open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oribe Peralta

**Oribe Peralta** (sündinud 12. jaanuaril 1984 Torreónis) on Mehhiko jalgpallur. Ta mängib Mehhiko kõrgliiga klubis Guadalajara ründajana.

Ta on terve oma klubikarjääri mänginud Mehhiko klubides. Ta on tulnud Mehhiko meistriks kahel korral Santos Lagunaga ja korra Américaga. Américaga on ta lisaks võitnud kahel korral CONCACAF-i Meistrite Liiga.

2013. aastal valiti ta CONCACAF-i parimaks mängijaks.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Mehhiko rahvuskoondises tegi Peralta 9. märtsil 2005 sõprusmängus Argentinaga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 10. augustil 2011 sõprusmängus USA vastu.

Tema esimeseks suurturniiriks Mehhiko koondisega oli 2011. aasta Copa América. Ta pääses vahetusest platsile kõigis kolmes alagrupimängus. Mehhiko kaotas kõik alagrupimängud ja jäi oma alagrupis viimaseks.

2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 13. juunil Kameruniga lõi ta mängu ainsa värava.

2015. aasta CONCACAF Gold Cupi esimeses alagrupimängus 9. juuli Kuuba vastu sai Peralta kirja kübaratriki. 26. juulil toimunud finaalmängus Jamaicaga lõi ta Mehhiko kolmanda ja viimase värava ning tuli Mehhiko koondisega turniiri võitjaks.

2016. aasta Copa América Centenario teises alagrupimängus 9. juunil lõi ta värava Jamaicale.

2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste teises alagrupimängus 21. juunil lõi ta värava Uus-Meremaale.

2011. aasta Panameerika mängudel võitis Mehhiko koondis kuldmedali ja Peralta lõi neljas mängus kokku kuus väravat.

2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiri finaalis Brasiilia vastu lõi Peralta kaks väravat ning tuli Mehhiko olümpiakoondisega olümpiavõitjaks.

Ta kuulus Mehhiko olümpiakoondisse ka 2016. aasta suveolümpiamängudel, kus ta oli koondise kapten. Ta oli Mehhiko üks kolmest üle 23-aastasest mängijast, kes olümpiale sõitis, ja turniiril koondise kapten. Esimeses alagrupimängus 4. augustil lõi ta värava Saksamaale. Teises alagrupimängus Fidži vastu saadud vigastuse tõttu jäi ta viimasest alagrupimängust eemale. Mehhiko jäi oma alagrupis kolmandaks ja langes välja.

Peralta lõpetas koondisekarjääri pärast 2018. aasta maailmameistrivõistlusi.

## Saavutused
;León
*Primera División A: Clausura 2004
;Santos Laguna
*Primera División: Clausura 2008, Clausura 2012
;América
*Liga MX: Apertura 2014, Apertura 2018
*Copa MX: Clausura 2019
*CONCACAF-i Meistrite Liiga: 2014–15, 2015–16

## Viited

## Välislingid
Jean Beausejour

**Jean André Emanuel Beausejour** (sündinud 1. juunil 1984 Santiagos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib kaitsjana Tšiili kõrgliiga klubis Universidad de Chile.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi Beausejour 2004. aasta juulis MM-i valikmängus Boliivia vastu. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta sama vastase vastu 10. juunil 2009 MM-i valikmängus.

2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 16. juunil lõi ta värava mängus Hondurase vastu.

2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 13. juunil lõi ta värava mängus Austraalia vastu. Ta sai sellega esimeseks Tšiili mängijaks, kes on löönud värava kahtedel maailmameistrivõistlustel.

2015. aasta Copa Américal tuli ta Tšiili koondisega Lõuna-Ameerika meistriks. Ta mängis finaalis Argentina vastu kogu kohtumise. Tšiili koondisega võitis ka aasta hiljem toimunud Copa América Centenario ning Beausejour valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.

Tema viimaseks suurturniiriks jäi 2019. aasta Copa América.

## Saavutused
;Universidad Católica
*Campeonato Nacional: 2002 Apertura
;Grêmio
*Série B: 2005
;Birmingham City
*Football League Cup: 2010–11
;Wigan Athletic
*FA Cup: 2012–13
;Colo-Colo
*Campeonato Nacional: 2015 Apertura
;Universidad de Chile
*Campeonato Nacional: 2017 Clausura

## Viited

## Välislingid
* Klubide andmed
* 
* Info andmebaasis Soccer Base
Kirjad Sõgedate külast (film)

**"Kirjad Sõgedate külast"** on 1966. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaariumi aluseks on Juhan Smuuli kirjad "Ahastus" ja ""Pühadekari" hukkumine" kogust "Kirjad Sõgedate külast".

## Sisu
Film kõneleb rannakalurite elust ja tööst ning inimsuhetest.

## Osatäitjad
*Kaarel Karm – Martin Puri
*Ilmar Tammur – August Puri
*Paul Ruubel – Garibald Sturm
*Valdeko Ratassepp – Joosep Saar
*Tõnu Aav – Ervin Räim
*Peeter Kard – Ruudi Aer
*Aarne Üksküla – kirjanik
*Aino Seep – Martini naine
*Eili Sild – Ruudi naine
*Helend Peep – parteisekretär
*Marje Metsur – sekretär
*Jüri Müür – kolhoosiesimees
*Tamara Gajenko (Abel) – müüja
*Olev Eskola – "Pühadekari" kapten
*Jüri Garšnek – "Pühadekari" pootsman
*Feliks Lindenburg – "Pühadekari" tüürimees
*Ines Aru – ettekandja
*Ants Jõgi – kõrtsikülaline
*Heino Raudsik – külamees
Kaaliumnitraat

**Kaaliumnitraat** on aine molekulivalemiga KNO3. Ta koosneb kaaliumi (K+) katioonist ja nitraadi (NO3) anioonist. 

Rahvakeeli nimetatakse kaaliumnitraati salpeetriks.

Kaaliumnitraati kasutatakse peamiselt väetisena ja oksüdeerijana pürotehnikas (ilutulestikus). See on üks põhilisi püssirohu komponente. Keskajast saati on seda kasutatud konservandina.

## Üldomadused
Kaaliumnitraadi molaarmass on 101,1032 g/mol. Ta on valge tahke aine (toatemperatuuril). Tihedus on 2,109 g/cm3. Sulamistemperatuur on 334&nbsp;°C. Laguneb 400&nbsp;°C juures. Lahustub vees, etanoolis, ammoniaagis ja glütseroolis. 

## Tootmine

Kaaliumnitraati saab toota ammooniumnitraadist ja kaaliumhüdroksiidist.

NH4NO3 + KOH → NH3 + KNO3 + H2O

Alternatiivne meetod (mille tagajärjel ei teki ammoniaaki) on soolade kokkusegamine.

NH4NO3 + KCl → NH4Cl + KNO3

Samuti saab neutraliseerida lämmastikhapet kaaliumhüdroksiidiga, mille tulemusel tekib kaaliumnitraat.

KOH + HNO3 → KNO3 + H2O
Jorge Valdivia

**Jorge Luis Valdivia Toro** (sündinud 19. oktoobril 1983 Venezuelas Maracays) on Tšiili jalgpallur (poolkaitsja).

## Koondisekarjäär
Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi Valdivia 18. veebruaril 2004 sõprusmängus Mehhiko vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 15. novembril 2006 sõprusmängus Paraguay vastu.

2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 13. juunil lõi ta värava Austraaliale.

2015. aasta Copa Américal tuli ta Tšiili koondisega esimest korda Lõuna-Ameerika meistriks.

Ta kuulus Tšiili koondisse veel ka 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2007. ja 2011. aasta Copa Américal.

## Saavutused
;Colo-Colo
*Torneo Apertura: 2006, Transición 2017
*Supercopa de Chile: 2017, 2018
;Palmeiras
*Campeonato Paulista: 2008
*Copa do Brasil: 2012
*Série B: 2013
;Al Ain
*Etisalat Emirates Cup: 2008
*UAE President Cup: 2008–09
*UAE Super Cup: 2009

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Stefan de Vrij

**Stefan de Vrij** (sündinud 5. veebruaril 1992 Ouderkerk aan den IJsselis) on hollandi jalgpallur. Ta on Hollandi jalgpallikoondise ja Itaalia kõrgliiga klubi Inter Milani kaitsja.

## Koondisekarjäär
2009. aastal võitis ta Hollandi alla 19-aastaste koondisega Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali.

Debüüdi Hollandi rahvuskoondises tegi De Vrij 15. augustil 2012 sõprusmängus Belgia vastu.

Esimese värava koondise kasuks lõi ta 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupi mängus 13. juunil Hispaania vastu, keda võideti 5:1.

## Saavutused
;Lazio
*Supercoppa Italiana: 2017

## Välislingid
JFK (film)

**"JFK"** on 1991. aastal valminud Ameerika Ühendriikide mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Jim Garrisoni raamatul "Mõrvarite jälil" ja Jim Marrsi raamatul "Risttuli : vandenõu, mis tappis Kennedey".

## Süžee
Film räägib sellest, kuidas New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison uuris president John Kennedy mõrvamise vandenõu ja alustas oletatavate kurjategijate suhtes kohtuprotsessi. Üks kõige olulisemaid tunnistajaid, endine piloot David Ferrie, leiti 1967. aasta veebruaris oma korterist surnuna. Järgmisel päeval oleks ta pidanud uurimiskomisjoni ette ilmuma. Garrisonil õnnestus 1969. aastal tuua kohtu ette vandenõus osalemise süüdistusega New Orleansi ärimees Clay Shaw. Kuid kohtul ei olnud küllaldaselt tõendusmaterjali Shaw' süüdimõistmiseks.

## Osatäitjad
*Kevin Costner – Jim Garrison
*Kevin Bacon – Willie O'Keefe
*Tommy Lee Jones – Clay Shaw
*Laurie Metcalf – Susie Cox
*Gary Oldman – Lee Harvey Oswald
*Michael Rooker – Bill Broussard
*Joe Pesci – David Ferrie
*Jay O. Sanders – Lou Ivon
*Sissy Spacek – Liz Garrison, Jim Garrisoni naine
*Brian Doyle-Murray – Jack Ruby
*Ed Asner – Guy Banister
*Jack Lemmon – Jack Martin
*Donald Sutherland – endine salateenistuse töötaja
*Ray LePere – Abraham Zapruder
*Lolita Davidovich – Beverly Oliver
*Ellen McElduff – Jean Hill
*Beata Poźniak – Marina Oswald
*Sally Kirkland – Rose Cheramie
*Johnny Brink – Roy Truly
Madis Lepasoo

**Madis Lepasoo** (15. veebruar 1961 – 27. november 2015) oli eesti klahvpillimängija.

## Loometegevus
Ta kuulus ansamblitesse Mahavok ja Linnu Tee.

Lühikest aega on ta mänginud ka ansamblis Vitamiin.

## Haridus
Ta on lõpetanud Nõo Reaalgümnaasiumi. Hiljem Tallinna Tehnikaülikooli (endine Tallinna Polütehniline Instituut) ehitusinseneri erialal ja lisaks aktiivsele muusikaelus osalemisele oli ta  rätsep. Ta õmbles riideid nii oma bändikaaslastele kui ka eratellimusel.

## Isiklikku
Tema ema oli Elva aukodanik, tunnustatud klaveri-ja matemaatikaõpetaja Koidula Lepasoo (Luckin). Tema isa oli Ilmar Lepasoo. Tema vanaisa oli legendaarne Kaagjärve koolmeister Johannes Luckin. Madise õde on Tartus tegutsev kunstiõpetaja Helle Saue (Lepasoo).

Madise tütar on muusik Emma Johanna Lepasoo (s. 1994), kes astus solistina üles 2015 Von Krahlis toimunud ansambli Linnu Tee albumi “Sulanud aeg” esitlusel, mille muusika autor on peamiselt Madis Lepasoo. 

Madis Lepasoo suri 27. novembril 2015 ja ta maeti 2. detsembril 2015 Elva kalmistule.

## Viited
Aivar Mihkelson

**Aivar Mihkelson** (sündinud 26. oktoobril 1960) on eesti kitarrist.

Ta on ansambli KOP asutajaliige ja kitarrist. KOP tegutses aastatel 1982–1987 ja tuli korraks taas kokku, et esineda Jõgeva Küüslaugufestivalil 2009. aasta augustis. Ansamblis KOP on tegutsenud mitu Eestis tunnustatud muusikut, nende hulgas näiteks Ülari Kirsipuu, Virgo Veldi, Merike Mõksi Susi, Tõnu Hallik, Indrek Tetsmann, Kalle Tetsmann ja Pearu Paulus.

KOP kasvas välja Tabivere ansamblist, mille liikmeteks olid ka Raul Vaigla ja Alo Mattiisen. Eelmainitutega alustaski Mihkelson 1976. aastal oma muusikuteed.

Mihkelson töötab Jõgeva Muusikakoolis kitarriõpetajana.
István Örkény

**István Örkény** (5. aprill 1912 Budapest – 24. juuni 1979 Budapest) oli ungari romaani- ja näitekirjanik.

István Örkény sündis 1912. aastal Budapestis farmatseudi perekonnas. Pärast keskkooli lõpetamist õppis ta keemiat ja seejärel farmaatsiat. 1934. aastal lõpetas ta kooli keemiainseneri diplomiga. 1941. aastal ilmus tema esimene teos "Meretants".  

Teise maailmasõja alguses saadeti ta rindele ning varsti pärast seda sattus neljaks aastaks Moskvasse sõjavangi. Vangis olles kirjutas ta näidendi "Voronež". 1946. aastal naasis ta Budapesti ning aastail 1946–1947 ilmusid tema sõjavangis läbielatust ainet saanud jutustused "Kuni siia jõudsime" ja "Laagrite rahvas". 

Aastatel 1949–1953 töötas ta Budapesti teatrites kirjandusala juhatajana. Aastail 1956–1960 ei kirjutanud Örkény ühtegi teost, kuna tema loomingut ei avaldatud.  

## Loomingu ülevaade
1970. aastatel kirjutas ta kolm kuulsaks saanud näidendit: 
* "Veresugulased", 
* "Võtmeotsijad" ja 
* "Pisti". 

Neid näidendeid iseloomustavad igapäevasus, absurd, grotesk ja traagika. Örkény viimaseks romaaniks jäi 1977. aastal ilmunud lühiromaan "Roosinäitus". 

Lisaks näidenditele kuulub Örkény loomingusse ka mitu filmistsenaariumi, hulgaliselt jutustusi, reportaaže ja lühemat proosat. 

Ta pälvis 1955. ja 1967. aastal Attilla Józsefi ja 1973. aastal Kossuthi auhinna. Ta oli esimene välismaal mängitud ungari draamakirjanik. Örkény uuendas lühikeste lugude literatuurset žanri ning teda peetakse groteskimeistriks Kesk-Euroopas. 

Örkény suri 1979. aastal Budapestis. 

### Teosed
* Novellid ja jutustused ajakirjas Szép Szó (1930. aastate lõpus)
* "Tengertánc" – „Meretants“ (novellikogu, 1941)
* "Amíg ide jutottunk" – „Kuni siia jõudsime“ (kogu, 1946)
* "Lágerek népe" – „Laagrite rahvas“ (kogu, 1947)
* "Hajnali pisztolylövés" – „Püstolilask koidikul“ (pikem jutustus, 1947)
* "Voronyezs" – „Voronež“ (näidend, 1948)
* "A Zichy palota" – „Zichy palee“ (näidend, 1949)
* "Macskajáték – „Kassimäng“ (näidend, 1963) 
* "Tóték" – „Tótid“ (näidend, 1964)
* "Házastársak" – „Abikaasad“ (romaan, 1951)
* "Nehéz napok" – „Rasked päevad“ (romaan, 1957)
* "Rózsakiállítás" – „Roosinäitus“ (lühiromaan, 1977)
* "Vérrokonok" – „Veresugulased“ (näidend, 1975)
* "Kulcskeresők" – „Võtmeotsijad“ (näidend, 1977)
* "Pisti" – „Pisti“ (näidend 1983)
Dmõtro Tõmtšuk

**Dmõtro Tõmtšuk** (ukraina keeles Дмитро Борисович Тимчук; 27. juuni 1972 Tšita – 19. juuni 2019 Kiiev) oli Ukraina sõjaväelane ja ajakirjanik, erualampolkovnik,  Ukraina Ülemraada saadik.

Töötas aastatel 2000–2012 mitmes Ukraina kaitseministeeriumi allüksuses. On viibinud ÜRO Ukraina rahuvalvemissioonide koosseisus Iraagis (kolm korda), Liibanonis ja Kosovos.

Tõmtšuk sündis Tšitas, veetis lapsepõlve Saksa Demokraatlikus Vabariigis (tema isa teenis seal aastatel 1978–1983) ning noorusaja Žõtomõri oblastis Berdõtšivis.

Dmõtro Tõmtšuk sai suurema tuntuse osaliseks Donbassi sõja sündmuste sõltumatu kajastajana erinevates meediakanalites.

Tõmtšuk oli üks valitsusvälise organisatsiooni Infovastupanu koordinaatoreid.

Venemeelsed ajakirjanikud on väitnud, et Dmõtro Tõmtšuk on Tallinnas asuva NATO küberkaitsekoostöö keskuse poolt välja mõeldud isik.

10. septembril 2014 toimunud Rahvarinde asutamiskoosolekul osalenud Tõmtšuk oli üks partei asutajaliikmeist.

Dmõtro Tõmtšuk leiti surnult oma kodunt Kiievis, surma põhjuseks oli kuulihaav peas.

## Viited

## Välislingid
* Ukraina rahvasaadik Dmõtro Tõmtšuk suri kuulihaava tagajärjel
* Information resistance
* Facebooki leht
* Dmitry Tymchuk Kyiv Post
* DMITRY TYMCHUK: Weapons captured during Donbas ATO are from Feodosia Marine base in Crimea (photos, video)
* The Huffington Post
* How Dmitry Tymchuk Broke the Russian Blogosphere
* Кто такой Дмитрий Тымчук, и как работает "Информационное сопротивление"
Inseneri loss

**Inseneri loss** on kunagise Abja linavabriku omaniku Mats Kissa luksuslik elamu. See valmis aastatel 1922–1924. Hoone ehitasid saksa töölised arhitekt Heerwageni projekti järgi.

## Kirjeldus
Kõrge kivikatusega hoone oli elavalt liigendatud, nurgad dekoreeritud sõõrmotiividega. Esimesel korrusel olid kabinet, elutuba, kaks saali, veranda ja söögituba ning kolm magamistuba, teisel korrusel kaks külalistetuba, peosaal ja teenijatoad, mille juurest viis eraldi trepp alla kööki.

Saalides oli pähklipuumustriga tammeparkett. Enamus muid ruume olid laudpõrandaga, vannitoad kivipõrandaga. Mats Kissa kabineti seinad olid kaetud pähklipuust paneelidega. Elutoas oli tammepuust lagi, muud laed olid kaunistatud kipsornamentidega. Fuajee laes oli kasutatud klaasi. Kamin oli kaetud Meissneri portselanist kividega.

Häärberi lähistel oli veel neli maja, väike kahe korteriga ametnike maja, kus elasid umbes 1927/28. aastani Matsi õde Reet Laks ja ta abikaasa August, ning eemal veel kaks suuremat tööliste kortermaja.

Teisel pool häärberit metsa ääres oli garaaž kahele autole, mille teisel korrusel oli autojuhikorter. Vabriku sepikoja peal oli samuti korter, milles elas Mats Kissa vennapoeg Hans Kissa.

Häärberit ümbritses Prantsuse stiilis aed, kus oli umbes 100 viljapuud, sh 60 õunapuud.

## Ajalugu

Taolise suursuguse hoone ehitamine pakkus Abjas palju kõneainet. Häärber ehitati ülikorralikult ja seda viimistleti peensusteni. Häärberit ümbritsevas aias oli tööl aednik, sealsed viljapuud andsid nii palju saaki, et vabriku rahvas ei jõudnud seda iial ära süüa, mistõttu pidi Mats Kissa igal aastal suure osa saagist Rootsi saatma.

Nõukogude okupatsiooni saabudes tõsteti Mats Kissa oma perega Inseneri lossist välja ning pandi elama Jussi kõrtsi. 
Inseneri Lossist sai linavabriku klubi, kus korraldati üritusi ning vabriku tööliste koosviibimisi. Klubist saadeti viimasele teekonnale ka lahkunud vabrikutööliste põrmud.

Pärast Abja linavabriku töö seiskumist lagunes ka Inseneri loss. 1990. aastate alguses olid hoonel veel uksed ja aknad ees, kuid kunagine suursugune häärber oli võssa kasvanud ning täielikult lagastatud. 
Praegu kuulub hoone OÜ Kissa Varale, kes on võtnud kavaks hoone taastada ning rajada sinna konverentsikeskuse. 2016. aastaks on hoone välisilme taastatud. 

## Viited

## Kirjandus
*Aksel Tiideberg. Abja aastad ja inimesed. 2007. Lk 114–115.
*Aime Jõgi. Inseneri Lossi lennukad ideed vedelevad purunenult maas. Sakala 6. juuli 2002. 
*Toomas Alatalu. Abja linateadlase Kissa peegel ripub meie kodu seinal. Sakala 20. juuli 2002.
*Abja linavabriku häärberist saab konverentsikeskus. Sakala 22. august 2012.
*Henry Kuningas. Abja linavabrik. Dokumenteerimine. Tallinn 2012.
*Eesti Entsüklopeedia Abja_linavabrik

## Välislingid
*Raimo Ilsjani fotogalerii Inseneri lossist
Tuderna raudteesild

**Tuderna raudteesild** oli raudteesild üle Tuderna oru Valga–Petseri raudteel. 

Sild asus Orava vallas Lepassaare ja Piusa raudteejaama vahelisel lõigul Tuderna raudteepeatuse lähedal. Tuderna raudteesild oli 56,7 m pikk, 22,6 m lai ja 21 m kõrge, olles sellega Eesti kõrgeim raudteesild. 

Sild valmis aastatel 1886–1889 Poola meistrite tööna. See ehitati tahutud graniitkiviplokkidest, milleks koguti ümbruskonna põldudelt kive ja töödeldi sobilikuks kohapeal. Analoogne sild ehitati samal perioodil ka Lätisse Pihkva–Riia raudteele. 

Raudteesild hävis II maailmasõjas 11.08.1944 õhtul. 

Pärast sõda otsustati, et sild ei taastata. Osa orgu täideti ja silla asemele ehitati truubiga kõrge raudteetamm.

## Viited

## Välislingid
* Vana pilt jutustab: Tuderna sild, Võru Valla Teataja, nr. 3, 9. aprill 2018 (DIGAR)
James Rodríguez

**James David Rodríguez Rubio** (sündinud 12. juulil 1991 Cúcutas) on Colombia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis São Paulo ja Colombia jalgpallikoondises.

Varem on ta esindanud selliseid klubisid nagu Envigado, Banfield, Porto, Monaco, Madridi Real, Müncheni Bayern, Everton ja Olympiakós.

## Koondisekarjäär
Esimese värava lõi ta rahvakoondise eest 2012. aasta 3. juunil 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste valikmängus Peruu vastu.

2014. aasta maailmameistrivõistlustel oli ta kuue väravaga turniiri suurim väravakütt. Kaheksandikfinaalis Uruguay vastu löödud värav võitis FIFA Puskási auhinna, mis antakse aasta kõige ilusama värava eest. Ta valiti ka turniiri sümboolsesse koosseisu.

2016. aasta Copa América Centenariol sai ta Colombia koondise kapteniks. Copa América Centenario esimeses alagrupimängus 3. juunil USA-ga lõi ta penaltist Colombia teise värava. Teisel poolajal oli ta sunnitud õlavigastuse tõttu mängust ära tulema. Ta naasis siiski juba teiseks mänguks Paraguayga, kus ta lõi ta taas Colombia teise värava.

2019. aasta Copa Américal valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.

## Saavutused
### Klubid
;Envigado
*Categoría Primera B: 2007

;Banfield
*Primera División: Apertura 2009

;Porto
* Primeira Liga: 2010–11, 2011–12, 2012–13
* Taça de Portugal: 2010–11
* Supertaça Cândido de Oliveira: 2010, 2011, 2012
* UEFA Euroopa Liiga: 2011–11

;Madridi Real
* La Liga: 2016–17
* UEFA Meistrite Liiga: 2015–16, 2016–17
* Euroopa superkarikas: 2014, 2016
* Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2014, 2016

;Müncheni Bayern
* Bundesliga: 2017–18, 2018–19
* DFB-Pokal: 2018–19

## Viited

## Välislingid

* Jalgpalluri koduleht
* Profiil Madridi Reali kodulehel
Askur Alas

**Askur Alas** (sündinud 23. aprillil 1973) on eesti ajakirjanik, tõlkija ja Islandi giid.

Ta on õppinud Islandi Ülikoolis ja Tartu Ülikoolis islandi keelt ja kirjandust ning skandinavistikat. 

Alas on töötanud ajakirjanikuna ajalehtedes Eesti Päevaleht (2001-2007), Eesti Ekspress (2007-2014), Äripäev (2018-2020) ja Harju Elu (2023-). 

Alates 2003. aastast on Alas tegutsenud suviti Islandi giidina ja reisijuhina, organiseerides ka ise reise. 

Tema tähelepanuväärsemad tõlked on Islandi ainsa Nobeli auhinna laureaadi Halldór Laxnessi "Islandi kell", Sjóni "Virvarebane" ja 13. sajandil Islandil kirja pandud "Ragnari saagad". 

Askur Alase isa oli diplomaat ja tõlkija Arvo Alas, tema noorem vend on ettevõtja Annar Alas.

## Tõlkeid
*Steinn Steinarri, luulekogu “Aeg ja vesi” ("Timinn og vatnid", koos Juku–Kalle Raidiga, islandi keelest).
*Halldór Laxness, "Islandi kell", Varrak 2008, ISBN 9789985317020 (islandi keelest, tõlkimist alustas Askuri Alase isa Arvo)
*João Lopes Marques, "Minu ilus eksiil Eestis" (inglise keelest, Eesti Ajalehed 2010, ISBN 9789949444618
*Yrsa Sigurðardóttir, "Kolmas märk" ("Thirðja táknið"), islandi keelest, Varrak 2011, ISBN 9789985322178
*Benedikt Erlingssoni dramatiseering Halldór Laxnessi “Islandi kellast” Draamateatrile, islandi keelest, 2012. 
*Sjón, "Virvarebane" ("Skugga–Baldur"), islandi keelest, Pegasus 2013, ISBN 9789949505890
*Bjarni Haukur Thorsson, “Isa” (“Pabbi”), islandi keelest, Ajakirjade Kirjastus 2014, ISBN 9789949390144
*Steinar Bragi, "Mägismaa" ("Hálendið"), Varrak 2017, ISBN 9789985339114
*Guðmundur Arnar Guðmundssoni film „Südamekivi“ („Hjartasteinn”, 2017, subtiitrid).
*"Ragnari saagad. Ragnar Karuspüksi saaga, Ragnari poegade lugu ja Ragnari surmalaul" („Ragnars saga loðbrókar“, „Þáttr af Ragnars sonum“, „Krákumál“, 13. sajand, muinaspõhja keelest), Originaalne Keskus 2021, . 

## Raadio
*"Huvitaja. Põhjamaade jõulud, eriti Islandi", Vikerraadio 21.12.2023 (23 min) 
*"Tõlkes leitud. Askur Alas", Vikerraadio 01.03.2015 (41 min)
*"Reisipalavik. Askur Alas" Vikerraadio, 24. august 2008 (1 h 55 min) 

## Viited

## Kirjandus
*Eda Post, Askur Alas ja islandlaste Jaan Kross, Eesti Päevaleht, 1. november 2008
Sjón

**Sigurjón Birgir Sigurðsson** (sündinud 27. augustil 1962) on islandi luuletaja ja proosakirjanik.

Ta kirjanikunimi on lühend tema eesnimest (**S**igur**jón**). 

2005. aastal sai ta Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna.

Eesti keeles on ilmunud Askur Alase tõlkes 2013. aastal tema raamat "Virvarebane" (ISBN 9789949505890).

## Tunnustus
* 2005 – Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind
* 2023 – Rootsi Akadeemia Põhjamaade kirjandusauhind

## Viited
Pablo Armero

**Pablo Stifer Armero** (sündinud 2. novembril 1986 Tumacos) on Colombia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Brasiilia esiliiga klubis Guarani.

Euroopa liigades saavutas ta kõige enam edu Itaalias Udinese Calcioga, kus mängis aastatel 2010–2013. Hooajal 2010–11 valiti ta Itaalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

Esimese koondisevärava lõi ta 22. märtsil 2013 MM-i valikmängus Boliivia vastu, keda võideti 5:0. Teise ja seni viimase 14. juunil 2014 maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus Kreeka vastu, keda võideti 3:0.

## Saavutused
;América de Cali
*Categoría Primera A: 2008–II
;Bahia
*Copa do Nordeste: 2017
;CSA
*Campeonato Alagoano: 2019

## Välislingid
*
2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste koosseisud

See lehekülg esitab 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste osalejariikide võistkondade koosseisud. 

Meeskondade kaptenid on tähistatud -märgiga.

## A-alagrupp

### Brasiilia
7. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Kamerun
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Horvaatia
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Mehhiko
9. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

## B-alagrupp

### Holland
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Austraalia
3. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Tšiili
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Hispaania
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

## C-alagrup

### Jaapan
12. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Colombia
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Kreeka
19. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Elevandiluurannik
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

## D-alagrupp

### Costa Rica
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Inglismaa
12. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Itaalia
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Uruguay
31. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

## E-alagrupp

### Ecuador
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Honduras
5. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Prantsusmaa
13. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Šveits
13. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

## F-alagrupp

### Argentina
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Bosnia ja Hertsegoviina
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Iraan
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Nigeeria
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

## G-alagrupp

### Ghana
1. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Portugal
19. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Saksamaa
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### USA
22. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

## H-alagrupp

### Alžeeria
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Belgia
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Lõuna-Korea
8. mail 2014 nimetatud 23 mängija lõplik koosseis.

### Venemaa
2. juunil 2014 nimetatud 23 mängija lõplik nimekiri.

## Viited
Asiatyphlops

***Asiatyphlops*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Asiatyphlops* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Asiatyphlops bothriorhynchus]]* (Günther, 1864)
* *[[Asiatyphlops diardii]]* (Schlegel, 1839)
* *[[Asiatyphlops fuscus]]* ((Duméril), 1851)
* *[[Asiatyphlops giadinhensis]]* (Bourret, 1937)
* *[[Asiatyphlops klemmeri]]* (Taylor, 1962)
* *[[Asiatyphlops koshunensis]]* (Oshima, 1916)
* *[[Asiatyphlops leucomelas]]* (Boulenger, 1890)
* *[[Asiatyphlops muelleri]]* (Schlegel, 1839)
* *[[Asiatyphlops oatesii]]* (Boulenger, 1890)
* *[[Asiatyphlops roxaneae]]* (Wallach, 2001)
* *[[Asiatyphlops siamensis]]* (Günther, 1864)
* *[[Asiatyphlops tenuicollis]]* (Peters, 1864)
* *[[Asiatyphlops trangensis]]* (Taylor, 1962).

## Levila

Need maod elavad Kagu-, Lõuna- ja 
Ida-Aasias.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne roomajate andmebaasis
*S. Blair Hedges, Angela B. Marion, , Kelly M. Lipp, Julie Marin, ja Nicolas Vidal, A taxonomic framework for typhlopid snakes from the Caribbean and other regions (Reptilia, Squamata), toimetanud Robert W. Henderson, 17. jaanuar 2014, Caribbean Herpetology 49:1–61, veebiversioon (vaadatud 10.06.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Asiatyphlops]] seisuga 15.06.2014.*
Grypotyphlops

***Grypotyphlops*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Grypotyphlops* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
**[[Grypotyphlops acutus]]*, (Duméril & Bibron, 1844).

## Levila

Need maod elavad Indias: Kerala, Tamil Nādu, Andhra Pradeshi, Karnātaka, Goa, Mahārāshtra, Gujarāti, Madhya Pradeshi, Uttar Pradeshi, Bihāri, Jhārkhandi, Chhattīsgarhi, Odisha ja Lääne-Bengali osariigis.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne CoL-is
*Sissekanne roomajate andmebaasis
*Sissekanne uBio-s
*S. Blair Hedges, Angela B. Marion, , Kelly M. Lipp, Julie Marin, ja Nicolas Vidal, A taxonomic framework for typhlopid snakes from the Caribbean and other regions (Reptilia, Squamata), toimetanud Robert W. Henderson, 17. jaanuar 2014, Caribbean Herpetology 49:1–61, veebiversioon (vaadatud 10.06.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Grypotyphlops acutus]] seisuga 15.06.2014.*
Raskekauglaskepatarei

**Raskekauglaskepatarei** oli soomusväe üksus Eesti sõjaväes, Soomusrongirügemendi 2. divisjoni koosseisus. 

Patarei loodi 1936. aastal, kui alates 1935. aastast oli ehitatud valmis kolm raudteesuurtükivagunit:
*"Suur Tõll" 152 mm Canet' kahuriga (ehitati 1935),
*"Müristaja" 102 mm Vene merekahuriga (ehitati 1935),
*"Tapper" 102 mm Vene merekahuriga (ehitati 1936).

Need laevade jaoks mõeldud suurtükid suutsid lasta oluliselt kaugemale (16...20 km) kui harilikkude soomusrongide suurtükid (6...10 km) ning seetõttu olid need mõeldud kaugvõitluseks.

152 mm Canet' kahuril laskekaugus oli 18 km ja 102 mm merekahuri oma oli 16,5 km (kui neil kahuritel suurendati tõstenurka ja varustati mürsud voolujooneliste ballistiliste otsikutega, saavutati katsetamisel laskekauguseks 19,4 km).

Teiste soomusrongikahurite laskekaugus oli märksa väiksem: 76 mm Vene kahuri mõjuvtule kaugus 6 km ja maksimaalselt kuni 8,5 km, 107 mm Schneideri kahuril 8–11 km, 120 mm Inglise kahuril 10 km (erimürskudega saavutati katsetustel laskekauguseks kuni 18 km), 152 mm Vickersi haubitsal 7–9 km ja 152 Schneideri haubitsal samuti 7–9 km.

Rahuajal oli komplekteeritud ainult ühe raudteekahuri meeskond, kuna muidu oleks tekkinud vastava ala ajateenijate üleproduktsioon. Viru-Järva Sõjaväeringkonna ülem palus diviisiülemal eralda vastav kaader ja ajateenijad suurtükiväegruppidest. Juuni lõpus 1939 oli Raskekauglaskepatarei vastava suurtükiväe kaadri puudusel rügemendis formeerimata (täitmata olid näiteks patarei ja kahe suurtükivaguni ülema koht).

1939. aastal kavandati veel kahe suurtükivaguni ehitamist. Kevadel 1939 likvideeriti Randveres 15. patarei ning selle kaks 102 mm kahurit anti uutele suurtükivagunitele. Nende valmisehitamine katkes 1940. aasta suvel.

## Viited

## Kirjandus
Mati Õun. Raudteepatarei. - Eesti merekindlused ja nende suurtükid. Tammiskilp. Tallinn 2001
Mõõk ja roos

**"Mõõk ja roos"** on 1959. aastal valminud Läti mängufilm.

## Süžee
Endine rikas majaomanik Grēve on oma endises Riia vanalinna majas kojamees. Ta ootab vanade heade aegade tagasitulekut, et kindlustada oma tütrele Daigale jõukas elu. Ent tütar on niigi õnnelik, ta armastab ehitajat Jurģist ja hoolimata hirmust isa ees abiellub temaga. Raevunud vanamees püüab maja õhku lasta, et oma tütart ja väimeest tappa. Kui see aga ebaõnnestub, siis sooritab ta enesetapu.

## Osatäitjad
*Velga Vīlipa – Daiga Grēve
*Haralds Ritenbergs – Jurģis Dābols
*Luijs Šmits – Miķelis Grēve
*Alfrēds Videnieks – profesors Niklāvs
Kool piiril

"**Kool piiril**" (ungari keeles "Iskola a határon") on Géza Ottliku 1959. aastal ilmunud romaan. 

Romaan „Kool piiril“ on Géza Ottliku tuntuim romaan. Esmalt ilmus see 1959. aastal, kolm aastat pärast Ungari nõukogudevastast revolutsiooni. Kuna romaanis on eelkõige
kirjeldatud sõjakooli karmi võimustruktuuri ja selle mahasuruvat mõju, võib seda seostada ka tolleaegse poliitilise olukorraga. Sellisena sai "Kool piiril" juba oma ilmumisajal tuntuks, kuid just autori poliitika- ja ühiskonnakriitilise hoiaku tõttu jäi see pikaks ajaks tema ainsaks edukaks romaaniks.

## Sisu

Oma romaanis "Kool piiril" kirjeldab Géza Ottlik, kuidas 1923. aastal saabuvad Austria piiri lähedal olevasse Köszegi sõjaväekooli seitse 11-aastast poissi. Enamasti rikkamatest peredest pärit poisid peavad kohanema maailmas, millel ei ole nende varasema eluga midagi ühist. Kaitstud ja turvalisest kodust lahkudes saabuvad nad kohta, kus ei ole enam tähtis, kes nad varem olid. Kuid mitte ainult indiviid, vaid ka sõprus, õiglus ja usaldus kaotavad sõjakoolis oma tähtsuse.

"Kool piiril" on lugu kahest vaatenurgast: ühelt poolt koosneb see Gábor Medve mälestustest, kes sooritab mitu kümmend aastat pärast sõjakooli lõpetamist enesetapu ja teiselt poolt tema endise koolikaaslase Benedek Bóthi poolt lisatud märkmetest, kes pärib manuskripti pärast Medve surma. Algselt manuskripti ainult oma kommentaare lisades unustab Bóth Medve maha kirjutatud mälestused peatselt ära ja kirjeldab selle asemel ainult oma versiooni koos sõjakoolis viibitud ajast.

Nii Bóthi kui ka Medve mälestustest selgub koolielus kehtiv range kord. Ilma vastupanuta peavad poisid täitma ohvitseride käske, muul juhul ootavad neid karistused kuni
mitmepäevase kartseris viibimiseni. Peale ohvitseride teevad aga uustulnukate elu raskeks ka vanemad poisid, kelle igapäevasesse ellu kuulub teiste mõnitamine ja kiusamine ning kes lasevad neil algusest peale tunda, et nad asuvad sõjakooli sisemise hierarhia kõige alumisel astmel.

Et aga sellises maailmas täis õelust ja jõhkrust toime tulla, peab igaüks leidma oma tee. Ühelt poolt on seal Medve, kes vaatamata kõigele püüab endale truuks jääda, kuid kes just selle tõttu satub tihti hätta ja kannatab teiste all. Bóth teiselt poolt üritab võimalikult hästi kohaneda ja võtab osa ka vanemate poiste vägivaldsusest, eksikombel lootes sellel viisil võita teiste tunnustamist ja sõprust.
Kirsiõieturundus

**"Kirsiõieturundus: Visioon alternatiivsest turundusest"** on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2004. aastal ilmunud essee, mis käsitleb turundust. See on ilmunud eraldi raamatuna.

Raamatu üks keskseid postulaate on, et tavateadvuses jagatakse kõik inimeste tegevused A- ja B-tegevusteks, millest esimesed on kultuuriliselt väärtuslikud ja teised väärtusetud. Näiteks võidakse öelda, et keegi on sündinud muusikuks, kuid üldjuhul ei arvata, et inimene võiks olla sündinud bensiinijaama operaator. Kuna kultuurilist väärtust hindavad enamasti intellektuaalid, põhineb sellel eristusel ka majanduse ja kultuuri vastandus, milles kultuur on hea ja õilis, majandustegevus aga madal ja isegi kahjulik. Niisuguse vastanduse võiks siiski ületada. Üks viise selleks ongi segada turunduses madal ja kõrge, andes toodetele emotsionaalse lisaväärtuse ja kaasates klientide intellektuaalset kapitali, kuni "kaupmehest saab luuletaja".

Mikita viitab ka mõnedele teistele autoritele nagu Rolf Jensen ("Unelmate ühiskond"), Seth Godin ("Nõusolekuturundus") ja Mark Earls ("Loova ajastu koidik")

68-leheküljelise raamatukese avaldas OÜ Fontese Kirjastus Tartus, kaane kujundas Karel Korp. "Kirsiõieturundus" ilmus sarjas "Juhtimiskonverentsi raamatukogu" Pärnu Turunduskonverentsiks 13.-14. mail 2004.
Madalmurusus

Madalmurusus on väärtuslike rannaniitude tunnus, kus suuremal osal niidust on taimede kõrgus 3-10 cm.

## Vaata ka
* Mistra

## Viited
Kevadised hallad

**"Kevadised hallad"** on 1955. aastal valminud Läti mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Rūdolfs Blaumanise novellidel "Kevadised hallad", "Raudupi perenaine" ja "Sületäis õnne".

## Süžee
Filmi tegevus toimub 19. sajandi lõpul. Taluteenija Madara jätab maha oma peigmehe sulase Andrsi ja abiellub rikka vana taluperemehe Miglaga. Kuid jõukama elu lootuses sõlmitud abielu osutub õnnetuks, samuti ei ole suure talu perenaise elu kuigi kerge. Madara ei suuda aga Andrsi unustada. Oma mehe Migla surma järel püüab Madara Andrsit tagasi saada, kuid tagajärjetult. Madara järelevalveta jäetud poeg Matīsiņš külmetab ja sureb. Andrs läheb oma naisega linna elama. Ahastuses Madara viskub kõrgelt kaldapealselt Daugavasse.

## Osatäitja
*Zigrīda Stungure – Madara
*Oļģerts Krastiņš – Andrs
*Žanis Kopštāls – Migla
*Lilita Bērziņa – Eda
*Karps Klētnieks – Jēkabs
*Gundars Leimanis – Matīsiņš
*Rudīte Kaldovska – Maija
*Lidija Freimane – Ilze
*Roberts Mustaps – Jānis
*Mudīte Šneidere – Liena
*Arnolds Milbrets – Putrāns
*Olga Lejaskalne – Putrāniete
*Alfreds Jaunušans – Koklaps

## Varia
Nõukogude Liidu kinodes vaatas linastusaastal filmi 23,6 miljonit inimest.

## Viited
Keisuke Honda

**Keisuke Honda** (jaapani keeles 本田 圭佑 *Honda Keisuke*; sündinud 13. juunil 1986 Settsus) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Leedu kõrgliiga klubis Sūduva.

2010. aastal valiti ta Jaapani aasta jalgpalluriks.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Jaapani rahvuskoondises tegi Honda 22. juunil 2008 mängus Bahreini vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 27. mail 2009 mängus Tšiili vastu.

2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava mängus Kameruniga ning viimases alagrupimängus 24. juunil värava mängus Taaniga.

2011. aasta Aasia meistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta penaltist värava mängus Süüriaga. Jaapan jõudis turniiril finaali, kus alistati Austraalia tulemusega 1:0 ning tuldi Aasia meistriks. Honda valiti lisaks turniiri parimaks mängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.

2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste teises alagrupimängus 19. juunil lõi ta värava mängus Itaaliaga.

2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava Elevandiluuranniku vastu mängides.

2015. aasta Aasia meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 12. jaanuaril lõi ta penaltist värava mängus Palestiinaga, teises alagrupimängus 16. jaanuaril penaltist värava Iraagi ja viimases alagrupimängus 20. jaanuaril värava Jordaania vastu.

2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste alagrupimängus 24. juunil lõi ta värava Senegali vastu. Honda sai sellega esimeseks jaapanlaseks, kes on löönud värava kolmedel maailmameistrivõistlustel. Pärast maailmameistrivõistlusi teatas ta koondisekarjääri lõpetamisest.

2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Jaapani olümpiakoondisse.

## Saavutused
;VVV-Venlo
*Eerste Divisie: 2008–09
;CSKA Moscow
*Premjer Liga: 2012–13
*Venemaa karikas: 2010–11, 2012–13
*Venemaa superkarikas: 2013
;Milan
*Supercoppa Italiana: 2016

## Viited

## Välislingid
Teófilo Gutiérrez

**Teófilo Antonio Gutiérrez Roncancio** (sündinud 17. mail 1985 Barranquillas) on Colombia jalgpallur. Ta on Colombia jalgpallikoondise ründaja ja mängib Colombia kõrgliiga klubis Atlético Junior.

2014. aastal valiti ta Lõuna-Ameerika aasta jalgpalluriks.

Koondisedebüüdi tegi ta 12. augustil 2009 sõprusmängus El Salvadori vastu, samas mängus lõi ta ka esimese koondisevärava.

2014. aasta maailmameistrivõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta värava Kreeka vastu, keda võideti 3:0.

## Saavutused
;Trabzonspor
*Türgi karikas: 2009–10
*Türgi superkarikas: 2010
;Cruz Azul
*Copa MX: Clausura 2013
;River Plate
*Argentina Primera División: Torneo Final 2014
*Copa Sudamericana: 2014
*Recopa Sudamericana: 2015
*Copa Libertadores: 2015
;Sporting
*Supertaça Cândido de Oliveira: 2015
;Junior
*Copa Colombia: 2017
*Categoría Primera A : 2018–II, 2019–I
*Superliga Colombiana : 2019
Otseliin Vladimir Putiniga

**"Otseliin Vladimir Putiniga"** on iga-aastane televisiooni otsesaade, mille käigus Venemaa Föderatsiooni president (aastatel 2008–2011 peaminister) Vladimir Putin vastab Venemaa elanike küsimustele. Esimene saade toimus 2001. aasta 24. detsembril.

## Saate formaat
Saade saab teoks mobiilsete televisiooni-ülekandejaamade abil otselülituste tegemisega Venemaa suurematest linnadest. Vladimir Putinile esitatakse küsimusi tasuta numbril telefonitsi, e-kirja teel või SMS-sõnumiga, viimasel ajal ka Twitteriga, elanike küsimusi vahendavad saatejuhid. Televisiooni otsesaatest osavõtjad läbivad eelnevalt spetsiaalse selektsiooni. Seejärel jagatakse neile välja või kooskõlastatakse küsimused, mida V. Putinile esitada.

## Ajalugu
### 1. otsesaade
Esimene otsesaade toimus 2001. aasta 24. detsembril. Otsesaadet näitasid kaks üleriigilist telekanalit, ORT ja RTR. Telefonitsi ja interneti teel saabunud küsimusi edastasid presidendile kaks saatejuhti. Kaks tundi ja 40 minutit kestnud saate jooksul vastas Venemaa Föderatsiooni president 47 küsimusele.

### 2. otsesaade
Teine otsesaade toimus 2002. aasta 19. detsembril. Vladimir Putinile esitati 51 küsimust. President märkis muu hulgas ka seda, et mööduval aastal on vene inimesed hakanud elama paremini, riik aga muutunud rikkamaks.

### 3. otsesaade
Kolmas otsesaade toimus 2003. aasta 18. detsembril. Suurema osa küsimustest esitasid mehed, telefonitsi rääkis riigipeaga ka neli last.

/.../

### 13. otsesaade
2014. aasta 17. aprillil toimunud otsesaatest võtsid videosilla teel esmakordselt osa annekteeritud Krimmi ja Sevastopoli elanikud. Putin tunnistas esimest korda avalikult, et Krimmi omakaitseüksuste selja taga tegutsesid "korrektselt, kuid otsustavalt ja professionaalselt" Venemaa sõjaväelased, et võimaldada referendumit poolsaarel vabalt läbi viia ning takistada relvade kasutamist tsiviilelanikkonna vastu.

Kui varem on Vladimir Putinile küsimusi esitatud telefonitsi või SMS-sõnumiga, siis seekord sai seda teha ka video teel.

### 14. otsesaade
Saade toimus 2015. aasta 16. aprillil ning kestis 3 tundi ja 57 minutit. Esitati rekordarv küsimusi, üle 3 miljoni.

Putin kinnitas, et Venemaa hakkab tegema koostööd ükskõik kellega, kelle ameeriklased presidendiks valivad ning lisas, et Venemaa ("meie") ei tee koostööd mitte ühe konkreetse füüsilise isikuga, vaid suurima ja väga mõjuvõimsa riigiga.

### 15. otsesaade
Moskvas 2016. aasta 14. aprilli keskpäeval alanud otsesaade kestis kolm tundi ja 40 minutit, esitati 80 küsimust.

### 16. otsesaade
Moskvas 2017. aasta 15. juuni keskpäeval alanud otsesaade kestis kolm tundi ja 56 minutit, esitati 73 küsimust.

### 17. otsesaade
Saade edastati vaatajatele 2018. aasta 7. juunil.

### 18. otsesaade
Saade toimus 2019. aasta 20. juunil.

### 19. otsesaade
Saade toimus 2020. aasta 17. detsembril.

### 20. otsesaade
Saade toimus 2021. aasta 30. juunil.

## Märkus


## Viited

## Välislingid
* 18. oktoober 2014.   Путин рассказал о своих планах на счет Донбасса (7:38) (*vene keeles*)
Rännak impampluule riiki

**"Rännak impampluule riiki"** on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2001. aastal ilmunud keelemänguline essee- või luuleraamat.

*Impampluule* on Mikita käsituses "semiootiline masin, mis valmistab keelt juhuslikust materjalist". Raamat asub luule, esseistika, semiootika ja teoreetilise kirjandusteaduse piiril, uurides keele ja mõtlemise vahekorda ning luule piire. Kriitik Sven Vabar on võrrelnud Mikitat eksperimentaalluule klassikute ja dadaistide, eesti luuletajatest Ilmar Laabani, Paul-Eerik Rummo ja Aleksander Suumaniga. 

## Viited

## Välislingid
* Sven Vabar, "Valdur Mikita tontlikud kataloogid. Intervjuu Valdur Mikitaga" Looming, nr 5, 2002
Äparduse rõõm

**"Äparduse rõõm**. Keele ja kultuurimänge**"** on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2000. aastal ilmunud keelemänguline essee- või luuleraamat.

Ehkki 2000. aastal ilmus Tartu Ülikooli kirjastuses ka Mikita doktoritöö "Kreatiivsuskäsitluste võrdlus semiootikas ja psühholoogias", millega "Äparduse rõõm" tugevalt seostub, on seda nimetatud siiski ta esikteoseks. Mikita enda sõnul on "Äparduse rõõm" "mõnes mõttes selle materjali ülejääk, mida ei passinud teadustöösse sisse kirjutada". Selles uurib Mikita semiootika, keele- ja luulemängude abil keele ja kirja piire, märgisüsteeme ja kommunikatsiooniäpardusi: "Mind paelub semiootika mängulisus, see on element, mis minu meelest kuulub olemuslikuIt semiootika juurde. Semiootiliste mänguvõimaluste reserv mis tahes keele piirides on ammendamatu." Aare Pilve sõnutsi oli teos "algselt mõeldud doktoritöö käigus tekkinud keele- ja kultuurimängude praktilise käsiraamatuna"

## Viited

## Välislingid
* Sven Vabar, "Valdur Mikita tontlikud kataloogid. Intervjuu Valdur Mikitaga" Looming, nr 5, 2002
Grenader (kirjastus)

**Grenader** on Tallinnas 2003. aastast tegutsev Eesti kirjastus, mille omanik on Grenader Grupp OÜ.

Grenader toodab kolme liiki trükiseid: militaarotstarbelisi (märklehed, laskepäevikud, militaarraamatud), Eesti-teemalisi postkaarte, plakateid ja muid turismitrükised (kaubamärgi PhotoTour all) ning raamatuid Eesti ajaloost, suures osas just sõjaajaloost. Kirjastuse juhataja on Aimur Kruuse.

Muuhulgas on Grenader kirjastanud ekspeaminister Mart Laari ajalooraamatuid ja kokaraamatu ning poliitik Henn Põlluaasa raamatu „Sotsid. Interrinde teine tulemine“.

2008. aastal pälvis rahvusvahelist tähelepanu ja kriitikat Grenaderi kirjastatud kalender Teise maailmasõja aegsete SS-i värbamisplakatitega, kus mõnelt pildilt eemaldati SS-i sümbolid.

2005. aastast on firmal Lätis tütarettevõte Astlandia SIA, mis kirjastab peamiselt kaubamärgi PhotoTour all Lätit tutvustavaid turismi- ja ajalootrükiseid.

## Viited
Tuderna oja

**Tuderna oja** on Piusa jõe üks lisaojadest.

Veekogu kuulub lõhe, jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaikade nimistusse.

Kuni 1944. aastani kulges üle oja Tuderna raudteesild.

## Välislingid
*
Andri Deštšõtsja

**Andri Deštšõtsja** (ukraina keeles *Андрій Богданович Дещиця*; sündinud 22. septembril 1965 Pervjatõtšis) on Ukraina diplomaat, erakorraline ja täievoliline suursaadik, riigitegelane ja poliitik.

Andri Deštšõtsja oli 2014. aasta 27. veebruarist kuni 19. juunini Ukraina välisministri kohusetäitja.

13. oktoobril 2014 määras president Petro Porošenko Deštšõtsja Ukraina saadikuks Poolas. 7. novembril kinnitati Deštšõtsja ametlikult Ukraina saadikuks Poolas.

Deštšõtsja sündis Lvivi oblastis Pervjatõtši külas 1965. aasta 22. septembril.

1989. aastal lõpetas ta Ivan Franko Lvivi riikliku ülikooli ja 1995. aastal Alberta Ülikooli Kanadas. Ta valdab inglise, vene ja poola keelt.

## Tööalane tegevus
* 1996–1999 – Ukraina saatkonna pressisekretär ja esimene sekretär Poolas
* 1999–2001 – Poola-Ameerika-Ukraina koostööalgatuse vanemkoordinaator
* 2001–2004 – Ukraina saatkonna nõunik Soomes
* 2004–2006 – Ukraina saatkonna nõunik ja saadik-nõunik Poolas
* 2006–2008 – Ukraina välisministeeriumi pressiesindaja
* 2007–2012 – Ukraina erakorraline ja täievoliline suursaadik Soomes ja Islandil (resideerimisega Soomes)
* 2012–2014. aasta veebruar – Ukraina täievoliline esindaja.
* 2013. aasta jaanuar–detsember – OSCE eriesindaja

### Tegevus välisministrina
2014. aasta 27. märtsil esitas ta ÜRO Peaassambleele resolutsiooni Ukraina territoriaalse terviklikkuse kohta, mis kiideti heaks 100 poolthäälega, 11 oli vastu.

2014. aasta 23. mail oli tal Ukraina kriisi reguleerimise küsimustes kohtumine Eesti välisministri Urmas Paetiga.

Tema poolt 2014. aasta 14. juunil kaamerate ees Kiievis Venemaa suursaatkonna ees meeleavaldajate rahustamiseks öeldu ("... jah, Putin on huilo, jah"), vallandas rahvusvahelise diplomaatilise skandaali. Venemaa pool avaldas protesti, Ameerika Ühendriikide suursaadik Ukrainas Geoffrey R. Pyatt kirjutas Twitteris, et "minister püüdis kahjutustada ohtlikku olukorda", lisades, et "Deštšõtsja on kogenud ja vilunud diplomaat ning auks Ukrainale" ("*a skilled diplomat and credit to Ukraine*").

## Viited

## Välislingid
* Указ Президента України №12/2009
* Ministry of Foreign Affairs of Ukraine
* Engagement and resolve required to achieve concrete results, Co-Chairs of Geneva International Discussions tell OSCE Permanent Council
* OSCE Chairperson's Special Representative for conflicts Andrii Deshchytsia arrives in Azerbaijan
Dmitri Prants

**Dimitri Prants** (26. august 1922 Pärnu– 4. jaanuar 2018) oli eesti fotograaf ja kergejõustiklane.

Lõpetas Tallinnas vene gümnaasiumi. Teises maailmasõjas mobiliseeriti Saksa sõjaväkke.

1950. aastal tuli ta Eesti NSV meistriks kettaheites ja kuulitõukes. 

Ta on töötanud fotograafina ajalehes Spordileht ning 1980.–1990. aastatel ajalehtede Molodjož Estonii, Morjak Estonii ja Meremees toimetuses. Ta on teinud kaastööd kodu- ja välismaistele raamatukirjastustele ja ajakirjadele. 

Ta oli Ajakirjanike Liidu liige ja kuulus selle fotosektsiooni.

1990. aastate lõpul läks Dmitri Prants elama Saksamaale.

## Viited

## Välislingid
*Foto Dmitri Prantsust pildistamas
*Dmitri Prantsu sporditulemused
*Известный фотограф сотрудничал с КГБ
Faivi Kljutšik

**Faivi Kljutšik** (sünninimi **Faivisc Klutschik**; 7. oktoober 1933 Tallinn – 29. aprill 2008 Tallinn) oli Eesti fotograaf.

Ta esimene foto ilmus 1950. aastal ajalehes Molodjož Estonii. 

1990. aastal töötas Faivi Kljutšik ajalehes Estonija. Ta oli Ajakirjanike Liidu liige ja kuulus selle fotosektsiooni. 

Faivi Kljutšik suri 29. aprillil 2008 Tallinnas ja ta maeti 1. mail 2008 Tallinna uuele juudi kalmistule.

## Tunnustus
*1989 Eesti NSV teeneline ajakirjanik
*2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*ERR hakkab Faivi Kljutšiku fotoarhiivi digiteerima. ERR uudised. 22. oktoober 2009
Saadus

**Saadused** ehk **lõppsaadused** on keemilised ained, mis tekivad keemilise reaktsiooni tulemusena. (Reaktsiooni käigus võivad tekkivad ka vahesaadused, mis reaktsiooni käigus edasi reageerivad.)

Saaduste aatomid langevad kokku lähteainete aatomitega.

See, millised saadused antud lähteainetest tekivad, sõltub temperatuurist ja teistest keskkonnateguritest.

Kui reaktsiooni käigus energia vabaneb keskkonda näiteks valgusena või soojusena, siis on saadus(t)el väiksem energia kui lähteaine(te)l. Kui reaktsiooni käigus energia keskkonnast neeldub, siis on saadus(t)el suurem energia kui lähteaine(te)l.
Lähteaine

**Lähteained** on keemilised ained, millest keemilise reaktsiooni käigus tekivad teised ained (saadused).

## Vaata ka
*Katalüsaator
* Inhibiitor
* Reagent
* Saadus