open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1954. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

**1954. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused** olid **13.** maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 1.-7. märtsini Åres Rootsis. Võistlustel jagati välja 8 komplekti medaleid (neli ala nii meestele, kui naistele). 

## Tulemused

### Mehed

#### [[Slaalom]]




Finaal: 1. märts 
Osavõtjaid: 67
Maailmameister 1952: Othmar Schneider, Austria 
Ametlikud tulemused


#### [[Suurslaalom]]




Finaal: 3. märts 
Osavõtjaid: 65
Maailmameister 1952: Stein Eriksen, Norra 
Ametlikud tulemused


#### [[Kiirlaskumine]]




Finaal: 7. märts 
Osavõtjaid: 60
Maailmameister 1952: Zeno Colò, Itaalia 
Ametlikud tulemused


#### [[Alpi kahevõistlus]]




Finaal: ? 
Osavõtjaid: 68
Ametlikud tulemused


### Naised

#### [[Slaalom]]




Finaal: 1. märts 
Osavõtjaid: 64
Maailmameister 1952: Andrea Mead-Lawrence, USA 
Ametlikud tulemused


#### [[Suurslaalom]]




Finaal: 4. märts 
Osavõtjaid: 40
Maailmameister 1952: Andrea Mead-Lawrence, USA 
Ametlikud tulemused


#### [[Kiirlaskumine]]




Finaal: 2. märts 
Osavõtjaid: 38
Maailmameister 1952: Trude Jochum-Beiser, Austria 
Ametlikud tulemused


#### [[Alpi kahevõistlus]]




Finaal: ? 
Osavõtjaid: 40
Ametlikud tulemused


## Medalid






## Välislingid

* MM-i tulemused FIS-i kodulehel
Samuel Nilsson

**Samuel Nilsson, Hässle mõisast** (surnud 1607 Tartu lähedal) oli Rootsi sõjaväelane ja Narva asehaldur (1601–1607). 

Samuel Nilsson sündis Stockholmi kodaniku Nils Jönssonsi pojana. Sigismundi ja hertsog Karli vahelise võimuvõitluse ajal, 1598. aastal Linköpingis toimunud Stångebro lahingus juhtis ta hertsog Karli jalaväge. Tema ja Anders Lennartssoni väeüksustel oli märkimisväärne osa hertsog Karli juhitud mässuliste võidus. 1599. aastal osales sõjategevuses Soomes ja koos Carl Carlsson Gyllenhielmiga Kalmari lossi piiramisel. 

Poola-Rootsi sõja ajal 1600. aastal määrati jalaväeülemaks Liivimaal, ning osales Viljandi lahingus 1600. aastal  ja Koknese (1601) vallutamisel. 3. novembril 1601. aastal määras Rootsi kuningas Karl IX ta Narva linnuselääni ja  Narva asehalduriks Rootsi Ingeris (Täyssinä rahu tõttu oli Ingerimaa Moskva tsaaririigi haldusalas ja Ivangorodi vojevoodiks sel ajal Mihhail Glebovitš Saltõkov (ru), kuid osales samal ajal ka Poola-Rootsi sõjategevuses Liivi- ja Eestimaal. 

1604. aastal nimetati taas Narva asehalduriks. 1604. aastal sai ta Rootsi aadlikuks, kuid ei introdutseeritud  Rootsi rüütelkonda. Pärast 1605. aastal toimunud Salaspilsi lahingut (Kircholmi lahing) juhtis ta sõjaväeüksust Liivimaal ja hukkus Rootsi-Poola sõjas,  1607. aastal Tartu lähedal.

Talle kuulus Hässle mõis (Hessle) Upplandis.

## Perekond
Ta oli abielus Carin Andersdotter Cruusiga, kes oli Edeby, Värnsta ja Lundby härra Anders Larsson Cruusi (1548–1591) ja Porvoost pärit Kristina Flemingi (surn.1578) tütar. Kristina Fleming oli Peder Johansson Flemingi (surn.1562) ja Hålbonäsis pärit Karin Håkansdotteri (surn.1578) tütar. Abikaasa vend Jesper Andersson Kruse (aastast 1625 Cruus af Edeby) (1576–1647) oli ooberst Liivimaal, osales samuti Poola-Rootsi sõjas ja langes koos hilisema Haapsalu asehalduri, ooberst Christer Sommega 1601. aasta Koknese lahingus poolakate kätte vangi.

## Viited

## Välislingid
*Elulugu (1916), lk. 611 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Elulugu (1899), lk. 1933 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*roskildehistorie.dk: sugupuu
Initsiaalid

**Initsiaalid**eks nimetatakse isiku nime esitähtedest moodustatud lühendit. 

Näiteks Karl Tamme initsiaalid on K. T. (ehk KT).

## Vaata ka
*Monogramm
Supereksliibris

**Supereksliibris** on köitmisel raamatukaanele (nt nahka) pressitud märk omaniku tunnusena (nimi, monogramm, vapp vm).

## Vaata ka
*Eksliibris
Kunstistuudio Krisepto

**Kunstistuudio Krisepto** on mittetulundusühing Võrus. Ühingu eesmärk on kristliku eetika ja esteetiliste väärtuste propageerimine lastele ja noortele kunstiloomingu kaudu.

Stuudio alustas tegevust aastal 1997. Asutajaliikmed olid Liive Koppel ja Thea Kant.

## Välislingid
*Koduleht (koduleht kättesaamatu alates 2013; arhiiviversioon 3. jaanuarist 2009, vt: http://web.archive.org/web/20090103123553/http://www.krisepto.ee/) 
*Elina Kononenko Kriseptol täitus kümme aastat Võrumaa Teataja 
*Kristlik kunstistuudio Võrus 26 Feb 2002
Liive Koppel

**Liive Koppel** (4. veebruar 1940 Võrumaa Tagaküla – 30. oktoober 2023) oli eesti kunstnik. Tema meelisteemad olid Eestimaa loodus ja lilled.

Aastatel 1957–1962 õppis ta Tartu Kujutava Kunsti Koolis joonistamist, maalimist ja kunstipedagoogikat. On osalenud mitmetel täiendkursustel. Tema õpetajad on olnud Harri Pudersell, Alfred Kongo, Kaljo Polli, Villu Toots.

Koppel on õppinud ka Kõrgemas Usuteaduslikus Seminaris.

Ta on töötanud kunstiõpetajana Alatskivi Keskkoolis, Võru I Põhikoolis, Võru Huvikojas. Ta oli Kunstistuudio Krisepto üks asutajaid. Kunstnikuna on ta töötanud Võru Tarbijate Kooperatiivis, Võru linna dekooriateljees ja Võru Mööblivabrikus, samuti linna kunstinõukogu sekretärina.

Näitustel oli Liive esinenud järjepidevalt alates 1967. aastast, lisaks Eestile ka Soomes, Rootsis, Saksamaal, Lätis ja Venemaal.

Ta on kujundanud trükiseid ja illustreerinud raamatuid.

Ta kuulus Eesti Kalligraafide Koondisse ja Tartu Kunstnike Liitu, on olnud Võru Kunstiklubi president.

Alates 2002. aastast elas Tartus.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
*Liive Koppel: "Meie tee on Jumala käes" Eesti Kirik, 13.02.2013
*08.02–05.03.2010 Liive Koppel juubelinäitus "Astumised ajas" Võru Linnagalerii
Johannes Remmel

**Johannes Remmel** VR II/3, VR II/2 (kuni 1920. aastani **Johann Remmel**; 27. juuni 1897 Kudruküla, Vaivara vald – 12. november 1942 Norillagi vangilaager, Norilsk, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

## Teenistuskäik
* 1918–1919 – teenis Eesti Rahvaväe 4. jalaväepolgus sapöörikomando ülema ja pataljoniülemana
* 4. oktoober 1919 – Välipatarei nr. 7 ülem, üle viidud kindluse patarei nr. 12 ülemaks
* 15. jaanuar 1920 – teenis 4. Jalaväepolgus, kinnitatud leitnandi auastmes
* 11. veebruar 1920 – ülendatud alamkapteniks
* 22. veebruar 1923 – teenis 1. jalaväepolgus, ülendatud kapteniks
* 19. veebruar 1926 – teenis 5. jalaväepolgus, ülendatud majoriks
* 19. veebruar 1932 – teenis 8. Üksikus Jalaväepataljonis, ülendatud kolonelleitnandiks
* 4. aprill 1934 – 8. Üksiku Jalaväepataljoni ülem, lähetatud Kaitsevägede Staapi
* 15. november 1935 – määratud Topo-hüdrograafia kursuse õppejõuks
* 5. juuni 1936 – Kaitsevägede Staabi VI osakonna ülema kohusetäitja, määratud Auto-Tankirügemendi ülema ajutiseks kohusetäitjaks
* 16. september 1936 – Kaitsevägede Staabi VI osakonna ülema kohusetäitja, määratud Kaitsevägede Staabi käskudetäitja ohvitseri kohusetäitjaks
* 5. oktoober 1936 – määratud Auto- tanki ala ohvitseride ettevalmistamise kursuse õppejõuks
* 1. oktoober 1937 – määratud Auto-tanki alal üleajateenijate-allohvitseride ettevalmistamise kursuse õppejõuks
* 4. oktoober 1938 – määratud Auto-Tankirügemendi ülemaks
* 17. veebruar 1939 – ülendatud koloneliks
* 8. november 1939 – määratud Võru-Petseri Sõjaväeringkonna ülemaks 
*.
*1941, 182. Eesti Laskurdiviisi staap.
## Välislingid
* EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940.
Mustrind

**Mustrind** (*Erithacus komadori* ehk *Luscinia komadori*) on linnuliik rästaslaste või kärbsenäplaste sugukonna punarinna või ööbiku perekonnast. Jaapani keeles *akahige* ('punane habe'). Ohualdis liik.

## Alamliigid
Ametlikult on tunnustatud kolm alamliiki:

* *Erithacus komadori komadori* ingl. Ryukyu Robin, Korean/Temminck's Robin
* *Erithacus komadori namiyei* ingl. Stejneger's Ryukyu Robin 
* *Erithacus komadori subrufa* ingl. Yaeyama Ryukyu Robin 

## Levik
Mustrind on levinud üksnes Ryukyu ehk Nansei saarestikus Jaapanis. *Komadorid* elutsevad Amami ja Okinawa saartel ning *namiyei* on iseloomulik liik Okinawa saare põhjaosas. *Subrufa* elutseb Sakishima saarestikus Ishigaki, Iriomote ja Yonaguni saartel.

## Arvukus
80 000 – 90 000 isendit.

## Välimus
Isane on tume punase ja musta (rinnaesine) sulestikuga. 

## Elukeskkond
Elutseb tihedas metsas alustaimestikes ja niisketes piirkondades. Talvitub lõunapoolsetel saartel. Vaenlasteks on mangustlased (Okinawa) ja nirklased (Nakanoshima). 
Inimtegevuse (metsaraie) tagajärjel hävivad nende elupaigad. 

## Häälitsused ja laul
Linnu häälitsus on kile ja metalne.

## Viited

## Kirjandus
* Ryukyu Robin. BirdLife International 
* Ryukyu Robin (Luscinia komadori). The Internet Bird Collection
* Liigi kirjeldus. Okinawa Island Nature Encyclopedia
* Liigi kirjeldus. Okinawa Japan Virtual Ginza Your door to Okinawa Japan.
* komadori, Erithacus komadori Luscinia komadori, Erithacus komadori. Maailma lindude nimetused.

## Välislingid
* Liigi nimetus eri keeltes. Nomen.at - animals and plants
* Postmark. 

### Häälitsused ja laul
* Laul. MP3, 478 kB 
* Laul. MP3, 459 kB 
* Häälitsus (meenutab konna). MP3, 90 kB 
* Häälitsus (meenutab konna). MP3, 390 kB
* Häälitsus (kile). MP3, 135 kB

### Pildid
* Foto. ARKive
* Foto. Mike Danzenbaker. Okinawa, Japan. April 1999
* Foto:Isane lind. Flickr
* Fotod. oiseaux.net
Floristika

**Floristika** ehk **lilleseade** on tarbekunsti liik, mis tegeleb lillede ja muu taimmaterjali (lehed, marjad, viljad, rohttaimed, pähklid jms) üheldamisega kompositsiooniks (lillekimbud, traatkujundid jms).

Floristikaga tegelev inimene on florist ehk lilleseadja, kes tunneb taimmaterjali erinevaid sortimente, nende hooldusnõudeid, kasvutingimusi, säilitamist, lilleseade võtteid ning klienditeeninduse põhialuseid.

## Viited
Walter von Engelhardt

**Moritz Alexander Walter von Engelhardt** (30. juuni (vkj 18. juuni) 1864 Tartu – 1940 Düsseldorf) oli baltisaksa aednik. Ta sündis Tartu Ülikooli teoloogiaprofessori, tõelise riiginõuniku Gustav Moritz Constantin von Engelhardti ja Amalie Helene Alexandra von Oettingeni pojana.

Engelhardt kujundas mitmeid Liivimaa mõisaparke – Õisu, Räpina, Luua (1893), Pühajärve, Kärstna (1904) jt. Lätis on umbes 40 tema kujundatud parki, millest kuulsamad on Skrīveri, Kazdanga, Lielstraupe, Unguri ja Hopa mõisapark ning mitmed Riia linnapargid.

Engelhardti aiakujundust iseloomustab avar, kaugele ulatuv muruplats peahoone ees, enamasti vaatega veekogule. Muruplatsi palistavad kahelt poolt madalad põõsaste grupid, nende taga kõrgemad põõsad ja seejärel suured, tavaliselt pügamata jäetud puud. Põõsagruppide ja muru vaheline piir joonistub lainjalt. Muru servi ilmestasid sageli siberi nulu grupid, mis on ainulaadne Eesti parkidele. 

Euroopas peetakse teda 20. sajandi uue saksa aiastiili rajajaks ja Düsseldorfi aiakunstnike koolkonna loojaks. Engelhardti ettepanekul ja põhjendusel sai moodsast aiakunstist eraldi kunstiliik – varem oli see olnud arhitektuuri osa.

Alates 1905. aastast töötas ta Düsseldorfi linna aednikuna.

## Perekond
Moritz Alexander Walter von Engelhardt abiellus 1893. aastal vabapreili Anna Maria Gertrud von Drachenfelsiga, kes oli vabahärra Eduard von Drachenfelsi ning Pauline von Behri tütar. Abielust sündisid:
*Heinrich Moritz Eduard von Engelhardt (1894–1918), hukkus sõjategevuses Picardies
*Arnold Peter Philipp von Engelhardt (1896–1915), hukkus sõjategevuses Galiitsias
*Karin Helene Elisabeth von Engelhardt (sündis 1898), abiellus Carl Liebrechtiga

Viide:

### Esivanemad

Viited:
## Vaata ka
*Engelhardt

## Viited

## Välislingid
*http://www.loodusajakiri.ee/eesti_loodus/artikkel1361_1346.html
*http://aiaklubi.ee/index.php?option=com_content&task=view&id=858&Itemid=25
*sugupuu
Aleksander Selvet

**Aleksander Oskar Selvet** VR I/3 (kuni 17. augustini 1936 **Aleksander Oskar Scheervel**, 27. märts 1884 – 27. jaanuar 1942 Ussollagi vangilaager, Permi oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

## Teenistuskäik
* 2. september 1919 – nimetati 1. Diviisi tagavarapataljoni ülemaks
* 19. veebruar 1937 – teenis Piirivalve Narva jaoskonnas, ülendatud koloneliks
* 18. jaanuar 1939 – Piirivalve Narva jaoskonna ülem, vabastatud tegevteenistusest

## Tunnustus
*Vabadusristi I liigi 3. järk, 1920
*Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935
*Läti Karutapja orden
Derivaat

Keemias on **derivaat** keemiline ühend, mida saab vaadelda teatud ühendist tuletatuna, kui selle üks aatom või rühm asendatakse teise aatomi või rühmaga. Orgaanilises keemias kasutatakse derivaadi mõistet enamasti erinevate funktsionaalrühmadega ühendite (nimetatakse funktsionaalderivaadid) korral. Kui põhiühendis mõni vesiniku aatom on asendatud orgaanilise radikaaliga, siis on tegu lihtderivaadiga.  Näiteks atsetüülsalitsüülhape on salitsüülhappe derivaat.

Keemilises analüüsis kasutatakse tihti ainete eraldamiseks või identifitseerimiseks aine funktsionaalrühma asendamist mingi teise rühmaga, nimetatakse seda derivatiseerimine. 

## Vaata ka
*Derivatiseerimine
*Struktuurianaloog
Sven Vabar

**Sven-Hannes Vabar** (sündinud 7. juunil 1977 Tallinnas) on Eesti kirjanik. Kasutab pseudonüümi **Kivivalgel**.

Ta on lõpetanud 1995. aastal Tallinna 21. Keskkooli. Aastatel 1995–2002 õppis Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja 2002–2007 semiootikat, sai semiootika ja kulturoloogia erialal bakalaureusekraadi (2005) ja magistrikraadi (2007). Nii bakalaureuse- kui ka magistritöö teemaks oli Uku Masingu maailmapilt. 

1998-2003 kirjutas ta ajalehtedele filmi- ja kirjanduskriitikat, tegi intervjuusid kirjanikega, töötas Raadios Vaba Euroopa ja esines raadiosaadetes "Kultuurikaja", "Litter" ja "Ööülikool". 

Tema proosat on ilmunud ajakirjades Vikerkaar, Looming ja Vihik ning ajalehtedes Sirp, Müürileht ja Tartu Postimees. Koostanud ja toimetanud Tartu "mitte-kohtade"-teemalise raamatu "Mitte-Tartu", mis ilmus 2012.
## Teosed (proosa)
*"Ribadeks tõmmatud linn. Jutud vms 2001–2014". Tartu: Kaksikhammas, 2023, 184 lk.
*Kivivalgel (pseudonüüm), "2013–2024". Luhametsa: Kaarnakivi seltsi kirjastus, 2025, 216 lk.

## Tunnustus
* 2003 – Loomingu aastapreemia
* 2003 – Sirbi laureaat
* 2010 – Friedebert Tuglase novelliauhind – novelli "Musta lennuki kirik" eest (ilmunud kogumikus "Tartu rahutused. Valik jutte", koostaja ja toimetaja Berk Vaher, Petrone Print, Tallinn 2009, lk 12–23)

## Viited

## Välislingid
*
*Sven Vabar Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuri- ja kirjandusteooria töörühma lehel
Angra tuumaelektrijaam

**Angra tuumaelektrijaam** (*Central Nuclear Almirante Álvaro Alberto*) on tuumaelektrijaam Brasiilias Rio de Janeiro osariigis Angra dos Reisi vallas, mis alustas tööd 1982. aastal. 

See on Brasiilia ainuke tuumaelektrijaam. Jaamas on 2 tuumareaktorit, mis annavad 4% Brasiilia elektrienergiast. Kahe reaktori koguvõimsus on 1896 MW. 2009. aastal hakati ehitama kolmandat reaktorit.
Derivatiseerimine

**Derivatiseerimine** (ehk funktsionaalrühma modifitseerimine) on keemias kasutatav võte, kui keemilise ühendi üks funktsionaalrühm asendatakse teise ainele vajalikke spetsiifilisi omadusi andva rühmaga:

::R–Y → R–Z.

Derivatiseerimisel tuleb arvestada, et
*reaktsioon kulgeks ühes kindlas (soovitud) suunas ja lõpuni;
*derivaadid oleksid piisavalt stabiilsed.

Näiteid:
*Analüütilises keemias kasutatakse derivatiseerimist, viies aine molekuli mingi kindla rühma, mis annab ainele analüüsi seisukohast paremad omadused. Näiteks muutub aine lenduvus, sulamistäpp, termiline stabiilsus, reaktsioonivõime, agregaatolek, UV spekter jm omadus.
*Enne efektiivsete spektraalmeetodite ilmumist oli aldehüüdide ja ketoonide identifitseerimisel abiks kristalsete semikarbasooni derivaatide (saadakse kondensatsioonireaktsioonis semikarbasiidiga) sulamistäppide määramine ja võrdlus tabelites toodud andmetega.
*Gaasikromatograafias võib osutuda vajalikuks aine polaarsuse, lenduvuse või stabiilsuse varieerimine derivatiseerimisega.
*Aine fluorestsentsspektri saamiseks on tihti vajalik proovi molekulide derivatiseerimine, viies sisse fluorestseeruvad funktsionaalsed rühmad.
*Kolorimeetrilise analüüsi korral, kui uuritav ühend ise lahusele värvust ei anna, siis lisatakse sobivat reaktiivi, mis moodustab määratava komponendiga värvilise ühendi.
*Orgaanilises sünteesis osaleb tihti molekule, mille teatud osa (funktsionaalrühm) allub reagendi toimel mittesoovitud muutusele. Sel juhul kasutatakse molekuli funktsionaalrühma derivatiseerimist – kaitsva rühma sisseviimist –, nii et saavutatakse soovitud kemoselektiivsus järgmistes reaktsioonides.
*Nukleofiilse asenduse reaktsioonides saab halva lahkuva rühma muuta paremini lahkuvaks kasutades selle muundamist asendusreaktsiooni abil. Näiteks kasutatakse alküülalkoholide (R-OH) korral üleviimist tosülaadiks (R-OSO2(C6H4)CH3), kuna SN2 reaktsioonis on OH- halb lahkuv rühm võrreldes tosülaadiga (TsO- ).
*Kiraalsed derivatiseerivad agendid (näiteks Mosheri happe *R*- või *S*-isomeer), reageerides enantiomeeridega, annavad diastereomeerid, millel on erinevad füüsikalised omadused ja neid võib analüüsida HPLC või TMR meetoditega.
*Metüül-β-tsüklodekstriini (metüleeritud CD) kasutatakse näiteks kolesterooli lahusesse viimiseks (eraldamiseks).
*Tselluloosi polüsahhariidi ahelates esinevad hüdroksüülrühmad (–OH) saab osaliselt või maksimaalselt asendada ja saadakse uute omadustega derivaatsed produktid, põhiliselt tselluloosi estrid ja tselluloosi eetrid. Toodetakse atsetüültselluloosi ja triatsetüültselluloosi, nitrotselluloosi, karboksümetüültselluloosi jt derivaate. Viskooskiu valmistamisel on vaheproduktiks vees lahustuv tselluloosksantogenaat.
*Sünteetiliste polümeeride eesmärgipärane derivatiseerimine võib olla seotud nii polümeeri ahela alg- või lõpprühma kui ka polümeeri ahela lülidesse soovitud funktsionaalrüma sisseviimisega (tihti kasutatakse siinjuures mõistet "polümeeranaloogid").

## Vaata ka
*Derivaat
*Struktuurianaloog
*Kaitserühm
*Lahkuv rühm
*Asendusreaktsioon
Räpina paberivabrik

**Räpina paberivabrik** on paberitootmisettevõte Räpinas Võhandu jõe ääres. 

Vabrik kasutab toorainena valdavalt Eestist kogutud vanapaberit, millest toodetakse kartongi, pakkenurki, kunsti- ja kontoritarbeid.

Räpina paberivabrik on Eesti kõige vanem tänini töötav tööstusettevõte ja suurim pakkenurkade tootja Skandinaavias.

## Ajalugu
Räpina paberivabriku alguseks võib lugeda 1728. aastat, mil Peeter I õukondlane krahv Karl Gustav von Löwenwolde ostis Räpina mõisa. Ehitusmeister Johann Georg Keiseri juhtimisel rajati jõele pais ja tellisevabrik. Tellistest ehitati sae-, jahu- ja paberiveski. Tegu oli Euroopas haruldase lahendusega, kus ühel paisul töötas kolm erinevat veskit. Paberiveski alustas tööd 1734. aastal.  

18. sajandi lõpus ehitati ka kahekorruseline, massiivne krohvitud Räpina mõisa vesiveski.

Paberivabriku hoone, mida on mitu korda ümber ehitatud, kuulub Euroopa ainulaadsemate tööstusarhitektuuri näidete hulka. Tänapäeval on Räpina paberivabriku peakorpuse hoone riiklikult kaitstud kultuurimälestis.

Esimese maailmasõja alguses omandas Räpina paberivabriku Leo Mirvits (Mirwitz; 1881–1944). Paberivabrikus valmistati Eesti Vabariigi esimeste rahatähtede rahapaberit. 1923. aastal kaotas Leo Mirvits terve oma varanduse. 1924. aastal asus Räpina paberivabriku peakontor ja juhatus Tartus Põik tänav ning osakonnad: Tallinnas, Maakri tänav 4
Pärnus, Nikolai tänav 6. ja Valgas, Pihkva tänav 6.

## Tänapäev
Räpina paberivabrik on Skandinaavia juhtiv pakkenurkade tootja, kelle sortimendis on ka erinevat tüüpi kartong ja paber. Põhitoodanguna toodetakse erinevat tüüpi pakkenurki, mida valmistatakse kohapeal toodetud kartongist. Neid turustatakse nii Euroopas kui ka Ameerika Ühendriikides. Tootmiseks vajalik vanapaber pärineb trükitööstustest, kaubandusest ja taaskasutuskonteineritesse pandud materjalidest.

Keskendudes energiatõhususele ja keskkonnasõbralikkusele, kasutatakse toodangu valmistamisel järjest rohkem roheenergiat. Rajatud on päikesepark ning restaureeritud vanas paberiveski hoones töötav hüdroelektrijaam. Tootmiskvaliteedi tõstmiseks uuendatakse järjepidevalt masinaparki ning tootmisprotsesse.

Paberivabrik on tänu Euroopa Liidu rahastatud projektidele saanud teha värskendusi varustuskindluse tagamiseks, fossiilkütuste kasutamise vähendamiseks, tootmise tõhustamiseks ja pakkenurkade tootmiseks vajalike seadmete hankimiseks. Eesti-Läti koostööprojekt „Revival of Industrial heritage for tourism development" aitas paberivabrikul luua koostöövõrgustiku ja populariseerida kohalikku tööstuspärandit. 

## Fotod


Fail:20241016-DJI 0278-HDR-Edit.jpg|Nurgaprofiilide tootmishooned ja hoiustamislaod. Foto: Koit Kõrvel.
Fail:20241016-DJI 0233-HDR.jpg|Paberiveski ja vesiveski Räpina paisul. Foto: Koit Kõrvel.


## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Machi arv

**Machi arv** ehk  **M-arv** (tähis *Ma* või *M*) on gaasi voolamist iseloomustav dimensioonita suurus, mille nimetas Austria füüsiku ja filosoofi Ernst Machi järgi 1929. aastal Jakob Ackeret. Aerodünaamikas on Machi arv üks peamisi mehaanilise sarnasuse kriteeriume, mille mõju on eriti oluline siis, kui ei saa jätta arvestamata gaasi kokkusurutavust.

 
Machi arv väljendab gaasi, näiteks õhu liikumise kiiruse v ja samas keskkonnnas leviva heli kiiruse c suhet:
:\mathit{Ma} = \frac{v}{c}.
Helikiirus sõltub õhu temperatuurist ning vastavalt ka õhu tihedusest.

Kui M  1, siis ülehelikiirusega ja kui M > 5, siis hüperhelikiirusega. Ülehelikiirusega voolava gaasi või gaasi suhtes ülehelikiirusega liikuva keha pidurdudes tekivad lööklained.

## Viited
Andres Allan

**Andres Allan** (kodanikunimega **Andres Allan Ellmann**, algselt **Kurvits**; 24. september 1965 Tallinn – 22. juuli 1988 Tallinn) oli eesti luuletaja.
 
Ta õppis esimesed kuus klassi Tallinna 7. Keskkoolis ja seejärel õppis ta Tallinna 2. Keskkoolis, mille lõpetas 1983. aastal. Ta õppis ka EELK Usuteaduse Instituudis. 

Ta suri rõdult alla kukkumise tagajärjel.  Uurimine peatati ja alla kukkumise põhjus ei selgunud.   

## Looming
Ta kirjutas müstilis-religioosse varjundiga jõulist nägemuslikku mõtteluulet. Teda on hinnatud kui oma aja üht andekamat luulesse tulijat. 

Tema luuletusi on avaldatud ajalehes Edasi ning ajakirjades Vikerkaar 1987/2; Kultuur ja Elu 1988/4, Looming 1989/6 (järelmärkus: Andres Vanapa), Vikerkaar 1989/10, Marm 1990, 5/6, Noorus 1990/11 (saatesõna: Rudolf Rimmel), Vikerkaar 2006/12 (seal ka Lauri Sommeri artikkel "Taevaskäija teest").

### Luulekogud
*"Urjamised". Koostanud ja eessõna lk 5–7 Andres Vanapa. Kujundanud Illimar Paul. Kupar. Tallinn 1992, 112 lk

#### Luulekogu "Urjamised" arvustusi
*Ott Raun. "Surnud mehe luulekoda". Eesti Aeg, 18. november 1992
*Toomas Haug. "Allani maailmakatse". Eesti Ekspress 27. november 1992
*Mart Velsker. "Loitsu võimalus". Postimees 23. detsember 1992, lk 6  
*Aivar Kull, "Kaunis viibe sealpoolsusse". Rahva Hääl 9. jaanuar 1993
*Rainer Vilumaa. "Õpi kuulama kaja". Sirp 5. veebruar 1993
*Peeter Künstler. "Totaalsusejanus teatraalne debüüt". Looming 1993, nr 2, lk 268–269
*Lauri Sommer. "Unelinn". Noorus 1993, nr 3, lk 15

*"Öötrükid" (sisaldab kolmandiku varem ilmumata luuletusi). Koostanud ja järelsõna lk 157–207 Lauri Sommer; kujundanud Raoul Kurvitz. Menu. Tallinn 2009, 208 lk
#### Luulekogu "Öötrükid" arvustusi
*Tõnu Õnnepalu. "Kaunis kauge aja luule", Varraku raamatublogi, juuni 2009
*Ott Heinapuu. "Prohvetlik nõid kirjutusmasinaga". EPL, 31. juuli 2009
*Paavo Matsin. "Äikesepõngerjad". Sirp, 23. oktoober 2009
*Mihkel Kaevats. "Kadunud aegade luule". Lugu, november, 2009, lk 22

## Isiklikku
Tema vend on kunstnik Raoul Kurvitz.

Ta abiellus 1984. aastal, tütar Joanna Ellmann sündis 1988. aastal.

## Viited

## Kirjandus
*Peeter Sauter. "Kas surmal on tähendus". Eesti Ekspress, 23. detsember 1998
*Lauri Sommer. Olemise saade klassikaraadios 2006. ERRi arhiv
*"Mõned luuletõlked inglise keelde".Kago raamatukogu 2009
*"Fotogalerii Andres Allanist ja Käända mõisast". Kago raamatukogu 2009
*"Luuleruumi" saade Vikerraadios. Kõneleb tütar Joanna Ellmann, tekste loeb Sergo Vares. Detsember 2009
*Lauri Sommer. "Öötrükke" tutvustav video. Menu kirjastus 2010

## Välislingid
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Herman Fleming

**Herman Fleming** on mitme isiku nimi:
*Herman Andersson Fleming, toomkapiitli liige Århusis
*Herman Persson Fleming (u. 1520–1583), rüütel, admiral, Narva asehaldur, Tallinna, Viiburi ja Hämeenlinna linnusepealik
*Herman Klasson Fleming (1619–1673), vabahärra (Fleming af Liebelitz), riiginõunik, admiraliteedinõunik, Soome kindralkuberner
*Herman Hermansson Fleming (u.1654–1718), eelmise poeg, vabahärra, rittmeister, kapten, Skåne laaman 
*Herman Claesson Fleming (1734–1789), eelmise pojapoeg, vabahärra, Turu õuekohtu auskultant, õuejunkur, riigipäevaliige
*Herman Hermansson Fleming (1763–1808), eelmise poeg, vabahärra, ooberst, hukkus Pyhäjoki lahingus, maetud Raahes.
*Oskar Herman August Fleming (sünd. 1859), major, poliitik ja direktor
Ōsumi saared

**Ōsumi saared** (jaapani keeles 大隈诸岛 *Ōsumi-shotō*) on saarestik Jaapanis, Nansei saarestikkku kuuluva Satsunani saarestiku põhjapoolseim osa. Nad  asuvad umbes 60 km kaugusel Kyūshū saare Ōsumi poolsaarest.
 
Saarte kogupindala on ligikaudu 1030 km². 

Saarestiku kuus suuremat saart on
* Yakushima (*Yaku-shima*; pindala 504 km²)
* Tanegashima (*Tanega-shima*; 453 km²)
* Kuchinoerabujima (*Kuchinoerabu-jima*; pindala 38 km²) 
* Kuroshima (*Kuro-shima*; pindala 15 km²)
* Iojima (*Io-jima*; pindala 12 km²)
* Takeshima (*Take-shima*; pindala 4 km²)

Saarestik kuulub Kagoshima prefektuuri.

## Loodus
Saared on tekkelt vulkaanilised (vulkaanid on  kihtvulkaanid). 

Kõrgeim punkt Miyanoura-dake (1935 m) asub Yakushima saarel. 

Kliima on subtroopiline. 

## Haldus
Omavalitsusüksused:
* Nishinoomote, Nakatane ja Minamitane Tanega-shima saarel
* Yakushima linn on Yakushima ja Kuchinoerabu-jima saarte halduskeskus
* Mishima küla on Kuro-shima, Io-jima ja Take-shima saarte halduskeskus.

## Ajalugu
Ōsumi saari on kirjalikult esmamainitud 720. aastal. 

1543. aastal randus seal Hiina laev, millega sõitis portugallane Mendes Pinto, kes tutvustas Jaapanile suhkruroogu ja tulirelvi. Sellest ajast sai Ōsumi saartest Jaapani ja Euroopa vahelise kaubanduse keskus. Eurooplased ei vahendanud jaapanlastele mitte ainult tulirelvi, vaid ka seepi, tubakat ja muid Jaapanis tundmatuid kaupu. 

Aastal 1879, Meiji restauratsiooni ajal, läksid saared Jaapani koosseisu. Nad olid algselt Ōsumi provintsi (*Ōsumi no Kuni*) koosseisus.  

Kevadel 1945 hõivasid saared Ameerika Ühendriigid, kes haldasid neid kuni 1953. aastani, mil nad anti tagasi Jaapanile. 

Aastal 1969 avati Tanegashima saarel Tanegashima kosmosekeskus.

## Välislingid
* Osumi Islands and Tokara Archipelago.
Kuchinoerabujima

**Kuchinoerabujima** (口永良部島, *Kuchinoerabu-jima*) on vulkaaniline saar Jaapanis Ōsumi saarestikus. Kuchinoerabujima kuulub Kagoshima prefektuuri Kumage allprefektuuri Yakushima omavalitsusüksusse koos Yakushima saarega, mis asub 15 km kaugusel idas.

Saare pindala on 38 km², pikkus 12 km ja laius 5 km. Saare kliima on subtroopiline. 

Kuchinoerabujima saar asub Kyūshū lõunarannikul asuvast prefektuuri keskusest Kagoshima linnast 130 km kaugusel lõunas. Saarel elab umbes 170 inimest. Saarega on regulaarne laevaühendus, lennuühendus puudub.

Saar on tekkelt vulkaaniline, tüübilt kihtvulkaan. Saare suurimad mäed on vulkaanilised Furudake (kõrgus merepinnast 657 meetrit) ja sellest kirdes olev Shindake (640 meetrit). Lisaks tegutseb saarel palju geisreid: Nemachi-no-tategami, Nosaki-no-tategami, Nemachi Onsen, Nishinoyu Onsen ja Yumuki Onsen.

Kõik ajaloolised vulkaanipursked on toimunud Shindakest, mis tegutseb aktiivselt alates 1840. Suurim purse toimus 24. detsembril 1933, kui 8 inimest sai surma ja 26 vigastada. 1980. a purske käigus tekkis Shindake idanõlva 800 m pikkusele põhja–lõunasuunalisele joonele mitu kraatrit. Viimane suurem purse toimus 29. mail 2015. 

## Välislingid
* Saare mäed (inglise keeles)
* Shindake vulkaaniline aktiivsus (inglise keeles)
* Luuletaja jäi Kuchinoerabujimal kadunuks. (inglise keeles)
Pjotr Šuiski

**Pjotr** Ivanovitš **Šuiski** (vene Пётр Иванович Шуйский; surnud 26. jaanuar 1564) oli Ivan IV aegse Vene tsaaririigi vojevood, sõjaväelane, riigitegelane ja bojaar (1550. aastast); vürst. 

## Elulugu
Pjotr Šuiski sündis Ivan Vassiljevitš Šuiski (surnud 1542) pojana. Tema isa vend oli Liivimaa-Moskva sõjas väejuht Vassili Vassiljevitš Šuiski (surnud 1539).

Pjotr Šuiski oli Vene tsaaririigi Pihkva asevalitseja ja Vene-Liivi sõja (1558–1561) ajal oli ta "Suure polgu" esimene vojevood, osales 1558. aasta suvel edukalt Vastseliina piiskopilinnuse vallutamisel ja Tartu piiramisel ja alistamisel, ning oli pärast Tartu piiskopkonna vallutamist, ka sealne asevalitseja (*namestnik*). Pärast edukat Tartu vallutamist osales ta ka Rakvere, Põltsamaa, Laiuse, Rõngu ja teiste linnuste vallutamisel. Seejärel, pärast vaherahu sõlmimist, läks ta Moskvasse, kus tsaar Ivan Julm talle saavutuste eest ohtralt kingitusi tegi. Pärast seda, kui liivimaalased ordu koadjuutor Gotthard Kettleri juhtimisel olid üritanud venelastele vastulööki anda, kiirustas ta 1559. aastal tagasi Liivimaale. Koos vojevoodide vürst Ivan Mstislavski, vürst Vassili Serebrjanõi (Obolenski) ja Andrei Kurbskiga said nad 1560. aastal venelaste valdusse ka Eberhard von Syburgi juhtimise all olnud Aluliina ja Wilhelm Fürstenbergilt ka Liivi ordu võimsaima linnuse Viljandi. Hiljem piirasid nad pikka aega ka Tallinna.

1563. aastast oli ta Polotski asevalitseja.

Ta hukkus 26. jaanuaril 1564 Liivi sõja Vene-Poola sõja leedulaste ja venelaste vahelises Čašniki lahingus (leedu k. *Ūlos mūšis*) Ūla jõe (leedu k. *Ūlos upė*) ääres ja maeti Leedu suurhetmani Mikołaj Radziwiłł Musta (1515–1565) poolt Vilniusse.

## Vaata ka
*Viljandi piiramine
*Jeruusalemma mäe lahing 11. septembril 1560.

## Viited

## Kirjandus
*Dorpat. Der Bojar, Statthalter zu Pleskau, Fürst Peter Ivanowicz Szuiski fordert den B. von Reval auf, sich dem Grossfürsten zu ergeben // Archiv für die Geschichte Liv-, Est- und Curlands... Bd. VI. Reval, 1879. S. 65–66. Nr. 18; 2) 1558, Juli. 21.
*Dorpat. Knäs Peter Ivanowisch Schuiski u. A. fordern die Stadt Reval zur Unterwerfung auf // Ibid. Bd. II. Reval, 1862. S. 318. Nr. 278.

## Välislingid
*Biografija.ru: Шуйский князь Петр-Гурий Иванович
*Biografija.ru: Шуйский князь Петр Иванович
*Грамота князя Петра Ивановича Шуйского в Ревель с требованием сдачи, 21.07.1558
Toksokariaas

**Toksokariaas** (ka *toksokarioos*, ladina keeles *toxocariasis*) on harva esinev krooniline nakkushaigus, mida põhjustavad ümarussid kutsikasolge (*Toxocara canis*) ja kassisolge (*Toxocara cati*).

## Nakatumine
Nakatuda saab kõikjal, kus esineb nende ussidega nakatunud kasside või koerte väljaheiteid – neid on tihti parkide ja mänguväljakute mullas ning eluruumides, kus koeri ja kasse peetakse lemmikloomadena.

Väliskeskkonnas säilivad *Toxocara* munad aastaid. Kui muna satub soolestikku, koorub sellest vastne, mis tungib läbi sooleseina teie kehasse.

## Levik
Toksokariaasi esineb kõikjal maailmas. Rohkem on see levinud lastel, sest just lapsed nakatuvad kergemini, mängides saastunud maapinnal ja liivakastides ning toppides sõrmi suhu. Üle 1000 inimese kaotab aastas püsivalt selle tagajärjel nägemise.

## Haigusnähud
Nakkusel on kolm peamist vormi. Esimene neist põhjustab kerget palavikku, köha, kõhuvalu, peavalu ja käitumisprobleeme. Teine, vistseraalne rändvastne (*visceral larva migrans*), tekib tugeva või korduva nakkuse tagajärjel, põhjustades vastse liikumisel läbi keha elundite turset, palavikku, köha, astmat ja kopsupõletikku. See tekitab hulga vaevusi, eriti ägedatel juhtudel võib kaasneda südamelihasepõletik või hingamispuudulikkus. Kolmas, okulaarne rändvastne (*ocular larva migrans*), tekib vastse tungimisel silmapõhja, põhjustades vaegnägemist ja nägemise kaotust. Kui kahjustub aju, tekivad ohvril krambid.

## Ravi
Ravi toimub parasiidi- ja põletikuvastaste ravimitega.

## Profülaktika
Oluline on hoolikas hügieeninõuetest kinnipidamine, käte pesemine pärast aias töötamist, liivakastis mängimist või kokkupuudet kasside ja koertega. Samuti peab lemmikloomadele regulaarselt ussivastaseid ravimeid andma.

## Viited
Georg Linno

**Georg Linno** (23. august 1884 Tartu – 1927) oli Nõukogude Liidu lendur, esimene eestlasest sõjaväelendur ja lendurvaatleja üldse.

## Elukäik
Sündis Tartus mõisarentniku peres, lõpetas Tartus gümnaasiumi ning alates 1902. aastast oli sõjaväeteenistuses. 1906. aastal lõpetas Moskvas Aleksei sõjakooli, teenis seejärel sapööriüksustes ning õhusõidu õppepargi ohvitseride klassis. Alates 1909. aastast teenis 1. Ida-Siberi  õhusõidu välipataljonis, 1910. aastast 7. õhusõiduroodus Kiievis.

Alustas õppimist Sevastopoli lennukoolis novembris 1910. Sai 10./23. mail 1911 Sevastoopoli Ohvitseride Õhusõidu kooli lenduri diplomi nr. 16, samal aastal sai ka Gattšina lennukoolist lendurvaatleja diplomi. Määrati Sevastoopoli lennukooli lendurinstruktoriks. 1913. aasta juunis määrati ta  Kiievis asunud 3. lennuroodu lennusalga ülemaks. I Maailmasõja ajal oli ta Sõjaõhulaevastiku Valitsuses, olles lennukite vastuvõtjaks Moskva lennukitehases „Dux” ja Moskva pealennuvälja ülema abiks. 

Veebruaris 1918 oli Moskvas asuva lennuväelao ülem, märtsis määrati Punaarmee õhulaevastiku juhatuse tehnikainspektoriks ning seejärel Tööliste-Talupoegade Punase Õhulaevastiku Peavalitsuse ülema abiks teaduse ja tehnika alal. 1919. aasta juunis määrati õhujõudude peainspektoriks tehnika alal. Juulis 1923 lõpetas kõrgemale juhtkonnale mõeldud sõjalis-akadeemilised kursused, oktoobris 1923 määrati Punase õhulaevastiku varustusala ülemaks. 1925. aasta juunist kuni demobiliseerimiseni aprillis 1926 oli ta Õhulaevastiku peavalitsuse tehnilise komitee ülem. 

NKVD arreteeris Georg Linno  6. märtsil 1927.  Teda süüdistati Sõjaõhujõudude juhatuse kontsessiooniosakonna ülema ametikohal olles korduvas altkäemaksu võtmises ning selle eest kõlbmatute ning ülehinnatud toodete ostmises. Ka olevat ta kodus vastu võtnud Junkersi firma esindajaid ning jaganud neile salajast infot Nõukogude Liidu lennuväe kohta. 9. mail 1927 mõistis OGPU Kolleegium G. Linno surma, otsuse täideviimise aeg ei ole teada.

## Auastmed
*Nooremleitnant - 1904
*Leitnant - 1909
*Staabikapten - 1911
*Alampolkovnik - 1917

## Kirjandus
*Mart Enneveer. Eesti lennundushariduse ajaloost. Aastad 1909–1919. Postimees, 7. august 1996
*Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Vercamer. "Põhjakotkad". Külim. Tallinn 2011

## Välislingid
* G. Linno süüasi (vene keeles)
1958. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

**1958. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused** olid **15.** maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 2.–9. veebruarini Bad Gasteinis Austrias. Võistlustel jagati välja 8 komplekti medaleid (neli ala nii meestele kui naistele). 

## Tulemused

### Mehed

#### [[Slaalom]]




Finaal: 2. veebruar 
Osavõtjaid: 77
Maailmameister 1956: Toni Sailer, Austria
Ametlikud tulemused


#### [[Suurslaalom]]




Finaal: 5. veebruar 
Osavõtjaid: 77 
Maailmameister 1956: Toni Sailer, Austria
Ametlikud tulemused


#### [[Kiirlaskumine]]




Finaal: 9. veebruar 
Osavõtjaid: 65
Maailmameister 1956: Toni Sailer, Austria
Ametlikud tulemused


#### [[Alpi kahevõistlus]]




Finaal: ? 
Osavõtjaid: 77
Maailmameister 1956: Toni Sailer, Austria
Ametlikud tulemused


### Naised

#### [[Slaalom]]




Finaal: 3. veebruar 
Osavõtjaid: 41
Maailmameister 1956: Renée Colliard, Šveits
Ametlikud tulemused


#### [[Suurslaalom]]




Finaal: 8. veebruar 
Osavõtjaid: 42
Maailmameister 1956: Ossi Reichert, Saksamaa
Ametlikud tulemused


#### [[Kiirlaskumine]]




Finaal: 6. veebruar 
Osavõtjaid: 40
Maailmameister 1956: Madeleine Berthod, Šveits
Ametlikud tulemused


#### [[Alpi kahevõistlus]]




Finaal: ? 
Osavõtjaid: 42
Maailmameister 1956: Madeleine Berthod, Šveits
Ametlikud tulemused


## Medalid






## Välislingid

* MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Trahhoom

**Trahhoom** (ladina keeles *trachoma*) on bakteri *[[Chlamydia trachomatis]]* põhjustatud silma sidekesta krooniline põletik.

Seda haigust kirjeldati esmakordselt 16. sajandist eKr pärinevatel papüürusrullidel. Põletik põhjustab sarvkesta armistumist ning silmalau ja silmamuna vahelise limaskesta paksenemist. Silmalaug moondub ja ripsmed kaarduvad tihti sissepoole, ärritades sarvkesta, mis lõpuks muutub läbipaistmatuks. See haigus on maailmas esikohal välditava nägemiskaotuse tekitajana. Alla 10-aastastel lastel on oht nakatuda korduvalt.

Mõnedes Aafrika maades on nakatunud kuni 40% lastest.

## Levik
Seda leidub kõikjal maailmas, eriti arengumaades. Seda põeb üle 400 miljoni inimese (peamiselt Aafrikas, Lähis-Idas ja Aasias). Arenenud maades kohtab seda harva.

## Nakatumine
Nakatuda võib kokkupuutel haigestunud silma-, nina- või kurgueritistega. Need eritised võivad sattuda ka elututele esemetele nagu riided ja voodipesu. Haigust kannavad edasi ka kärbsed.

## Haigusnähud
Trahhoom kahjustab ülemise silmalau sisemust ja silma võrkkesta, tekitades seal põletikku; silmadel on väga ebamugav, nad on punased, hellad ja vesised. Võib tekkida ka valgustundlikkus ja silmalaud tursuvad valusalt. Haiguse arenenud staadiumi korral pöördub ülemine silmalaug sissepoole, võrkkest muutub läbipaistmatuks ning armistub.

## Ravi
Tuleb võtta antibiootikume, nagu *tetracyline* sisaldavad ravimeid, või *sulfonamide*, *erythromycin* ja nende derivaate, või *doxycyline*. Mõnel juhul võib olla vaja silmalauoperatsiooni.

## Viited
1962. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused

**1962. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused** olid **17.** maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 10.–18. veebruarini Prantsusmaal Chamonix's. Võistlustel jagati välja 8 komplekti medaleid (neli ala nii meestele kui ka naistele). 

## Tulemused

### Mehed

#### [[Slaalom]]




Finaal: 12. veebruar 
Osavõtjaid: 64
Olümpiavõitja 1960: Ernst Hinterseer, Austria
Ametlikud tulemused


#### [[Suurslaalom]]




Finaal: 15. veebruar 
Osavõtjaid: 
Olümpiavõitja 1960: Roger Staub, Šveits
Ametlikud tulemused


#### [[Kiirlaskumine]]




Finaal: 18. veebruar 
Osavõtjaid: 51
Olümpiavõitja 1960: Jean Vuarnet, Prantsusmaa
Ametlikud tulemusud


#### [[Alpi kahevõistlus]]




Finaal: ? 
Osavõtjaid: 40
Olümpiavõitja 1960: Guy Périllat, Prantsusmaa
Ametlikud tulemused


### Naised

#### [[Slaalom]]




Finaal: 14. veebruar 
Osavõtjaid: 30
Olümpiavõitja 1960: Anne Heggtveit, Kanada
Ametlikud tulemused


#### [[Suurslaalom]]




Finaal: 11. veebruar 
Osavõtjaid: 50
Olümpiavõitja 1960: Yvonne Rüegg, Šveits
Ametlikud tulemused


#### [[Kiirlaskumine]]




Finaal: 17. veebruar 
Osavõtjaid: 44
Olümpiavõitja 1960: Heidi Biebl, Saksamaa
Ametlikud tlemused


#### [[Alpi kahevõistlus]]




Finaal: ? 
Osavõtjaid: 50
Olümpiavõitja 1960: Anne Heggtveit, Kanada
Ametlikud tulemused


## Medalid






## Välislingid

* MM-i tulemused FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Johan Müllerson

**Johan Müllerson** VR I/2 (ka **Juhan Müllerson**; 24. juuni 1870 Restu – 10. november 1942 Valga) oli eesti arst, omavalitsus- ja ühistegelane.

Johan Müllerson sündis Valgamaal Sangaste vallas Restu külas Jakobi talus. 

Ta õppis Restu vallakoolis, Urvaste kihelkonnakoolis ja Hugo Treffneri Gümnaasiumis.

1892. aastast õppis ta Tartu ülikooli arstiteaduskonnas ning lõpetas ülikooli 1897. aastal. Hiljem täiendas ta end Berliinis.

## Tegevus arstina
Johan Müllerson töötas aastatel 1898–1903 eraarstina Karulas; seejärel Valgas kooliarstina ja hiljem linnaarstina kuni 1941. aastani.

Ta osales arstina Esimeses maailmasõjas. Vabadussõja ajal oli ta algul Tallinna, hiljem II Tartu sõjaväehaigla ülemarst ning soomusrongide diviisi arst.

## Poliitiline ja ühiskondlik tegevus
Aastatel 1921–1922 oli Johan Müllerson Valga linnapea ja korp! Fraternitas Estica vilistlane.

Ta oli muu hulgas Kaitseliidu Valgamaa brigaadi pealik, kauaaegne Valga Vabatahtliku Tuletõrjeühingu esimees ning Valga Säde Seltsi esimees.

Johan Müllerson oli populaarne rahvamees ning tema matustele kogunes peaaegu kogu linnarahvas. Ta maeti Valga kalmistule; kui kalmistut aga 1965. aastal likvideerima hakati, maeti tema põrm ümber sünnikanti Urvaste kalmistule.

## Isiklikku
Tema vend Hans Müllerson oli krahv Bergi kutsar (peakutsar). Hans Müllersoni tütrepoeg on rahvusvahelise õiguse spetsialist Rein Müllerson.

## Tunnustus
* Vabadusristi I liigi 2. järk (1920)

## Kirjandus
* "Eesti avalikud tegelased 1932"

## Välislingid
* Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
* Marje Laugen. Müllersonist jäid maja ja mälestused Valgamaalane, 27. oktoober 2005
* Johan Müllerson (1870–1942), valgalinn.ee
Vladimir Jadov

**Vladimir Aleksandrovitš Jadov** (vene keeles Владимир Александрович Ядов; 25. aprill 1929 Leningrad – 2. juuli 2015 Moskva) oli vene sotsioloog, filosoofiateaduste õppejõud. 

Jadov oli spetsialist töösotsioloogia ja majandussotsioloogia valdkonnas, Venemaa esimese sotsioloogiliste uuringute metodoloogia õpiku autor ("Sotsioloogiliste uuringute strateegia"). See õpik on tänini Venemaa kõrgkoolide sotsioloogiafakulteetide jaoks põhjapaneva tähtsusega.

Jadov oli Ülo Vooglaiu juhendaja. Osa ajast elas oma talus Eestis Simunas. 1990. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli audoktoriks.

## Viited

## Välislingid
*Vladimir Jadovi videoloeng
Makroevolutsioon

**Makroevolutsioon** ehk suurevolutsioon ehk evolutsioon pikas ajaskaalas on liigist kõrgemate taksonite, näiteks sugukondade, klasside, hõimkondade (jne) teke ja areng.

Termini võttis kasutusele (paaris terminiga "mikroevolutsioon") vene bioloog Juri Filiptšenko 1927. aastal. 

## Vaata ka
*mikroevolutsioon
*liigiteke

## Viited
Malle Seppik

**Malle Seppik** (sündinud 13. jaanuaril 1953) on eesti jurist, ta oli Eesti riigikohtunik 1. septembrist 2014 1. septembrini 2019. Enne seda oli ta pikka aega Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik.

Eesti NSV ajal osales uurijana nn Desintegraatori protsessis (Johannes Hindi süüdimõistmine).

Ta lahkus ametist 1. septembril 2019.

## Teosed
*Ernits, Peeter; Seppik, Malle 2004. *Raha pärast armastust*. Tallinn: Käsiraamatute Kirjastus.

## Tunnustus
*1997 Riigivapi V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema abikaasa on endine siseminister Ain Seppik.

Tal on pojad Siim ja Sulev Seppik.

## Viited

## Välislingid
*Riigikohtu uus liige varjab sünget saladust, Eesti Ekspress, 24. september 2014
*“Mulle oli suur üllatus, et Malle Seppik sai riigi­kohtunikuks”, Eesti Ekspress, 24. september 2014
Jonoon

**Jonoon** või **jonoonid** on koondnimetus koosesinevatele isomeersetele tsüklohekseeni derivaatidele (C13H20O), mille külgahelas on oksorühm. Jonoonid on tuntud looduslike (terpenoidsete) lõhnaainetena, mida leidub mitmetes eeterlikes õlides, sealhulgas roosiõli. Jonoone kasutatakse parfümeerias ja beetajonoon on lähteaine retinooli sünteesis.

Lõhnaainetena on kasutatavad ka jonoonide metüülanaloogid, sealhulgas iroon. Mõnel juhul on ka jonoonide metüülanaloogid arvatud koondnimetuse jonoonid alla.

## Süntees
Jonoone saab sünteesida tsitraalist (4) kondensatsioonireaktsioonis atsetooniga (1), mis annab pseudojonooni (7), mis edasi tsükliseeritakse jonoonideks (10 ja 11). 

TA Keemia Instituudis aastatel 1960–1990 töötati välja ja juurutati pooltööstuslikul katseseadmel jonooni ja metüüljonoonide süntees lähtudes isopreenist ning varieerides teist lähteainet. Sünteesiprotsessis moodustusid analoogühendid kõigis viies põhietapis: 
# isopreeni telomerisatsioonil (SnCl4 juuresolekul) kolme allüülset tüüpi kloriidiga nagu 1-kloro-3-metüül-2-buteeni või 1-kloro-2,3-dimetüül-2-buteeni või ja 2-kloro-4-metüül-3-penteeniga saadakse komplitseeritud kloroproduktide segud, millest 
# Sommelet' reaktsiooni abil eraldatakse primaarsete allüülsete kloriidide kompleks urotropiiniga, mille 
# hüdrolüüs annab vastava aldehüüdi (tsitraali või selle metüülanaloogid), mille 
# kondensatsioon atsetooniga (CaO toimel) annab pseudojonooni või selle metüülanaloogid, mille 
# tsüklisatsioonil happelise katalüsaatoriga (H+ või BF3) saadakse jonoon või 5-metüüljonoon (ehk iroon) või 4-metüüljonoon. 

СН2=С(СН3)–СН=СН2 + CH3–С(СН3)=СR1–СHR2–Cl → → → → 
СН3–С(СН3)=СR1–СHR2–CH2–С(СН3)=СН–CH=CHCO(СН3) → isomeersed jonoonid (R1, R2 = H) või isomeersed 5-metüüljonoonid (ehk iroon: R2 = H ja R1 = Me) või isomeersed 4-metüüljonoonid (R1 = H ja R2 = Me).

Toodud valemis on vahesaadusena näidatud pseudojonoonid. Selles sünteesiprotsessis võrreldes tsitraaliga, olid metüülanaloogide saagised märgatavalt paremad.
Vincenti angiin

**Vincenti kurgupõletik** (ladina keeles *angina Vincenti*) või **Vincenti angiin** on igemete krooniline bakteriaalne infektsioon koos haavandite tekkimisega. See on igemepõletiku harvaesinev ja tõsine vorm ning seda tuntakse ka **ägeda nekrootilise haavandilise igemepõletiku** või **Vincent'i stomatiidi** nime all.

## Haigestumine
Suus esineb nii "häid" ja "halbu" baktereid. Suu haavandid tekivad, kui rikkuda nende bakterite tasakaalu, tekitades põletikku ja haavandeid.

Seda põhjustavad:
* ebapiisav suuhügieen
* vilets toit
* stress
* suitsetamine

Kõige enam on ohustatud nõrgestatud immuunsüsteemiga inimesed, nagu HIV/AIDS-i haiged. Kõige sagedamini on ohvrid alla 35-aastased täiskasvanud.

## Haigusnähud
Haigusnähud võivad tekkida ootamatult. Igemed on valulikud, veritsevad kergesti ja ohtralt, on punased ja paistes. Hammaste vahel on haavandid. Hingeõhk lehkab ja suus on vastik maitse. Kohtades, kus koed on surnud ja mädanenud, võivad igemed olla hallid. Vahel võivad tursuda pea- ja kaelapiirkonna lümfisõlmed.

## Ohtlikkus
Ilma ravita võib nakkus levida põskedele, huultele ja lõuale ning hambad võivad välja kukkuda. Mõnikord levib nakkus ka vereringesse ja võib-olla eluohtlik.

## Ravi
Korralik suuhügieen ja toitumine on väga olulised. Hambaid tuleb harjata pärast ja enne sööki ja enne magamaminekut korrapäraselt ning loputage suud. Igemetele mõjub hästi soolveega loputamine ja surnud igemekudede eemaldamiseks võib kasutada vesinikperoksiidi.

## Viited
Mikroevolutsioon

**Mikroevolutsioon** on evolutsioon, mis haarab liigisiseseid, populatsiooni tasandil toimuvaid evolutsioonilisi muutusi, populatsiooni genofondi muutumist. 

Mõiste võttis kasutusele Robert Leavitt aastal 1909, kasutades seda ontogeneesis toimuvate muutuste kohta.

 "The production of form from formlessness in the egg-derived individual, the multiplication of parts and the orderly creation of diversity among them, is an actual evolution, of which anyone may ascertain the facts, but of which no one has dissipated the mystery in any significant measure. This *microevolution* forms an integral part of the grand evolution problem and lies at the base of it, so that we shall have to understand the minor process before we can thoroughly comprehend the more general one. Morphogenetics, therefore, is a field in which the evolutionists must work." (Leavitt 1909: 30, esiletõst lisatud siin.) 

Paaris mõistega "makroevolutsioon" kasutas seda mõistet esimesena Juri Filiptšenko 1927. aastal. 

## Vaata ka
*makroevolutsioon
*liigiteke

## Viited
Virve Aben

**Virve Aben** (kuni 1953. aastani **Virve Känd**; sündinud 2. jaanuaril 1930 Tallinnas) on eesti tekstiilikunstnik. 

## Elukäik
Virve Aben lõpetas 1948. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1954. aastal ERKI tekstiili erialal.

Ta töötas aastatel 1954–1965 tekstiilivabrikus Punane Koit ja 1965–1980 Tallinna Moemajas. Ta on üks esimesi trükikangaste kavandajaid Eestis. 1981–1985 töötas ta Eesti Informatsiooni Instituudis tööstusdisaini sektori insenerina ning aastatel 1988–1997 juhendas ta Keilas kangakudumise ringi. 

Alates 1985. aastast on ta tegutsenud vabakutselise kunstnikuna.

## Isikunäitused
*2005 "Lapitekid ja põimevaibad", Nõmme Sotsiaalkeskus

## Liikmesus
Virve Aben kuulub Eesti Kunstnike Liitu ja Eesti Tekstiilikunstnike Liitu. 

## Isiklikku
Virve Abeni abikaasa on tehnikateadlane Hillar Aben. Peres on kaks poega.

## Viited

## Välislingid
*EKL
Satsunani saared

**Satsunani saared** (薩南諸島, *Satsunan-shotō*) on Jaapani saarestik, mis asub Nansei saarestiku põhjaosas. Kuulub Kagoshima prefektuuri. Saared on tekkelt vulkaanilised. Pindala ligikaudu 2356 km2.

Saarestikku kuuluvad : 
* Ōsumi saared (*Ōsumi-shotō*), põhjapoolsemad saared. Pindala 1030 km2. 
* Tokara saared (*Tokara-shotō*), pindala 95 km2.
* Amami saared (*Amami-shotō*), lõunapoolsemad saared. Pindala 1231 km2.
Ida Emilie Adamson

**Ida Emilie Adamson** (sündinud **Estam**; 18. märts 1898 Pärnu, Eesti – 10. mai 1989 Cupertino, California, USA) oli eesti graafik.

Ida Emilie Adamson õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis klaverit (lõpetas 1927) ja Kõrgemas Kunstikoolis Pallas (lõpetas 1932). Aastatel 1931–1932 õppis ta Ado Vabbe meistriateljees. 
Lahkus Eestist 1944, aastast 1949 elas USA-s.

Viljeles peamiselt vabagraafikat.

## Isiklikku
Graafik Pauline Elfriede Leps-Estam oli tema õde.

## Viited

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
*Ida Emilie Adamsoni tehtud portree Tartu Ülikooli Raamatukogus