open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sotsiaalne võrgustik

**Sotsiaalne võrgustik** ehk **sotsiaalvõrgustik** (mitte ajada segi sotsiaalmeedia kontekstis kasutatava suhtlusvõrgustikuga) on suhete võrgustik, mis ühel inimesel on teiste inimestega ja nendest inimestest moodustunud gruppidega, mis omakorda koosnevad inimestest, kel on suhted järgmiste inimestega, kes kuuluvad omakorda erinevatesse gruppidesse. 

Elu jooksul inimese sotsiaalne võrgustik muutub. Ta lõpetab suhted ühtede tuttavatega ja samas leiab uusi sõpru. Iga tuttav toob kaasa oma sotsiaalse võrgustiku ja see põimub teatud osas inimese algse võrgustikuga. Sotsiaalse võrgustiku kujunemine on seotud oskusega suhelda ja suhteid hoida.

## Sotsiaalse võrgustiku seos tööturuga Eestis

Eestis toimus 1996. aastal, rääkimata 1990. aastate esimesest poolest, personali valik enamikus ettevõtetes tööandja sotsiaalse võrgustiku ehk tutvusringkonna vahendusel. Töövõtja kvalifikatsioon polnud seejuures kuigi määrav. Tänapäeval on tähtsamaks saanud eeskätt töövõtja sotsiaalne võrgustik. Levinud arusaam, et parimad töökohad täidetakse tutvuste kaudu, peab paika vaid osaliselt. 2002. aastal tööle asunud või töökohta vahetanuist kasutas 40 protsenti tuttavate, sõprade või sugulaste abi. Samal tasemel on töötajate hinnangute kohaselt see näitaja ka nüüdisajal. Uus on aga see, et tutvused soodustavad pigem kandidaatide ringi kujunemist, kujutavad aga oluliselt vähem garantiid töökoha saamisel, nagu see oli tüüpiline 1990. aastatel. Tuttavate abi vajatakse töökoha taotlejate ringi sattumiseks ja see ei välista edasist konkurssi. Eesti oludes on sotsiaalse võrgustiku tähtsus aga suur just halvemate tingimustega töökohtade täitmisel, kuhu konkurss sageli kas puudub või on piiratult avalik. Põhjus on tõenäoliselt selliste töökohtade nappuses ning vähem informeeritud (ja enamasti ka madalama kvalifikatsiooniga) töötajate elulises huvis leida mistahes töökohta. Ka väikeettevõtete personalivaliku praktikas on endiselt sagedane vaid tutvustel põhinev palkamine.

## Vaata ka
* Sotsiaalne kapital

## Viited

## Välislingid
* European Social Network
* "Suhtlusvõrgustikud on sama vanad kui inimkond" Novaator, 26. jaanuar 2012
Vahekäik

"**Vahekäik**" on mitmetähenduslik sõna. 
***[[Vahekäik (male)|Vahekäik]]** on males ootamatu käik, mis vastase plaani segi lööb. 
*...

## Vaata ka
*lööv
*passaaž

## Välislingid
Vahekäik (male)

**Vahekäik** on males taktikaline operatsioon, mille korral mängija teeb enne ootuspärase käigu sooritamist (enamasti eelmisel käigul mängija malendi löönud vastase malendi löömine) teise käigu, mis loob ähvarduse, millele vastane peab kohe reageerima. Kui vahekäik on tuli, nimetatakse seda ka vahetuleks.

## Välislingid
Zylks

**Zylks** on asula USA-s Louisiana osariigis Caddo vallas Shreveporti-Bossier City linnastus. Zylksi lähedal on Louisiana kõige põhjapoolsem punkt.

Kõrgus merepinnast on umbes 64 m. 

Elanike arv on umbes 1200. 

Sihtnumber on 71069. 

## Välislingid

*Kaardid ja kliimagraafikud 
* Topograafiline kaart
Mombasa

**Mombasa** (suahiili keeles ka *Mvita*) on linn Keenias, Mombasa maakonna halduskeskus.

Kuni märtsini 2013 oli Mombasa Rannikuprovintsi halduskeskus. 

Linn asub India ookeani rannikul oleval Mombasa saarel. Mombasa on tähtis sadamalinn.

## Ajalugu
Linna asutasid 11. sajandil araabia kaupmehed.

Vasco da Gama külastas linna esimese eurooplasena 1498. aastal ja 1500. aastal portugallased vallutasid Mombasa. Nemad rajasid 16. sajandi lõpul ka Jeesuse fordi, mis tänapäeval on UNESCO maailmapärandis ning on oluline vaatamisväärsus ja turismisihtkoht Mombasas.

## Viited
Ouagadougou

**Ouagadougou** on Burkina Faso pealinn, mis asub enam-vähem riigi keskmes. Linna ala asub 300 meetri kõrgusel merepinnast.

Linnas on rahvusvaheline lennujaam ja 1974. aastal asutatud ülikool.

Ouagadougous toimuvad üle aasta üleaafrikalised filmifestivalid FESPACO.

## Sõpruslinnad
* Loudun, Prantsusmaa (1967)
* San Miniato, Itaalia (1997)
* Al-Kuwayt, Kuveit (1998)
* Leuze-en-Hainaut, Belgia (1968)

## Vaata ka

*2016. aasta Ouagadougou rünnakud
*2017. aasta Ouagadougou rünnak

## Välislingid

*Ouagadougou linnavalitsuse koduleht (prantsuse keeles)
*Ouagadougou turismiportaal (prantsuse keeles)
Hääldusalus

**Hääldusalus** ehk **artikulatsioonibaas** on keelele omane häälduselundite asend ja toimimissuund häälikute moodustamisel. Keelte hääldusaluste erinevus on üks võõrkeelte kõnelemisel esineva aktsendi põhjustest.

Keeleuurijad märkasid varakult, et erinevate keelte kõnelejatel on hääldusaparaadi "lähteasend" mõnevõrra erinev. Süvenenumalt käsitlesid teemat 19. sajandi saksa lingvistid Sievers ja Viëtor. Henry Sweet esitas 19. sajandi lõpul oma põhjalikus foneetikakäsitluses artikulatsioonibaasi ehk hääldusaluse (*articulatory basis*) mõiste ning ühtlasi kirjeldas inglise ja prantsuse keele hääldusaluse erinevusi.  Daniel Jonesi tööd tõid briti foneetikasse pikaks ajaks foneemide ja segmentide täpsele kirjeldamisele keskendunud atomistliku suuna, kuid saksa traditsioonis elas hääldusaluse mõiste edasi (Vockerath, Wittig, Koziol, Zacher, Arnold ja Hansen). Edinburghi koolkond (Abercrombie, Laver, Honikman) tõi hääldusaluse mõiste foneetikasse tagasi. Beatrice Honikman soovitas õige hääldusaluse (*articulatory setting*) omandamist keeleõppel sobilikuma meetodina kui üksikute foneemide harjutamist. Hääldusaluse teemat on käsitlenud ka teised Euroopa lingvistid (Malmberg, Hála, Trudgill). Samas on mitmed tunnistanud (Laver, Collins, Mees), et hääldusaparaadi asendis domineerib segmentaalne kontekst, muutes hääldusaluse teadusliku uurimise keerukaks. On küsitud, kas hääldusalus on teistelt kõnelejatelt õpitud keelevaramu teadlik spetsiifiline osa või kõneproduktsiooni häälduseesmärkide sagedusfunktsioon. 20. sajandi lõpust alates on hääldusaluse uurimiseks kasutatud röntgenikiirtel põhinevaid tehnoloogiaid. 

Inglise ja prantsuse keele hääldusaluse võrdlus Sweeti ja Honikmani järgi: lõualuud inglise keele puhul vabalt suletud, prantsuse keelel kergelt avatud; huuled inglise keelel neutraalsed ja väheaktiivsed, prantsuse keelel ümardatud, aktiivsed; suuõõs inglise keele puhul lõdvestatud, prantsuse keele puhul põsed pingestatud; kaashäälikuhäälduse valdav tüüp inglise keeles keeletipp-hambasombud, prantsuse keeles keeleots-hambad; keele ankurdatus inglise keeles külgedelt suulaele, prantsuse keeles keskelt suulaele; keeleots inglise keele puhul ahenev, prantsuse keele puhul mitteahenev; keelekeha inglise keele puhul kergelt nõgus, prantsuse keele puhul kumer; keele alakülg inglise keelel nõgus, prantsuse keelel neutraalne. 

Eesti keele hääldusalusele on iseloomulik keele madal asend.
Häälik

**Häälik** ehk **foon** on vähim kuuldeliselt eristatav suulise kõne üksus.

**Hääliku** all mõistetakse olenevalt kontekstist kas hääliku eksemplari – konkreetse kõneleja poolt konkreetsel hetkel moodustatud häälikut – või hääliku tüüpi – teatud foneetiliste tunnustega häälikueksemplaride klassi. 

## Häälik ja foneem
Häälikuna realiseerub suulises kõnes foneem – vähim tähendust eristav keeleüksus.

Foneem võib realiseeruda lõputute erinevate omadustega häälikutena. Realiseerumisviisi mõjutavad nii naaberhäälikud (realiseeruvad allofoonid, mis olenevad hääliku asendist) kui ka kõneleja ja olukorra eripärad.   
 
## Häälikueksemplarid

Häälikud moodustatakse kõnetraktis häälduselundite tegevuse kaudu.

## Häälikutüübid
### Häälikute liigitus

Häälikud jagunevad moodustusviisi ja moodustuskoha järgi häälikurühmadeks:
*täishäälikud ehk vokaalid ehk avahäälikud (eesvokaalid ja tagavokaalid; kõrged, keskkõrged ja madalad)
*kaashäälikud ehk konsonandid
**sulghäälikud ehk klusiilid
**ahtushäälikud ehk spirandid
**hõõrdhäälikud ehk frikatiivid (sh sisihäälikud ehk sibilandid ja ahtushäälikud ehk spirandid)
**külghäälikud ehk lateraalid
**värihäälikud ehk tremulandid
**ninahäälikud ehk nasaalid
**poolvokaalid
**afrikaadid
**huulhäälikud ehk labiaalid
**hammashäälikud ehk dentaalid
**hambasombuhäälikud ehk alveolaarid
**kõvasuulaehäälikud ehk palataalid
**pehmesuulaehäälikud ehk velaarid
**kurgunibuhäälikud ehk uvulaarid
**neeluhäälikud ehk farüngaalid
**kõrihäälikud ehk larüngaalid

### Häälikute märkimine
Kõne häälikuliselt täpseks ülestähendamiseks kasutatakse foneetilist transkriptsiooni.

## Häälikuid uurivad teadusharud
Häälikute moodustamist, tajumist ja akustilisi omadusi uurib foneetika, foneemide uurimisega tegeleb fonoloogia. 

Häälikute korrigeerimist kõnes uurib logopeedia.

## Vaata ka
*häälikusüsteem
*foneem
*täht
Eesti Rojalistlik Partei

**Eesti Rojalistlik Partei** oli Eesti partei, mis tegutses aastatel 1989–1998. Selle juhid olid Kalle Kulbok ja Aadu Must.

Eesti Rojalistliku Partei ametlikuks eesmärgiks oli Eesti Skandinaavia maade eeskujul kuningriigiks muutmine.

## Tegevus
1992. aasta Riigikogu valimistel sai partei koos Rojalistliku Ühenduse "Vaba Toomega" valimisliiduna Sõltumatud Kuningriiklased parlamendis 8 kohta. Kuningriiklaste fraktsiooni kuulusid tuntud poliitkommentaator Vambola Põder (suri 1993, asendas IT-spetsialist Mihkel Kraav), jurist Tõnu Kõrda, ajaloolane Ralf R. Parve, ajakirjanik Rein Kikerpill, ajakirjanik ja humorist Kirill Teiter, satiirik ja luuletaja Priit Aimla, kunstnik Lembit Küüts, fraktsiooni juhtis Kalle Kulbok.

Riigikogus olles moodustasid kuningriiklased homogeense rühma, kelle vaated olid selgelt parempoolsed ning prioriteetideks olid teadus, haridus ja kultuur. Lisaks korrapärasele riigikogutööle tegelesid kuningriiklased tooreste ja läbimõtlemata seaduseelnõude ja nähtuste naeruvääristamisega. Tuntuim oli tõenäoliselt ettepanek asendada Riigikogu – toona kohustuslik – palvetund ugriliku loitsimisega (kuningriiklased korraldasidki paar säärast loitsimist, mille järel Riigikogu loobus kohustuslikest palvetundidest). Enne järgmisi Riigikogu valimisi hakkas Eestis jõudu koguv poliitika kommertsialiseerumine rojalistlikku parteid lõhkuma ja osa inimesi liitus teiste erakondade valimisnimekirjadega.

1995. aasta Riigikogu valimised eeldasid parteidelt juba palju suuremaid eelarveid, kui olid nõudnud eelmised. Kuningriiklased, kes olid kogu aeg põhimõtteliselt keeldunud firmade sponsorlusest, ei suutnud uutes tingimustes enam läbi lüüa. Valimisliit Neljas Jõud (moodustatud koos Eesti Rohelistega) jäi parlamendist välja ja Eesti Rojalistliku Partei tegevus soikus. Mõne aja pärast lõpetati tegevus ka formaalselt seoses muutunud seadusandluse nõuetega.

### Fakte tegevusest
6. novembril 1990 andis ERP käsu Tallinna komandandile Punalipulise Balti Laevastiku viitseadmiralile Juri Belovile korraldada 7. novembril Tartu Ülikooli asutaja Rootsi kuninga Gustav II Adolf auks, (kes hukkus 6. novembril 1632 Lützeni lahingus) paraad. Pärast paraadi läbiviimist 7. novembril, mis "kattus" oktoobrirevolutsiooni tähtpäevaga, avaldasid rojalistid ajalehes Vetšerni Tallinn tänu "härra viitseadmiralile".

1992. aasta jaanuaris kuulutasid "rojalistid" kõik Eesti territooriumil asuvad Nõukogude armee sõjaväelased sõjavangideks, sõjaväeosad aga sõjavangide koonduslaagriteks. Kuna aga Eestil ei ole piisavalt jõudu nende valveks, siis valvavad "sõjavange" nad ise.

1992. aastal enne 28. juunil toimunud Eesti põhiseaduse referendumit kuulutasid "rojalistid" välja oma hääletuse "Kas te soovite vaba, sõltumatut, demokraatlikku Eesti kuningriiki, mida valitseb kuningas (Carl Philip), kes on valitud rahva poolt?". Ettepanekuga nõustujad pidid 23. juunil kella 20–24 süütama lõkke. Hääletamise tulemus loeti positiivseks, kui lõkked süüdatakse enamikus Eesti asulates (23. juuni õhtul ja 24. juuni ööl peetakse Eestis jaanipäeva ja tehakse jaanituld).

## Vaata ka
*Torgu kuningas Kirill I
Fonoloogia

**Fonoloogia** (ka **foneemika** ning **fonemaatika**) on keeleteaduse osa, mis tegeleb foneemide ja nende kombinatsioonide uurimisega. Kui foneetika uurib häälikuid eeskätt akustilisest ja füsioloogilisest vaatepunktist, siis fonoloogias on olulisem häälikusüsteemi toimimine kõne ja keele sisu seisukohast.

Fonoloogia rajamisel on suur roll Nikolai Trubetskoi ja Nicolaas van Wijki töödel, aga samuti Praha ringil. Fonoloogia ja foneetika esmaseks eristajaks oli Jan Baudouin de Courtenay. 

## Vaata ka
*grafeemika
*morfonoloogia
*arvutifonoloogia
George Washington

**George Washington** (22. veebruar 1732 (tollal kasutusel olnud Briti kalendri järgi 11. veebruar 1731) Westmorelandi maakond, Virginia – 14. detsember 1799 Mount Vernon, Virginia) oli Ameerika Ühendriikide esimene president pärast konstitutsiooni jõustumist aastatel 1789–1797.

George Washington pärines Virginia jõuka plantaatori perekonnast, kuid jäi juba 11-aastaselt orvuks. 15-aastaselt sai temast maamõõtja, hiljem töötas ta riigikontrolörina.

Washington alustas oma sõjaväelasekarjääri Seitsmeaastase sõja ajal.

Ta oli vabamüürlane ja sai 21-aastaselt meistermüürlaseks.

Ameerika iseseisvussõja ajal oli Washingtonist saanud mässuliste kolooniate sõjavägede (Kontinentaalarmee) ülemjuhataja; ta saavutas mitmeid olulisi võite ja suutis ameeriklaste võitlusvaimu üleval hoida. Rahva seas hakati just tema panust pidama otsustavaks iseseisvuse saavutamisel ning nii valiti ta probleemideta riigi esimeseks presidendiks. Temast sai moraalne eeskuju ning riikliku ühtsuse kehastus, oma autoriteediga suutis ta vastuoludes lõhestatud kolooniad liita enam-vähem ühtsena toimivaks riigiks. Tema eeskuju nii poliitilises kui ka laiemas, rahvuslik-müütilises mõttes, oli USA-s määrav: just Washington rajas presidendiinstitutsiooni suure autoriteedi ja mõjukuse ning kehtestas tava, et president pole ametis üle kahe ametiaja (seda rikkus alles Franklin Delano Roosevelt 1940. aastal). Kuni Donald Trumpi ametisseastumiseni 2017. aastal oli ta kõige rikkam Ameerika Ühendriikide president. Washingtoni nime said nii pealinn kui ka osariik ning ta on ilmselt tänapäevani üks tuntumaid ameeriklasi maailmas.

Washingtoni järel sai USA presidendiks tema aatekaaslane John Adams.

Presidendi mälestuseks püstitatud Washingtoni monument Washingtonis on maailma kõrgeim kiviobelisk.

## Tunnustus
George Washington valiti 1780. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

## Vaata ka
* Empire State

## Viited

## Allikad
* Lillback, Peter; Newcombe, Jerry (2006). George Washington's Sacred Fire (1st ed.). Bryn Mawr, Pa.: Providence Forum Press. ISBN 978-0978605261
Vasarhai

**Vasarhai** (*Sphyrna*) on perekond vasarhailaste sugukonnast. 

## Taksonoomia
Perekonna esmakirjeldaja on Constantine Samuel Rafinesque-Schmaltz (1810).

## Elupaigad
Vasarhaid elavad soojades vetes rannikul ja mandrilaval. 

## Välimus
Vasarhaide pikkus on 2...6 m. 

Kõigil liikidel on kummalgi pool pead eend, mistõttu neil loomadel on lamedaks löödud peaga vasara kuju. Silmad ja sõõrmed paiknevad nende kehaosade otstel.

Suu on neil suhteliselt väike. 

## Füsioloogia
Varem arvati, et vasarhaide vasarakujuline pea toimib nagu tiib, mis aitab täpselt manööverdada ning teha järske pöördeid tasakaalu kaotamata.  Nüüd on aga leitud, et pöördeid õigesti teha võimaldab neil selgroog. Arvatakse ka, et pea kuju aitab kaasa elektrolokatsioonile, sest nii saavad elektroretseptorid asetseda üksteisest kaugel. Nad suudavad registreerida elektrisignaali, mille pinge on pool miljardiku volti. Samuti on vasarhaidel  peakuju tõttu suurem ninaõõs, mille tõttu on nende lõhnatundlikkus kümme korda suurem kui tavalistel haidel.

## Toitumine
Vasarhaid söövad kalu, sealhulgas raisid ja haisid, peajalgseid ja vähilisi. 

Nad toituvad suure osa ajast merepõhjas.

## Käitumine
Päeval kogunevad vasarhaid parvedesse, mis võivad olla rohkem kui sajapealised. 

Õhtul peavad nad üksinda jahti.   

## Liigid
Perekonnas on 9 liiki:

*Perekond vasarhai (*Sphyrna*)
**alamperekond *Sphyrna*
***indopatsi vasarhai (*Sphyrna lewini*)
***hiid-vasarhai (*Sphyrna mokarran*)
***harilik vasarhai (*Sphyrna zygaena*)
****[[Sphyrna couardi]]*
****[[Sphyrna gilberti]]*
**alamperekond *[[Mesozygaena]]*
****[[Sphyrna corona]]*
**alamperekond *[[Platysqualus]]*
****[[Sphyrna media]]*
****[[Sphyrna tiburo]]*
****[[Sphyrna tudes]]*

## Välislingid
John Adams

**John Adams** (30. oktoober (19. oktoober) 1735 Massachusetts – 4. juuli 1826 Massachusetts) oli 2. Ameerika Ühendriikide president aastail 1797–1801 ja esimene asepresident 1789–1797 George Washingtoni ajal.

Hariduselt oli John Adams jurist. Ta määrati 1785 esimeseks USA saadikuks Suurbritanniasse.

Ta abiellus Abigail Smithiga ja neil oli kuus last, kellest kaks surid väga noorelt. Tema pojast John Quincy Adamsist sai 1825. aastal Ameerika Ühendriikide kuues president.

Adamsit peetakse üheks olulisimatest riigi rajajatest. Ta oli ka üks Ameerika Ühendriikide iseseisvusdeklaratsiooni koostajatest.

Adams võitis 1796. aasta USA presidendivalimised, kus tema peamine vastaskandidaat oli Thomas Jefferson. Adams kogus 53% häältest Jeffersoni 47% vastu, võitis 9 osariigis Jeffersoni 7 vastu ja kogus 71 valijameest Jeffersoni 68 vastu. Adamsi asepresidendikandidaadiks plaanis tema erakond Thomas Pinckney, aga valijamehed valisid sellele kohale Jeffersoni.

Adamsit peetakse USA laevastiku loojaks. Tema ametiaja lõpul viidi riigi pealinn üle Washingtoni. Ta oli esimene USA president, kes elas Valges Majas.

Adams kaotas 1800. aasta USA presidendivalimistel Thomas Jeffersonile. Jefferson võitis 8 osariigis Adamsi 7 vastu, valijamehed olid 73:65 Jeffersoni kasuks ja Jefferson kogus 61% häältest Adamsi 39% vastu.

John Adams suri 90-aastaselt 4. juulil 1826, USA 50. aastapäeval samal päeval Jeffersoniga. Nad olid viimased elusolevad USA iseseisvusdeklaratsioonile allakirjutanud. Adamsi peaaegu viimased sõnad olid: "Thomas Jefferson elab." Ta ei teadnud, et Jefferson oli kõigest mõni tund varem oma kodus surnud.

Adams elas 90 aastat ja 247 päeva vanaks. See oli kaua aega USA presidentide eluearekord. Lõpuks ületas selle Gerald Ford, kes suri 26. detsembril 2006 93 aasta ja 165 päeva vanuselt.
James Madison

**James Madison** (16. märts 1751 – 28. juuni 1836) oli Ameerika Ühendriikide neljas president aastail 1809–1817.

Madison oli üks USA Iseseisvusdeklaratsiooni koostajatest.

1801–1809 oli Madison USA riigisekretär. Riigisekretärina saatis ta saadikud Pariisi Napoleon I juurde ostma New Orleansi linna, aga saadikud suutsid 30. aprillil 1803 sõlmida lepingu, millega USA ostis Prantsusmaalt 15 miljoni USA dollari eest kogu Louisiana, millega USA territoorium kahekordistus.

1809–1817 oli Madison USA president. Tema ametiaega jäi 1812. aasta sõda, milles Suurbritannia püüdis USA-d vallutada, hõivas ajutiselt ja põletas maha koguni pealinna Washingtoni, kuid lõpuks ikkagi kaotas sõja.

Madisoni ajal sai presidendi residentsiks Valge Maja, kuid see põletati 1812. aasta sõja ajal maha. Hiljem see taastati.

Madison on kõige väiksem USA president, olles 163 sentimeetrit pikk ja kaaludes umbes 100 naela (45,4 kilogrammi).

15. septembril 1794 abiellus Madison Dolley Payne Toddiga, kes oli 26-aastane lesknaine. Abielu kestis mehe surmani. Lapsi neil polnud, kuid Madison lapsendas Dolley poja esimest abielust John Payne Toddi (1792–1852). Pojast sai alkohoolik, kes istus korduvalt pisikuritegude eest vangis, tal polnud kunagi naist ega lapsi.

## Tunnustus
James Madison valiti 1785. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
James Monroe

**James Monroe** (28. aprill 1758 Virginia – 4. juuli 1831 New York) oli 5. Ameerika Ühendriikide president (1817–1825) ja riigisekretär (1811–1817). Ta esindas USA Demokraatlikku-Vabariiklikku Parteid. 

1816. ja 1820. aasta USA presidendivalimised olid viimased, mis toimusid praktiliselt ilma konkurentsita. Esimesel neist oli eelmine president James Madison täitnud põhilised föderalistide valimislubadused (kaitsetollid ja riigipanga) ning nende kandidaadil Rufus Kingil polnud suurt midagi rahvale lubada. Monroe võitis 68,2% häältest ja 183 valijameest Kingi 34 vastu. Järgmisel korral sai Monroe vastaskandidaat John Quincy Adams ühe valijamehe toetuse ja Monroe võitis 80,6%-ga häältest ülejäänud. USA Föderalistlik Partei ei saanud seekord ühtki valijameest ja lõpetas oma tegevuse. 

Monroe ajal suurenes USA välispoliitiline tähtsus tunduvalt, mis võimaldas tal efektiivselt kehtestada Monroe doktriini, mis keelas võõrvõimude (eestkätt Euroopa koloniaalriikide) sekkumise Ameerika maailmajao asjadesse. Doktriini hakati nii nimetama alles paarkümmend aastat pärast tema surma. 

Monroe oli 1775. aastast vabamüürlane ja kuulus Williamsburgi looži. 

Monroe on üks kolmest presidendist, kes on surnud USA iseseisvuspäeval. Viis aastat enne tema surma surid 4. juulil 1826 samal päeval John Adams ja Thomas Jefferson.

## Viited
Martin Van Buren

**Martin Van Buren** (ristitud kui **Maarten Van Buren**; 5. detsember 1782 Kinderhook, New Yorgi osariik – 24. juuli 1862 Kinderhook) oli 8. Ameerika Ühendriikide president aastatel 1837–1841.

Ta oli esimene USA president, kes polnud briti päritolu (oli hollandi päritolu), ning ka esimene president, kes oli sündinud USA-s. Van Buren on seni ainus president, kellele inglise keel polnud emakeel (selleks oli hollandi keel). Ka tema abikaasa Hannah oli hollandlane.

Enne presidendiks olekut oli Van Buren lühikest aega olnud New Yorgi osariigi kuberner (1829), USA senati liige (1821–1828), Ameerika Ühendriikide riigisekretär (1829–1831), USA suursaadik Suurbritannias (1831–1832) ja Andrew Jacksoni teisel ametiajal asepresident (1833–1837).

1828. aastal asutas ta koos Jacksoniga Demokraatliku Partei.

Jackson, kes 1836. aasta presidendivalimistel ei kandideerinud tagasi, soovitas presidendiks just Van Burenit. Van Buren valiti oma partei presidendikandidaadiks ühehäälselt ja opositsiooniline Viigide Partei oli lõhenenud. Van Buren võitis valimised 170 valijamehe häälega (võitmiseks on vaja 148 valijamehe häält). Tema abikaasa oli surnud juba 17 aastat varem, nii et esimese leedi kohuseid täitis tema minia Angelica Van Buren.

1840. aasta presidendivalimistel jäi ta ülekaalukalt alla Viigide Partei kandidaadile William Henry Harrisonile. Van Bureni ei valitud teiseks ametiajaks tagasi suuresti seetõttu, et tema valitsusajal, 1837. aastal oli riigis puhkenud suur majanduskriis, milles süüdistati presidenti ja millest saadi jagu alles 1840. aastate keskpaigaks.

1848. aastal kandideeris Van Buren uuesti presidendiks Free Soil Party liikmena, kuid sai vaid 10,1% häältest ja mitte ühtegi valijamehe häält.
John Quincy Adams

**John Quincy Adams** (11. juuli 1767 Massachusetts – 23. veebruar 1848 Washington) oli Ameerika Ühendriikide 6. president 1825–1829. President James Monroe ajal oli Adams riigisekretär.

John Q. Adams oli John Adamsi poeg. Aastatel 1780–1783, alles teismelisena, oli ta töötanud sekretäri ja tõlkijana saadik Francis Dana juures, kui alles tunnustamata Ameerika kolooniad püüdsid tagajärjetult leida Venemaa toetust Suurbritanniaga peetud Iseseisvussõjas (1776–1783). Ta oli esimene presidendi poeg, kes ise samale ametikohale jõudis, teiseks selliseks sai George W. Bush.

1802 valiti ta Massachusettsi osariigi senatisse. 4. märtsil 1803 valiti ta omakorda USA senatisse, senaator oli ta 8. juunini 1808. Pärast ametiaega nimetati ta USA esimeseks saadikuks Venemaal, volikirjad esitati tsaar Aleksander I-le 5. novembril 1809. Adams määrati uuele kohale tänu enda varasematele kogemustele selles maailmanurgas. Ta juhtis Genti rahulepingu (1814) komisjoni, millega lõpetati USA teine Suurbritanniaga peetud sõda ehk nii-nimetatud 1812. aasta sõda. Saadik Venemaa Keisririigis oli ta 1814. aasta aprillini.

1814. aasta mais tegi ta ka maismaareisi Tallinnasse, et lahendada konsulaarametiga seonduv probleem. Nimelt oli USA kohalik konsulaaresindaja Revalis – baltisakslane Diedrich Rodde – esitanud USA Peterburi konsuli, Philadelphiast pärit Levett Harrise vastu korruptsioonisüüdistuse. Sealhulgas on võimalik, et ta jõudis Eestimaa kubermangu provintsi külastada juba kahe varasema diplomaatilise missiooni ajal.

Pärast saadikuteenistust Londonis Court of St Jamesis (1815–1817) nimetas viies USA president James Monroe Adamsi oma riigisekretäriks. Adams teenis riigisekretärina aastatel 1817–1825, mil muuhulgas osales USA valitsuse ühe esimese välispoliitilise tegevuskava koostamises, mis hiljem sai tuntuks Monroe doktriini nime all. Monroe doktriin kuulutas, et Euroopa suurriigid ei peaks sekkuma Ameerika mandri siseasjadesse.

Ühendriikide presidendivalimistel sai valijamehi neli kandidaati, kellest ükski ei kogunud absoluutset enamust. Andrew Jackson, kes oli saanud valimistel nii kõige rohkem hääli kui ka kõige rohkem valijamehi, pidas loomulikuks, et ta valitakse presidendiks. Ent neljast kandidaadist kõige vähem valijamehi kogunud Henry Clay andis oma toetuse Adamsile, kes kogus teises ringis absoluutse enamuse. Adamsist sai 1824. aastal vaidlustatud valimiste järel kuues Ameerika Ühendriikide president, kes seejärel nimetas Clay vastavalt riigisekretäriks. See andis Jacksonile alust süüdistada Adamsit korruptsioonis. Süüdistus oli ilmselt alusetu, sest Clay seisukohad ja programm olid Adamsi omadele lähedasemad kui teistele kandidaatidele. Ent Jackson jäi visalt selle juurde ning 1829. aastal võitis Adamsit, keda teiseks ametiajaks tagasi ei valitud.

## Tunnustus
John Quincy Adams valiti 1818. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

## Isiklikku
John Q. Adamsi naine Louisa Cathrine Johnson on ainus USA presidendi naine, kes on sündinud väljaspool USA-d (Londonis).

## Välislingid
Andrew Jackson

**Andrew Jackson** (15. märts 1767 – 8. juuni 1845) oli seitsmes Ameerika Ühendriikide president aastail 1829–1837.

1824. aasta presidendivalimistel, kus ta oli vastamisi John Quincy Adamsi ja veel kahe Demokraatlik-Vabariikliku Partei kandidaadiga, saavutas Jackson nii rahvahääletusel 151 271 häälega kui ka valimiskogus 99 häälega enamuse. Kuna aga valimiste võitmiseks oli vaja vähemalt 131 häält valimiskogu 261 häälest ja keegi ei saavutanud enamust, läks valimine üle Esindajatekotta, kes valis presidendiks Adamsi 13 häälega Jacksoni 7 vastu. 

Jackson oli kogenud sõjaväelane ja piirialade inimeste vaadete esindaja. Seetõttu nõudis ta Ameerika Ühendriikide kiiret laiendamist ning kohtles julmalt indiaanihõime, eriti Florida osariigis. Tema valitsemisstiil oli äärmuslikult autoritaarne, kuid ometi tugevdasid tema muudatused lõppkokkuvõttes nii demokraatlikku riigikorda kui ka Ameerika Ühendriikide riiklust.

28. mail 1830 allkirjastas ta seaduse (*[[Indian Removal Act]]*), mille järgi tuli umbes 100 000 Ameerika Ühendriikide kagualade indiaanlast viia läänepoolsetele maadele, mis pidid saama indiaanlaste omaks. Ta eiras ülemkohtunik John Marshalli otsuseid, mille kohaselt föderaalvalitsus pidi indiaanlasi kaitsma. Selle tulemusena sundis osariigi valitsus tšerokiid Georgiast lahkuma ning Pisarate rajal hukkus tuhandeid inimesi.

1832. aasta presidendivalimiste ajaks olid Jacksoni suhted asepresidendi, Lõuna-Carolina senaator John C. Calhouniga halvenenud, peamiselt 1832. aasta Nullimiskriisi (Nullification Crisis) tõttu, kui Calhouni koduosariik, Lõuna-Carolina, keeldus osariigi piires jõustamast 1828. ja 1832. aasta protektsionistlike tariife, ning 1829.–1831. aasta Seelikuafääri (Petticoat affair) tõttu, kus mängis rolli ka Calhouni abikaasa Floride. Lõplikult rikkus Jacksoni suhted Calhouniga Martin Van Bureni USA saadikuks Suurbritannias nimetamine Jacksoni poolt, mis lõppes senatis viigiga. Kui senati hääletus lõpeb viigiga, siis teeb põhiseaduse kohaselt lõpliku otsuse asepresident. Calhoun aga hääletas Van Bureni saadikuks nimetamise vastu.

Teiseks ametiajaks valis Jackson enda asepresidendiks Van Bureni. 

30. jaanuaril 1835 tehti talle atentaat, kuid töötu Richard Lawrence'i püstolitel tekkis tõrge ning Jackson pääses vigastusteta.

1805. aastast oli ta vabamüürlane.

Jacksoni portree on 20-dollarilisel paberrahal.
William Henry Harrison

**William Henry Harrison** (9. veebruar 1773 – 4. aprill 1841) oli Ameerika Ühendriikide üheksas president (1841).

1800. aastal sai temast Indiana territooriumi kuberner. Populaarsust tõi talle võit üles tõusnud indiaanlaste üle Tippecanoe lahingus 7. novembril 1811. Ta võitis ka britte 1812. aasta sõjas ja indiaanlasi Thamesi jõe lahingus 5. oktoobril 1813.

1829–1830 oli ta saadik Suur-Kolumbias, kus kohtus Simón Bolívariga.

1836. aastal kandideeris ta esimest korda uue, viigide partei kandidaadina presidendikohale. Harrison vastandati lihtrahva kandidaadina elitaarsele presidendile Martin Van Burenile. Majanduskriisile ning van Bureni valitsemises ja kampaanias tehtud vigade tõttu õnnestuski tal 1840. aasta valimised võita.

1841. aasta märtsi alguses, ametisse õnnistamise tseremoonial, külmetus Harrison raskelt, kui pidas külma ilmaga ilma üleriieteta aegade pikima USA presidendi ametisse õnnistamise tseremoonia kõne (8444 sõna, kestus üle 2 tunni). Ta haigestus kopsupõletikku ja suri kuu aega hiljem. Nii sai temast esimene USA president, kes oma ametipostil suri. Ta on tänini kõige lühemat aega ametis olnud Ameerika Ühendriikide president: 31 päeva. Ühtlasi on ta viimane USA president, kes oli sündinud enne USA iseseisvumist.

Temast alates on peaaegu kõik iga 20 aasta järel valitud USA presidendid surnud oma ametiajal (eranditeks Ronald Reagan ja George W. Bush) indiaanipealiku Tecumseh' väidetava needuse tagajärjel aastast 1811. Kuid sellest "needusest" teatas esimest korda alles Ripley oma raamatus "Usu või ära usu" aastal 1931, mis seab needuse olemasolu kahtluse alla.

Tema isa Benjamin Harrison V oli üks Ameerika Ühendriikide asutajaisadest. Tema poeg John Scott Harrison oli USA esindajatekoja saadik Ohiost 1853–1857, pojapoeg Benjamin Harrison oli USA president 1889–1893. William Henry Harrison oli seni ainus USA president, kelle lapselaps oli samuti USA president.

Harrison oli esimene USA president, keda fotografeeriti. Originaalfoto on kaotsi läinud, kuid sellest on alles koopia.
Nelspruit

**Nelspruit** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, Mpumalanga provintsi, Ehlanzeni ringkonna ja Mbombela valla halduskeskus. Asub Krokodilrivieri ehk Crocodile Riveri jõe ääres, 619 m kõrgusel.

Linn asutati 1905. aastal.

Nelspruitis asub Kruger Mpumalanga rahvusvaheline lennuväli, mida kasutatakse peamiselt lähedalasuvasse Krügeri rahvusparki jõudmiseks.

Aprillis 2009 otsustas Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsus anda linnale nimeks **Mbombela**. Nimemuutus kaevati kohtusse, kohtuotsust veel ei ole. Nimemuutust pole faktiliselt läbi viidud, teeviitadel see ei kajastu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nelspruiti elanikest valgeid 49,30%, mustanahalisi aafriklasi 41,09%, India või Aasia päritolu inimesi 4,95%, värvilisi 4,05% ja teisi 0,61%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 40,66% elanikest, inglise keelt 22,37%, svaasi keelt 20,22%, tsonga keelt 4,68%, suulu keelt 3,11%, sotho keelt 1,89% ja pedi keelt 1,77%.

## Viited
Dotsetakseel

**Dotsetakseel** (*docetaxelum*) on infusioonilahuse kontsentraat (keemiline aine) ja mitmete inimese vähitüüpide kemoteraapias kasutatav vähiravimi toimeaine, mis liigitatakse kasvajavastaste ja immunomodulleerivate ainete – taksaanide hulka.

Dotsetakseel on ravimi geneeriline nimetus. Ravimi tootenimed on **Taxotere®**, **Docecad** jt.

Dotsetakseel on paklitakseeli poolsünteetiline derivaat, mida toodetakse harilikus jugapuus sisalduvate ainete baasil.

Dotsetakseeli kasvajavastase toime täpset mehhanismi seni ei tunta.

Dotsetakseelil on tõestatult üldise elumuse pikendamist – vähemalt 3 kuu võrra – soodustav toime.

Rakutasandil on täheldatud dotsetakseeliresistentsust.

## Nimetused ja tähised

CAS-i registreerimisnumber on 114977-28-5.

Farmakoterapeutiline rühm : taimsed alkaloidid ja teised looduslikud ained, taksaanid.

ATC-kood: **L01CD02**.

## Seaduslikkus

Dotsetakseeli tohib Euroopa Liidus välja kirjutada.

Dotsetakseel on registreeritud Eesti ravimiregistris:
* Eesti ravimiregister.

## Kliinilised andmed
### Näidustused

Dotsetakseeli kasutatakse dotsetakseeli monoteraapiana või koos muude ravimitega peamiselt mitteväikerakk-kopsuvähi, rinna-, hormoon-refraktaarse eesnäärmevähi, maovähi, pea ja kaelapiirkonna vähi ja munasarja pahaloomulise kasvaja korral.

## Annustamine ja kulud

Soovitatav dotsetakseeli annustamine oleneb vähivormist.

Inglismaal (2009) kujunes 6 dotsetakseeli ravitsükli (18 nädala jooksul) maksumuseks doosiga 75&nbsp;mg/m2 IV iga 21 päeva tagant 5262 naelsterlingit (baseerub *average body surface area* 1,75 m2).

### Vastunäidustused

Dotsetakseeli vastunäidustustele tuleb lisada teiste ravimite, mida manustatakse koos nimetatud ainega, vastunäidustused.

### Erihoiatused ja ettevaatusabinõud kasutamisel

Dotsetakseeli erihoiatustele tuleks lisada koosmanustatavate ravimite erihoiatused.

Dotsetakseeli kõige sagedasem kõrvaltoime on neutropeenia.

Esinenud on ülitundlikkusreaktsioone, naha reaktsioonidena lokaalset nahaerüteemi jäsemetel (peopesad ja jalatallad) ja turset, ka vedelikupeetust.

Raske perifeerse neurotoksilisuse tekkimisel tuleb annust vähendada.

Kardiaalse toksilisuse ilminguna on osadel vähipatsientidel esinenud surmaga lõppenud südamepuudulikkust.

#### [[Fertiilsus]] ja [[rasedus]]

Sõltuvalt ravimi kaubamärgist tuleks nii meestel kui ka naistel nii ravi ajal kui ka kuni 6 kuud pärast ravi kasutada rasestumisvastaseid vahendeid, et vältida potentsiaalseid teratogeenseid toimeid (väärarengute teket) lootele.

Olenevalt ravimist võib manustamine raseduse ajal olla keelatud.

## Viited

## Kirjandus
### Hormoon-refraktaarne eesnäärmevähk
*Daniel P Petrylak, MD, Docetaxel for the Treatment of Hormone-Refractory Prostate Cancer, Rev Urol. 2003; 5(Suppl 2): S14–S21. PMCID: PMC1502327
*Rahvuslik Vähiinstituut, FDA Approval for Docetaxel
*Piret Pappel, Nanotehnoloogilise vähiravimi esimesed katsetused tõotavad edu, 5.04.2012 
* Ohtlike ravimite käitlemine

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Docetaxel]] seisuga 16.07.2015.*
John Tyler

**John Tyler** (29. märts 1790 – 18. jaanuar 1862) oli Ameerika Ühendriikide kümnes president (1841–1845). Ta oli esimene asepresident, kes sai presidendi surma tõttu sellele ametipostile.

Tyler oli üpris edukas president, kuid keeldus 1844. aastal kandideerimast. Ta oli algava USA-Mehhiko sõja vastu ning muretses ka Põhja ja Lõuna üha suurenevate vastuolude pärast.

1861. aastal valiti Tyler Konföderatsiooni Kongressi, kuid ta suri enne, kui see kokku tuli.
Akershusi maakond

**Akershusi maakond** on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. Halduskeskus asub Oslos, kuid Oslo ei kuulu maakonda.

Maakonnas on 21 valda ja viis linnastaatusega (*by*) asulat: Lillestrøm, Sandvika, Ski, Jessheim ja Drøbak.

Akershusi maakond on kõige suurema elanike arvuga maakond riigis. 

1. jaanuaril 2020 jõustunud haldusreformiga Akershusi maakond kaotati ja selle ala arvati Vikeni maakonna koosseisu. 1. jaanuaril 2024 Akershusi maakond taastati. Pärast taastamist kuuluvad Akershusi maakonda Lunneri ja Jevnakeri vald, mis kuulusid varem Opplandi maakonda, Askeri valla koosseisus endise Hurumi ja Røykeni valla ala, mis varem kuulusid Buskerudi maakonda, ning Aurskog-Hølandi valla koosseisus Rømskogi valla ala, mis varem kuulus Østfoldi maakonda.

## Loodus

Maakonnas on üle 2000 järve ja palju jõgesid. Kõrgeim tipp on 812 m kõrgune Fjellsjøkampen.

## Vallad

Maakonnas on 21 valda (sulgudes number kaardil):

## Vaata ka
* Akershusi kindlus

## Viited
Hedmarki maakond

**Hedmarki maakond** oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. Ta asus sisemaal ja piirnes idas Rootsiga.

2020. aastal moodustati Hedmarki ja Opplandi maakonnast Innlandeti maakond.

## Vallad
Sulgudes on elanike arv 1. jaanuaril 2006.

## Religioon

## Viited
Hordalandi maakond

**Hordalandi maakond** oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. Ta asus Põhjamere kaldal. Hordaland oli rahvaarvu poolest Norra kolmas maakond, ta jäi alla ainult Oslo ja Akershusi maakonnale. Maakonna keskus oli Bergen. Enne 1972. aastat oli Bergen eraldi maakond.

2020. aastal moodustati Hordalandi ja Sogn og Fjordane maakonnast Vestlandi maakond.

## Loodus

Suurim fjord on 179&nbsp;km pikkune Hardangeri fjord, mis läbib endise maakonna ala edela-kirde suunas. Maakonnas asus umbes pool Hardangervidda rahvuspargist.

## Vallad
(elanike arv 1. jaanuaril 2006)

## Viited

## Välislingid
* Hordalandi kaart
Buskerudi maakond

**Buskerudi maakond** on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norra lõunaosas. See asub sisemaal ja piirneb Vestlandi maakonnaga kirdes, Oslo ja Akershusi maakonnaga idas, Vestfoldi maakonnaga lõunas ning Telemargi maakonnaga edelas. Maakonna keskus on Drammen.

Buskerudi maakond paikneb Oslofjordi piirkonna Askeri vallast kuni Hallingi mäestiku ja Hardangerini. Buskerudi maakond on jagatud piirkondadeks: Eiker, Ringerike, Numedal ja Hallingdal.

1. jaanuaril 2020 jõustunud haldusreformiga Buskerudi maakond kaotati ja selle ala arvati Vikeni maakonna koosseisu. 1. jaanuaril 2024 Buskerudi maakond taastati. Pärast taastamist ei kuulu Buskerudi maakonda enam endise Hurumi ja Røykeni valla ala, mis liideti Askeri vallaga Akershusi maakonnas ning Buskerudi maakonda kuulub varem Vestfoldi maakonnas asunud endise Svelviki valla ala, mis liideti Drammeni vallaga.

## Loodus

Hønefossi lääneosa on mägise pinnamoega platoo metsadega kaetud orgudega ja kõrgete heinamaadega. Selle idaosa on madalik paljude järvede ja jõgedega. Suurimad järved on Tyrifjorden ja Krøderen. Hordalandis saab alguse Norra pikkuselt kolmas, Numedalslågeni jõgi, mis voolab läbi Buskerudi Vestfoldini, kus suubub merre.

## Vallad

Maakonnas on 18 valda:

## Viited

## Välislingid
Telemargi maakond

**Telemargi maakond** on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. See piirneb Vestfoldi, Buskerudi, Vestlandi, Rogalandi ja Agder maakonnaga. Maakonna keskus on Skien.

2020. aastal moodustati Telemargi ja Vestfoldi maakonnast Vestfold og Telemargi maakond. 1. jaanuaril 2024 Telemargi maakond taastati.

## Vallad
Maakonnas on 17 valda (sulgudes elanike arv 1. jaanuaril 2024):

Midt-Telemargi vald moodustati 2020. aastal Bø ja Sauheradi valla liitmisel.

## Viited
Østfoldi maakond

**Østfoldi maakond** on 1. järgu haldusüksus (maakond) Norra kaguosas.

See piirneb lõunas ja idas Rootsiga ning läänes Oslo fjordiga. Maakonna keskus on Sarpsborg ja suurim linn Fredrikstad.

Maastik on valdavalt künklik, Rootsi piiri ääres leidub laialdasi metsaalasid. Maakonna keskosas asub suur järvesüsteem. Tihedalt asustatud ranniku juurde kuulub ka küllaltki suur saarestik. Suurem osa elanikkonnast on koondunud rannikuäärsetesse linnadesse Mossi, Sarpsborgi, Fredrikstadi ja Haldenisse. Lisaks neile on Østfoldis veel kaks linna: Askim ja Mysen. Østfold on linnade arvu poolest Norra maakondade seas esikohal.

1. jaanuaril 2020 jõustunud haldusreformiga Østfoldi maakond kaotati ja selle ala arvati Vikeni maakonna koosseisu. 1. jaanuaril 2024 Akershusi maakond taastati. Pärast taastamist ei kuulu Østfoldi maakonda enam endise Rømskogi valla ala, mis liideti Aurskog-Hølandi vallaga Akershusi maakonnas.

## Vallad
Maakonnas on 12 valda:

Enne 2020. aasta haldusreformi oli maakonnas 18 valda. Reformiga moodustati Askimi, Eidsbergi, Hobøli, Spydebergi ja Trøgstadi vallast Indre Østfoldi vald, Rygge vald liideti Mossi vallaga ning Rømskogi vald liideti Aurskog-Hølandi vallaga.

## Viited
Opplandi maakond

**Opplandi maakond** oli 1. järgu haldusüksus (maakond) Norras. See piirnes Sør-Trøndelagi, Møre og Romsdali, Sogn og Fjordane, Buskerudi, Akershusi, Oslo ja Hedmarki maakonnaga. Opplandi ja Hedmarki maakond olid varem ainsad Norra maakonnad, millel puudus merepiir.

Maakonnas asusid Mjøsa ja Randsfjordeni järv, Dovrefjelli, Jotunheimeni ja Rondane mäeahelik ning Norra kõrgeimad mäed Glittertind ja Galdhøpiggen.

Maakonnas asusid Lillehammeri, Gjøviki, Otta ja Fagernesi linn.

2020. aastal moodustati Hedmarki ja Opplandi maakonnast Innlandeti maakond.

## Vallad
*Sulgudes on märgitud elanike arv [[1. jaanuar]]il [[2006]].*

## Viited
Jacques Chirac

**Jacques Chirac** [žakk šir'akk] (29. november 1932 Pariis – 26. september 2019 Pariis) oli Prantsusmaa poliitik, Prantsusmaa president 1995–2007 ning Andorra kaasvürst 1997–2005. Aastatel 1977–1995 oli Chirac Pariisi linnapea.

Ta valiti gollistide partei UMP kandidaadina ametisse 1995. aastal napi eduga endise haridusministri sotsiaaldemokraat Lionel Jospini ees ja uuesti 2002. aastal, saavutades läbi aegade suurima valimisvõidu Prantsusmaa presidendi valimiste teises voorus Jean-Marie Le Peni üle. Viimane ametiaeg kestis 2007. aastani.

Ametisse astudes nimetas Chirac peaministriks endise eelarveministri Alain Juppé. 1997. aastal tegi ta halvasti läbi mõeldud otsuse, saates Rahvuskogu (kus RPRil ja UDFil oli ligi 84% enamus) laiali ja korraldades uued valimised. Valimistel aga võidutsesid sotsiaaldemokraadid, moodustades teiste vasakpoolsete erakondadega koalitsiooni ja Chirac oli sunnitud peaministriks nimetama Jospini, pannes aluse kolmandale kohabitatsioonile, mis kestis kuni 2002. aastani. 2002. aasta presidendivalimistel jäi Jospin kolmandaks ja seega teisest voorust välja, kõik teised erakonnad toetasid Chiraci. Ka 2002. aasta parlamendivalimistel moodustasid Chiraci konservatiivsed toetajad uue erakonna UMP, mis saavutas 62% enamuse, peaministriks nimetas ta endise kaubandus- ja tööstusministri Jean-Pierre Raffarini.

Ta oli Pierre Messmeri valitsuses Prantsusmaa põllumajandusminister 1972–1973 ja siseminister 1974. Ta oli gollistide partei RPR peasekretär 1974–1975 ja esimees alates 1976, peaminister 1974–1976 ja 1986–1988, Pariisi linnapea 1977–1995 (ajutiselt samal ajal ka peaminister) ja Euroopa Parlamendi liige 1979–1980.

2003. aastal sarjas ta endisi idabloki riike nende toetuse pärast USA sissetungile Iraaki.

11. märtsil 2007 teatas ta, et loobub presidendivalimistel osalemisest ja lõpetab oma 40 aastat kestnud karjääri Prantsuse tipp-poliitikas.

## Tunnustus
*2001 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

## Isiklikku
1956. aastal abiellus ta Bernadette Chodron de Courceliga. Neil sündis kaks tütart: Laurence (1958–2016) ja Claude (sündinud 1962), lisaks lapsendasid nad Lõuna-Vietnamis sündinud tüdruku Anh Dao (sündinud 1958). Claude on töötanud isa suhtekorraldusassistendi ja nõunikuna. Laurence, kes kannatas nooruses anoreksia all, ei ole poliitikas osalenud. Jacques Chiracil on neli lapselast: Claude'il on Moskva olümpiavõitjaga judos Thierry Reyga poeg ning Anh Daol on kolm poega.

## Viited

## Välislingid

* "Suri Prantsuse ekspresident Jacques Chirac" ERR, 26. september 2019
Islandi asulate loend

**Asulad [[Island]]il**
__NOTOC__

## A
Akureyri - Akranes - Álftanes

## B
Bíldudalur - Blönduós - Bolungarvík - Borgarnes - Breiðdalsvík - Búðardalur

## D
Dalvík - Djúpivogur - Djúpavík - Drangsnes

## E
Egilsstaðir - Eskifjörður - Eyrarbakki

## F
Fáskrúðsfjörður

## G
Garðabær - Garður - Grindavík

## H
Hafnarfjörður - Hella - Hólar - Hólmavík - Húsavík - Hvammstangi - Hveragerði - Hvolsvöllur - Höfn

## I
Ísafjörður

## K
Keflavík - Kirkjubæjarklaustur - Kópavogur

## M
Mjóifjörður - Mosfellsbær

## N
Neskaupstaður - Njarðvík

## O
Ólafsfjörður - Ólafsvík

## R
Reyðarfjörður - Reykholt (Borgarfjörður) - Reykjavík

## S
Sandgerði - Sauðárkrókur - Selfoss - Seltjarnarnes - Seyðisfjörður - Siglufjörður - Skálholt - Skógar - Stykkishólmur - Stokkseyri - Stöðvarfjörður

## V
Vestmannaeyjar - Vík í Mýrdal - Vogar - Vopnafjörður

## Þ
Þorlákshöfn
Grupp

**Grupiks** ehk **sotsiaalseks rühmaks** nimetatakse igasugust inimeste (või ka loomade) kogumit, mida seob omavahel ühine sotsiaalne võrgustik.

Sotsioloogia mõistes on grupp inimkooslus, millel on järgmised tunnused:
*liikmete vahel peab valitsema grupile ainuomane sotsiaalsete suhete kogum;
*liikmed peavad olema vastastikuses sõltuvuses;
*grupis valitseb arusaamine, et iga liikme käitumine mõjutab teisi grupi liikmeid 
*grupis valitseb ühine liikmesoleku ehk meie-tunne.

Ühiskonnas on mitmesuguseid gruppe alates ühe pere liikmetest kuni kontori ametnikeni. Grupi liikmesus võib olla stabiilne või muutuv. 

Grupisuhete kujunemisel eristatakse 4 põhifaasi: sõltuvusfaas, konfliktifaas, eraldumisfaas, koostööfaas.

## Gruppide klassifikatsioon
Gruppe võib jaotada:
*suuruse alusel: suured grupid – väiksed grupid
*kestvuse alusel: alalised – ajutised
*moodustamise viisi alusel: ametlikud – mitteametlikud

Charles Horton Cooley võttis kasutusele mõiste **esmane grupp** ehk **primaargrupp**, kus liikmetel on omavahel soojad, intiimsed, isiklikud sidemed. Selliseks grupiks on perekond. **Teisese grupi** ehk **sekundaargrupi** sees valitsevad vähesed emotsionaalsed sidemed ja piiratud vastastikune mõju. Esmases grupis valitsenud spontaansed suhted asenduvad siin formaalsetega.

**Kontrollgrupid** on sellised grupid, kuhu inimene ise ei pruugigi kuuluda, kuid see on nagu etalon või standard, millega saab mõõta enese staatust või rollikäitumist. Need on sellised grupid ühiskonnas, kuhu isik püüdleb või mille liikmetega ta end hea meelega samastab.

## Vaata ka
*Organisatsioon
*Sotsiaalne klass
*Sotsiaalne staatus
*Virtuaalne meeskond
*Töörühm
*"Members' Needs, Intragroup Conflict, and Group Performance"
Perekond

**Perekonda** on Euroopa kultuurides traditsiooniliselt mõistetud kui isikute kooslust, keda ühendab esmalt kas abielu või põlvnemine. Perekonna liikmed jagavad kodu, ühiseid väärtusi, eesmärke, ressursse ja vastutust üksteise suhtes. Viimaste aastakümnete jooksul on traditsiooniline arusaam perekonnast (eriti lääne kultuuriruumis) hägustunud ja mitmekesistunud erinevatel põhjustel nagu sooline ja ealine emantsipeerumine, väärtuste ja eesmärkide enneolematu paljusus, heaolu ja individualismi kasv, infoajastu võimalused jne. 

Perekond avaramas tähenduses võib tähendada ka 

a) suurperet, mille liikmeteks on loetud ka hõimlasi, sulaseid, orje, orbe ja teisi püsivalt koos elavaid inimesi, kes ei kuulu traditsioonilise pere tuumikusse; 

b) kärgperet, kuhu kuuluvad (vaba)abielus olevate partnerite eelnevatest kooseludest kaasa toodud pereliikmed; 

c) hooldusperet, kus perekonna tuumikkooslus on püsihooldusele võtnud väljastpoolt lastekodulapse, vanuri, nooruki või muu isiku, kes on oma perekonnast irdunud; 

d) samast soost vanematega peret; 

e) kommuuni, mis on moodustunud ühise religiooni, maailmavaate või elustiili põhjal.

Konservatiivse peremudeli järgi koosneb perekond kahest erisoolisest vanemast (isast ja emast) ning lastest, laiendatud perekond võib hõlmata ka vanavanemaid, tädisid-onusid ja teisi lähisugulasi. Selle osakaal on arenenud tööstusriikides viimase sajandi vältel pidevalt vähenenud. Seda mõjutavad abielulahutuste, vabaabielude ja üksikvanemate arvu kasv, LGBT inimeste võrdõiguslikkuse ja usuvabaduse levik, elatustaseme ja sotsiaaltoetuste tõus jpt tegurid. Väljaspool Euroopat leidub ulatuslikult levinud usundeid (eelkõige islam) ja kultuure (paljud põlisrahvaste kultuurid), kus traditsioonilised on teistsugused peremudelid, näiteks polügaamilised või suurpered.

Majanduslike üksuste liigituses on perekond üks leibkondade liike (leibkond võib olla ka üksikisik).

## Sotsioloogilised perekonnakäsitused
Funktsionalistlik käsitlus võtab omaks perekonna definitsiooni, mis rõhutab perekonna tegevusi ja nende mõju ühiskonna struktuuri säilitamiseks, millest perekond on omakorda üks osa.

George Peter Murdocki kohaselt täidab perekond nelja funktsionaalset ühiskonna püsimiseks vajalikku tingimust: kontroll seksuaalsuhete üle, taastootmine, noorte sotsialiseerimine ja majanduslik ühistegevus. 

Ira L. Reiss on perekonda pidanud institutsiooniks, mis koosneb sotsiaalselt defineeritud normidest ja suhetest. Tema arvates on perekonna peamisteks funktsioonideks järeltulijate legaliseerimine ja sotsialiseerimine. Perekonnas väärtustatakse lisaks vastastikusele sõltuvusele ja vastutusele ka emotsionaalset seotust. Selle definitsiooni kohaselt võivad end perekonnana määratleda indiviidid, kes pole bioloogiliselt ega seadusliku lepinguga seotud, lastetud paarid, üksikvanemad ja kasulapse hooldajad, kui nad täidavad eelpool nimetatud tingimusi ja töötavad loodud suhte püsimise nimel.

## Vaata ka

*abielu
*peremärk
*perekonnaelu kaitse
*perekonnasotsioloogia
*perekonnaõigus
*probleemne perekond