open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kukeharja-sinitiib

**Kukeharja-sinitiib** (*Scolitantides orion*) on sinilibliklaste sugukonda kuuluv liik päevaliblikaid.

Kukeharja-sinitiib on palearktilise levikuga, ka Eestis elav liik. Euroopas on tema arvukus languses. 

Ta on stenofaag, toitudes vaid mõnel paksuleheliste liigil.  
Ta on ühtlasi fakultatiivne mürmekofiil – röövikud võivad elada sipelgapesades.

## Viited
1924. aasta Eesti meistrivõistlused poksis

**2. Eesti meistrivõistlused poksis** peeti 11.–12. aprillil 1924 Tallinnas.

Osalesid ainult Tallinna poksijad, võisteldi kuues kehakaalus.

Tulemused:
*Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg): 1. Arnold Laubert, Tallinna Kalev; 2. Ernst Tamberg, Tallinna Kalev
*Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): 1. Valentin Luts, Tallinna Kalev; 2. Karl Mittov, Nõmme Kalju; 3. Hermann, Tallinna Kalev
*Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): 1. Boris Põder, Tallinna Kalev; 2. Alfred Võrk, Tallinna Sport; 3. Otto Bernadt, Tallinna Kalev 
*Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): 1. Valter Palm, Tallinna Sport; Valter Einmann, Tallinna Sport; 3. Klaus, Tallinna Sport
*Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): 1. Hans Greenbaum, Tallinna Kalev; 2. Heinrich Kuuskmann, Tallinna NMKÜ; 3. Herbert Kütt, Tallinna Sport
*Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Ernst Tamberg, Tallinna Kalev; 2. Gustav Stolzen, Tallinna Kalev; 3. Konstantin Gern, Tallinna Sport

## Viited

## Kirjandus
*"EESTI POKSIESIVÕISTLUSED". Eesti Spordileht nr 7/8, aprill-mai 1924. Lk 132–134
*"EESTI POKSIESIVÕISTLUSED". Eesti Spordileht nr 7/8, aprill-mai 1924. Lk 140
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 471

## Välislingid
*2. EESTI MEISTRIVÕISTLUSED. sport24.ee. Vaadatud 18. mai 2025
2024. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

**[[Eesti karikavõistlused võrkpallis|Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis]] 2024** (sponsornimega **Aadu Luukase karikas**) oli 77. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 12. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 14. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 9 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.

Kolmeteistkümnandat korda tuli karikavõitjaks Pärnu VK, kes viimati suutis seda aastal 2016. Finaalis võideti 3:1 eelmiste võistluste võitjat Bigbank Tartut.

## Võistkonnad
2024. aastal osales karikavõistlustel 9 Eesti võrkpalliklubi (4 meistriliiga klubi ja 5 esiliiga klubi).
### Asukohad ja personal

## Turniiritabel
### Eelring
Eelringiks loositi omavahel kokku Advokaadibüroo Premium/Rae vald ja EstNor/Kiili, kes otsustasid veerandfinaali pääseja kahest mängust parimaga. Esimene mäng peeti esimesena nimetatud võistkonna kodusaalis.

Allikas: Aadu Luukase karikas 2024 Standing

### Veerandfinaalseeriad

### Poolfinaalseeriad

### Finaal

## Lõppjärjestus

## Viited
Noteć

**Noteć** on jõgi Poolas, Warta jõe parempoolne ja pikim lisajõgi.

Jõgi saab alguse Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas ja voolab läbi Gopło järve ning Inowrocławi linna. Suubub Warta jõkke Santoki küla lähedal.

Nakło nad Notecią ja Bydgoszczi linnade vahele on rajatud 1773–1774. aastal 24,7 km pikkune Bydgoszczi kanal, mis ühendab Noteći jõe Brda jõega.

Jõe pikkus on 391 km, valgla pindala 17 302 km².

Suuremad jõeäärsed asulad on Inowrocław, Izbica Kujawska, Kruszwica, Pakość, Barcin, Łabiszyn, Nakło nad Notecią, Ujście, Czarnków, Wieleń, Krzyż Wielkopolski ja Drezdenko.

## Viited

## Välislingid
*
2022. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

**[[Eesti karikavõistlused võrkpallis|Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis]] 2022** (sponsornimega **Aadu Luukase karikas**) oli 75. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 9. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 17. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 10 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.

Teist järjestikust võistlust tuli karikavõitjaks Bigbank Tartu, kes võitis Eesti karikavõistlused kokku viiendat korda. Finaalis võideti 3:0 Selver/TalTechi.

## Võistkonnad
2022. aastal osales karikavõistlustel 10 Eesti võrkpalliklubi (4 meistriliiga klubi ja 6 esiliiga klubi).
### Asukohad ja personal

## Turniiritabel
### Eelring
Eelringiks loositi omavahel kokku BMF/Rakvere VK ja Eesti Maaülikool/Kemotar Logistikakeskus ning Advokaadibüroo Premium/Rae vald ja IMsport/Türi, kes otsustasid veerandfinaali pääseja kahest mängust parimaga. Esimene mäng peeti esimesena nimetatud võistkonna kodusaalis.

Allikas: Aadu Luukase karikas 2022 Standing

### Veerandfinaalseeriad

### Poolfinaalseeriad

### Finaal

## Lõppjärjestus

## Viited
Şirvan

**Şirvan** on linn Aserbaidžaanis. Asub Bakuust 113 km edelas, Kura jõe vasakul kaldal, 5&nbsp;m merepinnast madalamal.

19. sajandil rajasid vene asunikud küla nimega Zubovka (kindral Valerian Zubovi järgi), mis 1938. aastal sai aleviks ja uueks nimeks *Əli Bayramlı* kommunistliku revolutsionääri Ali Bayramovi järgi. 1954 sai asula linnaõigused. 2008. aastal sai linn praeguse nime ajaloolise piirkonna järgi.

1941. aastal hakati Şirvanis naftat puurima. Şirvan on raudteesõlm.

2021. aastal oli linnas 87 900 elanikku.

## Vaata ka
Reet Weidebaum

**Reet Weidebaum** (sündinud 1. aprillil 1962 Viljandis) on Eesti kultuuriajakirjanik, -kriitik, -ametnik ja -diplomaat. 

Lõpetas 1980. aastal Viljandi 5. Keskkooli ja 2003. aastal Tartu Ülikooli soome-ugri keelte eriala. 

Reet Weidebaum töötas 1980–1990 Draamateatris kostümeerijana ning 1992–1998 kirjandustoimetaja ja meediajuhina. Aastail 1998–2003 oli ta Kuku raadio teatrisaate "Publikumärk" autor-saatejuht. 

Ta oli 2003–2011 Eesti Vabariigi kultuuriesindaja Berliinis. Alates 2011. aastast on Reet Weidebaum töötanud Eesti Rahvusringhäälingu kultuuritoimetaja ja saatejuhina. 
Alates jaanuarist 2024 juhib ta 
vaheldumisi Maarja Vainoga laupäeviti  Vikerraadio kirjandussaadet "Loetud ja kirjutatud". 

Aprillis 2025 oli Reet Weidebaum paavst Franciscuse matusetalituse ülekande toimetaja. Septembris 2025 kommenteeris ta koos Indrek Treufeldtiga Eesti Televisioonis peapiiskop Eduard Profittlichi õndsakskuulutamise missa ülekannet. 

Aastast 1995 on Reet Weidebaum
avaldanud ajakirjanduses teatrialaseid artikleid. Samuti on ta tõlkinud saksa keelest Paul Bühre teose "Teismelist tabamas. Mida me tegelikult mõtleme" (2016).

## Tunnustus
* 2001 – Reet Neimari nimeline kriitikaauhind
* 2010 – Eesti Vabariigi Valgetähe IV klassi teenetemärk 
* 2025 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse Muhvi auhind
Ilha de Moçambique

**Ilha de Moçambique** (portugali keeles *Ilha de Moçambique* 'Mosambiigi saar') on saar ja linn Kirde-Mosambiigis Nampula provintsis, Mosambiigi väina rannikul. Enne 1898. aastat oli see Portugali Ida-Aafrika koloniaalvalduste pealinn. 1991. aastal kanti linn hästi säilinud koloniaalarhitektuuri tõttu UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Kitsa saare pindala on 1,5 km² ja see on tekkelt korallmoodustis. Mandriosast lahutab seda mõne kilomeetri laiune merekitsus, millest Lumbo sadamas viib üle 3,8 kilomeetrit pikk kitsas sild.

Saarel elab umbes 14 000 inimest.

## Ajaloost
Saar kuulus Sansibari moslemitest kaupmeeste Aasia ja Aafrika vahelisse kaubateevõrgustikku. Esimese eurooplasena jõudis saarele 1498. aastal Vasco da Gama; saare šeigi Moussa Ben Mbiki nimest on arvatavasti tuletatud saare ja hiljem kogu riigi nimi. Kohtumine kulges rahumeelselt ja 1506. aastal asutasid portugallased Tristão da Cunha ja Afonso de Albuquerque saarele linna.

Saare põhjatipus asub São Sebastião kindlus, mis ehitati 1508. aastal Afonso de Albuquerque eestvõttel; raha ehituseks ja valmis tahutud ehituskivid toodi Euroopast.

Soodsa asukoha tõttu oli linn pikka aega, eriti orjakaubanduse perioodil, maa tähtsaim sadam. Juba mõned kuud pärast asutamist sai ta Sofala linna asemel Ida-Aafrika peamiseks halduskeskuseks. 19. sajandi lõpul oli linnas kindralkuberneri, piiskopi ja Saksa konsuli ametikoht ja linnas asus kuberneri palee, katedraal, tollimaja, arsenal ja Prantsusmaa, Šveitsi ja Saksa kaubakeskuste faktooriad. Elanikeks olid 150 eurooplast, peamiselt portugallased, mõnisada Bania kasti kuulujat, kes tegelesid India-kaubandusega, mõned hiinlased ja araablased ning 4000–5000 makuat. Ilha de Moçambique oli 1898. aastani Portugali Mosambiigi pealinn, hiljem sai selleks Lourenço Marques, tänapäeval Maputo.

Pärast portugallaste lahkumist sai linn kodusõjas kannatada. Alates 1991. aastast on linn UNESCO maailmapärandi nimistus.

## Vaatamisväärsused
Saare eri aegadest pärit ehitistes põimuvad araabia, India ja Portugali arhitektuuri mõjud, samas valitseb kohalikus arhitektuuris harmooniline ühtsus tänu valdavalt samade materjalide kasutusele – kohalik lubjakivi, kohalik puit ja palmilehed – ning sarnasele põhiplaanile ja ehitisetüübile, milleks on sümmeetrilised nelinurksed lameda katusega ehitised. Saare vaatamisväärsuste hulka kuuluvad Nossa Senhora do Baluarte kabel kindluse bastionil (1522), Halastuse Neitsi kirik (1635), klassitsistlik hospidalihoone (1877) ja linna turuhoone (1887), 19. sajandist pärit hindu tempel ja mošee, 17. sajandist pärit palee (1674), kus asus 1763–1935 kuberneri residents ja kus praegu on muuseum.

## Pildid

Fort Sao Sebastiao.gif|São Sebastião kindlus merelt vaadatuna
Island of Mozambique - Former Colonial Government Residence.gif|Varasem koloniaalvalitsuse residents, *Hospital central*
Mozambique n2.jpg|Renessanss-stiilis Püha Antoniuse kirik
Chapel of Nossa Senhora de Baluarte.jpg|Nossa Senhora do Baluarte kabel
Palácio de São Paulo (33552007485).jpg|Kuberneri palee siseõu
Island of Mozambique-111408.jpg|Kivimaja fassaad
Ilha de Moçambique.jpg|Saare rannik
Mosque Mozambique Island.jpg|Mošee


## Viited
NGC 6188

**NGC 6188** on emissioonudu, mis asub umbes 4000 valgusaasta kaugusel Altari tähtkujus. 

NGC 6188 on aktiivne tähetekke piirkond.

Briti astronoom John Herschel avastas NGC 6188 1836. aastal.

## Viited
Maimu Miido

**Maimu Miido** (aastani 1921 Muda, 1921–1937 Helila, 1938–? Teder; 9. detsember 1915 Petrograd – 14. märts 2004 New York) oli eesti pianist, laulja (sopran), organist, koorijuht ja helilooja.
FIATA dokumendid

**FIATA dokumendid** ehk **ekspedeerija dokumendid** (*FIATA documents*, *freight forwarders documents*) on Rahvusvahelise Ekspedeerijate Assotsiatsioonide Liidu väljatöötatud dokumendid ekspedeerimistegevuse üksikute valdkondade õigusliku keskkonna formaliseerimiseks. 

Kokku on 5 dokumenti, millele on koostatud kasutamise standardtingimused, ja 3 spetsiifilise informatsiooni edastamise vormi:

1. FIATA Multimodaalse transpordi lastikiri (konossement) FIATA FBL,

2. FIATA Multimodaalse transpordi veokiri FIATA FWB,

3. FIATA Ekspedeerija vastuvõtutõend FIATA FCR,

4. FIATA Ekspedeerija transporditõend FIATA FCT

5. FIATA Ekspedeerija laokiri FIATA FWR ja lisaks vormid info edastamiseks:

6. Ekspedeerimisinstruktsioonid FIATA FFI

7. Kaubasaatja ohtlike ainete transpordideklaratsioon FIATA SDT

8. Kaubasaatja Intermodaalse transpordi kaalutõend FIATA SIC

Kõiki neid dokumente saavad väljastada üksnes ekspedeerijad, kes on rahvusliku ekspedeerijate organisatsiooni liikmed.
1926. aasta Eesti meistrivõistlused poksis

**4. Eesti meistrivõistlused poksis** peeti 23.–24. jaanuaril 1926 Tallinnas.

Esimest korda võisteldi kõigis kaheksas kehakaalus. Esmakordselt võttis võistlusest osa ka seltse väljastpoolt Tallinna ja Nõmmet, nimelt Tartust ja Paidest. Tartusse läks ka üks meistritiitel.

Tulemused:
*Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): 1. Ferdinand Lester, Tartu Kalev; 2. Henn Tammik, Tallinna Kalev; 3. Richard Jann, Tallinna Kalev
*Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg): 1. 1. Arnold Laubert, Tallinna Kalev; 2. August Leiger, Tallinna Kalev; 3. Paul Kalberg, Paide Järvapojad
*Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): 1. Johannes Viikberg, Tallinna Sport; 2. Karl Mittov, Nõmme Kalju; 3. Endel Meister, Tartu Kalev
*Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): 1. Artur Maasik, Tallinna Kalev; 2. Aleksander Lilender, Tallinna Sport; 3. Nikolai Ivanov, Tallinna NMKÜ 
*Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): 1. Valter Palm, Tallinna Sport; 2. Voldemar Veltman, Tallinna Sport; 3. Arved Jakobson, Tartu Akadeemiline Spordiklubi
*Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): 1 Osvald Valdmann, Tallinna Võitleja; 2. Ants Kask, Tallinna NMKÜ
*Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Konstantin Gern, Tallinna Sport; 2. Karl Kullisaar, Tallinna Kalev; 3. E. Hornbruch, Tallinna NMKÜ
*Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Karl Tender, Tallinna NMKÜ; 2. Alfred Teearu, Tallinna Sport; 3. R. Ross, Tallinna NMKÜ

Seltside järjestus: 1. Tallinna Sport 15 punkti (3 meistritiitlit); 2. Tallinna Kalev 13 punkti (2 meistritiitlit); 3. Tallinna NMKÜ 7 punkti (1 meistritiitel); 4. Tartu Kalev 4 punkti (1 meistritiitel), 5. Tallinna Võitleja 2 punkti (1 meistritiitel), 6. Nõmme Kalju 2 punkti, 7–8. Paide Järvapojad ja Tartu Akadeemiline Spordiklubi 1 punkt.

## Viited

## Kirjandus
*"Poksimeistrid kroonitud". Eesti Spordileht nr 4, 28. jaanuar 1926. Lk 1–2
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 471–472

## Välislingid
*4. Eesti meistrivõistlused sport24.ee. Vaadatud 19. mai 2025
Pihumardiklased

**Pihumardiklased** (*Ptiliidae*) on mardikaliste seltsi kuuluv putukate sugukond.

## Perekondi
**[[Acrotrichis]]*
**[[Baeocrara]]*
**[[Baranowskiella]]*
**[[Ptenidium]]*
**Ptilium* – pihumardikas
**[[Ptinella]]*

## Välislingid
* Pihumardiklased andmebaasis eElurikkus
Baranowskiella

***Baranowskiella*** on mardikaliste seltsi kuuluv putukate perekond.

## Liike
**[[Baranowskiella ehnstromi]]*

## Välislingid
* ''Baranowskiella'' andmebaasis eElurikkus
Sven Roed Nielsen

**Svend Roed Nielsen** (sündinud 1947) on Taani diplomaat ja väliskaubandusekspert.

Ta on lõpetanud Århusi Ülikooli ning Kopenhaageni ärikooli. Ta oli aastatel 1995–2000 Taani suursaadik Eestis.

## Tunnustus

* 1998 – Johan Skytte medal

## Viited
Nicușor Dan

**Nicușor Dan** (täisnimi **Nicușor Daniel Dan**, sündinud 20. detsembril 1969 Făgărașis) on Rumeenia matemaatik ja poliitik, kes võitis 2025. aasta Rumeenia presidendivalimised ja on alates 26. maist 2025 Rumeenia president. Alates 29. oktoobrist 2020 kuni 26. maini 2025 oli ta Bukaresti linnapea.

## Viited
Xırdalan

**Xırdalan** on linn Aserbaidžaanis, Abşeroni rajooni halduskeskus. Asub Abşeroni poolsaarel, Bakuust 10 km loodes, 293&nbsp;m kõrgusel merepinnast.

Xırdalan sai linnaks 2006. aastal. See on üks kiiremini kasvavaid linnu Aserbaidžaanis. 1999. aastal oli linnas 28 576 elanikku. 2020. aastal oli linnas 100 900 elanikku.

Linna läbib Bakuu-Xırdalani-Sumqayıti kiirrongiliin.

Xırdalanist oli pärit kirjanik Nəbi Xəzri.

## Viited
Ajaaken

**Ajaaken** (inglise keeles *time window*) viitab kindlale ajavahemikule, mille jooksul peab toimuma mingi tegevus.

Näiteks on ajaaken ette nähtud logistilistele tegevustele nagu näiteks kauba kohaletoimetamine või laadimine, kus selle kasutamine aitab koordineerida tarneahela osapooli, vähendada ooteaegu ja parandada teenuse kvaliteeti.
4D mudel

**[[Logistika mõisteid|4D]] mudel** kirjeldab äritegevuse toimimist globaalses keskkonnas: keerukust lisab laiem nõudlus, pikemad distantsid, suurem vajadus erinevate dokumentide järele ja turgude eripärad.

Termin tuleneb inglise keelest, kus see koondab mõisteid *demand*, *distances*, *documentation* ja *diversity*.
CIM-veokiri

**CIM-veokiri** (prantsuse keeles *lettre de voiture CIM*, inglise keeles *CIM consignment note*) on rahvusvaheline raudteeveodokument, mida kasutatakse kaubaveoks **[[CIM-konventsioon]]i** alusel. See dokument tõendab raudteeveolepingu olemasolu saatja ja vedaja vahel ning sisaldab olulist teavet veose, marsruudi, saatja ja saaja kohta.

## Põhiandmed CIM-veokirjas

* Veose saatja ja saaja nimi ja aadress
* Kauba nimetus ja kogus
* Veotariifid ja -tingimused
* Vedude alg- ja sihtjaamad
* Erilised juhised (nt ohtlike ainete märgistus)
* Veokirja number ja kuupäev

CIM-veokiri koostatakse tavaliselt kolmes eksemplaris: üks saatjale, üks vedajale ja üks saajale. See ei ole kauba omandiõigust tõendav dokument, vaid eelkõige raudteeveo lepinguline ja logistiline alusdokument.
1929. aasta Eesti meistrivõistlused poksis

**7. Eesti meistrivõistlused poksis** peeti 26.–27. jaanuaril 1929 Tartus.

Esmakordselt viidi võistlus läbi väljaspool Tallinna. Tartusse läks ka üks meistritiitel.

Esindatud oli neli linna: Tallinn, Tartu, Narva ja Paide ning kuus seltsi: Tallinna Kalev, Tallinna Sport, Tartu Kalev, Tartu NMKÜ, Narva Kalev ja Paide Järvapojad. Kokku oli osavõtjaid 29, neist kõige enam kergekeskkaalus – 7; siis kärbeskaalus – 5 ning sulg- ja poolraskekaalus 4.

Kukk-kaalus oli üles antud ainult üks võistleja, mille tõttu selle kaalu tiitel jäi andmata välja.

Tulemused:
*Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): 1. Valter Mürk, Tallinna Kalev; 2. Meinhard Glücke, Tallinna Sport; 3. Harry Reinthal, Tartu NMKÜ; 4. Paul Kalberg, Paide Järvapojad
*Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): 1. Rudolf Miller, Tartu NMKÜ; 2. Anatoli Luts, Tallinna Kalev; 3. H. Tiiter, Tallinna Kalev
*Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): 1. Hugo Saasepp, Tallinna Sport; 2. Evald Kaiv, Tartu Kalev; 3. Voldemar Röding, Tallinna Sport
*Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): 1. Artur Maasik, Tallinna Kalev; 2. Karl Vahi, Tartu Kalev; 3. Arnold Laubert, Tallinna Kalev
*Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): 1. Valter Palm, Tallinna Sport; 2. Harri Reimann, Tartu Kalev; 3. August Kraav, Tartu Kalev
*Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Roman Kuura, Tallinna Sport; 2. Evald Lukkin, Tartu NMKÜ; 3. Karl Ratassepp, Tartu Kalev
*Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Karl Tender, Tallinna Kalev; 2. Eduard Tarikas, Tartu Kalev

Seltside järjestus: 1. Tallinna Kalev 13 punkti (3 meistritiitlit); 2. Tallinna Sport 12 punkti (3 meistritiitlit); 3. Tartu Kalev 10 punkti; 4. Tartu NMKÜ 6 punkti (1 meistritiitel).

## Viited

## Kirjandus
*"Uusi poksitähti Tartust. 1 meistritiitel ja 5 teist kohta Tartule". Eesti Spordileht nr 5, 1. veebruar 1929. Lk 1 ja 3
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 473

## Välislingid
*7. EESTI MEISTRIVÕISTLUSED. sport24.ee. Vaadatud 19. mai 2025
Safi katedraal

**Safi katedraal** ehk ***Chapelle portugaise*** ('portugali kabel') on 16. sajandist pärinev ehitis Marokos Safis, kunagise Portugali kuningriigi ajal ehitatud katedraali kooriruum. Ruumi katab Manueli stiilis roidvõlv, mille päiskivide raiddekooris leidub manuelismile tüüpilist Portugali 15.–16. sajandi ekspansiooni sümboolikat.

## Ajaloost
Kolmelööviline katedraal ehitati 16. sajandi esimestel kümnenditel ja enamus sellest hävis portugallaste taandumisel linnast 1541. aastal. Katedraali territooriumile on ehitatud elumajad ja hammam.

Katedraali alustajateks peetakse selle kavandajat Jorge Machadot, kes viibis Safis 1517–1521 ja ehitusmeistrit João Luísi. Säilinud teadete järgi kohandasid projekti hiljem vennad Diogo ja Francisco Arruda.

## Kirjeldus
Säilinud on üksnes kooriruum ja selle kõrval asuv kabel. Kabeli võlv on varisenud, näha on üksnes võlvikannad; kooriruumi rikkaliku kujundusega võlv on säilinud. Ristkülikukujulise kooriruumi mõõtmed on 8,20 x 7,20 meetrit; ruumi viib  väikestele sammastele toetuv kaarava laiusega 6,20 meetrit.

Päiskivide dekooris on manuelismile tüüpilised motiivid: tipukivil on linna vallutaja Manuel I vapikilp; seda ümbritsevatel väiksematel päiskividel on Kristuse Ordu rist (*Cruz de Cristo*), armillaarsfäär, Safi piiskopi João Subtili vapp (kes oli üks ehituse donaatoritest), püha Peetruse võtmed; kolmel kivil on naturalistlikud lehemotiivid, ühe dekoor on hävinud.

## Viited
2020. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

**[[Eesti karikavõistlused võrkpallis|Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis]] 2020** (sponsornimega **Aadu Luukase karikas**) oli 73. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 26. septembril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 22. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 9 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.

Seitsmendat korda võitis karika Selver Tallinn, kes võitis finaalis 3:1 Bigbank Tartut.

## Võistkonnad
2020. aastal osales karikavõistlustel 9 Eesti võrkpalliklubi (5 meistriliiga klubi ja 4 esiliiga klubi).
### Asukohad ja personal

## Turniiritabel
### Eelring
Eelringiks loositi omavahel kokku Eesti Maaülikool ja Tallinna Ülikool, kes otsustasid veerandfinaali pääseja kahest mängust parimaga. Esimene mäng peeti esimesena nimetatud võistkonna kodusaalis. 

Allikas: Aadu Luukase karikas 2020 Standing

### Veerandfinaalseeriad

### Poolfinaalseeriad

### Finaal

## Lõppjärjestus

## Viited
Vatikani Apostellik Arhiiv

**Vatikani Apostlik Arhiiv** (ladina keeles: *Archivum Apostolicum Vaticanum*; itaalia keeles: *Archivio Apostolico Vaticano*), endise nimega **Vatikani Salaarhiiv** (ladina keeles: *Archivum Secretum Vaticanum*; itaalia keeles: *Archivio Segreto Vaticano*), on Vatikanis asuv Püha Tooli välja kuulutatud aktide keskne hoidla.

Paavst kui Vatikani linna valitseja omab arhiivis hoitavat materjali kuni oma surma või tagasiastumiseni, kusjuures omandiõigus läheb üle tema järeltulijale. Arhiiv sisaldab ka riigidokumente, kirjavahetust, raamatupidamisraamatuid ja paljusid muid dokumente, mida kirik on sajandite jooksul kogunud.

Paavst Paulus V eraldas Salaarhiivi Vatikani Apostlikust Raamatukogust, millele teadlastel oli väga piiratud juurdepääs, ja Arhiiv jäi avalikkusele täielikult suletuks kuni 19. sajandi lõpuni, mil paavst Leo XIII avas arhiivi teadlastele. 

## Viited
1930. aasta Eesti meistrivõistlused poksis

**8. Eesti meistrivõistlused poksis** peeti 25.–26. jaanuaril 1930 Tallinnas.

Võistlus viidi läbi Kaitseliidu uues võimlas (hävis Märtsipommitamisel 1944; tänapäeval Kaarli puiestee 8 kohal).

Esindatud oli neli linna: Tallinn, Tartu, Pärnu ja Paide ning seitse seltsi: Tallinna Kalev (16 osavõtjat), Tallinna Sport (8 osavõtjat), Tallinna Poksiklubi (6 osavõtjat), Tartu Kalev (6 osavõtjat), Tartu NMKÜ (6 osavõtjat), Pärnu Tervis  (3 osavõtjat) ja Paide Järvapojad (1 osavõtja). Kokku oli osavõtjaid 46.

Raskekaalus võistlust ei peetud.

Tulemused:
*Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg), 3 osavõtjat: 1. Harry Reinthal, Tartu Kalev; 2. Hugo Arro, Tallinna Kalev; 3. Arnold Vatmann, Tallinna Kalev
*Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg), 4 osavõtjat: 1. Meinhard Glücke, Tallinna Sport; 2. R. Enden, Tallinna Kalev; 3. Paul Kalberg, Paide Järvapojad
*Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg), 4 osavõtjat: 1. Konstantin Jegorov, Tallinna Sport; 2. Anatoli Luts, Tallinna Kalev; 3. Arnold Lillemägi, Tartu NMKÜ
*Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg), 11 osavõtjat: 1. Voldemar Röding, Tallinna Sport; 2. Karl Vahi, Tartu Kalev; 3. Rudolf Miller, Tartu NMKÜ
*Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg), 10 osavõtjat: 1. Karl Mänd, Tallinna Sport; 2. Hugo Saasepp, Tallinna Sport; 3. Arnold Laubert, Tallinna Kalev
*Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg), 10 osavõtjat: 1. Erhard-Alfons Misler, Tallinna Sport; 2. Alfred Võrk, Tallinna Sport
*Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg), 4 osavõtjat: 1. Osvald Valdmann, Tallinna Kalev; 2. Jaan Allimann, Tallinna Kalev; 3. Roman Kuura, Tallinna Sport

Seltside järjestus: 1. Tallinna Sport 18 punkti (5 meistritiitlit); 2. Tallinna Kalev 15 punkti (1 meistritiitel); 3. Tartu Kalev 5 punkti (1 meistritiitel); 4. Tartu NMKÜ 2 punkti, 5. Paide Järvapojad 1 punkt.

Tallinna Poksiklubi, olles  esindatud kuue mehega, ei saanud ühtegi punkti.

## Viited

## Kirjandus
*"Poksijate suurpäevadelt". Eesti Spordileht nr 5, 1. veebruar 1930. Lk 1–3
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 473–475

## Välislingid
*8. EESTI MEISTRIVÕISTLUSED. sport24.ee. Vaadatud 19. mai 2025
Pluraalne valimissüsteem

**Pluraalne valimissüsteem** (inglise keeles *plurality voting system*), tuntud ka kui **enamusvalimissüsteem** või **lihtenamusvalimissüsteem**, on valimismeetod, kus võidab see kandidaat või partei, kes saab rohkem hääli kui ükski teine. Süsteem ei nõua absoluutset enamust (üle 50% häältest), vaid piisab sellest, kui kandidaat saavutab pluraalse enamuse ehk suhtelise enamuse.

### Ringkonnad ja kohtade arv
Pluraalne valimissüsteem toimib kõige sagedamini **üksikkandidaadi ringkondades**, kus **ühes valimisringkonnas on üks koht**. Seda mudelit nimetatakse sageli *first-past-the-post* (FPTP) süsteemiks – enim hääli saanud kandidaat võidab. Sellist süsteemi kasutatakse näiteks Ühendkuningriigi parlamendivalimistel, USA Esindajatekojas, Kanadas ja Indias.

### Omadused
Pluraalne valimissüsteem on tuntud oma lihtsuse poolest – see on hõlpsasti mõistetav nii valijatele kui ka korraldajatele ning tulemusi saab kiiresti kindlaks teha. Lisaks kipub see süsteem soosima suuremaid erakondi, mis võib viia stabiilsema ja tugevama valitsuse moodustamiseni.

Kuid süsteemil on ka mitmeid puudusi. Kõige suurem probleem on see, et võitja ei pruugi esindada enamuse valijate tahet, vaid ainult suurimat vähemust. Näiteks võib kandidaat võita 30% häältega, kui teised kandidaadid jagavad ülejäänud 70% omavahel. Samuti soodustab süsteem taktikalist hääletamist – valijad annavad oma hääle pigem tugevale kandidaadile, mitte sellele, keda nad tegelikult eelistavad, kartes "hääle kaotamist".

### Võrdlus teiste süsteemidega
Majoritaarne valimissüsteem (enamushäälte süsteem) nõuab, et valituks osutuv kandidaat saavutaks **absoluutse enamuse**, s.t rohkem kui 50% häältest. Kui ükski kandidaat seda esimeses voorus ei saavuta, korraldatakse sageli teine voor kahe tugevaima kandidaadi vahel. Selline süsteem tagab, et võitja omab laiemat avalikku toetust. Majoritaarset süsteemi kasutatakse näiteks Prantsusmaa presidendivalimistel.

Proportsionaalne valimissüsteem jagab mandaadid valimistulemustega proportsionaalselt, nii et erakonnad saavad parlamendis kohti ligikaudu sama osakaaluga, kui nad said hääli. See süsteem võimaldab väiksematel erakondadel pääseda parlamenti ja tagab üldiselt mitmekesisema esindatuse. Proportsionaalsust taotlevad süsteemid on levinud näiteks Eestis, Hollandis ja Itaalias.

### Kriitika
Süsteemi kriitikud rõhutavad, et pluraalne lähenemine võib moonutada esindusdemokraatia põhimõtteid ning tekitada olukordi, kus suur osa valijate häältest ei kajastu otsustes. Sellest tulenevalt on mitmes riigis kaalutud valimissüsteemi reformi – eesmärgiga liikuda õiglasemate ja kaasavamate süsteemide poole.

## Viited
Eura vapp

**Eura vapp** on Soome Eura valla vapp. 

Vapi on kavandanud Gustaf von Numers. See kinnitati 9. augustil 1954. Vapi blasoneering on ”kuldsel kilbil sinise müürihammaslõikelise äärisega ümbritsetud must punaste manustega karu püstiasendis, paremas käpas löögiks tõstetud sinine mõõk". 

Vapi karu on ühine motiiv Satakunta vapiga. See viitab asjaolule, et vald on üks  maakonna vanu keskusi. Müürihambuline lõikejoon sümboliseerib piirkonna linnamägesid.

## Allikad
* *Suomen kunnallisvaakunat*, Suomen Kunnallisliitto 1982, ISBN 951-773-085-3.
Muutlik liudik

**Muutlik liudik** (*Peziza varia*) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.

Seent on leitud ka Eestist ja kasvab puude korralikult lagunenud lamatüvedel.

## Välislingid
* Muutlik liudik andmebaasis eElurikkus
2019. aasta Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis

**[[Eesti karikavõistlused võrkpallis|Eesti meeste karikavõistlused võrkpallis]] 2019** (sponsornimega **Aadu Luukase karikas**) oli 72. korda toimunud karikavõistlused Eesti võrkpalliklubidele, mida korraldas Eesti Võrkpalli Liit. Esimene mäng toimus 16. oktoobril ning karikavõistlused lõppesid finaaliga 29. detsembril. Karikavõistlustest võttis osa 8 Eesti meeste Balti- ja esiliigas osalevat võrkpalliklubi.

Finaalmäng toimus Tallinnas, Saku Suurhallis. Kolmandat korda võitis karika Bigbank Tartu, kes alistas finaalis 3:2 Saaremaa võrkpalliklubi.

## Võistkonnad
2019. aastal osales karikavõistlustel 8 Eesti võrkpalliklubi (5 meistriliiga klubi ja 3 esiliiga klubi).
### Asukohad ja personal

## Turniiritabel

Allikas: Aadu Luukase karikas 2019 Standing

### Veerandfinaalseeriad

### Poolfinaalseeriad

### Finaal

## Lõppjärjestus

## Viited
Anatolie Alexandru Triboi

**Anatolie Alexandru (Alksandru) Triboi** (sündinud 14. aprill 1960, Nisporeni, Moldova) on Moldova päritolu maalikunstnik, akvarellist, joonestaja, graveerija ja illustraator.

Anatolie Triboi sündis 1960. aastal Nisporeni linnas. Ta õppis Nisporenis lastele maalimist, seejärel jätkas õpinguid Chişinăus kunstikoolis, mille lõpetas 1980. aastal, õpetaja Nicolae Castroba käe all, kes avas tema hinge erilisele armastusele looduse vastu.

1981. aastal toimus Unghenis kunstnik A. Triboi esimene akvarellnäitus.

1983. aastal alustas ta õpinguid Tallinnas, nagu talle määratud oli, Eesti Kunstiakadeemia.

1986. aastal kaldus ta grafika poole, aga akvarell jääb tema loominguliseks olemuseks.

Tal oli üle 40 isikunäituse ja ta osales enam kui 25 kollektiivnäitusel. Tema kõige tõsisemad ja erilisemad näitused olid Soomes. Ta on abielus ja tal on tütar. Ta on Rahvusvahelise Kaunite Kunstide Assotsiatsiooni liige.

## Viited


## Välislingid
* Anatolie Alksandru Triboi Facebookis
1938. aasta Eesti meistrivõistlused poksis

**16. Eesti meistrivõistlused poksis** peeti 26.–27. veebruaril 1938 Tallinnas ja Viljandis.

Kärbes-, sulg-, kergekesk- ja poolraskekaalu võistlused peeti Tallinnas ning kukk-, kerge-, kesk- ja raskekaalu võistlused aga Viljandis.

Tulemused:
*Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): 1. Arnold Torpel, Tallinna Poksiklubi; 2. Eduard  Pihel, Tallinna Sport; 3. Karl Samler, Tartu Kalev
*Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg): 1. Hans Gutmann, Tallinna Poksiklubi; 2. Ralf Kaunismäe, Tallinna Poksiklubi; 3. Evald Punder, Tartu Kalev
*Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): 1. Karl Käbi, Tallinna Poksiklubi; 2. Johannes Aps, ÜENÜ Sillamäe; 3. Nikolai Stepanov, Viljandi Tulevik
*Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): 1. Nikolai Stepulov, Viljandi Tulevik; 2. Alfons Kruus, Tartu Kalev; 3. Harald Kanepi, Tallinna Sport
*Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): 1. Aleksei Stepulov, ÜENÜTO; 2. Alfred Röding, Tallinna Sport; 3. Karl Vahi, Tartu Kalev
*Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): 1. Aleksander Reinke, Tallinna Sport; 2. Arnold Ree, ÜENÜTO; 3. Johannes Hennoch, Tartu Kalev
*Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Edgar Altmäe, ÜENÜTO; 2. Harry Frey, Tartu Poksiklubi; 3. Paul Juurup, Kaitseliidu Harju malev
*Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Jaan Tamm, Tallinna Sport; 2. Siim Mandre, Viljandi Tulevik; 3. V. Kolk, Sindi Kalju

Tallinna poksijad võitsid seitse  meistritiitlit, sest kergekaalu võitja Nikolai Stepulov esindas ametlikult Viljandi Tulevikku. Ta oli veebruari algul läinud Tulevikku poksitreeneriks, ehkki oli oma terve senise karjääri jooksul esindanud Tallinna seltse.

## Viited

## Kirjandus
*"Eesti tänavused poksimeistrid". Päewaleht nr 58, 28. veebruar 1938. Lk 7
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 479

## Välislingid
*16. EESTI MEISTRIVÕISTLUSED. sport24.ee. Vaadatud 20. mai 2025
Kristuse Ordu rist

**Kristuse Ordu rist** (portugali keeles *Cruz da Ordem de Cristo* ja *Cruz de Cristo*) on Portugali sümbol, mis pärineb 1319. aastal Portugalis Templiordu järglasena loodud sõjalise rüütliordu Meie Issanda Jeesus Kristuse Rüütlite Ordu (*Ordem de Cavalaria de Nosso Senhor Jesus Cristo*) ristisümbolist.

Tüübilt on Kristuse Ordu rist üks käppristi variante. Prints Henrique Meresõitja ajal 15. sajandil hakati risti seostama Portugali maadeavastustega ja Portugali koloniaalimpeeriumiga ja see on levinud motiiv Portugali hilisgootika ehitusdekooris.

Kristuse Ordu rist esineb Portugali asumaade ajaloolistel vappidel ja lippudel, samuti leidub seda Portugali militaarsümboolikas ja üksikute haldusüksuste sümboolikas Portugalis ja Brasiilias.

## Pildid

Caravela Vera Cruz no rio Tejo.jpg|Portugali maadeavastuste aegse karavelli rekonstruktsioon-koopia
The cross of Christ (27210450530).jpg|Kristuse ordu ristid Batalha kloostri ehisraamistikus
Lisboa - Torre de Belém 04.jpg|Rõdu Belémi tornil Lissabonis
Capela de Nossa Senhora do Baluarte, Ilha de Moçambique (2).jpg|Päiskivi Nossa Senhora do Baluarte kabelis Mosambiigis


## Viited
Poolkerajas värvik

**Poolkerajas värvik** (*Protostropharia semiglobata*) on šampinjonilaadsete seltsi värvikuliste sugukonda kuuluv seente liik.

Seen kasvab loomasõnnikul.

## Välislingid
* Poolkerajas värvik andmebaasis eElurikkus
Käpprist

**Käpprist** (saksa keeles *Tatzenkreuz*, prantsuse keeles *croix pattée*) on risti erikuju, mille puhul ristiharud on ristumisekohas kitsad ja laienevad perimeetri suunas.

Käppristi kuju esineb juba varakeskajal, nii leiab käppristid 7. sajandil Monza katedraalile Theodelinda poolt tellitud köite kaantel ja 8. sajandist pärineva Lindau evangeliaari juveliirse köite tagakaanel.

Punane käpprist valgel taustal oli Templiordu sümboolika; Templiordu satelliitordu hospitaliidid kasutasid oma sümboolikas samuti käppristi, valgena mustal taustal; tänapäeval teatakse seda Malta ristina.

Käppristi kuju esineb sageli ka pühitsusristidel kirikute seintel.

## Käppristi variandid

## Viited
Iraagi vastuhakk (2011–2013)

**Iraagi vastuhakk** oli sõjaline konflikt, mis algas pärast Iraagi sõja lõppu ja Ameerika Ühendriikide vägede lahkumist 2011. aastal Iraagis. Konflikti osapooled olid keskvalitsus ning mitmed usurühmitused. Vähemal määral oli ka ilmalikku sõda.

Aastal 2011 alanud konflikt oli otsene jätk 2003. aastal Ameerika Ühendriikide sissetungiga alanud sündmuste käigule. Sunniitlikud relvarühmitused hakkasid korraldama šiiitliku valitsuse vastu rünnakuid tõestamaks, et šiiidid ei suuda ilma lääneriikide koalitsioonita püsida. Mitmed sunniitide rühmitused mäslesid ka Süüria valitsuse vastu ning nii sunniidid kui šiiidid läksid üle piiri Süüriasse võitlema.

Aastal 2014 konflikt eskaleerus järsult: Mosuli ja suured Põhja-Iraagi alad vallutas salafi-džihadistlik fundamentalistlikku qutbist-vahhabistlikku sunni usku relvarühmitus ja tunnustamata kvaasiriik Iraagi ja Levandi Islamiriik (ISIL). Islamiriik alistas 2014. aasta aluses Iraagi julgeolekujõud riigi lääneosas ning vallutas seejärel Mosuli ja viis läbi Sinjari veresauna. Islamiriigi edu tõttu kasvas siiani suhteliselt vaoshoitud Iraagi konflikt sisuliselt üheks Süüria kodusõjaga.

## Vaata ka
* Iraagi ajalugu (2011–)
* Kaasaegsete Lähis-Ida konfliktide loend
* Anbari kampaania (2013–2014)
* Põhja-Iraagi pealetung (2014. aasta juuni)
* Põhja-Iraagi pealetung (2014. aasta august)
* Islamiriigi vastuhakk Iraagis (2017–)

## Viited
Ralf Kaunismäe

**Ralf Kaunismäe** (1. november (vkj)/ 14. november 1917 Tallinn – 9. november 1972 Tallinn) oli eesti poksija.

Ta sai Eesti meistrivõistlustel 2. koha kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8&nbsp;kg) 1937. aastal ning kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5&nbsp;kg) 1938. aastal ja Eesti NSV meistrivõistlustel 1945. aastal.

## Isiklikku
Ka tema pojad Vello ja Toivo olid tuntud poksijad.

## Kirjandus
*Johnny. "Kahe poksija äkiline surm". Meie Elu nr 2, 10. jaanuar 1974. Lk 6

## Välislingid
*Ralf Kaunismäe sporditulemusi
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Riigita rahvas

**Riigita rahvas** on rahvusrühm, millel ei ole enda sõltumatut riiki. Selle termini kasutamine eeldab, et rahvastel on enesemääramisõigus ehk õigus luua oma valitsusega rahvusriik. Riigita rahvaste esindajatel võib, kuid ei pruugi olla nende elukohariigi kodakondsus. Riigita rahvad ei osale üldiselt näiteks rahvusvahelistel spordivõistlustel või rahvusvaheliste organisatsioonide töös. Riigita rahvaid on nimetatud ka Neljandaks Maailmaks. Mõnedel tänapäeval riigita rahvastel on varem olnud omariiklus.

Näiteks eestlased olid riigita rahvas kuni Eesti Vabariigi iseseisvumiseni 1918. aastal ning hiljem kuni Eesti taasiseseisvumiseni 1991. aastal.

## Vaata ka
* Post-Venemaa Vabade Rahvaste Foorum
* Hajala
* Etnonatsionalism
* Euroopa regionaal- ja vähemuskeelte harta
* Vähemusrahvuste kaitse raamkonventsioon
* Aktiivsete separatistlike liikumiste loend
* Mitmerahvuseline riik
* FIFA-väline rahvusvaheline jalgpall
* Enesemääramisõigus
* Suveräänsus
* Kodakondsuseta isik
* Riigita ühiskond
* Esindamata Rahvaste Organisatsioon

## Viited

## Allikad
* 
* 
* 
* 
*
Ühepajatoit

**Ühepajatoit** on traditsiooniline Eesti toit, mis koosneb keedetud juurviljadest ja lihast. Ühepajatoidu retsepte on palju ja need erinevad. Lihana võib kasutada lamba-, sea- või veiseliha. Ühepajatoit võib sisaldada sibulat, porgandit, kaalikat, juursellerit ja kartuleid. Maitsestamiseks kasutatakse soola või ka küüslauku, musta pipart, loorberit, peterselli jms. Ühepajatoit võib mõnda nendest komponentidest ka mitte sisaldada ning mõni toiduaine võib olla asendatud kapsa, ubade või muuga.

Ühepajatoiduga sarnaneb keskaegne *pottage*, millest on palju erinevaid versioone. Selle põhiidee on keeta kokku köögiviljad ja liha ning vajadusel lisada veel olemasolevaid toiduaineid. See toit oli keskajal väga levinud. Tänapäevani süüakse Walesi rahvustoitu c*awl*'i, mis koosneb keedetud lambalihast, sibulast, porrulaugust, porganditest, kartulitest,pastinaagist ja vahel ka kaalikast.

Paljudes maades on ühepajatoidulaadseid toite, näiteks hispaania ja mehhiko *cocido*, portugali *cozido* ning prantsuse *hochepot*. Saksamaal on sarnane toit nimega *blindes huhn* (*blindhuhn*), tähendusega "pime kana". See sisaldab keedetud peekonit, sibulat, porgandit, ubasid ja õunu, mõnikord ka kartuleid ja muid juurvilju. Usbekistanis on sarnane toit nimega *dimlama*.

## Vaata ka
* Eesti köök

## Viited

## Välislingid
* Ühepajatoidu valmistamine Eesti Rahvusringhääling, video.
* Cawl'i valmistamine (inglise keeles) Fullcrumb Kitchen, video.
Türgi kurdid

:*Vaata ka artiklit [[Türgi Kurdistan]].*

**Türgi kurdid** on Türgi Vabariigis elavad kurdi rahva esindajad. Kurdid moodustavad Türgi rahvastikust umbes 15–20% ning on riigi suurim rahvusvähemus. Kurdide kogukonnad on paljudes provintsides, eriti palju elab kurde riigi ida- ja kaguosas. Neid piirkondi näevad kurdid Türgi Kurdistanina.

Pärast Türgi riigi tekkimist 1923. aastal on kurdid mitmel korral keskvõimu vastu mässanud ning türklased on vastuhakud veriselt maha surunud (nt Sheikh Saidi vastuhakk aastal 1925, Ararati mäss aastatel 1927–1931, Zilani veresaun aastal 1930 ning Dersimi veresaun aastatel 1937–1938). Aastani 1991 kategoriseeris Türgi valitsus kurde mägitürklastena ning eitas kurdi rahva olemasolu. Sõnad "kurd" ja "Kurdistan" olid Türgis igas keeles keelatud (v.a rahvaloendusel). Pärast 1980. aasta riigipööret keelati kurdi keel nii avalikus- kui eraruumis. Kurdi keeles rääkinud, kirjutanud või laulnud inimesed arreteeriti ning pandi vangi. Tänapäevani on keelatud kurdikeelne õpe peaaegu kõigis koolides.

Alates 1980. aastatest on kurdid Türgi valitsuse vastu võidelnud nii rahumeelse poliitika abil kui koordineeritud sõjaliste rünnakutega peamiselt Türgi sõjaväebaaside kohta. Algselt nõudsid kurdid iseseisvat Kurdistani, hiljem hakati nõudma enesemääramisõigust. Riigi poolt läbi viidud arvamusküsitlused on näidanud, et Türgi kurdidest arvavad 59%, et Türgi kurdid ei nõua omariiklust (Türgi türklastest arvab üle 71%, et kurdid tahavad Türgist lahku lüüa).

Kurdi-Türgi konflikti käigus on türklased blokeerinud näiteks toidutarned kurdide asulatesse. Mitmel juhul on Türgi sõjavägi kurde küüditanud ning nende külasid hävitanud. 1990. ja 2000. aastatel olid kurdide huve esindavad erakonnad keelatud. Aastatel 2013–2015 oli vaherahu, mis lõppes Türgi sekkumisega Süüria kodusõtta.

## Vaata ka
* Khorāsāni kurdid
* Türgi vähemused
* Türgi armeenlased
* Inimõigused Türgis
* Kurdide loend
* Türgistamine

## Viited
Iraagi kurdid

**Iraagi kurdid** on Iraagi Vabariigis elavad kurdi rahva esindajad. Kurdid on Iraagi suuruselt teine rahvas. Nad räägivad kurdi keele murdeid, nagu sorani, kurmandži, feyli või gorani.

Ajaloo jooksul on kurdidel olnud Iraagis vahelduva eduga mingil määral autonoomia. Kuigi 1920. aasta Sèvresi rahuga tehti ettepanek kurdide omariikluseks, ei jõustatud seda ning Iraagi kurdide asualad liideti kaasaegse Iraagi riigiga. Iraagi kurdid said endale võrdlemisi suure autonoomia 1991. aastal kui Iraagi sõjavägi Iraagi Kurdistanist lahkus ning piirkonna juhtimise võttis enda kätte uus Iraagi Kurdistani valitsus.

## Viited

## Allikad
* 
* 
*  
* 
*
Mart Piirimees

**Mart Piirimees** (sündinud 8. juulil 1997 Tartus) on eesti teatrilavastaja, visuaalkunstnik ja pedagoog. 

Lõpetanud 2016. aastal Tartu Jaan Poska Gümnaasiumi, jätkas ta õpinguid Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia ja kunstide instituudis integreeritud kunsti, muusika ja multimeedia erialal. 2022. aastal lõpetas ta Reykjavikis Islandi Kunstiakadeemias etenduskunstide (*Performing Arts*) magistrantuuri ning 2025. aastal EMTA lavakunstikooli teatrikunsti ja -pedagoogika magistrantuuri lavastaja erialal. 

## Looming
### Lavastajana
 
*2018 **"PÕGE"** (Suure-Jaani kultuurimaja)
*2019 **"ETENDUS"** (Põhjala tehas)
*2020 **"LÄMB"** (TÜVKA Tantsunädal)
*2021 **"MINASINAEI"** (Tallinna Ülikool)
*2022 **"MEMRY"** (Islandi Kunstiakadeemia)
*2024 **"KOHE-KOHE / OLEME / LÄIND"** (Paide Arvamusfestival)
*2024 **"James Brown kandis Lokirulle"** (Eesti Draamateater)

### Etendajana
*2016 **"Mamma Mia!"** (Teater Vanemuine) – Eddie
*2019 **"[[Johannes Pääsukese tõeline elu]]"** – Ivvo
*2022 **"Drag Show vol.3"** – Anastasia Komarova
*2023 **"Kes ma olen?"** – Mart

## Välislingid
*
*Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liit
*Elu rollimängud interv. Ene Paaver
Iraani kurdid

:*Vaata ka: [[Iraani Kurdistan]]*

**Iraani kurdid** on Iraani Islamivabariigis elavad kurdi rahva esindajad. Kurdid on Iraanis suur rahvusvähemus, neid elab riigis umbes 9–10 miljonit. Enamus Iraani kurdidest räägib nii kurdi kui pärsia keelt.

## Vaata ka
* Ardalan
* Mukriyan

## Viited

## Kirjandus
* 

## Allikad
* 
*
Marabu

**Marabu** ehk **aafrika marabu** (*Leptoptilos crumenifer*) on toonekurglaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Marabu on 115–152 cm pikk. Tiibade siruulatus on 225–287 cm. Kaalub 4–9 kg.

Ülapool on tumehall, alapool valge. Pea ja kael on sulgedeta ning punast või oranži värvi mustade laikudega. Nokk on kollakaspruun. Jalad on mustad, sääre ülaosa on punane. Silmad on pruunid, emaslinnul enne munemist heledamad.

Udusulis pojad on alguses helehallid, hiljem valged.

Noorlinnu ülapool on tuhmim kui täiskasvanul ning tema kaelal on rohkem sulgi.

## Levik
Marabu levila ulatub Senegalist Sudaanini, lõunas Lõuna-Aafrika Vabariigini.

Marabud elavad rohtlates, soodes ning jõgede ja järvede ääres. Tihti kalurikülades või nende ümbruses, käivad ka tapamajade ja prügilate juures.

## Toitumine
Marabud on raipesööjad, kuid toituvad ka kaladest, termiitidest, rändtirtsudest, konnadest, sisalikest, närilistest, madudest ja lindudest, sealhulgas söövad nii täiskasvanud kui noori flamingosid. Täiskasvanud linnud võivad toituda ainult lihast, kuid pojad vajavad kasvamiseks ka kalu või konni, et saada piisavalt kaltsiumi.

Marabud ei saa nokaga hästi korjuste küljest liha lahti rebida, mistõttu söövad nad peamiselt raisakotkastest maha jäänud lihatükikesi. Kala püüdmiseks kasutavad tavaliselt kompimist, vahel nägemist. Mõnikord pesevad nad toidu enne söömist puhtaks.

## Pesitsemine
Pesitsevad kolooniates, kus on 20–60 paari, kuid võib olla ka tuhandeid. Tihti pesitsevad koos teiste toonekurglaste liikidega.

Ehitavad pesa 10–30 m kõrgusele puu otsa, kuid võivad pesitseda ka kaljudel või isegi linnade peatänavatel. Pesa on 1 m lai ja 30 cm sügav. Emaslind ehitab pesa isaslinnu toodud okstest. Pesa ehitamiseks kulub 7–10 päeva. Pärast munemist toob ka emaslind pessa oksi juurde. Oksi võetakse ka teistest pesadest.

Kurnas on 2–3 valget muna mõõtmetega 79,2 × 56,3 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 29–31 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 95–115 päeva vanuselt.

## Eluiga
Vabas looduses elavad arvatavasti üle 25-aastaseks, vangistuses on elanud 41-aastaseks.

## Looduslikud vaenlased
Lõvid söövad marabuid.

## Viited

## Välislingid
Süüria kurdid

**Süüria kurdid** on Süüria Araabia Vabariigis elavad kurdi rahva esindajad. Kurdid on Süüria suurim rahvusvähemus, mis moodustab kogu riigi elanikkonnast ligi 10% ning kogu kurdide populatsioonist ligi 5%.

Suurem osa Süüria kurdidest on Türgi kurdidide järeltulijad, kes 20. sajandi sündmuste käigus Türgist Süüriasse kolisid. Süürias on kolm suuremat kurdide asuala: Al-Hasakahi põhjaosa, Eufrati piirkonna keskosa Kobani ümbruses ning Afrini ümbrus. Kõik need piirkonnad on Türgi piiril. Lõuna pool on suuremad kurdide kogukonnad ka Aleppos ja Damaskuses.

Aastatel 1963–2024 võimul olnud baathistliku valitsuse ajal süüdistasid inimõigusorganisatsioonid Süüria valitsust kurdide tagakiusamises. Paljud Süüria kurdid toetavad Süüria Kurdistani (ehk Lääne-Kurdistani) autonoomiat sarnaselt Iraagis asuva Iraagi Kurdistani või üleüldse Kurdistani omariiklusega. Süüria kodusõja ajal õnnestus kurdidel tagada *de facto* autonoomia riigi põhjaossa rajatud Põhja- ja Ida-Süüria Demokraatlikule Autonoomsele Valitsusele.

## Vaata ka
* Al-Jazira provints
* Kurdide ajalugu
* Araabia Vöö

## Viited

## Kirjandus
*Holmes, Amy Austin (2024). *Statelet of Survivors: The Making of a Semi-Autonomous Region in Northeast Syria*. Oxford University Press.
*
1937. aasta Eesti meistrivõistlused poksis

**15. Eesti meistrivõistlused poksis** peeti 13.–14. märtsil 1937 Narvas.

Esmakordselt viidi võistlus läbi väljaspool Tallinna ja Tartut. Kokku oli osavõtjaid üle 60.

Tulemused:
*Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): 1. Hans Gutmann, Tallinna Poksiklubi; 2. Ralf Kaunismäe, Tallinna Poksiklubi; 3. Abram Feiman, Tartu Kalev
*Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg): 1. Boris Gridin, Tallinna Poksiklubi; 2. Harald Pärn, Tartu Kalev; 3. H. Kärtner, Narva Võitleja
*Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): 1. Evald Seeberg, Tallinna Gong; 2. Harald Freimuth, Tallinna Gong; 3. Johannes Aps, Narva Võitleja
*Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): 1. Nikolai Stepulov, Tallinna Gong; 2. G. Lell, ÜENÜTO; 3. Pavel Klimov, Kiviõli Spordiklubi
*Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): 1. Leopold Nielaender, Tallinna Sport; 2. Alfred Röding, Kaitseliidu Harju malev; 3. Voldemar Larens, Narva Võitleja
*Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): 1. Anton Raadik, Tallinna Poksiklubi; 2. J. Zabalotnõi, Narva Võitleja; 3. Arnold Ree, ÜENÜTO
*Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Bernhard Salong, Tallinna Poksiklubi; 2. Edgar Altmäe, ÜENÜTO; 3. Randu Tinno, Narva Võitleja
*Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Evald Lukkin, Tartu Kalev; 2. Siim Mandre, Viljandi Tulevik; 3. Aleksander Tamm, Tartu Kalev

Seltside järjestus: 1. Tallinna Poksiklubi 11 punkti (4 meistritiitlit); 2. Tallinna Gong 8 punkti (2 meistritiitlit); 3. Tartu Kalev 7 punkti (1 meistritiitel); 4.–5. Tallinna Sport (1 meistritiitel) ja Narva Võitleja, 6 punkti.

## Viited

## Kirjandus
*"Poksis ainult tippmehed". Eesti Spordileht nr 3, märts 1937. Lk 79
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 478–479

## Välislingid
*15. EESTI MEISTRIVÕISTLUSED. sport24.ee. Vaadatud 20. mai 2025
Lääne-Iraani keeled

**Lääne-Iraani keeled** on Iraani keelte alarühm. 

Selle vanimad teadaolevad esindajad olid vanapärsia keel ja meedia keel.

## Vaata ka
* Ida-Iraani keeled

## Kirjandus
* Pierre Lecoq.  1989.  "Les dialectes caspiens et les dialectes du nord-ouest de l'Iran," *Compendium Linguarum Iranicarum*, ed. Rüdiger Schmitt. Wiesbaden: L. Reichert Verlag, 1989;  p.&nbsp;99.
Keskkonnatelk

**"Keskkonnatelk"** oli Kuku Raadio saatesari, mis käsitles loodushoidu.

Saatesarja alustati 2003. aastal. 2019. aastal oli Keskkonnatelgi 17. hooaeg.
Saatesari jätkas neli aastat eetris olnud sarja "Roheline värav". 

## Vaata ka
*"Loodusajakiri" (saade)
*"Ökoskoop"
Mazandaraani keel

**Mazendarani keel** (mazendarani keeles مازِرونی, *Mazeruni*; ka **tabari keel** või **galeši keel**) on Iraani keelte looderühma kuuluv keel, mida räägivad mazandaraanid. Aastal 2023 rääkis mazendarani keelt emakeelena 1,35 miljonit inimest. Ilmselt on kõnelejate arv kahanemas, kuna paljud mazendaranid võtavad üle pärsia keelt. Loode-Iraani hulka kuuludes on selle lähedane sugulaskeel näiteks gilaki keel, sarnane on ka Edela-Iraani keelte hulka kuuluv pärsia keel. Kuigi mazandarani keel ja pärsia keel on üksteist palju mõjutanud, on tegu siiski erinevate keeltega, mis on pärit Iraani mägismaa erinevatest osadest.

Mazandarani ja gilaki keeltel on sarnane sõnavara. Mõlemal keelel (aga mitte teistel Iraani keeltel) on tüpoloogilisi sarnasusi ka Kaukaasia keeltega, eriti mitte-indoeuroopa keelkonna Lõuna-Kaukaasia keeltega, millest peegeldub mazendaranlaste ja gilakkide ajalooline seos Kaukaasia rahvastega.

## Vaata ka
*Mazandaraani araabia tähestik
*Mazandaraanikeelne Vikipeedia

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*