open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lothar de Maizière

**Lothar de Maizière** (sündinud 2. märtsil 1940 Nordhausenis) on saksa jurist ja endine Saksa poliitik.

Lothar de Maizière lõpetas Ida-Berliinis gümnaasiumi 1958. aastal. Juba 1956. aastal oli ta astunud Saksa DV Kristlik-Demokraatlikku Liitu. 1959–1964 õppis ta Ida-Berliini Hans Eisleri Muusikakõrgkoolis vioolat. 1969. aastal pidi ta haigestumise tõttu muusikaga tegelemise lõpetama. Aastatel 1969–1975 õppis ta kaugõppes Berliini Humboldti Ülikoolis õigusteadust. Alates 1976. aastast töötas Lothar de Maizière Ida-Berliinis advokaadina, alates 1987. aastast oli ta Ida-Berliini advokatuuri aseesimees. Advokaadina tegeles ta põhiliselt majandus- ja maksuküsimusi puudutavate kohtuasjadega. 

1989. aasta novembris valiti ta Saksa DV Kristlik-Demokraatliku Liidu esimeheks. Sellesse ametisse jäi ta kuni 1990. aastani. 1989. aasta novembrist alates oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogus kirikuküsimuste minister. Lothar de Maizière juhtimisel saavutas Saksa DV Kristlik- Demokraatlik Liit 1990. aasta märtsis valimisvõidu.

1990. aasta 12. aprillist kuni 2. oktoobrini oli Lothar de Maizière Saksa DV peaminister. Ta oli esimene ja viimane demokraatlikult valitud Saksa DV peaminister. Pärast Saksa DV välisministri Markus Meckeli tagasiastumist oli ta 1990. aasta 20. augustist kuni 2. oktoobrini ka Saksa DV välisminister.

1990. aasta oktoobrist kuni 11. septembrini 1991 oli Lothar de Maizière Saksamaa Liidupäeva liige ja eriülesannetega minister. 1990. aasta detsembris tuli avalikuks, et Lothar de Maizière oli olnud Stasi mitteametlik kaastööline, mida ta ise eitas. 17. detsembril 1990 avaldas ta soovi kõigist ametitest tagasi astuda. Kuni 1991. aasta veebruarini oli ta puhkusel. 1991. aasta septembris astus ta kõigist poliitilistest ametitest tagasi. Seejärel on ta töötanud advokaadina.

## Viited
Grėjaus namas

**Grėjaus namas** (tõlkes inglise keeles *Gray's House* ja eesti keeles *Gray maja*) on hotell Leedus Kaunase maakonnas Kėdainiai linnas aadressil Didžioji gatvė 36.  

## Ajalugu
Alates 1630. aastal rändas praeguse Leedu aladele Lääne-Euroopast palju väljarändajaid, muuhulgas ka šotlasi. Kuni 1750. aastani on Kėdainiai linnas olnud šotlaste arv umbes 130 inimest. Nende seas oli ka kaupmees Jacob Gray (leedupäraselt *Jokūbas Grėjus*), kes oli ka linna raehärra.

1739. aastal kuulus praegusel Didžioji tänaval Grayle kaks maja. Ehkki alates 1756. aastast vahetusid omanikud, tunti neid maju ikkagi edaspidi kui Gray maju (ametlikus poola keeles "*kamienica grejowska*").

## Tänapäeval
Praegu tegutseb majas hotell, mille nimi ongi Gray maja (leedupäraselt "*Grėjaus namas*").

## Välislingid
*Hotell "Grėjaus namase" koduleht. Leedu, inglise, saksa, vene ja poola keeles
Pulkovo

**Pulkovo** võib tähendada järgmist:
*Pulkovo on koht Peterburi Moskva rajoonis; varem küla
*Pulkovo on küla Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis
*Pulkovo on küla Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis

## Vaata ka
*Pulkovo kõrgendik
*Pulkovo lennujaam
*Pulkovo Lennukompanii
*Pulkovo observatoorium
Riia Linnagümnaasium

**Riia Linnagümnaasium** (läti Rīgas Valsts 1. ģimnāzija) on Riias asuv riigigümnaasium. Kool asutati 1211 ja on Baltimaade vanim kool. 

Kooli võetakse õpilasi alates 7. klassist. Kool on lätikeelne ja matemaatika suunitlusega.

Koolis õpib 1055 õpilast.

Kooli direktor on Māris Brasla.

## Ajalugu
Kool asutati 1211 kloostri juurde Riia toomkoolina.

Aegade jooksul on kool kandnud palju eri nimesid.

## Välislingid
*Kooli koduleht
Sirje Männik

**Sirje Männik** (neiupõlvenimega **Orntlik**; sündinud 7. veebruar 1951 Tallinnas) on eesti sisearhitekt.

1969. aastal lõpetas Männik Tallinna 21. Keskkooli, 1975. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi (nüüdne Eesti Kunstiakadeemia) ruumi- ja mööblikujunduse eriala.

Alates 1975. aastast töötas Sirje Männik projekteerimisbüroos EKE Projekt sisearhitektina. 1994–2000 oli ta sisearhitekt projektbüroos Teinos, 2000–2005 mööblisalongis Formus Mööbel ja 2005–2009 Skandi Sisustus OÜ-s. 2009. aastast on ta vabakutseline sisearhitekt.

Sirje Männiku kujundatud Keila linna tervisekeskuse ujula oli 2002. aastal Sisearhitektide Liidu aastapreemia nominent interjööri kategoorias.

Teiste tööde seas on Männik kujundanud 1990. aastate teisel poolel ka Jõelähtme bensiinijaama ja ASi Starman büroohoone.

## Viited

## Kirjandus
* Ain Padrik, Sirje Männik "West-bensiinijaam Haapsalus" Ehituskunst = Estonian architectural review, 16/17. Tallinn, 1997. Lk. 57
Vranje vana hammam

**Vranje vana hammam** (serbia keeles *Стари амам у Врању*) on 17. sajandi lõpust alates tegutsenud Osmanite riigi aegne avalik Türgi saun (hammam) Vranjes Lõuna-Serbias.

Asutus rajati 1690. aastal ning see on üks autentsemaid Osmani ajastu ehitisi Serbias. Vranje vana hammami hoone on muinsuskaitse all, mille eest vastutab kohalik omavalitsus ning see on kohaliku Vranje Rahvusmuuseumi osa.

Kuigi Vranje vana hammam on oma 600 aasta vanuste eelkäijatega võrreldes rajatud tunduvalt hilisemal perioodil, vastab see siiski oma lahenduselt vanimatele türgi saunadele.

## Ehitise kirjeldus
Tahutud kivist ja tellistest ehitatud saun koosneb riietusruumist ning pesemiskohtadest, aururuumidest ja kümblusbasseinist. Telliskividega kaetud katusel on viis hulktahkset telliskatusega tamburit, mille klaasist tipud andsid valgust siseruumidele.
 
Vaatamata sellele, et viimase viiekümne aasta jooksul on sauna kolm korda ehitatud ümber, on see halvenenud seisukorra tõttu külastajatele suletud. Viimane rekonstrueerimine, mis algas 2002. aastal, pidi hoonele andma tagasi kunagise elegantsi ja uue otstarbe. Ehitisest kavatseti teha muuseum, kus eesruumis oleks olnud koht kirjandusõhtutele, kammermuusikale ja näitustele. 

Kuid aasta või paari pärast täheldati hammami seintel niiskust, mis tähendas, et midagi on läinud valesti. Viimase  ümberehitamise projekti autor, Niši linna Kultuurimälestiste kaitse instituudi arhitekt-konservaator Miomir Stojanović peab põhjuseks ehitise halba hooldamist.

Türgi on alates 2009. aastast rahaliselt toetanud vanade Osmani valitsusperioodi aegsete hoonete taastamist naaberriikides (kellega suhe on kestnud ligi viis sajandit), sealhulgas ka Serbias.

Vranje vana hammam on praegusajal linna üks tähtsamaid vaatamisväärsusi ja ka Lõuna-Serbia üks tähtsamaid kultuurimälestisi. 

## Pildid

Pilt:Турски амам.JPG
Pilt:Turski amam u Vranju 1.jpg
Pilt:Vranje Stari amam 1.JPG
Pilt:Turski amam u Vranju 2.jpg
Pilt:Vranje Stari amam 2.JPG
Pilt:Vranje Stari amam 5.JPG
Pilt:Vranje Stari amam 6.JPG


## Viited

## Välislingid
Jaakko Kaurinkoski

**Jaakko Erik Kaurinkoski** (25. juuli 1934 – 25. juuli 1998 Budapest) oli soome ajakirjanik ja diplomaat.

Aastail 1991–1996 oli ta esimene Soome Vabariigi suursaadik Eestis pärast Eesti iseseisvuse taastamist. 1996. aastast surmani oli ta Soome suursaadik Ungaris. 

## Tunnustus
* 1995 Valgetähe I klassi teenetemärk
* 1996 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* "Suri suursaadik Jaakko Kaurinkoski", Välisministeeriumi pressiteade, 26. juuli 1998.
Maarja Talgre

**Maarja Talgre** (sündinud 27. veebruaril 1945) on eesti päritolu Rootsi ajakirjanik, kirjanik ja tõlkija. 

Maarja ema Melanie Talgre saabus Rootsi suure põgenemislainega 1944. aasta septembris, tema isa Leo jäi vastupanuvõitlejana okupeeritud Eestisse.  

Maarja Talgre kasvas üles Göteborgi lähedal Partilles ja töötas hiljem terve elu Rootsi raadios, tehes muuhulgas ka kultuurisaateid Eesti kohta.  

Talgre läbimurdeteos kirjanduses oli "Leo: ett estniskt öde: reportageroman" (tõlge eesti keelde "Leo – vastupanu surmani: reportaažromaan"), mis käsitleb tema isa Leo Talgre saatust, kelle mõrvasid Nõukogude julgeolekutöötajad.

## Teosed
* *Leo - vastupanu surmani : reportaažromaan*. Rootsi keelest tõlkinud Anu Saluäär, järelsõna: Mart Laar. Tallinn : Faatum, 1992. – 157 lk.
* *Leo tütar*. [Mälestused]. Rootsi keelest tõlkinud Anu Saluäär. [Tallinn] : Faatum, 2004. – 159 lk. ISBN 998585649X (köites)
Rokiškise rajoon

**Rokiškise rajoon** on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Panevėžysi maakonna aladel. Rajooni pindala on 1807 km². 2014. aasta seisuga elas seal 32 754 inimest. Rajoon piirneb põhjas Lätiga.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Juodupė, Jūžintai, Kamajai, Kazliškise, Kriaunose, Obeliai, Pandėlysi, Panemunėlise vald ja Rokiškise maavald, lisaks on valla staatusega veel Rokiškise linn.

Halduskeskus on Rokiškise linn. Teised tähtsamad asulad on Obeliai ja Pandėlysi linn ning Čedasai, Duokiškise, Juodupė, Jūžintai, Kamajai, Panemunėlise, Panemunise, Salose ja Suvainiškise alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 92,63% leedulased, 5,75% venelased, 0,38% poolakad, 0,26% ukrainlased, 0,22% valgevenelased, 0,1% lätlased, 0,03% sakslased ja 0,64% oli muust rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Lielupe jõgikonda kuuluvad Mēmele, Apaščia, Susėja ja Lėvuo, samuti Nemunase jõgikonda kuuluvad Kriauna ja Šetekšna. Suuremad järved on Sartai, Dviragis, Rašai, Čedasas, Našys, Zalvė, Jūžintas ja Vazajis. Rajooni idaosa asub Aukštaičia kõrgustikul. Madalaim koht (76 m) asub paigas, kus rajoon puutub kokku Biržai rajooni ja Lätiga. Kõrgeim koht (175 meetrit) jääb Švilpiškise külla.


Keležeris001.JPG|Keležeris
Kriaunos,_akmuo.JPG|Kriaunos
Ožakmenis,_prie_Rokiškio_.JPG|Ožakmenis
Bradesių_ąžuolas.JPG|Bradesiai tamm
Ilzenbergo_Azuolas_2010.jpg|Ilzenbergase mõisa tamm
Mataučiznos_guoba.JPG|Mataučizna jalakas


## Viited

## Välislingid

* Rajooni koduleht (*leedu keeles*)
Anneli Lahe

**Anneli Lahe** (sünninimi **Tomberg**; kuni 2008 **Järvet**; sündinud 10. märtsil 1971 Tallinnas) on eesti teleprodutsent ja ajakirjanik.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonnas ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal ning sai bakalaureusekraadi. 1997. aastal õppis täiendõppes eesti filoloogiat Tallinna Ülikoolis. 

Aastatel 1993–1997 töötas saatejuhina telekanalis EVTV. Seejärel oli ta telekanalis TV3 teadustaja ja iganädalase saate "Bingo loto" saatejuht. 1997–2004 juhtis ilusaadet "Kaunis kaunimaks". Aastal 2004 lõi oma saate "Hooaeg" ning töötas produktsioonifirmas NBN. Tegi produtsendina telesaateid "Hooaeg", "Lihtsalt ja osavalt", "Kasvame koos", "Star club" jm. 2006. aastast töötas ajakirjas Naised ilu- ja moetoimetajana.

2012–2015 juhtis heategevuslikku telesaadet "Kodutunne". On toimetanud telesaateid "Allakäigutrepist üles", "Minu imeline elu", "Päev, mis muutis mu elu" ja "Parim pakkumine". Kunstnikuna teinud kaastööd rahvusvahelisele seriaalile "Nuuskur". 

Ta on ka järgmiste telesaadete või saatesarjade produtsent ja/või toimetaja/ saatejuht: 
* alates 2012 – "Saladused";
* alates 2016 – "Siberi võmm" ja "Aastavahetus Kanal 2-ga";
* alates 2017 – "Selgeltnägijate tuleproov";
* alates 2018 – "Kodutunne". 
* 2021-2022 " Minu Tallinn"
* 2022 "Kõik on võimalik" koos Anneli Lahega.
* 2022 asus juhtima TV3 uudiste osakonda ja igaõhtust saadet Stuudio.

Ta oli filmi "Rohelised kassid" (2017),"Salmonid 20 aastat hiljem" ( 2020)  "Minsk" ( 2021), "Ühemõõtmeline mees" ( 2022)  tegevprodutsent.

Anneli Lahe on ettevõtte Ankel Meedia OÜ omanik ning toodab saateid nii Kanal 2 kui ka TV3 jaoks. Ta on teinud kaastööd ajakirjadele Marie Claire, Kodutohter, Pere ja Kodu, Denim Dream jm. 

Oma artikliga "Elu *[[sclerosis multiplex]]*'iga” oli ta üks auhinna EU Health Prize for Journalists (2011) nominente.

## Artikleid
* http://www.kodutohter.ee/elu-sclerosis-multiplexiga/
* http://www.kodutohter.ee/soon-mida-tahan/
* http://naistekas.delfi.ee/kodu/lapsed/pihtimus-minu-suurim-soov-taitus-kahekordselt 
* http://naistekas.delfi.ee/archive/article.php?id=35084875 
* http://naistekas.delfi.ee/kodu/lapsed/pihtimus-minu-suurim-soov-taitus-kahekordselt?id=35084875

## Välislingid
* https://www.imdb.com/name/nm9351908/bio?ref_=nm_ov_bio_sm
* http://naistekas.delfi.ee/persoon/elu_lugu/anneli-lahe-olen-endale-alati-ise-raha-teeninud?id=64317007
* http://elu24.postimees.ee/3221405/millised-olid-anneli-lahe-raskeimad-hetked-saates-kodutunne
61 eKr

**61. aasta eKr**

## Sündmused
*Häädulaste pealik Diviciacus külastas Roomat, et paluda abi seekvanite vastu. Ta kohtub ka Ciceroga.

## Sündinud
*Ptolemaios XIII

## Surnud
*...
Apaščia

**Apaščia** on jõgi Leedus, Mēmele vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu põhjaosas. Jõe pikkus on 88 km ja valgla on 893 km².

Apaščia algab Rokiškise rajoonist Pandėlysi linna lähistelt ning läbib Kilučiai ja Širvėna järve. Širvenasse voolab ka Agluona. Jõe kaldal asuvad Kupreliškise ja Nemunėlio Radviliškise alev ning Biržai linn. Sängi laius on Biržai all 5–7 meetrit, alamjooksul 10–20 meetrit.
Minimaalne vooluhulk jões on 1 m³/s, maksimaalne 175 m³/s.

Jõe järgi on nime saanud siluri Apaščia kihistu.

## Viited

## Välislingid

* Apaščia jõest
Hermann Gröhe

**Hermann Gröhe** (sündinud 25. veebruaril 1961 Uedemis) on Saksamaa poliitik, CDU liige. Ta oli 17. detsembrist 2013 kuni 14. märtsini 2018 Angela Merkeli kolmanda valitsuse tervishoiuminister.

Ta sündis aastal 1961 Uedemis Kleve kreisis Düsseldorfi ringkonnas Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Ta lõpetas aastal 1980 Neussis Quirinuse gümnaasiumi. Aastal 1987 lõpetas ta Kölni ülikooli juristina.

Ta on aastast 1994 Bundestagi liige. 17. detsembrist 2013 kuni 14. märtsini 2018 oli ta tervishoiuminister Angela Merkeli kolmandas valitsuses.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on neli last.
LEA

**LEA** või **Lea** võib tähendada järgmist:
*Lea on piiblitegelane
*Lea on naisenimi
*"Lea" on Juhan Smuuli näidend
*Lea on endine küla Kodavere kihelkonnas
Albaania 2016. aasta suveolümpiamängudel

**[[Albaania]]** osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 6 sportlasega, kes võistlesid 3 spordialal.

Olümpiapääsme said järgmised sportlased:

## Kergejõustik
### Mehed
*Izmir Smajlaj – kaugushüpe

### Naised
*Luiza Gega  – 1500 m jooks

## Tõstmine
### Mehed
*Briken Calja
### Naised
*Evagjelia Veli

## Ujumine
### Mehed
*Sidni Hoxha – 50 m vabalt
### Naised
*Nikol Merizaj – 100 m vabalt

## Viited

## Välislingid
*http://www.nocalbania.org.al
*Albaania Rio 2016 ametlikul veebisaidil
*Albaania sportlased Rio 2016 ametlikul veebisaidil
Song Joong-ki

**Song Joong-ki** (korea keeles 송중기; sündinud 19. septembril 1985 Daejeonis) on Lõuna-Korea näitleja.
Jäägiga jagamine

**Jäägiga jagamine** on jagamistehe, mille jagatis ei ole täisarv. 

Kui täisarvu a ja postitiivse täisarvu m korral leiduvad täisarvud q ja r, nii et  a = qm + r  ja 0 \le r , siis on täisarv a **jagatud jäägiga** positiivse täisarvuga m, kus q on mittetäielik jagatis ja r on jääk.

Kui täisarvud a ja b annavad jäägiga jagamisel positiivse täisarvuga m ühe ja sama jäägi r, siis on a ja b jäägivõrdsed arvuga m. Jäägivõrdseid arve nimetatakse **kongruentseks** **mooduli** m järgi,  a \equiv b\pmod{m} 

## Viited
Ošljak

**Ošljak** (serbia keeles Ошљак, albaania keeles *Oshlan*) on mägi Kosovo lõunaosas Prizreni ringkonnas. 

Mäe kõrgus on 2212 m üle merepinna. Järskude nõlvadega Ošljak külgneb Kosovo lõunaosas kõrguva Šari mäestikuga, kuhu ta geoloogiliselt ei kuulu. Ošljak on peamiselt kriidiajastu päritolu ja Alpide piirkonna orogeneesi jooksul moodustunud lubjakivist aluspõhjaga mägi. Nõlvad on kivised, osalt kaetud rohumaa ja metsaga. Tüüpilised on metsakooslused, milles on valitsev pöök (*Fagetum montanum, Luzulo-Fagetum*) või mänd (*Pinetum mugi*).

Lähedusse jäävad Koritniku ja Gjallica mägi ning Prizreni ringkonda kuuluv Sredska küla.

## Viited
Tapani Kansa

**Aarne Tapani Kansa** (9. märts 1949 Hamina – 25. märts 2025 Kotka) oli soome laulja.

Tapani Kansa oli esmajoones estraadilaulja, kuid ta esitas ka teistsugust repertuaari (rock'n'roll, diskomuusika, operetimuusika)

Aastatel 1974–1978 õppis ta Helsingis Sibeliuse Akadeemias laulmist.

## Viited
Yvonne Magwas

**Yvonne Magwas** (sündinud 28. novembril 1979 Rodewischis) on Saksamaa poliitik, Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu liige.

## Haridus ja amet
Yvonne Magwas kasvas Vogtlandis Falkensteini ja Auerbachi linnas. Aastal 1998 lõpetas ta kohaliku Goethe Gümnaasiumi. 1999. aastast õppis sotsioloogiat, psühholoogiat ja ärikorraldust Chemnitzi Tehnikaülikoolis. Tol ajal asutas ta äriühingu, mille põhiliseks tegevusalaks oli kvalifitseeritud internatuuri kohandamine, inimtöö uuringute läbiviimine ning organisatsiooni arendus. Yvonne Magwas lõpetas ülikooli 2006. aastal sotsioloogina. Aastatel 2005–2013 töötas ta Robert Hochbaumi kabinetiülemana.

## Partei ja poliitiline tegevus

1998. aastal liitus Yvonne Magwas noorte ühendusega (Young Union) ja kolme aasta pärast (aastal 2001) liitus Saksamaa Kristlike Demokraatidega. Aastatel 2006–2009 oli Magwas Vogtlandi Noorte Ühenduse piirkonna esimees ning ühtlasi Saksimaa Noorte Ühenduse juhatuse liige (2003–2008). Alates 2008. aastast on ta Vogtlandi piirkonna Kristlike Demokraatide eesistuja. 2003. aasta Vogtlandi kohalikel valimistel valiti Yvonne Magwast Auerbachi nõukogu liikmeks (tegev kuni 2009) ning Vogtlandi kohaliku nõukogu liikmeks (tegev kuni 2005). Üldvalimistel, mis toimusid 2013. aastal (tol ajal oli Yvonne Magwas Kristlik-Demokraatliku Partei Saksimaa liidumaa nimekirjas kaheteistkümnendal kohal), valiti ta Saksa Liidupäeva liikmeks.

Praegu on Yvonne Magwas Keskkonnakomitee, looduskaitse ning ehitus- ja tuumaenergiaturvalisuse komisjoni liige. Ühtlasi on Yvonne Magwas eeltoodud organisatsioonides raporteerijaks laenutuspoliitika ning majutuse ja linna arenduse alal. Saksa Liidupäevas on Yvonne Magwas Saksa–Taiwani sõprusühenduse liige. Saksamaa Liitvabariik lähetas ta Raadio- ja Saate–assotsiatsiooni volikokku, kus ta on ka Finants- ja Majanduskomitee liikmeks.

## Välislingid
*Yvonne Magwase elulugu Liidupäeva kodulehel
Zerendi järv

**Zerendi** (kasahhi keeles Зеренді, vene keeles Зеренда) on tektoonilise tekkega järv Kasahstanis Akmola oblastis. Ta asub lähimast linnast ja oblasti halduskeskusest Kökšetaust umbes 50 km ning pealinnast Astanast üle 300 km kaugusel.

Järve asub 370 m kõrgusel merepinnast. Järve pikkus on 6,1 km ja laius 3,8 km.

Zerendi rannajoon on väheliigendatud, leidub ilusaid liivarandu. Kallastel kasvab ükskuid puid, peamiselt männid. Järve põhi on üsna tasane ja liivane ning kohati kaetud veerise ja kividega.
Järv on mageveeline ja läbipaistev, suvel tõuseb veetemperatuur kuni 24 kraadini Celsiuse järgi.

Kaladest esineb särge, kiiska ja ahvenat, samuti leidub lõhelaste sugukonda kuuluvat peledit ja peegelkarpkala.
Zerendit peetakse piirkonna üheks ilusaimaks järveks ja tegu on hinnatud puhkekohaga.

## Viited
Felicity Jones

**Felicity Rose Hadley Jones** (sündinud 17. oktoobril 1983 Bournville'is Birminghamis) on inglise filminäitleja, kes alustas näitlejakarjääri juba 12-aastaselt. 

Jones on lõpetanud Oxfordi Ülikooli Wadhami Kolledži inglise keele erialal.

## Filmograafia

## Viited

## Välislingid

*
Solomon Pasi

**Solomon Pasi** (bulgaaria keeles **Соломон Исак Паси**; sündinud 22. detsembril 1956 Plovdivis) on Bulgaaria poliitik, matemaatik ja rännumees. Ta oli aastatel 2001–2005 Bulgaaria välisminister Simeon II valitsuses.

Ta sündis aastal 1956 Plovdivis. Ta on lõpetanud Sofia ülikooli, tal on doktorikraad matemaatilise loogika ja informaatika alal.

## Isiklikku
Ta on päritolult sefaradi juut. Tema isa oli Bulgaaria filosoof Isak Pasi. Usutunnistuselt on ta  judaist.
ETERA

**E-teadusraamatugu ETERA** on Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu digitaalraamatukogu, mis koondab nii raamatukogu digiteeritud teaduskollektsioone kui ka digitaalsel kujul ülikoolis tehtud lõputöid.

Sellest leiab nii vanu kui ka uusi raamatuid, ajakirju, ajalehti, fotosid, postkaarte, maakaarte, õppematerjale ning Tallinna Ülikoolis kaitstud bakalaureuse-, magistri- ja doktoritöid.

ETERA ja Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu digiteerimiskeskus avati 25. septembril 2015.  ETERA peamine siht on sisaldada kõiki Eestis ja Eesti teadlaste produtseeritud teadustekste, aga ka teadustöö jaoks vajalikku allikmaterjali, tuginedes sealjuures eeskätt oma kultuuriloolistele kogudele.

ETERA on pidevalt täienev keskkond. Selles sisalduvad raamatud on enamuses tekstituvastatud ja täistekst-otsitavad. 2024. aasta oktoobri seisuga on ETERA vahendusel lugejatele kättesaadavad üle 94 100 objekti. 

Digiteerimiskeskuses on kasutusel neli digiteerimisseadet: täisautomaatne digiteerimisseade, poolautomaatne V-kujuline digiteerimisseade, A4-fotoskanner ja A3-lauaskanner.

## Viited
Francesco Filippini

**Francesco Filippini** (18. september 1853 – 6. märts 1895) oli Itaalia maalikunstnik. Ta oli pärit Lombardiast.


Francesco Filippini, Autoritratto giovanile, 1873-1875, olio su cartone, 32 x 21 cm, Musei Civici d'Arte e storia (Brescia), inv. 1526.jpg|Autoportree (umbes 1875)
Artgate Fondazione Cariplo - Filippini Francesco, Prime nevi o Paesaggio.jpg|"Prime nevi" (1889)
Parasvöötme metsad

** Parasvöötme metsad ** (inglise keeles * temperate  forests*) on metsad parasvöötmes põhja- ja lõunapoolkeral, kus aasta läbi on valitsevaks parasvöötme õhumass. Parasvöötmes on neli aastaaega ning eristatakse merelist, mandrilist ja parasvöötme mussoonkliimat. 

Parasvöötme metsad jaotuvad leht-, okas- ja segametsadeks. Okasmetsas on peamisteks puuliikideks kuusk, nulg, mänd ja lehis. Segametsas kasvavad kuusk, kask, haab, pärn, sarapuu ja tamm. Lehtmetsas on domineerivateks liikideks tamm, vaher, jalakas, saar ja pärn. 

Parasvöötmes kasvavad taimeliigid on kohastunud aasta läbi suurte kliimamuutustega, temperatuuri kõikumisega ja rohkete sademetega. Okasmets kasvab kõike paremini leetmuldadel, lehtmets vajab viljakat pruunmulda.

Okasmetsa põhilised asukad on pruunkaru, põder, ilves, orav ja musträhn. Sega- ja lehtmetsades elavad metskits, hirv, halljänes, skunk, metsnugis, roherähn ja vöötorav. 

Parasvöötme metsad kannatavad tugevalt liigse inimmõju käes. Metsi võetakse maha metsa-, tselluloosi- ja paberitööstuse, põllumajanduse ning maavarade kaevandamise tõttu. Metsade kasvu mõjutavad ka erinevad keskkonnaprobleemid: õhusaaste, veekogude reostus, tööstusjäätmed.

## Välislingid
*http://kliimavootmed.snappages.com/parasvoode
Dragan Nikolić

**Dragan Nikolić** (serbia Драгослав "Драган" Николић; 20. august 1943 Belgrad – 11. märts 2016 Belgrad) oli serbia näitleja. 

Ta mängis elu jooksul rohkem kui sajas filmis. Pea- või kõrvalosa mängis ta rohkem kui 30 filmis.

1969. aastast mängis ta Belgradi Draamateatris (BDP; Beogradsko dramsko pozorište) ja teatris Atelje 212.

Tema üks tuntumaid rolle oli partisan Prle telesarjas "Otpisani".

2011–2013 oli ta saatejuht saate "Kes tahab saada miljonäriks?" Serbia versioonis.

## Viited
Jaapani Keisririik

**Jaapani Keisririik** (jaapani keeles 大日本帝國 *Dai Nippon Teikoku* – 'suur Jaapani keisririik') oli Jaapani rahvusriik, mis eksisteeris alates 1868. aasta Meiji restauratsioonist kuni tänapäevase Jaapani põhiseaduse jõustumiseni 1947. aastal.
Kilingi-Nõmme II algkooli põleng

**Kilingi-Nõmme II algkooli põleng** toimus 1937. aasta 20. aprillil Kilingi-Nõmme II algkoolis. 

## Õnnetuse kirjeldus
Filmi näitamisel süttis projektoris film, sellest edasi film lahtistes filmikarpides. Tulemöll kestis mõne minuti. Kohapeal sai surma üks ja hiljem suri haiglas kuusteist last. Vigastada sai üle 50 lapse. Viimane, 18. laps suri Tallinnas kolm aastat hiljem, 20. aprillil 1940. 100 ruutmeetri suuruses klassiruumis viibis üle 130 lapse: 1. algkoolist, 2. algkoolist ja Lavi algkoolist.

Lapsed olid kogutud koolimaja teisel korrusel olevasse klassiruumi, kust ei olnud muud väljapääsu kui üksainus, sissepoole avanev uks. Mingeid tulekustutusvahendeid ruumis ei olnud.

## Pärast õnnetust

25. aprill oli Kilingi-Nõmme alevis leinapäev – maeti tuleõnnetuse ohvreid, keda oli 13. Teine ühismatusepäev oli 1. mail, nädalaga oli Pärnu haiglas surnud veel 3 last.

## Mälestuse jäädvustamine

8. juunil 1941 avati Saarde kalmistul mälestusmärk 1937. aasta tuleõnnetuses hukkunud Kilingi-Nõmme kooli õpilastele (skulptor Paul Horma).

## Viited

## Välislingid
*Suurim kooli tragöödia Eestis: Põlemalahvatanud filmilint tappis Kilingi-Nõmmel 18 last Õhtuleht, 21. aprill 2007.
Moldova leu

**Leu** (ISO 4217 kood MDL) on Moldova Vabariigi rahaühik.

1 leu jaguneb 100 baniks.

Käibel on 1-, 5-, 10-, 20-, 50-, 100-, 200-, 500- ja 1000-leused rahatähed. 1-leusest suurematel rahatähtedel on kirjas mitmusevorm lei.

## Ajalugu

1918 kuni 1940 ja uuesti 1941 kuni 1944, kui Moldova oli osa Rumeeniast, oli Moldovas käibel Rumeenia leu.

Moldova leu lasti käibele 29. novembril 1993. See asendas ajutise Moldova kupongi kursiga 1 leu = 1000 kupongi.

Moldova leu on ametlik maksevahend Moldovas, kuid Transnistrias, mis ei ole Moldova kontrolli all, kasutatakse Transnistria rublat, mida ei tunnista Moldova ega ükski teine riik. Moldovas on mitteametlikult laialdaselt kasutusel ka eurod ja USA dollarid. 

## Mündid
Novembris 1993 võeti kasutusse 1, 5, 10, 25 ja 50 banised alumiiniumist mündid ning 1 ja 5 leused nikeldatud terasmündid.

Alumiiniumust 50 banine ja nikeldatud 1- ja 5-leused mündid korjati hiljem käibelt. Jaanuaris 1998 lasti ringlusse messingist kattega 50 banised mündid.
Uusi 1- ja 5-leuseid münte pole vermitud. 1-baniseid münte vermiti viimati 2006. Nad on endiselt kehtiv maksevahend, kuid käibes võib neid harva kohata.

## Rahatähed
Praegu on käibel teine seeria Moldova leu rahatähti. Esimeses seerias olid vaid 1, 5 ja 10 leused pangatähed. Kõigi nende esiküljel on kujutatud Ștefan cel Maret, Moldaavia vürsti aastatel 1457–1504.

## Vahetuskurss

1 EUR = 22,424 MDL
100 MDL = 4,4595 EUR

(11. mai 2016)

## Viited

## Välislingid
* Moldova rahatähtede kataloog
Ain Valdmann

**Ain Valdmann** (sündinud 11. veebruaril 1950 Rakveres) on Eesti kommunaalametnik.

Ta lõpetas aastal 1968 Rakvere 1. Keskkooli ja aastal 1974 Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehitustööstuse ökonoomika erialal.

Aastatel 1977–1991 töötas Valdmann Tallinna linna elamute valitsuse plaaniosakonna juhataja, peainseneri ja juhatajana.  

Aastatel 1993–1995 oli ta Mustamäe linnaosa vanema asetäitja ning 1995–1996 töötas Nõmme linnaosavalitsuses. 

Alates 1997. aastast oli Valdmann Tallinna kommunaalameti juhataja. Pärast asutuste ümberkorraldamist 2019. aastal jätkas ta tööd Tallinna keskkonna- ja kommunaalameti juhatajana. Juunis 2022 teatas Valdmann, et lahkub ametist 1. oktoobril 2022.

## Viited

## Välislingid
*http://www.tallinn.ee/est/Ain-Valdmann
Branicki loss (Białystok)

**Branicki loss** (poola keeles *Pałac Branickich*, valgevene keeles *Палац Браніцкіх*) on barokkstiilis loss Białystokis Podlaasia vojevoodkonnas Poolas.

Lossi ja seda ümbritseva ansambli laskis 18. sajandi keskel ehitada magnaat, suurhetman Jan Klemens Branicki Prantsuse eeskujude järgi. Lossi interjöör on paljuski kujundatud rokokoostiilis. Oma uhke olemuse tõttu sai see kaasaegsetelt hüüdnime 'Poola Versailles' (prantsuse keeles *Versailles de la Pologne*) või 'Podlaasia Versailles'.

Pärast Esimest Poola jagamist jäi Białystok koos lossiga Preisimaale. 1807. aastal läks ala Venemaale. Aastatel 1920–1939 kuulus ala Poolale, 1939. aastast Nõukogude Liidule ja 1945. aastast jälle Poolale.

Loss sai tugevasti kannatada Teises maailmasõjas ning taastati (osaliselt rekonstruktsioonina) aastatel 1946–1960. Tänapäeval on lossis arstiteaduslik kõrgkool. Hea akustikaga suurt saali kasutatakse kontserdisaalina. Loss koos ümbritseva ansambliga üks tähtsamaid Białystoki vaatamisväärsusi.

## Pildid
### Ajaloolised pildid
Pierre Ricaud de Tirregaille, 18. sajand

Dziedziniec wstępny.jpg|Peasissepääs ja eesõued
Salon ogrodowy Ogrodu Branickich.jpg|Vaade lossist tagumisele aiale 
Salon ogrodowy Pałacu Branickich.jpg|Vaade tagumisele aiale. Tagaplaanil on lossi tagakülg
Pawilon Chiński Tirregaille.jpg|Hiina aed ja paviljon
Boskiet ogrodu Branickich.jpg|Bosketid lossiaias


### Tänapäevased pildid

Ogród Branickich w Białymstoku.JPG|Lossiansambli plaan tutvustaval teabetahvlil
Widok na Pałac Branickich z pod bramy wjazdowej Białystok mariag36.jpg|Vaade peaväravast lossi esiküljele.Foto: 13. oktoober 2010
Branicki Palace - ballroom.jpg|Suur aula
Palac Branickich.jpg|Prantsuse aed
Białystok ogrody Branickich 4.JPG|Vaade üle Prantsuse aia lossi tagaküljele
Pawilon pod orłem - 2 - park Branickich..JPG|Kotkapaviljon (itaalia paviljon) talvel


## Viited

## Välislingid
*Virtuaaltutvustused
Pirkka-Pekka Petelius

**Pirkka-Pekka Petelius** (sündinud 31. mail 1953 Alatornios) on soome näitleja ja laulja.

Pirkka-Pekka Petelius kolis Helsingisse 1975. aastal. Ta on õppinud Helsingi Teatrikõrgkoolis, kuhu ta võeti vastu 1976. aastal 23-aastaselt.

Esmajoones on Pirkka-Pekka Petelius tuntud televisiooni sketši- ja komöödiasarjadest. Ta on mänginud ka mitmetes filmides.

Pirkka-Pekka Petelius on tegutsenud ka lauljana. Tema esimene sooloalbum "Muistan sua Elaine" ilmus 1984. aastal.

Ta kandideeris 2019. aasta Soome parlamendivalimistel Roheliste nimekirjas ning osutus valituks.

## Viited

## Välislingid
*
Mariinsk

**Mariinsk** on linn Venemaal Kemerovo oblastis Mariinski rajoonis; ühtlasi rajooni halduskeskus.

Linnas elab 39 619 inimest (2015).

Asula asutati 1698. aastal nimega *Kiiskoje* (vene keeles Кийское). 1856. aastal sai asula linnaõigused ja 1857. aastal praeguse nime. 

15. septembril 2007 avati linnas Venemaa keisrinna Maria Aleksandrovna mälestusmärk. Tema järgi sai linn ka nime.

## Välislingid
*Linna koduleht
Märkmepaber

**Märkmepaber** on paber, mida kasutatakse märkmete tegemiseks. Märkmepaberit toodetakse väikeste lehtedena, mis võivad olla nelinurksed või erikujulised, valged, värvilised, joonitud, ruudulised või muu kujundusega.

Märkmepaberi lehtede tagaküljel võib olla liimiriba, mille abil saab kinnitada märkmeid dokumentidele ja teistele pindadele. Nõrgalt kleepuv liimiriba lubab märkmeid kergelt kinnitada ning eemaldada ja kleepida teise kohta, ilma et jätaks jälgi. Esialgselt väikesed kollased ruudukujulised märkmelehed on tänapäeval saadaval mitmes toonis, kujus ja suuruses. Kuigi ettevõtte 3M patent Post-It märkmepaberitele aegus 1997. aastal, jäi märkmepaberile iseloomulik kollane värv nende kaubamärgiks.

## Ajalugu
1968. aastal püüdis USA teadlane Spencer Silver firmas 3M (tol ajal Minnesota Mining and Manufacturing Company) välja töötada väga tugevat liimi. Selle asemel avastas ta juhuslikult nõrgalt kleepuva, korduskasutatava ja survetundliku liimi. Silver rääkis firmas 3M aastaid oma nõrga liimi potentsiaalist, kuid keegi ei kuulanud. 1974. aastal läks tema kolleeg Arthur Fry Silveri seminarile ning hoides käes lauluraamatut, mille vahelt järjehoidjad ära kukkusid, nägi Fry liimil kasutusvõimalust, mille peale keegi teine ei osanud mõelda. Kui paberist järjehoidjatele Silveri liimi lisati, oligi liimiga märkmepaber leiutatud.

3M lasi toote poodidesse müüki 1977. aastal neljas linnas, kuid tulemused valmistasid pettumust. Aasta hiljem hakkas 3M Boises Idahos otse tarbijatele tasuta näidiseid jagama. 94% inimestest, kes märkmepabereid proovisid, ütlesid, et ostaksid seda toodet. 1979. aastal hakati toodet terves riigis tutvustama ja müüma nimega Post-It. Järgmisel aastal suundusid nad Kanada ja Euroopa turule.

2003. aastal tuli 3M välja tootega Post-It Brand Super Sticky Notes, millel oli tugevam liim, et see paremini vertikaalsel ja ebatasasel pinnal kleepuks. 

Kuni 3M-i patendi aegumiseni 1997. aastal toodeti Post-It tüüpi märkmepabereid ainult firma 3M tootmishoones USA Kentucky osariigis Cynthianas.

## Viited
Peterburi Riiklik Kultuuriinstituut

**Peterburi Riiklik Kultuuriinstituut** (vene Санкт-Петербургский государственный институт культуры, lühend
СПбГИК, inglise Saint-Petersburg State University of Culture and Arts) on avalik-õiguslik humanitaarharidust andev kõrgem õppeasutus Venemaal Peterburis. 

Koolis on 8000 üliõpilast ja üle 600 õppejõu.

Instituudi rektor on Aleksandr Turgajev.

## Ajalugu
Instituut asutati 1918.

Kool on kandnud palju nimesid, näiteks aastatel 1925–1941 *Krupskaja nimeline Kommunistliku Kasvatuse Akadeemia* (vene *Коммунистический политико-просветительный институт им. Н. К. Крупской*), II maailmasõja ajal *N. K. Krupskaja nimeline Leningradi Riiklik Raamatukogunduse Instituut* (vene Ленинградский государственный библиотечный институт им. Н. К. Крупской).

## Välislingid
*Instituudi koduleht
Stará Ľubovňa Linnakodaniku Maja

**Stará Ľubovňa Linnakodaniku Maja** (slovaki keeles: *Dom ľubovnianskeho mešťana* või *Dom ľubovnianskeho mešťana Stará Ľubovňa*) on ajalooline majamuuseum Püha Nikolause väljakul Stará Ľubovňas, mille eesmärgiks on koguda, säilitada ja tutvustada linna varakama keskklassi kodanike elu 19. sajandi Slovakkias. 

Muuseum on Stará Ľubovňa linnuse kõrval üks külastatavamaid vaatamisväärsusi linnas. 

## Asukoht
Muuseum asub Prešovi maakonna Stará Ľubovňa ringkonnas aadressil: Püha Nikolause väljak 21, 064 01 Stará Ľubovňa (slovaki keeles: Námestie sv. Mikuláša č. 21, 064 01 Stará Ľubovňa).

Muuseumi geograafilised koordinaadid on 49°18'8″ N 20°41'28″ E.

## Ehitise ajalugu
Muuseum asub elumajas, mis erinevate andmete järgi on rajatud olemasolevale vundamendile kas 17. sajandi teisel poolel või hiljem, 18. sajandil või selle lõpus huvitava keskaegse arhitektuurilise üleehitusega. Mõningate väidete kohaselt maja ongi ehitatud viissada aastat tagasi ehk siis 14. ja 15. sajandi vahetusel ning 18. sajandil selles on tehtud mitmeid muudatusi.

Majas on säilinud alumise korruse sissepääsu hilisrenessanss-stiilis ornamentidega uksed, mille kohal seinal on nikerdatud ladinakeelne kirjutis 1639. aastal linna laastanud tulekahjust. Samuti on jäetud muutmata teise korruse fassaad ja üks akendest on kaetud maaliga pühast kolmainsusest.

## Muuseumist lühidalt
Maja on rekonstrueeritud pööningust keldrini ning sisustatud 19. sajandi moele vastava mööbli ning töö- ja tarbevahenditega. Muuseumis on avatud ammumöödunud sajandi varakate ja lugupeetud linnakodanike elu- ja teenistusruumid biidermeierstiilis sisekujunduse ja puidust mööbliga, käsitöökodasid, originaalne must köök ja pööning. Otsese kokkupuute keskajaga annavad mannekeenid ajakohastes kostüümides. 

Majas on säilinud üks harvu keskaegseid kõrge ja musta laega kööke, mis oli aina suitsune, sest seal on lahtise tulekoldega avatud kamin või ahi keset ruumi. Siin võib tutvuda nii maalide minigalerii kui muuhulgasSigismundi ajastul käibel olnud kuldmüntide väljapanekuga, samuti võib külastada kopeer- ja tavalise paberitootmis- ning täisfunktsionaalset keraamikatöökoda. Lõpuks on võimalus käia viirastuslikul pööningul kuulamas legende ajaloolisest Spiš’ist.

## Viited
Titulaarnõunik

**Titulaarnõunik** (vene keeles *титулярный советник*) oli Venemaa keisririigi tsiviilteenistuse IX klassi teenistusaste. Sellest kõrgem oli kolleegiumiassessori ja madalam kolleegiumisekretäri teenistusaste. Kaardiväes vastas sellele kaardiväeporutšiku, maavägedes staabikapteni (a-st 1884, varem kapteni), ratsaväes staabirittmeistri (a-st 1884, varem rittmeistri), mereväes leitnandi (a-st 1797, 1764−1797 porutšiku) ja kasakaväes alamjessauuli (a-st 1884, 1798−1884 jessauuli) auaste.

## Vaata ka
*Teenistusastmete tabel

## Viited
Puitkiudplaat

**Puitkiudplaat** (inglise *Fiberboard*), ka tuntud kui Soome papp, on puidukiududest valmistatud plaatmaterjal (puitplaat). Seda kasutatakse laialdaselt ehituses ja mööbli valmistamiseks. Puitkiudplaate hakati valmistama juba 19. sajandil paberitööstuse jääkidest. Tootmisprotsessidest eristatakse märgtehnoloogiat ja kuivtehnoloogiat.
#### Märgtehnoloogia
Puitkiudplaadi toormeks on ümarpuit, mis peenestatakse laastudeks. Seejärel soojendatakse laaste defibrööri survesilindris auru käes ning pärast laastude pehmenemist eraldatakse neis puidukiud. Kui kiumass on vedeldatud ja kontsentreeritud vormitakse massist filterriidele kiudmatt. Seejärel nõrgub vesi kiudmatist välja ning matist vormitakse ühtlane poogen. Pärast seda viiakse toorplaadid kuumpressi. Pärast pressimist plaadid kuivatatakse ja saetakse mõõtu.
#### Kuivtehnoloogia
Kuivtehnoloogia puhul jahvatatakse laastud kahe ketta vahel surve all aurutamisega samaaegselt.
On kolme liiki plaate:
# Pehmed plaadid (tihedus 3, paksus 8–50&nbsp;mm) Kasutatakse tuuletõkkeplaadina ja heliisolaatorina.
# Poolkõvad plaadid (tihedus 350–800&nbsp;kg/m3, paksus 6–12&nbsp;mm)
# Kõvad plaadid (tihedus >800&nbsp;kg/m3, paksus 2–4&nbsp;mm). Kasutatakse põrandate ja uste ehitamiseks.

## Viited

## Välislingid
* PKP tootmine ja kasutamine
Keiserlik Aleksandri lütseum

**Keiserlik Aleksandri lütseum** (vene keeles *Императорский Александровский лицей*), aastani 1843 **Keiserlik Tsarskoje Selo lütseum** (*Императорский Царскосельский лицей*) oli aastatel 1811−1918 tegutsenud aadlikele mõeldud õppeasutus.

## Ajalugu
Lütseum asutati 12. augustil 1810 keiser Aleksander I ukaasiga, kuid alustas tegevust järgmise aasta 19. oktoobril. Kuni 1843. aastani asus see Tsarskoje Selos (praegu Puškin), seejärel viidi see üle Peterburi ja nimetati õppeasutuse asutaja auks ümber Keiserlikuks Aleksandri lütseumiks. Õppeasutus suleti 29. mail 1918 Rahvakomissaride Nõukogu otsusega.

## Õpilased

Aastatel 1817−1842 ehk õppeasutuse Tsarskoje Selo perioodil lõpetas lütseumi 286 õpilast.

## Juhtkond
### Kuraatorid 1843−1917

### Direktorid 1811−1917
#### Keiserliku Tsarskoje Selo lütseumi direktorid 1811−1843

#### Keiserliku Aleksandri lütseumi direktorid 1843−1917

## Tuntud vilistlasi
*1817 hiilguslik vürst Aleksandr Gortšakov (1798−1883), Venemaa välisminister
*1817 Aleksandr Puškin, kirjanik

## Kirjandus
*Amburger, Erik. *Geschichte der Behördenorganisation Russlands von Peter dem Grossen bis 1917*. − Studien zur Geschichte Osteuropas. Bd X. Leiden: E. J. Brill, 1966. Lk 485-486 https://opacplus.bsb-muenchen.de/Vta2/bsb00108118/bsb:BV005050575?page=523.
*Кобеко, Дмитрий. *Императорский царскосельский лицей. Наставники и питомцы 1811−1843*. − СПб.: Типография В. Ф. Киршбаума, 1911 https://viewer.rusneb.ru/ru/000200_000018_v19_rc_1899584?page=2&rotate=0&theme=white.
**Памятная книжка лицеистов*. − СПб.: Типография Министерства внутренних дел, 1911 https://viewer.rsl.ru/ru/rsl01003775827?page=1&rotate=0&theme=white.
*Селезнев, И. *Исторический очерк Императорского бывшего Царскосельского ныне Александровского лицея за первое его пятидесятилетие с 1811 по 1861 год*. СПб.: В типографии В. Безобразова и Комп., 1861 https://books.google.ru/books?id=aJJXwsyT5t8C&printsec=frontcover&hl=ru&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false.
Demidov

**Demidov** (saksa keeles **Demidow**) oli Venemaa keisririigi üks rikkamaid töösturite suguvõsasid.

## Ajalugu
Suguvõsa esiisa oli Nikita Demidov (1656–1725). Suguvõsa pärines Tuulast.

## Suguvõsa liikmeid
*Nikita Demidov (1656–1725)
*Nikolai Demidov

## Vaata ka
*Demidovi auhind
*Demidovi juriidiline lütseum

## Kirjandus
*Долгорукой, Князь Федорь. *Родословный сборникь (сь гербами)*. С.-Петербургь: Типография п. ф. "Электро-Типография Н. Я. Стойковой", 1913. Lk 15-16 http://elib.shpl.ru/ru/nodes/70100-vyp-1-1913#mode/inspect/page/17/zoom/4.
Kalma saun

**Kalma saun** on Põhja-Tallinnas Kalamaja asumis, Vana-Kalamaja tänav 9a paiknev saun, üks Tallinna vanemaid tänaseni säilinud saunu. 

Juugendelementidega uusklassitsistlik hoone ehitati 1928. aastal arhitekt Aleksander Vladovski kavandite järgi. Ehitismälestis nr 8255.

Sauna pidas 1934. aastani Paul Vinter.

Hoone toimib tänini saunana, sellest on kujunenud üks Kalamaja asumi sümboleid.

Hoones tegutseb ka Teoteater.

## Viited

## Välislingid
*Tallinna ühest vanimast saunast saab hoopis spaahotell?, arileht.delfi.ee, 21.01.2021
Jaroslavli ülikool

**Jaroslavli ülikool** (ka *Jaroslavli Demidovi-nimeline Riiklik Ülikool*, vene keeles Ярославский государственный университет имени П. Г. Демидова, lühemalt *Demidovi ülikool* (vene keeles Демидовский университет)) on ülikool Venemaal Jaroslavlis. 

Ülikoolis on 10 000 üliõpilast (2014) ja 431 õppejõudu (2009).

## Ajalugu
Ülikooli ajalugu ulatub 1803. aastasse, kui asutati *Demidovi juriidiline lütseum*. 

1918. aastal sai lütseum ülikooliõigused. Ülikool suleti 1924. ja taasasutati 1970. aastal. 

2005. aastast on ülikooli rektor Aleksandr Russakov.

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Stressipall

**Stressipall** on mänguasi, mis on mõeldud stressi leevendamiseks.  

Enamasti on stressipallid kuni 7 cm läbimõõduga. Kokku pigistades ja näppude vahel keerutades aitab maandada stressi ja lihasepingeid.  

Stressipalle on peamiselt kolme tüüpi. Kõige levinum on ameerika päritolu *bean bag* ehk "oakott", mis on täidetud pisikeste oalaadsete graanulitega. Austraalias on väga populaarne *Hacky sack* ehk vahust tehtud stressipall. Hiinas on kasutusel kõvad stressipallid, mida ei pigistata, vaid keerutatakse peopesas paarikaupa. 

Stressipalle kasutavad ettevõtted reklaami otstarbel, printides neile oma logo ja kinkides neid klientidele.
Opolje (Kingissepa rajoon)

**Opolje** on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis, Opolje külaasunduse halduskeskus. 

Külas elab 965 inimest (2010).

Küla on esimest korda mainitud 1500. aastal.

Külas asub Opolje kirik, mis ehitati 1874. aastal.
Susēja

**Susēja**, leedu keeles *Susėja*, ka **Lõuna-Susēja** (läti k. *Dienvidsusēja*), **Suur Susēja** (läti k. *Lielā Susēja*) või **Suseja** on jõgi Lätis ja Leedu põhjapiiril, Mēmele parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Sēlijas. Jõe pikkus on 114 km ja valgla on 1220,9 km², sellest suurem osa (1192,5 km²) on Läti territooriumil.

Susēja algab Subate linna lähistelt. Ülemjooksul on ta 4,2 kilomeetri ulatuses Läti ja Leedu piirijõeks. Jõel on Ērberģe ja Nereta lähistel väikesed hüdroelektrijaamad.

Teise Põhjasõja ajal sulgesid Venemaa väed Daugava veetee, mis oli Kuramaa jaoks väga tähtis liiklustee. Nii võeti Jakob Kettleri eestvedamisel ette Eglona ja Susēja jõe vahelise kanali rajamine. Tööd kestsid aastail 1667–1668, aga 1684. aastal see veetee hüljati. 

Tähtsamad asulad jõe ääres on Ērberģe, Nereta, Gārsene ja Aknīste.


Dienvidsusēja pie Gārsenes dzirnavām.jpg|Jõgi Gārsenes
P73 nereta.JPG|Jõgi Neretas


## Viited

## Välislingid
Serblaste Vabariigi Pimedate ja Vaegnägijate Eriraamatukogu

**Serblaste Vabariigi Pimedate ja Vaegnägijate Eriraamatukogu** (serbia keeles *Специјална библиотека за слијепа и слабовида лица Републике Српске* ehk *SBSSRS*) on pimedate ja nägemispuudega või mõne muu tavakirjas teksti lugemist takistava puude, häire või haiguse tõttu vaegnägevaid isikuid teenindav eriraamatukogu Banja Lukas, Serblaste Vabariigis.

Raamatukogu asutati Serblaste Vabariigi valitsuse koosolekul 13. juulil 2006 ja registreeriti 17. juulil 2007. Selle keskse kultuuriasutuse eesmärk on teenindada pimedaid ja nägemispuudega isikuid üldharidus-, teabe-, kunsti- ja teadusevaldkonnas. Serblaste Vabariigi territooriumil elab üle 2000 pimeda ja nägemispuudega inimese.

Raamatukogu direktor on Želimir Radinovic.

## Asukoht
See teaduse ja kultuuri avalik asutus asub aadressil: Frana Supila 31 F, 78 000 Banja Luka, Serbia Vabariik, Bosnia ja Hertsegoviina.

Raamatukogu geograafilised koordinaadid on 44°78'00" N 17°20'93" E.

## Tegevusest lühidalt
Banja Luka eriraamatukogu pimedatele ja nägemispuude- või -häirega isikutest lugejaskonnale alustas tegevust Serblaste Vabariigi Pimedate Ühingu raamatukoguna 1997. aastal. Avalikuks kultuuriasutuseks tunnistati see 2006. aastal, mil see ametlikult asutati.

Raamatukogus on raamatute säilitamise, kasutamise ja laenutamise osakond, kirjastamis- ja informatsiooniosakond ning kultuuritegevusosakond. Raamatukogu kogub ja laenutab heli- ja punktkirjas teavikuid ja raamatuid, samuti võimaldab kasutada seadmeid ja elektroonilisi abivahendeid, mis pakuvad juurdepääsu teabele, rahuldades pimedate ja nägemispuudega inimeste kultuurilisi ja üldhariduslikke vajadusi. Raamatukogus on kirjastusosakond koos trükikoja ja helisalvestusega.
Direktor Želimir Radinovici sõnul on raamatukogu avaldanud umbes 30 audioraamatut ja -ajakirja.

Raamatukogu korraldab ka kirjanduslikke kohtumisi kultuurivaldkonnas, näitusi, kirjandusvõistlusi, luulet tutvustavaid ja muid kirjandusõhtuid jms. Üritusi korraldatakse sageli koostöös muude kultuuriasutustega.

Serblaste Vabariigi pimedatele ja nägemispuudega isikutele mõeldud eriraamatukogul on 2016. aasta seisuga 600 kasutajat ja 8500 raamatust koosnev fond ning märkimisväärne kirjastustegevus.

## Viited

## Välislingid
* Raamatukogu koduleht
Svitene jõgi

**Svitene**, (leedu keeles *Švitinys,* poola keeles *Szwityń*) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 80 km (sellest Lätis 46 km) ja valgla on 419 km², sellest 169 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,7 m/km.

Svitene algab Pakruojise rajoonist Linkuva linna lähistelt ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Jõgi on ühe kilomeetri ulatuses ka Läti ja Leedu piirijõeks. Lätis läbib jõgi Bauska ja Jelgava piirkondi. Jõe kaldal asub Svitene küla, mille ümbruskonnas on jõe sängi maaparandustööde käigus õgvendatud. Jõe keskjooksul on selle org looklev ja maastikul vaevu märgatav.

## Viited

## Välislingid
Horišni Plavni

**Horišni Plavni** (ukraina keeles *Горішні Плавні*) on linn Ukrainas Poltava oblastis.

29. novembril 1960 sai ametlikult asutatud töölisasula nimega **Komsomolsk Dnepri ääres**. 24. aprillil 1972 sai asulast rajoonilise alluvusega linn, 6. aprillil 1977 sai tast oblastilise alluvusega linn. Ukraina Ülemraada otsusega muudeti 19. mail 2016 linna nimi Horišni Plavniks.

Horišni Plavni asub Poltava oblasti edelaosas. Linn asub Kamjanske veehoidla vasakul kaldal. Krementšuk asub linnast 16 kilomeetri kaugusel ja oblastikeskus Poltava linnast 90 kilomeetri kaugusel.

## Viited
Rahvusvaheline Nukuteatrite Liit

**Rahvusvaheline Nukuteatrite Liit** (prantsuse keeles Union Internationale de la Marionnette, lühendatult **UNIMA**) on rahvusvaheline nukuteatreid ühendav organisatsioon.

UNIMA on tihedates sidemetes UNESCOga ja on Rahvusvahelise Teatriinstituudi liige.

UNIMA asutati 1929 Tšehhis Prahas. Aastast 1981 on liidu peakontor Prantsusmaal Charleville-Mézières'is.

Eestis tegutseb aastast 1999 UNIMA Eesti Keskus.

## Välislingid
*UNIMA koduleht
*UNIMA Eesti Keskuse koduleht
Kutsar

**Kutsar** (saksa sõnast *Kutscher*) on endisaegne elukutseline hobusõiduki juht. Endisaegset elukutselist hobusõidukiga transporditeenuse osutajat nimetatakse **[[voorimees|voorimeheks]]**.
Vircava jõgi

**Vircava**, (leedu keeles *Virčiuvis,* poola keeles *Wierszyta*) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 69 km (sellest Lätis 45 km) ja valgla on 466 km², sellest 153 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,3 m/km.

Arvatakse, et jõe nimi on soome-ugri päritolu ja tuleneb sõnast  "virts".

Vircava algab Pakruojise rajoonist Pašvitinysi alevi lähistelt ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Drąsutaičiai küla juures on jõel 23 hektari suurune paisjärv. Läti ja Leedu vahelise piiri ümbruskonnas on jõe sängi maaparandustööde käigus õgvendatud. 

Lätis läbib jõgi Jelgava piirkonda. Seal asuvad jõe ääres Vircava ja Bērvircava külad. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas.

## Viited

## Välislingid
Nõo veskijärv

**Nõo Veskijärv** on paisjärv Nõos. 

Nõo Veskijärve voolab ligi 11 km pikk Nõo oja ja üks Elva jõe haruoja. 

Järvel on üks väljavoolukoht ja kaks silda. Järvel on kaks saart.

Järve ääres on kaks päästerõngahoidikut, kuid need asuvad eri kohtades.

Järve ääres on rand, kettagolfirada ja terviserada.
Skvoritsõ

**Skvoritsõ** (vene Скворицы, soome Skuoritsa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Gattšina rajoonis. 

Ajalooliselt oli küla Ingerimaal, Skuoritsa kihelkonnakiriku Skuoritsa kiriku asukoht.

Küla on esimest korda mainitud 1500. aastal.

Külas elab 101 inimest (2011).
Svēte jõgi

**Svēte**, (leedu keeles *Švėtė*) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne  ja veerohkeim lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 123 km (sellest Lätis 75 km) ja valgla on 2380 km², sellest 1873 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,79 m/km.

Jõe nimi tuleb balti tüvest *švėt* ja tähendab säravat, sätendavat.

Svēte algab Šiauliai rajoonist ja voolab läbi  Joniškise rajooni põhja poole. Leedu aladel on jõe org 10 meetri sügavune, keskmine langus on 0,91 m/km. Suurim asula jõe kaldal on Žagarė linn, kus jõel on ka 24 hektari suurune paisjärv. Linnast põhja pool on jõgi kahe kilomeetri jooksul Läti ja Leedu piirijõeks. 

Lätis on jõel Augstkalne juures paisjärv. Augstkalnest allavoolu on jõe org maastikul vähemärgatav. Jõe ääres asub veel ka Svēte küla. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas; suudme juures on jõe paremal kaldal karjäärid, kust kaevandatakse savi.

Svete1.2009-06-11.jpg|Žagarė pais
Svēte pie Jelgavas - Dobeles ceļa 2002-07-08.jpg|Svēte alamjooks


## Viited

## Välislingid