open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stop Online Piracy Act

**Stop Online Piracy Act** ('internetipiraatluse tõkestamise seadus') ehk **SOPA** on Ameerika Ühendriikide Esindajatekojas 26. oktoobril 2011 esitatud seaduseelnõu (number H.R. 3261), mis laiendab USA politsei ja jõuagentuuride ning autorikaitseorganisatsioonide õigusi võitluses autoriõigusega kaitstud intellektuaalomandi ebaseadusliku levitamise ja võltsimise vastu internetis.

Eelnõu esitasid Texase vabariiklane Lamar S. Smith ja veel 12 saadikut mõlemast parteist.

Õigusakti on laialdaselt kritiseeritud ning seda on nimetatud tehnoloogiatööstust kahjustavaks ja sõnavabadust piiravaks.

18. jaanuaril 2012 katkestasid ingliskeelne Vikipeedia, itaaliakeelne Vikipeedia ja Vikipeediad veel mõnes keeles ligipääsu saidi inforuumile 24 tunniks, et protestida selle seaduseelnõu vastu. Protestiaktsioone kavandasid ka mitmed teised tehnoloogiaettevõtted ja veebilehed, sealhulgas Google, Facebook, Twitter, Yahoo!, eBay, LinkedIn, AOL, Reddit, Zynga, WordPress, Roblox, Avaaz.org jt.

## Megauploadi sulgemine
19. jaanuaril 2012 sulgesid USA võimud populaarse failijagamislehe Megaupload. Kuna suur osa selle veebilehe kasutajatest jagasid seal legaalset materjali, vihastas see teguviis paljusid internetikasutajaid ja suurendas SOPA vastaste hulka. Küsimusi on tekitanud ka veebilehe omanikfirma töötajate vahistamine FBI poolt teistes riikides, nt Uus-Meremaal. Sulgemine pole küll otseselt seotud SOPA-ga, kuid rünnaku ajastus tekitas avalikkuse silmis seose. On küsitud, et kui sellised asju võib juhtuda ka ilma seaduseelnõu läbiminekuta, siis mis saaks veel SOPA vastuvõtmise järel. Protestiks Megauploadi sulgemise vastu ründasid häkkerid mitme SOPA-t toetava organisatsiooni ja ka FBI kodulehti.

## Autorsuse vargus SOPA kampaanias
Tähelepanu on pälvinud asjaolu, et SOPA eelnõu esitaja Lamar R. Smithi kampaanialehel www.texansforlamarsmith.com on kasutatud taustafotot, mille autorit, fotograaf DJ Schultet, kampaaniasaidil ei mainita. Foto on küll avaldatud Creative Commonsi vaba litsentsi all, mis ei nõua autorile tasu maksmist, kuid nõuab autorile viitamist. Kui SOPA oleks juba jõustunud, võiks kampaanialehe autorsuse varguse tõttu sulgeda. "Minu pilte on kohatult kasutanud (varastanud) igaüks alates mingist Pakistani kutist kuni Missouri Vabariiklike Naiste Klubi ja ühe Hiina firmani, mis neid hulgi müüb, nii et õiguste kaitsmist on vaja, kuid SOPA eelnõu ei lahenda probleemi," kommenteeris eelnõu DJ Schulte. "Selle eelnõuga püüavad suured meelelahutuskorporatsioonid haarata kontrolli interneti üle, see kahjustab innovatiivset ja avatud internetti, kus jagatakse ja kasvatatakse uusi ideid ja kunsti."

## Vaata ka
* ACTA
* PROTECT IP Act

## Viited

## Välislingid
* Wikipedia to go offline to protest anti-piracy legislation Los Angeles Times, 17. jaanuar 2012 
*Save the Internet! Avaaz.org allkirjakogumisaktsioon õigusakti vastu (as of 2012.02.16 – 13 million members worldwide)
*sopablackout.org
*Stop American Censorship
* ACTA vs. SOPA: Five Reasons ACTA is Scarier Threat to Internet Freedom
* Move over SOPA & PIPA: Here comes CISPA — Internet censorship
Jarkko Nieminen

**Jarkko Kalervo Nieminen** (sündinud 23. juulil 1981) on Soome endine tennisist.

Nieminen jõudis kolmel korral suure slämmi turniiri veerandfinaali: 2005 USA lahtistel meistrivõistlustel, 2006 Wimbledoni turniiril ja 2008 Austraalia lahtistel meistrivõistlustel.

Ta mängis 12 ATP turniiri finaalis ja võitis neist kaks turniiri: 2006. aastal Aucklandis ja 2012. aastal Sydneys.

2015. aasta suvel teatas ta, et lõpetab tennisekarjääri sama aasta hooaja lõpus. Viimase näidiskohtumise pidas ta 9. novembril väljamüüdud Hartwall Areenal Roger Federeri vastu, kaotades 6:7(4), 6:7(7).

## Välislingid
*ATP profiil
Tiit Lääne

**Tiit Lääne** (sündinud 21. oktoobril 1958) on eesti spordiajakirjanik ja koduloolane.

Tiit Lääne on lõpetanud 1977. aastal Jõgeva keskkooli ja 1986. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuri erialal. 

## Sport
Spordist hakkas huvituma 1968. aastal Vaimastvere koolis.  

Ta on 1977 Eesti juunioride meister 10 km käimises. 1981 kümnevõistluses ja 1991 kettaheites spordiseltsis Jõud meistrivõistluste pronks. Mänginud Eesti meistrivõistlustel Jõgeva jäähoki-, jalgpalli ja jääpallimeeskonnas. Kuulunud jääpallis Eesti koondisse ja tulnud 2002 minijääpallis Eesti meistriks. 

## Töökäik
Ta on töötanud aastatel 1978–1979 kehalise kasvatuse õpetajana. Töötanud (spordi)toimetajana 1979–1987 Jõgeva rajooni ajalehel Punalipp põllumajandus- ja spordiosakonna juhatajana, 1987–1992 Maalehe erikorrespondendina, 1993–1995 Päevalehe sporditoimetajana, 1996–1997 Spordilehe toimetajana, 1998–2000 Maalehes, 2000–2002 Eesti Päevalehes, 2002–2006 Eesti Spordilehes, 2006–2007 Eesti Päevalehes ja 2007–2008 Sporditähes sporditoimetajana ning hiljem TEA Kirjastuses. Ajalehe Vooremaa peatoimetaja.

Ta on olnud aastatel 2015–2017 Jõgeva vallavolikogu esimees ja 2020–2021 Jõgeva vallavanem.

## Liikmesus
Ajakirjanike Liidu (1985), Eesti Spordiajakirjanike Seltsi (1992) ja Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu liige (1996).  

Eesti Spordiajaloo Seltsi asutajaliige (1989) ja auliige (2014), kuulunud 1989–1997 ja 2003–2007 seltsi juhatusse.  

2009. aastast Eesti spordi biograafilise leksikoni kolleegiumi liige.  

2016. aastast Jõgevamaa Spordiliidu Kalju juhatuse liige ja 2019. aastast selle president.  

2017. aastast Jõgevamaa Spordiveteranide Klubi ja 2019. aastast Eestimaa Spordiliidu Jõud juhatuse liige (aasta tegija 2004).  

2020. aastast EOK esindajate kogu liige.

## Teoseid
* Ta on koostanud raamatu Eesti Olümpiakomitee aupresidendist Arnold Greenist. Eesti Olümpiakomitee esitles seda raamatut 12. mail 2009. 
* 2009. aastal ilmus tema koostatud "Eesti spordi taskuentsüklopeedia". 
* 2020. aastal ilmus raamat "VII olümpiamängud. Antwerpen 1920". 
* 2023. ilmus I taliolümpiamängud, Chamonix 1924 
* Lisaks on veel ilmunud 1924. aasta Pariisi OM (2024) ja 1932. aasta Los Angelese OM (2022) raamatud. 
* 2026. aasta alguses ilmus 1936. aasta GaPa taliolümpia raamat.

## Tunnustus
* 2008 Jõgevamaa Hõberist
* 2011 Jõgevamaa kultuuripärl
*2014 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige
* 2019 stipendium "Ela ja sära"
* 2025 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*
Mart Orav

**Mart Orav** (sündinud 8. juunil 1958 Tartus) on eesti kirjandusloolane ja toimetaja.

Ta on õppinud Tartu 1. Keskkoolis (lõpetas aastal 1976) ja Tartu Riikliku Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust.

Orav on avaldanud artikleid eesti pagulaskirjanikest, Ants Orasest, Heiti Talvikust, Eesti PEN-klubist, Arbujaist, ajakirja Akadeemia ajaloost, Aleksander Aspelist jpm. 

Ta on ka palju teiste autorite raamatuid toimetanud ja trükiks ette valmistanud. 

Mart Orav on olnud Tartu kultuurkapitali nõukogu, kultuuriministeeriumi juures asuva klassikakirjastamise nõukogu ja Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali nõukogu liige. Ta töötab ajakirja Akadeemia humanitaar- ja sotsiaalvaldkonna toimetajana.

## Tunnustus
*2008 – Tartu kultuurkapitali aastapreemia
*2011 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2021 – Edvin ja Lembe Hiedeli nimeline toimetajaauhind

## Viited
Sakla raamatukogu

**Sakla raamatukogu** on raamatukogu Saare maakonnas Saaremaa vallas Sakla külas. Saare Maakonna Keskraamatukogu haruraamatukogu.

Raamatukogu asutati 1947. aastal. 

## Välislingid
* Saare Maakonna Keskraamatukogu koduleht
Mati Põdra

**Mati Põdra** (sündinud 15. jaanuaril 1968) on eesti dirigent ja muusikapedagoog. 

Mati Põdra on sündinud Tallinnas, lõpetanud Tallinna Muusikakeskkooli ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia kontrabassi erialal.  

Aastatel 1995–2009 töötas ta Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis muusikateoreetiliste ainete ja muusikaajaloo õpetajana, 2009–2011 Islandi Vabariigis Thorshöfnis instrumendiõpetajana, 2011–2013 Jana Tringi erakoolis kitarriõpetajana. Alates aastast 2011 on ta Lihula Muusika- ja Kunstikoolis vaskpuhkpillide ja löökpillide õpetaja. 2022. aastal asutas Põdra Lääneranna Muusikakooli.  

Õppeaastal 2010/2011 oli ta Narva Lasteülikooli lektor. 

Mati Põdra algatusel hakati alates 2008. aastast Kaitseliidu orkestreid uuesti kasutama suvistel võidupüha paraadidel. Alates 2013. aastast koordineerib ta Kaitseliidu kooli juures orkestrite õppetegevust kogu organisatsioonis.

Mati Põdra on rahvusvaheliselt tunnustatud arranžeerija, kelle seatud muusikateoseid on mänginud puhkpilli- ja sümfooniaorkestrid nii Eestis kui ka Venemaal, Lätis, Soomes, Norras, Islandil, Austrias ja Saksamaal. 2009. aasta üldlaulupeoks "Üheshingamine" koostas ta puhkpilliorkestritele viisipõimiku Uno Naissoo meloodiatest ja 2014. aasta üldlaulupeol kõlas puhkpilliorkestrite esituses viisipõimik "See kaunis maa" Kustas Kikerpuu loomingust. 2019. aasta üldlaulupeoks valmis koostöös Mart Siimeriga teos "Ärka, kannel ja harf!" puhkpilliorkestritele.
Limnoplankton

**Limnoplankton** on **kitsamas tähenduses** järvede ja veehoidlate plankton (**järveplankton** ehk **järvehõljum** ehk **eulimnoplankton**), **laiemas tähenduses** (mida vastandatakse haliplanktonile ehk mereplanktonile) aga mageveekogude plankton.

## Limnoplankton kitsamas mõistes
Järveplankton on üldiselt rikkalik ja kohapeal tekkinud. 
Bakterioplanktoni arvukus on vähetoitelistes järvedes 1–3, rohketoitelistes järvedes 6–12 miljonit rakku 1 cm3 kohta. Fütoplankton koosneb peamiselt räni-, rohe-, rusk-, vaguvibur- ja koldvetikaist. Nende hulk ja koosseis muutuvad aastaajati enamasti tugevasti, sõltudes peaasjalikult vee temperatuurist, mineraaltoitainetest ja vette jõudnud valgusest. Zooplanktoni hulk on kõige suurem suvel. Zooplanktoni moodustavad peamiselt aerjalalised, vesikirbulised, keriloomad ja protistid.

## Vaata ka
*Jõeplankton
*Haliplankton

## Viited
Anna Haava tänav

**Anna Haava tänav** on Anna Haava järgi nimetatud tänav Tartus Vaksali ja Tähtvere linnaosas.

Tänav algab Jaan Tõnissoni tänavalt, kulgeb loode suunas ja lõpeb kolme tänava kohtumiskohas (teised kaks on Vikerkaare ja Karl August Hermanni tänav), ristudes Kooli, Vabriku tänava ja Näituse tänavaga. Anna Haava tänav on umbes 480 meetrit pikk.

Anna Haava 7 ja 7a asub Eesti riigitegelase Jaan Tõnissoni kunagine maja, mille omanik Heldur Tõnisson jättis unarusse ja mis seisis kakskümmend aastat tühjana. Alates 2010. aasta oktoobrist hõivasid maja skvotterid, hoones korraldati vaba kultuuri liikumisega seotud üritusi. Valdar Parve pidas õigeks maja hügieenilistel põhjustel lammutada.

Kuni 1. oktoobrini 1954 nimetati tänavat *Tööstuse tänav*aks (*Industriestraße*, *Gewerbe Straße*).

## Pildid


Elamu A. Haava tänav 15 Tartus, vaade K. A. Hermanni ristmiku poolt, 22. september 2012.jpg|A. Haava 15
A Haava 17 Tartu.jpg|A. Haava 17
Elamu A. Haava tänav 19 Tartus, vaade K. A. Hermanni ristmiku poolt, 22. september 2012.jpg|A. Haava 19


## Viited

## Välislingid
Pio Monte della Misericordia

**Pio Monte della Misericordia** on kirik Napoli ajaloolises keskuses Lõuna-Itaalias. Kirik on tuntud seal asuvate kuulsate kunstiteoste poolest, mille hulgas on ka Caravaggio "Taevaõnnistuse seitse tegu".

Heategeva vennaskonna (*Pio Monte della Misericordia* 'halastuse vaane mägi') asutas 1602. aastal rühm noori aadlikke ning esialgu käis see koos Napoli katedraali juurde viiva trepi juures asuvas Gian Giacomo di Conforto projekteeritud väikeses kirikus. 1658.–1678. aastani kirikut laiendati ning arhitekt Francesco Antonio Picchiatti ühendas sellega läheduses asuvad hooned ja rajatised, mille tulemusel moodustus paleest ja renoveeritud kirikust koosnev hoonetekompleks.

Kiriku peaaltaril asub Caravaggio "Taevaõnnistuse seitse tegu". Seal on veel ka Luca Giordano, Carlo Sellitto, Fabrizio Santafede, Battistello Caracciolo ja teiste kunstiteosed.

## Kirjandus
* Leonetti Rodinò, M. G. (1991). Il Pio Monte della Misericordia la storia la chiesa la quadreria. Naples.

## Välislingid

* Koduleht
August Johanson

**August Johanson-Järve** (4. august 1891 – 4. aprill 1960). Alatskivi vald, Tartumaa.

Osales Eesti Vabadusvõitluses, vanemallohvitser, Eesti Vabaduse Risti II liigi kavaler. Võitles Sakala Partisanide Pataljonis. Pataljoni järgi nimetati ka Vabadussõjas osutatud teenete eest saadud talu Sakalaks. Talu on siiani perekonna valduses. 

## Isiklikku
Lapsed: Linda Järve; Ülo Järve; Selma Järve; Olev Järve (Johanson); Uudo-Kalle Järve. 
Lastelastest on tuntuim Uudo-Kalle tütar Kersti, kes tegeleb kikkpoksiga rahvusvahelisel tasandil.
Baskin

**Baskin** on perekonnanimi.

Jaanuaris 2012 oli Eesti rahvastikuregistrisse kantud 8 perekonnanime Baskin kandvat inimest.

## Nime kandjaid
* Eino Baskin
* Ilja Baskin
* Karin Baskin
* Roman Baskin
Anthony Villanueva

**Anthony N. Villanueva** (18. märts 1945 – 13. mai 2014) oli Filipiinide poksija.

Villanueva sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Stanislav Stepaškinile (NSV Liit). 

Villanueva poksis oktoobrist 1965 kuni septembrini 1967 ja uuesti 10. mai 1975 elukutselisena. Ta pidas kokku 5 kohtumist, millest võitis 1 kohtumise ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist. Ühe kohtumise tulemus ei ole teada.

## Isiklikku
Anthony Villanueva isa José Luis oli samuti tuntud Filipiinide poksija.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Vjekoslav Bevanda

**Vjekoslav Bevanda** (sündinud 13. mail 1956 Mostaris) on horvaadi päritolu Bosnia ja Hertsegoviina poliitik, kes oli 12. jaanuarist 2012 kuni 11. veebruarini 2015 Bosnia ja Hertsegoviina ministrite nõukogu esimees (peaminister).

Ta kuulub Bosnia ja Hertsegoviina Horvaadi Demokraatlikku Liitu.

Vjekoslav Bevanda on õppinud majandusteadust ning töötanud muu hulgas lennunduse ja panganduse alal. Aastatel 2007–2011 oli ta Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni rahandusminister.

## Viited
2. Tankitõrjekompanii

**2. Tankitõrjekompanii** oli Eesti katteväeosa asukohaga Võrus.

Kompanii rahuaegsesse koosseisu kuulus juhatus, juhtimisrühm (vaatlusjagu ja sidejagu) ja 3 kahurirühma, igas rühmas 3 kahurit, kokku 106 meest, 4 maastiku sõiduautot, 5 maastiku side- ja raadioautot, 9 maastiku suurtükiautot, 2 kerget veoautot, töökojaauto, köögiauto, tsisternauto ja 3 mootorratast (neist 2 korviga).

Sõjaaegsesse koosseisu kuulus juhatus, üldrühm, juhtimiserühm (vaatlusjagu ja sidejagu) ning 3 rühma, igaühes 3 tankitõrjekahurit ja üks raskekuulipilduja, kokku 138 meest, 9 kahurit, 3 kuulipildujat, 27 autot ja 6 mootorratast. Koosseisu muudatusega alates 30. detsembrist 1939 nähti ette raskekuulipildujate asemel kergekuulipildujad ning veoautode asemel 31 hobust, uueks isikkoosseisuks 134 meest.

1. juunil 1940 oli nimekirjas 127 ja kohal 112 meest.

Kompanii ülem oli kapten Peeter Kraus.
Liitumisreaktsioon

**Liitumisreaktsioon** on orgaaniline reaktsioon, milles kaks või enam molekuli ühinevad üheks suuremaks molekuliks.

Liitumisreaktsioonidesse astuvad kaksik- või kolmiksidet sisaldavad molekulid: alkeenid (C=C), alküünid (C≡C), karbonüülrühma (C=O), imiinrühma (C=N) jt sisaldavad ühendid. Näiteks etüleeni broomimine:
::H2C=CH2 + Br2 → BrH2C-CH2Br
## Mehhanismid
Olenevalt reaktsioonis osalevate ühendite keemilisest olemusest eristatakse nelja põhilist liitumisreaktsiooni mehhanismi: 

*elektrofiilne liitumine (tähistatakse AdE; karbokatioonne intermediaat)
*nukleofiilne liitumine (tähistatakse AdN; anioonne intermediaat)
*radikaalne liitumisreaktsioon (tähistatakse AdR; vaba radikaalne intermediaat)
*sünkroonliitumine (enamasti tsükloliitumine, näiteks Diels-Alderi reaktsioon))

Siia kuulub ka liitumispolümerisatsioon (ahelpolümerisatsioon), mille puhul aktiivse intermediaadi genereerimine (initsieerimine) toimub analoogselt eeltoodud mehhanismidega. Need on katioonne polümerisatsioon, anioonne polümerisatsioon, radikaalpolümerisatsioon ja koordinatsioonipolümerisatsioon.

## ''Sün''- ja ''anti''-liitumine
Orgaaniliste liitumisreaktsioonide korral tähendab *sün*-liitumine mõlema liituva rühma ühinemist kaksik- või kolmiksidemega ühelt ja samalt poolelt.
*Anti*-liitumise korral ühinevad rühmad molekuliga selle vastaspooltelt.

## Vaata ka
 
*Sidestusreaktsioon
*Ühinemisreaktsioon
*Liitumis-elimineerimisreaktsioon (näiteks nukleofiilne atsüülasendusreaktsioon)
Suuropi Komandantuur

**Suuropi Komandantuur** oli Eesti sõjaväe merekindluste territoriaalne rannakaitseüksus aastail 1918–1940. Selle koosseisu kuulusid Suurupi poolsaarel asuvad patareid nr 6 (234 mm), 9 (120 mm) ja 13 (76 mm), kokku 121 meest.
## Suuropi rannapatareid
Merejõudude juhataja päevakäsuga nr 1641 31. oktoobrist 1919 kästi patareid nimetada järgmiselt:
* Rannapatarei nr 6 (9,2"/234 mm) (endine Peeter Suure merekindluse peapositsioon Suurupi rannapatarei nr 2).

Patarei nr 6 koosseisus oli lahinguvalmis 1919. aastal vaid üks 234 mm kahur, teine kahur patareis sai laskekorda 1919. aasta suve lõpuks, kolmanda kahuri tegi Sadamatehas korda 1922. aasta kevadeks. 1924. aastal lisandus neljas 234 mm kahur Naissaarelt.

Patarei ülem oli kapten Arvid Melkov (1919–1920), major Karl Aleksander Freimann (1920–1927), vanemleitnant Rudolf Käo.

Rannapatareile lisandusid hiljem järgmised suurtükipatareid:
* Patarei nr 9 (120 mm), mille moodustamist alustati 1924. aasta lõpus Vickersi 120 mm suurtükkidega patareipositsiooni kohale, kus asus Peeter Suure merekindluse peapositsiooni nelja 130 mm Vickersi kahuriga patarei.
* Patarei nr 13 (76 mm).

Rahuaegse koosseisu järgi olid Aegna saare komandantuuris 1930. aastatel osaliselt komplekteeritud järgmised patareid:
* rannapatarei nr 6.

Alates 3. jaanuarist 1938 nimetati komandantuuri plaanidel ja katastris Sulevi talumaakohaks (128,5 hektarit).

1. septembril 1939 oli merekindluste Suuropi komandantuuris:
* rannapatarei nr 6, (9,2", 234 mm)

## Suuropi komandandid
* 1. jaanuar – 20. juuni 1927 major Ernst Kogger
* 20. juuni – 17. august 1927 nooremleitnant Hans-Adolf Hansmann
* 17. august – 10. detsember 1927 major Karl Aleksander Freimann
* 10. detsember 1927 – 30. jaanuar 1931 kapten Otto Kleemann
* 30. jaanuar – 27. mai 1931 leitnant Rudolf Käo
* 27. mai 1931 – 15. aprill 1934 major Otto Kleemann (alates 13. aprillist 1934 eestistatud nimi Otto Kivima)
* 15. aprill 1934 – 11. juuni 1936 kaptenmajor Peeter Mei
* 11. juuni 1936 – 15. märts 1940 kaptenmajor Jaan Põder
* 15. märts 1940 – 1940 vanemleitnant Rudolf Käo

6. septembril 1940 võeti endised Eesti merekindluste patareid Nõukogude Punalipulise Balti laevastiku koosseisu ning komandantuuride põhjal moodustati Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse kaks divisjoni. Naissaarel ja Suurupil paiknenud patareidest moodustati 96. üksik rannakaitse suurtükidivisjon ja Viimsi poolsaarel paiknenud Miiduranna ja Tammneeme patareid hakkasid need kuuluma koos Aegna patareidega 94. üksikusse rannakaitse suurtükidivisjoni.

## Viited

## Kirjandus
* Mati Õun. Eesti merekindlused ja nende suurtükid 1918–1940. Tammiskilp, Tallinn, 2001.

## Välislingid
* Mikk Maasikrand, Eesti rannakaitse võimekus 1939. aastal. Tartu: Tartu Ülikool, lk 32–34
Nooruse tänav (Tartu)

**Nooruse tänav** on tänav Tartus. See asub Tammelinna ja Maarjamõisa linnaosa piiril.

Tänav algab Nikolai Lunini tänavalt, kulgeb edelasse, ristub Ravila ja Vapramäe tänavaga ning lõpeb ristudes Sanatooriumi tänavaga. Nooruse tänav on umbes 770 meetrit pikk. See rajati 1954.aastal Kliiniku tänavana, aastast 1961 praegune nimi.

Nooruse tänaval asub kaks üheksakorruselist ühiselamut. Augustis 2005 avati Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudi uus maja aadressil Nooruse 1. Seal on ruumid leidnud ka riigiasutus Ravimiamet. Tartu Tervishoiu Kõrgkool kolis 2011. aasta lõpus uude majja Nooruse 5. Nende endises hoones Nooruse 9 alustas 1. septembril 2012 õppetööd Tartu Täiskasvanute Gümnaasium. 2015. aastal hakkas seda kasutama ka Tartu Tamme Gümnaasium.

Aastatel 2015–2016 ehitati Nooruse 3 krundile Rahvusarhiivi uus kuuekorruseline hoone Noora, mis avati 2017. aastal.
Naissaare Komandantuur

**Naissaare Komandantuur** oli Eesti sõjaväe merekindluste territoriaalne rannakaitseüksus aastail 1918–1940. 

Selle koosseisu kuulusid Naissaarel asuv 4. ja 5. patarei, kitsarööpmeline raudteeliin, laod ja veduridepoo, mille alla kuulus umbes kuuendik saare pindalast.
 
## Naissaare rannapatareid
Merejõudude juhataja päevakäsuga nr. 1641 31. oktoobrist 1919, kästi Naissaare patareisid nimetada järgmiselt:
*Naissaare patarei nr 1 (kaks 6" Canet' suurtükki) – endine Peeter Suure merekindluse peapositsiooni rannakaitsepatarei nr 5;
*Naissaare patarei nr 2 (kaks 6" ja 120-puudast vene kindlusesuurtükki ja kaks 150 mm Saksa suurtükki) – endine Peeter Suure merekindluse rannakaitsepatarei.

Rahuaegse koosseisu järgi olid Eesti merekindluste Naissaare komandantuuris 1930. aastatel osaliselt komplekteeritud järgmised patareid:
*Rannapatarei nr 4 (kaks 152 mm Canet' suurtükki) Naissaare kagutipus, idakalda patarei;
*Rannapatarei nr 5 (neli 152 mm Canet' suurtükki) Naissaare põhjatipus, Lõunaküla patarei.
*Ülejäänud patareide nummerdamisel kasutati eelnevat PSM patareide numeratsiooni.
Koosseisu kuulus 160 meest.

1927. aastal moodustati rannapatarei nr 12, milles II-75 mm õhutõrjekahuri patarei ja V-76 mm välikahuri patarei.

Naissaarel paiknes ka merekindluste laskemoona keskladu, mille rajamisel kasutati ära tugevalt soomustatud Peeter Suure merekindluse peapositsiooni rannakaitsepatarei nr 10a 356 mm kahuritorn.

## Naissaare komandantide loend
* 12. november 1918 – 1. mai 1929 kapten Joosep Sild
* 30. august – 2. september 1925 major Ernst Kogger
* 2. september 1925 – 1. mai 1929 kapten Joosep Sild
* 1. mai 1929– 1940 kaptenleitnant Elmar-Arthur Urm

6. septembril 1940 võeti endised Eesti merekindluste patareid Nõukogude Punalipulise Balti laevastiku koosseisu ning komandantuuride põhjal moodustati Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse kaks divisjoni. Naissaarel ja Suurupil paiknenud patareidest moodustati 96. üksik rannakaitse suurtükidivisjon ja Viimsi poolsaarel paiknenud Miiduranna ja Tammneeme patareid hakkasid need kuuluma koos Aegna patareidega 94. üksikusse rannakaitse suurtükidivisjoni.

## Viited

## Kirjandus
* Mati Õun. Eesti Merekindlused ja nende suurtükid 1918–1940. Tammiskilp, Tallinn, 2001.

## Välislingid
* Mikk Maasikrand, Eesti rannakaitse võimekus 1939. aastal. Tartu: Tartu Ülikool, lk 30–32
Umbkotid

**"Umbkotid"** on 2012. aasta Eesti komöödiafilm, mille on lavastanud Andres Maimik ja Rain Tolk. Filmi peaosades mängivad samuti Andres Maimik ja Rain Tolk. 

Film on eriline selle poolest, et selle tegemiseks pole kasutatud riiklikku rahastust. 

Algselt pidi "Umbkotid" valmima sarjana koostöös ETV-ga, kuid asi jäi loominguliste erimeelsuste tõttu katki. Seejärel sai komöödia rahastuse Kanal 2-lt. Sarja avaosa esilinastus kinodes 11. jaanuaril 2012. 

## Süžee
Filmi peategelasteks on aferist Rain (Rain Tolk) ja filmilavastaja Andres (Andres Maimik), kes tahavad reklaamiäris kanda kinnitada.

## Viited

## Välislingid
*Hendrik Alla ""Umbkotid" püüdlevad seriaaliks" – elu24.ee, 28. detsember 2011
*Andres Laasik ""Umbkotid" sisenevad reklaamimaailma". Eesti Päevaleht, 9. jaanuar 2012
*Rando Tooming "Tolk ja Maimik mängivad iseend: "Eneseiroonia mõjub väga tervendavalt."". Õhtuleht, 12. jaanuar 2012
* Veiko Märka "Linateos sooja õhu tootjate tööpaatosest". Sirp, 20. jaanuar 2012
Valeri Petšeikin

**Valeri Valerjevitš Petšeikin** (vene keeles *Валерий Валерьевич Печейкин*; sündinud 7. oktoobril 1984 Taškendis) on vene näitekirjanik ja ajakirjanik.

Ta on avaldanud tekste ka pseudonüümi **Dmitri Tihhomirov** all.

Petšeikin sündis Usbeki NSV pealinnas Taškendis. Keskkooli lõpetamise järel asus õppima Taškendi Riiklikusse Majandusülikooli, mille lõpetas majandusteaduse erialal. 2007. aastal Moskvasse kolimise järel täiendas ta ennast A. M. Gorki nimelises Kirjandusinstituudis.

Ajakirjanikuna alustas Petšeikin tööd Usbekistani valitsuse ajalehe Pravda Vostoka vanemkorrespondendina. Venemaal elades on ta alates 2009. aastast teinud regulaarselt kaastööd venekeelsele geiajakirjale KVIR. Muuhulgas on ta väljaande jaoks intervjueerinud silmapaistvaid teadlasi, kultuuri- ja ühiskonnategelasi nagu Igor Kon, Viktor Jerofejev, Dmitri Voltšek, Marija Arbatova, jpt.

Teatriga oli Petšeikin seotud juba Taškendis, kus töötas lavastaja abina teatris Ilhom. Kahasse teatri kunstilise juhi Mark Vailiga kirjutas ta oma esimese näidendi "Radenije s granatom", mis kajastas kunstnik Aleksandr Nikolajevi loomingut.

2007. aastal võitis Valeri Petšeikini esimene üksi kirjutatud näidend "Pistrikud" ("Соколы") sõltumatu kirjanduspreemia "Debüüt". Samal aastal pärast Mark Vaili mõrvamist lahkus Usbekistanist ja asus elama Moskvasse. Järgmisel, 2008. aastal võitis ta oma näidendiga "Minu Moskva" ("Моя Москва") Aleksandr Volodini mälestuskonkursi "Viis õhtut" ("Пять вечеров"). Hilisemad näidendid ei ole olnud sama menukad.

Tema näidendid on tuntud oma ühiskonnakriitika, provokatiivsuse, seksuaalse avameelsuse ja ebastandardse keelekasutuse poolest. Eestis Petšeikini näidendeid lavastatud ei ole.

Valeri Petšeikin on ka Venemaa Kirjanike Liidu liige.

## Teoseid

### Näidendid

*"Pistrikud" ("Соколы", 2005)
*"Minu Moskva" ("Моя Москва", 2008)
*"Net" (2009)
*"Medvedev" ("Медведев", 2010)
*"Venemaa, edasi" ("Россия, вперед", 2011)

## Välislingid

*Valeri Petšeikini veebipäevik *(vene keeles)*
Jakub Kolas

**Jakub Kolas** (ka **Jakub Kołas**, valgevene keeles *Якуб Колас*; kodanikunimega **Kanstantsin  Mihhailavitš Mitskevitš** (Канстанцiн Міхайлавіч Міцкевіч); 22. oktoober (vkj 3. november) 1882 Stoŭbcy &ndash; 13. august 1956 Minsk) oli Valgevene kirjanik, üks valgevene kirjanduse rajajaid ning klassikuid.

Jakub Kolase teosed on tuntud neist õhkuva sümpaatia poolest Valgevene talurahva vastu. See ilmneb juba ta pseudonüümis *Kolas*, mis tähendab valgevene keeles viljatera.

Kolas kirjutas luulekogud "Vangistuse laulud" (1908) ja "Kaebelaulud" ("Песьні-жальбы", 1910), poeemid "Uus maa" ("Новая зямля", 1923) ja "Simon-moosekant" ("Сымон-музыка", 1925), jutte ja näidendeid. Tema luuletus "Kalamehe hütt" ("Рыбакова хата", 1947) kõneleb võitlusest pärast Valgevene liitmist Nõukogude Liiduga. Kolase triloogia "Teelahkmeil" (1954) jutustab revolutsioonieelse Valgevene talurahva ja intelligentsi elust.

Jakub Kolas oli Valgevene NSV rahvakirjanik (1926), Valgevene Teaduste Akadeemia liige (1928) ja asepresident (1929. aastast), Nõukogude Liidu kirjanike liidu liige 1934. aastast ning Valgevene NSV teeneline teadlane 1944. aastast. ÜK(b)P-sse astus Kolas 1945. aastal. Ta pälvis Stalini preemia 1946. ja 1949. aastal. 

## Teosed eesti keeles
* "Aknaruutude helin" Eesti Raamat, 1968 (luulekogu sarjast "XX sajandi luule", valgevene keelest tõlkinud Helvi Jürisson ja Muia Veetamm)
* "Teelahkmeil I-II" Eesti Raamat, 1977 (romaanitriloogia, valgevene keelest tõlkinud Olev Jõgi)
* "Kits sarapikus" Eesti Raamat, 1984 (muinasjutt, valgevene keelest tõlkinud Andres Jaaksoo)

## Välislingid
* Jakub Kolase luuletused inglise keeles R. Lipatau tõlkes
Eduard Raska

**Eduard Raska** (28. november 1944 Mõisaküla – 22. aprill 2008) oli eesti õigusteadlane ja sotsioloog.

### Elukäik
Eduard Raska lõpetas 1970 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Kaitses 1974. aastal Tartu Ülikooli erialanõukogus õigusteaduste kandidaadi kraadi kriminalistika erialal ning 1988. aastal Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia riigi- ja õiguste instituudis õigusteaduste doktori kraadi kriminoloogia alal. 

Ta on õpetanud kriminoloogiat ja sotsioloogiat Tartu Ülikoolis, Tallinna Pedagoogikaülikoolis ja mitmes muus kõrgkoolis. Eduard Raska oli üks teerajajaist kriminoloogia, käitumishälvete, kuritegevuse sotsioloogia ja õiguse sotsioloogia uurimissuundade arendamisel Eestis.

2003. aastal autasustati teda Valgetähe V klassi teenetemärgiga. 28. novembril 2008 avati Sisekaitseakadeemias Eduard Raska nimeline auditoorium, mälestamaks kooli loojat ja esimest rektorit.

### Ametikohad
* 2003–2008 Audentese ülikooli professor 
* 1999–2003 Tallinna Õigusinstituudi professor
* 1991–1998 Eesti Riigikaitse Akadeemia rektor
* 1989–1991 Eesti NSV Ülemnõukogu esimehe kantselei nõunik
* 1983–1989 käitumishälvete sotsioloogia labori juhataja Tartu Riiklikus Ülikoolis
* 1976–1983 TA (Teaduste Akadeemia) Ajalooinstituudi noorsoo sotsioloogia sektori vanemteadur
* 1970–1976 Tartu Riikliku Ülikooli kriminoloogialabori teadur ja vanemteadur

### Ilmunud teosed
* 2010 "Olemise õigus" (postuumselt)
* 2004 "Õiguse apoloogia"
* 1998 "Socio-dynamics of crime"
* 1987 "Sotsiaalne programm: kuritegevuse ennetamine. Teooria ja praktika küsimusi"
* 1980 "Seadusega pahuksis: portreevisand noorest kurjategijast"

## Viited

## Välislingid
* Rein Veidemann. "Raska: õigus sõltub kultuurist" Postimees.ee, 17. september 2005
* Silvia Kaugia. "Mis ja milleks on õigus?" Horisont.ee, nr 5, 2005
Hiie tänav (Tartu)

**Hiie tänav** (Tartu linnavolikogu otsus 24. oktoobrist 1932) on tänav Tartus Tähtvere linnaosas.

Tänav algab Kreutzwaldi tänavalt ja kulgeb edela suunas kuni Vaksali tänavani, ristudes Tõrviku tänava ja Taara puiesteega. Hiie tänav on umbes 570 meetrit pikk.

Hiie tänava ääres asub Tartu Hiie Kool (Hiie 11).

Aastail 1965–1989 oli tänava nimi *Hans Pöögelmanni tänav*.
Gary Cahill

**Gary James Cahill** (sündinud 19. detsembril 1985 Sheffieldis) on Inglismaa endine jalgpallur. Ta mängis keskkaitsjana.

Aastatel 2012–2019 mängis ta Chelseas. Ta tuli Chelsea meeskonnas kahel korral Inglismaa meistriks, võitis kaks Inglismaa karikat ja ühe liiga karika. Lisaks võitis ta klubiga UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Euroopa Liiga. Hooaegadel 2013–14, 2014–15 ja 2016–17 oli ta valitud Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.

Pärast Londoni Chelseast lahkumist mängis ta Crystal Palace'is (2019–2021) ja AFC Bournemouthis (2021–2022).

## Koondisekarjäär
Debüüdi Inglismaa koondises tegi Cahill 3. septembril 2010 mängus Bulgaaria koondise vastu. Esimese värava Inglismaa koondises lõi ta 2. septembril 2011, kui mängiti samuti Bulgaariaga.

Ta kuulus Inglismaa koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Saavutused
* Inglismaa meister (2): 2014–15, 2016–17
* FA Cup (2): 2011–12, 2017–18
* Football League Cup (1): 2014–15
* UEFA Meistrite Liiga (1): 2011–2012
* UEFA Euroopa Liiga (2): 2012–2013, 2018–19

### Individuaalsed
* PFA Aasta Meeskond (3): 2013–14, 2014–15, 2016–17
* Bolton Wanderers FC mängijate poolt valitud aasta mängija: 2008–09

## Välislingid

* Profiil Chelsea FC kodulehel
DeAndre Jordan

**Hyland DeAndre Jordan** (sündinud 21. juulil 1988 Houstonis) on Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Brooklyn Nets. Jordan on USA koondisega tulnud 2016. aastal olümpiavõitjaks.

## NBA karjäär
2008. aasta NBA *draft*'ist 35. valikuna Los Angeles Clippersisse värvatud Jordan mängis esimese koduklubi eest kümme aastat, tuues selle ajaga keskmiselt 9,4 punkti ja 10,7 lauapalli mängus. Jordan oli hooaegadel 2013/14 ja 2014/15 NBA parim lauavõitleja, kui noppis keskmiselt vastavalt 13,6 ja 15 lauapalli mängus.

2018. aasta suvel siirdus Jordan Dallas Mavericksi, kuid vahetati juba 2019. aasta jaanuaris edasi New York Knicksi. 2019. aasta suvel liitus Jordan oma praeguse koduklubi Brooklyn Netsiga.

## Saavutused
* NBA tähtede mäng (2017)
* 1 kord valitud NBA sümboolsesse 1. viisikusse (2016)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 3. viisikusse (2015, 2017)
* 2 korda valitud NBA sümboolsesse 1. kaitseviisikusse (2015, 2016)
* 2-kordne NBA hooaja parim lauavõitleja (2014, 2015)

## Rahvuskoondis
Jordan tuli USA korvpallikoondisega 2016. aastal olümpiavõitjaks.

## Välislingid
* DeAndre Jordan – NBA.com
* DeAndre Jordan – Basketball-Reference.com
Hiie tänav

**Hiie tänav** on mitmes Eesti asulas:

*Hiie tänav Aespa alevikus 
*Hiie tänav Allikmaa külas Lääne-Nigula vallas
*Hiie tänav Kudjape alevikus 
*Hiie tänav Lihulas
*Hiie tänav Liikva külas Harku vallas
*Hiie tänav Luigu külas Lääne-Nigula vallas
*Hiie tänav Palivere alevikus 
*Hiie tänav Paralepa alevikus 
*Hiie tänav Pärnus
*Hiie tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis
*Hiie tänav Tapal
***[[Hiie tänav (Tartu)|Hiie tänav]]** Tartu linnas Tähtvere linnaosas
*Hiie tänav Valgas

## Vaata ka
*Hiie puiestee
*Hiie põik
Pavel Reifman

**Pavel Reifman** (29. jaanuar 1923 Uman, Ukraina – 15. jaanuar 2012 Tartu, Eesti) oli filoloogiadoktor, Tartu Ülikooli vene kirjanduse õppetooli emeriitprofessor.

1940. aastal lõpetas Reifman kiitusega keskkooli Leningradis ning alustas õpinguid Leningradi Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas. 1941. aasta suvel suundus vabatahtlikuna rindele, kus viibis kuni sõja lõpuni. Demobiliseeriti alles 1945. aastal. 1949. aastal lõpetas ülikooli. 

1953. aastal kaitses Leningradi Riiklikus Ülikoolis kandidaadiväitekirja ""Отечественные записки“ 1840-х годов (период участия в журнале Белинского)". 

Alates 1963. aastast töötas Tartu Riikliku Ülikooli vene kirjanduse õppetooli dotsendina. 1973. aastal, pärast doktoriväitekirja kaitsmist, sai Pavel Reifmanist vene kirjanduse professor ja 1993. aastal filosoofiateaduskonna emeriitprofessor. Pavel Reifman on nelja raamatu ja mitmete artiklite autor, mis on toonud talle kuulsust nende slavistide hulgas, kes tegelevad 19. sajandi keskpaiga ja teise poole vene kirjanduse ajaloo ning vene ajakirjanduse ja kriitika ajaloo uurimisega.

Peamised uurimissuunad: 19. sajandi teise poole vene kirjanduse ajalugu, vene kirjanduskriitika ajalugu, vene ajakirjanduse ajalugu, ühiskondlik-kirjanduslik liikumine vene ühiskonnas 1860. aastatel.

Ta on õpetanud järgmisi loengukursusi: 19. sajandi teise poole vene kirjanduse ajalugu, vene ja nõukogude ajakirjanduse ajalugu, vene kirjanduskriitika ajalugu, vene ja nõukogude tsensuuri ajalugu.
## Tunnustus

* 1998 Tartu Ülikooli suur medal

* 2008 Tartu Ülikooli aumärk

## Pere
Tema abikaasa oli Larissa Volpert.

## Viited
Itaalia jalgpallistaadionite loend

Alltoodud tabelis on loetletud Itaalia jalgpallistaadionid (mahutavusega vähemalt 15 000 pealtvaatajat; mõned allosundatuist on kasutatavad veel ka teiste spordialade viljelemiseks).

## Viited
Gorodovikovsk

**Gorodovikovsk** on linn Venemaal Kalmõkkias, Gorodovikovski rajooni keskus. Linn asutati 1872. aastal ja kandis 1971. aastani nime **Bašanta**. 1938 sai aleviks. 1971 sai linnaks ja nimetati kalmõki päritolu väejuhi Oka Gorodovikovi järgi.

Linnas asub 2008. aastal avatud tantristlik klooster.

## Viited
Eero Tari

**Eero Tari** (aastani 1937 **Ervin Tölp**; 14. oktoober 1914 Pärnu – 12. juuni 1984 Pärnu) oli eesti näitleja ja laulja (tenor).

Ta sündis Pärnus töölisperekonnas. Aastal 1934 lõpetas ta Pärnu gümnaasiumi 3. klassi. Aastatel 1933–1946 õppis ta laulmist Tenno Vironi jt stuudiotes.

Ta laulis 1932–1935 Endla teatri kooris ning 1937–1938, 1942–1944 ja 1946 Estonia teatri kooris. 1946–1961 oli ta Endla teatri näitleja ja 1961–1982 Vanemuise teatri näitleja.

## Isiklikku
Tema poeg Villu Tari on endine eesti näitleja ja USA teletöötaja. Tema tütar Siiri Lauk oli raamatukogundustegelane ja terminoloog.

## Viited
Pikk nädalavahetus

Termin **Pikk nädalavahetus** tähistab nädalavahetust, mis on vähemalt kolme päeva pikkune.

**Pikk nädalavahetus** võib tähendada I ja II maailmasõja vahelist perioodi Euroopas (vaata Interbellum).

Seda nime kannavad ka mitmed filmid:
*"Pikk nädalavahetus ("Long Weekend"; 1978), Austraalia õudusfilm
**"Pikk nädalavahetus" ("Long Weekend"; 2008), eelmise filmi *remake*
*"Pikk nädalavahetus ("The Long Weekend"; 2005), Kanada komöödiafilm, peaosades Chris Klein ja Brendan Fehr
Meelis Mälberg

**Meelis Mälberg** (sündinud 26. aprillil 1970 Räpinas) on Eesti poliitik, XII ja XIII Riigikogu liige.

Meelis Mälberg on lõpetanud aastal 1988 Räpina Keskkooli ja aastal 1994 Eesti Põllumajandusülikooli ettevõtluse ökonoomika erialal.

Kuulub Eesti Reformierakonda.

Meelis Mälberg oli 1998–2002 Räpina linnapea ja 2008–2009 Otepää vallavanem. Ta oli enne Riigikogu liikmeks saamist Põlva linnavolikogu liige.

Ta on Räpina paberivabriku omanik.

Aastatel 2015–2019 oli ta Eesti Orienteerumisliidu president.

## Viited

## Välislingid
Portia Simpson-Miller

**Portia Simpson-Miller** (sündinud 12. detsembril 1945) on Jamaica poliitik, 5. jaanuarist 2012 kuni 3. märtsini 2016 Jamaica peaminister, alates 3. märtsist 2016 Jamaica opositsiooniliider. 

Portia Simpson-Miller õppis Union Institute & Universitys avalikku haldust ning sai hiljem sama ülikooli audoktoriks.

Ta valiti esimest korda parlamenti 1976. aastal. Alates 1989. aastast kuni peaministriks saamiseni oli ta mitmes ministriametis. 

Portia Simpson-Miller on alates 2006. aastast Rahva Rahvusliku Partei esimees. Ta oli peaminister ka 30. märtsist 2006 kuni 11. septembrini 2007. Aastatel 2007–2012 oli ta opositsiooniliider.

## Välislingid
* Tutvustus valitsuse lehel
Kaspar Kolk

**Kaspar Kolk** (sündinud 24. aprillil 1971 Tartus) on eesti klassikaline filoloog, ajaloolane ja tõlkija.

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis ajalugu ja klassikalist filoloogiat, lõpetanud 1996. aastal klassikalise filoloogina. 1996–1999 oli magistriõppes. 2025. aastal kaitses ta doktorikraadi tööga "Trükitud raamatu esimene aastasada Eestis: raamatud, raamatukogud ja lugejad 15. sajandi teisest poolest 16. sajandi keskpaigani".

Ta on tegutsenud peamiselt vabakutselise tõlkijana ja täitnud õppeülesandeid Tartu Ülikoolis.

Kaspar Kolk on ansambli Liinatśuraq liige.

## Artikleid
*Tarkuse seitse sammast. Milleks on ja kust on pärit *septem artes liberales*. – *Techne.* Tallinn: Scripta Musicalia, 2002, 72–82.
*Estonian Collections of Medieval Manuscripts. – *Berichtband der Konferenz des Netzwerks Rinascimento virtuale zur digitalen Palimpsestforschung, Bratislava, 28.–29. Juni 2002*. Bratislava, 2002, 94–102.
*Tallinna dominikaanlase David Sliperi taskuraamatust. – *Tuna* 2002, 4, 132–137.
*Lüübeki Arnold. Liivimaa pööramisest. 1. – *Tuna* 2004, 1, 70–83.
*Lüübeki Arnold. Liivimaa pööramisest. 2. – *Tuna* 2004, 2, 37–57.
*Tartu Ülikooli Raamatukogu inkunaablite kollektsioon täienes. – *Raamatukogu* 2010, 5, 5–7.
*Traktaat nägemise moraalsest aspektist Tallinna Linnaarhiivis. – *Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastaraamat* 2010, 142–147.

## Tõlkeid
Kaspar Kolk on tõlkinud eri autorite tekste ladina ja vanakreeka keelest. Tema tõlkeid on ilmunud "Muinasaja seadusekogumike antoloogias" (Tallinn: Varrak, 2001), "Vanakreeka kirjanduse antoloogias" (Tallinn: Varrak, 2006) ning "Rooma kirjanduse antoloogias" (Tallinn: Varrak, 2009; ka koostaja).

## Viited

## Välislingid
*
Liinatśuraq

**Liinatśuraq** (eesti keeles *Linnapoisid*) on setu meestelaulukoor, mis tegutseb Tartus.

Koor hakkas tihedamalt koos käima 2000. aasta sügisel ning esitab peamiselt Uusvada ja Meremäe piirkonnast pärit 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse setu rahvalaule.

Koori liikmed on Paul Hagu, Andreas Kalkun, Pärtel Lippus, Urmas Kalla, Lauri Sommer, Paul Vahelaan, Kaspar Kolk, Peter Panov, Valdo Valper, Arvi Haak, Jüri Metssalu, Aado Lintrop, Neeme Kahusk, Tiit Sibul ja Urmas Oras.

2004. aastal ilmus kooril CD "Liinatśuraq".

## Välislingid
*Ametlik koduleht, veebiarhiivi koopia
*Märt-Matis Lill, Pöörane ja psühhedeelne seto meestelaul. Ansamblist "Liinats’uraq" *Teater. Muusika. Kino* 2005, 11, 110–111.
Kenny Anthony

**Kenny Davis Anthony** (sündinud 8. jaanuaril 1951) on Saint Lucia poliitik, kes oli 30. novembrist 2011 kuni 7. juunini 2016 Saint Lucia peaminister.

Kenny Anthony on Saint Lucia Tööpartei esimees. Ta oli peaminister ka 24. maist 1997 kuni 15. detsembrini 2006. Kahe peaministri ametiaja vahel oli ta opositsiooniliider.

Ta omandas kõigepealt õpetajakutse, seejärel õppis õigusteadust ning hiljem muu hulgas ajalugu ja avalikku haldust Lääne-India ülikoolis ja Birminghami ülikoolis. 1960. aastate lõpus ja 1970. aastatel töötas ta õpetajana. Aastatel 1980–1981 oli ta haridusminister.

## Viited
Baltimore Ravens

**Baltimore Ravens** on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on Baltimore Marylandis ja kodustaadion M&T Bank Stadium.

Meeskond mängib konverentsi AFC Põhjadivisjonis koos Cincinnati Bengalsi, Pittsburghi Steelersi ja Clevelandi Brownsiga. 

Baltimore Ravens loodi 1995. aastal, kui tollane Cleveland Brownsi omanik otsustas meeskonna Baltimore'i kolida. Selle tagajärjel jagunes meeskond kaheks.

Meeskonna värvid on lilla, must, kuldne ja valge. 

Ravens tuli liiga meistriks 2000. ja 2012. aastal alanud hooajal. Divisjoni meistriks on tuldud neli korda: aastatel 2003, 2006, 2011 ja 2012. Väljalangemismängudeni on meeskond jõudnud aastatel 2000, 2001, 2003, 2006, 2008, 2009, 2010, 2011 ja 2012. Konverentsi meistriks tuldi aastatel 2000 ja 2012.

Meeskond on nime saanud Baltimore'is elanud Edgar Allan Poe luuletuse "Ravens" ('Rongad') järgi.

Aastatel 1959–1984 oli Baltimore'i esindusmeeskond Baltimore Colts, mis seejärel kolis Indianapolisse.

## Välislingid

* Koduleht
Foneetiline transkriptsioon

**Foneetiline transkriptsioon** on süsteem suulise kõne häälduslikult võimalikult täpseks ülesmärkimiseks.

Keeleteaduses on loodud mitmeid foneetilise transkriptsiooni süsteeme. Üks levinumaid on Rahvusvahelise Foneetikaassotsiatsiooni ehk IPA transkriptsioon (inglise keeles *[[IPA|International Phonetic Alphabet]]*), mis on enam-vähem universaalne. Fennougristikas kasutatakse soome-ugri transkriptsiooni, mis sobib paremini soome-ugri keelte fonoloogilise struktuuriga.

Foneetilise transkriptsiooni eesmärk on kajastada keele hääldust, mitte fonemaatilist struktuuri: sama foneemi erinevat hääldust kirjutatakse üldjuhul erinevalt, isegi kui sellega ei kaasne tähenduse muutus ja erinev hääldus ei tähenda keele fonoloogia seisukohalt kaht vastanduvat foneemi. Fonemaatilist struktuuri kajastab fonoloogiline transkriptsioon.
Costa Crociere

**Costa Crociere S.p.A.** [] on üks Carnival Corporation & plci 12 kruiisifirmast ja suurim Itaalia laevakompanii.
Ettevõtte peakorter asub Genovas. 

Ettevõtte laevad on vertikaalse kollase korstnaga, mille korstnamärk on suur sinine C. Reisiliiklust 1947. aastal alustades ehitas ettevõte selleks ümber oma varasemad kaubalaevad.
## Ajalugu
*Costa Crociere*' kui **Giacomo Costa fu Andrea**' asutas 1854. aastal  Itaalia ettevõtja Giacomo Costa.

## Praegune laevastik
Nimekiri pole täielik
### Axel Johnsoni klass

### Classica-klass

### Victoria-klass

### Spirit-klass

### Fortuna-klass

### Concordia-klass

### Hübriid Spirit/Vista-klass

### Voyager-klass

## Costa Crociere'i kaubamärgi all sõitnud laevad

Nimekiri ei ole täielik

* Andrea C (1948–1981)
* Anna C (1948–1971) 
* Amerikanis (Chartered 1980–1984)
* Angelina Lauro (Chartered 1978–1979) 
* Bianca C (1959–1961) 
* Carla C / Carla Costa (1967–1985, 1986–1992) 
* Columbus C (1981–1984)
* Costa Playa / Joy Wave (1995–1998, 1999–2000) 
* Costa Tropicale (2001–2005) 
* Costa Riviera (1981–2002) 
* Danae (1979–1992) 
* Daphne (1979–1997)
* Enrico C / Enrico Costa (1965–1994) (ex- Provence (1951)) 
* Eugenio C / Eugenio Costa (1966–1996) 
* Flavia (1968–1982) 
* Frederico C (1958–1983) 
* Franca C (1952–1977) 
* Fulvia (1969–1970) 
* Giovanna C (1947–1953) 
* Italia (1974–1983 ) 
* Luisa C (1947–1951) 
* Maria C (1947–1953)

## Vaata ka
*Kruiisilaevade loend 

## Viited

## Välislingid
* Costa Crociere'i koduleht
Valgevene kirjanike loend

**Valgevene kirjanike loend** koondab Valgevenes või valgevene keeles kirjutanud kirjanikke.

## A
*Aless Adamovitš
*Słavamir Adamovič
*Felix Aksentsev
*Francišak Alachnovič
*Sviatłana Aleksijevič
*Natałla Arsiennieva

## B
*Maksim Bahdanovič
*Francišak Bahuševič
*Siarhiej Bałachonaŭ
*Raisa Baravikova
*Jan Barščeŭski (Jan Barszczewski)
*Źmitrok Biadula
*Aliaksandr Bialiatski (Alaksandr Bialacki, Ales Bialiatski, Ales Bjaljazki)
*Petrus Brovka
*Janka Bryl
*Vasil Bykaŭ (Vasil Uładzimiravič Bykaŭ)

## C
*Wasyl Ciapiński
*Jan Czeczot
*Cyril of Turaw

## D
*Aleksandr Drakokhrust
*Siarhiej Dubaviec
*Vintsent Dunin-Martsinkyevich (Wincenty Dunin-Marcinkiewicz)

## H
*Maksim Haretski
*Adam Hłobus
*Mikołaj Hussowczyk

## J
*Mikoła Jermałovič

## K
*Kastuś Kalinoŭski (Konstanty Kalinowski, Kanstanzin Wikenzi Kalinouski)
*Uładzimir Karatkievič
*Aljaksej Karpjuk (Aliaksei Karpiuk)
*Uładzimir Karyzny
*Hienadz Kliauko
*Mikhas Klimkovich
*Jakub Kołas
*Janka Kupała

## M
*Leanid Marakou
*Valery Marakou
*Yanka Maur
*Ivan Melež
*Valžyna Mort (Valzhyna Mort)

## N
*Alexander Nadson
*Uładzimir Nieklajeŭ

## P
*Pimien Pančanka
*Ałaiza Paškievič
*Alexander S. Potupa
*Aless Prudnikaŭ
*Pavel Prudnikaŭ

## R
*Rakitina Nika
*Ryhor Reles

## S
*Carlos Sherman
*Francysk Skaryna
*Symeon Polotskist
*Władysław Syrokomla

## Š
*Ivan Shamiakin
*Solomon Efimovich Shulman

## Ž
*Zmicier Žylunovich
*Uładzimir Žyłka

## T
*Maxim Tank
Mate Parlov

**Mate Parlov** (16. november 1948 Split – 29. juuli 2008 Pula) oli Horvaatia ja Jugoslaavia poksija.

Parlov osales harrastajana kokku 310 kohtumisel, millest ta võitis 297 ja kaotas 13 kohtumist. Ta oli kokku kaheksakordne Jugoslaavia meister – II keskkaalus (kuni 75 kg)  aastatel 1967–1970 ning poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1971–1974. Ta oli kaks korda Jugoslaavia aasta parim sportlane (1972 ja 1974).

Parlov võitis poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Christopher Finneganile (Suurbritannia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Parlov võitis poolraskekaalus (kuni 81 kg) kuldmedali ja tuli maailmameistriks 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974).

Parlov võitis poolraskekaalus (kuni 81 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971) ja 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973). Ta sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 18. Euroopa meistrivõistlustel (Bukarest, 1969) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vladimir Tarassenkovile (NSV Liit)

Parlov poksis maist 1975 kuni märtsini 1980 elukutselisena ning pidas kokku 29 kohtumist. Ta võitis neist 24 (neist 12 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) ning viigistas 2 kohtumist. Ta on olnud elukutseliste erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Euroopa ja maailmameister.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Kevin Hogarth

**Kevin John Hogarth** (10. veebruar 1934 – 11. veebruar 2022) oli Austraalia poksija.

Hogarth sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Frederick Tiedtile (Iirimaa). 

Hogarth oli esimene Austraalia poksija, kes on Austraalia esindajana võitnud olümpiamedali (Reginald Baker oli veel varasem, kuid tema võistles Australaasia esindajana).

## Viited

## Välislingid
*
Alati on alati

**"Alati on alati"** on 2012. aasta Eesti dokumentaalfilm, mille on lavastanud Tõnis Lepik. Filmis portreteeritakse kunstnik Jaan Paavlet (1940–2010), jälgides tema tegevust viimase eluaasta jooksul. 

## Välislingid
* Margit Adorf "Üks Buddha seal üleval irvitab, et mida see Paavle jälle jahub". Eesti Päevaleht, 15. jaanuar 2012
*Andres Laasik "Provokaator Jaan Paavle taassünnib filmis". Eesti Päevaleht, 16. jaanuar 2012
* Tarmo Teder "Kinolinale püütud Paavle oma viimasel talvel ja kevadel". Sirp, 20. jaanuar 2012
Lepna tammik

**Lepna tammik** on tammik Saaremaal Saaremaa vallas.

Tammik on endine tamme-puisniit, mis võeti kaitse alla 1959. aastal (**Lepna tammiku kaitseala**). Kaitseala pindala on 16 ha.

Puistut läbib kanaliseeritud Maadevahe jõgi. Reljeef on nõrgalt lainjas. Eriti idaosas on kohati palju rändkive. Suurem osa puistust on piiratud kiviaiaga. Levib sinilille metsakasvukohatüüp üleminekutega angervaksa ja kastikuloo tüüpide suunas. Kastikuloo tüüp on ülekaalus kirdeosas, kus laiguti leidub ka lubikaloo tüüpi. Tammede vanus on 50–180 aastat. Kohati esineb puistus rikkalikult 5–25-aastast haaba ja kaske. Alusmetsa moodustab keskmise tihedusega sarapuu. Kohtades, kus see on hõre, on puistul puisniidu ilme.  

Lepna tammikus asub Lepna katkuauk.  

## Viited

## Välislingid
* Kirje keskkonnaregistris