open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maria Saveljeva

**Maria Saveljeva** (sündinud 18. jaanuaril 1997 Tallinnas) on Eesti lauahokimängija ja treener, 2019. aasta maailmameister ja 2018. aasta Euroopa meister naiste kategoorias.  

## Sportlaskarjäär
Maria alustas mängimist kevadel 2005 oma isa, spordiajakirjaniku ja rahvuskoondise treeneri, Igor Saveljevi käe all. 2007. aastal osales ta oma esimesel MM-il ja 2011. aastal Soomes võitis Saveljeva oma esimese medali. Ta jõudis MM-i finaali, kus kaotas venelasele Maria Yalbachevale. Aasta hiljem võitis ta hõbemedali Euroopa meistrivõistlustel ja kordas seda tulemust Tallinnas 2016. aasta EM-il. Alates 2017. aasta sügisest on Saveljeva juhtinud naiste ülemaailmset edetabelit.   

2018. aasta suvel võitis ta oma esimese kuldmedali Euroopa meistrivõistlustel.  Aasta hiljem sai finaalis võidu lätlase Laima Kamzola üle ja tuli maailmameistriks.

Maria Saveljeva on ainus mängija maailmas, kes mängib maailmameistrivõistlustel nii naistevõistkonnas kui ka riigi koondvõistkonnas. Alates 2016. aastast on ta Eesti Lauahoki Liidu juhatuse liige  ja noortetreener. Eesti meister avalik kategoorias hooajal 2018/2019.    

Ta on Tallinna spordiklubi Raua liige.    

## Viited

## Välislingid

* Profiil rahvusvahelise föderatsiooni veebisaidil 
*Profiil Tablehockey
* Video: 2019. a. MM, võiduvärav mängus Saveljeva - Engel (Taani)
Vīgrieze

**Vīgrieze** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla lääneosas.

Küla asub valla keskusest Laidzest 10, piirkonna keskusest Talsist 0,5 ning Riiast 126 kilomeetri kaugusel. Vīgriezes asub Vīgrieze bussipeatus.

Vīgrieze kujunes endise Vigrieže karjamõisa (*Wigredse*) keskuse juurde. Aastal 2020 oli külas 34 elanikku, aastal 2025 oli elanikke 25.
## Viited
Roceži

**Roceži** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla lääneosas.

Küla asub Mazroja jõe ülemjooksul. Roceži jääb valla keskusest Laidzest 2, piirkonna keskusest Talsist 5,5 ning Riiast 124 kilomeetri kaugusele. Rocežis asub Roceži bussipeatus.

Küla kujunes endise Roceži karjamõisa (*Rothseden*) keskuse juurde. Külas kasvav Rugāji hiidpirnipuu on looduskaitse all, ka on kaitse all saar ümbermõõduga 3,51 m. Seal asub Roceži bussipeatus.

## Elanike arv


* 128 (1965)
* 85 (2000)
* 81 (2011)

* 79 (2017)
* 76 (2020)
* 82 (2025)


## Viited
Maailmamere ökosüsteem

Maailmameri hõlmab maakera pindalast ligikaud 70%, mis teeb sellest suurima ökosüsteemi. **Maailmamere ökosüsteem** on koduks paljudele taimedele ja loomadele, milletõttu on selle osatähtsus väga suur. Merede sügavus on tohutu ja kõigis neis sügavustes võib ka elu kohata. Ookeanides kõikide eelduste kohaselt ei leidu eluvaba tsooni, kuigi mandrite ja saarte läheduses on asustatus selgelt suurem kui mujal. Merd ei saa isoleeritud piirkondadeks jagada (erinevalt maismaast ja sisevetest), sest kõik ookeanid on omavahel seotud. Vaba leviku peamised barjäärid on hoopis temperatuur, soolsus ja sügavus. Meredes toimub pidev tsirkulatsioon. Õhutemperatuuride erinevused poolustel ja ekvaatoril tekitavad tugevaid tuuli, mis puhuvad aasta läbi ühest suunast (passaadid), moodustuvad pidevad hoovused, mis omakorda mõjutavad elustikku. Meredes valitsevad pidevalt eritüübilised lained, toimuvad tõusud-mõõnad. Tõusul on eriti suur mõju rannikupiirkonnas, kus kujuneb välja väga rikkalik elustik, mis peab harjuma teatud perioodilisusega litoraali koosluste elukäigus (kuu ja päikese järgi seatud bioloogilised kellad, mis kutsuvad aktiivse perioodi esile just tõusu ajal).

## Maailmamere ohustatus
Mereveel on reaktsioon aluseline (pH on 8,2), sageli on ta eluks vajalikest toiteelementidest vaene. Merevee pH on suhteliselt püsiv suurus. Viimasel ajal tõuseb aga tööndusliku päritoluga toksiliste keemiliste ainete kontsentratsioon. Biogeensete elementide kontsentratsioon jälle võib olla tihti nii väike, et see limiteerib primaarset produktsiooni. Samuti reostavad inimesed maailmamerd visates prügi maha ning suur firmad, kes vabanevad jääkidest visates need merre.

## Maailmamere tähtsus
Maailmameri on kujundanud ka inimkonna ajalugu, kultuure ja elukvaliteeti. Inimesed söövad meresaadusi, ujuvad lainetes, veedavad aega randades, sukelduvad uurimaks imelist veealust elu, saavad tootmiseks vajalikku toorainet, naftat ja maavarasid ning vajalikud veeteed kaupade transpordiks. On väga vähe valdkondi, mida meri ega ookean ei ole mõjutanud. Kuid see mõju ei ole ühepoolne. Inimene mõjutab maailmamerd samuti kui meri inimest. Kasutades kõiki neid hüvesid, mida meri meile pakub, oleme tõsiselt kahjustanud merd ja selle ökosüsteeme.

## Maailmameri ja Eesti
Eesti on üks mitmest riigist, millel jookseb ühine piir Läänemerega. Kuna vesi vahetub meres iga 25 aasta tagant siis tekib nii mõningaid keskkonnaprobleeme. Näiteks on see üks maailma eutrofeerunumaid meresid – toitainete ülekülluse tõttu vohab veetaimestik liigselt ja kahjustab kalaliike. Selle põhjuseks on peamiselt põllumajandusest vette voolavad mineraalväetiste koostisosad lämmastik ja fosfor. Lisaks tuleb fosforit Läänemerre asulate reoveega, sest suur osa pesupulbreid sisaldab fosfaate. Siia lisanduvad veel nafta- ja muude kütuste jäägid laevaliiklusest, plast jm jäätmed, merepõhja vajunud Nõukogude Liidu sõjaväetehnika ja seadmed jne.

## Viited
Koroonapandeemia Türkmenistanis

**2020. aasta koroonapandeemia Türkmenistanis** on osa ülemaailmsest koroonapandeemiast. WHO Euroopa missiooni juht dr Catherine Smallwood ei andnud 10-päevasele missioonivisiidile Türkmenistanis antud infotunnil teavet koroonajuhtude avastamise kohta riigis.
 
Türkmenistanis ühestki koroonajuhtumist teatatud pole.

Rahvusvahelise ühenduse Piirideta Ajakirjanikud andmetel on riigis keelatud sõna "koroonaviirus" kasutamine.

## Viited

## Välislingid
*Türkmenistani president keelas ära sõna "koroonaviirus", ERR, 31.03.2020
Borštšiv

**Borštšiv** (ukraina Борщів, poola Borszczów) on linn Ternopili oblastis, Borštšivi rajooni halduskeskus. Borštšiv asub Ternopilist umbes 91 km lõunakagus.

Borštšivit on esmamainitud 1456. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1629. aastal. Aastatel 1672–1699 oli linn Osmanite riigi võimu all, seejärel läks Poolale tagasi. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi koosseisu. 1919–1939 kuulus linn Poolale. 1939. aastal hõivas linna Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti Borštšiv Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa okupatsioon kestis Borštšivis 7. juulist 1941 kuni 6. aprillini 1944.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Borštšivi elanikest ukrainlasi 97,63%, venelasi 1,50%, poolakaid 0,37%, armeenlasi 0,16% ja valgevenelasi 0,12%.

## Viited
Sārcene

**Sārcene** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla idaosas.

Küla asub Laidze järve ääres. Sārcene jääb valla keskusest Laidzest 2, piirkonna keskusest Talsist 9 ning Riiast 131 kilomeetri kaugusele. Sārcenes asub Sārcene bussipeatus.

Küla kujunes endise Sārcene mõisa (*Zarzen*) keskuse juurde. Mõisapargis kasvavad Sārcene pärnad, Sārcene saar, elupuu, kaks pärna ja saar on looduskaitse all. Külas asub Sārcene bussipeatus.

## Viited
Mieguze

**Mieguze** (ka **Miegūze**) on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla edelaosas.

Küla asub  valla keskusest Laidzest 4,5, piirkonna keskusest Talsist 3,5 ning Riiast 121 kilomeetri kaugusel. Mieguzes asub Krūzase bussipeatus.

Küla kujunes endise Mieguze karjamõisa (*Megusen*) keskuse juurde. Seal asub Krūzase bussipeatus. Looduskaitse all on hõberemmelgas ümbermõõduga 4.65 m.

## Elanike arv


* 31 (1989)
* 37 (2000)
* 50 (2011)

* 53 (2020)
* 55 (2025)

## Viited
Piibe Tomp

**Piibe Tomp** (sündinud 22. märtsil 1988 Viljandimaal Vana-Karistes) on eesti moedisainer ja moekunstnik.

## Elukäik
Aastatel 2003–2006 õppis Piibe Tomp Tallinna 32. Keskkoolis. Seejärel õppis Euroakadeemias moekunsti erialal, lõpetas kõrgkooli 2010. aastal. Aastatel 2012–2015 õppis Eesti Kunstiakadeemias nahakunsti, aksessuaari- ja köitedisani erialal ning sai bakalaureusekraadi. Kingadisani praktika läbis ta Taanis Ecco jalatsikursustel jalanõudisainer Sille Sikmanni juures.

2016. aastast töötab Piibe Tomp Ritico OÜ-s TOKU peadisainerina Võrus. Selle töökohani leidis ta tee läbi TOKU endise disainjuhi Maarja Mõttuse kaudu.

## Looming
Piibe Tomp ammutab loomingulisi ideid kõigest ümbritsevast, olgu selleks inimesed, filmid, jutuajamised, reisimine või kogemused üleüldiselt. 

Kõik jalatsid, mida TOKU toodab, on nahast ning sobivad nii meestele kui ka naistele.

Aastatel 2013–2015 disainis Tomp ka kindaid, kotte ja albumikaasi. Tema disaine sai näha Tallinna HOP galeriis, Disaini- ja Arhitektuurigaleriis ja BIO 50 näitusel Ljubljanas, Sloveenias. 

### Disainitud jalanõusid
* **Helsinki** – puhta, minimalistliku disainijoonega sandaal, naturaalsest nahast.
* **Brussels** – kõigile laiskadele, et jalad saaks lihtsalt sussi libistada, 100% lambavillasest vildist.
* **Tokyo** – jalats, kus kohtuvad suurlinlik pragmaatilisus ja jaapanlik minimalism, pealis nahast, vooder pehmest lycrast.
* **Bern** – mänglevatele varvastele, 100% lambavillasest vildist.
* **Budapest** – kaisutajatele ja kallistajatele, 100% lambavillasest vildist.
* **London** – esimene "päris" king, pealis ja vooder nahast, välistald kummist.
* **Stockholm** – keskkonna sõbralik ja stiilsed ketsid, detailid nahast, pealmine kangakiht koosneb 70% puuvillast ja 30% polüesterist, tald lateksist.

TOKU jalanõude projekti peab Tomp ise enda kõige õnnestunumaks ja väärtuslikumaks projektiks. Piibe sõnul püüdleb TOKU loodussäästlikkuse poole.

### Töötoad, kursused, praktikakohad
* 2014 käsitsi valmistatud jalanõude kursus koos Kaspar Paasiga.
* 2014 intern Eesti jalanõude firmas Schekmann koos Sille Sikmanniga.
* 2014 ECCO töötuba Koldingi Disainikoolis Taanis, koos Dwayne Edwardsiga.
* 2014 IDEM19 töötuba Stanjelis, Sloveenia.
* 2015 jalanõude töötuba koos Marianne Neboga. 

### Näitused
* 2014 BIO50 – 24. disaini biennaal, Ljubljana, Sloveenia. IDEM19 KARST – "Ühendamine". Töö: "Nothing but silence"
* 2015 "Särfitud Tallinna Disaini- ja Arhitektuurigaleriis. Tööd: kott "Raven", sandaalid "To Athena", kindad "Falcon F-7"
* 2015 "Pinsol" Tallinna HOP galeriis. Töö: jalanõud "Sydney"
* 2015 nahakunsti näitus *performance*'iga riigikogu kunstisaalis.

## Tunnustus
* 2018 – Eesti parim noor tootedisainer, SÄSI auhind

## Viited
Paugurciems

**Paugurciems** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla edelaosas.

Küla asub merepinnast 93 meetri kõrgusel Talsi linna kirdepiiril. Zvirgzdi ja Paugurciemsi piiril asub Zvirgzdi bussipeatus.

## Elanike arv


* 101 (2000)
* 130 (2011)
* 163 (2017)

* 179 (2020)
* 182 (2025)

## Viited
Zvirgzdi

**Zvirgzdi** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla edelaosas.

Küla asub merepinnast 89 meetri kõrgusel Talsi linna kirdepiiril ja on Talsiga praktiliselt kokku kasvanud. Nõukogude perioodil paiknes seal Punaarmee väeosa. Zvirgzdi ja Paugurciemsi piiril asub Zvirgzdi bussipeatus.

## Elanike arv


* 218 (1989)
* 269 (2000)
* 256 (2011)
* 249 (2015)

* 235 (2017)
* 221 (2020)
* 199 (2025)


## Viited
Andro Kööp

**Andro Kööp** (sündinud 4. märtsil 1967) on eesti kunstnik, disainer ja sisekujundaja. 

1984. aastal lõpetas ta Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi. 1991. aastal astus Tallinna Kunstiülikooli, mille lõpetas aastal 1996 moe erialal. Töötas 2008. aastast Tartu Kõrgema Kunstikooli külalisõppejõuna ja 2006. aastast abiõppejõuna Eesti Kunstiakadeemias. 2013. aastast vabakutseline kunstnik ja kuraator.

Andro Kööp alustas aktiivset näitusetegevust 1985. aastast peamiselt tarbe- ja kujutava kunsti vallas. 1988. aastal sai temast Eesti Disainerite Liidu asutajaliige, õppides hiljem moekunsti. Kunstirühmituse Neoeksprepost asutaja (koos kunstnik Urmas Puhkaniga) ning ühenduse Eesti Moedisain peakunstnik. Kööpi looming balansseerib maalikunsti ja disaini piirimail, tajudes ja sidudes tundlikult kujutava kunsti ja ruumi suhteid. Kööp on olnud tuntud nii radikaalse avangardkunstniku, disaineri kui sisekujundajana, mis lisab tema teemavalikule korraga nii sotsiaalseid, mängulisi kui dekoratiivseid aspekte. Kunstniku tööd on alati rohkem või vähem ruumilised, millele ta tihti lisab taimemotiive ja vääriskivilikke spektreid. Nii loodud romantilist ja rahulikku maailma täiendavad elektrit täis toonid ja peaaegu et kunstniku kaubamärgiks kujunenud poolläbikumav rastertaust, mis kõik kokku sobib ühtviisi hästi nii modernsesse kui klassikalisse interjööri.

Tema teoseid võib leida Eestis mitmes suures muuseumis ja kogus: Eesti Kunstimuuseumis, Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis, Tallinna Kunstihoones ja PoCo popkunstimuuseumis ning paljudes erakogudes Eestis ja mujal maailmas.  

2001. aastal asutas Andro Kööp Torpeedo Interjööri ja on selle sisekujundaja.  

1998. aastal võitis Andro Kööp Üleliidulistel Moepäevadel Tallinnas pressi eripreemia. 1991. aastal võitis ta Eesti Kunstnike Liidu noorte kunstnike aastapreemia ja 1992. aastal Vaal Galerii aastapreemia. 

## Näitused

## Projektid

## Viited
Ester Karuse

**Ester Karuse** (sündinud 19. novembril 1992 Valgas) on Eesti poliitik, XV Riigikogu liige. 13. märtsist 2020 kuni 26. aprillini 2021 oli ta Valga vallavanem. 

Ester Karuse oli Eesti Keskerakonna liige alates 30. jaanuarist 2011. 5. jaanuaril 2024 teatas ta Keskerakonnast lahkumisest ja liitumisest Sotsiaaldemokraatliku Erakonnaga.

## Haridus
Ta on lõpetanud Mainori kõrgkooli ärijuhtimise erialal.

## Töökäik
Ta on töötanud logistikuna oma isa ettevõttes A. Karuse Aktsiaselts.

## Poliitiline karjäär
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogu valimisel Valga vallas kandideeris ta Keskerakonna nimekirjas ning saavutas 196 häälega ringkonnas paremuselt 4. tulemuse ning osutus nimekirjamandaadiga valituks Valga vallavolikogu liikmeks. Kehtivaid hääli andsid 7024 isikut ning lihtkvoot ehk isikumandaat oli 260 häält. Parima tulemuse piirkonnas sai Ester Karuse isa Allain Karuse (1089 häält).

2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Keskerakonna nimekirjas Võru-, Valga- ja Põlvamaad hõlmavas ringkonnas ning saavutas 1665 häälega ringkonnas paremuselt 5. tulemuse, kuid ei osutunud valituks. Keskerakonnast sai selles ringkonnas hääli rohkem vaid Tarmo Tamm (2824 häält). Kehtivaid hääli andsid 43 090 isikut ning lihtkvoot ehk isikumandaat oli 5386 häält. Parima tulemuse ringkonnas sai Uno Kaskpeit EKREst (3802 häält). 

2019. aasta septembrist kuni 13. märtsini 2020 oli ta Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni nõunik. Samal päeval valis Valga vallavolikogu ta Valga vallavanemaks. 

2023. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Ester Karuse Eesti Keskerakonna nimekirjas Valimisringkonnas nr 11 (Võru, Valga ja Põlva maakond). Ta kogus 1677 häält ja osutus valituks. 

## Isiklikku
Ta sai 1. detsembril 2022 poja emaks.

Ta on abipolitseinik alates 2016. aastast.

## Viited
Sukturi

**Sukturi** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla lõunaosas.

Küla asub valla piiril Sirdsezersi järve ääres ja jääb Talsi küngastiku maastikukaitsealale. Küla asub valla keskusest Laidzest 7, Talsist 3 ja Riiast 119 kilomeetri kaugusel. Osa külast jääb Lībagi valda ja moodustab ametlikult iseseisva küla.

## Elanike arv


* 23 (2015)
* 14 (2020)
* 10 (2025)


## Viited
Finnbjorn Vang

**Finnbjorn Vang** (sündinud 1978) on Fääri saarte maletegelane. 

Vang on Fääri saarte Maleföderatsiooni president. Varem on ta olnud Euroopa Maleliidu asepresident.

Vang on maletaja ELO-reitinguga üle 2000. 2006. aastal osales ta Fääri saarte võistkonna koosseisus Torinos peetud maleolümpial (varumängijana). Võistkond sai 82. koha 147 meeskonna hulgast. 

Vang tegutseb ka malekohtunikana ja maleorganisaatorina. Saanud 2011. aastal FIDE-lt FIDE arbiitri nimetuse. Olnud Fääri saartel peetud maleturniiridel peakohtuniku ja turniiridirektori rollis.

## Välislingid
*Finnbjorn Vang FIDE andmebaasis
*Fääri saarte Maleföderatsioon FIDE andmebaasis
*Portrait: Finnbjørn Vang on the Faroe Islands. ultivatecollective.org, 2. august 2017
Jeļena Prokopčuka

**Jeļena Prokopčuka** (sünninimi **Čelnova**; sündinud 21. septembril 1976 Riias) on Läti endine pikamaajooksja.

Ta esindas Lätit 2016. aasta suveolümpiamängudel maratonis. Ta võitis New Yorgi maratoni 2005. ja 2006. aastal.

Ta on osalenud ka Tallinna Maratonil, võitis 2014. aastal poolmaratoni.
Kurt Jungwirth

**Kurt Jungwirth** (3. september 1929 Graz – 13. mai 2025) oli Austria poliitik, kultuuri- ja maletegelane, rahvusvaheline organisaator (2012). 

Jungwirth oli Austria Maleföderatsiooni aupresident. Varem on ta olnud Austria Maleföderatsiooni president (1971–2017), FIDE viitsepresident (1978–1986), Euroopa Maleliidu president (1986–1998) ning FIDE Euroopa maailmajao president (1990–1998).

Tema initsiatiivil hakati Austria koolides 1975. aastast fakultatiiivainena õpetama malet.

1960. aastatel oli Jungwirth Grazi Ülikooli romanistika professor.

## Viited

## Välislingid
*
* Kurt Jungwirth FIDE andmebaasis
*Austria Maleföderatsioon FIDE andmebaasis
*Kurt Jungwirth. chess.at
Boris Kutin

**Boris Kutin** (sündinud 21. juulil 1947 Ljubljanas) on sloveenia maletegelane, rahvusvaheline organisaator (2012). 

Kutin on 2014. aastast Euroopa Maleliidu (ECU) hoolekogu esimees. Varem on ta olnud ECU president (1998–2010) ja ECU aupresident (2011–2014), samuti on ta kuulunud FIDE presidendinõukogusse rohkem kui 20 aastat.

Ta oli 2002. aastal Bledis peetud maleolümpia turniiridirektoriks.

## Tunnustus
*2018 – FIDE auliige
*2020 – Sloveenia Vabariigi riiklik autasu – elutööauhind spordi valdkonnas

## Viited

## Välislingid
*
*Boris Kutin FIDE andmebaasis
Tlumatš

**Tlumatš** (ukraina Тлумач, poola Tłumacz) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Tlumatši rajooni halduskeskus. Tlumatš asub Ivano-Frankivskist umbes 23 km idakagus.

Tlumatši on esmamainitud 1213. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1448. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tlumatši elanikest ukrainlasi 98,99% ja venelasi 0,72%.

## Viited
Rahvusvaheline organisaator

**Rahvusvaheline organisaator** (inglise keeles *International Organizer*; lühend **IO**) on males rahvusvahelise võistluskorraldusliku tegevuse eest antav nimetus.

Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). 
Rahvusvahelise organisaatori nimetus on eluaegne. 

2020. aasta aprilli seisuga on FIDE andmebaasis kirjas 515 maletegelast, kes on saanud rahvusvahelise organisaator nimetuse. 

## Rahvusvahelisi organisaatoreid
*1996 – Vanik Tšhakharjan (tunnistus nr 1)
*1998 – Strátos Grívas
*2002 – Zurab Azmaipharašvili
*2008 – Husan Turdialiev
*2011 – Ye Jiangchuan, Gunnar Björnsson, Theódoros Tsormpatzoglou
*2012 – Geórgios Makrópoulos, Sulţān bin Khalīfah Āl Nahayān
*2012 – Kirsan Iljumžinov, Ilja Levitov, Boris Kutin, Kurt Jungwirth
*2013 – Mahir Məmmədov
*2014 – Giorgi Giorgadze, Akaki Iašvili
*2015 – Martha Fierro, Andrei Filatov
*2018 – Anastassija Sarokina

### Nimetuse saanud Eesti maleorganisaatoreid
*2002 – Hendrik Olde

## Välislingid
*International Organizer. ratings.fide.com
Horostkiv

**Horostkiv** (ukraina Хоростків, poola Chorostków) on linn Ukrainas Ternopili oblastis Gusjatõni rajoonis. Horostkiv asub Ternopilist umbes 45 km lõunakagus.

Horostkivi on esmamainitud 1564. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Horostkivi elanikest ukrainlasi 98,70%, venelasi 0,78% ja poolakaid 0,22%.

## Viited
Kāķīši

**Kāķīši** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla idaosas.

Küla asub merepinnast 110 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Strazdest 5,2, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 102 kilomeetri kaugusele.

Küla kujunes endise Kāķīši mõisa (*Neuhof*) keskuse juurde. Säilinud on nii mõisa häärber kui ka park. Aastal 1851 rajati mõisa juurde laste varjupaik, hilisem Strazde lastekodu.

## Elanike arv


* 46 (2017)
* 35 (2020)
* 24 (2025)


## Viited
Gravas (Strazde vald)

**Gravas** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla kirdeosas.

Küla asub merepinnast 125 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Strazdest 6,5, piirkonna keskusest Talsist 23 ning Riiast 103 kilomeetri kaugusele.

Küla kujunes endise Gravase metskonna juurde. Gravases asub kohalik kalmistu, seal asub ka puhkekompleks *Medibu pils*.

## Elanike arv


* 18 (2017)
* 11 (2020)
* 11 (2025)


## Viited
Saulīšciems

**Saulīšciems** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla keskosas.

Küla asub merepinnast 97 meetri kõrgusel Bemberupīte oja kaldal. Saulīšciems jääb valla keskusest Strazdest 2, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 99 kilomeetri kaugusele.

Küla kujunes endise Strazde mõisa Saulīši karjamõisa (*Sophienhof, Sofienhof*) keskuse juurde.
## Viited
Annasciems

**Annasciems** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla idaosas.

Küla asub merepinnast 90 meetri kõrgusel Bemberupīte oja kaldal. Annasciems jääb valla keskusest Strazdest 3,4, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 98 kilomeetri kaugusele.

Külas asub Annasciemsi kalmistu. Kultuurimälestistest asuvad küla lähistel riikliku kaitse all olevad Ilbatase muinaskalmed ehk Kullakünkake.
## Viited
Mazstrazde

**Mazstrazde** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Strazde valla loodeosas.

Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel  maantee A10 ääres. Mazstrazde jääb valla keskusest Strazdest 1,5, piirkonna keskusest Talsist 18 ning Riiast 102 kilomeetri kaugusele.

Küla kujunes endise Mazstrazde mõisa (*Klein-Strasden*) keskuse juurde. Külas asub mälestuskivi punaste partisanide komandörile Kārlis Paldiņsile.
## Viited
Andrzej Filipowicz

**Andrzej Filipowicz** (sündinud 13. mail 1938 Varssavis) on poola maletaja ja malekohtunik, rahvusvaheline meister (1975), rahvusvaheline arbiiter (1984). 

Filipowicz on maletajana võitnud Poola meistrivõistlustel pronksmedali (1971). Poola võistkonna koosseisus on ta mänginud seitsmel maleolümpial (1960–1966, 1970–1972, 1978). 1964. aastal Tel Avivis tuli Poola kümnendaks (Filipowicz mängis neljandal laual), 1972. aastal Skopjes sai Poola 12. koha (Filipowicz tegi kaasa varumängijana).

Filipowicz on tunnustatud malekohtunik. Ta on olnud peakohtunik paljude võistlustel, sealhulgas MM-tiitlimatšil Magnus Carlseni ja Viswanathan Anandi vahel (2014), pretendentide turniiril (2007), juunioride maailmameistrivõistlustel (2010), seenioride maailmameistrivõistlustel (2016), maailmameistrivõistlustel kiir- ja 
välkmales (2012, 2013, 2014), naiste FIDE Grand Prix' sarja turniiridel (2019), Euroopa meistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2015), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2012), Mihhail Tali mälestusturniiril (2013), Dortmundi maleturniiril (2008, 2013, 2015, 2016, 2018, 2020) ning Aerofloti lahtisel turniiril (2016, 2017, 2018, 2019, 2020).

Filipowicz on FIDE tehnilise komisjoni sekretär. Varem on ta olnud FIDE kvalifikatsioonikomisjoni esimees, FIDE keskkomitee liige, FIDE tegevjuhatuse liige, samuti FIDE Ida-Euroopa tsooni president.

## Tunnustus
*1993 – Poola Maleföderatsiooni auliige
*2006 – FIDE auliige

## Välislingid
*
*Andrzej Filipowicz FIDE andmebaasis
Adrasmon

**Adrasmon** on asula Tadžikistanis Sugdi vilajeti Ašti rajoonis.

Asula rajati uraanimaaki otsivatele geoloogidele märtsis 1941.

Adrasmonis tegutses Nõukogude Liidu lagunemiseni maagirikastusvabrik. Hõbedat ja pliid tootnud ettevõte taaskäivitati 21. sajandi alguses, kuid pankrotistus 2016. aastal.

## Viited
Fontanella (Vorarlberg)

**Fontanella** on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.

## Geograafia

Umbes 29,5% vallast on metsa all ja 52,1% on alpiinne.

### Alljaotused

Valda kuuluvad järgmised külad: Fontanella, Garlitt, Mittelberg, Türtsch, Kirchberg, Seewald ja Faschina.

## Majandus

Vallas on 18 ettevõtet. 102 inimest tüütab. Turismiaastal 2001/2002 oli seal kokku 70 365 ööbimist.

## Ajalugu

Fontanella asutati Valais' asunike poolt 14. sajandil. Aastatel 1945–1955 oli see Prantsusmaa okupatsiooni all.

## Viited
Bibikovi ratsasalk

**Bibikovi ratsasalk** oli 1918. aasta lõpukuudel Ostrovis formeeritud vene valgete ratsa-partisanisalk, mida juhtis polkovnik Georgi Bibikov. 

Hiljemalt 1919. veebruarikuust nimetati seda Ratsajäägrite (*Конно-егерский*) divisjoniks. 

## Viited
Korporatsioon Rotalia lipp

**Korporatsioon Rotalia lipuks** on trikoloor, mille värvideks on sinine, must ja heleroheline. Korporatsiooni lipp on püsivalt heisatud Tartu konvendihoone katusel. 

Lippu võivad kasutada korporatsiooni liikmed ja seda kasutatakse organisatsiooni aastapäeval, sellistel pidulikel üritustel nagu aktused jne. Mõnel üritusel on esindatud korporatsiooni liikmetega mehitatud lipuvalve (näiteks akadeemiliste organisatsioonidega seotud üritustel, rahvuspühadel, vastupanuvõitluse päeval jms).

## Ajalugu
Sinimustrohelist lippu kasutati esimest korda avalikult 1880. aasta Tallinna III üldlaulupeol 23.–25. juunil. 

Peo kirjatoimetaja A. Einvald märkis mälestusraamatus, et tähelepanu äratas Maardu ranna koori originaalne lipp, mille kavandi oli koostanud professor Köler. Lipp oli taevakarva sinine, must ja roheline ja selle tähendustki teati: "Sinine – taevalaotus; must – eesti mehe kuub, ja roheline – põllud ja heinamaad, kus peal ta kõnnib, sest sinise taeva all kõnnib põllumees oma muistses kuues rohelise maa peal." 

### Sini-must-roheline rahvuslipuna
1881. aastal kirjutas Jaan Bergmann luuletuse "Eesti lipp", mille värvid on sinine, must ja "rohiline". Luuletus avaldati 1881. aastal Matthias Johann Eiseni koostatud kogumikus "Eesti luuletused" ja ilmus ka sama aasta 24. juuni ajalehes Eesti Postimees. Sinimustrohelise kombinatsiooniga on Jaan Bergmannil veel teinegi luuletus – "Lipulaul", mis ilmus 1881. aastal Tartus teoses "Isamaa kalender 1882 aasta peale". Samal aastal ilmus roheline värv meie rahvuslipuna ka pildis – K. A. Hermanni "Salmikud" esikaanele trükituna mustas kuues talumees sinimustrohelise lipuga.

### Üliõpilaste organiseerumine
19. sajandil oli Eesti ja Läti aladel oma kindla sümboolika ja värvidega üliõpilaskorporatsioonidel väga tähtis roll aristokraatia koolidena. Üha enam Eesti üliõpilasi koondus ning 1881. aastal sooviti Tartu Ülikooli juurde asutada korporatsioon Vironia. Asutatava korporatsiooni värvide valimise arutelus oli kõneks ka sini-must-roheline. Asutajateringis oli ka Jaan Bergmann. Väiksemas ringis arutati veel punase värvi sobivust. Hiljem asutas see seltskond korporatsiooni asemel Eesti Üliõpilaste Seltsi ning lipp sai sini-must-valge.

### Korporatsioon Rotalia
1913. aastal otsustasid kümme eesti üliõpilast Peterburis asutada korporatsiooni Rotalia ning võtta värvideks sini-must-rohelise, mis on jäänud korporatsiooni lipu ja üldse korporatsiooni värvideks tänini.

## Allikad


## Välislingid
*Taivo Ruus "Miks on Eesti lipp sinimustvalge?" Postimees, 11. jaanuar 2019
Repneauk

**Repneauk** (ka *räpnaauk*, Lõuna-Eestis *vinguauk* või *paja*) oli avaus majaseina ülaosas, mille kaudu juhiti ruumist välja ving ning suits.

Repneauk paiknes enamasti saunas, mõnikord ka kambri või  rehetoa ukse kohal seinas. Ta oli mõeldud ruumi lõplikuks õhutamiseks (algne õhutus toimus ukse kaudu) ning valgustas ruumi, kuid oli klaasimata. Repneauk võis olla mitmesuguse kujuga - rombjas, ovaalne, kuusnurkne või poolringikujuline ning ta raiuti kahe palgi vahekohta. 

Repneaugu ehk *ürgakna* sulgemiseks kasutati algselt heina- või samblatuusti, vahel ka räbalaid, mida nimetati **repnetropp**. Hoone kütmise ajal võeti repnetropp eest ning lasti suits ja ving välja. Hiljem hakati kasutama avause katteks lükandluuki.

Tõuke korstnate ehitamiseks andis uue tulekolde – pliidi – ilmumine.

## Viited

## Välislingid
*Repneauk, Eesti Vabaõhumuuseum
Jääpuur

**Jääpuur** on puur, mida kasutatakse talvisel ajal veekogude jää sisse aukude puurimiseks . Peamiselt kasutatakse talviseks kalapüügiks. 

## Tüübid
Jääpuure leidub erinevaid, kuid peamised ning enimkasutatavad on manuaalsed (käsitsi keeratavad) ja mootoriga.

## Viited
Andres Kuusk (ajakirjanik)

**Andres Kuusk** (sündinud 18. detsembril 1971) on eesti teleajakirjanik ja -toimetaja. 

Ta on ETV saate "Esimene stuudio" üks saatejuhte.

## Tunnustus
*2021 Valgetähe V klassi teenetemärk 
*2023 Eesti Rahvusringhäälingu Valdo Pandi nimeline ajakirjanduspreemia (oluliste ühiskondlike teemade vahendamise eest).

## Isiklikku
Kuusel on kaks last.

## Viited
Karl-Artur Korsar

**Karl-Artur Korsar** (sündinud 20. märtsil 1989) on eesti rõivadisainer.  

## Elukäik
Karl-Artur Korsar kasvas üles Tartus. 19-aastaselt kolis ta Tallinna, et õppida Eesti Kunstiakadeemias tekstiilidisaini. Peale sealt tehniliste teadmiste sai ta sealt kaasa ka kire prinditehnoloogia vastu. Pärast õpinguid töötas Karl-Artur Korsar viis aastat vabakutselisena Londonis, Melbourne'is ja Sydneys. Praegu töötab ta nii Tallinnas kui ka Berliinis.   

## KarlKorsar
KarlKorsar on tekstiilidisaini bränd, mille eestvedajaks on Karl-Artur Korsar. Bränd kasutab julgeid värve, mängulisi mustreid, kõrge kvaliteediga Itaaliast pärit kangaid ja Eesti rätsepatööd. Iga muster on ainulaadselt käsitsi või digitaalselt valminud. Brändi mõte on luua mustreid, mis poleks mõjutatud trendidest, vaid oleksid ajatud kangaid, mis annaksid aimu Karl Kolsari mõttemaailmast. Bränd loob kirevaid ja isikupäraseid teoseid. Karl Korsari visioon on luua riideid, mille kandjad saaksid nendega ennast välismaailmale väljendada. Tema loomingut iseloomustab detailirohkus. 

## The Korsars
Disaineritest õde ja vend Karl-Artur Korsar ja Hanna Korsar lõid koos elustiilibrändi. The Korsars brändi loomingust võib leida nii kodusisustust, rõivaid, siidrätte kui ka aluspesu. Mõlemad olid oma brändide kallal töötanud juba aastaid ja ka eelnevad projektid olid neid pannud koostööd tegema. Karl-Artur tegeleb firmas eelkõige prindi ja kangastega ning õde Hanna vormiga. Brändile sobiva nime leidmisel lähtuti sellest, et selles peaks kindlasti olema Korsar, kuna see kõlab hästi ja see nimi oli ka mõlema poolt juba ülestöötatud. The Korsar on suuresti suunatud ekspordile. Nad annavad aastas kaks korda välja pret-a-porter-kollektsiooni. Bränd erineb mõlema enda firmast just selle poolest, et The Korsars ei piirdu ainult rõivastusega, vaid pakub ka kodusisustust ja aksessuaare. The Korsarsi üks kindlatest põhimõtetest on see, et rõivaid valmistavaid inimesi koheldakse lugupidavalt ja väärikalt. See innustab firmat tegema koostööd ainult nende tarnijatega, kelle jaoks on samuti olulised jätkusuutlikud töökohad, mis säilitavad looduskeskkonda.  

## Perekond
Tema õde Hanna Korsar töötab samuti rõivadisainerina. Karl leidis tee disainini tänu emale, kellel oli kodus ateljee, kus nad õega juba väiksest peale aega veetsid. Karlil ei olnud palju kannatust õmblemiseks, aga talle meeldis palju joonistada ja visandada. 

## Tunnustus
Igal aastal annab Eesti Disainiasutus välja autasusid silmapaistvatele disaineritele. Karl-Artur Korsar sai 2018. aastal SÄSI ehk noore toote-, moe- või tekstiilidisaineri auhinna. 

## Viited
Turka

**Turka** (ukraina Турка) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Sambiri rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Turka rajooni halduskeskus. Turka asub Strõi jõe vasakul kaldal, Poola piirist umbes 12 km kaugusel, Lvivist ligikaudu 105 km edelas.

Turkat on esmamainitud 1431. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1730. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Turka elanikest ukrainlasi 99,35% ja venelasi 0,46%.

## Viited
Andrej Šircelj

**Andrej Šircelj** (sündinud 28. veebruaril 1959 Ljubljanas) on Sloveenia majandusteadlane, jurist ja poliitik, ta on Sloveenia Demokraatliku Partei liige. Ta oli 13. märtsist 2020 kuni 1. juunini 2022 Sloveenia rahandusminister.

Šircelj sündis aastal 1959 Ljubljanas. Ta lõpetas Ljubljana ülikooli majandusteaduskonna. Seejärel lõpetas ta magistrina Maribori ülikooli õigusteaduskonna.

Šircelj oli 13. märtsist 2020 kuni 1. juunini 2022 Sloveenia rahandusminister (Janez Janša kolmandas valitsuses).

## Välislingid
* Andrej Šircelj Sloveenia valitsuse kodulehel
Samanta Schweblin

**Samanta Schweblin** (sündinud 8. märtsil 1978 Buenos Aireses) on Argentina kirjanik. 

Samanta Schweblin õppis Buenos Airese ülikoolis audiovisuaalset meediat ja stsenaristikat. Alates 2012. aastast elab ta Berliinis, kus lisaks kirjutamisele juhendab loovkirjutamise kursuseid. Tema teoseid on tõlgitud rohkem kui 20 keelde ning pärjatud paljude kirjandusauhindadega.

## Teosed
* Jutukogumik "El núcleo del disturbio" ("Rahutuse südames"), 2002
* Jutukogumik "Pájaros en la boca" ("Linnud suus"), 2009
* Romaan "Distancia de rescate", 2014 (eesti keeles "Nähtamatu niit", tõlkinud Ruth Sepp, Tallinn: SA Kultuurileht, 2020; Loomingu Raamatukogu 8–9)
* Jutukogumik "Siete casas vacías" ("Seitse tühja maja"), 2015
* Romaan "Kentukis", 2018 (eesti keeles "Kentukid", tõlkinud Ruth Sepp, Varrak, 2020)

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Tauno Vahter, "21. sajandi 50 olulist romaani. Stieg Larsson ja Samanta Schweblin", ERRi kultuuriportaal, 8. aprill 2020
Isemoodi muinasjutt (film)

**Isemoodi muinasjutt** on 2008. aastal Ukraina ja Eesti koostöös valminud lavastaja Roman Širmani kaasaegne muinaslugu kahest vaenutsevast riigist, mille printsess ja noor kuningas teineteisesse armuvad. Ja hoolimata kurjast võõrasemast, õelast võlurist ja tapahimulistest sõjarditest saab armastus vaenust võitu.

Film esilinastus Ukrainas 29. veebruaril 2008 ja Eestis 28. novembril 2009.

## Sisu
Iroonilise muinasjutu tegevus toimub kahes naaberriigis – Sõjakas Kuningriigis ja Õnnetus Kuningriigis. Tegelasteks on noored armunud, salakavalad intrigaanid ja pöörased sõjardid. Sõjaka Kuningriigi elanikud sõdivad lakkamatult ja mõttetult, Õnnetu Kuningriigi omad kaebavad õnnetu saatuse üle. Nagu muinasjutus ikka, armub Õnnetu Kuningriigi printsess Sõjaka Kuningriigi nooresse kuningasse. Pärast suuri seiklusi ühendab neid Saatus, keda kehastab väike võlutüdruk. Lõpptulemusena taipab sõjaminister, et inimese päästmine on palju parem kui tema hävitamine, printsess leiab armastuse, salakaval spioon saab teenitud karistuse. Kuningriigid hakkavad aga elama rahus, heaolus ja õnnes.

## Tegijad

## Osatäitjad
* Olena Alimova – Õnnetu Kuningriigi printsess
* Georgi Delijev – Sõjaka Kuningriigi sõjaminister
* Olga Molokanova – Õpetaja
* Vladislav Troitski – Õnnetu Kuningriigi kuningas
* Denis Rodnjanski – Sõjaka Kuningriigi noor kuningas
* Olenka Kozõr – Tüdruk
* Merle Palmiste – Õnnetu Kuningriigi kuninganna
* Boriss Barski – Sõjaka Kuningriigi ohvitser
* Oksana Malašenkova – Nõid-salaagent Esmeralda von Garmishpartenkirschen
* Madis Kalmet – Kokk
* Margus Prangel – Timukas
* Artem Suhharev – Adjutant
* Kirilo Tibaev – Õnnetu Kuningriigi prints

## Festivalid, auhinnad ja nominatsioonid
* Auhind: International Film Festival ARTEK (Gurzuf, Ukraina), 06.2008, kõige köitvam film, parim lapsnäitleja
* preemia: Sevastopol International Film Festival (Ukraina), 07.2008, eripreemia
* preemia: Kino-Yalta – International Producers Film Festival (Venemaa), 09.2008, eridiplom professionaalse ja silmapaistva žanrifilmi eest (Специальный диплом "За яркость и профессионализм в жанровом кино")
* osalemine: Ukraine Film Festival (Dublin, Iirimaa), 09.2008, festivali avafilm
* osalemine: Ukraine Film Festival (Montreal, Kanada), 11.2008
* auhind: ART AMPHORA – Balkan Festival for Films and Television Programs for Children and Youth (Bulgaaria), 2009, *grand prix*
* auhind: TeleProfi – Festival of TV-programmes and Films (Venemaa), 2009, võitja
* preemia: International Children's Film Festival (Hiina), 2009, eripreemia
* auhind: Zolotoi Tsõpljonok – International Children's And Youth Film, Television And Radio Festival (Venemaa), 2009, *grand prix*
* auhind: Kryla – International Film Festival for Children and Youth (Kiiev, Ukraina), 2009, parim lastefilm
* osalemine: PÖFF: Just Film – noorte- ja lastefilmide festival (Tallinn, Eesti), 12.2009, Euroopa esilinastus

## Viited
* https://www.efis.ee/et/filmiliigid/film/id/843
Tudulinna kalmistu ühishaud

**Tudulinna kalmistu ühishaud** on ühishaud Tudulinna kalmistul Iisaku kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tudulinna külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.

Ühishauda on maetud märtsis 1918 tapetud neli Tudulinna valla elanikku: August Blok, Oskar Iiesaar, Daavet Kiikajon ja Jaak Uuk.

Pole teada, miks nad Saksa esimese okupatsiooni ajal hukati. Nõukogude ajal esitatud versioon, et tegu oli "valgekaartlaste poolt elajalikult mõrvatud Eesti Töörahva Kommuuni aegsete aktivistidega", ei saa olla õige, sest märtsis 1918 polnud Eestis valgekaarti ega olnud veel olemaski Eesti Töörahva Kommuuni.

Mälestusmärk ühishauale (betoonist valatud alusel on kunstmarmorist tahvel) rajati arvatavasti 1960. aastatel, sest siis üldiselt püstitati väiksematel kalmistutel selliseid mälestusmärke. Millalgi Nõukogude ajal on see ühishaud kuulutatud ajaloomälestiseks. Uuesti on ühishaud kuulutatud riiklikuks kultuurimälestiseks 1. juunil 1995.

## Viited

## Välislingid
*Kultuurimälestis nr 51 "Terroriohvrite ühishaud"
Tudulinna kalmistu

**Tudulinna kalmistu** on kalmistu Ida-Virumaal Alutaguse vallas Tudulinna külas. Ajalooliselt jäi kalmistu Iisaku kihelkonda.

Kalmistu pindala on 2,07 hektarit.

## Ehitised kalmistul
*Tudulinna kalmistu ühishaud
*Tudulinna Vabadussõja mälestussammas
*Tudulinna kalmistu kabel

## Välislingid
*Tudulinna kalmistu eeskirja kinnitamine
*Alutaguse valla kalmistute kasutamise eeskiri
Ustõluh

**Ustõluh** (ukraina Устилуг, poola Uściług) on linn Ukrainas Volõõnia oblastis Volodõmõri rajoonis. Ustõluh asub Poola piiri lähedal, Volodõmõrist umbes 12 km läänes.

Ustõluhi on esmamainitud 1150. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1653. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ustõluhi elanikest ukrainlasi 96,79% ja venelasi 2,15%.
 
## Viited
Sofia Hallik

**Sofia Hallik** (**Sofja Markarova**; sündinud 25. aprillil 1991) on Eesti ehtekunstnik, disainer, ettevõtja ning ehtebrändide SOMA ja ONEHE looja.

Ta on oma teostega üles astunud näitustel Taanis, Suurbritannias, Belgias, Saksamaal, Brasiilias, Hispaanias, Rootsis ja Eestis. 

## Haridus
Õppis Eesti Kunstiakadeemias keraamikat aastatel 2010–2013, seejärel Eesti Kunstiakadeemia magistriõppes ehte- ja sepakunsti alal aastatel 2013–2015 (*cum laude*). 2015. aastast jätkab õpinguid Eesti Kunstiakadeemia doktoriõppes kunsti ja disaini alal 

## Looming
### SOMA jewellery
Sofia Hallik lõi oma brändi SOMA Jewellery 2015. aastal. Ehted disainib Sofia Hallik ise.

### Grupinäitused
* 2014 – (EE) Tallinn, Linnagalerii, “FERROMENAALNE”
* 2014 – (DK) Bornholm Galerii, “Mikro Eesti – Makro Eesti”
* 2014 – (UK) London, Hoxton galerii, “Estonian Design POP_UP”
* 2014 – (EE) Tallinn, Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum, “Minikaamos”
* 2015 – (NL) Nijmegen, Galerie Marzee, “Marzee International Graduate Show 2015”
* 2015 – (BE) Mons, “European Prize for Applied Arts 2015”
* 2016 – (DE) Munich Jewellery Week, Thomas Cohn galerii, “ESTONISHING!”
* 2016 – (ES) Valencia, Melting Poing 2016, “Cathexis”
* 2016 – (EE) Narva Kunstiresidentuur, “KAФEDRA”
* 2016 – (BR) Sao Paolo, Thomas Cohn galerii, “ESTONISHING!”
* 2016 – (EE) Tallinn, EKA galerii, “SÜMPTOM”
* 2017 – (EE) Tallinn, Eesti Tarbekunsti- ja disainimuuseum, “ESTONISHING!”
* 2018 – (SE) Stockholm, Platina galerii, “Udujutt/Fogspeak”
* 2018 – (BE) Mons, WCC-BF galerii, “Elle luit - Jewellery & Light”
* 2019 – (LV) Riga, Putti gallery, “Udujutt/Fogspeak” (Tanel Veenre)

### Isikunäitused
* 2015 – (EE) Tallinn, SUVA vabrik, “TASE”
* 2015 – (EE) Tallinn HOP galerii, “HOMEOSIS: Towards Perfection”
* 2017 – (EE) Tallinn HOP galerii, “Born-Digitals”
* 2017 – (EE) Tallinn Draakoni galerii, “Born-Digitals vol.2”
* 2018 – (EE) Tallinn ARS-i projektiruum, “Tangibility Matters”

### Ettekanded rahvusvahelistel seminaridel
* 2015 – (UK) London Goldsmiths University, PhD By Design konverents 
* 2018 – (US) New York Fashion Institute of Technology, “Digital Meets Handmade: jewellery in 21st century” sümpoosion

## Tunnustus
* 2014 – Eesti Tarbekunsti ja Disainimuuseumi eripreemia “Minikaamos”
* 2015 – SA Noor Ehe 2015 stipendium
* 2018 – Noore disaineri auhind SÄSI finalist

## Isiklikku
Sofia Hallik on abielus Andres Hallikuga. 

Ta vanaisa oli tekstiilikunstnik ja isa kullassepp.

## Viited
Paabulinnusinine

**Paabulinnusinine** on üks sinistest värvitoonidest, erksa tooniga keskmine kuni tume sinine, millel on kerge rohekas varjund ja mida kirjeldatakse soojatoonilisemana, rohekamana ja vähem teravana ultramariinsinisest. Nime on värv saanud isase sini-paabulinnu rinnasulestiku ja sabasulgede "silmade" värvuselt.

## Pildid

Pavo Real Venezolano.jpg|Isase sinipaabu (*Pavo cristatus*) peaehe
Peacock enjoying his beauty.jpg|Isapaabulind sulgi sättimas
Blue-green peacock (24346191853).jpg|Roheka sulestikuga isapaabulind
Blue Peacock (Papilio arcturus) (8364842473).jpg|Ratsulibliklane *[[Papilio arcturus]]* (inglise keeles *Blue Peacock*)
Cavansite-83310.jpg|Paabulinnusinine mineraal kavansiit
Bottle-shaped vase with peacock-blue luster Louis Comfort Tiffany.jpg|Paabulinnusinise (*bleu paon*) lüstriga vaas. Louis Comfort Tiffany, New York 1895–1900


## Variatsioonid
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab paabulinnusinise (*bleu paon*) vasteks keskmiste ja tumedate rohekassiniste toonivahemiku 

ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on paabulinnusinine (*Peacock blue*, *Peacock*) kõige enamatel juhtudel murtud rohekassinine , kuid ka keskmine rohekassinine  . *Bright peacock blue* on särav rohekassinine  ja *Deep peacock blue* tume rohekassinine  .

Pantone värvitoon PQ-16-4728 *Peacock Blue* on tumedam ja veidi tuhmima tooniga kui türkiissinine  .

Veebivärv *Peacock Blue* on kergelt murtud keskmine sinine mitmes toonivariandis  .

Ftalotsüaniinsinise (Pigment Blue 15:3) värvitooni nimetavad kunstitarvete tootjad ja müüjad vahel paabulinnusiniseks.

## Kasutamine
Värvus seostub rikkalikkuse ja glamuuriga.

Paabulinnusinist kombineeritakse sisekujunduses kas sarnaste silmatorkavate värvustega, mis võivad olla toon-toonis (ultramariinsinine, türkiissinine) või kontrastis. Näiteks sobib kontrastvärviks ka neutraalne puhas valge, julged kõrvutused on korallpunane või violetne, paabulinnusinise kontrast ookerkollasega mõjub lihtsamalt ja kuldse metallihelgiga värvusega on see väga teatraalne. Värvi kasutatakse nii seintel kui ka üksikul mööblitükil neutraalses ruumis värviaktsendina.

Värvinime kasutatakse peale sisekujunduse mitmesuguste toodete värvuse märkimiseks, nagu tekstiilid, toiduvärvid ja igapäevatarbed.

Värvinimetus esines Eesti ajakirjades moenõuannetes juba 1920. ja 1930. aastatel kirjakujul *paabulinnu sinine*.

## Vaata ka
* paabulinnuroheline
* tuvisinine

## Viited

## Välislingid
* D. Blundell. Peacock Blue is Gaining Popularity in the Home World, Could It be the New Navy? – apartmenttherapy.com
* Pfauenblau ist die Farbe für den Winter 2017. – Mastella Italian Bath Fashion Magazine
Aleksei Kolodeznikov

**Aleksei Zassimovitš Kolodeznikov** (vene keeles Алексей Засимович Колодезников; sündinud 1. jaanuaril 1974 Džebariki-Hajas Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Venemaa riigitegelane, Sahha valitsuse esimehe kohusetäitja (2020. aasta aprillist).

Kolodeznikov lõpetas 1996. aastal Plehhanovi-nimelise Peterburi Riikliku Mäeinstituudi mäeinseneri-ökonomistina ja 2006. aastal Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia riikliku ja munitsipaaljuhtimise erialal. Pärast mäeinstituudi lõpetamist töötas kaks aastat mäetööstuses, seejärel viis aastat koduulussis – Venemaa Föderatsiooni Rahandusministeeriumi föderaalse riigikassa valitsuse Tompo osakonna juhina (1998–2003). Aastatel 2003–2007 oli ta Tompo munitsipaalrajooni pea esimene asetäitja ja 2007–2009 Mirnõi ulussis asuva Aihhali linnasunduse pea.

2009. aastast töötab Kolodeznikov Jakutskis kõrgetes riigiametites. Oli aastatel 2009–2011 Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kaubanduse ja Materiaal-Tehnilise Riikliku Komitee aseesimees ning 2011–2016 Sahha (Jakuutia) Vabariigi elamu, kommunaalmajanduse ja energeetika minister.

Juunis 2016 määrati Kolodeznikov Sahha (Jakuutia) Vabariigi pea seadlusega Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimehe esimeseks asetäitjaks ja 4. aprillil 2020 Sahha valitsuse esimehe kohusetäitjaks.

## Viited

## Välislingid
*Совет директоров ЖДЯ возглавил Колодезников. 1sn.ru, 26. aprill 2019
*Колодезников Алексей Засимович. declarator.org
*Алексей Колодезников: «Энергетика Якутии — стержневая отрасль экономики региона». news.ykt.ru, 22. detsember 2019
*В селе Тас-Юрях отчет правительства оценили положительно. ysia.ru, 11. veebruar 2020
Paldiski matkarada

**Paldiski matkarada** asub Pakri poolsaarel Harju maakonnas.

## Raja tutvustus
Paldiski matkarada on 26 km pikkune ning selle läbimiseks kulub umbes 6,5 tundi. Rada avati 20. juunil 1999.

## Loodus
Pakri maastikukaitsealal kasvab palju kaitsealuseid taimi nt. nõmmenelk, kuldkann, harilik koirohi, tuhkpuu, türnpuu ning leidub metsistunud õunapuid.

## Vaatamisväärsused
### Peetri kindlus
Peetri kindlus on Peeter I rajatud Paldiskis asuv kaitseehitis. Legendi järgi projekteeris Peeter I kindluse ning sõjasadama isiklikult ning alustas selle ehitamisega 1718. aastal. Sadamas oleva basseini vee sügavus on 5-7 m. Kindluse bastion on paest monoliitselt välja raiutud ning kindlust ümbritseb peaaegu terves ulatuses lai ja sügav vallikraav, mis samuti paest välja raiutud. Ehitis on arvele võetud kinnismälestisena. 

### Pakri tuletorn
Pakri tuletorn asub Pakri poolsaare loodetipul kõrgel paeklindi äärel. Tuletorn on 1889. aastal paekivist ehitatud ning 54 meetri kõrgune.
Pakri tuletorn märgistab põhjaranniku merepoolset serva tähtsa laevatee ääres ning aitab orienteeruda. 

### Leetse mõis
Leetse mõis paikneb Leetse supelranna kohal ning on ehitatud 1860. aasta paiku. Praeguseks on mõis tunnustatud väljasõidu- ja suvituskoht, kuigi enamik mõisahooneist on varemetes. Tänapäeval on mõisasüda eraomanduses, valitsejamaja on restaureeritud. 

### Joad
Merikülas väikese oja suudmes asub Valli juga, mille kõrgus moodustab 2,2 m. 
Kagu pool asuva Raja joa kõrgus moodustab 2-2,5 m, Vanaaseme joa kõrgus on umbes 2,5-3 m.
Talvel joad jäätuvad, kuid suvel kuivavd nad ära.

### Leetse-Lepiku talukalmistu
Lepiku talu on andmete järgi rajatud 18. sajandil. Kalmistu kuulub Lääne-Harju valda ning pindala on 0,033 ha. Kalmistu ehitati 20. sajandi esimesel veerandil. Sinna on maetud eesti kunstnik Nikolai Triik. 

## Viited

## Välislingid
*https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=2760
*http://www.pakrituletorn.ee/ajalugu
*http://mois.ee/harju/leetse.shtml
*https://register.muinas.ee/public.php?menuID=monument&action=view&id=8303
Leena Nurmi

**Leena Nurmi** (sündinud 20. märtsil 1994 Valkeakoskil) on soome murdmaasuusataja.

Maailma karikasarjas võistles Nurmi esimest korda Lahtis 2014. aasta märtsis. Nurmi sai esimesed maailma karikasarja punktid Kuusamo traditsioonilise suusatamisviisi sprindis 2014. aasta novembris, kui saavutas 25. koha.
Ljuboml

**Ljuboml** (ukraina Любомль, poola Luboml) on linn Ukrainas Volõõnia oblastis, Ljubomli rajooni halduskeskus. Ljuboml asub Poola piirist ligi 15 km kaugusel, Kovelist umbes 46 km läänes.

Ljubomli on esmamainitud 1287. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1541. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ljubomli elanikest ukrainlasi 97,71%, venelasi 1,73% ja valgevenelasi 0,26%.

## Viited
KKEKi ajakiri

**Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse ajakiri** (ehk **KKEKi ajakiri**) oli veebiajakiri Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuse kodulehel, mille eesmärk oli arendada eestikeelset kunstikirjutust ja pakkuda kõneplatvormi kunstnikele ning anda teavet Eestis toimuvate kunstiürituste kohta. 

Ajakirjale tegid kaastööd paljud Eesti kunstnikud, kuraatorid ja kunstikriitikud, ilmus tõlkeartikleid maailma suurimatest kunstiajakirjadest. Ajakiri lõpetas tegevuse 2022. aasta alguses.

2020. aasta algusest tegi KKEKi ajakiri koostööd Postimehe kultuurilisaga "Arvamus. Kultuur", kus ilmub ajakirja satelliitrubriik "Kunst sinu ümber", mis tutvustab Eesti kunstnikke laiemale publikule. 

## Toimetus
Toimetusse kuulusid Kaarin Kivirähk (peatoimetaja) ja Marika Agu (toimetaja).

## Viited


## Välislingid
* Ajakirja koduleht
San Luis

**San Luis** on linn Argentina keskosas Cuyo regioonis, San Luisi provintsi keskus, San Luisi departemangu halduskeskus.

San Luis asub Andides asuva  Sierras de Córdoba mäestiku jalamil 762 meetrit üle merepinna. 

San Luis jääb pealinnast Buenos Airesest linnulennult 770 km kaugusele lääne suunas. Córdoba (naaberprovintsi keskus, Argentina miljonilinn) jääb San Luisist 290 km kirde suunas.

2010. aasta seisuga oli linnas 169 947 elanikku.

Linn on asutatud 1594. aastal.

Linnas asuvad 1973. aastal asutatud San Luisi Riiklik Ülikool (*Universidad Nacional de San Luis*) ja Cuyo Katoliiklik Ülikool (asutatud aastal 1953).

## Viited

## Välislingid
*