open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Määrav kirjeldus

**Määrav kirjeldus** on fraas, millega saab või tahetakse mingile objektile osutada tänu selle objekti omadusele, mille see fraas välja toob ja mis on ainult sellel objektil. 

## Vaata ka
*Kirjeldus
*Määratlus
*Definitsioon

## Kirjandus
* Bertrand Russell.  On Denoting. – *[[Mind]]*, 14, 1905, lk 479–493.
* Peter Strawson. On Referring. – *[[Mind]]*, 59, 1950, lk 320–344. 
* Keith Donnellan. Reference and Definite Descriptions. – *[[The Philosophical Review]]*, 75,  1966, lk 281–304.
*R. Sharvey.  A  More  General  Theory  of  Definite  Descriptions. – *Philosophical Review*, 1980,  89, lk 607–624.  
* Stephen Neale. –  *Descriptions*, MIT Press: 1990.
* Gary Ostertag (toim). *Definite Descriptions: A Reader*, Bradford: MIT Press 1998.  
* Marga Reimer, Anne Bezuidenhout (toim).  *Descriptions and Beyond*, Oxford: Clarendon Press 2004. Google'i raamat
Nick Clegg

**Sir Nicholas William Peter Clegg** (sündinud 7. jaanuaril 1967) on endine Suurbritannia poliitik ja praegune Facebooki asepresident välissuhete ja kommunikatsiooni alal (alates 2018).

Ta oli 2010–2015 David Cameroni valitsuses peaministri asetäitja ja 2007–2015 Liberaaldemokraatide esimees. Aastatel 1999–2004 oli ta Euroopa Parlamendi liige, 2005–2017 Suurbritannia parlamendi alamkoja liige.

Clegg õppis Cambridge'i ülikoolis arheoloogiat ja antropoloogiat.

## Isiklikku
Clegg on alates 2000. aastast abielus hispaania äriõiguse spetsialisti ja kaubandusläbirääkija Miriam González Duránteziga, paaril on kolm last.

Nick Cleggi isapoolne vanaema paruness Kira von Engelhardt (abielus tema vanaisa Hugh Anthony Cleggiga) oli baltisaksa aadlik, kelle ema Alexandra Moullen oli Venemaa Keisririigi Valitseva Senati 1. osakonna oberprokuröri Ignati Zakrevski tütar. Ignati Zakrevski tütar oli ka Nick Cleggi vanavanatädi paruness Mura Budberg (sündinud Zakrevskaja, esimeses abielus krahvinna von Benckendorff). Mura Budberg oli 20. sajandi algul Eestis Jäneda mõisas elanud ja topeltagendina nii Nõukogude kui ka Briti valitsuse heaks luuramises kahtlustatud.

## Välislingid

* Briti «kolmas erakond» möödus tooridest ja leiboristidest, Postimees, 18. aprill 2010
Encyclopædia Britannica

**Encyclopædia Britannica** on ingliskeelne üldentsüklopeedia, mille esmatrükk (3 köidet) ilmus aastatel 1768–1771 Suurbritannias Edinburghis.

Aastatel 1801–1810 ilmunud neljas trükk koosnes juba 20 köitest. 1901. aastast antakse seda entsüklopeediat välja Ameerika Ühendriikides.

Encyclopædia Britannicat on koostanud sadakond täiskoormusega toimetajat ning sel on üle 4000 kaasautori, kelle seas on olnud 110 Nobeli auhinna võitjat ja viis USA presidenti. 

2010. aastal ilmunud 15. väljaanne, mis koosneb 32 köitest ja kus on kokku 32 640 lehekülge, on viimane paberile trükitud väljaanne. Pärast seda on täiendamist jätkatud digitaalsel kujul.

## Välislingid
* Britannica Online Encyclopedia
Maavarade rikastamine

**Maavarade rikastamine** on maavarade väärtuslike koostisosade ja aheraine eraldamine toorainest, nende keemilist koostist muutmata. Rikastamine on vajalik, kui tooraines olevate väärtuslike komponentide sisaldus pole piisav selle edasiseks töötlemiseks või kasutamiseks. Rikastamisel saadakse kontsentraat ja jääk. 

Maavarasid rikastatakse tavaliselt rikastusvabrikus. Levinud rikastusmeetodid on järgmised:
*mehaaniline rikastamine;
*gravitatsioonrikastamine;
*magnetiline rikastamine;
*elektrostaatiline rikastamine.

## Viited
Dormagen

**Dormagen** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Düsseldorfi ringkonnas Neussi Reini-kreisis. Asub kolmnurgas Düsseldorf-Köln-Mönchengladbach. Piirneb põhjas Neussiga, kirdes ja idas Reini jõega.

Dormagen jaguneb 16 linnaosaks.

Elanike arv on 63 100 (2008). Neist umbes 50% on katoliiklased ja 20% protestandid.

## Viited

## Välislingid

*Dormageni koduleht
Päästeorganisatsioon

**Päästeorganisatsioon** oli 1924. aastal Eestis tegutsenud salaorganisatsioon.

1923. aasta esimesel poolel levisid kuulujutud, et on loodud organisatsioon eesmärgiga kukutada kehtiv Eesti Vabariigi riigikord. Organisatsiooni jälgedele saadi tänu ühele Tallinna kaupmehele, kes teatas politseile, et keegi Eduard Reinkubjas pöördus tema poole sooviga osta 30 revolvrit Päästeorganisatsioonile,mille sihiks on riigikorra kulutamine ja uue "õiglasema" korra sisseseadmine. 30. juulil 1924 arreteeriti organisatsiooni juht, varem kelmuses süüdi mõistetud Eduard Reinkubjas (1892–1960), kes oli koostanud kaks programmilist dokumenti  „Päästeorganisatsiooni põhikirja üldised sihtjooned Eesti Vabariigi võimu ülevõtmise puhul" ja "Eesti Vabariigi praeguse ebanormaalse maksva korra kukutamise programm" ning asus värbas poolehoidjaid riigipöörde korraldamiseks, andes neile rahalist toetust. Riigipöördekatse pidi toimuma 2. augustil 1924. 

"Kas riigipööre oleks õnnestunud, on muidugi küsitav, kuid tuleb sellega rehkendada, et Reinkubjase määratud tähtpäevad riigipöördeks täpselt Eestis asuvate kommunistide tegevusega ühte langesid, iseäranis viimane, milleks ka kommunistid kihutustööd tegid, et 3. augustil suuremat väljaastumist ette võtta ja kui siis oleks Reinkubjase poolt riigipöörde katses väike segadus esile toodud, siis oleks kommunistid kindlasti tõsisemalt välja astunud ja momenti kasutanud, et omalt poolt riigipööret ette võtta, milleks neil kõik valmistatud oli. Sellega oleks "Päästeorganisatsiooni" poolt ette võetud riigipöörde katse kommunistidele tee valmistamiseks olnud." (Eduard Kapsta, Kaitsepolitsei Tallinna jaoskonna agentuuri juhataja). 

30. aprillil 1925 mõistis Sõjaringkonnakohus Eduard Reinkubjase kümneks ning tema kaaslased Johannes Holmi, Leonhard Tompi ja Nikolai Pantsi kuueks aastaks sunnitööle ühes kõigi õiguste kaotamisega, süüdistatuna osavõtus riigivastase "Päästeorganisatsiooni" tööst. Päästeorganisatsiooni tuluallikaid ei õnnestunud juurdluse käigus kindlaks teha. Organisatsiooni liige Nikolai Pants oli kommunist. Organisatsioon tekkis samaaegselt Eestimaa Kommunistliku Partei korraldatud fašismivastase kampaaniaga. 

## Viited


## Kirjandus
* Kuidas suvine kuumus peaajude peale mõjub. Postimees, 3. august 1924, nr. 206, lk. 1.
* Kah üks riigipöörde kavatsus! Postimees, 5. august 1924, nr. 208, lk. 1 ja 5.
* Riigipöörde jant politseilise ülekuulamise valgustusel. Kaja, 5. august 1924, nr. 206, lk. 1.
* Mart Raudsaar. Riigipöörajad ei-tea-kust. Vikerkaar, 1993, nr. 2, lk. 30–45.
Tuulealune külg

**Tuulealune külg** on objekti see külg, mis jääb allatuult suunas, seega tuulest kaitstud külg.

## Näited
*Tuulealused nõlvad on kuivemad kui tuulepealsed nõlvad. Olles tuulepealsest nõlvast teisel pool mäeharja allatuulenõlval, jõuab sinna  mäeharja ületanud kuivenenud õhk, mis tuulealusel nõlval laskudes hakkab  adiabaatiliselt taas soojenema.
*Väikesel laeval on lihtsam läheneda suurele laevale selle tuulealuselt küljelt.
*Kui kiskja läheneb saagile tolle tuulealuselt küljelt, tunneb ta saaklooma lõhna, tema enda lõhn aga ei jõua kergesti saakloomani.

## Vaata ka
*Tuulealused saared
*Tuulepealne külg
Tuulepealne külg

**Tuulepealne külg** on objekti see külg, kust poolt puhub tuul.

## Näited
*Tuulepealsed nõlvad on sademeterohkemad kui tuulealused nõlvad. Õhk nõlva pidi üles liikudes jahtub, veeaur kondenseerub, võivad tekkida pilved ja sadada.
*Vihma puhul saab maja tuulepealne külg märjemaks kui tuulealune.

## Vaata ka
*Tuulealune külg
*Tuulepealsed saared
Axel Rose

**Axel Rose** (ka **Axel von Rosen**; 20. august 1624 Koporje – 12. detsember 1679 Stockholm) oli Rootsi riigitegelane.

Ta oli Tartu õuekohtu asepresident, Rootsi asehaldur Tallinnas ja Rootsi kuningliku Tallinna linnusekohtu esimees. 

1670. aastate algul valmis tal Tallinnas Pikk tänav 28 nn Roseni palee, kus tänapäeval asub Rootsi Suursaatkond. 

Talle kuulus Roosna-Alliku ja Viisu mõis.

Axel Rose maeti 9. veebruaril 1681 Tallinna Oleviste kirikusse.

## Perekond
Tema vanemad olid Koporje ja Jamburgi asehaldur, Eestimaa Rosenite esivanem Bogislaus von Rosen (1572–1658) ja Tallinna raehärra Johann Stampehli tütar Magdalena Stampehl (maetud 1654). 

Axel Rose abiellus 17. märtsil 1664 Helene Dorothea von Wrangelliga (maetud 1700), kelle vanemad olid Uhtna mõisnik Helmich von Wrangell (hukkus 1657) ja Elisabeth Dorothe von Wrangell Elistverest. Abikaasa vend Fabian von Wrangell (1651–1737) oli Uhtna ja Ubja mõisnik, kes abiellus Rootsi feldmarssali vabahärra Fabian von Ferseni (1626–1677) lesega, ning sai Hispaania kindralfeldmarssalina ja Brüsseli asehaldurina 1709 krahvitiitli.

Abielust sündisid 
*Bengt Gustav von Rosen (1665–1725), Roosna-Alliku, Mäo, Viisu ja Vodja mõisnik, Eestimaa rüütelkonna peamees 1702–1705, Eestimaa maanõunik, ja
*Margeretha von Rosen, kes abiellus 1725, Georg Johann von Stackelbergiga (1697–1766).

## Viited

## Välislingid
*Axel Rose korralduste plakatid Eesti Ajalooarhiivis
Alessandro Nesta

**Alessandro Giovanni Faccutio Nesta** (ka **Alessandro Nesta**; sündinud 19. märtsil 1976 Roomas) on Itaalia jalgpallikoondise endine kaitsja.

Suurema osa klubikarjäärist mängis ta Rooma Lazios ja AC Milanis.

Nesta mängis Itaalia koondises 78 kohtumist. Pärast 2006. aasta MM-i lõpetas ta koondises mängimise.

## Saavutused
;Lazio
*Serie A (1): 1999–2000
*Coppa Italia (2): 1997–98, 1999–2000
*Supercoppa Italiana (1): 2000
*UEFA karikavõitjate karikas (1): 1998–99
*UEFA Superkarikas (1): 1999
;Milan
*Serie A (2): 2004, 2010–2011
*Coppa Italia (1): 2002–03
*Supercoppa Italiana (2): 2004, 2011
*UEFA Meistrite Liiga (2): 2002–03, 2006–07
*UEFA Superkarikas (2): 2003, 2007
*Klubide maailmameistrivõistlused (1): 2007
Valle Resko

**Valle Aleksander Resko** (kuni 1935 **Walfrid Aleksander Resch**; 3. juuni 1910 Uusikirkko Viiburi lähedal (praegu Poljanõ, Viiburi rajoon, Leningradi oblast) – 2. august 1988 Lahti) oli Soome poksija ja pesapallur, poksitreener ja -kohtunik ning spordipedagoog ja -tegelane.

## Poksijana
Resko oli neljakordne Soome meister poksis – 1927. aastal kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) ning aastatel 1929 ja 1934 kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) ning 1937. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg).

Ta osales viis korda Eesti–Soome maavõistlustel, kus võitis aastatel 1927–1929 ning 1931–1932 kõik oma kohtumised (viimane kord võitis Nikolai Stepulovit).

Resko osales 1928. aasta Amsterdami olümpiamängudel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg), kuid kaotas oma kohtumise esimeses ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales ka 1948. aasta Londoni olümpiamängudel keskkaalus (kuni 73 kg), kuid kaotas oma esimese kohtumise hilisemale olümpiavõitjale László Pappile (Ungari) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 

Resko osales 3. Euroopa meistrivõistlustel 1930. aastal Budapestis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg), kuid kaotas oma esimese kohtumise hilisemale Euroopa meistrile Josef Besselmannile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Pesapallurina
Resko sai Soome meistrivõistlustel soome pesapallis 1933. aastal meeskondliku hõbemedali.

## Sporditegelasena
Resko tegutses hiljem poksitreenerina. Ta tegutses ka poksikohtunikuna, muuhulgas ka 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel, 1960. aasta Rooma olümpiamängudel ja 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel. Ta oli mitme Soome poksi- ja riikliku spordiorganisatsiooni juhatuses aastatel 1939–1972 ning Rahvusvahelise Poksiassotsiatsiooni (AIBA) juhatuses aastatel 1957–1966. 

## Teoseid
Resko kirjutas kaks soomekeelset poksiõpikut:
*1931 Walfrid Resch. *Nyrkkeilytaito*
*1947 *Nyrkkeily* 

## Isiklikku
Tema poeg Anssi Resko oli 1960. aastatel tuntud Soome mootorrattasportlane.

## Viited

## Välislingid
*
Onni Saari

**Onni Saari** (28. veebruar 1907 – surma-aeg ja -koht on teadmata) oli Soome poksija.

Saari oli kahekordne Soome meister keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) aastatel 1931 ja 1935.

Saari poksis maist 1935 kuni septembrini 1947 elukutselisena. Ta pidas 21 kohtumist, millest võitis 10 (neist 7 nokaudiga) ja kaotas 7 (neist 4 nokaudiga) ning 4 kohtumist lõppes viigiliselt.

## Välislingid
*
Paat (ajakiri)

**Paat** on Eestis alates 2006. aastast ilmuv ajakiri alapealkirjaga "Üks tõsine paadiajakiri". 

Ilmub neli korda aastas. Peatoimetajad on olnud Randel Kreitsberg ja Jaano Martin Ots, alates 2017. aastast on peatoimetaja Hanno Kask. Väljaandja on OÜ Zero Gravity. 

Aastail 2015–2016 avaldas Paadi toimetus ajakirja vahel ka ajakirja Meremees. Alates 2017. aastast on ajakirja päismikus nimi "Paat & Merendus".

## Viited

## Välislingid
*Ajakirja Paat koduleht
Andro Roos

**Andro Roos** (sündinud 2. augustil 1983) on Eesti poliitik ja ühistutegelane, aastatel 2024–2025 Keskerakonna Tartu piirkonna juht ja 2006–2025 Tartu Hoiu-laenuühistu juhatuse liige. 

## Haridus
Andro Roos on omandanud teadusmagistrikraadi Tartu Ülikoolis. Aastal 2008 alustas doktorantuuri majandusteaduses. Katkestas doktorantuuri.

## Liikmesus
Andro Roos kuulub Rahva Raadio Seltsi, Eesti Majandusteaduse Seltsi, korporatsiooni Fraternitas Tartuensis, Eesti Klubisse, Nõmme Haridus- ja Rahvamajaseltsi. Roos on Vanemuise Seltsi esimees, Akadeemilise Ühistegevuse Seltsi esimees ning Eesti Ühistegevuse Liidu esimees. 

5. detsembril 2025 teatas Andro Roos, et astub Tartu Hoiu-laenuühistu juhatuse esimehe kohalt tagasi, viidates raskustele ühistu tegevuses ning regulaatorite sammudele, mis ei võimaldanud enam arveldusi teha.

## Poliitiline tegevus
Ta kandideeris Eesti Keskerakonna nimekirjas 2023. aasta Riigikogu valimistel, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 528 häält ning ei osutunud valituks. 

2. mail 2024 valiti Andro Roos Keskerakonna Tartu piirkonna juhiks. 1. mail 2025 võttis Keskerakonna Tartu piirkonna juhi koha üle kunagine Tartu abilinnapea Artjom Suvorov ning seejärel lahkus Roos Keskerakonnast.

2025. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel kandideeris valimisliidu Plaan B nimekirjas Tartu linnavolikokku, kuid ei osutunud valituks.

## Viited

## Välislingid
*
*Andro Roos ühistegevusest ja hoiu-laenuühistutest
*Andro Roos ETV "Aktuaalses kaameras" teemal "Hoiu-laenuühistud pakuvad pankadele alternatiivi
*Hoiu-laenuühistu püsti pandud uusarenduse elanikke kollitab praak, Äripäev, 20. jaanuar 2025
*Margus Lepa pingelisest kohtusaagast: mul ei ole enam närve, ammu ei ole enam, Kroonika, 29.01.2023
*https://www.riigiteataja.ee/kohtulahendid/detailid.html?id=374365763 Ringkonnakohtu otsus mõista Andro Roosilt Margus Lepa kasuks välja 15 080 eurot 96 senti, 28. juuni 2024
*Andro Roos võõrandas Tartu HLÜst päev enne lahkumist kaks ehitusfirmat, Äripäev, 05. veebruar 2026
Vlad Filat

**Vladimir Filat** (sündinud 6. mail 1969 Lăpușnas) on Moldova poliitik.

Ta oli Moldova peaminister 25. septembrist 2009 kuni 25. aprillini 2013. Ta on 2007. aastast Moldova Liberaaldemokraatliku Partei esimees.

Filat on õppinud Iași Ülikoolis õigusteadust.

## Välislingid

*http://www.filat.md/blog/
*Eesti riigipea kohtus Moldova peaministriga president.ee, 19. oktoober 2011
Pentti Niinivuori

**Pentti Valdemar Niinivuori** (27. august 1931 Forssa – 5. juuli 1988 Forssa) oli Soome poksija.

Niinivuori oli kokku neljakordne Soome meister – aastatel 1953–1955 kergekaalus (kuni 60 kg) ning 1959. aastal II kergekeskkaalus (kuni 67 kg).

Niinivuori osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel sulgkaalus (kuni 57 kg) ja 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängudel kergekaalus (kuni 60 kg), kuid kaotas oma kohtumised I ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 

Niinivuori sai 10. Euroopa meistrivõistlustel 1953. aastal (Varssavis)  kergekaalus (kuni 60 kg) pronksmedali.
Amet

**Amet** (ka: *teenistus*- või *töökoht*, *ametikoht*) on ülesannete kompleks, mida isik täidab etteantud raamides kellegi alluvuses, saades selle eest tasu. Amet on tavaliselt seotud mingi töö- või kutseala ja elukutsega. 

**Ülekantud tähenduses** on **amet** igasugune tegevus või töö.
Horace Vernet

**Émile Jean Horace Vernet** (30. juuni 1789 Pariis – 17. jaanuar 1863 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik. 

Tema maalid kujutavad peamiselt lahingustseene ja idamaid. 

## Isiklikku
Tema vanaisa Claude Joseph Vernet ja isa Carle Vernet olid samuti kunstnikud.

## Välislingid
* Horace Vernet Online
Bioenergeetika

**Bioenergeetika** on mitmetähenduslik sõna.
***[[Bioenergeetika (bioloogia)]]** on teadusharu, mis uurib organismide energiavahetust.
***[[Bioenergeetika (energeetika)]]** on energeetika haru.
***[[Bioenergeetika (esoteerika)]]** on esoteeriline õpetus inimese energiatest.
Dmitri Pavlov

**Dmitri Grigorjevitš Pavlov** (*Дмитрий Григорьевич Павлов*; 23. oktoober 1897 Vonjuhhi küla Kologrivi maakond Kostroma kubermang – 22. juuli 1941 Kommunarka, Moskva oblast) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (armeekindral veebruar 1941).

Pavlov oli aastatel 1934–1936 Punaarmee mehhaniseeritud brigaadi komandör ja komissar. Aastatel 1936–1937 osales ta Nõukogude Liidu sõjalise nõuandjana Hispaania kodusõjas, olles ka soomusbrigaadi ülem.

1937. aasta novembrist Tööliste ja Talupoegade Punaarmee oli ta Autosoomusvalitsuse ülem. Aastatel 1939–1940 osales ta Nõukogude Liidu kallaletungis Soomele, Talvesõjas. Alates 1940. aasta juunist oli ta Valgevene Erisõjaväeringkonna (alates 1940. aasta juulist Lääne Erisõjaväeringkond) juhataja. 

22. juunil 1941 algas Saksa-Nõukogude sõda. Pavlov oli just enne seda määratud Läänerinde ülemjuhatajaks. Saksa vägede kolossaalse läbimurde tõttu vahistati ta 4. juulil 1941 Dovskis ning 22. juulil NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi poolt mõisteti § 193-1 punkt "b" ja § 193-20 punkt "b" alusel süüdi "arguse, tegevusetuse ja paanitsemise eest". 

Teda karistati surmanuhtlusega ja ta lasti samal päeval maha NKVD Kommunarka polügoonil ning maeti samuti sinna.

NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi otsusega 31. juulist 1957 muudeti kohtuotsus uute asjaolude ilmnemise tõttu ning süüteomenetlus lõpetati kuriteokoosseisu puudumise tõttu.

Kommunistliku partei liige 1919. aastast.

## Autasud
*Lenini orden, kolmekordne kavaler
*Nõukogude Liidu kangelane, 1937
*Punatähe orden, kahekordne kavaler
*medal "20 aastat Tööliste ja Talupoegade Punaarmeed"

## Viited

## Välislingid
*Павлов Дмитрий Григорьевич, 4. 11. 1897 – 22. 7. 1941, Герой Советского Союза
George Clinton (täpsustus)

**George Clinton** on mitme isiku nimi:
***[[George Clinton (briti poliitik)|George Clinton]]** (u. 1686–1761), Briti New Yorgi kuberner
***[[George Clinton]]** (1739–1812), Ameerika Ühendriikide asepresident ja New Yorgi kuberner
***[[George Clinton (kongressman)|George Clinton]]** (1771–1809), New Yorgi esindaja kongressis
***[[George Clinton (muusik)|George Clinton]]**  (sündinud 1941), Ameerika Ühendriikide funkmuusik
***[[George S. Clinton]]** (sündinud 1947), Ameerika Ühendriikide muusik
***[[George William Clinton]]** (1807–1885), Buffalo linnapea
Pietro Badoglio

**Pietro Badoglio, [[Addis Abeba hertsog]], [[Sabotino markii]]** (28. september 1871 Grazzano Monferrato; tänapäeval Grazzano Badoglio, Piemonte – 1. november 1956 Grazzano Monferrato) oli Itaalia sõjaväelane (marssal aastast 1926) ja poliitik (peaminister 1943–1944). 

Ta asus võimule pärast diktaator Benito Mussolini kukutamist 25. juulil 1943, kuulutas välja neutraalsuse ja viis Itaalia Teisest maailmasõjast välja. 

Peaministri ametikohale asudes sattus ta väga keerulisse olukorda. Ta ei saanud kohe liitlaste poolele asuda, kuna sakslased oleksid riigi kohe okupeerinud. Badoglio kuulutas välja sõjaseisukorra ja surus maha kommunistlikud ülestõusud, mis oleksid võinud sakslasi provotseerida. Tänu temale toimusid 1943. aasta juulis Lissabonis Itaalia ja liitlaste vahelised rahuläbirääkimised, mis jätkusid seejärel Sitsiilias, kus 3. septembril 1943 allkirjastati tingimusteta alistumise leping. 8. septembril alustasid sakslased aga operatsiooni Axis, mille eesmärk oli Itaalia okupeerimine. 

13. oktoobril 1943 kuulutas Itaalia Saksamaale sõja. Itaalia esialgsel osalemisperioodil liitlaste poolel aastatel 1943–1944 juhtis Badoglio Itaalia valitsust, kuhu kuulusid kõik antifašistlikud parteid, sealhulgas Itaalia Kommunistlik Partei, mille juht Palmiro Togliatti sai 1944. aasta märtsis valitsuse ministriks. 1944. aasta juunis sisenes Itaalia armee koos Ameerika ja Briti vägedega Rooma. 

Juunis 1944 loovutas ta peaministri koha Ivanoe Bonomile (1873–1951).
Addis Abeba hertsog

**Addis Abeba hertsog** (itaalia *Duca di Addis Abeba*) on Itaalia võidutiitel, mille kuningas Vittorio Emanuele III andis 5. mail 1936 marssal Pietro Badogliole.

5. mail 1936 viis Badoglio võidukad Itaalia väed Addis Abebasse ning Benito Mussolini kuulutas Vittorio Emanuele III Etioopia keisriks. Pietro Badoglio määrati Etioopia asekuningaks ja kindralkuberneriks ning nimetati Addis Abeba hertsogiks.

## Addis Abeba hertsogid
*1936–1956 Pietro Badoglio (1871–1956)
*1956–1992 Pietro Badoglio (1939–1992)
*1992– Flavio Badoglio (sünd. 1973)
Eesti spordi taskuentsüklopeedia

**Eesti spordi taskuentsüklopeedia** on Tiit Lääne koostatud ja TEA Kirjastuse poolt 2009. aastal välja antud spordientsüklopeedia.

Spordiajaloolaste Juhan Maidlo ja Erlend Teemägi väitel sisaldab raamat väga palju vigu. Nende hinnangul ei saa seda teost kasutada usaldusväärse teatmeteosena.

## Viited

## Välislingid
* Entsüklopeedia tutvustus TEA Kirjastuse kodulehel
*Janar Filippov. Uhke spordientsüklopeedia kubiseb vigadest. Eesti Ekspress, 16. aprill 2010
Struktureeritud programmeerimine

**Struktureeritud programmeerimine** on programmeerimisstiil, mis seisneb peamiselt goto lausendi kasutamise vältimises. Selle algust seostatakse 1968. aastal Edsger Dijkstra avaldatud artikliga "A Case against the GO TO Statement".

Struktureeritud programmeerimise kohaselt saab kogu programmi koostada kasutades vaid kolme tüüpi keelekonstruktsioone:

* Jada on üksteise järel käivitatavad käsud.
* Valiku korral täidetakse käsud, kui mingi tingimus on täidetud. Valikuteks on paljudes keeltes `if`- ja `switch`-lausendid.
* Tsükli korral täidetakse mingit käsujada korduvalt, kuni mingi tingimus saab või lakkab olemast täidetud. Tsükliteks on paljudes keeltes `while`-, `do ... until`- ja `for`-lausendid.

Nende keelekonstruktsioonide kasutamisel on programmi loogika inimesele palju kergemini hoomatav, sest kohad, kuhu programmi täitmisjärg hüppab, on selgesti aimatavad, erinevalt goto kasutamisest, kus täitmisjärg võib hüpata suvalisse kohta programmis.

## Viited
Protseduraalne programmeerimine

**Protseduraalne programmeerimine** ehk **protseduuriline programmeerimine** (*inglise procedural programming*) on programmeerimise stiil, mis rõhutab programmi jaotamist alamprogrammideks (protseduurideks ja funktsioonideks). Selles mõttes sarnaneb see funktsionaalse programmeerimisega, kuid tegemist on siiski imperatiivse lähenemisega, täpsemalt on tegemist struktureeritud programmeerimise edasiarendusega. Protseduuride kasutamine võimaldab koodi kergesti taaskasutada, tarvitamata selleks goto-lausendeid.

Terminit **"protseduraalne programmeerimine"** kasutatakse sageli **[[imperatiivne programmeerimine|imperatiivse programmeerimise]]** sünonüümina.
Võru raad

**Võru rae** koosseisu kuulusid bürgermeister ja kolm raehärrat. Raad tegutses Võru raekojas.

## Võru rae koosseis 1790−1889
### Bürgermeistrid
* 1790– Gustav Heinrich Frantzenn
* –1806 M. G. Tiedemann
* 1806–1826 Carl August von Roth (1756–1835)
* 1826–1844 Nicolai Frank
* 1844–1859 Gustav Woldemar Stein (1791-?)
* 1860–1865 Friedrich Jürgensohn
* 1865–1866 Ernst Stein (1833–1871)
* 1866–1877 Nicolai Nagel
* 1877–1879 Robert Grahe (1813–1879)
* 1879–1889 Gustav Jürgensohn

### Raehärrad
*1840, Gustav Stein, Karl Reiche, asendusraehärra Johann Nadler.
...
## Viited
Iivakivi (album)

**"Iivakivi"** on ansambli Metsatöll 2008. aastal ilmunud album.

## Lood
#Iivakivi
#Merehunt
#Hetk enne lahingut
#Sõjasarv
#Veelind
#Isa süda
#Metsaviha 3
#Rauast sõnad
#Va lendva
#Äikesepoeg
Pērse jõgi

**Pērse** on jõgi Lätis, mis voolab läbi Madona ja Aizkraukle piirkonna, ning suubub Koknese piiskopilinnuse varemete juures Daugava jõkke.
Aivar Õun

**Aivar Õun** (sündinud 15. märtsil 1959 Rakveres) on Eesti poliitik.

Ta on lõpetanud 1982. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia.

Aastatel 2009–2017 oli ta Konguta vallavanem ning seejärel Elva linnapea. 

## Poliitiline tegevus
Aivar Õun oli Külvar Mandi asendusliikmena X Riigikogu liige. Aastatel 2002-2017 kuulus ta Isamaa ja Res Publica Liitu. 

Aastast 2018 on ta erakonna EKRE liige. 2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris ta EKRE nimekirjas. 

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 318 häält ning ei osutunud valituks. 

## Viited
Hõbelauk

**"Hõbelauk"** (inglise keeles *The Adventure of Silver Blaze*) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1892. aastal. "Hõbelauk" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi memuaarid".

## Tegelased
* Sherlock Holmes
* doktor Watson
* kolonel Ross
* Fitzroy Simpson
* Edith Baxter
* John Straker
* *madame* Straker
* Silas Brown

## Eestikeelsed väljaanded
* "Sherlock Holmesi memuaarid" (Varrak 1993; tõlkija Krista Kaer; lk 3–27)
* "Sherlock Holmesi lood" 1. osa (Varrak 2003; tõlkijad Ester Heinaste, Krista Kaer, Villem Pedajas ja A. Tann; lk 343–359)
* "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer)

## Viited
Robert Wilhelm Bunsen

**Robert Wilhelm Eberhard Bunsen** (31. märts 1811 Göttingen, Hannoveri kuningriik – 16. august 1899 Heidelberg, Saksa keisririik) oli Saksa keemik.

Ta töötas Marburgi (alates 1839), Breslau (1851–1852) ja Heidelbergi Ülikoolis (alates 1852).

Ta on üks spektraalanalüüsi loojaid; selle abil avastas ta (koos Gustav Robert Kirchhoffiga) tseesiumi ja rubiidiumi. Ta leiutas Bunseni põleti.

## Tunnustus
*1862 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks
*1892 – Helmholtzi medal

## Märkused
Alex D. Linz

**Alex D. Linz** (õieti **Alexander David Linz**; sündinud 3. jaanuaril 1989 Californias Santa Barbaras) on endine Ameerika Ühendriikide filminäitleja.  

Tema tuntumad rollid on filmides "Ühel ilusal päeval" (1996), "Üksinda kodus 3" (1997) ja "Max Keeble'i otsustav samm" (2001). 

Ta elab koos emaga. Ta on saksa ja juudi päritolu.

## Välislingid
*Alex D. Linz IMDb-s
Striimer

**Striimer** (ingl *streamer*) on isik, kes loob ja edastab reaalajas audiovisuaalset sisu internetis. Striimimine toimub tavaliselt spetsiaalsete platvormide kaudu, näiteks **Twitch**, **YouTube**, **Kick** või **TikTok**. Striimerid võivad keskenduda videomängudele, IRL-sisule, muusikale, kunstile, jutuvestmisele või muudele meelelahutusvormidele.

Striimimise populaarsus kasvas märkimisväärselt 2010. aastatel ning see on kujunenud oluliseks osaks digitaalsest meediamaastikust. Mõned striimerid on saavutanud suure jälgijaskonna ja teenivad igakuist sissetulekut annetuste, reklaamitulu ja sponsorlepingute kaudu.

## Sisutüübid

### Videomängude striimid
Kõige levinum striimiliik. Striimer mängib videomängu ning kommenteerib mängukäiku. Populaarsed mängud hõlmavad *Fortnite*, *Minecraft*, *GTA V RP*, *Valorant*, *CS2* jt.

### IRL-striimid
Striimer näitab oma igapäevast elu, reisib, külastab üritusi või suhtleb vaatajatega reaalajas.

### Muusika ja kunst
Otseülekanded muusikast, DJ-settidest, joonistamisest, 3D-modelleerimisest või muudest loomingulistest tegevustest.

### E-sport ja kommentaarid
Professionaalsete mängijate treeningud, võistlused, turniirid ning sündmuste analüüs.

## Platvormid
* **Twitch** – maailma suurim reaalajas striimimise platvorm.
* **YouTube** – integreeritud tavapärase YouTube’i sisuga.
* **Kick** – uuem ja striimerisõbraliku tulumudeliga platvorm.
* **TikTok** – lühivideoplatform, kus populaarsed on IRL- ja jutustriimid.

## Tuntud striimerid maailmas
* **Ninja** – tuntud ülemaailmselt kui Fortnite’i striimer.
* **xQc** – üks enim vaadatud striimereid maailmas.

## Tuntud striimerid Eestis
Eestis on striimimine eriti populaarne noorte seas, eriti *GTA V RP*, *Fortnite*, *CS2* ja IRL-sisu valdkonnas. Tuntumad Eesti striimerid (Twitch, YouTube või Kick platvormidel) on:

* **[[Istoprocent]]** – tuntuim streamer Eestis, tegutsenud aastast 2017.
* **[[Godhyr]]** – üks tuntumaid Eesti striimereid, tegutsenud üle kümne aasta.

## Viited


## Kategooriad
Radio Mania

**Radio Mania** oli ainus Eesti rokiraadio, asutati 2002. aastal. Levis ainult Tallinnas ja Harjumaal. 

Radio Mania eelkäija oli raadio V6, mis asutati 1999. aastal. Radio Mania järeltulija on Rock FM.

## Meeskond
* Margus Pilt – Radio Mania juht ja hommikuprogrammi “Torpeedo” saatejuht. 2000. aastal alustas Eesti esimese rokiraadio V6 juhtimist. 2002. aastal jätkas sama raadio Radio Mania nime all.
* Toomas Ross – muusikatoimetaja. Eesti esimese rokiraadio V6 idee autor.
* Andres Oja – “Mania Grandioso” saatejuht. 1972. aastast trummar. 1990. aastast ansambli Kolumbus Kris trummar.
* Monika Tõnisson – uudistetoimetaja. Uudiseid loeb alates 2008. aasta jaanuarist.

## Vaata ka
* Eesti raadiojaamade loend

## Viited

## Välislingid
* Radio Mania koduleht 
* 15 aastat Radio Maniat juhtinud Margus Pilt: oli paremaid ja halvemaid aegu, kuid selle jaama üleval hoidmine oli vahel suur agoonia Õhtuleht, 5. november 2017
Ural

**Ural** on Uurali venekeelne nimi. 

**[[Uurali jõgi]]** voolab Euroopa ja Aasia piiril.  

Seda nime kannavad ka mõned asulad: 
***[[Ural (Krasnojarski krai)|Ural]]**, alev Krasnojarski krai Rõbinski rajoonis 
***[[Ural (Orenburgi oblast)|Ural]]**, asula Orenburgi oblasti Kuvandõki rajoonis 

**[[Ural (maantee)|Ural]]** on Moskva-Samara-Tšeljabinski maantee.

**Ural** on mitme toote nimi: 
***[[Ural (veoauto)|Ural]]**, Miassis Uurali Autotehases toodetavate veoautode mark 
***[[Ural (mootorratas)|Ural]]**, kahesilindrilise neljataktilise mootoriga raske mootorratas
***[[Ural (arvuti)|Ural]]**, arvutite perekond
***[[Ural (automagnetoola)|Ural]]**, automagnetoola
***[[Ural (radioola)|Ural]]**, radioola
***[[Ural (luurelaev)|Ural]]**, luurelaev
***[[Ural (kitarr)|Ural]]**, elektrikitarride ja basskitarride mark 

**Ural** on laeva **[[50 Let Pobedõ]]** varasem nimi. 

**[[Ural (rong)|Ural]]** on Jekaterinburgi ja Moskva vahet sõitev esindusrong. 

**[[Ural (kosmoseprogramm)|Ural]]**  on kosmoseprogramm kandevõime suurendamiseks. 

**Ural** on ka mitme spordiklubi nimi: 

***[[Jekaterinburgi Ural (jalgpalliklubi)|Jekaterinburgi Ural]]**, jalgpalliklubi
***[[Jekaterinburgi Ural (korvpalliklubi)|Jekaterinburgi Ural]]**, korvpalliklubi
***[[Ufa Ural]]**, võrkpalliklubi

**[[Ural (ajakiri)|Ural]]** on Jekaterinburgi "paks ajakiri". 

**[[Ural (kino)|Ural]]** on kino Jekaterinburgis. 

**[[Ural (ringhääling)|Ural]]** on ringhäälingukompanii. 

**"Ural"** on boonuslugu Apocalyptica plaadil "Worlds Collide". 

## Vaata ka
*Ural-5920, soosõiduk
*Ural-6, trammivaguni katsemudel
*Irbiti URAL, jalgpalliklubi
*Ural-Greit, Permi korvpalliklubi
*Uurali majandusrajoon
*Uurali föderaalringkond
*Nižni Tagili Uralets, jalgpalliklubi
*Ural Airlines, lennufirma peakorteriga Jekaterinburgis
Ural (arvuti)

**Ural** on Nõukogude Liidus aastatel 1959–1971 toodetud elektronarvutite seeria.

Esimene elektronavuti Eestis oli Urali seeria esimene mudel Ural-1 ning see paiknes Tartu Riikliku Ülikooli arvutuskeskuses.

Urali esimene mudel töötati välja aastatel 1954–1955 Moskva Kalmõkovi nimelises arvutitehases, seeriatootmisse läks see Penza arvutitehases. Aastatel 1957–1961 toodeti mõlemas tehases seeria esimest mudelit kokku 183 eksemplari.

Mudelites Ural-1 kuni Ural-4 olid kasutusel elektronlambid, mudelites Ural-11 kuni Ural-14 aga pooljuhid.

Urali nimest on tuletatud eesti keelde sõna "raal", mis on jäänud kasutussageduselt alla sõnale "arvuti".

## Ural-1

Tartu Riiklikus Ülikoolis 2. novembril 1959 käivitatud Ural oli Eesti esimene elektronarvuti. Sellel arvutil oli käsustikus 29 käsku, kiiruseks 100 tehet sekundis, sisselugemine perforeeritud filmilindilt 4500 arvu minutis ja mälu 1024 36-bitist sõna. Ural paigaldati seks tarbeks asutatud TRÜ arvutuskeskuse majja Ülikooli tänav 18a, kus paiknes hoone vasakus tiivas esimesel korrusel. Arvuti võttis enda alla 90–100 m2 põrandapinda.

Lisaks valikule Eesti esimese elektronarvuti detailidest säilitatakse Tartu Ülikooli arvutimuuseumis raali nimeplaati, mis kannab järjekorranumbrit 117.

## Ural-4

Ural-4 jõudis Tartusse 1963. aasta mais. Sellega vahetati välja arvuti Ural-1, mis kingiti 1965. aasta augustis Nõo Keskkoolile arvutiõpetuse läbiviimiseks. Ural-4 paigutati varem TRÜ sõjalise algõpetuse kateedrile kuulunud ruumidesse Tõnissoni tänaval praeguses EÜS-i majas ning võttis enda alla kogu saali.

## Viited
Jaak Lipso

**Jaak Lipso** (18. aprillil 1940 Tallinn – 3. märts 2023) oli eesti korvpallur ja treener. 

## Elulugu
Ta lõpetas 1959. aastal Tartu 1. Keskkooli, õppis 1959–1960 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas ning 1964–1975 (vaheaegadega) kaugõppes Moskvas Kehakultuuri Keskinstituudis ja Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonnas.

Koolipõlves võitis Jaak Lipso Eesti noortevõistlustel auhinnakohti nii kergejõustikus, tennises, ujumises kui ka ratsutamises. 
Korvpalli hakkas mängima 1956. aastal Viktor Laatsi treeningurühmas. Ta tuli 1957. aastal Nõukogude Liidu noortemeistriks ning võitis 1957. ja 1958. aasta Nõukogude Liidu koolinoorte spartakiaadil pronksmedali. Eestis juhendasid ja suunasid teda treenerid Selma Multer, Atko Viru, Edgar Naarits, Ernst Ehaveer, Heino Krevald, Joann Lõssov, Ilmar Kullam ja August Sokk. 

Aastatel 1957–1960 ja 1969–1975 kuulus Jaak Lipso Eesti korvpallikoondisse ja Kalevi esindusmeeskonda.

Aastatel 1961–1970 kuulus ta NSV Liidu korvpallikoondisse.

Ta võitis NSV Liidu koondises hõbemedali 1964. aasta Tōkyō olümpiamängudel ja pronksmedali 1968. aasta México olümpiamängudel.

Maailmameistrivõistlustelt sai ta 1967. aastal kuldmedali ja 1970. aastal pronksmedali. Aastatel 1963, 1965 ja 1967 tuli ta Euroopa meistriks.

Aastatel 1963 ja 1968 võitis ta Nõukogude Liidu Moskva AKSK meeskonnas Euroopa klubide karika.

Ta oli ka kuuekordne NSV Liidu meister (1962–1966 ja 1969) ja viiekordne Eesti NSV meister (1958, 1959, 1971, 1974 ja 1979).

Jaak Lipso mängis üht peaosa (kriminaaljälituse ülemat) 1971. aasta Gruusia filmis "Mina, uurija".

Aastatel 1989–1994 oli ta Kalevi Spordihalli direktor. Hiljem töötas ta taksojuhina ning Tallinna Ehitaja (1978–1980), Kalevi esindusmeeskonna (1980–1982), Nybiti (1996) ja Jüri Basketi meeste korvpallitreenerina.

Elu viimased aastad elas ta koos abikaasa Mallega Tabasalu kandis Tilgu sadama lähistel. Ta on maetud Rannamõisa kalmistule. 

## Saavutused
### Rahvusmeeskond
* Olümpiamängud:  1964,  1968
* Maailmameistrivõistlused :  1967,  1970
* Euroopa meistrivõistlused :  1963,  1965,  1967

### Klubi
* Euroliiga meistrivõistlused: 1963, 1969
* Nõukogude Liidu liiga meistrivõistlused: 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1969
* Eesti NSV meistrivõistlused: 1958, 1959, 1971, 1974, 1979

## Tunnustus
* 2001 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
* 2007 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööauhind – silmapaistvate saavutuste eest tippsportlasena korvpallis)
* 2009 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

## Surm
Jaak Lipso suri 82-aastaselt 3. märtsil 2023. Tema ärasaatmine toimus 11. märtsil Kalevi spordihallis.

## Viited

## Kirjandus
* Tiit Lääne. "Jaak Lipso". Eesti Olümpiakomitee 2010. ISBN 9789949905102

## Välislingid
*
* 
*Tutvustus Basketpedya lehel (*inglise keeles*)
*Ilmus raamat korvpallur Jaak Lipsost neljas.ee, 20. aprill 2010
*Valeri Maksimov, Aldo Maksimov. Jaaks Lipso: pikem juubelijutt suure mehega Basket.ee, aprill 2015
*Kalle Voolaid. Jaak Lipso – Tartu oma poiss, kes võitnud ainukese eestlasena korvpallis kaks olümpiamedalit ja Euroliiga Postimees.ee, 3. märts 2023
Galunggung

**Galunggung** on tegev kihtvulkaan Indoneesias Jaava saare lääneosas.

Vulkaani geograafilised koordinaadid on .

Galunggungi kõrgus on 2168 meetrit. Selle nõlvad on kaetud metsaga. Nähtav on umbes 4200 aastat tagasi moodustunud hobuserauakujuline kaldeera, mis avaneb idakagu suunal.

20. sajandi alguses äratasid geoloogide tähelepanu vulkaani kagunõlvale kuhjunud künklikud moodustised, mida hakati nimetama Tasikmalaya kümneks tuhandeks künkaks. Hollandi geoloog Berend George Escher püstitas hüpoteesi, et muhklikud setted tekkisid, kui kunagine kraatrijärv kraatrist välja murdis. Alates 1980. aastatest on piirkonda põhjalikumalt uuritud ning küngaste põhjustajaks peetakse ulatuslikku maalihet.

Galunggungi esimene teadaolev purse registreeriti 1822. aastal, kui plahvatusliku purske tagajärjel hukkus 4011 inimest. Vulkaan paiskas välja 22 miljonit m³ materjali, mis kattis 25 660 km² suuruse ala. Tekkisid ulatuslikud mudavoolud. Vulkaan purskas ka 1894. aastal.

Viimati purskas Galunggung 1984. aastal. Viimane suurem purse oli 1982. aastal. Selle tagajärjel hukkus 68 inimest ning kodudest evakueeriti üle 10 000 inimese. Purse paiskas vulkaanilist tuhka kuni 15 000 meetri kõrgusele. See purse juhtis esmakordselt lennundusajaloos tähelepanu õhkupaiskunud vulkaanilise tuhaga seotud ohtudele. British Airwaysi reisilennuk Boeing 747 sattus tuhapilve ning kõik selle neli mootorit ummistusid tuhaosakeste sulamise tagajärjel. Mootorid seiskusid, kuid käivitusid siiski õnnekombel. Mõni nädal hiljem sattus Galunggungi lähedalt mööda lennates samasugusesse olukorda ka teine Boeing 747.

## Viited

## Välislingid
* Teachers Guide to Stratovolcanoes of the World
* USGS – Indonesia Volcanoes and Volcanics
Eino Leino auhind

**Eino Leino auhind** on Soome kirjandusauhind, mida annab alates 1956. aastast kirjanik Eino Leino mälestuseks Eino Leino Selts.

Auhind antakse üldjuhul soome kirjanikule, eelkõige luuletajale, või soome kirjanduse uurijale. Iga inimene võib auhinna saada ainult ühe korra. 

Auhinnaks on 5200 eurot ja Lauri Leppäse kujundatud medal.

## Eino Leino auhinna saanud

## Välislingid
* Suomen Kirjasäätiö
Olli Mäki

**Olli Johan Oskari Mäki** (22. detsember 1936 Kokkola – 6. aprill 2019 Kirkkonummi vald) oli Soome poksija.

Mäki oli kokku neljakordne Soome meister – sulgkaalus (kuni 57 kg) 1955. aastal ja kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1957–1959.

Ta võitis kergekaalus (kuni 60 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks ning sai 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Kazimierz Paździorile (Poola).

## Elukutselisena

Mäki poksis oktoobrist 1960 kuni augustini 1973 elukutselisena. Ta pidas kokku 50 kohtumist, millest võitis 28 (neist 5 nokaudiga) ja kaotas 14 (neist 2 nokaudiga) ning viigistas 8 kohtumist.

Ta oli 14. veebruarist 1964 kuni 1. veebruarini 1967 Euroopa meister I kergekeskkaalus (140 naela ehk kuni 63,5 kg)

Mäki oli ainuke Soome poksija, kes on tulnud Euroopa meistriks nii harrastajana kui ka hiljem elukutselisena. Ta tegutses hiljem poksitreenerina, muuhulgas oli ka Amin Asikaise treener.

## Olli Mäki kunstis
*2010 Olli Mäe elu kujutav näidend "Unelmista suurin" (eesti keeles "Suurim unistus"; autor Sami Parkkinen) esietendus 11. septembril 2010 Kokkola linnateatris (lavastaja Vihtori Rämä). Peaosas oli Kai Vaine
*2016 Olli Mäe elu ühel ajajärgul (kus olulisel kohal oli poksikohtumine David Moore'iga, mille Mäki kaotas) põhineb film "Hymyilevä mies" (eesti keeles "Naeratav mees"; eesti kinos pealkirjaga "Kõige õnnelikum päev Olli Mäki elus"; režissöör Juho Kuosmanen) sai Cannes'i filmifestivali ühe preemia Un Certain Regard. Peaosas oli Jarkko Lahti

## Viited

## Välislingid
*Olli Mäki lehel BoxRec
*Olli Mäki filmiandmekogus IMDb
Claes Andersson

**Claes-Johan Rudolf Andersson** (30. mai 1937 Helsingi – 24. juuli 2019 Helsingi) oli Soome poliitik, psühhiaater ja kirjanik.

Nooruses mängis ta Soome meistrivõistlustel jalgpalli ja sulgpalli. 

Aastatel 1963–1990 töötas ta arstina mitmes haiglas ja kliinikus. Ta on tegutsenud ka džässpianistina.

## Poliitiline tegevus
Aastal 1987 valiti ta Soome Rahva Demokraatliku Liidu (SKDL) esindajana Eduskunna liikmeks.

Ta oli üks Vasakliidu asutajaid 1990. aastal ning aastatel 1990–1998 erakonna esimees. 1994. aasta valimistel sai ta Vasakliidu presidendikandidaadina 3,8 protsenti häältest.

Ta oli Eduskunna liige aastatel 1987–1999 ja 2007–2008, seejärel loobus tervislikel põhjustel. Aastatel 1995–1998 oli ta Paavo Lippose valitsuses kultuuriminister.

## Looming
Ta on kirjutanud luuletusi, näidendeid, romaane, stsenaariume. Ta kirjutas rootsi keeles.
### Teoseid eesti keeles
*"Kaksteist aastat poliitikas". Tõlkinud Mari Tuulik. Loomingu Raamatukogu 2002, nr 18/19. ISBN 998585313X
*"Külm on, tuli lahti". Tõlkinud Mati Sirkel. Eesti Keele Sihtasutus 2006 ISBN 9985791363

## Tunnustus
*1986 – Eino Leino auhind

## Kirjandus
*"Kuka kukin on". Otava. 2001. ISBN 9511170074

## Välislingid
*Tutvustus Eduskunna lehel. Soome keeles
*Mati Sirkel. "Claes-Johan Rudolf Andersson 30. V 1937 – 24. VII 2019". Sirp, 2. august 2019
Tühja maja mõistatus

**"Tühja maja mõistatus"** (inglise keeles *The Adventure of Empty House*) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1903. aastal. "Tühja maja mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi tagasitulek".

## Tegelased
* Sherlock Holmes
* doktor Watson
* Kolonel Sebastian Moran
* Ronald Adair
* Von Herder
* Edith Woodley
* Hr. Murray
* Sir John Hardy

## Eestikeelsed väljaanded
* "Sherlock Holmesi tagasitulek" (Varrak 1993; tõlkija Krista Kaer; lk 5–25)
* "Sherlock Holmesi lood" 2. osa (Varrak 2003; tõlkijad Ester Heinaste, Krista Kaer, Villem Pedajas, ja A. Tann; lk 7–20)
* "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer)

## Vaata ka
* "Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused" (*Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона*, 1980). **3. seeria: "Jaht tiigrile"** (*Охота на тигра*). Seeria aluseks on jutustused "Tühja maja mõistatus" ja "Kreeka keele tõlk" (The Adventure of the Greek Interpreter, 1893) kogumikust "Sherlock Holmesi memuaarid".

## Viited
Vistaariamaja mõistatus

**"Vistaariamaja mõistatus"** (inglise keeles *The Adventure of Wisteria Lodge*) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1908. aastal ja kandis pealkirja "A Reminiscence of Mr. Sherlock Holmes". "Vistaariamaja mõistatus" kuulub kogumikku "Viimane kummardus".

## Tegelaskujud
* Sherlock Holmes
* doktor Watson
* John Scott Eccles
* Aloysius Garcia
* Hr. Henderson (alias San Pedro Tiiger / Don Murillo / Marquess of Montalvo)
* Hr. Lucas (alias Signor Rulli)
* Preili Burnet (Senora Sipora Victor Durado)
* John Warner

## Teose ülesehitus
"Vistaariamaja mõistatus" koosneb kahest osast: "Härra John Scott Ecclesi erakordne kogemus" ja "San Pedro Tiiger".

## Eestikeelsed väljaanded
* "Viimane kummardus" (Varrak 1993; tõlkija Krista Kaer)
* "Sherlock Holmesi lood" 2. osa (Varrak 2003; tõlkijad Ester Heinaste, Krista Kaer, Villem Pedajas, ja A. Tann; lk 308–328)
* "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer)

## Viited
Neuchâteli kanton

**Neuchâteli kanton** on kanton Šveitsi lääneosas. Piirneb läänes ja loodes Prantsusmaaga. Asub Neuchâteli järvest lõunas.

Halduslikult jaguneb 6 ringkonnaks ja 53 vallaks.

## Ajalugu

1815. aastal liitus Šveitsi konföderatsiooniga.

## Rahvastik
Neuchâteli elanikkond on peaaegu täielikult prantsuskeelne. 2009. aasta andmetel elab kantonis 171 647 inimest. Kantoni keskmine rahvastikutihedus on 209 inimest ruutkilomeetri kohta. Neuchâtel, kus elab 2009. aasta andmete järgi 32 770 inimest, on kantoni pealinn. Kantoni suurim linn on La Chaux-de-Fonds, kus elab 37 413 inimest.

2007. aasta andmetel oli 23,4% elanikkonnast välismaalased.

## Viited

## Välislingid
* Kantoni koduleht
Juan Antonio Samaranch

**Juan Antonio Samaranch**, 1991. aastast Samaranchi markii; (katalaani keeles *Joan Antoni Samaranch i Torelló*; 17. juuli 1920 Barcelona – 21. aprill 2010 Barcelona) oli katalaani päritolu Hispaania spordiametnik, seitsmes Rahvusvahelise Olümpiakomitee president (1980–2001).

Franco ajal oli ta Francisco Franco toetaja ja traditsionalistlik-parempoolse partei Movimiento Nacional liige. 1954 sai ta Hispaania Olümpiakomitee liikmeks. 1966 nimetati ta spordiministriks. 1967. aastast oli ta Hispaania parlamendi liige. 1973–1977 oli Samaranch Barcelona provintsivalitsuse esimees. 1977 asutas lühikest aega toiminud frankistliku, konservatiivse, regionalistliku erakonna Concordia Catalana. 1977–1980 oli ta Hispaania suursaadik Nõukogude Liidus ja Mongoolias.

Sportlasena harrastas Samaranch iluuisutamist ja rulluisuhokit. Kuulus spordiklubisse Espanyol Barcelona.

Ta külastas korduvalt Tallinna (3. aprillil 1992, novembris 2003).

## Tunnustus
*Carlos III ordeni suurrist
*1985 Generalitat de Catalunya kuldmedal
*1994 Rahvaste Sõpruse orden
*2003 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

Ta oli mitme ülikooli audoktor.

## Välislingid

* Juan Antonio Samaranch, tsitaate
Liki Toona

**Liki Toona** (aastani 1934 **Liki Enno**; 23. november 1910 Valga – 31. detsember 1984 London) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1931 Haapsalus Läänemaa Ühisgümnaasiumi, õppis 1931–1932 Tartu Ülikoolis arstiteadust ja 1935–1938 Tallinna Töölisteatri õpperühmas. Töötas 1938–1944 Tallinna Töölisteatris. 

Põgenes 1944 Saksamaale, aastast 1947 elas Inglismaal, tegutses Londoni eesti näiteringis (lavastas, tõlkis, dramatiseeris, oli klaverisaatja). Tegi kaastööd ajalehele Eesti Hääl (pseudonüüm Mihkel Muhk). Kirjutas näidendeid ("Sõlmjaam", 1953; "Põrgu", 1953 (koos J. Kuldkepiga))

## Isiklikku
Liki Toona oli abielus näitleja ja lavastaja Enn Toonaga. Tema tütar on kirjanik ja teatritegelane Elin Toona, isa luuletaja Ernst Enno.

## Rolle
* 1935 – Helga (Henrik Ibsen "Peer Gynt")
* 1936 – Galja (Trigeri "Õnnelik abielu")
* 1937 – Sally (Gay, Brechti ja Weilli "Kolmekrossiooper"); Sirje (Adsoni "Karu läheb mee lõksu")
* 1938 – Iige (Tammlaane "Raudne kodu")
* 1939 – Polja (Fjodor Dostojevski ja Baty "Kuritöö ja karistus")
* 1940 – Mati (Tarmeli "Vanaisa jutustus")
* 1941 – väike Mari (Kitzbergi "Libahunt")

## Lavastusi
* 1969 – Mägi "Neli õuna"

## Viited
Enn Toona

**Enn Toona** (13. jaanuar 1909 Nahkanuia, Väinjärve vald – 22. märts 1973 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Enn Toona sündis talupidajate peres. Lõpetas 1930 Tartus õhtugümnaasiumi, õppis 1934–1935 Tartu Näitekunsti Stuudios.

Oli 1935–1936 Draamastuudio teatri näitleja, 1936–1942 ja 1943–1944 Tallinna Töölisteatri näitleja ja näitejuht. 1942–1943 Vanemuise, 1945–1946 Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri ja 1947–1948 Ugala lavastaja, 1949–1950 Kunstide Valitsuse inspektor, 1950–1955 Tallinnas näiteringijuht, 1955–1957 Eesti Raadio kuuldemängude lavastaja ("Kirsiaed", "Maa ja rahvas", "Pisuhänd", kõik 1957) ning 1957–1960 ja 1964–1969 Endla peanäitejuht.

Enn Toona suri 22. märtsil 1973 Tallinnas ja ta maeti 25. märtsil 1973 Pärnamäe kalmistule.

## Isiklikku
Enn Toona oli abielus näitleja Liki Toonaga. Neil sündis tütar Elin Toona, kellest sai kirjanik ja teatritegelane. Teise maailmasõja ajal abielu lahutati. 

Hiljem abiellus ta Eesti Riikliku Konservatooriumi õppejõu Marta Toonaga. Abielust sündis poeg. 

## Lavastused
*Henning Ohlsoni "Ehast koiduni" (1939)
*Aleksandr Korneitšuk "Platon Kretšet" (1941 ja 1965)
*Carlo Goldoni "Kahe isanda teener" (1942 Vanemuises)
*August Mälk "Lõunatuul" (1942 Vanemuises)
*August Mälk "Mees merelt" (1943 Vanemuises)
*Eduard Vilde ja Toona "Kui Anija mehed Tallinnas käisid" (1946)
*August Jakobson "Elu tsitadellis" (1947)
*Shakespeare "Windsori lõbusad naised" (1947, Ugala vabaõhulavastus)
*Enn Vaigur "Kraavihallid" (1957)
*Ivanov "Soomusrong nr. 14-69" (1957)
*Lydia Koidula "Säärane mulk" (1958)
*Lion Feuchtwanger "Lesk Capet" (1959)
*Anton Tšehhov "Kirsiaed" (1960)
*Aleksandr Ostrovski "Äike" (1965)
*Federico García Lorca "Verine pulm" (1966)
*August Jakobson "Võitlus rindejooneta" (1967)
*Jiří Brdečka, Vlastimil Hála ja Jan Rychlíku "Limonaadi Joe" (1968)

## Rolle
*Indrek (Tammsaare ja Särevi "Härra Mauruse I järgu koolis", 1935)
*Vidrik (M.Raud "Kirves ja kuu", 1936 Tallinna Töölisteatris)
*Nordling (Berger "Uputus", 1937 Draamateatris)
*Lesta (Lutsu ja Särevi "Tootsi pulm", 1937)
*Smith (Gay, Brechti ja Weilli "Kolmekrossiooper", 1937)
*Punder (Blaumanise "Rätsepad Sillamatsil", 1938)

## Viited