open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alexander Van der Bellen

**Alexander Van der Bellen** (sündinud 18. jaanuaril 1944 Viinis) on Austria majandusteadlane ja poliitik, alates 26. jaanuarist 2017 Austria liidupresident.

Alexander Van der Bellen oli sõltumatu kandidaat 2016. aasta Austria presidendivalimistel. 23. mail 2016 võitis ta presidendivalimiste teise vooru. Tema ametisse vannutamine oleks pidanud toimuma 8. juulil 2016. Austria Vabaduspartei vaidlustas aga valimistulemused ja 1. juulil tühistas Austria konstitutsioonikohus valimistulemused, nõudes valimiste uuesti korraldamist. Kordusvalimised toimusid 4. detsembril. Valimised võitis Van der Bellen, kes sai umbes 53% valijate toetuse. Tema vastaskandidaati, Austria Vabaduspartei esindajat Norbert Hoferit toetas umbes 47% valimas käinud inimestest. Valimisaktiivsus oli 74%.

## Elulugu

Alexander Van der Belleni Pihkvas elanud isapoolsed vanavanemad põgenesid 1919. aastal lastega bolševike eest Eestisse. Tema isa Aleksander astus 1934. aastal Eesti kodakondsusse. 1941. aastal asus ta koos oma teise abikaasa, eestlanna Alma Sieboldiga ümber Saksamaale. Saksa põgenikelaagrist jõudsid nad lõpuks Viini, kus sündis nende poeg Alexander. Viinile läheneva Punaarmee eest põgenes perekond Lääne-Austriasse Tirooli maakonda Kaunertali, kus Alexander üles kasvas.

Alexander Van der Bellen astus 1962. aastal Innsbrucki Ülikooli majandusteaduskonda ja lõpetas selle 1970. aastal doktorikraadiga. Ta töötas samas aastatel 1968–1971 rahanduse instituudis assistendina ja 1976–1977 Innsbrucki Ülikooli erakorralise professorina. Vahepeal (1972–1974) töötas ta Berliinis majanduskeskuses. Alates aastast 1977 töötas ta Viini Ülikoolis korralise professorina, alates aastast 1980 ökonoomika õppetooli juhatajana ning oli aastatel 1990–1994 majandus- ja sotsiaalteaduskonna dekaan.

1994. aastast kuulus ta erakonna Rohelised – Roheline Alternatiiv esindajana parlamenti ja 1999. aastast oli roheliste fraktsiooni esimees. Aastatel 1996–2008 oli ta Roheliste erakonna esimees. 

Populaarsusküsitlustes on Van der Bellenit alati kõrgemalt hinnatud kui tema erakonda. Austerlased hindavad tema ausust ning seda, et isegi tuliste väitluste ajal suudab ta kaalutlevaks jääda. Muidugi on väga olulised tema suured majandusalased teadmised.

Alexander Van der Bellen on abielus. Tal on kaks täiskasvanud poega.

## Tunnustus
* 2021 Maarjamaa Risti ketiklassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Andres Einmann, "Oponendid süüdistavad Austria presidendikandidaadi Eesti kodanikust isa natsiminevikus". Postimees.ee, 24. november 2016
2006. aasta Austria parlamendivalimised

**2006. aasta [[Austria]] parlamendivalimised** toimusid 1. oktoobril. Valiti ümber Austria parlamendi alamkoja (*Nationalrat*) koosseis. Austria valimistel kehtib 4% valimiskünnis.

## Olukord enne valimisi
Enne valimisi oli võimul Austria Rahvapartei (saksa lühend: *ÖVP*) ja Alliansi Tuleviku Austria Eest (*BZÖ*) koalitsioonivalitsus.

Austria liberaale esindav Liberaalne Foorum (*LIF*) otsustas mitte osaleda valimistel, viidates finantsraskustele. Seevastu avalikustas Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei (*SPÖ*) 3. septembril 2006. aastal valimisliidu Liberaalse Foorumiga (*LIF*) (tagamaks liberaalide liidri Alexander Zachi valimist parlamenti).

## Uued parteid valimistel
Uue jõuna esineb valimistel Dr. Martini Nimekiri – Demokraatia, Kontrolli ja Õigluse Eest. Samuti esineb esimest korda oma nime all Allianss Tuleviku Austria Eest.

## Valimistulemus

Liberaalne Foorum kandideeris SPÖ nimekirjas ja saavutas oma liidri valimise parlamenti.

## Pärast valimisi
ÖVP-BZÖ valitsus kaotas valimistel parlamendienamuse. Seejärel toimunud SPÖ ja ÖVP läbirääkimiste tulemusel moodustati 11. jaanuaril SPÖ-ÖVP valitsus.

## Vaata ka
* 2002. aasta Austria parlamendivalimised
* 2008. aasta Austria parlamendivalimised
Peeter Päll

**Peeter Päll** (sündinud 15. märtsil 1961 Tallinnas) on eesti keeleteadlane ja nimeuurija, Eesti Keele Instituudi juhtivkeelekorraldaja.

Tema erialase tegevuse põhialad on nimeteadus, keelekorraldus, nimekorraldus ja leksikograafia. 

## Haridus
1979. aastal lõpetas Päll Tallinna 21. Keskkooli. 1984. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna soome-ugri keelte alal, 1995. aastal sai samas magistrikraadi eesti filoloogias ja 2005. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Võõrnimed eestikeelses tekstis".

## Töö
1984. aastast on ta töötanud Keele ja Kirjanduse Instituudis (tänapäeval Eesti Keele Instituut) algul vanemlaborandi, noorem- ja vanemteadurina, 1993–1995 juhtteadurina, 1995–2008 sektorijuhatajana, 2009–2020 peakeelekorraldajana ning 2020. aastast juhtivkeelekorraldajana. Aastatel 2006–2011 töötas ta Tartu Ülikoolis dotsendina.

Päll on uurinud eesti keele võõrsõnu ja nimesid (peamiselt kohanimesid), koostanud kohanimeandmebaasi. Osaleb riiklikus nimekorralduses: ta on kohanimenõukogu aseesimees, kohanimeseaduse eelnõu töörühma juht (1996), isikunimekomisjoni aseesimees. Päll on ÜRO kohanimeekspertide rühma latiniseerimissüsteemide töörühma juhataja. Aastatel 2005–2008 oli Päll rahvusvahelise nimeuurijate seltsi ICOS juhatuse liige.

### Publikatsioonid ja andmekogud
*Maailma kohanimed (1999). Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus. ISBN 9985-9218-5-2
*Võõrnimed eestikeelses tekstis (2005). Doktoritöö, Tartu Ülikool, PDF, trükis ISBN 9949-11-022-X
*Eesti kohanimeraamat (2016). Tallinn, Eesti Keele Sihtasutus.
*EKI ühendsõnastik (üks autoritest), https://doi.org/10.15155/3-00-0000-0000-0000-08C0AL
*Pajusalu, Karl; Hennoste, Tiit; Niit, Ellen; Päll, Peeter; Viikberg, Jüri (2020). Eesti murded ja kohanimed. 3., kohendatud ja täiendatud trükk. Tartu: EKSA.
*
*Kohanimeandmebaas. Eesti Keele Instituut
*Maailma maade nimed, EKI teatmik.

## Tunnustus
* 2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2007 – Tallinna teenetemärk
* 2020 – Keeleameti sõber
* 2023 – Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
* 2023 – Emakeele Seltsi auliige

## Viited

## Välislingid
*
*Keelesaade: eki.ee/teatmik, Vikerraadio, 01.05.2022     
*Keelesaade. Diglossia, Vikerraadio, 05.12.2021
*Keelesaade. Maailma maade nimed, Vikerraadio, 02.02.2020
Kolonel

**Kolonel** on sõjaväeline auaste paljudes riikides, sealhulgas Eesti kaitseväes.

Kolonel vastab slaavi maades (sealhulgas Venemaal) polkovnikule ning Saksamaal, Šveitsis ja Norras ooberstile.

## Eesti
Eesti kaitseväes on kolonel kõige kõrgem vanemohvitseri auaste, mis on madalam brigaadikindralist ja kõrgem kolonelleitnandist. Enne brigaadikindrali auastme kehtestamist oli see madalam kindralmajorist. Mereväes vastab sellele mereväekapteni auaste.

Alates 1. jaanuarist 2010 on Eesti politseis kasutusel politseikoloneli auaste, mis on madalam politseikindralinspektorist ja kõrgem politseikolonelleitnandist.

### 1918–1940
Koloneli (mereväekapteni) auastmele võis ülendada ohvitsere, kes teenisid III (üksiku brigaadi ülem), IV (brigaadiülem, sõjaväeringkonna ülem), V (üksiku brigaadi ülema abi) ja VI (rügemendiülem) astme ametikohal.

### Alates 1991

#### Maavägi

#### Õhuvägi

#### Piirivalve

## Vaata ka
* Ooberst
* Polkovnik
* Vanemkolonel

## Viited
Vändra vapp

**Vändra vapp** on Pärnu maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Vändra alevvalla vapp.

Vapp on kinnitatud 30. juunil 1999.

## Vapi kirjeldus
Rohelise kilbi ülemisel äärel on kuuselõikeline valge laid. Rohelise välja keskel on kollane karupea punase keelega.

## Vapi kasutamine
Alevi vappi kasutatakse:
#alevi lipul;
#alevivalitsuse pitsatil;
#volikogu ja valitsuse õigusaktide plankidel;
#volikogu liikmete ja alevi ametnike visiitkaartidel;
#slevivalitsuse poolt välja antud trükistel, reklaamidel, meenetel;
#muudel juhtudel valitsuse loal.

## Vaata ka
*Vändra lipp

## Välislingid
* Vändra alevvalla vapp ja lipp valla kodulehel
* Vändra valla sümboolika Riigikantselei lehel
Aavo Pikkuus

**Aavo Pikkuus** (sündinud 23. novembril 1954 Kaperal) on eesti jalgrattasportlane, maailmameister (1977) ja olümpiavõitja (1976) meeskonnasõidus.

Aastatel 1972–1981 kuulus Pikkuus Nõukogude Liidu koondisse. 1976. aasta Montréali olümpiamängudel võitis ta 102,5&nbsp;km meeskonnasõidus Nõukogude Liidu meeskonnas kuldmedali (võistkonnakaaslased olid Anatoli Tšukanov, Valeri Tšaplõgin ja Vladimir Kaminski, sõidu keskmine kiirus 47,7&nbsp;km/h). Ühisstardiga grupisõidus (180&nbsp;km, 134 osavõtjat) tuli Pikkuus 44. kohale ajaga 4.54.49, Tšaplõgin oli temast pisut eespool (39.). 

Maailmameistrivõistlustel on Aavo Pikkuus võitnud 100&nbsp;km meeskonnasõidus 1977. aastal kuld- ning 1975. ja 1978. aastal hõbemedali. 

1977. aastal võitis Pikkuus esikoha Rahutuuril. NSV Liidu meistrivõistlustel võitis Pikkuus aastatel 1974–1981 mitmepäeva-, kriteeriumi-, paaris-, meeskonna-, treki- ja eraldistardist sõidus kokku 19 medalit: 12 kuld-, 4 hõbe- ja 3 pronksmedalit. 

Eesti NSV meistriks on ta tulnud 9 korda. Aastatel 1974–1978 tunnistati Aavo Pikkuus Eesti parimaks sportlaseks.

Pärast rahvusvahelisest tippspordist taandumist oli Pikkuus edukas autorallis, näiteks 1983. aastal võideti koos Lehar Linnoga Saaremaa Ralli. 

## Tunnustus
* 2001 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
* 2003 – Eesti Vabariigi spordipreemia (**elutööpreemia** silmapaistvate saavutuste eest tippsportlasena jalgrattaspordis)
* 2006 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

## Viited

## Välislingid

* 
* Aavo Pikkuusi vanemad, august 1976
Barrel

**Barrel** (inglise keeles 'tünn', 'vaat') on vedelike mittesüsteemne mahuühik.

Barreli suurus ei ole üheselt määratletud. Tavaliselt jääb barreli suurus vahemikku 26–52 gallonit ehk 100–200 liitrit. Sagedamini kasutatakse naftabarrelit, mille suurus on 158,987 l, ja puistainebarrelit, mille suurus on 115,627 l . Näiteks jõhvikabarreli suurus on 95,47 l. Portlandtsemendibarrel on 4 kuupjalga ehk 113,3 l, suhkrubarrel 5 kuupjalga ehk 141,6 l, rukkibarrel 3 buššelit ehk 105,7 liitrit.

Barrelit kasutatakse tavaliselt koos galloniga. Ka galloni suurus ei ole määratletud. Näiteks naftatööstuses võrdub 1 barrel 42 galloniga, aga puistainete korral 26,25 galloniga, sest nafta ja puistainete jaoks kasutatakse erinevat gallonit .

Barrelit lühendatakse bbl. Oletatavasti on b kahekordne mitmuse rõhutamiseks (1 bl, 2 bbl). Samuti on võimalik, et teine b on lisatud selleks, et vältida segiajamist paberirullidega, mille lühend on bl (sõnast *bale*).

Tänapäeval kasutatakse barreleid peamiselt USA-s.

On väidetud, et bbl tuleb sõnadest *blue barrel* ('sinine barrel'), sest USA naftatootja Standard Oil olevat naftat müünud 1 barreli suurustes sinistes tünnides. See kuulujutt on ilmselt vale, sest Standard Oil asutati 1870, kuid lühendit bbl on kasutatud juba 18. sajandi lõpus.

Ajalooliselt on tuhandet barrelit tähistatud Mbbl (ladina sõnast *mille*, mis tähendab 1000) ja miljonit barrelit MMbbl (tuhat tuhandet). See on aga vastuolus SI-süsteemi eesliidetega, mille järgi M tähendab miljonit (kreeka sõnast μεγα). Seetõttu väljaspool naftatööstust tähistab Mbbl pigem miljonit barrelit kui tuhandet.

## Viited
Astelrai

**Astelrai** (*Dasyatis*) on astelrailiste seltsi astelrailaste sugukonda kalade perekond.

Astelraisid on teada ligi 40 liiki. Tuntuimad liigid on harilik astelrai ehk merikass ja ameerika astelrai.

Astelraid elavad peamiselt troopilistes ja subtroopilistes meredes. Nad on põhjaelulised kalad.

Nende pikkus ulatub 2,5 m-ni. Laius võib ulatuda 1,5 m-ni.

Astelraisid iseloomustab pikk piitsakujuline sabauim, millel paikneb mürginääret sisaldav astel, millest nad ka nime on saanud. Saba võib moodustada kala pikkusest kuni 60%.

Kõik astelraid on munaspoegijad. Munadest kooruvad hästi väljaarenenud noorkalad. Emaihus arenevad looted saavad munarebust toitumise kõrval veel erilist valgurikast vedelikku, mis meenutab piima. Seda eritavad emaka seinal olevad erilised jätked. Nende jätkete kimbud tungivad loodete hingatsitesse ja toitevedelik satub otse seedekulglasse.

## Viited

## Välislingid
Taali mõis

**Taali mõis** (saksa keeles *Staëlenhof*; varem ka *Pairt,  Paixt, Karsenhof, Kersen, Kuck*, mis tulenes talunimedest *Paicus* ja *Ritenorm*) oli rüütlimõis Tori kihelkonnas Pärnumaal. Tänapäeval jääb mõis Tori valda Pärnu maakonnas.

## Ajalugu
Taali mõis kuulus Staël von Holsteinide suguvõsale 17. sajandist kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Kucki ehk Karsenhofi mõisa  pantis Rootsi kuningas Karl IX Pärnu kodanikule Johann (Hans) Stael'ile (surn 1620), kelle pandiõigust kinnitas Rootsi kuningas Gustav II Adolf, 1619 aastal. Mõis jäi Hans Stahli (~ Stael) aadliseisusse tõstetud järeltulijate Staël von Holsteinide kätte kuni mõisate likvideerimiseni. Nende perekonnanimest tulenevad ka mõisa eesti- ja saksakeelsed nimed. 1853. aastal nimetati mõis ametlikult Staëlenhofiks.

Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli aastast 1896, parun Wilhelm Heinrich Reinhold Staël von Holstein (1866–1934).

## Mõisakompleks

1852. aastal rajati üsna suur uusrenessanss-stiilis kohalikust paekivist härrastemaja. Härrastemaja vasak tiib koosnes verandast (talveaiast) ja kaarakendega saalist. Keskmine osa oli kahekorruseline. Parempoolne, ühekorruseline tiib lõppes kolme korruse kõrguse torniga.
Hoone sissepääsu ees on lahtine kaaravadega sammasrõdu ehk altaan.

1934. aastal lammutas tolleaegne omanik Kaitseliit kaks kolmandikku mõisahoonest ning müüs Tallinna ehitusmaterjaliks. Alles jäi vaid parempoolne ühekorruseline osa koos torniga. Teises maailmasõjas alles jäänud lossi osa ei hävinud. Nõukogude ajal kasutati järelejäänud osa kohaliku põllumajandusasutuste kontorina ja hiljem ametiõppe kombinaadina. Tori sovhoosi viimastel aastatel kaevati välja mõisahoone kogu vundament, aga taastamiseni ei jõutud.

Tänapäeval on mõisahoone säilinud osa eravalduses. Alles on ka osa kõrvalhooneid, millest tähelepanuväärseim on viie kaaravaga maakividest ait.

## Mõisa kalmistu

Mõisa südamest linnulennult umbes 1 km kaugusel edelas asub mõisa kalmistu.
## Viited

## Kirjandus
* lk 160

## Välislingid

*Taali mõis Eesti mõisaportaalis
*Taali mõis (Tori khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Iława maakond

**Iława maakond** on 2. järgu haldusüksus (maakond) Kirde-Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas.

## Haldus
Maakond loodi 1999. aasta haldusreformi käigus.

Maakonna halduskeskus on Iława linn.

Maakond on seitse kohaliku omavalitsuse üksust (valda):

* Iława linn
* Lubawa linn
* Iława vald
* Lubawa vald
* Kisielice vald
* Suszi vald
* Zalewo vald

Maavanem (*starosta*) on Ryszard Zabłotny.

## Rahvastik

### Asustus
Maakonnas on viis linna:
* Iława
* Lubawa
* Kisielice
* Susz
* Zalewo

## Välislingid

* Iława maakonna koduleht
Goncourti auhind

**Goncourti auhind** on kirjandusauhind, mida antakse välja alates 1903. aastast igal aastal parima modernse prantsuskeelse proosateose eest. Auhinna asutas Prantsuse kirjanik Edmond Huot de Goncourt.

Auhinna laureaadid otsustab Goncourti Akadeemia liikmetest moodustatud kümneliikmeline kirjanikest koosnev žürii, kellest keegi ei kuulu Prantsuse Akadeemiasse (*Académie Française*).

## Auhinnatud kirjanikud ja teosed

## Välislingid
* Goncourti auhinnavõistluse koduleht
Alta (täpsustus)

**Alta** on mitme koha ja asja nimi. 

***[[Alta (asula)|Alta]]** on asula Norras Finnmargi maakonnas.
****[[Alta vald]]** on vald Norras Finnmargi maakonnas.
***[[Alta (Colorado)|Alta]]** on asula USA-s Colorado osariigis.
***[[Alta (Utah)|Alta]]** on asula USA-s Utah' osariigis.
***[[Alta (Iowa)|Alta]]** on asula USA-s Iowa osariigis.
***[[Alta (Wyoming)|Alta]]** on asula USA-s Wyomingi osariigis.

***[[Alta (auto)|Alta]]** oli inglise automark.
***[[Alta (Kreeka firma)|Alta]]** oli Kreeka firma, mis tootis autosid ja mootorrattaid.
***[[Alta (Briti firma)|Alta]]** oli Briti firma, mis tootis mootorrattaid.
***[[Alta (Vormel 1)|Alta]] oli [[Vormel 1]] meeskond.
***Alta** on Taani supermarketikett.



***Alta.''' on Kanada Alberta provintsi lühend. 

## Vaata ka
*ALTA 
*alta keel
Pilguse Psühhiaatriahaigla

**Pilguse Psühhiaatriahaigla** oli kohalik psühhiaatriahaigla (vahepeal psühhoneuroloogiahaigla) Saaremaal Pilgusel. 

Haigla avati 1913.

Haigla töötas Pilguse mõisa peahoones, mis oli haigla jaoks 1909. aastal ostetud ning siis remonditud.

Aastatel 1913–1917 oli haigla ametlik nimi venekeelne (eesti keeles Öseli mõistusekaotanud talurahva varjupaik). Aastatel 1917–1928 oli haiglal eestikeelne nimi **Pilguse Vaimuhaigete Asutus**. Pärast seda sai nimeks **Pilguse Vaimuhaigete Haigla**.

Aastaks 1986 oli haiglas 60 voodikohta, millest olid täidetud umbes pooled. 

Haigla likvideeriti 1994. aasta lõpus. Haiged viidi üle Kuressaare Haiglasse.  

Selles haiglas on töötanud teiste seas Anti Liiv (peaarst 1975–1979) ja Gea Petersell. 

## Viited

## Välislingid
*Kristel Kirss: Haigla jättis patsientide paberid laiali, Eesti Päevaleht, 8. september 1998
Kirovsk

**Kirovsk** on mitme linna nimi:

***[[Kirovsk (Leningradi oblast)|Kirovsk]]** on linn Venemaal Leningradi oblastis;
***[[Kirovsk (Murmanski oblast)|Kirovsk]]** on linn Venemaal Murmanski oblastis;
***[[Kiraŭsk|Kirovsk]]** on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis;
***Kirovsk** on Ukraina Luhanski oblasti Holubivka asula endine nimi;
***Kirovsk** on Ukraina Donetski oblasti Zaritšne linna endine nimi.
Kirovsk (Leningradi oblast)

**Kirovsk** on linn Venemaal Leningradi oblastis. Asub Neeva vasakul kaldal, Laadoga järve lähedal.

## Ajalugu
Kirovsk rajati 1929. aastal **Nevdubstroi** alevina hüdroelektrijaama ehituse juurde. Linnaõigused sai ning nimetati Kirovskiks Sergei Kirovi järgi 1953. aastal. 

## Viited

## Välislingid
*Kirovski koduleht
Korvpall 1976. aasta suveolümpiamängudel

**[[Korvpall]] [[1976. aasta suveolümpiamängud]]el** Montréalis 18.–27. juulil.

## Mehed
Olümpiavõitja 1972: NSV Liit.
12 võistkonda.

### A-alagrupp

### B-alagrupp

Egiptus kaotas avamängu Tšehhoslovakkiale 64:103. Rohkem Egiptus ei mänginud, sest algas boikott, mille käigus enamiku Aafrika riikide kõik sportlased lahkusid olümpiamängudelt.

## Play-off
### Poolfinaalid
Jugoslaavia – NSV Liit 89:84 (42:42)
USA–Kanada 95:77 (48:35)

### 5.-8. koha mängud
Tšehhoslovakkia–Kuuba 91:76
Itaalia–Austraalia 79:72

### Viimase koha mäng
Puerto Rico – Jaapan 111:91 (59:44)

### Kohamängud
**Finaal**: USA–Jugoslaavia 95:74 (50:36)
**Pronksimäng**: NSV Liit – Kanada 100:72 (49:38)
**5. koha mäng**: Itaalia–Tšehhoslovakkia 98:75 (46:46)
**7. koha mäng**: Kuuba–Austraalia 92:81 (42:36)
**9. koha mäng**: Puerto Rico – Mehhiko 89:84 (39:32)

### Koosseisud
# USA: Michael Armstrong, William Buckner, Phil Ford, Steven Sheppard, Adrian Dantley, Walter Davis, Ernie Grunfeld, Kenneth Carr, Scott May, Thomas LaGarde, Philip Hubbard, Mitchell Kupchak.
# Jugoslaavia: Blagoje Georgijevski, Dragan Kičanović, Vinko Jelovac, Rajko Žižić, Željko Jerkov, Andro Knego, Zoran Slavnić, Krešimir Čosić, Damir Šolman, Žarko Varajić, Dražen Dalipagić, Mirza Delibasić.
# NSV Liit: Vladimir Arzamaskov, Aleksandr Salnikov, Valeri Miloserdov, Alžan Žarmuhhamedov, Andrei Makejev, Ivan Jedeško, Sergei Belov, Vladimir Tkatšenko, Anatoli Mõškin, Mikheil Korkia, Aleksandr Belov, Vladimir Žigili.

## Naised
Esmakordselt olümpiakavas.
6 võistkonda.

### Koosseisud
# NSV Liit: Angele Rupšiene, Tatjana Zahharova, Raissa Kurvjakova, Olga Barõševa, Tatjana Ovetškina, Nadežda Šuvajeva, Uljana Semjonova, Nadežda Zahharova, Nelli Ferjabnikova, Olga Suhharnova, Tamara Dauniene, Natalja Klimova.
# USA: Cindy Brogdon, Susan Rojcewicz, Ann Meyers, Lusia Harris, Nancy Dunkle, Charlotte Lewis, Nancy Lieberman, Gail Marquis, Patricia Roberts, Mary Anne O'Connor, Patricia Head, Julienne Simpson.
# Bulgaaria: Nadka Golčeva, Penka Metodieva, Petkana Makavejeva, Snežana Mihailova, Krassimira Gujurova, Krassimira Bogdanova, Todorka Jordanova, Diana Dilova, Margarita Štarkelova, Maria Stojanova, Georgia Skerlatova, Penka Stojanova.
Edmond Huot de Goncourt

**Edmond** Louis Antoine **Huot de Goncourt** [edm'oon lu'ii antu'aan ü'oo dö gonk'uur] (26. mai 1822 Nancy – 16. juuli 1896 Champrosay) oli prantsuse kirjanik, kriitik ja kirjastaja, Goncourti Akadeemia asutaja.

Koos oma noorema venna Jules Huot de Goncourtiga (1830–1870) avaldas ta hulga romaane ja paljuköitelise "Päeviku", mis sisaldab rohkesti kultuurilooliselt väärtuslikku materjali.

Pärast venna surma jätkas ta iseseisvat kirjanduslikku tegevust. Temalt ilmusid romaanid "Neiu Elisa" ("*La fille Élisa*", 1875), "Vennad Zemgannod" ("*Les frères Zemganno*", kahe tsirkuseakrobaadi lugu, 1879) ja "Faustin" ("*La Faustin*", näitlejatar Rachelle'i (1821–1858) elul põhinev lugu, 1882). Lisaks andis ta välja illustreeritud monograafiad Utamarost (1891) ja Hokusanist (1896).

Ta pühendas kogu oma varanduse Goncourti Akadeemia asutamisele ja juhtimisele. Edmondi venna Julesi mälestuseks annab akadeemia alates 1903 iga aasta detsembris, Julesi sünnipäeva paiku, välja Goncourti auhinna, mis on kõige prestiižsem prantsuskeelse kirjanduse auhind. See antakse igal aastal parima ilukirjandusliku proosateose eest. Läbi aegade ainsana on Goncourti auhinna kaks korda võitnud Romain Gary.

## Teosed eesti keeles
* "Vennad Zemganno" (romaan). Tõlkinud Marta Sillaots, A. Org'i kirjastus, Tallinn 1929, 168 lk
* E. ja J. Goncourt'i päevikust. Tõlkinud J. S. (= Johannes Semper) – Looming 1940, nr 4, lk 419–426; samas lk 405–418 J. Semperi artikkel "Kirjanike päevikud" (Goncourtide päevikust lk 413–414); tekstid loetavad ka digiteeritud ajakirjanduse aadressil
* Edmond ja Jules de Goncourt, "Germinie Lacerteux" (romaan). Tõlkinud Kaja Riesen. Eesti Raamat, Tallinn 2010, 142 lk; ISBN 9789985657768

## Kirjandus
* Franz Schiller, "Lääne-Euroopa uue aja kirjandusajalugu". Tõlkinud August Annist ja Heiti Talvik, RK "Teaduslik Kirjandus", Tartu 1941, lk 256–263
Antaios

**Antaios** (berberi **Änti**) oli berberi ja vanakreeka mütoloogias gigant, Poseidoni ja Gaia (Maa) poeg.

Antaios elas Liibüas. Ta sundis kõiki, kes tema maale tulid, endaga elu ja surma peale maadlema. Kui ta võitluses alla jäi ja maha paisati, sai ta oma ema (maad) puudutades iga kord uut jõudu. Oma ohvrite kolpadega ehtis ta Poseidoni templi katust.

Herakles sattus Antaiosega kokku, kui läks tooma hesperiidide õunu, mis oli tema 11. vägitöö. Ta tõstis Antaiose maast üles ja kägistas ära.

Berberi mütoloogia järgi oli Antaiosel naine Tinga (Tinge, Tingis). Herakles sigitas enne lahkumist temaga poja Sufaxi. Sufax asutas Tangeri ja nimetas selle oma ema järgi. Tema enda järgi on nimetatud Sfax. Sufaxi pojast Diodorosest põlvnevaks lugesid end paljud berberi kuningad. Plutarchose sõnul olevat see legend välja mõeldud selleks, et näidata Numiidia kuninga Juba II kuninglikku päritolu.

Antaiost kujutavad paljud antiiksed vaasimaalid (Euphroniose krateer Louvre'is) ja skulptuurid ning Baldung Grieni, Tiepolo ja Tintoretto maalid.

Dante "Jumalikus komöödias" valvab Antaios Põrgu üheksandat sfääri. Iiri poeet Seamus Heaney on kirjutanud temanimelise poeemi. On ka Antaiose-nimelisi koomiksiraamatuid.
Alta

**Alta** (põhjasaami keeles *Álaheadju*, *Álaheadju*, *Álahádju*, *Áltá*) on asula Norras Finnmargi maakonnas, Alta valla halduskeskus.

Alta asub Altafjordeni fjordi ääres Altaelva jõe suudmes.

Alta elanike arv on 12 530 (2006; umbes 75% Alta valla elanikest).

Alta asutati 1704. Asula koosnes algul kolmest väikesest külast:
* saami seosega Bossekop
* Altagård, kus 1738–1814 oli Finnmargi maavanema (*amtmann*) residents
* Elvebakken, millel on soome või kveeni seos

Alta vald nimetati 1999. aastal linnaks, ehkki sellega ei kaasnenud mingeid õigusi.

Tänapäeval on Altas kolm keskust: Bossekop, Elvebakken ja Alta Sentrum.

Linnas (Alta Sentrumist põhjas ja Bossekopist lõunas fjordi kaldal) on suur lennujaam, mis 2004. aastal teenindas 308 000 reisijat. Altal on otselennuühendus Osloga.

Linnas on sadam ja Finnmargi ülikooli kolledž.

Altas asub Euroopa kõige põhjapoolsem jäähotell.

## Vaata ka
* Alta kirik

## Viited

## Välislingid
Andrei Kalmakov

**Andrei Kalmakov** (transliteratsioon Andrej Kalmakov; vene Андрей Леонидович Калмаков; sündinud 11. septembril 1970 Oršas Valgevene NSV-s) on Venemaa kabetaja, rahvusvaheline suurmeister.

Ta on kahekordne Venemaa meister (1994, 1995) ja Euroopa meistrivõistluste pronksmedali võitja aastast 1995.
Eero Medijainen

**Eero Medijainen** (sündinud 1. detsembril 1959) on eesti ajaloolane.

Medijainen lõpetas 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo alal. 1990. aastal kaitses ta ajalookandidaadi ja 1997. aastal filosoofiadoktori väitekirja.

Ta on Tartu Ülikooli õppejõud, uusima ajaloo õppetooli professor. Peamiselt uurib ta uusimat ajalugu, eriti rahvusvaheliste suhete ja poliitilist ajalugu.

## Teoseid
Ta on olnud mitme kooliõpiku kaasautor.
**1939: võimalused ja valikud*. Tartu 2000
**Ajaloo ja poliitika piiridel: mõtteid ja mõtisklusi*. Koolibri. Tallinn 2008. ISBN 9789985020234 (köites)
**Eesti välisministeerium ja saatkonnad 1918-1940*. Tartu 1997
**Eesti välispoliitika Balti suund 1926-1934*. Tartu 1991
*''Entsüklopeediaga emotsioonide vastu?'' - Eesti Päevaleht, 22. mai 2007 
**Maailm prowintsionu peeglis: rahvusvahelised suhted ja Eesti välispoliitika karikatuuridel 1918-1940*. Tartu 1998 
**Optieren für Estland - eine freiwillige oder eine erzwungene Migration 1920-1923? - Estland und Russland: Aspekte der Beziehungen beider Länder*. Hamburg 2005 
**Salaagent [[Sergius Riis]] Eestis*. - Akadeemia 2001, nr 8 
**The Republic of Estonia 1918-1940*. Tallinn 2001
**[[USA]] de jure tunnustusest Balti riikidele*. - Akadeemia 1992, nr 10 
**Raudse eesriide lõimed: propaganda, avalik arvamus ja Baltikum 1939-1944*. SE & JS. Tallinn 2018 ISBN 9789949721610

## Tunnustus
*2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Välislingid
*
Ltn. Schmidt'i pojad

"**Ltn. Schmidt'i pojad**" on Vennaskonna debüütalbum, mis ilmus esimest korda 1991. aastal.

## Laulud
#"Jumal kaitse kuningat" (Jüri Klyszejko/Tõnu Trubetsky)
#"Optimaal" (Trubetsky)
#"Uimane ja väsinud" (Trubetsky)
#"Appi! Ma vajan armastust!!!" (Trubetsky)
#"Päike kõrgel pilvepiiril" (Irwin Art)
#"Segan suhkrut malbelt tassis" (Trubetsky/Priidu Beier)
#"Nurmekunna hümn" (Trubetsky)
#"Revala hümn" (Trubetsky)
#"Vennaskonna hümn" (Andrus Lomp/Trubetsky)
#"Teelahkmel" (Villu Tamme, Teet Tibar, Trubetsky/Trubetsky)
#"Ma armastan Ameerikat" (Lomp/Trubetsky)
#"Minu kodu on mu kindlus" (Ivo Schenkenberg noorem)
#"Lähen ja naeran" (Trubetsky)
#"Oleks minu olemine" (Klyszejko, Trubetsky/Trubetsky)
#"Ootame sind Pimedusemaal" (Klyszejko/Trubetsky)
#"Ltn. Schmidt'i pojad" (Klyszejko, Lomp)

## Välislingid
*Laulusõnad
Desintegraator

**Desintegraator** oli erikonstrueerimisbüroo, mille jaanuaris 1974 asutas tehnikateaduste doktor Johannes Hint, kes ise nimetas seda Nõukogude Liidu esimeseks teaduskooperatiiviks. Desintegraator oli omakapitalil rajanev kooperatiivettevõte, mis kuulus EKE süsteemi ning tegeles peamiselt UDA-tehnoloogia arendamise ja evitamisega. 

Asutamise järel oli ettevõtte täielik nimetus Spetsiaalne Konstrueerimis- ja Tehnoloogiabüroo Desintegraator. Aastail 1987–1993 kandis sama ettevõte nime Teadus-tootmiskoondis Desintegraator. 1999. aastal muudeti Desintegraatori omandivorm aktsiaseltsiks.

## Desintegraatori õitseaeg
Aastaisse 1977–1982 langeval tippajal andis ettevõte tööd umbes 900 inimesele ja kujunes siinpoolseks osaks Nõukogude Liidu ja Austria segaettevõttes Dessim. 1980. aastal oli Desintegraatori puhaskasum 8,5 miljonit rubla.

Dr Hindi juhtimise all (1974–1981) oli ettevõtte tegevusalade seas uurimistöö ainete ergastamiseks desintegraatormenetluse abil. Sellal konstrueeriti ettevõttes mitmesuguseid desintegraatorseadmeid ja tootmisliine, projekteeriti käitisi ja masinaparke ehitusmaterjalide (peamiselt silikaltsiidi ja polümeerbetooni), samuti süvapuuraukude tampoonsegude, väetiste, sööda jm tootmiseks. Arendati ja valmistati videoterminale ja elektroonikat tootmisprotsesside automaatjuhtimiseks ja kontrollimiseks, samuti arendati biotehnoloogiat ja toodeti mitmesuguseid raviomadusega biojuuretisi. 

Johannes Hindi kõrvaldamise tulemusel poliitiliselt motiveeritud kriminaalprotsessiga, mis kestis maist 1981 detsembrini 1983 ja kaasas septembris 1985 Hindi surma vangistuses, peatus ettevõtte perspektiivne uurimistöö ja UDA-tehnoloogia sürjutati Desintegraatori tegevusprogrammist mõne aastaga; suurem osa ettevõtte välissidemeist katkes, kasum ja käive vähenesid, töötajate arv vähenes viie aastaga poole võrra.

## Desintegraator tänapäeval
Nüüdseks on Desintegraator vaid mõnekümnele inimesele tööd andev tootmisettevõte – Desi kaubamärgi omanik, mis tegeleb materjalide purustusseadmete valmistamisega ja täidab ka välistellimusi. Muuhulgas tegeleb ettevõte oma ruumide väljarentimise ja kinnisvarahaldusega.

## Välislingid
*Desintegraator Tootmise OÜ
Kultuuritehase Festival

**Kultuuritehase Festival** (KTF) on festival, mis toimub alates 2004. aastast igal suvel Tallinnas. Festivalil osalevad paljude valdkondade kultuuritootjad. Kümne päeva jooksul saab vaadata ja teha kunsti, kuulata muusikat, suhelda teiste kultuurihuvilistega ning pidutseda.

KTF on eklektiline üritus, mille ambitsiooniks on olla meeldiv ajaviite- ja kunstifestival. Ennast tõestanud tegijate kõrval löövad kaasa noored ja veel oma stiili otsivad esinejad. Oluline osa on kommunikatsioonil tunnustatud ja underground stiili viljelejate, proffide ja algajate, Eesti- ja välismaa kunstnike vahel.

## Välislingid
*Kultuuritehase Festivali koduleht
Kultuuritehas Polymer

**Polymer** on Eesti esimene avalikes huvides tegutsev sõltumatu kultuuritehas. See alustas tegevust 2002. aastal kodanikualgatuse korras ja jätkas 2004. aasta märtsist registreeritult mittetulundusühinguna Kultuuritehas Polymer.

Kultuuritehase asutasid Madis Mikkor, Tõnis Mikkor ja Tõnu Rosenroth. 2010. aastal kuulus Kultuuritehase liikmeskonda üle 40 loovisiku. Kultuuritehast juhtorgan on juhatus, mis valitakse üldkogul. Kultuuritehase eripära Eesti oludes ongi vastamine :w:Artist-run space põhimõtetele.

Sarnaselt samalaadsete keskustega mujal Euroopas on Kultuuritehase Polymer eesmärgiks luua kultuuritegevuseks sobilik ning inspireeriv keskkond, mille multidistsiplinaarne sisu suhestuks ümbritseva linnaruumiga. 

Kultuuritehas Polymer kasutab Tallinnas Kristiine linnaosas endise mänguasja- ja kummitehase Polümeer tühjaksjäänud ruume. 

2008. aastal loodi sarnane ettevõtmine Tartu Pärmivabrikus. Sama võrgustiku raames tegutseb ka Sänna Kultuurimõis.

## Välislingid
* Kultuuritehas
* Tartu Kultuuritehas
* Sänna Kultuurimõis
Kaido Soom

**Kaido Soom** (sündinud 7. juunil 1972) on eesti luterlik vaimulik, alates 2007. aastast teoloogiadoktor.

Ta lõpetas aastal 1990 Rakvere 1. Keskkooli . Seejärel õppis aastatel 1990–1995 EELK Usuteaduse Instituudis. 

Ordineeriti 5. mail 1992 diakoniks ja 24. septembril 1995 õpetajaks. 

Aastatel 1992–1994 oli ta Viru-Jaakobi ja Tudu koguduse diakon.

Aastatel 1995–2003 oli ta Vigala Maarja koguduse õpetaja. Noore ja energilisena tõi ta Vigala kirikuellu palju uut – ta hakkas töötama noortega, korraldades neile kirikueluga seotud üritusi, leerilaagreid, õpetas koolis usuõpetust, mistõttu oli populaarne noorte seas. 

Aastatel 2005–2006 oli ta EELK Kambja koguduse õpetaja. 

Aastast 2003 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas praktilise usuteaduse lektor ja EELK Tartu praostkonna vikaarõpetaja. 

Aastal 2007 kaitses Kaido Soom Tartu Ülikooli usuteaduskonnas doktorikraadi. Tema uurimistöö teemaks oli "Täiskasvanute leeritöö Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus ja selle arengustrateegia koostamine".

Alates 2016. aastast on Soom ka EELK Peterburi Jaani koguduse hooldajaõpetaja ning ajalehe Eesti Kirik toimetuskolleegiumi liige.

## Tunnustus
* 2002 B. G. Forseliuse Seltsi medal „Wastne Testament 1686“ 
* 2016 EELK aukiri 
* 2020 EELK Teeneteristi III järk

## Viited

## Publikatsioonid

**Autorina**

**Täiskasvanute leeritöö Eesti Evangeelses Luterlikus Kirikus ja selle arengustrateegia koostamine.* Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007.

**Koostajana**

**Vigala kogudus ja kirik 1339–1999*. Vigala : EELK Vigala Maarja kogudus, 1999.
**Vigala kiriku lugu 1339–2003.* Vigala : EELK Vigala Maarja kogudus, 2003.
**Homileetika.* Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2005.
Polyphemos

**Polyphemos** (kreeka keeles Πολύφημος) on ühesilmne kükloop vanakreeka mütoloogias, Poseidoni ja nereiid Thoosa poeg. Illüüria asutaja Illyrios on Appianose üleskirjutatud asutamisloo järgi Polyphemose ja merenümf Galateia üks kolmest Sitsiiliasse ümber asunud pojast. Polyphemose ülejäänud kaks poega andsid nime keltidele ja galaatidele.

Kõige rohkem tuntakse Polyphemost episoodi järgi "Odüsseiast", kus Odysseus ja üksteist tema laevameest lähevad kükloopide saarele ja leiavad seal Polyphemose kodukoopa lammastega. Nad tapavad, küpsetavad ja söövad lambaid, kuni Polyphemos tuleb ja suure kivi koopasuu ette veeretab.

Odysseus tutvustab ennast Polyphemosele nimega Eikeegi (kr οὔτις 'mitte keegi', isikunimena muudetud rõhuga Οὖτις) ja mehed joodavad Polyphemose veinist purju, kuni too magama jääb. Kui Polyphemos magab, torkavad mehed tulise odaga tal silma peast. Polyphemos kutsub teisi kükloope appi, karjudes, et Eikeegi on talle viga teinud. Teised kükloobid aga arvavad, et Polyphemos on peast segi läinud ega tule appi.

Hommikul seob Odysseus oma mehed Polyphemose lammaste alla ja haarab ise kinni jäära kõhukarvadest. Kui pime kükloop oma lambaid koopasuust ükshaaval välja sööma laseb, katsub ta ainult nende karvaseid selgi ja laseb niiviisi teadmata Odysseuse ja tema mehed koopast välja.

## Rahvusvahelised ja eesti paralleelid

See nõndanimetatud Polyphemose müüt on laialt levinud rahvusvaheline muinasjututüüp **"Polyphemose pimestamine"** ehk **[[Muinasjututüüp|ATU]] 1137** (kuulub klassifikatsiooni järgi rumala vanapagana juttude tsüklisse), mille teisendeid on üles kirjutatud ka soome, eesti, liivi ja saami ning kogu ülejäänud Euroopa rahvapärimusest.

Polyphemose looga ühendatakse folkloristikas tihti lugu **"Silmarohi"** (**ATU 1135**). "Silmarohu" loo eesti redaktsioonis veenab tina sulatav sepp või Kaval-Ants Vanapaganat, et keedab silmarohtu. Kui Vanapagan on lasknud ennast pingile siduda, valab kavaldaja talle kuuma tina silma, tehes ta ühest silmast pimedaks. Kavaldaja võib ennast tutvustada nimega Ise, mispeale Vanapagan käib ringi, pink selga seotud, ja karjub: "Ise tegi! Ise tegi!" või vastab sama lausega pärimistele, kes talle kurja tegi.

## Kirjandust
* *Enzyklopädie des Märchens*, märksõna *Polyphem* (ATU 1135–1137)
Kolonelleitnant

**Kolonelleitnant** on sõjaväeline auaste paljudes maades, sealhulgas Eesti kaitseväes. 

Kolonelleitnant vastab Vene alampolkovniku ja Saksa **ooberstleitnandi** auastmele. 

## Eesti

Eesti kaitseväes on kolonelleitnant maaväe ja õhuväe vanemohvitseri auaste, mis on koloneli auastmest madalamal ja majori auastmest kõrgemal. Mereväes vastab kolonelleitnandile kaptenleitnandi auaste.

### 1918–1940
Kolonelleitnandi (kaptenleitnandi) auastmele võis ülendada ohvitsere, kes teenisid VII (üksiku pataljoni ülem) ja VIII (rügemendiülema abi) astme ametikohal.
Peeter Paenurm

**Peeter Paenurm** (sündinud 26. mail 1967 Tallinnas) on eesti vaimulik ja Kaitseliidu peakaplan. 

Ta lõpetas aastal 1985 Tallinna 20. Keskkooli. Õppis 1985–1995 Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 11. detsembril 1991 aseõpetajaks, õpetajaõigused sai 29. mail 1995. Magistriõpingud Helsingi (1997–2004) ja Tartu Ülikoolis. Kaplanikoolitus 1997 (KOK-2). Haapsalu Wiedemanni gümnaasiumi usundiõpetuse õpetaja 1990–1992. EELK UI liturgika lektor 1996–1998, 2001–2004. Viljandi Kultuuriakadeemia liturgika õppejõud 2002–2003.

## Teenistuskäik kogudustes

* EELK Ridala koguduse õpetaja (1991–2001)
* EELK Martna koguduse hooldajaõpetaja (1991–2001)
* EELK Haapsalu koguduse abiõpetaja (1992–2001)
* EELK Kambja koguduse hooldajaõpetaja (2002–2005)
* EELK Tartu Maarja koguduse õpetaja  (2001–2012)
* EELK Jõgeva ja  Avinurme koguduste hooldajaõpetaja (2003)
* EELK Tartu praostkonna abipraost (2002–2012)   
* EELK Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja (2024–)

## Teenistuskäik kiriklikes institutsioonides

* EELK Kirikukogu liige 1998–2001
* EELK noorsootöö toimkonna sekretär 1990–1991
* EELK Noorsootöö Keskuse peasekretär 1991–1992, nõukogu liige 1991–1997, 1998–2003 ja juhatuse liige 1998–2001
* EELK Liturgiakomisjoni sekretär 1992–2017 
* EELK Kunsti- ja arhitektuurinõukogu liige 2002–2015
* EELK Kultuuriväärtuste komisjoni liige 2015–2017
* Ajalehe Eesti Kirik kolleegiumi liige 2003–2016

## Teenistuskäik kaplanaadis

* Kaitseliidu Tartu Maleva kaplan (2007–2012)
* Staabi- ja Sidepataljoni kaplan (2012–2017)
* 1. Jalaväebrigaadi  kaplan (2017–2021) 
* Kaitseliidu peakaplan (2022 - ...) 
* Auastmed: lipnik (1997), nooremleitnant (2012), leitnant (2016), kapten (2019)

## Tunnustus

* EELK Teeneteristi III järk 2010
* Martna valla teenetemärk 2012
* Soome Sõjaveteranide Liidu teenetemedal 2018
* Staabi- ja sidepataljoni rinnamärk 2018 
* 1. jalaväebrigaadi rinnamärk 2021 
* Vabaduse Tammepärja aumärk 2023 
* Kuusalu valla aasta toetaja 2024

## Isiklikku

Peeter Paenurm on abielus õpetaja, nõustaja ja koolitaja Mari Paenurmega (s. Raudsik, 1969), peres kasvab tütar Maarja Engel (s. 2003) ja kaks poega: Jaagup Martin (s. 2005) ja Johannes Oskar (s. 2007). Peeter Paenurm on ema poolt pärit Salumäede suguvõsast, kus on teisigi vaimulikke (vanaisa Eduard Salumäe, onud Ivar-Jaak Salumäe, Tiit Salumäe ja Mart Salumäe). Abikaasa Mari Paenurme vanemad on Heino Raudsik (1929–1979), omaaegne tuntud Tartu Kalevi korvpallur ning näitleja ja teatripedagoog Sirje Raudsik (1935–2022).

## Viited
Joel Luhamets

**Joel Luhamets** (sündinud 19. märtsil 1952 Antslas) on eesti luterlik vaimulik, aastatel 2015–2024 EELK Lõuna piirkonna piiskop.

Ta on lõpetanud 1970. aastal Antsla Keskkooli ja õppinud aastatel 1970–1975 Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonnas ja 1977–1987 EELK Usuteaduse Instituudis.

Töötas 1975–1977 Märjamaa sovhoosis peaenergeetikuna.

Ordineeriti 6. septembril 1978 õpetajaks. Oli 1978–1989 Kuressaare ja Kaarma koguduse õpetaja, 1988–1989 Ruhnu koguduse õpetaja, 1989–1997 Põltsamaa koguduse õpetaja ja 2002–2003 Toronto Peetri koguduse abiõpetaja.

Oli 1990–2015 EELK Konsistooriumi assessor, 1991–1997 Viljandi praostkonna praost, 1996–2015 Tartu praostkonna praost. On praostina teeninud lühemat aega Halliste, Tartu Jaani, Jõgeva, Palamuse, Torma, Tartu Maarja, Kambja, Avinurme ja Vara kogudust.

Oli 1990–1992 ajalehe Eesti Kirik vastutav toimetaja. Oli Eesti Kongressi liige.

Oli aastatel 1997–2017 Tartu Pauluse koguduse õpetaja.

## Tunnustus
* 2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2005 – EELK aukiri 
* 2007 – EELK Teeneteristi II järk 
* 2008 – EELK Kuldrist 
* 2010 – EELK Aasta vaimulik 
* 2015 – EELK Teeneteristi I järk 
* 2015 asetati tema jalajäljed Tartu Teerajajate alleele 
* 2016 – Tartumaa Kuldne Tammeoks
* 2018 – Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

## Isiklikku

Tema isa Aleksander Luhamets oli eesti vaimulik.

Tema abikaasa Tiina Luhamets on viiuldaja haridusega organist, koorijuht ja muusikapedagoog.

Tema poeg Kristjan Luhamets on eesti vaimulik.

Tema onutütar Taimi Paal on eesti botaanik.

## Viited

## Välislingid
* "Kahekõne", ETV, 29. oktoober 2009 (intervjuu Joel Luhametsaga)
* "Piiskopiks pühitsetud Joel Luhamets jääb Pauluse koguduse õpetajaks" Postimees, 23. aprill 2015
* Raimu Hanson "Joel Luhamets: hea karjane seab karjaliikmete huvid enda omadest ettepoole" Postimees, 23. aprill 2015
Fašing

**Fašing** (saksa *Fasching*) on vastlakarneval Saksamaal ja Austrias.

Veebruari või märtsi jääv karnevaliaeg enne suurt paastu paljudes katoliiklikes maades jm, 7 nädalat enne ülestõusmispühi (viimane 1. täiskuu pühapäeval peale kevadist pööripäeva) - eesti vaste vastlad. Lõppeb tuhkapäevaga. Seostub kristuseelsete talve peletamise kommetega. Tehakse rongkäike, loobitakse konfetti, peetakse kõnesid, peetakse komödiantide võistlusi, Ning tehakse kõik muud, mida muul ajal ei ole eriti sünnis teha. Rongkäigus osalejate kohti (asetust) müüakse kalli raha eest (küla või linna siseselt), samuti müüakse rongkäigus osalejate mundreid (meenutavad ürgvanu soldatite mundreid koos kulla ja karraga). Naistel ja neidudel on eriliselt huvitavad(kaunid) mundrid.
Aleksander Luhamets

**Aleksander Luhamets** (18. märts 1918 Määsi, (Luhamaa), Petserimaa – 5. mai 2006 Võru) oli eesti vaimulik. 

Oli jutlustaja, organist ja koorijuht Antsla palvemajas alates 1944. aastast. Sooritas köstri eksami 1957. Töötas köster-organistina Võru, Vana-Roosa, Rõuge ja Urvaste koguduse Antsla filiaalis. 

Ordineeriti 17. märtsil 1988 õpetajaks. Oli 1988–1993 Urvaste koguduse abiõpetaja, 1991–1992 Rõuge koguduse õpetaja, 1993–1995 Antsla koguduse õpetaja ja 1995–2001 Urvaste koguduse õpetaja. 

## Isiklikku
Tema isa Timofei Luhamets oli kaupmees, hiljem vennastekoguduse jutlustaja Laitsna palvemajas. 

Tema vennatütar Taimi Paal on eesti botaanik. 

Aleksander Luhamets oli abielus Meeta Luhametsaga (aastani 1945 Siidra). 

Neil sündis kaks last. Poeg Joel Luhamets ja pojapoeg Kristjan Luhamets on  vaimulikud. 

## Välislingid
*Haud Antsla Metsakalmistul
Ferdinand Laaser

**Ferdinand Laaser** (27. november 1911 Tallinn – 26. november 1982) oli üks edukamaid eesti roosiaretajaid. 

Ta on aretanud üle 40 roosisordi, sealhulgas "Pruudikimp", "Juubel", "Lõikepunane", "Tondo", "Mihklipäev" ja "Naistepäev".   

Ta on elanud Hageri lähedal, Kärus, Luual ja Liivojal (Kurista roosiaed). 

Tal sündis kolm last, kes kõik tegelevad aianduse ja roosidega. Laido Laaser tegutseb Laiusel, Lemmi Kangur Sindis ja Veljo Laaser Tallinnas.

ETV arhiivis on 1972 valminud film "Helin", milles on üheks esinejaks ka Ferdinand
http://etv2.err.ee/videod/dok_film/429d525b-c872-4bdb-9771-f51f483fc245

## Viited
Orléansi neitsi

**Orléansi neitsi** on **[[Jeanne d'Arc]]i** lisanimi. 

Friedrich Schiller on kirjutanud temast näidendi "Orléansi neitsi".

Pjotr Tšaikovski on kirjutanud ooperi "Orléansi neitsi"

Nikolai Peiko kirjutas (1953–1955) balleti «Жанна д’Арк», mis eesti keeles on tuntud kui "Orléansi neitsi".
Ööbinokkel

**Ööbinokkel** on öönägemisseade.

Tavakasutuses on kahe tehnoloogia põhiseid öönägemisseadmeid – valgust võimendavad ja infrapunakiirgust kasutavad.

## Valgusvõimendiga ööbinoklid
Need võimendavad olemasolevat valgust. Täiesti pimedas ei näe nendega midagi. Prožektoriga vaatlusseadmesse valgustades võib seadme rikkuda. Tuntumaks vaatluspildiks on "roheline filter" ehk roheline pilt.

## Infrapunaööbinoklid
Tehnoloogiliselt peaaegu sama mis valgusvõimendiga, aga lisaks on infrapunalamp või -prožektor, mille valgust silm ei näe, sest see on madala sagedusega. Iseloomulikuks pildiks on veidi punakas või täeisti mustvalge pilt. On võimeline nägema kehade soojuskiirgust (isegi värskeid jalajälgi). Prožektori valgusvihk alati ei kahjusta. 
Odavaim infrapuna-öönägemisseade on väike M/V-turvakaamera, millel on IR-LED küljes (hind algab 400 kroonist).

## Ultraheliööbinoklid
Arendamisel on ka ultraheli-öönägemisseade, mis on põhimõtteliselt kajalood. Selle põhimõte on lähedane nahkhiirte öisele ruumitajumisviisile.

## Vaata ka
* Binokkel 
* infrapunakiirgus
* öönägemisseade
Kiudoptika

**Kiudoptika** ehk fiiberoptika (inglise keeles *fiber optics*) on optika haru, mis käsitleb valguse levimist peentes kiududes ja sellega seotud füüsikalisi nähtusi ning selle rakendusi.

Läbipaistvaid painduvaid kiude kasutatakse laialdaselt valgusjuhtmena optilise side otstarbeks, kus valguskiirt moduleeritakse ülekantava signaaliga.

Rööbitistest kiududest koostatud kimpude abil on võimalik valguse kanaliseeritud juhtimine, näiteks
*väikeste pindade või esemete valgustamiseks endoskoopides ja mitmesugustes tööstusseadmetes;
*kujutise ülekandmiseks sadade meetrite kaugusele;
*ehisvalgustuses jm.

## Vaata ka
*Endoskoopia
*Klaaskiud
*Valguskaabel

## Välislingid
* Fiber Optic
Norra haldusjaotus

**[[Norra]]** **[[haldusjaotus]]es** on 1. järgu haldusüksuseks maakond (*fylke*, mitmuses *fylker*) ning 2. järgu haldusüksuseks ning kohaliku omavalitsuse üksuseks vald ehk kommuun (*kommune*, mitmuses *kommuner*).

Põhja-Jäämere saarestik Svalbard (varasem nimi *Teravmäed*) on Norra osa, mille staatus on määratletud rahvusvahelise lepinguga.

Nordlandi maakonna koosseisus on alates 1995. aastast Põhja-Jäämere saar Jan Mayen, mida varem hallati eraldi.

Haldusjaotusest jäävad välja Norra sõltlasalad Bouvet' saar, Kuninganna Maudi maa ja Peeter I saar.

## Maakonnad

2017. aastal otsustas valitsus osa maakondi kaotada ja liita need teiste maakondadega, vähendades maakondade arvu 19-lt 11-le. Reform jõustus 1. jaanuaril 2020. Pärast proteste otsustas uus valitsus 2022. aastal kaotada kolm uut maakonda ja taastada seitse varem kaotatud maakonda. Alates 1. jaanuarist 2024 on Norras viisteist maakonda.

## Vallad

Norras vähendatakse pidevalt valdade arvu. 1930. aastal oli Norras 747 omavalitsust. 2020. aasta seisuga on omavalitsusi 356. Valdade liitumise muudavad keeruliseks mitmed tegurid. Kuna riigi valitsus annab omavalitsustele toetusi vajaduse hindamise alusel, on omavalitsustel vähe stiimuleid kohaliku autonoomia kaotamiseks. Riiklik poliitika on, et omavalitsused peaksid ühinema ainult vabatahtlikult.

### Østfold

### Akershus

### Oslo maakond ja vald

### Hedmark

### Oppland

### Buskerud

### Vestfold

### Telemark

### Aust-Agder

### Vest-Agder

### Rogaland

### Hordaland

### Sogn og Fjordane

### Møre og Romsdal

### Sør-Trøndelag

### Nord-Trøndelag

### Nordland

### Troms

### Finnmark

## Vaata ka
*Norra ajaloolised piirkonnad
Guanajuato osariik

**Guanajuato**, ametlikult **Guanajuato vaba ja suveräänne osariik** (*Estado Libre y Soberano de Guanajuato*), on osariik Mehhiko keskosas. Osariigi pealinn on Guanajuato.

Guanajuato asub Kesk-Mehhikos ning piirneb läänes Jalisco, loodes Zacatecase, põhjas San Luis Potosí, idas Querétaro ja lõunas Michoacáni osariigiga. Osariigi pindala on 30 608 km². Guanajuatos asub mitmeid ajalooliselt olulisi linnu. Esimene hispaanlaste asutatud asula osariigis oli Acámbaro, esimene linna staatuse saanud asula oli Salvatierra.

Hispaanlased asustasid piirkonna 1520. aastatel pärast rikkalike maavarade avastamist Guanajuato linna ümbruses. Ajalooliselt olid kaevandamine ja põllumajandus Guanajuato peamised majandusharud, kuid tänapäeval on need taandunud tööstussektori kasvu ees.

2024. aasta andmetel oli Guanajuato Mehhiko vägivaldseim osariik, kus registreeriti 10,5% (3151) kogu riigi mõrvadest.

## Haldusjaotus

Guanajuato osariik on jagatud 46 kohalikuks omavalitsusüksuseks.

## Majandus
Osariigis kaevandatakse hõbedat, kulda, tina- ja vasemaaki.

## Tuntud guanajuatolasi
Hilisem Mehhiko president Vicente Fox on olnud Guanajuato kuberneri kohusetäitja. Guanajuatost on pärit ka kunstnik Diego Rivera.

## Vaata ka
* Guanajuato osariigi lipp

## Viited

## Välislingid

* Guanajuato osariigi koduleht
Theaitetos

**Theaitetos** [the'aitetos] (vanakreeka keeles *Θεαίτητος*; ladina keeles *Theaetetus*; umbes 415 eKr – 369 eKr või 391 eKr) oli vanakreeka matemaatik. 

Theaitetos pärines Ateenast Sunioni deemist. Tema isa oli Euphronios. Isa suri enne Theaitetose täiskasvanuks saamist ja jättis maha suure päranduse, kuid eestkostjad raiskasid selle ära. 

Filosoofias oli tema õpetaja Platon ja matemaatikas Theodoros Kyrenest. Platonil on dialoog "Theaitetos", kus Theaitetos vestleb Sokratesega ning kust pärineb suurem osa andmeid tema isiku kohta. Platoni dialoogis "Sofist" on Theaitetos üks põhitegelasi. Oletatakse, et Theaitetos on tugevasti mõjutanud Platoni suhtumist matemaatikasse. 

Platoni järgi oli Theaitetosel samasugune nösinina ja punnsilmad nagu Sokratesel.    

Theaitetos tõestas, et kui naturaalarv ei ole teise naturaalarvu ruut, siis tema ruutjuur on irratsionaalarv.  

Samuti tõestas ta, et kumeraid korrapäraseid hulktahukaid on täpselt viis. Ta näitas ka seost irratsionaalarvude ja korrapäraste hulktahukate vahel.

Theaitetos on õpetanud Pontose Herakleias. Tema õpilaste seas võis olla Herakleides Pontikos.  

Theaitetose surma-aastaks peetakse traditsiooniliselt 369. aastat eKr, mil oletatavasti toimus lahing Korintoses, milles saadud haavadesse ja düsenteeriasse Theaitetos teadete järgi suri. Debra Nailsi raamatus "The People of Plato" (2002, lk 276–277) on toodud argumendid selle kasuks, et kõnealune lahing leidis aset 391 eKr. Varem ei seostatud seda lahingut temaga, sest ta oli selle toimumise ajal noor.    

Theaitetose teoseid ega ühtki katkendit nendest pole säilinud. Tema tulemused on võetud Eukleidese "Elementide" X ja XIII raamatusse.  

Kuul on kraater Theaitetos, mis on saanud nime Theaitetose järgi.