open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juudi keel

**Juudi keeleks** on nimetatud peamisi juutide kõneldavaid keeli.

Tavaliselt (näiteks ENE-s) on juudi keeleks nimetatud germaani keelte hulka kuuluvat jidiši keelt (jidišit). Viimasel ajal on nimetus "juudi keel" kõrvale jäetud, sest see võib jätta mulje, nagu oleks juutidel ainult üks keel. Tegelikult on juutide keel olnud algselt hoopis heebrea keel, mille üht varianti (ivriiti) kõneldakse praegu Iisraelis, ning ka romaani keelte hulka kuuluv ladiino keel ehk espanjool.

Piiblis on juudi keeleks ühes kohas nimetatud heebrea keelt (2. Kuningate raamat 18:26,28): 
:: *Siis ütlesid [[Eljakim]], [[Hilkija]] poeg, [[Sebna]] ja [[Joah]] ülemjoogikallajale: "Räägi ometi oma sulastega [[aramea keel]]t, sest me mõistame seda, aga ära räägi meiega juudi keelt müüri peal oleva rahva kuuldes!" Kuid ülemjoogikallaja vastas neile: "Kas mu isand on mind läkitanud kõnelema neid sõnu ainult su isandale ja sinule? Küllap ka müüri peal istuvatele meestele, kes koos teiega peavad sööma oma rooja ja jooma oma kust!" Ja ülemjoogikallaja astus ette ning hüüdis valju häälega juudi keeles, rääkis ja ütles: "Kuulge suurkuninga, [[Assur]]i kuninga sõna!"*

## Vaata ka
*Juutide keeled
Intuitsioonipump

**Intuitsioonipump** on mõtteline eksperiment, mis mingi seisukoha kaitsmisel kasutab esmapilgul veenvat, kuid siiski kahtlast analoogiat. 

Sellist intuitsioonile rõhuvat argumenteerimisviisi on näiteks kasutatud põhjendamaks determinismi kokkusobimatust vaba tahtega (inkompatibilism). Kui inimene on determineeritud, siis oleme me nagu piljardikuulid, hüpiknukud, lelud väliste jõudude käes, robotid või muud säärased asjad. Piljardikuulidel või muudel särastel asjadel vaba tahe aga puudub. Seega kui inimene on determineeritud, siis meil puudub vaba tahe. Taolised argumendid ei ole aga määravad: kui meil ka on vaba tahteta asjadega midagi ühist, siis sellest ei järeldu, nagu meil ei oleks nendega olulisi erinevusi. Näiteks puudub eelpoolnimetatud asjadel vaim, mis näib olevat vaba tahte olemasolu eeltingimuseks.

Intuitsioonipumbaks on nimetatud ka Frank Jacksoni Mary toa nimelist mõtteeksperimenti, ning John Searle'i Hiina tuba.
Etaanhape

**Etaanhape** ehk **äädikhape**, keemilise valemiga CH3COOH (*M* = 60,05 g/mol), on värvuseta, spetsiifilise lõhnaga hügroskoopne vedelik. Etaanhape on tuntuim karboksüülhape. Etaanhape on efektiivne nii lahustina kui ka lahustatava ainena. Etaanhapet nimetatakse ka atsetaathappeks (millest ka happeaniooni nimetus -atsetaat, näiteks ühendis naatriumatsetaat) ja metaankarboksüülhappeks. Kontsentreeritud etaanhapet nimetatakse jää-äädikhappeks.

      

Äädikhappe molekuli tähistatakse tihti lühendatult AcOH, milles Ac märgib atsetüülrühma.  Äädikhape on toidulisaaine E260. Äädikhappe molekuli deprotoneerumisel lahuses moodustuvat aniooni CH3COO– nimetatakse atsetaadiks ehk atsetaatiooniks.                         
## Tootmine

Etaanhapet leidub nii toiduainetes kui ka organismide kudedes ning eritistes. Etaanhape tekib puidu kuumutamisel hapniku juurdepääsuta ja alkoholi kääritamisel. Tööstuslikult on võimalik äädikhapet saada butaani oksüdeerimisel ja etanaali katalüütilisel oksüdeerimisel. 

## Kasutusalad

Äädikhapet kasutatakse toiduainete säilitamiseks, maitsestamiseks ja marineerimiseks. Etaanhapet kasutatakse ka ravimite, lakkide ning atsetooni valmistamiseks. Etaanhappe estrid on kasutusel kondiitritööstuses ja parfümeerias. Etaanhappe sooli kasutatakse umbrohutõrjes, meditsiinis ja tekstiilitööstuses.  

## Ohtlikkus
Etaanhape on tuleohtlik ja võib põhjustada tugevat söövitust. Kõrgetel temperatuuridel võivad tekkida plahvatusohtlikud aurusegud. Aine on ärritava toimega ja võib tekitada raskesti paranevaid haavu ning absorbeeruda organismi. Nahale sattudes võib tekitada haavu, ville ja hüperkeratoosi. Aurude sissehingamisel kahjustab hingamisteid ning võib tekitada pöördumatuid kahjustusi. Etaanhape on ohtlik ka veeorganismidele.

## Esmaabimeetmed

Sissehingamisel tuleb kannatanu viia värske õhu kätte ning panna pooleldi istuvasse asendisse. Kahjustused ei pruugi kohe ilmneda. 

Allaneelamisel ei soovitata oksendamist esile kutsuda, vaid loputada suud ning juua rohkelt vett. 

Nahale sattumisel tuleb nahka loputada veega ning eemaldada saastunud riided. 

Silma sattumisel on vaja kohe loputada silmi rohke veega 15 minuti vältel. Kontaktläätsed tuleb võimalusel eemalda.  

Kõikidel eespool nimetatud juhtudel tuleb kohe arsti poole pöörduda. 

## Püsivus ja reaktsioonivõime
Normaalrõhul ja -temperatuuril on etaanhape püsiv aine. Aine reageerib enamiku metallidega, karbonaatidega, hüdroksiididega, oksiididega ja fosfaatidega. Etaanhapet ei tohi kuumutada ja see ei sobi lämmastikhappega, alkoholidega, oksüdeerijatega, ammooniumnitraadiga ega peroksiididega.

## Füsiko-keemilised omadused
Äädikhappe sulamistemperatuur on 16–17 °C ja keemistemperatuur 118–119 °C. Äädikhape on nõrk hape, mille happe dissotsiatsioonikonstant Ka (tuntud ka kui happelisuse konstant) on 1,75 × 10−5. Aine on lõpmatult veeslahustuv, samuti lahustub lõpmatult enamik üldkasutatavates orgaanilistes lahustites (sh etanoolis, diklorometaanis, tolueenis, dietüüleetris).

## Vaata ka
*Karboksüülhapped
*Äädikas

## Viited
Metaanhape

**Metaanhape** ehk **sipelghape** (keemiline valem HCOOH või CH2O2) on värvuseta, söövitav, vees lahustuv vedelik. Metaanhape on kõige lihtsam karboksüülhape. Metaanhape esineb looduslikult sipelga- ja mesilasmürgi sees, sellest ka rahvapärane nimetus sipelghape. Samuti on sipelghapet kõrvenõgeses. See on põhjus, miks kõrvenõges "kõrvetab".

## Tootmine

Aastal 2009 toodeti maailmas 720 000 tonni metaanhapet. Kaubanduses esineb enamjaolt 85–99% lahuseid. 2010. aasta seisuga on metaanhappe hind olnud keskmiselt 650 €/tonn Lääne-Euroopas ja 1000 €/tonn USA-s.

Metanool ühineb süsinikmonooksiidiga tugeva aluse juuresolekul. 

CH3OH + CO → HCO2CH3

Tehases toimub järgmine reaktsioon kõrgendatud rõhu all ja vedelas faasis. Tavaliselt viiakse järgmine reaktsioon läbi temperatuuril 80 °C ja rõhul 40 atmosfääri.

HCO2CH3 + H2O → HCO2H + CH3OH

Seejärel ühineb HCO2CH3 ammoniaagiga ning tulemus hüdrolüüsitakse väävelhappe keskkonnas.

HCO2CH3 + NH3 → HC(O)NH2 + CH3OH

2 HC(O)NH2 + 2H2O + H2SO4 → 2HCO2H + (NH4)2SO4
Vihik (ajakiri)

**Vihik** on Eesti Kirjanduse Seltsi ebaregulaarselt ilmuv ajakiri. Esimene number ilmus mais 2002. 2002–2004 oli toimetaja Berk Vaher, 2004–2005 Priit Kruus ja alates 2006. aastast Jaak Tomberg.

Ajakirja esimene toimetaja Berk Vaher iseloomustas Vihiku taotlus selle esimese numbri juhtkirjas nii: "Vihik on avangardsete esseede polügon. Mõttekäigud ja teooriad, mis siin esitamisele tulevad, keerlevad enamasti küll kirjanduse ümber, kuid on siiski valdavalt erialavahelised – kaardistades juba eksisteerivaid kokkupuutepunkte erinevate kunstide vahel, kuid samavõrra neid ka juurde luues. Kui etableerunumad kultuuriväljaanded kalduvad panustama juba küpsetele ja viimistletud mõttekäikudele, siis Vihik püüab tabada äsjasähvatanut – vaimuääsi leekides terendavat mõtet, mis alles hakkab kultuuriks hanguma."

Püsiautoriteks on Erkki Luuk, Priit Kruus, Jaak Tomberg, Andreas W (Andrus Laansalu), Kiwa, Andres Keil.

## Ilmunud numbrid
*nr 1, mai 2002
*nr 2, august 2002
*nr 3, november 2002
*teatri erinumber, 2003
*nr 4, märts 2003
*nr 5, suvi 2003
*nr 6, talv 2004
*nr 7, kevad 2004
*nr 8, sügis 2004
*nr 9, talv 2004
*nr 10, kevad 2005
*Ungari erinumber, 2005
*nr 11, kevad 2006
*nr 12, kevad 2007
*nr 13/14, talv 2008
*nr 15, kevad 2010
*nr 16, suvi 2010
*nr 17, talv 2013   

## Vaata ka
*Eesti kultuuriajakirjade loend

## Viited

## Välislingid
*Vihiku koduleht Internet Archive'is
Eesti Kirjanduse Selts

**Eesti Kirjanduse Selts** (lühend **EKS**) on organisatsioon, mille eesmärk on kirjanduse, teaduse ja kunsti edendamine Eestis, oma maa ja rahva igakülgne tundmaõppimine ning tehtud töö tulemuste kättesaadavaks tegemine rahvale. Seltsi juhatus asub Tartus.

Selts asutati 6. augustil 1907. Loomise järel kasvas selts kiirelt tervet Eestit katvaks organisatsiooniks ja 1930. aastate lõpul kuulus sellesse juba üle 2000 liikme. Seltsi tegevus lõpetati ja seltsi varad riigistati 1940. aastal.

Eesti Kirjanduse Selts taastati ametlikult 18. detsembril 1992 ja tegevus jätkus õigusliku järjepidevuse alusel ning 16. juunil 1940 kehtinud ja redigeeritud põhikirja järgi.

Selts annab välja oma aastaraamatut.

## Vaata ka
*Eesti Kirjameeste Selts
*Eestimaa Kirjanduse Ühing
*Elav Teadus
*Tartu Kirjanduse Maja

## Kirjandus
* "Eesti Kirjanduse Selts: 1907–1932". Koostanud August Palm. Tartu, EKS, 1932, 94 lk
* August Palm, "Friedebert Tuglas ja Eesti Kirjanduse Selts" – Looming 1966, nr 2, lk 297–310
* Valik August Palmi ja Friedebert Tuglase kirju. Koostanud, kommenteerinud ja eessõna: Merike Kiipus – Keel ja Kirjandus 2002, nr 2, lk 124–131
* Akadeemia, 2007, nr 11, artiklid: Johan Kõpp, "Eesti Kirjanduse Seltsi asutamise lugu"; Julius Mägiste, "Eesti Kirjanduse Selts"; Herman Evert, "Eesti Kirjanduse Selts 1940. aastast edasi" 
* Marin Laak, Krista Ojasaar, "Sada aastat ajalugu: Eesti Kirjanduse Selts 1907–2007". EKS, Tartu, 2007, 48 lk

## Välislingid
* Eesti Kirjanduse Seltsi koduleht
* Krista Aru: "Eesti vaimuelu keskkoht. Eesti Kirjanduse Selts 90" Postimees, 4. august 1997, lk 14
Valeria Ränik

**Valeria Ränik** (sündinud 19. augustil 1964 Moskvas) on eesti kirjanik.

## Raamatud
*1990 "Orb" (luulekogu; kirjastas Eesti Raamat)
*1990 "Ellujäämine" (luulekogu; kirjastas Eesti Kostabi Selts)
*1993 "Ajast kinni" (luulekogu; kirjastas Oittinen & Co; I ja II trükk)
*1994 "Ajast väljas" (luulekogu; Sakala toimetuse väljaanne)
*2000 "Ülejõel, Kassilaiu pealinnas" (proosaraamat; kirjastas Elmatar)
*2000 "Ajast mööda" (luulekogu; kirjastas Ilmamaa)
*2001 "Luulepere pereluuleraamat" (luulekogu; kirjastas Tuum)
*2001 "Aitab ajast" (valikkogu; kirjastas Ilmamaa)
*2003 "Väike ilves, Suur Murr ja teised" (proosaraamat)
*2004 "Lehte Hainsalu: Miski peab olema püha" (proosaraamat)
*2005 "Hundijutud ja karulood" (aimeraamat)
*2005 "Ilves ilves. Raamat maailma ilvestest" (aimeraamat)
*2006 "Ülejõel, Kassilaiu pealinnas" (proosaraamat; uustrükk)
*2007 "Valgust täis suur pilvealune tuba" (luulekogu; kirjastas TEA Kirjastus)
*2007 "Seitsme puu ja mätta taga" (luule- ja proosaraamat)
*2008 "Viis aastat vanemaks" (raamatu "Lehte Hainsalu: Miski peab olema püha" järg)
*2010 "Hundijutud ja karulood. Teine raamat" (aimeraamat)
*2010 "Puude taga jõgi, jõe taga mets" (proosaraamat)
*2011 "Metsa poole" (fotoalbum-luulekogu)
*2013 "Ülejõel, Kassilaiu pealinnas. Teine raamat" (proosaraamat)
*2014 "Linnad kasvavad ümber metsa" (fotoalbum-luulekogu eesti, vene, läti, leedu, liivi, võru, soome, saksa ja inglise keeles)
## Projekt "Eesti ilves"
Valeria Ränik juhtis projekti "Eesti ilves", mis tutvustas ilvest kui Eestis leiduvat liiki. Projekti raames kirjutas ta raamatuid ja esines korduvalt ajakirjanduses. Valeria Ränik jätkab ilveste ja ka muude kiskjate (ka metsloomarehabilitatsiooni) kohta info kogumist ja avaldamist oma veebilehtedel ja raamatutes.

## Tunnustus
*1990 Betti Alveri kirjandusauhind ("Orb")
*1991 Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Orb", "Ellujäämine")
*1994 Emakeele Seltsi keeleainestiku kogumise võistluse võidukoht 
*1995 Eesti Näitemänguagentuuri näidendivõistluse eripreemia ("Mullamustuke")
*2000 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Ülejõel, Kassilaiu pealinnas")

## Välislingid

*Valeria Räniku koduleht
*Valeria Räniku ilveseteemaline veebileht
*Valeria Räniku metsaraamatuteemaline veebileht
Arbujad

**Arbujad** on luuletajate sõpruskond, mis on saanud nime 1938. aastal ilmunud kriitiku ja kirjandusteadlase Ants Orase koostatud antoloogia "" järgi.

See luuletajatest sõpruskond kogunes üliõpilasseltsi Veljesto ümber. 

Liikmed: Betti Alver, Bernard Kangro, Uku Masing, Kersti Merilaas, Mart Raud, August Sang, Heiti Talvik ja Paul Viiding.

Arbujad püüdlesid varasema eesti luulega võrreldes sügavama vaimsuse ja emotsionaalse pingestatuse poole. Nad käsitlesid kunsti kõlbeliste väärtuste kandjana ning inimest sõltumatu isiksusena.

Bernard Kangro on avaldanud arbujatest kirjanduslooliste mälestustega põimitud esseekogud "Arbujad" (1981) ja "Arbujate kaasaeg" (1983). 14.–15. oktoobril 1994. aastal toimus Tartus kirjanduskonverents "Arbujad: marginaale keskmele", mille teesid ilmusid samal aastal Eesti Kirjanduse Seltsi väljaandes. 2009. aastal lavastati Eesti Draamateatris etendus "Arbujad".
Erakkond

**Erakkond** on Tartus alates 1995. aastast tegutsev ja 1996. aastal avalikkuse ette astunud  kirjandusrühmitus. 

Erakkonda kuuluvad autorid siiski eitavad, et tegemist on rühmitusega (rühmituse paistab välistavat ka sõna "erakkond"). Pigem on tegemist sõpruskonnaga, millel puudub ühine esteetiline platvorm ja milles solidaarselt toetatakse üksteise kirjanduslikku arengut ning aidatakse üksteisele lugejate ja kriitikute tähelepanu tõmmata, sealhulgas ka ühiste väljaannetega.

## Väljaanded
*"Üheksavägine" (1997) 
*"Harakkiri"  (1999)
*"Erakkond" (CD; 2004)

## Liikmed
*Kalju Kruusa 
*Margus Lattik (Mathura) 
*Berk Vaher 
*Aare Pilv 
*Lauri Sommer 
*Kristiina Ehin 
*Mehis Heinsaar 
*Andreas Kalkun 
*Kadri Tüür 
*Marko Kompus 
*Timo Maran
*Anu Kree

## Vaata ka
* Tartu NAK

## Välislingid
*Koduleht
* Teet Korsten "Erakonna Erakkond dessant Jõhvi" Põhjarannik, 6. mai 2003
Fergana org

**Fergana org** (usbeki *Farg‘ona vodiysi*, kirgiisi *Фергана өрөөнү*, tadžiki *водии Фарғона*) on kõrgmägedest (Tian Shan, Alai ahelik) ümbritsetud edelasse avatud org Usbekistani, Kõrgõzstani ja Tadžikistani territooriumil Kesk-Aasias.

Ulatus idast läände ~300&nbsp;km, põhjast lõunasse ~70&nbsp;km. Orupõhja kõrgus merepinnast: 900–1000&nbsp;m idas kuni 300–400&nbsp;m läänes. Mägedest lähtuvad jõed koonduvad orus Sõrdarja jõeks.

Viljakate muldadega org on tihedalt asustatud, olles kõige suurema asustustihedusega maa-ala Kesk-Aasias. Elanike arvuks hinnatakse miljon inimest. Peamiseks tegevusalaks on niisutuspõllundus. Orgu on rajatud niisutuskanalite süsteem. Kasvatatakse puuvilla, riisi, puuvilja, viinamarja. Piirkonnas on esindatud ka mäendus, kerge- ja rasketööstus.

Orul on kirev etniline ajalugu. Praegu elavad seal usbekid, kirgiisid, tadžikid ja mitmed vähemused. Etniline kirevus on kuni tänapäevani kaasa toonud ohvriterohkeid konflikte (vt Andijoni veresaun).

Fergana org on kogu oma ajaloo jooksul olnud riiklikult üks tervik ja alles 1920. aastatel jagati see kohalike rahvuste järgi usbekkide, kirgiiside ja tadžikkide vahel ära.

Halduslikult jaguneb org riikide vahel järgmiselt:
:Usbekistan: Andijoni vilajett, Fergana vilajett, Namangani vilajett
:Kõrgõzstan: Batkeni oblast, Džalalabati oblast, Oši oblast
:Tadžikistan: Sugdi vilajett

## Ajalugu
18.–19. sajandil asus seal Kokandi khaaniriik. Pärast viimase vallutamist venelaste poolt 1876. aastal liideti org Venemaa Keisririigiga (Fergana oblast) ning see oli Venemaa ja seejärel Nõukogude Liidu koosseisus aastani 1991.

## Enklaavid
Fergana oru enklaavid moodustati NSV Liidu perioodil. Org jagati 1920. aastate keskel Usbeki NSV, Kirgiisi ANSV ja Tadžiki ANSV vahel. Kokku on Fergana orus 8 enklaavi, millest 6 asuvad Kõrgõzstani territooriumil (nendest neli Usbeki ja kaks Tadžiki eksklaavi). Suurim on 352&nbsp;km2 suurune Usbeki eksklaav So‘x, kus elab pea 60 000 inimest, kellest 99% on tegelikult tadžikid.

Kõrgõzstani eksklaav Barak, mis asub Usbekistani territooriumil, moodustus 1955. aastal, kui Vorošilovi nimelise kolhoosi maad anti üle Usbeki NSV-le. Selle tulemusena jäi Baraki küla Kirgiisi NSV territooriumist äralõigatuks. 230 ha suurusel enklaavil elas varem ligi 1000 inimest. Range piirirežiimi kehtestamisega 1999. aasta augustis  tekkisid enklaavis elavatel inimestel suured raskused, mistõttu hakati sealt lahkuma. Kui 2008. aastal oli Baraki elanike arv veel 625 inimest, siis 2014. aastaks oli see vähenenud 20-ni.

## Vaata ka
*Kokandi khaaniriik

## Viited

## Välislingid
*Fergana org BBC uudistes www.bbc.co.uk (inglise keeles)
*Международное агентство новостей «Фергана» www.ferghana.ru (vene keeles)
Esindamata Rahvaste Organisatsioon

**Esindamata Rahvaste Organisatsioon** (lühend **ERO**; inglise keeles *Unrepresented Nations and Peoples Organization* (*UNPO*)) on valitsusväline rahvusvaheline organisatsioon, mis ühendab maailma põlisrahvaid, kelle enesemääramisõigus on suuremal või vähemal määral piiratud ning kellel seetõttu ei ole võimalik olla esindatud Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis.

ERO asutati Haagis 11. veebruaril 1991 12 rahva, ERO asutajaliikmete esindajate (teiste seas Linnart Mäll ja Enn Tarto) poolt. Sellele eelnes 5.&ndash;6. septembril 1990 Tartus toimunud viie rahva esindajate nõupidamine, mille tulemusena moodustati ERO korraldav komitee ja võeti vastu ERO esimene memorandum. Praegu asub Tartus ERO Tartu Koordineerimiskeskus.

Tänase seisuga kuulub ERO-sse üle 50 liikmesrahva. Kuus endist ERO liiget on saavutanud täieliku iseseisvuse ning võetud vastu ÜRO-sse: Eesti, Läti, Armeenia, Gruusia, Belau ja Ida-Timor.

## ERO liikmed
*Abhaasia
*Ahvāz (Iraani edelaosa araablased)
*Alam-Kambodža (*Khmer Krom* Vietnami lõunaosas)
*Albaania kreeklased
*assüürlased
*Austraalia aborigeenid
*Baškortostan
*batvad
*Chittagongi mägialad (*Chittagong Hill Tracts*; *Jumma people*)
*Cordillera (Filipiinide Luzoni saare põhjaosa)
* (*Montagnard*)
*havailased
*Ida-Turkestan
*Inguššia
*Iraagi Kurdistan
*Iraagi türkmeenid
*Kaja (Myanmaris)
*komid
*Kosovo
*krimmitatarlased
*kumõkid
*lesgid
* (*Southern Cameroons*)
*Lõuna-Maluku Vabariik
*Lääne-Belutšistan (Iraani kaguosa)
*Makedoonia albaanlased
*maputšed
*masaid
*monid (Birmas)
*nagad
*Ogun
*oromod
*Rumeenia ungarlased
*Sansibar
*Sindh
*Somaalimaa
*Šani 
*Taiwan
*talõšid
*Tatarstan
*Tiibet
*tšerkessid
*tšinid (Myanmaris)
*tšuvašid
*Tõva
*udmurdid
*vendad

## ERO endised liikmed

*Armeenia
*Belau (iseseisvunud)
 
*Eesti (iseseisvuse taastanud)
*Gruusia (iseseisvunud)
*Ida-Timor (iseseisvunud)
*Läti (iseseisvuse taastanud)
*Sahha (Jakuutia)

## ERO peasekretärid
*1991–1998 Michael van Walt van Praag
*1997–1998 Tsering Jampa
*1998–1999 Helen S. Corbett
*1999–2003 Erkin Alptekin
*2003– Marino Busdachin

## Viited

## Välislingid
* Esindamata Rahvaste Organisatsioon
Jüri Ehlvest

**Jüri Ehlvest** (15. märts 1967 Tallinn – 11. oktoober 2006 New York) oli eesti kirjanik. 

Ehlvest õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat ja usuteadust.

Ta kirjutas maagilis-realistlikke ja metafüüsilisi novelle ja romaane. Elas Tartus ja kuulus rühmitustesse Abi-Piirissaare Dalinistlik Kõõl (koos Sven Kivisildnikuga), Eesti Kostabi $elts ning Hirohall. 

Jüri Ehlvest suri 39-aastaselt USA-s infarkti.

## Raamatud
*"Ikka veel Bagdadis" (1996)
*"Krutsiaania" (1996) 
*"Päkapikk kirjutab" (1997) 
*"Elli lend" (1999) 
*"Elumask" (1999) 
*"Taevatrepp (2001)
*"Hobune eikusagilt" (2002)
*"Rahuldus" (2004, autori nimi Jüri von Ehlvest)
*"Palverännak" (2005)

## Teosed kogumikes
* "Tartu novell" – kogumikus "Tartu on unenägu", EKS, Tartu 2006, lk. 117–136
* "Reeperbahn" (jutustus, paralleeltekst eesti ja saksa keeles) – kogumikus "Teise peeglis. *Im Spiegel des Anderen*". Saksa-eesti kirjandusdialoog. Tartu Ülikooli Kirjastus 2006, lk. 30–95

## Tunnustus

* 1996 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Krutsiaania")
* 1997 Friedebert Tuglase novelliauhind ("Krutsiaania")
* 2002 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Hobune eikusagilt")
* 2003 Friedebert Tuglase novelliauhind ("Hobune eikusagilt")

## Isiklikku
Jüri Ehlvest oli abielus Anneli Ehlvestiga. Neil on kaks poega: Kaspar (1987), kes on rokkansambli Depoo bassist, ja Joonatan (2000).

Jüri Ehlvest oli maletaja Jaan Ehlvesti vend. Nende isa Juhan Ehlvest ja ema Maret Ehlvest on arstid.

## Kirjandus
* Kajar Pruul, „Ebakindluse kiituseks. Märkmeid Jüri Ehlvesti proosast“ – Looming 1997, nr. 12, lk. 1691–99
* Epp Annus, „Üks kask meil kasvas aias: Jüri Ehlvest – traagiline looduskirjanik“ – Vikerkaar 2000, nr. 4, lk. 71–80
* Mart Kivastik, „Presidendi lapsed“, 2001, lk. 159–166 („Pisaraid ei usu“)
* Jaanus Adamson ja Alari Lindroos, „Jüri Ehlvest: paranoiline moralist“ - Looming 2002, nr. 6, lk. 901–911; sama ka J. Adamsoni raamatus „Läbirääkimised. Kirjutisi 1995-2003“, Tartu: Veljesto, 2004, lk. 117–136
* Virve Sarapik, “Kas E/hlv/estimaa on ümmargune: fragmentaarium“ – Keel ja Kirjandus 2004, nr. 7, lk. 524–534 (bibliograafia joonealustes märkustes)
* Mihkel Mutt, "Kirjanik suurpihtija verekargamine" ("Palverännaku" arvustus) – Looming 2006, nr. 4, lk. 611–615
* "Spiraali lagunemine. Jüri Ehlvesti maailm" (artiklite kogumik). Koostajad Virve Sarapik ja Mari Laaniste, Tallinn/Tartu 2009, 135 lk + fotod; sisaldab lk 124–135 ka Virve Sarapiku koostatud Jüri Ehlvesti (valik)bibliograafia

## Välislingid

*Jaak Urmet. Nekroloog Eesti Päevalehes
*Jüri Ehlvesti veebipäevik
*Kaks Jüri Ehlvesti loengut Raadio Ööülikoolis (MP3)
Heiti Talvik

**Heiti Talvik** (9. november 1904 Tartu – 18. juuli 1947 Urmanovo, Tjumeni oblast) oli eesti luuletaja. Ta kuulus rühmitusse Arbujad.

Heiti Talvik õppis Treffneri gümnaasiumis, kuid katkestas õpingud 1921. aastal ja läks tööle Kohtla-Järve põlevkivikaevandusse. 1926. aastal jätkas ta katkenud õpinguid ja lõpetas Pärnu õhtugümnaasiumi. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, kus ta oli mitme katkestusega (pikemalt sõjaväeteenistuse tõttu) üliõpilaste nimekirjas 1934. aastani.

15. mail 1945. aastal arreteeris NKVD Talviku ja ta saadeti pärast mõneajalist vangistust Eestis asumisele Tjumeni oblastisse, kus ta suri Urmanovo haiglas 1947. aastal.

Talviku eluajal ilmus temalt kaks luulekogu – "Palavik" (1934) ja "Kohtupäev" (1937).

## Isiklikku
Heiti Talviku isa oli leeprauurija, Tartu Ülikooli professor Siegfried Talvik. Tema ema Elfriede Talvik oli pianist. 1937. aastal abiellus Heiti Talvik Betti Alveriga.

## Luulekogud

*"Palavik" (1934)
*"Kohtupäev" (1937)

## Artiklid
*Kirjanduslikust kriitikast, Looming, 1939 nr. 7

## Kirjandus
* "Luuletused" (koostaja ja järelsõna autor Karl Muru), Eesti Raamat,Tallinn 1988
* "Mu südamelt murti pitsat: luuletused" (koostaja ja järelsõna autor Karl Muru), Tänapäev, Tallinn 2006
* "Legendaarne" (koostanud Karl Muru ja Hando Runnel), Ilmamaa, Tartu 2004
* Хейти Тальвик. Стихотворения. (Koostanud, eessõna ja kommentaarid kirjutanud Irina Belobrovtseva, kunstnik Vera Staniševskaja, tõlkinud Maia Borissova, Linda Laur, Robert Vinnonen, Aleksander Levin ja Svetlan Semenenko.) Tallinn: Авенариус, 1998

## Välislingid

*Loetud ja kirjutatud. Heiti Talvik. Vestlevad Vallo Kepp ja Maarja Vaino
*Video: telesaade "Mu hingusest sulab hang. Heiti Talvik" (1994, 39 minutit), ETV2 arhiivis, autor Enn Lillemets
* Valik luuletusi
* Kalle Käsper, "Aeg, millest me unistand...". Heiti Talvik – Postimees 27. august 1998, lk 16
* Karl Muru, 2002. Inimene hingeöös. Tuna, nr 1, lk 78–85
* Leo Luks, "Sada aastat hääbumist" – Eesti Päevaleht/Arkaadia 18. juuni 2004, lk 14
* Erkki Luuk, "Legendaarne Heiti Talvik" – Postimees 16. juuli 2004, lk 14
* Elo Lindsalu, Nädala raamat: Heiti Talvik, "Legendaarne" – Eesti Ekspress 5. august 2004, lk 8
* Rolf Liiv, "Halastamatu ja mitmekülgne Talvik" – Sirp 13. august 2004, lk 7
* Katrin Puik, "Iroonia Heiti Talviku ja Betti Alveri luules", doktoritöö, Tartu Ülikool, 2009
* Hando Runnel, "Heiti Talvikust. Legendaarsest" – Kultuur ja Elu 2004, nr 4 (oktoober), lk 48–49
* Aivar Kull, "Talviku täht särab ka tema sajandijuubelil" – Tartu Postimees 9. november 2004, lk 2; ilmunud ka A. Kulli raamatus "Kulli pilk", Tartu 2005, lk 134–135
* Hannes Varblane. Heiti Talvik: A Time Bomb. Estonian Literature Centre.
Paul Viiding

**Paul Viiding** (22. mai 1904 Valga – 27. juuni 1962 Tallinn) oli eesti kirjanik, kriitik ja tõlkija.

Aastatel 1911–1912 õppis ta Riias erakoolis, 1912–1915 Nikolai Kroonugümnaasiumis, 1915–1918 õppis paguluses Vitebskis ning 1918–1922 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Lõpetas 1930. aastal Tartu Ülikooli matemaatika alal. 

Ta kuulus üliõpilasseltsi Veljesto ja rühmitusse Arbujad.

Ta töötas aastaid Eesti Kirjanike Liidu sekretärina ja luulekonsultandina.

## Raamatud
*"Traataed" (1935; luulekogu)
*"Piinlikult hea tahe" (1936; novellikogu)
*"Elu aseaine" (1939; romaan; 2. trükk 1969, järelsõna Mart Mäger)
*"Töörahva riik" (1941; värsiraamat lastele)
*"Sild" (1946; novellikogu)
*"Edasiminek" (1947; luulekogu)
*"Mõtteid rahutul hommikul" (1958; novellikogu)
*"Elu ja luule" (1963, kriitikavalimik)
*"Valge krae" (1987, novellivalimik "Eesti novellivara" sarjas, koostanud ja järelsõna Mari Tarand)

## Isiklikku
Paul Viidingul ja Linda Viidingul sündisid tütred Reet, Anni ja Mari ning poeg Juhan. Paul Viidingu õemees oli Daniel Palgi.

## Viited

## Kirjandus
*Mari Tarand. "Katse mõista Paul Viidingu teekonda" (kirjaniku tütre artikkel isa päeviku ja kirjade põhjal). // Akadeemia 3/1997. Lk 598–611.

## Välislingid

*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Berk Vaher

**Berk Vaher** (sündinud 30. juunil 1975 Kohtla-Järvel) on eesti kirjanik ja kriitik. 

Ta on lõpetanud Viljandi 5. Keskkooli ning 1997. aastal Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal (*[[cum laude]])*. Magistrikraadi sai ta *[[with distinction]]* Inglismaal Warwicki Ülikoolis. Kirjutab Tartu Ülikooli semiootika osakonna doktorandina dissertatsiooni eksootikast kirjanduses.

Töötab Tartu Ülikooli õppejõuna, elab Tartus. 

Berk Vaher on Eesti Kirjanike Liidu Tartu osakonna esimees. Ta oli esimees ka aastatel 2005–2011.

Aastatel 2002–2006 oli ta ajakirja Vihik toimetaja.

Berk Vaher kuulub rühmitusse Erakkond, Müürilehe kolleegiumisse ja oli Tartu 2024 Euroopa kultuuripealinnaks loomenõukogu liige.

## Raamatud
*"Vedamine" (1999; novellid)
*"Pilved asfaldile" (2000; novellid)
*"Kaval kuuldavus" (2001; novellid, luule)
*"Lugulaul" (2002; romaan) 
*"Sekeldaja päevad" (2004; novellid)
*"Müümata naer" (koos Tõnis Mäega; 2006)
*"Ellujäämise kunstid"
*"Silmanurga taga" (2018; luule)

Samuti on Vaher avaldanud perioodikas kirjandus- ja muusikakriitikat.

## Tunnustus
* 2003 – Sirbi laureaat
* 2003 – Tartu Kultuurikandja auhind (kultuurikajastaja)
* 2005 – Tartu Kultuurikandja auhind (produtsent)
* 2017 – Ants Orase nimeline kirjanduskriitika auhind
* 2025 – Tartu medal
### Stipemdiumid
* 2008 – Juri Lotmani stipendium

## Viited

## Välislingid

*
* Berk Vaheri loengud Ööülikoolis
* Berk Vaher: vaimueliidist, võrdsusest ja vabadusest Postimees, 20. september 2008
TNT

**TNT** on lühend, mis võib tähendada:

*trinitrotoluool ehk trotüül, keemiline ühend ja lõhkeaine
*Tallinna Noored Tegijad, Tallinnas aastail 1998–2000 tegutsenud noorte kirjanike rühm
**TNT!, täiesti uue koosseisuga noorte kirjanike rühma järeltulija
*TNT, Venemaa telekanal.
*Turner Network Television, telekanal
*TNT N.V. (varem **Thomas Nationwide Transport**), logistikaettevõte
*Institut für Theoretische Nachrichtentechnik und Informationsverarbeitung, Saksamaal Hannoveris asuv uurimisinstituut
*Template Numerical Toolkit, C++ programmeerimiskeele abivahend
*"T.N.T.", rokkansambli AC/DC album
*TNT, arvutiprogramm makromolekulide modelleerimiseks
*TNT® Fireworks, USA-s asuv tulevärgifirma
*TNT, soome poksija **[[Juho Tolppola]]** hüüdnimi
Aare Pilv

**Aare Pilv** (sündinud 15. aprillil 1976 Viljandis) on eesti luuletaja ja kirjandusteadlane.

## Haridus
Aare Pilv on lõpetanud Johann Köleri nimelise Viljandi 4. Keskkooli ning õppinud Tartu Ülikoolis eesti kirjandust, teatriteadust ja semiootikat. Ta on kaitsnud 2002. aastal magistritöö "Autometatekstuaalsus kirjanduskultuuris" (juhendaja Peeter Torop). 2024. aasta seisuga on ta Tartu Ülikooli doktoriõppes. 

## Töökäik
Pilv on kirjandusteaduses uurinud autometatekstuaalsust, eesti luulet ja Madis Kõivu loomingut, kirjandusliku subjekti ja minaidentiteedi problemaatikat, poeetilisi tehnikaid individuaalse ja kollektiivse identiteedi loomises jm.

Pilv on töötanud Eesti Teaduste Akadeemia Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse teadurina (2002–2024). Alates 2024. aastast töötab ta Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses doktorant-nooremteadurina.

### Liikmesus
Pilv kuulub Eesti Kirjanike Liitu (sh oli 2012–2021 juhatuse/eestseisuse liige), Eesti Kirjanduse Seltsi (1997. aastast), Eesti Semiootika Seltsi (1999. aastast), ühendusse Erakkond ja üliõpilasseltsi Veljesto. Ta on olnud Eesti Kirjanduse Seltsi teadussekretär (1997–1999). 

Ta on ka Karl Ristikivi Seltsi (2002. aastast), Ene Mihkelsoni Seltsi (2018. aastast) ja Jaan Kaplinski Seltsi (2022. aastast) liige.

Alates 2006. aastast on ta Eesti Semiootika Seltsi väljaande Acta Semiotica Estica toimetuskolleegiumi liige. 

## Looming
### Luule
* 1996 "Üle"
* 1998 "Päike ehk päike"
* 1999 "Tema nimi on kohus"
* 2002 "Nägemist"
* 2007 "Näoline" (luule ja proosa)
* 2017 "Kui vihm saab läbi"

### Proosa
* 2010 "Ramadaan"

### Tõlked
* 2003 Lev Rubinstein. "Kartoteegid"
* 2005 Kauksi Ülle. "Emaemamaa" (koos Kirsti Oidekiviga)
* 2007 Igor Kotjuh. "Teises keeles" (koos Igor Kotjuhiga)
* 2009 Aleksei Gastev. "Töölislöögi poeesia"
* 2010 Igor Kotjuh. "Usaldusliin" (koos Igor Kotjuhiga)
* 2010 P. I. Filimonov. "Mitteeukleidilise geomeetria tsoon"
* 2016 Aleksandr Vvedenski "Ümberringi Võimalik on Jumal"
* 2016 Sergei Zavjalov "Ars poetica. Valik esseid". Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus

## Tunnustus
*2005 Tartu Kultuurikandja auhind (kultuurikajastaja)
*2005 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (artiklipreemia: "Poliitilisest (eba)korrektsusest uuemas Eestis. Visandeid viimase 15 aasta sotsiokultuurilise habitus'e muutumisest kirjanduse näitel" (Looming 2005 nr 8))
*2006 Sirbi laureaat
*2017 Tartu Kultuurikandja auhind (teose looja, luulekogu "Kui vihm saab läbi. Mälestisi ühest ajastust (2007–2015)")
*2017 Ivar Ivaski Mälestusfondi stipendium (luulekogu "Kui vihm saab läbi. Mälestisi ühest ajastust (2007–2015)")
*2017 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia („Kui vihm saab läbi“)
*2018 Gustav Suitsu luulepreemia ("Kui vihm saab läbi. Mälestisi ühest ajastust (2007–2015)")
*2019 Eesti Teatriliidu algupärase dramaturgia auhind (koos Laur Kaunissaare ja Jarmo Rehaga)

## Viited

## Välislingid

*Aare Pilv Eesti Teadusportaali andmebaasis
*Aare Pilve blogi
*Aare Pilve vanem blogi
*Berk Vaheri intervjuu Aare Pilvega "Näolise" asjus
*Sven Vabari intervjuu Aare Pilvega "Pilvest välja". Looming 10/2002
Düsenteeria

**Düsenteeria** ehk **šigelloos** ehk **verine kõhutõbi** on nakkushaigus, mis kulgeb eelkõige jämesoole limaskesta kahjustuse ja kõhulahtisusega.

Enamasti esineb düsenteeria väikestel lastel, kõrgaeg jääb augusti ja oktoobri piiresse.

## Klassifikatsioon
RHK-10 alusel klassifitseeritakse šigelloosi järgmiselt:

**Shigella dysenteriae* šigelloos (A03.0)
**Shigella flexneri* šigelloos (A03.1)
**Shigella boydii* šigelloos (A03.2)
**Shigella sonnei* šigelloos (A03.3)
*Muu šigelloos (A03.8)
*Täpsustamata šigelloos (A03.9)

## Etioloogia

Düsenteeria kutsuvad esile viis šigellabakterit: *[[Shigella dysenteriae]]*, *[[Shigella flexneri]]*, *[[Shigella boydii]]* ja *[[Shigella sonnei]]*. Eri piirkondades on ülekaalus eri bakterid.

Kõigile neile bakteritele on iseloomulik suur vastupidavus väliskeskkonnale ja ülisuur infektsioossus.

Nakatumine toimub fekaal-oraalsel teel. Inimene puutub kokku nakkusallika väljaheidetega ning hügieeninõuete mittejärgimisel satuvad haigusetekitajad suu kaudu organismi või kantakse nad üle toiduainetele, mida ta hiljem tarvitab.

## Patogenees ja kliiniline pilt

Šigella jõuab suu kaudu jämesoolde ja tungib limaskestarakkudesse, kutsudes esile limaskestade turse, hüpereemia, haavandid, palaviku ja üldise halva enesetunde. Haigetel võib esineda ka kõhuvalu ning oksendamine ja sellega kaasnev iiveldustunne. Roe on vedela konsistentsiga ja sisaldab sageli erütrotsüüte. Roojamine võib olla valulik.

## Ravi

Düsenteeria raviks kasutatakse näiteks sulfoonamiidi koos trimetroprimiga või ampitsilliini, ofloksatsiini.

## Profülaktika
Profülaktika seisukohalt on oluline elementaarsetest hügieeninõuetest kinnipidamine, värskete juur- ja puuviljade pesemine, puhta joogivee tarbimine ning reostunud veekogudes viibimise vältimine.
Koolera

**Koolera ** (ladina keeles *cholera*) on äge nakkushaigus, mille tekitajaks on kooleravibrioonid (*Vibrio cholerae*). Nad on gramnegatiivsed, komakujulised bakterid, kes vajavad elutegevuseks aeroobset keskkonda. Nakatumine toimub fekaal-oraalsel teel. Koolera esineb eelkõige sooja kliimaga maades, kus sageli tarbitakse puhastamata joogivett ja pesemata toiduaineid. RHK-10 alusel klassifitseeritakse koolerat järgmiselt:

*Vibrio cholerae 01, biovar cholerae koolera (A00.0)
*Vibrio cholerae 01, biovar eltor'i koolera (A00.1)
*Täpsustamata koolera (A00.9)

## Patogenees ja kliiniline pilt
Haigusetekitaja siseneb organismi suu kaudu ning kinnitub seejärel soole mikrohattudele, kus hakkab paljunema ning eritama enterotoksiini, mis viib vee ja elektrolüütide kaole hüpersekretsiooni näol.
Haigus algab enamasti kõhulahtisusega. Väljaheide on vedel ning paari tunni möödudes omandab hallikasvalge värvuse. Kõhulahtisusega kaasneb ka oksendamine, iiveldustunne võib puududa. Suur veekadu kutsub esile tugeva janu, kuid vedelikku tarbides oksendatakse see üsna pea välja. Haiguse raskema kulu korral võib päeva jooksul kaotatud vee kogus ulatuda 30 liitrini.

Haigus progresseerub kiiresti ja haige kehatemperatuur langeb. Tekivad krambid ning nahk omandab kahvatu tooni, kujunevad mikrotsirkulatsioonihäired. Lisaks sellele teravnevad näo piirjooned ning patsient muutub raugalikuks. Mineraalsoolade ja vee vähesuse tõttu kujuneb välja hüpovoleemiline šokk, tekib hapnikuvaegus ja see viib omakorda metaboolse atsidoosi väljakujunemisele.

## Ravi ja profülaktika
Koolera ravis on esmatähtis elektrolüütide vähesuse likvideerimine spetsiaalsete toitesegudega. Lisaks sellele manustatakse ka tetratsükliini ja gentomütsiini.

Kooleraepideemiad pole haruldased ning seetõttu tuleb haige võimalikult kiiresti hospitaliseerida ja panna karantiini. Nakatumise vältimiseks tuleb toiduained enne söömist korralikult pesta, samuti pidada kinni elementaarsetest hügieeninõuetest. Nakkusohtlikesse piirkondadesse sõitmise eel peab end kindlasti vaktsineerima.
Yggdrasil

**Yggdrasil** ("hirmutav ratsu", *"Yggri – Odini ratsu"*) oli germaani mütoloogias üheksat maailma "hoidev" ilmapuu. Puud toetasid kolm suurt juurt, mis lõppesid:
* härmahiidude maal Jötunheimis Mimiri kaevu juures;
* Niflheimis Hvergelmiri allika juures, kus seda näris aeg-ajalt laipade söömisest tüdinenud lohe Nidhöggr;
* jumalate igapäevase nõupidamiskoha ja nornide elupaiga Urdri kaevu all Asgardis.

Allikatest ilmneb, et puu ei pruukinud olla mitte üksnes kujutluspilt, vaid võis asuda hiiglasliku puu kujul ka reaalselt inimeste maailmas. "Uppsala templi lähedal seisab üks hiiglaslik puu ja sirutab oma oksi kaugele laiali, roheline nii suvel kui talvel ning keegi ei tea, mis liiki puuga on tegemist. Sealsamas asub ka püha allikas, mille juurde ohvriande tuuaks," kirjutab Adam Bremenist.

Yggdrasili kirjeldati kui kõige suuremat ja võimsamat puud, mis kunagi on kasvanud. Kolm saatusejumalannat norni (Urdr, Skuld ja Verdandi) võtsid Urdri kaevust iga päev vett ja segasid seda mullaga, et maailmapuu koor mädanema ei läheks. 
Yggdrasili ladvas istuvat kotkast õrritas päevast päeva orav Ratatoskr, kes tõi alt Nidhöggilt ebameeldivaid kommentaare ja solvanguid. Puu okste vahel elutses veel teinegi lind – haugas Vedrfölnir. 

Yggdrasil oli saarepuu, mille otsa Odin end üheksaks päevaks riputas, et õppida surnute saladusi. Just siit tuleneb ka arusaam Odinist kui poodute jumalast ja temale ohverdamisest poomise läbi.
Suveräänsete Riikide Liit

**Suveräänsete Riikide Liit** (vene keeles *Союз Суверенных Государств*) oli planeeritav konföderatsioon, mille Mihhail Gorbatšov tahtis rajada NSV Liidu asemele. Liiduleping oleks sõlmitud 20. augustil 1991, kuid enne võttis Gennadi Janajev ette augustiputši. Kui see ebaõnnestus, asuti NSV Liidu likvideerimisele ja SRÜ moodustamisele.

26. novembril 2006 teatas Venemaa asevälisminister, et Venemaa kaitseb oma poliitilisi ja seaduslikke õigusi SRÜ ja postsovetlikus ruumis, mis viitab ilmselgelt SRL-ile ja Brežnevi doktriinile.

## Struktuur
*Riigikeel: vene keel (vabariikides vene keele kõrval ka kohalikud)
*Ametikeel (SRL struktuurides): vene keel
*Pealinn: Moskva
*Pindala: 22 403 000 km&sup2;
*Iseseisvus (moodustatud): 20. august 1991
*Rahaühik: rubla (SU)
*Ajavöönd: maailmaaeg +2 kuni +12

Liiduriigis oleks olnud:
*Riigikeel: vene keel ja kohalikud keeled
*Ametikeel: vene keel ja kohalikud keeled
*Rahaühik: rubla (SU)
*Ajavöönd: maailmaaeg:+2 kuni +12
*Riigihümn: kohalik hümn

## Liiduriigid
### Vabatahtlikult liitunud riigid

### Nõusolekuta SRL-i koosseisu arvatud riigid
Seltskonnatants

**Seltskonnatants** on tantsimine kui seltskondlik ajaviide ja meelelahutus või sel eesmärgil tantsitav tants, eriti Lääne kultuuriruumi kontekstis. 

## Varasem ajalugu
Ajalooliselt tuntud seltskonnatantsud on olnud näiteks menuett, kadrill, polonees, masurka, valss jt. Mitmed neist olid välja arenenud rahvatantsudest. 

### Seltskonnatantsud Eestis
Eestis olid 19. sajandi lõpuks lisaks kohalikku päritolu rahvatantsudele tuntuks ja omaseks saanud välismaist päritolu seltskonnatantsud polka ja valss. Neile lisandusid krakovjakk (*krakowiak*), reinlender (*rheinländer*), tuustep (*two-step*), padespann (*pas d'espagne*), *pas de gras*, padikaater (*pas de quatre*), aissa, minjoon (*mignon*), padipadinöör (*pas de patineur*), kikapuu (*cicapo*, *kickapoo*), karoobuška (*коробушка*), subota (*суббота*), kuhaanuska (*куханушка*), vengerka jt. Paljud neist olid nn moetantsud, mille populaarsus ja tuntus jäid lühikeseks.

## 1920.–1930. aastad
1920.–1930. aastatel läksid Euroopas ja Ameerikas moodi fokstrott (*foxtrot*), tango, tšarlston (*charleston*), boston ja simmi (*shimmy*).

## Seltskonnatantsud tänapäeval
Tänapäeval peetakse seltskonnatantsude all tavaliselt silmas teatud kindlaid paaristantsu stiile, mis kujunesid enam-vähem praegusel kujul välja 20. sajandi alguse Inglismaal ning mida Nõukogude perioodil hakati nimetama peotantsuks. Neist tantsudest kümnes võisteldakse ka võistlustantsus ehk tantsuspordis. 

Klassikaliste peotantsudena on levinumad aeglane valss, fokstrott ja rumba, samuti Viini valss, tango, samba ja tšatša. Võrreldes võistlustantsuga kasutatakse lihtsamaid samme ja liikumisi. Lisaks võistlustantsudena tantsitavatele kindlatele standardtantsudele ja Ladina-Ameerika tantsudele tuntakse seltskonnatantsudena ka muid nagu salsa, mambo, *[[rock'n'roll]]*, diskotants jt.

## Vaata ka
*Tantsusammud
*Võistlustants
*Šoti seltskonnatants
Sarandë ringkond

**Sarandë ringkond** on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Albaania lõunaosas Vlorë maakonnas.

Ringkonna keskus on Sarandë linn. 

Ringkonna pindala on 730 km². Elanike arv on 2001. aasta aprilli rahvaloenduse järgi 35 235 (1993. aasta jaanuari rahvaloenduse järgi 53 700). 

Sarandë ringkonnas on Konispoli asula (lõunapiiri ääres), puhkekoht Ksamil ja arheoloogiamälestis Butrint. 

Ringkonnas on suur kreeka vähemuse osakaal. Uuskreeka keel on Sarandë ringkonnas ametlikult tunnustatud keel. 

Rannikul elab ka aromaane.

Sarandë ringkonnast pärit autode numbrimärgil on tunnus SR.
Kavajë ringkond

**Kavajë ringkond** oli 2. järgu haldusüksus (ringkond) Albaania lääneosas Tirana maakonnas.

Halduslikult jagunes 2 linnaks ja 8 vallaks. Ringkonna keskus oli Kavajë linn.

Ringkonna elanike arv oli 2003. aasta andmetel 78 415.
## Viited
RHK-10

**RHK-10** (Rahvusvaheline Haiguste Klassifikatsioon, 10. versioon, ladina keeles *Classificatio internationalis morborum*, *CIM-10*) on rahvusvaheline haiguste ja nendega seotud terviseprobleemide, epidemioloogia, sümptomite ja ebanormaalsete leidude ning kaebuste statistilise klassifikatsiooni kümnes versioon.

RHK on ingliskeelse akronüümi **ICD** (*The International Classification of Diseases*) eestikeelne vaste ja tähendab rahvusvahelist haiguste klassifikatsiooni, sidekriipsuga number näitab versiooni numbrit.

Klassifikatsiooni eesmärk on võimaldada eri riikides eri aegadel kogutud suremuse ja haigestumuse andmete süstemaatilist registreerimist, analüüsimist, interpreteerimist ja võrdlemist. 

Haigused ja seisundid on jagatud 21 peatükki. Igal haigusel, häirel, vigastusel või seisundil on oma kood, mis koosneb tähest ja kahest numbrist, paljudel juhtudel saab lisada veel täpsustuse.

Klassifikatsioon teeb võimalikuks rahvusvahelise statistika koostamise.

Praegu kehtiv klassifikatsioon (10. versioon) on kasutusel alates 1992. aastast.

Ptk I – Teatavad nakkus- ja parasiithaigused (A00-B99)

Ptk II – Kasvajad (C00-D48)

Ptk III – Vere- ja vereloomeelundite haigused ning teatavad immuunmehhanismidega seotud haigusseisundid (D50-D89)

Ptk IV – Sisesekretsiooni-, toitumis- ja ainevahetushaigused (E00- E90)

Ptk V – Psüühika- ja käitumishäired (F00-F99)

Ptk VI – Närvisüsteemihaigused (G00-G99)

Ptk VII – Silma- ja silmamanuste haigused (H00-H59)

Ptk VIII – Kõrva- ja nibujätkehaigused (H60-H95)

Ptk IX – Vereringeelundite haigused (I00-I99)

Ptk X – Hingamiselundite haigused (J00-J99)

Ptk XI – Seedeelundite haigused (K00-K93)

Ptk XII – Naha- ja nahaaluskoe haigused (L00-L99)

Ptk XIII – Lihasluukonna ja sidekoehaigused (M00-M99)

Ptk XIV – Kuse-suguelundite haigused (N00-N99)

Ptk XV – Rasedus, sünnitus ja sünnitusjärgne periood (O00-O99)

Ptk XVI – Sünniperioodis tekkivad teatavad seisundid (P00-P96)

Ptk XVII – Kaasasündinud väärarendid, deformatsioonid ja kromosoomianomaaliad (Q00-Q99)

Ptk XVIII – Mujal klassifitseerimata sümptomid, tunnused ja kliiniliste ning laboratoorsete leidude hälbed (R00-R99)

Ptk XIX – Vigastused, mürgistused ja teatavad muud välispõhjuste toime tagajärjed (S00-T98)

Ptk XX – Haigestumise ja surma välispõhjused (V01-Y98)

Ptk XXI – Tervise seisundit mõjustavad tegurid ja kontaktid terviseteenistusega (Z00-Z99)

## Vaata ka
*Rahvusvaheline haiguste klassifikatsioon
*RHK-11

## Välislingid

*RHK-10 klassifikatsioon Sotsiaalministeeriumi veebiserveris
*Rahvusvaheline haiguste ja nendega seotud terviseprobleemide statistiline klassifikatsioon, Kümnes väljaanne, 2. köide, Instruktsioonide käsiraamat, Eesti Sotsiaalministeerium, Tallinn 1996 RHK-10, veebiversioon (vaadatud 24.06.2014)
Artikkel

:*Vikipeedia artikli kohta vaata *

**Artikkel** (ladina *articulus*) on sõna, mis on kasutuses mitmes tähenduses:  
***[[Artikkel (kirjutis)|Artikkel]]** on ajakirjandus- või teadusväljaandes ilmunud kirjutis
***[[Artikkel (abisõna)|Artikkel]]** on keeleteaduses teatud abisõna
***[[Artikkel (õigusteadus)|Artikkel]]** on lepingu, seaduse, määruse nummerdatud osa või lõik;
***[[Artikkel (märksõna)|Artikkel]]** on sõnaraamatus, entsüklopeedias või muus teatmeteoses märksõna koos selle juurde kuuluva tekstiga
***[[Artikkel (majandus)|Artikkel]]** on majanduses kauba või toote liik
***[[Artikkel (raamatupidamine)|Artikkel]]** on raamatupidamises kirje, tulu- või kululiik.
Alam-Pedja looduskaitseala

**Alam-Pedja looduskaitseala** on looduskaitseala Võrtsjärvest kirdes. Kaitseala territoorium paikneb Tartu, Jõgeva ja Viljandi maakonnas ning selle pindala on 343 km².

Alam-Pedja looduskaitseala on rajatud Eestimaa Looduse Fondi ettepanekul 1994. aastal. Alates 1997. aastast on Alam-Pedja looduskaitseala Ramsari konventsiooni alusel kaitstav rahvusvahelise tähtsusega märgala.

Kaitseala asub kunagise Võrtsjärve nõos, mis 7500–10 000 aastat tagasi oli suures osas veega kaetud. Kaitseala piirid kulgevad valdavalt mööda jõgesid: põhjapiiriks on Pedja, Umbusi ja Pikknurme jõgi, idas Laeva jõgi, lõunas Emajõe luha lõunaserv ning läänes Pedja ja Põltsamaa jõgi.

Põhieesmärgiks on loodusliku mitmekesisuse kaitse ökosüsteemides, tagades võimalikult suurel määral kaitsealuste liikide ja elupaikade kaitse ning metsa- ja sookoosluste loodusliku arengu ja niidukoosluste püsimise.

Kaitsealal asub Palupõhja looduskool.

## Loodus

Huvitavad on Suure Emajõe 55 vanajõge, kuhu tulevad kudema paljud Võrtsjärve ja isegi Peipsi kalad. Rände ajal on Emajõe luht täis uju- ja sukelparte ning luiki. Meri- ja kalakotkaidki näeb sel ajal sageli. Luhaäärsetes metsades pesitseb rohkesti väike-konnakotkaid, kuid seal võib kohata ka suur-konnakotkast ja rabade kohal kaljukotkast. Jõeluhtadel pesitseb rohkesti rohuneppe.


Alam-Pedja aero.jpg|Emajõgi ja Ilmatsalu jõgi
Alam-Pedja Põdrasoo.jpg|Põdrasoo
Altnurga saarik, 2012-10.jpg|Altnurga saarik


## Loodusrajad

Kaitsealaga tutvumiseks on rajatud kolm loodusrada:
* Selli-Sillaotsa õpperada (pikkus 3,5 km) kulgeb Laeva soos.
* Kirna matkarada (pikkus 7,5 km) kulgeb mööda Pedja jõe äärseid luhtasid.
* Põltsamaa–Kärevere veematkarada kulgeb mööda Põltsamaa, Pedja ja Emajõge.

## Välislingid
Tiitelleht

**Tiitelleht** on raamatu, muu trükise või dokumendi alguses olev lehekülg, millel on autori nimi (autorite nimed), teose pealkiri ja ilmumisandmed (väljaandja nimi või logo, ilmumise koht ja aasta).

Raamatu tiitellehel võib lisaks olla muid andmeid:
*tiitellehe ülaosas selle asutuse nimi, kelle nimel või tellimusel teos kirjastatakse; sari- ja jätkväljaannetel sarja pealkiri ja väljaande number sarjas;
*alapealkirjana teose pealkirja täpsustus, žanri- ja lugejamäärang;
*kordustrükil selle järjenumber ja ümbertöötamise laad (nt Teine, ümbertöötatud trükk);
*tõlkeraamatul tõlkija nimi ja algupärandi keel.

Mahukates ja erikujundusega raamatutes võib põhitiitellehele eelneda lisatiitel ehk eestiitel, millel on harilikult üksnes teose pealkiri. Mitmeköitelistes ja sariväljaannetes kasutatakse peegeltiitlit ehk vastaktiitlit (põhitiitlit kandva lehekülje vastakleheküljel); peegeltiitlil on siis andmed kogu teose või sarja kohta ja põhitiitlil köite enda tiitelandmed. Peegeltiitlina võib esitada tõlketeostel algupärandi andmed ja kakskeelsetel raamatutel tiitelandmed teises keeles. Kui tiitellehe vastakküljendil on illustratsioon, näiteks autori portree, nimetatakse seda frontispissiks.

## Vaata ka
* Eestiitel
* Eeslõiketiitel

## Viited

## Kirjandus
* Lembit Abo. Autori teatmik. Tallinn, 2001.
Dievturība

***Dievturība*** on Lätis 1920. aastate teisel poolel algatatud läti rahvausundil ja mütoloogial põhinev uuspaganlik rahvuslik usuline liikumine; analoogiline taarausule Eestis. 

*Dievturība* rajajaks oli kunstnik, harrastusajaloolane ja -folklorist Ernests Brastiņš (1892–1942). Nimetus tuleneb Brastiņši loodud sõnast *dievturis* – jumalapidaja, jumalaomaja.

*Dievturība* on monoteistlik-henoteistlik religioon – austatakse üht (pea)jumalat (Dievs) ning kõik ülejäänud jumalused on tema aspektid. Lisaks usutakse alamate vaimolendite olemasolu. Nii jumalad kui muud kujutelmad esinevad maagilise arvu kolme kaupa. Inimene usutakse koosnevate kehast (*miesa*), astraalkehast (*velis*) ning hingest (*dvēsele*). Viimase annab inimesele jumal ning pärast keha surma naaseb see jumala juurde, samas kui astraalkeha jääb mõneks ajaks keha ligidusse ja lõpuks haihtub. 

*Dievturība* õpetuse aluseks on oma katekismus – *Cerokslis*, milles on 120 küsimuse ja vastuse vormis kirja pandud tähtsamad usulised põhimõtted koos viidetega läti rahvalauludele dainadele. Usulisteks käitumisnormideks on harmoonia ja mitmesuguste vooruste (headus, mõistlikkus, armastusväärsus, aukartus jt) taotlemine; õpetus on elujaatava iseloomuga. Usulisteks toiminguteks on palvetused, ohverdamised, tähepäevade pidamine ning muud rituaalid, mida toimetatakse tihti vabas õhus looduskaunites paikades, nn Māra kirikutes. Koguduse liikmed kutsuvad üksteist kaimudeks ja sõpradeks; on ka toetajaliikmed, kellel puudub koguduses hääleõigus. Sümboliks on Māra rist ehk ristide rist (läti keeles *krustu krusts*, tuntud ka kui taasrist). 

Peamised palveldavad jumalad:

*Dievs – taevajumal, ülemjumal
*Laima – õnne- ja saatusejumalanna
*Māra – maa- ja kodujumalanna

Lisaks austatakse vähemaid jumalusi nagu Jūras māte (Mere-ema), Ūdens māte (Vete-ema), Upes māte (Jõe-ema).

## Välislingid

* Artikkel inglise keeles
* Artikkel inglise keeles
* Cerokslis
Kataloogikaart

**Kataloogikaart** on kaartkataloogi osaks olev sedel, millele on kantud andmehulgas või kogus orienteerumiseks vajalik teave. 

Raamatukogudes, arhiivides, muuseumides jm kasutatavad kataloogikaardid sisaldavad trükise, dokumendi või muu säiliku või selle osa (nt artikli) kirje. Rahvusvahelise standardi järgi kasutatakse raamatukogudes, arhiivides jm kataloogikaarte, mille mõõtmed on 12,5×7,5 cm.
Kirje

**Kirje** on informaatikas terviküksusena käsitletav andmeelementide kogum või andmetüüp; kirje võib olla andmebaasis andmeobjektiks.

## Vaata ka
* bibliograafiakirje
* kanne

## Viited