open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juhan Sütiste

**Juhan Sütiste** (sünninimi **Johannes Schütz**; kuni 1936 **Juhan Schütz**; 28. detsember 1899 Tähtvere vald – 10. veebruar 1945 Tallinn) oli eesti luuletaja.

Juhan Sütiste oli pärit vaesest perekonnast. Algkooli lõpetamise järel õppis 1913–1919 Tartus kellassepa ametit. Gümnaasiumihariduse omandas ta õhtukoolis.  

Õppis aastatel 1923–1931 Tartu Ülikoolis filosoofia- ja õigusteaduskonnas, kuid stuudium jäi lõpetamata. Oli kirglik jalgpallur Eesti akadeemilise spordiklubi meeskonnas ja võitis Eesti meistrivõistlustel odaviskes mitu medalit, 1928. aastal tuli odaviskes Eesti meistriks. Võitis odaviskes kulla ka 1927. aastal Roomas peetud üliõpilaste olümpiaadil. Oli Tartus vabakutseline kirjanik ning aastatel 1938–1941 Tallinnas Eesti Draamateatri dramaturg. 

Saksa okupatsiooni ajal  september 1941–juuli 1942 oli vangis Patarei vanglas.

## Isiklikku
Tema onupoeg oli viiuldaja Hugo Schütz, ka onupoja poeg Juhan Schütz oli viiuldaja.

## Looming
Luuletaja hakkas ennast väljendama 1921. aastal, osales koguteostes "Sang" ja "Bumerang" (mõlemad 1925) ning kirjanduse elulähedust nõudvas liikumises (1929–1930 ajalehe Kirjanduslik Orbiit toimetaja). Kirjandusteadlane ja kirjanik Oskar Kruus, kes on Sütiste loomingut põhjalikult uurinud, on Juhan Sütistet nimetanud üheks Eesti  silmapaistvamaks uusrealistiks. Teemadest eelistas ühiskondlikku ebavõrdsust, loodus- ja reisimuljeid, sõjaolustikku. Kirjutas ka saksavastase vabadusvõitluse teemalisi näidendeid ja viljeles ka teatrikriitikat.

### Teosed

Näidendid

*"Ristikoerad" (1945)

Luulekogud
*"Rahutus" (1928)
*"Peipsist mereni" (1930)
*"Maha rahu" (1932)
*"Kaks leeri" (1933)
*"Südasuvi" (1934)
*"Päikese ootel" (1935)
*"Sadamad ja saared" (1936)
*"Ringkäik" (1937)
*"Valgus ja varjud" (1939)

Poeemide tsükkel
*"Kahe sõja vahel" (1937–1941)

Teatrikriitika
*"Iga hetk on loov" (1974)

## Mälestuse jäädvustamine
*Juhan Sütiste järgi on nimetatud tänav Tallinnas Mustamäel – Juhan Sütiste tee (tihti ka J. Sütiste tee või Sütiste tee)

## Viited


## Välislingid
* 
*
Sipelgaõli

**"Sipelgaõli"** on Leida Kibuvitsa 1941. aastal ilmunud novellikogu. 

## Novellid
*"Sipelgaõli"
*"Teine tee"
*"Harak-Mihkel"
*"Väike kivi"
*"Vanad kirsipuud"
*"Võililleseeme"
*"Parim pleite"
*"Poolteist meest"
Lepatriinupunane

**"Lepatriinupunane"** on Leida Kibuvitsa novellivalimik, mille on koostanud Linda Uustalu ja mis ilmus "Eesti novellivara" sarjas 1987. aastal koos koostaja järelsõnaga.
Kiisa pae

**Kiisa pae** on väike (4,5 meetri kõrgune ja 30 meetri laiune) liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. Tegemist on esimese paega Ahja jõe paremal kaldal Koorvere poolt mööda jõge liikudes. Paljandit on võimalik vaadelda nii jõelt kui ka vastaskaldalt.

Paljandi jalam jääb osaliselt vee alla ka jõe madala veeseisu korral. 

Pael kasvab III kategooria kaitsealune liik – kahelehine käokeel (*Plantanthera bifolia*).
Kuradikoobas

**Kuradikoobas** on paljand Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal.

Keskmise suurusega paljand asub jõe paremal kaldal. Paljandi pikkus on 65 meetrit ja kõrgus 6 meetrit. Osa paljandi jalamist on vee all ka madala veeseisu korral. Paljand on näha samalt kaldalt, jõelt ning vastaskalda niidult. 

Jõe suudme poolses paljandi otsas on koobas, mille laiema osa pikkus on umbes 8,5 m ja kõrgus keskel varingust laeni umbes 1,8 m. Koobas jätkub kitsa käiguna. Koobas on kuiv, allikata.

Paljandi ülaserval asuvad kuklase pesad. 

Mõlemal pool paljandit olevatel lamminiitudel kasvab siberi võhumõõk (*[[Iris sibirica]]*). 

## Välislingid
*
Evald Tammlaan

**Evald Tammlaan** (15. veebruar 1904 Vihula vald – 17. märts 1945 Stutthof, Saksamaa) oli eesti kirjanik ja ajakirjanik. Kasutas pseudonüümi **Jänkimees**.

## Elulugu
Evald Tammlaan sündis 1904. aastal Vihula mõisas veskirentniku peres. Aastail 1920–1926 õppis ta Rakvere gümnaasiumis ning töötas 1929. aastast ajakirjanikuna (1929–1931 töötas Virulase toimetuses, 1934–1940 Kaja ja Uue Eesti juures), reisis kaubalaevadega, millest avaldas ajalehtedes reisivesteid. 

Aastal 1940–1941 oli NSV Liidus Moskvas algul pressiatašee, seejärel alatise esindaja asetäitja. Alates 3. oktoobrist 1940 oli ta Eesti NSV alaline esindaja NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures, tema asetäitja oli Voldemar Jaanus. Saksa okupatsioonivõimud vangistasid ta 13. septembril 1941. Esialgu hoiti Tammlaant Tallinna Keskvanglas, kus ta töötas trükikojas koos mitmete tuntud kultuuritegelastega, seal hulgas Arkadio Laigo, Romulus Tiituse, Nikolai Kummitsa ja Rudolf Pangsepaga. Tammlaan suri Stutthofi koonduslaagris 17. märtsil 1945.

## Looming
Tema publitsistikalooming sisaldab poliitilisi artikleid, vesteid ja reisikirju. Ta on kirjutanud ka näidendeid.

## Teoseid
Publitsistikavalimikud:
*"Jänkimehe kroonika" (1961)
*"Jänkimehe kirjad" (1966)

Näidendid:
*"Valge lagendik" (1937)
*"Raudne kodu" (1938)

## Välislingid
*
Okazaki fragment

**Okazaki fragment** on lühike DNA nukleotiidide järjestus (eukarüootidel ligikaudu 150 kuni 200 aluspaari pikkune). 

**Okazaki fragment ja DNA replikatsioon**.
DNA replikatsioonil toimub ühel matriitsDNA-ahelal pidev uue DNA süntees (juhtiv ahel). Teisel ahelal toimub DNA süntees aeglaselt juppide kaupa (Okazaki fragment). Süntees toimub suunas 5'> 3'.
Endel Tennov

**Endel Tennov** (15. jaanuar 1926 Vaivara vald Kannuka küla – 14. detsember 1978 Tallinn) oli eesti kirjanik.

Õppis 1945–1949 Tartu Riiklikus Ülikoolis ja Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis. Töötanud ajakirjanikuna. 

## Looming
Kirjutanud värvika olustiku- ja tüübikujutusega humoristliku põhitooniga proosat.

## Teosed

* "August Mõigu oma hobu" (romaanivõistlusel 1959 äramärgitud jutustus, 1961)
* "Noormees heast perekonnast ja teisi jutte" (1964)
* "Rändlinnud lähevad teele" (romaan, 1966)
* "Valged laigud kaardil" (romaanivõistlusel 1967 äramärgitud jutustus, 1969)
* "Ettekavatsetud kuritegu ja teisi tõsilugusid" (humoreskid, 1970)
* "Iive, Iive" (lühiromaan, 1973)
* "Ööd vanas majas" (lühiproosakogu, sisaldab pikema jutustuse "Margiti kadumine"; 1976)
* "Kolm romaani" (sisaldab teosed "August Mõigu oma hobu", "Rändlinnud lähevad teele", "Margiti kadumine"; järelsõna: Teet Kallas; 1980)

## Kirjandus
* "Keele ja Kirjanduse" ringküsitlus kirjanikele. Endel Tennov – Keel ja Kirjandus 1974, nr 12, lk 746–747
* Arno Oja, "Mehed ja Mudilinn. Endel Tennovi 50. sünnipäeva puhul" – Keel ja Kirjandus 1976, nr 1, lk 44
* Teet Kallas, "Muljeid kirjandusmaastikult", Eesti Raamat, Tallinn 1982, lk 215–235 (raamatu "Kolm romaani" saatesõna uustrükk)
* Eesti kirjanduse ajalugu, V köide, 2. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1991, lk 252–254 (ülevaate autor Ülo Tonts) ja bibliograafia lk 278–279
* Endla Tegova, "Kilde kohtumistelt Endel Tennoviga" (kirjanike kohtumisest 1956. aastal Kärlal) – kogumikus "Ilmaneitsi embuses", Kuressaare 2000, lk 47–49
* Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 591, artikli autor Ülo Tonts

## Välislingid
* Teet Kallas, "Sõber, kuhu pista see flööt?" (Lugu vendade Tuulikute 33. sünnipäevast ja Endel Tennovi novellidest) – Sõnumileht 5. september 1997, lk 15
* Oskar Kruus, "Mälestusi kirjanikest. Endel Tennov" – Videvik, 26. mai 2000, lk 4
Romulus Tiitus

**Romulus Tiitus** (pseudonüüm **K. Toslem**; 5. jaanuar 1906 Rakvere – 15. juuli 1982 Tallinn) oli eesti vestekirjanik ja karikaturist.

## Elukäik
Romulus Tiitus sündis Rakveres püssimeistri perekonnas. Aastatel 1918–1924 õppis Tiitus Rakvere poeglaste gümnaasiumis. Kunsti õppis ta 1925. aastal Riigi Kunsttööstuskoolis ja 1926–1927 Pallases. Aastatel 1926–1927 oli Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna üliõpilane.

Töötas aastatel 1924–1926 Rakveres käsitöölisena ja ajalehe Virulane raamatupidajana. Aastail 1927–1940 oli ta Tartus ajalehe Postimees karikaturist ja följetonist ning pilkelehe Sädemed toimetaja. 1930. aastatel illustreeris Kirjastus Ühisuse Loodus ja Noor-Eesti Kirjastuse noorsooraamatuid. 1940. aastast elas Tallinnas ning joonistas karikatuure ajalehtedele Sirp ja Vasar ning Rahva Hääl.

Saksa okupatsioonivõimud arreteerisid Tiituse 23.09.1941 ning 1941. aastast oli ta kinnipeetav Patarei vanglas. Seal tegid ta koos teiste arreteeritud kunstnikega (nt Arkadio Laigo ja Nikolai Kummitsaga) kaastööd Patarei vangla väljaannetele. Vanglast vabanes 1944. aastal. Pärast teist maailmasõda naasis Tallinna, kus töötas kuni 1945. aastani ajalehes Õhtuleht ning 1945–1947 ajakirjas Pikker.

1945. aastast Kunstnike Liidu liige. 1947. aastast oli vabakutseline kunstnik. 

## Looming
1925. aastal avaldati tema esimene karikatuur. 1927. aastal tegi illustratsioone, šarže ja karikatuure ajakirjale Tapper. Tema karikatuure hinnati nende löövuse, elulise tüübistiku ja ühiskonnakriitilisuse tõttu. Neid ilmus väljaannetes Noorte Hääl, Kultuur ja Elu, Looming, lisaks mõnes välismaises (Tšehhoslovakkia, Ungari jt) väljaandes. 

Tiitus on illustreerinud üle 50 raamatu. On ka ise lasteraamatuid kirjutanud ning pannud kirja oma mõtteid loomingust ja elust.Ta on illustreerinud peamiselt humoorikaid teoseid.

### Lasteraamatud
* "Toslem lastele" (1938; koomiksid)
* "Mees ja käpard" (1946)
* "Kuidas Klukk sangariks sai" (1964)
* "Üleannetu Maki" (1965)
### Karikatuuri- ja följetonikogumikud
* "Portreed sõnas ja pildis" (1935)
* "Toslemi kirjad" (1935)
* "Nokk kinni, saba lahti" (1960)
* "Palun ilma odekolonnita" (1965)
* "Tagasi looduse juurde" (1971)
* "Lõbus Wilde" (koos Elem Treieriga) (1976)
### Monograafia
* "Gori" (1960)
### Mälestusteraamat
* "Oma modellide keskkonnas" (1981)

## Tunnustus
* 1965 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku
Tema vennatütar on balletitantsija Piia Tiitus.

## Viited

## Välislingid
* 
* Rahvusarhiiv – Foto Romulus Tiitusest (1965)
Theodoros II

**Theodoros II** (sünninimi **Nikólaos Choreftákis** (Νικόλαος Χορευτάκης); sündinud 25. novembril 1954) on õigeusu kiriku Aleksandria patriarh alates 24. oktoobrist 2004. 

Ta õppis teoloogiat Thessaloníkis ning tegutses seejärel Kreetal. Alates 1985. aastast oli ta Aleksandria Patriarhaadi esindaja Vene Õigeusu Kiriku juures. 

1997. aastal määrati ta Kameruni metropoliidiks ja 2002. aastal Zimbabwe metropoliidiks.
Mats Tõnisson

**Mats Tõnisson** (23. märts 1853 Aidu vald – 23. september 1915 Petrograd) oli eesti kirjamees.

Tõnisson lõpetas Viljandi kihelkonnakooli ja töötas 1873–1880 Vändra Pumbioja Aleksandri vallakoolis õpetajana. 1880. aastast oli Kirikaru talu peremees. Talupidamise kõrval tegeles ta rahvaluule kogumisega, oli ajalehe Sakala kirjasaatja, lõi kaasa Jakobsoni organiseeritud kampaaniates, oli agar sõnavõtja haridusküsimustes. Juba kooli kõrvalt hakkas Tõnisson tegelema rahvaluule kogumisega. Koos Jakobsoniga andsid nad 1882 ja 1883 välja kalendri. Juba kolm aastat varem oli Tõnisson välja andnud kukeaabitsa. Oma kulu ja kirjadega andis ta 1896 välja raamatu „Mesilaste kasvatus".

Üheks hobiks oli Tõnissonil ka fotograafia. 1894 avas ta Vändras koos poeg Aveliniusega Päevapildi Töökoja. 1909. aastal sattus Tõnisson konflikti kohaliku mõisniku von Ditmariga, kes keeldus eraldamast haridusseltsile maad tütarlastekooli ehitamiseks. Tõnisson andis vajaliku maatüki oma krundist. 

1912. aastal kolis Tõnisson koos abikaasaga poja juurde Türile. Ühes tema kalendris ilmunud seletus sõna "kurat" päritolu kohta tõi kaasa kohtukaasuse, mille tulemusena määrati Tõnisson kaheksaks kuuks Petrogradi vanglasse, kus ta ka suri. Mats Tõnisson on maetud Türi vanale kalmistule.

Tõnisson tõi eesti keelde mitmeid uusi eesnimesid. Neist tuntuimad on näiteks Meeli, Õie, Õnne ja Milvi.

## Viited

## Välislingid
* 
* Hiie Piirsalu, Kilde Mats Tõnissoni eluteest, 24.03.2013 Vändra Teataja
Sindelfingen

**Sindelfingen** on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Böblingeni kreisis.

Sindelfingenis asub Mercedes-Benz-i Factory 56, tehas umbes 27 000 töötajaga ning 10 000 inimesega, kes on hõivatud uurimis- ja arendustöödega.

## Viited

## Välislingid

*Sindelfingeni koduleht
Tundeelu häired

**Tundeelu häired** on tundmustega seotud kõrvalekalded üldaktsepteeritavast normiväärtustest, millel on kliiniline tähendus.

Millal hakkab tundeelu hälve omama kliinilist tähendust, on siiani lahendamata probleem. Näiteks psühhopatoloogias on tunnustatud selline mõiste nagu tundeelu tuimenemine, mis esineb enamikul skisofreeniahaigetel. Tundeelu tuimenemine tähendab seda, et sise- ja välisündmustele reageerib inimene tundmuslikult tagasihoidlikult:
*inimesel suri ema ära – ei mingit erilist reaktsiooni;
*inimene haigestus ise vähki – ei mingit erilist reaktsiooni;
*timukas raius inimesel pea otsast – ei mingit erilist reaktsiooni.

Kas tuleks toodud näited liigitada häirete/haiguslikkuse hulka või ei, pole suudetud tänapäeval ühemõtteliselt sätestada.
Leningrad Cowboys

**Leningrad Cowboys** on soome *[[rock'n'roll]]*'i ansambel.

Ansambel loodi 1989. aastal filmi "Leningrad Cowboys Go America" jaoks peamiselt ansambli Sleepy Sleepers liikmete baasil. Pärast filmi valmimist hakkas bänd ise plaate salvestama, videoid tegema ja kontserte korraldama. Hiljem on bänd osalenud veel 1994. aasta filmides "Leningrad Cowboys Meet Moses" ja "Total Balalaika Show".

Ansamblis on 13 liiget (neist kaks on naised). Ansambli laulud on ingliskeelsed, mõjutatud polkast ja progressiivsest rokist, teemadeks on viin, traktorid, raketid ja Tšingis-khaan, samuti laulavad nad vene rahvalaule, *rock'n'roll*'i ballaade ja muid kavereid.

1994. aastal laulsid nad MTV muusikaauhindade üleandmispeol koos 70-liikmelise Punaarmee Kooriga Lynyrd Skynyrdi lugu "Sweet Home Alabama".

## Koosseis
*Tipe Johnson (vokaal)
*Sakke Järvenpää (vokaal)
*Vesa Kääpä (kitarr)
*Teijo "Twist Twist" Erkinharju (trummid)
*Pemo Ojala (trompet)
*Ykä Putkinen (kitarr)
*Silu Seppälä (bass)
*Antti Snellman (saksofon)
*Mauri Sumen (klahvpill)

## Diskograafia
*"Go America" (1989)
*"Those Were The Days" (CD-singel; 1991)
*"Those Were The Days" (CD-singel; 1992)
*"Thru The Wire" (CD-singel; 1992)
*"We Cum From Brooklyn" (1992)
*"Total Balalaika Show – Helsinki Concert" (1993)
*"Live in Prowinzz" (1993)
*"Happy Together" (1994)
*"Jupiter Calling" (CD-singel; 1996)
*"Where's The Moon" (CD-singel; 1996)
*"Go Space" (1996)
*"Mongolian Barbeque" (1997)
*"Thank You Very Many – Greatest Hits And Rarities" (1999)
*"Be Worry Don't Happy" (promo CD-singel; 1999)
*"Terzo Mondo" (2000)
*"Go Wild" (2000)
*"Happy Being Miserable" CD-singel (2000)
*"Global Balalaika Show" (2003)
*"Zombie's Paradise" (2006)
*"Those Were the Days – The Best of Leningrad Cowboys" (2009)
*"Buena Vodka Social Club" (2011)

## Välislingid

*Ametlik koduleht
Düsfooria

**Düsfooria** ehk **pahurus** on tundmus, mil inimene tunneb rahulolematust ja pahameelt.

Sageli on düsfooria emotsionaalse inadekvaatsuse väljenduseks.

Emotsionaalse inadekvaatsuse väljendusena esineb pahurust väga sageli skisofreenia korral – kõik nagu oleks hea ja korras, aga patsient on tige ja rahulolematu. Samuti esineb depressiooni korral (düsfooriline depressioon) või epileptikutel.

Düsfooria võib realiseeruda agressioonina – täiesti põhjusetult võib haige kedagi lüüa.
Ferruccio Lamborghini

**[[Ferruccio Lamborghini]]** (28. aprill 1916 Renazzo – 20. veebruar 1993 Perugia) oli Itaalia tööstur, Lamborghini traktori- ja autotehase asutaja.

Ferruccio Lamborghini sündis Renazzos Ferrara provintsis talunike pojana. Juba noores eas huvitasid teda mehaanika ja tehnika. Teise maailmasõja ajal õppis ta Bolognas tehnikat.  

Sõja lõppedes asus Lamborghini kokku ostma sõjamasinaid ning ehitas neid ümber traktoriteks, mis sõjajärgses Itaalias olid väga nõutud. Ettevõtmist saatis edu ning ärimees ostis töökoja Centos, kus hakati aastal 1948 tootma Lamborghini traktoreid. Aastal 1959 hakati tootma ka õhukonditsioneere ja kütteseadmeid. Firma plaanis hakata tootma ka helikoptereid, kuid riik ei andnud nende tootmiseks luba. 

Ferruccio Lamborghini oli entusiastlik autohuviline, jõukuse kasvades sai ta endale lubada üha kalleimaid autosid kui FIATid, mida ta noorena modifitseeris. 1950. aastate alguses omas ta Alfa Romeosid ja Lanciaid, 1960. aasta paiku oli tal juba nii palju autosid, et sai igal nädalapäeval sõita erineva autoga, omades ka näiteks Jaguar E-Type'i ja Mercedes-Benz 300SLi. Tal oli ka kaks Maserati 3500GT'd, mille kohta ta ütles: "Maserati juhti Adolfo Orsit ma austasin väga: nagu minagi alustas ta vaesena. Tema autod mulle aga väga ei meeldinud, need tundusid raskeina ja ei olnud päriselt kuigi kiired." Lisaks kuulus talle mitu Ferrarit. Tema arvates olid Ferrari autod head, kuid liiga mürarikkad ja töötlemata, et olla head tänavaautod, ise pidas ta neid ümberkohaldatud võidusõidurajaautodeks halvasti tehtud sisustusega. Kui ühel ta autol tekkisid siduriprobleemid, läks Lamborghini otse Ferrari omaniku Enzo Ferrari jutule, kurtes talle oma auto probleeme. Ferrari soovitas tal seepeale edaspidi traktoritega sõita, kuna too ei teadvat autodest midagi. Lamborghini otsustas seepeale hakata ka ise sportautosid tootma. Ta rajas oma töökoja Ferrari tehase lähedale ning palkas kaks endist Ferrari inseneri: Gianpaolo Dallara ja Bob Wallace'i. Firma esimene auto oli Lamborghini 350 GT.

Et Ferruccio Lamborghini oli ka suur härjavõitluse austaja, on peaaegu kõikide Lamborghini mudelite nimed seotud härjavõitlusega. Ka ettevõtte logo kujutab võitlushärga.

Aastal 1972 investeeris Lamborghini suuri summasid oma traktoritehase laiendamisse, et täita suurt riiklikku tellimust Lõuna-Ameerikast. Paraku tellimus tühistati ja firma sattus finantsraskustesse. Lamborghini müüs samal aastal oma autotehase osakud ja taandus ärist. Ferruccio Lamborghini elas oma elu lõpuaastatel veinimõisas, mille ta oli juba varem soetanud.

Lamborghini suri 76-aastaselt Perugias.

Tema poeg Tonino Lamborghini on tuntud rõiva- ja aksessuaaridisainer.
Carlos Morales Quintana

**Carlos Javier Morales Quintana** (sündinud 31. detsembril 1970 Lanzarotel) on Hispaania arhitekt ja purjetaja. 

Ta abiellus 9. juulil 1999 Londonis Püha Sophia katedraalis Kreeka ja Taani printsess Alexiaga, kes on Kreeka kuninga Konstantínos II ja kuninganna Anne-Marie vanim laps. Neil on neli last:

* Arietta Morales y de Grecia (s. 24. veebruaril 2002 Barcelonas)
* Ana-Maria Morales y de Grecia (s. 15. mail 2003 Barcelonas)
* Carlos Morales y de Grecia (s. 30. juulil 2005 Barcelonas)
* Amelia Morales y de Grecia (s. 26. oktoobril 2007 Barcelonas)

Perekond elab Puerto Caleros Lanzarotel Kanaari saartel.

## Viited
Marie-Chantal

**Kreeka kroonprintsess Marie-Chantal** (kodanikunimega **Marie-Chantal Miller**; sündinud 17. septembril 1968) on lasterõivaste disainer, Kreeka kroonprintsi Pavlose abikaasa. 

## Perekond ja haridus

Marie-Chantal Miller sündis Londonis 17. septembril 1968 eduka ärimehe Robert W. Milleri ja Maria Clara Pesantase teise tütrena. Tal on õed Pia ja Alexandra ning nad kõik on tuntud oma kuulsate abielude tõttu. 

Marie-Chantal sündis Londonis, kuid kasvas kuni kümnenda eluaastani Hongkongis. Tema ja ta õed õppisid (kuid ei lõpetanud) Institut Le Rosey erakoolis Šveitsis 1977–1982. Selle asemel lõpetas Marie-Chantal Masters Schooli New Yorgis, mis on ka erakool, ning hiljem õppis kunstiajalugu New Yorgi Kunstiakadeemias ja New Yorgi Ülikoolis. 

## Perekond

Marie-Chantal abiellus 1. juulil 1995 Londonis Kreeka kroonprintsi Pávlosega. Enne tseremooniat võttis ta vastu õigeusu. Paaril on viis last:

* printsess Maria Olympia (sündinud 25. juulil 1996 New Yorgis);
* prints Konstantinos-Alexios (sündinud 29. oktoobril 1998 New Yorgis);
* prints Achileas Andreas (sündinud 12. augustil 2000 New Yorgis);
* prints Odysseas Kimon (sündinud 17. septembril 2004 Londonis);
* prints Aristide Stavros (sündinud 29. juunil 2008).

## Karjäär

2000. aastal asutas printsess oma lasterõivaste ettevõtte, mis toodab rõivaid kaubamärgiga Marie Chantal LLC. Riideid müüakse Ameerika Ühendriikides, Londonis ja Ateenas. 

Temalt on ilmunud lasteraamat "The Frog Prince" ("Konnast prints"), mis on ta enda illustreeritud. 

## Välislingid

* Kreeka kuningliku perekonna ametlik koduleht: Kroonprints Pavlos ja printsess Marie-Chantal ootavad viiendat last *(inglise keeles)*
Salisbury katedraal

**Salisbury katedraal** on Inglismaal Salisbury linnas asuv anglikaani katedraal.

## Ajalugu
Esimese katedraali ehitus Old Sarumis algas 1075. aastal. Lahkhelid kirikutegelaste ja valitsejate vahel viisid otsuseni ehitada katedraal mujale. New Sarumi linn, tänapäeval Salisbury, tekkis 1220. aastal koos uue katedraali ehitusega. Katedraali ametlik nimi on **Püha Maarja katedraal** (*Cathedral of Saint Mary*).

Kuna ehitus viidi lõpule 38 aastaga, on Salisbury katedraali ehitusel kasutatud ainult ühte arhitektuuristiili – varainglise gooti stiili.

Hiljem ehitati katedraalile juurde ristikäigud, kapiitlihoone ja 1320. aastal 123 meetri kõrgune torn, mis on kõrgeim Suurbritannias.

Olulisi muudatusi katedraalis tegi 1790. aastal arhitekt James Wyatt, kes uuendas kiriku kooriosa ja lammutas algse kellatorni. Salisbury on üks kolmest Suurbritannia katedraalist, millel ei ole kellamängu.

1386. aastal pandi katedraalis üles mehaaniline kell, mis on praegu vanim Suurbritannias ja arvatavalt ka vanim töötav kell maailmas. 

Katedraali raamatukogus on hoiul üks neljast paremini säilinud Magna Carta koopiast. See jõudis Salisburysse, kuna hilisem Salisbury kanoonik ja ehituse järelevaataja Derehami Elias osales 1215 Runnymede'is, kus kuningas John Maata pitseeris Magna Carta, ja Elias sai ülesandeks jagada laiali mõned originaalid.

## Välislingid

* Koduleht
Alexia (Kreeka ja Taani printsess)

**Kreeka ja Taani printsess Alexia** (sündinud 10. juulil 1965. aastal Mon Repos' villas Kérkyra saarel) on Kreeka kuninga Konstantínos II ja kuninganna Anne-Marie vanim laps. 

## Perekond
9. juulil 1999. aastal abiellus printsess Londoni Püha Sophia katedraalis arhitekti ja purjetaja Carlos Morales Quintanaga. Neil on neli last:

* Arietta Morales y de Grecia (sündinud 24. veebruaril 2002 Barcelonas);
* Ana-Maria Morales y de Grecia (sündinud 15. mail 2003 Barcelonas);
* Carlos Morales y de Grecia (sündinud 30. juulil 2005 Barcelonas);
* Amelia Morales y de Grecia (sündinud 26. oktoober 2007 Barcelonas).

Perekond elab Puerto Calerose linnas Lanzarotel (Kanaari saarestikus).

## Välislingid
Partido Independentista Puertorriqueño

**Partido Independentista Puertorriqueño** (Puerto Rico Iseseisvuslaste Partei; inglise keeles *Puerto Rican Independence Party, PIP*) on Puerto Rico partei, mille platvorm on üles ehitatud Puerto Rico iseseisvumise taotlemisele Ameerika Ühendriikidest. Iseseisvuslaste Partei on üks kolmest Puerto Rico suuremast parteist.

Partei on asutatud 1946. aastal.

Partei juht (president) on Juan Delmau.
Neitsinahk

**Neitsinahk** (ladina keeles *hymen*) ehk **hüümen** ehk **tupekõld** on limaskestakurd, mis poolkuu- või rõngakujuliselt ümbritseb ja osaliselt katab osal imetajatest (sh inimestel) tupe (emassuguelundi) suuet. 

Neitsinahk on tuvastatud šimpansitel, elevantidel, lamantiinidel, vaaladel, hobustel.

Tütarlastel ja naistel neitsinahk esimesel suguühtel tavaliselt rebeneb. Seda nimetatakse defloratsiooniks. Kultuurides, kus abielueelset seksi peetakse tabuks, on terve neitsinahk tütarlapse vooruslikkuse ja abielukõlblikkuse tunnuseid ning defloratsiooni loetakse kohustuslikuks pulmaöö riituseks. Tegelikult võib neitsinahk olla nii tugev, et see suguühtel tingimata ei rebenegi. Seepärast pole üksnes neitsinaha vaatluse põhjal enamasti võimalik kindlaks teha, kas naine on seksuaalvahekorras olnud või mitte.

Neitsinahk võib rebeneda ka günekoloogilise läbivaatuse käigus, tupetampoonide kasutamise tõttu või masturbeerimise käigus. 

Tänapäeval tehakse ka neitsinaha taastamise lõikusi. 

Hiinas toodetakse kunstlikku neitsinahka, mis on täidetud kunstverega ja mis paigaldatakse enne pulmaööd tuppe.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Terminologia Anatomicas A09.1.04.008: Hymen. Neitsinahk
Pávlos (Kreeka kroonprints)

**Kreeka kroonprints Pávlos** (alates 20. detsembrist 2024 kodanikunimega **Pávlos de Grèce** (Παύλος Ντε Γκρες)) (sündinud 20. mail 1967 Ateenas) on Kreeka viimase kuninga Konstantínos II ja kuninganna Anne-Marie vanim poeg, alates oma isa surmast 10. jaanuaril 2023 Kreeka kuningliku perekonna pea. 

Pávlos oli alates sünnist oma isa valitsusajal kuni monarhia kukutamiseni Kreeka trooni pärija.

## Sünd
Kroonprints Pávlos sündis 20. mail 1967 Ateenas. Kreeka traditsiooni järgi sai ta nime oma vanaisa kuningas Pávlose järgi. Ta ristiti õigeusu kirikus, üks tema ristivanem oli Walesi prints Charles. 

Tema sünniaasta detsembris toimus Kreekas kuninga korraldatud riigipöördekatse samal aastal võimule tulnud valitsuse vastu. Pärast selle nurjumist põgenes kuninglik perekond Itaaliasse Rooma, kus nad elasid viis aastat. Alates 1973. aastast elavad nad Inglismaal Londonis.

## Haridus
Kroonprints lõpetas Londoni Hellenistliku kooli, mille asutasid tema vanemad. Hiljem õppis ta Ameerika Ühendriikides New Mexico osariigis asuvas koolis nimega Armand Hammer United World College of the American West ja Sandhursti sõjaväeakadeemias Suurbritannias. 

Koos oma tädipoja, Hispaania kroonprintsi Felipega õppis ta Georgetowni ülikoolis välisteenistust. 

## Perekond
Kroonprints Pávlos abiellus ameeriklanna Marie-Chantal Milleriga 1. juulil 1995. Pärast abiellumist elasid nad New Yorgis, kus Pavlos töötas investeerimiskonsultandina. Neil on viis last:

* printsess Maria-Olympia (snd 25. juulil 1996 New Yorgis);
* prints Konstantinos Alexios (snd 29. oktoobril 1998 New Yorgis);
* prints Achileas-Andreas (snd 12. augustil 2000 New Yorgis);
* prints Odysseas-Kimon (snd 17. septembril 2004 Londonis);
* prints Aristide Stavros (snd 29. juunil 2008 Los Angeleses).
20. detsembril 2024 taastati kroonprintsi Kreeka kodakondsus, mis oli kuninglikult perekonnalt 11. mail 1994 Kreeka valitsuse poolt ära võetud. Taastamise üheks tingimuseks oli ametliku perekonnanime võtmine. Kroonprints kuulub Glücksburgi dünastiasse, tema mõlemate vanemate ühiseks esivanemaks on Taani kuningas Christian IX, kuid ametlikult ei ole Taani kuninglikul perekonnal perekonnanime. Kroonprintsi isa, kuningas Konstantinos II ei võtnud endale üldse perekonnanime, mainides, et Glücksburg ei ole perekonnanimi, vaid üksnes perekonnalossi nimi. Sestpeale reisis kuninglik perekond Taani diplomaatilise passiga, millele on õigus igal kuningas Christian IX järeltulijal. Alles detsembris 2024 võttis kroonprints endale perekonnanime, milleks sai *De Grèce* (kreeka keeles Ντε Γκρες), tõlgituna oleks tema kodanikunimi kui "Kreeka Pávlos".

## Viited

## Välislingid
* Kreeka kuningliku perekonna ametlik koduleht: Kroonprints Pavlos ja printsess Marie-Chantal ootavad oma viiendat last
Otto Reinhold von Holtz

**Otto Reinhold von Holtz** (2. mai (21. aprill vkj) 1757 Keila – 10. mai (28. aprill vkj) 1828 Keila) oli rootsi-saksa päritolu eesti vaimulik ja kirjamees.

Õppis 1774–1778 Greifswaldi (ei immatrikuleeritud) ja Tübingeni ülikoolis (immatrikuleeriti 2. mail 1775) ülikoolis teoloogiat. Oli aasta koduõpetaja. Ordineeriti õpetajaks 16. veebruaril 1780.

Oli Keila Miikaeli koguduse pastor (kutsuti ametisse 7. oktoobril 1779) aastatel 1780–1828 ja aastast 1806 Lääne-Harju praostkonna praost. Tõlkis 1816. aasta talurahvaseadused ja arstiteaduslikke brošüüre.

## Isiklikku
Tema isa Otto Reinhold von Holtz vanem Paide ja Anna koguduse ning Keila Miikaeli koguduse õpetaja, emapoolne vanaisa Reinhold Winkler vanem oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja, äi Reinhold Johann Winkler vanem oli Tallinna Püha Vaimu koguduse abiõpetaja, Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent. Poeg Reinhold von Holtz (1786–1810) oli luteriusu vaimulik, Tallinna Toomkiriku koguduse kompastor 1808–1810 ja Tallinna rüütli- ja toomkooli õpetaja.

## Looming
Avaldas raamatus "Luggemissed Eestima Tallorahwa Moistusse ja Süddame Juhhatamisseks" (1817) peale tõlkejuttude ja -luuletuste eestiainelisi palu. Ilmutas teiste tolle aja õpetlike juturaamatute autoritega võrreldes suuremat stiilivõimet. Eestindas esimesena Friedrich von Schilleri ja Ludwig Christoph Heinrich Hölty luulet.

## Teoseid
### Juriidilised raamatud
* "Iggaüks" (1802)
* "Eestima Tallorahwa Seäduse" (1805)
* "Eestimaa Tallorahwa Kohto-Seäduse ehk Wallakohto Kässo-Ramatu" (1805)
* "Eestima Tallorahwa Seädmised" (1816)

### Meditsiinikäsiraamatud
* "Lühhike öppetus nende abbiks, kes näivad surnud ollewad ja ommeti weel ellawad" (1811)
* "Lühhike öppetus Eestima Tallorahwa Ämmadele" (1812)

### Didaktiline antoloogia
*"Luggemissed Eestima Tallorahwa Moistusse ja Süddame Juhhatamisseks. Tallinnas, trükkitud J. H. Gresseli kirjadega, aastal 1817"

## Viited

## Kirjandus
* Pürkop, H., "Holtz, Otto Reinhold von". Leksikon Eesti biograafiline: In. Toim. AR Cederberg ... [Et al.]. I, A – L. Tartu Loodus 1926, pp. 141f. (= Akadeemilise Ajaloo Seltsi toimetused-II = II Estonia Academicae Societatis historicae scripta).

## Välislingid
* Otto Reinhold von Holtz andmebaasis EEVA
*
Peeter Jakobson

**Peeter Jakobson** (27. detsember 1854 Rakvere – 23. juuli 1899 Väike-Maarja) oli eesti kirjanik.
## Elukäik
Õppis Rakveres. Aastatel 1877–1878 sõdis alamohvitserina Üheksandas Vene-Türgi sõjas, oli 1885. aastast Väike-Maarjas raamatukaupmees, hiljem Põdrangul Väike-Maarja kihelkonnas vallakirjutaja.

## Looming
Kirjutanud järelromantilist luulet, jutustusi, mälestusi ning näitekirjanduses algatas ta pseudomütoloogilise laulumängu. Lisaks tõlkinud oma luuletusi saksa keelde. Kuulus Väike-Maarja parnassi.

## Teoseid
### Luulekogud
*"Õilme nupukesed" (1881)
*"Luuletused" I - II (1884 - 1885)

### Laulumängud
*"Koit ja Hämarik" (1884)
*"Udumäe kuningas ehk kroonitud voorus" (1888)

### Mälestused
*"Minu sõjamälestused" (1901)

## Kirjandus
* Rudolf Põldmäe, "Kingsepast võrsunud kirjamees Peeter Jakobson" – Keel ja Kirjandus 1966, nr 5, lk 274–283 ja nr 6, lk 335–343
* Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 138–139, artikli autor Rudolf Põldmäe

## Välislingid
*
Valter Juhkum

**Valter Leopold Juhkum** (24. aprill 1898 Tallinn – 27. juuni 1934 Leningrad) oli eesti proletaarne kirjanik.

Osales Venemaa kodusõjas ning töötas hiljem Leningradis.

## Teosed
### Jutustused
*"Musta Jaani karjapoiss" (1931)
*"Kaheksakümmend kolm" (1933)
### Noorsoojutt
*"Saadikud" (1933)
### Näidend
*"Peetro tuli tagasi" (1934), kolhoosiaineline
### Romaan
*"Meretõus" (1936), postuumselt

## Välislingid
*Foto
*Valter Juhkum TEA e-entsüklopeedia
Evald Abram Jalak

**Evald Abram Jalak** (kuni 1935 **Jalakas**, kuni 1936 **Jallak**; 24. veebruar (11. veebruar vkj) 1903 Kursi (teistel andmetel Kosu-Kaidaste ), Kolga vald – 13. aprill 1974 Tallinn) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik. Pseudonüümid **Eesav Edvard Puuslik**, **Eevalt Viskel**, **Peeter Torkram**.

## Elulugu
Lõpetas 1925. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis aastatel 1925–1928 Tartu Ülikoolis õigusteadust. Töötas alates 1925. aastast Rahvalehes, aastatel 1926–1940 Päevalehes, avaldades neis följetone, reportaaže jm kirjutisi. Ta oli 1940. aastal Kommunisti kirjanduslik kaastöötaja ja aastatel 1940–1961  poliitvangina vangilaagris ja asumisel. Eestisse naasmise järel ilmus temalt Kodumaas, Õhtulehes ja Pikris vesteid ja följetone.

## Teoseid
### Kogumik (följetonid, vested)
*"Eesav Edvard Puuslik ja teised" (1965)

## Isiklikku
Tema abielust Heline-Rosalie (Helmi) Rosenbergiga (1903–1975) sündis 1932. aastal tütar Tiiu-Ann Salasoo. 

## Viited

## Kirjandus
* Meelik Kahu, "Paarkümmend aastat koos *Eesav Puuslikuga*" – Keel ja Kirjandus 1983, nr 12, lk 676–679

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*
Harri Jõgisalu

**Harri Jõgisalu** (20. maini 1936 **Harri Konstaabel**; 24. august 1922 Korju, Paadrema vald – 18. september 2014) oli eesti lastekirjanik ja pedagoog.

## Elulugu
1936. aastal lõpetas Jõgisalu Paadrema algkooli, 1940. aastal Tallinna Poeglaste Kommertsgümnaasiumi. 

Kahel korral lühikest aega Saksa sõjaväes teeninud, sattus ta Teise maailmasõja kaotajate seas 1944. aastal Venemaale vangi. Vanglast vabanenud, omandas tulevane kirjanik Herzeni-nimelises Leningradi Pedagoogilises Instituudis aastal 1955 bioloogia- ja keemiaõpetaja diplomi. 

Töötas aastatel 1947–1978 Märjamaa keskkoolis õpetaja ja õppealajuhatajana. Aastast 1984 oli ta Eesti NSV Kirjanike Liidu konsultant. Harri Jõgisalu oli Kihnu valla aukodanik.

## Looming
Harri Jõgisalu on kirjutanud filosoofilise põhjaga lühijutte loomadest, lindudest ja lastest ning etnograafilisi lühipalu. Loomingulisse pärandisse kuulub üle 25 raamatu.

## Teoseid
### Jutud
*"Käopoja tänu" (1967)
*"Sass ja Jass" (1968)
*"Kärp" (1981)
*"Metsapaharet" (1993)
*"Vesiratta Madis" (2006)

### Etnograafilised lühipalad
*"Suutäis soolast" (1974)
*"Nõiutud allikas" (1974)
*"Maaleib" (1985)

### Mälestusraamatud
*"Valel poolel. Mälestuspilte Parahhino sõjavangilaagrist." Tallinn, Faatum 1998
*""Grand Marinast" Kadriorgu." (Lisatud Pätsi, Saksa ja Stalini aeg.) Tallinn, Faatum 2007

## Tunnustus
* 1962 Eesti NSV teeneline õpetaja 
* 1982 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Kärp")
* 1986 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Maaleib")
* 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2013 Eesti looduskaitsemärk
* 2013 Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind

## Viited
Helvi Jürisson

**Helvi Jürisson** (1953–1962 õieti **Helvi Volkonskaja**, alates 1962. aastast **Helvi Soans**; 5. oktoober 1928 Tallinn – 16. september 2023 Tallinn) oli eesti kirjanik, arst ja tõlkija. 

Lõpetanud 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, töötas 1955–1958 arstina Tallinnas.

## Looming
Kirjutanud mediteerivat lembe- ja looduslüürikat ning lastele südamlikke värsse ja lühiproosat. Tõlkinud bulgaaria, prantsuse, vene ja valgevene luulet.

## Teosed
### Luulekogud
*"Mägedes sünnivad pilved" (1961)
*"Puu silmapiiril" (1966) 
*"Aga kukulind see kukkus..." (1966) 
*"Rohelised leed" (1971)
*"Inimhäälele" (1977)
*"Ilmapuu varjus. Luulet 1954–1982" (1983), valikkogu
*"...ja pikkamisi roheldub maailm. Luuletusi 1982–1987" (1989); ISBN 5450006047
*"Sinine kivi" (1998); ISBN 9985300653
*"Selle ilma kõlakojas. Luuletusi 1998–2012" (2013); ISBN 9789985328071

### Lasteraamatud
*"Päike võttis kiirtekannu" (1963)
*"Nukuraamat" (1967)
*"Rähn rätsepaks" (1967)
*"Sputnikute nääriöö" (1967)
*"Tedretähestik" (1970)
*"Kas sa tunned seda teed" (1971)
*"Ahvi trahvimine" (1976)
*"Igaühel oma pesa" 1978)
*"Putukajutud" (1984)
*"Loomalaulud" (1987)
*"Peegliplika" (1989); ISBN 5450003676
*"Mägra maja" (2007); ISBN 9789985716366
*"Kõrv peos" (2010); ISBN 9789985710692
* "Mida tähed räägivad?" (2018), ISBN 978-9949-549-80-1

## Tunnustus
* 2001 – Keila kultuuripreemia – elutöö eest luuletaja, lastekirjaniku ja tõlkijana
* 2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk
* 2008 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind

## Isiklikku
Tal on abielust Andrei Volkonskiga poeg Peeter Volkonski (sündinud 1954) ning abielust Olev Soansiga tütar Kerttu Soans (sündinud 1961).

## Viited

## Kirjandus
* Linda Ruud, "Ilmapuu varjus" (valikkogu "Ilmapuu varjus" arvustus) – Keel ja Kirjandus 1984, nr 4, lk 243–244
* Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 156–157, artikli autor Silvia Nagelmaa

## Välislingid

* Helvi Jürissoni 80. sünnipäevale pühendatud saade "Luuleruum", Vikerraadio, 29. oktoober 2008
* Helvi Jürisson saates "Kukul külas", 23. november 2008
* Arno Oja, "Sümfoonia aegade kõlakojast" (raamatu "Selle ilma kõlakojas" arvustus) – Sirp 1. november 2013, lk 28–29
*
Aira Kaal

**Aira Kaal** (kuni 9. aprillini 1938 **Alma-Vilhelmine Kaal**, alates aastast 1939 **Aira Hone**, pseudonüüm **Reet Uielu**; 7. november 1911 Uuemõisa vald, Saaremaa – 7. aprill 1988) oli eesti kirjanik.

## Elukäik
Ta lõpetas 1930. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi ja 1940. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filosoofiateaduskonna.

Aastatel 1940–1941 töötas ajakirjanikuna mh Tartu Kommunisti juures, aastatel 1941–1945 oli NSV Liidu tagalas. Aastatel 1945–1950 töötas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis marksismi-leninismi kateedri vanemõppejõuna. 1950. aastast oli vabakutseline kirjanik. Temalt on ilmunud luulet ja reisikirju.

Aira Kaal oli aastatel 1940–1951 NLKP liige, heideti siis parteist välja, kuid sai 1955. aastal uuesti NLKP liikmeks. 1944. aastast oli ta Eesti Kirjanike Liidu liige.

1980. aastal kirjutas ta alla 40 kirjale.

Lehte Hainsalu: "Ükskord torman õhinal Aira juurde oma vaimustust jagama: Laulev revolutsioon! ... Aga tuba jääb tummaks ja kahtlaselt hämaraks. Aira kuulab mu uudised ära, väga vaikselt ütleb mulle ja nagu üldse mitte mulle: "Ei taha enam elada." ... Mis ma ometi tegin, miks ma ometi siia tulin, kas ma ei võinud arvata, et see nii läheb, mõtlen häbitundega. Õhtul kodus meenub, et Aira Kaal on praegust palangut läbi elanud ükskord ammu – ma tean, kus, otsin selle lause üles: *Kõike jõudis, energia oli määratu. Rahvahulk on võib-olla kõige ilusam asi maailmas, kui teda haarab revolutsiooniline joovastus, nagu minu silmad olid näinud Tartus aastal [[Juunipööre|1940]].*"

## Looming
### Essee
*"Mehe ja naise psühholoogiast" (1936)
### Vesteline romaan
*"Mamma ja mina" (1939, pseudonüüm "Reet Uielu")

### Luulekogud
*"Ma ei anna relva käest" (1945)
*"Võidurakett" (1948)
*"Vaba kodumaa" (1950)
*"Meretuuled" (1958)
*"Valitud luuletused" (1961)
*"Üks tigu ilma majata" (1968)
*"Pihlakad mere ääres" (1971)
*"Hetked merega" (1976)
*"Saaks kord seda imet veel vaadata" (1981), valikkogu
### Reisiraamatud
*"Muljeid ja mõtteid India sõidult" (1958)
*"Pilk tänapäeva Hiinasse" (1961)
*"Esimest korda Armeenias" (1964)

### Lühiproosaraamatud
*"Kodunurga laastud" I–III (1966, 1970, 1978)
*"Seitse tõtt ja seitse valet" (1986)

## Tunnustus
* 1987 – Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Seitse tõtt ja seitse valet")
* 1971 – Eesti NSV teeneline kirjanik

## Isiklikku
Tema isa oli poliitik Aleksander Kaal. Tema vennapojad on Mati Kaal ja poliitik Vambo Kaal, vennatütar on kunstiajaloolane Ülle Kruus.

Aira Kaal oli abielus keeleteadlase, Tartu Ülikooli õppejõu Arthur Robert Hone'iga.

## Viited

## Kirjandus
* Saarlaste kirjarahvast. Helgi Allik (koostaja). Kuressaare, 2003. Lk 22–23

## Välislingid

* Maaleht: Aira Kaal kirjutas oma elust romaani
*
Juliana (täpsustus)

**[[Juliana (eesnimi)|Juliana]]** on naisenimi. 

**[[Juliana]]** Nicomediast ehk Juliana Cumaest (3.–4. sajand) oli kristlik märter.

Sama nime kannavad pühakud:
***[[Juliana Liège'ist]]** ehk Juliana Mont Cornillonist (suri 1258)
***[[Juliana Falconieri]]** (suri 1341)

Sama nime kandis müstik **[[Juliana Norwichist]]** (14.–15. sajand).

Seda nime on kuningannadest ja kuninglikust soost isikutest  kandnud:
***[[Juliana (Madalmaade kuninganna)|Juliana]]**, Madalmaade kuninganna (1909–2004)
***[[Juliana Guillermo]]**, kuninganna Juliana tütretütar (1981–)

Kuninganna Juliana järgi on nimetatud asteroid  **[[816 Juliana]]**.  

Sama nime kandis krahvinna **[[Juliana zu Stolberg-Wernigerode]]**, Oranje Willemi ema. 

**"[[Juliana (luuletus)|Juliana]]"** on Cynewulfi luuletus.  

## Vaata ka
*Julianija
*Juliana Vabariik
SR

**SR** võib tähendada järgmist:
*Sotsialistide-Revolutsionääride Partei

**Sr** võib tähendada järgmist:
*strontsiumi tähis
Nestor Mahno

**Nestor Mahno** (ukraina keeles Нестор Іванович Махно, vene keeles Нестор Иванович Махно; vkj 26. oktoober/ukj 7. november 1888 Huljaipole – 25. juuli 1934 Pariis) oli Ukraina anarhokommunist, Ukraina revolutsiooni juht.

Osalemise eest terroriaktis mõisteti 1910. aastal surma, karistus asendati tähtajatu asumisele saatmisega, vabanes 1917. aastal Butõrka vanglast Veebruarirevolutsiooni tulemusel antud amnestiaga.

1917. aastal valiti Ukrainas Huljaipole nõukogu esimeheks (vene keeles *Гуляйпольского Совета*).

Pärast Vene SFNV esindaja Brest-Litovski rahulepingu läbirääkimiste läbikukkumist okupeerisid Saksamaa Keisririigi väed Ukraina ning aprillis 1918 alustas Mahno koos staabiülema Feodossi Štšusiga partisanisõda Saksa vägede vastu. Novembris 1918 andsid vastupanuliikumise liikmed talle austava nimetuse "Batko" (*Батько*).

1919. aasta veebruaris liitus Mahno oma väeosaga Punaarmeega võitluses Ukraina Keskraada ja Petljura vägede vastu ning hiljem Anton Denikini vägede vastu. Sõjategevuse ajal liitus ta kolm korda Ukrainasse tunginud Punaarmeega ning kolm korda lõi neist poliitilistel põhjustel lahku. Mahno oli nn roheliste esindaja Venemaa kodusõja ja sellele järgnenud sõjategevuse ajal endise Venemaa keisririigi aladel.

28. augustil 1921 ületas Nestor Mahno koos 78 kaaslasega Dnestri jõel Rumeenia piiri ja andis ennast Rumeenia võimude kätte.

Emigratsioonis elas Nestor Mahno Rumeenias, Poolas, Saksamaal ja alates 1925. aastast Prantsusmaal, kus ta ka suri ning maeti Père-Lachaise'i kalmistule Pariisis.

## Viited

## Kirjandus
* Sergei Semanov. *Mahno: tegelik elulugu.* (venekeelse originaali pealkiri *Махно: подлинная история*). Vene keelest tõlkinud Peeter Villmann. Olion, Tallinn 2002, 222 lk; ISBN 9985663004
## Välislingid
*
William Somerset Maugham

**William Somerset Maugham** (25. jaanuar 1874 – 16. detsember 1965) oli üks oma aja populaarsemaid inglise kirjanikke, keda on tõlgitud palju ka eesti keelde. Ta kirjutas eelkõige näidendeid, romaane ja lühijutte.

## Tunnustus
*1950 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia välisliikmeks

## Looming
### Romaanid
* "Liza Lambethist" ("Liza of Lambeth") (1897, eesti keeles 2004)
* "Proua Craddock" ("Mrs Craddock") (1902, eesti keeles 2003)
* "Maag" (The Magician) (1908, eesti keeles 2003) 
* "Inimorjusest" ("Of Human Bondage") (1915, eesti keeles 2002)
* "Kuu ja kuuepenniline" ("The Moon and Sixpence") (1919, eesti keeles 2003)
* "Värisev leht" ("The Trembling of a Leaf") (1921, eesti keeles 1959 ja 2003)
* "Hiina sirmi taga" ("On A Chinese Screen") (1922, eesti keeles 2005)
* "Kirev loor" ("The Painted Veil") (1925, eesti keeles 1991)
* "Ashenden" ("Ashenden: Or the British Agent") (1928, eesti keeles 2004)
* "Härrasmees võõrastetoas" ("The Gentleman In The Parlour: A Record of a Journey From Rangoon to Haiphong") (1930, eesti keeles 2006)
* "Kitsas nurgake" ("The Narrow Corner") (1932, eesti keeles 2001)
* "Üleval villas" ("Up at the Villa") (1941, eesti keeles 2002)
* "Vahe tera" ("The Razor's Edge") (1944, eesti keeles 1956 ja 2004)
* "Catalina" ("Catalina") (1948, eesti keeles 2004)
* "Don Fernando" ("Don Fernando") (1935, eesti keeles 2006)
* "Teater" ("Theatre") (1937, eesti keeles 2001)
* "Rangelt isiklik" ("Strictly Personal") (1942, eesti keeles 2010)
* "Siis ja praegu" ("Then and Now") (1946, eesti keeles 2005)
* "Kokkuvõtteks" ("Points of View") (1958, eesti keeles 2005)

## Vaata ka
* Somerset Maughami auhind

## Välislingid
Laulatus

**Laulatus** on kiriklik talitus, kus mees ja naine sõlmivad omavahel abielulepingu. Laulatus on kristliku abielu algus. 

Kirikuõpetaja viib laulatuse läbi kui kirikupoolne tunnistaja ja abielulepingu seaduslikkuse kinnitaja.". Kirikliku talituse all tuleb siin mõelda kristliku kiriku talitust.

Laulatus kuulub pühade toimingute hulka.

Laulatust viib läbi vastavate õigustega vaimulik.

Eesti tingimustes tuleb ranget vahet teha mõistetel *laulatus* ja *[[abielu sõlmimine]]*, kuna:
*laulatus on kiriklik mõiste ja abielu sõlmine on juriidilis-riiklik mõiste;
*ainuüksi laulatusel ei ole tänapäeval riigi silmis mingit õiguslikku tähendust.

Kui paar ei ole enne laulatust abielu sõlminud, siis abielu sõlmimise õigusega koguduse vaimulik viib läbi enne laulatust abielu sõlmimise protseduuri seadusega ettenähtud korras.

## Tegevused laulatuse läbiviimisel
*Kontrollitakse abielu kehtivust.
*Kontrollitakse laulatatavate konfirmatsiooni läbimist.
*Laulatusloa väljastamine – juhul kui laulatust soovitakse läbi viia väljaspool kodukogudust.
*Tehakse sissekanne laulatuste raamatusse.
*Laulatus kantakse laulatava personaalraamatusse.
*Laulatuse kandmine talituste registrisse
*Laulatustalituse läbiviimine

## Viited

## Kirjandus
*Ove Sander. "Kiriklikest talitustest: laulatus". Nõmme Sõnumid. 30. aprill 2010
Loretta Lynn

**Loretta Lynn** (sünninimega **Loretta Webb**; 14. aprill 1932 Butcher Hollow Johnsoni maakond Kentucky – 4. oktoober 2022) oli Ameerika Ühendriikide kantrilaulja ja laulukirjutaja.

Tema tuntumad laulud on "You Ain't Woman Enough (To Take My Man)", "Don't Come Home A-Drinkin' (With Lovin' on Your Mind)", "One's on the Way", "Fist City" ja "Coal Miner's Daughter".

Ta on 18 korda nomineeritud Grammy auhinnale ning võitnud neist kolm. Lisaks on ta pälvinud Grammy elutööauhinna.

## Viited
Merle Haggard

**Merle Ronald Haggard** (tuntud ka nime all **The Hag**; 6. aprillil 1937 Oildale, California – 6. aprill 2016 Palo Cedro, California) oli USA kantrilaulja ja laulukirjutaja.

Kasvanud vaese maatöölise perekonnas ja jäänud varakult isata, sattus Merle Haggard 14-aastaselt kuritegevuse teele ja oli korduvalt parandusmajas ja vanglas. Vabanenud 1960. aastal viimase karistuse kandmisest, alustas ta oma muusika tegevust ja tegi 1966. aastal oma esimese LP, mis tõi talle kiire populaarsuse. Paljud tema laulud toetuvad tema enese elukogemustele.

## Välislingid
* Merle Haggard, Country Music’s Outlaw Hero, Dies at 79, New York Times
Conrad Seidl

**Conrad Seidl** (sündinud 11. augustil 1958) on  Austria ajakirjanik ja publitsist. 

Ta on kirjutanud üle 25 raamatu. Suurem osa tema teostest käsitleb õlut ja õllekultuuri. Ise nimetab ta ennast Õllepaavstiks (Bierpapst).

## Välislingid
*Conrad Seidli teosed Saksa Rahvusraamatukogus
*Bierpapst (Õllepaavst)
Nikólaos (Kreeka ja Taani prints)

**Taani ja Kreeka prints Nikólaos** (sündinud 1. oktoobril 1969) on Kreeka kuninga Konstantínos II ja kuninganna Anne-Marie kolmas laps ning teine poeg. Tema emapoolne tädi on Taani kuninganna Margrethe II ja isapoolne tädi Hispaania kuninganna Sofía. 

Prints sündis Roomas, kus kuninglik perekond oli pärast 1967 toimunud riigipööret eksiilis. Ta õppis Londoni Hellenistlikus Koolis, mille 1980 tema vanemad olid asutanud. 1993 lõpetas prints Browni ülikooli rahvusvaheliste suhete erialal. Ta on töötanud NatWest Marketsi heaks ning alates 1998. aastast töötab oma isa erakabinetis. Ta on ka *Anna-Maria Fondi* juhatuse liige; fond tegeleb üleujutuste ja maavärinate ohvrite abistamisega Kreekas.
Süüdiklest

**Süüdiklest** (*Sarcoptes scabiei*) on imetajatel naha epidermisesse uuristatud käikudes parasiteeriv ja kärntõbe ehk sarkoptoosi põhjustav lestaline. Süüdiklest on levinud kõikjal peale pooluste ning teda on avastatud rohkem kui 100 loomaliigi pealt.

## Kirjeldus
Süüdiklestad on ümarovaalse kehakujuga, haukamissuiste ja lühikeste kooniliste jalgadega 0,15–0,5&nbsp;mm pikkused silmadeta parasiidid. Emastel parasiitidel paiknevad kellukesekujulised kinnitusnapad 1. ja 2. jalapaaril ning isastel 1., 2. ja 4. jalapaaril.

## Arengutsükkel
Süüdiklestad on üheperemehelise arengutsükliga. Isane süüdiklest kopuleerub emase tritonümfiga peremehe naha pinnal. Kopulatsioonijärgselt viljastatud emased tritonümfid kestuvad valmikuteks. Emased süüdiklestad uuristavad peremehe epidermise sõmerkihti käike, kuhu munevad kuni 3 muna päevas, 2–3 nädala jooksul kokku 20–50 muna. Munast kooruvad kolme jäsemepaariga vastsed, kes kestuvad protonümfideks ja seejärel tritonümfideks. Arenemine munast täiskasvanuks kestab 2–3 nädalat. Isaslestade arengutsükkel kestab keskmiselt 14 päeva ja emaslestadel 21 päeva.

Vastsed, protonümfid ja isased tritonümfid elavad nahakäikudes. Emased tritonümfid ja isased valmikud liiguvad paarituseks naha pinnale.

## Kliiniline tähtsus

Süüdiklest on peremehespetsiifiline, kuid põhjustab võõrale peremehele sattudes lühiajalist haigestumist ehk ebasügelisi. Süüdiklest levib peremeeste füüsilisel kokkupuutel, kuid ka keskkonna kaudu. Koerte süüdiklest (*Sarcoptes scabies* var. *canis*) võib põhjustada sarkoptoosi ka kassidel, rebastel ja inimesel.

Erinevatel liikidel parasiteerivad erinevad süüdiklesta varieteedid:
**Sarcoptes scabiei* var *bovis* – veisel
**Sarcoptes scabiei* var *canis* – koeral
**Sarcoptes scabiei* var *hominis* – inimesel
**Sarcoptes scabiei* var *ovis* – lambal
**Sarcoptes scabiei* var *equi* – hobusel
**Sarcoptes scabiei* var *suis* – seal

### Sarkoptoos kassidel
Kassidel põhjustab süüdiklestaga sarnast haigestumist *[[Notoderes cati]]*. Andmed kasside nakatumise kohta koera süüdiklestaga on vastuolulised.

Koera süüdiklesta ülekandumist samas majapidamises elavatele kassidele kirjeldab Bronstein (2004). Kahel kolmandikul majapidamises olnud 25 kassist esines kroonilise sarkoptoosiga sarnanev nahamuutus. Kasside nahaproovidest isoleeritud süüdiklestade DNA oli identne koertel ja metsloomadel parasiteeriva süüdiklesta omaga.

## Vaata ka
*Naha parasitoosid loomadel
*Naha parasitoosid inimesel
*Ämblikulaadsete loend

## Viited


## Välislingid
*