open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spilve lahing

**Spilve lahing** oli Põhjasõja käigus 21. (8). juulil (Rootsi kalendri järgi 9. juulil) 1701 Liivimaal Riia all Daugava ääres toimunud Saksimaa kuurvürstiriigi, Kuramaa hertsogiriigi  ja Vene tsaaririigi sõjaväe ning Rootsi sõjavägede vahel toimunud  lahing, mille tulemusel purustati Saksi-Rzeczpospolita-Moskva väed ja vabastati piiramisest Riia linn. 

21. (ukj, 8 vkj) juulil 1701 toiminud lahingus purustasid Rootsi väed kuningas Karl XII juhtimisel Saksimaa kuurvürstiriigi kaks korda suurema (20 000 meest) armee, mida juhatas Saksi vägede ülemjuhataja feldmarssal krahv Adam Heinrich von Steinau. Saksi vägede liitlastena osalesid lahingus ka Kuramaa regentvalitseja Ferdinand Kettler ja Rootsi riiki reetnud Liivimaa aadlik Johann Reinhold von Patkul. 

1701. aasta kevadel oli Venemaa tsaar Peeter I saatnud liitlase, Saksi vägede tugevdamiseks vürst Anikita Repnini 18 soldati- ja 1 streletsipolguga, milles oli ligi 20 000 sõdurit. Krahv Adam Heinrich von Steinau enesekindluse tõttu jäeti aga enamik vene vägesid Kokenhauseni piirkonda ja Saksi vägedega ühines Riia all vaid 4000 sõdurit. 

## Lahingu käik
Rootsi väed saabusid Daugava jõe vasakkaldale 20. (ukj,7 vkj) juulil 1701. Lahingu eel lasi Adam Heinrich von Steinau end pettemanöövrist (suitsukate jõe ületamiseks) ära petta ning killustas oma väeosad. Rootsi väed kuningas Karl XII juhtimisel ületasid jõe 21. (8) juuli varahommikul, kella 5 paiku Riia kindluse ja dessantlaevadele paigutatud kahurite kaitse all ning randusid Daugava Riiapoolsel rannal ning sundisid saksilaste väed käsivõitluses kell 7   taganema. Käsivõitluses purustasid Rootsi väed Saksi väed, võtsid vangi Kuramaa regentvalitseja Ferdinand Kettleri ning haavasid Patkulit, Saksi feldmarssal ja saksi väed põgenesid, jättes maha kõik suurtükid. Langenuid oli saksilastel 2000 sõdurit.  

Saksi vägesid toetanud üks vene väesalk oli paigutatud Daugava jões asuval Lucavsala (Lutzausholm) saarel. Vene väesalk jäi aga piiramisrõngasse ning pärast allaandmisest keeldumist hävitati Rootsi vägede poolt, Rootslaste kaotused oli ligi 100 tapetud musketäri, ooberst Magnus von Helmersen, major Karl Gustav von Lilienstierna, veel mõned ohvitserid ja raskesti haavatud sõdurid. Piiramisrõngasse jäänud venelastest jäi ellu ainult 12 inimest, kelle päästis selleks ajaks kohale jõudnud Karl XII. 

## Lahingu tulemused
Saksimaa kuurvürstiriigi väed taganesid Poolasse.

## Lahingu mälestuse jäädvustamine
Liivimaa tsiviilkuberner Mihhail Zinovjevi initsiatiivil püstitati sündmuse 190. aastapäeval 1891 Riias Daugava jões asuval Lucavsala (Lutzausholm) saarel, piiramisrõngas hukkunud 400 vene sõdurile tsiviilinsener B. Epingeri projekti järgi valminud 6 meetri kõrgune Soome graniidist õigeusu kabeli kujuline monument.  

## Viited

## Välislingid
*"Памяти 400 русских воинов, геройски павших при защите острова 10 июля 1701 года".
*1700 [Fältverken vid Lutzausholm 1700] Karta över Ludshofs- och Friedrichsholmarna i Dyna söder om Riga. Svenska fältverk på Lutzausholm, sachsiska på motsatta Dynastranden. — Kaart 0425:09:175 Rootsi Sõjaarhiivis.
Jungent

**Jungent** on Eestis, Lätis ja Leedus tegutsev peamiselt hulgimüügi, turundus- ja logistikateenustega tegelev kontsern. Eestis alustas ettevõte tegevust 1991. aastal. Firma on Eesti Kaupmeeste Liidu ja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja liige. Jungenti tegevjuht on Mart Liibert.

Tuntumad tooted, mida Jungent Eestis esindab, on Colgate, Evian, Nivea, Snickers, Mars ja Shell. Lisaks müüb ettevõte tooraineid toitlustusettevõtetele ja osutab rahvusvahelisi veo-, lao- ning logistikateenuseid.

Äripäeva järgi on Jungent Eesti Edukamate Ettevõtete TOP-500 nimekirjas, Jungent Estonia oli 2016. aastal 119. kohal ja 2022. aastal 454. kohal. 2016. aasta seisuga olid umbes 5% Eesti inimeste ostetud esmatarbekaupadest teenindatud Jungent grupi firmade poolt.

2021. aasta juulist 2022. aasta juunini teenist Jungent 180&nbsp;926&nbsp;818 eurot müügitulu. Ettevõtte müügitulu 2008. aastal oli 1,88 miljardit Eesti krooni (120 miljonit eurot). 2000. aastal olid äritulud kokku 441&nbsp;670&nbsp;757 krooni.

Töötajate arv kontsernis on järjepidevalt kasvanud. Kui 2000. aastal oli töötajate keskmine arv 131, siis 2008. aastal töötas Jungenti grupis 363 töötajat. 2021. aastal oli töötajate keskmine arv taandatuna täistööajale 726. 2016. aastal oli Jungenti töötajate keskmine tööstaaž 10 aastat ja vanus 39 aastat. 

## Viited

## Välislingid
* Jungenti koduleht
Tatar

**Tatar** (*Fagopyrum* Mill.) on taimeperekond tatraliste sugukonnas.

Perekonda kuulub 15–16 liiki, mis on looduslikult levinud Hindustani poolsaarel, Indohiina poolsaarel ja Hiinas.

Eestis kasvatatakse teraviljana harilikku tatart (*Fagopyrum esculentum*). Samuti esineb tulnukana idatatar (*Fagopyrum tataricum*).

## Tatraliike
**Fagopyrum dibotrys* – hiina tatar
**Fagopyrum esculentum* – harilik tatar
**[[Fagopyrum giganteum]]*
**[[Fagopyrum homotropicum]]*
**Fagopyrum tataricum* – idatatar

## Vaata ka
* Tšiili hanemalts
* *[[Salvia hispanica]]*

## Viited
Nils Bielke

**Nils Bielke** nime kandsid mitmed ajaloolised isikud:
*Nils Turesson (Bielke), Rootsi riiginõunik ja drots
*Nils Pedersson Bielke, Rootsi kammer- ja riiginõunik (surnud 1550)
*Nils Turesson Bielke, Rootsi riigitegelane (1569–1639)
*Krahv Nils Bielke, Rootsi riigitegelane ja väejuht (1644–1716)
*Krahv Nils Bielke, Rootsi õukondlane (1792–1845)
Michael Parki mälestusmärk

**Michael Parki mälestusmärk** on rallisõitja Michael Parkile püstitatud mälestusmärk Pirita tee ääres Tallinnas. Mälestusmärk avati 21. juunil 2006. 

Mati Karmini kujundatud mälestusmärk kujutab endast nurgal seisval kuupi, mille tahkudel on Michael Parki sünnidaatum, Suurbritannia lipu kujutis ning sõnad: "Julgele ja teotahtelisele Inglise rallisõitjale tänulikelt Eesti rallisõpradelt".

## Välislingid

*Avati Michael Parki mälestusmärk Motosport.ee. 21. juuni 2006.
Lüganuse murrak

**Lüganuse murrak** on Lüganuse kihelkonnas kõneldud Jõhvi rannamurrakule lähedane murrak, mis on Alutaguse murrakuist suutnud kõige kauem (kuni 1930. aastateni) keskmurde ja koolihariduse tasandavale mõjule vastu panna. 
Seda on hakatud koguni taaselustama nagu lõunaeesti keelt ja Kihnu murrakut.

## Teistest Alutaguse murrakuist eristavad iseärasused
# Kahekordse tunnusega *(i)ses(i)*-konditsionaal (*saisesin, kotsosesin* [vaataksin]). (Sarnaseid vorme on ka vadja keeles.) 
# *-maje, -mäje, -maije, -mäije*-infinitiiv (*jǟmäje ~ jǟmäije, anDamaje ~ anDamaije*).
# *-maje, -mäje, -maije, -mäije* verbi oleviku ja mineviku mitmuse 3. pöörde lõpuna.
# lühivokaalsed *da*-infinitiivid ja umbisikulise tegumoe olevikuvormid (*juva ~ jua, lüä, müä, süvä ~ süä, tua, viä*).

## Viited

## Kirjandust
* Must, Mari 1987. Kirderannikumurre: häälikuline ja grammatiline ülevaade. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. Tallinn: Valgus.
* Must, Mari 1995. Kirderannikumurde tekstid. Toim. H. Viires. (= Eesti murded V.) Eesti Teaduste Akadeemia Eesti Keele Instituut. Tallinn.
* Toikka, Kaja 2000. Kirderannikumurde idaosa murde- ja keelekontaktid. Magistritöö autoreferaat. Tallinna Pedagoogikaülikooli läänemeresoome keelte õppetool. Tallinn.
* Alvre, Paul 2000. Kirderannikumurde ja vadja keele ühisjooni. – Inter dialectos nominaque. Pühendusteos Mari Mustale 11. novembril 2000. Koost. ja toim. J. Viikberg. (= Eesti Keele Instituudi toimetised 7.) Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1–13.

## Helisalvestised
* Kirderannikumurde palu [Elektrooniline teavik] / Eesti Keele Instituut. - Tallinn : Eesti Keele Instituut, 2001. - 1 CD-ROM. - Heliplaatide "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre I" (1986 Meloodia) ja "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre II "(1989 Meloodia) koondväljaanne. - Tekstid, helinäidised ja kaardiskeemid kommentaaridega. - Salvestatud aastatel 1938, 1962-1982. - Süsteemi nõuded: Windows 95/98/XP, helikaart.
* Eesti murdepalu. Koostanud Jüri Viikberg. Tehniline teostus Toivo Peegel. Eesti Keele Instituut 2000. Laserplaat on vinüülplaadi /Eesti murdepalu/ (1975) järglane ja mahutab kümme murdejutustust kümnelt keelejuhilt üle Eesti.
* Kirderannikumurde palu. Toimetanud Mari Kendla. Eesti Keele Instituut 2001. See on ülevaateplaadi /Eesti murdepalu/ (Tallinn 2000) sisuline jätk, mis koondab tähelepanu kirderannikumurdele. Plaat mahutab 26 murdejutustust 12 keelejuhilt.

## Välislingid
* Väike murdesõnastik. Toimetanud Valdek Pall Koostanud A. Haak, E. Juhkam, M. Kallasmaa, A. Kask, V. Lonn, E. Niit, P. Norvik, V. Oja, P. Raud, E. Ross, A. Sepp, J. Simm, J. Viikberg
* Jüri Viikberg ''Murdenaabreist nimepidi'' 
* Eesti Kirjandusmuuseumi andmebaasid
* Ülo Tedre ''Eesti Rahvalaulude Antoloogia'' 
* Berta ehk Eesti Rahvakalendri Tähtpäevade Andmebaas
* Pärimuslik päritolu

* Kaja Toikka ''Tuettuse avaldus''
Harilik allikrohi

**Harilik allikrohi** (*Montia fontana*) on portulakiliste sugukonna allikrohu perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik.

Harilik allikrohi eelistab veekogude, näiteks kraavide liivaseid või soostunud kaldaid. Eestis on ta hajusalt levinud.

Taime vars on tõusev ja dihhotoomselt harunev, tõustes 4–12 cm kõrgusele. Lihakad lehed on mõlajad ja varre ülemised lehed koltuvad viljumise ajaks. Valged õied on tipmised. Seemned on mustad, läikivad ja vaolised.

## Välislingid
*
Pargitatar

**Pargitatar** (*Reynoutria* Houtt.) on tatraliste sugukonda kuuluv perekond, teise käsitluse järgi perekonna konnatatar (*Fallopia*) sektsioon. Varasema taksonoomia järgi kuulus perekonda kirburohi. Pargitatar on invasiivne võõrliik ja selle kasvatamine on Eestis keelatud.https://www.keskkonnaamet.ee/elusloodus-looduskaitse/voorliigid/keelatud-voorliigid-load

Eestis võivad metsistuda kaks liiki:
**Reynoutria japonica* –  vooljas pargitatar (sün. vooljas konnatatar, vooljas kirburohi, jaapani kirburohi) 
**Reynoutria sachalinensis* –  sahhalini pargitatar (sün. sahhalini konnatatar, sahhalini kirburohi)  

## Välislingid
*
Elmar Ilp (ohvitser)

**Elmar Ilp** (15. oktoober 1904 Tartu – 11. detsember 1941 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (leitnant). 

## Tunnustus
*1938 Kotkaristi kuldrist

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Kaitse Kodu!

**Kaitse Kodu!** on Kaitseliidu ajakiri. 

## Üldandmed
Ajakiri ilmub kaheksa korda aastas ja on kõigile soovijatele tasuta kättesaadav Kaitseliidu malevates ja Kaitseliidu Peastaabis. 

Kaitse Kodu! näol on tegemist vanuselt viienda tänapäevani ilmuva eesti ajakirjaga (vanemad on vanuse järjekorras Sõdur, Ajalooline Ajakiri, Looming ja Eesti Naine).

Täna ilmub Kaitse Kodu! 8 korda aastas tiraažiga 7000 eksemplari.

Kaitse Kodu! toimetusse kuuluvad praegu peatoimetaja Karri Kaas ja tegevtoimetaja Asso Puidet.

## Ajalugu
### 1925–1940
Kaitseliidu ajakirja Kaitse Kodu! esiknumber ilmus 14. oktoobril 1925. 

Esimene katse Kaitseliidu häälekandjat asutada tehti juba 1920. aastal, mil ilmus küll vaid kaks numbrit väljaannet Kaitseliitlane. Pärast 1924. aasta 1. detsembri putšikatset hakati uuesti Kaitseliitu organiseerima. Kaitseliidu tegemisi kajastati esialgu 1925. aasta aprillist kuni juuli lõpuni ajakirja Sõdur 17. numbri eraldi lisana Kaitseliitlane.

11. septembril 1925 kinnitas Kaitseliidu keskjuhatus üksmeelselt Kaitseliidu häälekandja põhialused ja otsustas hakata välja andma oma, esialgu kaks korda kuus ilmuvat 24-leheküljelist ajakirja. Esimene number ilmus 14. oktoobril samal aastal 40-leheküljelisena, trükiarvuga 18 000 eksemplari ja seda levitati proovinumbrina üle maa. Esimese numbri kaanel oli Kalevipoja mõõtu muistne sõdalane, mõõk ühes ja kilp teises käes; kaanepildi autor oli ajakirja kujundaja Peet Aren.

Osava reklaami ja väljaande sisu väärtuslikumaks ning välimuse kaunimaks muutmisega kasvas KK! menu lugejaskonnas ning 1928. aasta lõpus võib seda pidada juba Eesti üheks loetavamaks ajakirjaks. 1929–1932 ilmus KK! senise kahe korra asemel kuus igal nädalal. 

KK! viimane sõjaeelne number ilmus 20. juunil 1940.

### Pärast 1993. aastat
KK! uus algus oli 1993. aastal, mil ajakiri taas Kaitseliidu hõlma all ilmuma hakkas. Ajakirja anti välja neli numbrit, kuni see 1995. aastal peatoimetajana tööle asunud Ivar Jõesaare juhtimisel taas perioodiliselt ilmuma hakkas. 

### Kaitse Kodu! tegijad
Vastutavad toimetajad / peatoimetajad:
*1925–1929 Viktor Neggo, KL II (propaganda) osakonna pealik
*–1934, 1935–1940 kol-ltn Jaan Maide, KLPS ülem
*1934–1935, 1940 kol-ltn August Balder, KLPS ülema asetäitja
*1993 Laura Baumverk
*1994–1995 Juhan Kõdar
*1995–2011 kpt Ivar Jõesaar
*2012–2016 Liivi Reinhold
*2016–... Karri Kaas

Tegevtoimetajad
*1925–1926 Paul Olak (toona Eesti Ajakirjanikkude Liidu esimees)
*1926–1927 Juhan Jaik (hiljem tuntud peamiselt kirjanikuna)
*1927–1929 Evald Jalak (pseudonüüm Eevalt Viskel)
*1929–1932 Leonhard Sõerd
*1932–1940 kpt Aadu Truuvere, KLPS kultuuri- ja informatsioonijaoskonna pealik
*1993 Hans Ulmiste
*1994–1995 Laura Baumverk
*2006–2011 n-ltn Taive Kuuse
*2012–2016 Karri Kaas
*2016–2017 Rein Säinas
*2017–... Asso Puidet

## Viited



## Välislingid
* Digiteeritud ajakirjanumbrid 1925–1940
* KK! koduleht
* ajakirja Facebooki leht
* Värsked numbrid veebis
Liivkann

**Liivkann** (*Arenaria* L.) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas.

Eestis on levikult sage harilik liivkann (*Arenaria serpyllifolia*)
.
Palu-liivkann (*Arenaria procera*) on haruldane ja esineb peamiselt Kagu-Eestis.

## Viited
Pojaga restoranis

**"Pojaga restoranis"** on Jääääre 2009. aasta album. 

See on ansambli üheksas album. Album salvestati Lõuna-Eestis Leigo turismitalus.

Esitavas koosseisus olid Jaan Sööt, Riho Sibul, Tõnu Timm, Tarvo Jaaksoo ja Teet Velling.

## Lugude nimekiri
#"Pojaga restoranis" 4:08
#"Reinkarnatsioon" 4:10
#"Vala veini" 4:17
#"Lapsepõlv" 4:44
#"Sindi süit" 3:58
#"Ahtumine" 4:22
#"Piir" 4:31
#"Sul annan andeks kõik" 3:52
#"Sa ei tea" 5:07
#"Laevad" 3:30
#"Su silmades on üks roos" 3:11
#"Astud lauldes mu poole" 3:38

## Viited
Sideshow Bob

**Robert Onderdonk Terwilliger noorem** ehk **Sideshow Bob** on joonissarja "Simpsonid" tegelane.

Ta on Bart Simpsoni vaenlane. Ta on üritanud Barti ja Selma Bouvier'd tappa. Pärast ühte ebaõnnestunud katset tappa Bart kolis ta Toscanasse, leidis naise ning temast sai lapsevanem ja linnapea.

Sideshow Bobi häälenäitleja on "Frasieri" staar Kelsey Grammer. Leidub ka sarnasusi Bobi ja Frasieri vahel: mõlemad on õppinud Ivy League'i ülikoolides ja peavad lugu kõrgkultuurist, Bobi on iseloomustatud kui "arseenis marineeritud Frasieri" ("Frasier pickled in arsenic"); 8. hooajal saab esimest korda näha Bobi venda Cecilit, kelle häälenäitleja on David Hyde Pierce, kes kehastab "Frasieris" Frasieri venda Nilesi. 19. hooajal saab näha ka Bobi ja Cecili isa Robert vanemat, kelle häälenäitleja John Mahoney mängis "Frasieris" Frasieri ja Nilesi isa Martinit.

## Viited
Podporožje

**Podporožje** (soome Koskenala) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Podporožje rajooni ja Podporožje valla keskus. Asub Sviri vasakul kaldal 285 km Peterburist kirdes.

Asula rajati 1936. aastal hüdroelektrijaama ehitusega seoses, linnaõigused sai 1956.

Linnas on puidutööstusettevõtted, sadam ja laevaremonditehas.

## Viited

## Välislingid
*Podporožje Inform (vene keeles)
Ants Ainsoo

**Ants Ainsoo** (4. november 1940 Rae vald, Harjumaa – 27. detsember 2023) oli eesti poksija. 

Ainsoo poksis aastatel 1956–1963 Tallinna "Dünamos", tema treenerid olid Nigul Maatsoo ja Heino Villum. Ta pidas 89 kohtumist ja võitis neist 72.

Ainsoo oli raskekaalus (üle 81 kg) kokku kahekordne Eesti NSV meister aastatel 1959 ja 1963.

Ainsoo osales raskekaalus (üle 81 kg) 1959. ja 1962. aastal Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel poksis ning võitis mõlemad oma kohtumised. Ta sai I ja II Roman Kuura mälestusvõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) esikoha (1962 ja 1963).

Ainsoo sai poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1958. aasta "Dinamo" üleliidulistel noorte meistrivõistlustel esikoha.

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 415

## Välislingid
*Ants Ainsoo sporditulemusi
Tumxuk

**Tumxuk** (haldusüksusena uiguuri تۇمشۇق شەھرى  (Tumxuk Xahiri), hiina 图木舒克市 (Túmùshūkè Shì)) on maakonna (allringkonna) õigustega linn (linnaks nimetatav haldusüksus) Hiinas Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas.
SønderjyskE

**SønderjyskE** (ametlikult **Sønderjysk Elitesport**) on aastal 1906 asutatud Taani spordiklubi, mille jalgpallimeeskond mängib riigi kõrgliigas Superligaen. Klubi kodulinn on Haderslev.

## Eesti ja eestlased
### Eesti mängijad
*Andrei Sidorenkov (2008–2010)

## Vaata ka
* UEFA kõrgliigaklubide loend

## Viited

## Välislingid
*Klubi koduleht
Boulogne'i mets

**Boulogne'i mets** (prantsuse keeles *Bois de Boulogne*) on 8,459 km² suurune park Pariisi lääneosas, kilomeetri kaugusel Triumfikaarest.

See on ainuke mets Pariisi lähistel, kus soovijad tohivad telkida.

Pargi põhjaosas on lõbustuspark Jardin d'Acclimatation.

Öösiti kogunevad Boulogne'i metsa prostituudid kliente otsima, ehkki viimastel aastatel on Prantsusmaa valitsus püüdnud prostitutsiooni pargist välja juurida.

## Ajalugu

Boulogne'i mets on jäänuk kunagisest suurest tammikust, mida on esmamainitud 717. aastal. Childerich II läänistas selle metsa Saint-Denis' abtile, kes lasi metsa mitu kloostrit ehitada. Philippe Auguste ostis metsa munkadelt tagasi ja lõi sinna kuningliku jahiala.

Saja-aastase sõja ajal oli mets röövleid täis. 1416–1417 põletas Burgundia hertsog osa metsa maha. Louis XI laskis metsaala jälle täis istutada ja rajas läbi metsa kaks teed.

Pärast seda, kui François I laskis 1526 metsa rajada Madridi lossi, muutus Boulogne'i mets pidustuste kohaks, ehkki teeröövlid jäid maanteedele alles. Henri II ja Henri III ehitasid jahiala ümber müüri, milles oli 8 väravat.

Novembris 1783 tegid Pilâtre de Rozier ja markii d'Arlandes Boulogne'i metsas esimese õnnestunud mehitatud lennu vendade Montgolfieride ehitatud kuumaõhupalliga.

1852. aastal muutis Napoleon III Boulogne'i metsa pargiks ja sinna istutati hulgaliselt puid, nii pärismaiseid kui ka eksootilisi. Loodi ülemine ja alumine järv, mida ühendas kosega jõgi. 1855–1858 rajati hipodroom. Ümberkujundamist juhtis Pariisi peaarhitekt parun Haussmann ja seda rahastati metsa põhjaosa müümisega elamukruntideks Neuilly-sur-Seine'is.

Boulogne'i mets arvati ametlikult Pariisi territooriumi hulka 1929. aastal. Paljud siiski ei pea seda (nagu ka Vincennesi metsa) Pariisi õigeks osaks, sest seal ei ela inimesi.

## Vaata ka
*Château de la Muette

## Välislingid
Silkeborg IF

**Silkeborg IF** (ametlikult **Silkeborg Idrætsforening**) on 1917 asutatud Taani jalgpalliklubi, mille kodulinn on Silkeborg.

## Saavutused
***[[Superligaen|Taani meistrivõistlused]]**
:Võitja (1): 1994

***[[Taani jalgpallikarikas|Taani karikavõistlused]]**
:Võitja (1): 2001

*'''Intertoto karikas
:Võitja: 2001

## Eesti ja eestlased
### Eesti mängijad
*Kaimar Saag (2008–2012)

## Vaata ka
* UEFA kõrgliigaklubide loend

## Viited

## Välislingid
*Klubi koduleht
Stalker

Sõnal "stalker" on mitu tähendust.
*"Stalker" on vendade Arkadi ja Boriss Strugatski ulmeromaanis "Väljasõit rohelisse" kirjeldatud elukutse. Selle järgi on nimetatud:
***"[[Stalker (film)|Stalker]]"** on Andrei Tarkovski film.
***[[Stalker (festival)|Stalker]]** on 1995. aastast Moskvas korraldatav inimõiguste teemaline filmifestival.
***[[Stalker (auhind)|Stalker]]** on Eesti Ulmeühingu mitmes kategoorias välja antav iga-aastane kirjandusauhind.
***"[[S.T.A.L.K.E.R.]]"** on Ukraina firma GSC Game Worldi loodud arvutimänguseeria.
****"[[S.T.A.L.K.E.R. Shadow of Chernobyl]]"** on selle seeria esimene mäng.
****"[[S.T.A.L.K.E.R.: Clear Sky]]"** on seeria teine mäng.
****"[[S.T.A.L.K.E.R.: Call of Pripyat]]"** on seeria kolmas mäng.
Henn Kuuskme

**Henn Kuuskme** (kuni 15. juulini 1936 **Heinrich Kuuskmann** ja kuni 29. juulini 1936 **Henn Kuuskmann**; 25. aprill 1905 Parasmäe küla, Jõelähtme vald, Harjumaa – 28. aprill 2000 Hamilton, Ontario, Kanada) oli Eesti poksija ja politseinik.
 
Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Linna Ühisgümnaasiumi reaalharu ja läks sama aasta sügisel kaitseväkke. Ta teenis sidepataljonis telefonistina. Ta teenistusaeg sai läbi kevadel 1928, tema auaste oli reamees.

## Poksijana
Ta hakkas poksima, kui ta õppis aastatel 1917–1924 Tallinna Reaalkoolis. Kaitseväes hakkas ta korralikult treenima ja ta tuli 1927. aastal kaitseväe meistriks poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg). 

Ta oli Eesti meister raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1928. aastal. Ta sai Eesti meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 2. koha aastatel 1924, 1925 ja 1927 ning 3. koha 1923. aastal.

Ta osales kaks korda Eesti-Soome maavõistlustel poksis: 1926. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) ja 1927. aastal poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) ning kaotas mõlemad oma kohtumised. 

## Hilisem elukäik
Kuuskme elas 1929–1932 välismaal ja töötas peamiselt meremehena. Ta töötas 1934. aastast poliitilises politseis Tallinnas ning 1939. aastast Haapsalus. 

Teda oli kavas küüditada 14. juunil 1941, kuid teadmata põhjusel seda ei tehtud. Küll aga küüditati tema abikaasa Hulda-Alice Kuuskme (sündinud Leiten, eestistatuna Leetaru, 1912–1988).

Ta põgenes hiljem Soome ja astus Soome sõjaväkke 17. septembril 1943. Oli väljaõppel Jalkalas 200. jalaväerügemendis. Oli rindel Rajajoel 47. jalaväerügemendis, osales lahingutes Karjala kannasel, Viiburi lahel ja Vuokse jõel. Vabastati teenistusest Soome sõjaväes 18. septembril 1944.

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*(Heinrich Kuuskmanni) sporditulemused
Jönköpings Södra IF

**Jönköpings Södra IF** (ametlikult **Jönköpings Södra Idrottsförening**) on 1922. aastal asutatud Rootsi jalgpalliklubi, mille kodulinn on Jönköping.

## Saavutused
***[[Allsvenskan|Rootsi meistrivõistlused]]**
:2. koht (1): 1949/50

## Eesti ja eestlased
### Eesti mängijad
*Kristen Viikmäe (2008–2009)

## Viited

## Välislingid

*Klubi koduleht
Arktiline geograafiline vööde

**Arktiline geograafiline vööde** on Maa kõige põhjapoolsem geograafiline vööde, mille lõunapiir külgneb kõige soojema kuu (juuli või augusti) +5 °C isotermiga. 

Vöötmele on iseloomulikud polaaröö talvel ja polaarpäev suvel. Kiirgusbilanss on pidevalt negatiivne, ultraviolettkiirguse defitsiidiga. Aasta läbi valitsevad arktilised õhumassid. Põhja-Jäämere ja tema ääresmerede veemassid on külmad ja on kaetud jääga. 

Saartel ja poolsaartel esinevad mandriliustikud, arktilised kõrbed ja vähemal määral arktilised tundrad. 

Merevesi on hapnikurikas tänu madalale temperatuurile, mis soodustab planktoni ning selle seoses kalade ja mereloomade arengut. Loomad on mõõtmetelt suured, sest massi suurenemine soodustab soojuse säilitamist. Elutsevad jääkarud, morsad, hülged, harvem ka vaalad ja valgevaalad.
Arenaria

***Arenaria*** on ladinakeelne sõna, mis tähendab 'liivaauku'.

Nimetusena tähistab ***Arenaria*** kaht perekonda:

* **[[liivkann]]i**, taimede perekonda nelgiliste sugukonnast
* **[[Kivirullija (perekond)|kivirullijat]]**, lindude perekonda kurvitslaste sugukonnast
Mikel Astarloza

**Mikel Astarloza** (sündinud 17. novembril 1979 Donostias) on Hispaania jalgrattur, rahvuselt bask. 

Ta sõidab alates 2007. aastast meeskonnas Euskaltel-Euskadi. Aastail 2002–2006 sõitis ta ag2r'i meeskonnas.

2003. aastal võitis Mikel Astarloza Tour Down Underi. 2007. aasta Tour de France'i lõpetas ta üldarvestuses 9. kohaga. 2009. aasta Tour de France'il võitis ta 16. etapi.
Rannamurre

**Rannamurre** on Virumaa läänerannal ja Harjumaa idarannal Viru-Nigula, Haljala, Rakvere, Kadrina, Kuusalu ja  Jõelähtme kihelkonna saartel ja rannikul kõneldud kirderannikumurde hulka arvatud Eesti murre, mis on kujunenud tihedas vastastikuses seoses põhjaeesti keskmurde ja lõunapoolsete Soome murretega. 

## Liigitus
# Viru-Nigula ja idapoolse Haljala kihelkonna ehk Selja valla murrakud  moodustavad omapärase Mahu alarühma. 
# Ülejäänud, ehk Lääne-Haljala, Rakvere, Kadrina, Kuusalu ja Jõelähtme murraku paigutab Mari Must kirderannikumurde läänerühma. 

Kirderannikumurde idarühma Alutaguse murdest eristab rannamurret kõige silmatorkavamalt *e̮* (*õ*) hääliku puudumine, mistõttu on selle hulka arvatud vahel ka ilma *e̮*-ta Vaivara murrakuid, mis kuuluvad pigem siiski tugeva Alutaguse substraadiga  ingerisoome murrete hulka.

## Viited

## Kirjandust

* Must, Mari 1987. Kirderannikumurre: häälikuline ja grammatiline ülevaade. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut. Tallinn: Valgus.
* Must, Mari 1995. Kirderannikumurde tekstid. Toim. H. Viires. (= Eesti murded V.) Eesti Teaduste Akadeemia Eesti Keele Instituut. Tallinn.
* Alvre, Paul 2000. Kirderannikumurde ja vadja keele ühisjooni. – Inter dialectos nominaque. Pühendusteos Mari Mustale 11. novembril 2000. Koost. ja toim. J. Viikberg. (= Eesti Keele Instituudi toimetised 7.) Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 1–13.

## Helisalvestised

* Kirderannikumurde palu [Elektrooniline teavik] / Eesti Keele Instituut. - Tallinn : Eesti Keele Instituut, 2001. - 1 CD-ROM. - Heliplaatide "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre I" (1986 Meloodia) ja "Eesti murdepalu. Kirderannikumurre II "(1989 Meloodia) koondväljaanne. - Tekstid, helinäidised ja kaardiskeemid kommentaaridega. - Salvestatud aastatel 1938, 1962-1982. - Süsteemi nõuded: Windows 95/98/XP, helikaart.
* Eesti murdepalu. Koostanud Jüri Viikberg. Tehniline teostus Toivo Peegel. Eesti Keele Instituut 2000. Laserplaat on vinüülplaadi /Eesti murdepalu/ (1975) järglane ja mahutab kümme murdejutustust kümnelt keelejuhilt üle Eesti.
* Kirderannikumurde palu. Toimetanud Mari Kendla. Eesti Keele Instituut 2001. See on ülevaateplaadi /Eesti murdepalu/ (Tallinn 2000) sisuline jätk, mis koondab tähelepanu kirderannikumurdele. Plaat mahutab 26 murdejutustust 12 keelejuhilt.

## Välislingid

* Väike murdesõnastik. Toimetanud Valdek Pall Koostanud A. Haak, E. Juhkam, M. Kallasmaa, A. Kask, V. Lonn, E. Niit, P. Norvik, V. Oja, P. Raud, E. Ross, A. Sepp, J. Simm, J. Viikberg
* Jüri Viikberg ''Murdenaabreist nimepidi'' 
* Eesti Kirjandusmuuseumi andmebaasid
* Ülo Tedre ''Eesti Rahvalaulude Antoloogia'' 
* Berta ehk Eesti Rahvakalendri Tähtpäevade Andmebaas
* Pärimuslik päritolu
* Prangli murdesõnastik
Racibórz

**Racibórz** [ratš'ibuš] on linn Poola edelaosas Sileesia vojevoodkonnas, Racibórzi maakonna keskus. 

2006. aasta 28. veebruari seisuga oli linnas 60 218 elanikku.

## Ajalugu

Kuni 5. sajandini elasid Racibórzi alal idagermaani hõimud. Suure rahvasterändamise käigus hõivasid selle ala slaavlased, kes rajasid sinna kindluse. Kindlust on esimest korda mainitud aastal 845. Kindlusest sai Ülem-Sileesia esimene pealinn.

Aastal 1172 rajas hertsog Mieszko I Racibórzi hertsogkonna. 1217 sai asula linna õigused. Alates 1299. aastast valitses Racibórzi oma linnanõukogu.

Viimane Piastide dünastiast pärit hertsog suri 1336 ja sellest ajast kuni 1521. aastani juhtis linna Přemysliidide dünastia kõrvalharu Opole hertsogid.

Teise maailmasõja ajal kandis linn saksapärast nime **Ratibor**.

1975–1998 oli Racibórz Katowice vojevoodkonnas.

## Sõpruslinnad
Racibórzi sõpruslinnad on Kaliningrad (Venemaa), Kędzierzyn-Koźle (Poola), Leverkusen (Saksamaa), Opava (Tšehhi), Roth bei Nürnberg (Saksamaa), Tõsmenõtsja (Ukraina) ja Wrexham (Suurbritannia).

## Sport
Naiste jalgpalliklubi RTP Unia Racibórz mängib kõrgliigas Ekstraliga Kobiet.
Mädaoja mänd

**Mädaoja mänd** on looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd), mis kasvab Lääne-Virumaal Vinni vallas Kõrma külas. Selle ümbermõõt oli 2001. aasta andmeil 3,03 m ja kõrgus 33 m.

## Välislingid
*
*
Padaoru mänd

**Padaoru mänd** (ka **Peetri mänd või Ulmi mänd**) on kaheharuline looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd), mis kasvab Lääne-Virumaal Viru-Nigula vallas Pada külas. 

Ümbermõõt (1997. a. andmed) 3,75 m, kõrgus 13 m. Vanus umbes 400 aastat.

Tema ümbermõõt poole meetri kõrgusel (teiste mändide mõõtmiskõrgus 1,3 m) on 5,20 m (1998). 

## Viited

## Välislingid
*
*
Pada oru mänd

**Pada oru mänd** ehk **Vanaveski mänd** on looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd), mis kasvab Lääne-Virumaal Viru-Nigula vallas Aasukalda külas. 

## Välislingid
*
Võsalill

**Võsalill** (*Moehringia* L.) on nelgilaadsete seltsi nelgiliste sugukonda kuuluv perekond.

Võsalilled kasvavad parasvöötme põhjaosas. Euroopas ja Lääne-Siberis kasvab ta põhja suunas kuni Arktikani.

Perekonna kirjeldas Carl von Linné aastal 1753. Perekond on nime saanud saksa arsti ja loodusuurija Paul Heinrich Gerhard Möhringi järgi.

1992. aastaks oli perekonnas kirjeldatud 31 liiki. 2007. aastal viidi 4 liiki üle perekonda *[[Liivkann|Arenaria]]*, jättes alles 27 liiki.

Võsalille õiel on 4 või 5 kroonlehte. Vili on 4 või 6 kohaga kupar. Seemned on mustad.

## Eesti liigid
Eestis on levikult tavaline harilik võsalill (*Moehringia trinervia*). Haruldane on ida-võsalill (*Moehringia lateriflora*), mida seni on leitud vaid Narva jõe piirkonnas. 

## Viited
Troopiline geograafiline vööde

**Troopiline geograafiline vööde** on geograafiline vööde Maa põhja- ja lõunapoolkeras peamiselt vastavalt 20. ja 30. laiuskraadide vahel.

Talvised keskmised õhutemperatuurid on üle +10&nbsp;°C, suvised keskmised õhutemperatuurid on +30...+35&nbsp;°C. Aasta keskmine sademete hulk on 50–200&nbsp;mm, ainult mussoonkliimaga mandrite idaosas ületab see 1000–2000&nbsp;mm. Kuivades piirkondades on levinud kõrbed ja poolkõrbed, niisketes piirkondades troopilised lehtmetsad. Ookeanides on iseloomulikud kõrged veetemperatuurid ja suur soolsus.

Valitseb antitsüklonaalne õhuringlus, madal relatiivne õhuniiskus ja väike pilvisus. Selle tõttu on selles piirkonnas suur summaarne päikesekiirgus (140–220 kkal/cm² – suurim maakeral) ja samal ajal suhteliselt madal kiirgusbilanss – 60–70 kkal/cm² (suure soojuse kaotuse tõttu kiirguse kaudu) ning suured päeva ja kuu keskmiste ning äärmiste temperatuuride amplituudid.
Toivo Makk

**Toivo Makk** (3. veebruar 1939 Tartu – 17. juuli 2009 Tallinn) oli eesti raadioajakirjanik. 

Toivo Makk töötas Eesti Raadios algul spordireporterina, seejärel uudistereporterina ning tegi vanemtoimetajana uudistesaadet "Päevakaja". 

1990. aastate teisel poolel keskendus loodushoiuteemalistele saadetele.

Eesti Rahvusringhäälingu arhiivis on 430 Toivo Makiga seotud raadiosaatelõiku perioodist 1960–2005.

Ta oli üliõpilasseltsi Liivika vilistlane.

## Viited
Mihhail Pogodin

**Mihhail Petrovitš Pogodin** (vene *Михаил Петрович Погодин*; 23. jaanuar (11. jaanuar vkj) 1800 Moskva – 20. detsember (8. detsember vkj) 1875 Moskva) oli Venemaa ajaloolane, publitsist ja kollektsionäär.

Pogodini isa oli talupoeg, kes vabastati pärisorjusest 1806. 1821 lõpetas Pogodin Moskva ülikooli. 1823–1825 osales ta kirjanduslik-filosoofilise ringi "Tarkusearmastajate ühing" töös. 1827–1830 ilmunud väljaandes "Moskva Teataja" ("Московского вестник") avaldas ta jutustuse "Kerjus", milles võttis sõna pärisorjuse vastu. Umbes sellesse ajajärku jääb tema tegevus publitsistina, pärastpoole pühendus ta ajaloole.

Tema magistritöö (1825) teema oli "Venemaa rajamine"; seal püstitas ta teooria, et Venemaa riiklused rajasid Skandinaaviast pärit viikingid. Kuid hiljem lähendas huvi slaavluse vastu, Venemaa ajaloo ja selle omapära põhjalik mõistmine teda slavofiilidele.

Pogodin oli Moskva ülikoolis 1826–1835 üldajaloo professor ja 1835–1844 Venemaa ajaloo professor. Ta uuris vanavene ja slaavi ajalugu, vene talupoegade pärisorjastamise käiku ja Moskva Venemaa pealinnaks tõusmise põhjusi. 1834 kaitses ta doktoritöö "Nestori kroonikast". Ta avastas hulgaliselt varem tundmatuid Venemaa ajaloo allikaid.

Ta oli üks kõige tunnustatumaid ajaloolasi Venemaal enne Sergei Solovjovi.

Tema majas elasid Nikolai Gogol ja Afanassi Fet. Viimast valmistas Pogodin ette ülikooli astumiseks.

Oma elu jooksul omandas Pogodin suure vanavarakollektsiooni: ikoone, vasest ja hõbedast riste, münte, medaleid, relvi, käsikirju, vanu raamatuid, vene ja välismaa teadlaste, kirjanike, kunstnike, sõjaväelaste, poliitikute ja kirikutegelaste autograafe ning muud vanavara. Osa kogutust on säilinud Venemaa rahvusraamatukogus ja Ermitaažis.

## Tunnustus
*1836 – valiti Venemaa Akadeemia liikmeks
*1841 – valiti Keiserliku Teaduste Akadeemia liikmeks.
*1867 – valiti ta Jugoslaavia Teaduste ja Kunstide Akadeemia auliikmeks

## Teoseid
*"Псковская летопись", Moskva 1837, Digitaalselt
*"Норманский период Русской Истории", Moskva 1859

## Viited
Mihkel Anmann

**Mihkel Anmann** (15. juuli 1920 Tartu – 5. detsember 1983 Tartu) oli eesti poksija. 
 
Anmann oli kergekaalus (kuni 61,2 kg) kahekordne Eesti meister (1940 ja 1943). Ta sai Eesti meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 61,2 kg) II koha (1939).

Anmann osales II maailmasõjas Saksa sõjaväes. Ta arreteeriti Nõukogude võimu poolt septembris 1944 ja oli seejärel sõjavangis Siberis. 24. juunil 1946 tuldi talle sinna järele ja talle mõisteti kui kodumaa reeturile 26. augustil 1946 tribunalis 15 aastat vangistust ja lisaks 5 aastat asumist. Ta oli vangilaagrites Siberis, Karjalas ja Vorkutas, vabanes 30. septembril 1955.

## Kirjandus
*"Anmann võitis Seepere. Sisukad rahvuslikud poksivõistlused Tallinnas". Uus Eesti nr 275, 9. oktoober 1939. Lk 2
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Haud Tartu Rahumäe kalmistul
Johannes Henno

**Johannes Henno** (kuni 25. septembrini 1939 **Hennoch**; 24. märts (vkj)/ 6. aprill 1916 Tartu – surmaaeg ja -koht on teadmata) oli eesti poksija.

Henno oli kokku kahekordne Eesti meister – poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) 1942. aastal ja keskkaalus (kuni 72,6 kg) 1943. aastal. Ta sai Eesti meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 72,6 kg) III koha (1938) ja poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) III koha (1940). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel raskekaalus (üle 79,4 kg) II koha (1941).

Henno oli 1939. aastal II Eesti mängude poksivõistluse poolraskekaalu (kuni 80 kg) võitja. 

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*Johannes Henno sporditulemused
Kadakkaer

**Kadakkaer** (*Cerastium* L.) on nelgilaadsete seltsi nelgiliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Perekonda kuulub sadakond liiki, mis on levinud üle maailma, kuid enamik kasvab põhjapoolkera parasvöötmes. Nende seas leidub palju umbrohtusid, aga vastupidavate taimedena ka pioneerliike ja neid, mis suudavad kasvada reostunud pinnasel.

Mõne liblika vastsete jaoks on kadakkaerad toidutaimed. Näiteks *[[Coleophora chalcogrammella]]* võib toituda põld-kadakkaeral, aga *[[Coleophora striatipennella]]* vastseid on leitud harilikul kadakkaeral.

## Eesti liigid
**Cerastium fontanum* – harilik kadakkaer (sage)
**Cerastium glomeratum* – kera-kadakkaer
**Cerastium semidecandrum* – kevad-kadakkaer (tavaline)
**Cerastium pumilum* – madal kadakkaer (haruldane)
**Cerastium arvense* – põld-kadakkaer (hajusalt)
**Cerastium alpinum* – mägi-kadakkaer (haruldane)

Ilutaimena kasvatatakse veel kaht liiki, mis vahel metsistuvad:
**Cerastium tomentosum* – karvane kadakkaer
**Cerastium biebersteinii* – Biebersteini kadakkaer
Go Go Smear the Poison Ivy

"**Go Go Smear the Poison Ivy**" on Islandi ansambli múm album, mis ilmus 24. septembril 2007 ning mille andis välja plaadifirma Fat Cat.

Album tähistab muutust võrreldes bändi algse stiiliga, kuna siin kasutatakse reaalseid instrumente rohkem kui elektroonikat ja vokaali stiil erineb varasemast, sisaldades ka meeshääli. Peaaegu kaks aastat enne selle albumi väljaandmist lahkus bändist senine esilaulja Kristín Anna Valtýsdóttir. Arvustuste järgi usutakse, et stiilimuutuse tingis just tema lahkumine..

Kui albumil on seitsmenda loo pealkirjaks märgitud "Rhubarbidoo", siis singlil "Marmalade Fires" on selle loo pealkiri "Rhuubarbidoo".

## Lugude nimekiri
# "Blessed Brambles" – 6:00
# "A Little Bit, Sometimes" – 3:50
# "They Made Frogs Smoke 'Til They Exploded" – 4:02
# "These Eyes Are Berries" – 3:00
# "Moon Pulls" – 2:32
# "Marmalade Fires" – 5:03
# "Rhubarbidoo" – 1:34
# "Dancing Behind My Eyelids" – 4:07
# "Schoolsong Misfortune" – 2:39
# "I Was Her Horse" – 2:08
# "Guilty Rocks" – 5:02
# "Winter (What We Never Were After All)" – 4:08
# "The Amateur Show" – 5:02 (lisalugu Jaapani väljaandel)

## Muusikud
*Samuli Kosminen – trummid (lood 1, 3, 4, 7 ja 12)
*Eiríkur Orri Ólafsson – trompet (lood 8 ja 10)
*Guðbjörg Hlin Guðmundsdóttir – viiul
*Þórarinn MárBaldursson – vioola
*Laufey Jensdóttir – viiul
*Gyða Valtýsdóttir – tšello
*Páll Ivan Pálsson – kontrabass
*Gunnhildur Einarsdóttir – harf

## Viited
Kesakann

**Kesakann** (*Sagina* L.) on taimeperekond nelgiliste sugukonnas.

Kesakanni perekonda kuulub 20–30 liiki.

## Eesti liigid
**Sagina nodosa* – sõlmine kesakann (tavaline)
**Sagina procumbens* – lamav kesakann (sage)
**Sagina maritima* – rand-kesakann (haruldane)

## Muid liike
**[[Sagina abyssinica]]*
**[[Sagina afroalpina]]*
**[[Sagina apetala]]* 
**[[Sagina boydii]]* 
**[[Sagina brachysepala]]*
**[[Sagina caespitosa]]*
**[[Sagina decumbens]]* 
**[[Sagina glabra]]*
**[[Sagina japonica]]* 
**Sagina maritima* – rand-kesakann
**[[Sagina maxima]]* 
**[[Sagina melitensis]]*
**[[Sagina muscosa]]*
**[[Sagina nivalis]]* 
**Sagina nodosa* – sõlmine kesakann
**[[Sagina pilifera]]*
**Sagina procumbens* – lamav kesakann
**[[Sagina sabuletorum]]*
**[[Sagina saginoides]]* 
**Sagina subulata* – nõeljas kesakann
Johan Stahl

**Johan Stahl** VR I/3 ja II/3 (6. detsember 1870 Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 29. oktoober 1939 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

## Välislingid
* Johan Stahl Eesti ohvitseride andmekogus
Erakla

**Erakla** ehk **ermitaaž** (prantsuse keeles *ermitage*) on eraku ehk eremiidi  eluase. Sama sõnaga tähistatakse ka eraklat järeleaimavat üksildast väikest hoonet või lossi aias või pargis (eriti 18. sajandil).

Paljud kloostrid on sisuliselt eraklad, võimaldavad eraklust või ongi alguse saanud eraklast.  

## Vaata ka

* Erak
Ditleb von Alnpeke

**Ditleb von Alnpeke** olevat olnud 13. sajandil elanud ordukirjutaja. Isiku tegelik eksistents pole väljaspool kahtlust, on avaldatud seisukohti, et ta on genealoogia rikastamiseks välja mõeldud kroonik. 

Vanema kirjanduse järgi olevat ta kirjutanud "Liivimaa vanema riimkroonika".

Hilisemad uuringud on selgitanud Ditleb von Alnpeke väljamõtlejaks Lvovi bürgermeistri Johan Alnpechi, kes 1625. aastal selle nime endale kuulunud Liivimaa vanema riimkroonika ärakirjale kirjutas. 

## Vaata ka
*Liivimaa kroonika

## Viited

## Kirjandus
**Fragment einer Urkunde der ältesten Livländischen Geschichte in Versen, aus der Original-Handschrift zum Druck befördert, mit einigen Erläuterungen und einem Glossar versehen von Dr. [[Liborius von Bergmann|Liborius Bergmann]], Ober-Pastor und Senior des Rigaschen Stadt-Ministeriums, Pastor zu St. Peter und erster Assessor des Consistoriums*, Riga : L. Bergmann, 1817, ESTER
**Ueber des Ditleb v. Alnpeke Reimchronik*  [Ditleb von Alnpeke riimkroonikast], Tallinn: Lindforsi pärijad 1829 Arvustus 
**Die Livländische Reimchronik von Dittlieb von Alnpeke* (kaasautor Eduard Meyer), Reval: Franz Kluge, 1848, digitaalselt Google books
*Liborius von Bergmann: *Varianten zur Bergmannschen Ausgabe der Reimchronik Ditleb's von Alnpeke aus der Heidelberger oder Pfälzer Handschrift dieser Chronik (Codex palatinus nro. 367) / vorgelegt in der 94sten Versammlung der Gesellschaft für Geschichte und Alterthumskunde der Ostseeprovinzen Russlands in Riga, am 13. September 1844*, ESTER
**Ditleb's von Alnpeke Livländische Reimchronik, enthaltend Der Riterlichen Meister und Bruder zu Nieflant geschicht, nach dem Bergmannschen Drucke mit den Ergänzungen und den abweichenden Lesearten der Heidelberger Handschrift neu bearbeitet und herausgegeben*, Äratrükk väljaandest: "Scriptores Rerum Livonicarum", Riga und Leipzig: Eduard Frantzen, 1853,  lk.491-827
*Kallmeyer, Napiersky: Dietlieb's von Alnpeke Livlaendische Reimchronik, nach dem Bergmannschen Drucke mit den Ergaennzungen den abweichenden Lesearten der Heidelberger Handschrift neu bearbeitet und herausgegeben von С. Е. Napiersky und Th. Kallmeyer. Riga, 1857
**Rīmju kronika* (Ditleba Alnpeķes).  Latviski [tulkots no] M.Siliņa. Ar piezīmējumiem, vēsturīgu pārskata karti un fotogrāfifiskiem izskatiem uz pilskalniem. Rīga, 1893. 176. lk.
**Atskaņu chronika : Ditleba Alnpeķes "Rīmju chronika"*, (atdzejojis Jēkabs Saiva; ievads un piezimes: Roberts Klaustiņš), Rīgā: Valtera un Rapas, 1936, (läti keeles) digitaalselt
**Atskaņu chronika : Ditleba Alnpeķes "Rīmju chronika"* / atdzejojis Jēkabs Saiva; R.Klaustiņa iev., Rīga: Kopa, 1993 (läti keeles)
Abeli diferentsiaalvõrrand

**Abeli diferentsiaalvõrrand** on harilik esimest järku diferentsiaalvõrrand kujul

: y' = f_0(x) + f_1(x)y + f_2(x)y^2 + f_3(x)y^3  \, 

(**esimest liiki Abeli diferentsiaalvõrrand**) või 

: (g_0(x) + g_1(x)y)y' = f_0(x) + f_1(x)y + f_2(x)y^2 + f_3(x)y^3 \, 

(**teist liiki Abeli diferentsiaalvõrrand**),

kus y' on y tuletis x järgi ja f0(x), f1(x), f2(x), f3(x), g0(x) ja g1(x) on funktsioonid.

Esimest liiki Abeli diferentsiaalvõrrand on Riccati võrrandi üldistus. 

## Ajalugu
Need võrrandid võttis kasutusele Niels Henrik Abel elliptilisi funktsioone uurides. 

## Üldistused
Nii esimest kui ka teist liiki Abeli diferentsiaalvõrrandit on üldistatud suurema arvu analoogiliselt moodustatud liikmetega võrranditeks.

## Vaata ka
* Harilik diferentsiaalvõrrand

## Viited

## Kirjandus
*P. A. Griffiths. On Abel's differential equation. – *Algebraic Geometry*, 1977, 26–51.
*Michiel Hazewinkel. *Encyclopedia of mathematics*, 1994, lk 3–4. Google'i raamat

## Välislingid
*Wolfram MathWorld, Abel's differential equation (*inglise keeles*)
Jan Křtitel Kuchař

**Jan Křtitel Kuchař** (ka **Johann Baptist Kucharz**; 5. märts 1751 Choteč – 18. veebruar 1829 Praha) oli tšehhi organist, helilooja ja õpetaja.
Igor Kurve

**Igor Kurve** (24. juuni 1945 Viljandi – 17. juuli 2009) oli eesti kergejõustiklane (kõrgushüppaja), näitleja ja ajakirjanik.

Kurve lõpetas C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli ning asus Tartu Riiklikus Ülikoolis õppima vene keelt ja kirjandust. Teenis vahepeal Nõukogude armees, osa tema teenistusest möödus Riias spetsiaalses sportlaste väeosas. 

## Sportlasena
1963. ja 1964. aastal oli ta Eesti NSV meister kõrgushüppes. 30. juunil 1963 püstitas ta kõrgushüppes 2.01-ga Eesti NSV rekordi.

## Näitlejana
Aastal 1972 lõpetas Kurve Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris (5.lend). Seejärel võttis äsja Eesti Draamateatri peanäitejuhiks saanud Voldemar Panso ta koos kursusekaaslaste Kersti Kreismanni, Juhan Viidingu, Tõnis Rätsepa, Rein Kotkase, Martin Veinmanni ja Helle Pihlakuga sinna tööle.

## Ajakirjanikuna
Aastatel 1982–1986 õppis Kurve kaugõppes Tartu Riiklikus Ülikoolis, kus ta omandas ajakirjanikudiplomi.

Kakskümmend aastat töötas Kurve Eesti Televisioonis, kus ta oli režissöör, saatejuht ning paljude saadete ja telefilmide autor. Ta andis oma panuse rohkem kui tuhande saate valmimisse.

Kurve kirjutas aeg-ajalt arvamuslugusid päevalehtedele. 

## Isiklikku
Tema ema oli õpetaja ja koolijuht Niina Kurve.

Tema tütar on endine lapsnäitleja ja praegune tõlkija Anna-Liisa Kurve. Tema poeg on poliitik Kaspar Kurve.

## Viited

## Välislingid
* Igor Kurve sporditulemused
Pianist

**Pianist** ehk **klaverimängija** on instrumentalist, kelle mängitav pill on klaver. 

## Vaata ka
*Pianistide loend
*Klahvpillimängija
Viiuldaja

**Viiuldaja** ehk **viiulimängija** on pillimängija, kes kasutab heliloomingu esitamiseks viiulit.

## Vaata ka
*Viiuldajate loend
Rohuküla sadam

**Rohuküla sadam** on sadam Eestis, mis asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas Rohukülas, ligi 8 km kaugusel Haapsalu keskusest. 

Sadamast algavad Rohuküla–Heltermaa ja Rohuküla–Vormsi laevatee.

## Ajalugu
Enne Esimest maailmasõda oli Rohukülas olemas üks jupike primitiivset silda ja rannas üks ait, mille oli oma tarvis ehitanud kohalik mõisaomanik. 

Vahetult sõja eel hakati Rohukülla rajama Vene Keisririigi sõjasadamat (osa Tallinna mereväebaasist). Rohuküla mereväebaasi ehitati kaid, mereveemagesti, selle jõujaam, aga ka remondikojad, mageveemahuti jms. Sadamas olid põhja- ja lõunabassein.

Samuti rajati kasarmud, ohvitseride elamu, konduktorite elamud, ohvitseride kasiino jms; aga ka miinilaod, suurtükkide laskemoonalaod jms. Peeter Suure Sadamale allus ka merelennubaas, millele omakorda allusid Tahkuna lennusadam ja Kõrgessaare lennusadam. 

Sadamasse rajati ka ulatuslik raudteede võrk ja raudteejaam.

Ulatuslike plaanide lõpuleviimise katkestas oktoobris 1917 taganevate Venemaa Ajutise Valitsuse vägede poolt sadamaehitiste hävitamine. Muu hulgas hävitati siis ka vaksalihoone.

Hiiumaale väljuvate ja saabuvate parvlaevade kai lähedal asub vees laevavrakk, mis kuivemal ajal on veest väljas.

## Pärast Esimest maailmasõda ja Vabadussõda
1920. aastatel korrastati basseinidevaheline muul.

## Teise maailmasõja ajal
1939. aastal sõlmitud Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahelise vastastikuse abistamise pakti alusel anti Eesti poolt sõjaväebaaside tarvis Rohuküla raudteejaama ja sadama rajoon (30 ha) – ümberlaadimise baas ladudega vägede varustamiseks Hiiumaal ja Saaremaal. Tingimusel, et sadam ja selle juurdeveoteed jäävad vabaks üldisele kasutamisele.  Nõukogude relvajõududele anti Rohuküla sadamas õigus baseerida kergeid sõjalaevu, õigusega teostada hüdrotehniliste ehitiste remonti, samuti püstitada ajutisi ehitisi, töökodasid ja ladusid.
 
Eesti okupeerimise ja annekteerimise järel tunnistas NSV Liidu Merelaevanduse Rahvakomissariaat oma käskkirjaga 25. veebruarist Tallinna Merekaubasadama I järgu sadamaks (koos Kopli, Tsitre, Ülgase, Rohuküla ja Haapsalu sadamapunktidega).

## Pärast Teist maailmasõda
Sadamasild põles pärast Teist maailmasõda. NSV Liidu mereväele allus Eestis 1945. aastal Rohuküla sadam, mida 1945. aasta dokumentides nimetati Rohuküla mereväebaasiks.

1975. aastal ehitati uus sadamahoone.

1995. aastal valmis põhjabasseinis parvlaevade sildumiskai. Enne seda oli kasutamiskõlblik ainult lõunabasseini endine sild number 3. Samal aastal korrastati ka basseinidevaheline muul.

## Vaata ka
*Rohuküla–Heltermaa laevaliin
*Rohuküla–Sviby laevaliin
*Rohuküla raudteejaam
*Rohuküla–Vormsi jäätee

## Viited

## Kirjandus
*Oliver Orro, Monika Eensalu. "Rohuküla. Vene impeeriumi unustatud sõjasadam ja selle säilinud arhitektuuripärlid". Tallinn 2013. 80 lk. ISBN 9789949907854

## Välislingid

*Rohuküla sadama aeropanoraam
Wujiaqu

**Wujiaqu** (haldusüksusena uiguuri ئۇجاچۇ شەھرى  (Wujiaqü Xahiri), hiina 五家渠市 (Wǔjiāqú Shì)) on maakonna õigustega linn (linnaks nimetatav haldusüksus) Hiinas Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas.
Ili Kasahhi autonoomne ringkond

**Ili Kasahhi autonoomne ringkond** on 2. järgu haldusüksus (autonoomne ringkond) Hiinas Xinjiangis.

2000. aastal oli elanikest 44,4% hiinlased, 25,6% kasahhid, 16,1% uiguurid, 8,9% hueid ja 1,6% mongolid.

## Haldusjaotus

Jaguneb kaheks maakonna õigustega linnaks, seitsmeks maakonnaks ja üheks autonoomseks maakonnaks:
* Gulja (伊宁市 Yīníng Shì )
* Kuytun (奎屯市 Kuítún Shì )
* Gulja maakond (伊宁县 Yīníng Xiàn )
* Korgasi maakond (霍城县 Huòchéng Xiàn )
* Künesi maakond (新源县 Xīnyuán Xiàn )
* Mongolküre maakond (昭苏县 Zhāosū Xiàn )
* Nilka maakond (尼勒克县 Nílèkè Xiàn )
* Tekesi maakond (特克斯县 Tèkèsī Xiàn )
* Tokkuztara maakond (巩留县 Gǒngliú Xiàn )
* Qapqali Sibo autonoomne maakond (察布查尔锡伯自治县 Chábùchá'ěr Xībó Zìzhìxiàn)

Ili autonoomsele ringkonnale alluvad ka Altay ja Tachengi ringkond.

## Välislingid

*Ringkonna koduleht
Debreceni VSC

**Debreceni VSC** (ametlikult **Debreceni Vasutas Sport Club**) on 1902 asutatud Ungari jalgpalliklubi, mille kodulinn on Debrecen ja -väljak Stadion Oláh Gábor Út.

Debrecen on olnud koduse kõrgliiga tooniandev meeskond alates 2000. aastate keskpaigast. Aastail 2004–2009 tuli meeskond neli korda Ungari meistriks ja korra meistrivõistlustel teiseks.

## Saavutused
***[[Nemzeti bajnokság I|Ungari meistrivõistlused]]**
:Meister (5): 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2008/09, 2009/10

***[[Ungari jalgpallikarikas|Ungari karikavõistlused]]**
:Võitja (4): 1999, 2001, 2008, 2010
:Finalist (2): 2003, 2007

***[[Ungari jalgpalli superkarikas|Ungari superkarikas]]**
:Võitja (5): 2005, 2006, 2007, 2009, 2010

***[[Ungari jalgpalli liigakarikas|Ungari liigakarikas]]**
:Võitja (1): 2010

## Eesti ja eestlased
### Eesti mängijad
*Igor Morozov (2013–)
*Vjatšeslav Zahovaiko (2011–2012)

### Mängud Eesti klubide vastu

## Vaata ka
* UEFA kõrgliigaklubide loend

## Viited

## Välislingid
*Klubi koduleht