Karl Henriksson Horn

**Karl Henriksson Horn** (ka **Carl Henriksson Horn**, soomepäraselt **Kaarle Henrikinpoika Horn**; u 1550 – 16. mai 1601 Burtnieki linnuses Liivimaal) oli Rootsi feldmarssal (1580) ning Eestimaa asehaldur 1576–1578 ja 1600–1601 ning Kankaiste, Võnnu ja Malla pärusomanik. 

Karl Henriksson Horn sündis Henrik Klasson Horni pojana, vend Arvid Horn (enne 1577–1606) oli Rootsi riiginõunik, Soome Pohjanmaa asehaldur, Göran Horn (sünd. 1545 – 1602/hukkus Kircholmi lahingus 1605) oli Rootsi sõjaväelane (ooberst), Koporje linnusepealik (1590), Turu linnusepealik ja Turu lääni asehaldur.

Rootsi ja Moskva tsaaririigi vahelises (1570–1595) Kahekümneviieaastase sõja Tallinna piiramise ajal 1570–1571 oli Karl Horn linnuse alampealik ja juhtis mitut kallaletungi venelastele. Aastal 1572 määrati ta koos Pontus De la Gardiega Tallinna Toompea Suure linnuse ülemaks. 1576 sai ta Eestimaa kuberneriks (1576–1578) ja 1577, kui venelased piirasid Tallinna, oli ta koos isaga linna kaitseväe ülem. 

1580. aastal valiti ta Pontus De la Gardie sõjanõunikuks ja ülendati feldmarssaliks. 1581 võttis ta osa Rakvere piiramisest ning vallutas Koluvere, Vigala, Haapsalu ja Lihula linnuse koos kogu Läänemaaga. Rootsi alla minekuga sai Haapsalu, Haapsalu linnuselääni keskuseks ja linnuselääni juhtis kuninga asehaldur Karl Henriksson Horn. 

1582. aastal määrati ta Narva asehalduriks ning ta võttis osa ka Pontus De la Gardie sõjakäigust Ingerimaale. 

Aastal 1583 osales ta Pljussa vaherahu sõlmimisel Moskva tsaaririigiga ja määrati pärast seda Soome Turu asehalduriks. 1588 asus ta Narva ja Ivangorodi asehalduriks. Venelaste sõjakäigu ajal oli ta sunnitud loobuma Jamburgist, Koporjest ja Jaanilinnast. Kuningas Johan III lasi Horni ja tema kaks venda vangistada ja ta mõisteti surma. Alles hukkamiskohal muudeti surmanuhtlus prints Sigismundi ja hertsog Karli palvel vangistuseks. Vangist vabanes ta alles pärast kuninga surma. Ta osales Sigismundi ja Karli vahelises võitluses ning tuli tagasi Eestimaale, kus elas oma mõisates Läänemaal. 

Aastal 1600 määrati ta uuesti Eestimaa asehalduriks (1600–1601) ning kui hertsog Karl sama aasta sügisel alanud Poola-Rootsi sõja  (1600–1611) tõttu Liivimaale saabus, võttis Horn osa Pärnu vallutamisest. Aastal 1601 vallutas ta Piebalga linnuse, kuid langes samal aastal Burtnieki linnuses võitluses poolakate vastu. 

Karl Horn on koos abikaasa Agnesega (sündinud von Delwig) maetud Tallinna toomkirikusse.

## Perekond
Karl Horn abiellus Agnes von Delwigiga (maetud 1611), kes oli Harjumaa meeskohtuniku, Tuhala ja Rõngu mõisniku Ewert von Delwigi ning Valgu mõisast pärit Magdalena Fahrensbachi tütar. Agnese isa hukkus 2. juunil 1560 Kose-Uuemõisa mõisa lähedal Saula sillal toimunud lahingus venelaste vastu.
Karl Horni ja Agnes von Delwigi abielust sündisid:
*Henrik Horn (1578–1618), Rootsi riigitegelane ja diplomaat, Võnnu mõisaomanik;
*Klas Horn (1583–1632), Rootsi riiginõunik ja õuemarssal, Stockholmi asehaldur;
*Evert Horn (1585–1615), Rootsi feldmarssal, Alūksne vabahärra Gustaf Horni isa;
*Krahv Gustaf Horn (1592–1657), Rootsi riigimarssal, Pori krahv, Liivimaa kindralkuberner, Malla mõisaomanik;
*Elin (Helena) Horn (surnud 1656 Tallinnas), abiellus Härgla ja Massu mõisniku, Pärnu ja Haapsalu asehalduri Hans Maydelliga (surn.1623). Hiljem abiellus sõjanõuniku, Eestimaa ja Ingeri kindralkomissari, vabahärra Otto von Yxkull-Gyllenbandiga (maetud 1653 Tallinnas);
*tütar, abiellus Taebla mõisniku Tõnnies Maydelliga (1590–1604) (Tönnes Maydelli poeg) ja hiljem Pürksi (*Pürkel*) mõisast pärit Wolmar von Ungerniga. 

## Viited