open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Star Wars: Jõud tärkab

"**Star Wars: Jõud tärkab**" ("Star Wars: The Force Awakens") on 2015. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide film, kosmoseooper. Selle lavastaja, kaasprodutsent ja kaasstsenarist on J. J. Abrams. Tegemist on "Star Warsi" saaga seitsmenda filmiga, mille tegevus leiab aset 30 aastat filmi "Jedi tagasitulek" tegevust.

## Peamised osatäitjad
*Mark Hamill (Luke Skywalker)
*Harrison Ford (Han Solo)
*Carrie Fisher (Printsess Leia)
*Adam Driver (Kylo Ren)
*Daisy Ridley (Rey)
*John Boyega (Finn)
*Oscar Isaac (Poe Dameron)

## Välislingid
*
Raul Talvik

**Raul Talvik** (6. oktoober 1935 Tallinn – 19. märts 2016) oli eesti arstiteadlane.

Raul Talvik lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonnas). 1966. aastal kaitses Moskvas meditsiiniteaduste kandidaadi ja 1984. aastal meditsiiniteaduste doktori väitekirja.

Raul Talvik oli spetsialiseerunud kliinilisele meditsiinile, anestesioloogiale ja intensiivravile. Aastatel 1993–1996 oli Raul Talvik SA Tartu Ülikooli Kliinikum juhatuse esimees, 1999–2003 juhatuse liige. Raul Talviku juhitud anestesioloogia ja intensiivravi kliinikus avati kaks uudset osakonda: valukabinet ja erakorralise meditsiini osakond. Ta oli 2005. aastal lühikest aega Põhja-Eesti Regionaalhaigla ülemarst. 

Temalt ilmus 138 teaduspublikatsiooni.

## Harrastused
Viimastel eluaastatel pühendus Raul Talvik ajaloole. 2015. aastal ilmunud raamatus "Teekond maailma ääreni" väitis ta, et on suutnud teaduslikult tõestada Lennart Meri arvamuse, et müütiline Thule, kuhu 4. sajandil e.m.a. jõudis maadeuurija Pytheas, on Saaremaa. Algallikaid originaalkeeltes uurivad ajaloolased on siiski veendunud, et Thule samastamiseks Saaremaaga sisulist alust ei ole.

## Tunnustus
* 1998 Eesti Vabariigi teaduspreemia
* 2001 Tartu Ülikooli suur medal
*2001 Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk
* 2009 Tartu Tähe kavaler

## Viited

## Välislingid

*Professor Raul Talvik täitis Lennart Meri unistuse, ERR-i kultuuriuudised, 14. oktoober 2015
*Suri TÜ kliinikumi üks asutajatest professor Raul Talvik, Novaator, 20. märts 2016
*Raul Talviku vaim oli erakordne, Tartu Postimees, 23. märts 2016
Skapiškis

**Skapiškis** (poola keeles *Skopiszki*) on alev Leedus Kupiškise rajoonis, Skapiškise valla halduskeskus. Alev asub Mituva järve kaldal. Alevis on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1819. aastal valminud katoliku kirik.

Mituva järve kaldal asuvat Skapiškise mõisat on esmamainitud 1555. aastal. Asula kujunes välja XVII sajandil, sajandi teisel poolel sai Skapiškisest alev. Aastail 1750–1752 rajati sinna dominiiklaste klooster. Enne Esimest maailmasõda oli alevis kaks kirikut, aga üks neist põles maha ja seda ei taastatud. Esimese maailmasõja ajal viis alevist Suvainiškisesse raudtee. Nõukogude ajal oli Skapiškis kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Skapiškises on sündinud Poola vaimulik Wincenty Kwiatkowski ja seal on elanud Leedu luuletaja Antanas Strazdas.

## Pilte

Skapiškis,_koplytėlė.JPG|Tulpkabel Skapiškise keskuses
Skapiškis,_bažnyčia.JPG|Skapiškise kirik
Skapiškis,_akmuo_prie_senosios_varpinės.JPG|Vana kellatorn
Skapiškis, gel. stotis.JPG|Raudteejaam


## Viited

## Välislingid

* Alev portaalis vietoves.Lt
Tuhaplokk

**Tuhaplokk** on tuha baasil valmistatud ehitusplokk.

Eestis kasutatakse peamiselt põlevkivi põletamisest alles jäänud tuhka (lendtuhka). Mujal maailmas on peamiseks toormaterjaliks kivisöe tuhk.

Tuhaploki teisteks koostisosadeks on üldiselt liiv, kips, lubi ja vesi.

Tuhaplokid on laialdasse kasutusse läinud oma odavuse ja kerge kaalu tõttu.

## Vaata ka
* Põlevkivituhk

## Viited
Frigyes Puja

**Frigyes Puja** (2. veebruar 1921 Battonya, Békési komitaat – 5. juuli 2008 Budapest) oli Ungari riigitegelane ja diplomaat.

Frigyes Puja oli pärit väiketalupoja perekonnast. 1934–1945 töötas ta trükiladujana. 1944. aastal astus ta Ungari Kommunistlikku Parteisse. 1945–1946 oli ta Ungari Kommunistliku Partei Battonya piirkonnaorganisatsiooni sekretär. 1946. aastal valiti ta Csanádi komitaadi parteikomitee liikmeks, kus ta töötas kuni 1949. aastani. 1949–1953 töötas ta Ungari Töötajate Partei Keskjuhatuses allosakonna juhatajana. 1953. aastal saadeti Frigyes Puja Ungari saadikuks Rootsis, Taanis ja Norras asukohaga Stockholmis. 1955–1959 oli ta Ungari saadik Viinis. 1959. aastal sai ta Ungari välisministri asetäitjaks, sellesse ametisse jäi ta kuni 1963. aastal.

1963–1968 oli Frigyes Puja Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee välisosakonna juhataja. 1968. aasta juulis sai Frigyes Puja Ungari välisministri esimeseks asetäitjaks. 3. detsembril 1966 valiti ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee liikmeks (oli Keskkomitee liige kuni 3. märtsini 1985).

14. detsembrist 1973 kuni 8. juulini 1983 oli Frigyes Puja Ungari välisminister.

9. novembrist 1983 kuni 5. märtsini 1986 oli Frigyes Puja Ungari saadik Soomes.

## Viited
Šimonys

**Šimonys** (poola keeles *Szymańce*) on alev Leedus Kupiškise rajoonis, Šimonysi valla halduskeskus. Alevi lähistel asub Šimonysi laas.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1920. aastal valminud katoliku kirik.

Sealset kabelit on esmamainitud 1669. aastal ja 1671. aastal rajati sinna esimene kirik. 

Asulast sai alev XVII sajandi teisel poolel. XIX sajandil asus seal riigimõis.

## Pilte

Šimonys, namai.JPG|Šimonys
Šimonys, bažnyčia.JPG|Šimonysi kirik
Šimonys, pagrindinė mokykla.JPG|Koolimaja
Šimonys, gatvė.JPG|Šimonys


## Viited

## Välislingid

* Alev portaalis vietoves.Lt
Ferdinand (Braunschweig-Wolfenbüttel)

**Ferdinand, [[Braunschweig-Lüneburgi hertsogkond|Braunschweig-Lüneburgi]] vürst** (12. jaanuaril 1721 Wolfenbüttelis – 3. juulil 1792 Vecheldes), oli Saksa-Preisi välimarssal (1758–1766), tuntud oma osavõtu pärast Seitsmeaastasest sõjast. Aastatel 1757 kuni 1762 juhatas ta Inglise-Saksa armeed Lääne-Saksamaal, mis tõrjus edukalt prantslaste püüdeid okupeerida Hannover.
Franz Huth

**Franz Huth** (9. november 1876, Pößneck – 7. juuni 1970 Weimar) oli saksa kunstnik.

Ta on teinud palju pastellmaale. 

Muuhulgas on ta maalinud Eestis, eriti Puhtus. Ta oli sõber Jakob von Uexkülliga ning illustreeris mitut Uexkülli raamatut (sealhulgas *Streifzüge durch die Umwelten von Tieren und Menschen* ja *Der Stein von Werder*). Uexkülli raamatus *Das allmächtige Leben* on Huth kunstniku prototüübiks. Osa nende mahukast kirjavahetusest on säilinud Jakob von Uexkülli Keskuse arhiivis. 

## Kirjandus
*Uexküll, Jacob v. 1939. *In Goethes Garten. Ein Gedicht auf ein Bild von Franz Huth*. Heidelberg: (Typographisches Inst. für) Franz Huth (Selbstverlag).
Gyula Kállai

**Gyula Kállai** (1. juuni 1910 Berettyóújfalu, Hajdú-Bihari komitaat – 12. märts 1996 Budapest) oli Ungari kommunistlik riigitegelane.

Gyula Kállai oli pärit kingsepa perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel asus ta 1930. aastal Ungari Kuninglikus Péter Pázmány Ülikoolis õppima ungari ja ladina keelt. Ungari Kommunistlikku Parteisse astus ta 1931. aastal. 1932. aastal läks ta üle Debreceni Ülikooli. Ta oli üks kommunismimeelse Märtsirinde asutajaid, mille eest ta visati 1937. aastal ülikoolist välja. Seejärel oli Kállai Debrecenis ajakirjanik ajalehe Független Újság toimetuses. 1939–1944 töötas ta sotsiaaldemokraatliku ajalehe Népszava toimetuses. 1944. aasta septembris võttis ta osa illegaalse Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee asutamiskoosolekust. Alates 1945. aastast oli ta ajalehe Szabadság toimetaja ja Ungari Kommunistliku Partei Keskkomitee liige ja Keskkomitee propagandaosakonna juhataja. 15. juunil 1945 määrati ta Ungari peaministri kantselei administratiivseks riigisekretäriks ja 18. juulil 1945 poliitiliseks riigisekretäriks. 1945. aasta novembrist kuni 1946. aasta maini oli ta informatsiooni poliitiline riigisekretär. 1946–1948 juhatas ta Ungari Kommunistliku Partei pressiosakonda ja kultuuripoliitika osakonda 1948–1949. 1948–1949 oli ta ka Ungari presidendi kantselei juhataja.

11. juunist 1949 kuni 12. maini 1951 oli Gyula Kállai Ungari välisminister.

1951. aasta mais Gyula Kállai arreteeriti ja vangistati. Ta vabastati vanglast ja rehabiliteeriti 1954. aastal. Vangistusest vabanemise järel töötas ta esialgu Haridusministeeriumi kirjastusosakonna juhatajana. 1955. aasta veebruaris määrati ta haridusministri asetäitjaks. 1956. aasta juulis sai ta tagasi Keskkomitee liikmeks, kus ta asus juhtima hariduse ja kultuuri osakonda. 24. oktoobril 1956 valiti ta Ungari Töötajate Partei Poliitilise Komitee ja Sekretariaadi liikmeks. 7. novembril 1956 valiti ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Ajutise Täitevkomitee liikmeks. Gyula Kállai oli 1956–1989 Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee liige. Alates 1957. aasta veebruarist oli ta Keskkomitee sekretär ja Poliitilise Komitee liige. 28. veebruaril 1957 määrati ta Ungari kultuuriministriks. 1958–1989 oli ta Isamaaliku Rahvarinde Rahvusnõukogu esimees. 28. jaanuaril 1958 sai ta Ungari riigiministriks. 1958. aastast kuni 1961. aasta novembrini oli ta ka partei poliitilis-teoreetilise ajakirja Társadalmi Szemle peatoimetaja. 1960. aasta jaanuarist kuni 1965. aasta juunini oli ta Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja.

28. juunist 1965 kuni 14. aprillini 1967 oli Gyula Kállai Ungari Revolutsioonilise Tööliste ja Talupoegade Valitsuse esimees (sisuliselt valitsusjuht).

14. aprillist 1967 kuni 12. maini 1971 oli Gyula Kállai Ungari Riigikogu esimees. Ta oli Ungari Riigikogu liige aastatel 1945–1951 ja 1958–1990.

## Viited
Leon Cienkowski

**Leon Cienkowski** (vene keeles Лев Семёнович Ценковский, ladina keeles Leo de Cienkowski; 1822 Varssavi – 1887 Leipzig) oli poola mikrobioloog.
Sophie von der Pfalz

**Sophie von der Pfalz** (tavaliselt viidatud kui **Sophie von Hannover**; 14. oktoober 1630 – 8. juuni 1714) oli Hannoveri kuurvürstinna aastatel 1692–1698. Temast sai Inglismaa kuningriigi ja Iirimaa kuningriigi kroonide eeldatav pärijanna "Act of Settlement 1701" järgi. Pärast "Act of Union (1707)" järgi Inglismaa kuningriigi ja Šotimaa kuningriigi ühendamist sai ta Suurbritannia kuningriigi trooni eeldatavaks pärijannaks.

James VI ja I lapselaps Sophie suri vähem kui kaks kuud enne, kui temast oleks saanud kuninganna; tema trooninõue läks üle tema vanemale pojale, Hannoveri kuurvürstile Georg Ludwigile, kellest sai 1. augustil 1714 (vkj) George I.

Sündinud aastal 1630 Pfalzi kuurvürsti Friedrich V ja Elizabeth Stuarti tütrena, kasvas Sophie üles Hollandi Vabariigis, kuhu tema perekond oli põgenenud pärast nende kuurvürstkonna arestimist Kolmekümneaastase sõja ajal. Sophie vend Karl Ludwig sai pärast Vestfaali rahu Pfalzi tagasi. 

Sophie abiellus aastal 1658 Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Ernst Augustiga. Vaatamata hertsogi armukadedale iseloomule ja sagedasele eemalolekule armastas Sophie teda ja sünnitas talle 7 last, kes jõudsid täisikka. Esialgu maatul Ernst Augustil õnnestus Hannoveri dünastia aastal 1692 kuurvürsti seisusse tõsta. Seega sai Sophiest **Hannoveri kuurvürstinna**, selle tiitliga mäletatakse teda kõige enam. 

Kunstide kaitsjana tellis Sophie Herrenhäuseri palee ja aiad ning toetas filosoofe, nagu Gottfried Wilhelm Leibniz ja John Toland.
Kuldne Ahel

**Kuldne Ahel** on Al-Qā‘idah' väidetavate toetajate nimekiri, mis leiti 2002. aasta märtsis Bosnia ja Hertsegoviina pealinnas Sarajevos Benevolence International Foundationi kontoris toimunud politseihaarangu käigus. 

Nimekirja kuulub 20 Saudi Araabia ja Pärsia lahe riikide pankurit, ärimeest ja poliitikut. Nimekirjaga oli seotud ka arvutifail pealkirjaga "Tarekh Osama" ('Osama ajalugu'), kuid nimi Kuldne Ahel pärineb Al-Qā‘idah' vastu pöördunud informandilt Jamāl al-Faḑlilt, kes kinnitas nimekirja autentsust.

Enamik allikaid ei täpsusta Kuldse Ahela kirjapaneku aega, mõne allika kohaselt pärineb see 1988. aastast; USA terrorismivastase võitluse ekspert Richard A. Clarke dateeris dokumendi 1989. aastasse. Avalikkuse ette jõudis Kuldne Ahel 29. jaanuaril 2003 USA valitsuse esitatud tõendina Enaam Arnaouti süüasjas.

Teiste seas olid nimekirjas loetletud Saudi ärimees Adel Batterjee, paljude firmade omanik USAs, Saudi Araabias, Kanadas, Hollandis jm; Ibrahim Muhammad Afandi, Sudaani, Jordaania ja Saudi Araabia pangandus- ja meediaettevõtja Saleh Abdullah Kamel, üks Saudi Araabia tuntumaid ettevõtjaid ja filantroope Sulaiman Abdul Aziz Al Rajhi, Saudi Araabia endine naftaminister ja ülemkohtuniku poeg Ahmad Turki Yamani ning mitme Egiptuse ja Saudi Araabia panga juht ja osanik, Lääne luksusautode maaletooja Abdel Rahman Hassan Sharbatly. Suurimaid annetusi loetletud sponsoritelt said Usāmah ibn Lādin, üks Al-Qā‘idah' asutajaist Wā'il Ḩamzah Julaydān, Osama bin Ladeni sugulane 'Abū Māzin jt.

Benevolence International Foundation, mille kontorist Kuldne Ahel leiti, oli 1987. aastal Saudi Araabias rajatud rahvusvaheline heategevusorganisatsioon, mis tegutses Al-Qā‘idah' kattevarjuna, korraldades toiduabi ja haridusprojekte sõjatsoonides. Sihtasutuse kontorid paiknesid 18 riigis, Bosnias oli neid kaks – Sarajevos ja Zenicas. 2002. aasta novembris keelustasid selle tegevuse ÜRO Julgeolekunõukogu komitee ning USA rahandusministeerium.

## Viited

## Välislingid
* Sophistpundit – The Golden Chain
* Osama's Road to Riches and Terror, Der Spiegel
Viktoria von Preußen

**Printsess Viktoria von Preußen** (12. aprill 1866 – 13. november 1929) oli Saksa keisri Friedrich III ja tema naise Victoria (kuninganna Victoria tütar) teine tütar.
Ernst August von Hannover

**Ernst August (II) von Hannover ** (21. september 1845 – 14. november 1923) oli Georg V ja tema naise Marie vanim laps ja ainus poeg. Ernst August jäeti Hannoveri troonist ilma pärast selle annekteerimist Preisimaa poolt aastal 1866 ja Braunschweigi hertsogkonna troonist aastal 1884. Kuigi ta oli meesliinipidi George III lapselapselaps, jäeti Cumberlandi hertsog oma Briti peeriseisusest ja autasudest ilma pärast Saksamaa poolele asumist Esimeses maailmasõjas. Ernst August oli viimane Hannoveri prints kes kandis Briti kuninglikku tiitlit ja Sukapaela ordenit. Tema järglased on pärimisliinil Briti troonile.
Ernst August (Braunschweig)

**Ernst August III** (17. november 1887 – 30. jaanuar 1953), valitsev **[[Braunschweigi hertsogkond|Braunschweigi]] hertsog** (2. november 1913 – 8. november 1918), oli Georg V pojapoeg, kelle preislased aastal 1866 kukutasid.
Karl August (Saksi-Weimar-Eisenach)

**Karl August, ** (3. september 1757 – 14. juuni 1828) oli Saksi-Weimari ja Saksi-Eisenachi (personaalunioonis) hertsog aastast 1758, Saksi-Weimar-Eisenachi hertsog alates selle loomisest (poliitiline liit) aastal 1809 ja suurhertsog aastast 1815 kuni oma surmani. 

Ta on tuntud intellektuaalse sära poolest oma õukonnas.
Kuuvikerkaar

**Kuuvikerkaar** (ka **kuukaar**) on vikerkaar, mida põhjustab Kuu pinnalt peegeldunud valguse murdumine atmosfääris olevates veepiiskades. 

Kuuvikerkaared on suhteliselt tuhmid, kuna kuuvalgus on päikesevalgusest tunduvalt nõrgem. Need on tavaliselt nii tuhmid, et ei tekita inimese silmades paiknevates kolvikestes aistingut, seega on inimsilma jaoks keeruline eristada kuuvikerkaares värve ja nõnda paistavad need tihti valgena. Kuid pika säriajaga tehtud fotodel võib näha ka kuuvikerkaare värve. Kuukaared paiknevad taevas alati Kuu vastas.

## Vaatlemine

Kuuvikerkaari võib näha siis, kui taevas on täiskuu või kuufaas on täiskuu lähedal. Kõige paremad tingimused kuukaare tekkimiseks on siis, kui Kuu on taevas madalal (kõrgusel, mis on väiksem kui 42 kraadi) ning öötaevas on piisavalt tume. Ka peab sadama vihma. Selle tingimuste kombinatsiooni tõttu on kuuvikerkaared palju haruldasemad kui Päikese tekitatud vikerkaared.

## Asukohad

Paljudes kohtades üle maailma esineb udu või veepritsmete tekitatud kuuvikerkaari. Ameerika Ühendriikides võib selliseid kaari näha mitmete koskede sees, nende hulgas on Yosemite'i rahvuspark California osariigis ja Cumberland Falls Kentucky osariigis. Samuti võib kuukaari näha Victoria joas Aafrikas.

Kuuvikerkaari võib esineda ka Costa Rica pilvemetsades ning mägilinnades, näiteks Monteverdes. Need tekivad, kui jõulutuuled puhuvad Kariibi merelt udupilved maismaale. Jõulutuuli esineb septembri lõpust hilise jaanuarini või varase veebruarini.

## Vaata ka

* halo
* vikerkaar
* pilvekaar
* udukaar

## Viited
Morton Gould

**Morton Gould** (10. detsember 1913 Richmond Hill, New Yorgi osariik, USA – 21. veebruar 1996 Orlando, Florida) oli USA helilooja, dirigent, arranžeerija ja pianist.

Gould lõi rohkesti muusikat Broadway teatrilavastustele ja filmidele, kuid temalt tellisid teoseid ka paljud sümfooniaorkestrid üle kogu USA, New Yorgi Linnaballett ja USA Kongressi Raamatukogu. Dirigendina juhatas ka kõiki suuremaid Ameerika orkestreid, samuti orkestreid Kanadas, Mehhikos, Euroopas, Jaapanis ja Austraalias.

1986–1994 oli Gould Ameerika Heliloojate, Autorite ja Kirjastajate Seltsi (ASCAP, American Society of Composers, Authors and Publishers) president. Ametiajal seisis ta esituskunstnike autoriõiguste eest, mõjutades ka ASCAPi liikmete õiguste kaitset internetis.

1995. aastal pälvis Morton Gould Pulitzeri muusikapreemia USA Rahvusliku Sümfooniaorkestri tellimusel loodud teose eest, mis sündis Mstislav Rostropovitši viimasel hooajal orkestris. 2005. aastal anti talle Grammy elutööauhind. Enamiku tema teostest ja arranžeeringutest avaldas RCA Records.

Gouldi pala "Calypso serenaad" esitasid tšellist Silvia Ilves ja saksofonist Villu Veski saatesarja "Klassikatähed" 3. saates 2016. aastal.

## Tunnustus
*1986 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

## Stuudioplaadid
* Jungle Drums (1956)
* Brass and Percussion (1957)
* Copeland: Billy the Kid; Grofe: Grand Canyon Suite (1957)
* Moonlight Sonata (1960)
* Beyond the Blue Horizon (1961)
* More Jungle Drums (1964)
* Morton Gould Showcase and his Orchestra (1967)
* Morton Gould Twin Pack (1969)
* Wagon Wheels
* Carmen
* Blues in the Night
* Kern/Porter Favorites
* Love Walked In
* Moon, Wind and Stars

## Viited

## Välislingid
*Morton Gould, G. Schirmer
*Morton Gould, IMDB
*Morton Gould, IBDB
*Morton Gouldi intervjuu, Bruce Duffie
Noriūnai

**Noriūnai** on küla Leedus Kupiškise rajoonis, Noriūnai valla halduskeskus. Küla asub Lėvuo kaldal. Noriūnais on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on Noriūnai mõisa hoonetekompleks.

Noriūnai mõisat on esmamainitud 1665. aastal. 

Asulast sai 1968. aastal maaparandajate asulaks. 1985. aastal rajati selle juurde paisjärv.

## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Kerli Veski

**Kerli Veski** (sündinud 26. märtsil 1978) on Eesti diplomaat. 

Kerli Veski omandas 2000. aastal Õigusinstituudis õigusteaduse erialal bakalaureusekraadi 

Ta kaitses 2013. aastal Tallinna Tehnikaülikoolis õigusalase magistritöö ja sai magistrikraadi.

Lõpetas 2013. aastal Tallinna Tehnikaülikooli õigusteaduse magistrantuuri cum laude. Lisaks on Veski läbinud Ameerika Ühendriikide mainekas Johns Hopkinsi ülikooli Bologna keskuses rahvusvaheliste suhete eriala(millal ja mis?; Välisministeeriumis selgituses puudub samuti täiend).

Välisministeeriumis 2000. aastal juriidilise osakonna atašeena ning juba 2002. aastal tegutses ta osakonnas büroodirektorina. 2004.–2007. aastal töötas Veski Eesti suursaatkonnas Moskvas konsulaartalituse direktorina. Aastatel 2007–2009 töötas Välisministeeriumi konsulaarosakonnas õigusbüroo direktorina ja järgnevalt arendusnõunikuna personaliosakonnas.

Aastatel 2013–2015 Eesti suursaatkonnas Helsingis, konsulaartalituses. 

Veski töötas aastatel 2015–2024 Eesti välisministeeriumis juriidilise osakonna peadirektorina ja alates 8. augustist 2024, juriidiliste ja konsulaarküsimuste asekantslerina. 

Varem(millal ?) on Veski töötanud Rootsi ja Eesti vahel sõitnud parvlaeva Baltic Kristina kruiisijuhina 

Ema Anne Veski eeskujul on ta 1990. aastatel proovinud ka laulmist.

## Isiklikku
Ta vanemad on Jaak ja Anne Veski.

Kerli Veski abikaasa on kunstidiiler, sün.06.aprill 1953,  **Georg Poslav(w)ski(Fotis EFA.204.0.272569)** https://ajapaik.ee/photo/1014004/georg-poslavski/ ja teisena, poeg Dominik.(3 viide),  esimene Frederik(mai(?) 2009.a.) (4 viide).

Abikaasa on töötanud **EASi loomemajanduse programmi koordinaatorina**https://www.looveesti.ee/georg-poslawski-kunsti-sekkumine-ariettevotte-toosse-elavdab-innovatsiooni/

## Viited
3.    https://www.ohtuleht.ee/melu/531211/anne-veski-tutar-sai-magistrikraadi

4.    https://www.anneveski.com/anne-roosiaia-oied-ja-okkad-pere-ja-kodu/
Stirniškiai

**Stirniškiai** on küla Leedus Kupiškise rajoonis. Küla asub Subačiuse valla territooriumil Lėvuo kaldal. Külas asub linnamägi. Stirniškiai osa on ka endine Paulianka küla, kus asuvad kruusakarjäär, Palėvenė mõisa hoonetekompleks ja Paulianka paljand.

## Viited
Austraalia händpart

**Austraalia händpart** (*Oxyura australis*) on väikest kasvu jäiga sabaga Austraalia part. Nii emas- kui ka isaslinnud kasvavad kuni 40 cm pikkuseks. Isaslinnul on hallikassinine nokk, mis muutub pesitsushooajal helesiniseks. Samuti on sel perioodil isaslinnu sulestik kastanpruun, kuid muutub hiljem tumehalliks. Emaslinnu sulestik on aga aasta läbi must ja pruunide laikudega. Austraalias on see part kohalik lind, kes pesitseb nii sisemaa kui ka kunstlikel märgaladel. Händparte on raske jälgida, kuna nende käitumine on pesitsushooajal (sügisest talveni) arusaamatu. Sigimisperioodil on isastel väga keeruline paaritumisrituaal. Austraalia händpart on omnivoor ehk kõigesööja, kes eelistab vees elavaid selgrootuid. Tegu on ohustatud liigiga. Neid ohustavad peamiselt püsivate ja sügavate märgalade vee äravool, märgalade hävinemine ja sooldumine, märgaladel karjatamine ning põhjaveetaseme langus.

## Taksonoomia
Esimest korda kirjeldas austraalia händparti aastal 1836 ornitoloog John Gould.

## Kirjeldus
Pardi sabasuled koosnevad paksudest lülisarnastest jätketest ning lind hoiab saba tavaliselt veepinnal. Ennast või paarilist kaitstes hoiab ta saba püstiasendis. Isaslind hoiab saba püsti ka siis, kui näeb emaslinnus oma võimalikku tulevast paarilist. Austraalia händpardil on tavaliselt väga tugevad jalad, mis aitavad ujuda ja sukelduda. Võrreldes teiste partidega on see liik eriline, kuna ujub pigem madalas vees. Nagu eespool öeldud, muutub isase händpardi nokk sigimisperioodil helesiniseks, pea ja kael läikivmustaks ning selg ja tiivad kastanpruuniks. Väljaspool sigimisperioodi on pea ja kael mustad ning hallide täppidega ja keha tumehall. Mõnel isaslinnul püsib sigimisperioodile iseloomulik sulestik kogu aasta. Emaslinnu sulestik aasta jooksul ei muutu. Tema pea on tumepruun ning selga ja tiibu katavad mustad suled, millel on helepruunid otsad, andes pardile laigulise välimuse. Emase pardi nokk on tumedam hallikaspruun ning jalad samuti hallikaspruunid. Isaslindude jalad on aga hallid.

## Viited
Vinmonopolet

**Vinmonopolet** on Norra riigi alkoholimonopol. See on ainuke kauplusekett, mis müüb Norras 4,75-protsendilisest kangemat õlut, veini ja destilleeritud alkohoolseid jooke. 

Ettevõte asutati 30. novembril 1932. 

Vinmonopoletil on üle 300 kauplust.

## Vaata ka
* Alko
* Systembolaget
* Vínbúðin

## Välislingid
* Vinmonopoleti koduleht (norra keeles)
Gandersheimi klooster

**Gandersheimi klooster** (saksa: *Stift Gandersheim*) on endine ilmalike kanonisside hoone (*[[Frauenstift]]*) tänapäevases Bad Gandersheimi linnas Alam-Saksimaal Saksamaal. See asutas aastal 852 Saksi dünastia eelkäija Saksimaa hertsog Liudolf, kelle rikkalikud annetused tagasid selle stabiilsuse ja õitsengu.

"Keiserlik vaba ilmalik Gandersheimi sihtasutus" (*Kaiserlich freie weltliche Reichsstift Gandersheim*), nagu see oli ametlikult tuntud 13. sajandist kuni selle kaotamiseni aastal 1810, oli kõrgaadlike vallaliste tütarde kogukond, kes veetsid jumalakartlikku elu, kuid ilma kloostrielu tõotuseta, mis on sõna "ilmalik" tähendus nimetuses.
Franjo Bosanac

**Franjo Bosanac** (ladina keeles **Franciscus Bossinensis** – "Franciscus Bosnialane"; 1485–1535) oli Balkanilt pärit ja Itaalias tegutsenud renessansihelilooja, kes kirjutas muusikat peamiselt lautole kui soolopillile või kui laulja saatepillile.

Ehkki Bosanaci nimi viitab Bosnia päritolule ning oletatavasti sündis Franjo Bosanac Srebrenikis (praeguses Bosnias ja Hertsegoviinas), on see tänini vaieldav. Mõne eksperdi arvates võis ta olla horvaat, näiteks kirjutas Josip Andreis raamatus "Music in Croatia" (1974): "Bossinensise ritšerkaarid on tähtsad esimeste teadaolevate näidetena Horvaatia helilooja avaldatud muusikast." Seevastu kirjutas Zija Kučukalić: "Huvitavaim kuju selleaegses Bosnia muusikas oli Franjo Bosanac (Franciscus Bossinensis)." Plamenac Dragutin on oletanud, et Bosanac oli algselt kas Bosniast pärit frantsisklane või Bosnia kuninga õuemuusik. Mõlemat seisukohta püüdis ühitada Ennio Stipčević: "Väga usutavaks võib pidada oletust, et Franciscus Bosnialane – nagu teda nimetatakse kirjanduses – oli Bosnia horvaat." Bojan Bujic sõnastas sama arvamuse järgmiselt: "Võime oletada, et ta oli üks Bosnia pagulastest, kes asusid 15. sajandi lõpul Dalmaatsiasse ja Itaaliasse." Ka Bosanaci eluloost pole teada kuigi palju.

Franjo Bosanac elas ja töötas Veneetsias, peamiselt koostöös tuntud muusikakirjastaja Ottaviano Petrucciga, kuid ka Estede õukonnas. Noodikirja õppis ta tundma, kopeerides tollaste kuulsate heliloojate loomingut – ta kopeeris sadu *[[frottola]]*id (populaarseid polüfoonilisi laule). Bosanac ise avaldas 1509–1511 Petrucci kirjastuses kaks kogumikku, milles oli 126 neljahäälset *frottola*t ja 46 ritšerkaari (lühipala mängimiseks enne või pärast laule) temalt endalt ning heliloojatelt nagu Marchetto Cara ja Bartolomeo Tromboncino. Neile eelnesid kogumikud Francesco Spinacinolt (kaks kogumikku, 1507), Joan Ambrosio Dalza (1508) ja Giovan Maria Giudeo (1508, kaotsis). Vaatamata slaavi päritolule kuulub tema looming Põhja-Itaalia renessanssmuusika traditsiooni.

Bosanaci esimeses kogumikus avaldatud Marchetto Cara *frottola*t "Io non compro più speranza" esitas USA saatesarjas "The X Factor" 2009. aastal ansambel The Bastard Sons of Dioniso.

## Teoseid
* "Tenori e contrabassi intabulati col sopran in canto figurato per cantar e sonar col lauto", sont les premières éditions connues pour chant et luth

## Plaadistusi
* Ronn McFarlane and Julianne Baird: The Italian Lute Song – Dorian Sono Luminus (1996)
* Christopher Wilson and Shirley Rumsey: Early Venetian Lute Music – Naxos (1999)
* Massimo ja Teresa Marchese Nesci: Petrarca ed il cantare a liuto – Tactus (2004)

## Viited

## Välislingid
* "Che debo far" Youtube'is
* "Ritšerkaar nr 17" Youtube'is
* Franciscus Bossinensis, Presto Classical
* Franciscus Bossinensis, International Music Score Library Project
Vürstide liit

(***Deutsche***) ***Fürstenbund*** ("[Saksa] vürstide liit") oli peamiselt protestantlike vürstide liit Saksa-Rooma riigis, moodustatud aastal 1785 Friedrich II eestvedamisel. Liit, mis esialgu koosnes kolmest suurest põhjapoolsest riigist, Brandenburg/Preisimaast, Hannoverist ja Saksimaast, loodi ametlikult keisririigi põhiseadusliku terviklikkuse ja territoriaalse *status quo* kaitsmiseks, kuid üsna pea vastu seisma Joseph II kauasele ambitsioonile liita Baieri Habsburgide valdustega. 

Varsti pärast Habsburgide maade ainuvalitsejaks saamist peale oma ema Maria Theresia surma aastal 1780, elustas Joseph II vana ambitsiooni ning astus läbirääkimistesse Pfalzi ja Baieri kuurvürsti Karl Theodoriga eesmärgiga vahetada Baieri Austria Madalmaade vastu. Oleks plaan vilja kandnud, oleksid Habsburgid kasvatanud oma tuumikvaldusi suure külgneva saksakeelse territooriumiga, vabanedes samal ajal kaugetest provintsidest, mida oleks olnud keerukas ja kulukas kaitsta, kui Austria oleks sattunud sõtta Prantsusmaa ja/või Preisimaaga. Karl Theodori jaoks oli huvi kavandatud tehingus peamiselt maineküsimus, kus ta nägi end taastatud Burgundia hertsogkonna valitsejana, võib-olla kuningatiitliga, mis koosnes Lõuna-Madalmaadest pluss tema olemasolevad valdused Alam- ja Ülem-Reini piirkonnas, nagu Reini Pfalz ja Berg-Jülichi hertsogkond.

Kuulujutt tehingust osutus vastumeelseks nii ambitsioonikale Friedrich II-le, kes nägi endas tähtsaimat Saksa monarhi, kui ka Hannoveri ja Saksimaa kuurvürstidele, kes olid häiritud kavandatud territooriumite vahetamise kaugeleulatuvatest poliitilistest ja strateegilistest tagajärgedest. Kui nad teatasid avalikult oma vastuseisust *Deutsche Fürstenbund* loomise kaudu, ühinesid nendega varsti väiksemate protestantlike riikide valitsejad, sealhulgas Braunschweig-Wolfenbütteli, Saksi-Gotha, Saksi-Weimari, Mecklenburgi, Badeni ja Brandenburg-Ansbachi. Mainzi peapiiskop-kuurvürst, keisririigi ülemkantsler, andis lõpuks oma toetuse, mitte vaid seepärast, et oli teada, et Karl Theodor ja Joseph II rääkisid ka Salzburgi peapiiskopkonna võimalikust ilmalikustamisest, mis kiilus ebamugavalt Baieri ja Austria vahele.

Joseph II oli jahmunud ootamatult tugevast vastuseisust oma plaanile ja pärast mõningaid väiksemaid mõõgatäristamisi peatas oma projekti. Olles saavutanud oma tõelise eesmärgi, lagunes *Fürstenbund* järk-järgult ja kadus täiesti pärast Prantsuse revolutsiooni puhkemist aastal 1789 ja Joseph II surma aasta hiljem.
Kullamaa kirikumõis

**Kullamaa kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Goldenbeck*) oli kirikumõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal.

## Viited
Pühalepa kirikumõis

**Pühalepa kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Pühhalep*) oli kirikumõis Pühalepa kihelkonnas Läänemaal.

1919. aasta maareformi otsusega riigistati Pühalepa kirikumõis 13. märtsil 1926.

## Viited
Tarmo Randver

**Tarmo Randver** (sündinud 21. märtsil 1987) on eesti endine jalgpallur ja jalgpallitreener.

2000. aastatel mängis ta IV liiga klubis Kristiine JK. 

Ta on klubi Kristiine JK peatreener.

## Viited
Valter Uusberg

**Valter Uusberg** (sündinud 11. juulil 1953) on Eesti animafilmilavastaja.

Ta on Rapla Teatritegemise Seltsi juhatuse esimees.

## Filmograafia
*1984 "Härg" (animafilm; oli režissöör)
*1988 "Ärkamisaeg" (amatöörfilm; oli operaator)
*1989 "Elmo elu" (amatöörfilm; oli operaator)
*1989 "Sammas" (animafilm; oli kunstnik)
*1990 "Valgus" (amatöörfilm; oli operaator)
*1992 "Hotell E" (animafilm; oli tüübikunstnik)
*2010 "Oleg" (mängufilm; mängis sõduri rolli)
*2011 "Lotte ja kuukivi saladus" (animafilm; oli kaadripaigutaja ja piltstsenaariumi joonistaja)
*2011 "Prohveti sünd" (animafilm; oli toimetaja) 	
*2013 "Ada + Otto" (animafilm; oli kaadripaigutaja)
*2013 "XYZtopia" (animafilm)	

## Isiklikku
Ta on abielus dirigendi ja psühholoogi Urve Uusbergiga. 

Nende pojad on näitleja ja lavastaja Uku Uusberg, helilooja ja dirigent Pärt Uusberg ja psühholoog Andero Uusberg.

## Viited

## Välislingid
*
Käina kirikumõis

**Käina kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Keinis*) oli kirikumõis Käina kihelkonnas Läänemaal. Tegemist oli Eesti alade suurima kirikumõisaga, millele kuulus 1762 tiinu maad.

## Viited
Martna kirikumõis

**Martna kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Martens*) oli kirikumõis Martna kihelkonnas Läänemaal.

## Viited
Komarovka

**Komarovka** (vene keeles *Комаровка*) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis.

Komarovka on tänapäeval Venemaa kontrolli all, kuigi Eesti ja Venemaa vahel 1920. aastal sõlmitud rahulepingu ja Eesti Vabariigi põhiseaduse järgi asub see Narva jõest ida pool paiknev asula endiselt Eesti Vabariigi territooriumil. 

## Ajalugu
Küla Kljutški algne nimetus muudeti Kamarovkaks.

Tartu rahu järgse Eesti-Venemaa piiri kokkuleppimisel sai küla Eesti ja Nõukogude Venemaa piirikülaks. Küla moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Virumaa ja Vaivara kihelkonna Narva valda.  

Eesti vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.

## Viited
Koen Geens

**Koen Geens** (sündinud 22. jaanuaril 1958 Brasschaatis) on Belgia poliitik.

Ta kuulub erakonda Christen-Democratisch en Vlaams. Ta on 11. oktoobrist 2014 kuni 1. oktoobrini 2020 Charles Micheli valitsuse  justiitsminister.

Ta on õppinud kaks aastat Antwerpeni Ülikoolis õigusteadust, seejärel õppis ta õigusteadust Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis (Katholieke Universiteit Leuven), kust ta sai aastal 1980 õigusteaduse teadusliku kraadi. Harvardi ülikoolist sai ta õigusteaduse magistri kraadi (LL.M (*Legum Magister*)). Ta oli aastast 1986 Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis professoriks. Aastal 2009 kandideeris ta Leuveni Katoliikliku Ülikooli rektoriks, kuid jäi alla Mark Waerile.

5. märtsist 2013 kuni 11. oktoobrini 2014 oli ta Belgia rahandusminister. 11. oktoobrist 2014 kuni 1. oktoobrini 2020 oli ta Belgia justiitsminister.
SampTA

**SampTA** (*Sampling Theory and Applications*) on interdistsiplinaarne konverents matemaatikutele, inseneridele ja rakendusuuringutega tegelevatele teadlastele. SampTA põhieesmärgiks on tutvustada valimridade teooria ja rakenduste ning nendega seotud valdkondade alaseid värskemaid tulemusi.

SampTA konverentside seeria algas väikese konverentsiga 1995 Riias Lätis, kuid kohtumised kujunesid, kui huvi valimridade teooria ja rakenduste vastu kasvas, täismõõdus konverentsideks, mis pakkusid huvi nii matemaatikutele kui ka inseneridele. Selline matemaatikute ja inseneride enam-vähem võrdne arv osavõtjate hulgas muudab SampTA konverentside seeria unikaalseks. Konverentside korraldust koordineerib rahvusvaheline *steering committee*, mis koosneb väga silmapaistvate ja ülemaailmselt tunnustatud matemaatikutest ja inseneridest ning *technical committee*, kes hoolitseb konverentsi programmi eest.

Iga kahe aasta tagant toimuva konverentsi kohta avaldatakse infot mitmetes matemaatika ja inseneeria kalendrites, muuhulgas Ameerika Matemaatikaühingu, Mathematics Calendar , Wavelet Digest's, Numerical Harmonic Analysis Group'i (NuHAG, Viini Ülikool) kalendris, Norbert Wieneri keskuse (University of Maryland) kalendris ja IEEE Signal Processing Society kalendris. Konverentsid on toimunud üle aasta alates 1995, olnud 150–170
osalejaga ja 4-5-päevased.

## Eelmised konverentsid
* Washington, D.C., U.S., May 25&#x2013;29, 2015 link
* Bremen, Germany, July 1&#x2013;5, 2013 link
* Singapore, May 2&#x2013;6, 2011 link
* Marseille, France, May 18&#x2013;22, 2009 link
* Thessaloniki, Greece, June 1&#x2013;5, 2007 link
* Samsun, Turkey, July 10&#x2013;15, 2005 link
* Strobl, Austria, May 26&#x2013; 30, 2003 link
* Orlando, U.S., May 13&#x2013; 17, 2001 link
* Loen, Norway, August 11&#x2013; 14, 1999 link
* Aveiro, Portugal, July 16&#x2013; 19, 1997 link
* Riga, Latvia, September 20&#x2013; 22, 1995 link

## Viited
Illimar Vihmar

**Illimar Vihmar** (sündinud 12. jaanuaril 1989) on eesti teatrikunstnik. 

## Tunnustus
* 2016 – Eesti Teatriliidu kunstnikuauhind
* 2024 – Salme Reegi nimeline lasteteatri auhind (koos Laura Jaanholdiga, "Kurjus" (Endla Teater): vägivallaringi ja selle katkestamise võimalikkuse mitmekülgne käsitlus nii sisu kui ka vormi tasandil)

## Isiklikku
Ta on Ingomar Vihmari poeg.

## Välislingid
* Illimar Vihmar
Sankt Ludgeri klooster

**Sankt Ludgeri klooster** (saksa: *Kloster St. Ludgeri*) oli Püha Benedictuse Ordu klooster Helmstedtis Alam-Saksimaal. Selle asutas Liudger 800. aasta paiku. Kuni selle ilmalikustamiseni aastal 1802 oli see otse keisrile alluv klooster, suveräänsusega kogu Helmstedti linna üle 15. sajandini.
Hariduse tänav (Narva)

**Hariduse tänav** on tänav Narva vanalinnas ja Kerese linnaosas. Algab Pimeaia tänavalt, ristub  Sepa, Karja, Moonalao, Vestervalli, Vabaduse, Puškini, Rahvavälja ja Kevade tänavaga ning lõpeb Kangelaste prospektiga ristudes. Tänava pikkus on umbes 1235 m.

1905. aasta linnaplaanil on selle tänava nimi vanalinna piirkonnas vene keeles *улица Госпитальная* ja *Антоновская улица*, Peetri eeslinnas *Девятая улица*. 1912. aasta linnaplaanil on Hariduse tänava nimi **Hospidali tänav** ja **Antoni tänav** vanalinnas ning **Teine Peetri tänav** Peetri eeslinnas. 1927. aasta linnaplaanil on tänava nimi **Vaestemaja tänav** vanalinnas ja **Must tänav** Peetri eeslinnas. Koos Sinise ja Valge tänavaga, mis kulgesid üksteisega rööpselt, moodustasid nad Eesti lipu värvid.23. oktoobrist 1940 Hariduse tänav.  

27. detsembril 1952 nimetati Narva linna TSN TK otsusega nr 482 Vaestemaja tänav ümber **Hariduse tänavaks** (vene keeles *улица Харидузе*), oletatavasti Hariduse ja Puškini nurgal asunud Narva 1. Keskkooli järgi.

2011. aastal kiitis Narva Linnavalitsuse Arhitektuuri- ja Linnaplaneerimise Ameti juures tegutsev Kohanimede komisjon heaks eraisiku esitatud taotluse taastada Hariduse tänava osale Kraavi ja Pimeaia tänava vahel Vaestemaja tänava nimi (vene keeles *ул. Богадельная*). Tänavaosa ümber ei nimetatud.

Aadressil Hariduse 22 asub Kalev Fama staadion.

## Viited
Noriūnai mõis

**Noriūnai mõis** (leedu keeles *Noriūnų dvaras*) on endine mõis Leedus Kupiškise rajoonis Noriūnais. 

Mõisakompleks on riikliku tähtsusega arhitektuurimälestis, kuhu kuuluvad teenijatemaja, peahoone, tootmishooned ja park.

## Ajalugu

Mõisa on kirjalikult esmamainitud XVI sajandil. See on kuulunud Naruševičiustele, Radziminskitele, Abramavičiustele. Esimene täpsem kirjalik dateering pärineb aastast 1665, mil selle omanikuks said Boločinskid. Seejärel olid omanikeks Stachovksid, kes müüsid mõisa aastal 1723 Bucholcidele. Läbi aegade on see kuulunud veel Tyszkiewiczitele, Tiesenhausenitele, Ogińskitele ja Komaritele. XVII-XVIII sajandil kasvatati seal Žemaitukase tõugu hobuseid. Arvatakse, et peahoone lasi rajada H. Venclovavičiaus ja XIX sajandi lõpus ehitasid kohalikud meistrid sealse peahoone ümber. Aastal 1921 peeti mõisas selle viimase omaniku J. Adomonise õe  ja luuletaja Kazys Binkise pulmad. Pärast Teist maailmasõda mõis võõrandati ja seal asus masina-traktorijaam, seejärel aga maaparandustöötajate baas. Aastal 1960 rajati peahoonesse seitsmeklassiline kool.

## Arhitektuur

Mõisa peahoone puhul on tegemist Leedu aladele ebatüüpilise T-kujulise põhiplaaniga klassitsistliku ja maneristliku hoonega. Kõige silmapaistvam detail on peasissekäigu kohal asuv mitmekorruseline  korpus. Esindusruumid on kujundatud anfilaadina, eluruumides on kasutusel tavalised koridorid. Mõisakompleksi ehitiste juures on kaks dolomiidist torni – üks neist oli kasutusel rehehoonena, teine oli aga jääkelder. Dolomiidist on laotud ka endise teenijatemaja sein, mida ehib väiksematest kivikildudest mosaiik.

Tähelepanuväärsed on ka teenijatemaja nelinurkne sisehoov, mida ehib sinistest kividest mosaiik, kahekorruseline maakividest ristikujulise põhiplaaniga aidahoone ja kaks tornisarnast ehitist – rehi ja jääkelder. Kokku on mõisakompleksist säilinud üheksa hoonet, varem oli seal hooneid 18.

## Park

Peahoonet ümbritseb kaarekujuliselt vabakujundusega park, mille pindala on 10 hektarit. park on ebatasase moega, seda liigendavad Lėvuo ja Krioklysi orud. Enamik teid on seal looklevad, aga peamised alleed on sirged. Puudest omineerivad seal kohalikud liigid – gruppidena ja üksikult kasvavad okaspuud. Seal kasvab ka võõrliike – euroopa lehis, palsamnulg, hall pähklipuu.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (*leedu keeles*)
*Noriūnai mõis
*Mõis YouTube'is
Jutaza rajoon

**Jutaza rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Urussu alev.

Rajoonis on 1 alev ja 10 külaasundust.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 20 965. 2010. aasta seisuga olid elanikest 74,6% tatarlased ja 21,3% venelased.

## Viited

## Välislingid

* Jutaza rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
Ferdinand Albrecht I (Braunschweig-Wolfenbüttel-Bevern)

**Ferdinand Albrecht** (22. mai 1636 Braunschweig – 25. aprill 1687 Bevern) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog, Braunschweig-Wolfenbütteli vürstide sugulane.

## Elu
Ferdinand Albrecht oli August Noorema kolmas poeg. Pärast isa surma aastal 1666 kaklesid kolm poega pärandi eest ja Ferdinand Albrecht sai palee Bevernis, mõned feodaalõigused ja kindla summa raha vastutasuks nõuetele valitseda Wolfenbüttelit, mida asusid üheskoos valitsema tema vanemad vennad.

Ferdinand Albrecht muutus üha ekstsentrilisemaks ja mingil ajal saatsid tema vennad sõjaväe paleesse korda taastama. Ta kogus palju kunstiteoseid, mis said hiljem Hertsog Anton Ulrichi muuseumi osaks. Ta suri aastal 1687; tema poeg Ferdinand Albrecht II päris vürstkonna aastakümneid hiljem.

## Perekond
Ferdinand Albrecht abiellus aastal 1667 Hessen-Eschwege maakrahvi Friedrichi tütre Christinega (30. oktoober 1648 – 18. märts 1702). Täisikka jõudsid nende lastest järgmised:

* Sophie Eleonore (1674–1711), suri lastetuna
* August Ferdinand (1677–1704), suri lastetuna
* Ferdinand Albrecht II (1680–1735)
* Ferdinand Christian (1682–1706), suri lastetuna
* Ernst Ferdinand (1682–1746)
* Heinrich Ferdinand (1684–1706), suri lastetuna
Arski rajoon

**Arski rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tatarstanis. Rajooni keskus on Arski linn.

Rajoonis on 1 linn ja 16 külaasundust, kus on kokku 69 asulat.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 52 530. 2010. aasta seisuga olid elanikest  92,7% tatarlased, 6,3% venelased ja 0,5% marid.

## Viited

## Välislingid

* Arski rajooni koduleht (vene ja tatari keeles)
Kanada kabe

**Kanada kabe** on 144-ruudulisel laual mängitav kabeliik. Mängu algseisus on mõlemal mängijal 30 kabendit. Mängureeglid on samad mis rahvusvahelises kabes ning partiide kasutatakse samuti numbrilist notatsiooni. Mäng on levinud Kanadas Québecis ja Ontarios ning USA-s Uus-Inglismaal. 

Mängu leiutasid arvatavasti prantsuse asunikud Québecis. Mängu leiutamise aeg pole teada, kuid on teada, et juba 1805. aastal müüdi 144-ruudulist kabelauda Londonis. Kanada kabes on peetud ka maailmameistrivõistlusi ja Ameerika meistrivõistlusi (1904–1968). Nii mõnedki Kanada kabetajad on edu saavutanud ka rahvusvahelise kabe maailmameistrivõistlustel: näiteks Raoul Dagenais tuli 1952. aastal hõbedale ja Marcel Deslauriers 1956. aastal maailmameistriks.

## Välislingid
*Association Québécoise des joueurs de dames (AQJD) - Québeci kabeassotsiatsioon (prantsuse keeles)
Thomas Salumets

**Thomas Salumets** (sündinud 1956) on eesti päritolu Kanada kirjandusteadlane.

## Elukäik ja haridus
Salumets sündis Saksamaal, Emajõe lahingus osalenud ja raskelt haavata saanud rindemehe perekonnas.

Gümnaasiumi lõpetas ta Heidelbergis, germanistika bakalaureuseõppe *summa cum laude* Toronto Ülikoolis Kanadas (1976–1980).

Magistri- ja doktorikraadi sai ta Princetoni Ülikoolis USAs, kus kaitses 1985 doktoriväitekirja "Zur Interpretation und Edition der Werke F. M. Klingers".

## Töökäik
Alustanud õppejõutööd Lääne-Ontario ja Toronto ülikoolides, töötab ta 1987. aastast Briti Columbia Ülikoolis Vancouveris. Ta on juhatanud sealset võrdleva kirjandusteaduse õppetooli ja germanistikaosakonda, aastail 2006–2011 oli ta Kesk-, Ida- ja Põhja-Euroopa osakonna juhataja. 

Ta on olnud organisatsiooni Association for the Advancement of Baltic Studies (AABS) president (2002–2006) ja ajakirja Journal of Baltic Studies peatoimetaja (1998–2001).

Salumets on Eesti Võrdleva Kirjandusteaduse Assotsiatsiooni liige ning mitme raamatusarja ja ajakirja toimetuskolleegiumi liige.

## Teoseid
* "Unforced Flourishing: Understanding Jaan Kaplinski" (McGill-Queen's University Press, 2014), eesti keeles "Kujuneda sunnita: mõtestades Jaan Kaplinskit" (Varrak, 2016).
* "Mõju mõnu" (Tartu Ülikooli Kirjastus, 2014; sari "Studia litteraria Estonica", 14).

## Tunnustus
* 2015 Tartu Ülikooli audoktor

## Isiklikku
Thomas Salumetsa vanaisa Karl Aleksander Busch-Toomiste (16.12.1896–07.11.1968) oli Eesti Vabadussõja veteran ja Vara vallavanem, kes arreteeriti 1945. aastal ja viidi Vorkuta vangilaagrisse. Naasis Siberist Eestisse 1956. aastal. 

## Viited

## Välislingid
* Thomas Salumetsa koduleht Briti Columbia Ülikooli saidil
Classical Association

**Classical Association** on Suurbritannias registreeritud, ent rahvusvahelise liikmeskonnaga teadusselts.

Classical Association asutati 19. detsembril 1903. Selle põhikirjaline eesmärk on edendada ja arendada klassikalise antiigi uurimist ja sellealast haridust ning suurendada avalikkuse teadlikkust antiigiuuringute panusest ja olulisusest hariduses ja ühiskonnaelus.

Classical Association annab välja teadusajakirju Classical Quarterly, Classical Review ja Greece & Rome ning regulaarset infobukletti Classical Association News (lühendatult CA News).

Organisatsioon korraldab iga-aastasi teaduskonverentse, mille toimumiskoht on mõnes Suurbritannia ülikoolis.

Organisatsiooni president vahetub igal aastal, kusjuures klassikalised filoloogid või antiikajaloo spetsialistid vahelduvad erialakaugemate antiigihuviliste inimestega (nt kirjanikud, ajakirjanikud, toimetajad).

## Presidente
* 1997–1998 Lindsey Davis, Suurbritannia romaanikirjanik

* 2006–2007 Malcolm Schofield, Cambridge'i Ülikooli professor
* 2007–2008 Robert Harris, Suurbritannia romaanikirjanik
* 2008–2009 Richard Seaford, Exeteri Ülikooli professor
* 2009–2010 Richard Stoneman, kauaaegne kirjastuse Routledge toimetaja, Exeteri Ülikooli aukülalisprofessor
* 2010–2011 Christopher Rowe, Durhami Ülikooli professor
* 2011–2012 Peter Stothard, ajalehe The Times (1992–2002) ja Times Literary Supplement toimetaja
* 2012–2013 Robin Osborne, Cambdridge'i Ülikooli professor
* 2013–2014 Martha Kearney, Suurbritannia Radio 4 ajakirjanik
* 2014–2015 P. J. Rhodes, Durhami Ülikooli professor
* 2015–2016 Robert Crawford, Saint Andrewsi Ülikooli professor

## Kirjandus
* Christopher Stray, *The Classical Association: The First Century 1903–2003*. Classical Association, 2003. ISBN 0-19-852874-4

## Välislingid
*Seltsi koduleht
Fritzlar

**Fritzlar** on rikkaliku ajalooga väike Saksa linn (15 000 elanikku) Schwalm-Ederi kreisis Põhja-Hessenis, 160 km Frankfurdist põhjas.

Linnal on keskaegne linnasüda, mis ümbritsetud paljude vahitornidega linnamüüriga. 38 meetrit kõrge Hall torn (Grauer Turm) on kõrgeim säilinud linnakaitsetorn Saksamaal. 1109. aastal esmamainitud linna kaitsepühaku Püha Martini kivireljeefiga raekoda on vanim Saksamaal ikka veel esialgsel otstarbel kasutatav hoone. Gooti stiilis vana frantsiskaani kloostri kirik on tänapäeval protestantlik kihelkonnakirik ja kloostri teised hooned on muudetud nüüdisaegseks haiglaks. Paljud hooned linnakeskmes, peamiselt turuplatsi ümber, pärinevad 15.–17. sajandist ning on hoolikalt säilitatud või taastatud. Linnas domineerib imposantne romaani-gooti Püha Peetruse kirik 12.–14. sajandist.

1974. aastal võõrustas linn 14. Hessentagi festivali.
Valgussammas

**Valgussammas** on optiline atmosfäärinähtus. See kujutab endast vertikaalset valgusriba, mis näib ulatuvat valgusallikast üles- või allapoole. Nähtust tekitab valguse peegeldumine rohketelt väikestelt jääkristallidelt, mis atmosfääris hõljuvad. 

Valgus võib olla pärit Päikeselt (tavaliselt siis, kui see on horisondi lähedal või isegi horisondist allpool). Sel juhul nimetatakse nähtust **päikesesambaks**. Valgussambaid tekitav valgus võib olla pärit ka Kuult või maistest valgusallikatest, näiteks tänavavalgustitelt.

## Teke
Kuna valgussambad tekivad valguse ja jääkristallide koosmõjul, kuuluvad need halode hulka. Valgussambaid tekitavad kristallid on tavaliselt tasapinnalised ja kuusnurksed ning paiknevad õhus langedes enam-vähem paralleelselt maapinnaga. Need kristallid on lumehelvestest palju väiksemad. Peegeldused eri kõrgustel ja vaatlejast eri kaugustel hõljuvatelt kristallidelt tekitavad kujutise valgusallika all või kohal kõrguvast valgussambast. Mida suuremad on kristallid, seda paremini on see efekt näha. Harvemini võivad valgussambaid põhjustada ka sambakujulised kristallid. Nähtus on olemuselt väga sarnane kergelt lainetaval veepinnal nähtava Päikese või Kuu "teega".

## Pildid

Pilt:Sunset in Saguaro National Park.JPG|Päikesesammas USA Arizona osariigis
Pilt:Light pillars over Laramie Wyoming in winter night.jpg|Valgussambad USA Wyomingi osariigis
Pilt:Antarctic-light_112_hg.jpg|Päikesesammas Antarktikas


## Viited
Cambridge University Press

**Cambridge University Press** (lühend **CUP**) on Cambridge'i Ülikooli juures tegutsev kirjastus. Kirjastus sai raamatute trükkimise õiguse 1534. aastal kuningas Henry VIII-lt ja on seega maailma vanim katkestusteta tegutsenud kirjastus. Oxford University Pressi järel on see maailma suuruselt teine ülikoolikirjastus.

Kirjastuse peakorter on Cambridge'is, harukontorid aga rohkem kui 40 riigis.

## Kirjandus
* Michael Black, *Cambridge University Press 1584–1984*. Cambridge: Cambridge University Press, 2000, ISBN 0-521-66497-7.
* David McKitterick, *A History of Cambridge University Press: Volume 1, Printing and the Book Trade in Cambridge*. Cambridge: Cambridge University Press, 1992, ISBN 0-521-30801-1.

## Välislingid
* Kirjastuse koduleht
Helme kirikumõis

**Helme kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Helmet*) oli kirikumõis Helme kihelkonnas Viljandimaal.

## Viited
Paistu kirikumõis

**Paistu kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Paistel*) oli kirikumõis Paistu kihelkonnas Viljandimaal.

## Viited