open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Venta

**Venta** () on linn Põhja-Leedus Šiauliai maakonnas Akmenė rajoonis, Venta valla halduskeskus. Asub Venta jõe ääres Venta regionaalpargis merepinnast 84 meetri kõrgusel. Linna läbib Liibavi–Romno raudtee.

Linn jääb osaliselt Venta regionaalparki. Ventas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osaliselt ulatuvad linna Natura 2000 alad Venta jõe org ja Venta ülemjooks. 

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 2392 elanikku, kellest 97,41% olid leedulased, venelasi oli 1,42% ja teiste rahvaste esindajaid 1,17%

Aastal 1935 asutati linna koha peale firma AB „Kalkės“ lubjatehas, kus toodeti 1/3 Leedu lubjast. Teise maailmasõja järel rajati sinna ehitusmaterjalide tehas, kus toodeti silikaattelliseid. Asula ise asutati 1966. aastal, aastal 1978 sai Ventast alev, linnaõigused sai 1995. aastal. Tänapäeval on sealne vabrik ainus lubjatootja Leedu territooriumil. Vahemikus 2001–2011 vähenes Venta elanike arv 29,9%, mis oli suhteliselt suurim elanike arvu langus Leedu linnade seas.

## Elanike arv


* 1711 (1959)
* 2537 (1970)
* 3240 (1979)
* 3400 (1981)
* 3400 (1985)
* 3827 (1989)
* 3492 (2001)

* 3167 (2006)
* 2936 (2009)
* 2392 (2011)
* 2334 (2015)
* 2215 (2018)
* 2250 (2021)



Ventos centras.JPG|Venta keskus
Venta music school.jpg|Venta muusikakool
Ventos Švč. Mergelės Marijos Nekaltojo Prasidėjimo bažnyčia 2013-08-11.jpg|Venta kirik


## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
Elektrijuhtivus

**Elektrijuhtivus** on aine või materjali või keha võime võimaldada endas elektrivoolu elektrivälja toimel.

## Elektrijuhtivuse põhjused
Elektrivoolu juhtimise võime tuleneb liikumisvõimeliste laetud osakeste ehk laengukandjate (elektronide või ioonide) olemasolust aines. Elektrivälja mõjul hakkavad need osakesed korrapäraselt liikuma, moodustades elektrivoolu.

Laengukandjate loomuse järgi eristatakse järgmisi elektrijuhtivuse liike:
*elektronjuhtivus, näiteks metallides;
*elektronjuhtivus  ja aukjuhtivus,  pooljuhtides;
*ioonjuhtivus, näiteks elektrolüütides;
*elektron-ioonjuhtivus, näiteks plasmas.

## Elektrijuhtivust mõjutavad tegurid
Ühe ja sellesama aine erijuhtivus sõltub temperatuurist, aine agregaatolekust, defektidest jt aine struktuuriomadustest ning magnetväljast, kiirgustest, tugevast elektriväljast jt välismõjudest.

## Vaata ka
*Elektrijuhtivus (suurus)
* Erijuhtivus
* Takistus
* Elektrotehniliste suuruste ja mõõtühikute loend
Chōjiro Raku

**Chōjiro Raku** (1516–1592) oli Jaapani keraamik, kelle nimest on tuletatud uue keraamikatehnika – *[[raku]]* nimetus.

Chōjiro Raku elas ja töötas Kyōtos.
Bürgermeister

**Bürgermeister** (eesti kõnekeeles ka *pürjermeister*) on rae vanema liikme või linnapea ametinimetus.

## Eestis
*Tallinna rae koosseisu kuulus neli bürgermeistrit.
*Tartu rae koosseisu kuulus kaks bürgermeistrit. Rae eesistujat nimetati justiits- ja teist bürgermeistrit kommertsbürgermeistriks.
*Pärnu rae koosseisu kuulus kaks bürgermeistrit. Üht bürgermeistrit nimetati justiits- ja teist kommertsbürgermeistriks.
*Valga rae koosseisu kuulus üks bürgermeister.
*Võru rae koosseisu kuulus üks bürgermeister.
*Viljandi rae koosseisu kuulus üks bürgermeister.
*Kuressaare rae koosseisu kuulus üks bürgermeister.
*Haapsalu rae koosseisu kuulus üks bürgermeister.
*Narva rae koosseisu kuulus kaks bürgermeistrit. Üht bürgermeistrit nimetati justiits-, teist kommerts- ja politseibürgermeistriks.
Keraamikapõletusahi

**Keraamikapõletusahi** on seadeldis või rajatis, mille abil saavutatakse vajalik temperatuur keraamika põletamiseks.

## Keraamikapõletusahjude liigitamine
#### Ehituse alusel

Lõkkeahi, nõlvakahi, pudelahi, kamberahi, Kasseli ahi, vagonettahi, ümarahi, ringahi, tunnelahi, muhvelahi.

#### Töötamisviisi alusel

*Perioodiliselt töötavad ahjud
*Pidevalt töötavad ahjud

#### Tõmbe alusel

*Ülalt-tõmbega
*Rist-tõmbega
*Alt-tõmbega

#### Laadimisviisi alusel

*Pealtlaaditavad ahjud
*Eestlaaditavad ahjud

#### Küttematerjali alusel

*Puuküttel, õliküttel, gaasiküttel, kivisöeküttel 
*Lõkkepõletus (orgaanilised hästipõlevad ained nagu õled ja käbid) 
*Elektriahi
On katsetatud ka päikeseenergiaga.

## Vaata ka

*Ahi
*Keraamika
*Miiliahi
*Lubjaahi
*Tõrvaahi
*Suitsuahi

## Välislingid
Frittglasuur

**Frittglasuur** on glasuur, mille kõige olulisemaks koostisosaks on fritt.

## Ajalugu
Samal ajal klaasi leiutamisega võtsid egiptlased kasutusele ka frittglasuuri. 

Frittglasuuri saadi liivale savi ja sooda lisamisega. Kui kasutati vaseühendeid, osutus võimalikuks luua türkiissinist värvitooni. Seda segu nimetati Egiptuse pastaks (keemiline valem CaCuSi4O10) ning sellest valmistati väikeesemeid ja seinakatteplaate.
Meedi Ümar

**Meedi Ümar** (sündinud 22. novembril 1949 Jõgeval) on eesti keraamik.

Aastatel 1975–1979 õppis ta Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis keraamika erialal. 

Aastatel 1979–1991 töötas ta kunstnikuna Tallinna Ehituskeraamika Tehase Jõgeva tsehhis ja aastatel 1991–1995 AS-is Siker. Alates 1996. aastast on ta vabakutseline kunstnik. 

1995. aastast kuulub Eesti Kunstnike Liitu. Näitustel on Meedi Ümar osalenud alates 1980. aastast.

1993. aastal sai ta Eesti Keraamikute Liidu näituse "Aasta kann" eripreemia.

Ta on Kiigemetsa kooli kunstiõpetaja.

Ta rajas Siimustisse keraamikamuuseumi.

## Vaata ka
*Eesti keraamikute loend
Kašira

**Kašira** on linn Venemaal Moskva oblastis, Kašira rajooni keskus. Asub Oka jõe ääres, Moskvast 115 km lõunas.

Kaširat on kirjalikult esmamainitud 1356. aastal. 1777 sai linnaõigused. 2015. aastal liideti Kaširaga Ožerelje linn.

Kaširas asub Djakovo kultuuri asulakoht.

## Viited

## Välislingid

*Kašira mitteametlik koduleht
Stupino

**Stupino** on linn Venemaal Moskva oblastis, Stupino rajooni keskus. Asub Oka jõe ääres, Moskvast 110 km lõunas.

1511–1934 oli **Stupinskaja** küla, 1934 liideti **Elektrovoz**i alevikuga, mis 1938 nimetati Stupino linnaks.

Nõukogude ajal oli linn relvatööstuse keskus, seal asub Stupino sõjaväelennuväli.

## Viited

## Välislingid

*Stupino mitteametlik koduleht
Ühetaoline tulumaks

**Ühetaoline tulumaks** ehk **proportsionaalne tulumaks** on üksikisiku tulumaks (või ettevõtte tulumaks), mille puhul maksumäär ei olene maksustatava tulu suurusest (kui mitte arvestada tulumaksuvaba miinimumi olemasolu).

## Vaata ka
*Maksusüsteemid
Blogger.ee

**Blogger.ee** oli tasuta eestikeelne veebikeskkond blogide ehk ajaveebide pidamiseks. 

See oli avatud 16. septembrist 2004 kuni 28. juulini 2008. Registreerunud kasutajad said pidada isiklikku või grupiblogi. Blogger.ee looja, arendaja ja administraator oli Ander Punnar.

2005. aastal pälvis veebikeskkond teise koha Tallinna Tehnikaülikooli korraldatud tarkvaratööde konkurss-seminaril.

## Viited

## Välislingid
* Blogger.ee (suletud)
Kuli

**Kuli** on mõiste, mis märkis 19.–20. sajandil Aasiast (eriti Hiinast ja Indiast) USA-sse, Kanadasse, Austraaliasse, Uus-Meremaale, Peruusse, Lõuna-Aafrikasse, Sri Lankale, Malaisiasse, Hawaiile, Fidžile, Mauritiusele, Réunioni ja Lääne-Indiasse saadetud oskusteta tööjõudu. Praegu on see mõiste halvustava tähendusega.

## Vaata ka
*Kili
*Must
*Neeger
Brăila maakond

**Brăila maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus.

## Linnad

* Brăila
* Ianca
* Însurăței
* Făurei

## Välislingid
* Brăila maakonna koduleht
Buzău maakond

**Buzău maakond** on Rumeenia 1. järgu haldusüksus.

## Linnad

* Buzău
* Râmnicu Sărat
* Nehoiu
* Pogoanele
* Pătârlagele

## Viited

## Välislingid
* Buzău maakonna koduleht
Yellowstone'i jõgi

**Yellowstone'i jõgi** on Missouri parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 1080 km. See asub USA loodeosas. Saab alguse Kaljumäestikust. Ülemjooksul voolab Yellowstone'i jõgi kanjonis läbi Yellowstone'i rahvuspargi. Seal on mitu juga. Alamjooksul on see rahuliku vooluga tasandikujõgi. Montana osariigis kasutatakse jõe vett niisutamiseks.

## Vaata ka
*Yellowstone'i järv

## Välislingid
Kaljumäestik

**Kaljumäestik** (inglise *Rocky Mountains*) on mäestik Põhja-Ameerika lääneosas.

Mäestiku pikkus on umbes 4800 km Briti Columbiast Kanadas New Mexiconi USAs, laius kuni 700 km. 

Kaljumäestikust algavad Missouri, Colorado jõgi, Río Grande, Green River ja veel paljud jõed. 

Kaljumäestiku kõrgeim tipp on Mount Elbert (4401 m).

## Viited

## Välislingid
Ferenc Gyurcsány

**Ferenc Gyurcsány** [f'äränts dj'urtšaanj] (sündinud 4. juunil 1961 Pápas) on Ungari poliitik, Ungari Vabariigi peaminister 29. septembrist 2004 kuni 14. aprillini 2009.

Poliitilist karjääri alustas ta 1983. aastal Noorte Kommunistide Ühingu kohaliku rakukese aseesimehe ja hiljem esimehena. 1989. aastal oli ta lühikest aega ühingu keskkomitee sekretär. Ta õppis Pécsi ülikoolis majandusteadust ja lõpetas selle 1990. aastal. Samal aastal siirdus ta erasektorisse. 1992. aastal asutas ta oma investeerimisfirma Altus AG, mille juhina tõusis ta rikkuselt Ungari 50. inimeseks.

2002. aastal ta naasis poliitikasse peaminister Péter Medgyessyi nõunikuna ning astus Ungari Sotsialistlikku Parteisse. 2003–2004 oli ta laste-, noorte- ja spordiminister Péter Medgyessyi valitsuses ning tõusis pärast Medgyessy tagasiastumist 27. septembril 2003 peaministritoolile. 2006. aasta parlamendivalimistel said sotsialistid 210 kohta parlamendi 386-st ja Gyurcsány sai jätkata peaministri ametis.

17. septembril 2006 sai avalikuks parteikoosoleku lindistus, kus ta ropult sõimas ja tunnistas, et andis kevadiste parlamendivalimiste võitmiseks viimase kahe aasta jooksul avalikkusele valeteavet Ungari majandusliku olukorra kohta. Sellele järgnesid mitu nädalat kestnud ulatuslikud meeleavaldused, kus nõuti valitsuse tagasiastumist. 18. septembril kogunes umbes 10 000 inimest Budapestis nõudma Gyurcsány tagasiastumist. 19. septembril vallutasid meeleavaldajad mõneks tunniks Ungari avalik-õigusliku televisiooni hoone ja rüüstasid seda. Vägivaldseks muutunud meeleavaldustest hoolimata keeldus Gyurcsány tagasi astumast. 27. septembril palus Gyurcsány avalikkusele valetamise eest vabandust, aga lubas ebapopulaarsete kokkuhoiureformide läbisurumist jätkata. 1. oktoobril toimusid kohalikud valimised, mille opositsioon ülekaalukalt võitis, ja see tõstatas küsimuse, kas Gyurcsány peaks tagasi astuma. 2. oktoobril teataski Gyurcsány, et soovib usaldushääletuse korraldamist. Tema erakonnal oli aga parlamendis enamus ja 6. oktoobril võitis ta usaldushääletuse. Seepeale puhkesid Budapestis taas meeleavaldused, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist. Tasapisi meeleavaldused vaibusid. Siiski toimus veel 15. märtsil 2007 Budapestis umbes 200 000 osavõtjaga meeleavaldus, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist.

Gyurcsány on silma paistnud ka kohatute naljade tegemisega. Näiteks nimetas ta ühes telesaates Saudi Araabia jalgpallimeeskonda terroristideks ning oli sunnitud hiljem vabandust paluma.

## Vaata ka
*Ferenc Gyurcsányi esimene valitsus
*Ferenc Gyurcsányi teine valitsus

## Viited


## Välislingid
*Peaministri koduleht
Lautri järv

**Lautri järv** on looduslik järv Võrumaal Rõuge vallas. See asub Missost 4 km edela pool.
Järve pindala on 1,9 (teiste andmete kohaselt 2,2) ha.

## Vaata ka

*Eesti järvede loend
Hummuli

**Hummuli** on alevik Valgamaal, Tõrva vallas, endise Hummuli valla keskus.

1702. aastal, Põhjasõja ajal, toimus Hummuli lähedal lahing, kus Vene väed võitsid otsustavalt Rootsi välivägesid Liivimaal.

30. jaanuaril 1919 toimus Hummuli mõisa läheduses ka üks Eesti Vabadussõja lahing.

Alevik loodi 1977 **Hummuli asundusest**.

## Vaata ka
*Hummuli mõis
*Hummuli park
*Hummuli raamatukogu

## Viited
Aitsra

**Aitsra** on küla Valgamaal Tõrva vallas.

Küla territooriumil asuvad Roksi järv, Vilgjärv ja Sarapuu järv. 

Aitsrast lääne poole jääb Koorküla järvestik, mille rohketest järvedest on tuntumad Koorküla Valgjärv ja Udsu järv (väga sügav) ja Pikre järv. Külast itta jääb Tolljärv.

Külas asub ohvrikivi.

## Viited
Jeti

**Jeti** on küla Valgamaal Tõrva vallas Eesti-Läti piiri äärel.

2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 175 elanikku.

## Ajalugu
Küla territooriumile jääb Koorküla Valgjärve järveasula, mis on kunagine asulakoht Koorküla Valgjärves. Seal on tuvastanud kolm inimtegevuse perioodi, mis olid vastavalt nooremal kiviajal, eelrooma rauaajal ja 1. aastatuhande teisel poolel.

1977. aastal liideti Jetiga Asumõisa küla.

## Loodus
Müüda küla läänepiiri voolab Õhne jõgi. Külast saavad alguse Pedeli jõgi ja Jõku jõgi.

Jeti külas asub muinsuskaitsealune ohvrihiis Lindsi saarik.

Külas asub mitmeid järvi. Neist suurim on Koorküla Valgjärv, mis on oma kuni 26,8 m sügavusega Eesti järvedest üks sügavamaid. Veel sügavam on aga Udsu järv (30,25 m), mis on Eestis sügavuselt kolmas. Samuti asuvad seal Jäävä järv, Kadastiku järv, Kiisjärv, Laanemõtsa järv, Pikre järv, Saudikjärv ja Virtsjärv.

Külas asub Koorküla looduskaitseala. Lisaks on Õhne jõe äärde moodustatud Õhne jõe hoiuala ja Pikre järve kaitstakse Pikre järve hoiuala koosseisus.

## Tuntud elanikud
Jeti külas, endises Koorküla koolimajas, sündis ja töötas kogu elu õpetajana Karl Ruut (1862–1929).

Jeti küla veskijärve läheduses möödusid kirjandusteadlase Endel Nirgi lapsepõlv ja noorusaastad.

## Viited
Rebasemõisa

**Rebasemõisa** on küla Valgamaal Valga vallas. 

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

1977. aastal liideti Rebasemõisa külaga Madsa.

## Vaata ka
*Madsa lump

## Viited
Koobassaare

**Koobassaare** on küla Valga maakonnas Valga vallas. 

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Külas asub Suur-Apja järv ehk Koobassaare järv.

## Viited
Pugritsa

**Pugritsa** on küla Valgamaal Valga vallas. 

Aastal 1923 valmis Valga–Koikküla raudteelõik, millele rajatud Kaagjärve raudteejaam  jäi Pugritsa küla aladele. Teise maailmasõja ajal demonteeriti Lätit läbiv teeharu ja kasutusele jäi vaid Kaagjärve jaama läbiv teelõik. Kaagjärve raudteejaam suleti koos Mõnistesse viiva raudteega 2. juunil 1970.

Küla edelanurk kulgeb mööda Eesti-Läti piiri. Samas piiri ääres kulgeb Võru–Mõniste–Valga maantee.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Pugitsa külas asub Rautina järv.

## Viited
Valtina

**Valtina** on küla Valgamaal Valga vallas. 

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Küla põhjapiirile jääb Valga–Koidula raudteelõik.

## Vaata ka
* Tohvri Kogrõjärv

## Viited
Käärikmäe

**Käärikmäe** on küla Valgamaal Valga vallas. 

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

## Viited
Londi

**Londi** on küla Valgamaal Valga vallas, vahetult Valga linnast idas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Küla läbib Võru–Mõniste–Valga maantee.

Londi küla lõunapiir kulgeb mööda Eesti-Läti piiri ja põhjapiir mööda Valga–Petseri raudteelõiku.

## Viited
Kirbu (Valga)

**Kirbu** on küla Valgamaal Valga vallas. 

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Külas asub ohvrikivi ja Soka püha kivi.

## Vaata ka
*Laulatusemägi

## Viited
Heinrich von Galen

**Heinrich von Galen** (1480. aastad – 30. mai 1557 Tarvastus) oli Saksa ordu maameister Liivimaal aastatel 1551–1557.

Heinrichi vanemad olid tõenäoliselt Rutger von Galen zu Vellinghausen ja Gertrud. Ta pärines Marki krahvkonnast Vellinghausenist Dinkeri kihelkonnast Soesti lähedalt Vestfaalis. Tema suguvõsa kuulus piirkonna mõjukaimate hulka. Ka Saksa ordu Liivimaa harus oli mitmeid Galeneid, isegi Heinrich von Galeni nimelisi oli lisaks temale seal veel vähemalt kaks.

Galen astus umbes 1506. aastal Saksa ordusse. 1514. aastal oli ta Cēsise (Võnnu) linnusekomtuur (*Hauskomtur*), 1519–1529 Kandava foogt, seejärel aga 1535. aastani Kuldīga komtuur. 1520. aastatel oli ta mitmel korral saadikuks Saksa ordu endise kõrgmeistri ja esimese Preisimaa hertsogi Albrecht von Hohenzollerni juurde, kellega toonane ordu Liivimaa maameister Wolter von Plettenberg püüdis sõbralikke või vähemalt rahumeelseid suhteid säilitada. Üldjoontes see ka õnnestus. Plettenbergi surma ja senise maamarssali Hermann von Brüggenei Liivimaa maameistriks saamise järel sai temast maamarssal, 1551. aastal valiti ta aga Johann von der Recke ootamatu surma järel Saksa ordu Liivimaa maameistriks. Tõenäoliselt oli umbes 70-aastase Galeni Liivimaa maameistriks valimine kompromiss ordu katoliikliku ja protestantliku tiiva vahel, sest Galenist võis oodata, et ta radikaalseid muudatusi ordus läbi ei vii.
  
Galen osutus maameistrina protestantlust soosivaks, viies mitmes ordukonvendis sisse protestantliku kirikukorralduse, ent ta säilitas siiski ordu katoliikliku struktuuri. Muuhulgas andsid Galeni luterlikust meelsusest märku tõigad, et ta osales kohe pärast ordumeistriks kinnitamist koos mitmete teiste orduvendadega luterlikul jumalateenistusel Riias ning 1554. aastal toetas ta eestikeelse luterliku katekismuse trükkimist Tartus. 

Galeni ajal toimusid nii 1554. aasta saatuslikud läbirääkimised venelastega, kus nõuti Tartu maksu, kui ka koadjuutorivaenus (1556), mis jäi viimaseks Liivimaa riikide omavaheliseks konfliktiks. Viimase lõpetas Poola sekkumine, mis tõi kaasa Posvoli leppe allakirjutamise. 1554. aastal sõlmiti Volmari maapäeval ka usurahu, millega tagati katoliiklastele ja protestantidele Liivimaal võrdsed õigused.

1556. aastal oli Galen juba vana ja haige ning ei suutnud ordut kriisis reaalselt juhtida. Nii tõusis ordu etteotsa koadjuutor Wilhelm Fürstenberg, kes püüdis ajada Poola-vastast poliitikat. Järgmisel aastal Galen suri ning Fürstenbergist sai uus Saksa ordu maameister Liivimaal.

## Viited

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 282 (lk 248).
*Johann Renner. *Liivimaa ajalugu 1556–1561*. Kirjastus Olion: Tallinn, 1995. 2. trükk: sama, 2006.
*

## Välislingid
*Russow, Balthasar: Nye Lyfflendische Chronice, Rostock 1578
Lüllemäe

**Lüllemäe** on küla Valga maakonnas Valga vallas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli küla Karula valla halduskeskus.

Lüllemäe on olnud ka ajaloolise Võrumaa Karula kihelkonna keskus. Külas asub Karula Maarja kirik.

Esimene kirik ehitati külla 1318. aastal, kuid see hävis Teises maailmasõjas 1944. aastal ja jäi varemetesse. 1997. aastal valmis vanade kirikumüüride kõrvale kirikumõisa aita ehitatud uus kirik. Lüllemäel on ka neli ajaloolist surnuaeda.

Lüllemäel on Lüllemäe Põhikool, raamatukogu, Lüllemäe pood ja restoran Kolm Sõsarat.

## Vaata ka
*Karula Vabadussõja mälestussammas
*Köstrijärv
*Lüllemäe kalmistu
*Lüllemäe vana kalmistu
*Lüllemäe raamatukogu
*Lüllemäe sanglepp

## Pilte

Rebasemõisa vaatetorn.jpg|Vaade Lüllemäele ja Köstrijärvele Rebasemõisa vaatetornist


## Viited
Kaagjärve

**Kaagjärve** on küla Valgamaal Valga vallas. Asub Valgast 5 km idas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.

Küla põhjapiiri märgib Valga–Koidula raudteelõik, kus asus kuni 2001. aastani ka Kaagjärve küla piirile jäänud Ratsimäe raudteepeatus.

Kaagjärve mõisas tegutses kuni 2007. aastani Kaagjärve Lasteaed-Algkool.

## Pilte

Kaagjärve-Alamõisa vabrikuhoone.JPG|Kaagjärve-Alamõisa vabrikuhoone
Kaagjärve-Alamõisa rehi-kuivati 1.JPG|Kaagjärve-Alamõisa rehi-kuivati


## Vaata ka
* Kaagjärve raamatukogu

* Kaagjärve vald (1939)

## Viited
Kinga Göncz

**Kinga Göncz** (sündinud 8. novembril 1947 Budapestis) on Ungari psühhiaater ja poliitik, Ungari välisminister 2006–2009. Ta on endise Ungari presidendi Árpád Gönczi tütar.

Ta kandideeris 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Ungari Sotsialistliku Partei esinumbrina ja osutus valituks.

## Välislingid

*Ungari välisminister arutas riigikogu liikmetega Lissaboni lepingut
Mount Elbert

**Mount Elbert** on Kaljumäestiku kõrgeim tipp ja USA mandriosa kõrguselt teine tipp Mount Whitney järel. Selle kõrgus on 4401 m üle merepinna. Asub Põhja-Ameerikas USA Colorado osariigis Lake'i maakonnas umbes 16 km Leadville'i linnast edela pool. 

## Viited
Aristides Gomes

**Aristides Gomes** (sündinud 8. novembril 1954) on Guinea-Bissau poliitik, peaminister 2. novembrist 2005 9. aprillini 2007, 16. aprillist 2018 kuni 29. oktoobrini 2019 ning kolmandat korda alates 8. novembrist 2019.

Gomes on lõpetanud Pariisi Ülikooli sotsioloogia ja politoloogia alal.

Aastatel 1990–1992 juhatas ta Guinea-Bissau televisiooni. Pärast seda töötas rahvusvahelise koostöö ja planeerimise ministrina.

Aristides Gomes oli Guinea-Bissau ja Cabo Verde Iseseisvuspartei (PAIGC) pikaaegne liige, tegutsedes aastaid partei asepresidendina. Kui PAIGC võitis märtsis 2004 parlamendivalimised, sai Gomesist töö- ja haldusreformide minister. Mais 2005 peatati tema parteiline kuuluvus, sest ta toetas presidendivalimistel oma partei ametliku kandidaadi Malam Bacai Sanhá asemel João Bernardo Vieira kandidatuuri. Kui Vieira oktoobris 2005 võimule tuli, lahkus Gomes lõplikult PAIGC ridadest.

19. märtsil 2007 avaldas parlament Gomese valitsusele 54 saadiku toetusel umbusaldust ja 29. märtsil teatas Gomes, et esitas president Vieirale tagasiastumispalve. 9. aprillil 2007 nimetas president uueks peaministriks PAIGC kandidaadi Martinho Ndafa Kabi.
Carlos Gomes Júnior

**Carlos Domingos Gomes Júnior** (sündinud 19. detsembril 1949) on Guinea-Bissau poliitik.  

10. maist 2004 kuni 2. novembrini 2005 ja 25. detsembrist 2008 kuni 10. veebruarini 2012 oli ta Guinea-Bissau peaminister.

Gomes, kes esimest korda valiti parlamenti 1994. aastal, on üks Guinea ja Roheneeme Sõltumatuse Aafrika Partei (PAIGC) liidritest ja oli aastatel 2002–2014 partei esimees. Gomes on pankur ja ärimees. Tema isa oli Carlos Domingo Gomes. Teda peetakse Guinea-Bissau kõige rikkamaks inimeseks. Peaministriks sai ta pärast seda, kui (PAIGC) võitis parlamendivalimised.

Enne 2005. aastal toimunud presidendivalimisi ütles Gomes, et astub tagasi, kui presidendiks peaks saama João Bernardo Vieira. Hiljem lisas ta, et Vieira on bandiit ja palgasõdur, kes on reetnud oma rahva. Kui Vieira võitis presidendivalimised, keeldus Gomes neid algul tunnistamast ning ütles lahti ka oma varasemast lubadusest tagasi astuda. 

Vieira astus presidendi ametisse 1. oktoobril 2005. Esimene kohtumine Vieira ja Gomesi vahel toimus oktoobri keskel. Kuigi esialgu tundus, et president ja peaminister on vaatamata oma varasematele väljaütlemistele võimelised koos töötama, otsustas president Vieira saata Gomesi valitsuse 28. oktoobril 2005 laiali. Uus peaminister astus ametisse 2. novembril 2005.

Kui 2007. aasta jaanuari algul mõrvati endine mereväe komandör Mohamed Lamine Sanha, süüdistas Gomes atentaadi tellimises praegust presidenti. 10. jaanuaril anti välja Gomesi arreteerimiskäsk, kuid tal õnnestus saada varjupaik Bissaus asuvas ÜRO hoones. President Vieira pressiesindaja süüdistas Gomesit Guinea-Bissau olukorra destabiliseerimises. Et Gomes on Guinea-Bissau parlamendi liige, siis on tal saadikupuutumatus. Seetõttu võttis president Vieira tagasi Gomesi arreteerimiskäsu ning võimud lubasid tagada Gomesi julgeoleku, kui ta ÜRO hoonest väljub. Pärast sellist võimude lubadust lahkus Gomes ÜRO hoonest 29. jaanuaril 2007 ja suundus koju. 

10. veebruaril 2012 astus ta peaministri ametist tagasi, et kandideerida presidendivalimistel.
Wilhelm I (täpsustus)

**Wilhelm I** ja **Wilhelm**i nimelisi valitsejaid on olnud mitu:
***[[Wilhelm I]]** oli Preisimaa kuningas 1861–1888 ja Saksa keiser 1871–1888
***[[Wilhelm I (Württemberg)|Wilhelm I]]** oli Württembergi kuningas 1816–1864
***[[Wilhelm I (Baieri)|Wilhelm I]]** oli Baieri hertsog 
***[[Wilhelm I (Braunschweig)|Wilhelm I]]** oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog, Braunschweigi vürst 1279–1292
***[[Wilhelm I (Hessen)|Wilhelm I]]** oli Hesseni maakrahv
***[[Wilhelm I (Hessen-Kassel)|Wilhelm I]]** oli Hessen-Kasseli kuurvürst
***[[Wilhelm I (Nassau)|Wilhelm I]]** oli Nassau hertsog
***[[Wilhelm I (Meißen)|Wilhelm I]]** oli Meißeni markkrahv
***[[Wilhelm I (Berg)|Wilhelm I]]** oli Bergi krahv
***[[Wilhelm I (Katzenelnbogen)|Wilhelm I]]** oli Katzenelnbogeni krahv
***[[Wilhelm I (Braunschweig-Wolfenbüttel)|Wilhelm I]]** oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog, Wolfenbütteli vürst 1428–1432 ja 1473–1482
***[[Wilhelm I (Braunschweig-Grubenhagen)]]**

***[[Wilhelm (Austria)|Wilhelm]]** oli Austria hertsog
***[[Wilhelm (Braunschweig)|Wilhelm]]** oli Braunschweigi hertsog
***[[Wilhelm (Hohenzollern-Sigmaringen)|Wilhelm]]** oli Hohenzollern-Sigmaringeni vürst
***[[Wilhelm (Albaania)|Wilhelm zu Wied]]** oli Albaania vürst
***[[Wilhelm (Baden-Baden)|Wilhelm]]** oli Baden-Badeni markkrahv
***[[Wilhelm (Schaumburg-Lippe)|Wilhelm]]** oli Schaumburg-Lippe krahv

***[[Wilhelm von Hohenzollern]]** oli Riia peapiiskop
***[[Wilhelm (Köln)|Wilhelm von Gennep]]** oli Kölni peapiiskop
***[[Wilhelm (Mainz)|Wilhelm]]** oli Mainzi peapiiskop
***[[Wilhelm (Münster)|Wilhelm]]** oli Münsteri piiskopregent

## Vaata ka
*Guillaume I
*Guglielmo I
*William I (täpsustus)

*Wilhelm II (täpsustus)
*Wilhelm III
*Wilhelm IV
*Wilhelm V
*Wilhelm VI
Artur Sanhá

**António Artur Sanhá** (sündinud 1965) on Guinea-Bissau poliitik, ta oli riigi peaminister 28. septembrist 2003 kuni 10. maini 2004. Sanha oli Sotsiaalsete uuenduste partei (PRS) peasekretär ning veebruaris 2000 sai siseministriks Kumba Ialá järel. Kumba Ialá, kes samuti kuulus PRS parteisse, sai presidendiks.

Kui Ialá kukutati sõjaväelise riigipöördega 14. septembril 2003, valis sõjaväeline hunta Artur Sanhá riigi peaministriks. 

Ta oli peaministri ametis, kuni PRS kaotas Märtsis 2004 toimunud parlamendivalimised.

Kui enne 2005. aasta presidendivalimisi toimusid Ialá pooldajate meeleavaldused, mille politsei jõuga laiali ajas, arreteeriti Artur Sanhá, sest ta kandis ühel protestimarsil kaasas laetud relva.
Parteivastane grupp

**Molotovi, Malenkovi, Kaganovitši ja nendega liitunud Šepilovi parteivastaseks grupiks** nimetati Nõukogude ametlikus ajakirjanduses Vjatšeslav Molotovi, Georgi Malenkovi, Lazar Kaganovitšit ja teisi parteitegelasi, kes püüdsid juunis 1957 võtta Nikita Hruštšovi maha NLKP KK I sekretäri ametikohalt.   

Väheste eranditega olid grupi liikmed vanad Stalini vanad kaasvõitlejad, kelle mõju hakkas pärast NLKP XX kongressi märgatavalt vähenema. Dmitri Šepilov toetas gruppi, öeldes välja isiklikud pretensioonid Hruštšovile.  

Kuigi grupis osales rohkem inimesi, koondas NLKP KK pleenumi avanud Georgi Žukov kriitika neljale mehele ning nende Stalini-aegsetele kuritegudele, et ülejäänud Hruštšovi poole üle meelitada (Šepilov ei osalenud repressioonides, kuid Hruštšov, kes pidas teda enda poolt edutatuks, tahtis teda reetmise eest karistada).   

Juunis 1957 toimunud pleenumi tulemusena arvati grupi liikmed NLKP Keskkomiteest välja. Aastal 1962 heideti nad parteist välja. 

Gruppi kuulusid ka Kliment Vorošilov, Nikolai Bulganin, Mihhail Pervuhhin ja Maksim Saburov, kes esialgu pääsesid kergemalt. Vorošilov jäi 1960. aastani NSVL Ülemnõukogu Presiidiumi esimeheks, Bulganin jäi 1958. aastani NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimeheks, Pervuhhin arvati NLKP KK Presiidiumi liikmeks (kuigi ta faktiliselt selle istungitel enam ei osalenud), Saburov alandati tavaliseks Keskkomitee liikmeks. Edaspidi neid siiski karistati, näiteks Bulganin jäeti ilma Nõukogude Liidu marssali auastmest.

## Välislingid
*NLKP Keskkomitee määrus parteivastase grupi kohta (*vene keeles*)
Mutsu

**Mutsu** on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.

## Viited
Jean Eyeghe Ndong

**Jean Eyeghe Ndong** (sündinud 12. veebruaril 1946) on Gaboni poliitik. 

20. jaanuarist 2006 kuni 17. juulini 2009 oli ta Gaboni peaminister. Ta on Gaboni Demokraatliku Partei liige. Enne peaministriks saamist oli aserahandusminister Jean-François Ntoutoume Emane'i kabinetis. 

Ta on endise Gaboni presidendi Léon M'ba nõbu. 

Eyeghe osales 2001. aasta parlamendivalimistel, kuid edutult. Detsembris 2006 toimunud parlamendivalimistel oli ta aga edukas.

Pärast seda, kui Demokraatlik partei ei valinud teda oma presidendikandidaadiks 2009. aasta erakorralistel valimistel, astus Jean Eyeghe Ndong 17. juulil 2009 peaministri kohalt tagasi ning otsustas kandideerida sõltumatuna. Tema asemel sai peaministriks Paul Biyoghé Mba.
Hama Amadou

**Hama Amadou** (1950 – 23. oktoober 2024) oli Nigeri poliitik, kes oli aastatel 1995–1996 ja 2000–2007 Nigeri peaminister. Amadou oli partei Rahvuslik Liikumine Nigeri Arenguks (MNSD) liige.

Esimest korda sai ta peaministriks veebruaris 1995, kuna opositsioon, kuhu kuulus ka MNSD, võitis parlamendivalimised. Riigi tollane president Mahamane Ousmane kuulus endisse koalitsiooni ning jäi seetõttu nüüd opositsiooni. Amadou ja Ousmane vahel puhkes mõistetavatel põhjustel konflikt. Konflikt päädis sõjaväelise riigipöördega 27. jaanuaril 1996. Riigipöördega, mida juhtis Ibrahim Baré Maïnassara, kaotasid oma ameti nii peaminister Amadou kui ka president Ousmane. Nad mõlemad veetsid mitu kuud koduarestis.

Maïnassara tõugati võimult ja tapeti sõjaväelise riigipöörde käigus aprillis 1999. Novembris 1999 toimunud uutel parlamendivalimistel saavutas Amadou partei valimisvõidu ning 3. jaanuaril 2000 sai Amadou riigi peaministriks.

Amadou keeldus 2005. aastal ÜRO toiduabist, väites, et see solvab nigerlaste väärikust.

31. mail 2007 avaldas Nigeri parlament Amadou valitsusele umbusaldust ja sama aasta 3. juunil nimetati uueks peaministriks Seyni Oumarou.
Svend Åge Madsen

**Svend Åge Madsen** (sündinud 2. novembril 1939) on taani kirjanik.

Ta õppis enne kirjutamisele pühendumist ülikoolis matemaatikat.

Madseni romaanid on filosoofilised ja humoorikad. Tema stiili on nimetatud ka fantastiliseks. Tema teostes korduvad sageli samad tegelased, kohad ja sündmused.

## Looming
### Romaanid

* Besøget, 1963.
* Lystbilleder, 1964.
* Otte gange Orphan, (novellromaan) 1965.
* Tilføjelser, 1967.
* Modsatterne og Omvendterne, 1967.
* Liget og lysten, 1968.
* Tredje gang så tar vi ham, 1969.
* Sæt verden er til, 1971.
* Dage med Diam eller Livet om natten, 1972.
* Jakkels vandring, 1974.
* Tugt og utugt i mellemtiden, 1976.
* Hadets bånd, 1978.
* Se dagens lys, 1980.
* Den største gåde, 1982.
* Vi? - Vi, Vi!, 1982.
* Af sporet er du kommet, 1984.
* Lad tiden gå, 1986.
* Slægten Laveran, 1988.
* At fortælle menneskene, 1989, eesti keeles "Jutustada inimesi", 1993 (tõlkinud Anne Møller Pedersen)
* Jagten på et menneske, 1991.
* Edens gave, 1993.
* Syv aldres galskab, 1994.
* Den usynlige myre, 1995.
* Kvinden uden krop, 1996.
* Finder sted, 1998.
* Genspejlet, 1999.
* Nærvær og næsten: Tomas Fants familiekrøniker, 2000
* Den ugudelige farce, 2002.
* De gode mennesker i Århus; Læselysten, 2003
* Levemåder, 2004
* Det syvende bånd, 2006

### Novellid

* Maskeballet, 1970.
* Mellem himmel og jord, 1990.
* Skabt for hinanden, 1995

Pseudonüümi Marianne Kainsdatter all ilmunud teosed:

* Blodet på mine hænder, 1973.
* Et ved jeg som aldrig dør, 1991.
* Engleskyts. Kriminaalromaan, 2002.

### Näidendid
* Et livstykke i 6 billeder, 1967.
* Hopla, vi...prik prik prik, 1967.
* Stikord, 1967.
* Rapport fra internatet, 1967.
* Forestillinger, 1970.
* I virkeligheden, 1972.
* Man skal høre meget, 1975.
* Jo værre, jo bedre, 1975.
* Narrespillet om Magister Bonde og Eline Mortensdatter, 1978.
* Uden for nummer, 1984.
* Kasper søger efter tilværelsen, 1982.
* Margrethe den milde 1982.
* Svejk i tredie verdenskrig, 1984.
* Dr. Strangula, 1985
* Knud den Hellige, 1986.
* Det sidste suk, 1986.
* Nøgne masker, 1987.
* Svar udbedes, 1987.
* Dødens teater, 1987.
* Robert og Judith, 1993.
* Kopisten, 1994.
FRELIMO

**FRELIMO** ehk **Mosambiigi Vabastusrinne** (portugali *Frente de Libertação de Moçambique*) on Mosambiigi partei, mis pääses valitsema pärast riigi iseseisvumist 1975. aastal. See asutati Dar es Salaamis 1962. aastal. 

Partei alustas 1960. aastatel sissisõda Portugali koloniaalvõimu vastu. Pärast iseseisvumist 1975. aastal puhkes kodusõda antikommunistliku RENAMO partei vastu.

## Välislingid

*FRELIMO koduleht
Maputo

**Maputo** on Mosambiigi pealinn.

Maputo asub riigi lõunaosas India ookeani rannikul Maputo lahe kaldal Mlaula jõe suudmes. Maputo lahte suubub ka Maputo jõgi, aga linnast kaugemal lõunas.

Linna ümbritseb Maputo provints, kuid Maputo ise sellesse provintsi ei kuulu, vaid moodustab eraldi 1. järgu haldusüksuse. 

## Loodus
### Kliima

Maputos on troopiline kliima.

Igas kuus on mõõdetud õhusooja üle 30 °C. Absoluutne maksimum on mõõdetud septembris (46 °C) ja oktoobris (45 °C). Ka kõige külmematel kuudel juunis on mõõdetud 34 °C ja juulis 36 °C.

Öökülma pole Maputos iialgi olnud. Absoluutne miinimum +7 °C on mõõdetud juulis ja augustis. Seevastu veebruari absoluutne miinimum on 17 °C, jaanuaris ja märtsis 16 °C.

Võrreldes ülejäänud Mosambiigiga, on Maputo võrdlemisi kuiv: aasta keskmine sademete hulk on 761 mm. Vihmaperiood on jaanuaris (130 mm), veebruaris ja märtsis (mõlemad 125 mm), aga ka kuivaperiood ei ole täiesti kuiv: kõige kuivematel kuudel juulis ja augustis on kuu keskmine sademete hulk 13 mm.

## Ajalugu

Maputo lahe avastas 1502 üks Vasco da Gama kaptenitest António de Campo. Aastal 1544 uuris kaupmees Lourenço Marques lahte suubuvaid jõgesid ja andis lahele nimeks Baia da Lagoa, mis tähendab portugali keeles 'laguuni laht'.

Aastal 1720 asutas Hollandi Ida-India Kompanii lahe kaldale fordi ja faktooria, mis allusid Hollandi Kapimaa kolooniale. Aastal 1730 jäeti need maha.

Seejärel püüdsid portugallased korduvalt lahe äärde väikest kindlustatud asulat rajada. Need katsed ebaõnnestusid sellepärast, et asulat kaitses väga väike hulk mehi, kes ei suutnud vastu seista neegrite rünnakutele. Asulad kandsid alati nime **Lourenço Marques**. Viimast korda purustati asula 1850. aasta paiku, kuid veel 1871. aastal kirjeldati seda väga vaesena: seal olid kitsad tänavad rohuhüttidega ning asulat kaitsesid 6 jala (1,8 m) kõrgune müür, roostes kahur ja käsitulirelvad.

Aastal 1868 kuulutas Transvaali Vabariigi president Marthinus Pretorius Maputo jõe, mis algas Transvaalist ja moodustas Transvaali loodusliku väljapääsu merele, mõlemad kaldad kuni mereni Transvaalile kuuluvaks. Seepeale sundis Portugal Transvaali järgmisel aastal tunnustama, et lahe kaldad kuuluvad Portugalile.

Aastal 1876 võttis Portugali valitsus asula rajamise korralikult käsile. Ümbruskonnas olevat soist maad hakati kuivendama, istutati kummipuid, rajati haigla ja kirik. Aastal 1887 sai asula linnaks ja sinna viidi üle Mosambiigi pealinn.

Aastal 1895 avati raudteeliin Pretoriasse. See aitas kaasa linna kasvule.

25. juunil 1975 Mosambiik iseseisvus. Sellest ajast on Maputo (seda nime kandis ta alates 1976. aasta veebruarist) Mosambiigi pealinn. Portugali kuulsuste ja tähtsündmuste järgi nimetatud tänavad nimetati ümber. Portugali kuulsuste mälestusmärgid võeti maha ja toimetati enamjaolt linna kindlusse.

## Viited
Pascal Yoadimnadji

**Pascal Yoadimnadji** (1950 – 23. veebruar 2007) oli Tšaadi poliitik, peaminister alates 4. veebruarist 2005 kuni surmani. 

Pascal Yoadimnadji nimetati ametisse president Idriss Déby poolt pärast Moussa Faki tagasiastumist. Ta oli Moussa Faki valitsuse põllumajandusminister. 

Yoadimnadji sündis Lõuna-Tšaadis ning kuulus goride etnilisse gruppi, mis on üks vähem domineerivaid etnilisi gruppe Tšaadi poliitikas.
Luísa Diogo

**Luísa Dias Diogo** (11. aprill 1958 – 16. jaanuar 2026) oli Mosambiigi poliitik. Ta oli Mosambiigi peaminister 17. veebruarist 2004 kuni 16. jaanuarini 2010, esimene naispeaminister.

Tema eelkäija oli Pascoal Mocumbi, kes oli selles ametis 9 aastat. Diogo järglane on Aires Ali.

Diego on õppinud majandust Maputos Eduardo Mondlane Ülikoolis. Tal on bakalaureusekraad 1983. aastast. 1992 sai ta magistrikraadi rahanduses, mida õppis Londoni Ülikoolis.

1980 hakkas ta tööle Mosambiigi rahandusministeeriumis. 1986 sai ta seal osakonnajuhatajaks ja 1989 riigieelarve direktoriks. Pärast seda töötas ta Maailmapanga programmi juhina Mosambiigis ja alates 1994 aserahandusministrina.

Enne peaministriks saamist oli ta rahandusminister ja seda ametit pidas ta peaministri koha kõrvalt kuni 2005. aasta veebruarini. Ta kuulub parteisse Mosambiigi Vabastusrinne (FRELIMO), mis on maad valitsenud alates iseseisvumisest 1975. aastal.

2005. aasta septembris osales ta külalisena Briti Leiboristliku Partei konverentsil.

2007. aastal avaldas ajakiri Forbes maailma 100 kõige mõjuvõimsama naise nimekirja, kus Diogo oli 89. kohal.
Themba Dlamini

**Absalom Themba Dlamini** (sündinud 1950) oli Svaasimaa peaminister alates 26. novembrist 2003 kuni oktoobrini 2008.

## Välislingid

*Themba Dlamini Svaasimaa valitsuse kodulehel
Pakalitha Mosisili

**Pakalitha Bethuel Mosisili** (sündinud 14. märtsil 1945) on Lesotho poliitik. 29. maist 1998 kuni 8. juunini 2012 ja 17. märtsist 2015 kuni 16. juunini 2017 oli ta Lesotho peaminister. Kuni oktoobrini 2006 oli ta ühtlasi ka erakonna Lesotho Vabaduskongress juht.

Pärast valimisvõitu 1998. aastal süüdistati LCD valimistulemuste võltsimises ning poliitilised vastased organiseerisid rahvameeleavaldused Lesotho Vabaduskongressi vastu. Rahvarahutused haarasid kogu riigi ning kodusõja ärahoidmiseks oli vajalik politsei, armee ja kuninga sekkumine. Aastal 2002 toimunud uutel valimised võitis jällegi LCD. 

Oktoobris 2006 Mosisili lahkus LCD-st ja tegi uue partei. Temaga liitus ka 17 parlamendi liiget, kuid LCD-le jäi parlamendis endiselt napp enamus (120 kohast 61). Kuna ette oli näha valitsuskriisi saatis kuningas Letsie III parlamendi 24. novembril 2006 laiali ning kuulutas välja uued valimised, mis toimusid 17. veebruaril 2007. Valimised võitis LCD saades jällegi 61 kohta 121-st.
Navin Ramgoolam

**Navinchandra Ramgoolam** (नवीन चन्‍द्र रामगुलाम) (sündinud 13. juulil 1947) on Mauritiuse poliitik, kes on olnud kahel korral Mauritiuse peaminister.

Ta on Seewoosagur Ramgoolami poeg. Ramgoolan õppis arstiteadust Dublinis ning Suurbritannias. Hiljem on ta õppinud majandust.

Tema esimene ametiaeg peaministrina oli 1995–2000. See lõppes, kui Ramgoolami mitmest parteist koosnev koalitsioon Sotsiaaldemokraatide Liit kaotas 3. juulil 2000 toimunud parlamendivalimistel.

Aastatel 2000–2005 oli Navin Ramgoolam opositsiooniliider. 2005. aastal toimunud parlamendivalimistel lubas ta tasuta ühistransporti õpilastele ja majandusreforme. Opositsioon võitiski parlamendis 3/4 kohtadest ning Navin Ramgoolamist sai peaminister. Ta lahkus ametist pärast detsembris 2014 toimunud parlamendivalimisi.
Ahmed Mohamed Ag Hamani

**Ahmed Mohamed Ag Hamani** (ka *Ahmed Mohamed ag Hamani*; sündinud 1941) oli Mali peaminister 2002–2004. Enne peaministriks saamist (2001–2002) oli ta Mali suursaadik Suurbritannias. Valitsusjuhiks hakkas president Amadou Toumani Touré ettepanekul 9. juunil 2002. Hamani valitsus astus tagasi aprillis 2004.
Ousmane Issoufi Maïga

**Ousmane Issoufi Maïga** (sündinud 1945 Gao linna lähedal Malis) on Mali poliitik. Aastatel 2004–2007 oli ta Mali peaminister.

Issoufi on õppinud majandust Kiievi Ülikoolis ja Ameerikas Washingtoni Ülikoolis, kus ta sai kraadi panganduses ja rahanduses. Ta on töötanud Maailmapangas ja Prantsusmaa rahandusministeeriumis *(Assistant Director of the Caisse autonome d’amortissement).*

2002. aastal sai temast Mali noorsoo- ja spordi minister. Ahmed Mohamed ag Hamani kabinetis oli Issoufi esialgu rahandusminister, kuid alates 16. oktoobrist 2002 transpordi ja infrastruktuuride minister. 

Pärast ag Hamani tagasiastumist võttis ta vastu president Amadou Toumani Touré ettepaneku hakata valitsusjuhiks. Issoufi kabinet astus ametisse 29. aprillil 2004. 27. septembril 2007 astus ta ametist tagasi, tema asemel sai peaministriks Modibo Sidibé.
Marica

**Marica** [mar'itsa] (bulgaaria Марица *Maritsa*, kreeka Έβρος *Évros*, türgi *Meriç*, Vana-Kreeka kontekstis *Hebros*, vanakreeka ῞Εβρος) on jõgi Euroopa lõunaosas Balkani poolsaarel Bulgaaria edelaosas ning Kreeka ja Türgi piiril.

Jõgi saab alguse Rila mägedest Lääne-Bulgaarias ja suubub Egeuse merre. Pikkus 480 km.

Jõe ääres asuvad Pazardžik, Plovdiv, Svilengrad ja Edirne.

## Välislingid
Raudbetoon

**Raudbetoon** on komposiitne ehitusmaterjal, mis koosneb betoonist ja (teras-)sarrusest. 

Sarruse terasprofiilid paigutatakse betooni sisse. Need võtavad vastu tõmbe- ja nihkejõude, mida betoon ise ei suuda vastu võtta, sest see töötab survele.

## Raudbetooni olemus
Raudbetoon on liitmaterjal (komposiitmaterjal), kus koos töötavad kaks väga erinevate omadustega materjali: teras ja betoon. Betoon on suhteliselt odav kohalik materjal, mis töötab hästi survele, kuid üsna halvasti tõmbele (betooni tõmbetugevus on 10–15 korda väiksem survetugevusest). Betooni ja terase (armatuuri) soojuspaisumine on sarnased, mis vähendab sisemiste survete tekkimist. Betoon valatakse terasarmatuurile, mis lisab painde- ja tõmbetugevust.

## Tööpõhimõte
Teras töötab ühteviisi hästi nii survele kui ka tõmbele, kuid selle hind on küllalt kõrge. Survejõu vastuvõtmine betooniga on 3-4 korda odavam kui terasega ning tõmbejõu vastuvõtmine odavam terasega. Siit tulenebki raudbetooni eelis: võtta ühes ja samas konstruktsioonis esinevad survesisejõud vastu betooniga, tõmbesisejõud aga terasega.

## Liigitus
Sõltuvalt konstruktsiooni valmistamisest liigitatakse raudbetoon järgmiselt:
*monoliitne raudbetoon, mis valmistatakse konstruktsiooni tulevases kasutuskohas;
*monteeritav (tari-)raudbetoon, mis valmistatakse tehases, polügoonil või ka ehitusplatsil ja monteeritakse peale valmistamist ehitisse;
*monteeritav-monoliitne (kombineeritud) raudbetoon, mis saadakse monteeritavate elementide kasutamisel monoliitse raudbetooni koosseisus.

## Eelised ja puudused
Raudbetooni eelised:
* ei sütti ega põle
* talub kuumust 2–6 tundi 
* suurem painde- ja tõmbetugevus kui ilma armatuurita betoonil

Raudbetooni puudused:
* armatuuri korrosioon, kui armatuurile õhk ligi pääseb
* külmumine ja sulamine kahjustab materjali
* korrosioon tekib kiiremini, kui armatuur on valesti projekteeritud ja ümbritsev betoonikiht liiga õhuke

## Ajalugu
Raudbetooni kasutamine sai alguse 19. sajandi teises pooles, sest tekkis vajadus uue materjali järele, mis oleks tugevam ja tulekindlam. 19. sajandi keskpaigal leiutasid kaks prantslast, Lambot ja Monier, terasarmatuuri. Paralleelselt hakkasid insenerid arendama põrandakonstruktsioone, millel pandi metalltalasid betooni sisse.

Raudbetooni leiutamine 19. sajandil oli pööre ehitustööstuses ja betoonist sai üks maailma levinumaid ehitusmaterjale.

## Vaata ka
*Sardbetoon
*Pingbetoon
*Raudbetoontarind
*Raudbetoonkoorik

## Viited
Antarktika poolsaar

**Antarktika poolsaar** on umbes 1500 kilomeetri pikkune poolsaar Antarktisel, kus asub selle mandri põhjapoolseim tipp (63°23'S 57°00'W). Poolsaarest lääne pool mandri lähedal asub Antarktika suurim saar – Aleksander I maa. 

Lõuna-Ameerika lõunatipuga ühendab seda veealune 3600 kilomeetri pikkune Scotia ahelik. Lõuna-Ameerikast eraldab seda Drake'i väin.

Antarktika poolsaar on mägine. Seal asuvad mäeahelikud kõrgusega umbes 2800 m. Poolsaare kõrgeim tipp on Mt. Jackson (4189 m). 

Poolsaare kliima on kõige soojem Antarktikas. Siiski on peaaegu kogu poolsaar aasta ringi jääkatte all.

Esimesena nägi Antarktika poolsaart Fabian Gottlieb von Bellingshausen 27. jaanuaril 1820. Esimesena astus Antarktika poolsaarele Suurbritannias sündinud ameerika vaalakütt John Davis 7. veebruaril 1821.
 
Antarktika poolsaar on Antarktikas ainus koht, kus kasvab kaks katteseemnetaimeliiki. 

Antarktika poolsaarel asub mitu polaarjaama, näiteks General Bernardo O'Higgins (Tšiili) ja Vernadski (Ukraina).

Antarktika poolsaart nõudlevad kas tervikuna või osaliselt Argentina, Tšiili ja Suurbritannia. Need nõuded kattuvad osaliselt ja rahvusvaheliselt pole need tunnustatud.
Lateriit

**Lateriit** on rauast ja alumiiniumist rikastunud kivimite murenemise jääk.

Termini "lateriit" võttis 1807. aastal kasutusele šoti arst ja loodusteadlane Francis Buchanan-Hamilton. Nii nimetas ta Lõuna-Indias asuvat punakaspruuni basaldi murenemissaadust. Aja jooksul on sõnast "lateriit" saanud üldine termin, mida hakati kasutama kõikjal maailmas paiknevate sarnase tekkega kivimite kohta.

## Koostis ja omadused
Rauarikas lateriit koosneb peamiselt hematiidist ja götiidist ning võib mõnikord sisaldada kaevandamisväärses kontsentratsioonis niklit (kaevandused Kuubal ja Uus-Kaledoonias). Alumiiniumirikas lateriit koosneb peamiselt gibsiidist ja bömiidist. Mõlemal juhul kaasneb savimineraal kaoliniit. Lateriit esineb pehmest ja pudedast kuni tiheda ja kõva kivimini. Lateriidis on sageli mitmesuguse suuruse ja kujuga konkretsioone. Lateriidi värvus sõltub eelkõige raua oksiidide sisaldusest, ulatudes valgest tumepruunini.

## Teke
Lateriit tekib piirkondades, kus esineb palju sademeid ja valdab kõrge õhutemperatuur. Mõõdukama kliimaga piirkondades tekib lateriidi asemel peamiselt savimineraale. Kui seal lateriiti siiski esineb, on see tekkinud geoloogilises minevikus, mil selle piirkonna kliima erines oluliselt tänapäevasest. Lateriidi tekkeks on oluline ka kuiva aastaaja olemasolu ning reljeef, mis tagab piisava põhjavee liikuvuse. Sademeist pärit põhjavesi lahustab ja viib kivimite koosseisust eelistatult minema naatriumi, kaaliumi, kaltsiumi, magneesiumi ja räni ning jätab maha halvemini lahustuvad raua ja alumiiniumi. Lateriidist on kadunud peaaegu kõik algset kivimit moodustanud silikaatsed mineraalid, peamiseks erandiks on keemilisele murenemisele väga vastupidav kvarts.

Lateriit võib moodustuda paljudest kivimeist, kuid kõige tüüpilisemal juhul on lähtekivimiks basalt. Vähem rauda ja rohkem alumiiniumi sisaldavast lähtekivimist tekib lateriidistumise teel tavalisest boksiit, mis on peamiseks alumiiniumimaagiks. Näiteks graniidist moodustub lateriidistumise tagajärjel tavaliselt heledavärviline boksiit. Samas ei ole kõik boksiidi liigid lateriidistumise teel tekkinud.

## Kasutus

Lateriit leiab kasutust peamiselt maavarana. Peaaegu kogu alumiinium ja ligi pool maailma niklitoodangust tuleb lateriidist. Lisaks on lateriit oluline ehitusmaterjal, mida kasutatakse nii teede kui hoonete rajamisel.

Põllumajanduse seisukohast on lateriit pigem ebameeldiv nähtus. Huumust sisaldab ta vähe ning kõvema plintiidiks nimetatava kooriku esinemise korral ei kõlba üldse põllupidamiseks. Lateriidile tekkinud mulda nimetatakse USDA klassifikatsiooni järgi oksisooliks ja FAO klassifikatsiooni järgi ferralsooliks.

Peamine lateriidil esinev bioom on savann. Vihmametsi lateriidile ei teki. Nende jaoks on vaja peamiselt savil põhinevat mulda ja kuiva aastaaja puudumist.

## Viited

## Välislingid

*www.laterite.de – ingliskeelne ülevaade lateriidist.
Arzamass (kirjanduslik rühmitus)

**Arzamass** (vene keeles *Арзамас*) oli aastatel 1815–1818 Venemaal Peterburis tegutsenud kirjandusrühmitus, mis ühendas uuendusliku, Nikolai Karamzini ideedel põhineva kirjandusvoolu pooldajaid.

Ühingusse kuulus nii aktiivseid kirjanikke ja luuletajaid (Vassili Žukovski, Vassili Puškin, Aleksandr Puškin, Konstantin Batjuškov, Pjotr Vjazemski) kui ka kirjandushuvilisi ühiskonnategelasi ja teadlasi (Sergei Uvarov, Filipp Vigel, Aleksei Turgenev, Nikolai Turgenev).

Arzamass loodi vastukaaluks alates 1811. aastast Peterburis tegutsenud kirjanduslikule rühmitusele Besseda, mida juhtisid Gavriil Deržavin ja Aleksandr Šiškov ning kuhu kuulusid kirjanduslikult ja poliitiliselt konservatiivsed kirjamehed.
Bartosz Koziak

**Bartosz Koziak** (sündinud 2. detsembril 1980) on poola tšellist.

Ta on kiitusega lõpetanud Varssavi Fryderyk Chopini nimelise Muusikaakadeemia professor Kazimierz Michaliki ja Andrzej Baueri klassis ja Pariisi konservatooriumi Philippe Mulleri klassis.

Ta on esinenud paljudes tuntud kontserdisaalides, nagu näiteks Berliini Kontserdimajas, Cité de la Musique'i saalis Pariisis, Teatro Politeamas Palermos, Witold Lutosławski nimelises stuudios Poola Rahvusfilharmoonias Varssavis. Koziak on esinenud orkestrisolistina Poola Raadio sümfooniaorkestri, Rahvusliku Filharmoonia, Sinfonia Varsovia, Sinfonietta Cracovia, Sinfonica Siciliana ees, dirigentideks on olnud Krzysztof Penderecki, Jan Krenz, Antoni Wit, Gabriel Chmura ja Massimiliano Caldi. Ta on festivalide "Varssavi sügis", "Mecklemburg Vorpommen" ja "Young Euro Classic" Berliinis regulaarne külaline. Koziak on salvestanud muusikat Poola Raadiole. Ta on osalenud paljudes Krzysztof Penderecki projektides, millest üks olulisemaid on helilooja enda dirigeeritud "Concerto grosso" esmasalvestus.

Koziak võitis kolmanda Witold Lutosławski nimelise rahvusvahelise tšellokonkursi (Varssavi 2001), pälvis eripreemia Tšaikovski konkursil Moskvas Iannis Xenakise teose "Kottos" esituse eest ning ARD preemia Münchenis.

Koziak esines Eestis Pärnu Nüüdismuusika Päevadel 2007. ja 2008. aastal.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht