open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pavel Krjukov

**Pavel Krjukov** (7. september 1904 Staro-Grigorovo küla, Zagorski maakond, Moskva kubermang – ?) oli NLKP parteitegelane, EKP KK I sekretäri asetäitja, rahvuselt venelane, valdas vene ja nõrgalt saksa keelt. ÜK(b)P liige maist 1927.

## Noorus

Krjukov sündis töölisperekonnas: isa Ivan töötas tehastes lukksepana, ema oli koduperenaine. 1917–1923 töötas Pavel juhutöödel, hiljem elektromontöörina Zagorskis Sõja-elektrotehnilises Akadeemias. 1921 astus ta VKNÜ liikmeks, 1923 kuni septembrini 1925 oli komsomolifunktsionär: Moskva oblasti Sofronski vallakomitee sekretär. 1925–1928 õppis ta Artjomi-nimelises Töölisfakulteedis, 1928–1931 Leningradi Elektromehaanikainstituudis. Õppimise ajal oli ta töölisfakulteedi komsomolirakukese sekretär, instituudis komsomolikomitee instruktor ja õppegrupi partorg. 1931–1932 oli ta Leningradis tehase nr 212 insener, septembrist 1932 kuni 1934 tehase Elektroprompribor insener ja Sõja-elektrotehnilise Akadeemia õppejõuassistent Leningradis.

1935 määrati ta Tööpingitööstuse Rahvakomissariaadi Teadusliku Uurimisinstituudi nr 10 suurtükiväesektori ülemaks. Veebruaris 1936 saadeti ta ÜK(b)P KK otsusega ÜK(b)P KK juures asuva Parteikolleegiumi vastutavaks kontrolöriks Valgevene NSV-s. Augustist 1937 kuni 1939 oli ta Leningradis Teadusliku Uurimisinstituudi nr 8 direktor, 1939–1940 Leningradis tehase nr 209 kesklaboratooriumi juhataja, septembrist 1940 Moskvas tehase nr 251 tsehhi direktor, detsembrist 1941 Moskvas Budjonnõi-nimelise tehase filiaali ülem, veebruarist 1942 ÜK(b)P Moskva linna Leningradi rajooni rajoonikomitee sekretär kaadri alal, juunist 1942 Moskva linna Sovetski rajooni rajoonikomitee I sekretär, aprillist 1944 Moskvas ÜK(b)P KK juures asuvas Kõrgemas Parteiorganisaatorite Koolis kuulaja (ei lõpetanud).

## Tegevus [[Eesti NSV]]-s

Veebruaris 1945 komandeeriti Krjukov EK(b)P KK käsutusse, 28. veebruari 1945 EK(b)P KK büroo otsusega kinnitati KK sekretäri asetäitjaks tööstuse alal. 30. märtsil 1946 vabastati ta EK(b)P KK büroo otsusega sellelt kohalt ärakutsumise tõttu ÜK(b)P KK kaadrivalitsuse poolt.

## Langus

Tegelikult oli asi Krjukovi ametialastes kuritarvitustes. Ta omandas mitmelt poolt näidiste võtmise ettekäändel asju, mida hiljem ei tagastanud. Ta viis näiteks Moskvasse keskkomitee hoonest saadud gaasiplidi. Nikolai Karotamm kirjutas Kuzminile, et see isiklikult küsimusega tegeleks.

16. juunil 1949 kirjutas Krjukov Moskvast Karotammele avalduse, kus palus EK(b)P KK juures asuval Parteikolleegiumil vaadata läbi ja võtta vastu otsused seoses Kuzmini kirjaga. Parteikolleegiumi istungil 27. mail 1949 arutati Krjukovi apellatsiooni ÜK(b)P Moskva linna Kuibõševi rajoonikomitee 26. veebruari 1948 otsuse muutmise kohta: selle otsusega heideti Krjukov välja ÜK(b)P ridadest ametiseisundi kuritarvitamise eest, kuna EK(b)P KK sekretäri asetäitjana tööstuse alal töötades võttis ta tööstusettevõtete külastamisel näidistena kaasa mitmeid esemeid, mille hiljem omastas.

## Viited
Catamarca provints

**Catamarca provints** on Argentina 1. järgu haldusüksus. Asub riigi loodeosas. Piirneb läänes Tšiiliga.

Provints jaguneb 16 departemanguks, mis jagunevad 36 kohalikuks omavalitsuseks.

Catamarca provintsis kaevandatakse kulda ja vasemaaki.

## Välislingid

*Provintsi koduleht
Andres Kasesalu

**Andres Kasesalu** (4. märts 1962 Viljandi – 7. jaanuar 2009) oli eesti ajalooõpetaja ja mälumängur. 

## Haridus ja töö
Keskkooli lõpetas 1980. aastal Raplas. Pärast Tartu Riikliku Ülikooli lõpetamist ajaloolasena 1985. aastal töötas ta tollases Tallinna 9. Keskkoolis, hilisemas Õismäe Humanitaargümnaasiumis. 

Tema viimane töökoht oli TEA Kirjastuse entsüklopeediatoimetus. On maetud Lelle kalmistule.

## Mälumäng
Mälumänguvõistlustel hakkas kaasa lööma üliõpilasena Tartu Riikliku Ülikooli võistkonnas, kellega osales 1982. aastal ka Eesti Televisiooni mälumängusarjas "Kes keda?". 

1992. aastal tuli ta mälumängu paarismängus Eesti meistriks (koos Indrek Salisega). Võistkondlikus arvestuses jõudis ta mitu korda Eesti meistrivõistlustel esikolmikusse. 

## Viited

## Välislingid
* Indrek Salis. Andres Kasesalu in memoriam
Batrachochytrium dendrobatidis

***Batrachochytrium dendrobatidis*** on viburseen, mis põhjustab kahepaiksete haigust kütridiomükoosi. See on teadaolevalt ainuke viburseen, mis parasiteerib selgroogsetel.

Seen avastati 1998. aastal ja see on põhjustanud mitmete liikide arvukuse järsu languse või väljasuremise.

Kasvab temperatuuril 4–25 °C. Temperatuuril üle 28 °C kasv peatub.

## Välislingid

*http://www.issg.org/database/species/ecology.asp?si=123&fr=1&sts=
Gavriil Latõšev

**Gavriil Latõšev** (7. aprill 1907 Dolgjanskaja Slobodka küla, Orjoli kubermang – ?) oli NLKP parteitegelane, EKP KK I sekretäri asetäitja, rahvuselt venelane, valdas vene ja nõrgalt saksa keelt. ÜK(b)P liige märtsist 1932.

## Noorus
Sündis keskmiktalupoja peres, 1919 läks rätsepa juurde õpilaseks, seal töötas kolm aastat. 1922 – 1926 oli Dubrovski nöörivabrikus tisler. 1924 – 1932 ÜLKNÜ liige. 1926
sõitis Brjanskisse õppima õhtusesse töölisfakulteeti. Samal ajal töötas 1926 – 1928 Uritski-nim. vaguniremonditehase tislerina. 1928 pidi õpingud isa haiguse tõttu katkestama.
Oli 1928 – 1930 Dubrovkas puidutöötlemisvabrikus tisler, 1930 – 1932 Moskvas Teise Riikliku Kellatehase tisler. 1930 asus õppima Andrejevinim. töölisfakulteedi õhtusesse osakonda, 1932 – 1938 oli Moskva Stalini nim. raudteetranspordi inseneride instituudi üliõpilane (õppis tunneli- ja metrooehituse inseneriks). 1938 – 1942 töötas Moskvas Metrostroi trusti objektidel vahetusinsenerina, kaevanduse peainsenerina, 1942-1943 oli trusti “Mosoblugol” peainsener, 1943 – 1945 ÜK(b)P Moskva oblastikomitee kohaliku kütusetööstuse osakonna instruktor. 

## Tegevus [[Eesti NSV]]-s
1945 saadeti ÜK(b)P KK poolt tööle Eestisse. 1945-1946 oli EK(b)P KK kütuseenergeetika osakonna juhataja asetäitja (kinnitatud EK(b)P KK büroo otsusega 23.05.1945), 1946 KK ehituse ja kommunaalmajanduse osakonna juhataja asetäitja, 1946-1948 EK(b)P KK sekretäri asetäitja ehituse ja kommunaalmajanduse alal. 1944–1949 õppis kaugõppes ÜK(b)P KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis. Kohalt vabastati seoses ametikoha reorganiseerimisega, 1948 – 1950 oli EK(b)P KK rasketööstuse osakonna juhataja.
EK(b)P Keskkomitee liige 1948 – 1951. ÜK(b)P KK otsusega 7. aprillil 1950 vabastati Latõšev rasketööstuse osakonna juhataja kohalt 22. aprillil 1950 ja saadeti ÜK(b)P KK käsutusse.

## Tegevus [[Vene NFSV]]-s
1950 – 1954 oli NSVL MN Moskva Linnaehituse Riikliku Komitee kaadriosakonna ülema asetäitja, 1954 – 1962 NLKP KK põllumajandusosakonna inspektor liiduvabariikide alal ja 1962 – 1964 inspektor, 1964–1966 NLKP ehitusosakonna maaehitussektori juhataja, 1966 – 1974 Vene NFSV maaehitusministri asetäitja. Aastast 1974 pensionil.
Abielus, 1 tütar

## Viited
Tuuli Koch

**Tuuli Koch** (sündinud 5. novembril 1978) on eesti ajakirjanik ja riigiametnik.

Ta on lõpetanud 1996. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli (76. lend) ja 2007. aastal Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal. 

Aastatel 2005–2017 töötas ta ajalehes Postimees reporterina.

2004. aastal juhtis ta lühikest aega koos Mihkel Rauaga TV3 saadet "Koosolek". Aastatel 2007–2009 juhtis ta Toomas Luhatsi kaassaatejuhina Eesti Televisiooni hommikusaadet "Terevisioon".

2018. aasta veebruarist töötas ta Tallinna linnapea Taavi Aasa nõunikuna. 2019. aastast oli ta Taavi Aasa kui majandus- ja taristuministri nõunik.

## Tunnustus
* 2010 – Bonnieri preemia (Postimehes 16. detsembril 2010 ilmunud artikli "Vastuluure kirjeldab Edgar Savisaart Venemaa mõjuagendina", 18. detsembril 2010 ilmunud artikli "Siim Kallas: välisraha vastu võtmine on raske viga" ja 20. detsembril 2010 ilmunud artikli "Ansip: kapo võiks Savisaare juhtumi avalikustada" eest)

## Raamatud
* 2011 – "Savisaar – tujukas mängur", Ajakirjade Kirjastus, ISBN 9789949476282, ISBN 9789949476398 (e-raamat).

## Viited

## Välislingid
*Elu ilma diplomita Ajakiri Anne, 19. märts 2008
*«Terevisiooni» saatejuhiks saab Tuuli Koch Postimees/Elu24, 1. august 2008
*Tuju-Tuuli: ma ei vääri enam seda nime! Stiil, 6. august 2008
*Bonnieri preemia sai Tuuli Koch Äripäev.ee, 1. märts 2011
Sándor Stern

**Sándor Martin Stern** (25. jaanuar 1924 Budapest – 24. juuni 2017) oli Eesti raamatuillustraator, loomamarkide kujundaja ja maalikunstnik.

Ta oli mängufilmide "Vallatud kurvid" ja "Ohtlikud kurvid" kaasstsenarist.

## Tunnustus
*2015 – Tallinna teenetemärk (aastatepikkuse loomingulise tegevuse eest raamatuillustraatori, kunstniku ja kunstiõpetajana)

## Isiklikku
Ta ema oli eestlanna ja isa ungarlane. Tema vend Károly Stern oli Tallinna loomaaia direktor. Tema abikaasa oli luuletaja Eda Stern (1929–2021), äi oli Mihkel Laid.

## Viited

## Kirjandus
*"*In memoriam*. Suri kunstnik Sándor Martin Stern". Nõmme Sõnumid, 4. august 2017. Lk 4

## Välislingid
*Jukko Nooni, "Mees, kes armastab joonistada loomi", Nõmme Sõnumid 30. juuni 2006 (pdf), lk 5
*Jukko Nooni, "Loomajoonistaja tähistas juubelit", Nõmme Sõnumid 20. veebruar 2009 (pdf), lk 4

* Sandor Sterni tutvustus tema 93. sünnipäeva puhul, Tallinna Loomaaed, jaanuar 2017

* Sandor Sterni animalistikanäitus Kondase keskuses 4. aprillist 13. maini 2015 http://www.kultuur.info/syndmus/sandor-sterni-animalistikanaitus/
Wilhelm von Ulrich (1810−1891)

**Wilhelm Otto Cornelius Alexander von Ulrich** (Venemaal tuntud kui *Vassili Kornilovitš*, vene keeles *Василий Корнилович Ульрих*) (19. oktoober 1810 Vaimastvere mõis – 17. oktoober 1891 Kehra mõis) oli Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral). Aastail 1859–1868 oli ta Eestimaa kuberner. 

## Elulugu
### Päritolu ja haridustee
Von Ulrich põlvnes Preisimaalt XVIII sajandi esimesel poolel Venemaale rännanud ja Pärnusse elama asunud suguvõsast. Tema isa oli Vahenurme mõisnik major Cornelius Eduard von Ulrich (1770−1844), ema oli Friederike Elisabeth von Bock (1786−1860). Esmase hariduse sai oma kodus. Seejärel õppis Viljandis Holsti erakoolis ja Tartu gümnaasiumis. 1827. aastal astus Peterburis inseneripeakooli, mille lõpetas 1829. aastal ohvitserina. Seejärel täiendas end inseneriakadeemias.

## Auastmed

## Autasud
### Venemaa autasud
* Püha Stanislavi ordeni III klass (1833)
* Püha Anna ordeni III klass koos lindiga (28. november 1845)
* Püha Vladimiri ordeni IV klass koos lindiga (27. september 1847)
* Püha Anna ordeni II klass (16. mai 1848, keisrikroon 14. august 1849)
* Püha Georgi ordeni IV klass (26. november 1850, 25-aastase teenistuse eest)
* Püha Vladimiri ordeni III klass (1851)
* Püha Stanislavi ordeni II klass (1860)
* Püha Anna ordeni I klass koos mõõkadega (1. jaanuar 1867)

### Välismaa autasud
* Austria Leopoldi ordeni komandöririst (1851)
* Preisimaa Punase Kotka ordeni II klass (1854)

## Isiklikku
Abiellus 25. oktoobril 1859 Tallinnas Kehra mõisa pärijanna Margaretha (Meta) Gertrude Adele von Esseniga (1841–1904), kes oli Sooniste ja Kehra (1855–1874) mõisniku alampolkovnik Alexander Georg Matthias von Esseni (1800–1874) ja tema teise abikaasa, Aruküla mõisast pärit ooberst Christoph Johann Andreas Peter von Brümmeri (1797–1834) lese Wilhelmine Charlotte Henriette von Baranoffi (1805–1842) tütar. Abielust sündisid:
*Meta Friederike Wilhelmine (1860−?)
*Alexander von Ulrich (1862–1942), elas Tallinnas
*Marie Jeanette Katharina (1863–1926), Kehra mõisa pärijanna, kes rentis mõisa 1914. aastal Eestimaa Põllumeeste Seltsile
*Wilhelm (1865−1869), suri noorelt

### Sugupuu

## Vaata ka
*Eestimaa kuberneride loend
*Ulrich (Vahenurme)

## Viited

## Välislingid
*
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 1930
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust, 1930, lk.260-261
Axel von Gernet

**Konrad Axel von Gernet** (14/26. november 1865 Salutaguse, Harjumaa – 5. veebruar 1920 Petrograd) oli baltisaksa ajaloolane.

Tema vanemad olid aktsiisiametnik Oskar von Gernet (1834–1908) ja Elisabeth von Stubendorff. Ta sündis Hageri kihelkonnas Salutaguse mõisas. 1878–83 õppis ta Tallinna Toomkoolis. 1886–91 õppis ta Tartu ülikoolis ajalugu. Alates 1886 kuulus ta korporatsiooni "Estonia", mille jaoks koostas ta 1888 liikmete nimekirja esimese väljaande "Album Estonorum". Samal aastal pälvis ta Tartu ülikooli kuldmedali. Pärast ülikooli lõpetamist täiendas ta end välismaal.

1892. aastast töötas von Gernet Peterburi senati heeroldiosakonnas. 1893–1899 oli ta arhivaar ja alates 1899 vanemsekretäri abi. Ta avaldas uurimusi Baltimaade vanemast ajaloost. Näiteks 1898. aastal ilmus tema raamat "Seadused Venemaa impeeriumi aadliseisuse moodustamise kohta". Ühtlasi oli ta 1893–1896 Petrovski kommertskooli õpetaja.

1903. aastast juhatas ta evangeelse luterliku kongregatsiooni abistamise fondi keskkomiteed. 1899–1917 oli ta Peterburi Püha Anna kiriku kirikunõukogu sekretär. 1893–1903 tegi ta pidevalt, edaspidi (kuni ajalehe sulgemiseni 1915) aeg-ajalt, kaastööd Peterburi saksakeelsele ajalehele St. Petersburgische Zeitung. Alates 1919 kuni surmani töötas ta Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumis.

Ta on uurinud Eestimaa agraarajalugu, aadli, Tartu piiskopkonna ja Venemaa luterliku kiriku ajalugu.

10. augustil 1893 abiellus ta Tartus Magdalena Maria Olga von Tiesenhauseniga. Abielust sündis kolm last: Elisabeth (1894), Magdalena Charlotta (1896) ja William (1900–1934).

## Teoseid
*Der Emancipationsstreit Weissensteins mit den Gute Mexhof : ein Beitrag zur Geschichte der kleinen baltischen Städte 1885
*Das Ringen des landsmannschaftlichen und burschenschaftlihen Princips in Dorpat : Eine historische Skizze 1893
*Forschungen zur Geschichte des Baltischen Adels. H. 1, Die Harrisch-Wirische Ritterschaft unter der Herrschaft des Deutschen Ordens bis zum Erwerb der Jungingenschen Gnade 1893
*Die Anfänge der livländischen Ritterschaften. H.2 REVAL, 1895
*Die im Jahre 1802 eröffnete Universität Dorpat und die Wandlungen in ihrer Verfassung : ein Gedenkblatt zum 21. April 1902 1902
*Album Estonorum. Reval 1910.  Koostaja Axel von Gernet

## Välislingid
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Nicolaus Busch

**Nicolaus Ferdinand Busch** (1/13. juuli 1864 Riia – 13. oktoober 1933 Riia) oli Liivimaa ajaloolane.

Tema isa oli Riia raamatupidaja Nikolaus Busch ja ema Ottilie Roemeling. Ta ise jäi vallaliseks.

Õppis aastatel 1883–1884 ja 1889–1893 (lõpetas 1893) Tartu ülikoolis ajalugu, *cand. hist*. Pärast seda asus ta Riias Liivimaa rüütelkonna juurde tööle arhivaarina ning samuti Riia ajalooseltsi raamatukogusse.

1903. aastast oli ta Suurgildi sekretär.

Ta oli Moskva keiserliku arheoloogiaseltsi, Kuramaa kirjandus- ja kunstiseltsi, Õpetatud Eesti Seltsi ja Eestimaa Kirjanduse Ühingu korrespondentliige.

Ta oli Tübingeni ülikooli audoktor.
Oprah Winfrey

**Oprah Gail Winfrey** (sündinud 29. jaanuaril 1954 Kosciuskos Mississippi osariigis) on Ameerika Ühendriikide telesaatejuht.

Tema ülipopulaarne vestlussaade "The Oprah Winfrey Show" oli tele-eetris aastatel 1986–2011. 

Oprah Winfreyst sai maailma esimene mustanahaline naissoost miljardär. Tema varanduse suuruseks hinnati veebruaris 2008 2,5 miljardit dollarit. Ta on ka filantroop: 2007. aastal annetas ta üle 50 miljoni dollari heategevusorganisatsioonidele. 

2008. aastal avaldas ta Ameerika Ühendriikide presidendivalimiste eelvalimistel toetust Barack Obamale. Tema toetus aitas Obamal edestada Hillary Clintonit.

## Elulugu
Oprah Winfrey sündis vaese teismelise üksikema Vernita Lee esiklapsena. Tema isa oli teismeline söekaevur Vernon Winfrey. Vernita rasestus nende esimesest vahekorrast. Kaks nädalat hiljem kaotas Vernon huvi Vernita käekäigu vastu. Lapse sündimise ajal oli ta sõjaväes. 

Laps sündis kodus. Tema nimeks pandi Orpah (Piiblis Ruti raamatus (1:4) mainitud Orpa järgi). Et aga peres ei osatud seda nime õigesti hääldada, jäi tema nimeks Oprah. (Teise versiooni järgi kirjutas ämmaemand sünnitunnistusele ekslikult Oprah' asemel Orpah.)

Oprah' ema asus elama põhjaosariikidesse. Esimesed kuus eluaastat veetis Oprah maal emapoolse vanaema juures seakasvatustalus äärmises vaesuses. Ta kandis kartulikottidest riideid, mistõttu teda kutsuti kotitüdrukuks (*Sack Girl*). Oprah on meenutanud, kuidas ta nelja-aastaselt verandalt keeva veega pesu pesevat vanaema jälgides järsku mõtles, et temal saab parem elu olema. 

Kuueaastaselt kolis ta ema juurde Milwaukee kesklinna vaeste linnaossa. Ema elas seal koos mehega. Ema ei saanud Oprah' kasvatamisega hästi hakkama. Kui Oprah oli üheksa-aastane, vägistas teda nõbu. Hiljem kuritarvitasid teda seksuaalselt perekonnatuttav ja onu. 13-aastaselt jooksis Oprah kodunt ära. Teda taheti panna parandusmajja, kuid seal olid kõik kohad täis. Oprah jäi 13-aastaselt rasedaks ja kui ta oli 14-aastane, sündis tal enneaegne poeg, kes suri varsti (teise versiooni järgi sündis surnult). 

## Välislingid
*http://www.oprah.com/
Alexander Haig

**Alexander Meigs Haig, Jr.** (2. detsember 1924 Philadelphia – 20. veebruar 2010 Baltimore) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja sõjaväelane (kindral),  Vabariikliku Partei liige. 

Haig osales Korea ja Vietnami sõjas. 

Ta oli 1972–1974 Valge Maja personaliülem ja 1974–1979 NATO Euroopa vägede ülemjuhataja. 25. juunil 1979 tegi Punaarmee Fraktsioon talle Belgias ebaõnnestunud atentaadi. Samal aastal läks Haig erru. 

Haig oli Ameerika Ühendriikide riigisekretär Ronald Reagani valitsuses 1981–1982. Ta lahkus sellelt ametikohalt erimeelsuste tõttu presidendiga. 

Aastal 1988 kandideeris ta Vabariikliku Partei kandidaadiks Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel.
Dominik Landertinger

**Dominik Landertinger** (sündinud 13. märtsil 1988 Braunau am Innis Austrias) on Austria laskesuusataja. Ta elab Hochfilzenis ja kuulub spordiklubisse HSV Hochfilzen. 

Landertinger sai juunioride MM-il 2006. aastal teatesõidus hõbemedali ja eraldistardiga sõidus pronksmedali ning 2007. aastal teatesõidus kuldmedali ja sprindis hõbemedali. 

Täiskasvanute 2009. aasta MM-il Pyeongchangis sai ta 20 km eraldistardiga sõidus kuuenda koha ja tuli maailmameistriks 15 km ühisstardiga sõidus 8,9-sekundilise eduga koondisekaaslase Christoph Sumanni ees.

Maailma karikasarjas osaleb Landertinger alates 2007–2008 hooajast. Esimesel maailma karikasarja etapil 2007. aasta detsembris Pokljukas sai ta 20 km eraldistardiga sõidus 18. koha. Esimest korda tõusis ta poodiumile 17. jaanuaril 2009 Ruhpoldingis, kui sai sprindis teise koha. Järgmisel päeval peetud jälitussõidus oli ta kolmas. Nädal hiljem Anterselvas oli ta ühisstardiga sõidus kolmas. Lisaks kuulus ta maailma karikasarja Oberhofi etapil 2009. aasta jaanuaris teatevõistluse võitnud Austria meeskonda. 

## Saavutused
### [[Olümpiamängud]]el

* 2010  Vancouveris
**  teatesõidus
* 2014  Sotšis
**  10 km sprindis

### [[Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2009  Pyeongchangis
**  **maailmameister** 15 km ühisstardiga sõidus
**  teatesõidus
* 2016  Oslos
**  20 km
* 2017  Hochfilzenis
**  teatesõidus

## Välislingid

*Dominik Landertingeri koduleht 
*Dominik Landertinger IBU kodulehel
Robert Alexy

**Robert Alexy** (sündinud 9. septembril 1945 Oldenburgis) on saksa riigiõigusteadlane ja õigusfilosoof.

Aastatel 1968–1973 õppis ta Göttingeni ülikoolis õigusteadust. Üliõpilasena oli ta Saksa rahva õppefondi (*[[Studienstiftung des deutschen Volkes]]*) stipendiaat. 1976. aastal kaitses ta doktoritöö "Juriidilise argumentatsiooni teooria", mille eest sai 1982. aastal Göttingeni Teaduste Akadeemia keeleteaduslik-ajaloolise klassi auhinna. 

Aastatel 1976–1978 läbis ta juriidilise ettevalmistusteenistuse (refendariaadi). Seejärel oli kuni 1984. aastani professor Ralf Dreieri assistent ja kirjutas mahuka habilitatsioonitöö "Põhiõiguste teooria". Aastatel 1984–1986 oli ta Kielis ja Regensburgis dotsent. 1985. aasta lõpus kutsuti teda Regensburgi ülikooli avaliku õiguse ja õiguse filosoofia õppejõuks, kuid selle asemel valis ta 1986. aastal õppejõu töö Kieli ülikoolis. Ta on Kieli Christian Albrechti nimelise ülikooli avaliku õiguse ja õigusfilosoofia korraline professor.

Aastatel 1994–1998 oli ta rahvusvahelise õigus- ja sotsiaalfilosoofia ühenduse Saksa sektsiooni president. Ta kulub Bielefeldi ringi (*Bielefelder Kreis*), mis ühendab enamikku juriidilise argumentatsiooni ja tõlgendusteooria alal tooni andvaid teoreetikuid.

## Teosed

**Theorie der juristischen Argumentation. Die Theorie des rationalen Diskurses als Theorie der juristischen Begründung* (1983).
**Neil MacCormicki tõlkes inglise keeles *A Theory of Legal Argumentation: The Theory of Rational Discourse as Theory of Legal Justification* (Clarendon, 1989).
**Theorie der Grundrechte* (1985; 2. trükk 1994).
**Julian Riversi tõlkes inglise keeles "A Theory of Constitutional Rights" (Oxford University Press, 2002).
**Mauerschützen* (1993)
**Recht, Vernunft, Diskurs* (1995)
**Der Beschluß des Bundesverfassungsgerichts zu den Tötungen an der innerdeutschen Grenze vom 24. Oktober 1996* (1999)
**Begriff und Geltung des Rechts* (2002)
**The Argument from Injustice: A Reply to Legal Positivism*. Tõlkinud Stanley Paulson ja Bonnie Litschewski Paulson (Oxford University Press, 2002).
**Elemente einer juristischen Begründungslehre* (2003)

### Eesti keeles
*"Põhiõigused Eesti põhiseaduses". Tõlkinud Madis Ernits ja Pille Vinkel. Juridica eriväljaanne 2001.
Friedrich von Hoyningen-Huene

**Friedrich Alexander Georg von Hoyningen-Huene** (6/18. mai 1843 Lehtse mõis, Järvamaa – 2. aprill 1921 Brunshaupten, Mecklenburg) oli baltisaksa lepidopteroloog.

Tema isa oli Nikolai Bernhard Eduard von Huene (20. veebruar 1807 Lehtse – 15. mai 1867 Lehtse).

Ta oli Lehtse, Kurge (saksa keeles *Kurküll*) ja Aru (saksa keeles *Arrohof*) mõisa omanik. Tegeles Eesti liblikate uurimise ja fenoloogiaga. Avastas uusi liblikaliike, kogus 20 588 isendist koosneva ehk Eesti suurima liblikate kogu, mida säilitatakse Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumis.

Ta on maetud Ambla kalmistule.

## Viited

## Välislingid
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Wilhelm Anderson

**Wilhelm Robert Karl Anderson** (16/28. oktoober 1880 Minsk – 26. märts 1940 Meseritz) oli Eesti astrofüüsik.

Aastatel 1936–1939 oli ta Tartu Ülikooli dotsent.

## Isiklikku

Tema isa Nikolai Anderson oli keeleteadlane, vend Walter Anderson oli folklorist ja vend Oskar Anderson oli matemaatik.

Tema vanavanaisa Gustav Emmanuel Stockenberg oli eesti vaimulik.

## Kirjandus
* Piret Kuusk, Indrek Martinson, "Tartu astrofüüsik Wilhelm Anderson" – Akadeemia 1997, nr 2, lk 358–375
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944, Matrikli Nr. 3300
* Tartu Observatooriumi Virtuaalne Muuseum: Tartu astrofüüsik Wilhelm Anderson
* "Prof. W. Anderson Königsbergis; Dots. Wilh. Anderson ✝" – Postimees nr 122 1940, 8. mai, lk 5
Ernst Ein

**Ernst Heinrich Ein** (16/28. detsember 1898 Tartu – 16. oktoober 1956 Claremont, USA) oli eesti õigusteadlane.

Ernst Heinrich Ein sündis Tartu Ülikooli botaanikaaia vahi pojana. Lõpetas Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja astus 1918 Tartu Ülikooli õigusteadust õppima. Üliõpilasena võttis osa Vabadussõjast. Pärast silmapaistvate tulemustega ülikooli lõpetamist 1923. aastal jäi Ein ülikooli juurde edasi õppima teadusliku stipendiaadina. Täiendas end 1925–1928 Roomas, kus lõpetas Rooma Õiguse Instituudi. 1931 ilmus Roomas tema sulest teos „Le azioni dei condomini”, mida ta järgmisel aastal Tartus edukalt kaitses oma doktoritööna ja omandas sellega dr. jur. kraadi.  

Alates 1928 oli ta Tartu Ülikooli juures Rooma õiguse ajaloo lektoriks, alates 1932 eraõiguse dotsendiks ja alates 1934 Rooma eraõiguse erakorraliseks ja alates 1937 korraliseks professoriks. 1934–1937 oli professor Ein Tartu Ülikooli õigusteaduskonna dekaaniks.

3.–21. oktoobril 1933 oli ta Jaan Tõnissoni valitsuses kohtu- ja siseminister.

Ernst Ein on avaldanud ülevaateid Eesti juriidilisest kirjandusest Itaalia vastavates ajakirjades ja artikleid ajakirjas Õigus. Teadusliku töö ja õppeülesannete kõrval võttis Ein aktiivselt osa Noorkotkaste maleva tegevusest, oli Tartu Vanemuise seltsi juhatuse liige ja 1938–1940 esimees ja Akadeemilise Itaalia-Eesti Ühingu asutaja ning esimees. Kuulus Tartu Eesti Põllumeeste Seltsis, Eesti Rahvuslaste Klubis jne. 

Pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. tagandati Ein ülikooli õppejõu kohalt. Saksa okupatsiooni ajal kutsuti ta tagasi oma õppetooli ja ta eksamineeris ajutiselt ka rahvusvahelises eraõiguses. Varsti tekkis tal ka siin vastuolu juhtivate organitega, kui õigusteaduskonda taheti sisse tuua loenguid ja eksameid Saksa riigi õigusest. 

Teise maailmasõja keerises põgenes Ein Saksamaale, kus ta pärast sõja lõppu asus eestlasi organiseerima ja ta valiti korduvalt Saksamaal USA tsoonis ellukutsutud Eestlaste Keskesinduse esimeheks. Saksamaalt siirdus Ein USAsse, kus ta Los Angeleses elades oli tegev sealsetes Eesti organisatsioonides. 1951. aastal valiti ta Vaba Eesti Komitee esimeheks. Töötas California ülikooli vene keele lektorina. 

1922. aastast kuulus Ein Eesti Üliõpilaste Seltsi, olles üliõpilasena EÜSi esimeheks ja hiljem vilistlaskogu juhatuses. 

## Viited


## Kirjandus

* Abielu enne ja nüüd. Vaba Maa, 20. veebruar 1934, nr. 42, lk. 7.
* Põhiseadus ja Presidendi Asetäitja. Teataja, 7. juuni 1953, nr. 4, lk. 3.

## Välislingid
*
Ernst Blessig

**Ernst Friedrich Blessig** (12/24. detsember 1859 Peterburi – 22. aprill 1940 Tartu) oli Eesti arst (oftalmoloog).

Ernst Blessig oli Frederic Johann Blessigi (1816–1887) ja Wilhelmina Amburgeri (1822–1898) noorem poeg. Ta õppis Peterburis erakoolis ning aastatel 1877–1885 Tartu Ülikoolis arstiteadust. Pärast seda töötas ta Peterburi silmahaiglas. Aastatel 1887–1888 täiendas ta end Saksamaal. 1888. aastast oli ta Peterburi silmahaigla kirurg ning alates 1900. aastast selle juhataja. 

1918. aastast elas Blessig Tartus ning oli aastatel 1921–1929 Tartu Ülikooli silmahaiguste professor. Ta uuris glaukoomi ja muid silmahaigusi. Ta oli üks 1921. aastal asutatud Eesti Pimedate Hoolekande Seltsi "Pimedate abi" asutajaid.

Ernst Blessig oli kaks korda abielus. Tema esimene abikaasa oli Elise Augusta Moritz, kellega Blessig abiellus 1891. aastal Peterburis. Naine suri 1914. aastal tuberkuloosi. 1927. aastal abiellus ta Tartus Dagmar Amalie Kochiga. Kummastki abielust lapsi ei sündinud.

## Mälestuse jäädvustamine

Eesti Pimedate Muuseum paigaldas 1990. aastal tema kalmule Raadi kalmistul hauatähise: graniitkivile kinnitatud kaks pronksplaati, ühel tema nimi, ladinakeelne ametinimetus, sünni ja surma kuupäevad, teisel vähendatud koopia Tartu Ülikooli Silmakliiniku fuajees asuvast skulptor Aleksander Elleri loodud bareljeefist "Pimedat viiakse Hygieia juurde". Hauatähise kujundas kunstnik Ado Koch. 2005. aastal varastati tähiselt pronksplaadid. Eesti Pimedate Muuseum, Tartu Nägemisvaegurite Arenduskeskus ja Tartu Ülikooli Silmakliinik taastasid hauatähise 2006. aastal.

## Viited
Maximilian Bresowsky

**Maximilian Nikolai Gustav Bresowsky** (17/29. märts 1877 Riia – 16. oktoober 1945 Kempten) oli Eesti psühhiaater.

Tema isa oli ohvitser Wilhelm Bresowsky.

Ta õppis 1895–1901 (arst, 1902 kreisiarst) Tartu ülikoolis arstiteadust ja 1901–1902 zooloogiat.

## Teoseid
*О влиянии возраста заболевания на исход первичных дефект-психозов : диссертация на степень доктора медицины 1909
## Kirjandus
*Album der Landsleute der Neobaltia 1879-1904. Jurjew 1908. Nr. 169 (15991), lk. 125.

## Välislingid
* Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli Närvi- ja Vaimuhaiguste Kliinik
Erna Ariste

**Erna Alvine Ariste** (kuni 1928. aastani **Erna Alvine Potsepp**, 17. september (vkj)/ 30. september 1904 Vana-Roosa vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 1. jaanuar 2000 Tallinn) oli eesti etnoloog ja arheoloog.

Ta lõpetas 1924. aastal Valga tütarlastegümnaasiumi ja 1931. aastal Tartu Ülikooli rahvaluule, arheoloogia ja etnograafia alal. Sai filosoofiamagistri kraadi.

Ta töötas aastatel 1928–1929 Eesti Rahvaluule Arhiivis, oli aastatel 1930–1937 Tartu Ülikooli arheoloogia kabineti abijõud, aastatel 1930–1937 arheoloogia abiõppejõud, aastatel 1939–1940 ja 1942–1944 arheoloogia instituudi, 1941 ja 1944–1949 arheoloogia kateedri assistent.

Läks 1949. aastal pensionile. 

## Teoseid
**Die estländischen Ringkopfnadeln*. Tartu: K. Mattiesen, 1937

## Pere
Tema abikaasa oli keeleteadlane Paul Ariste.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944''
*Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul
Chaco provints

**Chaco provints** on Argentina 1. järgu haldusüksus. Asub riigi põhjaosas. 

Provints jaguneb 25 departemanguks.

## Välislingid

*Provintsi koduleht
Alexander von Bulmerincq

**Alexander Michael Carl von Bulmerincq** (24. mai / 5. juuni 1868 Peterburi – 29. märts 1938 Tartu) oli Eesti teoloog ja orientalist, Vana Testamendi teadlane. 

Bulmerincq oli Eesti Lähis-Ida uuringute ja assürioloogiateaduse üks alusepanijaid, ta avaldas palju uurimusi Iisraeli ja seda ümbritsevate piirkondade aja- ja usundiloost.

Tema poeg oli orientalist Alexander Georg von Bulmerincq (1909–1945), kes tegutses marssal Erwin Rommeli ülemtõlgina Aafrikas.

Alexander von Bulmerincq õppis evangeelset teoloogiat, Vana Testamendi teadusi ja semiidi keeli Tartu ja Leipzigi ülikoolides. Kaitses teoloogiamagistri väitekirja 1894 Tartu Ülikoolis. Oli korp! Neobaltia liige. 1898. aastast oli Tartu ülikooli erakorraline ja 1907. aastast korraline semiidi keelte professor. 1908–1912 oli Tartu Ülikooli usuteaduskonna dekaan. Eesti Vabariigi Tartu Ülikoolis sai temast Vana Testamendi ja semiidi keelte professor.

Tema õpilaste hulka kuulusid Ameerika Ühendriikides 20. sajandi tuntuimaks süroloogiks kujunenud Artur Võõbus ning teoloog ja orientalist Uku Masing, kellest sai ka Bulmerincqi töö jätkaja Tartu Ülikooli Vana Testamendi ja semitistika professorina. Marju Lepajõe on öelnud: "Üks efektiivsemaid seminare Tartu ülikooli ajaloos on olnud mu meelest enne II maailmasõda Alexander von Bulmerincqi süüria keele tunnid, kus käisid enamasti ainult kaks õpilast: Uku Masing ja Arthur Võõbus."

## Tunnustus
* Teoloogia audoktor, Aberdeeni Ülikool (1906)

### Pühendusteos
Alexander von Bulmerincqi mälestuseks ilmus Riias kogumik In piam memoriam Alexander von Bulmerincq: Gedenkschrift zum 5. Juni 1938, dem siebzigsten Geburtstage des am 29. März 1938 Entschlafenen, dargebracht von einem Kreise von Freunden und Kollegen. Abhandlungen der Herder-Gesellschaft und des Herder-Instituts zu Riga 6/3. Riga: Verlag Ernst Plates, 1938, 231 lk. Teoses avaldasid artikleid mitmed maailmakuulsad uurijad nagu Enno Littmann, Martin Noth, Heinrich Seesemann, Uku Masing, Albrecht Alt ja teised.

## Valik teadustöid
*Der Prophet Maleachi. Bd. 1. Einleitg in d. Buch d. Propheten Maleachi. Dorpat: Krüger 1926.
*Die Mischehen im Buche Malachi. Leipzig: Hinrichs, 1926, lk. 31–42.
*Der Prophet Maleachi. Bd. 2. Kommentar zum Buche d. Prophet Maleachi. Dorpat: Krüger 1932.
*Die Immanuelweissagung (Jes. 7) im Lichte der neueren Forschung. Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused: B Humaniora ; 37,1. Tartu: Krüger 1935.
*Immaanueliennustus (Jes. 7) uuemate uurimuste valgusel: (väljavõte jaanuarikonverentsil 22.I 1935. peetud ettekandest). Tartu: Mattiesen 1935.

## Viited
Oskar Daniel

**Oskar Evald Daniel** (15/27. märts 1874 Võru – 3. mai 1945 Ilshofen, Saksamaa) oli eesti metsateadlane.

1896–1897 Eberswalde Metsaakadeemia vabakuulaja.

1921. aastast töötas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas. 1938–1944 Tartu Ülikooli metsakasvatuse erakorraline professor. Pidas loenguid metsakasvatuse, metsakaitse, metsanduse ajaloo, metsapoliitika ja jahinduse õppeainetes.

1925–1927 Metsade Peavalitsuse juhataja.

1927–1935 ajakirja Eesti Mets vastutav toimetaja ja 1935–1940 peatoimetaja. Avaldas artikleid ka ajakirjades Konjunktuur ja Uus Talu.

1925–1940 Akadeemilise Metsaseltsi esimees. 1929. aastast ka Tartu Metsaühingu esimees.

## Raamatud
*Metsakasutus, 1923
*Metsakasvatus I–II, 1926–1927
*Mets ja metsandus Eestis, 1929
*Metsanduse põhijooned, 1930
*Metsakaitse käsiraamat, 1935
*Mets ja puu rahvatarkuse peeglis, 1935

## Viited

## Välislingid
* Metsandusteadlased. Oskar Evald Daniel
*
David Grimm

**David Johann Friedrich Grimm** (11/23. jaanuar 1864 Peterburi – 29. juuli 1941 Riia) oli Venemaa ja Eesti õigusteadlane.

Ta oli 1891–1913 ja 1917–1920 Peterburi ülikooli professor, 1920–1927 Praha ülikooli professor ja 1889–1891 ja 1927–1934 Tartu Ülikooli professor.

Ta on uurinud Rooma õigust. 1917. aastal oli Venemaa ajutises valitsuses haridusministri abi.
Konstantin Grimm

**Konstantin Grimm** (10/22. september 1891 Kirillov, Novgorodi kubermang – juuni 1953) oli Eesti tehnikateadlane.

1935. aastal kinnitati ta kaheks aastaks Tartu ülikooli masinakonstruktsioonide ja tehnilise joonestamise dotsendi kohustetäitjaks. 1937. aastal töötas ta samas eradotsendina jõumasinate alal. Õpetajaks on Grimm olnud ka Tartu poeglaste gümnaasiumis, Tartu Tööstus- ja Majandusõpilaste Koolis ja Tihemetsa metsatehnilises tehnikumis.

Grimm arreteeriti NKVD poolt 1945. aastal Tihemetsa vallas Pärnumaal ja saadeti Tjumeni oblastisse asumisele. Ta põgenes asumiselt ja arreteeriti uuesti 1949. Ta vabanes 1953. aastal.

Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.

## Viited
Lazar Gulkowitsch

**Lazar Gulkowitsch** (8. detsember (vkj)/ 20. detsember 1899 Cyryn, Minski kubermang – juuli 1941 Tartu) oli Eestis töötanud judaist.

Ta oli 1933. aastani Leipzigi ülikooli professor. 1934 tuli ta Tartusse, kus juhtis 1940. aastani Tartu Ülikooli juudi teaduse õppetooli.

Hukati koos perega juulis 1941 natside poolt.

## Teoseid
* *Die Entwicklung des Begriffes Hasid im Alten Testament*. Tartu 1934
* *Das Wesen der maimonideschen Lehre*. Tartu 1935
* *Zur Grundlegung einer begriffs-geschichtlichen Methode in der Sprachwissenschaft*. Tartu 1937

## Kirjandus tema kohta
*Isidor Levin. "Lazar Gulkowitsch, tema juudi teaduse õppetool ja Tartu Ülikool". Akadeemia nr 7, 2008
Pärtel Haliste

**Pärtel Haliste** (kuni 1928 **Pärtel Bauman**; 21. märts (9. märts vkj) 1890 Hageri, Harjumaa – 10. juuni 1944 Soome laht) oli eesti klassikaline filoloog ja ajaloolane. 

Ta lõpetas 1916. aastal Peterburi Ülikooli. 

Sügisel 1919 valiti ta Tartu Ülikooli kreeka ajaloo ja arheoloogia dotsendiks. Alates 1926. aastast oli ta kreeka filoloogia professori kohusetäitja. Alates 1925. aastast juhtis ta didaktilis-metoodilises seminaris vanade keelte osakonda. Pärast 1929. aastat õpetas ta ka valitud ladina autorite interpretatsiooni koos stilistikaharjutustega.

1937. aastal valiti ta samal alal erakorraliseks professoriks.

## Artikleid
*Kreeka kultuuri universalism, Ajalooline Ajakiri nr 1 1922
*Riik ja isik Ptolemaioste-aegse Egiptuse majanduselus Ajalooline Ajakiri nr 2 1924
*Cyrenaica Ajalooline Ajakiri nr 1 1928
*Horatiuse 2000-aastase sünnipäeva puhul Looming nr 10 1935
*Etruskide kultuur nüüdisaja teaduse valgustusel Ajalooline Ajakiri nr. 3 1939

## Raamatud
*Pärtel Haliste. "Hagerist Hellaseni". Eesti mõttelugu 90. Koostaja Ivo Volt. Tartu: Ilmamaa, 2009. 379 lk. ISBN 9789985773253

## Kirjandus
*Ivo Volt. "Pärtel Haliste (1890–1944): esimene eestlasest klassikalise filoloogia õppejõud". // Kakssada aastat klassikalist filoloogiat Eestis = *Duo saecula philologiae classicae in Estonia*. Acta Societatis Morgensternianae 1. Koostanud ja toimetanud Ivo Volt. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus. Lk 77–98

## Välislingid
*Pärtel Haliste Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia õppetooli kodulehel
Arthur Hansen

**Arthur Hansen** (27. november/10. detsember 1908 Kolga vald, Harjumaa – 27. aprill 1944 Illuka) oli eesti metsateadlane ja Eesti sõjaväelane (lipnik).

Ta lõpetas 1928. aastal Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja 1933. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna  metsaosakonna *[[cum laude]]*. Pärast seda asus ta tööle Tartu Ülikooli metsatakseerimise õppejõuna. 

1941. aastal osales ta ohvitserina Tartu enamlastest vabastamisel, 10. veebruaril 1944 ta mobiliseeriti ja temast sai leitnandi auastmes 2. piirikaitserügemendi 2. pataljoni 7. kompanii ülem. Artur Hanseni kompanii pidas ägedaid tõrjelahinguid Krivasoos. 1944. aasta 17. aprilli öösel alustasid venelased ägedaid rünnakuid. Hansen asus ise langenud võitleja asemele kuulipilduja taha. Ta sai lahingus raskelt haavata, suri 10 päeva hiljem ning maeti Jõhvi kalmistule, hiljem sängitati ümber Elvasse.

Soodla jõe ääres Oru metsavahitalu juures asuval rändrahnul on temale pühendatud mälestustahvel, mis avati 16. juulil 1992. aastal.

## Isiklikku
Tema isa oli A. H. Tammsaare vanem vend Jüri Hansen, kes oli alates 1903. aastast Koitjärve metsandiku metsavaht. Arthur sündis Oru talus pere kolmanda lapsena, tema vend oli puidu- ja metallikunstnik Albert Hansen.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Eerik Inari

**Eerik Alfred Leopold Inari** (kuni 1937 **Erik Alfred Leopold Pipenberg**, 20. aprill (vkj)/ 2. mai 1897 Tartu – 31. detsember 1998 Bad Godesberg, Bonn) oli eesti geograaf.

## Hariduskäik
Ta lõpetas 1917. aastal Tallinna Nikolai I Gümnaasiumi, 1931. aastal Tartu Ülikooli ja kaitses 1932. aastal samas magistriväitekirja. Ta oli korporatsiooni Fraternitas Normannia liige.

Ta sai 1944. aastal Berliini Ülikoolis *dr. phil. nat.* kraadi.

## Töö- ja teaduskäik
Töötas aastatel 1925–1930 Tartu Ülikooli geograafia kabineti abijõuna ja 1932–1939 samas vanemassistendina. 

1939. aastal läks sakslaste ümberasumise käigus Saksamaale ja vabastati Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembrist 1939 Eesti kodakondsusest.

Ta oli aastatel 1940–1943 Poseni Ülikooli õppejõud, 1946. aastast Balti Ülikooli geograafialektor ja aastatel 1947–1949 professori kohusetäitja. Aastatel 1952–1958 oli ta Briti Reini Armee teenistuses. 

1960. aastal läks pensionile. Ta oli 1961. aastal üks Balti Instituudi asutajaid ja oli kuni 1970. aastani selle teadussekretär. Saksamaal elas ta peamiselt Bonnis. 

Töid inimgeograafia alalt. Tema peamised uurimisteemad Eestis olid linnageograafia (nt Pärnu, Kuressaare ja Petseri) ja geomorfoloogia (Mustoja mõhnastik ja Pihkva järve lääneranniku ja saarte loodus).

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*TLÜAR väliseesti isikud
Karl Inno

**Karl Inno** (1/14. november 1908 Lustivere vald – 12. november 1994 Oneida, New Yorgi osariik) oli eesti majandusteadlane.

Ta lõpetas 1927. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja 1932. aastal Tartu Ülikooli *[[cum laude]]*. Ülikooliõpingute kõrvalt õppis ta ka Ühistegevuse Instituudis. 1936. aastal sai ta magistrikraadi käitismajanduse alal (mag. rer. oec., Ühistu mõiste ja liigitus).

Aastatel 1932–1938 töötas Ühistegevuse Instituudis lektorina. 1935. aastal kandideeris ta Tartu Ülikooli ühistegevuse professoriks, kuid kaotas Jaan Tõnissonile. Alates 1936. aastast oli ta Tartu Ülikooli õppejõud, aastatel 1938–1940 ja 1941–1944 Tartu Ülikooli majandusteaduskonna panganduse ja kindlustusasjanduse adjunktprofessor.

1944. aastal põgenes Inno koos perega Saksamaale, kust 1950. aastal siirduti USA-sse New Yorgi osariiki. Seal töötas ta pearaamatupidaja ja revidendina ning kirjutas artikleid majandusteaduse ja eesti ajaloo teemadel. Ta oli Eesti Teadusliku Ühingu Ameerikas liige. Kuni 1980. aastani oli ta ajakirja Aja Kaja toimetaja.

Karl Inno suri Ühendriikides, tema tuhk maeti 1995. aastal Põltsamaa kalmistule.

## Isiklikku
Inno abiellus 1933. aastal Erika Pladoga, neil sündis kaks tütart, kellest teine suri 1945. aastal Saksamaal.

## Karl Inno stipendium
1995. aastal asutasid Karl Inno lesk, tütar ja sõbrad Karl ja Erika Inno stipendiumifondi. Fond toetab Tartu Ülikooli majandusteaduskonna bakalaureuse- ja magistriõppe finantsharu üliõpilasi, jäädvustades nii Karl Inno mälestust ja soodustades ühistegevuse arengut. Stipendiumi on saanud Priit Sander, Anu Algoja, Olga Luštšik, Henri Vaher, Margus Kõomägi, Andres Luts, Kaspar Ojasoo, Elis Ruus, Lolita Bagojan, Mariel Aim.

## Välislingid
*Stipendiumi tutvustus
Hermann Jaakson

**Hermann Jaakson** (ka **Herman Jaakson**; 13/25. jaanuar 1891 Uue-Võidu vald, Viljandimaa – 28. august 1964 Kiidjärve) oli eesti matemaatik.

1913. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli. 1925. aastal kaitses Jaakson doktoriväitekirja "Sur certains types de systèmes d'équations linéaires à une infinité d'inconnues sur l'interpolation", misjärel tast sai esimene eestlasest matemaatikadoktor.

1915–1919 töötas Jaakson Tartus matemaatikaõpetajana. Tartu ülikooli taasavamise järel õpetatas ta seal matemaatilist analüüsi ja diferentsiaalvõrrandeid. Aastal 1926 sai ta Tartu ülikooli korraliseks matemaatikaprofessoriks.

1995. aastal püstitati Kokaviidika külla Hermann Jaaksonile ja tema lellele Jüri Jaaksonile mälestuskivi.

## Viited
Mart Järvik

**Mart Järvik** (kuni 1935 **Martin Gross**; 5/17. oktoober 1897 Käru vald, Järvamaa – 10. september 1956 Malmö) oli eesti piimandusteadlane.

Õppis Vändra vallakoolis ja Vändra kihelkonnakoolis 1908–1911, 1918. aastal lõpetas Jamburgi kommertskooli. Aastatel 1919–1926 õppis Tartu ülikoolis agronoomiat ning kaitses 1931. aastal samas magistritöö. 1932. aastal sai ta doktorikraadi agronoomias väitekirjaga "Võis leiduvad pungseened ja nende mõju võisse: Schleswig-Holsteini ja Eesti piimatalitiste või uurimiste andmeil". 1920. aastast kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Aastatel 1929–1944 oli ta Tartu ülikooli õppejõud, algul piimatalituse dotsendi kohusetäitja, 1932. aastast dotsent, 1938. aastast piimanduse adjunktprofessor ja 1939. aastast erakorraline professor.

Samuti oli ta Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige ja 1935. aastast Agronoomide Koja abiesimees. 

1944. aastal põgenes Järvik Saksamaale, kus töötas piimanduslabori teadurina. 1946. aastast elas ta Rootsis, kus töötas 1953. aastani Rootsi Piimaühingute Liidus bakterioloogina.

Hiljem Rootsis oli ta Eesti Agronoomide Seltsi, Eesti Rahvusfondi, Eesti Rahvusnõukogu ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu liige.

Järvik uuris muu hulgas võis elutsevaid mikroorganisme ja otsis võimalusi, kuidas parandada või säilivust.

Mart Järvik oli põllumajandusteadlase Leida Lepajõe onu.

## Viited

## Välislingid
* 
* Mart Järvik väliseesti isikuloolises andmebaasis
* Prof. Mart Järvik surnud. Teataja, 23. september 1956, nr. 18, lk. 6.
Bernhard Jürgens

**Bernhard Jürgens** (28. august/9. september 1895 Elistvere vald, Tartumaa – 2. august 1969 Ludwigsburg, Saksamaa) oli eesti arst ja arstiteadlane.

## Välislingid
* TLÜAR väliseesti isikud
* 
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
431

**431. aasta**

## Sündmused
* Toimus Efesose kirikukogu.
* Paavst Coelestinus I ordineeris Iirimaa piiskopiks Palladiuse.

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
430

**430. aasta**

## Sündmused

* Bütsantsi keiser Theodosius II saatis Põhja-Aafrikasse oma väed appi Lääne-Roomale võitluses vandaalidega. Seal sõdis ka tulevane Bütsantsi keiser Marcianus.

## Sündinud
* Anastasius I, Ida-Rooma keiser (ligikaudne aasta)
* Julius Nepos, Lääne-Rooma keiser

## Surnud
* Augustinus, mõjukaim hilisantiigi kristlik õpetlane, õigeusu ja katoliku kiriku pühak

## Viited
Johan Kruusmann

**Johan Kruusmann** (ka **Johannes Kruusmann**; 29. september 1900 Märjamaa vald, praegune Raplamaa – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti piirivalvur.

Kruusmann teenis Vabadussõja ajal 1. diviisi staabis telefonistina. Ta astus 1. septembril 1924. aastal üleajateenijana piirivalvesse Tallinna jaoskonda Tallinna rajooni Tallinna kordonisse. Tema auaste oli reamees.

Kruusmann tapeti ametikohustuste täitmisel kommunistide poolt 1. detsembri riigipöördekatse ajal. Ta oli 1. detsembri hommikul postil Tallinnas Kadriorus Russalka mälestusmärgi juures, kui mässulised tungisid talle kallale ja lasid ta maha.

## Matused ja haud
Kruusmann maeti 4. detsembril 1924. aastal. Matusetalitus toimus Tallinnas Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Kruusmanni oma) Balti jaama. Algselt pidi ta maetama Märjamaale, kuid seni teadmata põhjusel maeti ta Rahumäe kalmistule koos riigipöördekatses hukkunud politseinikega samale hauaplatsile. 

Piklikul, põhja-lõunasuunalisel platsil oli seitse hauda. Kruusmanni oma oli kõige lõunapoolsem. Igal haual oli maapinnaga tasa olev Vabadusristi kujutisega lubjakivist plaat (algne hauaplaat on näiteks säilinud Tartu sõjaväekalmistul kadett Aleksander Tedre haual). Haudade ala ümbritses madalatele graniitpostidele kinnitatud teraskett.

Hauaplaadid säilisid ka esimesel ja teisel Nõukogude ajal. Kruusmanni hauale tehti 1981. aastal pealematus. Lõunapoolsed postid kõrvaldati ning piirdekett tõsteti ümber järgmistele postidele nii, et Kruusmanni hauast järgmine jäi nüüd kõige lõunapoolsemaks. Pragunenud hauaplaadid asendati 1990. aastatel uute mustast graniidist plaatidega, kuid Kruusmanni haud on seni tähistamata.

## Välislingid
*Ave Kusmin, Tõnu Mesila. "Johannes Kruusmann - ühe detsembrimässu ohvri lugu". Märjamaa Nädalaleht, 26. november 2014
452

**452. aasta**

## Sündmused

* Attila laastas oma vägedega  Itaaliat, kust lahkus pärast paavst Leo I käest suure lunaraha saamist (samal ajal laastas Itaaliat näljahäda). 
* Hunnide eest põgenejad rajasid Veneetsia laguuni saartele Veneetsia linna.

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
453

**453. aasta**

## Sündmused

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud
* Attila, hunnide juht
* Pulcheria –  Ida-Rooma keisrinna , keiser Theodosius II õde ja keiser Marcianuse abikaasa

## Viited
Urmas Kirs

**Urmas Kirs** (sündinud 5. novembril 1966 Viljandis) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta on abitreener Eesti U21- ja U23-jalgpallikoondistes. Aastail 1992–2000 pidas Eesti koondises 80 kohtumist ja lõi viis väravat.

## Mängija karjäär
### Klubi
### Koondis
Koondisedebüüdi tegi Kirs 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta kuulus algkoosseisu, aga 77. minutil vahetas Marko Kristal ta välja. See oli koondise esimene kohtumine pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Oma debüüdi samas mängus tegid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Kirs oli mängu päeval 25-aastane.

## Treenerikarjäär
### Tallinna JK Visadus
2013. aasta hooaja eel asus Kirs juhendama toona III liigas mängivat meeskonda Tallinna JK Visadus.

2014. aasta hooajaks tõusti II liigasse. Hooajalõpus lõpetas JK Visadus tegevuse.

### HÜJK Emmaste
2015. aasta hooajal eel asus Kirs peatreeneriks Esiliiga B klubis HÜJK Emmaste, mis lõpetas hooajalõpus tegevuse.

### Viimsi JK
2016. aasta hooajal asus Kirs juhendama HÜJK Emmaste ja Viimsi MRJK ühinemisel tekkinud klubi Viimsi JK, mis mängib Esiliiga B-tasandil.

### Rakvere JK Tarvas
4. juunil 2016 palgati Kirs juhendama Premium liiga klubi Rakvere JK Tarvas.

## Karjääri statistika
### Klubi

## Saavutused
### Klubi
; Tallinna FC Flora:
* Meistriliiga: 1993/94, 1994/95, 1997/98, 1998
* Eesti karikas: 1995, 1998
* Eesti Superkarikas: 1998

### Individuaalsed

## Vaata ka
*Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*
Eduard Eelma

**Eduard Eelma**, Eduard Vilhelm Eelma (aastani 1937 **Eduard Ellmann**; 7. aprill 1902 Peterburi – 16. november 1941 Kirov, Kirovi oblast) oli Eesti politseinik ja jalgpallur (ründaja). 

Aastail 1921–1935 pidas Eesti koondises 60 kohtumist ja lõi 21 väravat (koondise kolmas näitaja Andres Operi ja Indrek Zelinski järel). Ta osales ka 1924. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiri eelringikohtumises USA vastu. Tuli 1923. aastal JK Tallinna Kalevi koosseisus Eesti meistriks. JK Tallinna Kalev võitis toonases mängus 1:0 Sporti. Eelma on mänginud ka Tallinna JK ridades.

NKVD arreteeris ta 11. juunil 1941 Tallinnas, ta mõisteti surma ja lasti maha Kirovi linna vanglas nr 1.  

## Vaata ka
*Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*
*Eduard Ellmann – Eesti koondise 20. sajandi parim väravakütt, kelle okupandid maha lasid Soccernet.ee, 29. november 2017