open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pihlaka tänav

**Pihlaka tänav** on mitme tänava nimi Eestis:

***[[Pihlaka tänav (Aegviidu)|Pihlaka tänav]]** Aegviidu alevis
***[[Pihlaka tänav (Aespa)|Pihlaka tänav]]** Aespa alevikus
***[[Pihlaka tänav (Aseri)|Pihlaka tänav]]** Aseri alevikus
***[[Pihlaka tänav (Audru)|Pihlaka tänav]]** Audru alevikus
***[[Pihlaka tänav (Haapsalu)|Pihlaka tänav]]** Haapsalus
***[[Pihlaka tänav (Jüri)|Pihlaka tänav]]** Jüri alevikus
***[[Pihlaka tänav (Kallaste)|Pihlaka tänav]]** Kallastel
***[[Pihlaka tänav (Kambja)|Pihlaka tänav]]** Kambja alevikus
***[[Pihlaka tänav (Kangru)|Pihlaka tänav]]** Kangru alevikus
***[[Pihlaka tänav (Keila)|Pihlaka tänav]]** Keilas
***[[Pihlaka tänav (Klooga)|Pihlaka tänav]]** Klooga alevikus
***[[Pihlaka tänav (Kose)|Pihlaka tänav]]** Kose alevikus
***[[Pihlaka tänav (Kose-Uuemõisa)|Pihlaka tänav]]** Kose-Uuemõisa alevikus
***[[Pihlaka tänav (Kuusalu)|Pihlaka tänav]]** Kuusalu alevikus
***[[Pihlaka tänav (Kõrveküla)|Pihlaka tänav]]** Kõrveküla alevikus
***[[Pihlaka tänav (Mustla)|Pihlaka tänav]]** Mustla alevikus
***[[Pihlaka tänav (Mustvee)|Pihlaka tänav]]** Mustvees
***[[Pihlaka tänav (Märjamaa)|Pihlaka tänav]]** Märjamaa alevikus
***[[Pihlaka tänav (Narva)|Pihlaka tänav]]** Narvas
***[[Pihlaka tänav (Nõo)|Pihlaka tänav]]** Nõo alevikus
***[[Pihlaka tänav (Otepää)|Pihlaka tänav]]** Otepääl
***[[Pihlaka tänav (Paikuse)|Pihlaka tänav]]** Paikuse alevis
***[[Pihlaka tänav (Põlva)|Pihlaka tänav]]** Põlvas
***[[Pihlaka tänav (Pärnu)|Pihlaka tänav]]** Pärnus
***[[Pihlaka tänav (Rakvere)|Pihlaka tänav]]** Rakveres
***[[Pihlaka tänav (Tabasalu)|Pihlaka tänav]]** Tabasalu alevikus
***[[Pihlaka tänav (Tallinn)|Pihlaka tänav]]** Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis
***[[Pihlaka tänav (Tapa)|Pihlaka tänav]]** Tapal
***[[Pihlaka tänav (Tartu)|Pihlaka tänav]]** Tartus Ropka linnaosas
***[[Pihlaka tänav (Valga)|Pihlaka tänav]]** Valgas
***[[Pihlaka tänav (Valjala)|Pihlaka tänav]]** Valjala alevikus
***[[Pihlaka tänav (Viljandi)|Pihlaka tänav]]** Viljandis
***[[Pihlaka tänav (Viru-Jaagupi)|Pihlaka tänav]]** Viru-Jaagupi alevikus
Seanupp

**Seanupp** (*Leontodon*) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Teaduslikult kirjeldas seanuppe esimesena Linnaeus. Sinna kuulub tänapäeval mitukümmend liiki.

Looduslikult kasvavad seanupud Euraasias ja Põhja-Aafrikas. Neist 3 on naturaliseerunud Põhja-Ameerikas ja Uus-Meremaal.

Seanupud on umbrohud. Lisaks tugeva inimmõjuga aladele kasvavad nad niitudel.

Seanupu lehed moodustavad kännase ning on terve või sulgjaguse servaga. Õisikud on kollaste või oranžide keelõitega. Õiekate koosneb 1–3 reast kattelehtedest, mis katavad üksteist katusekivilaadselt. Seemnetel on pappus, mis koosneb sulgjatest karvadest.

## Eesti liigid
**Leontodon autumnalis* – sügisene seanupp (sage)
**Leontodon hispidus* – kare seanupp (tavaline)
**subsp. *danubialis* – doonau seanupp (hajusalt)
**subsp. *hispidus* (paiguti)
Pihlaka tänav (Tallinn)

**Pihlaka tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis.

Tänav algab Männiku teest ning suundub edasi poolkaares lääneloode suunas, ristub Jalaka, Kraavi, Võidu, Nelgi ja Astri tänavaga ning lõpeb Kreegi tänaval. 

Pihlaka tänava pikkus on umbes 750 meetrit. Tänaval asub Nõmme Sotsiaalmaja, mis rajati endisse Tallinna Männiku Põhikooli (Tallinna 39. Keskkool) hoonesse.

Tänav sai nime 1927. aastal. Lühikest aega (1940–1941) kandis see nime **Saku** .

## Asutused Pihlaka tänaval
* Tallinna Puuetega Noorte Õppekeskus JUKS, Pihlaka 10 
* Nõmme Sotsiaalmaja, Pihlaka 12
* Männiku raamatukogu, Pihlaka 12

## Viited

## Artiklid
* Männiku tee remont lööb liikluse segamini. / Postimees, 27. august 2007
* Silver Saluri. Tallinnas hävis tules elumaja teine korrus ja pööning. / Õhtuleht, 23. mai 2009
Junk Riot

**Junk Riot** on 2006. aastal asutatud eesti *[[garage]]/[[indie]]/[[experimental]]*-ansambel.

Noortebänd 2009 võitja.

## Liikmed
*Vadim Ivanov, laul, kitarr
*Viktor Pavlov, kitarr
*Julian Zainullin, basskitarr 
*Aigar Vals, trummid (2015-2017) 
*Kirill Nikiforov, trummid (2006-2015)

## Viited

## Välislingid
*http://www.myspace.com/junkriot
*http://www.ollesummer.ee/esinejad/artist_id-291
Piimohakas

**Piimohakas** (*Sonchus* L.) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast.

Enamik liike on üheaastased, mõned mitmeaastased ja mõned (Kanaari saartel kasvavad liigid, alamperekond *Dendrosonchus*) mitmeaastased puittaimed. 

Kõiki rohtseid liike iseloomustavad juurmisest lehekodarikust alguse saavad pehmed, varrele liibuvad lehed. Vars sisaldab piimmahla, millest ka taime nimetus. Liigiti küünib varre kõrgus 30 cm kuni kahe meetrini. Vars on roheline, vanemas eas punakas. Kiirjad õisikud on kollased. 

Kõige enam piimohaka liike kasvab Euraasias ja Aafrika troopilises osas, kuid neid leidub peaaegu kõikjal maailma parasvöötmes.
 
## Eesti liigid
**Sonchus arvensis* – põld-piimohakas (tavaline)
**Sonchus asper* – kare piimohakas (hajusalt)
**Sonchus oleraceus* – harilik piimohakas (tavaline)
Sinihape

**Sinihape** ehk **vesiniktsüaniidhape** ehk **tsüaanvesinikhape** (keemiline valem **HCN**) on värvitu lenduv mõrumandlilõhnaline vedelik, mis mõjub loomsetele organismidele tugeva mürgina.

Mürgine toime on tingitud hapniku kasutamist reguleerivate rakkude rauda sisaldavate ensüümide blokeerimisest. Mürgistusnähud on kõrvetustunne, hingamisraskused, südametegevuse häired, kesknärvisüsteemi halvatus ja surm. Inimesele suukaudne surmav kogus sinihapet on 50–90 mg.

Sinihappe avastajaks peetakse Carl Wilhelm Scheelet.

Sinihapet on kasutatud nii keemiarelvades (zyklon A ja B) kui ka hukkamistel; samuti mõningate kõrgmolekulaarsete ühendite sünteesimiseks, taimekahjurite tõrjeks, väärismetallide eraldamiseks maagist jne.

Luuviljade (ploomid, kirsid, virsikud, aprikoosid) seemned sisaldavad amügdaliini, mis kergesti hüdrolüüsub, andes sinihappe, glükoosi ja bensaldehüüdi. Seetõttu ei tohiks kunagi luuviljaliste seemneid süüa ning hoidistamisel on soovitatav ploomidest ja kirssidest kivid eemaldada.

## Vaata ka

* Tsüaniidid
* Tsüanogeensed glükosiidid

## Viited

## Välislingid
* Ohutuskaart
* KATHLEEN F. CASTRIC ja PETER A. CASTRIC, Method for Rapid Detection of Cyanogenic Bacteria, APPLIED AND ENVIRONMENTAL MICROBIOLOGY, veebruar 1983, lk 701-702, 45. väljaanne, nr 2
Koeratubakas

**Koeratubakas** (*Crepis* L.) on taimede perekond korvõieliste sugukonnast.

Perekonda kuulub umbes 200 liiki kollaseõielisi ühe-, kahe- või mitmeaastaseid taimi. Koeratubakad meenutavad veidi võililli, kuid neil on reeglina ühe õievarre küljes mitu korvõisikut. 

Perekonna levikukese on Euroopas, kuid neid leidub ka Aasia parasvöötmes, Aafrikas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas.

## Eesti liigid
**Crepis biennis* – kaheaastane koeratubakas (hajusalt)
**Crepis mollis* – pehme koeratubakas (haruldane)
**Crepis paludosa* – soo-koeratubakas (sage)
**Crepis praemorsa* – tömbijuurene koeratubakas (hajusalt)
**Crepis tectorum* – liiv-koeratubakas (tavaline)

## Teisi liike
**Crepis capillaris * – sile koeratubakas
**Crepis incana* – hall koeratubakas
**Crepis pyrenaica * – kuldkollane koeratubakas
**Crepis rubra* – punane koeratubakas
**Crepis sancta* – palestiina koeratubakas
**Crepis sibirica* – siberi koeratubakas
Männiku raamatukogu

**Männiku raamatukogu** on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis tegutseb Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis aadressil Pihlaka tänav 12.

1969. aastal avatud Männiku raamatukogu paikneb Nõmme Sotsiaalmaja hoones, kus kuni 1998. aastani tegutses Tallinna Männiku Põhikool (Tallinna 39. Keskkool). Praegusse asukohta koliti 1999. aastal aadressilt Männiku tee 89 (Hotell Dzingel).

Raamatukogu pindala on 228 m², säilikuid ligi 22 000 eksemplari. Raamatukogus on võimalik kasutada Wi-Fi-t.

Raamatukogu lähedal Männiku teel asub Pihlaka bussipeatus, kus peatuvad Tallinna bussiliinid 5 (Männiku–Metsakooli), 32 (Männiku–Kopli) ja 33 (Männiku–Kopli). 33. liini bussid peatuvad ka Valdeku tänava Kraavi bussipeatuses.

Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.

## Viited

## Kirjandus
* Maie Eisma. Kirjanduslikud sügismatkad Nõmmel. *Raamatukogu*, nr 5, 2007.

## Välislingid
* Männiku raamatukogu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Aleksander Mitnits

**Aleksander Mitnits** (7. mai 1885 Visusti vald – 31. jaanuar 1919) oli Eesti õpetaja ja sõjaväelane (lipnik).

Oli Saadjärve algkooli juhataja ja õpetaja, teenis Esimeses maailmasõjas Venemaa ja Vabadussõjas Eesti sõjaväes (viimati Kuperjanovi pataljonis). Langes Paju lahingus.

## Kirjandus
* Urmas Salo. Ühe kooliõpetaja saatus Vabadussõjas. Lipnik Aleksander Mitnitsi kirjad. Tuna, 2009, nr. 2, lk. 89–94.
Straupe

**Straupe** (saksa keeles *Roop*, eesti keeles *Raupa*, *Roopa*) on küla (*ciems*) Straupe vallas Cēsise piirkonnas Lätis.

1374. aastal sai Straupe linnaõigused ja kuulus keskajal Hansa Liitu (aastail 1356–1630). Tänapäeval on see Uue Hansa liige. Külas on raamatukogu. 2021. aastani kuulus küla Pārgauja piirkonda.

Asula on saanud nime von der Roppi aadlisuguvõsa järgi. 

Hiljem kuulus Straupe, koos Lielstraupe lossi ja hilisema Lielstraupe mõisaga pikka aega Rosenitele, kes olid väikeste vaheaegadega seal peremehed alates 13. sajandi teisest poolest kuni 1939. aastani. 17. sajandil kaotas Staupe kindlustatud loss oma sõjalise tähtsuse ning ehitati ümber mõisahooneks, pärast 1905. aasta tulekahju taastati Lielstraupe loss võimalikult täpselt ajaloolist eeskuju järgides. 

XVII sajandil hakkas Straupet läbima Peterburi–Riia postimaantee, sealne hobupostijaam asus tänapäeva Strautiņi külas. Straupe jääb maantee A3 äärde. Seal on Kraujase, Straupes skola ja Straupe bussipeatus. 

Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on osaliselt külla jääv Klētnieki lehisesalu ja hõberemmelgas ümbermõõduga 4,6 ja kõrgusega 23 meetrit. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Lielstraupe vanalinn ja selle kindlustiste süsteem, Lielstraupe loss ja luteri kirik, sealhulgas vitraažid Kolgata ja Kristuse sünd, talade maalingud, G. Roseni ja K. G Löwenwolde hauaplaadid, kantsel ja selle maalingud, orel ja orelirõdu maalingud ning kirikuhoone, loss ja lossis asuv ahi, Lielstrape kiriku keskaegne kalmistu koos selle ristikividega, kellatorn, Straupe kirikumõisa uksed, Lielstraupe keskaegne loss ja Patareimägi. Regionaalse kaitse all on Mazstraupe keskaegne linnus, Mazstraupe loss ja park.

## Elanike arv


* 249 (1970)
* 323 (1979)
* 567 (1989)
* 537 (2000)
* 492 (2011)

* 484 (2015)
* 475 (2017)
* 444 (2021)
* 460 (2025)



Latvia-Straupe (reverse).gif|Hansalinn Straupe Läti 1 latisel meenemündil (Ag 925°, 2006)
Raupa.jpg|Vana-Straupe mõisahoone (Straupe loss), koos Straupe kirikuga 17. sajandist
BM01048Am.jpg|Straupe kirik, 1772. Brotze
BM01051Am.jpg|Vana-Straupe mõisahoone, 1772. Brotze

## Viited

## Vaata ka
*Vana-Straupe mõis
*Straupe kirik
*Lielstraupe loss
*Straupe kihelkond
Reigo Rosenthal

**Reigo Rosenthal** (sündinud 6. detsembril 1981 Tallinnas) on eesti ajaloolane.

Rosenthal õppis aastatel 1988–2000 Tallinna Nõmme Gümnaasiumis, seejärel Tartu Ülikoolis ajalugu, ajaloomagister (2008). Ta tegeleb peamiselt Eesti sõjaajalooga Vabadussõja ja Teise maailmasõja eelse Eesti Vabariigi päevil.

On tegutsenud Vikerraadios saate "Eesti lugu" ühe saatejuhina.

## Tunnustus
* 2018 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Teoseid
**Loodearmee*. Tallinn: Argo, 2006. ISBN 9949415454 (köites)
**Laidoner - väejuht: Johan Laidoner kõrgema operatiivjuhi ja strateegia kujundajana Eesti Vabadussõjas*. Tallinn: Argo, 2008. ISBN 9789949438518 (köites) 
**Sõda pärast rahu*. Tallinn: Kirjastus SE&JS, 2010. ISBN 9789949902729

## Viited

## Välislingid
*
Pikanõmme luide

**Pikanõmme luide** on liivaküngaste ahelik Juminda poolsaarel, Kolga-Aabla lähistel.

Ahelik kulgeb lõuna-põhja suunas, on umbes 2&nbsp;km pikk ja keskosas ulatub 33 m üle merepinna, mis on kogu Juminda poolsaare kõrgeim punkt. 

Luite tippu on ehitatud 25 m kõrge Pikanõmme vaatetorn. Luidet läbib Majakivi-Pikanõmme õpperada.

## Pilte


Pilt:Pikanomme luide3.jpg|Künkad Pikanõmme luite keskosas
Pilt:Pikanomme luide1.jpg|Pikanõmme luite põhjapoolne osa
Pilt:Pikanomme luide4.jpg|Liivik luite keskosas
Pilt:Pikanomme luide5.jpg|Liivikupealsed männid
Pilt:Pikanomme luide2.jpg|Majakivi-Pikanõmme õpperada
Pilt:Pikanomme vaatetorn1.jpg|Pikanõmme vaatetorn


## Viited
Majakivi-Pikanõmme õpperada

**Majakivi-Pikanõmme õpperada** asub Juminda poolsaarel, Lahemaa rahvuspargi alal, Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndis.

Rajal on kaks lähtekohta &mdash; parkla Leesi-Hara tee ääres, Virve küla ligidal, ja parkla Aabla-Tapurla tee ääres, umbes 2,5&nbsp;km Pedaspeast või Kolga-Aablast. Rada läbib Pikanõmme luidet ja Aabla raba ning viib mööda Pikanõmme vaatetornist ja Majakivist, Eesti kolmandast suurimast rändrahnust.

## Pilte


Pilt:Aabla bog from Pikanomme tower.jpg|Vaade Aabla raba läbivale õpperaja laudteele Pikanõmme vaatetornist
Pilt:Pikanomme vaatetorn1.jpg|Pikanõmme vaatetorn
Pilt:Aabla raba soomets laudtee.jpg|Laudtee läbi soometsa Aabla raba idaserval
Pilt:Pikanomme luide2.jpg|Puittrepp Pikanõmme luitele


## Välislingid

*Majakivi-Pikanõmme õpperada RMK veebilehel
Vasso Silla

**Vasso Silla** (kuni 1920 Vassili Silla; 18. veebruar 1889 Saaremaa – 9. aprill 1939 Saue) oli Eesti postiteenija, meremees ja ajaloolane.

Osales Vabadussõjas vabatahtlikuna Kalevlaste Malevas. Avaldas **Mägi Kurdla** nime alla uurimuse "Tõeline muinaslugu". Tema kaasabil avaldati Arthur Gleye teos "Die Wiedergeburt der westfinnischen Geisteskultur" (Tallinn, 1937).

## Teoseid
* Mägi Kurdla. Tõeline muinaslugu. Gleye, Oefele, Kossinna, Kruse, Caldwelli, Uspenski, Hermanni, Trusmani, Uxbond-Hevesy, Lichtenbergi, Waddelli, Law, Merezhkovski j. t. teadlaste või muude asjaomaste arvamuste kokkuvõtteid. Tallinn, 1936. 
* Vasso Silla. Rändur Eestis. 50 marschruuti läbi Eesti. Tallinn, 1924.

## Viited

## Kirjandus
* Eestlaste tõeline muinaslugu. Vaba Maa, 14. märts 1936, nr. 60, lk. 8.
* Teaduslik kahjur. Vaba Maa, 17. aprill 1937, nr. 86, lk. 4.
* Vasso Silla †. Päevaleht, 12. aprill 1939, nr. 99, lk. 6.
* Maarja Villandi "Ebateaduslikud teooriad ja alternatiivsed teaduslikud teooriad eesti keele suguluse kohta" Tartu: Tartu Ülikool, 2010, lk 29-30

## Artiklid
* Eesti värsifikatsiooni probleem., Eesti Kirjandus nr. 7/1923

## Välislingid
*
Priidik Tikenberg

**Priidik Tikenberg** (7. veebruar 1873 Suure-Lähtru vald, Martna kihelkond, Läänemaa – 13. aprill 1939 Tallinn) oli Tallinna vorstitööstur.

Ta õppis ametit Saalbergi lihaäris, töötas Schumanni vorstitööstuses ja Tapal Golshorni vorstivabrikus. Märtsis 1898 asutas ta iseseisva vorstitööstuse Tallinnas Liivalaia tänavas, mida juhtis kuni surmani.. 

Priidik Tikenbergi tellimusel projekteeris  Karl Tarvas ning ehitati  1929. aastaks hoone Liivalaia tänav 19.

Tallinna Lihakauplejate Ühingu, Tallinna Lihatööstur-meistrite Ühingu ja Kaarli koguduse nõukogu liige.

## Isiklikku
Tema lang (väimehe isa) oli  kirjanik ning usu-, haridus- ja poliitikategelane Jaan Lattik.

## Viited

## Kirjandus
*"Priidik Tikenberg †". Päevaleht nr 101, 14. aprill 1939. Lk 7

## Välislingid
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Pjotr Šuvalov

**Pjotr Andrejevitš Šuvalov** "noorem" (saksa Peter Schuwalow; vene Пётр Андреевич Шувалов; 15. juuni 1827 Leipzig – 10. märts 1889 Peterburi) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane. Krahv. 

1864. aastal ülendati ta 36-aastaselt kindralleitnandiks ning määrati Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberneriks ja ühtlasi Riia sõjaväeringkonna vägede komandöriks (25. veebruarini 1864 viimane Riia sõjakuberner). Seejärel oli ta Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmanda Osakonna juht (1866–1874), kindraladjutant (1871), ratsaväekindral (1872), Riiginõukogu liige (1874), saadik Londonis (1874–1879) ja Venemaa esindaja Berliini kongressil 1878.
 
## Perekond
Krahv Pjotr Šuvalovi vanemad olid õuemarssal Andrei Šuvalov (1802–1873) ja Rundāle lossi pärijanna Thekla Walentinowicz (1801–1873). Tema ema oli 1822. aastal lesestunud abielust vürst Platon Zuboviga.  Tema vanaisa krahv Pjotr Šuvalov (1771–1808) oli ülemõuemarssal ja Peterburi kubermangu aadlimarssal, vanavanaisa Andrei Šuvalov (1743–1789) senaator ja Püha Andrease ordeni kavaler, ning vanavanavanaisa Pjotr Šuvalov (1711–1762) kindralfeldmarssal ja Sõjakolleegiumi president.

Tema õde Sofia (1829–1912) oli abielus ülemõuemeistri ja Riiginõukogu liikme Aleksandr Bobrinskiga (1821–1903), kes oli Vana-Põltsamaa mõisa omaniku krahv Aleksei Bobrinski pojapoeg, ning tema vend, krahv Pavel (Paul) Šuvalov (1830–1907) oli jalaväekindral, Venemaa saadik Berliinis ja kindralkuberner Varssavis.

Krahv Šuvalov oli abielus Püha Katariina ordudaam Jelena Ivanovna Tšertkovaga (1830–1891), kes oli keiserliku õukonna tallmeistri, Moskva lastehaigla juhi (1848–1856) Ivan Tšertkovi (1797–1865; vene Иван Дмитриевич Чертков) ja paruness Jelena Grigorjevna Stroganovaja (1800–1832) tütar, ning endine krahv Mihhail Vassiljevitš Orlov-Denissovi (1823–1863) abikaasa. Abielust sündis:
*Krahv Andrei Šuvalov (1865 Rundāle loss – 1928 Nice), Keiserliku õukonna kindralmajor, abiellus Vera Gustavovna Lindquistiga (t.a. Legat)..

## Vaata ka
*Krahv Pavel (Paul) Šuvalov (1847–1902), kindralmajor, abiellus Eestimaa kindralkuberneri, Holstein-Becki hertsogi Peter August Friedrichi (1696–1775) järeltulija vürstinna Jelizaveta Barjatinskajaga (1855–1938), kes oli kindraladjutant ja ülemtallmeister Vladimir Barjatinski (1817–1875) tütar.

## Viited
Elastsus

**Elastsus** on tahke keha omadus muuta välise jõu toimel oma kuju ning selle lakkamisel taastada oma endine kuju ja ruumala (vedelike ja gaaside korral ruumala).

Tahked kehad  on elastsed deformatsioonide piirkonnas, kus kehtib Hooke'i seadus. Suurimat pinget, mille puhul veel ei ilmne jäävat deformatsiooni, nimetataks elastsuspiiriks. 

## Vaata ka
*Elastsusmoodul
*Plastsus

## Viited
Aabla raba

**Aabla raba** ehk **Keitma raba** ehk **Aabla soo** ehk **Keitmäe soo** ehk **Keitme soo** ehk  **Keitnõmme soo** ehk **Pedaspea soo** on raba Juminda poolsaare keskosas Lahemaa rahvuspargi alal Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndis Hara külas.


Pilt:Aabla bog from Pikanomme tower.jpg|Vaade rabale ja selle läbivale Majakivi-Pikanõmme õpperajale Pikanõmme vaatetornist
Pilt:Aabla raba madalsoo1.jpg|Madalsoo raba keskosa ja Pikanõmme luite vahel
Pilt:Aabla raba korgsoo1.jpg|Kõrgsoo raba keskosas
Pilt:Aabla raba soomets.jpg|Soomets raba idaserval
Pireti kivi

**Pireti kivi** on Eesti rändrahn (ruumala 48 m³). Rahn asub Saaremaa vallas Saare maakonnas.

Ümbermõõt 17,9 m, kõrgus 3,8 m, pikkus 6 meetrit, laius 4,3 meetrit.

Kivi geograafilised koordinaadid on  .

## Vaata ka
*Eesti rändrahnude loend

## Viited

## Välislingid
*
Dawn Fraser

**Dawn Lorraine Fraser** (sündinud 4. detsembril 1937 Sydneys) on Austraalia naisujuja, treener ja poliitik.

Dawn Fraser on neljakordne olümpiavõitja: 1956., 1960. ja 1964. aastal 100 meetri vabaujumises individuaalselt ning 1956. aastal 4×100 meetri vabaujumises Austraalia teatevõistkonna koosseisus.

Ta oli esimene naine, kes ujus 100 meetrit vabastiilis vähem kui ühe minutiga. 100 m vabaujumise maailmarekord oli Dawn Fraseri nimel 15 aastat (1956–1972). 

Dawn Fraser sai tuntuks ka isepäisuse ja omapärase käitumise poolest. Tōkyō olümpiamängudel pahandas ta kõigepealt koondise juhte ja sponsoreid sellega, et keeldus avatseremoonial kandmast uut trikood, pidades seda vanast ebamugavamaks. Seejärel vahistati ta keisripalee lipuvardast olümpialipu varastamise eest. Pärast seda, kui ta vabandust palus, kinkis keiser Hirohito lipu talle ning süüdistust ei esitatud. Spordiliit määras talle kümneaastase võistluskeelu, mis tühistati 1968. aastal vahetult enne México olümpiamänge.

Pärast tippspordist loobumist töötas Dawn Fraser ujumistreenerina. Aastatel 1988–1991 oli ta Uus-Lõuna-Walesi parlamendi liige. Sydney olümpiamängudel oli ta üks neist, kes tõi olümpiatule staadionile.

2005. aastal osales ta Austraalia telesaatesarjas "Dancing with the Stars" ("Tantsud tähtedega").

## Saavutused
### [[Nüüdisaegsed olümpiamängud|Olümpiamängudel]]

* 1956  Melbourne'is 
**  **olümpiavõitja** 100 meetri vabaujumises **1.02,0 [[Ujumise maailmarekordid|MR]]**
**  **olümpiavõitja** 4×100 meetri vabalt teateujumises **4.17,1 [[Ujumise maailmarekordid|MR]]**
**  hõbemedal 400 meetri vabaujumises **5.02,5**
* 1960  Roomas
**  **olümpiavõitja** 100 meetri vabaujumises **1.01,2**
**  hõbemedal 4×100 meetri vabalt teateujumises **4.11,3**
**  hõbemedal 4×100 meetri kompleksujumises **4.45,9**
* 1964  Tōkyōs
**  **olümpiavõitja** 100 meetri vabaujumises **59,5**
**  hõbemedal 4×100 meetri vabalt teateujumises **4.06,9**

## Kirjandus
* Autobiograafia "Dawn. One Hell of a Life" 

## Välislingid
* Dawn Fraseri koduleht
* 
*  Ujumislegend Dawn Fraser astus paljakäsi kurjategija vastu Postimees, 31. august 2009
Pikanõmme vaatetorn

**Pikanõmme vaatetorn** (ka *Majakivi vaatetorn*) on puitkonstruktsiooniga vaatetorn, mis on ehitatud Pikanõmme luite laele (33 m üle merepinna).

Torn on 24,5 m kõrgune, kaheksanurkse põhiplaaniga, ülespoole ahenev ning puitsõrestikkonstruktsiooniga, mille välimiste postide tsentrite vahe alusel on 3,30 m ja vaateplatvormi katuse juures 2,18 m.

2018. aastal vaatetorn rekonstrueeriti. Uue torni projekteeris Inseneribüroo Urmas Nugin OÜ. Varasem puitsõrestiktorn oli 13,5 m kõrgune.


Pilt:Pikanomme vaatetorn1.jpg|Varasem torn, vaade lõunast (2009)
Pilt:Pikanomme vaatetorn3.jpg|Varasem torn, vaade põhjast (2009)
Pilt:Pikanomme vaatetorn2.jpg|Vaade Aabla rabast
Pilt:Aabla bog from Pikanomme tower.jpg|Vaade torni tipust Aabla rabale
Pilt:Kolga bay from Pikanomme tower.jpg|Vaade torni tipust Kolga lahele


## Vaata ka
*Majakivi-Pikanõmme loodusõpperada (7 km) ja vaatetorn

## Viited
Fast Car

**"Fast Car"** on Grammyga pärjatud laul Ameerika lauljalt ja muusikult Tracy Chapmanilt, mis avaldati aastal 1988 Tracy Chapmani omanimelisel debüütalbumil. Laul oli mitme Grammy auhinna nominent, sealhulgas kategooriates "Song Of The Year" ja "Record Of The Year". Laul võitis Grammy kategoorias "Best Female Pop Vocal Performance".

## Kohad edetabelites
Ajakirja Rolling Stone edetabelis "500 Greatest Songs of All Time" jõudis laul 165. kohale. See on Chapmani ainus laul selles edetabelis ja kõige kõrgema kohaga laul, mille on kirjutanud ja esitanud naismuusik.

## Jonas Blue versioon

2015. aastal avaldas laulust *[[tropical house]]*'i stiilis kaveri Briti produtsent Jonas Blue. Blue debüütsinglil laulab Inglise laulja Dakota. Suurbritannia singliedetabelis jõudis laul teisele kohale.
Pavel Šuvalov

Krahv **Pavel Andrejevitš Šuvalov** (saksa Paul Schuwalow; vene Павел Андреевич Шувалов; 13. november 1830 Leipzig – 7. aprill 1908 Jalta) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane. 

Ta oli kindraladjutant (1871), jalaväekindral (1887), Venemaa saadik Berliinis (1885–1894) ja Varssavi kindralkuberner (1894–1896)
 
## Perekond
Krahv Pavel Šuvalovi vanemad olid õuemarssal Andrei Šuvalov (1802–1873) ja Rundāle lossi pärijanna Thekla Walentinowicz (1801–1873).  Tema ema oli 1822. aastal lesestunud abielust vürst Platon Zuboviga. Tema vanaisa krahv Pjotr Šuvalov (1771–1808) oli ülemõuemarssal ja Peterburi kubermangu aadlimarssal, vanavanaisa Andrei Šuvalov (1743–1789) senaator ja Püha Andrease ordeni kavaler, ning vanavanavanaisa Pjotr Šuvalov (1711–1762) kindralfeldmarssal ja Sõjakolleegiumi president .

Tema õde Sofia (1829–1912) oli abielus Venemaa keisrikoja ülemõuemeistri ja Venemaa keisririigi Riiginõukogu liikme Aleksandr Bobrinskiga (1821–1903), kes oli Vana-Põltsamaa mõisa omaniku krahv Aleksei Bobrinski pojapoeg, ning tema vend, krahv Pjotr (Peter) Šuvalov (1827–1889) oli ratsaväekindral, Liivi-, Eesti- ja Kuramaa kindralkuberner ja Venemaa keisririigi saadik Londonis.

Krahv Šuvalov abiellus Peterburis 1855. aastal vürstinna Olga Esperovna Beloselskaja-Belozerskajaga (1838–1868), kes oli vürst Esper Aleksandrovitš Beloselski-Belozerski (1802–1846) ja Jelena Pavlovna Bibikova (1812–1888) tütar, kindralleitnant Konstantin Beloselski-Belozerski (1843–1920) õde ja Stockholmi olümpiamängudel purjetamises 10-meetriste klassis pronksmedali võitnud Esper Beloselski-Belozerski (1871–1921) tädi. Abielust sündisid:. 
* Andrei (1856–1857)
* Pavel (1859–1905; ru) kindralmajor, 1905. aastal mõrvatud Moskva linnapea.
* Peter (1861–1862)
* Helena (Elena) (1857–1943), abiellus 1877 Kumna mõisa omaniku, ratsaväekindrali ja vabahärra Bogdan von Meyendorffiga (1838–1919).
* Thekla (Fekla) (1863–1939), abiellus 1881 tallmeistri, kindralleitnandi ja Kuramaa Laidze (Laidsen) mõisa omaniku krahv Gustav von Stackelbergiga (1853–1917).
* Marie (Delly) (1965–1951), abiellus 1886 Oonurme ja Harku mõisa omaniku, tallmeistri, Johanniitide ordu aurüütli ja vabahärra Egolf von Knorringiga (1856–1930). 

Teine abielu sõlmiti 7. jaanuaril 1877 Rundale lossis Maria Aleksandrovna Komarova-Lukašiga (1855–1928). Abielust sündisid:
*Sofia (1877–1917), abiellus Tallinnas 21. augustil 1895 Keila-Joa, Meremõisa ja Käesalu mõisa pärushärra vürst Grigori Volkonskiga (1870–1940). 
*Aleksandr (1881–1935), tseremooniameister, titulaarnõunik.
* Olga (1882–1939), abiellus 1904 Kutaisi kubermangu asekuberner krahv Vassili Olsufjeviga (1872–1924), kes oli krahv Aleksei Olsufjevi (1831–1915; ru) poeg.

## Vaata ka
*Krahv Pavel (Paul) Šuvalov (1847–1902), kindralmajor, abiellus Eestimaa kindralkuberneri, Holstein-Becki hertsog Peter August Friedrichi (1696–1775) järeltulija vürstinna Jelizaveta Barjatinskajaga (1855–1938), kes oli kindraladjutandi ja ülemtallmeistri Vladimir Barjatinski (1817–1875) tütar. 

## Viited
Billboard Hot 100

**"Billboard Hot 100"** on Ameerika Ühendriikides koostatav singlite edetabel, mida avaldab ajakiri Billboard kord nädalas. Edetabelikohad põhinevad laulude raadios esitamise kordadel.
Demi Moore

**Demi Moore** (kodanikunimi **Demi Guynes**, sünninimi **Demi Gene Guynes**; sündinud 11. novembril 1962 New Mexicos Roswellis) on ameerika filminäitleja.

## Auhinnatud osatäitmisi

1990 mängis Moore filmis "Kummitus" pottseppa, kelle armastatud mees tapetakse ja muutub kummituseks. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks muusikali- või komöödianäitleja kategoorias ja parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks naisnäitleja kategoorias. Ta võitis Saturni.

1991 mängis ta filmis "Nothing but Trouble", mis esitati halvima filmi auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks kuues kategoorias, sealhulgas Moore naisnäitlejana, kuid ta ei saanud seda auhinda.

1993 mängis ta filmis "Siivutu ettepanek" abielunaist, kellele miljardär teeb ettepaneku veeta temaga üks öö miljoni USA dollari eest. Selle rolli eest nimetati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei saanud seda.

1995 mängis ta filmis "The Scarlet Letter" naispeategelast Hester Prynne'i, kes saab pastoriga abieluvälise lapse, mõistetakse abielurikkumises süüdi ja kelle kehale põletatakse häbimärk. Selle rolli eest esitati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias ning ekraanipaari kategoorias koos Robert Duvali ja Gary Oldmaniga, aga ei pälvinud kumbagi.

1996 mängis ta filmis "Striptiis" stripparit, kellesse armub kurjategijast kongresmen. Selle rolli eest nimetati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias ja koos Burt Reynoldsiga ekraanipaari kategoorias, saades mõlemad.

Samal aastal mängis ta lühisarjas "If These Walls Could Talk" meditsiiniõde, kes jääb väljaspool abielu rasedaks ja sureb koduse abordi tagajärjel. Ta mängis selle esimeses seerias, olles ühtlasi selle produtsent. Selle eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks lühisarja- või telefilminäitlejanna kategoorias ja Emmy kandidaadiks telesarja kategoorias, aga ei võitnud kumbagi.

1997 mängis ta filmis "Sõdur Jane" USA mereväe sõdurit ja oli ühtlasi produtsent. Selle rolli eest pälvis ta Kuldse Vaarika naisnäitleja kategoorias.

2000 mängis ta filmis "Kaks elu" kaht naist, kellest kumbki näeb unes seda, mida teine ilmsi läbi elab. Selle rolli eest nimetati ta Kuldse Vaarika kandidaadiks naisnäitleja kategoorias, aga ei saanud seda.

2003 mängis ta seikluskomöödias "Charlie inglid: täie rauaga!" Charlie ingliteks nimetatava eriüksuse endist liiget, kes katsub seda eriüksust hävitada. Selle rolli eest pälvis ta Kuldse Vaarika naiskõrvalosatäitja kategoorias.

## Filmid

## Isiklikku
Oma näitlejanimes kasutab ta oma esimese abikaasa laulja ja laulukirjutaja Freddy Moore'i perekonnanime. Abielust näitleja Bruce Willisega on tal kolm tütart. Aastatel 2005–2013 oli Demi Moore abielus näitleja Ashton Kutcheriga.

## Kirjandus
* Demi Moore, "Pahupidi", tlk Kertu Niilus, 2020
Leesi–Tammistu tee

**Leesi–Tammistu tee** (registrinumbriga 4230018) on kohalik maantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 2 km. Tee saab alguse Kuusalu–Leesi tee lõpus ja Leesi–Hara tee alguses Leesi külas ning lõpeb Tammistu külas Salu ristil.


Pilt:Leesi bussipeatus.jpg|Leesi–Tammistu tee algus ristmikul Kuusalu–Leesi teega (paremal) ja Leesi–Hara teega (vasakul taga)
Pilt:Leesi kylatee.jpg|Leesi–Tammistu tee Leesi külas
Tädi Anni Juures

**Tädi Anni Juures** oli kohvik Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis aadressil Vabaduse puiestee 61 / Valdeku tänav 66. Toitlustusasutust haldas firma Benitrade OÜ. 

Kahekorruseline aiaga elamu kuulus enne Teist maailmasõda Eesti poliitikule ja diplomaadile Heinrich Lareteile. Seal möödusid ka pianisti ja kirjaniku Käbi Laretei kooliaastad . 
1999. aastal avatud kohvik oli tuntud Eesti Televisiooni draamasarja "Õnne 13" võttekohana (Morna kohvik).

## Viited

## Välislingid
* Anti Naulainen. "Kohvik Käbi Laretei lapsepõlvekodus". Õhtuleht, 20. detsember 1999  
* Heidi Vihma. "Tubli äärelinna-Anni". Äripäev, 8. veebruar 2008
Voldemar Röding

**Voldemar Röding** (4. november 1908 Tallinn – 7. juuli 1991 Tallinn) oli eesti poksija.

Röding oli kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Eesti meister (1933). Ta sai Eesti meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) neli korda II koha (1932–1935) ja kaks korda III koha (1929 ja 1931).

Röding osales kaks korda Eesti–Soome maavõistlustel (1929 ja 1938) ning kaotas mõlemad oma kohtumised punktidega. Ta osales ühe korra Eesti–Läti maavõistlustel (1934) ning kaotas oma kohtumise punktidega. Ta osales ühe korra Eesti–Leedu maavõistlustel (1934) ning võitis oma kohtumise punktidega.

## Isiklikku
Poksija Alfred Röding oli Voldemar Rödingu vend.
	
## Kirjandus
*Spordibiograafiline leksikon. Tallinna Kirjastuse Kooperatiiv. Tallinn 1937
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*ESBL
Pii (täht)

**Pii** (suurtähena **Π**, väiketähena **π**, vanakreeka πῖ ja uuskreeka πι) on kreeka tähestiku 16. täht. Pii väärtus kreeka numbrites on 80. 

Piist pärineb kirillitsa täht П.

Väiketähena kasutatakse piid sümbolina:
* matemaatiline konstant ≈ 3,14159... – suhe ringi ümbermõõdu ja diameetri vahel.
Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevöönd

**Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevöönd** on üks 22 Lahemaa rahvuspargi sihtkaitsevööndist. See asub Kuusalu vallas Loksa ja Kolga metskonnas. 

Kaitsevööndis on osaliselt lubatud metsatööd ja seal asuvad kaks teed, kus on lubatud tavaline transport: Hara–Pedaspea tee ja Pikanõmme tee. 

Juminda-Suurekõrve sihtkaitsevööndi maastikku ilmestavad eeskätt Aabla raba ja Hara soo, mis moodustavad kaitsevööndi valdava osa.

## Pilte


File:Juminda poolsaar Pikanomme tee mets.jpg|Mets Pikanõmme teelt loode pool, sihtkaitsevööndi lääneserval
File:Aabla raba korgsoo1.jpg|Aabla raba


## Viited
Konnarohi (perekond)

**Konnarohi** (*Alisma* L.) on taimede perekond konnarohuliste sugukonnast.

Eestis on levinud kaks liiki:
**Alisma plantago-aquatica* – harilik konnarohi (sage)
**Alisma gramineum* – väike konnarohi (harva)

## Muid liike
* *[[Alisma canaliculatum]]* 
* *Alisma lanceolatum* – süstlehine konnarohi 
* *[[Alisma nanum]]* 
* *[[Alisma subcordatum]]* 
* *[[Alisma triviale]]* 
* *[[Alisma wahlenbergii]]*
Jäärak

**Jäärak** ehk **uhtorg** ehk **uhtnõva** (vananenud termin **ovraag**) on negatiivne pinnavorm, mis tekib kõrgtasandike, küngaste või jõeorgude nõlvadel ajutiselt voolava vee mõjul. See on väike, kitsas ja sügav süvend, mis on kanjonist väiksem, aga vihmauurdest suurem. Uhtoru pikkus võib ulatuda mõnest meetrist kuni mitme kilomeetrini.

Uhtorud on levinud Euroopas rohtlas ja metsarohtlas Sise-Aasias, Hiinas lössivööndis, USAs ja mujal.

Kui jääraku nõlvad muutuvad lamedamaks ja on kaetud taimestikuga, siis tekib uurak. Jäärak ja uurak erinevad selle poolest, et uuraku servades on pinnas kinnistunud, kaetud rohu ja vahel põõsastega ega erodeeru edasi, seevastu jäärakus on pinnas paljastunud ja ta on vastuvõtlik erosioonile.

Jäärakud kahjustavad põlde ja tekitavad kahju põllumajandusele. Sellepärast on välja töötatud võtted pinnase ärauhtumise vältimiseks, näiteks niiskuse paigalhoidmise kaudu põldudel. Nende võtete hulka kuuluvad vallid, terrassid, kuivenduskanalid, paisud, tammid, tugiseinad jne. Olemasolevate jäärakute laienemise vältimiseks istutatakse nende kallastele metsa, mille juured hästi pinnast kinni peavad, ja kaitstakse olemasolevat metsa. Jäärakute kaldaid muudetakse laugemaks, et pinnas sellesse nii kergesti ei variseks.
Perekopi laht

**Perekopi laht** (ukraina Перекопська затока) on laht Musta mere loodeosas Karkiniti lahe kirdeosas. Ümbritseb Perekopi maakitsuse rannikut.
Destillatsioonikolonn

**Destillatsioonikolonn** on seade vedelate segude lahutamiseks fraktsioneeriva destillatsiooni või rektifikatsiooni teel (nimetatakse vastavalt ka fraktsioneerimiskolonn või rektifikatsioonikolonn).

## Laboratoorsed destillatsioonikolonnid

Lähedaste keemistemperatuuridega komponentide puhul ei õnnestu segu lahutada lihtdestillatsiooni abil. Fraktsioneeriva destillatsiooni puhul on laboratoorsetes seadmetes kasutusel **deflegmaator** (väike fraktsioneerimiskolonn), mis asetatakse destillatsioonikolvi peale. Kõige sagedamini kasutatakse nn. kuuskdeflegmaatorit (**Vigreux kolonn**). Suure sisepinna tõttu toimub deflegmaatoris aurude osaline kondenseerumine ning täielikum tasakaal allavoolava vedeliku (flegma) ja ülesliikuva auru vahel, koos sellega ka komponentide täielikum lahutumine. Flegma ja destillaadi suhe ei ole siin täpselt reguleeritav. Mida suurema efektiivsusega (pikem ja suurema sisepinnaga) on deflegmaator, seda puhtamad tulevad fraktsioonid.

Komponentide lahutamise efektiivsuse suurendamiseks kasutatakse kuuskdeflegmaatori asemel täidiskolonni, mis võib olla ühtlaselt täidetud näiteks klaaskuulikestega, klaastoru tükikestega, Raschigi rõngastega jmt. **Raschigi rõngad** on metallist või keraamilisest materjalist toru tükikesed (pikkus lädedane diameetrile), mis on mõeldud fraktsioneeriva kolonni täidismaterjaliks.

Väga efektiivse segu lahutuse annavad roteeruva südamikuga destillatsioonikolonnid (*spinning band distillation*), milles tõusvad aurud ja laskuv kondensaat paisatakse kolonni seinale ja viiakse sellega efektiivsesse kontakti. Näiteks kasutatakse pöörleva teflonspiraaliga või -labadega kolonne.

## Tööstuslikud destillatsioonikolonnid
Tööstuslike seadmete juurde kuuluvad tavaliselt rektifikatsioonikolonnid, mis kujutavad enamasti taldrikkolonne.

## Vaata ka
*Destillatsioon
*Fraktsioneeriv destillatsioon
*Rektifikatsioon
*Rektifikatsioonikolonn
*Flegma
Rektifikatsioonikolonn

**Rektifikatsioonikolonn** (nimetatakse ka destillatsioonikolonn) on seade vedelate segude lahutamiseks rektifikatsiooni teel. Rektifikatsioonikolonn võib olla taldrik-, täidis-, kelme- jm kolonn, kus toimub auru ja vedeliku vaheline soojus- ja massivahetus. Rektifikatsioonikolonni ülaosast väljuv aur kondenseerub jahutis; see on rikastunud kergemini lenduvast komponendist. Põhiosa sellest kondensaadist juhitakse flegmana tagasi rektifikatsioonikolonni ülaossa ja väiksem osa võetakse välja kui saadus. Rektifikatsioonikolonni allosast (kuubist) eraldatakse vähem lenduva komponendiga rikastunud saadus (rektifikatsioonijääk ehk **kuubijääk**, *distillation residue*). 

Rektifikatsioonikolonni efektiivsus sõltub selle pikkusest ja kolonni täidise võimest viia kontakti tõusev aurufaas ja allavalguv vedelfaas. 

Tööstuslike seadmete juurde kuuluvad enamasti **taldrikkolonnid**, mille põhimõtteline ehitus on kujutatud joonisel. Taldrikkolonnides on vaheseinad, nn taldrikud, millel sunnitakse auru barboteeruma (mulistama) läbi vedelikukihi. Igal taldrikul toimub lihtdestillatsioon. Mida rohkem on kolonnis taldrikuid, seda suurem on ta lahutusvõime. Tegelikult iseloomustatakse kolonni teoreetiliste taldrikute arvuga (TT), kus lisaks taldrikute arvule on arvesse võetud ka nende kasutegurit. 

Mitmekomponendiliste segude pidevaks rektifitseerimiseks kasutatakse tööstuses mitmest rektifikatsioonikolonnist koosnevaid süsteeme.

## Vaata ka
*Destillatsioon
*Rektifikatsioon
*Destillatsioonikolonn
*Flegma
Alyson Michalka

**Alyson Renae Michalka** (sündinud 25. märtsil 1989) on Ameerika Ühendriikide laulja, näitleja, kitarrist ja pianist.
Kilbukas

**Kilbukas** (*Hydrocharis*) on veetaimede perekond kilbukaliste sugukonnast.

Eestis on levinud konnakilbukas.
Vesikarikas (perekond)

**Vesikarikas** (*Stratiotes* L.) on veetaimede perekond kilbukaliste sugukonnast.

Perekonna tuntuim esindaja on vesikarikas.
August Vassil

**August Voldemar Vassil** VR I/3 (18. märts 1896 – 1. juuli 1975 Tallinn) oli Eesti (kolonelleitnant), ja Nõukogude Liidu sõjaväelane, Teise maailmasõja ajal Punaarmees polkovnik ja 7. Eesti Laskurdiviisi ülem (30. september 1942 – 5. jaanuar 1943).

## Teises maailmasõjas
30. septembril 1942 määrati polkovnik August Vassil 7. Eesti Laskurdiviisi ülemaks. 

5. jaanuaril 1943, Velikije Luki operatsiooni käigus, tagandati August Vassil 7. Laskurdiviisi ülema kohalt ja asendati kommunist Karl Allikaga.

August Vassil maeti 4. juulil 1975 Pärnamäe kalmistule.

## Tunnustus
*Vabadusristi I liigi 3. järk

## Isiklikku
Tema poeg oli insener Heino Vassil.

## Viited

## Välislingid
* Ohvitseride andmekogu
* https://www.kalmistud.ee/burial-place/R19NmdvD3rO4
Aablaht

**Aablaht** on Kolga lahe siselaht, mis asub Juminda poolsaare läänerannikul, Kiiu-Aabla ja Kolga-Aabla küla vahel. Lahte suubub Aabla oja.
Saab 17

**Saab 17** oli Rootsi pommitus- ja luurelennuk.

Lennuki projekteerimine algas 1930. aastate lõpus ASJA-s **L 10** nime all, kuid peale liitumist SAAB-iga 1937. aastal muudeti nimi Saab 17-ks. Lennuki tiivad on tugevdatud, et seda oleks võimalik kasutada sööstpommitajana. Tootmise ajal oli puudus mootoritest, mistõttu peale lennuki sihtpunkti viimist mootor eemaldati ja kasutati uuesti järgmise lennukiga lendamiseks. Saab 17 erinevatel mudelitel kasutati kolme erinevat mootorit: B 17A kasutas Rootsis ehitatud Pratt & Whitney Twin Wasp mootorit, B 17B kasutas litsentsi alusel Poolas ehitatud Bristol Mercury XXIV mootorit ja B 17C kasutas Itaalia Piaggio P.XI. mootorit. Lennukile sai vastavalt vajadusele sobitada rattad, suusad või ujukid. Saab 17 unikaalne omadus oli, et selle suurte katetega telikut kasutati õhupidurina.

Lennuki esmalend toimus 18. mail 1940 ja esimesed lennukid anti Rootsi õhujõududele üle 1942. aastal. Reaktiivmootorite areng tähendas seda, et selle lennuki teenistusiga jäi lühikekseks. Kui lennukid aastatel 1947–1950 Rootsi teenistusest eemaldati, siis müüdi 46 neist Etioopiale, kus neid kasutati 1968. aastani. Kaks B 17A-d müüdi Soomele, esimene 1959. ja teine 1960. aastal. Seal kasutati neid sihtmärgi vedukitena, kuid said varsti vigastada ja eemaldati teenistusest.

## Variandid
***B 17A** – Pommituslennuk Pratt & Whitney Twin Wasp mootoriga; kokku ehitati 132 lennukit. 
***B 17B** – Pommituslennuk Bristol Mercury XXIV mootoriga; kokku ehitati 55 lennukit. 
***S 17BL** – Luurelennuk ratastega telikuga; kokku ehitati 21 lennukit.
***S 17BS** - Luurelennuk ujukitega; kokku ehitati 38 lennukit.
***B 17C** – Pommituslennuk Piaggio P.XI. mootoriga; kokku ehitati 77 lennukit.

Kokku toodeti 323 Saab 17 tüüpi lennukit.

## Kasutajad
 Austria 
:Austria õhujõud

 Etioopia 
:Etioopia keiserlikud õhujõud

 Rootsi
: Rootsi õhujõud

 Soome 
:Soome õhujõud

## Tehnilised andmed (B 17A)
Andmed raamatust *Jane’s Fighting Aircraft of World War II*.

#### Üldandmed

* Meeskond: 2
* Pikkus: 9,80 m (32 ft 2 tolli)
* Tiivaulatus: 13,70 m (44&nbsp;ft 11 tolli)
* Kõrgus: 4,00 m (13&nbsp;ft 1 tolli)
* Tiivapindala: 28,5 m² (306&nbsp;ft²)
* Tühikaal: 2600 kg (5720 lb)
* Täismass: 3970&nbsp;kg (8734&nbsp;lb)
* Mootor: 1× Pratt & Whitney R-1830-S1C3G 14-silindriline radiaalne mootor, 882 kW (1200 hj)

#### Jõudlus

* Max kiirus: 435 km/h (272 mph)
* Lennuulatus: 1800&nbsp;km (1125 mi)
* Lennulagi: 8700 m (28 500&nbsp;ft)
* Tõusukiirus: 10&nbsp;m/s (2000&nbsp;ft/min)
* Tiivale mõjuv raskus: 139&nbsp;kg/m² (28&nbsp;lb/ft²)
* Võimsus/mass: 220 W/kg (0,14&nbsp;hp/lb)

#### Relvastus

* 2× 8 mm ksp m/22F kuulipilduja (ees)
* 1× 8&nbsp;mm ksp m/22R kuulipilduja (sabas)
* 500&nbsp;kg (1100&nbsp;lb) lennukipomme

## Viited

## Kirjandus
Fred T. Jane. "The Saab-17". - *Jane’s Fighting Aircraft of World War II*. London: Studio, 1946. ISBN 1851704930 (Kordustrükid 1989, 1994)
Paul Kuldkepp

**Paul Kuldkepp** (10. august 1934 Kabala vald – 3. veebruar 2020) oli eesti põllumajandusteadlane, majandijuht ja maadleja. 

Ta õppis põllumajandust Olustvere Põllumajandustehnikumis. Seejärel lõpetas ta aastal 1959 *cum laude* Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomia erialal. 

Põllumajandusteaduste kandidaat (1969). 

Sportima hakkas ta 1948 Kabala 7-klassilises koolis, maadlustreeninguid alustas Olustvere tehnikumis. Tuli Kreeka-Rooma maadluses 1957 NSVL-i üliõpilasmeistriks ning 1959, 1960 ja 1967 Eesti NSV meistriks. Kuulus 1955–71 Eesti koondisse. 

Võitis 1958–60 esikoha Georg Lurichi mälestusvõistlusel. 

Meistersportlane Kreeka-Rooma (1957) ja vabamaadluses (1966), aumsp Kreeka-Rooma maadluses (1967). Pidas 1952–82 1012 maadlusmatši. Tegeles ka VTK mitmevõistluse (1979–87, tuli 1984 talvistel VTK meistrivõistlustel Eesti meistriks) ja motokrossiga (1963–69). 

Töötas 1959–61 Sootaga sovhoosis osakonnajuhatajana ja 1961–65 Nõgiaru sovhoosi direktorina. Oli 1966–2008 Eesti Maaülikoolis assistent, vanemõpetaja, dotsent (1973), korraline professor (1995) ja emeriitprofessor (aastast 1999). 

1960–80 maadluskohtunik (1977 vab kat), 1960–70 Tartu rajooni võistkonna maadlustreener, 1960–64 Nõgiaru sovhoosi maadlus- ja tõstetreener, 1970–89 EPA agronoomiateaduskonna (1972–81 dekaanina) sporditöö eest vastutav õppejõud, Jõu Tartu AMK asutajaliige ja 1964–69 juhatuse liige. 

Kuulus 1995–2012 Maadlusveteranide Ühenduse juhatusse ja 2001–12 Eesti Spordiajaloo Seltsi juhatusse (aseesimees).

## Publikatsioonid
* "Väetamise alused". 1988
* "Väetised ja nende kasutamine". 1992

## Välislingid
*"Minu ja minu pere elulugu ENSV-s ja Eesti Vabariigis", Paul Kuldkepp, 2001
*Helgi Kaldma. "Emeriitprofessor Paul Kuldkepp ehitab vabal ajal Võrtsjärve ääres Vaiblas oma maakodu". Sakala, 9. veebruar 2008
*"Emeriitprofessor ilmutas raamatu". Sakala, 29. august 2009
* Peeter Olesk. "Tõtt ja kogemusi" (raamatu "Tööle ja spordile pühendatud elu" arvustus). Tartu Postimees 1. september 2009, lk 5
*
St. Ola

**St. Ola** on parvlaev, mis kuulus aastatel 2002–2017 Saaremaa Laevakompaniile. See on ehitatud 1971. aastal Meyer Werfti laevatehases Saksamaal Papenburgis kui *Svea Scarlett*. Aastail 1982–1991 sõitis Eckerö Linjeni liinil Eckerö–Grisslehamn, kandes nime *Eckerö*. Aastail 1991–1992 kandis nime *Eck* ning sai praeguse nime 1992. aastal. Saaremaa Laevakompanii ostis St. Ola 2002. aastal.

Tavaliselt sõitis laev Rohuküla–Heltermaa või Virtsu–Kuivastu liinil, kuid on olnud rendil ka Islandi ja Fääri saarte liinidel. St. Ola mahutab 480 reisijat ja 110 sõiduautot ning selle kiirus on 14,5 sõlme.

2017. aastal müüs Saaremaa Laevakompanii St. Ola Itaalia reederile Emanuele d'Abunto, laev sai Itaalia lipu ja uue nime *Medmar Giulia*.

Rahvafolklooris oli laeva nime "eestistatud" versioon "Sant olla", mis mõtestas peale kodust nädalavahetuse pidu mandrile tööle sõitja hingeseisundit.

## Viited
Kuremaa vald

**Kuremaa vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Palamusel.

Vald moodustati senise Kuremaa valla maa-alast, välja arvatud Ronivere küla ja Võikvere asunduse maa-alad; senise Laiuse valla Raja nr. 35 talu maa-alast.

Vald kuulus Riigivolikogu 50. valimisringkonda, kust valiti Märt Sõrra, Jõgeva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda ja Jõgeva jaoskonnakohtu jaoskonda.

## Viited
Kursi vald

**Kursi vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus tänapäeva Laasme küla aladel.

Kursi vald moodustati senise Puurmani valla maa-alast.

## Viited
Lohusuu vald (1939)

**Lohusuu vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Lohusuu külas.

Vald moodustati senise Lohusuu valla maa-alast.

Lohusuu vald kuulus Riigivolikogu 48. valimisringkonda, kust valiti August Jürman, Torma põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda ning Mustvee jaoskonnakohtu jaoskonda. Esimene vallavanem oli Joosep Kivi.

## Viited
Saare vald (1939)

**Saare vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Saare valla maa-alast, välja arvatud Saare metskonna Sõõru metsandiku kvartaalide nr. 30–34 ja 49–52 maa-alad; senise Pala valla Pällo, Kiisli ja Lea külade ning Halliku asundustalude piirkondadest ja osa Saare metskonna Halliku metsandiku maa-alast.

Vald kuulus Riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti Ernst Haabpiht.

## Viited
Sadala vald

**Sadala vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Tähkvere külas.

Vald moodustati senise Laius-Tähkvere valla maa-alast, välja arvatud Lissi nr. 103 talu ja heinamaatükkide nr. 99 ja 134 maa-alad; senise Salla valla Salla ja Käru mõisa järgi senise Laius-Tähkvere valla piires asuvate heinamaatükkide maa-aladest.

Vald kuulus Riigivolikogu 47. valimisringkonda, kust valiti Karl Roomet.

## Viited
Voore vald

**Voore vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Vassevere külas.

Vald moodustati senise Roela valla maa-alast; senise Kudina valla Maardla ja Aruküla külade maa-aladest; senise Kuremaa valla Ronivere küla maa-alast.

Esimene vallavanem oli Kaarel Puus.

Vald kuulus Riigivolikogu 49. valimisringkonda, kust valiti Ernst Haabpiht.

Vald kuulus Torma põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Voore vallas on sündinud Mati Unt.

## Viited
Torma vald (1939)

**Torma vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Lullikatku külas.

## Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

36. Torma  vald – maa-alaga senise Torma valla piires.

## Viited
Vaimastvere vald (1939)

**Vaimastvere vald** oli vald Tartumaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 47. valimisringkonda, kust valiti Karl Roomet.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Kõola külanõukogu ja Selli külanõukogu.

## Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

38. Vaimastvere vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Vaimastvere valla maa-alast; b) senise Rakke valla Selli küla, Selli asunduse ja Vägeva aleviku piirkonnast; c) senise Jõgeva valla Oonurme küla Pobeli nr. 1, Pobeli-Hans nr. 2, Pobeli-Tõnu nr. 3 ja Tuule nr. A-71 talude, Tuule metsavahikoha nr. A-72 ja Sarapuu metsavahikoha nr. A-116 ning Kurista metskonna Kurista metsandiku kvartaalide nr. 1–11 ja 14–18 maa-aladest.

## Vaata ka

* Pedja külanõukogu
Lustivere vald

**Lustivere vald** oli vald Viljandimaal aastail 1939–1949 ja Jõgeva maakonnas aastail 1949–1950.

Vald moodustati senise Lustivere valla maa-alast, välja arvatud Kabla küla ja senise Võisiku valla piires asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad; senise Kurista valla maa-alast, välja arvatud Arukse küla piirkond ja senise Võisiku valla piires asuvate lahus-heinamaatükkide maa-alad.

1939. aastal oli vallas 2269 elanikku.

Esimene vallavanem oli August Tiiman. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Albert Sall (kinnitatud Siseministri poolt 24. jaanuaril 1940). 

Vald kuulus Riigivolikogu 60. valimisringkonda, kust valiti August Laur.

13. septembril 1945 asutati valla koosseisus Aidu külanõukogu ja Neanurme külanõukogu.

## Vaata ka
* Lustivere mõis

## Viited