open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nogaredo

**Nogaredo** (saksa: *Nogareit*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Trentost edelas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1747 inimest ja valla pindala on 3,6 km².

Nogaredo külgneb järgmiste valdadega: Villa Lagarina, Isera ja Rovereto.

## Välislingid

* Linna koduleht
Nomi (Trento)

**Nomi** (saksa: *Numig*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Trentost lõunas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1298 inimest ja valla pindala on 6,5 km².

Nomi külgneb järgmiste valdadega: Aldeno, Besenello, Calliano, Pomarolo ja Volano.

## Välislingid

* Linna koduleht
Novaledo

**Novaledo** (saksa: *Neuleit*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes Bassa Valsuganas (Valsugana madalam osa) umbes 20 km Trentost kagus. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 882 inimest ja valla pindala on 8,0 km².

Novaledo külgneb järgmiste valdadega: Frassilongo, Roncegno Terme, Borgo Valsugana, Pergine Valsugana ja Levico Terme.
Lõngaviht

**Lõngaviht** on teatud korrastatud viisil harilikult haspli abil kokku keeratud pundar lõnga. Samasugusesse puntrasse saab keerata ka niiti, tamiili, paela, nööri ning peenemat köit, trossi ja traati. 

Lõngavihis, eriti aga tokiks kokku keeratud lõngavihis olev lõng ei lähe transportimisel ja hoiustamisel nii kergesti sassi. Samas on seda võimalik hõlpsasti töödelda, näiteks pesta, värvida ja kuivatada.

Enne lõnga kasutamist keritakse see lõngavihist enamasti ümber lõngakerasse, väiksemasse, lõngakera sarnasesse tokki, või poolile. Vanasti kasutati lõngavihi lahtikerimiseks kerilaudu, mis paigaldati püstsele kerijalale. Kerimisel kasutati abivahendina niksi.
Lehisviht

**Lehisviht** ehk **söödaviht** on loomadele söötmiseks tehtud taimse materjali kimp, mis võib olla kuivatatud või kuivatamata. Lehisvihtasid tehakse kodu- ja metsloomade (ka lindudele) toidulaua rikastamiseks peamiselt talvisel ajal, mil lehtpuud on raagus ja ka värske rohu kättesaadavus on kehv, kuid loomapidamisfarmides või toas kinniselt peetavatele loomadele võib neid anda ka muul ajal. Ulukitele talveks valmistatavaid vihtu kastetakse vahel enne kuivatamist kangesse soolalahusesse, et suurendada ulukite huvi lehisvihtade vastu (ka naatriumiallikas). Söödaks kasutatakse peamiselt saare, paju, vaarika, pihlaka, nõgese ja haava lehisvihtu, vähemal määral ka kase ja lepa lehisvihtu. Toas peetavatele küülikutele sobivad hästi õunapuu ja pirnipuu lehisvihad.

## Vaata ka
*Koresööt
Amsterdami null

**Amsterdami null** on kõrgusmõõdu näit, mida standardina kasutab suur osa Euroopast. 

Alates 1. jaanuarist 2018 on Amsterdami null kasutusel Eestis absoluutsete kõrguste arvestamise alusena. 

## Vaata ka
*BK77
*Kroonlinna null
*meretase
Uno Aavola

**Uno Aavola** (24. november 1930 Narva – 30. november 2017 Otepää) oli eesti kahevõistleja ja suusatreener.

## Haridus ja sportlastee
Uno Aavola lõpetas 1945. aastal Kiviõli keskkooli, 1950. aastal Tartu Elektromehaanika Tehnikumi ja 1954. aastal TRÜ kehakultuuriteaduskonna.

Spordiga hakkas tegelema keskkoolis. Tartus juhendas treeninguid Herbert Abel. Uno Aavola oli 1952–1955. aastal NSV Liidu kahevõistluse koondvõistkonna kandidaat ja 1953. aastal Balti meister kahevõistluses. Eesti meistrivõistlustel võitis Uno Aavola kahevõistluses 2 kulda (1953–1954) ja 3 hõbedat (1951, 1955–1956), suusahüpetes 2 hõbedat (1953, 1956) ja 1 pronksi (1955) ning murdmaasuusatamises 1955. aastal 2 hõbedat (18 km ja 4 × 10 km).

1955. aastal tuli Uno Aavola ka sõudmises (roolijaga neljapaadil) Eesti meistriks.

Uno Aavola oli spordiühingu Kalev liige.

## Töö
Uno Aavola töötas 1954.–1955. aastal TRÜ õppejõuna. Aastatel 1955–1973 oli ta Rakveres pedagoogilises ja internaatkoolis kehalise kasvatuse õpetaja ning 1973–1999 TSIK ESG Otepää filiaali vanemtreener.

Uno Aavola kuulus Suusaliidu treenerite nõukokku. Eesti NSV teenelise treeneri nimetus anti 1978. aastal, Kalevi auliikme nimetus 2005. aastal. Ta oli kauaaegne Eesti noortekoondise vastutav treener ning oli aastaid, kus koondis koosneski peamiselt Vaike ja Uno Aavola õpilastest.

### Õpilasi
*Jaak Mae
*Alar Arukuusk
*Innar Prual
*Üllar Kivi
*Mati Orm
*Paul Vaard

## Isiklikku
Uno Aavola abikaasa Vaike Aavola oli samuti tunnustatud suusatreener. Koos moodustasid nad hästi toimiva tiimi, kus Uno nõudlikkus ja Vaike psühholoogiroll andsid häid tulemusi. Uno tuntuim hobi oli kalapüük ja kalaroogade valmistamine, samuti olid kuulsad tema kunagised suusamäärdekeedused.

## Viited
Vaike Aavola

**Vaike Aavola** (kuni 1955 **Vaike Tõnts**; 18. september 1931 Tallinn – 3. märts 2017) oli eesti  kehalise kasvatuse õpetaja ja suusatreener.

Vaike Aavola töötas 1973–96 TSIK ESG Otepää filiaalis koos abikaasa Uno Aavolaga. Koos moodustasid nad tunnustatud tiimi, kus Uno nõudlikkus ja Vaike psühholoogi roll häid tulemusi andsid.  

## Viited
Tjavzino

**Tjavzino** (soome keeles *Täyssinä*, rootsi keeles *Teusina*) oli küla Venemaal, mis 15.–18. sajandil asus Ingerimaal Šeloni viiendikul Narva jõe ääres. Tänapäevase haldusjaotuse järgi jääb küla Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Jaanilinna alale.

Seda peetakse kohaks, kus  Moskva suurvürstiriik ja Rootsi kuningriik sõlmisid 18. mail 1595 Täyssinä rahu.

Tjavzinot esmamainiti 1498 Šeloni viiendiku kirjaraamatus Jaanilinna lähedase külana, kus oli 7 talu.

Akadeemik Peter von Köppen oletas, et Tjavzino asus Luuga jõe kaldal tänapäeva Izvozi küla alal, kuid 1571. aasta Šeloni viiendiku kirjaraamatus mainitakse Izvozi Jammi linnaümbrusse kuuluvana Vzvozi nime all ja Tjavzinot Jaanilinna linnaümbrusse kuuluvana, millest selgelt järeldub, et need olid eri külad. Tjavzinos oli selle raamatu järgi 2 talu ja põldu 5½ obžat, kusjuures obža tähistas nii suurt põldu, mille künnimees ühe hobusega suutis ajavahemikus koidust ehani üles künda. Kirjaraamatus märgitakse, et Tjavzino talumehed püüdvat Nerova (see tähendab Narva) jõest kala, Luuga jõge Tjavzinoga seoses ei mainita.

Liivi sõja lõpus 1581 hõivasid Tjavzino Rootsi väed, ent varsti pärast Liivi sõja lõppu puhkes Vene-Rootsi sõda, mille alguses 1590 võtsid Vene väed küla tagasi. 20. jaanuaril 1593 sõlmiti Tjavzinos kaheks aastaks vaherahu, mille lõppemise järel sõlmiti sellessamas külas Täyssinä rahu.

1770 kujutas Ja. F. Šmit Peterburi kubermangu kaardil mitte päris Narva jõe kaldal, ent Narva jõele palju lähemal kui Luuga jõele Tevziko küla.

Hilisematel kaartidel sarnase nimega küla sealkandis enam pole. Selle asemel tekkisid sinna Novoivanovskaja mõis (*Lilienbach*) ja tellisetehas. Tänapäeval asub sealkandis Popovka küla, mida kaardil esmamainiti 1792. aastal. Popovka piirneb lõunas Jaanilinnaga ja seal asuvad põhiliselt linnalähedased suvilad. Viimase saja aasta jooksul on küla elanike arv vähenenud: kui 1920. aasta rahvaloenduse järgi elas seal 141 inimest, siis 2017. aasta rahvaloenduse järgi 2 inimest.

Kogu piirkond Narva jõest peaaegu Luuga jõeni kuulus 1920–1944 Eestile, sealhulgas Popovka küla.
Sülemränne

**Sülemränne** on lindude suurtes parvedes liikumine ja lennul kujundite moodustamine (tuntud ka kui *murmuration*).  

Parv lendab koordineeritult, kuid keskse juhtimiseta. Reegleid on kolm:
* naabritele ei tohi otsa lennata
* liikumissuunaks tuleb valida naabrite keskmine suund
* asukohaks tuleb valida keskmine kaugus kõigist naabritest 

Suurimaid sülemkujundeid moodustavad kuldnokad, kui parv püüab pääseda röövlindude käest. 

## Viited

## Välislingid
* Kuldnokad põiklevad rabapistriku eest, Rooma. *Ultimate murmuration - peregrine hunts starlings in Rome - earthflight.*
* Viirpapagoid Austraalias. *Budgies swarm in outback Australia as wildlife photographer stands ready to capture images.* ABC News, Emma Haskin, 10.10.2017.
Kaaluviht

**Kaaluviht** on kangkaaludega kaalumisel kaalude tasakaalu viimiseks või muud tüüpi kaalude kontrollimiseks või vajaliku lisakaalu andmiseks kasutatav raskus. 

Kaaluvihid on harilikult valmistatud metallist, kuid ajalooliselt on kasutatud ka kivist ja taimsest materjalist kaaluvihte, näiteks jaanikaunapuu (*Ceratonia*) seemneid. Suuremate raskuste puhul on harilikult kasutatud suurema aatommassiga metalle, kergemate puhul väiksema tihedusega metalle. 

Kaaluvihi mass võib olla mõne massiühiku täis- või murdarvuline kordne. Sellisel juhul on enamasti kaaluvihile selle kaal (mass) peale kirjutatud. 

Kaalu lisamiseks kasutatavad kaaluvihid valmistatakse enamasti just nii raskena, nagu nende kasutuseesmärk nõuab, ja neile üldiselt kaalu peale ei kirjutata. 

Kaaluvihtidele ei kirjutata kaalu peale ka kangkaalude erivariandi puhul, kus ei muudeta mitte kaaluvihtide arvu, vaid kangkaalul nende raskusjõu mõjumise koha õla pikkust. Selliste kaaluvihtide korral on kaalunumbrid tähistatud kaaluvihi astmelist või sujuvat liigutamist võimaldaval õlal. Sageli on sellistel kaaludel kaks kaaluvihti, suurem, õlal astmeliselt liigutatav, ja teisel, paralleelsel õlal väiksem, sujuvalt liigutatav, mille liikumine ühest õlaotsast teise tasakaalustab kangkaalu sama palju, kui suurema kaaluvihi liigutamine ühe astme võrra.

Tüüpiline kaaluviht on silinderja kujuga ja selle ülaosas on käepide või pintsettidega tõstmist hõlbustav soon. 

Kergemad kaaluvihid valmistatakse sageli lameda plekitükina, mille üks serv on pintsettidega tõstmise hõlbustamiseks üles keeratud. Sellised kaaluvihid võivad erinevate kaaluastmete hõlpsamaks eristamiseks olla eri kaaluastmetes erineva geomeetrilise kujuga. 

Kaalu lisamiseks kasutatavatel kaaluvihtidel on sageli riputusaas või mõni muu kinnituslahendus.
Hermetism (kirjandus)

**Hermetism** (itaalia keeles *ermetismo*) on suund itaalia luules, mis tekkis 1920. aastail; peaesindajad on Salvatore Quasimodo ja Eugenio Montale. 

Hermetismile on iseloomulikud eraldumine, subjektiivsete elamuste peidetud maailm, sõnamaagia ja tahtlik hämarate elamuste viljelemine.
Sume

**Sume** on grööni ansambel, mis tegutses 1972–1977. Ansambel on ka hiljem üksikuid kontserte andnud ning 1994 ilmus album "Persersume".

Ansambel loodi 1972. aastal Sorøs laulja, laulukirjutaja ja kitarristi Malik Høegh ning kitarristi ja laulukirjutaja Per Berthelseni eestvedamisel. Ansambel pani aluse grööni rokkmuusikale.

Sume laulutekstid on gröönikeelsed ja kriitilised Taani koloniaalvõimu suhtes.

2014. aastal valmis ansamblist dokumentaalfilm "Sume - Mumisitsinerup Nipaa".

Bändi liikmed on Emil Larsen, Hans Fleischer, Malik Høegh ja Per Berthelsen.

## Albumid
*Sumut (1973, Demos)
*Inuit Nunaat (1974, Demos)
* Sume (1977, ULO)
*1973-76 (1988, ULO)
*Persersume (1994, ULO)

## Viited
Kanada toompihlakas

**Kanada toompihlakas** (*Amelanchier canadensis*) on toompihlaka perekonda kuuluv taimeliik.

## Kirjeldus
Tihe põõsas kasvab kuni 8 m kõrguseks. Lehed on elliptilise kuni äraspidimunaja kujuga, tipp on teritunud. Noored lehed on nii pealt kui ka alt valgeviltjad, vanemana enamasti paljad. Pungad on väikesed ja ilma karvadeta. Valgete suurte õitega, mis asetsevad alguses püstistes ning hiljem rippuvates karvastes kobarates. Kroonlehed võivad olla nii kolmnurkse kui ka äraspidi munaja kujuga, mille sees on udemed. Viljad on ebaühtlase valmivusega, läbimõõt 1 cm ja värvus tumepurpurpunane. Maitse oleneb vormist – väikeseviljalised on kuiva maitsega ning suureviljalised on mahlasemad. Kuna vilikond on hõre, siis jääb ka saak võrdlemisi madalaks.  

## Levik
Pärineb Jaapanist, Hiinast, Koreast ja Põhja-Ameerika idaosast. Oma kodumaal võib taime leida looduslikult kasvamas niiskel, soisel ja kivisel mullal, jõgede ja järvede ääres ning kaljudel. Kanada toompihlakas on Eestis külmakindel.

## Alamliigid
Kanada toompihlaka omadused on küllaltki ebaühtlased ning liigil on mitmeid teisendeid ja vorme:
* *A. canadensis* var. *botryapium*
* *A. canadensis* var*. obovalis*
* *A. canadensis* var. *intermedia* 

## Kasutamine
Taime on kasutatud meditsiinis, söödavate viljade saamiseks ning dekoratiivsel eesmärgil. 

## Viited

## Välislingid
*
Oktoobrirevolutsiooni ordeniga Balti raudtee

**Balti raudtee** (vene keeles Прибалтийская железная дорога), hilisema täieliku nimega **Oktoobrirevolutsiooni ordeniga Balti raudtee** (vene Прибалтийская ордена Октябрьской Революции железная дорога) oli 1963–1992 raudtee Balti liiduvabariikides ja Kaliningradi oblastis. Raudtee peakontor asus Riias.

1971. aastal anti ettevõttele Oktoobrirevolutsiooni orden. 

Raudtee pikkus oli umbes 9000 km. Seisuga 1990 oli raudteest 596,4 km elektrifitseeritud.

Raudtee allüksusteks olid Riia, Jelgava, Daugavpilsi, Eesti (kontoriga Tallinnas), Vilniuse, Šiauliai ja Kaliningradi raudteekonnad.
Tšarterlennufirma

**Tšarterlennufirma** on ettevõte, mis üürib terve lennuki ehk ostab loa kasutada lennukit ja selle meeskonna teenuseid. 

Erinevalt tavalistest lennufirmadest, mis müüvad üksikkohti lennukis, keskenduvad tšarterlennufirmad individuaalsetele eralendudele, erimarsruutidele, kiireloomulisele kaubaveole, kiirabiteenustele või muudele sihtotstarbelistele lennutranspordi vormidele. Mõne lennufirma maakleritel on majanduslik õigus müüa istekohti erasektori lendudele.

Tšarterlennukitena kasutatakse kergeid õhusõidukeid, keskmise suurusega lennukeid, super-keskmise suurusega õhusõidukid, pikamaa õhtusõidukid ja VIP-lennukid. 

Eeldatavasti on sellel otstarbel maailmas kasutusel 15 000 ärilennukit. Kõige suurem turg on Ameerika Ühendriikides ja sellele järgneb Euroopa. Tšarterlennufirmade tegevus on kasvamas ka Lähis-Idas, Aasias ja Kesk-Ameerikas.

## Vaata ka

* Tšarterlend

## Viited
Samolva vald

**Samolva vald** (vene keeles Самолвовская волость) on vald (külaasunduse staatusega) Venemaal Pihkva oblastis Oudova rajoonis. Valla keskus on Samolva.

Vallas elab 536 elanikku (seisuga 2018; seisuga 2010: 666 elanikku).
Riia lütseum

**Riia lütseum** (vene keeles Рижский Императорский лицей, saksa keeles *Kaiserliches Lyceum zu Riga*) oli õppeasutus (lütseum) Riias.

Kool avati 1675 Rootsi kuninga Karl XI korraldusel ja toetusel.

Pärast 1804. aasta koolireformi korraldati lütseum ümber **Riia kubermangugümnaasiumiks**. Aastal 1890 nimetati kool ümber **Riia Nikolai I gümnaasiumiks**.

## Vilistlasi
*Kristjan Jaak Peterson
Auciemsi mõis

**Auciemsi mõis** (saksa keeles *Autzem*, läti keeles *Auciema muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas Auciemsis.

## Ajalugu
Mõis on kujunenud Lielstraupe lossi valdustest, mis aastal 1630 kellelegi Bandemirile panditi. Aastal 1722 läks mõis Albedyllide valdusse. Aastal 1755 ostis selle 25 000 taalri eest Fabian von Gavel. Aastal 1779 ostis mõisa sellesama hinna eest Johann von Strohkirch. Aastal 1805 läks mõis 30 000 taalri eest Josua Johann von Stegmanni valdusse.

Von Stegmanni tütar oli abielus Carl Adolph von Siversiga ja nõnda läks mõis nende lastele, kellelt siis aastal 1869 Johann Adolph von Sivers mõisa 40 000 rubla eest ära ostis.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal viis adramaad, sellele allus 83 mees- ja 98 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus 4 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 2 ja 3/5, aastal 1757 aga 4 ja 1/2. Aastal 1823 oli mõisa suurus 4 ja 1/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 4 ja 1/4, aastal 1881 aga 2 ja 25/80, lisaks 4 ja 10/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

## Viited

## Kirjandus
*Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 142.
Daibe mõis

**Daibe mõis** (saksa keeles *Daiben*, läti keeles *Daibes muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Stalbe vallas Daibes.

## Ajalugu

Aastal 1807 eraldas Raiskumsi mõisa omanik Gustav Ernst von Schrader selle valduse oma vennatütrele Dorothea von Schwanenbergile. Aastal 1825 ostis mõisa 17 901 rubla eest Johanna Goueslain. Aastal 1833 pantis too mõisa 21 000 rubla eest Constantin von Tiesenhausenile, kes pandiõiguse kaks aastat hiljem 25 000 rubla eest Nicolai Otto von Huhnile loovutas. Aastal 1842 sai too ka mõisa omanikuks, pantides aastal 1854 valduse omakorda aastal 45 000 rubla eest parun Ernst Campenhausenile, kes aastal 1859 mõisa ka päriselt endale ostis.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/4 adramaad, sellele allus 115 mees- ning 151 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus 3 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 3/8, aastal 1757 aga  4 ja 1/4. Aastal 1823 oli mõisa suurus 5 ja 11/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 5 ja 12/20, aastal 1881 aga 3 ja 10/80, lisaks kaheksa adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

## Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 kaks karjamõisa: *Zehseneek* ehk *Krampe* ja *Nogall*.

## Viited
Kūdumsi mõis

**Kūdumsi mõis** (saksa keeles *Kudum*, läti keeles *Kūduma muiža*) oli rüütlimõis, hiljem Ungurmuiža kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas Kūdumsis.

## Ajalugu

Kūdumsi mõisa varasem saksakeelne nimi oli *Kudesel* ja mõis kuulus vendadele Kudeselidele. 1385. aastal ostis selle neilt Andreas Kosküll. 1550. aastaks oli mõis Rosenite Mazstraupe vasallilinnuse valduses. 1632. aastal andis kuningas Gustav II Adolf sealsed maad Friedrich Wilhelm von Patkulile. 1664. aastal ostis selle 6000 taalri eest George Löw. Aastail 1724−1726 oli mõisa omanik Georg von Dunten (1671−1747) ja seejärel vabaproua Magdalena Elisabeth von Hallart (sündinud von Bülow) (suri 1750). 1728. aastal läks Kūdums koos Ungurmuiža mõisaga Campehausenite valdusse.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 5/8 adramaad, sellele allus koos Ungurmuiža mõisaga 255 mees- ja 344 naishinge. 1641 oli mõisate suurus üks adramaa. 1688 oli mõisate suurus 6 ja 7/8 adramaad, 1734. aastal oli adramaid 6 ja 1/8, 1757. aastal 7 ja 7/8. 1823. aastal oli mõisate suurus 8 ja 3/5 adramaad. 1832. aastal oli mõisatel adramaid 7 ja 3/80, 1881. aastal 5 ja 56/80, lisaks 8 ja 34/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

## Viited
Rozbeķi mõis

**Rozbeķi mõis** (saksa keeles *Schloß Rosenbeck*, läti keeles *Rozbeķu muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Stalbe vallas Rozulas.

## Ajalugu
Mõis on kujunenud Rozbeķi vasallilinnuse juurde kuulunud maadest. Aastal 1622 andis Rootsi kroon pärast poolakate moodustatud Võnnu ja Volmari peapiiskopkonnas toimunud linnuste ja mõisate reduktsiooni linnused ja 13 mõisat oma riigikantslerile krahv Axel Oxenstiernale. Uue mõisakompleksi rajamise järel jäi vanade linnusevaremete juurde Althofi ehk Vecmuiža (tõlkes Vanamõisa) karjamõis.

1632. aasta kohta on andmeid, et Rozbeķi, Augstroze, Raiskumsi ja Murjani mõisat valitses Fabian von Rosen. XVII sajandi keskpaigani kuulus Rozbeķi valdus Krüdeneride perekonnale. 1663 ja 1671 müüsid Jürgen Krüdener ja tema naine Rozbeķi mõisa osade kaupa Liivimaa maanõunik Heinrich von Patkulile.

1767 läks valdus pärimise teel von Albedyllile ja von Rokassowskile ja hüpoteegi teel von Taubele ja von Loudonile. 1872 ostis selle vabahärra Balthasar von Campenhausen. Tema poeg müüs mõisa Max von Siversile.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kümme adramaad, sellele allus 244 mees- ja 265 naishinge. 1641. aastal oli mõisa suuris 6 adramaad, 1688. aastal 10 ja 3/4 adramaad, 1734. aastal 7 ja 3/5, 1757. aastal 10 adramaad, 1823. aastal 12 adramaad. 1832. aastal oli mõisal 7 ja 3/20 adramaad, 1881. aastal 2 ja 43/80, lisaks 7 ja 27/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

## Karjamõisad
Mõisale kuulus 1816. aastal kaks karjamõisat: *Althof* ja *Schulland*.

## Viited

## Kirjandus
*Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 148.
Straupe kirikumõis

**Straupe kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Roop*, läti keeles *Straupes mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Cēsise piirkonnas Straupe vallas Straupe asulas.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel ei kuulunud mõisale 1816. aastal ühtki adramaad maad, ka ei allunud sellele mitte ühtki hinge. Ka ühelgi teisel aastal pole mõisavalduses olnud ühtki adramaad.

## Viited
Ospedaletto

**Ospedaletto** (saksa keeles *Spital bei Yfän*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 35 km Trentost idas. Valla pindala on 16,8 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 807 inimest.

Ospedaletto külgneb järgmiste valdadega: Pieve Tesino, Cinte Tesino, Castel Ivano, Grigno ja Asiago.
Shelly Kagan

**Shelly Kagan** (sündinud 1956) on Ameerika Ühendriikide filosoof.

Ta on Yale'i Ülikooli filosoofiaprofessor, tuntud oma töö poolest moraalifilosoofia ja normatiiveetika vallas. Populaarne on ka tema 2007. aastal Yale'is peetud surma üle arutlev loengusari "Death".

Ta on olnud teadusajakirja Ethics toimetuse liige. 2016. aastast on ta Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liige.

## Haridus ja karjäär
Ta on lõpetanud Wesleyani Ülikooli (1976; bakalaureus) ja Princetoni Ülikooli (1982; doktorikraad).

Aastatel 1981–1986 töötas ta Pittsburghi Ülikoolis, 1986–1995 University of Illinois at Chicagos ja alates 1995 töötab Yale'is.

## Bibliograafia
* *The Limits of Morality*, Oxford University Press, 1989. ISBN 0-19-823916-5.
* *Normative Ethics*, Westview Press, 1997. ISBN 0-8133-0846-1.
* *Death*, Yale University Press, 2012. ISBN 978-0-300-18084-8.
* *The Geometry of Desert*, Oxford University Press, August 2012.ISBN 0199895597.

## Vaata ka
* Ameerika filosoofia
* Ameerika filosoofide loend

## Viited

## Välislingid
* Kagani koduleht
* Kagani loengusari "Death", avaldatud projekti "Open Yale Courses" raames
Ossana

**Ossana** (saksa: *Wulsan* või *Wulsein*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 786 inimest ja valla pindala on 25,2 km².

Ossana vallas on *[[frazione|frazioni]]* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Ossana, Cusiano ja Fucine.

Ossana külgneb järgmiste valdadega: Peio, Vermiglio, Pellizzano, Pinzolo ja Carisolo.

## Välislingid

* Linna koduleht
Raiskumsi mõis

**Raiskumsi mõis** (saksa keeles *Raiskum*, läti keeles *Raiskuma muiža*) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas Raiskumsis.

## Ajalugu

Mõis oli algselt Rosenite valduseks. Aastal 1688 ostis selle Liivimaa kindralsuperintendent Johann Fischer, kelle järglased selle aastal 1717  Johann von Schraderile müüsid.

Aastal 1813 ostis mõisa 32 500 rubla eest Otto von Vegesack.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 7/8 adramaad, sellele allus 148 mees- ning 181 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus kolm adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus 4 ja 3/4 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 4 ja 1/2, aastal 1757 aga 5 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 7 ja 3/10 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 7 ja 3/80, aastal 1881 aga 2 ja 43/80, lisaks 7 ja 27/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

## Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: *Griwe*.

## Viited

## Kirjandus
*Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 143.
Palù del Fersina

**Palù del Fersina** (mohheni keeles *Palai/Palae en Bersntol*, saksa keeles *Palai im Fersental*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 20 km Trentost kirdes. Valla pindala on 16,7 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 183 inimest.

Palù del Fersina külgneb järgmiste valdadega: Bedollo, Telve, Baselga di Pinè, Telve di Sopra, Sant'Orsola Terme, Fierozzo ja Torcegno.

2001. aasta rahvaloenduse järgi kuulutas 184 elanikku 195-st (94,4%) end ülemsaksa keelevariandi – mohheni keele kõnelejaks.
Panchià

**Panchià** (saksa keeles *Weissbach*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 40 km Trentost kirdes.  

Panchià külgneb järgmiste valdadega: Predazzo, Tesero, Ziano di Fiemme ja Pieve Tesino.
Aarne Vahuri

**Aarne Vahuri** (sündinud 18. juunil 1941 Rakveres) on eesti pianist, ansamblijuht ja muusikaajakirjanik.

1959. aastal lõpetas ta Rakvere 1. Keskkooli hõbemedaliga. 1963. aastal lõpetas Tallinna Muusikakooli klaveri erialal. 1968. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi klaveri erialal Bruno Luki klassi.

1965. aastal asus ta tööle Eesti Raadio muusikatoimetajana, töötanud samas ka muusikasaadete peatoimetaja asetäitjana. Töötab praeguseni Klassikaraadio muusikatoimetajana.

1970. aastatel oli ta ansambli Collage juht ja tegi ansamblile eesti rahvalaulude seadeid.

## Viited
Peter Grünberg

**Peter Andreas Grünberg** (18. mai 1939 Plzeň – 7. aprill 2018 Jülich) oli saksa füüsik.

2007. aastal anti talle ja Albert Fertile Nobeli füüsikaauhind hiiglasliku magnettakistuse avastamise eest.

## Tunnustus
*2006/07 – Wolfi füüsikaauhind
Peio

**Peio** (kohalikus murdes *Péj*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 50 km Trentost loodes. Valla pindala on 162,3 km². 2023. aasta seisuga elas seal 1817 inimest.

Peio priineb järgmiste valdadega: Martello, Valfurva, Rabbi, Ponte di Legno, Vermiglio, Ossana ja Pellizzano.

## Ajalugu

Kuni Esimese maailmasõja lõpuni (1918) oli Peio, nagu kogu piirkond, Austria-Ungari osa; piir keisririigi ja Itaalia kuningriigi vahel kulges Peio kohal mägedes, kus peeti rasket sõda, kaljude, lume ja liustike vahel. Isegi tänapäeval võib tänu liustike sulamisele leida veel armeevarustuse tükke. Väike muuseum Peios näitab neid koos filmitud dokumentidega neist lahinguist.

Peio oli viimastel aastakümnetel mägedes asuv asundus, mis püsis põllumajandusel ja karjakasvatusel. Alates 1970. aastast algas kiire areng, tehes Peiost suusakuurordi ja tervisekeskuse. Peio orus on rikkalikult mineraalvett, mida praegu kasutatakse mitte ainult pudelivee tootmiseks, vaid ka terapeutilistel eesmärkidel.

Teise tähtsa tegurina turismi arendamisel Peios on selle asukoht Stelvio rahvuspargis, tohutus mägipiirkonnas, kus säilitatakse rangelt taimestiku ja loomastiku bioloogilist mitmekesisust. Lihtsad jalutuskäigud ja raskemad matkarajad võimaldavad külastajatel tutvuda orgude ja metsaga Passo del Tonalest kuni Ortlerini.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Dauguļi mõis

**Dauguļi mõis** (saksa keeles *Daugeln*, läti keeles *Dauguļu muiža*) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Valmiera piirkonda ja Dikļi valda Dauguļi külla.

## Ajalugu
Dauguļit on esmamainitud 1529. aastal kui Lielstraupe mõisale kuuluvat küla.

1780. aastal pärandas krahvinna Charlotte Löwenwolde Dauguļi Sophie Charlotte Meyendorfi lastele pärandas. Walter Udo Daniel Meyendorff ostis siis mõisa teistelt pärijatelt 1200 taalri eest endale. 

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 5/8 adramaad, sellele allus 205 mees- ja 226 naishinge. 1641. aastal oli mõisa suurus koos Augstroze mõisaga kolm adramaad. 1688. aastal oli mõisate suurus 7 ja 3/4 adramaad, 1734. aastal 4 ja 3/4 adramaad. 1757. aastal oli mõisa suurus 7 ja 5/8 adramaad, 1823. aastal 8 ja 1/5 adramaad. 1832. aastal oli mõisal 8 ja 1/5 adramaad, 1881. aastal 5 ja 42/80 adramaad, lisaks 12 ja 69/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.

## Karjamõisad
Mõisale kuulus 1816. aastal üks karjamõis: *Karlsruhe*.

## Viited
Rainer Weiss

**Rainer Weiss** (29. september 1932 Berliin – 25. august 2025 Cambridge, Massachusetts) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.

2017. aastal anti talle, Kip Thorne'ile ja Barry Barishile Nobeli füüsikaauhind Laserinterferomeetrilise Gravitatsioonilainete Observatooriumi (LIGO) arendamise eest, mis muutis võimalikuks gravitatsioonilainete detekteerimise.

## Tunnustus
*2007 – Einsteini auhind
*2016 – Kavli auhind astrofüüsikas
*2016 – Shaw' auhind astronoomias

## Viited
Pelugo

**Pelugo** (saksa keeles *Paluch*, Trentino murdes *Pilùch*) on asula ja vald (*comune*) Põhja-Itaalias Trento provintsis umbes Verdena orus Sarca jõe ääres 30,5 km Trentost lääneloodes. Geograafilised koordinaadid on 46°5' N, 10°43' E. 

Valla pindala on 22,9 km². 2016. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 401 inimest, 2004. aasta 31. detsembri seisuga 394 inimest.

Keskmine kõrgus merepinnast on 675 m. 

Pelugo külgneb järgmiste valdadega: Spiazzo, Massimeno, Valdaone, Tre Ville ja Porte di Rendena.

Pelugo vald kuulub valdade ühendusse  Comunità delle Giudicarie.

Pelugot läbib maantee Strada Statale 239 di Campiglio (Dimaro – Tione di Trento).

## Viited

## Välislingid

*Pelugo
Johannes Georg Bednorz

**Johannes Georg Bednorz** (sündinud 16. mail 1950) on saksa füüsik.

1987. aastal sai ta koos Karl Alexander Mülleriga Nobeli füüsikaauhinna ülijuhtivuse uurimise eest keraamilistes materjalides.
Greater Sudbury

**Greater Sudbury** on linn Kanadas Ontario provintsis.

Linn moodustati haldusüksusena 2001. aastal Sudbury linna ja mitme valla liitmise teel. Pindalalt on see Ontario suurim ja kogu Kanada suuruselt teine linn.

Linna piires on 330 järve, mille pindala on üle 10 hektari. Suurim neist on Wanapitei järv, mille pindala on 132,57 km².

2016. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 161 531. Linn on kakskeelne: 2006. aastal rääkis 80,1% elanikest kodus peamiselt inglise keelt ja 16,3% prantsuse keelt.
## Viited

## Välislingid
*http://www.city.greatersudbury.on.ca/
Jerome Friedman

**Jerome Isaac Friedman** (sündinud 28. märts 1930 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide füüsik.

Jerome Friedmani vanemad Selig Friedman ja Lillian Warsaw Firedman olid Venemaalt immigreerunud juudid. Tema isa, kes kolis USAsse enne Esimest maailmasõda, müüs ja parandas õmblusmasinaid.

Jerome Friedman lõpetas Chicago Ülikooli 1950. aastal füüsika erialal. 1953. aastal kaitses ta magistri- ja 1956. aastal doktoriväitekirja. 1960. aastast töötas ta Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis (MIT). 1967. aastast oli ta MIT professor, 1980–1983 MIT tuumauuringute laboratooriumi direktor ja 1983–1988 MIT füüsikaosakonna juhataja.

Ta uuris koos Henry Kendalli ja Richard E. Tayloriga elektronide hajumist prootoneilt ja neutroneilt ning tõestas kvarkide olemasolu. Ta korraldas mitu neutriinoeksperimenti ning uuris elektronide ja positronide annihilatsiooni.

1980. aastal võeti ta Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks. 1989. aastal pälvis ta Panofsky auhinna.

1990. aastal anti talle, Henry Kendallile ja Richard E. Taylorile Nobeli füüsikaauhind.

## Viited
Pergine Valsugana

**Pergine Valsugana** (saksa: *Fersen im Suganertal*; kohalikus murdes: *Pèrzen*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 9 km Trentost idas. 2010. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 20 474 inimest ja valla pindala on 54,4 km².

## Geograafia

Pergine Valsugana vallas on *[[frazione|frazioni]]* (alljaotused, peamiselt külad ja asundused)  Assizzi, Brazzaniga, Buss, Canale, Canezza, Canzolino, Casalino, Centrale, Ciré, Costa, Costasavina, Fontanabotte, Fratte, Guarda, Ischia, Madrano, Masetti, Masi Alti, Masi di Mezzo, Maso Canela, Maso Frizzi, Maso Gretter, Maso Grillo, Maso Pianezza, Maso Poper, Maso Puller, Maso Toldi, Maso Ungherle, Maso Vigabona, Nogaré, Pissol, Pozza, Riposo, Roncogno, Santa Caterina, San Cristoforo al Lago, San Vito, Serso, Susà, Valar, Valcanover, Valle, Viarago, Vigalzano, Visintainer, Zava ja Zivignago

Pergine Valsugana külgneb järgmiste valdadega: Baselga di Piné, Trento, Fornace, Sant'Orsola Terme, Civezzano, Frassilongo, Vignola-Falesina, Novaledo, Levico Terme, Tenna, Altopiano della Vigolana, Caldonazzo ja Calceranica al Lago.

## Välislingid

* Linna koduleht
* San Cristoforo al Lago, Pergine Valsugana "frazione"
Pellizzano

**Pellizzano** (saksa keeles *Pletzen*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 40 km Trentost loodes.  

Pellizzano külgneb järgmiste valdadega: Rabbi, Peio, Mezzana, Vermiglio, Ossana ja Pinzolo.
Arthur Leonard Schawlow

**Arthur Leonard Schawlow** (5. mai 1921 – 28. aprill 1999) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.

1981. aastal anti talle, Nicolaas Bloembergenile ja Kai Siegbahnile Nobeli füüsikaauhind töö eest laseritega.
Franz Vranitzky

**Franz Vranitzky** (sündinud 4. oktoober 1937) on Austria poliitik, ta oli Austria liidukantsler 16. juunist 1986 kuni 11. jaanuarini 1997.

## Viited
Anthony Leggett

**Sir Anthony James Leggett** (26. märts 1938 London – 8. märts 2026) oli Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide füüsik.

Alates 1983. aastast töötas ta Illinoisi Ülikoolis.

2003. aastal anti talle, Aleksei Abrikossovile ja Vitali Ginzburgile Nobeli füüsikaauhind panuse eest ülijuhtivuse ja ülivoolavuse uurimisse.
Sensa

**Sensa** oli Ajakirjade Kirjastuse poolt Eestis frantsiisilepingu alusel välja antud ajakiri.

2015. aastani andis seda välja Äripäeva Kirjastus.

Ilmumine lõppes 2018. aasta veebruaris.
Richard Edward Taylor

**Richard Edward Taylor** (2. november 1929 – 22. veebruar 2018) oli Kanada füüsik.

1990. aastal anti talle, Henry Kendallile ja Jerome Friedmanile Nobeli füüsikaauhind.
Tunnijooks

**Tunnijooks** ehk **1 tunni jooks** on pikamaajooksude hulka kuuluv kergejõustiku jooksuala, kus võistlejad püüavad ühe tunni jooksul läbida võimalikult pika vahemaa. 

Tunnijooksu maailmarekordi omanik on Etioopia jooksja Haile Gebrselassie, kes 27. juunil 2007 Ostravas läbis ühe tunniga 21 285 meetrit.

Eesti tipptulemus tunnijooksus kuulub Lembit Virkusele, kes 14. septembril 1960 Tartus läbis ühe tunniga 19 887 meetrit.

## Viited
Venemaa keisririigi 1897. aasta rahvaloendus

**Venemaa keisririigi 1897. aasta rahvaloendus** oli Venemaa keisririigis 1897 läbi viidud rahvaloendus. See oli esimene ülevenemaaline rahvaloendus. Rahvaloendus algas 9. veebruaril (vkj 28. jaanuaril) 1897. Rahvaloendus hõlmas ka Eestimaa ja Liivimaa kubermangu, ent ei hõlmanud Soome suurvürstiriiki.

Rahvaloenduse tulemuse järgi elas keisririigis 125 640 021 inimest, kellest linnades elas 16 828 395 inimest (13,4%).

## Eesti alaga seotud tulemused
Eesti alal elas rahvaloenduse järgi 868 000 inimest, neist Eestimaa kubermangus 412716 ja neist eestlasi oli 91%.

Tallinnas elas rahvaloenduse järgi 64 600 inimest ja elanike arvu järgi oli Tallinn keisririigi linnadest 37. kohal.
## Viited

## Välislingid
*Первая Всеобщая перепись населения Российской империи 1897 года., www.demoscope.ru
Ӑ

**Ӑ** (**ӑ**) on kirillitsa täht, mida kasutatakse tšuvaši keeles. See on moodustatud kirillitsa tähest А kaarega.

Tšuvaši tähestikus on Ӑ 2. täht ning märgib redutseeritud vokaali, mis sageli hääldub ka švaana.
Pieve Tesino

**Pieve Tesino** (saksa keeles *Tesin*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 40 km Trentost idas.

Pieve Tesino külgneb järgmiste valdadega: Tesero, Panchià, Ziano di Fiemme, Cavalese, Castello-Molina di Fiemme, Canal San Bovo, Castello Tesino, Telve, Scurelle, Cinte Tesino, Bieno, Castel Ivano ja Ospedaletto.
Venemaa Föderatsiooni Keskvalimiskomisjon

**Venemaa Föderatsiooni Keskvalimiskomisjon** (vene keeles Центральная избирательная комиссия Российской Федерации); lühend **Venemaa KVK**, on föderaalne riiklik organ, mis korraldab Venemaa Föderatsioonis valimiste ja referendumite läbiviimist. 

Venemaa KVK koosseisu kuulub 15 liiget, kellest 5 nimetab VF president, 5 Föderatsiooninõukogu ja 5 Riigiduuma. Keskvalimiskomisjoni volitused kestavad neli aastat. Keskvalimiskomisjoni juhib esimees, kelleks alates 28. märtsist 2016 on Ella Pamfilova. 

Keskvalimiskomisjon asub Moskvas aadressil Bolšoi Tšerkasski pereulok 9. 2017. aasta seisuga töötas Venemaa KVK aparaadis 277 inimest.

## Varasemad Venemaa KVK esimehed
*1993–1996 Nikolai Rjabov
*1996–1999 Aleksandr Ivantšenko 
*1999–2007 Aleksandr Vešnjakov 
*2007–2016 Vladimir Tšurov 

## Välislingid

*Koduleht. cikrf.ru
*Venemaa KVK otsused, mis on seotud 2018. aasta Venemaa presidendivalimistega. cikrf.ru
Belarusfilm

**Belarusfilm** (ka **Belarussfilm**; valgevene keeles Беларусьфільм) on Valgevene riiklik filmistuudio. Stuudio peakontor asub Minskis.

Stuudio asutati 1924 Leningradis. 1939 viidi stuudio Minskisse.

## Filme
*1984 "Dokument "R""
*2014 "Ma ei tule tagasi"

## Välislingid
*Stuudio koduleht
Jukka Viikilä

**Jukka Viikilä** (sündinud aastal 1973) on soome kirjanik ja dramaturg. Ta pälvis 2016. ja 2021. aastal Finlandia kirjandusauhinna.

Ta on lõpetanud Helsingi Teatriakadeemia.

Ta sai teose "Akvarelleja Engelin kaupungista" eest 2016. aastal Finlandia kirjandusauhinna ja 2017. aastal Kaarle auhinna. Romaan on pealkirja "Akvarellid Engeli linnast" all ka eesti keeles ilmunud (Post Factum 2017, tõlkija Kai Aareleid).

## Teoseid
* Runoja (Gummerus 2008)
* Runoja II (Gummerus 2010)
* Ensyklopedia (koos Janne Nummela ja Tommi Nuopponeniga, Poesia 2011)
* Kuullut kaupungit (ntamo 2014)
* Akvarelleja Engelin kaupungista (Gummerus 2016)

;Antoloogiad
* Lyhyesti sanomisen taide, Avain 2014
* Lava­-Antologia, Poesia 2013
* Lapsettoman paikka, Simpukka­yhdistys 2013
* Elämäni peli — Suomen tenniksen ensimmäiset 100 vuotta, 2011
* Suomalaisia nykyrunoilijoita 2, BTJ­Avain 2011
* Pää auki! — Säkeitä nuorille, Lasten Keskus 2010
* Runot 2007, Gummerus 2007
Lepalehine toompihlakas

**Lepalehine toompihlakas** (*Amelanchier alnifolia*) on toompihlaka perekonda kuuluv taimeliik.

## Kirjeldus
Kasvab on 2–4 m kõrguse põõsana. Esialgu on võrsed karvased, kuid mõne aja pärast paljad. Lehekuju on ovaalne kuni ümar. Õiekobarad on püstised ja koosnevad 5–15 õiest. Isetolmleja. Õitseb maikuus, meeldiva lõhnaga. Viljade valmimiseni kulub pärast õitsemist 45–60 päeva. Viljad on purpurset või musta värvi, läbimõõdus kuni 1,5 cm, söödavad, maitselt magusad ja mahlakad. Viljas on 1–10 seemet. Tuppelehed on viljadel tagasikäändunud. Viljakanne algab marjapõõsal 2–3 aastat pärast istutamist ning suurema saagi saamiseni kulub 3–4 aastat. Taime eluiga on 30–50 aastat. Kanadalaste andmetel on suurim saak olnud 13,5 t/ha. 

## Levik
On pärit Põhja-Ameerika lääne- ja keskosast, kasvab kõrgendike nõlvadel. Eestis on külmakindel, aga esinemine on pigem erand.

## Kasvunõuded
Lepalehine toompihlakas pole mulla suhtes väga valiv, on põuakindel, kuid ei talu seisvat vett. Kanada preeriaaladel kasutatakse niisutussüsteeme.

## Kasvatamine
Lepalehist toompihlakat hakati istandikes kasvatama 1970. aastatel.

## Kasutamine

### Toidu valmistamisel, rahvameditsiinis
Indiaanlased kasutasid lepalehise toompihlaka vilju söömiseks värskena, kuivatatult, keedetult supiks või pirukate valmistamiseks. Samuti kasutati toompihlaka vilju koostisosana "pemmikanis", mis oli kohalike liharoog. Veel kuivatati toompihlaka lehti tee tegemiseks. Rahvameditsiinis kasutati ka toompihlaka koort ja juuri, mis aitasid kõhulahtisuse, sünnitusaegsete valude ja verejooksu korral. Perspektiivne puuviljanduses, seda on kasvatatud Kanada istandikes alates 1918. aastast ning samuti pärineb suurem osa sortidest lepalehise toompihlaka liigist.

## Viited
Mikko Lagerspetz

**Mikko Kari Lagerspetz** (sündinud 23. veebruaril 1963 Turus) on soome sotsioloog.

Ta on sotsioloogiadoktor (1996, Turu Ülikool). 

Ta oli aastatel 1990–2008 Eesti Humanitaarinstituudi (2006. aastast Tallinna Ülikooli) õppejõud, 1997. aastast professor ja 1998–2001 instituudi rektor.

Aastatel 2005–2008 ta juhtis TLÜ Kodanikeühiskonna Uurimis- ja Arenduskeskust. 

Alates 2006. aastast ta on sotsioloogiaprofessor Åbo Akademis, Soome rootsikeelses ülikoolis Turus. 

Lagerspetz on olnud Eesti Sotsioloogide Liidu president (1998–2001). Lisaks sotsioloogiale on ta õppinud muusikat, mh heliloomingut Tallinna Konservatooriumis 1989–1992. Ta on tegutsenud ka puhkpilliorkestri dirigendina.

Ta on Turu Ülikooli puhkpilliorkestri (Sohon Torwet) auliige (1991) ja ühingu Svenska Bildningens Vänner ('Rootsi hariduse sõbrad') auliige (2014).

## Isiklikku
Mikko Lagerspetz on zooloog Kari Lagerspetzi ja psühholoog Kirsti Lagerspetzi poeg, pianist Juhani Lagerspetzi ja filosoof Eerik Lagerspetzi vend ning filosoof Olli Lagerspetzi kaksikvend.

## Tunnustus
*Riigi teaduspreemia 2004
*Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk 2005

## Teosed
*"Constructing post-communism: A study in the Estonian social problems discourse" (doktoriväitekiri, Turu Ülikool, 1996. ISBN 951-29-0767-4)
*"Kodanikuühiskonna lühisõnastik" (2004)
*"Ühiskonna uurimise meetodid: sissejuhatus ja väljajuhatus" (2017)

## Viited
Herman Bang

**Herman Joachim Bang** (20. aprill 1857 Asserballe, praegu Sønderborgi vald – 29. jaanuar 1912 Ogden, Utah) oli taani kirjanik, kirjanduskriitik, ajakirjanik ja teatritegelane.
Pomarolo

**Pomarolo** (saksa keeles *Pommaröl*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 15 km Trentost edelas.

## Ülevaade

Pomarolo vallas on *[[frazione|frazioni]]* (alljaotused) Chiusole ja Savignano. Pomarolo külgneb järgmiste valdadega: Cimone, Aldeno, Villa Lagarina, Nomi, Volano ja Rovereto. Pomarolo asub Adige jõe ääres ja Cimana mäe jalamil. 

Cabernet', Merlot', Sauvignon Blanci ja Schiava viinamarja istandused on ümbruskonnas ülekaalus, samuti puuviljaaiad. 

Külast idas on vanad Castel Barco varemed, mis ikka veel domineerivad Vallagarina kohal. 

Linn uhkustab põllumajandusega, mis ulatub tagasi antiikaega, olles Vana-Rooma päritolu "". Nii nagu antiikajal annavad ka tänapäeval viljapuud ja viinapuud peamise põllumajandustoodangu. 15. sajandil, Veneetsia võimu all kasvatati Pomarolos ja mujal Vallagarinas mooruspuid ja seda kuni 1950. aastate keskpaigani. Pomarolo ümbruskond on hästi tuntud oma trühvlite poolest, eriti Savignano.

## Etümoloogia

Nimi tuleb vulgaarladinakeelsest sõnast "pomarium", mis tähendab viljapuuaeda.

## Ajalugu

Adige jõest paremal kulgev tee, mis lõikab läbi vana küla, on alati olnud peamine läbisõidutee. Pomarolo oli Vallagarina keskus nii Rooma ajal kui ka kõrgkeskajal.

Saksa kuningas ja Saksa-Rooma keiser Lothar III hävitas selle 1136. aastal. Rooma võimu ajal oli Pomarolo "Comun Comunale", mis juhtis haldust, eeskirju, avalikku korda, põllumajandust, taristu hooldamist ja Pomarolot ümbritsevate linnade haldust.

Castel Barco pakkus garnisoni majutades piirkonnas sõjalist kohalolekut. Pomarolo on ka samanimelise aadliperekonna sünnipaik, kellel oli suur tähtsus kohalikus ja Trento provintsi ajaloos. 15. sajandil võeti kindlus üle ja purustati keiser Maximilian I poolt Veneetsia sissetungi ajal 1508. aastal.

1330. aastal lisandus San Antonio kirikule palverändurite külalismaja, kuid muudeti hiljem hospitaliks ja seejärel munkade pelgupaigaks.

## Tuntud inimesi

* Felice Fontana
* Gregorio Fontana
Pinzolo

**Pinzolo** (saksa keeles *Pinzol*) on väikelinn ja vald *(comune)* Val Rendenas Trento provintsis Põhja-Itaalias Alpides 800 m kõrgusel. Linnas on San Vigilio kirik.

Pinzolo on tuntud suusakuurort ja ka populaarne suvine turismisihtkoht.

## Vaata ka

* Sarca

## Välislingid

* Pinzolo koduleht
Pieve di Bono-Prezzo

**Pieve di Bono-Prezzo** on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 20 km Trentost lõunas. See moodustati 1. jaanuaril 2016 endiste valdade Pieve di Bono ja Prezzo liitmisel.

## Välislingid

* Valla koduleht
Pozza di Fassa

**Pozza di Fassa** (ladiini keeles *Poza (de Fascia)*, saksa keeles *Potzach im Fasstal*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 60 km Trentost kirdes. Valla pindala on 73,2 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1867 inimest.

Pozza di Fassa vallas on *[[frazione]]*-d (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Pera di Fassa ja Monzon.

Pozza di Fassa külgneb järgmiste valdadega: Canazei, Tiers, Mazzin, Welschnofen, Rocca Pietore, Vigo di Fassa, Moena ja Soraga.

2001. aasta rahvaloenduse järgi kuulutas 1587 elanikku 1787-st (88,8%) oma emakeeleks ladiini keele.

## Galerii


Pilt:08 - 2012 Pozza di Fassa (Trento Trentino ITALY), Rifugio Gardecia, passo Antermoia, cima Scalieret, Passo Principe, rifugio Vajolet, Sentiero Don Guido, mountain, alpin view, photo Paolo Villa IMGP0837.JPG
Pilt:08 - 2012 Pozza di Fassa (Trento Trentino ITALY), Rifugio Gardecia, passo Antermoia, cima Scalieret, Passo Principe, rifugio Vajolet, Sentiero Don Guido, mountain, alpin view, photo Paolo Villa IMGP0843.JPG
Pilt:08 - 2012 Pozza di Fassa (Trento Trentino ITALY), Rifugio Gardecia, passo Antermoia, cima Scalieret, Passo Principe, rifugio Vajolet, Sentiero Don Guido, mountain, alpin view, photo Paolo Villa IMGP0841.JPG
Pilt:08 - 2012 Pozza di Fassa (Trento Trentino ITALY), Rifugio Gardecia, passo Antermoia, cima Scalieret, Passo Principe, rifugio Vajolet, Sentiero Don Guido, mountain, alpin view, photo Paolo Villa IMGP0830.JPG
Pilt:08 - 2012 Pozza di Fassa (Trento Trentino ITALY), Rifugio Gardecia, passo Antermoia, cima Scalieret, Passo Principe, rifugio Vajolet, Sentiero Don Guido, mountain, alpin view, photo Paolo Villa IMGP0844.JPG
HBO

**Home Box Office** (**HBO**) on Ameerika Ühendriikide kaabeltelevisioonivõrk. HBO alustas tegevust 8. novembril 1972. Selle omanik on Warner Bros. Discovery. Selle peakorter asub New Yorgis 30 Hudson Yardi hoones. 

## Vaata ka
* HBO telesarjad
Jieznase vald

**Jieznase vald** (leedu keeles *Jiezno seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil. 

Valla pindala on 100 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3081 inimest. Valla keskus on Jieznase linn, kus aastal 2011 oli 1230 elanikku. Vallamaja asub aadressil J.Basanavičiaus g. 1. Vallavanem on Algis Bartusevičius. Vald loodi aastal 1995.

## Viited
Hiidkaruslane

**Hiidkaruslane** (*Pericallia matronula*) on karuslaste (*Arctiidae*) sugukonda kuuluv liik liblikalisi.

Eestis haruldane, leidub Saaremaal ja Kagu-Eestis.

Aastal 2015 oli ta valitud Eesti aasta liblikaks.

## Välislingid
*
Veiniturism

**Veiniturism** on viinamarjaistanduste, veinitootjate, veinifestivalide ja veini demonstratsioonide külastamine veinide maitsmise või veinipiirkonnale omapärase kultuuripärandi kogemise eesmärgiga. Veiniturismi põhielementideks loetakse veini, veiniregiooni ja veinitootjaid. Veiniturismil on seos toiduturismi, põllumajandusturismi, ökoturismi ja jätkusuutliku turismiga. Veiniturismiga tegelevat inimest nimetatakse **veinituristiks**.

Kümme suurima veinitoodanguga riiki on Prantsusmaa, Itaalia, Hispaania, USA, Argentina, Saksamaa, Austraalia, Lõuna-Aafrika, Tšiili ja Hiina. Itaalia, Hispaania ja Prantsusmaa on neist peamised veiniturismi sihtkohad, kuna nendes riikides on mitmeid viinamarjaistandusi ja veinitootjaid ning korraldatakse pidevalt veinifestivale. Eestis arendavad veiniturismi Tiina Kuuler, Peke Eloranta ja Ingrid Eloranta. Välismaal tegelevad veiniturismiga UNWTO ja Wine Tourism Association.

Veinituristi peaeesmärk on maa kultuuri tundmaõppimine ja meeleliste elamuste saamine. Veiniturism pakub selleks erinevaid võimalusi – veinide degusteerimine, ekskursioon istandustes jne. Samuti on võimalik tooteid kaasa osta. Veinituriste kirjeldatakse tihti kui intelligentseid ja teadlikke ning neile ei ole hind alati esmatähtis.

## Veiniturist
Hall ja Macionis on soovitanud veinituristid liigitada kolmeks alagrupiks. Esiteks on olemas nn veiniarmastajad, kelle jaoks on veinimõisate külastamine prioriteet. Teiseks on nad välja toonud "veinist huvitujad", kelle jaoks on veini tarbimine pigem hea ajaviide kui suur huvi ja kirg. Veinist huvitujad pigem külastavad veinimõisasid jms osana reisist, aga see pole reisi peamine eesmärk. Viimaseks on "uudishimulikud turistid", kes veinidest või veini tarbimisest eriti midagi ei tea ning veinimõisa külastamine on lihtsalt tore uus kogemus. Veinituristid on inimesed, kes naudivad veini ja toitu ning on huvitatud erinevatest tootmisviisidest. Samuti võivad need olla ka inimesed, kes peavad end haritud inimesteks või on vähemasti huvitatud uutest teadmistest või inimesed, kes on avatud uutele kogemustele ning näevad toitu ja veini kui meeldivat viisi midagi uut kogeda ja nautida. 

## Veiniturism Eestis
Eestis tegelevad ametlikult veiniturismiga viis ettevõtet, milleks on Valgejõe Veinivilla, Luscher & Matiesen Muhu Veinitalu ja Toompea muuseum, Tori Jõesuu siidri- ja veinitalu, Jaanihanso siidrivabrik ja Allikukivi veinimõis. Veiniturismi valdkond on Eestis veel väga noor ja pole jõutud luua tihedat koostöövõrgustikku. Kõik ettevõtjad on huvitatud koostööst, aga puudub algataja.

## Viited
Stakliškėse vald

**Stakliškėse vald** (leedu keeles *Stakliškių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil. 

Valla pindala on 170 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2608 inimest. Valla keskus on Stakliškėse küla, vallamaja asub aadressil Vilniaus g. 2. Vallavanem on Gintautas Kaminskas.

Lisaks küladele on vallas ka paar huutoritː

## Viited