open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Martin Schmitt

**Martin Schmitt** [šmitt] (sündinud 29. jaanuaril 1978 Lõuna-Saksamaal Schwarzwaldis Villingen-Schwenningenis) on endine saksa suusahüppaja.

Ta kuulus Furtwangeni suusaklubisse. 

Aastatel 1999–2001 oli Schmitt suusahüpetes maailma absoluutses tipus. Tal võitis 28 maailma karikasarja etappi:
*hooajal 1998/99 10;
*hooajal 1999/2000 11;
*hooajal 2000/2001 6;
*hooajal 2001/2002 1.

28 maailma karikasarja etapivõiduga on ta kõikide aegade kolmas suusahüppaja Matti Nykäse (48) ja Jens Weißflogi (33) järel.

Juba Furtwangeni Suusainternaadi õpilasena sai ta 1997. aasta maailmameistrivõistlustel meeskondliku pronksmedali. 21-aastaselt võitis ta esimest korda maailma karika ning kordas seda järgmisel hooajal. 2000.–2001. aastal saavutas ta järjekindlalt tipptulemusi, kuid tuli maailma karikasarjas Adam Małyszi järel teiseks.

Meeskondlikult võitis ta 2002. aasta olümpiamängudel kuldmedali ning 1998. ja 2010. aasta olümpiamängudel hõbemedali.

1999. aastal valiti ta Saksamaa aasta sportlaseks.

31. jaanuaril 2014 teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest.
Ingvar Carlsson (rallisõitja)

**Ingvar Carlsson** (2. aprill 1947 Nyköping – 28. oktoober 2009) oli Rootsi rallisõitja.

Tema esimene WRC ralli oli 1974. aasta Portugali ralli ning viimane 1991. aasta Austraalia ralli.

Ta võitis kaks autoralli maailmameistrivõistluste etappi (1989. aasta Rootsi ralli ja Uus-Meremaa ralli) ning jõudis poodiumile kokku neljal korral.
Autor

**Autor** (ladina *auctor* 'teostaja, looja') on mitmetähenduslik sõna.

Autor üldises tähenduses on teostaja, looja.

Autor juriidilises tähenduses on üks või mitu füüsilist isikut, kes on loonud teose. Juriidiline isik saab olla varaliste autoriõiguste omanik, kuid mitte autor. Juriidilises tähenduses autori õigusi kaitseb autoriõigus, mida reguleerib seadus – Eestis näiteks autoriõiguse seadus.

## "Autori surm"

20. sajandi teisel poolel sai kirjandusteaduses (nt Roland Barthes'i ja Michel Foucault' käsitlustes) küsitavaks teose ja autori vahelise seose traditsiooniline tõlgendamine. Küsiti, kas autoril on mingi võim oma teoste üle, eriti eelisõigus nende tõlgendamisel, ja leiti, et teose sündi võib pigem käsitleda autori surmana, mis tähendab, et pärast teose valmimist ja avaldamist kaotab autor võimu teose üle. Seejuures seati kahtluse alla arusaam, et autor saab oma teostes midagi taotluslikult väljendada, ning tõlgendamise printsiip, mis lähtus sellest, "mida autor öelda tahtis".

## Vaata ka

*Autorsus ehk autorlus
*Eesti kirjanike loend

## Viited
Jan Amos Komenský

**Jan Amos Komenský**  (tänapäeva tšehhi pruugis ekslikult ka *Jan Ámos Komenský*; ladinapäraselt **Comenius**; 28. märts 1592 Uherský Brod – 15. november 1670 Amsterdam) oli tšehhi õpetaja ja kirjanik.

Ta sai Euroopas tuntuks oma uudsete pedagoogiliste vaadete poolest. Ta leiutas lihtsama lugemaõppimise meetodi, mis ei põhinenud üksikute tähenimede lugemisel. Ta pani aluse klassitunnisüsteemile, töötas välja õppetunni metoodika alused ning pooldas näitlikustamist õppetöös. Tema põhiline pedagoogikateos "Didactica magna" ilmus 1656. aastal.

Komenský pedagoogilisi vaateid on vastandatud Martin Lutheri pedagoogikale.

19. sajandil tšehhi rahvusliku ärkamise ajal idealiseerisid tšehhid Komenskýt ja sellist suhtumist on kohata tänini.

Iga aasta 28. märtsil, Komenský sünniaastapäeval, tähistatakse Tšehhis ja Slovakkias õpetajate päeva.

1919 asutati tollases Tšehhoslovakkias Bratislavas Komenský ülikool. See oli maailma esimene ülikool, kus peeti loenguid slovaki keeles.

Komenský oli kujutatud Tšehhoslovakkia 20-kroonisel pangatähel, mis tuli käibele 1988. aastal.

Komenský medal on UNESCO üks kõige mainekamaid auhindu, mida antakse välja saavutuste eest haridusuuringute ja innovatsiooni vallas. Comeniuse nime kannab ka üks Euroopa Liidu Elukestva õppe programmi alamprogramm.

## Kirjandus
*Andresen, Lembit 1992. Jan Amos Komenský – teadusliku pedagoogika rajaja. *[[Akadeemia (ajakiri)|Akadeemia]]* 12: 2551–64
*Remmel, Maie 2008. Jan Amos Komenský "Maailmapiltide" esimeste piltmudelite toel. *Forseliuse Sõnumid* 16: 6–12

## Välislingid
* Comenius' biography
* Lüüde, Triinu. *[http://opleht.ee/2014/03/jan-amos-komensky-tanapaeva-alushariduse-suur-eelkaija/ Didactica Magna] –* Õpetajate Leht, 28. märts 2014
* Niilo, Vello. ''Usumees ja pedagoog Jan Amos Komensky'' – Eesti Kirik, 1. veebruar 2006
* Virves, Anneli. ''Orbis sensualium pictus''. – Õpetajate Leht, 28. märts 2014
Larry Wall

**Larry Arnold Wall** (sündinud 27. septembril 1954 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide programmeerija, lingvist ja kirjanik. Tuntud programmeerimiskeele Perl loojana, mille ta tõi kasutusse aastal 1987.

## Välislingid
* Larry Walli koduleht
* Perl Cookbook
* Programming Perl
* Authoritative list of Larry Wall quotes
* Quotes by Larry Wall (Wikiquote)
* Perl, the first Postmodern Language
* *State of the Onion* keynotes: 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004
Titisee-Neustadt

**Titisee-Neustadt** on linn Lõuna-Saksamaal Baden-Württembergis Schwarzwaldis. Asub Titisee järve kaldal. 

Linn koosneb järgmistest linnaosadest: 
* Titisee 
* Neustadt 
* Waldau 
* Langenordnach 
* Schwärzenbach 
* Rudenberg

Linnas elab ligikaudu 12 000 elanikku. Aastas külastab linna umbes 600 000 inimest. 
Lähim suurem linn on Freiburg.

## Viited

## Välislingid
*Linna ametlik koduleht
*Saksa linnakeses külvas paanikat hiiglaslik mängukaru, Elu24, 12. august 2007
Eduard Imhof

**Eduard Imhof** (25. jaanuar 1895 Schiers – 27. aprill 1986 Erlenbach) oli Šveitsi kartograaf.

Aastail 1914–1919 õppis ta Zürichi Tehnikaülikoolis topograafiat. Tuntuse saavutas väga realistlike ja kvaliteetsete reljeefikaartidega.   

## Välislingid
*Eduard Imhof'ist Zürichi Tehnikaülikooli lehel.
Saint George'i väin

**Saint George'i väin** (inglise *Saint George’s Channel*) ühendab Keldi ja Iiri merd ning eraldab Suurbritanniat ja Iirimaad. Laius 76 km, pikkus umbes 160 km.
Reichenau saar

**Reichenau** on saar Bodeni Untersee keskel. See kuulub Saksamaa Baden-Württembergi liidumaa Konstanzi kreisi.

Reichenau on tekkinud moreenseljakule, mille viimasel (Würmi) jääajal tekitas Reini liustik. Saare pindala on 460 ha. Ta ulatub 439 meetri kõrgusele merepinnast ja 43 meetri kõrgusele järvepinnast. Saart ühendab aastast 1838 kaldaga 1,5 km pikkune tamm.

Saarel asub 724. aastal Püha Pirmini rajatud Reichenau klooster ja mitu kirikut. Klooster tegutses kuni Napoleoni ajani, mil ta 1803 suleti ja tema varad sekulariseeriti. Osa kloostri raamatukogust säilitatakse Karlsruhes.

Saar kuulub 2000. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Välislingid

*Reichenau koduleht
Narõni jõgi

**Narõni jõeks** nimetatakse mitut jõge.
***[[Narõni jõgi (Sõrdarja)|Narõni jõgi]]**, üks Sõrdarja lähtejõgedest
***[[Narõni jõgi (Ile)|Narõni jõgi]]**, Ile jõe suudmeharu
***[[Narõni jõgi (Irtõš)|Narõni jõgi]]**, Irtõši lisajõgi Ida-Kasahstanis; vene keeles *Нарым*
Sannikovi väin

**Sannikovi väin** (vene *пролив Санникова*) ühendab Laptevite ja Ida-Siberi merd ning eraldab Ljahhovi ja Anjou (Anžu) saari. Laius 55&#160;km, pikkus 238 km, sügavus kuni 20&#160;m. 

Väin on nime saanud vene töösturi ja maadeuurija Jakov Sannikovi järgi.

## Vaata ka
*Sannikovi maa
Skíathose väin

**Skíathose väin** (kreeka *Δίαυλος Σκιάθου* (Díavlos Skiáthou)) eraldab Põhja-Sporaade (Skíathose saart) Kreeka mandriosast.
Luure

**Luure** on salajase või raskesti kättesaadava teabe kogumine ja edastamine, laiemas tähenduses ka varjatult teabe kogumine teabehankeprotsessis. 

**[[Spionaaž]]** on salajase (riigisaladuseks tunnistatud) teabe hankimine ja edastamine välisriigi või konkureeriva asutuse esindajale.

Mõlema termini asemel on kasutatud sõna salakuulamine. Luure mõiste on laiem kui salakuulamise mõiste. Salakuulamist selle tavalises tähenduses seostatakse tihti tegevusega, millel puudub moraalne alus. 

Luuretegevus sisaldab poliitilise, majandusliku ja tehnilise teabe hankimist. Teavet kogutakse enamasti avalikest allikatest. Luureandmetel võib olla suur tähtsus ka valitsuse otsustes. Hea luure võib korvata väikse riigi armee ja relvastuse vähesuse.

Ingliskeelne oskussõna *intelligence* tähendab teadmisi, võimet õppida ning teadmisi kasutada. Luure laiemas tähenduses on riigi tegevus teise riigi tegevuse mõistmiseks ja mõjutamiseks. Demokraatlikus riigis on luure ja vastuluure tegevusulatus sätestatud põhiseaduses, rahvusvahelistes lepingutes jt asutustevahelist tegevust regulerivates seadustes.

## Jaotus
*inimluure HUMINT (ingl.k *Human Intelligence*),
*signaalluure SIGINT (ingl. k *Signal Intelligence*), 
*kosmoseluure GEOINT (ingl. k *Geospatial Intelligence*), 
*tehniline luure TECHINT (ingl. k *Technical Intelligence*),
*majandusluure FININT (ingl. k *Financial Intelligence*), 
*meditsiiniline luure MEDINT (ingl. k *Medical Intelligence*),
*avalike allikate luure ja analüüs OSINT (ingl. k *Open Source Intelligence*)

## Vaata ka
*Eesti luureajalugu
*luureasutuste loend
*sõjaväeluure
*vastuluure
*välisluure
*luureühendus
*rekognostseerimine
*lahinguluure
*kaardiluure
*majandusluure
*konkurentsiluure (*Competitive Intelligence*)
*tööstusspionaaž
*analüütiline luure
*Luuraja, spioon, nuhk, agent

## Välislingid
Lindau saar

**Lindau** on saar Saksamaal Baieri liidumaal Bodeni järve idakaldal.
Nimi tuleneb sõnast *Linde* – 'pärn', kuna saarel kasvasid põhiliselt pärnad. Rooma Impeeriumi aegadel oli saare nimeks Lindavia. Lindau juurde kuulub ka tilluke Hoy saar.

Saar on sildade ja tammiga ühendatud järve idakaldaga. Saare pindala on 68 hektarit ja sellel asub samanimeline linn.

Lindau linn on Baierimaa samanimelise maakonna keskus. Esimesena on linna maininud üks Sankt Galleni munk 882. aastal. 
1079. aastal sai linn kauplemisõiguse. 1275. aastal sai Lindau vabalinna staatuse.

Lindaul asub Baierimaa ainuke majakas.
N-terminaalne ots

**N-terminaalne ots** ehk **N-ots** ehk **amino-terminaalne ots** on polüpeptiidahela ots, kus paikneb vaba -NH2-rühm. 

N-ots sünteesitakse valkude sünteesil ribosoomi poolt esimesena. Paljudel valkudel paikneb N-otsas signaalpeptiid, mis määrab ära valgu transporditee. Vastab järjestuselt mRNA 5'-otsale.

## Vaata ka
*C-terminaalne ots
James Cook

**James Cook** [džeimz kukk] (7. november (27. oktoober) 1728 Yorkshire, Marton – 14. veebruar 1779 Hawaii) oli Briti meresõitja, kartograaf ja maadeavastaja.

James Cooki tuntus põhineb kolmel ümbermaailmareisil, mille ta sooritas aastail 1768–1779. Cook uuris eeskätt Vaikse ookeani saari (Hawaii, Uus-Meremaa ja paljusid teisi Polüneesia saari), Põhja-Ameerika rannikut, Austraalia idarannikut jne. Ta üritas avastada ka lõunamandrit ehk Antarktist, kuid see tal ei õnnestunud. 

Cook erineb enamikust tolleaegseist meresõitjaist väidetava inimlikuma iseloomu pärast. Ta ei olnud konkistadoor. Pärismaalaste vastu kasutas ta vägivalda vaid siis, kui muud võimalust ei olnud. Ta püüdnud õpetada Polüneesia pärismaalasile kartulite ja sigade kasvatamist, et võõrutada neid kannibalismist.

Cookist on loodud palju legende ja tema nimele kirjutatakse tihti avastusi, mis ei ole tema tehtud. Kuulsaim näide on Hawaii saared, mille on avastanud eurooplaste jaoks hoopis hispaanlased. Legendidele Cookist lisab loomulikult värvi tema traagiline surm Hawaii saartel 1779. aastal.

## Enne ümbermaailmareise
Oletatavasti nägi tulevane meresõitja merd esimest korda u 15-aastaselt, ehkki ta sünnikodu oli merest kõigest kümmekonna kilomeetri kaugusel. 

Cookil ei olnud juhendajaid, ta oli iseõppija. Tal olid head teadmised astronoomiast, topograafiast, hüdrograafiast, navigatsioonist jms. Tema teadmised ei olnud arvatavasti väga põhjalikud, sest teoreetilist haridust mõnes mereväeakadeemias vms õppeasutuses polnud ta kunagi saanud. Tema haridustee piirdus mõne aastaga külakoolis. See-eest olid ta teadmised praktikule omaselt kindlad ja hästi omandatud. Cooki töid iseloomustab erakordne täpsus ja hoolikus. Tema koostatud kaarte Newfoundlandi ranniku kohta kasutati isegi 20. sajandi alguseni. 

Tavaliselt tuuakse Cooki merelemineku peapõhjusena välja tema armastust mere vastu. See võib muidugi tõsi olla, kuid tõenäolisem on see, et tal ei jäänud teist valikut. Nimelt oli ta tõsiselt tülli läinud oma tööandjaga. Cook töötas 1746. aastal Staithesi-nimelises kalurikülas poesellina. Tekkinud olukorrast ei näinud ta muud väljapääsu, kui pani end kirja laevapoisina Whitby-nimelises sadamalinnas. Seega algas Cooki meremehestaaž 17-aastaselt. 

## Vaata ka
* Tu'i Malila

## Välislingid

*David Dobbs, Restless Genes
Rudolf II

**Rudolf II** (18. juuli 1552 Viin – 20. jaanuar 1612 Praha) oli Habsburgide dünastiast Saksa-Rooma keiser aastatel 1576–1612, Maximilian II ja Hispaania Maria vanim poeg.

Rudolf II viibis noorena mitu aastat Hispaanias oma onu (ja ka vanaonu poja) Felipe II juures. Huvitus okultismist ja müstitsismist (tal oli mitu ihuastroloogi), samas oli veendunud katoliiklane, ehkki sallis ka teisi usundeid.

Kuna Rudolf II oli nõrga tervisega ja rahva seas mitte eriti populaarne, siis üritas tema pere võimule seada Rudolfi venda Matthiast. Puhkes peresisene võimuvõitlus. 1608. aastal nimetati Matthias Ungari kuningaks ja Austria ertshertsogiks.

1611. aastal marssisid aga Matthiase väed Prahasse, kus ta sundis Rudolfit võimust lõplikult loobuma. Rudolf jäi ametlikult küll keisriks, kuid pidi loobuma Böömi kuninga tiitlist. Matthias jättis talle Hradčany lossi, kus Rudolf elas koos oma lemmikloomadega kuni surmani.
Apoteetsium

**Apoteetsium** ehk **lehtereosla** on kottseentest põlvnevate samblike avatud eoslavaga liuakujuline viljakeha. 

Mõnikord on varustatud jalakesega. Paiknevad talluse pealispinnal või äärtes. Apoteetsiumi keskel asub eoslava, mis on mõnikord tumedalt värvunud. Siseehituses võib eristada kolme kihti (ülevalt alla lugedes): 

*epiteetsium (õhuke ülakiht, mis on moodustunud parafüüside tippudest);
*hümeenium (tihedalt paiknevad parafüüsid ja nende vahel askused);
*hüpoteetsium (tihe hüüfidekiht).

Eristatakse kahte tüüpi apoteetsiume: 
*lekanoraalne apoteetsium (hümeeniumi ümbritseb tallusega sama värvi, alati vetikaid sisaldav talluseserv);
*letsidiaalne apoteetsium (ümbritseb epiteetsiumiga sama värvi vetikaid mittesisaldav ääris).

## Vaata ka
*Periteetsium
*Askoom
Jean Joseph Marie Amiot

**Jean Joseph Marie Amiot** [žan žoz'ef mar'i ami'o] (8. veebruar 1718 Toulon – 8. või 9. oktoober 1793 Peking) oli prantsuse jesuiidi misjonär ja sinoloog.

1737. aastal astus Amiot Jeesuse Seltsi ning 1740 või 1750 saadeti ta misjonärina Hiinasse. Seal võimaldasid ta ulatuslikud teadmised teadusest, matemaatikast, kirjandusest, keeltest, ajaloost ja muusikast tal peagi võita keiser Qianlongi usalduse (muuhulgas oskas ta keisri emakeelt mandžu keelt ja hiina keelt) ning ta veetis oma ülejäänud elu Pekingis. Hiinas olles kasutas Amiot hiina nime (錢德明).

Amiot' Euroopas avaldatud tööd tutvustasid Kaug-Ida elu- ja mõttelaadi Lääne lugejatele paremini kui varem saadaval olnud teosed. Tema "Dictionnaire tatare-mantchou-français" ("Mandžu-prantsuse sõnaraamat"; Pariis 1789) oli väärtuslik teatmeteos, sest mandžu keelt Euroopas varem praktiliselt ei tuntud.

Enamik Amiot' teistest kirjatöödest on koondatud väljaandesse "Mémoires concernant l'histoire, les sciences et les arts des Chinois" ("Märkmed hiinlaste ajaloost, teadustest ja kunstidest"; 15 köidet, Pariis, 1776–1791). Selle 12. köites avaldatud "Vie de Confucius" ("Konfutsiuse elu") oli varasematest samateemalistest Läänes käibel olnud teostest põhjalikum ja täpsem.

Amiot tõlkis esimese eurooplasena Sun Zi teose "Sõja seadused", mis avaldati prantsuse keeles 1772.
Sørøysundet

**Sørøysundet** on väin, mis eraldab Soroy saart Seilandi ja Stjernoy saartest (saared kuuluvad Norrale). Väina pikkus on umbes 70 km, laius kitsaimas kohas 4 km.
Ol' Dirty Bastard

**Ol' Dirty Bastard** (kodanikunimega **Russell Tyrone Jones**; 15. november 1968 New York – 13. november 2004 New York), tuntud ka pseudonüümide ODB, Dirt McGirt, Dirt Dog, Big Baby Jesus, Osirus, Joe Bannanas ja Unique Ason all, oli ameerika räppmuusik ning Wu-Tang Clani asutajaliige.
Alexander Dalrymple

**Alexander Dalrymple** (24. juuli 1737 – 19. juuni 1808) oli šotlasest Briti geograaf.

Dalrymple arvas, et Maa tasakaalus püsimiseks peaks maa ja mere suhe nii lõuna- kui ka põhjapoolkeral olema ligikaudu võrdne. Seepärast oletas ta, et lõunapoolust ümbritseb manner, mille ta uskus ulatuvat 40. lõunalaiuskraadini. Uus-Meremaad pidas ta lõunamandri osaks. 

Dalrymple soovis juhtida ekspeditsiooni lõunamandrile, kuid jäi juhikohast ilma, sest Briti admiraliteet usaldas selle rolli James Cookile. See tegi Dalrymple'ist ja Cookist vihavaenlased. Kättemaksuks admiraliteedile avaldas Dalrymple materjalid, mille ta oli leidnud admiraliteedi arhiivist. Need olid dokumendid, mis olid inglaste poolt Manilas 1762 aastal hispaanlastelt kätte saadud. Dokumendid sisaldasid Luis Váez de Torrese avastusi Vaikses ookeanis. Dalrymple üritas seega kompromiteerida Cooki ja admiraliteeti väites, et Cook üritab enda nimele kirjutada hispaanlaste avastusi. Cook suhtus Dalrymple'isse samuti vaenulikult, kuid mitte ainult nimetatud loo pärast. Cook praktikuna ja väligeograafina ei sallinud kabinetiteadlase Dalrymple'i abstraktseid teooriaid. Nende asemel usaldas ta vaatlusi ja fakte. Ehkki Antarktis eksisteerib, ei ole ta siiski nii suur, kui Dalrymple seda kujutas.

Dalrymple'i sulest on ilmunud teos "Lõunamerereiside kogumik", mis ka Cooki päevikutes sageli äramärkimist leiab.
Muaree-efekt

**Muaree-efekt** on interferentsmuster, mis tekib kahe või enama nihutatud või pööratud rastri või võrgustiku üksteise peal asetsemisest. Sama efekt saavutatakse ka pisut erineva suurusega pikslite kasutamisel.

Kuigi muaree on efektne ja seda on huvitav uurida, on trükitehnikas enamasti tegemist tüütu ja soovimatu nähtusega. Muaree-efekt võib tekitada probleeme näiteks kartograafidele. 

#### Etümoloogiast
Termin tuleb prantsuskeelsest 19. sajandist pärit tekstiilinimetusest *moiré* (eesti keeles muaree). Traditsiooniliselt oli see siidkangas (tänapäeval ka puuvill- või polüesterkangas), mille pind läikles joontena veevirvendusetaoliselt. Efekt saavutati kahe üksteise suhtes mõnekraadise nurga all paikneva kanga märgpressimisel kalandris (muareerimine). Kahe kanga kokkupressitud kiud deformeerusid üksteise vastas, nurga tõttu ebaühtlaselt, ja muster muutus nähtavaks pärast kangaste kuivamist.

## Viited

## Välislingid
*Interaktiivsed muaree-efekti visualiseeringud (Java)
*Muaree-efekti eemaldamisest
*Muaree-efekti visualiseering
*Veel üks visualiseering
Amudarja

**Amudarja** (tadžiki *Омударё* või *дарёи Ому*, pärsia آمودریا *Âmudaryâ*, usbeki *Amudaryo*, türkmeeni *Amyderýa*; antiikmaailmas tuntud kui *Ōxus* ladina keeles ja Ὦξος *Oxos* kreeka keeles, mis on tuletised selle jõe indoiraani nimest *Vaksu*, praegusel kujul *[[Vahši jõgi|Vahš]]*) on jõgi Kesk-Aasias.

Amudarja pikkus on 2620 km, teistel andmetel 2540 või 2435 km; Pandži ja Vahši jõe ühinemiskohast, kustmaalt jõge Amudarjaks nimetatakse, 1415 km. Jõgikond hõlmab 465 000 km².

Algab Afganistanis Hindukuši mäestikus 4900 m kõrgusel, voolab algul läände, läbib Pamiiri mäestiku. Piki jõge kulgeb Tadžikistani (varem NSV Liidu) ja Afganistani piir. Alamjooksul voolab loodesse 1200 km ulatuses läbi kõrbe enam-vähem Türkmenistani ja Usbekistani piiril, vasakule kaldale jääb Karakumi, paremale Kõzõlkumi kõrb. Vee hulk väheneb tunduvalt niisutussüsteemide, aurumise ja liiva imbumise tõttu ja praegu kuivab Amudarja juba enne Araali järve riismeteni jõudmist. Varem moodustas jõgi suudmes delta, enamus harusid pöördus põhja poole ja voolas Araali järve, osa aga suundus läände, Sarõkamõši nõo suunas.

Amudarja toitub liustiku- ja lumesulaveest, suurimad lisajõed on Bartang, Jazgulem ja Vahš. Suurvesi on kevadel ja suvel. Jääkate on ainult deltas, 2–2,5 kuud aastas. Laevaühendus on alamjooksul Türkmenabatini, korrapäratult Termezini.

Amudarja vett kasutavad Karakumi kanal ja Tahhiataši hüdroelektrijaam.

Amudarja on mudane, ta uhub tugevasti oma kaldaid ja vahetab tihti sängi. Eelajaloolisel ajal suubus ta Kaspia merre (toonase jõesängi jäänuk on Uzboi). On arvatud, et Karakumi kõrb tekkis Amudarja sagedase sängimuutuse tulemusena.

Amudarja vett kasutati aastakümneid põldude niisutamiseks ja monokultuurse puuvilla kasvatamiseks kogu Nõukogude Liidu tarbeks, mistõttu sooldus palju maad ning Araali järv on kokku kuivamas. Vee ülemäärase kasutamise tagajärjel on suuruselt neljas järv maailmas tänaseks kahanenud peaaegu olematuks.

## Vaata ka
*Sõrdarja
Eesti Vabariigi Riigikohtu kohtunike loend

**Eesti Vabariigi Riigikohtu kohtunike loend** on loetelu Eesti Vabariigi Riigikohtu kohtunikest aastatel 1919–1940 ja alates 1992. aastast. 

## Riigikohtunikud

## Vaata ka
*Eesti kohtusüsteem

## Välislingid
*Riigikohus
*Endised Riigikohtu liikmed
Kassatsioonikohus

**Kassatsioonikohus** on kohus, mis edasikaebeinstantsina kontrollib kaevatud kohtulahendite õiguslikku põhjendatust. Elulisi asjaolusid kassatsioonimenetluses ei tuvastata ega kontrollita.

Kassatsioonikohus on üldjuhul kohtusüsteemi kõrgeim kohus, kuid kassatsioonikohtuna võib käituda ka kohtusüsteemi madalam lüli, kui ta seadusest tulenevalt kontrollib üksnes kaevatud kohtulahendi õiguslikke asjaolusid.

Eestis on kassatsioonikohtuks Riigikohus. Riigikohus ei ole kassatsioonikohus selle puhtal kujul, sest ta teostab teatud asjaoludel ka eluliste asjaolude tuvastamist ja kontrolli.
Kaarel Parts

**Kaarel Parts** (sünninimi **Karl Parts**; 5. juuni 1873 Arula vald – 5. detsember 1940 Tartu) oli eesti õigusteadlane, Riigikohtu esimees (1919–1940) ja ühiskonnategelane.

Ta sündis talupidaja pojana. Lõpetas 1896. aastal Tartu Ülikoolis õigusteaduskonna. 

Oli aastatel 1898–1907 Võru ja Tartu Ülemtalurahvakohtute eesistuja ning 1907–1917 vandeadvokaat Tartus. 

1917. aastal omandasid Nõo kihelkonna Aru mõisa, mille väärtus oli 312 000 rubla, vannutatud advokaat Karl Parts, Minni Rüütli (sünd Auer), Tartu 2. Gildi kaupmees Oskar Wirkhaus, kolleegiumi assessor Peeter Kase, Tartu kodanik Alexander Keis, Heinrich Koppel, Tartu kodanik Hans Lellep ja Mihkel Parts, õpetaja Evald Steinberg ja arst Anton Schulzenberg. Aru mõis oli üks umbes seitsmest protsendist rüütlimõisatest, mis siirdusid eestlaste kätte.

1919. aastal sai ta Eesti Vabariigi Riigikohtu esimeheks, seda ametit pidas kuni tagandamiseni (Vabasti, Kaarel Parts’i Riigikohtu Esimehe ametikohalt omal palvel tervislistel põhjustel) Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 1. augustil 1940. 

Riigikohtu esimese esimehena oli Kaarel Partsil oluline roll Riigikohtu ja Eesti Vabariigi kohtusüsteemi ülesehitamisel, samuti osales ta Eesti Vabariigi omariiklike ja eestikeelsete õigusaktide loomises.

Talle kuulus võõrastemaja Liivimaa Tartus.

Oktoobris 1933 toimunud põhiseaduse muutmise rahvahääletuse eel teatas Kaarel Parts, et ta on põhiseaduse muutmise vastu.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli tantsija Elmerice Parts.

Ta suri 5. detsembril 1940 Tartus kopsupõletikku.

## Poliitiline tegevus

*1907 Vene II Riigiduuma liige (Eesti Rahvameelne Eduerakond)
*1906–1920 Tartu Linnavolikogu liige
*1917–1919 Eesti Ajutise Maanõukogu liige, selle esimees 1. veebruar – 23. aprill 1919
*23. aprill – 31. oktoober 1919 Asutava Kogu liige, Asutava Kogu vanematekogu ja põhiseaduse komisjoni liige

## Ühiskondlik tegevus

*Eesti Kirjanduse Selts (eestseisuse liige 1907–1920, auliige 1932)
*Tartu Õigusteadlaste Selts (auliige 1932)
*Tartu Eesti Laenu ja Hoiu Ühisus (juhatuse esimees 1902–1903)
*Tartu Vastastikune Krediidiühisus (juhatuse liige ja esimees 1905–1919)
*Liivimaa Linnahüpoteegi Selts (juhatuse liige 1904–1920, nõukogu esimees 1920–1923)
*Eesti Vastastikuse Tulekindlustuse Selts (esimees 1907–1924, auesimees 1924)
*Eesti Rahva Muuseumi hoolekogu juhatus
*Sihtasutise M. Varese Toetusraha juhatuse liige

## Tunnustus

*1930 – Kotkaristi I klassi teenetemärk 
*1932 – Tartu Ülikooli audoktor
*1940 – Valgetähe I klassi teenetemärk

## Teosed

*Riigikohtu esimehe K. Partsi kõne 12. veebruaril 1935 Vanemuises Riigikohtu lahkumisele pühendatud koosviibimisel. Juridica, 1994, nr 5, lk 102.

## Viited

## Kirjandus

*Toomas Anepaio. Riigikohtu esimees Kaarel Parts (1873–1940). Eesti Jurist, 1992, nr 6, lk 431–434.

## Välislingid
*
Henri Toivonen

**Henri Pauli Toivonen** (25. august 1956 Jyväskyla Soome – 2. mai 1986 Corte Korsika) oli Soome rallisõitja.

Henri Toivonen on kuulsa 1960. aastate rallisõitja Pauli Toivoneni poeg.

Ta oli kuni Jari-Matti Latvala võiduni Rootsi rallil 2008. aastal kõige noorem rallisõitja, kes on jõudnud maailmameistrivõistlustel etapivõiduni.

Toivonen hukkus koos oma kaardilugeja, ameeriklase Sergio Crestoga, 2. mail 1986 Korsika rallil, kui nende Lancia Delta S4 paiskus teelt välja ja tabas puud mäenõlval. Õnnetus lõhkus turvapuuri ja kütusepaagi. Toivonen ja Cresto surid õnnetuse tagajärjel. FIA uuring ei ole leidnund piisavalt tõendeid, et kinnitada, kas tabamus vastu puud või lekkiva kütuse tekitanud põleng põhjustas ekipaaži surma. Õnnetuse järel keelas FISA president Jean-Marie Balestre järgnevatelt WRC etappidelt ära võimsate ralliautode B-rühma, kuhu kuulus ka Toivoneni ja Cresto auto.

## Kohad ja punktid maailmameistrivõistlustel
*1980 – 10. koht 28 punkti
*1981 – 7. koht 38 punkti
*1982 – 7. koht 32 punkti
*1983 – 14. koht 16 punkti 
*1984 – 16. koht 12 punkti
*1985 – 6. koht 48 punkti
*1986 – 13. koht 20 punkti

## Maailmameistrivõistluste etapivõidud
Toivonen võitis kolm MM-i etappi:

*1980 – RAC ralli
*1985 – RAC ralli
*1986 – Monte Carlo ralli
Selenge

**Selenge** (mongoli keeles Сэлэнгэ (ka Сэлэнгэ мөрөн), burjaadi keeles Сэлэнгэ мүрэн, vene keeles Селенга) on jõgi Sise-Aasias, suurim Baikalisse suubuv jõgi.

Selenge nime päritolu kohta on kaks versiooni. See võib pärineda burjaadi sõnatüvest *сэл*, mis tähendab üleujutust või järve, või tunguusi tüvest *sele*, mis tähendab rauda.

Baikalisse voolavast veest üle poole saabub järve Selenge kaudu. Baikalist voolab välja Angara ja Selenget on peetud Angara suurimaks lisajõeks. Angara suubub Jenisseisse ning just Selenge kaudu käib tee Jenissei suudmest kaugeima harujõe lähteni.

Selenge algab Ider Goli ja Delger Möröni jõe ühinemisel Hövsgöli aimakis. 

Ider Gol algab Dzavhani aimakist Tarvagataj aheliku kõrgeima, 3227 m kõrguse mäe jalamilt ning voolab algul läände, siis põhja ja seejärel itta. Tema suurim lisajõgi on paremalt suubuv Tšuluut. 

Delger Mörön algab Hövsgöli aimakist Ulaan Tajga kõrgeima, 3351 m kõrguse mäe jalamilt ning voolab algul peamiselt lõunasse (lühikest maad Venemaa piirijõena), siis peamiselt kagusse, läbides ka aimaki keskuse Möröni. Tema suurim lisajõgi on paremalt suubuv Tesijn gol. 

Selenge voolab ülemjooksul itta, ületab Bulgani aimaki piiri ning temasse suubuvad paremalt Hanuj gol ja vasakult Egijn gol. Pärast Ingettolgoj läbimist pöördub ta kirdesse, jõuab Darhan-Uuli aimaki ja hiljem Venemaa piirile. Piiril suubub temasse paremalt suurim lisajõgi Orhon, mis on Selenge aimaki piirijõgi, ja ühinemiskohas asub Selenge aimaki halduskeskus Sühbaatar. Venemaal voolab ta algul põhja, kus temasse suubuvad vasakult Džida ja Temnik, siis kirdesse, kus temasse suubuvad paremalt Tšikoi, Hilok ja Uda. Uda suudmes asub Burjaatia pealinn Ulan-Ude. Seal pöördub jõgi algul põhja ja siis läände, läbib Selenginski ning suubub Baikalisse, moodustades 680 km² suuruse delta. 

Sühbaatarist kuni Selenginskini kulgeb jõe lähedal, peamiselt otse jõeorus raudtee. Maantee kulgeb jõele küllalt lähedal, aga enamasti siiski mitte jõeorus peaaegu jõe lähtest saadik, Mongoolias jõe vasakul kaldal, Burjaatias algul paremal, pärast vasakul kaldal. 

Jõgi on 1024 km pikk, sellest 409 km on Venemaal. Tema valgla on umbes 447 000 km². Jõe vooluhulk on Sühbaataris 310 m³/s, Ulan-Udes 935 m³/s. Burjaatias on jõgi laevatatav, Mongoolias mitte. Suurvesi on jões kevadise lumesulamise ajal, paduvihmade korral ka suvel ja sügisel. Talvel on madalvesi, näiteks Sühbaataris on keskmine vooluhulk veebruaris 23 m³/s ja augustis 610 m³/s. Novembrist aprillini on jõgi jääs.

Jõeorg on muutliku laiusega. Vahel laieneb see 20–25 kilomeetrini ja sageli jõgi hargneb sealkohas, siis kitseneb jõeorg jälle 1–2 kilomeetrini ja harud koonduvad.

## Viited
Ahvenanmanner

**Ahvenanmanner** (soome keeles *Manner-Ahvenanmaa* või *Ahvenanmanner*, rootsi keeles *Fasta Åland*) on Ahvenamaa saarestiku suurim saar. 

## Geograafia
Saare pindala on 685 km&sup2;. Saar on lõhestatud paljudest lahtedest ja jaguneb poolsaarteks. Saar on kaljune ja künklik, kõrgus kuni 132 meetrit. See on Soome suurim meresaar ja suuruselt kolmas saar, arvestades ka sisevete saari.

Saar asub Ahvenamaa maakonnas, mis on Soome Vabariigi ulatusliku omavalitsusega osa. Saar jaguneb seitsmeks vallaks, nende hulgas on ka Ahvenamaa ainuke linn Maarianhamina.

## Vaata ka
*Ahvenamaa saarestik

## Viited
Sunda väin

**Sunda väin** ühendab Jaava merd ja India ookeani ning eraldab Jaavat Sumatrast. 

Laius umbes 22 km, sügavus ligikaudu 20 m. Väinas asub Krakatau vulkaan.
Suur-Belt

**Suur-Belt** (taani keeles *Storebælt*) on väin, mis ühendab Kattegatti Beldi merega ja eraldab Sjællandi ja Fyni. 

Väina laius on 18 km, sügavus umbes 20 m. Suur-Beldi väin on Taani väinadest sügavaim ning võimaldab suurte laevade pääsu Läänemerre. Väina ületab Suur-Beldi sild.

## Vaata ka
*Väike-Belt
Sõltumatus

Sõna "**sõltumatus**" kasutatakse terminina mitmes tähenduses:
*metafüüsiline **[[sõltumatus (metafüüsika)|sõltumatus]]** 
*riigi **sõltumatus** ehk **[[iseseisvus]]** ehk **suveräänsus**
*ajakirjandusväljaande **[[sõltumatus (ajakirjandus)|sõltumatus]]**
*aksioomi **[[sõltumatus (aksiomaatika)|sõltumatus]]** aksiomaatika teistest aksioomidest
*muutuja **[[sõltumatu muutuja|sõltumatus]]**
*...
Hingedepäev

**Hingedepäev** on 2. novembril.

## Hingedepäev ja hingedeaeg Eestis
Eestlastel jääb hingedepäev hingedeaja sisse. Hingedepäeva on nimetatud juba 14. sajandi allikates, kuid selle (nagu ka 1. novembri ehk pühakutepäeva) tähistamine on jäänud omauskumustele tugineva hingedeaja varju. Hingedepäeval on levinud tava süüdata lahkunute mälestuseks küünal koduakendel ja kalmistul.

Rahvaluulekogudes on kristlusele eelnevalt hingedepäeva mainitud vähe, rohkem on juttu sügisesest hingedeajast, mis paistab jäävat mihklipäeva ja hingedepäeva vahele, kuid ulatub ka mardipäeva ja jõuludenigi. Arvatavasti on tegu esivanematekultuse jäljega, mis hiljem põimunud kristliku kalendriga. Hingedepäev oli arvatavasti vähemalt Tallinna eestlastele hästi tuntud püha, seda on korduvalt mainitud ka Tallinna rae 14.–15. sajandi alamsaksakeelsetes dokumentides näiteks *hinkepewe* kujul.

Hingedeaja olulisemaid kombeid oli hingede söötmine, mille üks vanimaid säilinud kirjeldusi pärineb 17. sajandist: hingedele köeti saun ja kaeti laud, kuhu peremees esivanemaid ükshaaval sööma kutsus. Sarnaselt mitmete teiste sügiseste tähtpäevadega (mardipäev, kadripäev, jõulud) joosti ka santi, valgeid linu kandvad hingesandid käisid talust tallu, laulsid ja palusid ande.

## Hingedepäev mujal
Hingedepäeva tähistatakse ka mujal, kõikide hingede päev *omnium animarum* on sätestatud esimesena benediktlastele Prantsusmaal Cluny kloostri abti poolt 998. aastal. Esivanemate mälestamise komme oli arvatavasti levinud üle Euroopa. Katoliku kirik muutis selle puhastustules olevate hingede päevaks, kinnitades 1. novembri katolikumaades kõikide pühakute päevana kirikukalendrisse. 1006. aastal kinnitati katoliku kirikus 2. november hingedepäeva ehk usklike surnute mälestuspäevana. Kirikus loetakse ette aasta jooksul surnute nimed. Eesti hingesantide kombe sarnane komme oli levinud ka mujal Euroopas. Soome keeles tähendab *[[marraskuu]]* (november) surnukuud. 

## Vaata ka
* eesti rahvakalender
* hingamispäev
* surnutepüha
* Hingede öö (raamat)
* hingesandid

## Viited

## Välislingid

*
Sõbrapäev

**Sõbrapäev** ehk **valentinipäev** on sõpruse ja armastuse päev, mida tähistatakse 14. veebruaril. Sel päeval avaldatakse armastust, peetakse meeles kalleid inimesi ja tehakse neile kingitusi.

## Ajalugu
Valentinipäeva tähistamine on seostatav Vana-Roomas tuntud Lupercalia festivaliga – viljakusmaagiaga seotud pidustustega, mida peeti 15. veebruaril jumal Faunuse auks. Faunus oli antiikmaailma viljakusjumal, loomakasvatuse ja põllutöö kaitsja. Kuna ka püha Valentin oli karjakaitsja pühak, võib oletada, et kaks kultust võisid omavahel seguneda, liiatigi, kui tegemist oli lähestikku asetsevate päevadega (14. ja 15. veebruar). Lupercaria tähistamine jätkus ka kristlikul ajal, kuni paavst Gelasius I käskis selle lõpetada  aastal 494. Sellejärel hakati tähistama püha Valentini päeva 14. veebruaril, mis oli 350. aastal pühendatud pühale Valentinusele. Praegu on see ka Valentini nimepäev. Kuna on teada kaks selleaegset Valentinuse-nimelist pühakut, siis pole täpselt teada kumba Valentinust on mõeldud. Üks neist oli roomlasest preester ja teine Interamna (Terni) piiskop. On oletatud ka, et tegemist on ühe ja sama isikuga, sest Rooma preester võis hiljem saada Terni piiskopiks. Püha Valentini surma on tõlgendatud kui keiser Claudiuse karistust kristlike laulatustseremooniate läbiviimise eest. Valentin olevat salaja laulatanud keisri armee sõdureid ning armastajapaaridele lilli kinkinud. Ühe legendi järgi olevat ta sõbrunenud Rooma vangivalvuri tütrega, kellele ta enne oma hukkamist olevat saatnud kaardi sõnadega "Sinu Valentinilt". Tänini kasutatakse seda väljendit valentinikaartidel.

## Päeva tähistamine Eestis
Eestisse levis see vana tähtpäev Soome vahendusel alles 1980. aastate lõpul ja sai siin sõbrapäeva jooned.

Valentini- või sõbrapäeva sisuks on Eestis üldse lähedasi inimesi meeles pidada, kuigi algselt on päev pühendatud armastusele ja kallimale, kellele antakse oma tunnetest märku või tehakse kingitusi. Euroopas ja Ameerikas reklaamitaksegi seda kui armastusavalduste, kihlumise ja pulma päeva.

Eestis müüakse valentinipäeval poodides spetsiaalselt kaunistatud maiustusi ja pisemaid temaatilisi kingitusi. Rõhutatakse ka tava kinkida sõpradele lilli. Isevalmistatud kaartide ja sõnumite kõrval leiab puna-roosade temaatiliste kaartide tulva kõigist kauplustest. Viimasel ajal on internetis lai valik e-kaarte, millest osa on üsna humoorikad ja millega saab tervitada kaugelasuvaid sõpru. Uus tava on näiteks valentinipäeva kaartide võistlus, mille algatas Eestis Postimees.

Valentinipäeva lill on traditsiooniliselt punane roos, kuigi meil kingitakse ka teist värvi roose, tulpe, nartsisse ja nelke. Valentinipäeval on noorte kõrval tasahaaval hakanud keskealised ja vanemadki inimesed lilli ostma ja kingitusi tegema, sest lõppude lõpuks on tegemist võimalusega osutada headele sõpradele tähelepanu.

## Varia
Eestis on ettevõte Asecura OÜ kasutanud registreeritud kaubamärki "Sõbrapäev".

## Viited

## Välislingid

*Valentinipäev, sõbrapäev – 14. veebruar. Berta – Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaas. Viimati külastatud 10. veebruar, 2011.
Walburga

**Walburga** (eesti keeles ka *Valburga*; rööpkujud *Walpurga*, *Walpurgis*, *Wealdburg*, *Walderburger*, *Waltpurde*; Skandinaavias *Valborg*; Prantsusmaal *Vaubourg*, *Falbourg*, Perche'is *Gauburge*; umbes 710 Wessex, Devonshire – 25. veebruar 779 Frangimaa (Baieri), Heidenheim) oli inglise misjonär Saksamaal, katoliku ja õigeusu pühak.

Koos oma vendade püha Willibaldi ja püha Winibaldiga (Wunibaldiga) läks ta Württembergi oma ema vennale pühale Bonifaciusele appi. On võimalik, et Walburga tegutses algul Tauberbischofsheimis oma sugulase Lioba juures. Ta hakkas nunnaks ning elas Winibaldi (või Willibaldi) asutatud Heidenheimi benediktiini kloostris  Eichstätti lähedal. Hiljemalt 761 oli ta selle kloostri abtiss. Heidenheimi kloostrist sai peagi haridus- ja halastustöökeskus. 

Walpurga suri 25. veebruaril 779.

Aastal 870 viis Eichstätti piiskop Otgar Walburga säilmed Eichstätti. Praegu asuvad need Eichstätti Walburga kirikus. 

Walburga eluloo kirjutas Wolfhard von Herrieden rohkem kui 200 aastat pärast pühaku surma. Wolfhard kirjutas hiljem ka teose "*Historica carmina de sancta Walburga*" ("Ajaloolised laulud püha Walburgast"). 

Walburga surmakuupäev 25. jaanuar on püha Walburga mälestuspäev katoliku kirikus. Et Walpurga kuulutati pühakuks arvatavasti mõnel 1. mail paavst Hadrianus II valitsusajal (867–872), on õigeusu kirikus ja oli Inglismaa katoliku kirikus tema mälestuspäev 1. mail (volbripäev). Ka Rootsi luteri kalendris on 1. mai volbripäev. Volbriööl ei ole püha Walburgaga mingit sisulist seost. 

## Austamine
Püha Walburga on populaarsemaid katoliku pühakuid. Püha Walpurga on Eichstätti linna ja piiskopkonna, Antwerpeni, Oudenaarde, Groningeni, Weilburgi ja Zutpheni kaitsepühak. 

Teda peetakse katoliku traditsioonis nurganaiste, talupoegade ja koduloomade kaitsepühakuks. Ta edendavat põlluviljade kasvamist ning aitavat koerahammustuse, marutõve, katku, köha ja silmahaiguste vastu. 
## 
Ikonograafia ==
Püha Walburga atribuut on õlilambike.
Trükindus

**Trükindus** ehk **trükiasjandus** ehk **polügraafia** on tehnika- ja tööstusharu, mis tegeleb trükiste valmistamisega.

## Vaata ka
*Trükkimine
*Trükitehnika
*Trükitööstus
*Eesti trükikodade loend

## Viited
Põhjala (mütoloogia)

**Põhjala** (soome keeles *Pohjola*) on soome ja eesti mütoloogias põhjapoolne maa, mille all nähtavasti mõeldakse polaaralasid. "Kalevalas" mõeldakse Põhjala all saamide ala.  

"Kalevalas" kasutatakse ka teisendnimetusi **Sariola**, Saraja, Saraoja.

## Vaata ka
*Hüperborea
*Põhjala emand

## Viited
Nõlv

**Nõlv** on üle 2° kraadi kallakuga maapind.

Nõlv on reljeefielement, mille kallak võib palju varieeruda ja olla isegi suurem kui 90°. Sel juhul on tegemist negatiivse kalde ehk nn rippuva pinnaga.

Nõlvast räägitakse tavaliselt positiivsete pinnavormide puhul. Oru külgi nimetatakse oruveeruks. Nõlv on üldisem nimetus ja hõlmab ka oruveeru. Tihtipeale ei olegi võimalik mäe nõlva oru veerust eristada.  

Tähtsaim nõlva iseloomustav parameeter on kaldenurk. Kaldenurga suuruse järgi liigitatakse nõlvad järgmiselt:
*2–5° väga lauged
*5–15° lauged
*15–35° keskmiselt järsud
*35–40° järsud
*45–60° väga järsud
*60–80° varingulised
*80–90° vertikaalsed
*>90° rippuvad

Nõlvad võivad kujuneda nii endo- kui ka eksogeensete protsesside tulemusel. Endogeensed on protsessid, mille liikumapanevaks jõuks on Maa siseenergia. Eksogeenseid protsesse hoiab käigus Päike.
Nõlvade kulutus ehk denudatsioon on põhiline reljeefi kujundav tegur. Eksogeensete protsesside tulemusel tekkinud nõlvad on kulutuslikud ehk denudatsioonilised või kuhjelised ehk akumulatiivsed. Alati ei ole protsess siiski nii selge ning tuleb eristada ka kolmandat liiki nõlvu, milleks on kulutus-kuhjelised ehk denudatsioonilis-akumulatiivsed nõlvad. Näiteks luited ja rannavallid on tekkelt küll kuhjelised, kuid satuvad tuulte meelevalda ning on seetõttu ka kulutuslikud. Ka voored on tüüpilised kulutus-kuhjelised pinnavormid. Nad on n-ö voolitud liustiku poolt.

Enamiku nõlvade kalded on koondunud teatud kitsastesse vahemikesse, näiteks 4–10°, 19–21° ja 43–45°. Sellele huvitavale nähtusele ei ole rahuldavat seletust.

## Vaata ka
*Nõlvaprotsessid
*Veer
Niiluse akaatsia

**Niiluse akaatsia** (ka **araabia akaatsia**; teaduslik ladinakeelne nimetus *Acacia nilotica*, sünonüüm *Acacia arabica*) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas. 

## Levik
On levinud troopilises Aafrikas, Egiptuses, Siinai poolsaarel, Iisraelis, Ees-Aasias, Afganistanis, Tseilonil, kultiveeritakse ka Indias, Kesk-Sahara oaasides ja Brasiilias. Indias kasvab ka looduslikult niiluse akaatsia alamliik *Acacia nilotica indica*.

## Kirjeldus
Tihe, laiuv, tavaliselt kuni 12, harva kuni 25 meetrit kõrge põõsas või puu. Koor sile, maapinna juures ka pikilõhedega. Lehed väikesed ja suhteliselt ümarad. Õied väikesed, kollased, kaunad hallikad ja seemnete vahelt kitsenenud.

## Ökoloogia
Hea kuivataluvusega, kuid ei karda ka üleujutusi.Vajab valgusrikast kasvukohta. Aafrikas ja Austraalias kohati väga arvukas, võib moodustada tihedaid okastihnikuid. Mullastiku suhtes vähenõudlik, mäestikes kasvab kuni 1300 meetri kõrgusel. Temperatuuri suhtes subtroopilise taime kohta samuti vähenõudlik. Seenhaigustest on olulisemad *Ctyospora acaciae, Diatryphe acaciae, Diplodia acaciae, Fomes badius, F. endotheius, F. fastuosus, F. rimosus, Fusicoccum indicum, Phyllactinia acaciae, Ravenelia acaciae-arabicae, Septogloeum acaciae, Septoria mortolensis* ja *Sphaerostilbe acaciae*. Kindlaks on tehtud umbes 20 putukaliiki, mis toituvad ainult niiluse akaatsial.

## Majanduslik tähtsus
Niiluse akaatsia tüvest saadavat vaiku tarvitatakse värvi- ja trükitööstuses. Noored kaunad ja koor sisaldavad kuni 20% parkainet tanniini. Seda kasutatakse tindi valmistamiseks ja hevea lateksi kiiremaks koaguleerimiseks. Koorest saadakse ka kiudu. Puit väga kõva, sellest valmistatakse vastupidavaid õlipresse, riisipuhastamise veskeid jms, puitu kasutatakse ka kütteks. Oluline funktsioon on niiluse akaatsial ka lakitäi peremeestaimena. Lõuna-Aafrikas on ta ka sageli soovimatu võsastumise põhjustaja ja umbrohi.
Suulud tarvitavad koort köharavimina, chipid arvavad juurtel olevat tuberkuloosivastase toime. Masaide arvates omab ka teatud psühhofarmakoloogilist mõju (annab julgust).

## Kultuuriline tähtsus
Mõnede teadlaste arvates oli põlev põõsas Vanas Testamendis, milles jumal end Moosesele ilmutas, niiluse akaatsia, ning leegid akaatsia parasiit *Loranthus acaciae*.
Katehhu-akaatsia

**Katehhu-akaatsia** ehk **beetliakaatsia** (*Acacia catechu*) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas.
 
## Levik

Katehhu-akaatsia on levinud kogu Indias põhjas Himaalajani, idas Birmani, läänes Afganistanini. Teda kasvab ka Hiinas ja India ookeani saartel. Inimene on viinud ta ka Austraaliasse, kus on hakanud kohalikke liike välja tõrjuma.

## Kirjeldus

Katehhu-akaatsia on keskmiselt kuni 6 m, harva kuni 15 m kõrge puu või põõsas. Koor on hall (*Acacia catechu var. sundral* pruun). Lehed on sulgjad 10–20 cm pikkused liitlehed. Astlad asuvad paarikaupa lehtede alustel, mõnikord puuduvad. Õied on valged või kahvatukollased, väikesed, tihedates piklikes kuni 70 cm pikkades kobarates. Vili on lapik kaun, milles on mitu lapikut ümarat tumepruuni seemet.

## Ökoloogia

Puu eelistab avatud valgusküllaseid avamaastikke. Mulla suhtes pole ta üldiselt nõudlik, kuid paremini kasvab liivastel muldadel.

Taime on kõige parem paljundada seemnetest, mida enne külvamist soojas vees loputatakse. Pärast pool aastat kestnud idandamist istutatakse taimed põllule.

## Kasutamine

Katehhuseemned on proteiinirikkad ja neid tarvitatakse toiduks. Oksi ja lehti söövad kodukitsed.

Nafta puurimisel kasutatakse lülipuidust saadavat ainet viskoossuse reguleerimiseks.

Lülipuidust saadakse parkainet katehhut, mida toodetakse nii, et kõigepealt puit peenestatakse, siis seda keedetakse, vesi aurustatakse ja jääk kuivatatakse. Katehhut müüakse väikeste vaskpunaste, peaaegu mustade tükkidena. Katehhu on kibeda maitsega, lahustub täielikult vees ja etüülpiirituses.

Katehhut segatakse beetlisse ning kasutatakse naha parkimis-, värv- ja raviainena (igemete verejooksu peatamiseks). Katehhuga värvitakse juukseid. Mõned india rahvad usuvad tal olevat rasestumisvastast toimet.

Puitu kasvatatakse põletuspuiduks, samuti mööbli ja tööriistade valmistamiseks. Puidu tihedus on 880 kg/m³.

Taime ekstraktis olevast flavanoolist toodetud ained on saanud nime katehhu järgi: katehhiinid, epikatehhiinid, katehhoolid ja katehhoolamiinid.

## Viited
Acacia cambagei

***Acacia cambagei***  on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas. 

## Levik
Levinud Austraalias Uus-Lõuna-Walesis, Põhjaterritooriumil ja Queenslandis.

## Kirjeldus
Keskmiselt 7 m,  kuni 15 m kõrge puu või põõsas, võra laius kuni 5 m. Koor tumepruun, kare, lõheline. Oksad nõrgad, rippuvad. Fülloodid kahvatukallid, süstjad keskmiselt 12 cm pikad. Õied kollased, kerajad,
tihedates kobarates, õitseb sügisel ja talvel. Kaunad pikad, kitsad, hallikaspruunid. Eritab tugevat, ebameeldivat lõhna.

## Kasvukoht
Valguslembene, kuid põuda, tugevat tuult ja külma taluv. Mulla suhtes vähenõudlik, kuid eelistab raskeid savikaid muldi.

## Majanduslik tähtsus
Kasutatakse Austraalia farmerite poolt lammaste söödataimena ja hekkides. Hinnatakse ka väga tugeva puidu pärast.
Hõbeakaatsia

**Hõbeakaatsia** (*Acacia dealbata*)  on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas. 

Jaguneb kaheks alamliigiks, *Acacia dealbata dealbata* ja *Acacia dealbata subalpina*, mis annavad omavahel hübriide.

## Levik
Kasvab looduslikult Austraalias Uus-Lõuna-Walesis, Victorias ja Tasmaanias. Lisaks on teda introdutseeritud mitmele poole Kesk-Aasiasse, Indiasse, Lõuna-Euroopasse, USA-sse ja Brasiiliasse.

## Kirjeldus
Tüvi tavaliselt kuni 8 m, maksimaalselt 30 m kõrge, võra kuni 4 m lai. Koor pruun, heleda jahuja kirmega kaetud. Lehed (fülloodid) peened, kahelisulgjad, kuni 12 cm pikad. Noored lehed sageli kollakate tippudega. Väikesed õied on koondunud okste tippudes paiknevatesse kahvatukollastesse kobaratesse. Kaunad seemnete vahelt veidi kitsenenud, sinakad kuni (küpsenuna) purpurjad.

## Ökoloogia
Vajab kergeid muldi ja tuulevarjulist kasvukohta, samuti piisavalt niiskust. Külmakindel, kuid ei talu kestvat põuda. Erinevalt teistest akaatsiatest kasvab isegi soostunud aladel. Suhteliselt kiirekasvuline.

## Majanduslik tähtsus
Kultiveeritakse nii koores leiduvate (kuni 20% kuivkaalust) parkainete pärast, kui ka ilutaimena. Oluline on ka parfümeeriatööstuses kasutatava eeterliku õli tootmiseks (Euroopas oluline majanduslik tähtsus näiteks Prantsuse Riviera ümbruses). Lõuna-Prantsusmaalt eksporditakse ka mujale Euroopasse hõbeakaatsia oksi, tuntud mimoosiokste nime all. Samuti turustatakse neid mimoosidena Musta mere piirkonnas.

## Kultuuriline tähtsus
Vt. majanduslik tähtsus.

## Välislingid

*
Kummiakaatsia

**Kummiakaatsia** (*Acacia senegal*) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas.
 
## Levik
Levinud troopilises Aafrikas Saharast lõuna pool, idas kuni Araabia poolsaare lõunaosani.

## Kirjeldus
Keskmiselt 5–6 m kõrgune vihmavarjukujulise võraga puu, noorena okkaline põõsas. Tüvi okkaline ja tugevalt harunenud. Koor noorena hallikasvalge, vananedes tumeneb. Lehed hallikasrohelised, paarissulgjad, vahelduvad, umbes 7 cm pikad. Õied kollakad, õisikutes. Kaunad suhteliselt pikad, pruunid.

## Ökoloogia
Eelistab sügavaid liivaseid muldi ja rohket päikesepaistet. Suhteliselt külma- ja põuakindel.
Erinevalt enamikust akaatsiatest heitlehine (heidab põuaperioodil lehed maha; pärast põuaperioodi puhkevad õied ja lehed üheaegselt). Noorena on väikelindudele oluline pesapuu, kuna okkad kaitsevad pesa ründajate eest. On ka toidutaimeks paljudele gasellidele.

## Majanduslik tähtsus
Majanduslikult on kummiakaatsia tähtis eelkõige seoses ta vaigust toodetava kummiaraabikuga. See on keerulise koostisega, kleepjas, toitaineterikas valkjas mass, lahustub hästi vees. Oma toitvuse tõttu on kasutusel pärismaalaste toiduainena (200 grammist piisab täiskasvanud inimese päevatoiduks). Hotendotid kasutavad seda haigete ja nõrkade turgutamiseks.

Tänapäeval leiab kasutust mitmesugustes tööstusharudes: farmaatsiatööstuses (pillide ja pastade sideainena), akvarellvärvides, tindi paksendajana, liimides, tuletikkudes, tekstiilitööstuses ning muidugi ka toiduainetööstuses.

## Kultuuriline tähtsus
On oluline paljude Aafrika rahvaste igapäevaelus ning rahvameditsiinis ja sealt tulenevalt ka folklooris. Juba vana-ajal oli oluliseks ekspordiartikliks troopilisest Aafrikast. Kummit on muu seas mainitud ka Vanas Testamendis, kui üht Pundist väljaveetavat luksuskaupa. Egiptlased kasutasid seda värvide valmistamisel. Araabia kummi oli tuntud vanas Kreekas ja Roomas, uuesti sai tuntuks 14. sajandil Itaalias ja üleeuroopaliselt 17. sajandi Prantsusmaal. Tööstuslikult hakati kasutama alates 18. sajandist, intensiivsemalt alates 1830. aastatest.
Zákynthose väin

**Zákynthose väin** (kreeka Δίαυλος Ζακύνθου (*Díavlos Zakýnthou*)) lahutab Zákynthose saart Peloponnesose poolsaarest.
Füllood

**Fülloodiks** nimetatakse lehe muudendit, mille puhul tõelist lehelaba leherootsu küljes ei arene, kuid leherootsud ise lamenduvad, muutudes lehekujulisteks. 

Levinud peamiselt liblikõieliste sugukonnas.

## Vaata ka
*Fülloklaad