open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kalle Tamra

**Kalle Tamra** (19. november 1932 – 18. jaanuar 2026) oli eesti muusikapedagoog.

Ta oli lõpetanud 1971. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikateaduse erialal (Helju Tauki õpilasena).

Ta töötas Vanemuise teatri kooriartistina ja Tartu I Muusikakooli muusikaajaloo õpetajana. 

1961. aastal asutas ta Abja Laste-Muusikakooli ja oli aastatel 1961–1965 selle direktor. Aastatel 1966–2003 oli ta Viljandi Muusikakooli direktor.

Aastatel 1989–1993 oli ta Viljandi linnavolikogu liige.

Ta on koostanud muusikakoolidele õppekavu ja valmistanud õppevahendeid. Ta on ka Viljandi Kammerkoori asutaja. 

Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti Televisiooni saatesarja "Vahva mees, kes pilli teeb" saatejuht.

## Tunnustus
*1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*1992 Viljandi linna kultuuripreemia
*2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2007 Viljandimaa vapimärk
*2021 Kultuurkapitali Viljandimaa elutööpreemia

## Isiklikku

Tema vanem poeg Tonio Tamra on vedanud vastutusrikkaid muusikaga seotud hoonete ehitusprojekte ja jätkas pärast isa pensionile jäämist aastatel 2003–2022 Viljandi Muusikakooli juhtimist. Aastatel 2022–2024 oli ta Viljandi abilinnapea. 

Keskmine poeg, fagotimängija Kulvo Tamra on endine Vanemuise kontserdimaja juht ja orkestrant. 

Kalle Tamra venna Ako poeg Kait Tamra on laululooja ja viiuliõpetaja.

## Viited

## Välislingid
* Dünastia. Tamrate kirglik muusikaperekond; Klassikaraadio
* Lahkus pikaaegne koolidirektor ja teenekas muusikaelu edendaja; Sakala, 19.01.2026
Teet Lindma

**Teet Lindma** (4. novembril 1948 Ida-Virumaal Sondas) on eesti kunstnik ja karikaturist.

Ta on sündinud Ida-Virumaal, kuid kasvanud üles Tarvastus. Ta on õppinud Sonda 7-klassilises Koolis ja Holstre 8-klassilises Koolis, mille lõpetas 1964. aastal. 1967. aastal lõpetas ta Tallinna Linnakutsekooli nr 12 ehitustisleri erialal. 

Ehituse asemel läks tööle hoopis auto- ja bussijuhiks. Hiljem töötas Viljandi Metsakombinaadis ja Viljandi kultuurimajas, kus ta on alates 1989. aastast ka Viljandi kunstiklubi president. Lisaks maalimisele on joonistaanud karikatuure, mida avaldati 1970.–1980. aastatel ajalehes Tee Kommunismile. Alates 1988. aastast on osalenud oma maalidega kunstinäitustel nii kodu- kui ka välismaal. Lisaks on ta kirjutanud ka haikusid, mida avaldati 2007. aastal eesti autorite haikude kogumikus.

Teet Lindma korraldab alates 2001. aastast ka Edmund Valtmani nimelist karikatuurivõistlust.

## Viited
Andrés D'Alessandro

**Andrés Nicolás D'Alessandro** (sündinud 15. aprillil 1981 Buenos Aireses) on endine Argentina jalgpallur. Ta mängis poolkaitsja positsioonil erinevates Argetnina, Saksamaa, Inglismaa, Hispaania, Brasiilia ja Uruguay klubides.

Ta alustas klubikarjääri 2000. aastal Argentina klubis River Plate, kellega tuli Argentina meistriks kokku kolmel korral. Seejärel mängis ta neli aastat Euroopas, esmalt Saksamaal VfL Wolfsburgis, seejärel Inglismaal Portsmouthis ja lõpuks Hispaanias Zaragozas.

Internacionaliga liitus ta juba 2008. aastal ning oli klubi nimekirjas aastani 2020. Aastal 2022 mängis ta Internacionali eest veel ühe mängu.

## Koondisekarjäär
2001. aastal tuli D'Alessandro Argentina kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Ta lõi turniiril kokku kaks väravat.

Argentinat esindas ta koondises aastatel 2003–2011 kokku 28 korda ja lõi kolm väravat.

2004. aasta Copa Américal sai ta Argentina koondisega teise koha. Ta lõi turniiril ühe värava: esimeses alagrupimängus Ecuadori vastu.

2004. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Argentina olümpiakoondise koosseisus olümpiavõitjaks. 

## Saavutused
;River Plate
*Primera División (3): 2000 Clausura, 2002 Clausura, 2003 Clausura
*Recopa Sudamericana (1): 2016
*Copa Argentina (1): 2015–16
;Internacional
*Copa Sudamericana (1): 2008
*Campeonato Gaúcho (6): 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015
*Copa Libertadores (1): 2010
*Recopa Sudamericana (1): 2011
Segustamine

**Segustamine** on signaalitehnikas kasutatav mõiste, mille all mõeldakse kahe või enama signaali summeerimist (liitmist) või korrutamist.

Signaalide segustamine nende summeerimise kujul on kasutusel helitehnikas ja on tuntud kui helisignaalide miksimine (*sound signal mixing*). Vastavaid seadmeid nimetatakse helitehnikas mikseriteks ehk mikserpultideks. Samalaadset tehnikat kasutatakse ka videosignaalide puhul (*video signal mixing*).

Signaalide segustamine nende omavahelise korrutamise teel on kasutusel peamiselt raadiotehnilistes seadmetes ja elektroonsetes mõõtevahendites. Tüüpiliseks raadiotehniliste signaalide segustamise näiteks on segustamine superheterodüünvastuvõtjas, mis toimub vahesagedusega signaali saamiseks.

Signaalide segustamiseks saab lugeda ka sünkroondetekteerimist.
FS

**FS** või **Fs** või **fs** võib tähendada järgmist:
*fs (François Serpent) on Eesti luuletaja pseudonüüm
*
Ilmar Noor

**Ilmar Noor** (sündinud 23. juulil 1941 Muhul) on eesti kaugsõidukapten, Eesti Mereakadeemia õppejõud.

1966 lõpetas ta Leningradi Admiral S. O. Makarovi nimelise Kõrgema Inseneride Merekooli (ЛВИМУ) insener-laevajuhina.

Aastast 2006 on Eesti Mereakadeemia lektor.

2014 pälvis ta tunnustuse aasta mereharija.

### Publikatsioonid
*Veeliks Rebane, Ilmar Noor. "Laevade ehitus". Eesti Mereakadeemia 2007. ISBN 978-9985-808-29-0
*Rein Loodla, Ilmar Noor, Silvi Sarap. "Eesti-Portugali sõnastik". Tea kirjastus 2007. ISBN 978-9985-715-92-5
*Ilmar Noor. "Mereastronoomia" (õpik). Eesti Mereakadeemia 2012. ISBN 978-9985-808-45-0
*Ilmar Noor. "Laeva püstuvus" (õpik). Eesti Mereakadeemia 2017. ISBN 978-9985-808-61-0

## Viited

## Välislingid
*
Karl Kesa

**Karl Kesa** (1. jaanuar 1902 Viljandimaa – 15. jaanuar 1960 Stockholm) oli eesti ajakirjanik 

Ta oli Riigi Ringhäälingu asutaja ja toimetaja (1926–1928), tegevtoimetaja (1935–1938), Päevalehe toimetaja (1927–1931) ja Berliini korrespondent (1929–1931), Ringhäälingu päevauudiste toimetaja (1934–1940) ja saatekava üldtoimetaja (1937–1940), Raadiolehe toimetaja (1937–1938).

Kuulus 1925. aastast Eesti Ajakirjanike Liitu. 

1944. aastal põgenes Kesa Saksamaale ja töötas Ameerika Hääle toimetajana Münchenis. 1949. aastal siirdus Rootsi.

## Teoseid
*Eesti Ajakirjanike Liidu suvealbum "Ahoi!"
*Riigi Ringhäälingu aastaraamat "Ringhääling" 
*Eesti ja Soome üliõpilaskondade hõimualbum "Sinikangas" (1948)

## Viited

## Välislingid
*Karl Kesast jt eesti ajakirjanikest Vikerraadio saatesarjas "Eesti lugu" saates "Raadiohääled sõjakeerises"
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
*http://isik.tlulib.ee/index.php?id=3101
Balmorali loss

**Balmorali loss** (inglise ja šoti keeles *Balmoral Castle*) ja seda ümbritsev valdus moodustavad Briti kuninglikule perekonnale kuuluva suveresidentsi. Valdus asub Dee jõe ääres (*Royal Deeside*) Aberdeenshire'i piirkonnas Põhja-Šoti mägismaa idapoolsel äärealal, jäädes 2003. aastal moodustatud Cairngormsi rahvuspargi territooriumile.

## Arhitektuur
Loss on ehitatud šoti paruniarhitektuurile kohaselt historitsistlikus stiilis ja see valmis 1856. aastal, veidi hiljem lammutati kõrval asunud vanem kindlus.


Balmoral Castle.jpg|Balmorali loss (2004)
BalmoralCastle1900.jpg|Balmorali loss 19. sajandi lõpus
Queen Victoria on 'Fyvie' with John Brown at Balmoral.jpg|Kuninganna Victoria Balmoralis (1863)


## Vaata ka
*Alatskivi loss

## Välislingid

* Lossi koduleht
Burgerregt

**Burgerregt** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Capricorni ringkonnas Bloubergi vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Burgerregti elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,94% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,06%. Pedi keelt pidas emakeeleks 96,34% inimesi ja suulu keelt 0,91%.

## Viited
Otto Kirotar

**Otto Kirotar** (4. august 1933 Räpina – 5. detsember 2020) oli eesti karikaturist.

Otto Kirotar õppis Raadama 7-klassilises koolis. 1949. aastal, mil ta oli alles 15-aastane, küüditati ta vanemad Siberisse ning ta jäi üksi Eestisse elama. Kolis Tartusse ja õppis Tartu 5. Keskkoolis. 

1951. aastal võeti ta sõjaväkke. Pärast sõjaväge tuli tagasi Tartusse ja töötas Tartu Alumiiniumitehases treialina. 1963. aastal kolis Viljandisse, kus töötas piimakombinaadis varustajana. Hiljem töötas Elektrivõrkudes. Alates 1991. aastast elas Siniallikul.

Tema esimene karikatuur ilmus 1961. aastal ajalehes Edasi. 1963. aastal ilmusid tema karikatuurid Viljandi ajalehes Tee Kommunismile.

## Tunnustus
* 1961 – Edasi karikatuurivõistlus, III koht
* 2013 – X Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, III koht
* 2014 – XI Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, I koht
* 2018 – XV Edmund Valtmani nimeline karikatuurivõistlus, ergutuspreemia

## Viited
Šoti parunistiil

**Šoti parunistiil** (inglise keeles *Scottish Baronial*, *Scots Baronial* või *Baronial style*) oli 16. ja 17. sajandi ehitiste (eriti losside, kindluste ja vallitornide) ilmestamiseks kasutatud arhitektuuriline stiil Šotimaal ja Põhja-Iirimaal.

## Uusparuni stiil

Parunistiil taaselustus (inglise keeles *Scottish Baronial Revival*) historitsistlikult avalike hoonete, eluhoonete ning maakodude ehituses 19. sajandil üle Briti impeeriumi. Kuna Šotimaa oli Põhja-Ameerikaga heas Atlandi-üleses ühenduses, kandsid šoti emigrandid uusparuni stiili mõjutused otse Ameerika Ühendriikide idaranniku kirdeosariikidesse ja Kanada idaprovintsidesse.

Eestist võib stiili näiteks tuua Balmorali lossi jäljendava Alatskivi lossi.

## Vaata ka
* Historitsism
* Empire State
Müncheni veresaun

**Müncheni veresaun** oli 1972. aasta suveolümpiamängudel Lääne-Saksamaal Münchenis 5. septembrist 6. septembrini toimunud relvastatud vastasseis, mille käigus hukkus 17 inimest.

## Viited

## Kirjandus
* Dahlke, Matthias (Munich 2006), *Der Anschlag auf Olympia '72. Die politischen Reaktionen auf den internationalen in Deutschland Martin Meidenbauer* ISBN 3-89975-583-9
* Simon Reeve: *Ein Tag im September. Hintergrundbericht zum 21-stündigen Geiseldrama in München 1972.* Heyne Verlag, 2006, ISBN 3-453-50012-1
* Reeve, Simon. (New York, 2001), *One Day in September: the full story of the 1972 Munich Olympic massacre and Israeli revenge operation "Wrath of God"* ISBN 1-55970-547-7
* Ferdinand Kramer: *Das Attentat von München.* In: Alois Schmid, Katharina Weigand: *Bayern nach Jahr und Tag. 24 Tage aus der Bayerischen Geschichte.* C. H. Beck Verlag, München 2007, ISBN 978-3-406-56320-1, S. 400–414.
* Wolfgang Kraushaar: *„Wann endlich beginnt bei Euch der Kampf gegen die heilige Kuh Israel?“ München 1970: über die antisemitischen Wurzeln des deutschen Terrorismus.* Rowohlt, Reinbek 2013, ISBN 978-3-49803411-5 (Kapitel 37: *„They're all gone“. Die Geiselnahme der israelischen Olympiamannschaft und das Desaster beim Versuch ihrer Befreiung.* S. 496–528, und Kapitel 38: *„Wer sind die Schuldigen dieser Untat?“ Die Folgen des Olympiaanschlags.* S. 529–573.)
* Cooley, John K. (London 1973), *Green March Black September: The Story of the Palestinian Arabs*. ISBN 0-7146-2987-1
* Daoud, M. (Abu Daoud) (New York, 2002) ISBN 1-55970-429-2
* Groussard, Serge (New York, 1975), *The Blood of Israel: the massacre of the Israeli athletes, the Olympics, 1972* ISBN 0-688-02910-8
* Jonas, George. (New York, 2005), *Vengeance: The True Story of an Israeli Team.*, Simon & Schuster
* Khalaf, Salah (Abu Iyad) (Tel Aviv, 1983) *Without a Homeland: Conversations with Eric Rouleau*
* Klein, A. J. (New York, 2005), *Striking Back: The 1972 Munich Olympics Massacre and Israel's Deadly Response*, Random House ISBN 1-920769-80-3
* Morris, Benny. (New York, 1999 and 2001), *Righteous Victims: A History of the Zionist–Arab conflict, 1881–2000*, Vintage Books edition ISBN 0-679-74475-4
* Tinnin, David B. & Dag Christensen. (1976), *The Hit Team* ISBN 0-440-13644-X

## Välislingid
* The Israeli Response to the 1972 Munich Massacre — Includes an extensive overview of the Munich Massacre
Claire Foy

**Claire Elizabeth Foy** (sündinud 16. aprillil 1984) on inglise näitleja.

Ta on õppinud näitlemist Liverpool John Moores Universitys ja Oxford School of Dramas.

Foy sai laiemalt tuntuks kuninganna Elizabeth II kehastamisega Netflixi draamaseriaalis "Kroon". Selle rolli eest tunnustati teda näiteks 2017. aastal Kuldgloobusega kategoorias "Parim draamasarja naisosatäitja" ja samal aastal Primetime Emmy auhinnaga kategoorias "Parim draamasarja naispeaosatäitja".

## Viited

## Välislingid
* 
* Claire Foy IMDb-s
Hispaania-Louisiana

**Hispaania-Louisiana** oli Hispaania kuningriigi territoorium (hispaania keeles *Luisiana*) aastatel 1762–1802, mis jäi Mississippi jõest läände.

## Ajalugu

Uus-Hispaania omandas territooriumi Prantsusmaa kuningriigilt aastal 1682, prantslased olid selle varem nn päikesekuninga Louis XIV auks nimetanud kui *[[La Louisiane]]*. 1802. aastal läks territoorium Prantsuse esimesele vabariigi käsutusse, kes selle aastatel 1803–1804 müüs edasi alles läände laienevatele Ameerika Ühendriikidele (vaata Louisiana müük).

## Vaata ka
*Hispaania-Florida
*Louisiana ajalugu
*Uus-Hispaania
Doksoloogia

**Doksoloogia** (vanakreeka keeles δοξολογία, *doxologia*, sõnadest δόξα, *doxa*, 'au' + -λογία, -logia, 'sõna, ütlemine') on lühike hümn või lause Jumala kiitmiseks, mis on kasutusel kristliku kiriku teenistustel. Sageli lisatakse see palvete, kiituslaulude, psalmide ja hümnide lõppu. Tava lõpetada mingi jumalateenistuse osa kindla vormeliga on pärit juudi traditsioonist, sünagoogis pidi kadiš lõpetama teenistuse iga lõigu. Kristlik doksoloogia kinnitab Kolmainsuseõpetust.

Kristluses eristatakse kaht erinevat doksoloogia vormi:
* suur doksoloogia (algab sõnadega "Au olgu Jumalale kõrges...", läänekirikus *[[Gloria in excelsis Deo]]*, idakirikus Suur austamislaul)
* väike doksoloogia (algab sõnadega "Au olgu Isale ja Pojale ja Pühale Vaimule...", läänekirikus *Gloria Patri*, idakirikus doksoloogia või väike austamislaul)

## Viited
Derlis González

**Derlis Alberto González Galeano** (sündinud 20. märtsil 1994 Mariano Roque Alonsos) on Paraguay jalgpallur, kes mängib ründajana Paraguay kõrgliiga klubis Club Olimpia.

González alustas klubikarjääri 2009. aastal kodumaa klubis Rubio Ñu. 2012. aastal liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Benfica, kuid klubi põhikoosseisus tal pääseda ei õnnestunud. 2013. ja 2014. aastal oli ta laenul Paraguay klubides Guaraní ja Olimpia.

Hooajal 2014–15 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis Basel.

2015. aastal valiti ta Paraguay aasta jalgpalluriks.

Pärast Baselist lahkumist mängis ta kolm hooaega Kiievi Dünamos.

2018. aasta juulis sõlmis ta kahe aasta pikkuse laenulepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Santos. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 4. augustil võõrsilmängus Botafogo vastu. Esimese värava lõi ta Santose särgis 25. augustil kodumängus Bahia vastu.

2020. aastal naasis ta Paraguay kõrgliigasse, liitudes Club Olimpia.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Paraguay rahvuskoondises tegi ta 26. märtsil 2014 sõprusmängus Costa Rica vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis sama aasta 14. novembril sõprusmängus Peruu vastu.

2015. aasta Copa América veerandfinaalis Brasiilia vastu lõi ta värava penaltist. 

Ta kuulus Paraguay koondisse ka 2016. aastal Copa América Centenariol.

## Saavutused
;Basel
*Šveitsi Super League: 2014–15
;Kiievi Dünamo
*Ukraina Premjer-Liga: 2015–16
*Ukraina superkarikas: 2016

## Viited

## Välislingid
* Derlis González soccerway.com lehel
Ermi Littover

**Ermi Littover** (1. mai 1921 Nõmmeotsa küla, Haimre vald – 11. juuni 2015) oli eesti kunstnik ja karikaturist.

Alghariduse sai Haimre 6-klassilises koolis, kuid pereisa surma tõttu pidi õpingud katkestama ning 1928–1934 töötas talu- ja metsatöödel. 1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse, kus teenis Eesti laskurkorpuse ridades, kust vabanes 1946. aastal. 1946–1947 töötas Haimre rahvamajas juhatajana, sealt kutsuti ta Märjamaa vallasekretäriks ja töötas seal 1947.–1950. aastal. Aastatel 1950–1963 töötas juba EKP Märjamaa Rajoonikomitee tehnilise sekretärina. Samal ajal 1958–1963 õppis Tartu Riikliku Kunstimuuseumi kujutava kunsti kaugõppe kursustel, kust sai 1965. aastal kunstiringi juhendaja diplomi. 1963–1981 oli EKP Rapla Rajoonikomitee üldosakonna juhataja. 1981. aastast jäi pensionile.

Tema karikatuure ja šarže avaldati ajalehtedes Kolhoosi Tõde (1950–1962) ja Ühistöö. Valmistanud üle 300 eksliibrise. Samuti viljeles ta akvarelli, graafikat, õlimaali, vasekohrutust, puulõiget ja skulptuuri.

1957. aasta lõpus asus ta eksliibriseid kavandama ja hakkas neid linooli lõikama.

1959. aastast alates esines ta enam kui 70 isikunäitusega ja osales seitsmel ühisnäitusel. Tema teosed olid välja pandud Moskvas harrastuskunstnike üleliidulistel näitustel ja kahel korral tunnustati teda kolmanda preemiaga.

Ermi Littover on maetud Märjamaa Viilumäe kalmistule.

## Tunnustus
* 1975 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
* 2013 – Raplamaa hõbedane vapimärk

## Viited
Raamäke

**Raamäke** on mulla pindmise harimise (sh tasandamise ja murendamise) riist, millega teostati ka taimede kasvuaegset hooldamist.

See on nelinurkse jäiga puuraamiga äke, mille äkkepulgad ehk piid on tapitud põikpuudesse. See oli 19. sajandil koos karuäkkega Lõuna-Eestis, Lätis ja Leedus põhiline äestamisriist. Mujal Eestis kasutati raamäket ainult kartuli äestamiseks. Esialgu olid raamäkkel puupulgad, hiljem pigem raudpulgad.

## Vaata ka
* kuuselatväke
* karuäke
* pakkäke

## Viited

## Välislingid
* Raamäke,  Eesti Põllumajandusmuuseum
* Raamäke Laiuse kihelkonnast, Eesti Rahva Muuseum
Pakkäke

**Pakkäke**, ka **liigestega äke**, oli mulla kobestamise, harimise ja hooldamise riist.

Pakkäke oli tapitud puupulkade ehk -piidega äke põlispõllu äestamiseks. Liikuvatest klotsidest koosnevat äket tunti kogu Eestis, v.a. Lõuna-Eesti. 19. sajandil tulid kasutusele juba raudpiid.

Pakkäke oli iseloomulik kogu Skandinaaviale, millise eeskujul võeti see äke Eestis keskajal kasutusele.  Äkkel oli 2-3 rida umbes 0,5 meetri pikkusi pakkusid, mille otstest käis läbi neid ühendav väät. Iga pakus oli kuni 3 sissetapitud pulka. Kaherealisi pakkäkkeid kasutati Hiiumaal ja Läänemaal, mujal olid ülekaalus kolmerealised.
Pakkäke oli nõudlikumaks mullakobestamiseks parem, sest ta ei olnud nii kerge kui karuäke. Ta sobis oma liikuvate lülidega eriti hästi kiviste põldude äestamiseks. Kui karuäkkega tuli põld mitmeid kordi üle käia, siis pakkäkkega piisas paarist korrast - pikuti ja põigiti.
 
## Viited

## Välislingid
Pakkäke, EPM TR 62:5 E 16:5, Eesti Põllumajandusmuuseum, https://www.muis.ee/museaalview/1217980
Pärslased

**Pärslased** on iraani rahvas, kes moodustab enam kui poole Iraani elanikkonnast. Pärslased kõnelevad uuspärsia ehk farsi keelt ja selle lähedasi sugulaskeeli. Usuliselt on Iraani pärslased tänapäeval enamasti islamiusulised šiiidid, väike osa neist on zoroastristid.

Vanaaegsed pärslased olid rändrahvas, kes jõudis tänapäeva Iraani aladele 10. sajandi alguses eKr. Koos liitlastega rajasid nad ühe vanaaja võimsamatest impeeriumitest: Ahhemeniidide riigi ehk Pärsia suurriigi, mille kultuuriline, poliitiline ja ühiskondlik mõju hõlmas suure osa vanaaegse maailma territooriumist ja rahvastikust. Läbi ajaloo on pärslased andnud suure panuse kunsti ja teadusse ning pärsia kirjandusse kuuluvad mitmed maailmas silmapaistvaimad kirjandusteosed. Ajalooliselt olid need nimetused aga sünonüümid ja mitmed tuntud pärslased pärinesid väljastpoolt nüüdse Iraani ala: Kesk-Aasiast, Afganistanist ja Kaukaasiast.

## Viited

## Kirjandus
*
* 
*
* 
*
*
*
Labatorn

**Labatorn** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Labatorn (Labbatorn) on pandud Kose-Uuemõisa mõisas Kose kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Labatorni-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aasa (1937. aastal Tallinnas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Saba (perekonnanimi)

**Saba** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Saba (Sabba) on pandud Pajusi ja Uue-Põltsamaa vallas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Saba-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kirss, Sabbo ja Soodla. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Bernhard Pärni

**Bernhard Pärni** (kuni 12. septembrini 1936 **Bernhard Piilberg**; 27. september 1908 Virumaa, Kadrina lähistel – 18. september 1998 Läänemaa, Risti) oli Eesti kooliõpetaja, riigiametnik ja karikaturist. 

Sündis Kadrina lähedal Karjamulgu raudteeputkas raudteetöölise tütre ja kooliõpetaja peres. Isa töökoha tõttu sattus pere enne esimest maailmasõda Krimmi. Alustas kooliõpinguid Krimmis, kuid kui 1920. aastal tuli pere tagasi Eestisse, jätkas õpinguid juba Kadrina koolis. Seejärel õppis 1922–1928 Rakvere Õpetajate Seminaris.

Pärast kooli lõpetamist töötas 1928–1929 Udriku algkoolis õpetajana, kuid pärast järgnenud sõjaväeteenistust ei leidnud enam õpetajana tööd. 1930–1931 oli ta töötu. Kuna õpetajana tööd ei leidnud, õppis ta ümber raudteeametnikuks ja sai jaamateenija koha uues Lihula raudteejaamas Läänemaal. Lihulas juhatas ta raudteetöö kõrvalt tuletõrjeseltsi noorteorkestrit ja lühemat aega ka laulukoori. 1932–1933 andis koos töökaaslase H. Virkusega välja šapirograafiga paljundatud ajalehte Lihula Kohinad, mis olid põhiliselt tema kirjutatud ja rikkalikult karikatuuridega illustreeritud (ilmus vaid 3 numbrit). Raudteekarjäär jätkus Pärnus, edasi jaamaülemana Riisseljal, Loodil ja lõppes Türil, kus ta oma nõukogudeaegse jaamaülema ameti tõttu pidi 1941. aasta sügisel Saksa võimude otsusel Paide vanglas olema. 1941–1942 oli jälle töötu.

1942. aasta märtsis sai ta tööd Tootsi Briketitööstuses turbaraba töölisena, kui edutati varsti töödejuhatajaks, turbameistriks, freesväljade ülemaks ja lõpuks tootmis-plaaniosakonna juhatajaka. 1963. aastal viidi ta üle Virumaale Jaan Anveldi nimelisse Oru Turbakombinaati, kus algul töötas vanemtöödejuhatajana ja hiljem tootmistehnika osakonna ülemana. Seal töötas ta kuni 1. oktoobrini 1968, mil jäi pensionile.

Koos August Raudsepaga andis ta välja ajaloolise raamatu "Jaan Anveldi nim. Oru Turbakombinaat. Ajalooline ja majanduslik koondmik".

Viimased eluaastad veetis ta Läänemaal Risti alevikus, kus ka suri. Ta on maetud Kuijõe kalmistule.

## Tunnustus

* 1938 – Valgetähe teenetemärgi I klassi medal (eeskujuliku raudteeteenistuse eest Riisselja jaamaülemana)
* 1950 – Stalini preemia (Eesti turbatööstuse tegelasena)

## Viited
Pärni (perekonnanimi)

**Pärni** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Pärni (Paerni) on pandud Purdi mõisas Anna kihelkonnas Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Pärni uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Barnabas, Berlin, Didvi, Petrov, Piilberg, Poroschna, Premann, Reimann ja Seidenberg. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pärni Eestis 9 mehel ja 12 naisel. 

*Bernhard Pärni (1908–1998), eesti karikaturist
Šapirograaf

**Šapirograaf** on 1869. aastal leiutatud želatiini põhjal ja aniliinist spetsiaalvärviga paljundustehnika. Spetsiaalse vahaga immutatud koopiapaberil olev originaal tekst või pilt annab oma kujutise želatiini põhjale, millelt lihtsalt pressides saab võtta vähemalt 50 koopiat tavalisele paberile. Kõik koopiad saadakse šapirograafi tindiga.
Rõõmusoks

**Rõõmusoks** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Rõõmusoks (Roemusk, Römusk) on pandud Kaarepere mõisas Palamuse kihelkonnas Tartumaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rõõmusoks Eestis 15 mehel ja 24 naisel.

*Arvo Rõõmusoks (1928–2010), eesti geoloog
Daina Teters

**Daina Teters** (sündinud 1963) on läti semiootik.

Ta on kultuurisemiootika ja filosoofia professor Läti Kultuuriakadeemias Riias.

## Teoseid
*Teters, Daina (ed.) 2008. *Metamorphoses of the Mind: Out of One’s Mind, Losing One’s Mind, Light-mindedness, Mindlessness*. Riga: Latvias Kultūras Akadēmija.
*Teters, Daina 2010. *Metamorphoses of the World: Traces, Shadows, Reflections, Echoes and Metaphors*. Riga: Technical University of Riga.
*Teters, Daina; Neumaier, Otto 2018. *Metamorphoses of the Absolute*. Vol. 1. Cambridge Scholars Publisher.

## Viited

## Välislingid
*CV.
Kures

**Kures** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Kures uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Koch (1936. aastal Tallinnas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.

*Voldemar Kures (1893–1987), eesti ajakirjanik.
Raudleht

**Raudleht** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Raudleht uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Evartov (Lehtse vallas 1936. aastal) ja Frosch (Tihemetsa vallas 1940. aastal). 2026. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Raudleht Eestis 5 mees- ja 6 naissoost isikul.
Emajõe

**Emajõe** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Emajõe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Embach (Kaiu vallas 1937. aastal ja Küti vallas 1935. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Emajõe Eestis 11 mehel ja 11 naisel.
Embach (perekonnanimi)

**Embach** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Embach on pandud Porkuni mõisas Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Embachi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Elvisto, Elvistu, Emajõe, Parijõe, Randvee ja Raudvee.

1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Pede (perekonnanimi)

**Pede** on perekonnanimi.

Eestis on perekonnanime Pede (Pedde) pandud Tamme mõisavallas Rannu kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Pede uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Peddelmann (1940. aastal Tartus) ja Pull (1936. aastal Tallinnas). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pede Eestis 5 mees- ja alla viiel naissoost isikul.

Eesti koha- ja perekonnanimi on tuletatud eestikeelsest sõnast *pedajas*, mis tähendab mändi. 

*Hugo Pede (1905–1977), eesti fotograaf, bibliofiil ja ärimees
*Jean Pede (1927–2013), Belgia poliitik

## Vaata ka
*Pede jõgi, Pedja jõe alamvoolu nimi ("Jõenime lähteks peetakse üldiselt sõna pedajas ’mänd’.")
*Pedja (endine Päde küla, Peddeküll) 
*Petai
*Pettai
*Põdvalaid ehk Pede saar
*Päde küla

## Viited
Kruusamägi

**Kruusamägi** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Kruusamägi (Krusameggi) on pandud Emumäe mõisas Simuna kihelkonnas Virumaal.

Nimede eestistamisel määrati Kruusamägi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Robinkor ja Tschirikov.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kruusamägi Eestis 60 mehel ja 57 naisel.

Nime tuntud kandjate seas on näiteks põllumajandusettevõtja Hans Kruusamägi ja vikipedist Ivo Kruusamägi.
Toompea (perekonnanimi)

**Toompea** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Toompea on pandud Nimede eestistamisel isikutele, kelle perekonnanimi oli Toomberg (Paides 1936. aastal). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Toompea Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Naelapea

**Naelapea** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Naelapea (Nalapea) on pandud Uusna mõisas Viljandi kihelkonnas Viljandimaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Naelapea Eestis 17 mehel ja 10 naisel. 

*Yri Naelapea (1896–1969), eesti kirjanik, ajakirjanik ja kirjastaja

*Heldia Estam (endine Heldia Naelapea, 1923–2004), eesti ajakirjanik ja fotograaf, eelmise tütar
Naelaste

**Naelaste** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Naelaste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Nanelson (Olustvere vallas 17. mail 1935). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Naelaste Eestis alla viiel mehel ja 5 naisel.

## Välislingid
*Jüri Naelaste (Naanelson)
Lüpsik (perekonnanimi)

**Lüpsik** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Lüpsik (Lüpsiak) on pandud Uue-Suislepa mõisas Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal. Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Laasing (Leebiku vallas 1936. aastal). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Rooste (perekonnanimi)

**Rooste** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Rooste on pandud Vana-Vigala mõisas Vigala kihelkonnas Läänemaal ja Kulli mõisas Kärla kihelkonnas Saaremaal (Roste). Nimede eestistamisel määrati Rooste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Rodeman ja Roosmann. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rooste Eestis 19 mehel ja 18 naisel. 

*Jürgen Rooste (sündinud 1979), eesti luuletaja
Pitka

**Pitka** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Pitka on pandud Võhmuta mõisas Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal ja Arumäe mõisas Vaivara kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Pitka uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Pitk. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pitka Eestis 11 mehel ja 30 naisel.

*Johan Pitka (1872–1944), Eesti sõjaväelane
*Peäro August Pitka (Ansomardi, 1866–1915), eesti kirjanik ja Vene sõjaväelane
Santiago Tréllez

**Santigo Tréllez Vivero** (sündinud 17. jaanuaril 1990 Medellínis) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Sport Recife.

Enne Brasiiliasse suundumist mängis Tréllez Colombia, Mehhiko, Paraguay ja Argentina klubides.

2017. aasta juulis liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Vitória. Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 19. juulil kodumängus Grêmio vastu. Esimese värava lõi ta kõrgliigas 2. augustil kodumängus Ponte Preta vastu. Ta kujunes Vitória jaoks hooaja teises pooles väga oluliseks mängijaks, kui lõi kokku kümme väravat ja aitas Vitórial kõrgliigasse püsima jääda. 19. augustil alistas Vitória võõrsil väljakul tema väravast Corinthianse, lõpetades klubi 34 mängu järjest kestnud kaotuseta seeria. Lisaks alistati tema väravate toel ka Atlético Mineiro ja Palmeiras.

2018. aasta jaanuaris liitus ta São Pauloga. São Paulo särgis lõi ta kõrgliigas esimese värava 13. mail võõrsilmängus Bahia vastu. 2019. aastal suundus ta laenule Internacionali. 2021. aastal liitus ta laenulepingu alusel Sport Recifega.

Ta on Colombia endise koondislase John Jairo Tréllezi poeg.

## Saavutused
;Monarcas Morelia
*Copa MX: Apertura 2013
;Atlético Nacional
*Categoría Primera A: 2014-I

## Viited

## Välislingid
* Santiago Tréllez soccerway.com lehel
Viljandi Kammerkoor

**Viljandi Kammerkoor** oli Viljandi Muusikakooli juures aastatel 1966–1976 tegutsenud kammerkoor.

Koori asutasid 1966. aastal Kalle ja Maie Tamra. See koosnes peamiselt kohalikest muusikaõpetajatest. Kümne tegevusaasta jooksul juhatasid koori Maie Tamra, Aita Tammpere, Jaak Moks, Heli Kahu ja Tõnu Kallaste.

Alates 1971. aastast esines koos kammerkooriga mõnikord ka vanamuusikaansambel, mille asutas flöödiõpetaja Tõnu Sepp. Nii sündis siiani tegutsev Viljandi Linnakapell.

## Vaata ka
* Viljandimaa Kammerkoor
* Viljandi KEK-i Kammerkoor

## Viited
Karl Pärnoja

**Karl Pärnoja** (kuni 1936. aastani **Karl Permann**; 11. november 1916 Vändra, Pärnumaa – 15. jaanuar 1985 Toronto, Kanada) oli Eesti, Soome ja Saksa sõjaväelane (nooremleitnant 1940, *luutnantti*, *[[Obersturmführer]]*, 1944).

## Elukäik
Ta lõpetas 1935. aastal Vändra Gümnaasiumi. Tegi kooli ajal sporti. Tema tulemused 100 m jooksus ja teivashüppes kuulusid tollal Pärnumaa parimate hulka. Osales ka noorkotkaste organisatsioonis. Läks kohe pärast kooli lõpetamist ratsarügementi sundaega teenima. Asus seejärel Sõjakoolis õppima, mille lõpetas 1940. aastal. Määrati rühmaülemana teenistusse Ratsarügementi. 

Pärast Eesti okupeerimist ja ratsarügemendi likvideerimist 1940. aastal määrati ta Laskurdiviisi juures oleva luurepataljoni ratsarühma ülemaks. Selle koosseisus viidi koos 22. territoriaalse laskurkorpusega Venemaale, kus langes mõne aja pärast sakslaste kätte vangi ja viidi Saksamaale vangilaagrisse. Eestisse tagasi jõudis 1942. aasta alguses. 

Ta õppis Tallinna Tehnikaülikoolis, kuid katkestas õpingud, kui läks 1943. aasta mais Soome. Soomes alustas ta teenimist 47. jalaväerügemendi III pataljonis, mille koosseisus oli üle poole aasta. Pärast rügemendi JR 200 moodustamist saadeti Pärnoja õpetajaks eesti ohvitseride kursustele. Viiburi lahe tõrjelahingute ajal oli ta JR 200 I pataljoni 2. kompanii ülema abi. Tema sõjalisi teeneid hinnati 4. klassi Soome Vabadusristiga.

19. augustil 1944 tuli koos JR 200 võitlejatega 7000-tonnisel transpordilaeval Wartheland Hanko sadamast Paldiskisse, sealt viidi meeskond Männiku sõjaväelaagrisse. Soomepoiste I pataljon (nüüd juba 20. eesti diviisi 46. rügemendi III pataljon) suunati Tartu alla rindele. Pärnoja oli esimene soomepoiss, kes Eestis haavata sai – veel enne esimest lahingut mürsukilluga reide. Ei läinud siiski hospidali, sõdis selle haavaga pikka aega, kuni kild lõpuks välja võeti. Pataljoni ülem *Hauptsturmführer* Voldemar Pärlin sai 2. septembril 1944 lennukipommi killust haavata ning sellest kuupäevast täitis pataljoniülema kohustusi *Obersturmführer* Karl Pärnoja.

Tartu rinde lagunemise järel juhtis pataljoni taganemist üle Põltsamaa Läti suunas. 23. septembril läksid pataljoni riismed (umbes 70 meest) Mõisaküla lähedal Laatres laiali. Pärnoja ütles, et Eesti kaotamise järel ei ole enam midagi kaitsta jäänud, soovitas meestel minna väikeste gruppidena Eesti lääne- või põhjaranda ja sealt edasi vabadusse. Ise suutis oma haavatud jalaga liikuda Põhja-Eestisse ja sealt oktoobris läbi Soome Rootsi põgeneda. Rootsis töötas metsatöödel, 1949. aastal õnnestus edasi asuda Kanadasse. Töötas Kanadas algul Toronto linnavalitsuses joonestajana, hiljem sai temast üks suurfirma Artistic Woodworking Co asutajaliikmeid. Võttis osa Teatristuudio tööst, laulis Helmi Betlema ja Toronto koguduse kooris. 

1950. aasta mais asutasid Kanadasse jõudnud soomepoisid oma organisatsiooni Soomepoiste Klubi Torontos. Selle neljaliikmelisse juhatusse kuulus ka Karl Pärnoja.

## Välislingid
*Ohvitseride andmebaas
*Elulugu, I osa
*Elulugu, II osa
*Elulugu, III osa
Subsidiaarsus

Subsidiaarsuse põhimõte (ka lähimuspõhimõte) on ELi üks keskseid printsiipe, mille kohaselt ELi poliitilised otsused tuleb alati teha madalaimal võimalikul haldus- ja poliitilisel tasandil ning võimalikult lähedal kodanikele. Kui välja arvata ELi ainupädevuse valdkonnad, tähendab see, et EL saab tegutseda üksnes juhul, kui kõnesolevat õigusakti on parem rakendada ELi kui riigi, piirkondlikul või kohalikul tasandil.

## Viited
Feloon

**Feloon** (kreeka keeles φαιλόνιο *phelōnio*, kreeka sõnast φαίνω 'valgustama'; vene keeles фелонь) on preestri teenistusriietuse osa, käisteta pealisrüü. See on vabalt langev keebitaoline riietusese, mille seljal kujutatakse risti ja tähte.

Kreeka feloon on väikese ümmarguse peaauguga, ümberringi vabalt langev, eest ulatub umbes vööni. Slaavi feloon on suure peaauguga, selja tagant tugevdatud ja eest lühem kui kreeka feloon. Läänekirikus kasutatav samalaadne riietusese on kaasula (*casula*).

## Ajalugu
Felooni eeskuju on kristluse-eelsel perioodil Rooma riigi idaosas kantud pealisrüü *[[paenula]]*. See oli eelkõige tööinimeste ja sõdurite rõivas, mis andis kaitset külma, kuuma ning vihma eest. Pealisrüüd on nimetatud Pauluse teises kirjas Timoteosele 4:13 , kiriku pärimuse kohaselt on feloon liturgilise riietusena kasutusele võetud meenutamaks Kristust ja apostleid, kes kandsid samamoelisi riideid. Felooni on jumalateenistustel kasutatud juba 3. sajandil. Lõpliku tähenduse ja koha liturgiliste riiete seas omandas feloon 8. sajandil. Varane feloon oli pikem kui tänapäevane, Konstantinoopoli Hagia Sofia freskodel võib näha vaimulikke feloonides, mis ulatuvad peaaegu maani. Millalgi 12. sajandi paiku hakati tegema poolringikujulist väljalõiget felooni esikülge, et hõlbustada vaimuliku tegevust.

## Sümboolika
Värvide sümboolika on liturgilises riietuses küllalt varajane nähtus. Felooni tavaline värvus oli suurtel pühadel valge, paastuaegadel tumepunane või violetne. 11. sajandil hakati patriarhi valget felooni kaunistama mustade ristidega, mis tähendas sümboolselt tema karjaga (kogudusega) seotud murede hulka.

Feloon sümboliseerib ka rüüd, millesse sõjamehed riietasid Kristuse teda pilgates. Nii oleks preester liturgiat teenides otsekui end ristil ohvriks toonud Kristuse võrdkuju. Vaimulikult kannab feloon endas õiguse tähendust ja kujutab endast "õiguse sõjarüüd", millest kõneleb psalm "Sinu preestrid, oh Issand, ehtigu ennast õigusega, ja Su vagad hõisaku suure rõõmuga." (Psalm 132:9).

## Pildid

Coronation of Constantine VII as co-emperor in 908.jpg|Ristidega feloonis metropoliit kroonib Konstantinos VII. 11.–13. sajandi illustratsioon
Drevnosti RG v1 ill099.jpg|11. sajandi Novgorodi piiskopi feloon ja müts, illustratsioon raamatust "Древности Российского государства", 1846—1853
Drevnosti RG v1 ill100.jpg|Ümmarguse lõikega feloon Venemaalt 12. sajandist, illustratsioon raamatust "Древности Российского государства"
Meister der Aphentico-Kirche in Mistra 001.jpg|Püha Gregorius ristidega feloonis (*polystavrion*), 14. sajandi fresko Mistras
Phelonion ripida.jpg|Slaavi feloon 18. sajandist ja kullatud *[[ripidion]]* (*[[flabellum]]*) Pihkva muuseumis
Textile06 (Kirillo-Belozersk).jpg|19. sajandi feloon Kirillo-Belozerski muuseumis, Jumalaema kujutava 16. sajandi tikandiga 


## Viited

## Välislingid
* Feloon sõnastikus "Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона" (vene keeles)
* Sergei Prokudin-Gorski 20. sajandi alguse värvifotod ajaloolistest kirikurüüdest
Võrusoo Põhikool

**Võrusoo Põhikool** oli 1925-2004 Võru maakonnas (sealhulgas Võrus) tegutsenud kool.

Kool asutati 1925 Kirepil.

Kooli nimed:
*1925 kooli algus Kirepil
*1926 Võrusoo Algkool
*1937 Võru Linna III Algkool
*1946 Võru III Mittetäielik Keskkool
*1952 Võru III 7-klassiline Kool
*1960 Võru II 8-klassiline Kool
*1989 Võru II 9-klassiline Kool
*1991–2004 Võrusoo Põhikool.

## Viited

## Välislingid
*Koolist Võru koolide (koolid.voru.ee) kodulehel
Jaak Moks

**Jaak Moks** (29. aprill 1930 Tarvastu vald, Viljandimaa – 9. oktoober 2012) oli eesti dirigent ja muusikapedagoog.

Õppis Ämmuste algkoolis, seejärel aastatel 1946–1950 Viljandi 2. Keskkoolis. Ühtlasi õppis ta Viljandi Lastemuusikakoolis viiulit Augustin Punga õpilasena, mängis viiulit Viljandi sümfooniaorkestris ja laulis meeskooris. 1950. aastast õppis Viljandi 1. Keskkooli pedagoogilises klassis, samast aastast laulis segakooris Koit. 

1951. aastast töötas Viljandi 2. Keskkooli algklasside muusikaõpetajana ja Viljandi Pioneeride Maja direktorina. 1963. aastast oli ta Viljandi linna RSN TK kultuuriosakonna juhataja.

1970. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa õpilasena.

Aastatel 1966–1990 oli ta Viljandi Kultuurikooli direktor.

Koolijuhi ameti kõrvalt juhatas ta mitut koori. 1955. aastal asutas ta Viljandi poistekoori ja oli selle dirigent; 1965–1969 oli ta naiskoori Eha ja 1966–1970 Viljandi Kammerkoori dirigent. Aastatel 1980–1995 oli ta segakoori Koit peadirigent.

Ta on maetud Viljandi Metsakalmistule.

## Tunnustus
*1985 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*2012 – Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia teenetemärk

## Mälestuse jäädvustamine

2014. aastal avati Viljandi lauluväljakul Jaak Moksi mälestuspink.

## Viited
Ausmees

**Ausmees** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Ausmees on pandud Härgla mõisas Juuru kihelkonnas Harjumaal ning Kulli mõisas Kärla kihelkonnas ja Muhu-Suuremõisa mõisas Muhu kihelkonnas Saaremaal. Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Vanaveski, kuid Ausmees määrati nimede eestistamisel ka uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Pauls ja Solovjev. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Ausmees Eestis 57 mehel ja 68 naisel.

*Eduard Ausmees (1902–1983), Eesti sõjaväelane
Avaja

**Avaja** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Avaja uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Avajev (Tallinnas 1938. aastal). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Avameri (perekonnanimi)

**Avameri** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Avameri uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ausing, Gvosdev, Hausen, Kosenkranius, Soldan, Umberg ja Viiporn. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Avameri Eestis 5 mehel ja 7 naisel.
Hiieleek

**Hiieleek** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Hiieleek uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Schmidt (Tallinnas 29. juulil 1940). 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Hiieleek alla viiel mehel ja 6 naisel.
Hiiemäe

**Hiiemäe** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Hiiemäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bäär, Baumann, Beek, Braesch, Brock, Eichvald, Faehlman, Frosch, Fross, Geberg, Gottling, Greenberg, Hansberg, Hanshohn, Härd, Heeringson, Heermeyer, Heide, Heidemann, Heiderpark, Heisvald, Hendrikson, Herbst, Herd, Heringson, Hiidler, Hindrichsohn, Hindrichson, Hinsenberg, Hintz, Hinzenberg, Holstein, Iisman, Iskül, Johanson, Jürgenson, Katschalova, Kiviland, Mones, Moones, Mühlep, Müllerbeck, Nikolas, Õismann, Pellfeldt, Punnis, Reimann, Reit, Rosse, Tahlfeld, Timberg, Vahlberg, Vakker ja Zimmermann.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Hiiemäe Eestis 134 mehel ja 131 naisel.

## Nime tuntud kandjaid
*Andres Hiiemäe (sündinud 1976), eesti alpinist
*Mall Hiiemäe (sündinud 1937), eesti folklorist
*Reet Hiiemäe (sündinud 1974), eesti folklorist
*Sirly Hiiemäe (sündinud 1976), eesti kirjandusteadlane, pedagoog, tervishoiutöötaja ning kirjanik
*Külli Hiiemäe-Metsar (sündinud 1971), eesti haridusteadlane, majanduse ja ettevõtluse õpetaja, kunstnik
Schneverdingen

**Schneverdingen** (alamsaksa: *Snevern*) on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Heidekreisi kreisis. Linna pindala on 234,58 km². 31. detsembril 2017 elas seal 18 638 inimest. Linn paikneb Lüneburgi nõmmel.

Schneverdingen asub umbes 15 km Soltaust põhjas ja 50 km Hamburgist lõunas.

## Ajalugu

Schneverdingen kuulus 1180. aastal loodud Verdeni vürstlikule piiskopkonnale. 1648. aastal muudeti vürstlik piiskopkond Verdeni vürstkonnaks, mida esialgu valitseti personaalunioonis Rootsi krooniga - mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) - ja 1715. aastast alates Hannoveri krooniga. Hannoveri kuningriik liidendas vürstkonna reaaluniooni ja vürstlikust territooriumist, sealhulgas Schneverdingenist, sai osa uuest 1823. aastal loodud Stade ringkonnast.

## Sõpruslinnad

* Barlinek, Poola
* Eksjö, Rootsi

## Huviväärsused
* Höpeni lennuväli
* Camp Reinsehlen
* Heidegarten
* Pietzmoor

## Viited

## Välislingid

* www.schneverdingen.de
Karl Murakin

**Karl Murakin** (2. märts (18. veebruar vkj) 1895 Halliste kihelkond, Pärnumaa – 4. oktoober 1980 Viljandi) oli eesti kunstnik.

Ta õppis kunsti 1925. aastal ühe semestri Ants Laikmaa juures ja oma venna Ants Murakini juures. Töötas raamatupidajana. 

## Looming
Ta kuulus harrastuskunstnikuna Viljandi kultuurimaja kunstiringi esimesse põlvkonda. Esines mitmel Viljandi kunstinäitusel. Tema maale avaldati ka ajakirjas Olion. Joonistas ka karikatuure, mida avaldati ajalehes Esmaspäev (1924). Kuulus Eesti Kunstnike Liitu aastail 1929–1936. 

## Isiklikku
Tema vend oli tõlk ja kunstnik Ants Murakin.

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Kieran Trippier

**Kieran John Trippier** (sündinud 19. septembril 1990 Burys) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsja Inglismaa Premier League'i klubis Newcastle ja Inglismaa jalgpallikoondises.

Trippier alustas karjääri Manchester City noortesüsteemis, kuid klubi põhimeeskonda tal välja jõuda ei õnnestunud. Aastatel 2010–2011 mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Barnsley. Hooaja 2011–12 alguses suundus ta laenule Burnleysse. 2012. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga juba püsiva lepingu. Samal aastal valiti ta Burnley aasta mängijaks. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 valiti ta Inglismaa esiliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2013–14 saadi esiliigas teine koht ja kindlustati pääs kõrgliigasse.

2015. aasta juunis suundus ta 3,5 miljoni naela eest Tottenham Hotspuri, kus mängis kokku neli hooaega.

2019. aasta juulis liitus ta Madridi Atléticoga, kus on ta esimene Inglismaa mängija ligi pärast sadat aastat. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Hispaania meistriks.

7. jaanuaril 2022 teatas Newcastle United, et sõlmib Trippieriga kahe ja poole aasta pikkuse lepinguga, mille tasu ei ole avaldatud.

## Koondisekarjäär
2009. aastal tuli Trippier Inglismaa kuni 19-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel teisele kohale. Samal aastatel osales ta Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel.

Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi ta 13. juunil 2017 sõprusmängus Prantsusmaa vastu.

Esimese värava lõi ta 2018. aasta maailmameistrivõistluste poolfinaalis 11. juulil Horvaatia vastu.

## Viited

## Välislingid
Heino Sikk

**Heino Sikk** (11. november 1933 Vana-Saaluse, Võrumaa – 28. september 1994) oli eesti kultuuritegelane.

Ta õppis 1941–1949 Vana-Saaluse 7-klassilises koolis, hiljem Võru Tööstustehnikumis. 1983. aastal lõpetas ta Võru Kaugõppekeskkooli.

Aastatel 1960–1985 töötas ta Võru Spordikomitee esimehe ja spordimetoodikuna, 1985. aastast oli Võru trükikojas Täht lametrükkija.

1989. aastal algatas ta Eesti Raamatuühingu toetusel Lõuna-Eesti kultuurilehe Viruskundra ja oli selle toimetaja kuni surmani 1994. aastal.

Tegutses koduloolasena ja kirjutas kultuuriloolisi artikleid ajalehtedele. Ta juhtis ka Võrumaa Raamatuühingut ja Võru Raamatuklubi. 1993. aastast oli ta Võru linnavolikogu liige.

Heino Sikk hukkus 1994. aasta Estonia laevaõnnetuses.

## Tunnustus
*1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*1995 Võru linna teenetemärk (postuumselt)
*1995 Bernard Kangro kirjanduspreemia (postuumselt)

## Viited
Tartu Rahvusvaheline Kool

**Tartu Rahvusvaheline Kool** (inglise keeles **Tartu International School**) on Tartus aadressil Juhan Liivi tänav 2d tegutsev inglise õppekeelega kool; ühtlasi ainus inglise õppekeelega kool Lõuna-Eestis. Kooli peab üleval MTÜ Tartu International School.

Koolis õpetatakse lapsi alates 1,5. eluaastast kuni 15. eluaastani ehk kuni 10. klassini. Muude õppeainete kõrval õpetatakse koolis ka eesti keelt.

2022/2023. õppeaastal õppis koolis 87 õpilast ja lasteaias käis 27 last.

2018 õppis koolis 43 õpilast (1.–10. klass) ja 27 last käis lasteaias.

## Viited

## Välislingid
*Tartu Rahvusvahelise Kooli veebisait
Nõuni Algkool

**Nõuni Algkool** oli algkool Valga maakonnas Palupera vallas Nõuni külas. Kool tegutses aastatel 1763–2005.

Kooli viimane õppehoone oli ehitatud 1894. aastal.

## Viited
Nabala kool

**Nabala kool** oli kool Harju maakonnas Nabala lähedal. Kool tegutses 1870-1968. 1968 ühines Nabala kool Sausti kooliga.

Kool on tegutsenud ka algkoolina.

## Viited

## Välislingid
*http://maaleht.delfi.ee/news/eestielu/arhiiv/140-aastat-nabala-kooli-kroonika?id=43900071
Lokuta algkool

**Lokuta algkool** oli algkool Järva maakonnas Lokuta külas. 

Kool avati 1920 Lokuta mõisa peahoones. Kool suleti 1970. aastatel. 1976 alustas mõisa peahoones tegevust Lokuta lasteaed.

## Viited
Lalsi kool

**Lalsi kool** oli kool Viljandi maakonnas Lalsi külas. 

1848. aastal avati Vaibla külas Kolga-Jaani kihelkonna õigeusu Lalsi kihelkonnakool. 1873. aastal kolis kihelkonnakool Lalsi küla vastavatud koolimajja. 

Uus koolimaja valmis 20. sajandi algul. Kool lõpetas tegevuse 1973.

Kool on tegutsenud nimede all *Lalsi 8-klassiline kool*, *Lalsi algkool*.
## Vaata ka
*Lalsi Püha Nikolause kirik
## Viited
Laagri Kool

**Laagri Kool** on põhikool Harju maakonnas Saue vallas Laagri alevikus. Kooli peab üleval riigiettevõte OÜ Laagri Haridus- ja Spordikeskus. Kool avati 2005. aastal. 2020. aastal avati Laagri Kooli teine õppehoone - Möldre maja.

1. septembri 2021. aasta seisuga õpib Laagri Koolis üle 1100 õpilase ja õpetab ligi 100 õpetajat. Peamajas on nimekirjas üle 900 õpilase ja Möldre majas üle 200 õpilase. Õpilased kannavad koolivormi ja õpivad poiste-, tüdrukute- ning segaklassides.

## Direktorid

* 2005-2012 Marje Eelmaa
* 2012-2013 Viktor Juhanson
* 2014- Toomas Artma

## Viited

## Välislingid
*Koduleht