open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Euboia

**Euboia** (kreeka keeles Εύβοια (*Évvoia*)) on saar Egeuse meres. See on Kreeta järel suuruselt teine Kreeka saar nii pindalalt kui ka elanike arvult (198 130 elanikku 2001. aastal). 

## Geograafia

Euboia saar on 150 km pikk ja 6–50 km lai. Saare pindala on 3684,8 km².

Euboia on Chalkída uue silla kohal eraldatud mandrist kõigest 160 m laiuse Euripose väinaga. Lõunas olevast Atikast eraldab Euboiat väin, mida nimetatakse Petalióni laheks. Edelas olevast Boiootiast eraldab Euboiat väin, mida nimetatakse Põhja-Euboia laheks. Läänes asuvad Fthiótida ja Óthryse mäed, loodes asuvast Magneesiast eraldab Euboiat Pagasitikóse laht. Kirdes asuvad Põhja-Sporaadid ja kagus Küklaadid, mille suurimast ja ühtlasi lähimast saarest Ándrosest eraldab Euboiat Kafiréa väin.

Euboia olulisimad neemed on Artemísio neem põhjas, Kými neem kirdes ja Kafiréa neem kagus.

Euboia maastik on mägine. Kõrgeimad tipud on 1745 m kõrgune Dírfys saare keskosas ja 1398 m kõrgune Óchi saare kagutipus.

Euboia suurim linn on edelarannikul asuv Chalkída, mis asub kohas, kus saare kaugus mandrist on kõige väiksem (u 35 m). Suuremad asulad on veel Loutrá Aidipsoú looderannikul, Istiaía põhjarannikul, Kými kirderannikul, Kárystos lõunarannikul ja Alivéri edelarannikul. Olemas on linnadevaheline teedevõrk.

Juba antiikajal ehitati 30 m pikkune ujuksild, mis viis mandrilt Euboiale.

## Ajalugu
Vana-Kreeka ajal elasid Euboial peamiselt joonlased. Sel ajal peeti Euboiat viljakaks piirkonnaks.

Euboia tähtsaimad linnad Chalkis (tänapäeva Chalkída) ja Eretria kujunesid 8. sajandil eKr ärikeskusteks. Neil oli kolooniaid Sitsiilias, Itaalias ja Chalkidikel. 7. sajandi esimesel poolel toimus linnade vahel sõda Lelantoni tasandiku pärast, mis oli esimene ülekreekaline koalitsioonisõda.

Ateena riigimees Solon võttis 6. sajandil eKr Ateenas Aigina rahaühiku asemel kasutusele Euboia rahaühiku, mis oli kergem ja ennegi laialt käibel. See kiirendas nii Atika kui Euboia majanduse arengut.

506 eKr vallutas Ateena Chalkise ja 490 eKr hävitas Pärsia Eretria. Ateena I mereliitu kuulus tosinkond Euboia linna ja nende lahkulöömiskatse surus Perikles 446 eKr maha. 411 eKr said Chalkis ja Eretria jälle iseseisvaks.

Hellenismi ajal oli Chalkis tugev kindlus.

Antiikajal kaevandati Euboialt mitmesuguse värvusega peeneteralist Karystose marmorit ja ehedat väävlit. Kaevandati ka vaske, aga juba 3. sajandiks eKr olid sealsed varud ammendunud.

## Rahvastik
2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas saarel 198 130 inimest.

## Viited

## Välislingid
* Euboia koduleht
Aderkas

**Aderkas** on Liivimaa, Eestimaa ja Saaremaa aadlisuguvõsa. 

Esimese allikates esineva perekonnaliikmena on teada Riia peapiiskopi vasall Johannes de Adricas (1277).

## Suguvõsa liikmeid
*Johannes de Adricas (mainitud allikates 1277, 1292), Riia peapiiskopi vasall
*Claus Aderkas (mainitud allikates 1533–1575), Läänemaa stiftifoogt (1561–1570), Läänemaa Kärbla, Tagavere mõisnik
*Reinhold Aderkas, Pärnu raehärra 1569
*Jürgen Aderkas (surnud 1631), Rootsi ooberst, Liivimaa rügemendi ülem, hukkus Leipzigi lähedal Breitenfeldi lahingus, Paslepa ja Väike-Lähtru mõisnik
*Fabian von Aderkas (surnud 1683), Rootsi  sõjaväelane (kindralmajor)
*Otto Reinhold von Aderkas (maeti 1707), Rootsi sõjaväelane (rittmeister) ja Tagavere, Salajõe ja Penijõe mõisnik
*Karl Friedrich von Aderkas, Penijõe mõisnik, Rootsi sõjaväelane (rittmeister)
*Berend Otto von Aderkas (suri 1753), Salajõe mõisnik, Rootsi sõjaväelane (rittmeister)
*Georg Gustav von Aderkas (sünd. 1699 – surn. pärast 1774), Tagavere ja Salajõe mõisnik, meeskohtunik
*Carl Johann Aderkas (surnud 1708), Holstein-Gottorpi sõjaväelane
*Fabian Reinhold von Aderkas (maeti 1683), Rootsi ja Eestimaa aadlilipkonna sõjaväelane Põhjasõjas.
*Gustav Friedrich von Aderkas (1727–1804),	Venemaa keisririigi sõjaväelane (major), Saaremaa maanõunik, Kareda, Ratla, Mustjala mõisaomanik
*Reinhold Wilhelm von Aderkas (1729–1814), Venemaa keisririigi sõjaväelane (major), Tagavere ja Salajõe mõisnik
*Otto Fabian von Aderkas  (1739–1796), Ratla, *Theets*i, Pädaste mõisnik
*Friedrich Wilhelm Karl von Aderkas (1767–1843), Tartu Ülikooli professor
**Heinrich* Otto *von Aderkas* (1770–1840), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor)
*Wilhelm Fabian von Aderkas (1771–1838), Venemaa keisririigi sõjaväelane (major)
*''Berend'' Otto ''von Aderkas'',  (1775–1860), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), Peterburi politseimeister, Pihkva kubermangu tsiviilkuberner, Voroneži kubermangu kuberner 
*Karl Wilhelm Ottokar von Aderkas (1806–1869 Riia), Venemaa keisririigi sõjaväelane
*Konstantin Fabian Wilhelm von Aderkas (1822–1874),  Venemaa keisririigi sõjaväelane  (staabirittmeister), Kaukaasia sõdades
*Woldemar von Aderkas (1849–1908), Saaremaa maanõunik, Oti ja Koigi mõisnik.
*Ottokar von Aderkas (1859–1921), Venemaa Keisririigi ametnik, Oti ja Koigi mõisnik
*Vladimir von Aderkas (sünd. 1870),  Venemaa keisririigi sõjaväelane (staabikapten)
*Alexander  von Aderkas (1863 Tilsit –1916),  Venemaa keisririigi tolliametnik

## Viited

## Kirjandus
*Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. Lk 21-29 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000345,00021.html.

## Välislingid
* Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
* Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Erik XIV

**Erik XIV** (13. detsember 1533 Stockholm – 26. veebruar 1577 Örbyhus) oli Rootsi kuningas aastatel 1560–1568.

Erik XIV oli Gustav I Vasa ja Saksi-Lauenburgi Katarina vanim poeg ning Johan III ja Karl IX vend.

Tema järjekorranumber ei tähenda tegelikult, et ta oleks olnud Rootsi 14. Eriku-nimeline kuningas. Johannes Magnus kirjutas Rootsi ajaloo, mille tarbeks ta lõi Rootsi müütiliste kuningate nimistusse kuus Karli enne Karl Sverkerssoni ja viis Erikut enne Erik Võidukat. Neid kuningaid, keda on kujutatud eranditult positiivses valguses, peetakse väljamõelduteks. Tõenäoliselt loodi nad Rootsi printside Eriku ja Johani eeskujul, kellele see teos oligi pühendatud. Kui Erik ja Johan kuningaks said, võtsid nad Johannes Magnuse pakutud nummerduse omaks.

Kuningaks saanuna (1560; kroonimine toimus 29. juunil 1561 Uppsalas) asutas Erik krahvi ja vabahärra seisuse – varem Rootsi aadlikel tiitleid ei olnud. Ta sekkus 1561. aastal Liivi sõtta, võttes vastu Eestimaa aadlike ustavusvande.

Erik umbusaldas oma vendi, eriti Soome hertsogit Johanit, ning piiras alates 1561. aastast nende õigusi. 1563. aastal alustas ta Johani vastu sõda, vallutas viimase pealinna Turu ja vangistas Johani koos abikaasaga. Eriku umbusk ei piirdunud üksnes vendadega, vaid laienes teistele kõrgaadlikele, näiteks Sturede suguvõsale. Mitu neist lasi ta hukata.

1563 viis ta Rootsi sõtta Taani, Poola ja Lübecki vastu, alustades Põhjamaade seitsmeaastast sõda.

Kosinud edutult Inglismaa kuninganna Elizabeth I, abiellus Erik 1568 soome lihtsõduri Maunu tütre Kaarinaga (rootsipäraselt Karin Mansdotter). 

Samal aastal kukutati ta vendade Johani ja Karli poolt ning vangistati. Vennad hoidsid teda üheksa aastat vangis, sealhulgas Turu ja Kastelholmi linnuses, kus Erik oli kunagi ise vangistanud oma venna Johani. 1577. aastal lasi kuningas Johan III oma vanema venna hernesupiga mürgitada.

## Perekond
Erik XIV isa oli Gustav I Vasa ja ema oli Katharina von Sachsen-Lauenburg.

Erik abiellus 1568 Karin Månsdotteriga. Sellest abielust sündisid
* poeg Gustaf Eriksson (1568–1607 Moskoovia)
* poeg Henrik Eriksson (1570–1574)
* poeg Arnold Eriksson (1572–1573)
* tütar Sigrid Eriksdotter (1566–1633)

Erikul oli ka lapsi väljaspool abielu. Kõigi nende laste ema oli Agda Persdotter.
* tütar Virginia Eriksdotter (1559–1633)
* tütar Constantia Eriksdotter (1560–1649)
* tütar Lucretia Eriksdotter (1564–1590)
Bananal

**Bananal** on saar Araguaia jõe keskjooksul Brasiilias. 

Bananal on maailma suurim jõesaar (pindala 20 000 km&sup2;).
Aígina saar

**Aígina** on tihedalt asustatud saar Egeuse meres Saroni lahes Atika lähedal. Saarel asub Aígina linn, kus elab pool saare elanikest.

Saare nimi tähendab kreeka keeles 'kitsesaar'.

Saare pindala on 85 km². Seal elab 2001. aasta seisuga 13 552 inimest. Ta kuulub Atika piirkonda Pireuse piirkonnaüksusesse.

Kaks kolmandikku saarest hõlmab kustunud vulkaan Oros, mis kerkib 531 m kõrgusele. Vulkaan asub põhja–lõunasuunalises ahelikus, mis jätab ainult äärmise ida- ja lääneserva viljakale tasandikule.

Saarel kasvatatakse teravilja, puuvilla, viinapuid, mandlipuid, oliivipuid ja viigipuid, kuid kõige tähtsam 21. sajandil toodetav vili on pistaatsiapähkel. Populaarsust kogub käsnade kasvatamine.

## Ajalugu

Ajaloolisel ajal asustasid Aiginat doorlased, kuid juba ammu enne seda, alates 18. sajandist eKr oli saar tähtis kaubanduskeskus. 

Ta on olnud ajaloos oluline 6.–5. sajandil eKr,
mil vermiti münte, loodi pikkus- ja raskusühikute süsteem, rajati Zeusi pühamu, dooria stiilis Aphaia tempel, teater ja staadion.

Ateenlased olid aiginalaste konkurendid kaubanduses ja poliitikas. Sellepärast vallutasid nad 456 eKr Aigina. Selle elanikud said varjupaiga Spartas. Pärast Aigospotamopi lahingut 405 eKr said aiginalased oma saare tagasi.

133 eKr alistus Aigina Rooma ülemvõimule.

Uuesti sai Aigina tähtsaks 1820. aastatel, mil sinna asus sõltumatu Kreeka valitsus.

## Välislingid
1559

**1559. aasta** (**MDLIX**) oli 16. sajandi 59. aasta.

## Sündmused maailmas
*15. jaanuar – Elizabeth I krooniti Inglismaa kuningannaks.
*10. juuli – François II sai Prantsusmaa kuningaks.

## Sündmused Eestis
* Liivi sõda (1558–1583), Vene-Liivi sõda
*25. juuli – Riias toimus Liivimaa maapäev, kus otsustati kehtestada erakorraline sõjamaks ja Vana-Liivimaal taastada üldine talupoegade sõjaväekohustus.
* 31. augustil sõlmiti Liivi ordu ja Rzeczpospolita vahel Vilno leping, millega Liivi ordu maameister Gotthard Kettler andis Saksa ordu Liivi ordu maad Poola kuninga ja Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigi suurvürsti Zygmunt II Augusti kaitse alla.

## Sündinud
*Nurhaci, mandžu väepealik
*Sofia Gyllenhielm, Rootsi kuninga Johan III tütar
*Moritz Stensson Leijonhufvud, Rootsi riigitegelane
*Philipp II, Baden-Badeni markkrahv
*Johann T'Serclaes von Tilly, Katoliikliku Liiga vägejuht Kolmekümneaastases sõjas

## Surnud
*1. jaanuar – Christian III (Kristian III), Taani ja Norra kuningas
*25. jaanuar – Christian II (Kristian II), Taani, Norra ja Rootsi kuningas
*30. märts – Adam Ries, saksa arvutusmeister
*10. juuli – Henri II, Prantsuse kuningas
*18. august – Paulus IV (Gian Pietro Carafa), paavst 1555–1559

## Viited
1585

**1585. aasta** (**MDLXXXV**) oli 16. sajandi 85. aasta.

## Sündmused maailmas
* 3. märts – Itaalias Vicenzas avati Teatro Olimpico

## Sündmused [[Eesti]]s

* ...

## Sündinud
*11. juuni – Evert Horn, Rootsi sõjaväelane
* ...

## Surnud
*3. aprill – Gabriel Kristiernsson Oxenstierna, Rootsi riiginõunik ja admiral
*5. november – Pontus De la Gardie, Rootsi väejuht
Friedrich V (Pfalzi kuurvürst)

**Friedrich V ** (26. august 1596 – 29. november 1632 Mainz) oli Saksa-Rooma riigi Pfalzi kuurvürstkonna kuurvürst 1610–1623 ja Böömimaa kuningas **Friedrich I** nime all 1619–1620.
 
Friedrich V valiti Böömimaa kuningaks pärast Saksa-Rooma keisri Matthiase surma 1619. aastal, ta krooniti Böömimaa kuningaks Prahas 4. novembril 1619. Et ta oli Böömimaa kuningas ainult ühe aasta, sai ta  hüüdnimeks **Talvekuningas**. 

1619. aastal suri Saksa-Rooma keiser ja Austria valitseja Matthias lastetuna, ent ta oli valinud pärijaks oma nõo Steiermargi hertsogi Ferdinandi, kes sai Böömimaa kuningaks ja keisriks Ferdinand II nime all. Ferdinand oli vaga katoliiklane,  ning ta tahtis kõigis oma valdustes läbi viia vastureformatsiooni, mistõttu ta oli Böömimaal, kus olid enamuses protestandid (luterlased, kalvinistid ja utrakvistid ehk mõõdukad hussiidid), ebapopulaarne.

Böömimaa kuningas oli valitav ning Böömimaa mässulised valisid 1619. aastal enda valitsejaks Pfalzi kuurvürsti Friedrich V, 1610. aastal surnud Friedrich IV poja. Samal ajal valisid lojalistid Böömimaa kuningaks Ferdinand II ning ta kinnitati ka Saksa-Rooma keisriks. Ferdinand luges seejärel Friedrich V mässuliseks ning nendevaheline konflikt muutis sõja Habsburgide valduste sisesõjast üleriigiliseks konfliktiks. Kolmekümneaastane sõda jagatakse neljaks perioodiks: Böömi-Pfalzi periood (1618–1623, Taani periood (1625–1629), Rootsi periood (1630–1635) ja Prantsuse-Rootsi periood (1635–1648).

Otsustav Valgemäe lahing toimus 8. novembril 1620 Praha juures. Böömi 30 000-meheline sõjavägi oli kirju koosseisuga. Pfalzi ja Böömi sõjavägi ületas oma suuruselt liigalaste oma, kelle väejuhataja oli andekas kindral, madalmaalane krahv Johann T'Serclaes von Tilly. Friedrich V, saanud teada, et lahing on alanud, sõitis oma vägede juurde, kuid jõudis kohale liiga hilja, sest lahing oli tema saabumise ajaks juba kaotatud. Kuigi Praha ja teiste Böömi linnade kaitsmiseks olid Friedrichil head väljavaated, pages ta Böömimaalt ja raskendas sellega oma olukorda veelgi.

Friedrich V oli olulisim protestandist monarh Kolmekümneaastase sõja algul, kuid ta võideti 1623. aastal lõplikult oma sugulase, Wittelsbachi dünastiast Baieri katoliiklasest hertsogi Maximilian I poolt, kes asus valitsema ka Pfalzi üle. Friedrich säilitas Haagis eksiilis oma tiitli, kuid reaalselt tal Pfalzi troonile enam tõusta ei õnnestunud. 

Friedrich V pojal Karl I Ludwigil  õnnestus võim Pfalzi kuurvürstkonna üle taastada alles 1648. aastal. 

## Isiklikku ja järglased
Friedrich V abiellus 1613. aastal Inglismaa ja Iirimaa kuninga ning Šotimaa kuninga James I ning Taani ja Norra kuninga (1559–1588) Frederik II tütre Anne tütre Elizabeth Stuartiga (1596–1662).

## Vaata ka
*Kolmekümneaastane sõda
*Böömimaa Elisabeth
Bornholm

**Bornholm** on saar Läänemere edelaosas.

Saare pindala on 589 km².

Suuremad asulad on keskus Rønne, Nexø, Åkirkeby, Hasle, Allinge-Sandvig, Svaneke ja Tejn.

Alates 1660. aastast on Bornholm kõige idapoolsem suur Taani saar.

2007. aastast kuulub Taani Pealinnapiirkonda.

## Vaata ka
*Bornholmi lennujaam
*Fænrisstenen
*Louisenlund

## Välislingid

*Bornholmi omavalitsuse koduleht
Saksamaa jalgpallikoondis

**Saksamaa jalgpallikoondis** on Saksamaa jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Saksamaad rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.

## Ajalugu

Sakslased tõusid Euroopa edukaimaks jalgpallimaaks pärast teist maailmasõda . Ehkki jalgpalliharrastus levis Inglismaalt sakslasteni juba 19. sajandi teisel poolel, ei olnud selle mängu areng Saksamaal nii kiire kui mitmes teises Euroopa riigis. Kahe maailmasõja vahel ei kannatanud Saksamaa koondise tulemused kaua aega võrdlust Austria ''wunderteam''<nowiki/>'iga.

1934. aasta maailmameistrivõistlustel õnnestus Saksamaal pronksimängus edestada Austriat 3:2.

Järgmisteks maailmameistrivõistlusteks (1938) oli Austria juba Suur-Saksamaa osa, kuid uuelt asumaalt saadud mängijatele vaatamata ei jõutud Prantsusmaal peetud finaalturniiril avaringist kaugemale. Esimene mäng Šveitsiga lõppes 1:1, kordusmängu võitis Šveits 4:2.

1954. aastal oli Saksamaal meeskond, mis oli võimeline võitma maailmameistrivõistlused. Turniir ei alanud sakslastele rõõmustavalt, sest alagrupis jäädi alla Ungarile 3:8. Finaalis olid samad meeskonnad uuesti vastamisi ning nüüd saatis edu juba sakslasi, kes võitsid 0:2 kaotusseisust lõpuks 3:2.

1966. aasta MM-il mängisid sakslased finaalis Inglismaa vastu ja said hõbemedalid. 1970. aastal võideti pronksimängus Uruguay meeskonda.

1972. aasta EM-il alistas Saksamaa finaalis NSV Liidu 3:0. Kaks aastat hiljem (1974) triumfeeris Saksamaa koondis kodusel MM-il, finaalis võideti Hollandit 2:1.

1976. aasta EM-il jäid sakslased finaalis alla Tšehhoslovakkiale penaltitega 3:5. Enne seda oli kumbki meeskond löönud 2 väravat. 1980. aastal tuldi teist korda Euroopa meistriks, võites Belgiat 2:1.

1982. ja 1986. aasta MM-il tuli sakslastel leppida hõbedaga, 1990 viis aga legendaarne mängija Franz Beckenbauer treenerina sakslased kolmandat korda maailmameistriks.

Pärast üllatuskaotust 1992. aasta EM-i finaalis Taanile 0:2 tuldi kolmandat korda Euroopa meistriks 1996. aastal Inglismaal, võites Tšehhit 2:1.

2002. aasta MM-il jõuti välja finaali, kus jäädi alla Brasiiliale. Sakslaste uuteks tähtedeks tõusid Michael Ballack ja Oliver Kahn.

2006. aasta MM-il Saksamaal jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:2 Itaaliale (2006. aasta maailmameistrile) ja pronksimängus võideti Portugali 3:1 nii, et lõpuks tuldi kolmandale kohale.

2010. aasta MM-il Lõuna-Aafrika Vabariigis jõuti poolfinaali, kus kaotati 0:1 Hispaaniale.

2014. aasta MM-il Brasiilias tuli Saksamaa jalgpallikoondis maailmameistriks, alistades finaalis lisaajal Argentina jalgpallikoondise 1:0.

## Praegune koosseis
Saksamaa koondis 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Vaata ka
*Saksamaa jalgpallikoondis 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
*Saksamaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
*Saksamaa jalgpallikoondis 2004. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel
*Saksamaa jalgpallikoondis 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
*Saksamaa jalgpallikoondis 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

## Välislingid
*Koduleht
Sofia Gyllenhielm

**Sofia Johansdotter Gyllenhielm** (1559–1583 Tallinn) oli Rootsi kuninga Johan III vallastütar, Pontus De la Gardie abikaasa ning Jakob ja Johan De la Gardie ema. 

Sofia Johansdotter sündis Johan III ja Karin Hansdotteri abieluvälisest suhtest. Lapsepõlve veetis ta ema juures Soomes.

1576. aastal sai temast oma tädi Elisabet Vasa õuedaam. Samal aastal kihlas isa ta oma soosiku, prantsuse päritolu Rootsi väejuhi Pontus De la Gardiega. 1577. aastal aadeldati Sofia, tema vend Julius ja õde Lucretia ning nad said perekonnanimeks Gyllenhielm. 14. jaanuaril 1580 toimus nende pulmapidu Vadstena lossis. See oli suur tseremoonia, kus oli nii palju külalisi, et kirikus purunes nende raskuse all palkon ja vähemalt üks inimene hukkus. Juuresolevad katoliiklased tõlgendasid seda Jumala kättemaksuna kuninga õukonnale, kes olid protestandid.

Sofia Gyllenhielm kolis koos oma abikaasaga 1581 Tallinna. Ta suri sünnitusel 1583. aasta juunis ja on maetud sarkofaagi Tallinna Toomkirikus.

## Perekond

Sofia Johansdotter abiellus 14. jaanuaril 1580 Vadstena lossis prantsuse päritolu Rootsi väejuhi Pontus De la Gardiega. Abielust sündisid
*Brita De la Gardie (1581–1645), abiellus 1614 feldmarssal Jesper Mattson Cruusiga (surnud 1622); 
*Johan De la Gardie (1582–1642), Rootsi riigitegelane, Ekholmi vabahärra;
*Jakob De la Gardie (1583–1652), Rootsi riigitegelane, Läckö krahv.

## Sugupuu

## Viited
Zimbabwe riigipeade loend

**Zimbabwe riigipeade loend** loetleb alates riigi iseseisvumisest 1965. aastal seda valitsenud riigipead sõltumata nende ametinimetusest.

Aastatel 1965–1979 kandis riik Rodeesia nime, aastal 1979 oli ametlikuks nimeks Zimbabwe Rodeesia ja alates 1980. aastast Zimbabwe.

## Rodeesia riigipead (1965–1979)

11. novembril 1965 kuulutas senine Suurbritannia koloonia Rodeesia ennast ühepoolselt iseseisvaks. Riigipeaks nimetati Briti kuninganna, kuid Suurbritannia Rodeesia iseseisvust ei tunnistanud ja kuninganna pakutud ametikohta vastu ei võtnud. Vaatamata sellele tunnistas Rodeesia teda ühepoolselt riigipeana kuni vabariigi väljakuulutamiseni 2. märtsil 1970.

Reaalselt täitis aastatel 1965–1970 riigipea ülesandeid valitsemist teostavaks ametiisikuks (*Officer Administering the Government*) nimetatud asepeaminister Clifford Dupont, kellest sai hiljem riigi esimene president.

Rahvusvahelist tunnustust Rodeesial ja tema riigipeadel ei olnud.

## Zimbabwe Rodeesia riigipead (1979)

Aastast 1972 riigis kestnud kodusõda sundis briti kolonistide juhitud valitsust kuulutama aprillis 1979 välja vabad valimised, mille tulemusena tuli sama aasta 1. juunil võimule mõõdukate rahvuslaste (neegrite) valitsus. Riigi nimi muudeti Zimbabwe Rodeesiaks.

Ka uus valitsus ei suutnud sõda lõpetada ega saavutada rahvusvahelist tunnustust, mistõttu 12. detsembril 1979 sai riigist taas Suurbritannia koloonia.

## Zimbabwe riigipead (1980. aastast)

18. aprillil 1980 taasiseseisvus riik Zimbabwe nime all nende rahvuslike parteide juhtimisel, mis olid alates 1972. aastast pidanud kodusõda ja boikoteerinud 1979. aasta valimisi. See riik saavutas rahvusvahelise tunnustuse ja eksisteerib tänaseni.

## Vaata ka

*Rodeesia kuberneride loend
*Zimbabwe valitsusjuhtide loend
Brač

**Brač** (ladina *Bretia*, itaalia *Brazza*) on saar Aadria meres Dalmaatsia saarestikus Splitist kagus. See on umbes 40 km pikk ja 12 km lai. 

Saare pindala on 395 km². Mandrist eraldab seda Brači väin, mis on kuni 78 meetrit sügav ja kitsaimas kohas 5 km lai. Lääne pool asub Šolta saar ja Splitska vrata väin, lõuna pool Hvari saar ja kuni 91 meetri sügavune Hvari väin.

Saar koosneb lubjakivist. Kõrgeim punkt on Vidova gora (778 meetrit).

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas saarel 14 434. Suurim asula on umbes 3000 elanikuga Supetar.

Bračil asub mitu varakristlikku kirikut.

Brači lubjakivist on ehitatud Diocletianuse palee Splitis, keskaegsed Šibeniki ja Trogiri katedraalid, Valge Maja Washingtonis, parlamendihooned Viinis ja Budapestis.
Jeju saar

**Jeju** (korea 제주, McCune-Reischaueri süsteemis *Cheju*) on Lõuna-Koreale kuuluv saar Korea poolsaarest lõunas Ida-Hiina meres.

Saare pindala on 1950 km². 2018. aastal elas saarel 692 032 inimest.

Saar on mägine ja subtroopilise kliimaga.

Saare ja Jeju provintsi keskus on Jeju.
Chíose saar

**Chíos** (vanaaja kontekstis **Chios**; kreeka keeles ja vanakreeka keeles *Χίος*) on pindalalt viies Kreeka saar Egeuse mere idaosas 7 km kaugusel Türgi Anatoolia rannikust, millest seda eraldab Chíose väin.

Saar on tuntud mastiksiekspordi poolest, mistõttu nimetatakse seda mastiksisaareks. Vaatamisväärsusteks on keskaegsed külad ja 11. sajandil rajatud Néa Moní klooster, mis kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Peamine linn on Chíos.
Oliver Kahn

**Oliver Rolf Kahn** (sündinud 15. juunil 1969 Karlsruhes) on endine saksa jalgpallur ja Saksamaa jalgpallikoondise väravavaht.

Ta mängis Saksamaa rahvuskoondises 86 mängu ja neist 49 mängus oli ta kapten. Esimese mängu rahvuskoondises pidas ta 23. juunil 1995 Bernis Šveitsi vastu ja Saksamaa võitis 2:1. Viimase koondisemängu pidas ta 8. juulil 2006 Portugali vastu 2006. aasta maailmameistrivõistluste pronksimängus, kus tegutses hiilgavalt ja aitas Saksamaal võita 3:1.

Saksamaa koondises on ta tulnud maailmameistrivõistlustel hõbedale 2002 ja pronksile 2006. Neist esimesel valiti ta MM-i parimaks sportlaseks, parimaks väravavahiks ja MM-i sümboolsesse koondisse.

Ta on valitud kolmel korral maailma parimaks väravavahiks (1999, 2001, 2002).

Kahn sai väljaõppe ja jõudis Bundesligasse sünnilinna meeskonna Karlsruher SC särgis, kuid suurema osa karjäärist mängis suurklubis Müncheni Bayern. Ta jäi alati Saksamaa kõrgliigale truuks ja on 557 kohtumisega Bundesliga ajaloo üks pikema staažiga mängijaid.

Kuna ta oli tavaliselt väravavaht, on mõistetav, miks ta ei löönud ise ühtki väravat. Kõige lähemal oli ta värava löömisele Bayerni 6:0 võidumängus Cottbusi Energie vastu 23. veebruaril 2002, kui ta viimasel minutil asus realiseerima meeskonnakaaslase Samuel Kuffouri teenitud penaltit, aga lõi selle posti.

## Klubid
*Karlsruher SC (1975–1994)
*Müncheni Bayern (1994–2008)

## Isiklikku
Tema pikkus profisportlasena oli 188 cm ja kaal 87 kg.

Oliver Kahn abiellus 1999. aastal Simonega, neil on poeg David (sündinud 1998) ja tütar Katharina-Maria (sündinud 2003). Kui 2003. aastal Simone kaheksandal raseduskuul selgus, et mehel on kõrvalsuhe endise baaridaami Verena Kerthiga, lahvatas sellest suur meediaskandaal ja abielupaar kolis lahku, kuid abielu lahutati alles 2009. aastal. 

Oliver Kahni vanaema oli lätlane.

## Vaata ka
*2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
*Jalgpalli 2006. aasta maailmameistrivõistlused

## Viited
Eivissa

**Eivissa** (katalaani keeles *Eivissa*, hispaania keeles *Ibiza*) on suurim saar Pitiuuside seas, mis moodustavad Baleaaride läänerühma. Saare suurim linn on Eivissa linn.
Jens Lehmann

**Jens Gerhard Lehmann** (sündinud 10. novembril 1969 Essenis) on Saksamaa jalgpallikoondise endine väravavaht.

Koondises debüteeris Lehmann 18. veebruaril 1998, kui Saksamaa mängis Masqaţis Omaaniga ning võitis 2:0. Ta on Saksamaa jalgpallikoondises mänginud kolmedel maailmameistrivõistlustel. Ta teatas oma tagasiastumisest veidi rohkem kui kuu pärast 2008. aasta Euroopa meistrivõistlusi.

## Karjäär

Lehmann alustas karjääri 1988 klubis FC Schalke 04, kuhu ta jäi kümneks aastaks.

Ehkki väravavahid tavaliselt skoori ei tee, lõi ta nende aastate jooksul siiski kaks väravat: 1995 München 1860 vastu 6:2 võidumängus viimase värava penaltist ja 1997 Dortmundi Borussia vastu viimasel minutil viigivärava.

1998 siirus ta AC Milani, kuid mängis halvasti, langes pärast 5 mängu esirivistusest välja ja lahkus aasta lõpus ise.

Alates 1999 mängis Lehmann Dortmundi Borussias. Ta aitas oma klubil tulla Saksamaa meistriks 2002 ja jõudes samal aastal UEFA karikafinaali, kus Borussia kaotas Rotterdami Feyenoordile.

Sel hooajal võitles Borussia Saksamaa meistritiitli pärast Leverkuseni Bayeriga. Kohtumises SC Freiburgiga lõi Lehmann vastase ründajat pärast temaga kokkupõrkamist karistusalas. Lehmann sai mängukeelu 4 mänguks. Pärast seda oli hooaja lõpuni jäänud 3 vooru ja Borussia oli Bayerist 5 punktiga taga. Ent võitnud järjest kõik kolm mängu 1. FC Kölni, SV Hamburgi ja Bremeni Werderi vastu, tuli Borussia siiski Saksamaa meistriks. Nendes võitudes oli ka Lehmannil väga oluline osa.

Suvel 2003 läks Lehmann Londoni Arsenali, kus ta vahetas välja David Seamani. Lehmann mängis meistrivõistlustel kaasa kõik kohtumised. Arsenal ei kaotanud neist ühtki ja tuli Inglismaa meistriks. Viimati oli ainsagi kaotuseta meistriks tulnud Prestoni North End 1889.

Järgmisel hooajal ei mänginud Lehmann nii hästi ning mitmes mängus saadeti tema asemel platsile Manuel Almunia, kes aga polnud parem. Inglismaa karikavõistluste finaalis Manchesteri Unitedi vastu esines Lehmann väga mõjuvõimsalt, mistõttu normaal- ja lisaaeg lõppesid 0:0 ning penaltiseerias tõrjus Lehmann Paul Scholesi penalti, mistõttu Arsenal võitis 5:4.

## Saavutused

Schalke koosseisus võitis ta 1997. aastal UEFA karika.

AC Milani koosseisus võitis ta 1999. aastal Serie A.

Dortmundi Borussia koosseisus võitis 2002. aastal Bundesliga ja jõudis UEFA karikafinaali.

Londoni Arsenali koosseisus võitis ta 2004. aastal Premier League'i ja Inglismaa superkarika, 2005 Inglismaa karikavõistlused jalgpallis ning jõudis 2006 UEFA meistrite liiga finaali.

## Tunnustus

UEFA valis Jens Lehmanni 1997. ja 2006. aastal Euroopa aasta parimaks väravavahiks.

Jalgpalli 2006. aasta maailmameistrivõistlustel valiti Lehmann MM-i sümboolsesse koondisse.

Samal aastal valis UEFA ta klubihooaja parimaks väravavahiks.

## Eraelu

Jensa Lehmannil on naine Conny, kellega tal on kaks last, Mats ja Lieselotta, ning kasupoeg Lasse.

## Viited
Tarjei Vesaas

**Tarjei Vesaas** (20. august 1897 Vinje – 15. märts 1970 Oslo) oli Norra kirjanik.

Hakanud loovkirjutama 1923. aastal, saavutas ta suurema edu sümbolistlike romaanidega "Det store spelet" ("Suur mäng"; 1934) ja "Kvinner ropar heim" (1935).

Tema poliitilist ja sotsiaalset ärkamist märgib teos "Kimen" ("Seeme"; 1940).

1964. aastal sai ta Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna 1963. aastal ilmunud romaani "Is-slottet" ("Jääloss") eest.

## Raamatud
* "Menneskebonn", 1923
* "Sendeman Huskuld", 1924
* "Guds Bustader", 1925
* "Grindegard: Morgonen", 1925
* "Grindekveld; Eller, den gode engelen", 1926
* "Dei svarte hestane", 1928
* "Klokka i haugen", 1929
* "Fars reise", 1930
* "Sigrid Stallbrok", 1931
* "Dei Ukjende Mennene", 1932
* "Sandeltret", 1933
* "Ultimatum", 1934
* "Det store Spelet" ("Suur mäng"), 1934 
* "Kvinnor ropar heim", 1935 
* "Leiret og hulet", 1936
* "Hjarta høyrer sine heimlandsronar", 1938
* "Kimen", 1940 
* "Huset i mørkret" ("Maja pimedas"), 1945)
* "Vindane" ("Tuuled"), (1952, eesti keeles osaliselt raamatus "Imelik tunne" 1961)
* "Fuglane" (1957)
* "Is-slottet" ("Jääloss"), (1963, eesti keeles 1966, 1979 Henrik Sepamaa tõlkes)
Elba

**Elba** (ladina keeles *Ilva*, etruski keeles 'raud') on Itaaliale kuuluv saar Toscana ranniku lähedal, Korsikast idas.

Elba on jäänuk kunagisest maismaasillast, mis ühendas Korsikat mandriga. Elbast põhja jääb Liguuria meri ja lõunasse Türreeni meri. Saarest idas on Piombino väin, mis eraldab teda mandrist, läänes on Korsika väin, mis eraldab teda Korsikast. Teisel pool Piombino väina asub Piombino linn, kus on elanikke umbes sama palju kui Elbal.

Elba on väga mägine. Kuigi tema pindala on 244 km², ulatub tema kõrgeim tipp 1018 meetrini üle merepinna. Elbalt on näha nii mandrit (Piombino väin on kümmekonna kilomeetri laiune) kui Korsikat (Korsika väin on küll 50 km lai, kuid kummalgi saarel on väina ääres enam kui kilomeetri kõrgused mäed).

Elbal elab 1. jaanuari 2008 seisuga 31 572 inimest. Suurimas linnas Portoferraios elas 12 013 inimest. Saarel on 9 valda (kommuuni).

Hoolimata sellest, et rahvastiku tihedus saarel on üle 100 inimese ruutkilomeetri kohta ja saarel käib palju turiste, elab saarel ikkagi palju loomaliike, sealhulgas muflon ja metssiga.

Elbal valitseb vahemereline kliima. Aasta keskmine sademete hulk on 595 mm. Kõige sajusemad kuud on november (86 mm) ja oktoober (82 mm). Kõige kuivemad kuud on juuli (13 mm) ja juuni (24 mm).

## Ajalugu
Saarel leidub rauamaaki. Sellega oli Elba tuntud juba antiikajal. Umbes 1000 eKr asustasid Elba etruskid, kes kaevandasid rauamaaki ning töötlesid seda Elba vastas mandril paiknevais Populonias ja Arretiumis. Rauamaagi töötlemise kõrge tase soodustas etruski kultuuri õitsengut. 

Alates 300 eKr kuulus Elba roomlastele. Pärast Hispaania vallutamist lõpetati Elbal rauamaagi kaevandamine, muuhulgas puidu puudumise tõttu. 

Pärast Rooma riigi langust rüüstasid saart barbarid ja saratseenid. 11. sajandi alguses läks ta Pisa vabariigi koosseisu. Kui viimane müüdi 1398 Viscontidele Milanost, omandas saare Appiani suguvõsa, Piombino isandad. 1546 omandas saare Cosimo de' Medici, kes kindlustas Portoferraio ja nimetas selle Cosmopoliks. 1577 tagastati ülejäänud saar Appianidele. 1596 vallutas Hispaania kuningas Felipe II Porto Azzurro ja rajas sinna kaks kindlust. 1802 vallutas saare Prantsusmaa ja saare majandus elavnes.

Alates 3. maist 1814 kuni 27. veebruarini 1815 oli Elbal pagenduses Napoleon I. Ta valitses seda saart keisrina ja tal lubati alles jätta oma isiklik väeüksus, mis koosnes 600 mehest. Napoleon korraldas saarel majanduslikke ja sotsiaalseid reforme: osalt igavuse peletamiseks, osalt siirast soovist saarlaste elukvaliteeti parandada. Elba saarel viibis ta täpselt kolmsada päeva, seejärel lahkus ta Prantsusmaale, kus valitses veel sada päeva, ja pagendati teist korda, seekord Saint Helena saarele. Viini kongress andis saare Toscana suurhertsogiriigile ja 1860 sai see osaks Itaalia kuningriigist.

Prantsuse väed vallutasid Elba uuesti 17. juunil 1944, vabastades selle sakslastest. Vigased luureandmed ja sakslaste tugev kaitse tegid lahingu oodatust raskemaks.

## Viited

## Välislingid
*Lipp
Andreas Hinkel

**Andreas Benjamin Hinkel** (sündinud 26. märtsil 1982) on Saksamaa jalgpallikoondise endine kaitsja.

Saksamaa rahvuskoondises tegi Hinkel debüüdi 30. aprillil 2003, kui Bremenis mängiti Serbia ja Montenegroga ning võideti 1:0. Koondises mängis ta aastatel 2003–2009 kokku 21 korda.

## Klubid
*VfB Stuttgart
*Sevilla FC
*Celtic FC
*SC Freiburg

## Isiklikku
Andreas Hinkel on 182 cm pikk ja kaalub 76 kg.
Ellesmere

**Ellesmere** (ka **Ellesmere'i maa**) on Kanadale kuuluv saar Põhja-Jäämeres.

Ellesmere'i eraldavad kagus paiknevast Gröönimaast Smithi väin ja Narese väin, lõunas paiknevast Devoni saarest Jonesi väin ja Cardigani väin ning läänes asuvast Axel Heibergi saarest Eureka väin ja Nanseni väin.

Saare pindala on 196 235 km². Ellesmere on pindalalt Kanada kolmas (Baffini saare ja Victoria saare järel) ning maailma 10. saar.

Ellesmere on väga mägine. Kõrgeim tipp on põhjaosas asuv Barbeau (2616 m), mis asub saare põhjaosas Ühendriikide ahelikus. Saare keskosas on Victoria ja Alberti mäed, mille kõrgeim tipp on 2201 m kõrgusel.

Saart liigendavad sügavad fjordid, millest suurim on läänerannikul paiknev Greely fjord. Lahtede vahel on poolsaared, millest suurimad on Johani poolsaar idas (selle lähedal on 2347 m kõrgune tipp), Fosheimi poolsaar läänes, Põhja-Lincolni maa kagus ja Bjorne'i maa edelas (selle lähedal on 1905 m kõrgune tipp).

Saare kõige olulisemad neemed asuvad põhjarannikul: Yelvertoni lahe suudmes asuv Alerti neem, kõige põhjapoolsem Columbia neem ja kõige kirdepoolsem Hecla neem.

Arktilise kliima tõttu on Ellesmere'i maa väheasustatud. Saarel on kolm asulat: Alert, Eureka ja Grise Fiord. Kokku elas saarel 2001. aastal püsivalt 168 inimest. Lisaks on saarel neli ainult suviti asustatud polaarjaama: Ward Hunt Island põhjarannikul, Lake Hazen põhjaosa keskel, Tanquary Fiord Greely fjordi tipus ja D'Iberville Fiord Greely fjordi lõunakaldal.

Saarel asub Quttinirpaaqi rahvuspark.

## Välislingid
* Arktiline Ellesmere´i saar oli kunagi soe "paradiis", Postimees, 13. september 2010
Timo Hildebrand

**Timo Hildebrand** (sündinud 5. aprillil 1979 Wormsis) on endine saksa jalgpallur, väravavaht.

Saksamaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2004–2007 seitse korda. Hildebrand debüteeris koondises 28. aprillil 2004, kui mängiti Bukarestis Rumeeniaga ja kaotati 1:5.

## Klubid
*FV 1911 Hofheim/Ried (1984–1994)
*VfB Stuttgart (1994–2007)
*Valencia FC (2007–2008)
*Hoffenheim (2008–2010)
*Lissaboni Sporting (2010–2011)
*Schalke 04 (2011–2014)
*Eintracht Frankfurt (2014–2015)

## Isiklikku
Timo Hildebrand on 186 cm pikk.

## Saavutused
;VfB Stuttgart
*Bundesliga: 2006–07
*DFB-Pokali teine koht: 2006–07
;Valencia CF
*Copa del Rey: 2007–08

## Välislingid
Arne Friedrich

**Arne Friedrich** (sündinud 29. mail 1979 Bad Oeynhausenis) on endine Saksamaa jalgpallur, kaitsja.

## Klubikarjäär
Kuni 2012. aastani mängis mitmes Saksamaa klubis. 2012. aasta märtsis sõlmis lepingu MLS klubiga Chicago Fire. Debüüdi uues klubis tegi 16. aprillil 2012 kohtumises Houston Dynamo vastu. Esimese värava lõi 12. augustil 2012 mängus Philadelphia Unioni vasu.

## Koondisekarjäär
Friedrich debüteeris Saksamaa rahvuskoondises 21. augustil 2002, kui Sofias mängiti Bulgaariaga 2:2 viiki. Ta esindas Saksamaad kokku 82 mängus ning lõi ühe värava.

## Viited
Christian Wörns

**Christian Werner Wörns** (sündinud 10. mail 1972 Mannheimis) on saksa endine jalgpallur, Saksamaa jalgpallikoondise kaitsja.

Kui Wörns aastal 1984 klubisse Waldhof Mannheim üle läks, tegi ta seal kõigi aegade nooruselt neljandana (17 aastat 3 kuud 30 päeva) debüüdi Saksamaa kõrgeimas liigas.  

Wörnsi suurimad saavutused on Saksamaa meister 2002 Borussia Dortmundiga ja DFB-Pokali võit 1993 Bayer Leverkuseniga.

Christian Wörns on Saksamaa rahvuskoondises mänginud 65 korda (seisuga 23. august 2005). Debüüdi tegi ta juba 22. aprillil 1992 Prahas, kui Tšehhoslovakkiaga mängiti 1:1 viiki. Ta mängis ka 1998. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel Prantsusmaal, 2000. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel Hollandis ja 2004. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel Portugalis. Seitse korda on ta olnud koondise kapten. 

## Isiklikku
Christian Wörns on 185 cm pikk.

## Välislingid
*Leverkusen who's who
Jens Nowotny

**Jens Daniel Nowotny** (sündinud 11. jaanuaril 1974 Malschis) on endine saksa jalgpallur, kaitsja.

Saksamaa rahvuskoondises mängis ta esimest korda 30. aprillil 1997, kui Bremenis alistati Ukraina tulemusega 2:0. Rahvuskoondises mängis ta 2007. aastani 48 mängu ja lõi ühe värava.

## Klubid
*SV Spielberg (1979–1985)
*SG Friedrichsthal (1985–1990)
*Karlsruher SC (1990–1996)
*Bayer 04 Leverkusen (1996)
*Dinamo Zagreb (2006–2007)

## Isiklikku
Jens Nowotny on 187 cm pikk ja kaalub 87 kg.

## Välislingid
*Leverkusen who's who
Albert Verwey

**Albert Verwey** (15. mai 1865 Amsterdam – 8. märts 1937 Noordwijk aan Zee, Holland) oli hollandi luuletaja, õpetlane ja kirjandusajaloolane.

Ta hakkas luuletama väga noorelt, esimene luulekogu "Persephone" ilmus 1883. aastal. 

Ta oli 1885. aastal asutatud ajakirja De Nieuwe Gids üks asutajaid.

Hiljem andis ta välja oma ajakirja De Beweging (1905–1919).


Leiden - Rapenburg 70-74 (wall poem).jpg|"Stoa" maja seinal Leidenis 
Gevelrelief beurs Berlage Amsterdam.jpg|(Amsterdam)
Albert Verwey.JPG|Büst Noordwijkis
Aarde Verweij.jpg|"Aarde" (1896)
Eugène-François Vidocq

**Eugène-François Vidocq** (24. juuli 1775 Arras – 11. mai 1857 Pariis) oli prantsuse kurjategija, seikleja ja detektiiv.

Ta rajas Prantsuse kriminaalpolitsei Sûreté Nationale ning oli selle esimene direktor. Hiljem avas ta eradetektiivibüroo, mis oli tõenäoliselt maailma esimene. Teda peetakse tänapäevase kriminalistika ja Prantsusmaa politsei isaks ning maailma esimeseks detektiiviks.

Vidocqi elulugu inspireeris mitmeid kirjanikke, sealhulgas Victor Hugod ja Honoré de Balzaci.
Reginald Wingate

Sir **Francis Reginald Wingate, esimene baronet Wingate** (25. juuni 1861 Renfrewshire, Šotimaa  – 28. jaanuar 1953 Dunbar, Šotimaa) oli Suurbritannia sõjaväelane, kindralkuberner Inglise-Egiptuse Sudaanis 1899–1916.

Ta sündis pere seitsmenda pojana. Pärast kuningliku sõjaakadeemia lõpetamist 1880. aastal saadeti ta Briti laevastikuga algul Indiasse ja siis Adenisse. 1883 ühines ta kindral Evelyn Woodiga ja aitas reorganiseerida Egiptuse armeed. Aastal 1885 sai ta majoriks.

Suurepärase araabia keele oskajana, hea vangide ja põgenike küsitlejana ning käsikirjade uurijana avaldas ta 1891 väga autoriteetseks osutunud raamatu "Mahdism ja Egiptuse Sudaan". Osaliselt seetõttu nimetati ta 1892. aastal Egiptuse luureülemaks. Sellel ametipostil täitis ta ka sõjalisi ülesandeid Sudaanis mahdistide vastu, mille eest sai 1897 kindraliks ning Püha Miikaeli ja püha Jüri ordu rüütliks.

1895. aastal aitas ta Slatin-pašal põgeneda. Ta tõlkis tolle emakeelest, saksa keelest inglise keelde ning avaldas ta raamatud "Kümme aastat mahdistide vangis" (1892) ja "Tuli ja mõõk Sudaanis" (1896).

24. novembril 1899 tappis ta Egiptuse sissi ja iseseisvuse eest võitleja Khalifa `Abd Allāh ibn Muhammadi.

1899 nimetati ta Sudaani kindralkuberneriks ja sirdariks (armee ülemjuhataja) pärast seda, kui eelmine kindralkuberner lord Horatio Herbert Kitchener kutsuti Buuri sõtta. 

Tema valitsemisperioodil sai Sudaanist brittide liitlane, eeskätt tänu Wingate'i rangusele ja vastuhakkude julmale mahasurumisele, kuid ka tema sidemete tõttu. 1903 sai Wingate kindralmajoriks ja 1908 kindralleitnandiks. 1905 nimetas Oxfordi ülikool ta tsiviilõiguse audoktoriks. Sudaanlased nimetasid ta pašaks.

1917. aastal määrati ta Suurbritannia ülemkomissariks Egiptuses. Kuigi vastuolu tõttu Egiptuse Rahvusliku Parteiga ta vallandati, täitsid britid Egiptuse asjus endiselt tema soovitusi.
Bartle Frere

**Sir Bartle Frere** (täisnimi **Sir**  **Henry Bartle Edwards, Parun Frere**; 29. märts 1815 Wales, Brecknockshire – 29. mai 1884 Suurbritannia,   Wimbledon) oli Briti koloniaaladministraator Indias ja Lõuna-Aafrikas.

Pärast Ida-India Kompanii Haileybury kolledži lõpetamist 1834. aastal alustas ta oma pikka karjääri India tsiviilteenistuses. Olles 1850–1859 Sindhi ülemkomissar, tegi ta palju, et kasvatada selle piirkonna majandust. 

Teda austati rüütliseisusega ja talle anti koht asekuninga nõukogus Calcuttas (1859–1862). Pärast Bombay kuberneriks olekut (1862–1867), naasis ta Inglismaale ja sai India Nõukogu liikmeks (1867–1876).

Lord Carnarvon, Briti koloniaalsekretär, saatis Frere 1877. aastal Kapi Kolooniasse, et too viiks ellu Briti Lõuna-Aafrika ja Buuri konföderatsiooni. Randudes Kaplinnas, leidis ta eest mässuks valmistuva koloonia. Kolonistid olid vihased Lord Carvanoni plaani peale. Transvaali buurid, keda olid Britid viimastena annekteerinud, lootsid võidelda ja tagasi nõuda oma iseseisvuse. 

Lord Carnavoni tagasiastumine jaanuaris 1878 nõrgendas veelgi Frere'i positsiooni ja ta ei võtnud ette ka midagi olukorra maha rahustamiseks. 

Olles kindel, et suulud on samuti kahtlevad konföderatsiooni suhtes, tõukas ta viimased sõtta (detsember 1878), millest väljus muidugi võitjana Suurbritannia.

Ta kutsuti tagasi pärast konföderatsiooni idee kokkuvarisemist 1880. aasta augustis.
Rudi Völler

**Rudolf Völler** (tuntud kui **Rudi Völler**; sündinud 13. aprillil 1960 Hanaus) on Saksamaa jalgpallikoondise endine peatreener ja endine mängija (ründaja).

Ta mängis koondises 90 mängus ja lõi 47 väravat. Alates 2. juulist 2000 oli Völler Saksamaa koondise peatreener. 24. juunil 2004 teatas ta koondise peatreeneri kohalt tagasiastumisest, mille põhjuseks oli koondise ebaõnnestunud esinemine 2004. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel. 

## Mänginud klubides
*TSV 1860 Hanau (1966–1975)
*Kickers Offenbach (1975–1980)
*TSV 1860 München (1980–1982)
*Werder Bremen (1982–1987)
*AS Roma (1987–1992)
*Olympique Marseille (1992–1994)
*Bayer Leverkusen (1994–1996)

## Saavutused mängijana
*1983 Saksamaa parim jalgpallur
*1986 MM hõbe
*1990 Maailmameister
*1991 Itaalia karika võitja (AS Roma)
*1992 EM hõbe
*1993 Euroopa karikas (Olympique Marseille)

## Välislingid
*Saksakeelne tutvustav lehekülg
Freudenstadt

**Freudenstadt** on linn Baden-Württembergi liidumaal Saksamaal.

Asub Edela-Saksamaal Schwarzwaldi piirkonnas.

Linna rajasid 1599. aastal protestantidest põgenikud, kes tulid Salzburgist. 

Freudenstadt – tõlkes 'rõõmu linn' – sai Teise maailmasõja käigus mitu korda kannatada.

Kesklinn, sealhulgas renessanssarkaad turuplatsil ja evangeelne kirik (valmis 1608), taastati oma esialgsel kujul.

## Viited

## Välislingid
*Freudenstadti koduleht
Vittorio Amedeo I

**Vittorio Amedeo I** (8. mai 1587 Torino – 7. oktoober 1637 Vercelli) oli Savoia hertsog alates 1630 kuni surmani. Ta kandis ka tiitleid Küprose kuningas ja Jeruusalemma kuningas.

Ta oli Savoia hertsogi Carlo Emanuele I ja tema naise, Hispaania printsessi Catalina Micaela teine poeg. Suure osa oma lapsepõlvest veetis ta Hispaania õukonnas Madridis.

Ta sai troonipärijaks siis, kui tema vanem vend Felipe Emanuele 13. veebruaril 1605 18-aastaselt suri.

Vittorio Amedeo I oli tark ja populaarne valitseja. Teda hüüti Susa lõviks (Susa on Savoiale kuuluv asula Alpides).

Kui tema isa 1630 suri, okupeerisid prantslased Savoiat. Carlo Emanuele poliitika oli tekitanud nii suhetes Hispaania kui Prantsusmaaga ebastabiilsuse ja hertsogkonna kaitsmiseks oli vaja sõjaväge, kuid riigikassa oli tühi ning nii ei saanud hästi palgata palgasõdureid ega välja õpetada omamaiseid sõdureid. Seetõttu sõlmis Vittorio Emanuele rahu Hispaaniaga, astus Prantsusmaaga liitu ja tal õnnestus 1631 sõlmitud Cherasco lepinguga säilitada kolmandik Monferratost: Pinerolo, Alba ja Trino linna ning saada ülejäänu eest rahalist kompensatsiooni. Vastavalt salakokkuleppele tuli Pinerolo seejärel Prantsusmaale tagasi anda.

Vastavalt kardinal Richelieu juhistele pidi Savoia lõpetama rahu Hispaaniaga ja organiseerima Itaalias Hispaania-vastase liidu. Savoia saavutas Hispaania vägede üle kaks võitu: 1636 Tornavento lahingus ja 8. septembril 1637 Mombaldone lahingus.

Samal aastal 25. septembril haigestus Vittorio Emanuele pärast Créqui hertsogi Charles de Créquy de Lesdiguières antud pidusööki. Ta viidi tagasi Savoiasse, kus suri 7. oktoobril.

Pärast Vittorio Emanuele surma sai hertsogiks tema 5-aastane poeg Francesco Giacinto, kes aga aasta hiljem suri. Seejärel sai hertsogiks tema noorim poeg, 4-aastane Carlo Emanuele II. Mõlema eest valitses regendina laste ema Christine kuni oma surmani 1663.

## Perekond

Vittorio Amedeo I abiellus 10. veebruaril 1619 Henri IV ja Marie de' Medici tütre Christinega (1606–1663). Neil oli seitse last, kolm poega ja neli tütart:
*Luigi Amadeo di Savoia (1622–1628), Savoia prints
*Luisa Cristina di Savoia (27. juuli 1629 – 14. mai 1692), Savoia printsess
*Francesco Giacinto di Savoia (14. september 1632 – 4. oktoober 1638), Savoia hertsog 
*Carlo Emanuele II di Savoia (20. juuni 1634 – 12. juuni 1675), Savoia hertsog 
*Margherita Iolanda di Savoia (15. november 1635 – 29. aprill 1663), Parma hertsoginna
*Caterina Beatrice di Savoia (6. november 1636 – 26. august 1637), Savoia printsess
*Adelaide Henrietta di Savoia (6. november 1636 – 18. märts 1676), Baieri hertsoginna.

Vittorio Emanuele noorem vend, Savoia kardinal Maurizio di Savoia pani 1637 vaimulikuameti maha ja abiellus Luisa Cristinaga, kes oli 15-aastane. Sellest abielust lapsi ei sündinud.
King Camp Gillette

**King Camp Gillette** (5. jaanuar 1855 Fond du Lac, Wisconsin, Ameerika Ühendriigid – 9. juuli 1932 Los Angeles, California) oli Ameerika leiutaja ja ettevõtja, kelle nime järgi on saanud tuntuks žiletitera. Ta leiutas ja populariseeris esimese turvalise vahetatava teraga raseerija ning asutas 1901. aastal Gillette Safety Razor Company.

Gillette’i uuendus seisnes ühekordselt kasutatavas odavas žiletiteras, mida sai sisestada spetsiaalsesse hoidikusse nn terapardlisse, muutes raseerimise ohutumaks ja mugavamaks. 

## Viited
Tšehhi jalgpallikoondis

**Tšehhi jalgpallikoondis** on Tšehhi jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Tšehhi Vabariiki rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.

## Ajalugu

Tšehhi Vabariigi koondis loodi küll alles 1993. aastal, kuid tšehhi jalgpall sai alguse juba Austria-Ungari keisririigi aegadel. Jalgpalliliit astus FIFA-sse 1907. aastal. Pärast Esimest maailmasõda jõuti ka esimese tiitlivõistluste medalini.

Tšehhid üllatasid maailma 1920. aasta suveolümpiamängudel, kui turniiri avavoorus võideti Jugoslaavia 7:0. Edukalt jätkates jõuti finaali, kus jäädi Belgia vastu 0:2 taha ning 35. minutil lahkuti protestiks inglasest kohtuniku erapoolikuse vastu platsilt. Seejärel tühistas ROK kõik tšehhide tulemused ning loomulikult jäädi ilma ka medalist.

Esimesel Euroopa pinnal peetud MM-turniiril 1934. aastal Itaalias jõudis Tšehhoslovakkia välja finaali ning kaotas võõrustajate meeskonnale lisaajal 1:2. Suured tegijad olid andekas väravavaht František Planicka ning kaks ohtlikku ründajat Oldrich Nejedly (MM-turniiri edukaim väravakütt) ja Antonin Puc.

1960. aastal kaotas Tšehhoslovakkia esimeste EM-võistluste poolfinaalis NSV Liidule 0:3, kuid pronksimängus oldi üle Prantsusmaast 2:0. 

1962. aastal oli Tšehhoslovakkial koondis, mis võis kõrgeid tippe vallutada. Tšiilis peetud MM-turniiril alistati veerandfinaalis Ungari 1:0 ja poolfinaalis Jugoslaavia 3:1. Finaalis Brasiilia vastu viis tookordse koondise üks paremaid mängumehi Josef Masopust eurooplased 1:0 juhtima, kuid brasiillased viigistasid ja võitsid lõpuks 3:1.

Tšehhoslovakkia jalgpalli suurpäev oli 20. juunil 1976 Belgradis, kui viiendate EM-võistluste finaalis kohtuti valitseva maailmameistri Saksamaa LV-ga. Peamiselt slovakkidest koosnenud meeskond juhtis sakslaste vastu veel lõpu eel 2:1, kuid siis õnnestus Bernd Hölzenbeinil viigistada. Lisaaeg väravaid ei toonud ja nii löödi võitja selgitamiseks penalteid. Tšehhoslovakkia võitis 5:3.

Edukas aasta oli 1980, kui EM-il saadi kolmas koht ja Moskva olümpiamängudel kuldmedal.

Tšehhi ja Slovakkia eraldusid kaheks iseseisvaks riigiks 1993. aastal ning tšehhid lõikasid eraldumisest rohkem tulu. Uus põlvkond tippmängijaid (Patrik Berger, Karel Poborsky, Pavel Nedvěd, Vladimir Šmicer) näitas klassi 1996. aasta EM-il, kus alles finaali lisaajal tuli tunnistada sakslaste 1:2 paremust.

2008. aasta Euroopa meistrivõistluste järel valis Tšehhi jalgpalliliit uueks peatreeneriks Petr Rada.

## Praegune koosseis
Tšehhi koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Endiseid mängijaid
*Milan Baroš
*Petr Čech
*Marek Heinz 
*Jan Koller
*Pavel Nedvěd
*Karel Poborský
*Tomáš Rosický 
*Vladimír Šmicer 

## Peatreenerid

* Dušan Uhrin (1994–1997)
* Jozef Chovanec (1998–2001)
* Karel Brückner (2001–2008)
* Petr Rada (2008–2009)
* František Straka (2009)
* Ivan Hašek (2009)

* Michal Bílek (2009–2013)
* Josef Pešice (2013)
* Pavel Vrb (2014–2016)
* Karel Jarolím (2016–2018)
* Jaroslav Šilhavý (2018–)

## Vaata ka

*Tšehhi jalgpallikoondis 2004. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel
*Tšehhi jalgpallikoondis 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel

## Välislingid
*Ametlik koduleht
Fulda

**Fulda** on eristaatusega linn Saksamaal Hesseni liidumaal. 

Asub Fulda jõe ääres, Rhöni ja Vogelsbergi mäe vahel.

744. aastal hakkas benediktiini munk Sturmius selles kohas rajama kloostrit. Samas hakkasid tegutsema kool ja misjonikeskus. See kool sai keskaja Euroopa üheks silmapaistvamaks, kui tema juhiks sai Hrabanus Maurus.

Fuldat on esmamainitud 1114. aastal. Linnaõigused sai see 1208. aastal.

Elanike arv oli 2005. aastal 63 800.

## Vaata ka
*Fulda koridor
*Fulda Püha Miikaeli kirik

## Viited

## Välislingid
*Fulda koduleht