open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carl Philip

**Carl Philip, [[Värmlandi hertsog]]**, (**Carl Philip Edmund Bertil**; sündinud 13. mail 1979 Stockholmis) on Rootsi prints ja kuulub Bernadotte'i dünastiasse. Ta on kuningas Carl XVI Gustafi ja kuninganna Silvia teine laps ning ainus poeg. 

Ta sündis troonipärija ja kroonprintsina, kuid tiitel läks üle ta vanemale õele Victoriale 1. jaanuaril 1980, kui muudeti troonipärimisseadust. Sellest ajast peale oli Carl Philip troonipärimisjärjekorras oma õe järel teisel kohal. Pärast õetütar printsess Estelle'i ja õepoeg prints Oscari sündi on ta troonipärimisjärjekorras neljandal kohal.

## Sünd

Carl Philip sündis 13. mail 1979 Stockholmis Rootsi kuninga Carl XVI Gustafi ja kuninganna Silvia teise lapse ja esimese pojana. Ta ristiti 31. augustil 1979 Storkyrkani toomkirikus. Tema ristivanemad on Hallandi hertsog prints Bertil, Baieri prints Leopold, Taani kuninganna Margrethe II ja Rootsi printsess Birgitta.

## Haridus
Aastatel 1984–1986 õppis Carl Philip Västerledi algkoolis. 1986. aastal alustas ta õpinguid Brommas Smedslätti koolis ning jätkas Ålsteni koolis. 1992 suundus ta keskkooliõpinguteks Stockholmi Enskilda gümnaasiumi, millele 1994 järgnes kaks aastat õpinguid Kent Schoolis Connecticutis. Seejärel jätkas ta haridusteed Lundsbergsi keskkoolis, mille lõpetas 1999. aastal.

## Sõjaväelised kohustused
Carl Philip täitis oma sõjaväekohustuse Vaxholmi rannikukaitse rügemendis 2000. aasta sügisel. 2002. aasta detsembris sai temast *fänrik* (lipnik) ja 2004 Rootsi Kuningliku Mereväe leitnant.

## Tunnustus

* 2011 – Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

## Harrastused
Prints Carl Philip on tegelenud skautlusega ning naudib tegevusi värskes õhus. Ta on huvitatud spordist, eriti jalgpallist, ujumisest ja suusatamisest. 2003. aastal osales ta Vasaloppeti suusamaratonil. Carl Philipi kireks on autovõidusõidud ning tal on ka luba neist osa võtta.

## Isiklikku
Carl Philip oli üheksa aastat koos jõuka Rootsi ärimehe tütre Emma Pernaldiga. Paar elas Stockholmis. Räägiti, et noored plaanisid abielluda, kuid Carl Philip tahtis oodata, kuni tema troonipärijast vanem õde abiellub. Carl Philip ja Emma Pernald lõpetasid oma suhte 2009. aastal. 27. juunil 2014 kihlus Carl Philip Sofia Hellqvistiga. Laulatus toimus 13. juunil 2015 Stockholmi kuningapalee kuninglikus kabelis. Carl Philipil ja Sofial on kolm poega: Alexander (sündinud 19. aprillil 2016), Gabriel (sündinud 31. augustil 2017) ja Julian (sündinud 26. märtsil 2021) ning tütar Ines (sündinud 7. veebruaril 2025).

## Viited

## Välislingid
* Carl Philipist Rootsi kuningliku õukonna kodulehel (inglise keeles)
791

**791. aasta**

Sajandid: 7. sajand - **[[8. sajand]]** - 9. sajand

Aastakümned: 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad - **[[790. aastad]]** - 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad

Aastad: 786 787 788 789 790 - 791 - 792 793 794 795 796 

----
## Sündmused

*...

## Sündinud

*...

## Surnud

*...
790

**790. aasta** (**DCCXC**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas reedel. Arvu 790 on selle aasta tähistamiseks laialdaselt kasutatud alates 9. sajandist, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused

*Bütsantsi keisrinna Irene proovis tõugata oma poega, keiser Konstantinos VI troonilt, kuid see katse ebaõnnestus

## Sündinud

*...

## Surnud

*...

## Viited
Pajaka

**Pajaka** on küla  Rapla maakonnas Märjamaa vallas.

Külas on Vene rubla mälestusmärk ja endine Ruunavere postijaam.


Stone to retain the memory of rouble at Pajaka village, Rapla County.jpg|Vene rubla mälestusmärk Märjamaa vallas Pajakal
Ruunavere postijaama peahoone1.jpg|Ruunavere postijaama peahoone
Ruunavere postijaama peahoone2.jpg|Ruunavere postijaama peahoone
Ruunavere postijaama postipoiste maja.jpg|Ruunavere postijaama postipoiste maja


## Vaata ka
*Pajaka mõis
*Pajaka maastikukaitseala
*Riisipere–Nurme tee
*Jutapere oja

## Viited
Vaimõisa

**Vaimõisa** on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas Tallinna–Pärnu maantee ääres. Asustus moodustab kolm tuumikut: 

* Tallinna–Pärnu maantee äärde jääv osa, kus on bussipeatus, endise kaupluse ja postkontori hoone ja mitu talu;
* sellest 1 km Lümandu poole (läände) jääv küla osa (säilinud enamus omaaegsetest taludest, näiteks Mihkli, Matsu, Paali, Reediku, Vanakupja, Musaka);
* Küla suurima osana 1,5–2 km Lümandu poole jääva Vaimõisa mõisakompleksi ümbruse talud – nn Mõisaküla.

Vaimõisa mõisakompleksist on hästi säilinud 1819. aastal valminud varaklassitsistlikus stiilis peahoone. Mõisahoones töötas aastatel 1945–1970 Vaimõisa Põhikool. Mõisahoone on tänapäeval eravalduses.

Mõisakompleksi kuuluvad majandushooned (laudad, valitsejamaja, sepikoda), tall-tõllakuur (varemetes) ja ait-kuivati. Lümandu poole mineva tee ääres on ainulaadne uusgooti stiilis magasiait 19. sajandi lõpust ning mõisa kivist tuuleveski (varemetes).

Mõisahooneid seob kompleksi korrastatud park. Mõisa ümbruses olnud paljudest hiiekohtadest on tänini säilinud nn Hiielepik.

Varasem külakool paiknes enne teist maailmasõda küla keskosas Musaka talu maadel. Koolihoone on hävinenud.
## Vaata ka
*Vaimõisa kraav
*Vaimõisa mõis

## Viited
Madal-Eesti

**Madal-Eesti allprovints** ehk **Madal-Eesti** on tasased ja soised Põhja- ja Lääne-Eesti alad, mis mandrijää taandudes olid üle ujutatud.

## Vaata ka
*Eesti maastikuline liigestus
Põhja-Eesti maastikuvaldkond

**Põhja-Eesti maastikuvaldkond** on maastikuvaldkond Madal-Eesti põhjaosas, millele on iseloomulikud maapinnalähedane paene aluspõhi, karstiprotsessid ja kultuurmaa suurem osatähtsus. Põhja-Eesti maastikuvaldkonda kuuluvad Soome lahe rannikumadalik, Viru- ja Harju lavamaa.
PSR B1913+16

**PSR B1913+16** (ka PSR 1913+16) on pulsar Kotka tähtkujus, mis on osa kaksiktähest. Selle avastasid 1974. aastal Russell Alan Hulse ja Joseph Hooton Taylor ning said selle eest 1993. aastal Nobeli füüsikaauhinna.

PSR 1913+16 pöörleb ümber oma telje kiirusega 17 korda sekundis. Tiirlemisperiood väheneb 75 mikrosekundit aastas, mida seostatakse sellega, et kaksiktäht saadab välja gravitatsioonilaineid, mille olemasolu ennustas Einsteini üldrelatiivsusteooria.

PSR 1913+16 asub Maast umbes 16 000 valgusaasta kaugusel.
Strasbourg

**Strasbourg** on linn Kirde-Prantsusmaal, Grand Esti piirkonna ja Bas-Rhini departemangu keskus ja suurim asula (Prantsusmaa suuruselt seitsmes). Asub Illi jõe ääres.

Strasbourgis asuvad Euroopa Nõukogu (tööruumid asuvad Euroopa palees), Euroopa Inimõiguste Kohus ja Euroopa Parlament, kuigi viimane käib koos ka Brüsselis.

## Vaata ka
*EM Strasbourg Business School
*Strasbourgi Ülikool
*Strasbourgi Eesti Kool

## Viited

## Välislingid

*https://www.strasbourg.eu/
*Raadiosaade "Aja jälg kivis"
Alamik

**Alamik** on maa-ala, mis paikneb maailmamere tasemest allpool.

Maailma sügavaim alamik on Surnumere nõos (–422&nbsp;m).

## Alamikke
*Surnumere nõgu  (–422 m; 2008. aasta lõpu seis)
*Danakili alang ehk Afari alang (–154&nbsp;m) 
*Turpani nõgu (–154&nbsp;m)
*Karagie nõgu (–132&nbsp;m) 
*Kaspia madalik (–28 m; maailma suurim alamik)

## Viited
Jõhvi kõrgustik

**Jõhvi kõrgustik** ehk **Ahtme kõrgustik** on väike kõrgustik Ida-Virumaa põhjaosas. 
Ta asub Kohtla-Järvest ja Jõhvist lõuna pool kuni Atsalama ja Ohakvere külani. Jõhvi kõrgustiku kõrgused ulatuvad 60 meetrini, kõrgeim tipp on 81 meetrit üle merepinna. Viru lavamaa maastikurajoonis on Jõhvi kõrgustikust kõrgemad vaid Sinimäed (84,6 m).

Selle moodustatab laugete nõlvadega aluspõhjaline kõrgendik Ordoviitsiumi   lubjakividest, mis on kaetud lubjarikka moreenikihiga. Jääaja lõpul oli see ala lühemat aega jääpaisjärvede vee all. Kõrgustiku alale ulatub Eesti põlevkivimaardla.

Kõrgustiku pinnas on viljakas. Madalamad niisked alad on kaetud rohumaade ja soostunud metsadega.
Teenuse

**Teenuse** on küla  Rapla maakonnas Märjamaa vallas Kasari jõe ääres. 

1977. aastal liideti Teenuse külaga Kimaru.

Külas tegutseb Teenuse raamatukogu. Raamatukogu asub Teenuse mõisas, kus tegutses kuni 1996. aastani Teenuse kool. 

Aastatel 1947–1996 tegutses külas Teenuse hüdromeetriajaam.

Külas asuvad Teenuse sild (ületab Kasari jõge) ja Punane sild (ületab Luiste jõge).

Külas asuvad kaks mälestuskivi - küla esmamainimisele aastal 1456 ja teise maailmasõja alguses, 10. juulil 1941 Teenusel langenud eestlastele https://eestimonumendid.wordpress.com/teenuse-kula/?utm_source=nation.ai%3C/i%3E%3C/u%3E).

## Kogukondlik tegevus
2015. aastal valis Märjamaa vald heakorrakonkursil Teenuse küla aasta külaks.

2017. aastal esitas MTÜ Raplamaa Külade Liit Teenuse küla MTÜ Eesti Külaliikumine Kodukant Aasta küla konkursile, kus Teenuse pälvis rahva lemmikküla valimisel teise koha.

2017. aastal võitis Teenuse küla esitatud projekt „Teenuse mõis – hubasus tõmbab“ rahvahääletuse tulemusel Märjamaa valla kaasava eelarve 2017 konkursi, mille abil korrastati Teenuse mõisa siseruume.

2023. aastal valis Siseministeerium Teenuse 2022. aasta Eesti parima naabrivalvega külaks.

Teenuse Naiste Ühenduse ja Maris Leemetsa koostatud ja välja antud kogukonnaraamat "Jõeäärsed jutud" pälvis 2023. aastal tunnustuse "Raplamaa Aasta Tegu". 

2024. aastal valiti Teenuse, Luiste ja Urevere külavanem Maris Leemets Maalehe ja Coopi korraldatud konkursi "Kogukonna hing 2024" nominendiks  ning Raplamaa Aasta Sädeinimeseks.

## Vaata ka
*Teenuse jõgi

## Galerii

Fail:Udu Kasari jõel Teenuse külas.jpg|Udu Kasari jõel Teenuse külas



## Viited
Urevere

**Urevere** on küla  Rapla maakonnas Märjamaa vallas.

Külas asuvas väikeses tsehhis villib OÜ Baranoff pudelitesse allikavett, mida müüakse Kasari vee nime all.

## Vaata ka
*Urevere oja

## Viited
Russalu

**Russalu** on küla  Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Asub Varbolast edelas Kasari jõe ääres.

## Russalu asunduse talud
Russalu asunduse talude loend, Varbola Valla 1938. / 1939. aasta elanike nimekirja andmetel:

* Aasa talu, taluomaniku perenimi; Kaselaid. Elanike talus 5.
* Aia talu, taluomaniku perenimi; Zimmermann. Elanike talus 5.
* Aru talu, taluomaniku perenimi; Puhm. Elanike talus 5.
* Jõeääre talu, taluomaniku perenimi; Geisler. Elamike talus 1.
* Kadakamäe talu, taluomaniku perenimi; Einberg. Elamike talus 4.
* Kareva talu, taluomaniku perenimi; Kokkar. Elanikke talus 3.
* Karu talu, taluomaniku perenimi; Lepiste. Elanikke talus 6.
* Koolimaja, elanike perenimed; Haaviste, Kaljo, Preimann, Puhm, Raid, Rajur. Elanikke kokku 11.
* Koorejaam, omaniku perenimi; Vakker. Elanikke 1.
* Kukkurmäe talu, taluomaniku perenimi; Pärling. Elanikke talus 4.
* Leki talu, taluomaniku perenimi; Lekk. Elanikke talus 5.
* Metsavahi talu, taluomaniku perenimi; Rähni. Elanikke talus 2.
* Metsoja talu, taluomaniku perenimi; Lekk. Elanikke talus 3.
* Mõruvere talu, taluomaniku perenimi; Samuel. Elanikke talus 3.
* Paisuotsa talu, taluomaniku perenimi; Metsniit. Elanikke talus 4.
* Rehe talu, taluomaniku perenimi; Müürberg. Elanikke talus 5.
* Suuretamme talu, taluomaniku perenimi; Noortamm. Elanikke talus 5.
* Vesiveski talu, taluomaniku perenimi; Eensalu. Elanikke talus 3.

## Vaata ka
*Russalu linnamägi

## Viited
Kaspia madalik

**Kaspia madalik** ehk **Kaspia alamik** on alamik Euraasia mandri edelaosas Euroopa ja Aasia piiril Kaspia merest põhjas. 

Madaliku pindala on umbes 200 000 ruutkilomeetrit.

Kaspia madalikku läbivad  Volga, Terek, Kuma, Žajok, Žem ja teised jõed. 

Seal asub üks suur linn – Astrahan. 

Kaspia madalik jääb Venemaa ja Kasahstani territooriumile.
Likino-Duljovo

**Likino-Duljovo** on linn Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub 90 km Moskvast idas.

Loodi 1930. aastal kahe küla liitmise teel. 1937. aastal sai linnaõigused.

Linn on tuntud portselanitööstuse poolest, linnas asub Likino Autobussitehas.

## Viited
Soome muinasusund

**Soome muinasusund** on soomlaste ja karjalaste usund, mis eksisteeris enne kristluse vastuvõtmist ning säilis osalt ka pärast seda. 

Hilisema aja soome kohalikku usku nimetatakse soome rahvausundiks. Selles on segunenud kristluse ja paganliku (eelkristliku ja kristlusekõrvase) usundi elemendid. Soome keskaegsele ja hilisemalegi rahvausule on iseloomulik, et on austatud nii kristlikku Jumalat ja pühakuid kui ka kohalikke soome jumalusi ja haldjaid.

Läänemeresoome paganlus sisaldas nekrolatriat (surnute kummandamist) ja šamanismi (tietäjä(d), otsetõlkes "see, kes teab"). Religioon ei olnud piirkonniti ühtne, kuna kombed ja uskumused varieerusid eri aegadel ja regioonides. Läänemeresoome paganlus jagab sarnaseid jooni naabruses asuvate balti, põhjala ja germaani paganlike uskumustega.

Loomulik traditsioon tõrjuti kõrvale kristianiseerimise tõttu, mis algas umbes 12. sajandil, ning see hääbus lõplikult 20. sajandi alguseks, mil rahvausk ja suuline pärimus hääbusid. Läänemeresoome paganlus on andnud inspiratsiooni uuspaganlikule liikumisele Suomenusko, mis püüab rekonstrueerida soomlaste muistset usundit. See põhineb siiski peamiselt sekundaarsetel allikatel.

## Vaata ka
*Soome mütoloogia

## Viited
Volgodonsk

**Volgodonsk** on linn Venemaal Rostovi oblastis. Asub Tsimljanski veehoidla ääres.

Linn asutati 1950. aastal Volga-Doni kanalit ehitavate tööliste alevina. Linnaõigused sai 1956. aastal.

Linnas asub Tsimljanski hüdroelektrijaam ja Volgodonski tuumaelektrijaam.

## Vaata ka

* Elumajade plahvatused 1999

## Viited
Friedrich Niggol

**Friedrich Niggol** (24. detsember 1899 (vkj) / 5. jaanuar 1900 Tartu – 27. mai 1942 Tallinn) oli Eesti kohtunik ja poliitik.

## Elulugu
Niggol sündis Tartus käsitöölise pojana. Ta õppis Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis ja Tallinna Poeglaste Gümnaasiumis, lõpetades viimase 1919. aastal. Ta võttis osa Vabadussõjast. Aastatel 1920–1923 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Ta oli EYS Veljesto liige. Üliõpilasena osales ta vasakäärmusliku Sotsiaalfilosoofilise Üliõpilaste Seltsi tegevuses.

Kohe pärast ülikooli edukat lõpetamist asus Niggol 1923. aasta kevadel riigiteenistusse, tema vasakpoolsus karjääri ei takistanud. Ta töötas 1924. aastani Tallinna-Haapsalu Rahukogu juures kohtuameti nooremkandidaadina. Pärast 1924. aastal sooritatud eksamit määrati Niggol Tallinna tähtsamate asjade kolmanda jaoskonna kohtu-uurija kohusetäitjaks. Algul oli ta vanem kohtuametikandidaat, 1926. aasta jaanuaris sai temast täiskohaga tähtsamate asjade kohtu-uurija.

1930. aasta jaanuaris nimetati Niggol Viljandi-Pärnu Rahukogu alaliseks liikmeks, 1932. aastal paigutati ta ümber Rakvere-Paide Rahukogu abiesimeheks. 1934. aastal sai temast Tartu-Võru Rahukogu abiesimees. Kolmandal katsel sai 1938. aasta novembril Niggol Kohtukoja tsiviilosakonna liikmeks.

#### Poliitiline karjäär
Pärast Boris Sepa tagandamist kohtuministri kohalt 1940. aasta 5. juulil sai temast Johannes Varese valitsuse kohtuminister. Enne seda oli ta kohtuministri asetäitja. Niggol oli ka 1940. aasta suvel korraldatud uue "Riigivolikogu valimiste" peakomitee esimees, mistõttu oli ta hõivatud valimiste ettevalmistustöödega ega jõudnud kohtuministrina midagi olulist korda saata.

Pärast okupeeritud Eesti kuulutamist nõukogude sotsialistlikuks vabariigiks 21. juulil jätkas Niggol 25. augustini 1940 tööd kohtuministrina. 1941. aasta jaanuarist aprillini oli ta Eesti NSV ülemkohtu liige.

Pärast Saksa okupatsioonivägede sissetungi 1941. aastal jäi Niggol Eestisse, arreteeriti ja paigutati Tallinnas Keskvanglasse, kus ta 27. mail 1942 suri tuberkuloosi.

### Isiklikku
Friedrich Niggol sündis Johann Hindrik Niggoli ja Helene (sünd. Sõrra) esimese lapsena. Peres oli veel kolm last: Hilda, Evald ja Olga Emilie.

Friedrich Niggol abiellus 8. märtsil 1924 Erika Augustega (sünd. Wiederfeldt), kellega sai 1925. aastal tütre Hedo Anita. Tema pere põgenes 1944. aastal Saksamaale ja läks sealt hiljem Kanadasse. Tema tütar abiellus Kanadas arhitekt Kaljo Voorega.

## Viited
Kasti

**Kasti** on küla  Rapla maakonnas Märjamaa vallas. 

Keskajal asus külas Kasti vasallilinnus.

Külas tegutses aastani 1932 Kasti kool.

## Vaata ka
*Kasti mõis (Saaremaal Püha kihelkonnas)
*Uue-Kasti mõis (Läänemaal Märjamaa kihelkonnas)
*Vana-Kasti mõis (Läänemaal Märjamaa kihelkonnas)
*Kasti vasallilinnus
*"Tasuja"

## Viited
Neeme Ruus

**Neeme Ruus** (11. detsember 1911 Oparino asundus, Nikolski maakond, Vologda kubermang – 2. juuni 1942 Tallinn) oli Eesti poliitik.

## Elukäik
Ta sündis Eestimaalt väljarännanud kingsepa perekonnas Venemaal. Pärast Eesti iseseisvumist ja Eesti Vabadussõda tuli perekond 1920. aastail tagasi Eestisse. Ta õppis Elva ja Võru algkoolis ning Valga ja Pärnu gümnaasiumis, kus ta pidi samaaegselt ka ise ülalpidamist teenima. Gümnaasiumis õppimise ajal astus ta Eesti Noorsotsialistlikku Liitu ja gümnaasiumi lõpetamise järel ka illegaalsesse Eestimaa Kommunistlikku Parteisse.

1930. aastal asus ta tööle raamatupidajana kirjastusühingus Rahva Sõna ja astus ka kontoriteenistujate ametiühingusse.

1931. aastast kuulus Neeme Ruus Noorsotsialistliku Liidu juhatusse.

1931. aastal suundus ta Rootsi, kus töötas aasta esperanto keele õpetajana Rootsi Esperanto Instituudis. Skandinaavlaste toetusel sooritas ta õppereise Norrasse, Taani, Belgiasse, Prantsusmaale, Šveitsi. Pikemat aega viibis rootslaste stipendiaadina Genfis.

Naasis Eestisse 1932. aastal ja 1933 asus ta tööle Eesti Haridusliidu konsultandina. Alates 1936. aastast oli ta Tallinna Rahvaülikooli abijuhataja. Töötas ka Äri- ja Kontoriteenijate Ametiühingus, Tallinna Rahvaülikooli Seltsis, Eraettevõtete Ametnikkude Kojas, kultuuritegelaste pensionikassas, esperanto seltsis Espero, spordiseltsis Rünnak. Ta oli kultuurühingu Idee aseesimees ja täitis pärast esimees Aleksander Abeni sunnitööle minekut esimehe ülesandeid kuni ühingu sulgemiseni Sisekaitseülema poolt 20. märtsil 1940. Neeme Ruus oli I Riigivolikogu ja Tallinna linnavolikogu liige.

21. juunil 1940 määrati Neeme Ruus Johannes Varese valitsusse sotsiaalministriks.

12. juulil 1940 astus Neeme Ruus EK(b)P liikmeks.

1940. aasta juuli lõpus määrati Neeme Ruus EK(b)P KK propagandasekretäriks, 23. juunil 1941 Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimehe Johannes Lauristini asetäitjaks.

1941. aasta juulis jäeti Neeme Ruus [Nõukogude–Saksa sõja] ajal Eestisse põrandaalusele tööle. Selleks varustati ta raadiojaama ja trükitehnikaga, samuti suure summa rahaga, [konspiratiivkorter asus 60 kilomeetrit Tallinnast, Hirvli külas Paju talus. Peagi tema tegevus avastati ning eestlased vahistasid ta 12. septembril 1941 hommikul kell 5.00 koos Oskar Cheriga. Tabamisel olid tal brauning ja parabellum, mida ei jõudnud kasutada, maskeerimiseks oli ta kasvatanud pika habeme. Et Cheri oli sealkandis varemgi nähtud, tunti ta ära ja seetõttu siis ka selgus Ruusi isik. Konspiratiivkorteri asukoht oli teada Eestisse nn põrandaalust tööd juhtima jäetud EK(b)P KK I sekretärile Karl Särele. Saksa võimud hukkasid ta. 

## Teoseid
*1935. Haridusolud Taanis. Eesti Haridusliit. 98 lk
*1935. Raamatukogu kultuuritegurina. Autori kirjastus, Tallinn. 36 lk

## Isiklikku
Ta oli abielus Karin Ruusiga, nende tütar on Ingrid Rüütel.

## Viited

## Välislingid
* Meie oleme Eesti Vabariigi sõjamehed! Kes sina selline oled!?
* Neeme Ruus - reetur ja reedetu 
*
Orest Kärm

**Orest Kärm** (13. mai 1902 Pärsamaa vald, Karja kihelkond, Saaremaa – arvatavasti september 1944 Haapsalu lähedal) oli eesti insener, poliitik ja majandustegelane.

Lõpetas. 1924. aastal Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi ning 1935. aastal insenerina Tallinna Tehnikumi hüdrotehnika ja kultuurtehnika haru tööga "Projekteerida Kunda-Varudi-Vasta kõrgesoo kuivendamine ja turba kasutamine".

Töötas AS "Eesti Turbatööstused" insenerina, kui talle anti ülesandeks leida sobiv toormebaas turbatööstusele ja ühtlasi määrata briketivabriku rajamise koht. AS "Eesti Turbatööstused" põhibaasiks kujunes Ellamaa, kus Orest Kärm organiseeris 1936 esimesed freesturba katsetootmised ja teostas turba briketeerimise katseid. Freesimise juures tehtavaid teaduslikke uurimisi ja mõõtmisi juhatas Orest Kärm ning rappa oli ehitatud väike laboratoorium.

Kuna Ellamaa raba oli väike, läks Kärm uurima Tootsi jaama lähistel asuvat Pööravere turbasood ja 1937. aasta 21. juulil otsustati AS "Eesti Turbatööstused" erakorralisel peakoosolekul heaks kiita juhatuse ettepanek Pööravere briketitehase rajamiseks.

1. maist 1940 oli Tallinna turbatööstuse juht.

## Nõukogude okupatsioonivõimu teenistuses
Johannes Varese valitsuse teedeministriks sai ta 21. juuni 1940 ilmselt Aleksander Jõeääre kaudu, kes teda Nigol Andresenile soovitas.

1940. aasta lõpul sai temast tänu tema tehnilistele teadmistele Johannes Lauristini valitsuses Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu kommunaalmajanduse rahvakomissar alates 25. augustist 1940 kuni aprillini 1941, mil ta asendati tööga toimetulematuse pärast Algus Raadikuga.
 
Orest Kärm tabati septembri alguses 1944 Riguldis, viidi peagi Haapsallu ja hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt.

## Viited

## Välislingid
Tõnis Rotberg

**Tõnis Rotberg** VR I/2 (9. september 1882 Viljandi vald, Viljandimaa, Liivimaa kubermang – 24. juuli 1953 Irkutski oblast, NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kindralmajor, 1928).

## Elulugu
Tõnis Rotberg lõpetas 1906 Vilno sõjakooli, teenistust jätkas alamporutšikuna 4. Soome kütipolgus, jätkas õpingud 1914. aastal Intendandiakadeemias Peterburis, võitles nii Esimeses maailmasõjas kui ka Vabadussõjas. Vabadussõjas teenis ta algselt 2. Diviisi staabis ja seejärel oli 1. Diviisi varustusülema asetäitja ja intendant.

Vabadussõjas osutatud teenete eest sai ta Vabadusristi I liigi 2. järgu ning Kotkaristi I ja II klassi teenetemärgid. 

1920. aastal oli sõjaväe varustusvalitsuse ülem, 1928 sõjaministri abi. 1938–1940 oli Rotberg sõjaministri abi. Ta oli ka Raudteede Talituse Nõukogu liige.

Pärast Juunipööret 1940. aastal määrati 21. juunil Johannes Varese valitsuses sõjaministriks.

Tõenäoliselt oli tegu täiesti apoliitilise sõjaväelasega, kes püüdis sellel ametikohal teenida lõppevat Eesti Vabariiki nii hästi kui vähegi võimalik, hoides näiteks ära verevalamise 21. juunil 1940 Sidepataljoni juures. Kaitseminister Tõnis Rotberg sobis valitsusse seetõttu, et ta ei olnud Nõukogude saatkonna arvates kuigi tark.

Teises maailmasõjas võitles Punaarmees. Langes 1941. aasta juulis lahingutes Porhovi all sakslaste kätte vangi. Vabanemise järel (1942) elas Viljandimaal oma talus. 1944 septembris vangistati NKVD poolt. Rotberg suri Irkutski oblastis vangilaagris.

## Tunnustus
### Venemaa keisririik
*Püha Stanislavi ordeni 3. järk
*Püha Stanislavi ordeni 2. järk
*Püha Anna orden
### Eesti vabariik
*Vabadusristi I liigi 2. järk, 1920
*Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk, 1921
*Kotkaristi II klassi teenetemärk, 1934
*Kotkaristi I klassi teenetemärk, 1938
### Poola
*Taassünni 4. klassi orden

## Viited

## Kirjandus
* *Kindralmajor T. Rotberg 50-aastane.* // Postimees, 09. september 1932, lk. 3.
* *Kindralmajor Tõnis Rotberg VR I/2 30 aastat ohvitser.* // Sõdur 1936, nr 12-13, lk. 289.
* Mati Õun, Eesti Vabariigi kindralid ja admiralid. 2., parand. ja täiend. trükk. Tallinn: Tammiskilp, 2001
* Jaak Pihlak, "Viljandi kihelkond ja Vabaduse Risti vennad" Viljandi Muuseumi aastaraamat, 2008, lk 240-242

## Välislingid
* Eesti riigi hävitamine / Ohvitserkonna likvideerimine.
* Русская армия в Великой войне: Картотека проекта. Ротберг Тенис Юрьевич
* Tõnis Rotbergi foto ja biograafilised andmed saidil generals.dk
Heimar Ilves

**Heimar Ilves** (15. september 1914 Domnino, Orjoli kubermang, Venemaa – 5. veebruar 2002 Tallinn) oli eesti helilooja ja muusikapedagoog.

## Elukäik

Ilvese pere asus Eestisse elama 1916. aastal. 1933. aastal lõpetas Ilves Tallinna Reaalkooli, aastatel 1932–1937 õppis ta Tallinna Konservatooriumis Theodor Lemba klaveriklassis ning 1937. aastast asus õppima heliloomingut Artur Kapi juures. 1943. aastal pälvis Ilves esimesena Evald Aava nimelise stipendiumi. 

Oli aastail 1944–1945 ja 1950–1965 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateoreetiliste ainete õppejõud, seejärel vallandati ta usulistel ja poliitilistel põhjustel ning ta tegutses vabakutselisena, saades sõbralikku tuge Roman Matsovilt, kes oli selle ajani olnud Ilvese sümfooniate ainus dirigent.

Ilves oli aastail 1945–1948 Uuralis Molotovi oblastis asumisel ja töötas seal metsatöölisena.

## Looming

Ta on loonud mitu sümfooniat ja intrumentaalkammermuusikat. Ilvese teosed on sageli kristlik-filosoofilise kallakuga.

Üks Ilvese loomingu tähelepanuväärsemaid vilju on "Teine sümfoonia", mille ainulaadsus tuleb ilmsiks harmoonia ja tonaalsuse suhte kaudu, mis mängivad tema sümfoonias suuremat rolli kui see 20. sajandi muusikale iseloomulik oli. Üks pidevalt korduv rütmifiguur ühendab selles kogu muusikalise ainese; eriti iseloomulik on mitmete tonaalsuste üheaegne kasutus ja ökonoomne orkestratsioon, samas kui iga instrumendi võimalused on ära kasutatud. Teosega tutvunud Dmitri Šostakovitš ütles, et tegu on unikaalse ja muusikaliselt kõrgväärtusliku panusega kaasaegsesse muusikasse. Teos räägib stalinismi ohvreist ja neile oli teos ka pühendatud. "Teine sümfoonia" valmis aastal 1959, tähistades autori Siberist naasmise 10. aastapäeva. Esiettekanne oli 27. novembril 1964.

## Teoseid
* 12 variatsiooni klaverile (1937)
* Kontsertvalss sümfooniaorkestrile (1939)
* Klaverisonaat (1940)
* Klaveritrio (1941)
* 1. keelpillikvartett (1948)
* Kontsertiino klaverile ja sümfooniaorkestrile (1949)
* 2. keelpillikvartett (1958)
* 1. sümfoonia (1959)
* 2. sümfoonia (1959)
* 3. sümfoonia (1967)
* 4. sümfoonia (1967)
* 5. sümfoonia (1971)
* 6. sümfoonia (1975)

## Viited

## Välislingid
*Amar Annus. Religioon ja savantism – mida uskus Heimar Ilves? Kirik & Teoloogia, 
*MI: Guru – Heimar Ilves
*Eesti heliloojad: Heimar Ilves
UDA-tehnoloogia

Tehnoloogia aluseks on **Universaalne Desintegraator Aktivaator** (lühend **UDA**) – Johannes Hindi täiustatud sõrmikveski, milles saab aineid peale peenestamise (desintegreerimise) ka ergastada (aktiveerida). 

Aine ergastamine rajaneb tehnoloogia neljandal põhikomponendil, mille Johannes Hint avastas samuti just sõrmikveskiga aineid manipuleerides. 

Ergastamine seletub UDA-seadmes töödeldava aine osaks saavate suurte kiirendustega, mis ületavad vaba langemise kiirendust kuni 400 miljonit korda. 

Tehnoloogia rakendusalad ületavad seejuures elutu, puhttehnilise maailma piire. Näiteks õnnestus katsete käigus UDA-seadmes mikroorganismide olemasoluks vajalikke aineid ergastades mitmekordselt kiirendada mikroorganismide paljunemist. Laiemas väljavaates tõotas UDA-menetlus seega kogu füüsilis-keemilise tehnoloogia asendamist olemuselt tõhusama biotehnoloogiaga ning ühtlasi tulevikus miinimumini vähenevat keskkonnareostust.

## Professor Hindi hüpotees

Johannes Hindi oletusel pidi aine, inertsi- ja gravitatsioonijõu vahel eksisteerima sõltuvus, mis sarnaneb Albert Einsteini avastatud energia seosega massiga. Hint oletas, et selles võiski peituda aine kardinaalse muutumise põhjus ja kogu UDA-tehnoloogia alus.

## UDA-tehnoloogia praktikas

Kuigi tehnoloogia teoreetiline baas jäi viimistlemata, rakendati UDA-tehnoloogiat edukalt ning kõigepealt XX sajandi keskel leiutatud tsemendita ehitusmaterjali – silikaltsiidi tootmiseks. Tsemendivaba tehnoloogia üksigi oli ehitusala suursaavutus.

Aga UDA-tehnoloogia esimesed praktilised tulemused tõotasid mitte ainult energia kokkuhoidu, vaid ka täiesti uue energialätte avamist, samuti tööstusliku tootmise olulist vabastamist jäätmeist, kaasa arvatud radioaktiivsest saastest.

## Tehnoloogia levitamine

Tehnoloogia üleilmseks levitamiseks asutati nõukogude korra oludes esmakordselt ühisettevõte lääne ettevõttega, milleks oli Austria-Eesti tehnoloogiabüroo Dessim.

NSV Liidu Riiklik Plaanikomitee võttis 1981. aastal vastu UDA-tehnoloogia kompleksse arenguprogrammi, mis pidi ellu viidama kümne aastaga. Selle väljatöötamise põhijõuks oli Tallinnas asuv erikonstrueerimisbüroo Desintegraator, mille teadlased arvestasid, et lähema kümnendiga säästaks sihtprogramm Nõukogude Liidule umbes viis miljardit rubla. 

Kuid samamoodi nagu silikaltsiidi evitamine enne, koges tugevat süsteemset vastuseisu ka dr Hindi väljatöötatud UDA-tehnoloogia.

Plaanikomitee sihtprogramm jäi teostamata Hindi poliitilise represseerimise tõttu ning perspektiivne tehnoloogiaarendus vaibus Desintegraatori teadusbüroos karmistatud kommunistliku partei poolse ja salapolitseiliku kontrolli tõttu.
Põdra (Peipsiääre)

**Põdra** on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.

## Viited
Põdra

**Põdra** on mitme Eesti küla nimi:
***[[Põdra (Rõuge)|Põdra]]**, küla Võru maakonnas Rõuge vallas
***[[Põdra (Peipsiääre)|Põdra]]**, küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas

***[[Põdra (perekonnanimi)|Põdra]]** on perekonnanimi.

## Vaata ka
*Põdra mõis
*Põdra tänav
*Põdra tee
Põrgu küla

**Põrgu** on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.

## Viited
Lääne-Eesti maastikuvaldkond

**Lääne-Eesti maastikuvaldkond** on maastikuvaldkond Madal-Eesti lääneosas, millele on iseloomulikud mereline kliima, maastike kujunemisele mõjutav maapinna tõus ja rannamaastike (rannaniitude ja roostike) ning viirsavitasandike suurem osatähtsus. Lääne-Eesti maastikuvaldkonna maastikud on suhteliselt noored ja nende pärastjääaegne paleogeograafiline areng on seotud Läänemere arenguga. Lääne-Eesti maastikuvaldkonda kuuluvad Hiiumaa, Saaremaa ja Liivi lahe rannikumadaliku maastikurajoonid.

Haeska rannaniit.jpg|Haeska rannaniit Matsalu rahvuspargis
Valgepõsk laglede lennuparv.jpg|Puise poolsaar, valgepõsk-lagled
Haapsalu promenaad.jpg|Dekoratiivsed postamentid  Haapsalu promenaadil
Hein ruloonides.jpg|Koresööt  Kaevere küla heinamaal
Puisenina must lammas..jpg|Puisenina must lammas
Talvine Läänemaa Ridala vallas.jpg|Härmatises talu Haeskas
Pinatubo

**Pinatubo** on vulkaan Luzoni saarel. Asub 90 km Manilast põhjas. Kõrgus 1486 meetrit.

## 1991. aasta pursked

Enne 1991. aasta purskeid oli vulkaan vaikinud üle 500 aasta. Vulkaan ärkas 2. aprillil 1991. 3. juunil toimus esimene laavapurse. 15. juunil toimus kõige suurem purse, mis paiskas tuhka kuni 34 km kõrguseni. Tuhapilv kattis 125 000 km2.

Pinatubo pursetes hukkus üle 300 inimese, hävis umbes 8000 maja.

Vulkaani pursked mõjutasid kogu maailma kliimat.

## Viited
Malta saar

**Malta** (malta ja inglise *Malta*) on saar Vahemeres. See on suurim ja rahvarohkeim kolmest suuremast saarest, mis moodustavad Malta saarestiku ja Malta riigi. See paikneb väiksematest Gozo ja Comino saartest kagus. Saar on 27 kilomeetrit pikk ja 14,5 kilomeetrit lai, kogupindalaga 246 ruutkilomeetrit. Saare suurim asula on Rabat, kus elab umbes 12 000 inimest. Saar koosneb paljudest väikestest linnadest, mis moodustavad üheskoos ühe suurema linnalise piirkonna, kus elab 409 259 inimest. Maastikku iseloomustavad madalad kuni 253 meetrit kõrged künkad terrasspõldudega.

## Viited
Vara küla

**Vara** on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Vara valla halduskeskus.

Elanike arv oli 432 (2002).

Vara külas asub 9-klassiline Vara põhikool. Samuti on külal oma lasteaed, raamatukogu, kogukonnakeskus, rulapark ja üks kauplus. 

## Vaata ka
*Vara Brigitta kirik
*Vara Põhikool

## Viited
Trundholmi vanker

**Trundholmi päikesevanker** (taani keeles Solvognen) on pronksiajast pärinev Päikest vedava hobuse kujutis, mis on leitud Taanist, Trundholmi soost Sjællandil. Päikesevanker on valmistatud pronksist ja kullast. Ornamendi põhjal arvatakse, et vanker on valmistatud vanemal pronksiajal, umbes 1350 eKr.

Päikesevankri tükid leidis 1902. aastal kohalik talumees Frederik Willumsen, kes kuivendatud sood esimest korda kündis.  Ta arvas, et tegu on vana mänguasjaga ja andis hobuse oma lastele.  Hiljem anti leid üle Rahvusmuuseumile (*[[Nationalmuseet]]*) Kopenhaagenis. Aastal 1998 leiti metallidetektoriga vankri leiukohast veel mõned rataste katked ja väikseid kullatükke.

Arvatavasti sattus päikesevanker sohu pronksiaegse ohvriannina. Tõenäoliselt lõhuti see tükkideks juba tollal.

Päikeseketta parem külg on kaetud kullaga.  Vasakult paremale liikudes sümboliseeris see Päikese teekonda üle taeva. Vasak külg kullaga kaetud ei olnud, võib-olla kujutas see Päikese öist, nähtamatut liikumist.

Pronksiaegses religioonis oli päikesekultusel oluline koht. Päikest kujutatakse sageli ka pronksiaegsetel kaljujoonistel ja mitmesugustel esemetel. Lisaks Päikest vedavale hobusele olid levinumad sümbolid laevad, tseremoniaalsed kirved, kalad, maod, akrobaadid.

Vankrit kasutati Taanis juba 3. aastatuhandel eKr. Kuigi nii Trundholmi hobune kui päikeseketas on paigutatud ratastele, ei ole vanker ise arvatavasti sümboliks. Tõenäoliselt olid rattad vajalikud hobuse ja päikeseketta liigutamiseks usutseremooniate käigus.  Leitud on veel ühe sarnase pronksiaegse ratta katked (Tobølist Lõuna-Jüütimaalt) ning suurte tseremooniavankrite detaile.

Praegu asub Trundholmi päikesevanker Kopenhaagenis Rahvusmuuseumis (*Nationalmuseet*) ja kuulub Taani kultuurikaanonisse

## Välislingid
* Trundholmi vankri koopia valmistamisest
* Nationalmuseet'i koduleht
Oganessoon

**Oganessoon** (lühend **Og**; varasema nimetusega **ununoktium**, lühend **Uuo**) on keemiline element järjenumbriga 118.

Oganessooni omadused sarnanevad tõenäoliselt väärisgaaside omadega.

10. oktoobril 2006 teatasid Venemaal Dubnas asuva Tuumauuringute Ühendatud Instituudi ja ameerika Lawrence Livermore'i Riikliku Laboratooriumi teadlased, et on kaudsel teel kindlaks teinud oganessooni aatomite tekkimise kaliforniumi ja kaltsiumi aatomite põrkumisel.

Oganessooni poolestusaeg on 0,89 ms ja see muutub alfalagunemise teel elemendiks 116.

Juunis 2016 tehti ettepanek nimetada senine ununoktium **oganessooniks** (ladina Oganesson, lühend Og). 28. novembril 2016 muudeti ametlikult elemendi nimetus oganessooniks.

## Viited

## Välislingid
*Postimehe uudis
Oskar Urgart

**Oskar Richard Urgart** (ka **Urgard**; 19. oktoober 1900 Sülgoja, Kahkva vald – 10. september 1953 Tallinn) oli eesti kirjanduskriitik ja bibliograaf.

Ta õppis Suure-Veerksus ja Räpinas ning aastatel 1921–1926 Tartu Ülikoolis.

"Surm saksa okupantidele!"  röökis ta sõja ajal Vene raadios paranoiku moondunud häälega, mida ei suutnud ära tunda isegi endised head tuttavad ja sõbrad.

Nõukogude ajal oli ta Kirjanike Liidu vastutav sekretär ning ajalehe Sirp ja Vasar toimetaja. 

Urgart on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Teosed
* Oskar Urgart, "Dostojevski". Sari "Suurmeeste elulood", nr. 33, EKS, Tartu 1936, 144 lk.

## Artiklid
* Juhan Liivi luuletused aastailt 1885–1894 Looming nr. 10/1926
* Poliitiline Liiv Eesti Kirjandus nr. 7/1927
* Ühe ajajärgu ideaali saatus Looming nr. 10/1930
* Andres Saal 70-aastane Eesti Kirjandus nr. 6,7/1931
* Märkmeid moodsa proosa tehnikast Looming nr. 7/1932
* Eesti draamatoodang 1932 Eesti Kirjandus nr. 4/1933
* Rahvuslikust omapärast kirjanduses Looming nr. 10/1933
* Mõtteid mõningate raamatustatistiliste andmete puhul Looming nr. 6/1935
* Jakob Hurt ajakirjanikuna Eesti Kirjandus nr. 7/1939
* Mait Metsanurk Eesti Kirjandus nr. 11 1939
* Moodne eesti ajalooline romaan Ajalooline Ajakiri nr. 1 1940

## Viited

## Kirjandus
* Juhan Peegel, "Jooni O. Urgarti kriitikapärandist" – Looming 1960, nr. 10, lk. 1559–1562
* Mall Reinold, "Oskar Urgarti realismikäsituse evolutsioon" – Looming 1975, nr. 10, lk. 1725–1734
* Mall Reinold, "O. Urgarti osa eesti kirjanduselus esimesel nõukogude aastal ja Suure Isamaasõja ajal" – "ENSV TA Toimetised. Ühiskonnateadused", 1978, nr. 3, lk. 282–289
* Mall Reinold, "Oskar Urgart vene kirjanduse tutvustajana" – Looming 1980, nr. 10, lk. 1432–1436
* Mall Reinold, "Oskar Urgarti teest ja tööst" – Keel ja Kirjandus 1980, nr. 10, lk. 588–599
* "Kirjanduskriitik Oskar Urgart: tegevuse ülevaade ja bibliograafia". Koostanud Mall Reinold. Eesti Teaduste Akadeemia, 1989, 68 lk.

## Välislingid
* 
* Tartu Ülikooli üliõpilased
Güby valla vapp

**Güby valla vapp** on Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaa Rendsburg-Eckernförde kreisi Schlei-Ostsee maakonna Güby valla vapp. 

Neli tammelehte sümboliseerivad valla nelja asulat või asumit (Güby, Ahrensberg-Louisenlund, Esprehm, Wolfskrug).
Rendsburg-Eckernförde

**Rendsburg-Eckernförde kreis** on haldusüksus Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal.

## Haldusjaotus

Rendsburg-Eckernförde kreis jaguneb 3 maakonnavabaks linnaks, 3 maakonnavabaks vallaks ning 14 maakonnaks (mis jagunevad 165 linnaks ja vallaks).

### Maakonnavabad linnad ja vallad

* Altenholz 
* Büdelsdorf (linn)
* Eckernförde (linn)
* Kronshagen 
* Rendsburg (linn)
* Wasbek

### Maakonnad

*Achterwehri maakond
*Bordesholmi maakond
*Dänischenhageni maakond
*Dänischer Wohldi maakond
*Eiderkanali maakond 
*Flintbeki maakond
*Fockbeki maakond
*Hohner Harde maakond
*Hüttener Berge maakond
*Jevenstedti maakond
*Mittelholsteini maakond
*Molfsee maakond
*Nortorfer Landi maakond
*Schlei-Ostsee maakond

## Välislingid

*Rendsburg-Eckernförde kreisi koduleht
Marilyn Manson (laulja)

**Marilyn Manson** (kodanikunimega **Brian Hugh Warner**; sündinud 5. jaanuaril 1969) on USA laulja, ansambli Marilyn Manson juhtlaulja. Tema esinejanimi on moodustatud Marilyn Monroe ja Charles Mansoni nimest. Ta vanemad olid Barbara ja Hugh Warner.

Ta on kirjutanud Neil Straussi abiga autobiograafia "The Long Hard Road Out Of Hell" (1998), kus ta räägib oma lapsepõlvest ja kuidas ta sattus muusikasse ja kuidas temast sai see, kes ta praegu on. Muusikaajakiri Hit Parader seadis Marilyn Mansoni 100 parima *[[heavy metal|heavy metali]]* laulja seas 44. kohale. Samuti on ta esitatud nelja Grammy auhinna kandidaadiks.
Bioaktiivne ühend

**Bioaktiivne ühend** on keemiline ühend, millel on teatud regulatoorne efekt organismide metaboolsetele protsessidele.  

Bioaktiivse ühendi tähendus on eri teadusharudes pisut erinev:
*mingi aine toime elusorganismidele ja/või koeproovidele, katseloomadele (bioloogia);
*mingi ravimi toime elusorganismidele ja/või koeproovidele, katseloomadele (farmaatsia, meditsiin, farmakognoosia); 
*mingi kemikaali (nt herbitsiidi) toime elusorganismidele ja või koeproovidele, katseloomadele, katsetaimedele, katsemuldadele (väetisetööstused, agrotehnika) jpt.

## Viited
Vara (täpsustus)

***[[Vara]]** on kellelegi kuuluvad asjad ja muu omand.
***[[Vara (ehitus)|Vara]]** on palgi allserva süvistatav joon, mille abil saab palke palkseina laduda.
****[[Vara (tööriist)]]** on palkidesse süvistatavate joonte tegemise vahend.
***[[Vara (pikkusühik)|Vara]]** on Ladina-Ameerikas kasutusel olev pikkusmõõt, mis on võrdne 0,83 meetriga.

**Vara** võib olla ka kohanimi:
***[[Vara küla]]** on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas
***[[Vara vald]]** oli vald Tartu maakonnas

## Vaata ka
*Vara mõis
*Vara oja
*Vara paisjärv
Louisenlundi loss

**Louisenlundi loss** (*Schloß Louisenlund*) on klassitsistlik loss Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Schlei-Ostsee maakonnas Güby vallas Ahrensberg-Louisenlundis Schlei Große Breite ääres suures inglise pargis, **Louisenlundi mõisa** härrastemaja. 

Mõis kandis algul **Tegeilhave mõisa** nime. Selle pindala oli 600 ha. Aastani 1530 oli selle omanik Schak Seestede, aastast 1530 Gottorfi hertsog Adolf I.  

Aastal 1770 kinkis Taani kuningas Christian VI mõisa oma õele printsess Louisele, Karl von Hessen-Kasseli abikaasale. Loss ehitati 1772–1776 nende suveresidentsiks ja on saanud nime printsess Louise järgi. 

Arhitekt Hermann von Motz laiendas seda 1790. aasta paiku tunduvalt ning ehitas juurde ka kasvuhoone. Praeguse väljanägemise sai loss Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsogite ajal.

Loss on tsementkrohviga ja kiltkivikatusega telliskivihoone, mis paikneb Schlei kaldal. Suures pargis on pärnaallee. Aastal 1790 rajas Karl parki suure "vabamüürlaste torni", milles peeti koosolekuid ja korraldati alkeemiakatseid.  

Puukabelisse on maetud hertsog Friedrich Ferdinand ja tema abikaasa, viimase Saksa keisrinna õde.   

Loss kuulub hertsog Friedrich zu Schleswig-Holsteinile, kes laskis sinna rajada internaatkooli Stiftung Louisenlund, mis asutati 1949 riiklikult tunnustatud gümnaasiumina. Sealt pärineb tuntud purjetajaid. Seal õpib umbes 350 õpilast. See on üks suuremaid Saksamaa internaatkoole. 

Hoolimata arvukatest ümberehitustest on ka siseruumides säilinud eripärasid, nagu näiteks krohvlaed härrastemajas.
Gnaeus Naevius

**Gnaeus Naevius** (umbes 265 eKr – pärast 200 eKr) oli vanarooma luuletaja ja näitekirjanik. Ta oli pärit Campaniast ja osales sõdurina Esimeses Puunia sõjas.

Tema teosed on säilinud vaid fragmentidena, teada on üle 30 komöödia ja mõned tragöödiad.

Ta kirjutas ajaloolisel teemal eepose *"Bellum Punicum"* ("Puunia sõda").
Egtvedi piiga

**Egtvedi piigaks** (taani keeles *Egtvedpigen*) nimetatakse pronksiajal elanud neiut, kelle haud (tammekirstuhaud) leiti Taanist Jüütimaalt Egtvedist. Leid on eelkõige tuntud hästi säilinud pronksiaegse rõivakomplekti pärast.

Egtvedi piiga haud leiti aastal 1921, kui kohalik talumees Peter Platz soovis tasandada tema maal asunud ja aja jooksul suuresti laiali aetud kääpa jäänused.

Tüdruk oli maetud tammetüvest õõnestatud kirstus suurde mätastest kuhjatud kääpasse. Surres oli ta 16–18 aastat vanune ja umbes 1,60&nbsp;m pikkune, tal olid pikad heledad juuksed. Dendrokronoloogia abil on kindlaks tehtud, et tamm, millest kirst valmistati, langetati aastal 1370 eKr, matused toimusid tõenäoliselt hulk aastaid hiljem. Tammekirst oli vooderdatud lehmanahaga. Neiule pandi kirstu kaasa karbike võrkvöötehnikas juuksevõrgu ja naaskliga ning kasetohust jooginõu, milles on säilinud jälgi nisust, pohladest, porsist ja meest kääritatud mõdust. Tüdruku jalalabade juurde oli pandud riidepamp, mille sees olid 8–9-aastase lapse põletatud jäänused. Tõenäoliselt ei olnud tegemist ema ja lapsega. Tüdruk oli kaetud villase tekiga. Kirstukaane vahele oli jäänud raudrohuõisi, mis näitab, et matus toimus suvel.

Skandinaavia lõunaosas oli pronksiajal tavaks matta tähtsal positsioonil inimesed tammekirstudes suurtesse mätastest ehitatud hauakääbastesse. Jüütimaa muldades tekkis niisugustesse kääbastesse mõnikord vihmavee mõjul rauarikas kiht, mis sulges kääpa sisemuse õhu- ja veekindlalt. Tänu sellele on säilinud suur osa orgaanilisest materjalist.

Egtvedi piiga keha ja luud olid praktiliselt täielikult lagunenud, kuid tema rõivad ja hauapanused on säilinud väga hästi. Tüdruk kandis püsttelgedel kootud poolpikkade varrukatega pluusi ja lühikest nöörseelikut. Käte ümber olid kullast käevõrud, ühes kõrvas kõrvarõngas ja vööl villane vöö, mida ehtis suur pronksist ketas. Tüdruku vöö külge oli kinnitatud sarvest kamm, jalgade ümber olid mähitud väikesed riidetükid.

Egtvedi piiga riided ei olnud Skandinaavia pronksiaja tüüpilised igapäevariided. Nagu teised Taani tammekirstuhauad (nt Borum Eshøj, Skrydstrup) näitavad, kandsid naised tavaliselt pikki ja praktilisi riideid. On arvatud, et Egtvedi piiga võis olla tantsija, kes osales usutseremooniatel. Pronksiajast pärinevatel kaljujoonistel on korduvalt kujutatud tantsijaid või akrobaate. Leitud on paar pronksfiguuri (Grevensvænge, Fårdal), mis kujutavad nöörseelikut kandvat tantsijat. Sarnase nöörseeliku fragmente või seda ehtinud pronksnaaste on leitud ka mitmest teisest pronksiaegsest hauast.
 
Praegu asub Egtvedi piiga tammekirst koos sisuga Kopenhaagenis Rahvusmuuseumis (*[[Nationalmuseet]]*). Egtvedi kääbas on restaureeritud, see on 4&nbsp;m kõrge ja 22&nbsp;m läbimõõduga. Kääpa juurde on ehitatud väike muuseum.

## Välislingid

* Nationalmuseet'i koduleht (*inglise keeles*)
* Taani pronksiajast (*taani keeles*)
Dimitrovgrad

**Dimitrovgrad** on linn Venemaal Uljanovski oblastis, Melekessi rajooni keskus. Asub Kuibõševi veehoidla ääres, Uljanovskist 100 km kagus. Rahvaarvult Uljanovski oblasti teine linn. 

## Ajalugu

Linn asutati 1698. aastal. Linnaõigused sai 1926. aastal ja 1972. aastani kandis nime **Melekess**, siis sai Bulgaaria kommunisti Georgi Dimitrovi järgi oma praeguse nime.

Dimitrovgradis asub tuumauuringute keskus ja autodetailide tehas.

Linnas on 6 kõrgkooli.

## Viited

## Välislingid
*Linna ametlik koduleht
*Tuumauuringute keskuse koduleht
Pervouralsk

**Pervouralsk** on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Tšussovaja jõe ja selle lisajõe Šaitanka ääres, Jekaterinburgist 45 km idas.

Linna haldusalas on ka kolm alevit.

## Ajalugu

Linn asutati 1732. aastal Vassiljevsko-Šaitanski külana. 1933 sai linnaõigused.

Pervouralskis toodetakse terastorusid ja silikaattelliseid.

## Välislingid
*Pervouralski portaal
Agali

**Agali** (kohakääne Agali) on küla Tartumaal Kastre vallas.

Agali jääb Lämmijärvest läände, Piirissaarest edelasse ja Mehikoormast loodesse. Küla asub Kõnnu–Ahunapalu tee ääres. Kõnnu jääb Ahunast edelasse ja Ahunapalu põhja.

Agalis asub Kalli jõe see osa, mis ühendab Sitapäälitse jõge Emajõega. Seda jõeosa nimetatakse Agali järgi Akaljõeks või Akali jõeks.

Küla on esmamainitud 1582. aastal kujul *Akalik*. Edaspidi on seda mainitud 1585. aastal kujul *Agal*, 1601. aastal kujul *Agaly*, 1764. aastal kujul *Aggaliste*, 1767. aastal kujul *Kastre Agali* ja 1796. aastal kujul *Agali*. Küla asus Võnnu kihelkonnas ja kuulus Kastre mõisale.

Agali järve ääres asus veel Mäksa-Agali ehk Mets-Agali küla. Et neid kahte eristada, lisati praegusele Agali külale liide *Kastre-* või *Kastri-*. Mäksa-Agali küla lõhuti 1880. aasta paiku, muudeti mõisamaaks ja mõisa lõunaossa rajati uus Kannu küla.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.

## Nime päritolu

Jaak Simmi arvates tuleb külanimi isikunimest, mis on kas läänemeresoome või germaani päritolu. Tema pakutud saksa perekonnanimed, näiteks *Hage*, ei tule hästi arvesse h tõttu nime alguses, ehkki külanimestki on üksikuid h-ga kirjapanekuid. Sobivaid isikunimesid leidus nii eestlastel, liivlastel kui ka soomlastel, mistõttu omamaine päritolu on tõenäolisem. Mõned nimevariandid on *-ste*-lõpulised, mis kõneleb samuti muistsest eesti isikunimest pärinemise kasuks.

## Viited
Ahunapalu

**Ahunapalu** on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.

## Viited
Kannu

**Kannu** on mitme Eesti küla nimi:
***[[Kannu (Võru)|Kannu]]**, küla Võru maakonnas Võru vallas
***[[Kannu (Kastre)|Kannu]]**, küla Tartu maakonnas Kastre vallas

**[[Kannu (Taipalsaari)|Kannu]]** on ka küla Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Taipalsaari vallas.
Kurista

**Kurista** on mitme Eesti küla nimi:
***[[Kurista (Jõgeva)|Kurista]]**, küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas
***[[Kurista (Kastre)|Kurista]]**, küla Tartu maakonnas Kastre vallas

**Kurista** on Rookse küla nimevariant.

## Vaata ka
*Kurista mõis
*Kurista vald
Helsingi metroo

**Helsingi metroo** (soome keeles *Helsingin metro*, rootsi keeles *Helsingfors metro*) on Soome ainuke metroo. 

See avati Helsingis pärast 27 aastat kestnud planeerimistöid 2. augustil 1982. Tegu on maailma põhjapoolseima metrooga.

Helsingi metroo koosneb kahest liinist, millel on kokku 30 jaama. Liin hargneb Itäkeskuses Vuosaari ja Mellunmäki haruks. Metroo kogupikkus on 43 km.

Kasutusel on M100, M200 ja M300 tüüpi metroorongid.

Helsingi metrooga tehti 2015. aastal üle 62 miljoni sõidu.

Metrooliinid töötavad kella 5.10–23.40.

## Ajalugu

Helsingi metrood hakati kavandama aastal 1955. 1963. aastal valmis põhiplaan, kus oli 86,5 km metrooliine, mis ulatusid 108 jaamaga kaugele naabervaldadesse. Lõpuks otsustati piirduda vaid ühe liiniga. Metroo ehitamise otsus tehti 1969. aastal ja eesmärk oli esimene osa valmis saada 1977. aastaks. 1971. aastal valmis esimene, 2,8 km pikk proovilõik. Esimesed proovisõidud Hakaniemi ja Itäkeskuse jaamade vahel tehti 1. juunil 1982, ametlikult avati metroo 2. augustil 1982.

Espoo suuna katmiseks metrooga kiideti 2006. aastal heaks teise liini, Ruoholahtist Matinkylässe viiva Läänemetroo rajamine. Ehitus algas 2009. aastal ja esimene lõik (14 km) avati novembris 2017. 2022. aastal anti käiku liini Kivenlahtini ulatuv lõik.

### Metrooliinid

## Jaamade loend

## Galerii

Fail:Kontula metro station April 2022.jpg|Kontula jaam
Fail:Helsinki Central Railway Station metro entrance April 2022.jpg|Rautatientori jaam
Fail:Kivenlahden metroasema 2022-12-03.jpg|Kivenlahti jaam
Fail:Matinkylä metro station interior.jpg|Matinkylä jaam
Fail:Ruoholahti metro station April 2022.jpg|Ruoholahti jaam
Fail:University of Helsinki, Helsinki, Finland Jan 28, 2022 10-56-02 PM.jpeg|Helsingi Ülikooli jaam
Fail:Metrohaarukka.jpg|Helsingi metroo kaart


## Välislingid

* Helsingi ühistranspordi koduleht (*soome, rootsi ja inglise keeles*)