open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aavere mõis

**Aavere mõis** (saksa keeles *Afer*) oli rüütlimõis Järvamaal Koeru kihelkonnas. Nüüdisajal asub endine mõisasüda Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas.

## Ajalugu

Aavere mõis rajati 1765. aastal Kiltsi mõisa karjamõisana. 1775. aastal eraldati Aavere mõis Kiltsi mõisast omaette mõisaks.

Mõis rajati Aavere külla ja esialgu olid neil Kiltsi mõisaga samad omanikud. Pärast eraldamist arvati Aavere mõis Koeru kihelkonda (kiriklikult kuulus Aavere sinna juba varem). Aavere küla mõisastati ja kaotati 19. sajandi keskel.

Algul kuulus mõis Tiesenhausenitele, alates 1830. aastast Harpedele. Alates 1902. aastast kuni võõrandamiseni 1919. aastal oli omanikuks August Berendts.

## Mõisaansambel

Aastatel 1877–1881 − Rudolf von Harpe ajal − ehitati Aaverre üks Eesti kaunimaid uusgooti stiilis mõisahooneid. Hoone oli keskosas ühekorruseline, otstest aga kahekorruseline kiviehitis. Peahoone otsad olid kaetud hoonega risti olevate viilkatustega, mida iseloomustasid keeruka kujuga astmikviilud. Viiludes paiknesid erineva kujuga uusgooti petikniššid ja orvad. Kahe suure viilu vahel fassaadi keskosal asus lisaks veel väike astmikviil.

Pärast mõisa võõrandamist oli hoones palju aastakümneid hooldekodu. 1960. aastatel ehitati hoone täiskahekorruseliseks. 1996. aasta laastav tulekahju jättis hoone varemeisse; sellest on säilinud praktiliselt ainult müürid.

## Viited

## Välislingid
*
*Aavere mõis (Koeru khk), Kinnistute register, Eesti Ajalooarhiiv
*Aavere mõisa lugu Mõisablogis
Anne mõis (Urvaste)

**Anne mõis** (saksa keeles *Annenhof, Koik-Annenhof*) oli rüütlimõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Valga maakonda Otepää valda.

Anne mõis eraldati Koigu mõisast 1799. aastal ja 1804. aastast sai sellest iseseisev rüütlimõis. Mõisa omanikud vahetusid tihti. 20. sajandi algul kuulus mõis naabermõisa Koigu omanikule Karl von Derfeldenile, Annemõisal ja Koigul olid alates 1860. aastast taas samad omanikud ning tegelikuks peamõisaks kujuneski Annemõisa. Sellest ka saksakeelne mõlema mõisa nime sisaldav nimi *Koik-Annenhof*. 

Viimane omanik oli aastatel 1917−1919 Adele Sophie Friederike von Radloff (sündinud Hechel; 1857−1931).

Mõisa peahoone on hävinud. Säilinud on kolme kaaravaga ait ja tall-tõllakuur, mis paiknevad üksteise suhtes nurgi kunagise peahoone esise auringi äärtes. 1990. aastate lõpul olid neist hooneist alles vaid varemed.

## Vaata ka
*Annemõisa mõis
## Viited
Avanduse mõis

**Avanduse mõis** (saksa keeles *Awandus*) on rüütlimõis Virumaal Simuna kihelkonnas. Nüüdisajal jääb endine mõisasüda Lääne-Viru maakonda Väike-Maarja valla territooriumile.

## Ajalugu

Avanduse mõisa on esmamainitud 1494. aastal, mil ta kuulus Taubedele. 17. sajandil läks mõis Fockide valdusse.

1849. aastal ostis krahv Friedrich Benjamin von Lütke haagikohtunik Theodor von Schwebsilt 110 000 rubla eest Avanduse mõisa koos Orguse karjamõisaga. Mõisa juurde kuulusid selle ajal ka jahuveski, saeveski, sepapada, aidad, piimaruum, viinavabrik ja Simuna kõrts. Kuna F. B. von Lütke ise resideeris algul Peterburis, korraldas mõisa asju tema sõber, Roela mõisnik Ferdinand von Wrangell. Hiljem elas F. B. von Lütke kuni surmani Avandusel.

1882. aastal läks mõis Bremenite valdusse (kellele kuulusid ka Pudivere, Võivere, Venevere, Orguse ja Kapu mõis): Venevere mõisa rentniku Ernst von Bremeni, seejärel selle vennapoeg Tuve von Bremenile ja mõisa viimane omanik oli 1888/1889. aastast kuni 1919. aasta maareformiga mõisa võõrandamiseni Konstantin Karl von Bremen. K. von Bremenile kuulusid ka Koeru kihelkonnast Kapu mõis, 1911. aastast Võivere ja Pudivere mõis, mis koos Orguse ja Liinemõisa karjamõisaga moodustasid ühe suurema maavalduse Lääne-Virumaal.

1913. aastal kuulusid mõisale järgmised ettevõtted: jahu- ja saeveski (vesiveski), auru jõul töötav viinavabrik, lubjaahjud ja kivimurd Võiveres, tõrvaahi Orgusel. Mõisamajanduses tegeldi veise- ja tõuhobuste kasvatamisega, metsamajanduse ja aiandusega.

## Mõisahoone
Esimese uhke mõisahoone, häärberi lasi ehitada Rootsi kindraladjutant, hilisem Sagadi mõisnik Gideon von Fock (1679–1684), kuid see põletati Põhjasõjas.

Siiani säilinud mõisa ülipikk ja liigendatud historitsistlik peahoone on ehitatud mitmes järgus ning on saanud oma lõpliku kuju 20. sajandi algul. Mõisahoone vanim osa on hoone parempoolne ots, mis on 1760. aasta paiku ehitatud kahekorruseline barokne kiviehitis. 19. sajandil lisati peahoone vasakule tiivale mitmeid juurdeehitusi.

1899–1902 väldanud viimase ümberehituse autor oli arhitekt Rudolf von Engelhardt. Sellega liideti hoonega ka vasakul paiknenud vana valitsejamaja, mis ehitati põhjalikult ümber. Selle tulemusena kujunes omanäoline uusrenessansi sugemetega hoone, mis on osalt kahe-, osalt aga ühekorruseline.

Ajaloomälestisena kuulub mõisahoone riikliku kaitse alla. 1972. aastal, kui möödus 175 aastat F. B. von Lütke sünnist, siis paigaldati mõisahoone seinale 30. septembril 1972 F. Lütke mälestustahvel.

1955. aastani asus mõisas Põllutöö Rahvakomissariaadi Avanduse Põllunduskool, hiljem Simuna sovhoosi keskus. 2005. aastani asus hoones Avanduse vallavalitsus, kuid 2005. aastal liitusid Avanduse ja Väike-Maarja vald.

## Välislingid
* Avanduse mõis. Inventariseerimine. Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
* Avanduse mõisavalitsuse pitser
* Avanduse mõis (Awandus). Rüütlimõis. Simuna kihelkond (pdf)
* Ajalooline Avanduse mõis sai uue peremehe, Virumaa Teataja, 2. november 2010
* Avanduse mõisa lugu Mõisablogis
* Avanduse mõis Eesti Mõisaportaalis: http://mois.ee/viru/avanduse.shtml
Essu mõis

**Essu mõis** (saksa keeles Jess) oli rüütlimõis Haljala kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonna Haljala valda.
## Ajalugu
Esimesed andmed Essu mõisast pärinevad 1496. aastast, mil see kuulus von Wrangelli aadlisuguvõsale. Seejärel said mõisa omanikeks Krusensternid. 1794. aastal pärandas Karl Adolph Krusenstiern Essu mõisa Carolina von Krusensternile, kelle kaasavarana läks mõis 1840. aastal Dellingshausenite valdusse. 

Carolina ja tema mehe parun Friedrich Adolph von Dellingshauseni pärandvara jagamise lepingu järgi sai nende poeg Karl Thomas von Dellingshausen Essu ja Hulja mõisa koos Kruusimäe mõisaga, Undla mõisa koos Räsna mõisa juurde kuuluva Pilo külaga ning Andja ja Toomla mõisa. 1849. aastal müüs Karl Thomas von Dellingshausen Toompea kodanikule Andreas Goldbergile Essu mõisa juurde kuuluva Tammispea karjamõisa. 1857. aastal, oma eluajal, pärandas meeskohtunik Karl Thomas von Dellingshausen oma pojale ooberstleitnant Friedrich von Dellingshausenile Andja mõisa koos Toomla mõisamaakohaga (15 000 hõberubla) ning Hulja, Essu ja Undla mõisa, jättes endale kuni surmani Andja ja Essu mõisa valdamisõiguse koos lubadusega vanemate eluajal mitte mõisaid müüa ega pantida. 1868. aastal müüs Friedrich Ewald Thomas von Dellingshausen Andja ja Essu mõisa ning Toomla mõisamaakoha oma vennale kaardiväe erupolkovnik Iwan von Dellingshausenile hinnaga 125 000 hõberubla. Iwan von Dellingshauseni (surn 11.09.1875) ja paruness Pauline Friedericke Emilie von Dellingshauseni (surn 13.03.1892) surma järel pärisid Essu ja Andja mõisa võrdselt nende tütred Alexandrine ja Julie, kes said mõisad oma valdusse 1893. aastal. 

Järgmisteks omanikeks said Ungern-Sternbergid. Pärijatevahelisel kokkuleppel ostis paruness Julie Therese von Ungern-Sternberg (sünd von Dellingshausen) Essu mõisa 165 000 rubla eest ja Andja mõisa (804 tessatini) 49 017 rubla eest. 1902. aastal ostis ta Tammispea mõisamaatüki 21 000 rubla eest ja liitis selle taas Essu mõisaga.

1919. aastal, enne võõrandamist, oli Essu mõisa omanik Julie Therese von Ungern-Sternberg.

## Mõisahoone
Essu mõisa ühekorruseline klassitsistlik kivist peahoone ehitati 1820.–1830. aastatel. 1894. aastal ehitati see arhitekt Friedrich Modi projekti järgi ümber historitsistlikuks.

1978. aastal lisati hoonele mahukas juurdeehitis, millega muudeti suurel määral mõisahoone ilmet.

Tänapäeval on mõis eravalduses ning kasutusel turismiteenuseid pakkuva majutus- ja söögikohana.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Viited

## Välislingid
*
*Essu mõisa turbarabast leitud aare – Abbassiidide dinaar, 864/5. aastast.
*Essu mõisa koduleht
Häädemeeste kihelkond

**Häädemeeste kihelkond** (lühend Hää, saksa keeles *Kirchspiel Gudmannsbach*) oli kihelkond Pärnumaal ja Liivimaa kubermangu Pärnu kreisis.

## Piirkonna ajalugu
Muinasaja lõpul oli hilisema Häädemeeste kihelkonna territoorium hõredalt asustatud ja kuulus erinevate hinnangute kohaselt Metsepole, Soontagana ja/või Sakala koosseisu. Liivimaa ordu ajal kuulus ala Pärnu komtuurkonda, kuid võimalik et osa kihelkonnast ka Viljandi komtuurkonna haldusalasse.

Häädemeeste kihelkond (saksa keeles *Kirchspiel Gudmannsbach*) moodustati 1862. aastal alast, mis 17. sajandi lõpus kuulus Tori kihelkonda, 18. sajandi esimesel poolel Pärnu kihelkonda, aastast 1752 Saarde kihelkonda ja 1776–1862 uuesti Tori kihelkonda. Kihelkonna maa-ala hõlmas kitsa rannariba Liivi lahe ääres alates Pärnu kreisi maadest, täpsemalt Uulust, kuni vana Volmari (saksa keeles *Wolmar*, läti keeles Valmiera) maakonna Salatsi kihelkonna alguseni Treimani juures.

17. sajandi teisest poolest alates oli Häädemeestel abikirik, tänapäevani säilinud Häädemeeste luterlik kirik on ehitatud 1874. aastal. Aastatel 1846–48 läks rohkem kui 40% rahvastikust üle õigeusku. Häädemeeste ja Tahkuranna õigeusu kirikud ehitati valmis 1872. aastaks.

## Häädemeeste kihelkonna mõisad
Kihelkonnas oli 4 mõisa, neist 1 kirikumõis ja 3 riigimõisa.

* Häädemeeste kirikumõis (saksa keeles *Pastorat Gudmannsbach*)
* Häädemeeste mõis (*Gudmannsbach*) – riigimõis, rajatud 16. sajandil eraldumisega Tahkuranna mõisast
* Orajõe mõis (*Orrenhof*) – riigimõis, eraldus Tahkuranna mõisast 1730. aastatel
* Tahkuranna mõis (*Tackerort*) – riigimõis, esimesed teated aastast 1590

## Häädemeeste kihelkonna vallad
Häädemeeste kihelkonna vallad alates 1866:
* Häädemeeste vald (*Gudmannsbach)*
* Orajõe vald (*Orrenhof*)
* Tahkuranna vald (*Tackerort)*

## Kihelkonna alad tänapäeval
Häädemeeste kihelkonna alad kuuluvad Pärnu maakonna Häädemeeste valda.

## Viited

## Kirjandus
* (+ kaardid), lk.295-296

## Välislingid
* Häädemeeste kihelkond ''Kirchspiel Gudmannsbach in Kreis Pernau'', Eesti mõisaportaalis
* Eesti kihelkonnad
* Eesti kihelkondade kaart EKI lehekülgedel
Reit im Winkl

**Reit im Winkl** on vald Saksamaal Baieri liidumaa Traunsteini ringkonna kaguosas. Valla pindala on 70,99 km².

Vald on kuulus turismikoht, eriti talispordiharrastajaile. 

Vallas elas 2016. aasta 31.detsembri seisuga 2363 elanikku.

## Viited

## Välislingid

*Valla koduleht
Mustjala valla lipp

**Mustjala valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Mustjala valla lipp.

Lipp kinnitati 2. augustil 1998.

## Lipu kirjeldus

Valla lipuks on ruudukujuline vapilipp, vertikaalselt sirgelt ja horisontaalselt laineliselt poolitatud kangas, mille vardapoolne ülemine ja lehvipoolne alumine väli on valged, vardapoolne alumine sinine ning lehvipoolne ülemine roheline. Vardapoolsel valgel väljal paikneb kaldasendis roheline tähtrist, selle haardes neli sinist sõõri. 

Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

## Põhjendus
Lipuvärvid tähistavad paest pinnast, merd ja metsarohkust ja lipuväljade jaotus viitab valla pankrannikule, tähtrist koos sõõridega sümboliseerivad kadakaokkaid ja -marju.

## Lipu kasutamise kord
Lippu kasutati järgnevalt:
#Lipp heisati valla tähtpäevadel, valla avalikel üritustel ja muude sündmuste korral, milleks vallavalitsus annab sellekohase korralduse.
#Valla lipp heisati vallavalitsuse hoonel volikogu istungi toimumise ajal.
#Lipumasti kõrgus on ligikaudu kuus korda suurem lipu laiusest, seinalipu varda pikkus on ligikaudu kolm korda suurem lipu laiusest.
#Heisatud lippudel jääb lipukanga alumine serv maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele.
#Valla lipu heiskamisel leinalipuna kinnitati lipu ülemisse otsa 100 mm laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatusid kuni lipukanga alumise servani, või heisati lipp poolde lipumasti. 
#Valla lipu heiskamisel koos Eesti riigilipuga, mõne teise riigi, maakonna, omavalitsuse või muu lipuga, siis lippude poolt vaadates asetses paremal Eesti riigilipp, sellest vasakul välisriikide lipud prantsuskeelsete riiginimede tähestikulises järjekorras, seejärel maakondade lipud tähestikulises järjekorras, seejärel valdade lipud tähestikulises järjekorras ja seejärel Mustjala valla lipp vasakul äärel. Lipud peavad olema ühelaiused, iga lipp heisatud eri lipuvardasse või masti ja samale kõrgusele.
#Valla lipu võivad heisata kõik Mustjala valla kodanikud eramajadel, ettevõtted ja organisatsioonid oma hoonetel lipuhoidlasse või maapinnalt tõusvasse lipumasti. Heisatav lipp peab vastama Mustjala valla põhimääruse nõuetele, olema puhas ja terve.
#Valla lipp heisatisuveajal kell 8.00, talveajal kell 9.00 ja langetati päikeseloojangul, kuid mitte hiljem kui kell 22.00 või ürituse lõppedes.
#Valla lipu valmistamine toimus vallavalitsuse loal. Vallavalitsus võis anda loa valla lipuvärvide kasutamiseks ettevõtete või asutuste kirjablankettidel, reklaamil jne lepingu alusel.
#Kasutamiskõlbmatuks muutunud vallalipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Mustjala valla vapp
*Saare maakond

## Välislingid
*Mustjala valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
*Mustjala valla sümboolika valla kodulehel
Nissi valla lipp

**Nissi valla lipp** on Harju maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Nissi valla lipp.

Lipp kinnitati 21. novembril 1994.

## Lipu kirjeldus

Valla rohe-kollane lipp on jaotatud horisontaalselt seitsmeks laiuks, iga laid hõlmab 1/7 lipu laiusest. Alates ülemisest äärest neli rohelist ja kolm kollast laidu. 

Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11 ning normaalsuurus 105x165 cm.

## Põhjendus
Valla lipu värvid on tuletatud Nissi valla vapilt. Kolm kollast värvilaidu sümboliseerivad vapil olevat kolme kuldset metspähklit - usku, lootust ja armastust. Roheline aga sümboliseerib enamikku valla territooriumist katvat metsa. 

## Lipu kasutamise kord

#Valla lippu kasutatakse samadel alustel Eesti riigilipuga. 
#Valla lippu on lubatud heisata avalikel üritustel, samuti perekondlike sündmuste puhul. Muudel juhtudel võib lippu heisata valitsuse korralduse alusel või valitsusega kooskõlastatult. 
#Vallamajal heisatakse valla lipp alaliselt.  

## Vaata ka
*Nissi valla vapp
*Harju maakond

## Välislingid
*Nissi valla sümboolika valla kodulehel
*Nissi valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Emmi Haux

**Emmi Haux** (on kasutatud ka nimekuju *Emmy*; abielus **Emmi Holdmann**; 15. mai 1904 Frankfurt – 1987) oli saksa kergejõustiklane.  

4. augustil 1929 püstitas ta maailmarekordi 57.05 meetrit odaviskes mõlema käega. 

Ta püstitas 21. mail 1923 mitteametliku 100 m jooksu maailmarekordi 12,7 sekundit ning 1928 ja 1929 4×100 m teatejooksus. 20. juulil 1929 püstitas ta Saksamaa rekordi 100 m jooksus ajaga 12,6 sekundit.  

Naiste maailmamängudel 1930 startis ta 100 m jooksus. Eeljooksus oli ta ajaga 13,1 teine, vahejooksus langes ilma ajata välja. 

Saksamaa meistrivõistlustel tuli Emmi Haux 1923. ja 1924. aastal Saksamaa meistriks ja 1926. aastal saavutas teise koha. Tõkkejooksus tuli ta 1931. ja 1932. aastal teiseks. Odaviskes tuli ta 1926. aastal teiseks. Kuulitõukes tuli ta 1923. aastal kolmandaks. Kaugushüppes tuli ta 1923. aastal teiseks.  

Emmi Haux kuulus spordiühingusse Eintracht Frankfurt (SC 1880 Frankfurt). 

Ta oli 1,67 m pikk ja tema võistluskaal oli 58 kg.
Bayreuth

**Bayreuth** on linn Saksamaal Baierimaal, Ülem-Frangimaa keskus. Asub Maini jõe ääres.

Bayreuthi on esmamainitud 1194. aastal *Baierrute* nime all Bambergi piiskopi Otto II ürikus.

Bayreuthis elas oma elu lõpul helilooja Richard Wagner, nüüd peetakse seal tema auks muusikafestivale. Bayreuthi on maetud ka Ferenc Liszt, kes elas oma viimased eluaastad Wagneri juures.

## Viited

## Välislingid

* Bayreuthi koduleht
Claudia Nystad

**Claudia Nystad** (neiupõlvenimega **Künzel**; sündinud 1. veebruaril 1978 Zschopaus) on Saksamaa suusataja.

2004. aasta jaanuaris võitis ta maailma karikasarja etapil Otepääl 15 km ühisstardiga sõidu 0,9-sekundilise eduga Kristina Šmiguni ees.

## Saavutused

### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
* 2002 Salt Lake Citys 
**  **olümpiavõitja** 4×5 km teatesõidus

* 2006 Torinos
**  hõbemedal 1,2 km sprindis vabastiilis
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus

* 2010 Vancouveris
**  **olümpiavõitja** sprinditeates
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus

* 2014 Sotšis
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
* 2003 Val di Fiemmes
**  **maailmameister** 4×5 km teatesõidus
**  hõbemedal 1,5 km sprindis vabastiilis
* 2007 Sapporos
**  hõbemedal sprinditeates
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus
* 2009 Liberecis
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Maailma karikasarjas]]
Claudia Künzel on osalenud 232 maailma karikasarja etapil (seisuga 27. märts 2015), jõudnud poodiumile 26 korda ja võitnud neli maailma karikasarja etappi.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Isiklikku
2005. aasta suvest on ta abielus endise Ameerika Ühendriikide murdmaasuusakoondise treeneri Trond Nystadiga. Trond Nystad on Katrin Šmiguni elukaaslase ja tütre Kristin Heleni isa Knut Nystadi kaksikvend.

## Välislingid

*Koduleht
*
Georges André

**Georges Yvan  André** (Géo André; 13. august 1889 – 4. mai 1943) oli prantsuse kergejõustiklane.

Georges André võitis 1908. aasta suveolümpiamängudel kõrgushüppes hõbemedali ja 1920. aasta suveolümpiamängudel pronksmedali 4×400 m teatejooksus.   

Ta osales Teise maailmasõja ajal prantsuse vastupanuliikumises, sattus vangi ja lasti gestaapolaste poolt maha 4. mail 1943.
Ruila mõis

**Ruila mõis** (saksa keeles *Ruil*) oli rüütlimõis Harjumaal Hageri kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Harju maakonna Saue valla maadele.
## Ajalugu
Ruila mõisat on esmamainitud 1417. aastal, kui mõis oli Tallinna linnusekomtuuri residents. 1622. aastal läänistas Gustav II Adolf mõisa Riia bürgermeister Johann Ulrichile. 17. sajandil eraldati tolleaegsest suurest mõisast mitu mõisa, nende hulgas Haiba mõis ja Laitse mõis. 1685 Ruila mõis redutseeriti, kuid Karl XII tagastas selle 1701. aastal Johann Jürgen von Ulrichile. Tema surma järel päris mõisa tema poeg, leitnant Hermann Ewert von Ulrich. Mõis pärandus temalt edasi oma venna Gustav von Ulrichi pojale. 1787 päris mõisa Friedrich Johann von Ulrich. Peale tema neljanda tütre Katharina Friederike abielu Magnus Adolf Theodor von Bremeniga läks Ruila mõis üle Bremenite aadlisuguvõsale. Ruila oli Bremenite valduses kuni 1939. aastani, kui viimane mõisasüdame (100 ha) omanik Arved Bremen Saksamaale ümber asus.

Mõisa peahoones asub tänapäeval kool, tallis tegutseb ratsaspordibaas. Säilinud on ka muid kõrvalhooneid ja suur park. Projekti "Unustatud mõisad" raames korraldatakse Ruila mõisas külastuspäevi.

## Mõisahooned
Mõis on rajatud muinasaegsesse kultusepaika, millest annab aimu ka koolimaja külje all paiknev peaaegu maasse vajunud kultusekivi.

Keskaegne mõisahoone purustati 16. sajandil Liivi sõja ajal Vene vägede poolt. Omaaegsele kindluselamule viitab tänini säilinud osa keskaegsest hoonest – pooleteise meetri paksune laskeavadega sein, mille varemetest on ümberehituste käigus kohandatud jääkeldri vahesein.  

Praegust, 1859. aastal Julius Bernhard von Bremeni rajatud mõisahoonet võib lugeda klassitsistlike lisanditega historitsistlikus stiilis ehitiseks. 17. sajandil püstitatud esimene korrus on ehitatud paekivist ja 19. sajandil lisatud teine korrus puidust. Mõlemal korrusel on säilinud 19. sajandi ahje, barokse vormistusega tahveluksi ning laud- ja parkettpõrandaid. Hoones on 11 mõisaaegset ahju, mis on senini töökorras. Peahoone renoveeriti 2000. aastal.  

Mõisakompleksi kuuluvad Ruila mõisa peahoone, ait, tõllakuur, tallid, sepikoda ja park. 

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend
## Viited

## Kirjandus
* Särg, Alo. *Harjumaa mõisad.* Argo. 2024. 

## Välislingid

*Ruila mõis (Hageri khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Ruila mõisa ajaloost Ruila Põhikooli lehel
*Ruila mõisast Eesti mõisaportaalis
*Ruila mõisa pärimisleping Hermann Ewerti ning Gustav von Ulrichi ja Anna Dorothea von Adami vahel.
Gwen Torrence

**Gwen Torrence** (sündinud 12. juunil 1965 Lithonias Georgia osariigis) on USA kergejõustiklane (põhidistantsid 100 m, 200 m ja 400 m jooks). 

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

**[[1992. aasta suveolümpiamängud|Barcelona 1992]]**
***olümpiavõitja** 200 m jooksus (**21,81**)
***olümpiavõitja** 4x100 m teatejooksus (**42,11**)
*hõbemedal 4×400 m teatejooksus (**3.20,92**)
**[[1996. aasta suveolümpiamängud|Atlanta 1996]]**
***olümpiavõitja** 4x100 m teatejooksus (**41,95**) 
*pronksmedal 100 m jooksus (**10,96** )

### [[Kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

**[[1991. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Tōkyō 1991]]**
*hõbemedal 100 m jooksus (**11,03**)
*hõbemedal 200 m jooksus (**22,16**)
**[[1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Stuttgart 1993]]**
*hõbemedal 200 m jooksus (**22,00**)
*pronksmedal 100 m jooksus (**10,89**)
**[[1995. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Göteborg 1995]]**
***maailmameister** 100 m jooksus (**10,85**)
***maailmameister** 4x100 m teatejooksus (**42,12**)

## Välislingid
*
Hermann I

**Hermann I** või **Hermann** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Hermann von Salm]]** oli Saksa vastukuningas 1081–1088
***[[Hermann (Lotring)|Hermann]]** oli Lotringi hertsog 954–959
***[[Hermann Billung]]** oli Saksi hertsog 961–973
***[[Hermann (Kärnten)|Hermann]]** oli Kärnteni hertsog 1161–1181
***[[Hermann (Austria)|Hermann Badenist]]** oli Austria hertsog 1248–1251
***[[Hermann I (Meißen)|Hermann I]]** oli Meißeni markkrahv 
***[[Hermann (Verdun)|Hermann]]** oli Brabanti krahv
***[[Hermann Adolf]]** oli Lippe-Detmoldi krahv 1627–1666
***[[Hermann I (Švaabimaa)|Hermann I]]** oli Švaabimaa hertsog 926–948
***[[Hermann I (Lotring)|Hermann I]]** oli Lotringi pfaltskrahv
***[[Hermann I (Baden)|Hermann I]]** oli Badeni markkrahv 1061–1073
***[[Hermann I (Tüüringi)|Hermann I]]** oli Tüüringi maakrahv 1190–1217
***[[Hermann I (Hessen)|Hermann I]]** oli Hesseni maakrahv
***[[Hermann I (Lippe)|Hermann I]]** oli Lippe krahv
***[[Hermann I (Weimar-Orlamünde)|Hermann I]]** oli Weimar-Orlamünde krahv
***[[Hermann I (Köln)|Hermann I]]** oli Kölni kuurvürst ja peapiiskop
***[[Hermann I (Münster)|Hermann I]]** oli Münsteri vürstpiiskop

***[[Hermann von Buxhövden|Hermann I]]** oli esimene Tartu piiskop
***[[Hermann I (Saare-Lääne piiskop)|Hermann I]]** oli Saare-Lääne piiskop

## Vaata ka
*Hermann II
*Hermann III
*Hermann IV
*Hermann V
Hermann II

**Hermann II**-nimelised valitsejad:
***[[Hermann II (Švaabimaa)|Hermann II]]** oli Švaabimaa hertsog
***[[Hermann II (Lotring)|Hermann II]]** oli Lotringi pfaltskrahv
***[[Hermann II (Baden)|Hermann II]]** oli Badeni markkrahv
***[[Hermann II (Tüüringi)|Hermann II]]** oli Tüüringi maakrahv
***[[Hermann II (Hessen)|Hermann II]]** oli Hesseni maakrahv
***[[Hermann II (Lippe)|Hermann II]]** oli Lippe krahv
***[[Hermann II (Weimar-Orlamünde)|Hermann II]]** oli Weimar-Orlamünde krahv
***[[Hermann II (Sulz)|Hermann II]]** oli Sulzi krahv 
***[[Hermann II (Köln)|Hermann II]]** oli Kölni peapiiskop
***[[Hermann II (Münster)|Hermann II]]** oli Münsteri vürstpiiskop
***[[Hermann II Wesel]]** oli viimane Tartu piiskop 1554–1558
***[[Hermann II (Saare-Lääne piiskop)|Hermann II Osenbrügge]]** oli Saare-Lääne piiskop
***[[Hermann II Ronneberg]]** oli Kuramaa piiskop

## Vaata ka
*Hermann I
*Hermann III
*Hermann IV
*Hermann V
Hermann V

**Hermann V** nime all tunti:
***[[Hermann V (Baden)|Hermann V]]** oli Badeni markkrahv
***[[Hermann V (Sulz)|Hermann V]]** oli Sulzi krahv
***[[Hermann V (Köln)|Hermann V]]** oli Kölni peapiiskop

## Vaata ka
*Hermann I
*Hermann II
*Hermann III
*Hermann IV
Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend

**Riia piiskoppide ja peapiiskoppide loend** loetleb kronoloogilises järjestuses katoliku kiriku Riia piiskoppe ja Riia peapiiskoppe ning nende eelkäijateks olnud Liivimaa ehk Üksküla piiskoppe.

## [[Üksküla]] ehk [[Liivimaa]] piiskopid
*1186–1196 Meinhard (Meinhardus)
*1196–1198 Berthold Schulte

## Riia piiskopid
*1199–1229 Albert von Buxhövden
*1229/1231–1253 Nikolaus von Nauen

## Riia peapiiskopid

*1253–1273 Albert II Suerbeer, oli varem Armagh' peapiiskop, 1245. aastast peapiiskop Eestimaa, Liivimaa ja Preisimaa peapiiskopkonnas
*1273–1284 Johann I von Lunen (surn. 1284) (de:Johannes von Lune), Vestfaalist
*1285–1294 Johann II von Vechten (surn. 1294) (de:Johannes von Vechta), Vestfaalist
*1294–1300 Johann III, Schwerini krahv (surn. 1300) (de:Johannes von Vechta), Schwerini krahvkonnast
*1300–1302 Isarnus Fontianost (Isarno Tacconi, Morlane), hiljem Lundi ja Salerno peapiiskop
*1302–1304 Jens Grand
*1304–1341 Friedrich von Pernstein (Baro) 
*1342–1347 Engelbert von Dolen, Vestfaalist 
*1348–1369 Fromhold von Vifhusen/Vyshusen, Vestfaalist 
*1370–1374 Siegfried von Blomberg 
*1374–1393 Johann IV von Zinten, hilisem Aleksandria patriarh
*1393–1418 Johann V von Wallenrodt 
*1418–1424 Johannes VI Ambundi 
*1424–1448 Henning Scharpenberg 
*1448–1479 Silvester Stodewescher 
*1480–1483 Stephan Grube 
*1484–1509 Michael Hildebrand 
*1509–1524 Jasper Linde
*1524–1527 Johannes VII Blankenfeld
*1528–1539 Thomas Schöning 
*1539–1561/1563 Wilhelm von Hohenzollern 
:Alates 1566 läksid sekulariseeritud Riia peapiiskopkonna valdused Leedu suurvürsti, 1569. aastal aga Leedu-Poola ühisriigi Rzeczpospolita valdusse.

## Riia piiskopid
*1918–1920 krahv Eduard O'Rourke 
*1920–1923 Antonijs Springovičs

## Riia peapiiskopid
*1923–1958 Antonijs Springovičs
*1991–2010 kardinal Jānis Pujats
*alates 2010 Zbigņevs Stankevičs
Mäksa valla lipp

**Mäksa valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Mäksa valla lipp.

Lipp kinnitati 4. juulil 1997.

## Lipu kirjeldus

Mäksa valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jaotatud lainelise valge horisontaalse laiuga kaheks. Ülemine väli on sinine ning sellel on kujutatud valget tuuleveskit, sinisest kitsam alumine väli on aga roheline. 

Sinine ja roheline, mis on ka Tartumaa vapivärvid, meenutavad, et Mäksa vald asub selles maakonnas. Sinine sümboliseerib vaimsust ja karskust ning ka taevast. Roheline on looduse ja põllunduse, samuti nooruse ja lootuse võrdkuju. Põllumehe töid-tegemisi, leiba ja üldisemalt toitu sümboliseerib lipu keskne kujund tuulik. Lainelõikeline valge laid tähistab vallaga piirnevat Emajõge.

Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.

## Lipu kasutamise kord

Lippu kasutatakse Mäksa valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel, kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus.

Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp tuleb sündsal viisil hävitada.

## Vaata ka
*Mäksa valla vapp
*Tartu maakond

## Välislingid
* Mäksa valla sümboolika valla kodulehel
* Mäksa valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Luunja valla lipp

**Luunja valla lipp** on Eesti haldusüksuse Luunja valla lipp.

Lipp on kinnitatud 29. septembril 1994.

## Lipu kirjeldus

Valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp ning koosneb kolmest horisontaalsest värvilaiust, mis on omavahel eraldatud lainelõikeliselt. Ülemine laid on roheline ning selle keskel on kollane rukkihaki kujutis. Keskmine laid on kollane ning alumine sinine. Luunja valla lipu näidis asub vallakantseleis.

Lipu roheline värvus ja kollane rukkihakk sümboliseerivad eestlaste põlist tegevusala - põlluharimist ning rukkileiba. Need kuuluvad ka valla elanike elulaadi koostisse. Kollane lainelõikeline laid ja sinine värvus viitavad asjaolule, et vald asub Emajõe ääres.

Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse vahekord 6:9.

## Lipu kasutamise kord

Lippu kasutatakse Luunja valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel, kõrvuti Eesti riigilipuga ning samadel alustel, mis maksavad riigilipu kohta. Päevad, mil valla lipp heisatakse, määrab kindlaks vallavalitsus. Valla lipu kasutamine valla asutuste või eraisikute poolt on keelatud.

## Vaata ka
*Luunja valla vapp
*Tartu maakond

## Välislingid
* Luunja valla sümboolika valla kodulehel
* Luunja valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
De iure

***De iure*** ehk ***de jure*** (ladina keeles 'kehtiva õigusega', 'õiguslikult, juriidiliselt', 'seaduste kohaselt', 'ametlikult') on mõiste, mis vastandub väljendile *[[de facto]]* ('tegelikult', 'faktiliselt', 'praktikas'). Neid väljendeid kasutatakse vastanduvatena juhtudel, kui mingi olukord on tegelikult ja juriidilis-õiguslikult erinev. 

On olukordi, kus faktiliselt mittejärgitavad normid võivad kehtivuse kaotada. Näiteks *[[desuetudo]]*-olukord. Seetõttu võib mingi normi või olukorra mittekehtivusest *de facto* tuleneda ka selle normi või olukorra mittekehtivus *de iure*.

Paljudel puhkudel võib faktiliste olukordade õiguseks muutumine olla takistatud mõne õiglusest tuleneva põhimõtte tõttu. Näiteks, kui ei tunnistata rahvusvahelises õiguses territooriumi omandamist sõjalise anneksiooni kaudu. Sel juhul kontrollib seda territooriumi küll *de facto* annekteerija, kuid tal puudub *de iure* tunnustus ja ta ei ole seetõttu rahvusvaheliselt õiguskohane sellel territooriumil tegutsema. 

Tüüpiliseks näiteks on Ameerika Ühendriikide riigisekretäri Henry Stimsoni nime järgi tuntuks saanud Ameerika Ühendriikide välispoliitilist suhtumist väljendanud Stimsoni doktriin, mille kohaselt Ameerika Ühendriikide valitsus teatas Hiina ja Jaapani valitsusele saadetud noodi kaudu, et ei kavatse tunnustada Briand-Kelloggi pakti rikkumise tulemusena toimunud territoriaalseid muudatusi, mille käigus Jaapan okupeeris osa Hiinast.

Kõige sagedamini kasutataksegi neid väljendeid rahvusvahelises õiguses ja poliitikas. Näiteks võib valitsus olla ametis *de iure*, olles kehtiva õiguse kohaselt ametisse astunud. Seevastu *de facto* valitsusel puudub õiguslik tunnustus, mis väljendub temaga läbikäimise piiramisel hädavajalikuni ning selgel deklareerimisel, et tegu pole *de iure* tunnustamisega.

Sisuliselt on tegemist lõpliku seadusejärgse tunnustamisega. Riigile antakse rahvusvahelise õiguse subjekti staatus ja temaga seatakse sisse diplomaatilised suhted. Soome tunnustas Eestit *de iure* juulis 1920 ja Poola sama aasta detsembris. Suurriigid tunnustasid Eestit kollektiivselt *de iure* iseseisva riigina Antanti Kõrgema Nõukogu kaudu jaanuaris 1921. Ameerika Ühendriigid tegid seda viimase suurriigina juulis 1922. Suurbritannia tunnustas Nõukogude Venemaad *de iure* alles 1924. aastal. USA keeldus aastatel 1949–1979 *de iure* tunnustamast Hiinat. 

## Vaata ka
**[[de facto]]*
*Stimsoni doktriin
Merengue

***Merengue*** [mer'enge] on muusikastiil ja tants, mis pärinevad Dominikaani Vabariigist. Sõna *merengue* tähendab hispaania keeles suhkruga vahustatud munavalget. 

*Merengue* sündis arvatavasti 1850. aastatel, see on lõbus ja tempokas muusika 2/4 taktimõõdus. *Merengue* muusikalisteks juurteks on peetud Haiti *méringue*'t, Kuuba *upa habanerat*, hispaania *contradanza*'t ja *decima*'t ja Aafrika päritolu plenat.

1930. aastatel riiki diktaatorina valitsenud Rafael Trujillo propageeris *merengue*'t ja kuulutas selle koguni ametlikuks rahvustantsuks; *merengue*'st sai Dominikaani n-ö esindusmuusika vastandina lihtrahva seas populaarsele kuid kõrgema seltskonna poolt tunnustamata *[[bachata]]*'le. 

*Merengue*-ansamblisse kuulub diatooniline akordion (selle eelkäijaks olid lihtsamad ja kergemini kättesaadavad kohalikud pillid nagu bandurria), süles hoitav kahepoolne trumm tambora, bass ja eriline löökriist güira (augustatud ja rulli keeratud plekitükk, mida mängitakse harjakesega), neile võivad lisanduda saksofon, trompet, kitarr jt pillid. Esinduslikku *merengue*-orkestrisse kuulub 12–15 liiget. 

21. sajandi algul on mitmed Ladina-Ameerika artistid ühendanud *merengue*'t *[[house]]*'i ja hiphopiga. 

*Merengue* kui tants oli algselt tõsise iseloomuga, kuid on hiljem muutunud lõbusamaks ja sensuaalsemaks. Tempo on 120–160 lööki minuti. Põhisammudeks on lihtne ette-juurde või kõrvale-juurde, igal löögil üks samm, astutakse rõhuga ja jalad vetruvad põlvest, nii et tekib mulje lonkamisest (*paso de la empalizada*), samas ülakeha on suhteliselt väheliikuv. Mõnede versioonide puhul kaasnevad Ladina-Ameerika tantsudele iseloomulikud puusaliigutused. Legendide kohaselt pärinevad *merengue* iseloomulikud sammud kas suhkrurooistandustes ahelates töötanud orjade astumisest trummilöökide taktis või võiduka lahingu lombaka kangelase iseloomuliku kõnnaku matkimisest võidu auks korraldatud rahvapeol. 

Artiste ja ansambleid: Hector Acosta, Aguakate, Amarfis, Alex Bueno, El Prodigio, Elvis Crespo, Miriam Cruz & Las Chicas Del Can, Maria Diaz, Josie Esteban y la Patrulla 15, Julian, Fefita la Grande, Freddie Kenton Orquestra, Guandulito, Juan Luis Guerra, Tatico Henriquez, Eddy Herrera, Krisspy, Kinito Mendez, La Banda Gorda, La India Canela, La Makina, Los Hermanos Rosario, Los Ilegales, Los Toros Band, Manny Manuel, Joseito Mateo, Agapito Pascual, Rubby Pérez, Pochy y su Cocoband, Proyecto Uno, Milly Quezada, Conjunto Quisqueya, Ravel, Toño Rosario, Papi Sanchez, Olga Tañón, Francisco Ulloa, Cuco Valoy, Wilfrido Vargas, Sergio Vargas, Johnny Ventura, Angel Viloria, Fernando Villalona jt.

## Välislingid
*BachataRadio.com Muusika Dominicana 
*''Merengue'' põhisammud
*''Merengue''
Yamaguchi prefektuur

**Yamaguchi prefektuur** on Jaapani prefektuur Honshū saare lõunaosas.

## Sümbolid
Yamaguchi prefektuuri tunnuslind on munkkurg (*Grus monacha*), tunnuspuu on kalmumänd (*Pinus densiflora*) ja tunnuslill mandariiniõis.

## Haldusjaotus
Yamaguchi prefektuur on jaotatud 19 omavalitsusüksuseks, millest 13 on linnad (市 *shi*).

### Linnad
* Hagi
* Hikari
* Hōfu
* Iwakuni
* Kudamatsu
* Mine
* Nagato
* Sanyō-Onoda
* Shimonoseki
* Shūnan
* Ube
* Yamaguchi
* Yanai

## Viited

## Välislingid
* Yamaguchi prefektuuri koduleht
Hagi (linn)

**Hagi** on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris. Asub Jaapani mere kaldal, Abu jõe suudmes.

Hagi on tuntud omapärase keraamika poolest.

Hagis on sündinud Jaapani esimene peaminister Ito Hirobumi.

## Viited

## Välislingid

*Hagi koduleht *(jaapani keeles)*
Raul Olle

**Raul Olle** (sündinud 23. jaanuaril 1968 Tartus) on Eesti endine murdmaasuusataja.

## Saavutused
Raul Olle on võitnud 2000. aasta Vasaloppeti suusamaratoni, olles selle maratoni ajaloos kümnes mitterootslasest võitja. 

Neli aastat hiljem, 2004. aastal, jäi Raul Ollel oma suursaavutuse kordamisest puudu väga vähe. Sel aastal võitis maratoni Anders Aukland ajaga 3:48.42, Olle kaotas norralasele vaid 12 sekundiga.

### Olümpiamängudel
1998. aasta taliolümpiamängud Naganos
*17. koht 30 km klassikas
*37. koht 10 km klassikas

2002. aasta taliolümpiamängud Salt Lake Citys
*18. koht 50 km klassikas

## Isiklikku
Raul Olle on 188 cm pikk ja kaalub 84 kg.

## Välislingid
*
*Olle: kui usuksin ennetesse, teeksin Ansipile sõidu välja. Eesti Päevaleht, 4. märts 2006
* Holger Roonemaa. Raul Olle: suusatajatel on tõestamise aeg. Eesti Päevaleht, 15. jaanuar 2011
Shimonoseki

**Shimonoseki** (haldusüksusena 下関市 (Shimonoseki-shi)) on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris. Asub Honshū saare edelatipus Jaapani mere ja Kanmoni väina kaldal.

Alates asutamisest 1889. aastal kuni 1902. aastani oli linna nimi Akamagaseki.

Linna üks tähtsaid sissetulekuallikaid on kerakalade püük ja töötlemine.

1895. aastal sõlmiti seal Hiina ja Jaapani vahel Shimonoseki rahu.

## Viited

## Välislingid
* Shimonoseki koduleht *(jaapani ja inglise keeles)*
Wyomia Tyus

**Wyomia Tyus** (sündinud 29. augustil 1945 Griffinis Georgia osariigis) on USA kergejõustiklane (põhidistants 100 m).

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

**[[1964. aasta suveolümpiamängud|Tokyo 1964]]**
***olümpiavõitja** 100 m jooksus (**11,4**)
*hõbemedal 4x100 m teatejooksus (**43,9**)
**[[1968. aasta suveolümpiamängud|México 1968]]**
***olümpiavõitja** 100 mjooksus (**11,0**)
***olümpiavõitja** 4x100 m teatejooksus (**42,8**)

### [[Maailmarekord]]id
Newfoundland ja Labrador

**Newfoundlandi ja Labradori provints** on 1. järgu haldusüksus Kanadas. See hõlmab Newfoundlandi saare ja osa Labradori poolsaarest.

Aastatel 1949–1964 oli provintsi ametlik nimi *Newfoundland*.

## Ajalugu
Indiaani hõimudest elasid Newfoundlandi saarel beotukid ja pärast mikmakid.

Esimese eurooplasena jõudis Newfoundlandile 1000. aasta paiku Leif Eiriksson. Tema asula jälgi on leitud väljakaevamistel. Itaalia meresõitja John Cabot randus 24. juunil 1497 Newfoundlandil Bonavistas.

5. augustil 1583 võttis Humphrey Gilbert Newfoundlandi Inglismaa valdusse esimese ülemerekolooniana. Ent asulaid hakati sinna rajama alles 1610, kui saarele moodustati esimene asundus (ja lähiaastatel veel mitu). Erinevalt tavalistest kroonikolooniatest olid Newfoundlandil , mille kuberner omas kogu koloonia maad. Valduskolooniad võisid tegutseda aktsiaseltsi põhimõttel ja nende põhiline eesmärk oli omanikele kasumi teenimine. Nõnda sarnanesid nad Inglismaa maamõisatega. Aastatel 1610–1728 oli saarel rida omanikkubernere, kellest osa elus saarel ei käinud. Selgus, et kirja teel võis juhtida küll teises Inglismaa otsas asuvaid mõisaid, ent mitte üle ookeani olevaid valdusi, ja see pärssis saare arengut. Osa kolooniaid müüdi riigile, osa läks pankrotti. Lõpuks moodustati nende asemele nii-öelda harilik kroonikoloonia.

1655. aastal rajasid oma asulad saarele ka prantslased. Kasutades inglise kolooniate nõrkust, said nad suurema osa saarest peatselt enda kontrolli alla. Nende keskuseks oli Pleasance, tänapäevane Placentia. Kuningas Williami sõja ajal 1689–1697 vallutasid prantslased peaaegu kogu saare, ent Ryswicki rahuga taastati Ameerikas *[[status quo]]*. Järgnenud Kuninganna Anne'i sõjas 1702–1713 said prantslased lüüa ja vastavalt Utrechti rahule pidid Newfoundlandilt lahkuma.

1867. aastal ei soovinud newfoundlandlased Kanadaga liituda, 1907. aastal sai Newfoundland eraldi dominiooniks. Suur depressioon mõjus Newfoundlandile rängalt, 1931. aastal läks Newfoundlandi dominioon pankrotti ja Suurbritannia oli sunnitud Newfoundlandi taas asumaaks tegema, minnes nii otsevalitsuse alla. Teise maailmasõja ajal sai Newfoundland taas jõukaks tänu USA sõjaväebaasidele, mispeale peale sõja lõppu algasid taas kõnelused omavalitsuse üle. Räägiti ka USAga liitumisest, kuid koloonia eraldatuse ja väikese rahvaarvu tõttu (1945. aastal 321 819), mis olnuks USA osariigina tagantpoolt neljas (Nevada, Wyomingi ja Delaware'i järel) ei olnud USA huvitatud Newfoundlandist kui osariigist. Seega jäi kaks valikut - Kanadaga liitumine või iseseisvus. 22. juulil 1948 toimunud referendumil jäi peale liitumine Kanadaga (52.34%), iseseisvuse poolt hääletas 47.66% valijatest. Peamine toetus iseseisvusele oli Avaloni poolsaarel ja katoliiklike valijate seas. 31. märtsil 1949 sai Newfoundlandist ametlikult Kanada kümnes provints.

## Rahvastik

2010. aastal elas Newfoundlandis ja Labradoris 509 200 inimest. Üle poole rahvastikust elas Avaloni poolsaarel.

### Keel
97,7% elanikkonnast räägib emakeelena inglise keelt.

### Asustus

## Vaata ka
*Kanada atlandirannik

## Viited

## Välislingid
*Newfoundlandi ja Labradori valitsuse koduleht
Prints Edwardi saar

**Prints Edwardi saar** on saar ja Kanada väikseim provints.

See on üks kolmest Kanada mereprovintsist. See on riigi väikseim provints rahvaarvult ja pindalalt, kuid kõige suurema rahvastikutihedusega. Saar on osa mikmakide põlisaladest ning selle koloniseerisid 18. sajandil Briti kolonistid. Kanada provintsiks sai see 1873. aastal. Provintsi keskus on Charlottetown.

Kanada statistikaameti andmete kohaselt elab 2020. aasta seisuga provintsis 158 717 inimest. Prints Edwardi saare majanduse selgroog on põllumajandus. Olulised majandusharud on kalandus, turism, biotehnoloogia, IT ja roheline elekter.

## Vaata ka
* Kanada mereprovintsid

## Viited

## Välislingid

* Prints Edwardi saare koduleht
Nanaimo

**Nanaimo** on linn Kanadas Briti Columbia provintsis Vancouveri saarel.

## Viited

## Välislingid
* Nanaimo koduleht
* Go Nanaimo
Lasse Virén

**Lasse Artturi Virén** (sündinud 22. juulil 1949 Myrskylä vallas) on Soome endine kergejõustiklane (jooksja; põhidistantsid 10 000 m ja 5000 m) ja poliitik.

Ta on arvatud IAAFi kuulsuste halli liikmeks.

## Ajalugu

Soome spordirahval olid ootused kõrgel, kui 3. septembril 1972 Müncheni olümpiamängudel läks 10 000 m jooksu finaalis starti nende noor jooksutalent Lasse Virén. Jooksu keskel soomlaste ootused hetkeks purunesid, kui Lasse kukkus. Ta tõusis kohe püsti ja jõudis kiiresti eesjooksjatele järele. Viimase kilomeetri läbimisel kiirendas Lasse sammu ja jõudis finišisse olümpiavõitjana uue maailmarekordiga 27.38,4. Mõne hetkega sai Lasse Virénist Soome rahvuskangelane.

Aastatel 1972 ja 1976 valiti ta Soome aasta sportlaseks.

Lasse Viréni võidud tõid meelde Hannes Kolehmaineni, Paavo Nurmi ja Ville Ritola 1920. aastatel lendu läinud lause "Lendavad soomlased" (*The Flying Finns*). 1980. aasta suveolümpiamängude järel oma tegevsportlase karjääri lõppedes läks ta tööle politseisse. Hiljem oli ta kohalikus omavalitsuses Myrskylä vallas ja 1999. aastast kuulub Koonderakonda ja valiti selle nimekirjas rahvasaadikuks Soome Eduskunnas.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

**[[1972. aasta suveolümpiamängud|München 1972]]**
***olümpiavõitja** 5000 m jooksus (**13.26,4**)
***olümpiavõitja** 10 000 m jooksus (**27.38,4**)
**[[1976. aasta suveolümpiamängud|Montreal 1976]]**
***olümpiavõitja** 5000 m jooksus (**13.24,76**)
***olümpiavõitja** 10 000 m jooksus (**27.40,38**)

### [[Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus|Euroopa meistrivõistlustel]]

**[[1974. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus|Rooma 1974]]**
*pronksmedal 5000 m jooksus (**13.24,6**)

### [[Maailmarekord]]id

## Kirjandus
* Mauno Saari, "Lasse Viren". Eesti Raamat, Tallinn 1983, 224 lk.  

## Välislingid

*Lasse Viren Eduskunna veebilehel
*Lasse Viren Suuret suomalaiset -kilpailun ehdokkaat veebilehel
Twin Peaks

**"Twin Peaks"** on Kuldgloobuse ja Peabody auhinnaga pärjatud USA draamasari, mis oli USA-s esmakordselt eetris 8. aprillist 1990 kuni 10. juunini 1991. 
Sarja tegevus toimus fiktiivses Twin Peaksi linnas Washingtoni osariigi kirdeosas. Sari filmiti tegelikult Washingtoni osariigi loodeosas.

Sarja loojad olid David Lynch ja Mark Frost, kuid enamikul jagudest olid külalisstsenaristid.

Sari kujutab kohaliku koolitüdruku Laura Palmeri (Sheryl Lee) mõrva uurimist FBI eriagendi Dale Cooperi (Kyle MacLachlan) poolt. Uurimise käigus tulevad ilmsiks väikelinna elanike austusväärsuse taga peituvad kahtlased teod ja silmakirjalikkus.

Sarja esimesed kaks hooaega ilmusid vahemikus 1990-1991 ning 2017. aastal ilmus 18-osaline kolmas hooaeg, mis on tuntud ka kui "Twin Peaks: The Return".

Sari sisaldab arvukalt üleloomulikke elemente ning viiteid varasemale popkultuurile.

## Osatäitjad
* Kyle MacLachlan – FBI eriagent Dale Cooper
* Michael Ontkean – Šerif Harry S. Truman 
* Lara Flynn Boyle – Laura parim sõbranna Donna Hayward
* Sherilyn Fenn – Audrey Horne
* Joan Chen – Josie Packard 
* Richard Beymer – Benjamin Horne
* Peggy Lipton – Norma Jennings
* Jack Nance – Pete Martell
* Piper Laurie – Catherine Packard Martell
* Mädchen Amick – Shelly Johnson

## Tsitaadid popkultuuris
* Eesti *[[drum'n'bass]]*i grupil Lobsand Dorje ilmus 1996. aastal album "The Owls Are Not What They Seem". Sarjas annab hiiglane sama vihje agent Cooperile.
* "Laura Palmer's Theme'i" on sämplinud muuhulgas Moby oma loos "Go".

## Vaata ka
* "Twin Peaks: Fire Walk With Me" (film aastast 1992)

## Välislingid
*
Patusepalve

**Patusepalve** on kristluses palve, millega inimene palub Jumalalt oma patud andeks, annab oma elu Jumalale ja hakkab Jumala lapseks.

Kasutusel baptistide juures.

## Vaata ka
*Jeesuspalve
Orava valla lipp

**Orava valla lipp** on Põlva maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Orava valla lipp.

Lipp kinnitati 17. mail 1999 ja see oli kasutusel kuni 2017. aastal toimunud haldusreformini.

## Lipu kirjeldus

Valla ristkülikukujuline lipp on jaotatud kolmeks horisontaalseks laiuks (ülevalt alla: sinine, lainelõikeline kollane ja roheline). Laidude laiused on vastavalt 4, 1 ja 2 ühikut. 

Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

## Vaata ka
*Orava valla vapp
*Põlva maakond

## Välislingid
* Orava valla sümboolika
* Orava valla sümboolika valla kodulehel
Ewert Sundja

**Evert Sundja** (sündinud 12. juunil 1983) on eesti muusik, laulja ja laulukirjutaja. 

Ta on mänginud ansamblites The Provokers (1998–2002), Precious (2002), Thief (2004–2009) ja Ewert and The Two Dragons (2009. aastast). 

## Elukäik
Ta lõpetas 2001. aastal Tallinna Kunstigümnaasiumi. Ta on õppinud pop- ja džässlaulu erialal Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ning heliloomingut ja elektronmuusikat Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. 

2003. aastal võitis noorte lauljate konkursi "Kaks takti ette". Ta esines 2004. aasta Eurolaulul Vaiko Epliku lauluga "Dance", kus sai 7. koha.

## Tegevus poliitikas
Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Nõmme linnaosas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas, kogus 377 häält ning ei osutunud valituks.

## Isiklikku
Tema vend on näitleja Simeoni Sundja.

## Viited

## Välislingid
*
*Mart Niineste, Ewert Sundja leidis oma mina draakonite juurest, Eesti Päevaleht, 9. aprill 2011
Guadeloupe

**Guadeloupe** [guadl'up] on Prantsusmaa ülemerepiirkond ja -departemang.

Hõlmab saared Väikestes Antillides: Basse-Terre, Grande-Terre, La Désirade, Îles des Saintes ja Marie Galante. 2007. aastani kuulusid Guadeloupe'i haldusalasse ka Saint-Martini saare põhjaosa (Saint-Martin) ja Saint-Barthélemy, mis nüüd on eraldi territoriaalühendused. Tegevvulkaan La Grande Soufrière on Basse-Terre'i saare ja ühtlasi Väikeste Antillide kõrgeim mäetipp 1467 meetriga.

Kuulub Euroopa Liitu ja eurotsooni, kuid ei kuulu Schengeni viisaruumi.

Peamine majandusharu on turism, kuigi valdav osa nii turistidest kui ka importkaupadest tuleb Prantsusmaalt.

Guadeloupe'i põliselanikud olid aravakid. Tänapäeval on 75% elanikest mulatid ja neegrid. Saarelt on pärit jalgpallistaarid Lilian Thuram ja Kingsley Coman.


Flag_of_Guadeloupe_(local)_variant.svg‎
Coat of arms of Guadeloupe.svg


## Vaata ka
* Guadeloupe'i departemangu haldusüksuste loend

## Viited

## Välislingid

* Guadeloupe'i valitsuse koduleht
Paikuse valla lipp

**Paikuse valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Paikuse valla lipp.

Lipp kinnitati 27. märtsil 1995.

Lipu autor on Vello Paluoja.

## Lipu kirjeldus

Paikuse valla lipp on ristkülikukujuline. Kangas on vertikaalselt jaotatud kaheks võrdseks väljaks, lehvipoolne väli on kollane ja vardapoolne roheline, keskel asetseb juurtega puu, mis kollasel väljal kujutab mändi (roheline) ja rohelisel väljal kuuske (kollane). Lipu roheline toon on rahvusvahelise Pantone värvitabeli järgi 553 ja kollane 114. Kande- ja seinalipuvarras on kollane. 

Lipu värvused tähistavad Pärnumaad ja tunnused Paikuse valda kuna inimtegevus toimus siin juba mesoliitikumis ja valla territoorium on kaetud enamuses kuuse ja männimetsaga. 

Lipu normaalsuurus on 100×120 cm.

## Lipu kasutamise kord

Valla lipp heisatakse: 
#Hoonel, kus töötab volikogu või vallavalitsus. 
#Hoonel või kohas, kus toimub volikogu või vallavalitsuse ametlik tseremoonia. 
#Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. 

Valla lipu võib heisata: 
#Valla, kogukondlikul, perekondlikul või asutuse tähtpäeval. 
#Volikogu või vallavalitsuse esindusruumides. 

Kandelippu võib kasutada eelnimetatud juhtudel, kusjuures sobivas kohas ja viisil. 
Maapinnalt tõusva lipumasti kõrgus on ligikaudu kuus korda suurem lipu laiusest, seinalipuvarda pikkus on ligikaudu 2,5 korda suurem lipu laiusest. 
Heisatud vallalipul jääb lipukanga alumine serv maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele. 

## Vaata ka
*Paikuse valla vapp
*Pärnu maakond

## Välislingid
* Paikuse valla sümboolika valla kodulehel
* Paikuse valla sümboolika Riigikantselei kodulehel