open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lev Narets

**Lev Narets** (ka **Leo Narets**;  31. august 1899 Smolensk, Venemaa – 30. oktoober 1978 Tallinn) oli Eesti mehaanikateadlane.

## Elulugu
Lev Narets oli maamõõtja poeg.

Lõpetas 1917 Smolenski Ühisgümnaasiumi, 1928 Kiievi Polütehnilise Instituudi teedeinsenerina; tehnikakandidaat (1943, Uurali Polütehniline Instituut), väitekiri "Решение трансцендентных уравнений корни которых определяют частоты собственных колебаний и критические силы упругих систем". Oli 1935–51 Uurali Polütehnilise Instituudi ehitusmehaanika kateedri dotsent, ühtlasi 1939–1948 kateedri juhataja, 1951–1962 TPI ehitusmehaanika kateedri juhataja, 1962–1970 dotsent. Õpetas tugevusõpetuse ja ehitusmehaanika kursusi. Tihedad sidemed Vene teadlaste A. Umanski jt-ga. Üleliidulise Teadus-metoodilise Nõukogu liige ehitusmehaanika alal, lõi TPI-s selles valdkonnas väikese koolkonna. Tema teeneks on arvutustehnika rakendamine ehitusmehaanikas ühena esimestest NSVL-s. Üle 10 teaduspublikatsiooni, palju uurimusi jäi käsikirja.

Narets suri 30. oktoobril 1978 Tallinnas ja ta maeti 3. novembril 1978 Liiva kalmistule.

## Teoseid
* Расчёт статически неопределимых систем на малых вычислительных  машинах. М, 1958
* Расчёт стержневых систем по Э-методу (kaasautor I. Harhurim). М, 1966
* Расчёт стержневых конструкций по методу  деформаций в обобщённом варианте на прочность, устойчивость, колебания, на упругом основании и по деформиированной схеме. // Применение ЭВМ в строительной механике. Киев, 1968.

## Viited

## Kirjandus
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 32, 165, 228–229, 238–239.
*
Kalle Nigola

**Kalle Nigola** (10. märts 1930 Kanepi vald, Võrumaa – 29. aprill 2011) oli eesti õigusteadlane.

## Elulugu
Kalle Nigola oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1948 Võru 1. Keskkooli, 1955 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, 1962–65 Tartu Riikliku Ülikooli aspirant, õiguskandidaat (1970, TÜ), väitekiri "Karistuse mõistmine autotranspordialaste kuritegude eest Eesti NSV materjalide põhjal". Oli 1955–60 ENSV Siseministeeriumi Miilitsavalitsuse uurija, 1960–62 Eesti NSV Siseministeeriumi Tartu linna miilitsaosakonna ülema asetäitja, 1965–66 TRÜ kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri õpetaja, 1966–70 kriminoloogia-labori vanemteadur, 1971–75 kriminaalõiguse ja -protsessi kateedri vanemõpetaja, 1975–92 dotsent, ühtlasi 1983–86 kateedri juhataja, 

Aastatel 1992–95 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna avaliku õiguse instituudi dotsent, 1996–2003 õppeülesannete täitja, 1998–2003 ka Riigikohtu konsultant, aastast 2007 oli Tartu Ülikooli emeriitdotsent.

## Teadustöö
Uurinud kriminaalõigust, kohtukorraldust ja õigusemõistmise protsessi. Umbes 50 teaduspublikatsiooni ja aimeartiklit.

## Teoseid
* Mõningaid küsimusi seoses "Eesti NSV kriminaalkoodeksi" § 204 kohaldamisega. // TÜ Toimetised 183 (1966)
* Autotranspordialaste kuritegude ühiskonnaohtlikkuse iseloomust ja astmest. // Nõukogude Õigus (1969) 1
* Kuriteo toime panemine joobeseisundis raskendava asjaoluna. // Nõukogude Õigus (1973) 2
* Nõukogude kohus. Tartu, 1976
* Konkreetse kuriteo ühiskonnaohtlikkuse iseloomu ja astet mõjutavad asjaolud. // TÜ Toimetised 447 (1978)
* Peamist liiki varavastaste kuritegude reglementeerimisest ENSV KrK-s. // TÜ Toimetised 666 (1984)
* Kohtueelse uurimise korraldus NSV Liidus. Tartu, 1986
* Prokuratuur NSV Liidus. Tartu, 1990.

## Viited

## Kirjandus
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu, 1987, 440
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), II, 113
* University of Tartu: Faculty of law: directory. Tartu, 1994, 46.
Aleksander Ohu

**Aleksander Ohu** (23. veebruar 1901 Ravila vald, Harjumaa – 18. veebruar 1972 Tartu) oli eesti geofüüsik ja meteoroloog.

## Elulugu
Aleksander Ohu oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1921 Tallinna Rahvaülikooli Seltsi Eragümnaasiumi, õppis 1922–34 ja 1939–1940 TÜ matemaatika-loodusteaduskonnas. 

Oli 1925–28 TÜ meteoroloogiaobservatooriumi sünoptik, töötas aastast 1929 Tallinna Hüdrometeoroloogia Instituudis, oli aastast 1947 Eesti TA Füüsika, Matemaatika ja Mehaanika Instituudi teadur. Hiljem töötas Tartu Struumatõrje Dispanseris.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: ilmastik Eestis ja Läänemere piirkonnas. Üle 10 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Tormid Läänemerel. // Rahvaülikool (1928) 3, 4
* Merevee temperatuuri, soolsuse ja voolu vaatlused 1924–1928. Tartu, 1930
* Eesti ilmastiku sõltumusi. // Loodusuurijate Seltsi aastaraamat XXXVIII (1931)
* Äikese nähtusi Eestis. Tartu, 1932
* Äärmiinimumide tekkimine ja arenemine Läänemere piirkonnas. Tartu, 1933
* 13-aastase perioodi esinemisi Eesti ilmastikus. // Eesti Loodus (1934) 4
* Mikrokliimast ja aedviljasaakidest. Tallinn, 1961

## Viited

## Kirjandus
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Trt, 1994, II, 220
Hanno Ohvril

**Hanno Ohvril** (sündinud 20. mail 1946 Tallinnas) on eesti atmosfäärifüüsik.

## Elulugu
Hanno Ohvril on tolliametniku poeg.

Lõpetas 1964 Tartu 1. Keskkooli, 1969 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna, füüsika-matemaatikakandidaat (1977, Aeroloogia Keskobservatoorium, Moskva), väitekiri "Корреляционный анализ полей кучевых облаков и трансформированных ими полей радиации". Korduvalt stažeerinud Granada Ülikoolis Hispaanias (sealhulgas oponeerinud doktoritöid), Bergeni Ülikooli Geofüüsika Instituudis Norras, Helsingi Ülikoolis ja Soome Meteoroloogia Instituudis. Oli 1970–80 AAI insener ja nooremteadur, 1985–1988 TRÜ geofüüsika kateedri vanemõpetaja, 1988–1991 dotsent, 1991–1992 kateedri juhataja kohusetäitja, dotsent, 1993. aastast keskkonnafüüsika instituudi dotsent, hiljem emeriitdotsent. Õpetanud atmosfääri- ja merefüüsikat, samuti meditsiinilist ja biofüüsikat; koostanud õppevahendeid.

## Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: atmosfääri- ja merefüüsika, sh pilvede ja kiirgusvälja korrelatsioonanalüüs, atmosfääri läbipaistvuse ja sumeduse arvutusmeetodite täiustamine ning läbipaistvuse mitmekümneaastaste aegridade koostamine, õhusamba niiskusesisalduse parametriseerimine Läänemere regioonis, õhusamba aerosoolisisalduse kirjeldamine päikesekiirguse mõõtmise alusel. Osalenud maismaa-, mere- ja lennuekspeditsioonidel. Saanud kodu- ning välismaiseid uurimis- ja stažeerimistoetusi. 50 teaduspublikatsiooni.

## Tegevus poliitikas
Hanno Ohvril kuulub aastast 1995 Eesti Keskerakonda.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Tartus, kogus 15 häält ning ei osutunud valituks.

## Tunnustus
* 2011 Tartu Ülikooli medal
* 2016 Tartu Ülikooli aumärk

## Teoseid
* Стохастическая структура полей облачности и радиации (kaasautor). Тrt, 1972 (inglise k: Wash, 1975)
* Радиация в облачной атмосфере (kaasautor). Л, 1981
* Radiative Transfer in Scattering and Absorbing Atmospheres. Standard Computational Procedures (kaasautor). // A. Deepak Publ. (1985)
* Engineering procedure for adjusting coefficient of atmospheric transparency from one atmospheric mass to another (kaasautor H. Mürk). // Soviet Meteorol. Hydrol. (1990) 1
* Merefüüsika alused (kaasautor K. Laigna). Tallinn, 1994
* The atmospheric integral transparency coefficient and the Forbes effect (kaasautor). // Solar Energy 66 (1999) 4
* Atmospheric precipitable water in Estonia during 1990–2001 (kaasautorid O. Okulov, R. Kivi). // Boreal Environ. Res. 7 (2002)

## Viited

## Kirjandus
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 117
* 

## Välislingid
*
Tiiu Ohvril

**Tiiu Ohvril** (aastani 1962 **Tiiu Nikker**, 1962–74 **Tiiu Nikitina**; sündinud 28. augustil 1941 Rakveres) on eesti majandusteadlane.

## Elulugu
Tiiu Ohvril on kaevuri ja teenistuja tütar.

Lõpetas 1959 Tartu Pedagoogikakooli, 1971 Tartu Ülikooli geograafiaosakonna majandusgeograafia erialal, 1978 aspirantuuri EPA-s, 1993 TÜ majandusteaduskonna välismajandussuhete alal; majandusmagister (1996, EPMÜ), väitekiri "Sissejuhatus põllumajandusturundusse. Makrokäsitlus". 

Oli 1959–66 mitmel pool koolijuhataja ja õpetaja, 1971–74 EPA põllumajandusökonoomika kateedri nooremteadur, 1974–75 TÜ majandusgeograafia kateedri nooremteadur, 1978–80 EPA vanemteadur, 1980–90 põllumajanduse ökonoomika kateedri assistent, 1990–2001 EPMÜ agraarökonoomika kateedri vanemõpetaja, 2001–04 majandus- ja sotsiaalteaduskonna dekaan, aastast 2004 majandus- ja sotsiaalinstituudi õppedirektor. Õpetanud maailma põllumajandust, turundust, rahvusvahelist majandust.

## Teadustöö
Uurimusi põllumajandusökonoomika ja maaelu arengu valdkonnast. 75 teaduspublikatsiooni, sh 3 õppevahendit.

## Teoseid
* Rural development processes in Estonia. // Zeszyty Naykowe. Ekonomika zeszyt 29. Krakow, 2001
* Alternatiivsete tegevusvaldkondade arendamine maal nõuab ühistegevust. // EPMÜ teadustööde kogumik 217 (2003)
* Rural development problems in Estonia during the transition period. // Economic Sci. for Rural Development. Latvia, Jelgava, 2003
* Rural development in Estonia – transition experience and new challenges. // Proc. of the NJF's 22nd Congr. "Nordic Agriculture in Global Perspective". Finland, Turku, 2003
* From ultraliberal model to rural policy – a new challenge for Estonian agriculture // Agriculture and rural development in transition economies. Poland, Krakow, 2003
* Estonian food marketing and labels – development and future prospectives // Origin labelled products: The importance of Food Quality and Safety in Central and Eastern Europe. Budapest, 2005
* Convergence of food prices in the new EU member states (kaasautorid R. Värnik, M. Sepp). // Trans. Est. Agricultural Univ. 221 (2005)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 66
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 121–122
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

## Välislingid
*
Enno Oidermaa

**Enno Oidermaa** (sündinud 1. detsembril 1941 Veriora vallas Võrumaal) on eesti õigusteadlane.

## Elulugu
Enno Oidermaa on talupidaja poeg.

Lõpetas 1960 Räpina Keskkooli, 1968 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, õigusteaduse magister (1995, Akadeemia Nord), väitekiri "Kapitaalehituse õiguslik regulatsioon", aastast 2002 Akadeemia Nord doktorant, õigusteaduse doktor (2006, samas), väitekiri "Nõuded ja vastutus ehitusõiguses: õiguslik regulatsioon ja praktika" (Tallinn, 2006). Täiendanud end Eesti Juristide Liidu seminaridel. Olnud 1969–1993 Tallinna linnavalitsuse, Ehitusmaterjalide Tööstuse Ministeeriumi, Harju KEK-i, 1991 OÜ Eesti Börs jurist, 1993 OÜ Erdler õigusbüroo juhataja. Ühtlasi oli aastast 1987 Tallinna Polütehnilise Instituudi / Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna lektor, hiljem dotsent, aastast 1995 ka Akadeemia Nord eraõiguse õppetooli lektor.

## Teadustöö
Uurinud tsiviilõiguse küsimusi, sh kapitaalehituse õiguslikku reguleerimist ja lepinguõigust. Umbes 30 teaduspublikatsiooni, sh õpikud ja õppevahendid.

## Teoseid
* Kapitaalehituse õiguslik reguleerimine. Tallinn, 1982
* Õiguse alused. Õpik kõrgkoolidele (kaasautor). Tallinn, 2003
* Ehitus- ja kasutusloa õiguslik reguleerimine. Tallinn, 2004
* Planeeringu õiguskorraldus. Tallinn, 2004
* Ehitusõigus. Tallinn, 2005

## Viited

## Kirjandus
* 

## Välislingid
*
Kristlik Rahvaerakond

**Kristlik Rahvaerakond** (lühend **KrRE**) oli 1919. aastal Eestis moodustatud erakond.

## Erakonna moodustamine
Asutava Kogu valimiste eel moodustati Eesti Demokraatlikust Erakonnast ja Eesti Radikaaldemokraatlikust Erakonnast Eesti Rahvaerakond (ERE) Jaan Tõnissoni juhtimisel. Usuelule enam tähtsust omistanud isikud, kes seni olid seotud olnud Tõnissoni juhitud erakonnaga ja kelle juhiks oli esimestel kuudel Johan Kõpp, asutasid 1919. a. veebruaris Eesti Kristliku Rahvaerakonna.

## Poliitiline tegevus
Kristlik Rahvaerakond rõhutas kristliku moraali ja usuelu tähtsust igapäevaelus ning selle üheks eesmärgiks oli usuõpetuse säilitamine Eesti koolides. 

Asutava Kogu valimistel 1919. aastal valiti KrRE nimekirjast Asutavasse Kogusse: Johan Kõpp, Jaan Lattik, Nikolai Kann, Anton Laar, Hans Pöhl ja asendusliikmetena liitusid Aleksander Kapp, Hans Leesment.

1919. aastal valitud Asutavas Kogus domineerisid vasakpoolsed erakonnad (Eesti Tööerakond ja Eesti Sotsiaaldemokraatiline Tööliste Partei) ja esialgu Kristliku Rahvaerakonna püüdlus usuõpetuse säilitamiseks algkoolides ebaõnnestus, kuid 1923. aasta rahvahääletusel kiideti usuõpetus koolidele kohustusliku, õpilastele valikainena heaks.

Kristliku Rahvaerakonna juhtfiguurideks olid: praostid Jaan Lattik ja Aleksander Kapp, vaimulikud Jaan Järve ja Leopold Raudkepp ning ilmalikud riigimehed Friedrich Akel, Nikolai Kann, Oskar Amberg ja Heinrich Bauer.

## KrRE Asutavas Kogus ja Riigikogus

## Erakonna ühinemine
Alates III riigikogu valimistest kaotas erakond oma valijaid ja samas ka poliitilist mõjuvõimu. 1931. aasta sügisel otsustati liituda Jaan Tõnissoni juhitud Eesti Rahvaerakonnaga, tegelik liitumne leidis aset 1932. aasta alguses, kui KrRE moodustas ühe osa uuest Rahvuslikust Keskerakonnast.

## Kirjandus
*Vootele Hansen. *Eesti Vabariigi Kristlik Rahvaerakond 1919-1931.* Looming, nr 12, 1989. 
*Ursula Haava. ''Kristliku poliitika õnnelik aasta''. Kirik ja Teoloogia. 27.09.2013.
Tiivik

**Tiivik** on  geomeetrilise väändeta (laba mistahes punktis on selle kohtumisnurk ühetaoline) tiivalaadsete labadega horisontaalsel teljel pöörlev labamasin, mille abil muudetakse ühes suunas liikuvate gaaside (nt tuule) kineetiline energia mehaaniliseks tööks.

Tavaline labadega ratas või trummel, mis telje ümber vabalt pöörleb, on näiteks tuuleveski, paljulabaline tuulemootor jne. 

Tiivikud on lihtsamalt ehitatavad, kaasaegsete rootorite algelisemad eelkäijad.

## Vaata ka
*propeller
*tuulegeneraator
Rein Oidram

**Rein Oidram** (sündinud 30. detsembril 1939 Tallinnas) on eesti tehnikateadlane.

## Elulugu
Rein Oidram on töölise ja õpetaja poeg.

Lõpetas 1957 Kilingi-Nõmme Keskkooli, 1962 TPI ja 1968 Leningradi Polütehnilise Instituudi aspirantuuri, tehnikakandidaat (1971, samas), väitekiri "Исследование влияния технологии изготовления на характеристики частичных разрядов и срок службы бумажной пропитанной изоляции силовых конденсаторов". Oli 1962–1977 TPI assistent ja vanemõpetaja, 1978–1992 dotsent, 1992–1997 TTÜ kõrgepingetehnika õppetooli aseprofessor ja juhataja, aastast 1997 dotsent.

## Teadustöö
Uurinud kõrgepingetehnika ja elektroenergeetika üldküsimusi ning osalahendusi kõrge- ja keskpingeelektrivõrkude isolatsioonis, kõrgepinge standardeid, tuuleelektrijaamade kasutatavust Eestis. NSV Liidu Rahvamajandusnäituse pronksmedalid 1984, 1986. Üle 40 teaduspublikatsiooni, 1 autorit.

## Teoseid
*Новая методика определения газостойкости изоляционных масел (kaasautor O.Grossman). // TPI Toimetised. A. 305 (1971)
*Kas tuule abil elektrienergia tootmine Eestis on mõistlik? // Tehnika ja Tootmine (1991), 7/8, 9/10 ja 11/12
*Some aspects about insulator puncture tests. // Int. Symp. Electric Power Eng. Stockholm, 1995
*Pinge standard IEC 38 Eestisse. // Energia Teataja (1996) 1, 2/3
*Tuuleenergeetika võimalikkusest Eestis. // TTÜ aastaraamat 1999. Tallinn, 2000
*Inglise-eesti tehnikasõnaraamat (kaasautor). // Euroülikool. Tallinn, 2000
*Üleminekust nimipingele 230/400 V ja pingekvaliteedist (kaasautorid J. Järvik, J. Loorens). // Elektriala (2000), 3
*Pinged ja õhkvahemikud kõrgepingestandardites EVS-HD 637 SI:2002. // Elektriala (2002), 6

## Viited

## Kirjandus
*Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986, 151, 497

## Välislingid
*Rein Oidram Eesti Teadusinfosüsteemis
*"Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrisüsteemide kateedri dotsendid Rein Oidram (vasakul) ja Tiit Metusala laboratooriumis". Foto: K. Liiv, 1980. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiivi kogu
*
August Oinas

**August Oinas** (29. märts 1898 Õisu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 28. juuli 1965 Buenos Aires, Argentina) oli eesti ajaloolane.

## Elukäik
August Oinas oli talupidaja poeg.

Lõpetas 1918. aastal Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis samal aastal Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas.

Oli 1918–20 Vabadussõjas. 

Õppis aastatel 1920–1924 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta EÜS Ühenduse ja ÜS Raimla liige.

Töötas Riigi Keskarhiivis ametnikuna, oli 1933–1934 ajalehe Vaba Sõna ja aastast 1934 ajalehe Uus Sõna peatoimetaja, 1941–1944 Eesti Sõna toimetuse liige ja 1943–1944 selle peatoimetaja.

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, sealt siirdus 1945. aastal Taani ja 1949. aastal Argentinasse.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: peamiselt Eesti ajalugu; arhiivindus. Oli kirjastuse Loodus teaduslike väljaannete toimetaja, "Eesti rahva ajaloo" autoreid ja toimetajaid.

## Teoseid
*Eesti rahva ajalugu I–III. (kaasautor) Tartu 1932–1937
**Eesti rahva ajalugu. I. Tallinn 1996 (ümbertrükk)
*Riigi Keskarhiiv 1932–1937 ja arhiivinduslikke eriküsimusi. Tartu 1937
*Archives and the teaching of history. // RKA Toim 5 (1937)

## Tunnustus
*1940 Kotkaristi kuldrist

## Viited

## Kirjandus
**Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*, 2. kd. Tartu 1994. Lk 50

## Välislingid
*
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944''
*Eesti biograafiline andmebaas ISIK
*TLÜAR väliseesti isikud
Edgar Oissar

**Edgar Oissar** (30. märts (vkj 18. märts) 1899 Raudna vald, Viljandimaa – 28. oktoober 1977 Viljandi) oli eesti pedagoogika- ja raamatuteadlane.

## Elulugu
Edgar Oissar oli metsavahi poeg.

Aastatel 1918–1920 võitles Vabadussõjas. Lõpetas 1921 Viljandi Poeglaste Gümnaasiumi, õppis 1921–1925 Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonnas ja 1925–1928 filosoofiateaduskonnas pedagoogikat, lõpetas 1928 magistrikraadiga, väitekiri "Ristiusk ja iseloomukasvatus". Täiendas end 1931–1933 Haridusministeeriumi stipendiaadina Berliini ja Göttingeni ülikoolis, omandas I järgu raamatukoguhoidja kutse. 1935 kaitses Göttingeni Ülikoolis doktoriväitekirja "Die politische Erziehung". 

Oli 1929–1930 Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumi õpetaja, aastast 1934 Tallinna Pedagoogiumi ja Õpetajate Seminari õpetaja, Haridusministeeriumi kutsehariduse osakonna ja Õpetajate Koja sekretär, 1939–1940 Tallinna Prantsuse Lütseumi, Kutsevaliku Nõuandebüroo ja Rahvaülikooli õppejõud, 1940–1944 Tallinna Tehnikainstituudi / Tallinna Polütehnilise Instituudi raamatukogu juhataja, 1944–1950 Riikliku Raamatukogu osakonnajuhataja. Vallandati poliitilistel põhjustel, hiljem töötas juhuslikel töödel ja ENSV TA Raamatukogus.

## Teadustöö
Uuris eesti kooli, pedagoogika, kirjanduse ja bibliograafia ajalugu.

## Teoseid
Tõlkis ning andis välja W. Nernsti "Maailm uuemate uurimuste valguses" (Tartu 1927), F. W. Foersteri "Kool ja iseloom" (Tartu 1937) jm. TLÜ Akadeemilises Raamatukogus säilitatakse tema käsikirju: "Eesti kooli arengulugu 1917–1937" (1940), "Eesti biograafilised teatmikud" (1963), "Eesti aabitsa arengulugu" (1971). Koostas bibliograafilisi kogumikke.
*Tartu algkoolide lõpetajate kutsesoovid. Tallinn 1928
*Friedrich Fröbel: Elulugu ja pedagoogilised vaated. Võru 1930
*G. F. Parroti maailmavaatest ja pedagoogilistest tõekspidamistest. // G. F. Parroti 200.-le sünniaastapäevale pühendatud tead konverentsi materjale. Tartu 1967
*Ühest XVI sajandi eesti keelemälestisest. Keel ja Kirjandus, 1964, nr 10, lk 613-618
*Vanimatest eesti aabitsatest.  Keel ja Kirjandus, 1969, nr 3, lk 129-139
*Tartu Ülikoolis kaitstud väitekirjad 1802–1918. Bibliograafia. Tartu 1973
*F. M. Klinger ja teatri keelustamine Tartus 19. saj. esimesel poolel. // TÜ ajaloo küsimusi. I. Tartu 1975
*Akadeemik F. J. Wiedemanni pedagoogilisi vaateid. // Emakeele Seltsi aastaraamat, 21, 1975
*Eesti keele õppetooli loomise katse Tartu Ülikoolis 1902. // Keel ja Kirjandus (1977), 6

## Viited

## Kirjandus
*
*Oskar Kuningas. "Edgar Oissar". In memoriam. // Keel ja Kirjandus, 2 (1978), 125–126
*E. Karus. Oissari osa Eesti haridusloos (käsikiri). Tallinn 1990
**Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944*. II kd. Tartu 1994. Lk 168

## Välislingid
*
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944''
Edgar Oit

**Edgar Oit** (30. jaanuar 1922 Nõmme – 6. august 2008 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

## Elulugu
Lõpetas 1941 Tallinna 7. Keskkooli. 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, kus ta esialgu oli  tööpataljonis, hiljem Eesti Tagavarapolgus. Demobiliseeriti 1945. 1951 lõpetas TPI elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide eriala. 1967 kaitses Leningradi Elektrotehnika Instituudis tehnikakandidaadi väitekirja "Исследование условий качественного автоматического регулирования процессов колосниковом холодильников". 1951–1959 oli Põllumajandusprojekti teadur, 1959–1985 Elektrotehnika TUI vanemteadur ja 1985–1987 TPI fotolabori teadur.

Ta suri 6. augustil 2008 ja maeti 16. augustil 2008 Hiiu-Rahu kalmistule.

## Teadustöö
Uurinud pöörd- ja tunnelahjude automaatset juhtimist ja reguleerimist, elektrotehniliste seadmete rakendamist ja moderniseerimist tööstusettevõtteis. Koostanud arvukalt ametkondlikke aruandeid elektrotehniliste uuringute kohta. 15 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
*Проблемы автоматического регулирования колосниковых холодильников. // Сб. НИСЭТИ 3 (1966)
*Об исследовании объектов регулирования нескольких величин. // НИСЭТИ 3 (1966)
*Результаты опытной эксплуатации САР колосникового холодильника. // Сб. ПТНИИ 10 (1967)
*Об автоматизации туннельных печей Таллинского керамического завода (kaasautor). // Строительные материалы X (1970)

## Isiklikku
Edgar Oit oli ärimehe poeg ja Lydia Oidi abikaasa, Henn ja Monika Oidi isa.

Tema vend oli helilooja Arne Oit ja õde oli arhitekt Ines Jaagus. 

## Viited

## Välislingid
*
Valdar Oinas

**Valdar Oinas** (sündinud 12. veebruaril 1942 Tartus) on eesti astrofüüsik ja õppejõud, kes töötab Ameerikas.

## Elukäik
Perekond põgenes 1944 Saksamaale, sealt 1949 USA-sse. Keskhariduse omandas Oinas Indiana osariigis, lõpetas 1965 Bloomingtonis Indiana Ülikooli astronoomia alal. Oli õppimise ajal ülikooli uurali-altai osakonnas abijõuks eesti keele õpetamisel. Täiendas end stipendiaadina 1965–1968 Helsingi, Stuttgardi ja Müncheni ülikoolis ning 1969–1971 Los Angeleses California Tehnoloogiaülikoolis, Ph.D. (1972, samas), väitekiri "Analysis of normal and string-lined K-type dwarf and giant stars". 

Valdar Oinas oli aastatel 1972–1982 Lincolnis Nebraska Ülikooli assistent, 1982. aastast professor Queensborough Community College'is (City University of New York), Rutgersi Ülikoolis ja Goddardi Kosmoseuuringute Instituudis (NASA).

## Teadustöö
Oinase uurimisvaldkonnad on planeetide ja täheatmosfäärid, noovade ehitus, Maa atmosfääri koostis ja globaalne soojenemine. Ta on analüüsinud metallirikkusega kaasnevaid läbipaistvuse ja turbulentsi efekte ning ionisatsiooni tasakaalu jahedates tähtedes; näidanud, et globaalse soojenemise peamiseks põhjustajaks ei pruugi olla fossiilkütuse põlemine, vaid nn mitte-CO2 kasvuhoonegaasid. Ameerika ja New Yorgi astronoomiaühingute liige.

## Isiklikku
Valdar Oinas on Felix Oinase poeg.

## Viited

## Teoseid
* Two K dwarfs with enhanced bands of molecular carbon (kaasautor J.Greenstein). // Astrophys. J. 153 (1968), 91
* Strong-Line K Stars I, II. // Astrophys. J. Suppl. (1974), 27, 391, 405
* Some spectroscopic properties of nova GK Persei (kaasautor J. S. Gallagher) // Publ. Astr. Soc. Pacific 86 (1974)
* A new method for the rapid calculation of infrared transmittances of atmospheric gases. // J. Quant. Spectrosc. Radiat Transfer 26 (1981)
* Global warming in the twenty-first century: An alternative scenario (kaasautor) // Proc. Natl. Acad. Sci. 97 (2000)
* Radiative cooling by stratospheric water vapor: Big differences in GCM results (kaasautor) // Geophys. Res. Lett. 28 (2001).

## Kirjandus
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 84
* 
* Valdar Oinas doktoriks. // Vaba Eesti Sõna, (1972) 6. I
* Eesti Päevaleht (1972), 19. I
*
Monika Oit

**Monika Oit** (22. mai 1952 Tallinn – 2. september 2013) oli eesti küberneetik.

## Elulugu
Monika Oit on Edgar ja Lydia Oit'i tütar, Henn Oit'i õde. 

Lõpetas 1970. aastal Tallinna 1. keskkooli, 1975. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi automaatikateaduskonna ja 1989. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia erialal; 1978–1980 Küberneetika Instituudi aspirant, tehnikakandidaat 1984 (samas), väitekiri "Исследование взаимосвязанности в многомерных системах управления с дискретным временем". 

Oli aastatel 1975–1987 Küberneetika Instituudi vaneminsener, noorem- ja vanemteadur, 1988–1996 juhtimistarkvara sektori juhataja ja juhtivteadur, aastast 1997 AS Cybernetica teadusdirektor. Hiljem töötas Oit samas infoturbesüsteemide osakonna juhataja, juhatuse liikme ja juhatuse esimehena.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: juhtimissüsteemide masinprojekteerimine, juhtimissüsteemide analüüsi ja sünteesi meetodid, tehisintellekti meetodid juhtimissüsteemide projekteerimisel, ka arvutite kasutamise ja arvutisüsteemide kasutajaliidesega seotud psühholoogilised probleemid. 30 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
*Влияние периода дискретности на свойства связанности многомерных линейных систем с дискретным временем. // TA Toim. Füüs-mat 34 (1985) 2
*Human-computer interface in computer-aided control system design. // Human Jobs and Computer Interfaces. North-Holland, 1991
*Stroop-like inference in chess players' imagery: An unexplored possibility to be revealed by the adapted moving-spot task. // Psychol. Res. 54 (1992)
*On the Aspects of Data Base Security (kaasautor Tarvi Martens). // Proc. Baltic Workshop on National Infrastructure Databases: Problems, Methods, Experiences (1994)
*Data Security in State Registers: Theory and Practice (kaasautorid Ahto Buldas, M. Sarv). // Information Technologies and Telecommunications in the Baltic States. Riga, April 28–30, 1999
*Database Security: General Mechanisms (kaasautor U. Puus). // A&A 6 (2001)

## Tunnustus
* 2000 Mälestusmedal "10 aastat taastatud piirivalvet"
* 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema ema oli Lydia Oit, isa oli Edgar Oit ja tema vend oli Henn Oit.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti TA Küberneetika Instituut 1990. Tallinn 1990. Lk 45

## Välislingid
*
Jaan Oitmaa

**Jaan Oitmaa** (sündinud 25. juunil 1943 Tallinnas) on eesti füüsik.

## Elulugu
Jaan Oitmaa on ametniku poeg.

Läks 1944 koos vanematega Saksamaale, sealt 1949 Austraaliasse. Lõpetas 1965 Sydneys Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli teoreetilise füüsika alal. Täiendas end USA-s Los Angeleses California Ülikoolis, Ph.D. (1968, Uus-Lõuna-Walesi Ülikool), väitekiri "The lattice theory of dielectric saturation in simple ionic solids". Oli 1968–1970 California Ülikooli ning Kanadas Alberta Ülikooli teadur, aastast 1970 Sydneys Uus-Lõuna-Walesi Ülikooli teadur, lektor ja aastast 1978 dotsent.

## Teadustöö
Avaldanud uurimusi teoreetilise füüsika, ms tahkise teooria alalt. American Physical Society, Australian Institute of Physicsi liige. Üle 50 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Dielectric saturation of ionic crystals. I–II. // Austr. J. Phys. 20 (1967), 21 (1968)
* Aatomifüüsika arengust viimase 50 aasta jooksul. // Austraalia eestlased sõnas ja teos. EV Tartu ülikooli juubeli (1919–1969) tähtteos. Sydney, 1969
* A lattice theory of morphic effects in crystals of the diamond structure (kaasautorid S. Ganesan, A. A. Maradudin). // Ann. Phys. 56 (1970)
* Critical behaviour of a generalized Ising model. // J. Phys. C5 (1972)
* Low temperature expansions for Ising models with four-spin interactions. // J. Phys. C7 (1974)
* High field expansions for the anisotropic Ising model (kaasautor I. G. Enting). // J. Phys. A10 (1977)
* The Heisenberg ferromagnet with higher order exchange (kaasautor J. Adler). // J. Phys. C12 (1979)
* The triangular lattice Ising model with first and second neighbour interactions. // I. Phys. A15 (1982).

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 84
* J. Oitmaa füüsikadoktoriks. // Vaba Eesti Sõna (1968) 16. V
* Füüsikadoktor Austraaliast. // Eesti Päevaleht (1968) 22. V
* Dr. J. Oitmaa professoriks Sydneys. // Vaba Eesti Sõna (1978) 12. I
* Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse arhiiv
Henn Oit

**Henn Oit** (sündinud 2. jaanuaril 1956 Tallinnas) on eesti arvutiteadlane.

## Elulugu
Henn Oit on Edgar ja Lydia Oit'i poeg, Monika Oit'i vend.

Lõpetas 1974 Tallinna 1. Keskkooli ja 1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna, tehnikakandidaat (1989, Küberneetika Instituut), väitekiri "Bilineaarsete ja triivivate parameetritega lineaarsete süsteemide stohhastiline juhtimine". 

1977–1984 töötas TPI Küberneetika Instituudis inseneri ja aspirandina, 1985–1993 juhtimissüsteemide osakonna nooremteadurina. Analüüsinud osaliselt vaadeldavaid stohhastilisi süsteeme. 20 teaduspublikatsiooni.

1994–2023 töötas Eesti Pangas (alates 1995. aastast osakonnajuhatajana). 

## Teoseid
*Асимтотические свойства двушагового отпимального управления частичнонаблюдаемым случайным процессом (kaasautor R. Tenno). // Изв. АН ЭССР. Сер. Физ.-Мат. 33 (1983)
*Адаптивное управление одним многомерным процессом (kaasautor R. Tenno). // V Всес. конф. по управлению многомерными системами. Тбилиси, 1984
*Адаптивное управление линейным динамическим объектом с неизвестными параметрами (kaasautor R. Tenno). // Изв. АН ЭССР. Сер. Физ.-Мат. 34 (1984)
*Stochastic control for stabilization of sludge loading characteristic anobic wast-water treatment system (kaasautorid R. Tenno, R. Vilu). // Automatica, 25 (1989)

## Viited

## Kirjandus
*Eesti TA Küberneetika Instituut 1990. Tallinn, 1990, 34, 45

## Välislingid
*
Lydia Oit

**Lydia Oit** (1951. aastani Veanes; 14. aprill 1924 Kärdla – 5. august 2008 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

## Elulugu
Lydia Oit oli meremees Villem Veanese tütar, Edgar Oiti esimene abikaasa, August Lepp'a teine abikaasa, Henn ja Monika Oiti ema.

Lõpetas 1946 Tallinna 10. Keskkooli ja 1951 TPI; 1961–1963 Ehituse TUI aspirant, tehnikakandidaat (1963, Eesti TA), väitekiri "Коррозия и защита арматуры в сланцезольных бетонах". Oli 1957–1972 Ehituse TUI noorem- ja vanemteadur, 1972–1991 Silikaatbetooni TUI vanem- ja juhtivteadur.

Ta suri 5. augustil 2008 ja maeti 6. septembril 2008 Rahumäe kalmistule.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: terase korrosiooni mehhanism betoonides, armatuuri korrosioonivastane kaitse põlevkivituhk-mullbetoonides ja raskes põlevkivituhkbetoonis, autoklaavide korrosiooni mehhanism ja nende kaitse korrosiooni vastu. Välja töötanud meetodi korrosiooni pidevaks jälgimiseks elektrilise takistuse määramisega. NSVL Rahvamajanduse näituse pronksmedal 1964 ja hõbemedal 1979. 53 teaduspublikatsiooni, 4 autoritunnistust.

## Teoseid
* Опыт применения горячего сланцебитумного покрытия для защиты арматуры от коррозии в ячеистых бетонах (kaasautor). // Опыт НИИ строителства Госстроя ЭССР. М, 1965
* Эффективность антикоррозийной защиты арматуры в панелях перекрытиях из газокукермита, эксплуатируемые в животноводческих зданиях Эстонской ССР. // Исследования по строителству X. Тлн, 1969
* Влияние развития коррозии арматуры на долговечность деталей из ячеистого бетона (kaasautor). // Исследования по строителству XI. Тлн, 1970
* Протекторная защита автоклавов для производства силикатных материалов (kaasautor). // Сб. материаловов и информаций постоянной комиссии СЭВ по строителству I. M, 1980.

## Viited

## Kirjandus
* О деятельности НИИС, 12, 25, 26, 97, 137
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Arnold Oja (psühholoog)

**Arnold Oja** (16. veebruar 1932 Gattšina vald, Leningradi oblast – 10. detsember 2018) oli eesti loogik ja psühholoog.

## Elulugu

Ta lõpetas 1951. aastal Tartu 6. Keskkooli, 1956 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1957–1959 FAI vanemlaborant, 1959–1967 TRÜ arvutuskeskuse insener, 1967–1971 aspirant, 1970–1971 lihastalitluse labori vanemteadur, 1972–1987 loogika ja psühholoogia kateedri vanemõpetaja, 1987–1990 TRÜ raamatukogu tehnikainsener, 1990–1993 sporditeooria kateedri vanemõpetaja, 1995–2003 Sisekaitseakadeemia ja mitme erakõrgkooli loogika lektor, 1974–1977 ka TRÜ ajalooteaduskonna prodekaan. Õpetas eksperimentaal-, üldpsühholoogia ja loogika kursusi.

## Teadustöö
Uurinud küberneetika, psühholoogia ja loogika rakenduslikke küsimusi. Üle 20 teaduspublikatsiooni, aimeartikleid.

## Teoseid
* Küberneetika põhisuundadest (kaasautor Ülo Kaasik). Tallinn, 1963
* О способности оценки вероятностной структуры стохастических последовательностей // Психика человека и единство теории и практики. Трт, 1975.

## Isiklikku
Arnold Oja oli tehasetöölise poeg ja Silvia Oja abikaasa, Tõnu Oja isa.

## Viited

## Kirjandus
* 
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 118
*
Frits Oja

**Frits Oja** (1. veebruar 1887 Vorbuse vald, Tartumaa – 16. jaanuar 1954 Tallinn) oli Eesti tehnikateadlane, topograaf, sõjaväelane (kolonel, 1938).

## Elulugu
Lõpetas Pihkva maamõõdukooli ja Peterburi Sõjaväetopograafia Kooli. 

Oli Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste (KVÜÕA) lektor, 1935–1938 Sõjavägede Staabi topograafia-hüdrograafiaosakonna ülem, 1926–1940 õpetas Riigi Tehnikagümnaasiumis maamõõtmise kursust, ühtlasi oli 1928–1932 Tallinna Tehnikumi õppejõud, õpetas kõrgemat geodeesiat ja vigade õpetust. 1940 määrati Tallinna sõjakooli õppejõuks, evakueeriti koos kooliga Tjumeni, kus demobiliseeriti. 

Pärast sõda oli Tallinna Polütehnikumi ning Saku Maakorraldus- ja Maaparandustehnikumi geodeesia, vigade paranduse ja matemaatika õppejõud. Koostas valemid, mille järgi saab geograafilisi koordinaate ümber arvutada Gaussi-Lamberti koonilise projektsiooni ristkoordinaatideks, ja kohandas need Eesti ala kaardistamise vajadustele. Oli Eesti Geodeetide Ühingu asutajaid ja juhatuse liige. Teaduspublikatsioone geodeesiast ja topograafiast.

## Teoseid
* Topograafia. Tallinn, 1926
* Kartograafilised projektsioonid. // Geodeet 3 (1928)
* Vigade õpetus. // Geodeet 4 (1929)
* Näide triangulatsiooni taandamisest Gauss-Lamberti täisnurksetes koordinaatides kaudsete vaatluste meetodil. // Geodeet 7 (1932)
* Geodeetiliste koordinaatide ümberarvutamiste tabelid. // Geodeet 8 (1934)

## Viited

## Kirjandus
* Tallinna Tehnikumi ja Tallinna Tehnikaülikooli õppe- ja abijõud 1918–1944. Tallinn, 1993, 44
* Eesti entsüklopeedia 14, 336–337
* Geodeet 3/4 (1936)
* Tallinna Polütehnikum 80. Tallinn, 1995, 81
* Geodeet 12 (1997)
*
Kalju Oja

**Kalju Oja** (7. detsember 1920 Tallinn – 15. jaanuar 1995 Tallinn) oli Eesti raamatukoguteadlane ja lugemissotsioloog ning poliitik.

## Elulugu
Ta lõpetas 1939. aastal Tallinna Kolledži ja 1965. aastal Leningradis Krupskaja-nimelise Kultuuriinstituudi. 

Oli aastatel 1941–1954 poliitilistel põhjustel vangistatud ja asumisel. 

Töötas aastatel 1957–1963 Tallinna Keskraamatukogus ja 1963–1966 ENSV Ametiühingute Nõukogu raamatukogus ning oli 1967–1990 Eesti Rahvusraamatukogu raamatukoguhoidja ja metoodik.

## Teoseid
Töid raamatukogude ja raamatulugemise kohta. 20 teaduspublikatsiooni.
*"Mitmekülgsest ja regulaarsest lugemisest". Kaasautorid M. Leetmaa, Helgi Peeba. // Nõukogude Eesti Raamatukogundus (1979) 8
*Populaarne lugemisvara 1977 .Kaasautorid T. Lukjatšenko, Tiia Peterson). // Nõukogude Eesti Raamatukogundus (1979) 8
*Многогранность и регулярность чтения. // Nõukogude Eesti Raamatukogundus (1908) 9
*Rahvusraamatukogu roll ja funktsioonid. // Nõukogude Eesti Raamatukogundus (1980) 10
*Individuaalteeninduse metodoloogia ja metoodika. Lugemine ja lugeja teenindus. Kaasautor Hans Jürman. // Nõukogude Eesti Raamatukogundus (1983) 13
*Изучение читателя и чтения в Эстонской ССР. Kaasautor Ivi Eenmaa. // Книга в социалистическом обществе 2. Tallinn 1985

## Poliitiline ja ühiskondlik tegevus
*Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei asutajaid (1988) ja aseesimees aastatel 1989–1990
*Eesti Komitee I–II koosseisu liige
*Esindamata Rahvaste Organisatsiooni (ERO) asutajaid (1990) 

## Isiklikku
Tema isa oli kooliõpetaja ja Riigikogu liige Tasuja Oja.

## Viited

## Kirjandus
*Ülo Karu. Kes on kes Eesti poliitikas 1988–1992. Tallinn 1992. Lk 44
*Raamatukogu (2005) 6. Lk 39

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Leila Oja

**Leila Oja** (1993. aastani **Leila Pavlovitš**; sündinud 27. juulil 1966 Valgas) on Eesti sporditeadlane ja riigiametnik.

## Elulugu
Leila Oja on teenistujate tütar.

Lõpetas 1984 Valga 1. Keskkooli, 1986 Tallinna Pedagoogilise Kooli algõpetuse erialal, 1991 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, 1992–1994 magistriõppes, spordi- ja liikumisteaduste magister 1994 (TÜ), väitekiri "Tartu linna lasteaialaste kehalised võimed". 2002. aastast doktorikraad (TÜ).

1994. aastast Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna spordipedagoogika instituudi assistent, 1995. aastast lektor.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: motoorika ontogenees ja sellega seotult kehalise kasvatuse algõpetus eelkoolieas ja kooli nooremas astmes. Üle 20 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Lasteaialaste kehalise töövõime hindeskaalad (kaasautor T. Jürimäe). Tartu, 1993
* Estonian children (kaasautor T. Jürimäe). // PWP/NASPEM Abstracts. Pediatric Exercise Science (1993) 5, 4
* Kehalisest kasvatusest algklassides (kaasautor Olga Savik). Tartu, 1999
* Liikumismänge algastmele. Tallinn, 2001
* Kehalise võimekuse testimine algkooli- ja nooremas koolieas: EUROFIT testid ja modifitseeritud EUROFIT testid (kaasautor Maarike Harro). Tallinn, 2001
* Physical development and school readiness of children in transition from preschool to school. Tartu, 2002

## Viited

## Kirjandus
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 118
*
Silvia Oja

**Silvia Oja** (aastani 1954 **Silvia Kureniit**; 28. aprill 1924 Tallinn – 7. mai 2012) oli eesti spordipsühholoog, suusataja, ujuja ja ujumistreener.

## Elulugu
Lõpetas 1943. aastal Nõmme Gümnaasiumi ja 1948. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, olles pedagoogikakandidaat (1960, TRÜ). Tema väitekiri kandis pealkirja "Naisujujate stardieelse seisundi uurimus". Alates 1948. aastast oli ta TRÜ kehakultuuriteaduskonna õppejõud, olles 1951–1966 veespordi kateedri õpetaja ja vanemõpetaja ning 1965. aastast dotsent. Aastatel 1966–1974 oli Silvia Oja kehalise kasvatuse ja spordi kateedri, 1975–1989 spordifüsioloogia kateedri, 1990–1992 sporditeooria kateedri ja 1992–1995 spordipedagoogika õppetooli dotsent. Lisaks oli ta 1968–1970 TRÜ kehakultuuriteaduskonna prodekaan. Tema peamine õpetamisvaldkond oli spordipsühholoogia.

## Teadustöö
Uurinud sportliku tegevuse mõju psüühikale, kasutades eksperimentaalpsühholoogia meetodeid. Kujundas spordipsühholoogia labori, juhendas aspirante ja kraaditaotlejaid (H. Valgmaa, A. Kivistik, M. Tõnts, Eva Peebo, H. Aunin, R. Roosi jt). Esinenud rahvusvahelistel kongressidel ja konverentsidel. Osalenud treenerite, kehalise kasvatuse õpetajate ja kehakultuurimetoodikute täiendusõppes. Sportlasena oli palju kordi Eesti NSV meister suusatamises ja ujumises. Kuulus Eesti NSV Spordikomitee teadus-metoodilise nõukogu presiidiumi ja üleliidulisse spordipsühholoogiakomisjoni. Eesti NSV teeneline sporditegelane 1984. Üle 300 teaduspublikatsiooni, samuti aimeartikleid.

## Isiklikku
Silvia Oja oli raamatupidaja tütar. Tema abikaasa oli psühholoog Arnold Oja, tema poeg on ökoloog Tõnu Oja ja tema lapselaps on sotsioloog Katrin Tiidenberg 

## Teoseid
*Ujumistehnika mehhaanilised alused. Tartu 1964
*Psüühilistest seisunditest ja psühholoogilisest ettevalmistusest spordis. Tartu 1968
*Über die Fortschritte und die geistigen Fähigkeiten der sporttreibenden Schüler und Studenten. // Arbeit und Sport. Leipzig 1970
*К вопросу о критериях психической тренированности спортсменов. Kaasautorid M. Raiend ja H. Aunin. // Уч. записки ТГУ 267 (1971)
*Избранные лекции по психологии спорта. Тарту 1973
*Sportlase emotsionaalsete seisundite reguleerimine. Tartu 1980
*Sportlane, tunne iseennast. Tallinn 1984

## Viited

## Kirjandus
*Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 328–329
*Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 119
*ESBL, 435–436
*Kehakultuur 24 (1986)

## Välislingid
*
*
Tatjana Oja

**Tatjana Oja** (aastani 1979 **Tatjana Halina**; sündinud 21. aprillil 1957 Obojanis Kurski oblastis) on Eesti bioloog.

## Elulugu
Tatjana Oja on rahvuselt venelane, teenistuja tütar ja Tõnu Oja abikaasa.

Lõpetas 1974 Voronežis keskkooli, 1979 bioloogina Voroneži ülikooli. Diplomitöö tegi NSVL TA Biokeemia ja Mikroorganismide Füsioloogia Instituudis. Aastast 1993 Tartu Ülikooli botaanika ja geoökoloogia instituudi doktorant, Ph.D. (botaanika ja mükoloogia, 1998, TÜ), väitekiri "Isoenzyme diversity and phylogenetic affinities among the Eurasian annual bromes (*Bromus L. Poaceae*)". Oli 1979–94 TÜ taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedri insener ja vanemlaborant, 1998–98 ZBI teadur, 1999 vanemteadur, 1999–2004 Eesti Põllumajandusülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi erakorraline teadur, 2004– TÜ botaanika ja ökoloogia instituudi vanemteadur.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: kõrreliste perekonna *[[Bromus]]* fülogeneetiline süstemaatika, taimeliikide geneetiline mitmekesisus, populatsioonigeneetika ja fülogeograafia. Üle 10 teaduspublikatsiooni.

## Tunnustus

* 2007 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Teoseid
* Eesti taimede välimääraja (kaasautor). Tartu, 1999
* Allozyme Diversity and Interspecific Differentiation of the Two Diploid Bromegrass Species, ''Bromus tectorum'' L. and ''B. sterilis'' L (Poaceae).. // Plant Biology, 1 (1999)
* Genetic divergence and interspecific differentiation in the Bromus madritensis complex (Poaceae) based on isozyme data. // Biochemical Systematics and Ecology 30 (2002)
* Comparative study of the Ploidy series ''Bromus sterilis'', ''B. diandrus'' and ''B. rigidus'' (Poaceae) based on chromosome numbers, morphology and isozymes (kaasautor H. Laarmann). // Plant Biology 4 (2002)
* Breeding system, evolution and taxonomy of ''Bromus arvensis'', ''Bromus japonicus'' and ''Bromus squarrosus'' (Poaceae) (kaasautorid V. Jaaska, V. Vislap). // Plant Systems and Evolution 242 (2003)
* Phylogenetic relationships and systematics in Genus Bromus (Poaceae). // Plant Genome: Bodiversity and Evolution. 1, D. Sci. Publ. Inc., 2006.

## Kirjandus
* 

## Välislingid
*
Aini Oja

**Aini Oja** (sündinud 24. veebruaril 1941 Kasepää vallas Tartumaal) on eesti mullateadlane.

## Elulugu
Aini Oja on talupidaja tütar.

Ta lõpetas 1958 Paide Keskkooli, 1964 Eesti Põllumajandusakadeemia agronoomiateaduskonna, 1969 samas aspirantuuri, põllumajanduskandidaat (1976, Leningradi Polütehniline Instituut), väitekiri "Микрoморфологический и минералогический состав почв, образованных на красно-бурой морене". Täiendas end 1965–1966, 1967 ja 1983 Moskva Ülikoolis. 

Oli 1964–1965 Eesti Põllumajandusprojekti vaneminsener, 1983–1984 juhtivinsener, 1985–1990 projekti peainsener, 1965–1966 EPA mullateaduse ja agrokeemia kateedri assistent, 1969–1971 vanemõpetaja, 1971–1983 vanemteadur, 1990–1996 maaviljeluse kateedri laborant. Õpetanud mullateadust, muldade mikromorfoloogiat ja mineraloogiat.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: muldade mikromorfoloogia ja mineraloogia. Üleliidulise Mullateadlaste Seltsi Eesti Filiaali laekur-sekretär (1965–84). Üle 40 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* О микроорфологии и минералогии почв на красно-бурой морене. // Научн. тр. ЭСХА 75. Тлн, 1971
* Mineraloogia praktikum (kaasautor). Tartu, 1974
* Micromorphology of some Brown Soils. // Zeszyty problemowe postepow nauk rolniczych 123. Warszava, 1972
* Микроморфологические признаки ранних стадии культурного почвообразования. // Бюлл. Почвенного ин-та ВАСХНИЛ 28. M, 1984.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu biobibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 40
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 34
* Horisont (1977) 2, 45
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Arno Oja (agrotehnikateadlane)

**Arno Oja** (sündinud 15. oktoobril 1948 Jõgeva külanõukogus Jõgeva rajoonis) on eesti agrotehnikateadlane.

## Elulugu
Lõpetas 1972 Eesti Põllumajandusakadeemia hüdrotehnikainsenerina, veemajanduse tehnikamagister (1992, EPMÜ), väitekiri "Sealägaväetamise veekaitseaspekte". Oli 1972–77 EPA vesiehituskateedri insener ja aspirant, 1977–79 ELVI EKB keskkonnakaitseosakonna sektorijuhataja, 1979–82 ja 1988 juhtivinsener, 1982–88 peakonstruktor, 1988–93 keskkonnakaitseettevõtte ELVI-Aqua teadussekretär, 1993–94 EPMÜ keskkonnakaitse instituudi teadusdirektor ja dotsent, 1994–2000 Tartu Maavalitsuse peainspektor, 2000– Keskkonnakaitse Tartu osakonna juhtivinspektor.

## Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: läga kasutamine põllumajanduses, ohutud väetusnormid, keskkonnakaitse. 33 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Loomakasvatusega kaasnevatest veekaitseprobleemidest (kaasautor). // Eesti NSV pinnavee kasutamine ja kaitse. Tallinn, 1980
* Sealäga rohumaadele vaid kasvuajal (kaasautor A. Maastik). // SP (1980)
* Sealäga laotamise mõju veele ja mullale. // Keskkonnakaitse XIV (1982)
* О влиянии на почву удобрения навозной жижей (kaasautor H. Laitamm). // Сб. н. тр. ЭНИИЖВ 58. Тлн, 1986

## Viited

## Kirjandus
* Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Teadusliku Uurimise Instituudi teaduskoosseisu biobibliograafia 1947–1990. Tallinn, 1992, 61, 131
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
Tiiu Oja

**Tiiu Oja** (1969. aastani **Tiiu Märtin**; 24. detsember 1940 Tartu – 5. juuni 2014) oli Eesti ajaloolane ja arhivaar.

## Elulugu
Tiiu Oja oli töölise tütar.

Ta lõpetas 1959. aastal Tartu 8. Keskkooli ja 1969. aastal Moskva Ajaloo-Arhiivinduse Instituudi. 

Ta oli 1969–1979 Eesti Ajalooarhiivi teadur, 1979–1982 osakonnajuhataja, 1982–1996 teadusdirektor, aastast 1996 arhivaar.

## Teadustöö
Uurinud Eesti Ajalooarhiivis säilitatavaid pitsateid, vappe ja eksliibriseid, Eestimaa asutuste ajalugu. Osalenud arhiivi 6 kogumiku koostamisel ("Eesti mõisad" Tallinn, 1994 jt), oli 1987–1988 "Album Academicum Universitatis Tartuensis I 1889–1918" (Trt, 1986) ja 1987–1994 "Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944 I–III" (Trt, 1994) toimetaja. 1991–1993 stažeeris Rootsi ja Saksamaa arhiivides. Akadeemilise Baltisaksa Kultuuriseltsi ja Eesti Arhivaaride Ühingu liige. Üle 20 teaduspublikatsiooni, aimeartikleid.

## Teoseid
* Tartu Linnavalitsuse ajaloost aastail 1877–1917. // ENSV arhiivid. Tallinn, 1978
* Cadastral maps from the late 17th century in the Estonian History Archives. Tartu. // 14th Int. Conv. History of Cartography. Stockholm, 1991
* Sukututkijoita kiinnostavista asiakirjoista Eestin arkistoissa. Tartu, 1992
* Stammliste der Familie Markgraf Th. II. Aachen, 1992
* Stammliste der Familie Borgeest im Baltikum aus Hamburg. Aachen, 1993
* Eesti vapid ja lipud: 16 sajand – 1940 (kaasautor E. Medijainen). Tallinn, 1993
* Tartu gildide ning tsunftide pitsatid ja pitserid. // Tartu Linnamuuseumi aastaraamat (1999) 79. Tartu, 2000
* Siegel der Kirchen und ihre Symbolik. // Estnische Kirche im vorigen Jahrtausend. Kiel, 2001
* Die Bestände des estnischen Staatsarchivs in Tartu (Dorpat). // Baltische Ahnen- und Stammtafeln 44. Jg. Hamburg, 2002.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti Ajalooarhiivi Toimetised 13 (2000) 6, 194–195
*
Tõnis Oja

**Tõnis Oja** (sündinud 9. juulil 1957 Tõlliste külas Valgamaal) on Eesti geoloog ja ajakirjanik.

## Elulugu
Tõnis Oja on põllumajandustöötajate poeg.

Lõpetas 1975. aastal Tartu 5. Keskkooli, 1980 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogina, geoloogiamagister (1995, Tartu Ülikool), väitekiri "Morfology of clastic constituents in the phosphate-bearing Kallavere formation (North-Estonia) with respect to depositional environments". Oli 1980–1995 Geoloogia Instituudi insener, nooremteadur ja teadur, 1995–1996 AS-i Goldman gemmoloog-konsultant, 1996 Statistikaameti vanemspetsialist, 1996–2000 Äripäeva Kirjastuse AS-i raha ja väärtpaberiturgude toimetuse analüütik, 2000–? börsitoimetuse juht, praegu Postimehe ajakirjanik.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: fosforiiti sisaldava alamordoviitsiumi Kallavere kihistu mineraloogilised ja tekketingimused. 7 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Карбонатные минералопроявления в фосфоритоносной толще Эстонии (kaasautor E. Pirrus). // Eesti TA Toim. Geol 35 (1986) 3
* Кембрийско-ордовикские пограничные отложения разреза Юлгазе, Северная Эстония (неостратотип маардуской пачки) (kaasautor). // Eesti TA Toim. Geol. 36 (1987) 4
* Литолого-минералогическая характеристика стратотипического разреза раннуской пачки в Сака II, Северо-Восточная Эстония. // Eesti TA Toim. Geol. 40 (1991), 1

## Tunnustus
* 2024 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
* Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 79
*