Kesselaid

**Kesselaid** (ka **Kessulaid, Kessu**) on 1,75 km² pindalaga laid Suures väinas Muhu saarest idas ning kuulub Muhu valla koosseisu. See on vanim ja kõrgeima loodusliku maismaapunktiga laid Eestis.

## Nimi
Laiu nimi on saksa keeles *Schildau*; rootsi keeles *Skjöldö*; *Sköld*; *Skölldo* vene keeles *Шильдау*, eestipäraselt Skuldai.

Laidu on 1458. aastal esmamainitud kui *Scheldowe saart*, Gerardus Mercatori kaardil on selle nimi *Skolde* ja 1645 vakuraamatus *Schildau*. Kesse nime on esimest korda mainitud 1569. aastal Maasilinna foogtkonna maaraamatutes. 1592 on Muhu saarelt teada Kesse lisanimega talupoegi, kuid Muhu talupojad on Kesselaiuga seostatavad alles 1627. aastast.

## Asukoht

Kesselaid asub umbes 4 km kaugusel mandrist, 7 km Virtsu sadamast loodes ja 3,4 km kaugusel Muhu saarest. Pisut kaugemale põhja jääb Papilaid.

Halduslikult kuulub Kesselaid Muhu valda ja sellel asub Kesse küla, mille nimi oli kuni 1977. aastani Kesselaiu küla.

## Loodus
Kesselaiu aluspõhja moodustavad siluri settekivimid. Kivimikihid paiknevad rohkem kui seitsmekraadise nurga all. Põhja- ja looderannikul paikneb 7–8 m kõrgune Kesse- ehk Kessulaiu pank, kus asub laiu kõrgeim punkt (15,6 meetrit merepinnast). See on murtud pealetungiva Litoriinamere poolt ning on osa Lääne-Eesti klindist. Laiu järgi on nime saanud siluri Jaagarahu lademe Kesselaiu kihid.

Kesselaiu pankrannik võeti looduskaitse alla juba 1938. aastal. 2004 moodustati Kesselaiu maastikukaitseala ja kogu laid on tänaseks looduskaitse all. 

Muhu saare ja Kesselaiu vahele jääb Väinamere sügavaim piirkond (22 m).

Saarel leidub rikkalikult kergesti murtavat paekivi.

Umbes kolmandik laiust on kaetud vana lookuusikuga, mis on Eesti väikesaartel haruldane ning milles esineb ka harv kuuse-pärna taimekooslus. Laialdaselt esineb saarel ka lookadastikku – peamiselt laiu põhjaosas, kuid on levinud ka kunagistele põldudele ja heinamaadele.

Laiu taimestik on liigirikas. Laiult on leitud ligi 400 soontaimeliiki, millest 27 kuuluvad kaitse alla. Eriti tähelepanuväärsed on laiul kasvavad 17 liiki käpalisi ehk orhideesid. II kaitsekategooria taimeliikidest kasvavad laiul kaunis kuldking ja valge tolmpea. Laiu põhjaosas kasvab ka haruldane ussikuuseks nimetatav kuuse vorm.

Laiule satuvad aeg-ajalt metssead ja põdrad. Saarel on kohatud halljänest, metsnugist ja rebast. Suviti on saarel nähtud merikotkast. Saare keskosas paiknevate aruniitude ja kaguosas asuvate rannaniitude säilitamiseks tuleb neid hooldada. Praegusel ajal peetakse saarel Herefordi veiseid ja kodukitsi, kes aitavad rannaniite hooldada.

## Ajalugu

Kesselaid kerkis merest umbes 3000 eKr.

Esimesed andmed laiu asustusest on 1569, mil laid kuulus Muhu Võlla mõisale ja laiul asus 2 vabatalu, mille peremehed pidid maksma aastas 8 marka pearaha. 1674 oli laiul 4 talu. 18. sajandil asus laiul Muhu-Suuremõisa mõisa kõrts, mis tegutses ka 19. sajandil. 1807. aastal müüdi saar Virtsu mõisa mõisnikule Jacob Friedrich von Helwigile, kes rajas saare lõunaossa karjamõisa. Mõisa kasutati vaid suviti. Praeguseks on mõisast alles vaid varemed.

1826 said laiu elanikud perenimed Muhu, Pesti, Sihvre, Tulgi (Tuuling) ja Vont.

Aastatel 1866–1892 moodustas Kessulaid valla Muhu kihelkonnas. Üle saare viis Muhust mandrile talitee. Vallakohus asus Kessulaiul, alates 1890. aastast aga Hellamaal. 1914. aastal oli saarel 77,72 ha mõisamaad, 113 ha talumaad ja 5 talu. Kuni 1921. aastani kuulus saar perekond Wahlidele. 1930. aastate lõpuks elas saarel umbes 35 inimest ja laiul asus 6 majapidamist. 1939. aastal kuulus laid Muhu valda.

1922. aastal kaaluti Kesselaiule 100-kohalise sunnitöövangla rajamist, kuid kohalike vastuseisu tõttu jäi plaan ära.

Aastast 1993 elab saarel endise majakavahi perekond – Kõmsilt pärit Urmas ja Elsa Vatter. Eesti 2011. aasta rahvaloenduse alusel elas Kesselaiul 7 inimest. 1. jaanuari 2017 seisuga oli end Kesselaiu elanikuks registreerinud 4 inimest.

Esimene meremärk püstitati laiule 1879. aastal, sihttulepaagid aastal 1885. Alates 1994. aastast on tulepaagid automatiseeritud ja töötavad päikesepatareidel. Meremärkidest asuvad saarel Kessu liitsihi alumine ja ülemine tulepaak ning Kessu päevamärk.

Saarele pole veetud elektri- ega telefoniliine. Majapidamiselektrit saadakse tuulegeneraatorist ja päikesepatareidest. Talvel võib saar jääteede puudumise korral jääda pikaks ajaks isoleerituks.

Kesselaiul käib rohkesti turiste. Saart saab külastada eelneval kokkuleppel Lalli sadamast. Saarele sõiduks on võimalus kokku leppida ka Virtsu paadimeestega Virtsu sadamas.

2003. aastal külastas saart Briti suursaadik Sarah Squire, kes andis kingitusena üle traktori, niiduki, tuulegeneraatori ja päikesepaneeli.


Pilt:Kesselaid, Suursäär.JPG|Suursäär Kesselaiul
Pilt:Kesselaid. Rand.jpg|Kesselaiul peetakse saare korrashoidmiseks veiseid
Pilt:Kesse pank.JPG|Kesse pank
Pilt:Kesselaiu rannik.JPG|Rannaäär. Näha on ka Kessu liitsihi alumine tulepaak


## Kultuur
Aastal 2026 ilmus Nublu ja Tief City 44 uus laul pealkirjaga "kesselaid". Laulu esmaesitati Eesti Laul 2026 vahepalana.

## Viited

## Kirjandus
* Johannes Maide. "Kesselaid". – Loodus 4/1923, lk 223–230
* Artur Luha. "Kesselaid". – Loodusevaatleja 6/1930, lk 169–174
* Artur Luha. "Kesselaid", Tallinn, 1940
* Juhan Smuul, "Hanilaiu matused ja Muhu territoriaalveed". – "Muhu monoloogid. Polkovniku lesk". Tallinn: Eesti Raamat, 1968
* MTÜ Pärandkoosluste Kaitse Ühing. "Kesselaiu maastikukaitseala kaitsekorralduskava 2015–2024"

## Välislingid

* 
* Kessulaiu aeropanoraamfoto
* Madis Jürgeni olukirjeldus: "Kessulaiu Robinsonid"
* "Kesselaiu maastikukaitseala – pool sajandit unustuses", Eesti Loodus, 11/2004
* Kadri Tüür, "Liikumisteed laidudele ja laidudel: Kesse ja Viire", Eesti Loodus 22/2011
* Madis Filippov, "Päästepunkti saavad saareelanikud koolitatakse end ise päästma", Postimees.ee, 22. mai 2012
* Indrek Allmann räägib Kesselaiust, Eesti Televisioon, "Osoon", 23. september 2013