntud inimesed:
***[[Priit Raudkivi (näitleja)|Priit Raudkivi]]** (1920–1970) oli eesti näitleja 
***[[Priit Raudkivi (ajaloolane)|Priit Raudkivi]]** on eesti ajaloolane
Priit Raudkivi (ajaloolane)

**Priit Raudkivi** (sündinud 4. novembril 1954) on eesti ajaloolane, ajalookandidaat.

Ta lõpetas aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena. 1987. aastast on ta ajalookandidaat.

Aastatel 1980–1981 töötas ta Keskarhiivis. Alates 1981. aastast töötab Raudkivi Ajaloo Instituudis. Ta on loenguid pidanud nii Tartu Ülikoolis, Eesti Humanitaarinstituudis kui ka Tallinna Ülikoolis, teemadeks Eesti ja Euroopa keskaeg ning Läänemere maade varasem ajalugu.

Raudkivi tegeleb peamiselt Eesti, Läti ja Britannia ajaloo uurimisega. Tema sulest on ilmunud mitu teost Inglismaa kuningate kohta, publikatsioone ja samuti kaalukas uurimus Liivimaa maapäeva algusest. 

Ta on ka mitme kooliõpiku autor.

## Teoseid ja publikatsioone
*Liivimaa maapäeva genees aastani 1435, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Köide 34, 1985, nr. 1, lk  78–93
*Läänimeeste esindus Liivimaa maapäeval 15. sajandi esimesel poolel,  Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 35,  1986 nr 35, nr 3, lk  277–286
*Linnade osast Liivimaa maapäeva kujunemisel, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 36, 1987, nr. 2, lk  160–171
* "Caesarist Tudoriteni : 1500 aastat Britannia ajalugu". Tallinn: Argo, 2001
* "Maapäeva kujunemine : peatükk Liivimaa 14.-15. sajandi ajaloost". Tallinn, 1991, 176 lk. 2. trükk  Tallinn: Argo, 2007, ISBN 9789949415847.
* "Suurbritannia sünd". Tallinn: Argo, 2004
* "Tudorid Inglismaa troonil : ühe suguvõsa lugu 1485-1603". Tallinn: Argo, 2002
*"Vana-Liivimaa maapäev : ühe keskaegse struktuuri kujunemislugu". Tallinn: Argo, 2007

## Tunnustus
* 2011 – Tallinna Ülikooli teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa Priit Raudkivi oli näitleja ja ema Hilda Raudkivi oli raadioajakirjanik. 
## Viited

## Välislingid
* Priit Raudkivi Keskaja Keskuse leheküljel
*
Shindaiwa

**Shindaiwa** (**Shin-Daiwa Kogyo, Ltd.**) on Jaapani ettevõte, mis toodab peamiselt aia-, metsa- ja haljastustehnikaseadmeid. Ettevõte loodi 1975. aastal.

Valmistab nii kahetaktiliste kui ka neljataktiliste väikemootoritega professionaalseks kasutamiseks sobivaid masinaid.

Tootevalikusse kuuluvad mootorsaed, võsalõikurid, trimmerid, lehepuhurid, hekilõikurid, elektrigeneraatorid.
Riina Aal

**Riina Aal** (sünninimi **Riina Leis**; 17. juuli 1952 – 12. mai 2012) oli eesti füsioterapeut. 

## Publikatsioone
*Masseerime end reipaks. – *[[Kodutohter]]*, 2001, nr 4, lk 44–46; nr 5, lk 56–58.
*Sooja & külmaga valu vastu. – *[[Kodutohter]]*, 2001, nr 7/8, lk 68–69.
*Võimleme reipaks.  – *[[Kodutohter]]*, 2001, nr 9, lk 24–26; nr 11, lk 34–35; nr 12, lk 38–40; 2002, nr 1, lk 38–40; nr 2, lk 38–38; nr 3, lk 38–39.
*Võimlemine seljavalu vastu.  – *[[Kodutohter]]*, 2002, nr 1, lk 51
*Mudime ja võimleme peavalu vähemaks. – *[[Kodutohter]]*, 2002, nr 12, lk 30–31.

## Välislingid
*Eva Jaakson:  "Sobiv madrats tagab magusa une", Postimees, 22. detsember 2005
Urmas Aal

**Urmas Aal** (13. märts 1971 Aluvere – 15. aprill 2001 Tartu) oli Eesti sõjaväelane. 

Ta oli pärit kümnelapselisest perest.

Ta sai 3. detsembril 1992 lipniku, 21. veebruaril 1994 nooremleitnandi, 21. juunil 1995 leitnandi ja 4. septembril 1998 kapteni auastme. 

Ta tegeles ohvitseride väljaõppega. 23. augustist 1999 kuni surmani oli ta Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste Kõrgema Sõjakooli ülema kohusetäitja. 

Ta langes kolmikmõrva ohvriks koos Tartu Ülikooli II kursuse stomatoloogiatudengi Tiina ja viimase isa Ermoga. Väidetavalt oli kõiki ohvreid tulistatud pähe. Kuritegu on 2024. aasta seisuga lahendamata.  

Alates 2002. aastast kannavad Kõrgema Sõjakooli suundorienteerumise võistlused tema nime.

## Viited

## Kirjandus
*"In memoriam kapten Urmas Aal 13.03.1971 – 15.04.2001". "Kaitse Kodu!", 2001, nr 2, lk 20.

## Välislingid
*"Kolmikmõrvar tappis sõjakooli juhi Urmas Aali" Eesti Päevaleht, 17. aprill 2001
*"Mul on mees, tütar ja tütre sõber keset päist päeva surnud..." Õhtuleht, 17. aprill 2001
*"PRESSITEADE nr 29 Kaitseminister ja Kaitseväe juhataja avaldavad kaastunnet" Kaitseministeerium, 20. aprill 2001
*"Omaksed ootavad kümne aasta taguse kolmikmõrva lahendamist" Postimees, 24. mai 2011
292. Kaitse Vahipataljon

**292. Kaitse Vahipataljon** (*Schutzmannschaft Wacht Bataillon nr. 292*) moodustamist alustati oktoobris 1942 kasarmeeritud Omakaitse malevate üksikutest kompaniidest. 

Omakaitse kasarmeeritud üksustest, kes jäid pärast territoriaalse omakaitse allutamist 1. oktoobril 1942 väegrupi Nord tagala ülemale, jäi Eestimaa SS- ja politseijuhi juures asuvale korrapolitsei (*Kommandeur der Ordnungspolizei beim SS- und Polizeiführer Estland*) kolonel (*[[Oberst]]*) Wilhelm von Thadeni alluvusse liiga vähe mehi 8 täiemahulise pataljoni formeerimiseks nagu oli esialgu planeeritud. 

292. Kaitse Vahipataljon likvideeriti veebruaris 1943. 

## Vaata ka
*Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend
Härgla mõis

**Härgla mõis** (saksa keeles *Herküll*) oli rüütlimõis Harjumaal Juuru kihelkonnas, tänapäeval jääb mõisakompleks Rapla maakonna Rapla valla territooriumile.

Härgla mõisa on esmamainitud 1516. aastal, kui see kuulus Maydellide aadlisuguvõsale. 17. sajandil oli mõis pikka aega Uexküll-Güldenbandide valduses. 18. sajandil vahetas mõis korduvalt omanikke, olles järjest Rehbinderite, Fersenite, Stackelbergide, Douglaste, Mohrenschildtide ja Wrangellide omanduses. Alates 1822. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis Rosenthalide (Wetter-Rosenthalide) omanduses.

1920. aastal paigutati hoonesse kool, hiljem on seal olnud ka kolhoosi kontor. Nüüd on peahoone eravalduses.

Härgla mõisahoone on ehitatud mitmes järgus, vanimad osad pärinevad ilmselt 17. sajandist. 1747. aastast pärit ajaloolises dokumendis on mainitud kivist mõisahoonet. 18. sajandi IV veerandil ehitati keskaegse mantelkorstnaga hoone ulatuslikult ümber. Praeguse kuju sai hoone aga 19. sajandi alguses.

Härrastemaja on üldjoontes barokne kahekorruseline kõrge kelpkatusega hoone. Esifassaadis klassitsistlik kuue joonia sambaga portikus. Saal ja muud amfilaadses järjestuses esindusruumid paiknevad I korrusel, II korrus on projekteeritud *[[mezzanino]]*'na. Tegemist on ajastu klassitsistlikku mõisaansamblisse kuuluva tüüpilise härrastemaja näitega.

Vabakujunduslik park on rajatud 19. sajandi alguses, fragmente leidub ka varasemast baroksest perioodist. 
Parki suundub maanteelt kaks pikka alleed. Algselt ühendas üks neist Härgla mõisat lähedal asuva Pirgu mõisaga, teine suundub lõuna poole. Praeguseks on alleest alles vaid katkendid.

Ettesõit peahoonele toimub küljelt. Mõisahoone ees asub poolringikujuline teega piiratud esiväljak. Puud (peamiselt pärnad) väljaku äärtel on istutatud vabade rühmadena või ridamisi. Esiväljaku keskele on rajatud ringikujuline madala hekiga ääristatud lillepeenar. 
Peahoone taha jääb avar pargiala koos endise viljaaiaga.

Tagaväljakut ilmestavad vaba istutusega üksikud puud ja paar suurt euroopa lehist. Peahoone lääneküljel on veidi tihedama istutusega puistu.

Endine viljaaed on lage kahelt küljelt kuusehekiga piiratud ala. Seal on märgata ka kunagi mõisapargi piiriks olnud kiviaeda. Peamise pargipuistu moodustavad pärnad ja saared. Ka mõisa juurde suunduv allee koosneb põhiliselt saartest. Park on piirkonna 19. sajandisse kuuluva mõisaansambli segastiilis pargi tüüpiline näide. Allee on 19. sajandi mõisasüdametele tüüpiline, mõisakompleksi kuuluv maastikumärk.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend
Pinan

**Pinan** (kanjis 平安 'rahu, rahulik meel'; nt Shotokanis kasutatakse hääldust *Heian*) on üks tänapäeval enamikus karatestiilides harjutatavatest katade seeriatest.

Pinani/Heiani seeria koosneb viiest järjekorras õpetatavast katast (shodan, nidan, sandan, yodan, godan – jaapani keeles 'esimene aste', 'teine aste' jne). Kuigi Pinani ja Heiani katad on sama algupära, on need siiski üksikasjade osas küllaltki erinevad. Enamasti peetakse Pinani katade algupäraks Kushanku katat ja veel lisaks mõnda (nt Bassai, Gojushiho), aga on ka teistsuguseid arusaamu, näiteks osutatakse Channanile kui võimalikule algupärale.

Katade õpetamise järjekord stiiliti erineb, näiteks Shotokanis õpitakse esimesena Heiani katat, millele vastab Wado-ryu teine Pinani kata, seega vastab Shotokani Heian shodan hoopis Wado-ryu Pinan nidanile ja Wado Pinan shodan Shotokani Heian nidanile.

## Pinani katad
Pinani katad töötas välja Itosu Anko vastukaaluks keerulisematele katadele, et oleks võimalik õpilastele jõukohaselt karatet õpetada. Pinaneid õpitakse tänapäeval Wado-ryus, Kyokushinkais, Shito-ryus.

## Heiani katad
Heiani katad on Gichin Funakoshi poolt ümber nimetatud ja modifitseeritud Pinani katad ning neid õpitakse tänapäeval Shotokanis.

## Välislingid

* Pinan sandan, video (Wado Ryu)
* Pinan @ YouTube
Glive

**Glive** on Eesti levimuusikaansambel, mis asutati Gerli Padari eestvedamisel avaliku konkursi alusel 2. juunil 2005.

Stiili poolest ei saa Glive'i liigitada ühtegi kindlasse žanri, kuid sugemeid leidub nii rokkmuusikast, *[[metal]]*ist, *[[funk]]*ist, džässist. 

2005. aasta juulis ilmus neil esimene singel "Mental Abuse".

Gerli Padar võttis osa 2007. aastal Eurolaulu konkursist, mille ta võitis. Eelvoorus olid temaga koos laval ka Erko Laurimaa, Sten Kivistik ja Johanna Münter.

## Debüütplaat
2007. aasta detsembris ilmus Glive'i debüütplaat "Gerli Padar & Glive", millel oli 9 + 3 lugu:
#"Kõike ja kohe ja kiiresti"
#"Aeg on käes"
#"Maskeraad"
#"Sinuga koos"
#"Veel minna veidi"
#"Veel kord"
#"Soovide puu"
#"Värvitu päev"
#"Bonnie ja Clyde" (akust.)
#"Ühes valges toas"
#"Partners in Crime"
#"Bonnie ja Clyde"

## Liikmed
*Gerli Padar (vokaal)
*Priit Mägi (trummid)
*Riivo Torstenberg (basskitarr)
*Erko Laurimaa (kitarr)
*Kristjan Kaasik (kitarr)
*Johanna Münter (taust)

## Välislingid
*myspace.com
Erakond Vabad Radikaalid

Vabad Radikaalid loevad oma ühenduse alguseks 1998.–1999. aastat, kui tollased liikmed esitasid kohalikele valimistele Harju- ja Läänemaal valimisliidu “Eestimaa 3000. a.” kandidaatide nimekirja. Samas nimekirjas esinesid ka kolme üksikkandidaadi nimed (ei olnud ühenduse liikmed), kes vahetult enne valimisi liidu erinevate erakondade kasuks reetsid.

Valimiskomisjon ei registreerinud nimekirja seoses sellega, et parteidesse lahkunud kandidaadid ei kustustanud end valimisliidu inimekirjast. Protestist hoolimata ei võimaldanud halduskohus valimistel osaleda.

Pärast paari aastast varjusurma registreeris ühendus Vabad Radikaalid (rahvusradikaalid lahkusid 2003.a) end MTÜ-ks ja sõnastas tulevase parteiprogrammi. Nimevalik osutus ühendusele oodatust keerulisemaks.

Kohalikel valimistel 2004 taotlesid radikaalid endile Keskkonna Erakonna nime, kuid selle algatuse blokeeris Eesti Keskerakond seoses nime sarnasusega.

Peamisteks märksõnadeks jäid “eraisiku õigused”; “valikuvabadus”; neist tulenev “situatsioonipoliitika” ja selle läbi tavapärase traditsioonilise vasak-parempoolse jaotuse “tasakaalustamine” Eesti maastikul. Seega ei vastandu radikaalid otseselt kummalegi tiivale, mis võimaldab tulevasel erakonnal anda oma liikmeile õiguse eriarvamuseks partei põhisuunast. Samuti valib erakond partnereid vastavalt kujunenud situatsioonile.

Situatsioonipoliitika aluseks ongi tõdemus, et 2007. aastal on Eesti vajadused erinevad sellest, mis need olid näiteks 1992.–1993. aastal. Radikaalid annavad endale aru, et riik on protsess ja selle aluseks areng.

Näiteks pooldavad Vabad Radikaalid reformierakonna pakutavat maksu(alandus) poliitikat, kuid seisavad kiivalt vastu tuumaelektrijaama rajamise kavale. “Pole vaja uut Tshernobõli!”. Radikaalid pole Euroopa Liidu vastu, ent seisavad vastu igasugusele tsentraal-bürokraatlikule juhtimisele/valitsemisele.

Erakonna liikmete arv: 35

## Juhatus
*Arvi Tapver
*Marvis Mägi

## Välislingid

*Erakond Vabad Radikaalid Eesti Erakondade Ajaloo lehel
Baltic Queen

**Baltic Queen** on Eesti laevafirma Tallink parvlaev, mis on ehitatud STX Europe'i laevatehases Raumas. Laev sõidab Tallinna–Mariehamni–Stockholmi liinil Tallinki kaubamärgi all.

## Laeva ajalugu
Laev telliti 11. aprillil 2007. Liin, mida laev sõitma hakkab, oli pikka aega lahtine ning kuigi Soome ajalehele Turun Sanomat intervjuu andnud Tallinki juhatuse liige Keijo Mehtonen jõudis juba teatada, et see laev asendab tõenäoliselt Silja Europa Turu–Maarianhamina–Stockholmi liinil, teatas 5. novembril Tallinki juhatuse esimees Enn Pant, et uus laev hakkab sõitma Tallinna–Stockholmi liinil. 22. aprillil 2008 pandi laevale Raumas kiil.

Laev lasti vette 5. detsembril 2008, mil see sai nime Baltic Queen. Laeva ristiemaks sai Tallink Silja Oy juhi Keijo Mehtose lapselaps Mea Mehtonen..

Tallink Grupi tütarfirma Tallink High Speed Line Ltd. võttis 16. aprillil 2009 Raumas STX Europe'i laevatehases laeva vastu. Baltic Queen jõudis Tallinna 19. aprillil 2009. 22. aprillil toimus Tallinki, Tallinna Sadama ja SEB Panga ühisüritus klientidele. 23. aprillil Tallinna Sadamas avatud uste päeval näitas Tallink huvilistele laeva. Esimese reisi tegi Baltic Queen 24. aprillil 2009.

26. novembrist 11. detsembrini 2009 asendas Baltic Queen remonti läinud Silja Europat liinil Turu–Stockholm.

Kuni 6. augustini 2014 sõitis Baltic Queen Tallinna–Mariehamni–Stockholmi liinil.

Alates 7. augustist 2014 sõitis Baltic Queen Tallinna–Helsingi liinil ning seoses sellega asendas Baltic Queeni Tallinna–Stockholmi liinil Romantika. Seetõttu jäi Riia–Stockholmi liinile vaid üks laev, Isabelle, mis väljus kummastki sadamast ülepäeviti.

12. septembril 2016 teatas Tallink, et laev naaseb Tallinna–Stockholmi liinile 13. detsembril, vahetades välja Romantika, mis hakkab taas sõitma Riia–Stockholmi liinil. Tallinna–Helsingi liinile jääb Silja Europa.

Seoses koroonapandeemiaga sõitis laev juulist 2020 kuni jaanuarini 2021 liinil Tallinn–Turu, lisaks tegi 2020. aasta suvel reise liinil Tallinn–Mariehamn.  


Pilt:Baltic Queen Tallinn 23 April 2009.jpg|Uus Baltic Queen
Pilt:Baltic Queen - 23 04 2009 an Deck.jpg|Vaade Tallinna poole tekilt
Pilt:Tallinn view from Baltic Queen 23 April 2009.jpg|Tallinna pilvelõhkujad laeva aknast
Pilt:Baltic Queen' Funnel 23 April 2009.jpg|Tallinki korstnamärgiga korsten


## Viited

## Välislingid
* Baltic Queen Tallinki kodulehel
* Baltic Queen Fakta om Fartyg (*rootsi keeles*)
* Tallinna–Stockholmi liinile jääb ajutiselt sõitma üks laev (ETV) 
* Tallinki uus kruiisilaev Baltic Queen jõudis Tallinnasse ERR, 19. aprill 2009
Margo Kõlar

**Margo Kõlar** (sündinud 2. oktoobril 1961 Tartus) on eesti helilooja, muusikapedagoog ja endine autovõidusõitja.

## Elukäik
### Sportlasena
Margo Kõlar on tegelenud kartautosõiduga ja tulnud aastatel 1978–1982 sel alal eri klassides kokku kuus korda Eesti NSV meistriks. Ta oli 1979. aastal Nõukogude Liidu meister Junior 125 cm³ klassis. 

### Muusikaharidus
Ta on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi 1986. aastal heliloomingu alal professor Eino Tambergi klassis ja 1999. aastal samas magistrantuuri. 2006. aastal sai ta muusikadoktori kraadi.

### Töö muusika valdkonnas
Ta töötas aastatel 1986–1993 Eesti Raadio helirežissöörina, on olnud aastast 1996 Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli heliloominguõpetaja. 

Margo Kõlar tegutseb ka koorijuhina. Aastast 1987 juhatas ta kammerkoori Gloria ja aastast 1996 juhatab sakraalmuusika ansamblit Heinavanker. 

Aastast 1999 juhatab ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia elektronmuusika stuudiot. Aastast 2015 Muusika- ja Teatriakadeemia professor.

## Teoseid
*1984 “Sonaat gongilöögiga” keelpilliorkestrile ja löökpillidele
*1985 “Kolm kala” sümfooniaorkestrile
*1985 kantaat “Sooja toa sõjalaulud” koorile, solistidele ja kammeransamblile
*1986 “Võlg” (tekst Betti Alver) soolohäälele ja ansamblile
*1987 “Tornikivide laul” viiulile ja klaverile
*1987 “Võluriik” (tekst Avo Üprus) soolohäälele ja ansamblile
*1988 “Kolm kirgast hetke” klaverile
*1990 kontsert kahele torupillile ja kammerorkestrile ()
*1992 kantaat “Kuningas” kammerkoorile
*1996 “Psalm nr. 116” segakoorile
*1996 “Sinu süda joob maa mahla” (tekst Rein Raud) vokaalansamblile
*1996 “Sanctus” segakoorile
*1996 ballett “Kuuhullud kassid” (elektrooniline)
*1997 “Väike Ferdinand elukeerises” klaverile ja flöödile
*1998 "Öö” (“Night”) (tekst Indrek Hirv) sopranile ja kitarrile
*1999 “...vaid üksainus sõna...” sümfooniaorkestrile
*2005 joonisfilmi "Frank ja Wendy" muusika

## Tunnustus
* 1981 – NSV Liidu meistersportlane
*2009 – Eesti Muusika Päevade preemia ("Et tõusta taevasse")
* 2012 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (heliteos "Tornikellade laul" ning elektronmuusika arendamine)
* 2014 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa oli dirigent Erich Kõlar ja ema on baleriin Elena Poznjak-Kõlar.

Margo Kõlar on abielus Anu Kõlariga. Neil on kuus last. 
Üks tema poegadest on Juko-Mart Kõlar.

## Viited

## Välislingid
* 
*Margo Kõlari sporditulemused
Monika Mattiesen

**Monika Mattiesen** (sündinud 4. juulil 1966) on eesti flötist.

## Tegevus
Monika Mattiesen on töötanud Pariisis IRCAMi stuudios, valmistades ette seal tegutsevate heliloojate (Saariaho, Manoury, Fedele, Jodlowski) teoseid. Ta on osalenud Stockhauseni kursustel Kürtenis, kus koostöös heliloojaga jõudsid tema repertuaari mitmed Stockhauseni elektroakustilised teosed. 2004. aastal IRCAMi/Acanthesi meistrikursustel Metzis kandis Monika Mattiesen ette Philippe Manoury elektroakustilise suurteose "Jupiter", muusikaliseks assistendiks helilooja ise.

Solisti ja kammermuusikuna on ta esinenud Eestis, Soomes, Lätis, Poolas, Rootsis, Venemaal, Kreekas, USA-s, Colombias. Monika Mattiesen on salvestanud ja toonud esiettekandele mitu spetsiaalselt temale kirjutatud uut flööditeost, autoriteks eesti heliloojad Kõrvits, Mart Siimer, Mirjam Tally, Grigorjeva, Tulev, Kõlar, Timo Steiner, Märt-Matis Lill, Tüür jt.

Monika Mattiesen, Küberstuudio kunstiline juht, on keskendunud nüüdismuusika interpreteerimisele. Ansambel kasvas välja tema soolokontsertidest, kus flötisti tähelepanu köitis järjest enam akustilise ja elektroonilise muusika sünteesimine teiste kunstivaldkondadega (valgus-, video-, maalikunst, samuti tants, kirjandus, film).

## Tunnustus

* 2008 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (kammerooper "DMeeter" eest)
*2014 stipendium "Ela ja sära"

## Vaata ka
* Manuscript
Absoluutne kiirus

**Absoluutseks kiirus** on keha liikumise kiirus teatava eelistatud (paigalolevaks peetava) taustsüsteemi suhtes. Näiteks auto liikumise kirjeldamisel on paigalpüsivaks taustsüsteemiks maapind, kuna Maa liikumine ülejäänud taevakehade suhtes on antud kontekstis irrelevantne. Absoluutne kiirus muutub aga relatiivseks niipea, kui vaadelda selle &laquo;eelistatud&raquo; taustsüsteemi liikumist mingi teise taustsüsteemi suhtes. Ajaloolises kontekstis tähistab absoluutne kiirus kiirust maailmaeetri kui absoluutselt paigalpüsiva keskkonna suhtes.
Keemiapilve vandenõuteooria

**Keemiapilve [[vandenõuteooria]]** väidab, et mõned reaktiivlennuki väljaheidetud jäljed erinevad välimuselt ja omadustelt tavalise lennuki heitgaasist. Gaas võib koosneda kahjulikest sihilikult toodetud keemilistest ainetest. Tegevuse eesmärgist on teadlik vaid valitsus.

Mõned vandenõuteoreetikud usuvad, et sellise tegevusega vabastatakse mingisugust keemilist ja/või bioloogilist mõjurit. Termin "keemiapilv" ei viita tavalisele aineheitmele õhu kaudu (põllumajanduslik saagi piserdamine, pilve seemendamine või tuletõrje õhust), vaid just süstemaatilisele tundmatu aine väljaheitmisele suurtel kõrgustel salastatud eesmärkide nimel.
Ene Nael

**Ene Nael** (sündinud 13. jaanuaril 1971 Viljandis) on eesti klavessinist. 

Ta alustas muusikaõpinguid Karksi-Nuia Lastemuusikakoolis. Ta lõpetas 1989. aastal klaverierialal Tallinna Muusikakeskkooli (Ell Saviaugu ja Laine Metsa õpilasena) ja 1994. aastal Eesti Muusikaakadeemias professor Laine Metsa klaveriklassi. 2000. aasta kevadel sai ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiast muusikamagistri kraadi kammeransambli erialal. Paralleelselt klaveriga on ta õppinud klavessiini Imbi Tarumi juures, täiendanud ennast barokkmuusika ja klavessiini alal meistrikursustel. 

## Tegevus
Ene Nael on olnud mitme eesti helilooja klavessiiniteoste esmaettekandja ning osalenud Toivo Tulevi, Helena Tulve ja Raimo Kangro teoste plaadistamisel.
Väike entsüklopeedia 2002

**"Väike entsüklopeedia 2002"** on Eesti Entsüklopeediakirjastuses 2001. aastal ilmunud entsüklopeedia, mis on universaalne ja kompaktne teatmeteos. See annab lühiinfo peamiste mõistete, inimeste ja kohtade kohta. Kokku on entsüklopeedias üle 30 000 artikli ja üle 5000 illustratsiooni. Väikese entsüklopeedia peatoimetaja on Rein Aro. 

Selle entsüklopeedia eelkäija on "Väike Entsüklopeedia", mis ilmus aastatel 1937–1939. 

2006. aastal ilmus väikese entsüklopeedia uus täiendatud trükk, kus on 31 650 artiklit.

## Vaata ka
*Eesti entsüklopeedia

## Viited
Galina Grigorjeva

**Galina Grigorjeva** (sündinud 2. detsembril 1962 Simferopolis) on Eestis elav ukraina helilooja.

Grigorjeva on õppinud Simferopolis muusikakoolis ja Odessa konservatooriumis. 1991. aastal lõpetas ta professor Juri Faliku õpilasena Peterburi konservatooriumi ning täiendas end 1994–1998 Eesti Muusikaakadeemia magistriõppes Lepo Sumera juures. 

Praegu elab ta Tallinnas ja tegutseb vabakutselise heliloojana. Grigorjeva on 1994. aastast Eesti Heliloojate Liidu liige.

## Looming
Grigorjeva looming on tähelepanuväärne oma hingestatud ja peenekoelise kõlastiiliga. Tema muusika lähtepunktiks on meloodiline mõtlemine. Grigorjeval on tugevad seosed slaavi vaimuliku muusika traditsiooniga, aga ka vanema Euroopa mitmehäälsusega. Tema tööde kõlapilt on läbipaistev ja delikaatne. Ta on ülimalt tähelepanelik iga üksikintervalli ja intonatsiooni väljendusvõime ja tähenduse suhtes.

### Teosed
Sonaat soolotšellole "Recitativo accompagnato" (2003) on autori sõnul loodud rohkem sonaadi vaimus kui vormis. Teos on pühendatud Allar Kaasikule.

## Tunnustus
*2003 – Heino Elleri nimeline muusikapreemia
*2004 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (kõrgetasemelise loomingu eest 2004. aastal)
*2007 – stipendium "Ela ja sära"
*2013 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (sügava ja puudutava loomingu eest)
*2014 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2015 – Eesti Muusikaauhind (klassikaalbumi kategoorias autoriplaadi "In paradisum" eest) 
*2020 – Lepo Sumera nimeline heliloomingu preemia

## Viited

## Välislingid
* Galina Grigorjevast Eesti Muusika Infokeskuse kodulehel
Neeme Punder

**Neeme Punder** (sündinud 20. aprillil 1958) on eesti flötist ja kultuuritegelane. 

Ta on lõpetanudTallinna Riikliku Konservatooriumi flöödi erialal Elmar Peäske juhendamisel 1981. aastal ning täiendanud end Rootsis ja Hollandis.

## Tegevus
Ta on tegutsenud 1979–2005 varajase muusika ansambli Hortus Musicus solistina. On mänginud Soome-Eesti Barokkorkestris, Tallinna Kammerorkestris jm.

Neeme Punder on Andres Mustoneni kõrval olnud Eestis üks innukamaid varajase muusikaga tegelejaid. Ta on spetsialiseerunud varajase muusika interpretatsiooniprobleemidele ja juhendab varajase muusika interpretatsiooni kursust Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, kuid on andnud sellelaadseid kursusi ka mujal Eestis, Soomes, Venemaal ja Saksamaal. Tema eestvedamisel on üle 30 aasta korraldatud Viljandi vanamuusika festivali, samuti on ta mitmete flöödiga seotud kontserdisarjade algatajaid ja esinejaid. On juhendanud vanamuusikakollektiive, sealhulgas Vanalinna Barokkorkestrit ja Viljandi Linnakapelli. 

Neeme Punder on tuntud ka nüüdismuusika interpreteerijana ja paljude eesti heliloojate (Peeter Vähi, Galina Grigorjeva, René Eespere, Helena Tulve, Toivo Tulev jt) teoste esmaesitajana, ta on ka nüüdismuusikaansambli Reval Ensemble liige.

Aastail 2004–2006 oli ta Viljandi Kultuuriakadeemia muusikaosakonna juhataja ja 2011–2014 Võru Muusikakooli direktor. 

2019. aastast töötab ta Valga Muuseumi direktorina.
## Salvestisi
* Sooloplaat "The Flutish Kingdom" (Erdenklang, 1996).
* Solist CD-l "René Eespere. Concertos" (Antes 1998)
* Solist Peeter Vähi Flöödikontserdis "A Chant of Bamboo", LP "A Chant of Bamboo" (ERP, 2006)
* Solist René Eespere Flöödikontserdis nr. 2, CD "Concertatus celatus" (Bella Musica, 2007)

## Tunnustus

* 1979 – Eesti NSV vabariikliku puhkpillimängijate konkursi laureaat
* 1999 – Viljandi linna kultuuripreemia laureaat.

## Isiklikku
Tema vend on Meelis Punder.

## Viited

## Välislingid
* Neeme Punderi biograafia Eesti Muusika infokeskuse lehel