open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karin Alvtegen

**Karin Anna Alvtegen** (sündinud 8. juunil 1965 Huskvarnas) on rootsi stsenarist ja kriminaalromaanide autor. Tema vanatädi oli Astrid Lindgren.

## Looming
* "Võlg" – "*Skuld"*, 1998; eesti keeles: Eesti Raamat, 2004 sarjas "Mirabilia".
* "Kadunud hing" – "*Saknad"*, 2000; eesti keeles: Eesti Raamat, 2002 sarjas "Mirabilia". 
**2001. aastal võitis romaan Põhjamaade kriminaalkirjanduse auhinna Klaasist Võti.
** Aastal 2009. esitati teos (*inglise keeles: Missing*) Ameerika Ühendriikide kriminaalkirjanduse preemia parima romaani kategooria nominendiks. 
* "Reetmine" – "*Svek"*, 2003; eesti keeles: Eesti Raamat, 2007 sarjas "Mirabilia".
* "Häbi" – "*Skam"*, 2005; eesti keeles: Eesti Raamat, 2008 sarjas "Mirabilia". 
** Aastal 2007 esitati teos (*inglise keeles: Shame*) Briti kriminaalkirjanduse preemia parima tõlkekirjanduse kategooria nominendiks.
* "Vari" – "*Skugga"*, 2007; eesti keeles: Eesti Raamat, 2008 sarjas "Mirabilia". 
** Aastal 2008. võitis raamat Taani kriminaalkirjanduse auhinna – Palle Rosenkrantzi auhinna. 
** Järgmisel aastal esitati teos (*inglise keeles: Shadow*) Briti kriminaalkirjanduse preemia parima tõlkekirjanduse kategooria nominendiks.
* "En sannolik historia" (2010)

## Viited

## Välislingid

* Karin Alvtegen. DekkariNetti
Külmale maale (film)

**"Külmale maale"** on Eduard Vilde samanimelise romaani ekraniseering. 

Film pühendati kirjaniku 100. sünniaastapäevale. 

## Osatäitjad
*Leonhard Merzin – Väljaotsa Jaan
*Ada Lundver – Virgu Anni
*Linda Tubin – Väljaotsa Kai
*Eduard Ralja – Kõverkaela Juku
*Lembit Anton – Kohi Kaarel
*Karl Ader – Virgu Andres
*Eili Sild – Virgu Mari
*Aksel Orav – sandarm
*Salme Reek – külanaine
*Kaarel Toom – vanglavaimulik
*Endel Pärn – ametnik kohtus
*Tiina Kivirähk – Väljaotsa talu laps
*Juhan Kivirähk – Väljaotsa talu laps
*Franz Malmsten – vargajõugu kaasosaline
*Lembo Mägi – Karja Madis

## Välislingid
*Jaak Lõhmus, "Külmale maale" – üks kahest Vilde aasta mängufilmist, Maaleht, 5. märts 2011
Minamisanriku

**Minamisanriku** (jaapani 南三陸町, *Minamisanriku-chō*) on alev Jaapanis Miyagi prefektuuris Motoyoshi maakonnas. Asub Vaikse ookeani rannikul. 

Minamisanriku loodi 2005. aastal Shizugawa ja Utatsu alevi ühendamisel.

Asulat tabas 2011. aasta Sendai maavärina järel tsunami, mis suurema osa hoonetest hävitas. 12. märtsil teatas NHK, et 10 000 linnaelanikku on kadunud.

Asulat läbib Kesennuma raudteeliin.

## Viited

## Välislingid
*Minamisanriku koduleht *(jaapani keeles)*
Jarvise saar

**Jarvise saar** on 4,5 ruutkilomeetri suurune asustamata atoll, mis asub Vaikse ookeani lõunaosas, koordinaatidel 0°22′ lõunalaiust ja 160°01′ läänepikkust, umbes poolel teel Hawaii ja Cooki saarte vahel.

Jarvise saar on Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala. Saart haldab Ühendriikide siseministeeriumi kalandus- ja loodusteenistus (*U.S. Fish and Wildlife Service*) osana riiklikust looduskaitsealade süsteemist. Erinevalt enamikust atollidest on Jarvise saare laguun täiesti kuiv.

Esimeste eurooplastena märkasid saart 21. augustil 1821 meeskonnaliikmed Briti laevalt Eliza Francis (või Eliza Frances), mida juhtis kapten Brown ning mille omanikud olid Edward, Thomas ja William Jarvis. Märtsis 1857 arvasid Ühendriigid Jarvise saare Guano Islands Acti alusel enda omandiks ning annekteerisid formaalselt 27. veebruaril 1858.

Saarel paikneb 1935. aastal rajatud alalise asustuseta Millersville'i asula, mis on saanud nime USA õhukaubanduse ministeeriumi ametniku järgi.
Kingmani riff

**Kingmani riff** on suuresti veealune asustamata kolmnurkne korallriff, mis asub Vaikse ookeani põhjaosas, ligikaudu poolel teel Hawaii saarte ja Ameerika Samoa vahel, koordinaatidel 6°23′ põhjalaiust ja 162°25′ läänepikkust. Riff jääb lähimast saarest, Palmyra atollist, 67 km (36 meremiili) loodesse ja Honolulust 1720 km (930 meremiili) lõunasse.

Kingmani riff on Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala. Saart haldab Ameerika Ühendriikide siseministeerium ja see ei ole avalik külastusobjekt.

Rifi laguun on lääneosas 82 meetrit sügav. Kogu rifi välisservaga piiratud ala on 76 ruutkilomeetrit. Idaserval asub kaks väikest kuivamaariba, mis koosnevad korallipurust ja suurtest merikarpidest, nende pindala on vastavalt 8000 ja 4000 ruutmeetrit ning rannajoon 3 kilomeetrit. Rifi kõrgeim punkt ulatub vähem kui 1,5 meetrit üle merepinna ning on enamiku ajast veega kaetud. See muudab Kingmani rifi meresõidule ohtlikuks. Rifil pole loodusvarasid ega toimu majandustegevust.

Kingmani rifi avastas 14. juunil 1798 Ameerika kapten Edmund Fanning laeval Betsey. Kapten W. E. Kingman, kelle nime saar kannab, kirjeldas seda 29. novembril 1853. Ameerika Ühendriigid arvasid selle oma territooriumi hulka nime Danger Reef all 1856. aastal Guano Islands Actiga. Lorrin A. Thurston annekteeris selle Ameerika Ühendriikidele formaalselt 10. mail 1922.
Tartu JK Tammeka U21

**Tartu JK Tammeka U21** on Eesti jalgpalliklubi Tartu JK Tammeka duubelmeeskond, mis mängib Esiliigas.

## Ajalugu
Tammeka U21 asendas 2016. aastal tegevuse lõpetanud JK Luunjat Esiliiga B-s.

## Saavutused
***[[Esiliiga B]]**
:**2. koht (1)**: 2018

***[[II liiga]]**
:**2. koht (2)**: 2009, 2011

***[[III liiga]]**
:**3. koht (1)**: 2006

***[[IV liiga]]**
:**Võitjad (1)**: 2005

***[[V liiga]]**
:**Võitjad (1)**: 2004

## Statistika ja loendid
### Varasemad liigahooajad ja karikavõistlused

ImageSize  = width:800 height:60
PlotArea   = left:10 right:10 bottom:30 top:10
TimeAxis   = orientation:horizontal format:yyyy
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period     = from:01/07/2003 till:01/07/2023
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:2004
Colors =
  id:ML  value:rgb(0.5,0.8,0.5)
  id:EL  value:rgb(0.9,0.9,0.3)
  id:ELB value:rgb(0.9,0.7,0.2)
  id:II  value:rgb(0.9,0.5,0.0)
  id:III value:rgb(0.8,0.6,0.6)
  id:IV  value:rgb(0.8,0.6,0.3)
  id:V   value:rgb(0.8,0.5,0.1)
PlotData   =
 bar:Position width:15 color:white align:center
 from:01/07/2003 till:01/07/2004 shift:(1,-4) text:1.
 from:01/07/2004 till:01/07/2005 shift:(2,-4) text:1.
 from:01/07/2005 till:01/07/2006 shift:(1,-4) text:3.
 from:01/07/2006 till:01/07/2007 shift:(2,-4) text:5.
 from:01/07/2007 till:01/07/2008 shift:(1,-4) text:7.
 from:01/07/2008 till:01/07/2009 shift:(1,-4) text:2.
 from:01/07/2009 till:01/07/2010 shift:(1,-4) text:7.
 from:01/07/2010 till:01/07/2011 shift:(1,-4) text:2.
 from:01/07/2011 till:01/07/2012 shift:(1,-4) text:8.
 from:01/07/2012 till:01/07/2013 shift:(1,-4) text:6.
 from:01/07/2013 till:01/07/2014 shift:(1,-4) text:-
 from:01/07/2014 till:01/07/2015 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2015 till:01/07/2016 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2016 till:01/07/2017 shift:(1,-4) text:6.
 from:01/07/2017 till:01/07/2018 shift:(1,-4) text:2.
 from:01/07/2018 till:01/07/2019 shift:(1,-4) text:4.
 from:01/07/2019 till:01/07/2020 shift:(1,-4) text:6.
 from:01/07/2020 till:01/07/2021 shift:(1,-4) text:9.
 from:01/07/2021 till:01/07/2022 shift:(1,-4) text:5.
 from:01/07/2022 till:01/07/2023 shift:(1,-4) text:7.

 from:01/07/2003 till:01/07/2004 color:V   shift:(0,13) text:"V liiga"
 from:01/07/2004 till:01/07/2005 color:IV  shift:(0,13) text:"IV liiga"
 from:01/07/2005 till:01/07/2006 color:III shift:(0,13) text:"III liiga"
 from:01/07/2006 till:01/07/2009 color:EL  shift:(0,13) text:"Esiliiga"
 from:01/07/2009 till:01/07/2011 color:II  shift:(0,13) text:"II liiga"
 from:01/07/2011 till:01/07/2013 color:EL  shift:(0,13) text:"Esiliiga"
 from:01/07/2014 till:01/07/2015 color:IV  shift:(0,13) text:"IV liiga"
 from:01/07/2015 till:01/07/2018 color:ELB shift:(0,13) text:"Esiliiga B"
 from:01/07/2018 till:01/07/2021 color:EL  shift:(0,13) text:"Esiliiga"
 from:01/07/2021 till:01/07/2023 color:ELB shift:(0,13) text:"Esiliiga B"


## Vaata ka
*Eesti jalgpalliklubide loend

## Viited

## Välislingid
*Tartu JK Tammeka U21 EJL-i kodulehel
*Tartu JK Tammeka II (2007–2013) EJL-i kodulehel
Jiang Zemin

**Jiang Zemin** (hiina 江泽民 Jiāng Zémín; 17. august 1926 Yangzhou, Jiangsu provints – 30. november 2022 Shanghai) oli Hiina Rahvavabariigi partei- ja riigitegelane.

Ta tõusis võimule pärast Taevase Rahu väljaku meeleavalduse mahasurumist 1989. aastal. Ta oli Hiina RV tegelik juht 1992–2004. Ta oli Hiina Kommunistliku Partei esimees 1989–2002 ning Hiina RV president 1993–2003. Ta oli ka Hiina RV Kesksõjakomitee esimees 1989–2004.

Tema juhtimise ajal toimus Hiina RV–s kiire majanduskasv ja paranesid suhted lääneriikidega, kuid säilis Kommunistliku Partei range kontroll sisepoliitikas. 1993 võttis ta kasutusele mõiste sotsialistlik turumajandus.

1999 keelustas ta Falun Gongi usuliikumise. Külastas juunis 2002 Tallinna.
Vladimir Borovikovski

**Vladimir Lukitš Borovikovski** (vene keeles Владимир Лукич Боровиковский, ukraina keeles Володимир Лукич Боровиковський; 4. august 1757 Mõrgorod – 18. aprill 1825 Peterburi) oli ukraina päritolu Vene portree- ja ikoonimaalija.

Vladimir Borovikovski, varasema nimega Volodõmõr Borovõk, oli portretist. Tema isa Luka Borovõk oli Ukraina kasakas ja ikoonimaalija. Kuigi kõik neli Luka Borovõki poega teenisid kasakate rügemendis, lahkus Vladimir sealt varakult ja pühendus kunstile.  

Vladimiri ema sõber Vassõl Kapnist valmistas ette eluruume Krementšuki linnas asunud lossis, kus keisrinna Katariina II peatus oma Lõuna-Venemaa ringreisi ajal. Vassõl palus Vladimiril maalida seintele kaks maali, kus oleksid kujutatud Peeter I ja Katariina II seemneid mulda külvamas ja Katariina II kui Minerva. Keisrinnale meeldisid maalid nii väga, et ta kutsus Vladimiri Peterburi elama. 

Alates septembrist 1788 elas kunstnik Peterburis, kus vahetas ka perekonnanime Borovikovskiks, mis kõlas aristokraatlikumalt. Esimesed kümme aastat elas ta luuletaja, arhitekti, muusiku ja kunstiteoreetiku vürst Nikolai Lvovi majas, kes mõjutas väga Borovikovski loomingut. 1791. aastast õppis Johann Baptist Lampi vanema juures. 

Maalis põhiliselt portreid, aga ka miniatuure ja ikoone. Kokku maalis ta üle 500 portreemaali, millest umbes 400 on säilinud tänapäevani. Loonud ka keiserliku perekonna liikmete portreid, kuulsaimad on "Katariina II jalutamas Tsarskoje Selo pargis" (kunstnik sai selle teose eest 1794. aastal Peterburi Kunstide Akadeemia liikmekandidaadiks), suurvürst Konstantin Pavlovitši (1795, sai selle eest akadeemiku tiitli), Paul I (1800) ning tema tütarde Aleksandra ja Jelena portreed. Alates 1802. aastast oli Peterburi Kunstide Akadeemia nõunik. Asutas oma kunstikooli.

## Viited
Viljandi JK Tulevik U21

**Viljandi JK Tulevik II** on Eesti jalgpalliklubi Viljandi JK Tulevik duubelmeeskond, mis mängib II liigas.

2017. hooajal kandis nime Viljandi JK Tulevik U21.

## Statistika ja loendid
### Viljandi JK Tulevik II varasemad liigahooajad

## Välislingid
*Võistkond jalgpall.ee
Q

**Q** (**q**) [kuu] on ladina tähestiku 17. täht.

Eesti tähestikus on q võõrtäht, mida kasutatakse ainult võõrnimede, võõrnimetuletiste ja tsitaatsõnade kirjutamisel.

Võru keeles kirjutatakse q-tähega keelele omast kõrisulghäälikut.
Pasila raudteejaam

**Pasila raudteejaam** (lühend Psl, soome keeles *Pasilan rautatieasema*, rootsi keeles *Böle järnvägsstation*, varem *Fredriksbergs järnvägsstation*) on raudteejaam Helsingis Pasila linnaosas.

Pasila raudteejaam asub 3,5 kilomeetri kaugusel Helsingi pearaudteejaamast. Ta on Helsingist väljuvate rongide esimene peatus.

Kõik lähi- ja kaugliinirongid peatuvad Pasilas. Seetõttu on see Helsingi pearaudteejaama järel peale- ja mahatulijate arvult teine raudteejaam Soomes. Pasila raudteejaama kasutas 2005. aastal umbes 54 300 inimest päevas.

Pasila on üks kahest raudteejaamast Helsingis, mis teenindavad kaugliine. Helsingis on raudteejaamu rohkemgi, aga ülejäänud teenindavad üksnes lähiliine. Pasila jaam rajatigi selleks, et vähendada Helsingi pearaudteejaama koormust. Peamised erinevused nende vahel seisnevad rööpmepaaride arvus (Pasilas 10, Helsingis 19) ja selles, et Pasilas pole võimalik autosid rongile peale ega maha laadida.

Pasila raudteejaam rajati 1862.
FC Lelle

**FC Lelle** on amatöör Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Lelles. 

FC Lelle on tulnud kolm korda Rapla maakonna meistriks ja võitnud viis maakonna karikat, võitnud mitu turniiri, jõudnud Eesti karikavõistlustel 1/8-finaali ja mänginud Eesti meistrivõistlustel kõikides liigades.
## Ajalugu
Jalgpalli mängimise traditsioon Lelles ulatub 1930. aastatesse. 1980. aastate esimesel poolel hakkasid noored tegusad spordihuvilised mehed aktiivsemalt jalgpalliga tegelema. 1980. aastate keskel hakkas tekkima nn klubiline tegevus, mille loomulikuks jätkuks sai hiljem juba MTÜ FC LELLE asutamine. 1990 alguses olid treenerid Aivar Pohlak ja ka Roman Ubakivi, FC Lelle sai FC Flora duubelmeeskonnaks, nii jõuti esiliigassegi.

1990. aastate keskel renoveeris Lelle staadioni FC Flora ja FC Lellest sai kuni 2003. aastani FC Flora meeskondade süsteemi osa. Siit ka põhjus, miks leiame paljude praeguste Eesti koondislaste teenistuslehelt FC Lelle või SK Lelle nime. Nendel nn Flora aastatel omas FC Lelle vägagi tähtsat rolli FC Flora ja kogu Eesti jalgpallipüramiidi ehitamisel.

Vanas heas mõttes "oma küla meeskonnaks" sai FC Lelle jälle 21. sajandi algusaastatel, mil konstruktiivses koostöös FC Floraga leiti võimalus jätkata Lelles amatöörvõistkonnana. 2005. aastal hakkas FC Lelle jälle iseseisvalt Lelles kohalikku jalgpallielu edendama. Uue meeskonna moodustasid koos "vanad kaardiväelased" ja noored, uuemal ajal jalgpallikoolis käinud poisid. See sümbioos, isad-pojad koos ja oma kodukandi nimel ongi tänaseni olnud FC Lelle kui meeskonna vaimne nurgakivi.

2018. aastal sai MTÜ FC Lelle endale renoveeritud klubihoone.

2020. aastal võttis Lelle klubi esimest korda osa Eesti jalgpalli väikestest karikavõistlustest. Esimesest ringist pääseti edasi ilma mänguta. Teises mängus kaotati aste kõrgemal olevale Eston Villale 4:2.

2021 oli Lelle esimest korda Duubliks Raplamaa JK II-le. Esimest korda kui mängiti duubli/põhimeeskonna süsteemis.

2022 läks Lelle üle Vändra JK Vapruse Duubliks millest tuli ka ühine nimi Vändra JK Vaprus II ja FC Lelle ÜM. Sisuliseks jäi klubi endiselt FC Lelleks, lisandusid paar noormängijat.

2023 Mängiti viimane hooaeg Vändra duublina ja uueks hooajaks 2024 enam meeskonda välja ei pandud.

## Statistika ja loendid
### Varasemad liigahooajad

### Eesti jalgpalli karikavõistlused

### Eesti jalgpalli väikesed karikavõistlused

### Praegune meeskond

Seisuga 26.10.2022

## Viited

## Välislingid
*Klubi andmed jalgpall.ee
Korso raudteepeatus

**Korso raudteepeatus** (lühend Krs, soome keeles *Korson rautatieasema*, rootsi keeles *Korso järnvägsstation*) on raudteepeatus Vantaa Korso linnaosas.

Asub Rekola ja Savio raudteepeatuse vahel. Asub umbes 22 km kaugusel Helsingi pearaudteejaamast.

Lähirongid K ja T peatuvad Korsos. T-rong kulgeb ainult ööajal.
Katrin Laur

**Katrin Laur** (neiupõlvenimi **Katrin Poola**; sündinud 29. aprillil 1955 Tartus) on eesti kirjanik, filmirežissöör, õppejõud ja ajakirjanik.

## Elulugu
Ta kasvas üles Tallinnas ja Järvamaal ning õppinud inglise keele süvaõppega Tallinna 7. Keskkoolis, mille lõpetas 1973. aastal. Seejärel pidas mitmesuguseid töökohti, õppis fotograafiat Tallinna 2. Tehnikakoolis ja aasta Moskva Riiklikus Ülikoolis filosoofiat. Aastatel 1977–1982 õppis Moskvas Üleliidulises Riiklikus Kinematograafia Instituudis (VGIK) Sergei Gerassimovi meistriklassis mängufilmi lavastamist ja lõpetas *[[cum laude]]* (diplomifilm “Kolm tundi rongi väljumiseni”). Sügisel pärast VGIKi lõpetamist läks ta koos kolumbialasest abikaasa ja väikese tütrega Lääne-Saksamaale ja palus poliitilist varjupaika, mille ta kahe aasta möödudes ka sai. Elas Münchenis, töötas, õppis Müncheni Ludwig Maximiliani Ülikoolis saksa filoloogiat, tegi vabakutselisena mõned filmid Baieri TVs (1987 “Revolutsioon salongist”, film vene naistest, poliitpagulastest). Aastatel 1986–1994 oli ajakirjanik Raadio Vaba Euroopas, kasutades nime **Tiina Rosenbaum**.

1995. aastal avaldas kirjastus Kunst Katrin Lauri luulekogu "Sõnad".

Alates 1994. aastast elas ta Berliinis ja hakkas taas filme tegema, õppides juurde stsenaariumi kirjutamist ja analüüsi. Elas mõne aasta Šveitsis Zürichis, kus tegi 2002. aastal dokumentaalfilmi pikamaaveoautojuhtidest "Reto Bantli pikk reis".

2000. aastate algusest töötas Laur jälle Eestis. Ta andis Tallinnas seminare filmiüliõpilastele, asutas filmitootmisfirma, tegi kaks ajaloolist dokumentaalfilmi – "Debora Vaarandi aeg" ja "Roots – sada aastat sõda ja muusikat", ja kaks mängufilmi – "Ruudi" ja "Surnuaiavahi tütar". 

Aastatel 2008–2011 oli ta Balti Filmi- ja Meediakoolis stsenaariumikirjutamise dotsent.

Aastatel 2011–2021 oli Kölni Meediakunstiülikoolis (www.khm.de) dramaturgia ja stsenaariumikirjutamise professor.

2012. aastal oli ta *Fulbright visiting scholar* Bostoni Ülikooli (BU) filmikoolis ja inglise kirjanduse osakonnas *creative writing*-programmis.

2022. aastal ilmus Lauri ajalooline romaan "Tunnistaja" kirjastuselt Hea Lugu. 

## Looming
### Filmid
Katrin Laur on teinud dokumentaal- ja mängufilme:
* 2002 "Die lange Reise des Reto Bantli"
* 2003 "Geschlecht: Weiblich"
* 2006 koguperefilm "Ruudi" 
* 2007 dokumentaalfilm "Debora Vaarandi aeg"
* 2011 "Surnuaiavahi tütar" 
* 2011 dokumentaalfilm "Roots - sada aastat sõda ja muusikat"

Koostöös Mart Kivastiku ja Hannu Saloneniga kirjutas Laur stsenaariumi 2009. aastal Soome-Eesti-Iiri-Saksamaa koostöös valminud põnevikule "Vasha" (režissöör Hannu Salonen).

### Raamatud
* "Sõnad" (luulekogu). Tallinn: Kunst 1993. 94 lk.
* "Tunnistaja" (romaan). Tallinn: Hea Lugu 2022. 832 lk.

## Tunnustus

* 2023 Jaan Krossi kirjandusauhind

## Isiklikku
Paloma Krõõt Tupay on Katrin Lauri tütar.

## Viited

## Välislingid
* Katrin Laur EFIS andmebaasis
* https://www.imdb.com/name/nm1360082/?ref_=nv_sr_srsg_0
* https://www.khm.de/lehrende/id.21461.prof-katrin-laur/
* Külli-Riin Tigasson. "Katrin Laur: me mõtleme nõukaaega liiga ohutuks". EPL, 12. märts 2011
* "Katrin Laur: film peab inimesi puudutama". 60+, 7. aprill 2011
Põhja-Haaga raudteepeatus

**Põhja-Haaga raudteepeatus** (lühend Poh, soome keeles *Pohjois-Haagan rautatieasema*, rootsi keeles *Norra Haga järnvägsstation*) on raudteepeatus Helsingis Põhja-Haaga linnaosas.

Põhja-Haagas peatuvad lähirongid I ja P.

Asub Huopalahti ja Kannelmäki raudteepeatuste vahel.

Põhja-Haaga raudteepeatus avati 1975. aastal.
Saunakallio raudteepeatus

**Saunakallio raudteepeatus** (lühend Sau, soome keeles *Saunakallion rautatieasema*, rootsi keeles *Saunakallio järnvägsstation*) on raudteepeatus Järvenpääl.

Asub Helsingi pearaudteejaamast umbes 39 km põhjas.

Lähirongid R ja T peatuvad Saunakallios.
Forselius

**Forselius** (*[[Forssell]], [[Forsell]]*) on perekonnanimi.

## Nime kandjaid
*Johannes Georgii Forselius, Viiburist (rootsi k. Johannes Jöransson Forselius (Forsell)) (surn. 1665), Tallinna Toompea Kaarli koguduse soome-eesti pastor 1659–1665
* Johann Haquinus Forselius  (1607–1684), pedagoog,  vaimulik Eestimaal
*Andreas Forselius (1637–1678), vaimulik Liivimaal
*Johannes Forselius (1640–1665),  õpetlane
*Jonas Forselius (surn. 1652), luteriusu vaimulik, Admiraliteedi ja õukonnapastor Stockholmis
*Elias Forselius (1652–1733), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
* Bengt Gottfried Forselius  (1660? – 1688), pedagoog,  Eesti rahvakooli asutaja
*Johannes Forselius, vaimulik Liivimaal, 1681–1699 Kolga-Jaani Johannese koguduse pastor
* Anders Forselius, jurist ja Svea õuekohtu asjaajaja
*Tomas Forselius (surn. 1730), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
*Jakob Forselius (1691–1758), luteriusu vaimulik Soomes, kirikuõpetaja
*Gustaf Forselius (surn. 1707), luteriusu vaimulik Soomes, kirikuõpetaja
*Anders Forselius (1701–1769), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
*Mikael Forselius (1705–1772), luteriusu vaimulik, pedagoog, kirikuõpetaja
*Lars Forselius (1713–1799), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
*Anders Forselius (1721–1779), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
*Anders Forselius (1722–1772), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
*Johan Forselius  (1729–1796), luteriusu vaimulik Soomes, kirikuõpetaja
*Gustaf Forselius (1752–1814), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
*Isak Forselius (1757–1823), luteriusu vaimulik Soomes, kirikuõpetaja
*Fredrik Forselius (1760–1839), luteriusu vaimulik, kirikuõpetaja
*Gustaf Forselius (1793–1867), luteriusu vaimulik Soomes, kirikuõpetaja
*Carl Victor Gustaf Forselius (1838–1905), Soome majandustegelane, kaubandusnõunik, Soome maapäeva liige

## Vaata ka
*Sigfrid Aronus Forsius (umbes 1550 – 1624), soome ja eesti vaimulik, astronoom, astroloog
*Forsenius: Johannes Forsenius (1660–1705), sõjaväekaplan ja abivaimulik Narvas 1686–1690

## Viited
Tikkurila raudteejaam

**Tikkurila raudteejaam** (lühend Tki, soome keeles *Tikkurilan rautatieasema*, rootsi keeles *Dickursby järnvägsstation*) on raudtee- ja bussijaam Vantaa Tikkurila linnaosas.

Asub umbes 16 km kaugusel Helsingi pearaudteejaamast ja 5 km kaugusel Helsingi Vantaa lennujaamast.

Lähirongid I, K, N, P, T, H, R ja Z peatuvad Tikkurilas.
Järvenpää raudteejaam

**Järvenpää raudteejaam** (lühend Jp, soome keeles *Järvenpään rautatieasema*, rootsi keeles *Träskända järnvägsstation*, km 36+786) on raudteejaam Järvenpääs. Asub umbes 37 km kaugusel Helsingi pearaudteejaamast.

Asub Ainola ja Saunakallio raudteejaama vahel.

Järvenpää raudteejaam avati 1862. aastal.

Lähirongid R, D ja T peatuvad Järvenpääs.

Raudteejaamas asub piletimüük, kohvik ja käimla. Jaama kõrval asub ka taksopeatus.
Raplamaa Rakenduslik Kolledž

**Raplamaa Rakenduslik Kolledž** on kutsekool Rapla maakonnas. Kolledžil on kaks õppekohta: Kehtnas ja Vana-Vigalas. See on Haridus- ja Teadusministeeriumi hallatav riigi kutseõppeasutus.

Kutseharidust saab Kehtnas omandada 1925. aastast, kui asutati Kehtna mõisas Kehtna Kõrgem Tütarlaste Põllutöö ja Majapidamise Kool, mida juhatas Aleksander Arak. Kehtna Sovhoostehnikum oli kunstliku seemenduse jaam ja tehnikumi õppemajand. Alates 2000. aasta jaanuarist kandis kool nimetust Kehtna Majandus- ja Tehnoloogiakool ning 2016. aastast Kehtna Kutsehariduskeskus. 2025. aastal liideti Kehtna Kutsehariduskeskus ning Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskool Raplamaa Rakenduslik Kolledžiks. 

Kooli võimekus on õpetada 500–600 tasemeõppe õppijat ning sama palju täiendus- ja ümberõppijaid. Kehtna õppekoht koosneb neljast lähestikku asuvast hoonest, õppesõiduväljakust ja staadionist koosnev õppekompleks, mis võimaldab iseseisvalt ja koostöös Tallinna spetsialiseerunud koolidega õpetada valdkondi, mis eeldavad avaramaid tingimusi. 

## Erialad

Kehtna Kutsehariduskeskuses toimub õpe järgmistes õppekavarühmades: 
* ehitus,
* info- ja kommunikatsioonitehnoloogia,
* kaevandamine,
* transporditehnika,
* transpordivahendite juhtimine,
* turismi-, toitlustus- ja majutusteenindus.

Kehtna Kutsehariduskeskus on ainus õppeasutus Eestis, kus õpetatakse välja veoauto-, bussi- ja liikurmasinatehnikuid, geodeete, maamõõdutehnikuid, maaparandajaid, vesiehitajaid ning süsteemiadministraatoreid. Sügisest 2015 alustati õpet kaevandamise õppekavarühmas. Koolil on kutseeksamikeskuse õigused ehitus-, IKT-, tehnika- ja toitlustusvaldkonnas. 

## Nimed

*1925 Kehtna Kõrgem Tütarlaste Põllutöö ja Majapidamise Kool
*...
*1944–1946 Kehtna Kodumajandusinstituudi õppemajapidamine
*1947–1948 Kehtna Kodumajandustehnikumi õppemajapidamine
*1948–1958 Eesti Riikliku Kolhoosi Juhtiva Kaadri Ettevalmistamise Kooli õppe-katsemajand
*1958–1961 Kehtna sovhoos
*1961–1966 Kehtna näidissovhoos
*1966–1988 Kehtna Näidissovhoos-tehnikum
*Kehtna Kõrgem Põllumajanduskool
*...

## Pilte

Kehtna Kutsehariduskeskus 003-oppeklass-tehnikamajas-simulaatoriklass.jpg|Simulaatoriklass
Kehtna Kutsehariduskeskus 004-liikurmasinate-labor.jpg|Liikurmasinate labor
Kehtna Kutsehariduskeskus 006-ehituslabor.jpg|Ehituslabor
Kehtna Kutsehariduskeskus 005-kokad.jpg|Köök
Kehtna Kutsehariduskeskus 008-opperestoran-neljapaev.jpg|Õpperestoran
Kehtna Kutsehariduskeskus 009-itk-valdkonna-labor-arvutiklass.jpg|IKT erialade võrgulabor


## Viited


## Välislingid

*Koduleht
Eduard Rudolf Kobert

**Eduard Rudolf Kobert** (3. jaanuar 1854 Bitterfeld – 27. detsember 1918 Rostock) oli saksa meditsiiniajaloolane ja farmakoloog, oli ka Tartu Ülikooli professor.

Kobert lõpetas 1877 Halle ülikooli. Tema lõputöö käsitles tärpentini mõju. Seejärel töötas ta Halles haiglas ja polikliinikus, hiljem Straßburgi ülikoolis füsioloogi Friedrich Goltzi ja farmakoloogi Oswald Schmiedebergi assistendina.

Ta oli 1886–1896 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmakoloogia, dieetika ja meditsiini ajaloo professoriks. Sellest ajast pärinevad tema tööd saponiinide, riitsinuse ja rohelise kärbseseene kohta. Ta pidi ülikoolist lahkuma Tsaari-Venemaa venestamispoliitika tõttu ja läks Saksamaale tagasi.

Tema õpilane Tartus oli Peter Hermann Stillmark, kes tema juhendamisel tehtud doktoritöös avastas lektiinid.

Kobert sai Görbersdorfis (tänapäeval Poolas asuv Sokolowsko) asuva tuberkuloosihaigete sanatooriumi direktoriks. See oli maailma esimene tänapäevane tuberkuloosihaigete ravila, mille 1854 oli asutanud Hermann Brehmer (1826–1889).

1899 määrati ta Rostocki ülikooli farmakoloogia, füsioloogilise keemia ja meditsiini ajaloo professoriks. Sellel kohal töötas ta kuni oma surmani.

Koberti teadustöö käsitleb põhiliselt saponiine ja mitmesuguseid taimseid ja loomseid mürke, sealhulgas tungalterasid ja skopolamiini. Ta kirjutas ka mitu raamatut, millest kõige populaarsem oli "*Historischen Studien aus dem Pharmakologischen Institut der Universität Dorpat*" ("Ajaloolised uurimused Tartu Ülikooli farmakoloogiainstituudis", 5 köidet 1889–96).
G

**G** (**g**) on ladina tähestiku 7. täht ja eesti tähestiku 6. täht.

G võeti kasutusele C variandina 3. sajandil eKr ladina keele vanaladina perioodil, et eristada helilist /g/-häälikut helitust /k/-häälikust, sest mõlemat märgiti C-ga. G loomine omistatakse vabakslastule Spurius Carvilius Rugale, kes rajas esimese erakooli.

Eesti keeles märgitakse G-tähega poolhelilist velaarklusiili. 

Mitmes romaani ja germaani keeles sõltub G hääldus tähe asukohast sõnas.

G-l on väiketähena kaks tüpograafilist varianti:  ja .

## G ja g sümbolina

G tähistab gravitatsioonikonstanti, SI-süsteemis eesliidet "giga-", magnetilise induktsiooni mõõtühikut gaussi, geneetikas guaniini ja muusikas nooti G.

g tähistab grammi ja gravitatsioonikiirendust.

## Vaata ka
*Ğ
*Ĝ
*Ǧ
*Ģ
*Ǥ
Mõisamehed

**Mõisamehed** olid maa-aadli ratsateenistusse kuuluvad sõjamehed hiliskeskaegsel Eesti- ja Liivimaal. Neil oli oluline osa tolleaegsetes sõjalistes konfliktides, sealhulgas Liivi sõjas.

Sõna "mõisamehed" kasutatakse vastena saksakeelsele terminile *Hofleute*, mida kasutasid sõjameeste kohta nii teised kui ka nemad ise. Ajaloolase Andres Adamsoni hinnangul võiks seda tõlkida kui 'hoov-' või 'kodakondsed', mis analoogselt vene sõnaga *дворяне* tähistaks aadlikke (nii *Hof* kui ka *двор* tähendavad hoovi või õue).

Samas pole sõna tähendus nii ühene. Enamasti samastuvad mõisamehed aadli maakaitseväega, kuid nende hulka kuulus ka linnakodanikke ja muid mitteaadlikke, sealhulgas välismaalasi: riigisakslasi, soomlasi, rootslasi, taanlasi jt. Nii võiks Balthasar Russowi kasutatud mõistepaari "saksa ja rootsi mõisamehed" tõlkida erinevalt: esimesi aadlikeks või aadlimaakaitseväelasteks, teisi aga lihtsalt ratsanikeks.

Eesti ajalootraditsioonis on levinud Liivi sõja aegsete Vana-Liivimaa mõisameeste kujutamine müüdavate seiklejate ning palgasõduritena. Seda on tugevdanud rahvuslik ajalookujutus, mis eriti oma algusaegadel vastandus kõigele sakslaslikule ja saksikule. Samas koosnes nende juhtkond ja tuumik Liivimaa maa-aadlist, vähemal määral errulastud ordurüütlitest ning nende meestest. Adamsoni hinnangul oli sel ühiskonnakihil tollastes konfliktides kõige enam kaotada ning nende huvides seepärast hoida alal korda ja stabiilsust.
## Viited

## Kirjandus
* Andres Adamson "Liivimaa mõisamehed Liivi sõja perioodil" *[[Acta Historica Tallinnensia]]*, 2006, 10, 20–47
Mihhail Beznin

**Mihhail Andrejevitš Beznin-Naštšokin** oli Moskva tsaaririigi riigiteenistuja ja opritšnik 16. sajandil, kes pärines Naštšokinite aadlisuguvõsast.

Bezninit on dokumentides esmamainitud 1550. aastal. 1558–1559 määrati ta teenistusse Oka jõe kallast Krimmi khaaniriigi kallaletungi eest kaitsva väesalga esimese vojevoodi juurde. 1559–1560 osales ta reas retkedes Liivi sõja käigus. 1560. aastal osales ta tormijooksus Alūksnele, seejärel siirdus Viljandi alla. 

1563 osales Beznin 1562–1582 aastate Vene-Poola sõjas jessauulina Polotski piiramisel, kus paistis silma sellega, et vojevood Ivan Tšeremisinovi läbirääkimiste ajal Polotski kirjutaja Lukašiga linna alistumistingimuste üle sõitis kannatuse kaotanult nende juurde ja nõudis läbirääkimiste lõpetamist. Väljaastumine oli tõenäoliselt ettekavatsetud ja sel oli Lukašile soovitud mõju. Moskva väed vallutasid kahenädalase piiramise järel 15. veebruaril 1563 strateegiliselt tähtsa Polotski ja pärast seda algasid läbirääkimised Moskva ja Leedu vahel. Pärast Polotski vallutamist saadeti Beznin selle uudisega Novgorodi, Pihkvasse ja Tartusse. Sama aasta suvel võttis Beznin osa läbirääkimistest Leedu suurvürstiriigi saadikutega ning sügisel kuulus Leedu saadiku saatjaskonda.

## Opritšnina
Beznin oli üks esimesi opritšninasse astujaid ning figureeris opritšnikute ridades juba 1565. aasta septembris, kui ta läks koos vürst D. I. Vjazemskiga Moskvast Bolhovi alla. Septembris 1567 oli ta Kaluuga all eelväe teine vojevood, 1568–1569 aga Tuula all väesalga teine vojevood, seejärel taas Kaluuga all. Koos vürst P. I. Barjatinskiga osales Beznin Moskva kindlustuste taastamises pärast nende süütamist Krimmi vägede sõjaretke käigus.

Vene-Liivi sõjas oli Beznin 1571–1572 ametis Narva 1. vojevoodina ning 1573 osales Paide piiramises koos Maljuta Skuratoviga (kus viimane hukkus) ning oli Paide Vene asevalitseja (1574). Samal aastal võitis ta lahingu Tallinna linna all. 

1582. aasta septembris pälvis Beznin duuma-aadliku tiitli ning temast sai Bojaaride duuma täieõiguslik liige. 1582. aastal osales ta sõjaretkel Rootsi vastu väeosa kolmanda vojevoodina, 1584. aastal retkel Kaasani khaaniriigi vastu ning seejärel Krimmi khaaniriigi vägede rünnaku tagasilöömises Oka jõel. 1586. aastal võttis Beznin osa tsaari retkest Novgorodi ja oli seejärel Poolas "suure saatkonna" koosseisus.

## Mungapõli
Pärast Ivan Julma surma 1584. aastal otsustas Beznin hakata mungaks ja siirdus 1586. aastal Jossif-Volokolamski kloostrisse. Seal tõusis ta kiiresti kloostri juhtkonda, kuid kutsus oma reformide ja maksutõstmisega esile talurahvamässu ning kaasmunkade meelepaha ning pidi kloostrist lahkuma. Mungana kirjutas ta ka 1580.–1590. aastate kroonika. 1598. aastal oli ta juba munk Troitse-Sergi kloostris, kus ligikaudu 70-aastaselt kirjutas Boriss Godunovi tsaariks valimisest. Beznini surmaaeg on teadmata.
## Viited
Vitali Vulf

**Vitali Vulf** (vene Виталий Яковлевич Вульф; 23. mai 1930 Bakuu – 13. märts 2011 Moskva) oli Venemaa ajaloolane.

## Välislingid
* http://echo.msk.ru/programs/dithyramb/508821-echo/
Marjina Roštša metroojaam

**Marjina Roštša** (Марьина роща) on üks Moskva metroo 182 jaamast. See avati 19. juunil 2010. Jaam asub Marjina Roštša munitsipaalringkonnas.

## Välislingid
* МАРЬИНА РОЩА
Enda Trubok

**Enda Trubok** (sündinud 21. veebruaril 1961) on eesti õpetaja. Ta töötab Tartu Ülikooli Narva kolledžis eesti keele nooremlektorina.

Ta töötas aastatel 2001–2006 Albu Põhikoolis õpetajana. Oli seejärel Krimmis Aleksandrovkas eesti keele õpetaja.

## Tunnustus

* 2020 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited


## Välislingid
*"Enda Trubok – Albust Krimmi" Eesti Päevaleht, 26. august 2006
*"Krimmis töötanud õpetaja igatseb tagasi" Postimees, 9. september 2007
*ETIS: Enda Trubok
Inge Sørensen

**Inge Sørensen** (pärast abiellumist **Inge Tabur**; 18. juuli 1924 Skovshoved – 9. märts 2011 New Jersey) oli taani ujuja.

Ta võitis 1936. aastal Berliini olümpiamängudel pronksmedali 200 meetri rinnuliujumises. Ta on noorim teadaolev medalivõitja olümpiamängude individuaalalal. Medalit võites oli tema vanus 12 aastat ja 24 päeva.

Aastal 1938 tuli ta samal distantsil ajaga 3.05,4 Euroopa meistriks.

Ta tuli aastatel 1936–1944 üheksa korda Taani meistriks ning Põhjamaade meistriks aastatel 1937 ja 1939. Aastal 1941 läbis ta esimese taani naisena 200 meetrit rinnuli vähem kui kolme minutiga.

Inge Sørensen püstitas 14 Taani rekordit (200, 400 ja 500 meetri rinnuliujumises) ja kolm maailmarekordit: 500 meetri rinnuliujumises ajaga 8.01,9 (1937) ja 7.58,8 (1939) ning 400 meetri rinnuliujumises ajaga 6.16,1 (1939).

Aastal 1946 lõpetas ta Ester Bernersi tantsu- ja spordikooli ning töötas seejärel võimlemise ja ujumise õpetajana. Selle ameti tõttu loeti ta aga elukutseliseks sportlaseks, seega ei lubatud tal enam amatöörina võistelda.

Aastal 1948 abiellus Inge Sørensen insener Janus Taburiga. Alates 1951. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides.

## Välislingid
* 
* Järelehüüe ja pildid lehes Politiken (*taani keeles*)
* Kanne leksikonis (*taani keeles*)
Tormijooks

**Tormijooks** on lahingumanööver, milles võitlejad tungivad lähivõitluseks võimalikult kiiresti vaenlase poole, rabades vastast ootamatusega ja halvates sellega vastase reageerimisvõime.

Tormijooksu all peetakse silmas ka otserünnakut sissepiiratud linnale, kindlusele või muule kaitstud objektile. Tavaliselt võetakse tormijooks ette, kui piiratavad piiramise käigus ei alistu. Enne seda püütakse vähendada piiratavate vastupanu sõjaliste (tulistamine, kaitseehitiste purustamine) või psühholoogiliste meetoditega (propaganda, välisühenduste katkestamine).

Tänapäeval räägitakse tormijooksust ka kujundlikult, kirjeldades inimeste arvukat tungi või pürgimist; näiteks kõneldakse ajakirjanduses tormijooksust ülikoolidele, ühiselamukohtadele või e-maksuametile.

## Ratsaväe tormijooks
Tormijooksu tekitatavat šokiefekti on eriti ära kasutatud ratsaväe taktikas, nii raske- kui ka kergratsaväe puhul ja ka eri ajastutel. Ajaloolane John Keegan on väitnud, et korrektselt valmistunud (kasutades näiteks eri liiki välikindlustusi) väe vastu olid ratsaväe tormijooksud vähese efektiivsusega, sest hobused tõrkusid tihedasse inimmassi kappamast. Ratsaväe tormijooksud õnnestusid kõige paremini siis, kui vastaste üksus oli juba kõikuva moraali või hirmu tõttu laiali lagunemas.

## Märkimisväärsemaid tormijookse

* **[[Klušino lahing]]** (4. juuli 1610) – ligikaudu 6000 Poola ratsanikku (80% neist husaarid) *[[hetman]]* Stanisław Żółkiewski juhtimisel alistas 35 000–40 000-mehelise Moskva tsaaririigi väe.
* **[[Viini lahing]]** (11.–12. september 1683) – Poola kuningas Jan III Sobieski juhtis ligi 18 000 ratsaniku (eesotsas 3000 raskerelvis husaari) tormijooksu ülekaaluka Osmanite väe vastu. See on ühtlasi ajaloo suurim ratsaväe tormijooks.
* **[[Eylau lahing]]** (8. veebruar 1807) – 11 000 Prantsuse ratsaväelast ründasid Joachim Murat' juhtimisel tormijooksuga Vene keisririigi väge, et päästa Napoleoni juhitud armee.
* **[[Waterloo lahing]]** (18. juuni 1815) – kaks brigaadi (umbes 2000 meest) Briti raskeratsaväge ründas välimarssal Henry William Pageti käsul tormijooksuga Prantsuse jala- ja suurtükiväge, algsest edust hoolimata suruti nad lõpuks diviisikindral Édouard Jean Baptiste Milhaud' juhitud Prantsuse kürassiiride vasturünnakuga suurte kaotustega tagasi. Hiljem ründas marssal Ney juhtimisel umbes 5000 Prantsuse ratsaväelast tormijooksuga Briti väge, kuid ei suutnud kokkuvõttes nelinurksetesse lahingurividesse koondunud Briti jalaväge alistada.

## Vaata ka
* Banzai-rünnak
* Inimlaine

## Viited

## Kirjandus
* A'Barrow, Stephen R (2016). Death of a Nation: A New History of Germany. Book Guild Publishing. p. 73. ISBN 9781910508817.
* Overy, Richard (2014). A History of War in 100 Battles. Oxford University Press. p. 58. ISBN 9780199390717.
Tõnu Juul

**Tõnu Juul** (sündinud 21. aprillil 1958 Viljandis) on Eesti arst ja poliitik.

## Haridus
Tõnu Juul on lõpetanud Viljandi 5. Keskkooli 1976, Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna 1981. aastal.

## Töökäik ja tegevus ühingutes
Juul on töötanud Viljandi Haiglas kirurgi ja arst-uroloogina. Ta on SA Viljandi Haigla nõukogu liige.

## Poliitiline tegevus
Tõnu Juul on olnud 1999 Viljandi linnavolikogu esimees, kahel korral volikogu aseesimees. Ta oli VII Riigikogu liige 1991–1994. Ta sai XI Riigikogu liikmeks 11. veebruaril 2008 seoses Meelis Atoneni tagasiastumisega. Ta on Eesti Reformierakonna liige alates 1998.

Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ning sai 883 häält, kuid valituks ei osutunud.

Riigikogu juhatuse otsusega sai Tõnu Juul XII Riigikogu liikmeks alates 2011. aasta 6. aprillist rahandusminister Jürgen Ligi asendusliikmena. Seoses Jürgen Ligi naasmisega Riigikokku lõppesid tema volitused XII Riigikogu asendusliikmena 3. novembril 2014.

## Isiklikku
Tal on neli poega.

## Välislingid
* Lühitutvustus Reformierakonna lehel
* "Arstist riigikogulane lasi ravimifirmal tasuda erialaliidu liikmemaksu" e24.ee, 14. märts 2011
Johan Björkegren

**Johan Björkegren** (sündinud 1965) on Rootsi arstiteadlane, Tartu Ülikooli patoloogilise anatoomia professor.

1989. aastal lõpetas Björkegren Stockholmi majandusülikooli. 1989–1995 õppis ta Karolinska instituudi arstiteaduskonnas. 1998. aastal kaitses ta samas doktoritööd, mille teemaks oli lipoproteiinide ainevahetus südame-veresoonkonna haiguste ja ateroskleroosi puhul. 1998–2001 täiendas Björkegren end järeldoktorantuuris California ülikoolis Gladstone'i kardiovaskulaarhaiguste instituudis San Franciscos.
 
1992. aastast töötab Björkegren Karolinska instituudis. Alates 2003. aastast on ta vanemteadur ja molekulaarmeditsiini dotsent. 2002. aastal asutas ta uurimisrühma, mis tegeleb süsteemsete ateroskleroosi ja südame koronaartõve uuringutega. 

Björkegren on asutanud Rootsis kaks biotehnoloogiaettevõtet: bio-infotehnoloogiafirma Clinical Gene Networks AB ning ternetipõhise DNA automaatanalüüsiga tegelev DNA-Guide Europa AB. Ta kuulub mõlema firma juhatusse. 

2007. aastal alustas Johan Björkegren koostööd Tartu Ülikooli teadlastega. Alates 2010. aasta maist töötab ta Tartu Ülikoolis patoloogilise anatoomia professorina. 

## Välislingid
* Johan Björkegreni profiil suhtlusvõrgustikus LinkedIn
* Tartu Ülikool valis neli professorit ja nimetas emeriitprofessori
* "Inauguratsiooniloengute sarja jätkab Johan Björkegren" Tartu Ülikooli pressiteade, 14. märts 2011
Klarnetikvartett F-duur KV 378=317d

**Klarnetikvartett F-duur KV 378=317d** on Wolfgang Amadeus Mozarti umbes aastal 1779 kirjutatud heliteos klarnetile, viiulile, vioolale ja tšellole. 

Teose osad on: 
*I Allegro moderato 
*II Andante sostenuto e cantabile 
*III Rondo. Allegro

1781. aastal ilmus Viinis Wolfgang Amadeus Mozarti "6 sonaati viiulile ja klaverile". Nende sonaatide hulgas oli ka Sonaat KV 378, mis valmis heliloojal ilmselt paar aastat varem kas Salzburgis või Pariisi reisi ajal. Kogumik sai tolleaegses ajakirjanduses ülikiitva hinnangu: "Oma olemuselt unikaalsed sonaadid, täis uusi ideid ja autori muusikalist geniaalset hinge". Sama teos leidub 1799. aastal kirjastaja Johann André kataloogis aga juba ka klarnetikvartetina. Selgusetu on, kas seade uuele koosseisule tegi Johann André või hoopis Mozart ise. 

Teose puhul on tegu Mozarti kammeransamblistiili küpse näitega, milles leidub juba kogenud kunstniku poeetilisust ja süvenevat tõsidust. Selles ei puudu ka Mozartile omased muusikalised üllatused. Näiteks on esimeses osas tavalise kahe põhiteema asemel kolm teemat ning finaalis on teine episood algse kolmeosalise taktimõõdu asemel ootamatult hoopis neljaosalises taktimõõdus.
Ello-Rahel Karelson

**Ello-Rahel Karelson** (sündinud 6. augustil 1946) on eesti biokeemik, Tartu Ülikooli meditsiinilise biokeemia emeriitdotsent.

1972. aastal lõpetas Karelson Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, asudes tööle TÜ biokeemia kateedri ja sekretoorsete protsesside biokeemia laboratooriumi vanemlaborandina. 1977. aastal lõpetas ta aspirantuuri biokeemias väitekirjaga teemal "Aju N,K-ATP-aasi roll mõnede neurotroopsete ravimite põhilise mõju mehhanismides". 1979–1996 oli Karelson Eesti Biokeemia Seltsi Tartu osakonna sekretär. 1979–89 töötas ta biokeemia kateedris vanemõpetajana, 1989–2009 biokeemia instituudis dotsendina. 1994–1996 oli ta TÜ meditsiinilise biokeemia õppetooli hoidja ning 2004-2009 aastast õppetooli dotsent. 2009. aastal valiti ta emeriitdotsendiks.

Karelson kaitses doktoriväitekirja 19. märtsil 1999 Tartu Ülikoolis teemal "Modulation of adenylate cyclase activity in the rat hippocampus by neuropeptide galanin and its chimeric analogs"; tema juhendaja oli Ülo Langel.

Tema peamised uurimisvaldkonnad on neuropeptiidide ja neuroprotektorite molekulaarsed mehhanismid aju G-valk-vahendatud signaalradade tasandil normaalsel vananemisel ja neurodegeratsiooni puhul. Ta on uurinud ka Alzheimeri tõve molekulaarseid mehhanisme postmortaalse inimaju tasandil.

Karelson on avaldanud enam kui 100 teadustööd, koostanud õpikuid ja õppevahendeid ning juhendanud kaht doktoritööd.

## Stipendiumid
* 2004 Rootsi Dementsiafondi "DemensFonden" stipendiaat Stockholmi Ülikoolis ja Karolinska instituudis
* 2003 Rahvusvahelise Wenner-Gren fondi stipendiaat Stockholmi Ülikoolis
* 2002 Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia stipendiaat Stockholmi Ülikoolis
* 2000 Rootsi Instituudi stipendiaat Stockholmi Ülikoolis
* 1998 Rootsi Instituudi stipendiaat Stockholmi Ülikoolis

## Isiklikku
Tema isa Johannes Paesalu oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, tädi Erna Viitol oli skulptor, vanaonu Johannes Uustal oli Helme Maarja koguduse õpetaja, vend Joel Paesalu on füüsik.

## Viited

## Välislingid
* 
* Tartu Ülikool valis neli professorit ja nimetas emeriitprofessori
Ivo Leito

**Ivo Leito** (sündinud 10. juunil 1972 Saksamaal) on Eesti keemik, Tartu Ülikooli analüütilise keemia professor.

1990–1994 õppis Leito Tartu Ülikoolis keemiat, omandades bakalaureusekraadi *[[cum laude]]*. 1995 pälvis ta keemiamagistri kraadi (taas *cum laude*) ning 1998. aastal sai filosoofiadoktori kraadi füüsikalise ja analüütilise keemia alal. Tema doktoriväitekirja teema oli "Studies of Brønsted Acid-Base Equilibria in Water and Nonaqueous Media" ning väitekiri pälvis *summa cum laude*.

1992–1999 töötas Leito Tartu Ülikooli keemilise füüsika instituudis tehniku, keemiku ja lektorina. 1999–2000 oli ta külalisteadur Kyūshū Ülikooli orgaanilise keemia fundamentaaluuringute instituudis Jaapanis ning 2003 EC-JRC IRMM-is Belgias. 2002–2005 töötas Leito Tartu Ülikooli keemia instituudi katsekoja direktori kohusetäitja ning direktorina. 2005. aastal valiti ta analüütilise keemia professoriks.

## Tunnustus
* 1998 Eesti Vabariigi teaduspreemia keemia ja molekulaarbioloogia alal kollektiivile koosseisus Ilmar Koppel (kollektiivi juht), Peeter Burk, Vahur Mäemets ja Ivo Leito töö "Happelis-aluseliste tasakaalude uurimine gaasifaasis ja lahustes" eest
* 2003 Vabariigi Presidendi kultuurirahastu noore teadlase preemia
* 2014 Tartu Ülikooli aumärk
* 2015 aasta õppejõud
*2025 Tartu Ülikooli suur medal

## Isiklikku
Tema isa oli Toomas Leito ja vend Priit Leito.

## Viited

## Välislingid
* 
* "Silmitsi superhapetega" Horisont, 2/2006
* Analüütilise keemia õppetool - prof. Ivo Leito
Erik Paartalu

**Erik Endel Paartalu** (sündinud 3. mail 1986 Sydneys) on eesti päritolu Austraalia jalgpallur. Tema mängupositsioon on kaitsev poolkaitsja.

2006–08 mängis Paartalu Šotimaa klubis Gretna F.C. Esimesel hooajal võitis Gretna Šotimaa tugevuselt teise divisjoni ja tõusis esimest korda kõrgeimasse divisjoni. Teisel hooajal jäi Gretna Šotimaa kõrgeimas divisjonis Premier League'is 12. kohale ehk viimaseks, läks pankrotti ja likvideeriti.

Aastatel 2010–13 mängis ta Austraalia kõrgliiga klubis Brisbane Roar ja aastatel 2014–16 Melbourne Citys. Ta tuli Brisbane Roariga kahel korral Austraalia kõrgliiga põhihooaja meistriks ja hooajal 2010–11 finaalseeria võitjaks. Hooaja 2010–11 finaalis kohtus Brisbane Roar Central Coast Marinersiga. Brisbane Roar viigistas mängu lisaajal Paartalu väravast 2:2 ning tiitel kindlustati järgnenud penaltiseerias, kus Paartalugi oli täpne. Aastatel 2017–19 mängis ta India kõrgliiga klubis Bengaluru FC, kellega tuli hooajal 2018–19 India meistriks.

Lisaks on Paartalu mänginud Hiina, Tai, Lõuna-Korea ja Katari klubides.

Austraalia jalgpallikoondises pidas ta kaks mängu, mõlemad 2013. aasta Ida-Aasia meistrivõistluste finaalturniiril nelja parema seas. 20. juulil 2013 mängis Austraalia avaringis korraldajate Lõuna-Korea vastu väravateta viiki. Teises voorus, kus Paartalu ei osalenud, kaotas Austraalia Jaapanile 2:3 (poolaeg 0:1). Viimases kohtumises 28. juulil mängis Paartalu taas, kuid Austraalia kaotas ikkagi Hiinale 3:4 (1:1) ja jäi viimaseks, neljandaks.

## Saavutused
### Meeskondlikud
;Gretna
*Scottish Football League First Division: 2006–07
;Brisbane Roar
*A-League'i põhihooaeg: 2010–11, 2011–12
*A-League'i finaalseeria: 2010–11
;Bengaluru FC
*Indian Super League: 2018–19
*Super Cup: 2018

## Välislingid
*Ivar Lepik. "Paartalu liitus Aasia tippklubiga". soccernet.ee, 9. veebruar 2016
*Erik Paartalu tuli Austraalia meistriks
Zhuhai

**Zhuhai** (hiina 珠海 Zhūhǎi; kantoni Zuhoi) on linn Hiinas Guangdongi provintsis.

## Sport
Linnas asub Zhuhai Spordikeskuse staadion.

## Viited
Khalīfah' staadion

**Khalīfah' staadion** on mitmeotstarbeline staadion Kataris Dohas, spordikompleksi Aspire Zone osa. See on Katari jalgpallikoondise kodustaadion.

22. detsembril 2010 peeti staadionil Katari ja Eesti jalgpallikoondiste vaheline sõprusmäng, mis lõppes võõrustajate 2:0 võiduga. Väravad lõid 37. minutil Soria ja 78. minutil Cesar.

Staadionil toimuvad 2019. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused ning 2022. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste mängud.
Mardani staadion

**Mardani staadion** on mitmeotstarbeline staadion Türgis Antalyas. See on jalgpalliklubi Antalyaspor kodustaadion.

Staadionitribüünid mahutavad üle 7000 vaataja.
House of Suns

**"House of Suns"** on walesi päritolu Briti kirjaniku Alastair Reynoldsi ulmeromaan (2008), mis räägib Abigail Gentiani poolt 31 sajandil loodud kloonide liini (*Gentian Line*) saatusest 6 miljonit aastat hiljem.

Campion ja Pruslane on kaks kloonide liini esindajat, kes hilinevad oma liini 32. kokkusaamisele. Teel saavad nad ühelt oma liini kloonilt teate, et neid on rünnatud teise kloonide liini poolt ja suurem osa Genitan liini 999 kloonidest on hukkunud. 

Kogudes kokku üksikud ellujäänud kaaskloonid, asuvad nad vandenõu ja varjatud kloonide liini Hous of Suns tagamaid uurima.
S. Dariuse ja S. Girėnase staadion

**S. Dariuse ja S. Girėnase staadion** on mitmeotstarbeline staadion Kaunases, Leedus. See on FK Kauno Žalgirise ja Leedu jalgpallikoondise kodustaadion.

Staadion on nimetatud lendurite Steponas Dariuse ja Stasys Girėnase järgi, kes üritasid 1933. aastal lennukiga Lituanica lennata vahemaandumisteta New Yorgist Kaunasesse.

## Välislingid
https://www.stadionas.lt/
Partizani staadion

**Partizani staadion** on jalgpalli- ja kergejõustikustaadion Serbias Belgradis. See on jalgpalliklubi FK Partizan kodustaadion.
Windsor Park

**Windsor Park** on jalgpallistaadion Belfastis Põhja-Iirimaal. See on Põhja-Iirimaa jalgpallikoondise ja Linfield FC kodustaadion.
Stožice staadion

**Stožice staadion** on mitmeotstarbeline staadion Ljubljanas Sloveenias. See on Sloveenia jalgpallikoondise ja NK Olimpija Ljubljana kodustaadion.
Tórsvøllur

**Tórsvøllur** on jalgpallistaadion Tórshavnis Fääri saartel. See on Fääri saarte jalgpallikoondise kodustaadion.
Tallinna JS Estonia

**Tallinna JS Estonia** (täisnimi **Tallinna Jalgpalliselts Estonia**) oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses aastail 1930–1944 Tallinnas. Klubi juhatusse kuulusid mitmed endised ja toonased tegevjalgpallurid, kes samal ajal ka klubis mängisid, nende hulgas Eduard Ellmann-Eelma ja Arnold Pihlak.

## Ajalugu

JS Estonia mängis oma esimesed kaks hooaega tollases esiliigas. Pärast esiliiga võitmist 1932. aastal ülendati Estonia kõrgliigasse, kus jäädi oma debüüthooajal Spordi järel teiseks, kusjuures meistriks tulek anti käest hooaja viimase mänguga. Aastail 1934–1939 tuli Estonia viis korda järjest Eesti meistriks. Viimastel ametlikel Eesti meistrivõistlustel 1939–1940 jäädi Tartu PK Olümpia järel teiseks. Klubi likvideeriti 1944. aastal.

### Hooajad

Pos – positsioon, M – mängud, Võ – võidud, Vi – viigid, K – kaotused, Lö – löödud väravad, La – sisselastud väravad, Vv – väravate vahe, P – punktid
## Saavutused
*Eesti meister (5): 1934, 1935, 1936, 1937–1938, 1938–1939

## Viited