Sulgpall

**Sulgpall** (vananenud nimetus *bädminton*) on kahe vastaspoole, enamjaolt kahe, aga ka nelja mängija vahel mängitav sportmäng. Sulgpall meenutab nii tennist, sest seda mängitakse reketitega, kui ka võrkpalli, sest mängijate vahel on suhteliselt kõrgel asuv võrk.

Mäng kuulub ühe alana neljast ka reketloni koosseisu (ülejäänud on tennis, lauatennis ja *[[squash]]*).

Sulgpalliks nimetatakse ka palli, millega seda mängu mängitakse.

## Ajalugu
Sulgpallisarnaseid sportmänge on ajaloo vältel harrastatud Hiinas, Indias ja Kreekas. Tänapäeva sulgpall tekkis aga 1860. aastal Inglismaal. Esimest korda mängiti seda Beauforti hertsogi valdustes Gloucestershire'is. Ingliskeelse nimetuse *badminton* sai mäng hertsogi residentsi (Badminton House) järgi.

Rahvusvahelise Sulgpalliföderatsiooni (International Badminton Federation; IBF) asutasid 5. juulil 1934. aastal 9 riiki. Praegu on selle ühenduse ingliskeelseks nimetuseks The Badminton World Federation*T* (BWF) ja seal on 201 liiget.

3. mail 1977 peeti Malmös esimesed maailmameistrivõistlused sulgpallis.

Olümpiaalaks sai sulgpall Barcelonas 1992. aastal See on kaasa aidanud selle spordiala populaarsuse suurenemisele nii Aasia maades kui ka Suurbritannias ja Skandinaavias.

Suur osa tänapäeva tippsulgpalluritest pärineb Ida-Aasiast, näiteks Indoneesiast, Hiinast ja Malaisiast.

### Sulgpalli ajalugu maailmas
Sulgpalli ajalugu ulatub üle 3000 aasta tagasi, sellesarnast mängu harrastati juba Antiik-Kreekas ja Egiptuses. Hilisemal ajal Euroopas tunti sulgpalli laste hulgas nimetuste *[[:en:Battledore_and_shuttlecock|battledore]]* ja *[[:en:Battledore_and_shuttlecock|shuttlecock]]* all – selles mängus lõid kaks mängijat tillukeste reketitega sulgedest palli edasi-tagasi. Indias tunti sarnast mängu 18. sajandil *poona* nime all. Oma koloniaalvaldustest koju tagasi pöördunud Briti ohvitserid tõid sulgpalli India versiooni tagasi Euroopasse umbes 1860. aastatel. Nad küll tutvustasid seda mängu oma sõpradele üsna usinalt, kuid tõsisemat huvi äratas sulgpall alles pärast Beauforti hertsogi 1873. aastal oma Gloucestershire'is asuvas Badmintoni-nimelises maamajas korraldatud pidu. Tollal ei olnud sulgpalli kohta veel kindlat nimetust, seda nimetati bädmintoni mänguks, millest hiljem kujuneski välja mängu ametlik ingliskeelne nimetus *badminton*.

Kuni 1887. aastani mängiti Inglismaal sulgpalli Indiast pärit reeglite järgi. Need olid aga inglaste meelest vastuolulised ja segadusseajavad. Kuna algselt väike sulgpallurite seltskond oli jõudsalt uusi liikmeid värvanud, jõuti 1887. aastal oma klubi (Bath Badminton Club) moodustamiseni. Ühena oma esimestest tegemistest standardiseeris klubi reeglid, tehes need sobivaks inglaslikule mõtteviisile. See tollal väljatöötatud eeskiri on siiani sulgpalli alus. 1893. aastal moodustati Inglise Sulgpalli Assotsiatsioon (Badminton Association of England), mis pani end maksma üle klubide. Uus seltskond vaatas üle ka reeglid, mis pärast täiendamist ja parandamist said aluseks üle maailma levima hakanud mängule – sulgpallile.

Inglismaalt levis sulgpall kiiresti USA-sse, Kanadasse, Austraaliasse ja Uus-Meremaale ning tegi suuri edusamme Euroopas edasi liikudes. Algselt vaid meeste harrastatud mäng võitis kiiresti poolehoidjaid ka naiste hulgas ja edaspidi olid sulgpallurite hulgas võrdselt esindatud nii naised kui ka mehed.

Esimesed üleinglismaalised meistrivõistlused meestele peeti 1899. aastal ja naiste seas selgitati parim juba 1900. aastal. Need esimesed turniirid loeti siiski mitteametlikeks ja seetõttu tähistab 1904. aasta ametlike üleinglismaaliste (All England) matšide algust. Sulgpalli populaarsuse kasvu Briti saartel iseloomustab fakt, et 1920. aastal oli seal 300 sulgpalliklubi, 1930. aastal umbes 500 ja varsti pärast II maailmasõja lõppu juba üle 9000 klubi.

Esimene organiseeritud sulgpalliklubi USA-s asutati 1878. aastal New Yorgis (Badminton Club of the City of New York). See klubi on pidevalt tegutsenud tänapäevani ja seega vanim tegutsev sulgpalliklubi maailmas.

1934. aastal moodustasid 9 maad – Kanada, Taani, Inglismaa, Prantsusmaa, Iirimaa, Holland, Uus-Meremaa, Šotimaa ja Wales – Rahvusvahelise Sulgpalli Föderatsiooni (IBF), mille liikmeskond kasvas aasta-aastalt. 1939. aasta märtsis otsustas IBF, et on aeg kutsuda ellu rahvusvahelised võistlused. IBF-i president George A. Thomas pani võitjameeskonnale välja karika. Sõja- ja sõjajärgse sulgpallipuuduse tõttu lükkusid esimesed Thomas Cupi matšid aastatele 1948–1949. Rahvusvahelistele naiskondadele mõeldud sulgpallimeistrivõistluste idee kerkis esile 1950. aastal, kuid võistluste organiseerimine jäi rahapuudusel katki. Mõtet ei maetud siiski maha ja viimaks otsustati alustada iga kolme aasta tagant läbiviidava turniiriga. Karika parimale naiskonnale pani välja proua H. S. Uber Inglismaalt ja esimene turniir Uberi karikale (Uber Cup) toimus 1956–1957. Sellest ajast on IBF-i ülemaailmsel tasemel korraldatavate turniiride arv tõusnud seitsmeni: lisaks Thomas ja Uber Cupile (mees- ja naiskondadele) ka maailmameistrivõistlused, Sudirman Cup (segavõistkonnad), juunioride MM, maailma GP-finaal ja maailma karikavõistlused. Täieõiguslikuks olümpiaalaks sai sulgpall 1992. aastal Hispaanias Barcelonas.

Tänapäeval eksisteerib justkui kahte sorti sulgpalli. Ühte neist mängitakse aedades ja piknikuil, teist aga võistlusspordina, kuid spetsiaalsetes sisehallides tehniliselt väga kõrgetasemelise varustusega.

Moodsad sulgpallireketid on süsinikgrafiidi, keraamika, alumiiniumi ja terase eri proportsioonides sulamid, mis on väga kerged (* – tegelik palli mängusolemise aeg jagatuna matši kestusega

Seega läbiti sulgpallis üle kahe ja poole korra lühema ajaga kaks korda pikem distants ja sooritati peaaegu kaks korda rohkem lööke. See võrdlus iseloomustab ilmekalt sulgpalli kui võistlusspordi olemust.

Baylori ülikooli (USA) kehakultuuriteaduskonnas (1990. aastatel) tehtud uuringute kohaselt kestab kolmegeimiline mäng keskmiselt 45 minutit, millest pall on mängus 20 minutit. Selle aja jooksul teeb üks mängija oma liikumises vähemalt 350 üle 90-kraadist suunamuutust ja lööb palli umbes 400 korda. Umbes 150 neist löökidest on sooritatud nn täisõlaga (kogu kerega). Normaalses konditsioonis mängijal võib pulss tõusta 72 löögilt minutis 125-le.

## Sulgpall Eestis
Maailmasõdadevahelisel ajal mängiti sulgpalli Tallinna Kommertskoolis. Mänguks vajalik varustus – reketid, pallid ja võrk – laenutati Inglise saatkonnast.

1964. aastal asutati Eesti NSV Sulgpalliföderatsioon, mis reorganiseeriti Eesti Sulgpalliföderatsiooniks 25. oktoobril 1989.

Nii Rahvusvahelisse Sulgpalliföderatsiooni (IBF) kui ka Euroopa Sulgpalli Liitu (EBU) kuulub Eesti Sulgpalliföderatsioon 1992. aastast.

### Eesti meistrid

## Sulgpallide valmistamine
Sulgpalle valmistatakse valgete hanede (ja partide) tiibade alt saadavatest sulgedest. Et Aasia maades aretatakse ja kasvatatakse hanesid ja parte toiduks, siis korjatakse sulgi valdavalt pärast linnu tapmist. Kuigi kasvatatakse küllalt erinevaid tõuge, jagatakse suled tavaliselt vaid hane- ja pardisulgedeks. Pärast linnu sulgedest puhastamist jagatakse tema tiivaalused suled kahte hunnikusse – vasak- ja parempoolse tiiva suled. Vaid kuus-seitse sulge mõlema tiiva alt sobivad sulgpalli valmistamiseks. Kuna lindude eri tiibade suled on erinevad, võib ühe sulgpalli valmistamisel kasutada ainult kas vasaku või parema tiiva sulgi. Ühe sulgpalli tegemiseks kulub 16 sulge, seega on kahe sulgpalli jaoks vaja vähemalt kolme hane (kolm paremat tiiba ühe ja kolm vasakut tiiba teise sulgpalli valmistamiseks).

Seejärel suled pestakse, kuivatatakse ning sorteeritakse kuju ja värvuse järgi. Järgneb sulgede vajalikule kujule lõikamine. See on üks vastutusrikkamaid toiminguid, mis usaldatakse seetõttu kõige vilunumatele töölistele, kes oskavad igast sulest eraldada selle parima osa. Samal ajal valmistatakse ette ka sulgpallide korgist nupud, need lõigatakse parajaks ja kaetakse nahaga. Sulgede kinnitamine korgist nupu külge käib tänapäeval masinatega – need on küllalt täpsed, tagamaks valmis sulgpallide õiget lendu. Tööliste ülesanne on vaid sulgpallide korgist otste täpne asetamine vastavatesse pesadesse.

Järgnevad õmblemine, liimimine ja lõpuks ka testimine, mis koosneb kiirus- ja trajektooritestist rõhuasetusega sulgpalli vastupidavusele.

Valminud sulgpallidele hinnangu andmine ja neile selle alusel mingi kvaliteediklassi omistamine on iga firma siseasi. Seega võib ühe tootja turniirikõlbulik (*tournament quality*) sulgpall erineda tunduvalt teise tootja sama kvaliteediklassi sulgpallist. Vaid mängimine mingi konkreetse firma konkreetsest klassist sulgpalliga saab anda hinnangu nende sulgpallide kvaliteedi-hinna suhtele.

Tänapäeval on ühe sulgpalli hind ligikaudu 2,5 USA dollarit, mis polegi eriti kallis, kui arvestada kogu valmistamisprotsessi. Palli hind on olnud samal tasemel juba paarkümmend viimast aastat hoolimata kogu muu elu kallinemisest.

## Huvitavaid fakte
* Sulgpalli ajalugu ulatub tagasi Antiik-Kreeka ja Kaug-Ida tsivilisatsioonideni; fragmente selle mängu versioonidest, kus vahel kasutati reketi asemel jalga, on leitud ligi 3000 aasta vanustelt Hiina savinõudelt.
* Kunagi nimetuste *battledore* ja *shuttlecock* all tuntud mäng sai oma praeguse ingliskeelse nimetuse *badminton* Beauforti hertsogi Inglismaal Gloucestershire'is asuva maamaja Badminton House järgi, kus hertsog seda mängu 1873. aastal demonstreeris.
* Rahvusvaheline Sulgpalliföderatsioon (IBF) peakorteriga Inglismaal Gloucestershire'is asutati 1934. aastal.
* Sulgpall on kiireim reketispordiala maailmas: palli kiirus võib ulatuda kuni 420&nbsp;km/h.
* Tüüpilises kahegeimilises mängus jookseb sulgpallur ligikaudu 1,6–2&nbsp;km.
* Sulgpall kaalub 4,74–5,50 g.
* Parimad sulgpallid tehakse hanede vasaku tiiva all kasvanud sulgedest.
* Ühe sulgpalli tegemiseks on vaja 16 sulge.
* Suurim sulgpall maailmas asub 1994. aastast Kansas City muuseumi ees – see on 48 korda suurem tegelikust sulgpallist, 5,49 m kõrge ja kaalub 2268&nbsp;kg.
* Thomas Cupi, meeste võistkondlikud maailmameistrivõistlused on alates nende pidamise algusest 1948. aastal võitnud vaid kolm riiki – Malaisia, Indoneesia ja Hiina.
* Ainus riik väljastpoolt Aasiat, kes on võitnud Uber Cupi, naiste võistkondlikud maailmameistrivõistlused, on USA – aastatel 1957, 1960 ja 1963; ülejäänud karikaomanikud on Hiina, Indoneesia ja Jaapan.
* Sulgpall sai olümpiaspordialaks 1992. aastal Barcelonas. Seejuures võisteldi siis vaid neljas mänguliigis (mees- ja naisüksik- ning paarismängus). Segapaarismängus jagati esimesed olümpiamedalid välja 1996. aastal Atlantas.
* Barcelona olümpiamängudel oli sulgpallis kaudselt esindatud ka Eesti, seda küll USA värvides esinenud mitmekordse sealse meistri, väliseestlase Cris Jõgise näol.
* Sulgpalli olümpiadebüüdile elas teleri vahendusel kaasa üle 1,1 miljardi inimese.
* Kaks kõige tugevamat sulgpalliriiki on Hiina ja Indoneesia, kes on kahe peale kokku võitnud 70% kõigist IBF-i arvestatavatest võistlustest.
* Suurimatel sulgpalliturniiridel Malaisias ja Indoneesias elab mängudele kaasa korraga üle 15 000 pealtvaataja.
* Sulgpalli on oma hobiks nimetanud näiteks Paul Newman, Diego Maradona ja Nick Faldo. Fotodel olevat sulgpallireketiga kujutatud ka Richard Nixonit ja Nikita Hruštšovi.

## Vaata ka
* Sulgpall olümpiamängudel 
* Sulgpalli maailmameistrivõistlused
* Kalev International
* Estonian Junior International
* Balti meistrivõistlused sulgpallis
* Eesti meeskondlikud meistrivõistlused sulgpallis
* Aasta parim sulgpallur
* Sulgpall 2004. aasta suveolümpiamängudel
* Sulgpall 2008. aasta suveolümpiamängudel
* Sulgpall 2012. aasta suveolümpiamängudel
* Sulgpall 2020. aasta suveolümpiamängudel

## Välislingid