open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rannakaitsepatarei nr 4

**Rannakaitsepatarei nr 4** oli Peeter Suure merekindluse peapositsiooni mererinde rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei, Kakumäe neeme tipus.  

Rannakaitsepatarei nr 4 ülesanne oli riivistada koos Naissaare rannakaitsepatareiga nr. 5 nende vaheline väin.

## Patareipositsioon
Rannakaitsepatarei rajatised asuvad 10-15 meetri kõrgusel liivakivikõrgendikul ja selle sees. Rannakaitsepatarei kahurialused olid varjendist ja rinnatisega üksteisest 35 meetri kaugusel ühel sirgel. Idapoolsest patareist veel 65 meetrit edasi oli komandopunkt, komandopunkt oli looduslikku liivaseljandikku rajatud betoonvarjend, millel on avatud vaid sissepääsupoolne (maapoolne) esisein (kõrgus u. 6 meetrit ja laius tugimüüridega 22,3 m.). Kirdepoolsesse kaldajärsakusse rajati helgiheitjavarjend koos positsiooniga, millest piki kaldajoont 120 meetrit kagu poole oli jõujaamavarjend. Rannamõisa teelt patareini ehitati sirge munakivitee. Helgiheitjat liigutati arvatavasti varjendi ja positsiooni vahel rööbastel, mis on tänapäevaks hävinud. 

## Rannakaitsepatarei nr 4
Rannakaitsepatarei nr 4 oli esialgu relvastatud neljast 120/50 Vickersi suurtükiga,  hiljem asendati need 130- millimeetristega.

Patarei varjendid koos kahurialustega lõhati osaliselt 1918. aasta veebruaris. Patareipositsioonidest on osaliselt säilinud betoonist tüvikoonuselised suurtükialused, kõige paremini on säilinud IV positsioon meeskonnavarjend ja kahurialus, mida pole kunagi õhitud. Rannakaitsepatarei nr 4 varemed asuvad Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe poolsaare tipus (Kakumäe tee 250), umbes 150 × 220 meetri suurusel maa-alal. Rannakaitsepatarei meeskonnavarjend ja kahurialus (1913–1914. aastast), komandopunkt (1915. aastast), helgiheitja varjend ja positsioon ning helgiheitja jõujaama varjend (1916. aastast) on arvele võetud ehitismälestistena.

## Galerii

Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 4 jõujaama varjendi sissepääs.jpg
Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 4 jõujaama varjendi fassaad.jpg
Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 4 helgiheitja jõujaama varjendi sissepääs.jpg
Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 4 jõujaama varjend..jpg


## Viited

## Välislingid
* 
* 
* 
*
Aplaus (ajakiri)

**Aplaus** on tasuta levitatav muusikaajakiri, mida annab välja Eesti Kontsert. 

Ajakiri Aplaus on suunatud muusika- ja kultuurihuviliste laiale ringile. Ajakiri tutvustab Eesti ja välisriikide artiste, uusi muusikateoseid, muusikaüritusi ja Eesti Kontserdi hooaja ürituste kava.

Ajakirja esimene number ilmus 2011. aasta sügisel ning see ilmub 3 korda aastas. Ajakirja ilmunud numbrid on elektrooniliselt kättesaadavad Eesti Kontserdi veebilehel ja Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis DIGAR.

## Viited

## Välislingid
*Eesti Kontsert. Ajakiri Aplaus
*Aplaus. Nr 11, sügis 2014
In Time

**In Time** oli Estonian Airi pardaajakiri, mis ilmus 1997–2015.

Ajakirjas In Time ilmus Eestit ja tuntud eestlasi tutvustavaid artikleid, samuti artikleid lennundusest ja Estonian Airi sihtkohtadest, Eesti ja lähipiirkonna ürituste kava, ka kommertstekste. Artiklid avaldati kahes keeles – eesti ja inglise keeles.

Ajakirja In Time on kirjeldatud kui glamuurset elustiiliajakirja, mis püüab edendada eksporti ja meelitada Eestisse välisturiste.

Ajakirja levitati Estonian Airi lennukite pardal ja kassades, Tallinna Lennujaamas ja Tallinna suuremates hotellides. Ilmus 2014-2015 kuus korda aastas. Ajakiri oli elektrooniliselt kättesaadav Estonian Airi veebilehel. Viimane number oli oktoober–november 2015.

## Viited

## Välislingid
* In Time. Detsember 2014 / jaanuar 2015: Fingler
Compass (ajakiri)

**Compass** oli Viking Line'i kliendiajakiri, mis ilmus Eestis aastail 2012–2014 kaks korda aastas. Ajakirjas oli teavet laevade kohta, intervjuusid meremeestega ja reisisihtkohtade kirjeldusi.

Compassi koostas OÜ Profimeedia, seda levitati laevadel ja Vanasadama piletikassas. Jaanuaris 2014 anti välja numeratsioonita erinumber sel puhul, et Viking Line'i tegevuse algusest Eestis möödus 20 aastat.
Kalju Aarop

**Kalju Aarop** (sündinud 30. juulil 1929) on eesti vabadusvõitleja ja metsavendluse uurija.

Aastatel 1944–1945 oli ta Võru koolinoorte vastupanuorganisatsiooni Noored Partisanid liige ja suhtles Haukka luuregrupi liikmetega. Varjas end metsas 1945–1946. Seejärel legaliseerus Pärnumaal, aastatel 1947–1950 õppis Tihemetsa Metsatehnilises Tehnikumis metsamajanduse erialal.

Nõukogude perioodil töötas mõnda aega maamõõtjana Siberis.

Pärast Eesti taasiseseisvumist on olnud metsavendade ajaloo uurija, avaldanud artikleid metsavendadest ja nende saatusest, punkritest ja lahingutest.
  
Ta on Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liidu liige.

## Kirjutised
* Kalju Aaropi artiklid metsavendadest Eesti artiklite andmebaasis Index Scriptorum Estoniae 
* Kalju Aarop. Võru koolinoored vabadusvõitluses. Võrumaa Teataja, nr 4(154)–20(170), 11.01.1996–17.02.1996

## Tunnustus
* 1999 – Kotkaristi kuldrist
* 2000 – Relvastatud Vastupanu Teeneterist

## Viited
Viljandi Saksa sõjaväekalmistu

**Viljandi Saksa sõjaväekalmistu** on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Reinu tee ja Kalmu tänava nurgal Viljandi linnas Viljandi maakonnas. 

## Ajalugu
Langenud Saksa sõjaväelastele eraldati kõige kagupoolsem osa vana kalmistust juulis 1941. Kalmistule maeti 1941. aastal ka kolm Viljandi punase terrori ohvrit, kes omakorda maeti 30. juunil 1942 ümber Viljandi Garnisoni kalmistule. Eraldi osad (mäekülje alumised astmed) võeti kasutusele 1942. ja 1943. aastal langenute matmiseks. 1944. aastal langenuid on sellele kalmistule maetud juba juhuslikult.

Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal hävitati kalmistu. Kalmistu korrastati 1993. aastal ja avati pidulikult sama aasta 5. septembril. Sinna on teadaolevalt maetud umbes 700 inimest.

2004. aastal maeti siia ümber peaväravast umbes 200 m põhja pool paiknenud Viljandi Esimese maailmasõja Saksa sõjaväekalmistul olnud 12 maetut.

Sinna maetakse edaspidigi Viljandi maakonnast leitavad Saksa sõjaväelaste surnukehad, sest eriti 1944. aasta lahingutes langenud on maetud seni juhuslikult üle maakonna.

## Kalmistule maetuid
### 1941. aasta punase terrori ohvrid
*Aliide Sahk
*tundmatu mees
*tundmatu mees
Nemad maeti 30. juunil 1942 ümber Viljandi Garnisoni kalmistule.
 
*1944. aasta 3. september – reamees Aksel Mateus
*1944. aasta 3. september – reamees Assor

## Viited

## Kirjandus
*"Leinajumalateenistus langenud Saksa sõdurite auks". Sakala, 11. august 1941
*"Viljandi kangelaskalmistule maeti kaks eestlast". Sakala, 6. september 1944
*Toomas Mattson. "Sõdurite nimetud hauad". Sakala, 13. detsember 1990
*Maire Sala. "Viljandimaa kalmistute lugu". Viljandi 2007. Lk 77 ja 112
*"Viljandi Saksa sõdurite kalmistu". // Meil ei ole siin jäädavat linna. Viljandi linna ja kihelkonna kalmistute lugu. Koostaja Janis Tobereluts. Viljandi Muuseumi Toimetised 10. Viljandi 2024. Lk 30–31
Elva Kalevipoja säng

**Kalevipoja säng** ehk **Kabelimägi** on linnus, mis asub Elvas. Linnus on arvele võetud arheoloogiamälestisena.

## Viited

## Välislingid
*
Kabelimägi

**Kabelimägi** on mitme kõrgendiku nimi Eestis. Sageli on see koht, kus asus vanasti kalmistu ("kabel" murdesõnana ongi "surnuaed", "kalmistu").
* Kabelimägi (Muuksi), kõrgendik ja kalmistu Kuusalu vallas Muuksi külas
* Kabelimägi (Anija vald), kalmistu Anija vallas Alavere ja Voose külas
* Kabelimägi (Arava küla), kivikalme Anija vallas Arava külas
* Kabelimägi (Pirita), paikkond Tallinnas Pirital Kõrkja tee 24 ümbruses.
* Kirimäe Kabelimägi, Lääne-Nigula vald
* Tamsa Kabelimägi, kivikalme Nõo vallas Tamsa külas
* Voika Kabelimägi, Nõo vallas Voika külas
* Kadaja Kabelimägi
* Muraste Kabelimägi
* Nava Kabelimägi
* Rabavere Kabelimägi
* Salajõe Kabelimägi, Lääne-Nigula vald
* Kärstna Kabelimägi, Viljandi vallas
Armo Hiie

**Armo Hiie** (sündinud 14. veebruaril 1968 Tallinnas) on eesti orienteeruja ja rogainija.

## Haridus
Lõpetas 1986. aastal Tallinna 10. Keskkooli.

## Sporditulemused

Harrastab 1986. aastast orienteerumisjooksu, 2001. aastast rogaini ja 2004. aastast laskeorienteerumist.

Meistersportlane orienteerumises (1990). Aastatel 1989–2003 võitis orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 4 kulda (1990 teatevõistluses, 1993 lühirajal, 1999 pikal rajal ja 2001 tavarajal), 9 hõbedat ja 11 pronksi. Kuulunud aastatel 1990–2001 orienteerumisjooksus Eesti koondisse. 

1998. aastal võitis Maailma Karika etapil Vitipalus orienteerumisjooksu teates Eesti teatemeeskonnas koos Rene Ottessoni ja Alar Viitmaaga 2. koha.

Orienteerumisjooksu MMil 1997. aastal lühirajal 30. koht, 2001. aastal Eesti meeskonna koosseisus teatevõistlusel 9. koht. 2008. aastal võitis veteranide MMil orienteerumisjooksu tavarajal hõbeda.

Kergejõustikus võitnud Eesti meistrivõistlustel 12 km murdmaajooksus hõbeda (1994) ja 2 pronksi (1993, 1995).

2006. aastal võitis laskeorienteerumise maailmameistrivõistlustel Eesti teatevõistkonna koosseisus pronksi (koos Rain Eensaare ja Janek Lauteriga). 2007. ja 2008. aastal laskeorienteerumise maailma karikasarja kokkuvõttes 3. koht. Aastatel 2007–2012 Eesti Laskeorienteerumise Föderatsiooni juhatuse esimees ja president.

2012. aastal tuli rogainis koos Lauri Lahtmäega meesvõistkondade arvestuses Euroopa meistriks, lisaks võitnud meesveteranide klassis rogaini MMil koos Lauri Lahtmäega 2013. aastal kulla ja 2015. aastal pronksi ning rogaini EMil 2011 koos Lauri Lahtmäega ja 2014 koos Alar Abramiga hõbeda.

## Publikatsioone
* Armo Hiie (koostaja). Treenerite tasemekoolitus. Orienteerumine. I–III tase. 2008
*  Ajakirjas „Orienteeruja“ ilmunud Armo Hiie artiklid Eesti artiklite andmebaasis ''Index Scriptorum Estoniae''

## Viited

## Välislingid
* http://www.delfi.ee/teemalehed/armo-hiie
* Eesti Entsüklopeedia. Hiie, Armo
* World of O. Athlete profile: Armo Hiie
Naissaare tähtkants

**Naissaare tähtkants** on Naissaarel asub Peeter I käsul rajatud kindlusrajatis. Rajatis on arvele võetud ehitismälestisena.

Naissaare tähtkants on ühest kolmest Peeter I käsul rajatud kaitserajatisest Tallinna lahe sulgemiseks. Teised kaitserajatised on Väike-Paljassaare tähtfort ja Miiduranna tähtfort.


Naissaare tähtkants (1).jpg


## Viited

## Välislingid
*
Keldrimägi

**Keldrimägi** on mitme kõrgendiku nimi Eestis:
*Eoste Keldrimägi, Põlva maakonnas Põlva vallas Eoste külas
*Kongla linnamägi ehk Keldrimägi, linnamägi Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Iila külas

## Vaata ka
*Keldrimäe, Tallinna asum
*Keldrimäe asulakoht
Rannakaitsepatarei nr 5

**Rannakaitsepatarei nr 5** (ka *Lõunapatarei*) oli Peeter Suure merekindluse mererinde rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei Naissaarel Tagakülas.

IV-152/45 rannakaitsepatarei rajati 1913. aasta lõpul Naissaare kagurannikule Tallinna läänefaarvaatri kaitseks koostöös Suurupi Rannakaitsepatareiga nr 3 ja Kakumäe Rannakaitsepatareiga nr 4. 
## Patareipositsioon
Neli 6-tollist (152 mm) Canet'-tüüpi kahurit asetsesid betoonalustel, mis olid kaitstud betoonvarjenditega. Patarei juhtimiskeskus asus positsiooni idaservas. 

Veebruaris 1918. aastal lasti 1. ja 2. kahuriplokk õhku, teised ehitised jäid terveks.

1919. aastal võeti terveksjäänud patarei kasutusele ja nimetati Eesti mereväe merekindluste koosseisus Rannapatarei nr 4. 1924–1925 ehitati kaks uut kahuripositsiooni õhkulastutest umbes 100 m edela poole. 

Nõukogude okupatsiooni aegu 1940–1941 patarei relvastus demonteeriti ning ehitati vanade suurtükiplokkide juurde patarei nr 184 jaoks uued plokid 100&nbsp;mm kahuritele.

Kaitseehitis on arvele võetud ehitismälestisena.

## Välislingid
*
Rannakaitsepatarei nr 14

**Rannakaitsepatarei nr 14** oli Peeter Suure merekindluse mererinde rannakaitsesüsteemi kuulunud rannakaitsepatarei, mille varemed asuvad Tallinnas Kesklinna linnaosas Aegna saarel. 

Kavandatud, relvastamata rannakaitsepatarei nr 14, IV-130/55 ja selle helgiheitja positsioon (1915. aastast) on arvele võetud ehitismälestistena. 

Peeter Suure Merekindluse rannakaitsepatarei nr. 14 helgiheitja positsioon, 1915. a.*.jpg


## Viited

## Välislingid
* 
*
Peetri kindlus

**Peetri kindlus** on Peeter I poolt rajatud kaitseehitis, mis asub Paldiskis. Ehitis on arvele võetud ehitismälestisena.

Hollandi tüüpi kindluse projekteeris legendi järgi Peeter I isiklikult. Tegu on paekivist väljaraiutud viie bastioniga, mida ümbritseb paekivist väljaraiutud kraav. Idapoolseim bastion on tasandatud ning kahe lõunapoolse bastioni vahele oli rajatud kahurilaskealus.

## Pildid

Paldiski kindlustused ehk &quot;muula mäed&quot; 6.JPG
Paldiski kindlustused ehk &quot;muula mäed&quot; 5.JPG
Paldiski kindlustused ehk &quot;muula mäed&quot; 1.JPG
Paldiski kindlustused ehk &quot;muula mäed&quot; 3.JPG
Paldiski kindlustused ehk &quot;muula mäed&quot; 4.JPG
Paldiski kindlustused ehk &quot;muula mäed&quot; 7.JPG


## Viited

## Välislingid
*
Jõelähtme postijaam

**Jõelähtme postijaama** hooned on ehitatud 19. sajandi I veerandi lõpus. Postijaama peahoone ehitati samas kohas varem asunud kõrtsihoone asemele.

Oletatavasti ehitati 1820. aastate algul Tallinna–Peterburi postimaanteele Jõelähtme hobupostijaama lähedale üle Jõelähtme jõe Jõelähtme maanteesild.

Alates aastast 1920 tegutseb postijaama peahoones Jõelähtme vallavalitsus ja aastal 1924 avati samas ka Jõelähtme postiagentuur.

Postijaama osa hooneid (sealhulgas ka peahoone) on arvele võetud ehitismälestistena.


pilt:Jõelähtme postijaama peahoone, 19.saj..JPG|Postijaama peahoone
Pilt:Jõelähtme postijaama aidahoone, 19.saj..JPG|Postijaama aidahoone


## Viited

## Välislingid
* 
* 
* 
*
Valkla kivisild

**Valkla kivisild** on kivisild, mis asub Valkla külas Kuusalu vallas Harju maakonnas. Kivisild on arvele võetud ehitismälestisena.

Sild on ehitatud 18. sajandil. Tegu on kahe võlviga umbes 53 meetrit pikkuse kohalikust paest tehtud sillaga. 


Valkla kivisild..jpg
Valkla kivisild.jpg
Valkla kivisild1.jpg


## Viited

## Välislingid
*
Riigivanema maja

**Riigivanema maja** on hoone, mis asub Tallinnas Toompeal aadressil Lossi plats 7.

Aastatel 1919–1929 asus hoones Eesti Vabariigi riigivanema ametielamu. 1934. aastal võttis maja üle Kohtuministeerium.

Tänapäeval asub hoones Saksa suursaadiku residents.

Elamu on arvele võetud ehitis- ja ajaloomälestisena.
## Galerii

File:TLA 1465 1 7310 Vaade riigivanema majale Lossi plats 7 Pikk jalg 11 1927.jpg|Riigivanema maja, Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 1927. aastal
File:TLA 1465 1 7317 Vaade talvisele Lossi platsile, paremal Lossi plats 7 Pikk jalg 11 1980.jpg|Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 1980. aastal
File:TLA 1465 1 7312 Hoone Lossi plats 7 Pikk jalg 11 1982.jpg|Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 1982. aastal
File:German Ambassador's Residence in Tallinn.jpg|Saksa suursaadiku residents, Lossi plats 7 / Pikk jalg 11 2018. aastal


## Viited
Kakkoveski hüdroelektrijaam

**Kakkoveski hüdroelektrijaam** on hüdroelektrijaam, mis asub Võru maakonnas Rõuge vallas Aiju jõel.

Võimsus 18 kW.

Tootmise algus 2000.

## Viited
Liberté pour l'histoire

**Liberté pour l'histoire** ('vabadus ajaloole') on 2005. aastal Prantsusmaal asutatud kutseliste ajaloolaste ühendus. Ühendus võitleb niinimetatud mäluseaduste kehtestamise vastu, millega nähakse seadusandja poolt ette õige hinnang teatud ajaloolistele sündmustele. Ühenduse president on Pierre Nora. 

## Välislingid
* Koduleht
* Marek Tamm, Ajalugu ei kordu, 25. oktoober 2008
Kuressaare linnakool

**Kuressaare linnakool** oli kool, mis asus Kuressaares, Suur-Põllu tänav 4.

Kuressaare linnakooli (saksa k. *Stadtschule in Arensburg*) on esmamainitud 1578. aastal, 1653. aastal esitas Kuressaare krahv Magnus Gabriel De la Gardie ettepaneku Kuressaare linnakooli muutmiseks gümnaasiumiks. Rootsi valtsusajal oli Baltimail ainult kaks gümnaasiumi (Tallinnas ja Riias), kuid  De la Gardie sattumine kuninganna Kristiina ebasoosingusse tegi lõpu nii gümnaasiumi asutamisele.

1728. aastal nimeteti kool Kuressaare provintsiaalkooliks. 1804. aastal moodustati, Kuressaare linnakooli kolmest kõrgemast klassist,  Kuressaare Kreiskool.

Kuressaare linnakoolis on õppinud kirjanik August Mälk, teatritegelane Heino Anto, õigusteadlane Timotheus Grünthal, filmioperaator Konstantin Märska ja ornitoloog Artur Toom.,  Vilsandi looduskaitseala rajaja Artur Toom, helilooja Peeter Süda, kooli- jalastekirjanik Madis Küla-Nurmik, näitekirjanik Heino Anto ja kirjanik Karl Kider. 

Koolihoone on arvele võetud ajaloomälestisena.  Suur-Põllu tänav 4 hoones on tegutsenud aastatel 1886–1890 Kuressaare Eesti Selts, 1890–1915 Kuressaare linnakool, 1918–1919 oli hoones Saksa kool, 1917–1918 tegutses hoones lütseum ja 1919–1945 Kuressaare merekool. Algselt tegutses hoones ka Kuressaare põllutöökool, õppeasutus viidi 1921. aastal Kõljala mõisasse, edaspidi tegutses Kõljala Põllutöökoolina.

## Viited

## Välislingid
*
Nõo kihelkonnakool

**Nõo kihelkonnakool** on Nõo kihelkonnakool, mis asus Nõo alevikus Nõo vallas Tartu kreisis. Koolihoone on arvele võetud ajaloomälestisena.

Koolis töötas elas ja töötas aastatel 1883–1900 helilooja Aleksander Läte.


Nõo kihelkonnakooli hoone.JPG
Tahvel läte.JPG
Nõo kihelkonnakooli tagantvaade.jpg


## Viited

## Välislingid
*
Bogumił Kobiela

**Bogumił Kobiela** (31. mai 1931 Katowice – 10. juuli 1969 Gdańsk) oli poola näitleja.

Bogumił Kobiela lõpetas 1953. aastal Krakówis Ludwik Solski Draamakunstide Akadeemia. Tema kursusekaaslaste hulgas oli Poola üks kõigi aegade tuntumaid näitlejaid Zbigniew Cybulski. Aastatel 1953–1955 ja 1958–1960 oli Bogumił Kobiela näitleja Gdański teatris Teatr Wybrzeże. Aastatel 1955–1958 oli ta koos Zbigniew Cybulskiga nende endi asutatud Gdański üliõpilasteatri Bim–Bom näitleja.

1960. aastal kolis ta Varssavisse. 1960–1963 oli ta näitleja Teater Ateneumis ja 1963–1966 kabareedes Dudek ja Wagabunda. Alates 1966. aastast kuni oma surmani 1969. aastal töötas Bogumił Kobiela Varssavi Komöödiateatri näitlejana. Tihti esines ta Poola televisiooni telelavastustes, estraadi- ja satiiriprogrammides.

Alates 1953. aastast mängis Bogumił Kobiela paljudes filmides. Ta sai tuntuks rollidega väljapaistvate Poola filmirežissööride (Andrzej Munk, Andrzej Wajda, Jerzy Kawalerowicz) filmides. 

2. juulil 1969 sai ta autoõnnetuses raskelt vigastada ning suri kaheksa päeva hiljem Gdańskis haiglas.

## Viited

## Välislingid
*
Kassimägi

**Kassimägi** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe paremkalda lookes Kiidjärve sillast umbes 200 meetrit allavoolu. Kassimägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. Paljand on hallikat tooni.

## Välislingid
*
Vovtšõnets (Kozjatõni rajoon)

**Vovtšõnets** (ukraina keeles Вовчинець) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 913. Pindala on 2,5 km².
Valga postijaam

**Valga postijaam** asus Valgas aadressil Raja 6.

Peterburi–Riia postimaantee Postijaama hoone ehitati 19. sajandi lõpus. See on arvele võetud ehitismälestisena. 

Endine Valga hobupostijaama hoone on ühekorruseline krohvitud kivihoone, madala pikliku üldkujuga ja lameda kelpkatusega. Algselt oli see hoone ehitatud kroonu vanglaks. 1864. aastal andis Venemaa keisririigi valitsus selle Liivimaa rüütelkonnale ning rüütelkond otsustas selle sisustada postijaamaks. . 

Valga hobupostijaam töötas 1931. aastani, kuid seoses raudteetaristu arenguga lõpetati reisijate ja posti vedu Peterburi–Tartu–Valga–Riia teelõigul juba 1889. aastal. 

## Viited

## Välislingid
* 
*Hobupostijaam Tartus Raja 6 Valga Muuseumi kodulehel
Lodja postijaam

**Lodja postijaam** asub Lodja külas Saarde vallas Pärnu maakonnas. Tallinna–Riia postimaantee postijaama peahoone on ehitatud 19. sajandil.

Postijaama hooned on arvele võetud ehitismälestistena.

## Viited

## Välislingid
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Antonopil (Kalõnivka rajoon)

**Antonopil** (ukraina keeles Антонопіль) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kalõnivka rajoonis. Elanike arv on 345. Pindala on 0,15 km².
Pikaristi postijaam

**Pikaristi postijaam** on postijaam, mis tegutses Pikaristi külas Viru-Nigula vallas Lääne-Viru maakonnas.

Postijaam on arvele võetud ehitismälestisena kui nii Poolas kui ka Lätis levinud postijaamade tüüpprojekti hästisäilinud näide.

1871. aastal leidis postijaama hoones koha Pikaristi kihelkonnakool.

## Viited

## Välislingid
*
Ravila mõisa park

**Ravila mõisa park** asub Ravila alevikus Kose vallas Harju maakonnas.

Ravila mõisakompleksis paiknev park on arvele võetud ehitismälestisena, kui piirkondliku vabakujundusega pargi näide.

Pargi pindala on 11,8 või 13,4 ha.

Pargis on esindatud umbes 70 liiki taimi.

Pargi tagumine parkmetsaga osa ulatub Pirita jõeni.

## Viited

## Välislingid
*
Triigi mõisa park (Kose)

**Triigi mõisa park** on Triigi mõisa park Kose kihelkonnas Harjumaal, tänapäeval Triigi külas Kose vallas Harju maakonnas.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui ajastule tüüpiline mõisakompleksi ümbritsev tagasihoidlik park.

Pargi pindala on 15,2 hektarit.

## Pildid

Osa kõue mõisa pargist.jpg
Kõue mõisa park ja tiik.jpg


## Vaata ka
* Triigi mõis

## Viited
Viimsi mõisa park

**Viimsi mõisa park** asub Viimsi alevikus Viimsi vallas Harju maakonnas.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui silmapaistev pargiarhitektuuri näide.

Mõisapark on rajatud 18. sajandil. Selle taimestik ei ole väga liigirikas – domineerivad tammed, vahtrad ja sanglepad. Erandina väärib aga väljatoomist pargi lääneosas kasvav vana jaapani tiib-pähklipuu.

## Pildid


Viimsi mõisa park.JPG
Viimsi mõisa park1.JPG
Viimsi mõisa park3.jpg


## Viited

## Välislingid
*
Harku mõisa park

**Harku mõisa park** asub Harku alevikus Harku vallas Harju maakonnas.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui hea näide suurejoonelisest vabakujunduslikust ja liigirikkast pargist, milles on ühtlasi selgelt loetavad regulaarpargi elemendid.

Mõisapargi idakülje paese põhjaga nõos asub u 3 ha pindalaga ülespaisutatud tiik, milles on neli väiksemat saart. Pargi tagakülg läheb vaikselt üle parkmetsaks, millest osa moodustab looduslik tammik.

Pargist võib leida 92 puu- ja põõsaliiki, mis teeb sellest väga liigirikka mõisapargi.


Harku mõisa park 14-10-2012.jpg
Harku mõisa park.JPG


## Vaata ka
* Harku mõis

## Viited

## Välislingid
*
51 eKr

**51. aasta eKr**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Marcus Claudius Marcellus ja Servius Sulpicius Rufus.
*Kleopatra VII ja Ptolemaios XIII tõusid Egiptuse troonile.
*Cicero asus prokonsuli kohale Kiliikias

## Sündinud
*Han Chengdi, Hiina keiser
* ...

## Surnud
*Julia, Gaius Julius Caesari õde ja Augustuse vanaema
*Ptolemaios XII, Egiptuse kuningas
* ...
Viljandi Vabadussõjas langenute kalmistu

**Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistu** on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Viljandi linnas Viljandi maakonnas. 

## Ajalugu
Vabadussõjas langenud sõjaväelastele eraldati üks idapoolsem osa vana kalmistust 1919. aastal ning kuni märtsini 1920 maeti sinna 38 langenud sõjameest.

Kalmistu kavandati ümber 1933. aastal kujur Roman Haavamäe projekti järgi, sinna maeti mälestussamba juurde 27. juulil ümber kapten Anton Irv ning avati pidulikult 6. augustil 1933.

Kalmistule maeti edaspidi ümber kolm inimest. 1939. aastal taheti kalmistu kõrvale rajada eraldi kalmistu Vabadusristi kavaleridele. Viimane matus toimus 29. septembril 1944. Kokku on kalmistule maetud 42 inimest, neist kolm tundmatuna.

Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal hävitati kalmistu mälestusmärk 11. septembril 1945 ning hiljem hävitati ja kaeti mullaga ka muud kalmistu tähised, kuid ala säilis ilma pealematusteta. Kalmistut hakati korrastama 1988. aastal, 19. juunil 1991 avati uuesti pidulikult mälestusmärk ning 15. septembril 1991 avati pidulikult kalmistu. Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistu on 2003. aastast riiklik ajaloomälestis. 

Algselt olid kõik kalmistuehitised (mälestusmärk, piire ja hauatähised) dolomiidist. 1991. aastal paigaldati uued ehitised algsete koopiana. 2011. aastal asendati algne paigaldis hallist graniidist ehitistega.

## Kalmistule maetuid
*1919 – lipnik Martin Kiisvek (1896–1919)
*1920 – reamees Joosep Sõrg (3. november 1885 – 13. veebruar 1920)
*1920 – reamees Aleksander Rüger (15. veebruar 1900 – 17. veebruar 1920)
*1920 – reamees Johan Hallik (22. september 1893 – 29. veebruar 1920)
*1944, 29. september – kolonelleitnant Aleksander Tilgre (1897–1944)
*1920 - Ado (Aadu) Kleemann (7. november 1898 - 22. juuni 1920) https://www.ra.ee/ilmasoda/index.php/soldier/view?id=143398&_xr=eNotjUEOwkAIRe8yB9AycaoyK09iyIB1ElsrNG5M7y5TXfH4%252FwUIAT8Vu0yYfmAYIwZ7PriK7k1Iy%252F3Cb5qKcPAWAAMxq5hdVYYWnTAAdH3qz8e2JhfGOb8226s2D%252B2kLlvkfKtqy0Sj7Fis%252FIWZBmno7yGGvK5f2LUvYg%253D%253D
### Kalmistule ümbermaetud
*1933, 27. juuli – kapten Anton Irv (1886–1919)
*1936, 29. märts – major Otto Oidermann (1893–1929)
*1937, 22. august – kolonel Johan Schmidt (1885–1931)

## Viited

## Kirjandus
*"Leinapraad mälestussamba juures". Sakala, 5. jaanuar 1928
*Toomas Mattson. "Ühe kalmistu lugu". Sakala, 11. august 1988
*Jaak Pihlak. "Vabadussangareid mälestades". Sakala, 12. september 1991
*Rannar Raba. "Hallid hauaplaadid vabaduse sünni märgiks". Sakala, 22. detsember 2007
*Maire Sala. "Viljandimaa kalmistute lugu". Viljandi 2007. Lk 77 ja 111
*"Eesti Vabadussõjas langenute kalmistu Vanal kalmistul". // Meil ei ole siin jäädavat linna. Viljandi linna ja kihelkonna kalmistute lugu. Koostaja Janis Tobereluts. Viljandi Muuseumi Toimetised 10. Viljandi 2024. Lk 28–31
*Reet Pius. "Nimed marmortahvlil – Viljandi Vabadussõjas langenute kalmistu". // "Kunstiteosed Viljandi Vanal kalmistul". // Meil ei ole siin jäädavat linna. Viljandi linna ja kihelkonna kalmistute lugu. Koostaja Janis Tobereluts. Viljandi Muuseumi Toimetised 10. Viljandi 2024. Lk 66

## Välislingid
*
The Scientist

**The Scientist**: *Magazine of Life Sciences* on 1983. aastal asutatud ingliskeelne teadusajakiri, mis ilmub kord kuus ja milles avaldatakse artikleid peamiselt eluteaduste valdkonnas. The Scientist on loetav ka veebis.

Artikleid on nii uurimustest, uutest suundadest, avastustest ja aruteludest eluteadustes (nagu molekulaarbioloogia, arengubioloogia, meditsiin, ökoloogia, evolutsiooniteooria, geneetika ja genoomika, immunoloogia, mikrobioloogia jmt), aga ka ametialast informatsiooni teadlaste kohta jpm.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Arhiiv
Uzda rajoon

**Uzda rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1181 km². 2009. aasta seisuga elas seal 23 657 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal, aastal 1938 see likvideeriti. Rajoon moodustati taas tänapäevastes piirides aastal 1965.

Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Chatlany, Dzieščanka, Kamianoje, Lićviany, Łoša, Niomani, Siamionavičy, Uzda ja Voziera külanõukogu. Halduskeskus on Uzda linn.


Belarus-Harbaty-3.jpg|Harbaty
Наднеман руины дворца 01.jpg|Nadnioman
Першамайск (Кухцічы). Флігель.jpg|Kuchcičy


Rajooni tähtsaimaks jõeks on Nemunas, seda läbivad Nemunase lähtejõed Vusa ja Łoša. Uzda rajoon asub suuremalt osalt Stoŭbcy tasandikul, põhjaosa osalt ka Minski kõrgustikul. Kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 160–180 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (219 meetrit) asub Voziera küla lähistel.

2009. aasta seisuga olid elanikest 93,24% valgevenelased, 4,34% venelased ja 2,42% oli teistest rahvustest. 88,12% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 10,64% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 61,38% elanikke, vene keelt aga 35,93%.

## Viited

## Välislingid

*Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Rajooni kaart
Łoša

**Łoša** on küla (endine alev) Valgevenes Minski oblastis Uzda rajoonis, Łoša külanõukogu keskus. Łoša asub Łoša jõe kaldal. Asulas on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja.

## Ajalugu

Łošat mainitakse esimest korda aastal 1565, toona asus seal õigeusu kirik. Xvii sajandil oli  see Hołowczyńskite valduses olev küla. XVII sajandil sai külast alev, mis on eri aegadel olnud Lenskite, Zarankade, Zaviszade ja Grabowskite valduses.

Poola jagamisel läks Łoša aastal 1793 Venemaa koosseisu. Alev hakkas kuuluma Minski kubermangu. Aastal 1800 hakkas seal tegutsema klaasikoda. Alevis oli XIX sajandil lisaks õigeusu kirikule veel ka sünagoog. Sealsed elanikud tegelesid põhiliselt käsitööga. Aastal 1917 oli alevis ka saekaater ja auru jõul töötav veski.

1919. aastast kuulus Łoša Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1934 muudeti alev külaks.
Õigustatud kasutus

**Õigustatud kasutus** (inglise keeles *fair use*; eesti keeles ka **õiglane kasutus**, **õiguspärane kasutus**, **aus kasutus**) on angloameerika riikide (eelkõige USA) autoriõiguse üks keskseid termineid, mis tähistab õigust kasutada autoriõigusega kaitstud teost autorilt luba küsimata ja talle tasu maksmata. Selliseid erandeid autoriõigustes tehakse näiteks kriitika, kommenteerimise, parodeerimise, uudiste, õppetöö, raamatukogu- ja arhiivitöö, teaduse ja teatmeteoste jaoks. Õigustatud kasutuse üle otsustades lähtub kohus neljast kriteeriumist: kasutusviisi iseloomust ja eesmärgist, kasutatava teose loomusest, teose kasutusmahust (terviklik või osaline) ning kasutusviisi mõjust teose potentsiaalsele turule või väärtusele. Õigustatud kasutust ei loeta autoriõiguste rikkumiseks.

Suuremal või vähemal määral on õigustatud kasutus kehtestatud näiteks USA-s, Iisraelis, Poolas, Malaisias ja Lõuna-Koreas; mitmes Briti Rahvaste Ühenduse liikmesriigis (Suurbritannia, Austraalia ja Kanada) on tarvitusel sarnane, kuid mitte samatähenduslik mõiste *fair dealing*. Eestis ja enamikus Euroopa Liidu maades õigustatud kasutus õigussüsteemi ei kuulu ning mujal (nt Ameerika Ühendriikides) õigustatud kasutuse alusel avaldatud teoste avaldamine Eestis võib rikkuda autoriõiguse seadust.

Õigustatud kasutus piirab teose autori õigusi, tasakaalustades autoriõigusega kaitstavaid erahuve avaliku huviga, et teosed oleksid avalikkusele ligipääsetavad ning neid saaks hõlmata laiemasse kultuuri tuletatud teoste kaudu. Õigustatud kasutuse väärtusest ja nüanssidest on pikemalt kirjutanud nt Lawrence Lessig raamatus "Vaba kultuur".
Mäeinsener

**Mäeinsener** on insener, kelle tegevuse eesmärk on tagada maavarade ohutu, keskkonnasäästlik ja efektiivne kaevandamine ja töötlemine. Mäeinsenerid on kõrgharidusega tehnika- ja/või tehnoloogiaspetsialistid või juhid, kes plaanivad ja juhivad maavarade kaevandamisega seotud protsesse ning osalevad maardlate uuringutes.

**Mäeinsener** võib olenevalt oma tööst spetsialiseeruda järgmistele valdkondadele: maavarade pealmaakaevandamine, maavarade allmaakaevandamine ja allmaa-kaeveõõne teisene kasutamine, maardlate uuring.

Mäendusringkondades on tavaks, et karjäärides ja kaevandustes kannavad mäeinsenerid valget kiivrit.

## Mäeinseneride kutsetasemed
Eestis saab mäeinsenerina töötada, kui omatakse kutset. Mäeinseneri kutsetase sõltub töö keerukusest, vajalikust oskusteabest ning iseseisvuse ja vastutuse ulatusest. Eestis kehtivad järgmised mäeinseneride kutsetasemed:
* mäeinsener (tase 6);
* diplomeeritud mäeinsener (tase 7);
* volitatud mäeinsener (tase 8).

### Mäeinsener
Mäeinsener on kogemustega spetsialist, kes rakendab oma inseneriteadmisi, võimeid ja praktilisi oskusi olemasolevate tehnoloogiate käigushoidmiseks. Ta vastutab enda ja teiste tööülesannete täitmise eest. Mäeinsener võib omada projekteerimise ning maavara töötlemise ja turustamise kompetentsi.

### Diplomeeritud mäeinsener
Diplomeeritud mäeinsener on kogemustega spetsialist, kes rakendab oma inseneriteadmisi, võimeid ja praktilisi oskusi olemasolevate tehnoloogiate käigushoidmiseks ja arendamiseks. Ta töötab iseseisvalt keerulistes, ettearvamatutes ja uuenduslikku käsitlust nõudvates olukordades. Lisaks on diplomeeritud mäeinsener võimeline juhtima töörühmi ja/või organisatsiooni ning kandma vastutust teiste töö tulemuste eest. Diplomeeritud mäeinsener võib omada projekteerimise, teadus- ja õppetöö, arendus ja juhtimise, maavara töötlemise ja turustamise, maapõueressursside poliitika, ohutus- ja omanikujärelevalve kompetentsi.

### Volitatud mäeinsener
Volitatud mäeinsener on ulatuslike teadmiste ja kogemustega tippspetsialist, ekspert, kes rakendab oma inseneriteadmisi, mõistmist ja võimeid olemasolevate tootmistehnoloogiate käigushoidmisel ja täiustamisel või uute teadmiste ja tehnoloogiate loomisel ja hindamisel. Volitatud mäeinsener lahendab keerulisi tehnoloogilisi probleeme uuenduste, loovuse ja arendamise abil. Volitatud mäeinsener võib omada projekteerimise, teadus- ja õppetöö, arendus ja juhtimise, maavara töötlemise ja turustamise, maapõueressursside poliitika, ohutus- ja omanikujärelevalve kompetentsi.

## Viited
Astangu tunnellaod

**Astangu tunnellaod** on Venemaa keisririigi Läänemere laevastiku tunnelitena ehitatud laskemoonalaod Tallinnas Haabersti linnaosas Astangu asumis Mäeküla klindis.

## Nimetus
Üldiselt teatakse neid ladusid "Astangu tunnelitena". Tunnelladude lähiümbruses on ka 1940. aastatel rajatud Mereväe laskemoonaladu nr 685. Üldiselt ei eristata Vene keisririigi ja Nõukogude ajal rajatud ladusid ning ühiselt teatakse neid ladusid "Astangu laskemoonaladudena".

## Ajalugu
Algselt plaaniti Vene mereväe Peeter Suure Sadama ja Peeter Suure merekindluse peapositsiooni Tallinna mererinde pealaskemoonaladudena ehitada välja kuni 39 U-kujulist tunnelladu. Hiljem otsustati neid teha 15, taas vähendati ehitusmahtu 1916. aasta lõpul. Peeter Suure Merekindluse Maarinde lahingumoonalaod asusid Männikul.

Lõpuks hakati ehitama kuut U-kujulist tunnelladu. Neist said enam-vähem toorehitisena valmis kaks esimest. 1918. a veebruaris, Punakaardi pagemisel Tallinnast lasti tunnelid 1, 2, 3, 5 ja 6 osaliselt õhku. 

1945. aastal üritati neid uuesti võtta laskemoonalaona kasutusele, kuid juba järgmisel aastal jäeti ehitus kõrge maksumuse tõttu pooleli. Pärast Teist maailmasõda ehitati tunnelite nr 1 ja 3 ette betoonist kaarjate külgkoridoridega sissepääsuehitised, betoneeriti tunnelite lagi ja põrandad.

## Tänapäev
Tänapäeval on need on jäetud maha ning on osaliselt varisenud sisse, kuid on enamuses võetud arvele ehitismälestisena (mälestis nr 8721) kui oluline osa Peeter Suure merekindlusest ja tähelepanuväärne rajatis Eesti ehitusajaloos.


8721 Merekindluse laskemoonaladu I.jpg|I ladu
8721 Merekindluse laskemoonaladu II 2.jpg|II lao sissepääs
8721 Merekindluse laskemoonaladu V.jpg|V lao sissepääs
8721 Merekindluse laskemoonaladu II.jpg|II lao sissepääs
8721 Merekindluse laskemoonaladu III 4.jpg|III ladu
8721 Merekindluse laskemoonaladu IV.jpg|IV ladu


## Vaata ka
*Mereväe laskemoonaladu nr 685
*Peeter Suure merekindlus
* Peeter Suure merekindluse laskemoonalaod Mustamäel
* Peeter Suure merekindluse laskemoonalaod Männikul
## Viited

## Välislingid

*
*Astangu tunnellaod lehel Battal.ee. Vene keeles
*Andres Tõnisson: "Mäeküla klindil ja selle sees" Eesti Loodus, 2005/6
*Robert Treufeldt. "Peeter Suure Sadam, uus sõjasadam Tallinnas". // Muinsuskaitse aastaraamat 2014. Tallinn 2015. Lk 102–108
Avastaja

**Avastaja** on Tallinki püsikliendiajakiri, mis ilmub neli korda aastas. Ajakirjas on teavet laevade kohta, reisisihtkohtade kirjeldusi ja isikuartikleid.

Ajakiri kandis nime **Club One** alates 2009. aastast, seda koostas Menu Kirjastus. Alates 2016. aasta teisest poolaastast on ajakirja nimi Avastaja ning alates 2017. aasta teisest numbrist koostab seda ettevõte Viis Viiest. Ajakiri saadetakse postiga Tallinki Goldi ja Silveri taseme püsiklientidele.
Tõnis Kirsipu

**Tõnis Kirsipu** (sündinud 20. septembril 1991) on Eesti löökpillimängija. Ta musitseerib ansamblis Lonitseera. 

2014. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika eriala, olles esimene diplomeeritud pärimusmuusika löökpillimängija Eestis. 

2014. aasta sügisest õpetab Kirsipu Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis pärimusmuusika löökpille.

Varem on ta mänginud ansamblis Angus.

## Viited
Abukuma

**Abukuma jõgi** (阿武隈川 *Abukuma-gawa*) on 239 km pikk jõgi Jaapanis, riigi pikkuselt 6. jõgi. Kulgeb läbi Fukushima ja Miyagi prefektuuri. Suubub Vaiksesse ookeani. Abukuma üks lisajõgedest on Arakawa jõgi.
Kulno Malva

**Kulno Malva** (sündinud 26. detsembril 1979 Kiviõlis) on eesti pärimusmuusik, akordionist ja helilooja.

2011. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika eriala.

Ta on mänginud ansamblites Svjata Vatra, Nikns Suns, Lepaseree, Hajameelsed Kunznikud, Duo Malva & Kirsipu, Duo Malva & Priks. Alates 2018. aastast koosseisus Riffarrica. Lisaks ansamblitegevusele on Malva välja andnud kolm sooloalbumit.
## Diskograafia
### Albumid
* "Svjata Vatra" (Svjata Vatra; 2006)
*"Victoriale" (Soolo; 2007)
*"Kalyna" (Svjata Vatra: 2008)
*"Zillja Zelenen'ke" (Svjata Vatra; 2011)
* "Teine" (Soolo; 2012)
*"Svitlyi schljah" (Svjata Vatra; 2013)
* "Hingerännakud" (Duo Malva & Kirsipu; 2015)
*"Väräjän" (Lepaseree; 2015)
*"Mässiv" (Duo Malva & Priks; 2017)
*"Ood väikestele asjadele" (Hajameelsed Kunznikud; 2019)
*"Riffarrica" (Riffarrica; 2019)
*"Akordionimeditatsioonid" (Soolo; 2021)

### Singlid
* "Laula, laula!" (2015)

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
*Aimar Ventsel, Moodne pärimusmuusika, Kulno Malva, KesKus, 11. aprill 2013
*Klassikaraadio, Delta.29.03.2021 Kulno Malva “Akordionimeditatsioonid”,
Monaco-Ville

**Monaco-Ville** (kohalik prantsuskeelne nimi ka *Le Rocher* 'kalju'; tuleneb Monaco kaljuneemest) on Monaco vanalinn ja üks linnajagudest. Seda on peetud ka Monaco riigi pealinnana.

Nimi Monaco-Ville ('Monaco-Linn') on eksitav, sest see ei ole omaette linn, vaid kõigest Monaco linnriigi osa. See on üks neljast traditsioonilisest Monaco kvartalist (teised kolm on La Condamine, Monte Carlo ja Fontvieille). Tänapäevase haldusjaotuse järgi on Monaco-Ville üks Monaco kümnest ringkonnast.

Seal elab umbes 1000 inimest (2008. aastal 985).

Kreeklased rajasid piirkonda oma koloonia 6. sajandil eKr. Vahemerre ulatuva kaljuse paiga nimi oli algselt *Monoikos* ('üksik hoone'). Nime Monaco sai see keskajal. 13. sajandil rajati kaljuneemele linnus ja hiljem kindlustati ka linn, mille mõned müürilõigud on säilinud. Kindluslinna alal on loss, mis on Monaco vürsti residents.

Vanalinn erineb ülejäänud Monacost, mis on tihedalt asustatud. Keskaegses linnasüdames on peamiselt vaiksed jalakäijate tänavad, lubatud on vaid kohalike sõidukite liiklemine ning öösel on keelatud müra tegevad mootorrattad.

Vürstilossi ees toimub iga päev kell 11.55 vaatemänguline vahtkonnavahetus.

Seal tegutseb Monaco vangla.

## Pildid

Panorama schloss monaco.jpg|Vürsti palee
Monaco-Ville-ruelle.jpg|Vanalinna tänav


## Viited
Kaul Kadak

**Kaul Andrus Kadak** (aastani 1936 **Evald Johannes Kadak**; 24. mai 1903 Kloostri vald – 4. juuni 1985 Toronto) oli eesti eripedagoog, haridusministeeriumi ametnik, metsavend, soomepoiss ning eesti aktivist Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Kanadas.

Ta õppis Paldiski algkoolis ja lõpetas 1922. aastal Tallinna Õpetajate Seminari. Samal aastal astus ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas aastal 1933. Akadeemiliselt kuulus ta EYS Veljestosse.

Aastatel 1923–1926 töötas ta Udriku nõrgamõistuslike laste kodus ja aastatel 1928–1935 Tartu 2. abikoolis õpetajana. Seejärel töötas ta haridusministeeriumis vabaharidusnõunikuna ja Riikliku Propaganda Talituses kultuuri ja ühiskondliku ala juhatajana. Suvel 1941 oli ta metsavend. Saksa okupatsiooni ajal (aastatel 1941–1943) töötas ta haridusdirektooriumis. Ta oli Tallinna Koolinoorsoo Liidu esimees.

Augustis 1943 põgenes ta paadiga Soome, sama aasta novembrist kuulus ta Soome armeesse, kus lõpetas ohvitseride kursused. Ta võitles Vuokse rindel ja oli infoohvitseriks JR 200 koosseisus. 

1944. aastal läks ta Rootsi. Seal töötas ta algul Kriminalistika Instituudis, hiljem Türgi konsulaadis sekretärina. Oli Eesti Juristide Ühingu Rootsis juhatuse liige, Eesti Rahvusliku Liidu asutajaliige ja juhatuse liige, Eesti Rahvusnõukogu juhatuse liige, Eestlaste Koostöö Keskuse asutajaliige ja juhatuse liige.

Aastatel 1948–1975 elas ta Johannesburgis Lõuna-Aafrika Vabariigis, kus töötas kuni 1968. aastani koolis inspektori, õpetaja, abijuhatajana. Oli Johannesburgi Eesti Seltsi esimees.

Aastatel 1975–1985 elas ta Kanadas. Seal kuulus ta E.E.L.K. Toronto Peetri kogudusse, olles juhatuse liige ja esimees, samuti Eesti Õigusteadlaste Ühingusse Kanadas ja Soomepoiste Klubisse Torontos.

## Isiklikku
Tal oli vend Albert ja abikaasa Tiiu.

Tema onutütar Lehte Rannut oli eesti keeleteadlane. Tema teise onutütre tütrepoeg on eesti vaimulik Kristjan Luhamets.

## Viited

## Välislingid
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
Shirakawa

**Shirakawa** (白河市 *Shirakawa-shi*) on linn Jaapanis Fukushima prefektuuris. 

Linnas elas 2014. aasta novembri seisuga 62 688 inimest ja asustustihedus oli 205 in/km². Linna kogupindala on 305,3 km².

## Viited
Lauri Lahtmäe

**Lauri Lahtmäe** (sündinud 18. septembril 1968) on eesti orienteeruja ja rogainija.

## Haridus
Lõpetas 1986. aastal Tallinna 3. Keskkooli 

## Töö
Lauri Lahtmäe on Printcenter Eesti AS juhatuse liige ja aktsionär.

## Sporditulemused

Harrastab orienteerumisjooksu ja rogaini.

2012. aastal tuli rogainis koos Armo Hiiega meesvõistkondade arvestuses Euroopa meistriks, lisaks võitnud meesveteranide klassis koos Armo Hiiega rogaini MMil 2013. aastal kulla ja 2015. aastal pronksi ning rogaini EMil 2011 hõbeda.

## Viited

## Välislingid
* http://www.delfi.ee/teemalehed/lauri-lahtmae
Nissi kirikuaed

**Nissi kirikuaed** asub Riisipere aleviku Nissi asumis Nissi kiriku ümber Saue vallas Harju maakonnas.

Kirikuaed on arvele võetud ehitis- ja ajaloomälestisena. Samuti on mälestisteks arvatud kirikuaia piirdemüür väravaga ja kirikuaia kabel.

Kirikuaias asub Nissi Vabadussõja mälestussammas.


Nissi kirikuaia kabel (1).jpg|Kabel
Nissi kirikuaia piirdemüür väravaga.jpg|Kirikuaia piirdemüür väravaga
Nissi kirikuaed.JPG|Ristid kirikuaias


## Viited

## Välislingid

*
Kehapill

**Kehapill** ehk "keha kui instrument" on igale inimesele kättesaadav. 

Kehapilliga on võimalik luua erinevate kõlade ning tämbritega rütmikombinatsioone. Plaksutamise, erinevate jalamatsude, sõrmenipsude ning erinevatele kehapiirkondadele kätega patsutamise abil saab luua nii rütmimustreid regilaulu saateks kui ka eraldiseisvaid kõlakompositsioone vahemänguks või sooloks. Samuti on kehapill asendamatu abivahend rütmitaju arendamisel. 

Kehapilli mängimine on väga põnev ning kaasahaarav, sest kaasatud on nii liikumis-, kompimis-, kuulmis- ja nägemismeel. Inimene on samaaegselt pill, mängija ja tantsija. Kehapilli mängimine toetub koordinatsioonile. See arendab meetrumi- ja rütmitunnetust ning on oluline eeldus musitseerimisele instrumentaariumil.

## Kehapilli kasutavaid muusikuid
* Tõnis Kirsipu
* Kulno Malva
## Kehapilli rakendamise võimalusi muusikatunnis

* Õpitud rütmide kordamine ja koordinatsioonivõime arendamine: anda erinevatele rütmidele erinevad kehapilli kõlad, nt TA – põlvepats, TI-TI – käteplaks, TA-A – jalamats, TI-RI-TI-RI – rinnapatsud jne.
* Meetrumitunnetuse arendamine ja taktimõõtude kinnistamine: mängida kehapilli motiivi erinevates taktimõõtudes, rõhutades takti esimest lööki. Nt ¾ taktimõõdus lüüa esimese löögi ajal parema käega vasaku käe peale, teise löögi ajal sama käega rinnale ja kolmanda löögi ajal naabri vasakule käele.
*Rütmitunde arendamine: mängida kehapillil kõnerütmi; samuti võib kehapillil mängimiseks kasutada õpilastele tuttavaid luule- või laulutekste.
*Rütmide kinnistamine: rakendada kehapilli mängimise juures kajamänge, rütmilisi küsimus-vastus motiive, rütmiketti ja rütmirondot. Oluline on meeles pidada, et kõik need tegevused põhineksid kindlal **[[meetrum|meetrumil]]**.
*Uute rütmifiguuride õppimine: mängida kehapillil kuulmise või noodi järgi muusikapalas esinevaid uusi rütme.
*Mitmehäälsuse arendamine: mängida kehapillil kõne- ja rütmikaanoneid.
*Tämbritaju arendamine: pöörata tähelepanu **häälitsustele **(madal, kõrge, lühike jne) ja keha kõladele, nt erinevad käteplaksude kõlad (kumerate peopesade kõla; peopesa kõla, kui väljasirutatud sõrmed on harali ja veidi väljapoole kaldu; terav kõla, kui üks käsi lööb teravalt teise käe peopessa), rinnapatsud või löögid paljal käsivarrel jne. Nende kõlade tundmaõppimise järel on hea juhatada õpilasi loova eneseväljenduse juurde.
*Loova eneseväljenduse arendamine: improviseerida või koostada õpitud laulule kehapilli-*[[ostinato]] *ja esitada see laulu saateks ja/või eel-, vahe-, järelmänguks.
*Loova eneseväljenduse arendamine: luua omaloominguline kehapillipala; seda võib teha nii üksi, paaris kui rühmatööna. Kui tehakse rühmatööna, siis tuleks võimaluse korral esitused salvestada ning vaadata ja analüüsida esitusi koos õpilastega.
*Loova eneseväljenduse arendamine: kaasmängude ja iseseisvate kehapillilugude esitamine ning muusikapala kujundamine kehapilli kõladega.
## Viited
The Lancet

**The Lancet** (ka *Lancet*) on aastast 1823 Suurbritannias kord nädalas ilmuv ingliskeelne teaduslik meditsiiniajakiri.

Meditsiiniajakirja asutas Thomas Wakley 1823. aastal. Ajakirja esimene number ilmus 5. oktoobril 1823.

Ajakirja annab välja Elsevier. Toimetaja on alates 1995. aastast Richard Horton.

Ajakirjal ilmub mitu lisaväljaannet:
* The Lancet Diabetes & Endocrinology – september 2013 
* The Lancet Global Health
* The Lancet Haematology – sügis 2014
* The Lancet HIV – sügis 2014
* The Lancet Infectious Diseases – august 2001
* The Lancet Neurology – mai 2002
* The Lancet Oncology – september 2000
* The Lancet Psychiatry – juuni 2014 
* The Lancet Respiratory Medicine – märts 2013

## Viited

## Välislingid
* "The Lancet", 5. köide, 1824
* Thomas Wakley, "The Lancet", 1. köide, 1837 - 1838
* thelancet.com Ajakirja koduleht
* Ajakiri Sciencedirect.com-is
Vana-Nursi mõis

**Vana-Nursi mõis** (saksa keeles *Alt-Nursie*) oli mõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal.

## Pildid

Vana-Nursi mõisa peahoone 2013 01.jpg
Vana-Nursi mõisa park 2013.jpg
Vana-Nursi mõisa valitsejamaja 2013 01.jpg
Vana-Nursi mõisa valitsejamaja 2013 02.jpg


## Vaata ka
*Vastse-Nursi mõis

## Välislingid

*Vana-Nursi mõis Eesti mõisaportaalis
*Vana-Nursi mõis (Rõuge khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Saku mõisa park

**Saku mõisa park** asub Saku alevikus Saku vallas Harju maakonnas.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui näide vabakujunduslikust liigirikkast mõisapargist.


Saku mõisa park.jpg
Saku mõisa park 01.jpg
Saku mõisa park 02.jpg

## Vaata ka
* Saku mõis
## Viited

## Välislingid
* 
* Saku mõisapark saab euroraha toel korda Harju Elu, 11. november 2011
* Saku mõisapark sai uue hingamise Postimees, 18. oktoober 2013
Luunja mõisa park

**Luunja mõisa park** on Luunja mõisa park, mis asub Luunja alevikus Luunja vallas Tartu maakonnas.

Mõisapargi lasi 18. sajandi keskel rajada Luunja mõisnik krahv Burchard Christoph von Münnich. Luunja mõisapark on 10,5 ha suur ning koosneb neljast osast. Park on kujundatud vabakujuliseks maastikupargiks. Pargi põhiosadeks on esi- ja tagaväljak.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui tüüpiline näide vabakujunduslikust pargist.

## Ajalugu
18. sajandi keskel kujutas park barokkparki. Parki läbis kaks ristuvat telge, peatelg jagas pargi peahoone keskteljel pooleks. 

19. ja 20. sajandi vahetusel viidi maantee pargist kõrvale. Tekkis teede vaheline väljak, mis kujundati vabakujuliseks teedevõrgustiku ja tugisüsteemiga pargiks. Regulaarne barokkpark kujundati ümber maastikupargiks.  

## Loodus
Luunja mõisapark on hooldatud. Segastiilis liigivaene park koosneb 31 liigist. 

Peamine puuliik pargis on harilik pärn kui leidub ka: harilikku vahtrat, harilikku saart, harilikku tamme, siberi nulgu, siberi lehist, halli leppa, harilikku kuuske ja ebatsuugat. 

Tänapäeval on pargi sissesõidutee ääristatud siberi nulgudega, Tartu poole suunduvat pärnaalleed on täiendatud paplite, vahtrate ja jalakatega.

## Ümbruskond
Luunja mõisa ümber asub erinevaid ajaloolise taustaga hooneid ja kultuurimälestisi. Nende hulgas on viinaköök, sepikoda, aednikumaja, karjalaudad, alleed ja pargi aia piirdemüürid. Pargi läheduses asub Luunja vallavalitsuse hooldatav Luunja roosiaed ja sobib suviste kultuuriürituste läbiviimiseks, pikniku pidamiseks ning jalutamiseks.

## Galerii

Luunja mõisa park.jpg|Luunja mõisapargi allee
LuunjaMõisaPark.JPG|Mõisapark
LuunjaMõisaPargiJaAiaPiirdemüürid.JPG|Pargi piirdemüür


## Viited

## Välislingid
*