open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taliparalümpiamängud

**Taliparalümpiamängud** on rahvusvaheline talispordialade võistlus, kus füüsilise, nägemis- või intellektipuudega sportlased võistlevad lumel ja jääl. Võistlevad sportlased, kellel on liikumispuue, amputatsioon, nägemispuue või tserebraalparalüüs. Taliparalümpiamängud toimuvad iga nelja aasta järel kohe pärast taliolümpiamänge ning alates 1992. aastast tomuvad need samas linnas. Mänge korraldab ja järelevalvet teostab Rahvusvaheline Paralümpiakomitee. Järgides traditsiooni, mis algas 1904. aasta olümpiamängudel, antakse igal võistlusalal välja kuld-, hõbe- ja pronksmedal.

Esimesed taliparalümpiamängud toimusid 1976. aastal Rootsis Örnsköldsvikis. Need olid esimesed paralümpiamängud, kus osalesid peale ratastoolisportlaste ka teised sportlased. Taliparalümpiamängud on laienenud ja arenenud ning koos suveparalümpiamängudega kuuluvad nad pärast olümpiamänge suurimate rahvusvaheliste spordiürituste hulka. Seoses mängude laienemisega on tekkinud vajadus väga spetsiifilise klassifikatsioonisüsteemi järele. See süsteem on tekitanud vaidlusi ning mitmed sportlased on seda enda kasuks ära kasutanud.

Norra on enim medaleid võitnud neljal taliparalümpiamängul: 1980., 1988., 1994. ja 1998. aastal. Saksamaa on enim medaleid võitnud kolmel taliparalümpiamängul: 1976., 2002. ja 2010. aastal. Venemaa (2006 ja 2014) ning Ameerika Ühendriigid (1992 ja 2018) on mõlemad enim medaleid võitnud kahel taliparalümpiamängul. Austria (1984) ja Hiina (2022) on mõlemad enim medaleid võitnud ühel korral.

## Vaata ka

* Taliolümpiamängud

## Viited


## Välislingid

* Ametlik Rahvusvahelise Paralümpiakomitee koduleht
Marie-Philip Poulin

**Marie-Philip Poulin** (sündinud 28. märtsil 1991 Québecis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana PWHL-i klubis Montreal Victoire. Ta on klubi naiskonna kapten. Ta on ka Kanada naiste jäähokikoondise kapten. 

2025. aastal nimetati ta IIHF-i aasta naismängijaks.

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* eliteprospects.com lehel
* Marie-Philip Poulin hockeydb.com lehel
Lembit Nelke

**Lembit Nelke** (14. juuli 1948 Rakvere – 8. märts 2014) oli eesti käsipallur ja treener.

Ta lõpetas 1966. aastal Tapa 1. Keskkooli. Hiljem on ta kaugõppes õppinud Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehalise kasvatuse teaduskonnas.

Ta mängis käsipalli aastatel 1964–1991, sealhulgas esindas Tallinna Kalevit NSV Liidu meistrivõistluste 2. liigas. Töötas treenerina aastatel 1971–1986 Rakvere SK-s, 1986–2000 Päri SK-s ja 2000. aastast Viljandi Spordikoolis, 1991. aastast ka käsipalliklubis Viljandi HC (1987., 1997., 1998., 2003. ja 2012. aastal Eesti meistrivõistluste pronksmedal). Õpilasi: Ain Pinnonen, Ahmed Porkveli. 

## Organisatsiooniline tegevus
Ta oli aastatel 1994–2002 Eesti Käsipalliliidu juhatuse liige, treenerite nõukogu esimees.

Lembit Nelke suri 2014. aastal ja maeti Tapa kalmistule.

## Tunnustus
*2006 – Viljandi linna spordipreemia
*2009 –  Viljandi maakonna ja linna aasta õpetaja

## Isiklikku
Tema poeg Paavo Nelke on samuti käsipallur ja treener.

## Viited
Elmar Ardma

**Elmar Ardma** (kuni 10. septembrini 1936 **Elmar Johanson**; 2. aprill (vkj 19. märts) 1916 Uusna vald – 4. mai 2002 Viljandi) oli eesti kergejõustikutegelane.

Ta lõpetas 1935. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1954. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Aastatel 1937–1991 (välja arvatud 1943–1944, kui osales Soomes Jätkusõjas) töötas ta Viljandi Telefonivõrgus montööri, inseneri, ülema asetäitja ja sideelektrikuna ning 1947–1966 ühtlasi treenerina. Õpilasi: Hubert Pärnakivi, Meinhard Kirm, Riita Karu, Kersti Uuli-Raudsepp.

Ardma oli aastatel 1944–1984 Viljandi kergejõustikusektsiooni esimees, 1938–1943 ja 1990. aastast Viljandi Kergejõustikuselts Sakala juhatuse liige.

Ta tegutses ka kergejõustiku- (1962. aastast üleliiduline kategooria) ja suusaspordikohtunikuna (1966. aastast vabariiklik kategooria).

## Tunnustus
*1966 – Eesti NSV teeneline sporditegelane
*1996 – Viljandi linna kultuuri-ja spordipreemia
*1999 – Viljandi linna elutööpreemia
*1999 – Viljandi linna teenetemärk

## Viited
Arnold Kimber

**Arnold Kimber** (sündinud 24. märtsil 1947 Tartus) on Eesti ettevõtja ja poliitik.

Ta juhtis 26 aastat Viljandi leiva- ja pagaritööstust Vilma, enne kui ta 2004. aastal aktsiate kontrollpaki magusatööstuse ettevõttele Kalev müüs.

Kuulub Keskerakonda. Aastatel 1995–1996 ja 2002–2005 oli ta Viljandi Linnavolikogu esimees. 2003. aastal valiti ta X Riigikogu liikmeks.

## Tunnustus
*1995 – Viljandi linna aastapreemia

## Viited
Mati Allik

**Mati Allik** (sündinud 16. veebruaril 1956 Viljandis) on Eesti omavalitsuspoliitik ja endine Eesti NSV kohaliku võimu tegelane.
  
Ta on lõpetanud 1974. aastal Mustla Keskkooli ja 1988. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Seejärel tegutses ta aasta aega Eesti NSV Advokaatide Kolleegiumi stažöörina.

Ta astus 1980. aastal NLKP liikmeks. Viljandi Rajooni RSN Täitevkomitee 1989. aasta 25. aprilli istungil määrati Allik Viljandi Rajooni Rahvakontrolli Komitee esimeheks.

Pärast taasiseseisvumist astus ta Reformierakonda ja valiti aastatel 1996–1997  Viljandi linnavolikogu esimeheks.

## Viited
Karl Merits

**Karl Merits** (ka **Karl Meerits**; 4. juuni (vkj 22. mai) 1885 Võisiku vald – 17. jaanuar 1979 Tallinn) oli eesti lavastaja, näitleja ja laulja (tenor), Eesti Näitlejate Liidu (1934) ja Eesti NSV Teatriühingu liige (1956).
 
Ta oli aastatel 1913–1924 ja 1926–1933 (vaheaegadega) Estonia teatri koorilaulja ja näitleja, 1925–1926 Endla teatri näitleja, 1933–1934 Ugala teatrijuht ja näitleja, seejärel esines Estonias. Saksa okupatsiooni ajal oli ta Rakvere Teatri kunstiline juht ja direktor (1942–1944), pärast sõda aastatel 1945–1947 Narva Teatri (Paides) ja 1947–1949 Kuressaare Teatri lavastaja, hiljem lühemat aega Tallinnas ja Harjumaal näiteringijuht.

Karl Merits suri 1979. aastal 94 aasta vanuses ja maeti Tallinnas Metsakalmistule.

## Viited
Eduard Lemmiste

**Eduard Lemmiste** (kuni 10. aprillini 1937 **Eduard Lemberg** (Pärnu linna perekonnaseisuametniku otsus); 21. märts (vkj 9. märts) 1891 Narva – 8. märts 1951 Valga) oli eesti lavastaja ja näitleja, Näitlejate Liidu asutajaid (1934) ja selle esimene president.
 
Ta alustas lavategevust Narva-Jõesuu näitetrupis, seejärel mängis Venemaa teatrites. Aastatel 1921–1926 ja 1929–1932 tegutses ta Narvas (asutas seal näitetrupi). Aastatel 1926–1929 oli ta Ugala teatri peanäitejuht, 1932–1934 Tallinna Töölisteatri näitleja ja lavastaja. Aastatel 1934–1941 töötas ta Endla teatri direktori, näitejuhi ja näitlejana, 1942–1944 Vanemuise teatri lavastaja ja näitleja ning 1944–1946 Valga teatri Säde direktor ja kunstiline juht.

Eduard Lemmiste suri 1951. aastal ja maeti Priimetsa kalmistule.

## Viited
Minamiashigara

**Minamiashigara** (jaapani 南足柄) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Asub sisemaal. Piirneb läänes Shizuoka prefektuuriga.

Minamiashigara sai linnastaatuse 1972. aastal. 

2025. aasta 1. septembri seisuga oli linnas 38 907 elanikku.

Minamiashigaras on Asahi õlletehas.

## Viited

## Välislingid

*Minamiashigara koduleht
Kiiver-lootoselind

**Kiiver-lootoselind** ehk **lootosjakaana** (*Irediparra gallinacea*) on lootoselindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Kiiver-lootoselind on 21–24 cm pikk. Noka pikkus nokatosast harjani on 26–35 mm. Laubakilp on 2 cm lai ja 3 cm pikk. Harja kõrgus on 1 cm. Tiib on 116–144 mm pikk, jookse 52–68 mm. Isaslind kaalub 75–97 g, emaslind 122–168 g.

Selg, õlad ja pealtiiva kattesuled on pruunid. Hoosuled, saba, rind ja küljed on mustad. Nägu, kael, kõht ja sabaalune on valged. Silma ja noka vahel on must triip. Samuti jookseb must triip harjast seljani. Hari ja ülanokk on punased või kollased. Alanokk on kollane. Nokaots on must. Silmad on kollased. Jalad on hallikasrohelised.

Noorlindude ülapool on pruun, alapool on valge. Hari on väiksem.

Udusulis poegade ülapool on triibuline, alapool on valge.

## Levik
Kiiver-lootoselinnud elavad Filipiinidel, Kalimantanil, Sulawesil, Väikestel Sunda saartel, Uus-Guineal ning Põhja- ja Ida-Austraalias.

Elavad veetaimedel, mis kasvavad laguunides, billabongides, soodes, järvedes ja aeglase vooluga jõgedes.

## Toitumine
Kiiver-lootoselinnud toituvad putukatest, ämblikest, koorikloomadest, kaladest, konnadest ja taimedest.

Toitu otsides kõnnivad veetaimedel.

## Pesitsemine
Isaslind ehitab pesa veetaimedest.

Põhja-Austraalias pesitsevad jaanuarist maini, Ida-Austraalias septembrist jaanuarini. Emaslind paaritub 1–3 isasega. Kurnas on neli muna mõõtmetega 30 × 21 mm. Muna kaalub 7,1 g. Mune haub isaslind 28 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 50–60 päeva vanuselt.

## Viited

## Välislingid
Viljandimaa Spordiliit

**MTÜ Viljandimaa Spordiliit** on mittetulundusühing, maakonna spordiliit Viljandi maakonnas, mis  tegutseb 1993. aastast ja on **Viljandimaa Spordiklubide Liidu** õigusjärglane.

Viljandimaa Spordiliit ühendab Viljandimaal tegutsevaid spordiklubisid, -ühendusi ja -seltse, noorteühinguid ning teisi juriidilisi isikuid ühistegevuseks, spordi ja liikumisharrastuse edendamiseks ning sellealase tegevuse koordineerimiseks.

Spordiliit koostöös spordiklubidega koondab ja saadab Vabariigi võistlustele maakonna noorte ja täiskasvanute võistkondi.

Igal aastal korraldab spordiliit maakonna parimate sportlaste valimised ja nende autasustamise aasta lõpus.

## Juhtimine
Liidu eesotsas on 7-liikmeline juhatus (esimees Ilmar Kütt). Igapäevase juhtimisega tegeleb klubi tegevjuht.

## Liikmesklubisid
*FC Viljandi
*HC Viljandi Käsipalliklubi
*Sakala Suusaklubi
*Spordiklubi Vilvol
*Suure-Jaani United
*Viljandi Aerutamisklubi
*Viljandi Ammuklubi Nool
*Viljandi JK Tulevik
*Viljandi JK Tulevik U21
*Viljandi Kergejõustikuselts Sakala
*Viljandi Maadlusklubi Tulevik
*Viljandi Orienteerumisklubi Lehola
*Viljandimaa Ratsaspordiklubi
*Viljandi Rattaklubi
*Viljandi Sõudeklubi

## Vaata ka
*Viljandimaa parim sportlane

## Viited
2029. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

**2029. aasta [[jäähoki maailmameistrivõistlused]]** toimuvad Slovakkias, Bratislavas ja Košices, 11.–27. maini 2029. aastal. Otsus tehti Rahvusvahelise Jäähoki Föderatsiooni (IIHF) kongressil Stockholmis seoses 2025. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustega. Slovakkia on võõrustanud jäähoki maailmameistrivõistlusi aastatel 2011 ja 2019.
2036. aasta suveolümpiamängud

**2036. aasta suveolümpiamängud**, ametlikult tuntud kui **XXXVI suveolümpiamängud**, on tulevane rahvusvaheline mitme spordiala võistlus.

## Pakkumisprotsess

ROK-i uus pakkumisprotsess kiideti heaks 134. ROK-i istungjärgul 24. juunil 2019. aastal Lausanne'is Šveitsis. Peamised ettepanekud, mis põhinevad Olympic Agenda 2020 asjakohastel soovitustel, on järgmised: 

* Luua püsiv ja jätkuv dialoog, et uurida ja tekitada huvi linnade/piirkondade/riikide ja riiklike olümpiakomiteede seas mis tahes olümpiaürituse vastu.
* Luua kaks tulevase olümpiamängude korraldajakomisjoni (suve- ja taliolümpiamängud), et jälgida huvi tulevaste olümpiaürituste vastu ja anda aru ROK-i juhatusele.
* Andke ROK-i istungjärgule suurem mõjuvõim, kaasates tulevase korraldajakomisjoni mitte-täidesaatvad juhatuse liikmed.

ROK muutis ka olümpiahartat, et suurendada selle paindlikkust, eemaldades valimiskuupäeva seitsmelt aastalt enne mänge ja muutes korraldajalinnaks ühe linna/piirkonna/riigi asemel mitme linna, piirkonna või riigi.

## Võimalik reform

Saksamaa kandideerijate seas kritiseeriti pakkumismenetluse muutust kui "arusaamatut" ja raskesti ületatavat "läbipaistmatuse" osas. Pärast Kirsty Coventry valimist ROK-i presidendiks 2025. aastal teatas ta olümpiamängude ees seisvate probleemide, sealhulgas uue pakkumismenetluse läbivaatamisest. Korraldajalinna valimisreformi üksikasjad avalikustati osaliselt ROK-i 145. istungjärgul 2026. aastal, mis hõlmas suuremat läbipaistvust ja kavandatud "lühikese nimekirja etappi".

## Tulevaste suvevõistluste korraldajate komisjonid

Suvevõistluste korraldajate komisjonide täielik koosseis, mis on loodud huvitatud korraldajate või potentsiaalsete korraldajate järelevalveks, kelle vastu ROK soovib huvi äratada, on järgmine: 

## Dialoogi etapid

Tulevase korraldaja komisjoni volituste ja käitumisreeglite kohaselt on ROK-i uus pakkumissüsteem jagatud kaheks dialoogi etapiks:

* Pidev dialoog: ROK-i ja huvitatud poolte (linna/piirkonna/riigi/rahvusliku olümpiakomitee) vahelised mittesiduvad arutelud tulevaste olümpiavõistluste korraldamise üle.
* Sihipärane dialoog: Sihipärased arutelud ühe või mitme huvitatud poolega (eelistatud võõrustaja(te)ga) vastavalt ROK-i juhatuse juhistele.

## Viited

## Välislingid

*Istanbul awarded 2027 European Games moving Turkey one step closer to 2036 Olympics
*Qatar Olympic Committee Confirms Participation in Dialogue Process for 2036 Olympic and Paralympic Games
Jullo Talpsepp

**Jullo Talpsepp** (kuni Kehtna valla perekonnaseisuametniku otsuseni 10. oktoobril 1938 **Julius-Nikolai Talpsepp**; 13. märts (vkj 1. märts) 1906 Rakvere – 30. juuni 1976 Tallinn) oli eesti lavastaja ja näitleja, Näitlejate Liidu liige (1940).
 
Ta lõpetas 1928. aastal Rakvere Õpetajate Seminari ja töötas pärast seda Nõmme linnas õpetajana. Aastatel 1930–1933 õppis ta Draamastuudio teatrikoolis.

Aastatel 1929–1934 oli ta Draamastuudio Teatri näitleja, 1935–1940 Haridusliidu näitekunstiinstruktor ning 1940–1941 Rakvere Teatri näitleja ja näitejuht. Saksa okupatsiooni ajal oli Ugala (1942–1943) ning Vanemuise (1943–1944) näitleja ja näitejuht, pärast sõda Rakvere Teatri direktor ja kunstiline juht (1944–1947) ning Endla näitleja ja direktori kohusetäitja (1947–1951).

Aastatel 1951–1973 oli Talpsepp Üleliidulise Autoriõiguste Kaitse Valitsuse volinik.

Jullo Talpsepp suri 1976. aastal ja maeti Tallinnas Pärnamäe kalmistule.

## Viited
Kiiver-lootoselind (perekond)

**Kiiver-lootoselind** (*Irediparra*) on lootoselindlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonna ainus liik on kiiver-lootoselind (*Irediparra gallinacea*).

Kiiver-lootoselinnu lähim sugulane on pisi-lootoselind.

## Viited
Tilsiter

**Tilsiter** on poolkõva kahvatukollane soolaveega töödeldud juust, mis on nimetuse saanud kunagise Ida-Preisimaa linna Tilsiti (praegune Sovetsk) järgi.

Eestis toodetavatest tilsiter juustudest on tuntumad Estoveri juustud Vene juust ja Hiirte juust, ning Valio Tilsit juust.

## Vaata ka

## Viited
2034. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused

**2034. aasta [[jalgpalli maailmameistrivõistlused]]** on 25. jalgpalli maailmameistrivõistlused, nelja aasta tagant toimuv rahvusvaheline jalgpalliturniir, kus osalevad Rahvusvahelise Jalgpalliliidu (FIFA) liikmesliitude meeste koondised. 2024. aasta detsembris kinnitas FIFA pärast vaidlusteta pakkumismenetlust ametlikult Saudi Araabia korraldajariigiks.  See on kolmas Aasias korraldatav turniir pärast Lõuna-Koread ja Jaapanit 2002. aastal ning Katari 2022. aastal. Saudi Araabiast saab teine ​​​​korraldajariik Araabia poolsaarelt kaheteistkümne aasta jooksul. See on ka esimene kord, kui turniiri korraldab üks riik alates 2022. aastast.

FIFA piiras korraldusõiguse Aasia või Okeaaniaga pärast seda, kui ta otsustas korraldada 2030. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused kolmel kontinendil (Aafrikas, Euroopas ja Lõuna-Ameerikas). Vaatlejad iseloomustasid seda kui FIFA reeglite muutmist, et sillutada teed Saudi Araabiale 2034. aasta võistluste korraldamiseks, vähendades oluliselt potentsiaalseid konkureerivaid korraldajapakkumisi. FIFA kiirendas ootamatult ka pakkumiste esitamise tähtaega vähemalt kolme aasta võrra, mis takistas teisi potentsiaalseid pakkujaid. The New York Timesi teatel mängis FIFA president Gianni Infantino võtmerolli FIFA reeglite painutamisel ja Saudi Araabia valimise hõlbustamisel võõrustajariigiks. 

Sarnaselt 2018., 2022. ja 2026. aasta turniiridele on ka 2034. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused tekitanud välisvaatlejate seas palju poleemikat seoses võõrustajariigi asukoha, spordiala petmise probleemide ja vastuolulise inimõiguste olukorraga enne turniiri. 

## Viited

## Välislingid

*Kasvame. Koos. Saudi Araabia jalgpalli maailmameistrivõistlused™ 2034
Tauno Tuula

**Tauno Tuula** (sündinud 20. aprillil 1955) on Eesti ettevõtja ja omavalitsuspoliitik. 

Ta lõpetas aastal 1974 Põltsamaa Keskkooli. Aastal 1982 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna.

Ta oli postimüügiga tegelenud Soome Anttila OY Eesti sõsarettevõtte Anttila AS-i asutaja ja tegevjuht. Tegevus kestis kuni 2015. aastani.

Aastatel 1997–1999 oli ta Viljandi linnavolikogu esimees.

## Tunnustus
*1999 – Viljandi linna aastapreemia

## Viited
Kära Kants

**Kära Kants** on 2000. aasta märtsis Rakveres tegevust alustanud pubi ja meelelahutusasutus.

Kära Kants on Virumaa muusikasõprade seas ainulaadne nähtus, pakkudes esinemiseks lava rokkaritele, räpparitele, elektroonilise muusika austajatele, lembelaulikutele ja teistelegi.

Kära Kantsile valisid kliendid nime internetiküsitluse abiga. Kära Kantsi eelkäijaks oli Rakvere rahvamaja soklikorrusel asunud pubi Karli Kelder ja veel enne seda praeguse Ukuaru muusikamaja vasakpoolses tornis asunud Torni Baar.

## Viited
Gouda juust

**Gouda** on mahedamaitseline poolkõva hollandi juust, mis on nime saanud Gouda linna järgi Hollandis.

Eestis toodab Valio juustu Royal Gouda. Selle kollane versioon on mahe, 1,5 kuulise laagerdumisega, ning must versioon on 8-kuulise laagerdumisega ning teravamaitselisem.

## Vaata ka

## Viited
Yanai

**Yanai** (jaapani 柳井) on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris. Asub Honshū lõunaosas Jaapani Sisemere kaldal.

Linnaõigused sai 1954. aastal. 2005. aastal liideti linnaga Ōbatake alev.

Linna piires on osa Setonaikai rahvuspargist.

Yanai on tuntud sojakastme ja erilise *yanaijima*-kanga valmistamise poolest.

## Viited

## Välislingid
*Yanai koduleht
Tiit Jürman

**Tiit Jürman** (sündinud 16. novembril 1955 Tänassilmas) on Eesti ettevõtja ja omavalitsuspoliitik. 

Ta on puhastusfirma Pesuekspert juhataja ja varem tegutsenud ka Viljandi Spordikoolis karatetreenerina.

Aastatel 2016–2017 oli ta Viljandi linnavolikogu esimees.

## Viited
Emmental

**Emmental** ehk **Emmentali juust** on kollane poolkõva juust, milles on suured augud. See on saanud nime Emmentali piirkonna järgi Berni kantonis Šveitsis, kust see pärit on.

Emmentalil on mahe, kergelt magus maitse.

Eestis valmistab seda sorti juustu Estover.

## Viited
Pahlsaba-lootoselind

**Pahlsaba-lootoselind** ehk **vesilehik** (*Hydrophasianus chirurgus*) on lootoselindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Puhkesulestikus on pahlsaba-lootoselind 31 cm pikk, hundsulestikus 39–58 cm. Tiib on 190–244 mm pikk, nokk 23–30 mm, jookse 45–58 mm. Puhkesulestikus on saba pikkus 110–117 mm, hundsulestikus 194–376 mm. Isaslind kaalub 113–135 mm, emaslind 205–260 g.

Hundsulestikus on pea ja kaela eesosa valged. Kaela tagaosa on kollane. Kiiru tagaosas on must laik ja kaela küljel on must triip. Selg, rind ja kõht on tumepruunid. Tiivad on peamiselt valged, välimised kolm labahoosulge ning labahoosulgede ja välimiste küünrahoosulgede otsad on mustad. Saba on tumepruun, keskmised neli sulge on väga pikad. Nokk on sinakashall, nokaots on kollakas. Jalad on sinakashallid. Silmad on pruunid.

Puhkesulestikus on kiird must. Kaela tagaosa ja selg on pruunid. Nokast silmani ja edasi mööda kaela külge rinna keskele jookseb must triip. Väiksed ja keskmised pealtiiva kattesuled on pruunid või valged pruunide triipudega. Saba on lühem, keskmised sabasuled on rohekaspruunid. Alapool on valge. Nokk on pruun.

Noorlind sarnaneb puhkesulestikus täiskasvanuga, kuid tema kiird on punakaspruun ja kaela küljed on helekollased.

Udusulis poja ülapool on pruunitriibuline, alapool on valge.

## Levik
Pahlsaba-lootoselinnu levila ulatub Pakistanist Kagu-Hiina ja Kalimantanini. Himaalajas ja Hiinas elavad isendid talvitavad Sumatral, Jaaval, Omaanis ja Jeemenis.

Elavad järvedes ja tiikides kasvavatel veetaimedel. Tavaliselt pesitsevad kohtades, kus kasvavad vesipähklid, alsid, lootosed ja vesiroosid. Himaalajas on neid kohatud kuni 3800 m kõrgusel merepinnast.

## Toitumine
Pahlsaba-lootoselinnud toituvad putukatest ja teistest selgrootutest, vahel ka seemnetest.

Püüavad putukaid veepinnalt ja veetaimedelt. Vahel toituvad ujudes.

## Pesitsemine
Isaslind ehitab pesa veetaimedest.

Indias pesitsevad juunist septembrini, Sri Lankal märtsist juulini, Hiinas juunist augustini. Emaslind paaritub kolme isasega ja muneb aastas 10 kurna. Kurnas on neli muna mõõtmetega 37 × 28 mm. Muna kaalub 14,1 g. Isaslind haub mune 26 päeva ja hoolitseb poegade eest 50–60 päeva.

## Looduslikud vaenlased
Pahlsaba-lootoselinnu mune söövad must-harksabad, õuevaresed, ööhaigrud, roo-loorkullid ja šaakalid.

## Viited

## Välislingid
Pahlsaba-lootoselind (perekond)

**Pahlsaba-lootoselind** (*Hydrophasianus*) on lootoselindlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonna ainus liik on pahlsaba-lootoselind (*Hydrophasianus chirurgus*).

## Viited
Viljandimaa parim sportlane

**Viljandimaa parim sportlane** on Viljandi maakonna tunnustus parimatele sportlastele lõppeva spordiaasta saavutuste eest. Tunnustuse saajad viies kategoorias selgitavad Viljandimaa Spordiliidu liikmesklubide esindajad hääletamise teel.

## Kategooriad<small></small>
*aasta parim meessportlane
*aasta parim naisportlane
*aasta parim noorsportlane noormeeste seas
*aasta parim noorsportlane neidude seas
*aasta parim võistkond

## Aasta parim meessportlane

*2010 Kaspar Taimsoo
*2011 Kaspar Taimsoo
*2012 Kaspar Taimsoo
*2013 Kaspar Taimsoo
*2014 Kaspar Taimsoo
*2015 Kaspar Taimsoo
*2016 Kaspar Taimsoo
*2017 Kaspar Taimsoo
*2018 Algo Kärp
*2019 Kristo Galeta
*2020 Jander Heil
*2021 Kaspar Taimsoo
*2022 Kert Varik
*2023 Morten Siht
*2024 Jander Heil
*2025 Andres Virumann

## Aasta parim naisportlane

*2010 Anu Ennok
*2011 Mari-Liis Graumann
*2012 Anu Ennok
*2013 Anu Ennok
*2014 Kati Ojaloo
*2015 Laura Nurmsalu
*2016 Epp Mäe
*2017 Liina Laasma
*2018 Laura Nurmsalu
*2019 Gedly Tugi
*2020 Kati Ojaloo
*2021 Kati Ojaloo
*2022 Kati Ojaloo
*2023 Gedly Tugi
*2024 Doris Meinbek
*2025 Janika Lõiv

## Aasta parim noorsportlane noormeeste seas
*2023 Paul Richard Laur
*2024 Paul Richard Laur
*2025 Paul Richard Laur

## Aasta parim noorsportlane neidude seas
*2023 Gerli Endrekson
*2024 Marii Allev
*2025 Liisa Sindi

## Aasta parim võistkond
*2010 võrkpallinaiskond Viljandi Metall
*2011 võrkpallinaiskond Viljandi Metall
*2012 võrkpallinaiskond Viljandi Metall
*2013 võrkpallinaiskond Viljandi Metall
*2014 Viljandi sõudjate paarisaeruline neljapaat koosseisus Kaspar Taimsoo, Joosep Laos, Kaur Kuslap ja Sten-Erik Anderson
*2015 Viljandi HC käsipallimeeskond
*2016 sõudjate paarisaeruline neljapaat koosseisus Kaspar Taimsoo, Allar Raja, Tõnu Endrekson, Andrei Jämsä
*2017 Viljandi HC käsipallimeeskond
*2018 Viljandi HC käsipallimeeskond
*2019 külgkorvimotokrossi ekipaaž (Kert Varik / Lauris Daiders)
*2020 Viljandi lauatenniseklubi Sakala meeskond
*2021 Viljandi HC käsipallimeeskond
*2022 Viljandi HC käsipallimeeskond
*2023 Viljandi HC käsipallimeeskond
*2024 Viljandi HC käsipallimeeskond
*2025 Viljandi HC käsipallimeeskond

## Viited
Lejal Genes

**Lejal Genes** on 1990. aastate keskel loodud Eesti plaadimärk, mille all on loodud ja levitatud üle 100 muusikalise väljaande.

Lejal Genes plaadimärgi aastakümnete pikkust tegevust on oluliseks peetud eeskätt just Rakvere ja Lääne-Virumaa (ehk RLV) päritolu loomingu toetamisel. Plaadimärgi artistideks on muuhulgas olnud Def Räädu, J.O.C., Stupid F & Hash, Öökülm, Grässhopas, Móre, Kalvik, Leiner, Rassakas, Jeffy Diamond, Vesikas & Fofkin, Geminice, Gee.

Plaadimärgi koostatavaid "Higha Collection" kogumikke on peetud kohaliku elektroonilise vaimu kandjateks ja hetkeseisu peegeldajateks. Kogumikud on tõestanud kohaliku muusikaelu elujõulisust ja järjepidevust.

2007. aastast on tegutsenud rahvusvahelisema suunitlusega Lejal Globe plaadimärk.

## Sündmused
Lejal Genes plaadimärk on aktiivselt panustanud Rakveres peetud WHA!? festivali loomisel ja eestvedamisel.

2003. aastast on Lejal Genes vedanud "Lejal'Nyte" muusikasündmuste sarja, mis toimunud rohkem kui 100 korda ja toonud lavadele üle 150 erineva artisti. 2009. aastast on lisaks samanimeline regulaarne raadiosaade.

2000. aastatel toimusid Lejal Genes eestvedamisel Rakveres muusikasarjad "x000° hip-hop" ja "Jazz'n'Beats", kus muuhulgas esinesid sellised ansamblid nagu Def Räädu, Phlox, Mikrokambodzha ja Miuhuru.

## Viited


## Välislingid

*
Paul Richard Laur

**Paul Richard Laur** (sündinud 25. juunil 2009) on eesti veemotosportlane, maailmameister (2023, 2025) ja Euroopa meister (2023). 

Ta elab Viljandis, treenib Aivar Kommisaare käe all Nord Racing Clubis (Motospordiklubi Nord MTÜ) ning tema põhisõiduvahend on ringrajapaatide GT-15 klassi paat Põvvat.

Lauri esimene võistlus toimus 2018. aastal 9 aasta vanuses Tartus peetud Eesti meistrivõistlustel GT-15 võistlusklassis. Aasta hiljem pääses ta juba võistlema Rahvusvahelise Veemoto Liidu (UIM) maailmameistrivõistlustele. Esimese Euroopa ja maailma tiitlivõistluste medali võitis ta 2021. aastal.

## Tunnustus
*Viljandimaa parim noorsportlane noormeeste seas (2023–2025)
*Viljandi linna spordipreemia (2023, 2025)
*Eesti Veemoto Liidu parim noor ringrajasportlane (2022, 2023, 2025)
*Rahvusvahelise Veemoto Liidu (UIM) parim noor mootorpaadijuht (2025)

## Viited
 

## Välislingid
*Paul Richard Laur krooniti Euroopa MV hõbedale GT15 klassis!. veemoto.ee, 29. september 2025
Vladimir Sanin

**Vladimir Sanin** (vene keeles Владимир Маркович Санин; kodanikunimi Rivkin; 12. detsember 1928, Babrujsk, Valgevene — 12. märts 1989, Moskva, Vene NFSV) oli vene nõukogude kirjanik, stsenarist, näitekirjanik, polaaruurija ja reisikirjanik. Sanin kirjutas humoreske, reisikirju ning rea romaane Arktikast, Antarktikast ja kangelaslike elukutsete esindajatest nagu tuletõrjujad, lendurid, meremehed ja polaaruurijad. 

1945. aasta veebruaris astus Vladimir Sanin armeesse, ta demobiliseeriti augustis. 1951. aastal lõpetas Sanin Moskva Riikliku Ülikooli majanduse erialal. Ta töötas raadios, osales korduvalt ekspeditsioonidel Arktikasse ja Antarktikasse ning pikkadel merereisidel. 1966. aastast kuulus ta NSV Liidu Kirjanike Liitu.

Sanini humoristlik jutustus "Lõbusate robinsonide saar" (ilmus vene keeles 1965 tema samanimelises jutukogus) andis idee Eesti mängufilmiks "Mehed ei nuta" (1968), millest kujunes Sulev Nõmmiku režissööridebüüt ja kultusfilm. Algselt ei küsinud filmi tootja Eesti Telefilm Vladimir Saninilt filmiks luba, kuid kui filmi taheti saata kogu NSV Liidu territooriumi katvasse Kesktelevisiooni kanalisse, tuli eelnevalt maksta Saninile honorariks 1400 rubla. Stsenaarium ei kopeeri siiski Sanini jutustuse sündmustikku, samuti ei põhine filmi tegelased tema tegelaskujudel.

Eesti keeles Sanini raamatuid avaldatud pole, kuid tema humoreske on korduvalt esitatud Eesti Raadios. 4. detsembril 1969 esitati saates "Naer on terviseks" Vassili Aksjonovi ja Samuil Šatrovi teoste kõrval ka Vladimir Sanini humoresk "Kolmeline" (kordus eetris 8. juulil 1972). 8. jaanuar 1971 esitati saatesarjas "Humofasotron" Sanini humoreskid "Hambavalu" ja "Uisud".

Vladimir Sanin on maetud Himki kalmistule Moskvas.

## Tunnustus
Isamaasõja ordeni I järk, medal "Vapruse eest", medal "Berliini vallutamise eest".

## Viited
Malaisia sport

Kaasajal on Malaisia suurima publikuga spordiala jalgpall. Harrastajate hulga poolest tõusevad esile sulgpall, jooksmine, rattasõit, ujumine, jalgpall ja keegel. Mitmed spordialad (näiteks jalgpall, sulgpall, maahoki, tennis, *[[squash]]*, kriket, *[[rugby union]]*) tulid Malaisiasse Briti koloniaalajastul.

Malaisia (või selle eellane) on mitmel korral alates 1948. aastast korraldanud Thomas Cupi (meeste võistkondlikud sulgpalli maailmameistrivõistlused). Malaisia meeste maahokikoondis on rahvusvaheliselt konkurentsivõimeline ja Malaisia on korraldanud 1975. aasta maahoki maailmameistrivõistlused Kuala Lumpuris ning 2022. aasta maahoki maailmameistrivõistlused (koos Indiaga).

On ka mõned traditsioonilisemad spordialad. *[[Silat Melayu]]* on malai traditsiooniline võitluskunst, mida harrastavad malailased Malaisias, Singapuris ja Bruneis. See on üks silati variante. Pallimängu *[[Sepak takraw]]* mängitakse kogu Kagu-Aasias. See on võrkpalli sarnane mäng, milles palli lüüakse üle võrgu jalgade, pea ja kerega, käsi kasutamata.

## Malaisia olümpiamängudel

Malaia Föderatsiooni olümpiakomitee asutati 1953. aastal ja ROK tunnustas seda 1954. aastal. Malaia osales esimest korda 1956. aasta suveolümpiamängudel (Melbourne'i mängudel). Sealt võideti pronksmedal meeste maahokis. 1964. aastal nimetati olümpiakomitee ümber Malaisia olümpiakomiteeks (Olympic Council of Malaysia). Malaisia on sellest ajast saatnud sportlasi kõigile suveolümpiamängudele, välja arvatud 1980. aasta suveolümpiamängud, mida boikoteeriti.

Malaisia (ja Malaia) sportlased on 2026. aasta seisuga võitnud suveolümpiamängudelt 15 olümpiamedalit (8 hõbe- ja 7 pronksmedalit), neist enamiku sulgpallis. Sulgpallur Lee Chong Wei võitis kolm hõbemedalit (2008, 2012, 2016).

2018. aastal osales Malaisia esimest korda taliolümpiamängudel (Pyeongchangi mängudel). 2026. aasta seisuga ei ole taliolümpialt medaleid saadud.

## Osalemine Rahvaste Ühenduse mängudel
Malaia Föderatsioon osales Briti impeeriumi mängudel 1950. aastast.

1998. aastal korraldati Kuala Lumpuris Rahvaste Ühenduse mängud.

## Spordialad

### Jalgpall

ASEANi maad, sealhulgas Malaisia, kaalusid 2010ndatel ühistaotluse esitamist 2034. aasta meeste jalgpalli maailmameistrivõistluste korraldamiseks. Taotlus jäi esitamata, sest rahastust ja taristut oli keeruline tagada, korraldamine oleks nõudnud mahukat koordineerimist ja osa liikmesriike eelistas keskenduda teistele võistlustele. Korraldamisõigus läks Saudi Araabiale.

### Motosport
Vormel 1 Sepangi ringrajal on peetud Malaisia ''grand prix'''d, mis oli aastatel 1999–2017 maailmameistrivõistluste etapp.

## Viited
Itaalia Olümpiakomitee

**Itaalia Olümpiakomitee** (itaalia *Comitato Olimpico Nazionale Italiano*; lühend **CONI**) asutati 1914. aastal ja on Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige. Organisatsioon vastutab sporditegevuse arendamise ja korraldamise eest Itaalias.

Kokku tunnustab CONI 95 000 spordiklubi, millel on kokku 11 000 000 liiget. 2016. aastal oli Itaalia Olümpiakomitee eelarve 412 900 000 eurot, mida rahastas peamiselt Itaalia valitsus.

## Presidendid

* Carlo Compans de Brichanteau (1914–1920)
* Carlo Montù (1920–1921)
* Francesco Mauro (1921–1923)
* Aldo Finzi (1923–1925)
* Lando Ferretti (1925–1928)
* Augusto Turati (1928–1930)
* Iti Bacci (1930–1931)
* Leandro Arpinati (1931–1933)
* Achille Starace (1933–1939)
* Rino Parenti (1939–1940)
* Raffaele Manganiello (1940–1943)
* Alberto Bonacossa (1943)
* Giulio Onesti (1944–1978)
* Franco Carraro (1978–1987)
* Arrigo Gattai (1987–1993)
* Mario Pescante (1993–1998)
* Bruno Grandi (1998–1999)
* Gianni Petrucci (1999–2013)
* Giovanni Malagò (2013–2025)
* Luciano Buonfiglio (2025– )

## Viited


## Välislingid

* Itaalia Olümpiakomitee koduleht
Erin Pac

**Erin Pac** (sündinud 30. mail 1980 Farmingtonis Connecticuti osariigis) on endine Ameerika bobisõitja, kes võistles aastatel 2002–2010. Ta võitis bobisõidu maailmameistrivõistlustel segavõistkondlikus võistluses kaks medalit: 2007. aastal hõbemedali ja 2008. aastal pronksmedali.

Nüüd Connecticutis Milfordis elav Pac omandas Massachusettsi osariigis Springfieldi kolledžis rehabilitatsiooni- ja puuetega inimeste uuringute kraadi, spetsialiseerudes rehabilitatsiooninõustamisele.

16. jaanuaril 2010. aastal teatati, et ta pääses 2010. aasta taliolümpiamängude USA koondisse. Pac ja Elana Meyers võitsid 24. veebruaril 2010. aastal kahebobisõidus Whistleris pronksmedali. Nende esimese sõidu aeg oli 53,28. Teises sõidus olid nad ajaga 53,05 teised. Nende kolmas ja neljas sõit said vastavalt 53,29 ja 53,78, kokku 3.33,40, mis oli 1,12 sekundit kuldmedali võitjast maas.

2010. aasta novembris teatas ta võistlusspordist loobumisest.

## Viited

## Välislingid

*Erin Pac ibsf.org veebilehel
Marijampolė raudteejaam

**Marijampolė raudteejaam** (leedu keeles *Marijampolės geležinkelio stotis*) on elanike arvult Leedu seitsmendas linnas Marijampolės asuv raudteejaam.

## Ajalugu
1923.–1924. aastal historitsistlikult juugendstiilis valminud jaamahoone projekteeris insener Edmundas Alfonsas Frykas.

## Vaata ka
*Kaunase raudteejaam
*Šeštokai raudteejaam
*Suwałki raudteejaam (Poolas)

## Viited

## Välislingid
Edami juust

**Edami juust** ehk **edam** on poolkõva mahedamaitseline hollandi juust, mis on nime saanud Edami linna järgi.

Eestis on sarnased juustud Eesti juust ja Hollandi leibjuust. Edami juustu toodavad ka E-Piim ja Valio Eesti AS.

## Viited
Vaclovas Intas

**Vaclovas Intas** (14. november 1925 Kivyliai, Skuodase vald – 19. november 2007 Mosėdis, Skuodase rajoon) oli leedu arst, Kivimuuseumi asutaja.

Ta sündis aastal 1925 Kivyliais. Aastal 1936 lõpetas ta Aleksandrija algkooli (asub Aleksandrijas). Aastal 1946 astus ta Klaipėda Põllumajandustehnikumi, kuid Nõukogude julgeolekujõud ei lubanud tal lõpetada. 1949. aastal lõpetas ta varjates olles Klaipėda täiskasvanute gümnaasiumi. Seejärel astus ta aastal 1949 Kaunase Meditsiiniinstituuti, mille lõpetas aastal 1955 kiitusega.

1955. aastal määrati ta Skuodase haigla sisehaiguste osakonna juhatajaks. Koos teiste selle haigla arstidega pööras ta suurt tähelepanu haigla lähedal asuva Bārta jõe kalda parendamisele. 1956. aasta alguses saabus ta tööle Mosėdisesse. 1957. aasta septembris asus tööle haigla peaarstina.

1976. aastal suleti vana Mosėdise haigla kui perspektiivitu ja selle puithoone lammutati. Arst jätkas tööd Mosėdise rajooni kliinikus, teenindades enam kui 3000 elanikku. Ta hoolitses ka uue kliiniku ja apteegi ehituse eest, mis algas 1980. aastal.

Ta armastas reisida, tundis huvi teiste riikide elu ja taimestiku vastu. Ta külastas paljusid kuulsaid botaanikaaedu ja puukoole endises Nõukogude Liidus, Karpaatides, Krimmis, Kaukaasias, Kopet-dagis, Tjan-Šanis, Fanis, Pamiiris, Altai mägedes, Karakumi kõrbes, Siberis, Ussuuri taigas, Vladivostokis, Sahhalinis, Kuriili saartel, Kamtšatkal, Karjalas, Murmanskis. Siit tõi ta Mosėdisesse taimi, mida Leedus enne seda aega ei kasvanud, paljud neist juurdusid Mosėdises. 1962. aastal kasvatas ta Mosėdise tiikides luiki ja metsparte. Aastatel 1957–1994 korraldas ta umbes 340 töötuba, milles osales umbes 1500 inimest.

Ta töötas Mosėdises sajandi lõpuni ning siia ta ka suri ja maeti.
Mari-Liis Graumann

**Mari-Liis Graumann** (sündinud 12. augustil 1982 Räpinas) on eesti võrkpallur ja rannavõrkpallur. 

Ta on lõpetanud 2000. aastal Jakobsoni gümnaasiumi ja 2006. aastal informaatika erialal Tallinna Tehmikaülikooli ning õppinud Estonian Business Schoolis magistriõppes. Ta on töötanud aastatel 2007–2009 Eesti Näituste AS-i projektijuhina ning 2011. aastast Swedbankis andmespetsialisti, äriteenuste juhi ja ärianalüütikuna. 2006. aastast on ta MTÜ Rannaliiv juhatuse liige.

Võrkpalli hakkas ta mängima 1994. aastal Merle Keerutaja juures, hiljem on tema treenerid olnud Andres Skuin, Anu Karavajeva ja Keete Puri. Ta on võitnud rannavõrkpallis 2000. aastal juunioride EM-i pronksi, 2008. aastal üliõpilaste MM-i kulla ning üliõpilaste EM-il 2008. aastal kulla ja 2009. aastal hõbeda.

Graumann on tulnud 11 korda võrkpallis (ajavahemikus 2001–2015 erinevate naiskondade koosseisus) ning 12 korda rannavõrkpallis (2002–07, 2009–12, 2015, 2017) Eesti meistriks.

## Tunnustus
*Eesti parim naisvõrkpallur (2002, 2009) 
*Eesti parim rannavõrkpallur (koos partneriga 2001–2003, 2004–2006, 2007–2008)
*Viljandimaa parim naissportlane (2000, 2011)

## Isiklikku
Tema isa oli sõudetreener Arne Graumann.

## Viited
Doris Meinbek

**Doris Meinbek** (sündinud 9. juulil 2004 Viljandis) on eesti sõudja. 

Ta on lõpetanud 2023. aastal Viljandi Gümnaasiumi ning õppinud 
aastatel 2023–2024 Tartu Ülikoolis geoloogia ja keskkonnatehnoloogia ning 2024. aastast Tallinna Majanduskoolis turundusspetsialisti erialal. 

Sõudmisega on ta tegelnud 2016. aastast Robert Jürimaa juhendamisel. Ta on võitnud 13 medalit sisesõudmises noorte ja juunioride Euroopa ja maailma tiitlivõistlustel.

Ta on saanud ühepaadil U-23 EM-il 2024. aastal 8. ja 2025. aastal 10., paarisaerulisel kahepaadil 2025. aastal EM-il 9. ja 2023. aastal U-23 EM-il 6. ning paarisaerulisel neljapaadil 2022. aastal noorte EM-il 9. ja noorte MM-il 15. koha. Üliõpilaste MM-il 2024. aastal võitis ta paarisaerulisel kahepaadil pronksi.  

Meinbek on tulnud 20 korda Eesti meistriks 

## Tunnustus
*Eesti Sõudeliidu parim noorsõudja (2022) 
*Eesti Sõudeliidu parim juunior (2023–2025)
*Eesti Sõudeliidu parim naissõudja (2024)
*Viljandimaa parim naissportlane (2024)

## Viited
Gerli Endrekson

**Gerli Endrekson** (sündinud 9. augustil 2005 Viljandis) on eesti sõudja. 

Ta on lõpetanud 2024. aastal Pärnu Koidula Gümnaasiumi.

Ta on harrastanud aastatel 2012–2019 Milvi Varese ja 2019–2020 Priit Sihveri käe all kergejõustikku ning tulnud 2018. aastal kuulitõukes ja kettaheites Eesti noortemeistriks. 

Sõudmisega on Endrekson tegelnud 2017. aastast Ruth Vaari juhendamisel. Ta on võitnud 4 medalit sisesõudmises noorte Euroopa ja maailma tiitlivõistlustel.

Ta on saanud noorte MM-il 2022. aastal paarisaerulisel neljapaadil 15. ja 2023. aastal ühepaadil 20. ning noorte EM-il 2022. aastal paarisaerulisel neljapaadil 9. ja 2023. aastal ühepaadil 10. koha. 

Endrekson on tulnud 16 korda Eesti meistriks. 

## Tunnustus
*2022 – Eesti Sõudeliidu parim noorsõudja 
*2023 – Eesti Sõudeliidu parim noorsõudja 
*2023 – Viljandimaa parim noorsportlane neidude seas 

## Viited
Viljandi linna aastapreemia

**Viljandi linna aastapreemia** on Viljandi linna tunnustus teo või saavutuse eest, mis on kalendriaastal olnud Viljandi linnale olulise tähtsusega.

Preemia võidakse määrata füüsilisele või juriidilisele isikule või muule ühendusele, mis ei ole juriidiline isik. Preemia suurus on 2500 eurot.

## Laureaate<small></small>
*1995 – Arnold Kimber, AS Vilma direktor, Viljandi Linnavolikogu esimees 1994–1996, Viljandi linna kultuuri- ja spordielu toetamise eest
*1996 – Endel Veliste, ajalehe Sakala fotograaf, Viljandi vanalinna tutvustava fotonäituse koostamise eest
*1997 – Heino Bergman, Viljandimaa suusatajate ettevalmistamise ja Viljandi spordielu edendamise eest. Lisaks suur töö Holstre-Polli suusabaasi väljaehitamisel
*1998 – Ando Kiviberg, elava rahvamuusika suvise suurürituse Viljandi pärimusmuusika festivali korraldamise eest
*1999 – Tauno Tuula, ettevõtluse arendamise, kaubanduskeskuse ja hotelli rajamise eest
*2000 – Jaak Sulg, Viljandi Metallitööstuse nõukogu esimees, uute töökohtade loomise ning Hannoveri maailmanäitusele valmistatud Eesti paviljoni ehitamise juhtimise eest
*2002 – Illimar Toom, EVE maja hotelliks rekonstrueerimise ja uute töökohtade loomise eest
*2007 – perekond Hendrikson, kolmikute sünd
*2008 – MTÜ Eesti Pärimusmuusika Keskus, mitmekülgse tegevusega täidetud kontserdi- ja kultuurikeskuse loomise eest
*2010 – Margus Keerutaja, Viljandi Metalli võrkpallinaiskonna esindaja, eestvedaja ja hing
*2011 – võrkpallinaiskond Viljandi Metall, Eesti meister, Eesti karikavõistluste võitja
*2013 – Ott Kadarik, Mihkel Tüür ja Tanel Trepp, Viljandi lauluväljaku arhitektid
*2015 – EELK Viljandi Jaani kogudus, projekti "Tornikell meie linnas" läbiviimise eest
*2018 – Park Hotell Viljandi / Laidoneri Kinnisvara OÜ, Johan Laidoneri plats 8 hoones hotelli taastamise eest
*2021 – Viktor Siilats ja osaühing Modify, Viljandi mõisahoonele elu sisse puhumise ja seal spaahotelli Schloss Fellin avamise eest
*2023 – OÜ Kivikuvand ja juht Andrus Sibul ning kujurid Tiiu Kirsipuu ning Ivan Zubaka Viljandimaa Vabadussõjas langenute mälestussamba taasloojad

## Vaata ka
*Viljandi linna teenetemärk
*Viljandi linna kultuuripreemia
*Viljandi linna spordipreemia

## Viited
Kaillie Humphries

**Kaillie Armbruster Humphries** (neiupõlvenimi **Simundson**; sündinud 4. septembril 1985 Kanadas Alberta provintsis Calgary) on Kanada ja Ameerika Ühendriikide bobisõitja.	

Humphries oli üks esimesi naisi, kes juhtis neljaliikmelises bobisõidus segavõistkonda. Ta oli ka esimene naine, kes juhtis naistest koosnevat võistkonda meeste vastu neljaliikmelise bobisõidu maailmakarikavõistlustel. 

Esindades Kanadat, oli ta 2010. ja 2014. aasta olümpiavõitja koos Heather Moyse'iga kahebobisõidus ning 2018. aasta olümpiapronksmedali võitja koos Phylicia George'iga. Oma võiduga 2014. aastal sai temast esimene naisbobisõitja, kes kaitses olümpiatiitlit, ja ta nimetati olümpia lõputseremoonial lipukandjaks koos Heather Moyse'iga.

2019. aastal läks Humphries üle esindama Ameerika Ühendriike "väidetava vaenuliku verbaalse ja mitteverbaalse ahistamise tõttu", mille tulemuseks olid kaks omavahel seotud juhtumit, millega ta väidetavalt Kanada bobisõiduföderatsiooni poolt silmitsi seisis. Ta võitis USA koondise eest 2020. ja 2021. aasta hooajal kolm bobisõidu maailmameistrivõistluste medalit, mis tegi temast viiekordse maailmameistri ja bobisõidu ajaloo enim autasustatud naise. Ta võitis 2021. aasta bobisõidu maailmameistrivõistlustel kahebobi ja monobobi sõidu, mis tegi temast esimese naisbobisõitja, kes on võitnud kahekordse maailmameistritiitli samal aastal.

Ta nimetati USA bobisõidukoondisse Pekingis 2022. aasta taliolümpiamängudeks veebruaris, kaks kuud pärast seda, kui ta  USA kodanikuks, ja võitis monobobi sõidus kulla. See kuldmedalivõit tähendas, et temast sai esimene naine olümpiaajaloos, kes võitis kuldmedalid kahe erineva riigi (Ameerika Ühendriikide ja Kanada) eest, ning esimene inimene, kes võitis olümpiakulla nii Ameerika Ühendriikide kui ka Kanada eest.

2026. aasta taliolümpiamängudel Milanos ja Cortina d'Ampezzos võitis Humphries oma teise olümpiamedali monobobisõidus, saades 16. veebruaril pronksi. Viis päeva hiljem võitsid ta koos Jasmine Jonesiga kahebobisõidus pronksi.

## Viited

## Välislingid

*Kaillie Armbruster Humphries ibsf.org veebileht
*Kaillie Humphries Ameerika Ühendriikide Bobi- ja Skeletoni Föderatsioon veebilehel
*Kaillie Humphries Ameerika Ühendriikide Olümpia- ja Paraolümpiakomitee veebilehel
*Kaillie Humphries Kanada Olümpiakomitee veebilehel
*Kaillie Armbruster Humphries 2026. aasta taliolümpiamängude veebilehel
*Kaillie Humphries Olympedia.org veebilehel
*Kaillie Humphries InterSportStats veebilehel
Murujas kausspoorik

**Murujas kausspoorik** (*Merismodes anomala*) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.

Seen kasvab laguneval lehtpuupuidul.

## Välislingid
*
Rectipilus

***Rectipilus*** on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Rectipilus fasciculatus]]*

## Välislingid
*
Lauris Daiders

**Lauris Daiders** on läti mootorrattasportlane (motokrossisõitja).

Ta võistleb külgkorvimotokrossis. Osalenud oma ekipaažiga (koos Kert Varikuga)  edukalt maailmameistrivõistluste sarjas: 7. koht (2018) ja 6. koht (2019).

## Tunnustus
*2019 – Viljandimaa parim võistkond (ekipaaži koosseisus koos Kert Varikuga)

## Viited
Joosep Laos

**Joosep Laos** (sündinud 23. oktoobril 1992 Pärnus) on eesti sõudja.

Ta on lõpetanud 2012. aastal Pärnu Ühisgümnaasiumi ja 2018. aastal hambaarstina Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.

Sõudmisega alustas ta 2007. aastal Reet Palmi käe all, aastatel 2011–2018 treenis Matti Killingu juhendamisel. Ta on korduvalt osalenud Euroopa ja maailma tiitlivõistlustel. Parimaks tulemuseks on U-23 MM-il paarisaerulisel neljapaadil 2011. ja 2012. aastal saavutatud 8. koht.

Ta on tulnud 15 korral Eesti meistriks.

## Viited
Andres Virumann

**Andres Virumann** on eesti veemotosportlane, Euroopa meister (2025). 

Ta harrastab veemotosporti treener Aivar Kommisaare käe all. Kuulub klubisse Nord Racing Club (Motospordiklubi Nord MTÜ).

Septembris 2025 võistles ta Itaalias Viverones toimunud GT-30 klassi Euroopa meistrivõistlustel ja tuli võitjaks. See oli tema esimene tiitlivõistluste medal ning debüüthooaeg GT-30 klassis.

## Tunnustus
*2025 – Viljandimaa parim meessportlane 

## Viited
Morten Siht

**Morten Siht** (sündinud 2004) on eesti pikamaajooksja.

Ta harrastab kergejõustikku Viljandis treener Ants Kuusiku käe all. Ta on saanud 2023. aastal Euroopa meistrivõistlustel 5000 m jooksus 21. koha (33 võistlejat) ja Euroopa murdmaajooksu meistrivõistlustel 70. koha (96 võistlejat).

Ta on tulnud Balti U20 meistrivõistluste kolmekordseks võitjaks ja võitnud 2023. aastal Eesti täiskasvanute meistrivõistlustel kergejõustikus hõbemedali 5000 m jooksus ja pronksmedali 10 000 m maanteejooksus.

2023. aastal saavutas Siht 5000 m jooksus ajaks 14.31,34. Pärast Enn Sellikut pole Eestis nii tugevat aega keegi jooksnud.

## Tunnustus
*2023 – Viljandimaa parim meessportlane

## Viited
Rakvere Avatud Noortekeskus

**Rakvere Avatud Noortekeskus** (RANK) on alates 2000. aastast noorte arengut toetav Rakvere linna asutus.

Noortekeskus pakub avatud ruume, võimalusi ja tuge noorte ideede elluviimiseks.

Noortekeskus on saanud Eesti Avatud Noortekeskuste Ühenduse ettevõtliku noortekeskuse kvaliteedimärgise.

## Viited
Saksa Demokraatliku Vabariigi kosmoselendur

**Saksa Demokraatliku Vabariigi kosmoselendur** (saksa keeles *Fliegerkosmonaut der Deutschen Demokratischen Republik*) oli Saksa DV aunimetus.

Aunimetus asutati 13. märtsil 1978, temaga käis kaasas rinnas kantav medal. Nimetusega käis kaasas ka Saksa Demokraatliku Vabariigi kangelase nimetus ja Karl Marxi orden.

Ainus Saksa Demokraatliku Vabariigi kosmoselendur oli Sigmund Jähn.
Spordiklubi Vilvol

**Spordiklubi Vilvol MTÜ** on Viljandi linnas tegutsev mittetulundusühing, võrkpalli edendav spordiklubi.

Klubi üks eesmärke on olla Viljandi Spordikooli võrkpallitütarlaste toetajaks ja abistajaks nii nende õpingute ajal kui ka hiljem.

Klubi tuntumad mängijad on Mari-Liis Graumann, Anu Ennok, Kristel Moor ja Kristiine Miilen.

Klubi edukaim võistkond on võrkpallinaiskond Viljandi Metall.

## Juhtimine
Klubi tegevust juhib kaheliikmeline juhatus (Margus Keerutaja ja Merle Keerutaja).

## Treenerid<small></small>
*Merle Keerutaja (7. kategooria)
*Margit Keerutaja (6. kategooria)
*Elisabeth Teider (füüsilise ettevalmistuse treener)

## Sponsorid
Klubil on sponsorid, neist suuremad on ehituskontsern Viljandi Metall ja ehitusfirma AS Sovek (direktor Margus Keerutaja), tänu kellele on klubi sportlased saanud osaleda rahvusvahelistel turniiridel Lätis, Leedus, Saksamaal ja Soomes.

## Liikmesus<small></small>
*Eesti Võrkpalliliit
*Viljandimaa Spordiliit

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Eesti Avatud Noortekeskuste Ühendus

**Eesti Avatud Noortekeskuste Ühendus** (Eesti ANK) on alates 2001. aastast Eestis asuvaid noortekeskusi ühendav üleriigiline esindusorganisatsioon.

## Viited
Rahu kalme

**Rahu kalme** ehk **Kalmumägi** asub Saaremaal, Valjala lähedal, Rahu külas. Kalme asub umbes 2 km kaugusel Valjala kirikust ja 3 km kaugusel Valjala maalinnast. 

Rahu kalmel on õhuke ja ebaühtlane kivikiht. Kalmes ei olnud korrapäraseid kiviringe nagu seda on Randvere või Viltina kalmes. Kalmes puudusid ka jäljed tuleriidast, millest võib oletada, et surnud põletati eemal ning siis toodi kalmesse. 

Kalmest tulnud leidude põhjal ja arheoloogiliste kaevamiste käigus kogutud informatsiooni põhjal on võimalik öelda, et kalmet kasutati peamiselt 11.–13. sajandil. Arheoloogid on arvamusel, et Rahu kalme ei olnud n-ö küla kalme, vaid kuulus ainult ühele mõjukamale või jõukamale eliitperele. Seda teooriat kinnitab ka asjaolu, et kalme asub väga lähedal Valjalale, mis oli 12.–13. sajandil Saarema üks olulisemaid poliitilisi keskusi ning sealt on leitud palju relvi, hõbe- ja pronksehteid. Viimati mainitute puhul tuleb välja tuua, et paljud neist näitasid, et Rahu kalme seotud isikutel olid sidemed Skandinaavias ja Baltikumis.

## Uuringud

Põletusmatus avastati 19. sajandil. 1959–1963. aastatel viis seal arheoloogilisi kaevamisi läbi Aita Kustin, 1980. aastal Valter Lang. Kalmest on leitud natuke üle 3000 eseme, mis on dateeritud nooremasse rauaaega.

Kaevamistööde käigus on välja tulnud tumedad laigud, kust ei ole mitte ühtegi leidu. Nende puhul võib oletada, et tegemist oli rituaalsete tule tegemis kohtadega. Lisaks kinnitab seda teooriat kalmelt leitud keraamika killud ja loomaluud, mida ilmselt kasutati rituaalides.

## Viited

## Välislingid
* Rahu kalme - Osiliana