open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Velocity SE

**Velocity SE** lennuk on neljaistmeline, taga paikneva mootoriga propellerlennuk. 

Lennuki kere ehituses on järgitud kandvat-canard mudelit, kus horisontaal stabilisaatorid asuvad põhitiibadest eespool, ning millel mootor paikneb sõitjate salongist taga pool. Propeller kasutab edasiliikumiseks n-ö surumist. Selline mootori ja propelleri asetus vähendab muuhulgas ka sõitjate salongi kostvat mootorimüra. Lennuki tootjaks on Velocity Aircraft. Vaikimisi pakub tootja lennuki jõuallikateks kas Lycoming IO-320 (160 hj) või Lycoming IO-360 (200 hj) mootorit. Teiste canard tüüpi lennukitega võrreldes on Velocity üsna sale, 227 liitri (60 galloni) kütuse ja 65% mootori võimsuse ning 75% reisikiiruse (155 sõlme) juures on tema lennukaugus 1720 km (930 meremiili). Seda kodus-ehitatavat komposiit materjalidest lennukit on võimalik saada, kas standardse "aeglaselt ehitatava" komplektina või siis "kiiresti ehitatava" komplektina, milles on esimesega võrreldes juba suured, tehases kokkupandud sõlmed.

XCOR Aerospace valis Velocity SE oma uue Rocket Raceri baas mudeliks. Rocket Racing liigas võistlevad rakett mootoriga varustatud baasmudeli põhjal ehitatud lennukid.

## Välislingid
* Velocity aircraft
Antoine Laurent de Jussieu

**Antoine Laurent de Jussieu** (12. aprill 1748 Lyon – 17. september 1836) oli prantsuse botaanik, mitme teadusakadeemia liige.

Aastal 1770 lõpetas ta meditsiiniõpingud Pariisis ning töötas aastatel 1770–1826 professorina Pariisi botaanikaaias Jardin des Plantes.

Aastal 1789 avaldas ta oma teose "Genera plantarum", milles esimest korda trükis esitas ja edasi arendas oma onude Antoine de Jussieu ja Bernard de Jussieu loodud uut taimede loomuliku klassifikatsiooni süsteemi.

Tema kirjeldatud taksonite juures kasutatakse autorilühendit **Juss.**.

## Tunnustus
*1788 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*1795 – valiti Prantsuse Teaduste Akadeemia liikmeks
*1829 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks

## Isiklikku
Ka tema poeg Adrien-Henri de Jussieu oli botaanik.

## Viited

## Välislingid
* ''Genera plantarum'' Google'i raamat
This Is War

**"This Is War"** on ansambli 30 Seconds to Mars album, mis ilmus 2009. aasta detsembris.

## Lood
# "Escape" – 2:24
# "Night of the Hunter" – 5:41
# "Kings and Queens" – 5:48
# "This Is War" – 5:27
# "100 Suns" – 1:58
# "Hurricane" – 6:12
# "Closer to the Edge" – 4:34
# "Vox Populi" – 5:43
# "Search and Destroy" – 5:39
# "Alibi" – 6:00
# "Stranger in a Strange Land" – 6:54
# "L490" – 4:26
Emajuurelised

**Emajuurelised** (*Gentianaceae*) on emajuurelaadsete seltsi kuuluv sugukond.

Emajuureliste sugukonda kuulub umbes 90 perekonda ja rohkem kui 1500 liiki, mis kasvavad kõikjal maailmas. Nende hulgas on nii puid, põõsaid kui ka rohttaimi.

## Perekondi

## Välislingid
Jerevani metroo

Jerevani metroo (armeenia Կարեն Դեմիրճյանի անվան Երևանի Մետրոպոլիտեն, *[[Karen Demirtšjan]]i nimeline Jerevani metroo*) on Jerevanis töötav metroo. See avati 7. märtsil 1981. 

Kuna NSV Liidus oli metroo rajamise eelduseks linna rahvaarv miljon elanikku, hakati metroo rajamise algul 1972. aastal rajama hoopis kiirtrammiliini. Samas ehitati kõik trammitunnelid nii, et neid saaks täiesti maa-aluseks metrooks muuta. 1979. aasta rahvaloendusel jõudis Jerevani elanikkond lõpuks miljoni elanikuni ning kiirtrammiliin planeeritigi ümber täismetrooks. 

Metrooliinid asuvad väga sügaval maa all (20–70 m), nagu endistes NSV Liidu liiduvabariikides tavaks. Metrooliinide pikkus on kokku 14,1 km. Hiljuti liikuma hakanud uute minibusside tõttu on metrood hakatud vähem kasutama. 

## Välislingid
*Urbanrail.net *(inglise keeles)*
Hamburgi metroo

Hamburgi metroo (saksa *U-Bahn Hamburg*), on Hamburgis töötav metroo, mis avati 1912.

## Välislingid

* Die Hamburger Untergrundbahn *(saksa keeles)*
Kübaratrikk

**Kübaratrikk** (inglise keeles *hat-trick* 'trikk kübaraga') on sporditermin, mis tähistab kolme järjestikust positiivset saavutust, näiteks ühe mängija sooritatud kolme väravat ühes mängus. Mõnes keeles ongi kasutusel kolmele viitav sõna *triplett*.

## Ajalugu
Väljend tuli käibele 1858. aastal kriketis, mil mängija H. H. Stephenson saavutas ühe mängu käigus kolm järjestikust väravat ning publikus korraldati tema toetuseks kübarasse raha korjandus. Hiljem võeti mõiste kasutusele ka teistel spordialadel, näiteks jalgpallis, hokis, vormel 1-s ja korvpallis.

## Jalgpall ja jäähoki
Kübaratrikiks nimetatakse jalgpallis ja jäähokis seda, kui üks mängija lööb ühes mängus kolm või enam väravat. Sama saavutust, kuid kahe löödud väravaga kutsutakse duubliks, nelja väravaga – pokkeriks, viie väravaga – pentatrikiks. Jalgpallis tähistab mõiste täiuslik (perfektne) kübaratrikk (*perfect hat-trick*) olukorda, kus üks mängija lööb ühe mängu sees värava mõlema jalaga, lisaks peaga.

Jäähokis tähistab mõiste *natural hat trick* olukorda, kus üks mängija lööb kolm väravat järjest. Gordie Howe' kübaratriki saavutamiseks peab mängija ühes jäähokimängus lööma värava, andma väravasöödu ja osalema kakluses.

## Korvpall

Korvpallis nimetatakse kübaratrikiks (ehk kolmikduubliks) seda, kui mängija kogub kolme statistilise näitaja arvestuses kahekohalise summa. Harilikult on need kolm näitajat visatud punktid, lauapallid ja resultatiivsed söödud, kuid võivad olla ka vaheltlõiked, blokeeritud visked, vastastelt välja meelitatud isiklikud vead või muudki.

## Kübaratrikk spordiajakirjanduses
Spordiajakirjanduses kasutatakse kübaratriki terminit vahel ka sportlaste või meeskondade suvaliste korduvate saavutuste puhul, mis on saadud ühe või mitme võistluse jooksul, tavaliselt peab neid olema 3. Näiteks võib kübaratrikiks nimetada tennisisti võite kolmel suure slämmi turniiril ühe hooaja jooksul; jalgpallimeeskonna võite kõigil kolmel riigisisesel põhivõistlusel: riigi meistrivõistlustel, riigi karikavõistlustel ja riigi superkarikavõistlustel; Vormel-1 ühe võidusõitja poolt kolme tingimuse sooritamine (need on: 1. pool-positsiooni ja kvalifikatsiooni saamine; 2. sõidu ringil parim läbitud aeg; 3. võit sellel sõidul) ja nii edasi.

Mõiste on levinud ka spordivälistesse valdkondadesse, näiteks autondusse.

## Viited
Jälgimäe mõis

**Jälgimäe mõis** (saksa keeles *Jelgimeggi*) oli rüütlimõis Harjumaal Keila kihelkonnas. Tänapäeval asub see Harju maakonnas Saku vallas Jälgimäe küla lähedal.

## Ajalugu
Jälgimäe küla nimetatakse 1241. aastal Taani hindamisraamatus. 15. ja 16. sajandil oli see Saksa ordu valduses. Liivi sõjas langes Rootsi kuninga kätte, kes doneeris selle 1629. aastal Saue mõisnikule Bernhard von Scharenbergile (maeti 1645). Jälgimäele rajati karjamõis ja see eraldati 1656. aastal Saue mõisast iseseisvaks mõisaks. 17. sajandi keskpaiku omandasid mõisa Schulmannid, kes pidasid seda üle saja aasta. 1765−1796 kuulus mõis Derfeldenitele, seejärel krahv Karl Friedrich von Rehbinderile (1764−1841) Sakust. 

1821. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni oli mõis Glehni aadliperekonna valdus. 1821. aastal ostis Peter von Glehn (1796–1843)  perekonnale Jälgimäe mõisa 8400 hõberubla ja 110 000 bankorubla eest. Pärast Glehni lossi rajamist 1886. aastal Nikolai von Glehni (1841−1923) ajal muutus Jälgimäe sisuliselt kõrvalmõisaks. Jälgimäe mõisale kuulus suurem osa tänapäeva Nõmme linnaosa aladest.

## Mõisaansambel
Peahoone ehitati ilmselt 18. sajandi lõpul. See kujutas endast kahekorruselist puithoonet. Tänapäeval on hoone kasutusel elamuna, mis on osaliselt ümber ehitatud. Väikeses pargis häärberi läheduses on säilinud ka mõned ümberehitatud kõrvalhooned.

## Nikolai von Glehni mälestustahvel
2006. aastal paigaldati mõisa seinale mälestustahvel Nõmme linna rajajale Nikolai von Glehnile. Mälestustahvel valmis Nõmme Koduloohuviliste Koja algatusel ja koja liikmete annetustest.

## Vaata ka
* Eesti mõisate loend
* Tallinna Seakasvatuse Trust

## Viited

## Kirjandus
* *Baltisches historisches Ortslexikon*. Teil I. Estland (einschließlich Nordlivland). − Quellen und Studien zur baltischen Geschichte. Köln-Wien: Böhlau Verlag, 1985. Lk 143-144.
* Sakk, Ivar. *Eesti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2002. Lk 43.
* Särg, Alo. *Harjumaa mõisad*. Tallinn: Argo, 2006. Lk 43-44.
* Teinbas, Lembit. *Jälgimäe-Pääsküla-Nõmme: ajaloolisi materjale*. Saku, 2009.

## Välislingid
*
*Nõmme linna rajajale avati Jälgimäe mõisas mälestustahvel
*Jälgimäe mõis Eesti mõisaportaalis
*Teinbas, Lembit. Jälgimäe mõis - 350 (1. osa). Saku vald
*Teinbas, Lembit. Jälgimäe mõis - 350 (2. osa). Saku vald
Kiivertihane

**Kiivertihane** (*Parus holsti*) on tihaslaste sugukonda tihase perekonda kuuluv lind.

## Levila

Kiivertihane on Taiwani saare endeem. Paigalind.

## Välimus

Vana isaslinnu laup, valjasriba, põsed ja keha alapool on kollased, pealagi ja kiivritaoline tutt on sinise läikega mustad, tuti pikemate sulgede tipud ja laik kuklal on valkjad. Selg on sinirohelise läikega nõgimust. Saba ülapoole kattesuled on mustad. Tüürsuled on sinakasmustad siniste välisservade ja valgete tippudega. Äärmiste tüürsulgede välisservad on valged. Tiivad on sinakasmustad, suurte kattesulgede servad on laialt valged, küünarsulgede ja küünrahoosulgede tipud on valged. Nukktiib ja labahoosuled on mustad. Emaslinnul on tutt lühem, selg oliivroheline, saba ja tiivad tuhmimad ning kõhul puudub must laik. Noorlind on vanalinnust heledam, sinihalli ülapoole ja valkja alapoolega. vikerkest on tumepruun.

Kiivertihane häälitseb rasvatihase moodi. Laulavad mõlemad sugupooled. Laul koosneb mitmesugustest kolmesilbilistest motiividest, iga motiivi korratakse 3–7 korda.

## Elupaik ja pesitsemine

Kiivertihane elab mägede vanades lehtmetsades, bambusemetsades ja parasvöötme okasmetsades 700–2500 m kõrgusel. Teda kohtab kas üksinda, paarikaupa või väikeste salkadena puurinde keskmises osas, Ta toitub peamiselt putukatest.

Kiivertihase paaritumisaeg on aprillis. Pesa rajab ta kõrgele puuõõnsusse. Pesamaterjaliks on kuivad lehed, samblikud, sammal ja suled. Ta võib kasutada sama pesa mitu aastat järjest, lisades igal aastal uut pesamaterjali. Kurnas on 3–5 muna.

Pärast pesitsushooaega võib kiivertihane koos teiste väikeste laululindudega suuremaid seltsinguid moodustada.

## Kaitse

Kiivertihane on üsna haruldane. Teda ohustab peamiselt sobivate elupaikade kadu. Umbes 11% levilast on kaitsealune maa.

Kiivertihaseid ohustavad linnupüüdjad, kes neid kauni välimuse tõttu suurel hulgal püüavad ja välja veavad.

## Viited
* S. Harrap, D. Quinn. "*Tits, Nuthatches and Treecreepers*". Christopher Helm, London 1996

## Välislingid

*Birding in Taiwan - Yellow Tit 
*BirdLife factsheet - Yellow Tit
Suislepa Püha Katariina kirik

**Suislepa Püha Katariina kirik** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv kirik Viljandi maakonnas Viljandi vallas Suislepa külas.

Historitsistlikus stiilis ladina risti kujulise põhiplaaniga tellisdekooriga maakivist kirik valmis 1891. aastal ja pühitseti 6. mail 1891. Kiriku projekteeris arhitekt Apollon Edelson.

Kogudus suleti 1961. aastal. Tänapäeval on kirik varemetes.

## Viited

## Välislingid
*
Gonzalo Higuaín

**Gonzalo Gerardo Higuaín** (sündinud 10. detsembril 1987 Prantsusmaal Brestis) on Argentina endine jalgpallur, kes mängis ründajana Madridi Realis ja Argentina jalgpallikoondises.

Peale selle mängis ta ka River Plate'is, Napolis, Milanis, Chelseas, Juventuses ja Miami Interis.

## Klubikarjäär
### River Plate
Gonzalo Higuaín alustas oma klubikarjääri Argentinas River Plate's. Ta tegi oma klubidebüüdi 29. mail 2005.

Aastatel 2005–2006 mängis ta Riveri meeskonnas kõikide sarjade peale 41 mängu ja lõi 15 väravat.

### Madridi Real
2007. aasta jaanuaris siirdus Higuaín 12 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Madridi Real. 

Higuaín tuli hooaegadel 2006–07, 2007–08 ja 2011–12 Madridiga Hispaania meistriks. 

2011. aastal aitas ta meeskonnal alistada Hispaania karikavõistluste finaalis Barcelona. Samuti võitis ta ka 2008. ja 2012. aasta Hispaania superkarika.

Kokku mängis ta klubi rivistuses 7 aasta jooksul 264 mängu ja lõi 121 väravat.

### Napoli
Higuaín liitus 2013. aasta suvel Itaalia kõrgliiga klubiga SSC Napoli. 

Ta mängis klubi meeskonnas kolme aasta jooksul 146 mängu ja lõi 91 väravat. 

2013–14 hooajal aitas ta Napolil võita Coppa Italia ja 2014. aastal Itaalia superkarika.

### Juventus
Higuaín siirdus 2016. aasta juulis 90 miljoni euro eest Juventusesse. Temast oli toona ajaloos rohkem maksnud vaid kaks jalgpallurit.

Oma esimesel hooajal võitis ta nii Serie A kui ka Coppa Italia ning jõudis klubiga UEFA Meistrite Liiga finaali.

Aastatel 2018–2019 oli ta laenulepingu alusel AC Milanis ja Londoni Chelseas.

### Miami Inter
Aastal 2020 liitus Higuain Major League Socceri klubiga Miami Inter, kus ta lõi 67 mänguga 29 väravat. Aastal 2022 lõpetas argentiinlane oma jalgpallurikarjääri.

## Koondisekarjäär
Argentina jalgpallikoondises debüteeris Higuaín 15. novembril 2006. 

Higuaín tuli Argentinaga kahel korral hõbedale Copa Américal ja korra maailmameistrivõistlustel. Kokku käis ta Argentina koondises väljakul 75 korda ning lõi 31 väravat.

## Saavutused
### Klubid
;Madridi Real
* La Liga: 2006–07, 2007–08, 2011–12
* Copa del Rey: 2010–11
* Hispaania superkarikas: 2008, 2012
;Napoli
* Coppa Italia: 2013–14
* Supercoppa Italiana: 2014
; Juventus
* Serie A: 2016–17, 2017–18, 2019–2020
* Coppa Italia: 2016–17, 2017–18
;Chelsea
*UEFA Euroopa Liiga: 2018–19

### Rahvuskoondis
; Argentina
* Hõbemedalist 
** Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2014
** Copa América: 2015, 2016

## Viited

## Välislingid
Portugali kuningriik

**Portugali kuningriik** (portugal *Reino de Portugal*) oli kuningriik Pürenee poolsaarel 1139–1910.

Portugali kuningriik rajati 26. juulil 1139, mil Portugali krahv Afonso Henriques end Portugali kuningaks kuulutas.

1096. aastal naitis Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso VI oma tütre Teresa, Burgundia hertsogi noorema poja Henriga, kes sai kaasavaraks Portugali krahvkonna ja pani aluse tulevase Portugali kuningriigi troonile tõusnud Burgundia dünastiale. Pärast kodusõja puhkemist Leóni kuningriigis 1109. aastal valitses ta sisuliselt sõltumatult.

1139. aastal purustas Afonso I Ourique lahingus Almoraviidide moslemite väed. Pärast seda olevat ta kutsunud kokku Lamego cortese, kus Braga peapiiskop kroonis ta esimeseks Portugali kuningaks. Seda sündmust on peetud vaid hilisemas ajaloos käibele tulnud müüdiks. Ilmselt ei kroonitud Afonsot kunagi ja ta hakkas ennast ise kuningaks tituleerima, tõenäoliselt juba aastaid enne otsustavat võitu mauride üle. Siiski saavutas ta oma tiitlile aastate jooksul ka tunnustuse – 1143. aastal tunnustas seda Kastiilia ja Leóni kuningas Alfonso VII ning 1179. aastal paavst Aleksander III. Sõjaliste ordude toel jätkasid Afonso I ja tema järeltulijad tungimist lõuna suunas. Tema ajal hõlmas Portugal umbes poole oma tänapäevasest territooriumist. Rekonkista lõpuks võib pidada aastaid 1249–1250, mil kuningas Afonso III juhtimisel vallutati Algarve piirkond ja likvideeriti viimased mauride tugipunktid Portugali lõunarannikul. Selle tulemusel kujunesid välja Portugali piirid, mis on püsinud suures osas muutumatuna tänapäevani.

Aastatel 1385–1580 valitses Portugali Avisi dünastia. 15. sajandil sai alguse Portugali koloniaalimpeerium, mis hõlmas alasid Lõuna-Ameerikas, Aafrikas ja Aasias.

1815–1822 eksisteeris Portugali, Brasiilia ja Algarvede ühendkuningriik.

1908. aastal toimunud Lissaboni regitsiid ja 1910. aastal toimunud 5. oktoobri revolutsioon, millega kukutati Manuel II, viisid kuningriigi likvideerimiseni.

## Vaata ka
*Portugali ajalugu
*Portugali koloniaalimpeerium
*Portugali kuningas
*Portugali valitsejate loend
*Avisi dünastia
Mõniste–Ape tee

**Mõniste–Ape tee** (registrinumbriga 68) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Mõniste külas Võru–Mõniste–Valga tee 39. kilomeetril. Tee pikkus on 8,9 km. Tee lõpeb Vastse-Roosa külas Eesti-Läti piiril (Vastse-Roosa piiripunkt). 

## Sillad Mõniste–Ape teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Mõniste–Ape teel
Mõniste küla, Hüti küla, Tundu küla, Vastse-Roosa küla, Pähni küla.
Lauktihane

**Lauktihane** (*Parus semilarvatus*, sünonüümid *Cyanistes semilarvatus*, *Sittiparus semilarvatus*) on linnuliik tihaslaste sugukonnast. 

## Levila ja välimus
Lauktihane on Filipiinide endeem, ta on levinud Luzonil ja Mindanaol. Pikkus 13 cm. Liigil on eristatud kolme alamliiki, mille isaslindudel on pruunikasmust sinise läikega sulestik ja valge laup. 
Mindanao alamliigi *P. s. nehrkorni* isaslinnu tiival on valge laik.   
Emaslinnud ja noorlinnud on tuhmimad.

## Elupaik ja pesitsemine
Lauktihane asustab tasandike ja mägede metsi, metsaservi ja džunglit kuni umbes 1150 m kõrguseni. Pesa teeb puuõõnsusse.

## Kaitse
Lauktihane on vähe uuritud ja üsna haruldane, teda ohustab sobivate elupaikade kiire ja ulatuslik vähenemine.

## Viited

* Harrap, S., Quinn, D. *Tits, Nuthatches and Treecreepers*. Christopher Helm, London 1996
* BirdLife International.  http://www.birdlife.org/datazone/speciesfactsheet.php?id=7061
Hund-rohetuvi

**Hund-rohetuvi** (*Ptilinopus superbus*) on linnuliik tuvilaste sugukonnast rohetuvi perekonnast.

## Levila
Hund-rohetuvi on levinud vihmametsades Sulu saarestikus, Sulawesil, Maluku saartel, Uus-Guineal, Saalomoni saartel ja Austraalia idaosas. Paiga- ja hulgulind.
## Välimus
Isaslind on eredavärviline, tulioranži kukla, rohelise kõrvaala ja lilla pealaega. Rind on hall, rinna ja kõhualuse vahel on lai tumesinine vööt. Tiivad on oliivrohelised tumedate laikudega, saba tipp on valge. Emaslind on peamiselt roheline valge kõhualuse, siniste tiivatippude, helesinise rinna ja väikese tumesinise laiguga pea tagaosas. Mõlemal sugupoolel on kollased silmad ja silmarõngad.
Vaatamata värvikale sulestikule jääb hund-rohetuvi vihmametsa lehestikus hästi varjatuks. 
Häälitsus on *kuu-kuu-kuu-kuu*. Hund-rohetuvi tiivad tekitavad lennul vilistavat heli, 
## Pesitsemine
Pesitsusperiood kestab septembrist jaanuarini. Pesa rajatakse maapinnast 5-30 m kõrgusele, see on okstest koosnev väike platvorm.
Emaslind muneb ühe väikse valge muna, mida hautakse vaheldumisi - emaslind öösel ja isaslind päeval.
## Toitumine
Toiduks on peamiselt puuviljad ja marjad. Port Moresby piirkonnas moodustasid enamuse toidust viigipuude, iseäranis *[[Ficus albipila]]* ja *[[Ficus benjamina]]*, *[[Canarium australianum]]* luuviljad, ja palmide *[[Archontophoenix]]*, *[[Calamus]]* ja *[[Livistona]]* viljad. Sageli toituti ka erinevate kaneelipuude, *[[Litsea]]*, *[[Neolitsea]]* ja *[[Cryptocarya]]* viljadest. Vähem olulised toiduallikad olid lõhnava kananga, *[[Syzygium]]* ja *[[Vitex cofassus]]* viljad. .

## Kaitse
Liiki ohustab peamiselt elupaikade kadu.

## Viited
Alam-Doonau madalik

**Alam-Doonau madalik** ehk **Valahhia madalik** on suur madalik Rumeenia lõunaosas, Bulgaaria põhjaosas ning Moldova ja Ukraina edelaosas Transilvaania Alpide ja Ludogorje platoo vahel.

Madalik ulatub 560&nbsp;km pikkuselt Raudväravast Musta mereni. Kõrgus on 150–200&nbsp;m. Levinud on mustmullad, millest suurem osa on haritud. Kasvatatakse peamiselt maisi, nisu, puuvilju ja viinamarju.
Anne Paluver

**Anne Paluver** (sündinud 4. novembril 1952) on eesti näitleja. 

Paluver lõpetas 1970. aastal Tallinna 22. Keskkooli, seejärel õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis matemaatikat. Aastatel 1972–1976 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris ning lõpetas selle 7. lennus.

Pärast lavakooli lõpetamist (1976) töötas Anne Paluver paarkümmend aastat näitlejana Eesti Draamateatris. Juba noore näitlejana sai Paluver sageli suuri rolle, nagu Gertrud "Hamletis" jpm. Draamateatrist suundus Paluver Vanalinnastuudiosse (1995). Pärast Vanalinnastuudio reorganiseerimist NO99-ks jäi Paluver koos teiste sealseni töötanud näitlejatega tööta ja jätkas näitlejana tööd selle trupi baasil loodud Vana Baskini Teatris.

Anne Paluver on teinud rolle ka teleteatris, tuntumad tööd on olnud telelavastustes "Pisuhänd" (Matilde), "Tabamata ime" (Eva Marland), "Kardemoni linna rahvas ja röövlid" (tädi Sofi), "Amoraalne lugu" (Liida), "Päikesepoisid" jm. Paluver on esinenud Eesti Raadio ja Eesti Televisiooni meelelahutussaadetes ning Eesti Filharmoonia estraadikavades, mänginud kuuldemängudes.

Paluver on kaasa teinud ka muusikalides. Näiteks oli tal roll 5. novembril 2004 esietendunud muusikalis "Hull sinu järele", samuti muusikalis "Georg".

Ta on lavastanud teatritüki "Minu noor naine".

## Filmograafia

## Isiklikku
Tema isa oli matemaatik Nikolai Paluver. Ta oli abielus näitleja Toomas Otsaga, abielust sündis üks tütar, kooselust Paul Poomiga sündis poeg Paul.

## Tunnustus
*2012 Oskar Lutsu huumoripreemia

## Viited


## Välislingid
*Siin ja praegu: Anne Paluver. ERR arhiiv, 30. märts 1996. 
*Anneli Ammas, "Anne Paluver ei hooli juubelist", Eesti Päevaleht, 2. november 2002
*"Anne Paluver hakkas lavastajaks", Postimees.ee, 21. märts 2006
*Jüri Aarma, Anne Paluver: olen olnud nii koristaja kui ka ahjukütja, Maaleht.ee, 27. märts 2010
*KÖP. PERSONA. Anne Paluver. ERR arhiiv, 26. september 2013.
*Anu Saagim, Anne Paluver: olen tunnelit oma silmaga näinud – seda, mis teispoolsusesse viib. Õhtuleht,  4. november 2017
*Marvi Taggo, Anne Paluver: ärge tulge mind kiitma, vaid rääkige, kuidas asi tegelikult on. Eesti Naine, 23. märts2019,
*Galerii ja videod: Anne Paluver 70. err.ee, Inimesed, 04. nobember 2022.
Kattekold

**Kattekold** (*Lycopodium annotinum*) on kolla perekonda kollaliste sugukonda kuuluv igihaljas eostaim.

Kattekold sarnaneb väga karukollaga, kellest erinevalt pole kattekolla lehe tipus peenikest karva ning eospea ja lehtede vahel pole näha vart.

Eestis on kattekold tavaline, levinud nii mandril kui ka suurematel saartel. Kasvab rabastuvates ja soostuvates metsades. Eriti tihti ja hulgaliselt leidub teda kuivendatud metsades ja kõdusoometsades.

Kattekold on ainuke kollaliste sugukonna liik, mis pole Eestis kaitse all.

## Viited

## Välislingid
*
Tuttfaasan

**Tuttfaasan** (*Pucrasia macrolopha*) on linnuliik faasanlaste sugukonnast.

## Levila
Liik on levinud Himaalajas, Tiibetis ja Hiinas (Yunnanis, Guizhous ja Sichuanis kuni Gansuni).

## Välimus
Kehapikkus 52-64 cm. 

## Elupaik
Elab mäenõlvade okas- ja segametsades. Talvepoolaastal laskub kuni 1600 meetri kõrgusele. Suvel leidub teda kuni 4000 meetri kõrguseni.
Harilik tõrvalill

**Harilik tõrvalill** (*Lychnis viscaria* L.) on nelgiliste sugukonda tulinelgi perekonda kuuluv taimeliik.

30–60 cm kõrgune harilik tõrvalill on püstise veripunase varrega. Juurmised lehed moodustavad lehekodariku, varrel aga on lehed vastakuti asetsevad. Õitseb mais, juunis. 

Tõrvalill on suurepärane meetaim, õied purpurpunased, neid tolmeldavad päeva- ja ööliblikad, kes oma pikkade tundlatega jõuavad meeni ja samal ajal tolmeldavad õisi. Et nektarit ei ihkaks muud putukad, kes lihtsalt roomavad mööda taime, kuid ei tolmelda õisi, kaitseb tõrvalill end eritades varrele kleepainet. Nende omaduste tõttu on tõrvalill omandanud oma rahvapärased nimetused: **tõrvanelk**, **tõrvakann**, **unilill**, **kurjakubjapisarad**. Õitsemise lõpus taim enam kleepainet ei eralda. Kultuuristatult esineb valgete õitega sorte.

Kasvab kuivadel rohumaadel. Eestis sage. 

## Välislingid

* 

*Liigikirjeldus
*Kirjeldus - Herba.folklore.ee
Võru–Kuigatsi–Tõrva tee

**Võru–Kuigatsi–Tõrva tee** (registrinumbriga 69) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Vagula külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 248. kilomeetril. Tee pikkus on 71,3 km. Tee lõpeb Roobe külas Valga–Uulu tee 25. kilomeetril. Tee 58. kilomeetril on 200-meetrine ühislõik Jõhvi–Tartu–Valga teega.

## Sillad Võru–Kuigatsi–Tõrva teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Võru–Kuigatsi–Tõrva teel

Vagula küla, Alakülä küla, Järvere küla, Sõmerpalu alevik, Sõmerpalu küla, Varese küla, Hutita küla, Linnamäe küla, Majala küla, Horma küla, Hargi küla, Lümatu küla, Vaabina küla, Uue-Antsla küla, Uhtjärve küla, Kõlbi küla, Pihleni küla, Kuldre küla, Kassi küla, Sarapuu küla, Lauküla, Sangaste alevik, Kurevere küla, Tiidu küla, Keeni küla, Vaalu küla, Pringi küla, Ädu küla, Mägiste küla, Kuigatsi küla, Vaardi küla, Soontaga küla, Jõgeveste küla, Kalme küla, Roobe küla.

## Tee korrashoid
2020. aastal rekonstrueeritakse Varese–Vaabina teelõiku (maantee km 9,4–22). Ehitustööde maksumus on 4,7 miljonit eurot.

## Viited
Luís Fabiano Clemente

**Luís Fabiano Clemente** (sündinud 8. novembril 1980 Campinases São Paulo osariigis) on endine Brasiilia jalgpallur (ründaja).

Ta alustas klubikarjääri kodumaal Ponte Pretas. 2004. aastal siirdus ta mängima FC Portosse. Seal tegi ta kaasa 22 kohtumist ja lõi kolm väravat. 2006. aastal läks Fabiano Sevillasse, kus mängis aastatel 2005–2011. Suure osa karjäärist on ta mänginud ka Brasiilia kõrgliiga klubis São Paulo. Karjääri lõpetas ta 2017. aastal Brasiilia klubis Vasco da Gama.

Brasiilia koondises tegi Fabiano debüüdi 2003. aastal mängus Nigeeria jalgpallikoondise vastu. Kokku lõi ta Brasiilia meeskonnas aastatel 2003–2013 45 mängus 28 väravat. 2009. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel oli ta turniiri parim väravakütt. 12. augustil 2009 võitis Brasiilia Fabiano väravast sõprusmängust Eestit.

## Saavutused
;São Paulo
*Copa Sudamericana: 2012
*Torneio Rio-São Paulo: 2001
;Porto
*Intercontinental Cup: 2004
;Sevilla
*UEFA karikas: 2006, 2007
*UEFA Superkarikas: 2006
*Copa del Rey: 2007, 2010
*Supercopa de España: 2007
;Tianjin Quanjian
*China League One: 2016
Robert Fulton

**Robert Fulton** (14. november 1765 – 24. veebruar 1815) oli Ameerika Ühendriikide insener ja leiutaja.

Aastatel 1793–1797 konstrueeris ta Prantsusmaal esimese kasutamiskõlbliku allveelaeva Nautilus.

1803. aasta 9. augustil demostreeris Pariisis Seine'i jõel esimest aurikut.

Aastal 1807 ehitas ta esimese kasutuskõlbliku aurulaeva, ratasauriku North River Steamboat, mis sai hiljem tuntuks Clermontina.

## Tunnustus
*1809 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks

## Viited
Loitev tulinelk

**Loitev tulinelk** (*Lychnis chalcedonica*) on nelgiliste sugukonda tulinelgi perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Loitev tulinelk on pikaealine pilkupüüdev püsilill, mis esineb Eestis naturaliseerunult Peipsi kaldal.

Püstised varred on 60–100 cm kõrged. Piklikud varreümbrised vastakad lehed on kaetud karvakestega. 

Tulipunased õied on koondunud kuni 10 cm läbimõõduga sarikõisikutesse. Eestis õitseb juuni lõpus, juulis. Omab vormi *Lychnis chalcedonica f. albiflora*, millel on valged õied (õite läbimõõt kuni 2 cm). Tuntud on ka roosade õitega vormid, mis võivad olla nii liht- kui ka täidisõielised.

## Välislingid
*
Äiakas

**Äiakas** (*Agrostemma*) on nelgilaadsete seltsi nelgiliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Äiaka perekonda kuulub 2–4 liiki üheaastasi taimi, mille looduslik levila on Lõuna–Euroopas ja Lääne-Aasias põldudel või kivistel nõlvadel. Tõenäoliselt kujunes see perekond välja Vahemere maade idaosas. Eestis kasvab looduslikult harilik äiakas. See on ka maailmas tuntuim äiakaliik. Seevastu *[[Agrostemma gracile]]* kasvab üksnes Kesk-Kreekas Farsala linna lähedal.

Äiakas on sisse viidud paljudesse maadesse, sealhulgas Ameerikasse, aga mitmel pool on ta tunnistatud invasiivseks liigiks ja tema kasvatamine on keelatud. Selle põhjuseks on asjaolu, et äiaka seemned on mürgised. Seetõttu, kui äiakad kasvavad viljapõllul ning äiaka seemned satuvad teraviljaseemnete hulka ja jahvatatakse, siis on saadud jahu samuti mürgine.

## Kirjeldus

Äiakate peajuur on pikk ja kuni 8 dm pikk. See on kas harunev või kaetud pikkade valkjate või hallikate juurekestega.

Äiakate vars on püstine, kas lihtne või harunev ja 3–10 dm kõrge.

Neil on vastakad alusel kokkukasvanud lineaalsed või süstjad kuni 13 cm pikad lehed.

Õied on mõlemasoolised ja kuni 5 cm läbimõõduga. Nad paiknevad kas ükshaaval varre tipus või hõredas õisikus. Õietupp on 2½–5½ cm pikk, piklik või munajas pikkade lineaalsete või süstjate hammastega ja sellel on 10 selgesti eristuvat roodu. Õietupp on lõhestunud äärest enam kui poole diameetri kaugusele 5 osaks. Kroonlehti on 5, abilehed puuduvad. Kroonlehed on terve servaga, mõnikord sälguga tipus. Kroonlehed on tumeroosad, vahel heleroosad või valged, pealmise külje allotsas kolme tumeda triibuga. Tolmukaid on 10, emakaid 5. Emakasuue on karvane.

Vili on ühepesaline ja paljuseemneline kupar. Vilja ülaosas on 5 haagikest, mis võivad kinni jääda taimest mööduja külge. Seemned on peaaegu mustad ja läbimõõduga 2½–3½ mm, kaetud köbrukeste või teravate kidadega, ühelt poolt kumerad.

Äiakad on üheaastased lilled. Talvel maapealne osa hävib ja kasvab järgmisel kevadel tagasi. Mõned äiakad vajavad korralikuks arenguks talvist puhkeperioodi, mil temperatuur märgatavalt langeb.

## Kasutamine

Äiakate seemneid müüakse tänapäevalgi. Äiakaid kasvatatakse aedades ilutaimedena, näiteks lillepeenardel. Lõikelilledena peavad äiakad suhteliselt hästi vastu, närtsimata nädal aega.

Äiakaid kasutatakse ravimtaimena nugiliste vastu ja unerohuna. Värskeid lehti kasutatakse hemorroidide, koeranaelte ja haavade raviks.
Söötreiarohi

**Söötreiarohi** (*Herniaria*) on taimeperekond reiarohuliste sugukonnas.

Eestis on levinud harilik söötreiarohi.
Antsla–Vaabina tee

**Antsla–Vaabina tee** (registrinumbriga 70) on üks Eesti tugimaanteedest. 
See saab alguse Antsla linnas Veski ja Jaani tänava ristmikul ning kannab Antsla linnas Kreutzwaldi tänava nime. Tee pikkus on 6,9 km. Tee lõpeb Vaabina ja Lümatu küla piiril Võru–Kuigatsi–Tõrva tee 22. kilomeetril.

Vaabinas läbib tee endist linnuseala ja mõisaparki. Teesüvendi kaevamisel leiti veel ligi 3 m sügavuselt endiste ehitiste (mõisa härrastemaja) vundamendi osi, mille all oli õhuke söestunud kiht, mis pärines arvatavasti 1558. aastal toimunud linnuse põlengust.

Tee ületab Antsla jõge ja kolmel korral Lambahanna oja.

## Asulad Antsla–Vaabina teel
Antsla linn, Kraavi küla, Vaabina küla.

## Vaata ka
*Vaabina mõis

## Viited
Boknafjorden

**Boknafjorden** on fjord Põhjamere idakaldal Norras Rogalandi maakonnas Stavangeri ja Haugesundi vahel. Ümbritseb Kvitsøy, Rennesøy, Finnøy, Tysværi, Bokni ja Karmøy valla rannikut.
Laius kuni 20 km. Ulatub maasse umbes 100 km ulatuses.
Lehmalill

**Lehmalill** (*Vaccaria*) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas.

Põld-lehmalill on lehmalille perekonna ainus liik. Seda taime võib kohata ka Eestis.
Amundseni-Scotti polaarjaam

**Amundseni–Scotti polaarjaam** (inglise keeles ametlikult *Amundsen-Scott South Pole Station*) on Ameerika Ühendriikidele kuuluv polaarjaam Antarktika keskosas lõunapooluse piirkonnas.

Kui jaam 1956. aastal rahvusvahelise geofüüsika aasta raames rajati, asus see täpselt lõunapoolusel, aga jääkilbi liikumise tõttu oli ta 2006. aasta alguseks nihkunud poolusest umbes saja meetri kaugusele.

Polaarjaam on saanud nime lõunapooluse avastajate Roald Amundseni ja Robert Scotti auks, kelle ekspeditsioonid aastatel 1911–1912 esimestena poolusele jõudsid.

Amundseni-Scotti polaarjaam paikneb 2835 m kõrgusel üle merepinna; jääkilbil, mille paksus jaama juures on maksimaalne – 2850 m (2005). Aasta keskmine temperatuur on umbes &minus;49 °С (detsembris &minus;28 °C ja juulis &minus;60 °C). Tuule keskmine kiirus on 5,5 m/s; on registreeritud puhanguid kuni 27 m/s.
Seebilill

**Seebilill** (*Saponaria*) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas.

Perekonda kuulub umbes 20 liiki üheaastaseid rohttaimi, mille looduslikuks levilaks on Lõuna-Euroopa ja Edela-Aasia.

Eestis on levinud harilik seebilill.

## Liike
**Saponaria bellidifolia* – kirikakralehine seebilill
**Saponaria caespitosa* – pürenee seebilill
**Saponaria calabrica* – kalaabria seebilill
**Saponaria lutea* – kollane seebilill
**Saponaria ocymoides* – basiilikulehine seebilill
**Saponaria officinalis* – harilik seebilill
**Saponaria pumilio* – kääbus-seebilill
**[[Saponaria sicula]]*
Simititsa

**Simititsa** (ka **Zimititsõ**, Sinimetsa; vene keeles Зимитицы, soome keeles *Simetsa*) on alevik Venemaal Leningradi oblastis Volossovo rajoonis, Simititsa valla keskus. Asub Kingissepast umbes 37 kilomeetri kaugusel Narva–Peterburi maantee ääres.

Simititsa oli eesti asundus, Balti raudtee Moloskovitsõ raudteejaama juures, mõnikümmend kilomeetrit Peterburist. Esimesed eesti asunikud saabusid Jamburgi kreisi Simititsa mõisa aladele 1884. aastal Kuusalu kihelkonna Kolga vallast, ning ostsid kindralmajor von Blockilt 2800 tessatini maad 50 000 rubla eest. Koos lisakulutustega kujunes maa ostuhinnaks 38 rubla tessatin, mis oli ligi poole odavam kui samal ajal kodumaal. Asunduses oli seltsimaja, karskuse- ja põllumeesteselts ja laenu- ja hoiuühisus, ning piimaühisus. 1923. aastal ilmus seal ajakiri Arendaja. Eestlased kuulusid Peterburi konsistooriumiringkonna Lääne-Ingerimaa Moloskovitsõ, Teškovo ja Jamburgi luteriusu kogudusse. 19. sajandil eraldusid Jamburgi Püha Laatsaruse kogudus ja Teškovo eesti kogudused, soome ja saksa kogudustest. 

Simititsas on sündinud kirjanik Ain Rannaleet, skulptor Edgar Viies ja maalikunstnik ning restauraator Ilmar Ojalo.

Piirkonnas on vaatamisväärsusteks Püha Nikolause nimeline kirik Simititsas; vana postijaam, Käteta tehtud Päästja kuju kirik ja Nikolai Demidovi (1773–1828) mälestussammas Tširkovitsõ külas, ning Püha Nikolause kirik Ilješi külas.

## Viited

## Kirjandus
*Устав Зимитицкого Эстонского Общества трезвости = Simititsa Eesti Karskuse seltsi Põhjuskiri., Юрьев, 1900 Andmed ESTERis
*Устав Зимитцкого Ямбургского уезда С.-Петербургской губернии Сельско-хозяйственного общества = Simititsa Pöllumeeste Seltsi pöhjuskiri., Jurjewis, 1902 Andmed ESTERis
*J. Laurent: "Kiri Simititsast (Wäljarännanud eestlaste asundusest)", Virulane, nr 110, 20. mai 1909, lk 2
*Emma Takis: "Kolgast Venemaale õnne otsima." Põlvnemislugu November 2002 nr 30, lk 7-8.
*Peeter Odenberg: "Kuidas Kolga valla mehed Venemaal Simititsa asunduse rajasid" Sõnumitooja 1998 nr 37-43 / Külajutud (MTÜ Juminda Külaselts) Juuli 2009 1. osa lk 8-11
*Johannes Mardi käsikiri "Mälestusi Simititsa Eesti asundusest." Eesti Teaduste Akadeemia Keskarhiivis F 29 N2 S8
*Ilmar Mikiver: "Tõotatud maa", Vaba Eesti Sõna (New York), 2008, 3. apr., nr 14, lk 2, 3 / Eesti Elu (Toronto), 2008, 4. aprill, nr 14, lk 4

## Välislingid
*Vanad fotod Simititsast
Kupa

**Kupa** (horvaadi keeles *Kupa*, sloveeni keeles *Kolpa*) on jõgi Euroopas Horvaatia ja Sloveenia piiril, Sava parempoolne lisajõgi. 

Jõgi algab Dinaaridest, voolab valdavalt itta. Suubub paremalt Savasse. 

Jõe pikkus on 294 km, lang 313 m, äravool 283 m³/s ja valgala pindala 10 032 km².

Kupa kaldal asuvad Karlovac, Ozalj, Sisak jt asulad.

## Viited

## Välislingid
Merihumur (perekond)

**Merihumur** (*Honckenya*; sünonüüm *Honkenya*) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas.

Eestis on levinud merihumur.
Rõngu–Otepää–Kanepi tee

**Rõngu–Otepää–Kanepi tee** (registrinumbriga 71) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Rõngu alevikus Jõhvi–Tartu–Valga tee 175. kilomeetril. Tee pikkus on 39,3 km. Tee lõpeb Erastvere külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa tee 232. kilomeetril. Rõngu alevikus kannab nime Võru maantee. Otepää linnas kannab nimesid Palupera tee ja Võru maantee. Kanepi alevikus kannab nime Weizenbergi tänav.

## Sillad Rõngu–Otepää–Kanepi teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Rõngu–Otepää–Kanepi teel

Rõngu alevik, Raigaste küla, Kõduküla, Atra küla, Palupera küla, Miti küla, Mägestiku küla, Pedajamäe küla, Otepää linn, Otepää küla, Pilkuse küla, Kaagvere küla, Karste küla, Mügra küla, Jõksi küla, Hino küla, Kanepi alevik, Erastvere küla.
Alpiniit

**Alpiniit** ehk **alpiaas** on kõrgusvööde ja bioom lähisalpiinse ning igijää ja -lume vöötme vahel. See on metsatu ala mäestike kõrgematel nõlvadel rohttaimestiku, vahel ka põõsaste ja puhmastega (alpitaimed).

Alpiniitude vöötmes puuduvad peaaegu täiesti põõsad ja puud. Rohttaimedest esinevad madala kasvuga mitmeaastased taimed, sh ka igihaljad. Tihti esinevad padjakujulised ja kodarikega taimed. 

Alpiniite kasutatakse mägikarjamaadena.

## Vaata ka
*Alpitaimed
*Alpiinne tundra

## Viited
Sangaste–Tõlliste tee

**Sangaste–Tõlliste tee** (registrinumbriga 72) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Sangaste aleviku ja Kurevere küla piiril Võru–Kuigatsi–Tõrva tee 41. kilomeetril. Tee pikkus on 16,6 km. Tee lõpeb Tõlliste ja Supa küla piiril Jõhvi–Tartu–Valga tee 210. kilomeetril. Tsirguliina alevikus kannab nimesid Raudtee tänav ja Valga tänav.

## Sillad Sangaste–Tõlliste teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Sangaste–Tõlliste teel

Sangaste alevik, Tiidu küla, Lossiküla, Väljaküla, Laatre alevik, Rampe küla, Tsirguliina alevik, Tõlliste küla, Supa küla.
Indrek Tiido

**Indrek Tiido** (sündinud 11. juunil 1966 Tallinnas) on Eesti ettevõtja. 

Tiido oli autoklaaside jaemüügi ja paigaldusega tegelevate firmade Klaasiteeninduse aktsiaselts (1996–2015) ja BALTIC AUTO GLASS OÜ (2006–2015) omanik. Aastal 2016 ühendati need ettevõtted ettevõttega Windrox OÜ ning edasi tegutsetakse kaubamärgi Carglass all. 

Tiido oli AS Session Värska Seenetsehhi juhatuse esimees ja osanik.

## Poliitiline tegevus

Aastal 2009 valiti Indrek Tiido Sotsiaaldemokraatide nimekirjas Otepää valla volikokku, kus temast sai revisjonikomisjoni esimees. 

Tiido kandideeris 2011. aasta valimistel Sotsiaaldemokraatide nimekirjas Riigikokku, sai 196 häält ega osutunud valituks.

## Ühiskondlik tegevus
EESTI EVANGEELSE LUTERLIKU KIRIKU Nõmme Rahu koguduse juhatuse esimees.

2008–2010. aasta Lionsi-klubi Otepää piirkonna president.

Paistnud silma Pühajärve Põhikooli säilimise eest võitlemisel.

## Isiklikku

Indrek Tiidol on kuus last.

## Viited

## Välislingid
* Lõvid värskendasid Otepää kesklinna üht vanimat hoonet
* Indrek Tiido intervjuu Valgamaalane, 10. veebruar 2011
* Ettevõtja: vanuse ja elukogemusega saaksin olla kasulik
* http://www.lounaleht.ee/index.php?page=1&id=3783
* https://maaleht.delfi.ee/artikkel/44485699
* https://www.inforegister.ee/EFZHAYJ-INDREK-TIIDO
* http://majandus24.postimees.ee/3418543/autoklaasifirma-ostis-konkurendid
Alpiinne reljeef

**Alpiinne reljeef** on igilume ja liustike kujundatud kõrgmäestike reljeef.

Alpiinne reljeef on:
*murdreljeef,
*laialt levinud liustikutekkeliste pinnavormidega (orvandid, ruhiorud, karlingid jt),
*järskude ja kaljuste nõlvadega,
*teravate ja hambuliste veelahkmete ja mäetippudega.

Alpiinse reljeefi vormid sõltuvad lumepiiri kõrgusest ja need võivad esineda erineva kõrgusega mägedes.

Alpiinse reljeefiga mäed on Alpid, Kaukasus, Pamiir, Himaalaja, Andid jt.

## Viited
Tõrva–Pikasilla tee

**Tõrva–Pikasilla tee** (registrinumbriga 73) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Tõrva linnas Valga–Uulu tee 28. kilomeetril. Tee pikkus on 12 km. Tee lõpeb Pikasilla külas Viljandi–Rõngu tee 46. kilomeetril. Tõrva linnas kannab nime Tartu tänav.

## Sillad Tõrva–Pikasilla teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Tõrva–Pikasilla teel

Tõrva linn, Keskküla, Rulli küla, Uralaane küla, Liva küla, Pikasilla küla
Tumala – Orissaare – Väikese väina tee

**Tumala – Orissaare – Väikese väina tee** (registrinumbriga 75) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Mehama külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare tee 96. kilomeetril. Tee pikkus on 8,3 km. Tee lõpeb Põripõllu külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare tee 89. kilomeetril. Orissaare alevikus kannab nime Kuivastu maantee.

## Maanteeäärsed asulad
Mehama küla, Ariste küla, Tumala küla, Maasi küla, Põripõllu küla, Orissaare alevik.
Kuressaare ringtee

**Kuressaare ringtee** (registrinumbriga 76) on üks Eesti tugimaanteedest.

See saab alguse Kuressaare linnas Roomassaare sadamas. Tee pikkus on 13,5 km. Tee lõpeb Nasva ja Laheküla küla piiril Kuressaare–Sääre maantee 6. kilomeetril. Kuressaare linnas kannab nimesid Roomassaare tee, Marientali tee ja Ringtee.

## Sillad Kuressaare ringteel

Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist

## Asulad Kuressaare ringteel

Kuressaare linn, Kudjape alevik, Sikassaare küla, Laheküla küla, Nasva küla.

## Viited
Juri Žirkov

**Juri Valentinovitš Žirkov** (sündinud 20. augustil 1983 Tambovis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit.

Ta võib mängida vasakkaitses ja poolkaitses. Kuni 2009. aastani mängis ta Moskva CSKA-s. Siis läks ta 18 miljoni euro eest Chelseasse. Oma debüütmängus AC Milani vastu lõi ta ühe värava.

Venemaa koondises mängib ta alates 2005. aastast.

## Saavutused
;Moskva CSKA
*Venemaa Premjer Liga: 2005, 2006
*Venemaa karikas: 2004–05, 2005–06, 2007–08, 2008–09
*Venemaa superkarikas: 2004, 2006, 2007, 2009
*UEFA karikas: 2004–05
;Chelsea
*Premier League: 2009–10
*FA Cup: 2009–10
;Peterburi Zenit
*Venemaa Premjer Liga: 2018–19
*Venemaa karikas: 2015–16
*Venemaa superkarikas: 2016
Orvand (geomorfoloogia)

**Orvand** ehk **kaar ** (saksa *Kar* 'tsirkus') on liustikutekkeline pinnavorm, looduslik liustiku toimel tekkinud tassi- või tugitoolikujuline süvend mäenõlva või oru ülaosas, mida ümbritsevad kaljused nõlvad.

Orvanditele on iseloomulikud järsud taga- ja küljeseinad ning lame-nõgus põhi, kus tavaliselt paikneb liustik. Mõnedes orvandites on sõmerlume kuhjatis, teistes hooajalised lumekuhjatised. Seal, kus liustikud taandusid, on orvandite põhi kaetud veega – nii on tekkinud suurem osa mägijärvedest. Orvandi välisküljel on madal künnis. Tihti tekib erosiooni toimel nõlva alla nõgu, kus voolab kevadel sulavesi või püsivavooluga oja.

Keskmiselt on orvandite laius 1–2&nbsp;km ja tagaseina kõrgus umbes 300 m, aga need võivad olla ka laiusega kuni 16&nbsp;km ja tagaseina kõrgusega kuni 3&nbsp;km (Mount Lister, Antarktis).

Süvenemise kiirus on Kanada Arktikas 25–90&nbsp;mm 1000 aastaga, Norras 500–600&nbsp;mm 1000 aastaga, Kaljumäestikus kuni 1300&nbsp;mm 1000 aastaga.

## Viited
Daniel Mesotitsch

**Daniel Mesotitsch** (sündinud 22. mail 1976 Villachis) on Austria laskesuusataja. 

Ta on harrastanud laskesuusatamist alates 1997. aastast ja kuulub Union Rosenbachi klubisse.

Mesotitsch võistles täiskasvanute tippvõistlusel esimest korda 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Pokljukas. Ta suusatas avavahetust Austria võistkonnas 4x7,5 km teatesõidus nii 2005. aasta MM-il Hochfilzenis, kus saadi pronksmedal, kui ka 2009. aasta MM-il Pyeongchangis, kus oldi teised. 2008. aasta MM-il Östersundis oli ta teatevõistkonna liikmena neljas 2007. aasta MM-il kuues. Individuaalselt on tal MM-il parimaks kohaks jäänud 12. koht 20 km distantsil nii 2003. aasta MM-il Hantõ-Mansiiskis kui 2007. aastal Anterselvas.  
  
Maailma karikasarjas osales Mesotitsch esimest korda 12. detsembril 1999 Pokljukas 12,5 km jälitussõidus, kus ta sai 60 osalenu seas 46. koha. Esimese punktikoha MK-etapil sai ta veebruaris 2001 Salt Lake Citys 20 km eraldistardiga sõidus, kui jõudis finišisse 22. kohal. Esimese võidu sai Mesotitsch 24. jaanuaril 2002 Anterselvas 20 km eraldistardiga sõidus. Varem polnud ta kordagi MK-etappidel jõudnud kümne parema hulka. Samal nädalal sai ta 12,5 km jälitussõidus kolmanda koha. Järgmine kord jõudis ta poodiumile jälle Anterselvas, kui seal toimus 21. jaanuaril 2009.–2010. aasta maailma karikasarja järjekordne etapp. Seekord oli ta 20 km eraldistardiga sõidus teine. Kaks päeva hiljem peetud 12,5 km jälitussõidus sai ta oma teise võidu MK-etapil.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

* 2014  Sotšis
**  pronksmedal 4×7,5 km teatesõidus

### [[Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2005  Hochfilzenis
**  pronksmedal 4x7,5 km teatesõidus
* 2009  Pyeongchangis
**  hõbemedal 4x7,5 km teatesõidus 

### [[Laskesuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]

Daniel Mesotitsch on (seisuga 24. jaanuar 2010) osalenud kokku 166 maailma karikasarjaetapil ja jõudnud poodiumile neli korda, millest kahel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Välislingid

*
Víctor Valdés

**Víctor Valdés i Arribas** (sündinud 14. jaanuaril 1982 Barcelonas) on Hispaania endine jalgpallur, väravavaht.

## Klubikarjäär
Valdés mängis aastatel 2002–2014 Hispaania kõrgliiga klubis Barcelona.

Barcelonaga võitis ta kolm korda Meistrite Liiga ja tuli kuus korda Hispaania meistriks.

2014. aasta suvel liitus Valdés Premier League'i klubiga Manchester United.

2016. aasta juulis sõlmis Valdés lepingu Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Middlesbrough'ga. Pärast 2016–17 hooaega Middlesbrough's lõpetas Valdés oma jalgpallurikarjääri.

## Koondisekarjäär
Hispaania jalgpallikoondises mängis ta 20 mängu.

Samuti mängis Valdés Kataloonia koondises 14 sõpruskohtumist.

## Saavutused

### Klubid
;Barcelona
* La Liga: 2004–05, 2005–06, 2008–09, 2009–10, 2010–11, 2012–13
* Copa del Rey: 2008–09, 2011–12
* Hispaania superkarikas: 2005, 2006, 2009, 2010, 2011, 2013
* UEFA Meistrite Liiga: 2005–06, 2008–09, 2010–11
* Euroopa superkarikas: 2009, 2011
* Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2009, 2011
;Standard Liège
* Belgia karikas: 2015–16

### Rahvuskoondis
;Hispaania jalgpallikoondis
* Jalgpalli maailmameistrivõistlused: 2010
* Euroopa meistrivõistlused: 2012

## Viited

## Välislingid
Nipponi naistesõnajalg

**Nipponi naistesõnajalg** (*Athyrium niponicum*) on taimeliik naistesõnajala perekonnast, mis kasvab Jaapanis, Põhja-Hiinas, Koreas ja Taiwanil.

Nipponi naistesõnajalg on heitlehine rohttaim, mida kasutatakse ilutaimena. Sellest on aretatud mitmeid sorte.
Kuressaare–Kihelkonna–Veere tee

**Kuressaare–Kihelkonna–Veere tee** (registrinumbriga 78) on üks Eesti tugimaanteedest. 

See saab alguse Kuressaare linnas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare tee 143. kilomeetril (Kuressaare linnas Tallinna tänav). Tee pikkus on 47,8 km. Tee lõpeb Veere külas Veere sadama juures. Kuressaare linnas kannab nimesid J. Smuuli tänav, Kihelkonna maantee. Kärla alevikus kannab nimesid Lasteaia tänav, Kooli tänav. Kihelkonna alevikus kannab nime Valla tänav.

## Sillad Kuressaare–Kihelkonna–Veere teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Kuressaare–Kihelkonna–Veere teel

Kuressaare linn, Laheküla, Unimäe küla, Parila küla, Suur-Randvere küla, Mullutu küla, Tõlli küla, Ansi küla, Karida küla, Paevere küla, Kogula küla, Ulje küla, Mõnnuste küla, Arandi küla, Sõmera küla, Kärla alevik, Mätasselja küla, Kärla-Kirikuküla, Kuuse küla, Üru küla, Viki küla, Varkja küla, Pajumõisa küla, Kihelkonna alevik, Virita küla, Abaja küla, Oju küla, Kurevere küla, Tammese küla, Kõruse küla, Sepise küla, Kalmu küla, Tagamõisa küla, Vaigu küla, Veere küla.

## Tee korrashoid
2020. aastal rekonstrueeritakse Kuressaare–Tõlli teelõiku (maantee km 2,4–8,3). Seejuures tehakse korda ka Matu sild. Ehitustööde maksumus on 2,7 miljonit eurot.

## Viited