open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Renāte Blumberga

**Renāte Blumberga** (sündinud 26. veebruaril 1971) on liivi päritolu Läti ajaloolane, etnoloog ja kultuuriloolane, kes keskendub liivi keele, liivlaste ajaloo ja kultuuri uurimisele ja tutvustamisele.

Ta on õppinud läänemeresoome keeli Läti Ülikoolis ja Helsingi Ülikoolis. 
1993. aastal lõpetas ta Läti Ülikooli ajaloo- ja filosoofiateaduskonna bakalaureuseõppe, 1997. aastal sai sealsamas magistrikraadi tööga "Dzīvesstāsts – etniskās identitātes pētījuma avots" ("Elulugu – etnilise identiteedi uurimise allikas"). Seppo Suhoneni toel sai ta stipendiumi Helsingi Ülikoolis soome keele oskuste täiendamiseks (1998–1999). Aastail 1998–2001 oli ta Läti Ülikooli ajaloo õppekava doktorant, 2002. aastal kaitses ta doktoriväitekirja Soome arhiivides leiduvate liivi etnograafiliste materjalide teemal ("Etnogrāfiskie materiāli par lībiešiem Somijas avotu krātuvēs").

Ta on töötanud Läti Ülikooli ajaloo instituudis (2004–2010). 

Ta on vanemteadur Läti Ülikooli liivi instituudis, mis asutati 21. septembril 2018.

Monograafia "Lībieši dokumentos un vēstulēs: Somijas zinātnieku ekspedīcijas pie lībiešiem" ("Liivlased dokumentides ja kirjades: Soome teadlaste ekspeditsioonid liivlaste juurde", 2006) eest pälvis Renāte Blumberga Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia Läti ergutuspreemia.

Ta on üks koguteose "Liivlased: ajalugu, keel ja kultuur" (Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2011) koostajatest ja toimetajatest koos Tapio Mäkeläineni ja Karl Pajusaluga.

## Tunnustus
* 2013: Balti Assamblee teaduspreemia

## Viited
Radosław Jedynak

**Radosław Jedynak** (sündinud 9. juunil 1982 Varssavis) on poola malefunktsionäär ja maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2006).

Jedynak jagas 1994. aastal Szegedis noorte maailmameistrivõistlustel koos tulevase FIDE maailmameistri Ruslan Ponomarjoviga 3.–4. kohta. Aastatel 1999–2005 mängis Jedynak seoses õpingutega ülikoolis turniiridel harvemini. 2002. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. 2005. aastal lõpetas ta Varssavi ülikooli politoloogia teaduskonna. Samal aastal naasis aktiivsesse võistlusmalesse. Suurmeistriks sai ta 24-aastaselt 2006. aastal.

Jedynak tegutseb ka malefunktsionäärina. Ta on 2018. aastast Poola Maleföderatsiooni president. Ühtlasi on ta valitud FIDE täitevkomitee liikmeks. 

## Välislingid
*Radosław Jedynak FIDE andmebaasis
Jacek Gdański

**Jacek Gdański** (sündinud 30. novembril 1970 Szczecinekis Lääne-Pomorze vojevoodkonnas) on poola maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1997). 

Gdański võitis 1986. aastal Euroopa juunioride meistrivõistlustel pronksmedali ja 1989. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 1988. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. 

1992. aastal tuli Gdański Poola malemeistriks. Suurmeistriks sai ta 27-aastaselt 1997. aastal. 

2001. aastal pääses Gdański mängima Moskvas peetud FIDE MM-turniirile nokautsüsteemis (128 osavõtjat), kus kaotas avaringis Vadim Zvjagintsevile.

Gdański on mänginud Poola võistkonna koosseisus kolmel maleolümpial (1990–1994).

Tema vend Przemysław Gdański on pankur ja maletegelane.

## Välislingid
*
*Jacek Gdański FIDE andmebaasis
Nelson Teich

**Nelson Luiz Sperle Teich** (sündinud 24. juulil 1957 Rio de Janeiros) on Brasiilia arst-onkoloog ja poliitik. Ta oli 16. aprillist 2020 kuni 15. maini 2020 Brasiilia tervishoiuminister.

Ta sündis aastal 1957 Rio de Janeiros. Ta omandas meditsiinikraadi Rio de Janeiro Riiklikust Ülikoolist (*Universidade do Estado do Rio de Janeiro*). Ta oli residentuuris *Hospital de Ipanema* 's (lõpetas 1987) ja onkoloogia kliinikus *Instituto Nacional de Câncer* 'is (lõpetas 1990). Ta lõpetas veel aastal 1998 Rio de Janeiro Föderaalse Ülikooli (*Universidade Federal do Rio de Janeiro*) haldusteaduste magistriõppe tervishoiu halduses. Aastal 2006 lõpetas ta ka **Brasiilia kapitaliturgude instituudi** (*Instituto Brasileiro de Mercado de Capitais*) MBA kraadiga.

Ta nimetati 16. aprillil 2020 pärast Luiz Henrique Mandetta tagasiastumist Brasiilia tervishoiuministriks. 17. aprillil 2020 vannutati ta ametisse, ta oli ametis 15. maini 2020.
Jakiv Smoli

**Jakiv Smoli** (ukraina keeles Яків Васильович Смолій, sündinud 1. veebruaril 1961 Ternopili oblastis) on Ukraina majandustegelane.
Oca piiskopkond

**Oca piiskopkond** (Diocesis Aucensis) on endine katoliku kiriku piiskopkond Põhja-Hispaanias.

## Oca titulaarpiiskopid alates 1969
*11. detsember 1969 – 11. detsember 1970 Daniel Llorente y Federico (endine Segovia piiskop)
*26. aprill 1972 – 12. detsember 1974 Hernando Rojas Ramírez (sai Espinali, hiljem Neiva piiskopiks)
*5. detsember 1975 – 26. märts 1992 Theodor Hubrich
*20. mai 1992 – 3. juuni 1997 Jorge Mario Bergoglio (hiljem Buenos Airese peapiiskop, alates 2013 paavst **Franciscus**)
*13. detsember 1997 – Mieczysław Cisło
Rakvere kirikuaed

**Rakvere kirikaed** on endine kalmistu (kirikaed) Rakvere kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Rakvere linnas Lääne-Viru maakonnas.

Kalmistu võeti arvatavasti kasutusele 15. sajandi algul seoses keskaegse kiriku ehitamisega. Ehkki kirik peaaegu hävis 16. sajandi Liivi sõdades, maeti sinna arvatavasti ikka edasi. Kirik ehitati uuesti üles 17. sajandi lõpus. Arvatavasti on sinna maetud ka 1695.–1697. aasta näljaohvreid ja 1711. aasta katkuohvreid.

Kalmistu ümbritses kirikut, selle geomeetriline kese paiknes kirikust kagu. Kalmistu oli piiratud kivimüüriga, 1683. aasta kaardi järgi oli kirikaia pindala (müüri sisekülgedelt mõõdetuna) umbes 0,55 hektarit.

Kirikaiale matmine lõpetati pärast 1773. aastat, pärast seda lammutati ka kalmistumüür. Uued kalmistud rajati 18. sajandi lõpus Rakvere kihelkonna maa- ja linnaelanikele koos, kuid eraldi nii eestlaste (Rakvere vana eesti kalmistu) kui ka sakslaste jaoks (Rakvere vana saksa kalmistu).

18. sajandi lõpust on kirikaia ala osaliselt kasutatud laadaplatsina, kiriku edelanurka ehitati kirikumõisa majandushoone (hobusetall, vankrikuur ja ait; praegu Pikk 19/1) ja aastatel 1901–1902 kirikumõisa uus peahoone (praegu Pikk 19/2). Ka kirikust põhja poole olevale kalmistualale on hiljem ehitatud uusi maju, kuid mitte kiriku vahetusse lähedusse, vaid rohkem kalmistu põhjaserva.

Kirikaed pole eraldi kultuurimälestis, kuid asub Rakvere vanalinna muinsuskaitsealal.

## Vaata ka
*Rakvere Kolmainu kirik

## Viited

## Välislingid
*Tiina Tuulik. "Üks Eesti ajalooline kalmistu täna – Rakvere linnakalmistu". Mäetagused 55/ 2013
Ramo Teder

**Ramo Teder** (sündinud 15. septembril 1970 Viljandis) on eesti kunstnik ja muusik (multiinstrumentalist). 

Muusikuna on ta teinud soolokarjääri, kasutades esinejanime Pastacas, kuid mängib ka koos Marko Veissoniga ansamblis Puuluup ning Mari Kalkuni ja Tuulikki Bartosikiga trios Upa-upa ubinakõnõ.

## Haridus
Ta on lõpetanud Viljandi Muusikakooli flöödi erialal ja 1998. aastal Eesti Kunstiakadeemia maalikunsti erialal.

## Kunstnikuna
Tederi töid on eksponeeritud mitmes riigis Soomest Jaapanini. Kujutava kunstnikuna on ta illustreerinud raamatuid, korraldanud näitusi, kujundanud CD-sid, teinud seinamaale.

## Muusikuna
1999. aasta suvest kuni 2001. aastani osales ta ansamblis Kismabande.

### Pastacas

Teder alustas Pastaca nime all muusikategevust 1997. aastal.

Koos jaapani ansambliga Tenniscoats 2013. aastal valminud album "Yäki-Läki" võitis 2014. aasta Eesti Muusikaauhinna kategoorias "Aasta albumikujundus".

### Puuluup

### Upa-upa ubinakõnõ

## Tunnustus
* 2025 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Ramo Teder elab Edela-Soomes Teijo külas, kus tal on omanimeline stuudio-galerii. Tema elukaaslane on Triin Suvi, neil on ühine tütar Ida Elina (sünd. 2018). 

Varem oli Ramo Teder abielus Soome graafikakunstniku Piia Lehti-Tederiga (1973–2017), kellega tal on kaks tütart: Pihla Alina (sünd. 2001) ning Etioopiast adopteeritud Tilda Alemitu (sünd. 2008).

## Viited

## Välislingid

* "About Ramo Teder". Cargocollective.com
Mirnõi polaarjaam

**Mirnõi polaarjaam** ( 'rahumeelne') on Venemaa (endise Nõukogude Liidu) esimene Antarktika uurimisjaam, mis asub Kuninganna Mary maal Antarktika rannikul Davise mere ääres.

Jaama haldab Arktika ja Antarktika Uurimisinstituut ja see sai enda nime abilaeva Mirnõi auks, mille kapten Mihhail Lazarev oli kaasas Venemaa esimesel Antarktika ekspeditsioonil, mille eesotsas oli Fabian Gottlieb von Bellingshausen laevaga Vostok.

## Eesmärk ja hooned
Jaama avas 13. veebruaril 1956 esimene Nõukogude Antarktika ekspeditsioon. Algselt kasutati seda 1400 kilomeetri kaugusel rannikust asuva Vostoki polaarjaama baasina, tänapäeval teenib seda funktsiooni Progressi polaarjaam. Suvel majutab Mirnõi oma 30 hoones kuni 169–200 inimest, talvel umbes 40–50 teadlast ja tehnikut. Keskmine temperatuur on asukohas −11 °C ja enam kui 200 päeval aastas on tuul tugevam kui 15 m/s, lisaks esinevad kohati tsüklonid.

Peamised uurimisvaldkonnad on glatsioloogia, seismoloogia, meteoroloogia, virmaliste vaatlus, kosmilise kiirguse uurimine ja merebioloogia.

## Ajaloomälestised

2 kilomeetrit jaamast lõunas seisab metallist steel koos mälestustahvliga. See püstitati kelgule maismaatranspordi marsruudil Mirnõi rannikujaama ja Vostoki sisemaajaama vahel. Sellega mälestatakse Anatoli Štšeglovit, autojuht-mehaanikut, kes suri tööülesannete täitmise ajal. Pärast Venemaa ettepanekul Antarktika lepingu nõuandekoosolekule on see nimetatud ajaloomälestiseks (HSM 8). Muud sarnaselt nimetatud ajaloolised kohad Mirnõi läheduses on Ivan Hmara kivi (HSM 7) ja Buromski saare kalmistu (HSM 9), mõlemad Buromski saarel 2.7 kilomeetrit jaamast põhja pool.

## Kliima
Mirny jaamas on polaarne kliima, kus kõik kuud on alla 0 °C. Ehkki seda mõjutab tugevalt Antarktika keskel asuv liustik, on sellel siiski tugev mereline mõju kliimale, mis tähendab, et seal sajab iga aasta palju lund. Suved on aga päikesepaistelised ja kuivad, peegeldades vahemerelise kliima sademete mustrit, vaatamata selle laiuskraadidele ja külmadele temperatuuridele. Suvel on seal soojemad temperatuurid – 2 °C keskmiselt, kusjuures talved on stabiilselt umbes –15 °C juures.

## Viited
Volodõmõr Vjatrovõtš

**Volodõmõr Vjatrovõtš** (ukraina keeles Володи́мир В'ятро́вич, sündinud 7. juulil 1977 Lvivis) on Ukraina ajaloolane ja poliitik.
Maarjamäe kettagolfipark

**Maarjamäe kettagolfipark** on avalik kettagolfiväljak Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Purde 31b, umbes 10 min kaugusel Tallinna kesklinnast.

Park loodi 2015. aastal Ervin Kauri disaini järgi. Pargi ala on peamiselt tasane ning hõredalt puudega kaetud. Raskusaste on hinnatud kui „Soovitatav algajatele“. Väljaku kasutamine on tasuta.

Lähimad teised kettagolfipargid on Viimsi DiscGolfPark Lubja külas (18 rada)), Coolbet Järve Discgolfipark (18 rada)), Kurna DiscGolfPark Kurna külas (18 rada)) ja Discland aadressil Paldiski mnt 124B, Tallinn (18 rada)).

## Rajad
Väljakul on kokku 10 rada. Radade kogupikkus on 662 meetrit ning kogu ettenähtud visete arv 30.

## Pildid

Pirita disc golf 1.jpg
Pirita disc golf 2.jpg
Pirita disc golf 3.jpg
Pirita disc golf 4.jpg
Pirita disc golf 5.jpg
Pirita disc golf 6.jpg
Pirita disc golf 7.jpg
Pirita disc golf 8.jpg
Pirita disc golf 9.jpg
Pirita disc golf 10.jpg


## Viited
Malepartii Vossi palees Berliinis

**"Malepartii Vossi palees Berliinis"** on saksa maalikunstniku Johann Erdmann Hummeli (1769–1852) maal, millel on jäädvustatud saksa valgustusaja hilisperioodi väljapaistvaid tegelasi Saksamaa esimese maleklubi, Berliinis asunud Schadowi maleklubi ruumides.

Maal kuulub Museumsinselis asuva Berliini riikliku muuseumi Vana Rahvusgalerii kogusse.

Maalil on kujutatud stseen Schadowi maleklubi igapäevaelust. Pildil on kujutatud järgmisi ajaloolisi isikuid (vasakult paremale): arhitekt Hans Christian Genelli (1763–1823), arheoloog Aloys Hirt (1759–1837), Preisimaa kuninga Friedrich Wilhelm II poeg krahv Gustav Adolf Wilhelm von Ingenheim (1789–1855), maali autor Johann Erdmann Hummel (seisab akna juures), kunstnik Friedrich Bury (1763–1826) ja krahv Friedrich Wilhelm Graf von Brandenburg (1792–1850). 
  
## Viited

## Välislingid
*Erster Schachklub Deutschlands: Ausstellung in Berlin. de.chessbase.com, 10. jaanuar 2003
Ignatius Leong

**Ignatius Leong** (sündinud 1956) on Singapuri maletegelane, rahvusvaheline arbiiter (1979), FIDE vanemtreener (2004). 

Leong on Aasia juhtivaid maletegelasi. Ta on olnud Singapuri Maleföderatsiooni president, ASEAN-i Male Konföderatsiooni president, FIDE peasekretär ja FIDE arengukomisjoni esimees. Ta on saanud esimesena Aasia maletreeneritest FIDE vanemtreeneri ja võistluskorraldajatest rahvusvahelise organisaatori (1995) nimetuse. 

23-aastaselt sai Leong FIDE-lt rahvusvahelise arbiitri nimetuse. Ta on olnud peakohtunik maleolümpial (2008), tiitlipretendentide matšil (2009),  pretendentide turniiril (2011), maailma karikaturniiril (2013), naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2007) ja muudel turniiridel. 

Leong on olnud Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) egiidi all tegutseva noormaletajate koolitusega tegeleva ASEAN-i Maleakadeemia direktor.

## Välislingid
*Ignatius Leong FIDE andmebaasis
Lajos Asztalos

**Lajos Asztalos** (29. juuli 1889 Pécs – 1. november 1956 Budapest) oli ungari maletaja, malefunktsionäär, malekohtunik ja maleliteraat, rahvusvaheline meister (1950), rahvusvaheline arbiiter (1951). 

Asztalos võitis 1913. aastal meistriturniiri Debrecenis, edestades Richard Rétit. Pärast esimest maailmasõda asus elama Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriiki. Jugoslaavia võistkonna koosseisus osales ta kahel ametlikul (1927, 1931) ja kahel mitteametlikul maleolümpial (1926, 1936). 1926. aastal Budapestis mitteametlikul maleolümpial tuli Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriik Ungari järel teiseks ning 1931. aastal maleolümpial Prahas tuli Jugoslaavia neljandaks (mõlemal korral Asztalos mängis teisel laual). 1942. aastal naasis ta kodumaale, kus mängis turniiridel kuni 1948. aastani. 

Kui Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) 1950. aastal võttis kasutusele rahvusvahelise meistri nimetuse, oli Asztalos üks neist, kes sai elle nimetuse kohe samal aastal. 

Asztalos tegutses ka malefunktsionääri, kohtuniku ja maleliteraadina. Ta oli aastatel 1947–1953 Ungari Maleföderatsiooni asepresident ja 1953–1955 president. Ta oli ka FIDE malefunktsionäär – olnud FIDE kvalifikatsioonikomisjoni sekretär. Tema ilmunud raamatu "A sakkjáték elemei" 'Malemängu elemendid' (kaasautor Jenő Bán, esmatrükk 1949) kaheksas väljaanne ilmus 2005. aastal. 

## Välislingid
*
Kaupo Rosin

**Kaupo Rosin** (sündinud 31. augustil 1977) on Eesti luureametnik ja endine sõjaväelane, auastmelt kolonel, kes on alates 2022. aasta novembrist Välisluureameti peadirektor.

Alates 24. märtsist 2012 kuni 10. juulini 2018 oli Rosin sõjaväeluurega tegeleva Kaitseväe luurekeskuse ülem. Aastatel 2018–2022 oli ta NATO peakorteri luure- ja julgeolekudivisjoni analüüsiüksuse asedirektor. 1. augustist kuni 1. novembrini 2022 oli ta Küberväejuhatuse ülem.

## Haridus
* Riigikaitse Akadeemia
* Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused
* Bundeswehri Ülikool Münchenis, majandus- ja organisatsiooniteaduste magister
* Bundeswehri Juhtimisakadeemia, Saksa rahvuslik kindralstaabikursus

## Teenistuskäik

## Auastmed

## Tunnustus
### Teenetemärgid
* Brandenburgi liidumaa medal Oderi jõe üleujutuse tagajärgede likvideerimise eest
* Politsei- ja Piirivalveameti teenetemärk
* Rahvusvahelistes sõjalistes operatsioonides osalenu medal
* Teabeameti teenetemedal
* Kaitseväe Peastaabi teeneterist
* Kaitseministeeriumi kuldrinnamärk
* Kotkaristi III klassi teenetemärk (2015)
* Leedu sõjaväeluure teeneterist
* Soome kaitseväe teenetemedal
* Kaitseväe pikaajalise teenistuse medal
* Kaitseministeeriumi II klassi teeneterist
* Välisministeeriumi hõbemärk
* Gruusia kaitseväe teenetemedal "Kindral Mazniashvili"
* NATO Meritorious Service Medal 
* 2022 – Kaitseväe teenetemärk kaitsealaste teenete eest

## Isiklikku
Abielus Tuulika Sooväli-Rosinaga ja neil on kaks last.

## Viited

## Välislingid
* Aaron Mehta. "Interview: Col. Kaupo Rosin, Estonia’s military intelligence chief". DefenseNews, 26. november 2017
* Toomas Sildam. "Sõjaväeluure juht kolonel Rosin: öökullid võivad mitmekesi lennata". ERR, 6. märts 2018
László Szabó (poliitik)

**László Szabó** (sündinud 16. veebruaril 1970 Budapestis) on Ungari poliitik ja spordifunktsionäär.

Szabó on lõpetanud 1994. aastal Budapesti Tehnikaülikooli transpordi masinaehituse teaduskonna ja 1996. aastal Budapestis asuva Riigijuhtimise Kõrgkooli. 

Ta töötas aastatel 1999–2002 Ungari Spordi ja Noorsoo Ministeeriumi alalise sekretäri asetäitjana. 2002. aastal oli Szabó Budapesti linnapeaks kandideeriva Pál Schmitti valimiskampaania staabi juht. 2006. aastal oli ta parlamendivalimistel erakonna Fidesz – Ungari Kodanike Ühendus valimiskampaania meeskonnas.

Szabó oli aastatel 2015–2019 Ungari Paraolümpiakomitee president ja on alates 2019. aastast Ungari Maleföderatsiooni president.
  
## Välislingid
*László Szabó FIDE andmebaasis
Mõronivka

**Mõronivka** (ukraina Миронівка, vene Мироновка) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Mõronivka rajooni halduskeskus. Mõronivka asub Kiievist umbes 93 km lõunas.

Mõronivka sai alevi staatuse 1938. aastal ja linnaõigused 1968. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mõronivka elanikest ukrainlasi 95,33%, venelasi 3,65%, valgevenelasi 0,35% ja armeenlasi 0,18%.

## Viited
Sándor Szerényi

**Sándor Szerényi** (29. september 1905 Budapest – 13. märts 2007 Budapest) oli ungari malefunktsionäär. Ta elas 101-aastaseks. 

Szerényi oli 1920. aastatel Ungaris illegaalsel parteitööl, mille eest istus aastatel 1927–1929 vangis. Pärast vabanemist suundus Nõukogude Liitu, kus aga arreteeriti 1932. aastal valesüüdistuse alusel ja mõisteti surma, kuid surmaotsus asendati kümneaastase sunnitööga. Pärast vabanemist ei lastud teda kodumaale, sest Ungari oli Nõukogude Liiduga sõjajalal, vaid saadeti asumisele Gruusiasse. Sealt põgenes ta 1946. aastal ja jõudis lõpuks Ungarisse. Oli partei- ja ühiskondlikul tööl. Aastatel 1959–1966 oli ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee ja 1970–1989 Keskrevisjonikomisjoni liige.

Aastatel 1960–1989 oli Szerényi Ungari Maleföderatsiooni president. Tema sõbralikud suhted parteijuht János Kádáriga (pärast 1956. aastat oli Szerényi Kádári sagedane mängupartner males), kes ka ise oli lühikest aega 1955. aastal maleföderatsiooni juht, mõjutasid oluliselt male arengut Ungaris. 

## Tunnustus
*1989 – FIDE auliige

## Välislingid
*Foto. János Kádár õnnitleb Sándor Szerényid tema 80. sünnipäeva puhul. archivum.mtva.hu, 27. september 1985
Géza Maróczy

**Géza Maróczy** (3. märts 1870 Szeged – 29. mai 1951 Budapest) oli ungari maletaja ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1950). 

Maróczy hakkas maletama 15-aastaselt. Meistritaseme saavutas 1895. aastal Hastingsi kõrvalturniiril. Ta tuli ainu- või kaasvõitjaks mitmel turniiril, sealhulgas Monte Carlos (1902) ja Viinis (1908). Aprillis 1906 kohtus Maróczy New Yorgis valitseva maailmameistri Emanuel Laskeriga. Saavutati kokkulepe MM-tiitlimatši pidamise osas auhinnafondiga 2000 USA dollarit. Mõlemad osalised pidid tagatisena deponeerima 500 dollarit. Lasker tegi seda, Maróczy mitte ja matš jäigi pidamata.

Pärast esimest maailmasõda oli Maróczy parim saavutus esikoha jagamine 1923. aastal Karlsbadi turniiril (koos Aleksandr Alehhini ja Efim Bogoljubowiga). 

Maróczy osales Ungari võistkonna koosseisus kolmel ametlikul maleolümpial (1927, 1930, 1933) ja ühel mitteametlikul maleolümpial (1936). Kõigil kordadel mängis ta võistkonna esimesel laual. Ungari tuli 1927. aastal esimeseks, 1930. aastal teiseks ja 1933. aastal viiendaks. 1936. aastal mitteametlikul maleolümpial Münchenis tuli Ungari esimeseks (66-aastane Maróczy mängis esimest lauda).

Maróczy oli naiste maailmameistri Vera Menchiku juhendajaid. 1935. aastal oli ta kohtunikuks MM-tiitlimatšil Aleksandr Alehhini ja Max Euwe vahel. Avaldanud üle kümne malealase raamatu.

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, nende seas ka 80-aastasele Maróczyle.

## Välislingid
*
*Geza Maroczy / Robert Rollans vs Viktor Korchnoi. chessgames.com, 23. juuni 2016
*Nearly a challenger. en.chessbase.com, 4. märts 2020
Malemäng

"**Malemäng**" on ameerika maalikunstniku John Singer Sargenti (1856–1925) maal, millel on jäädvustatud idamaises koloriidis oja kaldal lesivaid maleharrastajaid.

Maal asub New Yorgi Harvardi klubis. Maali hinnatakse 12,5 miljonile USA dollarile.

Sargent oli kirglik maletaja. Oma reisidel oli tal alati kaasas malekomplekt. Maali "Malemäng" lõi Sargent 1907. aastal ühel suvereisil Põhja-Itaalias Valle d'Aosta piirkonnas. Rekvisiidid ja idamaised kostüümid oli tal Londonist kaasa võetud. Kunstiteadlased on kindlaks teinud, et maalil kujutatud mees oli Sargenti lakei Nicola d'Inverno. Maalil kujutatud naise osas kindlat seisukohta ei ole. On arvatud, et see võis olla kunstniku üks õe- või vennatütardest.

Samasse perioodi (u 1907) kuulub Sargenti veel teinegi malemängijaid kujutav maal "Magus jõudeolek".
 
## Viited
Utena rajoon

**Utena rajoon** (leedu *Utenos rajono savivaldybė*) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Utena maakonna aladel.

Rajooni pindala on 1229 km². 2020. aasta seisuga elas seal 37 179 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on aastast 1984. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Daugailiai, Kuktiškėse, Leliūnai, Saldutiškise, Sudeikiai, Tauragnai, Užpaliai, Utena ja Vyžuonose vald. Eraldi üksuse, eraldiseisva valla, moodustab veel Utena linn.

Halduskeskus on Utena linn. Teised tähtsamad asulad on Daugailiai, Kuktiškėse, Leliūnai, Saldutiškise, Sudeikiai, Tauragnai, Užpaliai ja Vyžuonose alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 96,01% leedulased, 2,29% venelased, 0,53% poolakad, 0,18% ukrainlased, 0,14% valgevenelased, 0,05% lätlased, 0,03% tatarlased, 0,02% sakslased ja 0,75% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Šventoji jõgi ja Vyžuona. Rajoonis on 185 järve, neist suuremad on Alaušas, Indrajai, Tauragnas ja Utenas. Osaliselt ulatub sinna ka Aisetas. Rajoon jääb Aukštaičia kõrgustikule. Kõrgeim koht on Taurapilise linnamägi (246 m).

Rajooni territooriumile jäävad osaliselt Aukštaitija rahvuspark ja Labanorase regionaalpark.

Pakalniu_geomorfologinis_draustinis.jpg|Pakalniai geomorfoloogiline kaitseala
Vosgeliu_akmuo2.jpg|Vosgėliai rahn
Vyžuonų_ozas,_ženklas.JPG|Vyžuonose oos
Varniškių_II_ąžuolas.JPG|Varniškiai II tamm
Seimyniskiu_atodanga2013_2.JPG|Šeimyniškiai paljand
Akmuo_Mokas_ir_Mokiukas.JPG|Mokas ja Mokiukas
Biliakiemis,_Puntukas.JPG|Biliakiemise Puntukas
Laumės_akmuo,_ženklas.JPG|Laumė rahn
Pakalniu_azuolas2.jpg|Pakalniai tamm
Varniškių_šaltinis.JPG|Varniškiai allikas
Unnamed2_-_panoramio_(5416).jpg|Aknystėlise järv


## Viited

## Välislingid

* Rajooni koduleht (*leedu keeles*)
Vierseni kreis

**Vierseni kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.

## Ajalugu

1816. aastal asutas uus Preisimaa valitsus *Kempeni kreisi*. Algselt kuulus see Kleve ringkonda, kaotati 1822. aastal ja sealt saati kuulus Düsseldorfi ringkonda. 1929. aastal laiendati kreisi märgatavalt ja nimetati ümber *Kempen-Krefeldiks*.

1975. aastal muudeti taas kreisi piire ja see nimetati ümber *Vierseniks*, kuigi Kempen jäi kreisi keskuseks. Viersen sai Kempeni asemel keskuseks 1984. aastal.

## Sõpruslinnad

* Pardesiya, Iisrael
* Peterborough, Suurbritannia
* Cambridgeshire, Suurbritannia
* Lambersart, Prantsusmaa
* Kaniv, Ukraina
* Panevėžys, Leedu
* Calau, Brandenburg, Saksamaa
* Mittweida, Saksimaa, Saksamaa

## Geograafia

Kreis asub Reini ja Maasi vahelisel madalikul. Kõrgeim punkt on *Süchtelner Höhen* (90,7 m), madalaim *Pielbruch* (28,6 m).

## Linnad ja vallad

; Vallad

# Brüggen
# Grefrath
# Niederkrüchten
# Schwalmtal

; Linnad

# Kempen
# Nettetal
# Tönisvorst
# Willich
# Viersen

## Viited
Daugailiai vald

**Daugailiai vald** (leedu keeles *Daugailių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 135&nbsp;km². 33 % võtavad enda alla metsad, 15 % aga veekogud. 2011. aasta seisuga elas seal 1265 inimest. Valla keskus on Daugailiai alev, kus 2011. aastal oli 325 elanikku. Vallamaja asub aadressil Didžioji g. 48. Vallavanem on Giedrė Eimutienė.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Ioánnis Plakiotákis

**Ioánnis Plakiotákis** (kreeka keeles *Ιωάννης Πλακιωτάκης*; sündinud 10. juulil 1968 Ateenas) on Kreeka poliitik, ta on erakonna Uus Demokraatia liige. Ta oli 9. juulist 2019 kuni 26. maini 2023 Kreeka laevandusminister.

Ta lõpetas Walesi Ülikooli biokeemia insenerina, magistriks samal alal sai ta Londoni Ülikoolis. Seejärel sai ta magistriks ärikorralduse alal Londoni Linnaülikoolis.

Ta on erakonna Uus Demokraatia liige aastast 1987. Ta oli 24. novembrini 2015 kuni 10. jaanuarini 2016 erakonna Uus Demokraatia esimees. Ta on aastast 2004 Kreeka parlamendi liige.

9. juulist 2019 kuni 26. maini 2023 oli ta Kreeka laevandusminister.
Russalu mõisa sild

**Russalu mõisa sild** on Kasari jõge ületav paekivist sild Rapla maakonnas Russalu külas.

42-meetrise üldpikkusega sild rajati aastatel 1847–48.

Sild on arvatud kultuurimälestiseks.

## Viited

## Välislingid
* "Silla remont oleks pannud Raplamaa taluniku elu kolmeks kuuks seisma" ERR, 21. aprill 2020
Užpaliai vald

**Užpaliai vald** (leedu keeles *Užpalių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 176&nbsp;km². 24 % võtavad enda alla metsad, 1 % aga veekogud.  2011. aasta seisuga elas seal 1 807 inimest. Valla keskus on Užpaliai alev, kus 2011. aastal oli 758 elanikku. Vallamaja asub aadressil Basanavičiaus g. 1. Vallavanem on  	Eugenijus Keraminas.

## Viited
Thierry Jonquet

**Thierry Jonquet** (19. jaanuar 1954 Pariis – 9. august 2009 Pariis) oli prantsuse kirjanik, kes kirjutas peamiselt kriminaalromaane. Ta on avaldanud teoseid ka pseudonüümide **Martin Eden** ja **Ramón Mercader** all.

Tema romaani "Mygale" põhjal on valminud Pedro Almodóvari film "Nahk, milles ma elan".

## Teoseid
* Mygale, 1984 (1995)
* La Bête et la Belle, 1985
* Le Manoir des immortelles, 1986
* Moloch, 1998
* Ad vitam æternam, 2002
* Mon vieux, 2004
* Ils sont votre épouvante et vous êtes leur crainte, 2006
* Vampires, 2011 (postuumselt)

## Välislingid
*http://www.thierryjonquet.fr/
Utena vald

**Utena vald** (leedu keeles *Utenos seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 146&nbsp;km². 2011. aasta seisuga elas seal 2 395 inimest. Valla keskus on Utena linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja asub aadressil Utenio a. 4. Vallavanem on Saulius Gaižauskas.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Rakvere Nõukogude poolel hukkunute matmispaik

**Rakvere Nõukogude poolel hukkunute matmispaik** oli Vabadussõjas ja Teise maailmasõjas Nõukogude poolel hukkunute matmispaik Rakvere kihelkonnas Virumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Rakveres Lääne-Viru maakonnas. 

Matmispaiga ulatus pole olnud avalikult teada, kuid hekiga piiratud ala pindala oli umbes 0,5 hektarit. Maetutest olevat olnud osa neid, kes hukkusid Vabadussõja ajal Nõukogude poolel ja keda Nõukogude teise okupatsiooni ajal loeti "valge terrori ohvriteks"; osa on neid, kes hukkusid Nõukogude–Saksa sõja käigus Nõukogude poolel 1941. ja 1944. aastal.

## Kultuurimälestiseks olemine ja kustutamine
Matmispaik oli alates 31. detsembrist 1964 Eesti NSV vabariikliku tähtsusega ajaloomälestis nr 501.

Ka iseseisvuse taastanud Eesti Vabariigis oli see matmispaik alates 1997. aastast riiklik ajaloomälestis nimega "II maailmasõjas hukkunute ühishaud". Ametlike nimede põhjal on Rakvere eri kalmistute segiajamine lihtne, sest Rakvere Saksa sõjaväekalmistu kannab lähedast nime "II maailmasõjas hukkunute matmispaik".

Matmispaik kustutati kultuurimälestisena 30. jaanuaril 2024.

## Maetute arv
22. aprillil 1945 maeti sinna ümber 50 puukirstu. Ümbermaetuist oli Valentina Mazerova (10. veebruar 1919 – 7. november 1941) ainuke, kelle isik saadi kindlaks teha. Tema maeti ümber Tõrma kalmistu kandist, kus Saksa aegu toimus mahalaskmisi.

Seetõttu võidigi Nõukogude-aegsete andmete alusel oletada, et maetud on umbes 50–80 sõjaväelast ja tsiviilisikut. 

Matmispaik kaevati ümbermatmise eesmärgiga 13. juulil 2022 välja. Leiti 28 isiku põrmud, neist 2 olid punaarmeelase, ülejäänud aga tsiviilisikute omad. Säilmed maeti 21. juulil 2022 ümber Rakvere linnakalmistule.

## Viited

## Välislingid
*Kultuurimälestis nr 5772 "II maailmasõjas hukkunute ühishaud"
Vyžuonose vald

**Vyžuonose vald** (leedu keeles *Vyžuonų seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 73&nbsp;km². 2011. aasta seisuga elas seal 1 805 inimest. Valla keskus on Vyžuonose alev, kus 2011. aastal oli 512 elanikku. Vallamaja asub aadressil Šilo g. 4. Vallavanem on Jolita Bučelienė.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Kuktiškėse vald

**Kuktiškėse vald** (leedu keeles *Kuktiškių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 82&nbsp;km². 2011. aasta seisuga elas seal 762 inimest. Valla keskus on Kuktiškėse alev, kus 2011. aastal oli 435 elanikku. Vallamaja asub aadressil Aukštaičių g. 1. Vallavanem on Aistis Kukutis.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Leliūnai vald

**Leliūnai vald** (leedu keeles *Leliūnų seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 153&nbsp;km². 2011. aasta seisuga elas seal 2 778 inimest. Valla keskus on Leliūnai alev, kus 2011. aastal oli 412 elanikku. Vallamaja asub aadressil Kauno g. 29. Vallavanem on Renaldas Būga.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Sudeikiai vald

**Sudeikiai vald** (leedu keeles *Sudeikių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 108&nbsp;km². Selle territooriumile jääb 22 suuremat või väiksemat järve. 2011. aasta seisuga elas seal 1 250 inimest. Valla keskus on Sudeikiai alev, kus 2011. aastal oli 359 elanikku. Vallamaja asub aadressil Aukštaičių g. 12. Vallavanem on Virgilijus Gaižauskas.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
2010. aasta maleolümpia

**39. maleolümpia** (inglise keeles *39th Chess Olympiad*) oli 2010. aastal Venemaal Hantõ-Mansiiskis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 

Maleolümpia peeti 21. septembrist kuni 3. oktoobrini 2010 Hantõ-Mansiiskis. Lahtises kategoorias osales 148 võistkonda, naiste kategoorias 115 naiskonda (korraldajariiki Venemaad esindasid viis võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Sava Stoisavljevic (Serbia), tema asetäitja Ašot Vardapetjan (Armeenia). Turniiridirektori ülesandeid täitis Kalmõkkia Vabariigi Maleföderatsiooni president Valeri Bovajev.

## Maleolümpia medalistid
*Lahtises kategoorias:   Ukraina,   Venemaa I,   Iisrael
*Naiste kategoorias:   Venemaa I,   Hiina,   Gruusia 

## Eesti esinemine maleolümpial
Eesti võistkond (esimesel laual Kaido Külaots) sai 26. koha, naiskond (esimesel laual Tatjana Fomina) 54. koha. 

## Välislingid

*39th Olympiad Khanty-Mansiysk 2010 Open. chess-results.com
*39th Chess Olympiad 2010 Women. chess-results.com
2008. aasta maleolümpia

**38. maleolümpia** (inglise keeles *38th Chess Olympiad*) oli 2008. aastal Dresdenis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 

Maleolümpia peeti 13.–25. novembril 2008 Dresdenis. Lahtises kategoorias osales 146 võistkonda, naiste kategoorias 111 naiskonda (korraldajariiki Saksamaad esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Ignatius Leong (Singapur), tema asetäitja IA Klaus Deventer (Saksamaa). Turniiridirektori ülesandeid täitis IA Horst Metzing (Saksamaa).

## Maleolümpia medalistid
*Lahtises kategoorias:   Armeenia,   Iisrael,   Ameerika Ühendriigid
*Naiste kategoorias:   Gruusia,   Ukraina,   Ameerika Ühendriigid 

## Eesti esinemine maleolümpial
Eesti võistkond (esimesel laual Kaido Külaots) sai 33. koha, naiskond (esimesel laual Monika Tsõganova) 32. koha. 

## Välislingid
*
*38th Olympiad Dresden 2008 Open. chess-results.com
*38th Chess Olympiad 2008 Women. chess-results.com
Kerr Kriisa

**Kerr Kriisa** (sündinud 2. jaanuaril 2001) on Tartust pärit Eesti korvpallur.

Kriisa on 190 cm pikk ja kaalub 86 kg. Ta isa on korvpallur Valmo Kriisa.

Kriisa alustas mängimist Erkmaa korvpallikoolis ja liitus 15-aastaselt Tartu Ülikooli korvpallimeeskonnaga. 

2017. aastal sõlmis ta lepingu Brose Bambergiga ja 2018. aastal lepingu Kaunase korvpalliklubi Žalgirisega. Euroliiga debüüdi tegi ta 18-aastaselt 25. oktoobril 2019, mängides Žalgirise meeskonnas ja visates mängu jooksul ka ühe punkti. 

2020 siirdus ta õppima Ameerika Ühendriikidesse Arizona Ülikooli, et mängida NCAA korraldatavas üliõpilasliigas osalevas Arizona Wildcatsi meeskonnas. Kerr Kriisa on mänginud Eesti U16 koondises, U18 koondises ja kuulub ka Eesti korvpallikoondisse.

## Viited

## Välislingid
*Kerr Kriisa basket.ee
*Kerr Kriisa Arizona Wildcats
Viitna loodusõpperada

**Viitna loodusõpperada** on õpperada, mis asub Viitna maastikukaitsealal, Lääne-Viru maakonnas. Rada algab Viitna Pikkjärve põhjakaldalt viib kõigi kolme järve äärde ning tutvustab jääaja kujundatud pinnavorme, nende teket ning seal kasvavaid metsakooslusi. Õpperajal on 27 huvipunkti. Rada tähistavad valged märgid puudel, mille keskel on roheline triip. Samuti asub rajal 3 infotahvlit, 28 infoalust, märjemates kohtades laudrada, vaateplatvorm, purre, 2 kuivkäimlat ja 4 prügikasti.

## Viitna õpperaja huvipunktid

# Viitna Pikkjärv - kaitset vääriv haruldus
# Liivik - pilk jääajajärgsesse aega
# Viitna Pikkjärve põhjakaldal põles 2006. a suvel mets
# Sürjametsa taimed – igaühel oma kasv
# Sürjametsa taimed püüavad valgust
# Lavamõhn on lameda laega küngas
# Vaigutamine – endisaegne metsakasutusviis
# Lavamõhnal kasvab palumets
# Sulglohk - jääpanga puhkease
# Viitna mõhnastik
# Surnud puud on täis elu
# Oos tekkis liustikupraos voolanud jões
# Kuusk ja sarapuu taluvad varju
# Järvest on saanud raba
# Kuulsad ja kummalised rabataimed
# Madalsoo – vesine ja liigirikas
# Nabudi järv
# Liivastel setetel kasvab nõmmemännik
# Viitna – jäiste mõjutuste maastik
# Järvede teke ja muutumine
# Roomav öövilge – järvemägede orhidee
# Järvesopid kasvavad kinni
# Viitna Pikkjärves kasvavad kaitsealused taimed
# Vesilobeelia – Viitna Pikkjärve uhkus ja haruldus
# Miks on Pikkjärve kohta nii palju keelde?
# Viitna – tähtis risttee läbi aegade
# Linajärv

## Kohalesõitmise õpetus
Tallinn-Narva mnt (tee E20) 73. km, Viitnal, pöörata paremale Kadrina suunas. Sõita 1 km, kuni näete paremal Viitna maastikukaitseala infotahvlit. Selle vastast keerab tee parklasse. Raja märgistus algab parklast. Viitnale saab minna ka ühistranspordiga, Viitna bussipeatusest on raja algusse 1 km. Peatusrest minna veidi maad Narva poole ja siis keerata paremale Kadrina teele. 1 km pärast pöörata infotahvli juurest rajale.

## Viited
2012. aasta maleolümpia

**40. maleolümpia** (inglise keeles *40th Chess Olympiad*) oli 2012. aastal İstanbulis FIDE egiidi all peetud maleolümpia. 

Maleolümpia peeti 28. augustist kuni 9. septembrini 2012 İstanbulis. Lahtises kategoorias osales 157 võistkonda, naiste kategoorias 127 naiskonda (korraldajariiki Türgit esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiόtis Nikolόpoulos (Kreeka). Turniiridirektori ülesandeid täitis Ali Nihat Yazıcı (Türgi).

## Maleolümpia medalistid
*Lahtises kategoorias:   Armeenia,   Venemaa,   Ukraina
*Naiste kategoorias:   Venemaa,   Hiina,   Ukraina 

## Eesti esinemine maleolümpial
Eesti võistkond (esimesel laual Pavel Vorobjov) sai 80. koha, naiskond (esimesel laual Monika Tsõganova) 36. koha. 

## Välislingid

*Olympiad Istanbul 2012 Open. chess-results.com
*Olympiad Istanbul 2012 Women. chess-results.com
Ratmir Holmov

**Ratmir Dmitrijevitš Holmov** (vene keeles Ратмир Дмитриевич Холмов; leedu keeles *Ratmiras Cholmovas*; 13. mai 1925 Šenkursk – 18. veebruar 2006 Moskva) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1960). 

Holmovi malekarjäär algas edukalt: 1947. aastal üleliidulise 1. järgu turniiri võitmine andis talle meistrikandidaadi järgu, seejärel esikoht üleliidulisel meistriturniiril  tõi talle meistersportlase nimetuse, samal aastal NSV Liidu meistrivõistluste poolfinaalis saadud 3.–4. koht tagas talle koha järgmisel aastal peetud meistrivõistluste finaalturniirile. Novembris 1947 pääses Holmov mängima tugevakoosseisulisele rahvusvahelisele turniirile – Tšigorini mälestusturniirile –, kus ta sai 12. koha (võitis seal partii suurmeister Igor Bondarevskiga).

1940. aastate teisel poolel elas Holmov Valgevenes ja 1950. aastatel Leedus Vilniuses. Seejärel kolis ta Sotši ja sealt 1967. aastal Moskvasse.

Holmov tuli üheksal korral Leedu NSV (1949–1953, 1955, 1957–1960) ning ühel korral Valgevene NSV (1948) ja Moskva (1987) malemeistriks. 1950. aastal tuli ta Pärnu suveturniiril kolmandaks.

1954. aastal sai Holmov FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 35-aastaselt 1960. aastal.

NSV Liidu meistrivõistlustel tuli Holmov korduvalt esikuuikusse (1954, 1956, 1957, 1959, 1962, 1963, 1964/1965). Parima tulemuse sai ta detsembris 1963, kus Leningradis toimunud meistrivõistlustel  jagas 1.–3. kohta. Jaanuaris 1964 peetud järelmatš jättis ta kolmandaks.

1964. aastal jäi ta Moskva tsooniturniiril neljandaks ja tsoonidevahelisele turniirile ei pääsenud.
Saldutiškise vald

**Saldutiškise vald** (leedu keeles *Saldutiškio seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 115&nbsp;km². 2011. aasta seisuga elas seal 948 inimest. Valla keskus on Saldutiškise alev, kus 2011. aastal oli 343 elanikku. Vallamaja asub aadressil Laisvės a. 2. Vallavanem on Bronius Šliogeris.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Wolfgang von Kempelen

**Wolfgang von Kempelen** (slovaki keeles *Ján Vlk Kempelen*; ungari keeles *Kempelen Farkas*; 23. jaanuar 1734 Bratislava – 26. märts 1804 Viin) oli leiutaja ja riigiametnik Austria ertshertsogkonnas ja Ungari kuningriigis.

Wolfgang von Kempelen oli pärit saksakeelsest perekonnast. Valdas saksa, ungari, prantsuse, itaalia ja ladina keelt. Ta oli mitmekülgne inimene – andekas joonistaja ja graafik, kirjutas epigramme, luuletusi ja näidendeid. Viini Kunstiakadeemia valis ta 1789. aastal ta oma auliikmeks. 

1765. aastal määrati ta soolakaevanduste juhtivametnikuks Banaadis ja 1766. aastal Ungaris. Sõjast laastatud Banaadis osales ta juhtivametniku ja projekteerijana infrastruktuuri rajamisel (elamud, koolid, linatööstus, siidivabrik, sookuivendus).  

Kempelen projekteeris 1770. aastal ujuksilla üle Doonau Bratislavas, 1772. aastal isereguleeruva veesüsteemi Schönbrunni lossi pargis, projekteeris 1780. aastal aurumasina ja 1789. aastal auruturbiini ning osales 1780. aastatel Buda palee rekonstrueerimisel.

Kempelen sai üle Euroopa tuntuks oma maleautomaadiga Türklane. Tähelepanuväärne oli  kõnesünteesi valdkonnas tema loodud 1791. aastal akustilis-mehaaniline kõnemasin, mis suutis tänu keele ja huulte mudeli lisamisele tekitada peale vokaalide ka konsonante.
 
## Teosed
*Kempelen, Wolfgang von: "Mechanismus der menschlichen Sprache". Wien, 1791 http://www.deutschestextarchiv.de/book/show/kempelen_maschine_1791

## Välislingid
Taraštša

**Taraštša** (ukraina Тараща) on linn Ukrainas Kiievi oblastis, Taraštša rajooni halduskeskus. Taraštša asub Kiievist umbes 103 km lõunas.

Taraštšat on esmamainitud 1709. aastal, linnaõigused sai 1793. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Taraštša elanikest ukrainlasi 96,94%, venelasi 2,35%, armeenlasi 0,20% ja valgevenelasi 0,19%.

## Viited
Indrajai

**Indrajai** on järv Leedus Utena rajoonis. Järv asub Daugailiaist 1,5 kilomeetrit loodes ja kuulub Nemunase vesikonda. Järv on loode-kagu sihiline ja lookleva kaldaga. Järve kaldad on enamasti kõrged ja metsased . Järve kirdekallas piirneb Zarasai rajooniga.

Kaldajoone pikkus on 15,31 kilomeetrit. Järves on kolm saart pindaladega 0,93 ha, 0,38 ha ja 0,22 ha. Järve säng asub jääajal tekkinud tunnelorus. Sellest ka suhteliselt väljavenitatud kuju, järve keskmine laius on 650 meetrit. Järve põhi on ebatasane ja täis lohkusid.

Indrajaist voolab läbi Indraja jõgi, sinna suubub üheksa nimetut oja. Aastail 2014 ja 2017 läbi viidud ihtüoloogiliste uuringute põhjal elavad järves latikas ja linask. Järve kaldal asuvad  Antandraja, Bajoriškiai, Staškūniškise, Šlaitai ja Veleikiai külad.

Indrajai nimi tuleneb pilliroo kohalikust nimest *indrė*.

## Viited
Gordon Burghardt

**Gordon M. Burghardt** (sündinud 11. oktoobril 1941 Milwaukees) on ameerika etoloog ja psühholoog.

Ta õppis Chicago Ülikoolis ja kaitses doktoritöö biopsühholoogia alal aastal 1966.

Ta on tegelenud herpetoloogiaga, olles eriteadlane madude käitumise alal. 

## Teoseid
*Burghardt, Gordon M.; Rand, A. S. (eds.) 1982. *Iguanas of the World: Their Behavior, Ecology, and Conservation*. Park Ridge: Noyes Publications.
*Burghardt, Gordon M. (ed.) 1985. *Foundations of Comparative Ethology*. New York: Van Nostrand Reinhold.
*Bekoff, Marc; Allen, Colin; Burghardt, Gordon M. (eds.) 2002. *The Cognitive Animal: Empirical and Theoretical Perspectives on Animal Cognition.* Cambridge: MIT Press.
*Burghardt, Gordon M. 2005. *The Genesis of Animal Play: Testing the Limits*. Cambridge: MIT Press.
*Burghardt, Gordon M. 2008. Updating von Uexküll: New directions in communication research. *Journal of Comparative Psychology* 122(3): 332–334.

## Viited
Werner Fasslabend

**Werner Fasslabend** (sündinud 5. märtsil 1944 Marcheggis Alam-Austrias) on Austria jurist ja poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta oli aastatel 1990–2000 Austria kaitseminister.

Ta sündis aastal 1944 Marcheggis Gänserndorfi ringkonnas Alam-Austrias. Ta õppis aastatel 1963–1964 Wilbrahamis Massachusettsis inglise, prantsuse ja hispaania keelt ning ajalugu. Seejärel õppis ta aastatel 1964–1970 Viini Ülikoolis õigusteadust; aastal 1970 promoveeriti ta õigusteaduse doktoriks.

Ta alustas oma poliitilist karjääri Marcheggis Austria Rahvaparteis ja Austria töötajate ametiühingus.

Ta oli 17. detsembrist 1990 kuni 4. veebruarini 2000 Austria kaitseminister.
Tähistamata toode

**Tähistamata toode** on ühe ettevõtte (tootja) loodud toode või teenus, mida teised ettevõtted (turundajad) ümber kujundavad, et see näeks välja nii, nagu oleksid nad selle ise teinud. Teisisõnu valmistab "tähistamata tooteid" kolmas osapool, mitte ettevõte, kes seda müüb või turundab. Turundajate seisukohalt on see kasulik, kuna tänu võimalusele osta juba valmis toode ei pea turundaja ise looma toote valmistamiseks vajalikku infrastruktuuri.

## Viited
Knabenau

**Knabenau** (vene keeles *Кнабенау*) oli Böömist pärit aadlisuguvõsa, mis kustus XIX sajandil.

## Knabenaud rüütelkonna matriklis
10. mail (vkj) 1841 võeti suguvõsa tagantjärele Kuramaa rüütelkonna matriklisse.

## Suguvõsa liikmeid
*Parun Friedrich von Knabenau (1651−?), Rootsi ooberst, salanõukogu liige
*Parun Georg Gotthard (Jerzy) von Knabenau (1723–1798), Poola ooberst, kammerhärra
*Parun Johann Friedrich von Knabenau (1781−1845), polkovnik, pedagoog

## Knabenau suguvõsa mõisavaldused

*Kuramaa:
**Jaunsaliena (*Neu-Sallensee*) (1839−?), Lielborne (*Groẞ-Born*) (1729−?)
*Leedu:
**Bagdoniškė (XIX sajandil)
**Berghof (XIX sajandil)
*Liivimaa läti distrikt:
**Akenstaka mõis (*Klingenberg*) (XVIII sajandil)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 158.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd VI. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1987. Lk 305.
*Васильевич, Сергей. *Титулованные роды Российской Империи*. Tом I. СПб.: 1910. Lk 243-244. http://www.runivers.ru/bookreader/book578257/#page/252/mode/1up.

## Välislingid
*Knabenau suguvõsa ajalugu
*Knabenau suguvõsa genealoogia saidil geni.com
*Knabenau suguvõsa genealoogia saidil zscheiplitz.com
Narajivka (Haissõni rajoon)

**Narajivka** (ukraina keeles Нараївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Haissõni rajoonis. Elanike arv on 1094. Pindala on 2,843 km².
Frontivka

**Frontivka** (ukraina keeles Фронтівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 733. Pindala on 2,168 km².
Velõka Sevastjanivka

**Velõka Sevastjanivka** (ukraina keeles Велика Севастянівка) on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis Hrõstõnivka rajoonis. Elanike arv on 2300.
Sikusarv

**Sikusarv** ehk **sokusarv** (ka *karjasarv*, murdes *lutusarv*, läänemurdes *luik*) on looma, peamiselt soku sarvest valmistatud sõrmeavadega rahvapill. 

Loomasarve ülemine ots lõigati huulikuks ning sarvele tehti tavaliselt 4 või 5 ava. Kuid neid võis olla ka rohkem või mitte ühtegi. Sikusarv oli karjaste ja õitsiliste pill, kuid kasutati ka välitööde vaheajal. Sellel mängiti kindla tähendusega signaale, tantsulugusid ja improviseeriti. 

Sikusarv oli tuntud kõigis Baltimaades. Sikusarve viisides leidub palju figuratsioone: eellööke, trioole, keerutusi; eelmängus on tüüpiline stakaato. 

## Vaata ka
* karjapasun

## Viited

## Välislingid

* Sikusarv, Eesti Rahva Muuseum
* Karjapasunast lõõtspillini, Eesti Sõna 09.02.1943
Põispill

**Põispill** on seapõiest resonaatori ja soolest või nöörist keel(t)ega eesti rahvapill. 

Põispill on lihtne Lääne-Euroopa nn. kepptsitri eeskujul tehtud pill, tuntud naljapillina. Ta oli varasematel sajanditel Saksamaal levinud peamiselt kerjuste pillina. Eestisse jõudis ta ilmselt sakslaste vahendusel.  

Veidi kõverdatud kepi külge keerutati soolest keel. Pilli alumises osas oli keele alla  asetatud põis (kõlaruum) ja nende vahele roop. Üle keele tõmmati hambulise puust poognaga, nii tekitati põrisevat heli. Käega keelt lühendades sai muuta heli kõrgust. 

Elmar Luhats valmistas 1950. aastatel täiustatud põispilli, mis on kasutusel praeguse ajani. Ta paigaldas seapõie raami sisse ning keeleks pani metallkeele. Seda pilli mängitakse viiulipoognaga, tema heli meenutab tšellot ning kasutatakse ka viisipillina.

## Vaata ka

* jauram

## Viited

## Välislingid

* Elmar Luhatsi põispill, Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum
* Keelpillid Raivo Sildoja
Vabakasutuslitsents

**Vabakasutuslitsents** on litsents, millega autor annab ühiskonna liikmetele kui litsentsisaajatele üldise õiguse teostada isiklikke või varalisi õigusi, mis vaikimisi kuuluvad autorile. Enamasti on sellisteks õigusteks õigus teost kasutada, uurida, paljundada, levitada, muuta ja muudetud kujul levitada ning vabakasutuslitsentsi tüüpiline näide on Creative Commonsi litsentsid.

## Vaata ka
*Vaba sisu
*Vabakultuuri liikumine
*Avalik omand
*Avatud teadmus

## Viited
Paul Liivak (loomaarst)

**Paul Erich Liivak** (29. oktoober (vkj)/ 11. november 1902 Karula vald, Võrumaa – 11. mai 1969 Võru rajoon) oli eesti loomaarst.

Ta lõpetas 1923. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1923–1929 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ja aastatel 1929–1932 loomaarstiteaduskonnas, mille lõpetas. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Fraternitas Tartuensise liige.

Alates 1935. aastast oli ta Võru linna ja tapamaja loomaarst, 1966. aastal oli ta Võru Lihatööstuse loomaarst.

Ta oli alates 1935. aastast Loomaarstide Koja liige.

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Eesti ohvitserid 1918-1940
*Haud Võru linnakalmistu
Tauragnai vald

**Tauragnai vald** (leedu keeles *Tauragnų seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Utena rajooni territooriumil.

Valla pindala on 186&nbsp;km². 2011. aasta seisuga elas seal 1 269 inimest. Valla keskus on Tauragnai alev, kus 2011. aastal oli 473 elanikku. Vallamaja asub aadressil A. Musteikio g. 35. Vallavanem on Alvydas Danauskas.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited