open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meriski tänav

**Meriski tänav** on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Vesipapi ja Algi tänava vahel (nendega risti).

Meriski tänav on idakagu-lääneloodesuunaline.

Tänavale anti nimi 2018. aastal.

## Viited
Vesipapi tänav

**Vesipapi tänav** on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis. 

Tänav on L-kujuline, algab Linnu teelt ja lõppeb Mustamäe teel.

Tänavale anti nimi 2018. aastal.

## Viited
Goraj

**Goraj** on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Biłgoraj maakonnas, Goraj valla halduskeskus. Goraj asub Biłgorajst umbes 20 km põhjas ja Lublinist ligikaudu 60 km lõunas.

Goraj sai linnaõigused 1398 ja 1405 aasta vahel. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Goraj 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. 1776. aastal läks linn Poolale tagasi, kuid Kolmanda Poola jagamise tulemusel 1795. aastal jälle Austria keisririigile. Alates 1809. aastast oli Goraj Varssavi hertsogiriigi piires. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Goraj 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1869. aastal võtsid tsaarivõimud Gorajlt linnaõigused ära.

1. jaanuaril 2021 sai Goraj linnaõigused tagasi.

## Viited
Lembe Laanest

**Lembe Laanest** (neiuna Hallop, sündinud 29. märtsil 1940 Tallinnas) on eesti bioloog.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli bioloogina 1962. aastal, erialaks taimefüsioloogia.

Ta töötas Eksperimentaalbioloogia Instituudis Harkus.
Manuelism

**Manuelism**, ka **Manueli stiil** ja **Portugali hilisgootika** on Portugalis 15. sajandil kuningas Manuel I ajal valitsenud arhitektuuristiil, mille ilmet kujundasid suurte maadeavastuste sajand ja portugali meresõitjatega koos reisinud arhitektid. Manuelismis segunevad hilisgootika, eelkõige Hispaania Isabella stiili ja Põhja-Euroopa leekestiili jooned varaste renessanssarhitektuuri elementidega ja nendega koos esineb mauri ja india kunstist laenatud motiive.

Stiili nimetus "manuelism" pärineb 19. sajandist.

## Üldised jooned
Portugali rikkus 15. sajandil tuli suurte maadeavastuste kiiluvees arenenud merekaubandusest ja manuelistlik dekoor sisaldab palju ilmselgeid viiteid merendusele. Kui ehisliistud ja friisid pole töödeldud lausa korallisarnaseks, on need kaetud nikerdatud nuivähkide, karpide ja mererohuga. Arhitektuurielementidena leiavad ehitistes kasutust laevade varustuse osad; palju kasutatakse köiemotiivi. Kiviköied ja -nöörid esinevad arhitektuuris sageli, vahel sõlmituna, ning uste ja akende ümber on dekooriks kuhjatud heraldilisi kilpe Portugali kuninga vapi või Kristuse Ordu ristiga, ankruid, poisid, armillaarsfääre ja muid merendusinstrumente.

## Ehitisi
Stiil valitses suhteliselt lühikest aega, 1490.–1520. aastateni, kuid jõudis Portugali kolooniatesse ja asulatesse teistel mandritel.

### Portugalis
* Belémi torn
* Batalha kloostri lõpetamata kabelid
* Jerónimose klooster
* Évora kuningapalee ja muud tsiviilehitised
* Kristuse Rüütlite ordu Convento de Cristo Tomaris (ümarkirik 12. sajandist, 1510–1514 ümber ehitatud)

### Hispaanias
* Pontevedra Santa Maria Maiori kirik
* Las Palmase katedraali siseruum
* Vélezi kabel Murcia katedraalis

### Marokos
* El Jadida / Mazagão Maarja Taevamineku kirik
* El Jadida Mazagão Portugali tsistern
* Safi katedraal (*Chapelle Portugaise*)

### Indias
* Goa Roosipärja Neitsi kirik
* Diu kindlus

### Mehhikos
* Huejotzingo San Migueli kloostrikiriku põhjaportaal ja *[[capilla posa|capillas posas]]*

### Mosambiigis
* Nossa Senhora do Baluarte kabel

## Kunstnikke sellest perioodist
Arhitektidest on tuntuimad Diogo de Boitaca (Setúbali Jeesuse klooster, Jerónimose klooster), Mateus Fernandes (Batalha kloostri lõpetamata kabelite portaalid), Diogo de Arruda (Tomari kloostri kapiitlisaali aken), Francisco de Arruda (Belemi torn) ja João de Castilho (Tomari klooster, Jerónimose klooster, El Jadida, väär või muusikuterõdu Batalha kloostris, Alcobaça kloostri käärkambri võlv ja portaal; hilisemad teosed juba platereskses stiilis).

Selles ajavahemikus tegutsenud maalikunstnikud Grão Vasco (Vasco Fernandes), Jorge Afonso, Cristóvão de Figueiredo, Garcia Fernandes, Gregório Lopes loetakse renessansskunstnike hulka.

## Viited

## Välislingid
* Manueline. Die Architektur Element Stil – HiSoUR
* Manueline Architecture - 10 of the best examples. – Travel in Portugal
* Discover the Manueline style. – visitportugal.com
Haisev vöödik

**Haisev vöödik** (*Cortinarius traganus*), vanasti lillakas vöödik, on vöödikuliste sugukonda vöödiku perekonda kuuluv seeneliik. 

Haisval vöödikul on ebameeldiv magus lõhn, noorelt erelilla, hiljem hallikaslilla kuni helepruun kübar. Jalg on lillakatest loorikiududest vöödiline. Viljaliha on safrankollane kuni ookerpruun. Kübar on 5–13 cm lai, kahvatulilla.

Haisev vöödik esineb põhjapoolkera parasvöötme okasmetsades.

Haisev vöödik on mürgine.

## Viited

## Välislingid

*
Limavöödik

**Limavöödik** (*Cortinarius mucosus*) on vöödikuliste sugukonda vöödiku perekonda kuuluv seeneliik. 

Limavöödiku erepruun kübar ja valge jalg on paksult limased. Kübar on 4–10 cm lai, jalg 5–15 cm pikk. Eoslehekesed on hallikasvalged, üsna tihedad ja jalale hambaga külge kasvanud. Maitse ja lõhn on mahedad.

Limavöödik esineb kase- ja okasmetsades. Eestis on ta väga sage, peamiselt liivastes männikutes.

Limavöödik ei ole söögiseen, kuid mõnedel andmetel söödav. Põhja-Poolas korjatud limavöödikutest on leitud suures koguses bioakumuleerunud elavhõbedat.

## Viited

## Välislingid

*
Verev vöödik

**Verev vöödik** (*Cortinarius sanguineus*) on vöödikuliste sugukonda vöödiku perekonda kuuluv seeneliik.

Vereva vöödiku väikesed viljakehad on üleni veripunased. See on väga hea värviseen, sisaldab väga palju pigmenti. Sellega saab punaseid ja pruunikaspunaseid toone. Värv on hea valguskindlusega. 

Verev vöödik ei ole söödav.

Esineb paiguti kuusemetsades.

## Viited

## Välislingid

*
Vana-Laitsna vald (Võrumaa)

**Vana-Laitsna vald** oli  vald Võru maakonnas aastatel 1919–1932.

Võru maakonna Vana-Laitsna vald moodustati 1920. aastal, pärast Eesti-Läti piiri määratlemist, kus vaidluspunktiks Eesti ja Läti vahel oli Apekalnsi kihelkonnas asuv Vana-Laitsna vald. Algselt määrati vald Võru maakonda ja seda tunnistas isegi Läti, kuid hiljem taganes lepingust. Rahvaloendus näitas eestlaste selget ülekaalu: 1092 eestlast ja 885 lätlast, kuid rahvusvaheline vahekohtu esimees Briti komissar Balti riikides kolonel  Stephen George Tallents  otsustas vaid kaks väikest osa vallast Eestile anda, kogu ülejäänu jäi aga Lätile. Apekalnsi kihelkonnas.  Vallamaja asus tänapäeva Luutsniku küla aladel.

Vana-Laitsna ja Rogosi vald liideti 1932. aastal Laitsna-Rogosi vallaks. Võru maavolikogu otsustas liidetud valda nimetada Vana-Laitsnaks ja vallavalitsuse asukoha määrata Vana-Laitsna vallamaja, mis suuremas ja paremas asukohas. Liitmise ajal oli Rogosi vallas 1060 elanikku ja  Vana-Laitsna vallas 752 elanikku. Laitsna-Rogosi vallamaja viidi 1934. aastal üle endise Rogosi mõisa härrastemaija.

## Viited

## Välislingid
*Läti 100: Kas Hopa ja Vana-Laitsna vahetati poole Valga vastu?, 17 november, 2018
Wojcieszków

**Wojcieszków** on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Łukówi maakonnas, Wojcieszkówi valla halduskeskus. Wojcieszków asub Łukówist umbes 18 km lõunas ja Lublinist ligikaudu 60 km põhjaloodes.

Küla on asutatud 1437. aastal. Wojcieszków sai linnaõigused 1540. aastal, kuid kaotas need 1819. aastal.

## Viited
Wohyń

**Wohyń** on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Radzyń Podlaski maakonnas, Wohyńi vallas. Wohyń asub Radzyń Podlaskist umbes 11 km idas ja Lublinist ligikaudu 60 km põhjakirdes.

Küla on esmamainitud 13. sajandi alguses. Wohyń sai linnaõigused 1519. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.

## Viited
Wisznice

**Wisznice** (valgevene keeles Вішніцы) on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Biała Podlaska maakonnas, Wisznice valla halduskeskus. Wisznice asub Valgevene piirist ligi 23 km kaugusel, Biała Podlaskast 28 km lõunas ja Lublinist umbes 76 km kirdes.

Küla on asutatud tõenäoliselt 15. sajandi algul. Wisznice sai linnaõigused tõenäoliselt 1579. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.

## Viited
Turobin

**Turobin** on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Biłgoraj maakonnas, Turobini valla halduskeskus. Turobin asub Biłgorajst umbes 32 km põhjas ja Lublinist ligikaudu 50 km lõunas.

Küla on esmamainitud 1389. aastal. Linnaõigused sai Turobin 1420. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal.

Turobin sai linnaõigused tagasi 1. jaanuaril 2024.

## Viited
Horõškivka

**Horõškivka** (ukraina keeles Горишківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tomašpili rajoonis. Elanike arv on 864. Pindala on 3,802 km².
Tuchowicz

**Tuchowicz** on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Łukówi maakonnas Stanini vallas. Tuchowicz asub Łukówist umbes 12 km lääneedelas ja Lublinist 77 km põhjaloodes.

Tuchowicz sai linnaõigused 1430. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.

## Viited
Kiiruisutamine 1948. aasta taliolümpiamängudel

**[[Kiiruisutamine|Kiiruisutamisvõistlused]] [[1948. aasta taliolümpiamängud]]el** Sankt Moritzis peeti 31. jaanuarist kuni 3. veebruarini. Võistlus peeti Badruttsi pargi jäärajal. Püsiva sula tõttu kaaluti isegi pooleliolevate võistluste jätkamist Baseli kunstjääväljal. Võisteldi neljal kiiruisutamise distantsil, kus osalesid ainult mehed. 

## Tulemused
### Mehed
#### 500 m

	

Kuupäev: 31. jaanuar
Osavõtjaid: 42 võistlejat
Riike: 15
**Maailmarekord**: **41,8**(*) Hans Engnestangen , 5. veebruar 1938, Davos
**Olümpiarekord**: **43,4** Clas Thunberg , 13. veebruar 1928, Sankt Moritz
........................... **43,4** Bernt Evensen , 13. veebruar 1928, Sankt Moritz
........................... **43,4**(**) Jack Shea , 4. veebruar 1932, Lake Placid
........................... **43,4** Ivar Ballangrud , 11. veebruar 1936, Garmisch-Partenkirchen
**[[Kiiruisutamine 1936. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 1936]]**: **43,4** Ivar Ballangrud 
(*) Rekord püstitati kõrgmäestikus (üle 1000 meetri merepinnast) ja looduslikult külmunud jääl.
(**) Jääl oli korraga 6 sõitjat. Aeg määrati ühisstardiga.
Viis uisutajat olid kiiremad kui endine olümpiarekord. Finn Helgesen püstitas uue olümpiarekordi, ajaga 43,1 sekundit


#### 1500 m

	

Kuupäev: 2. veebruar
Osavõtjaid: 45 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **2.13,8** Hans Engnestangen , 29. jaanuar 1939, Davos
**Olümpiarekord**: **2.19,2** Charles Mathiesen , 13. veebruar 1936, Garmisch-Partenkirchen
**[[Kiiruisutamine 1936. aasta taliolümpiamängudel#1500 m|Olümpiavõitja 1936]]**: **2.19,2** Charles Mathiesen 


#### 5000 m



Kuupäev: 1. veebruar
Osavõtjaid: 40 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **8.13,7** Åke Seyffarth , 3. veebruar 1941, Davos
**Olümpiarekord**: **8.19,6** Ivar Ballangrud , 12. veebruar 1936, Garmisch-Partenkirchen
**[[Kiiruisutamine 1936. aasta taliolümpiamängudel#5000 m|Olümpiavõitja 1936]]**: **8.19,6** Ivar Ballangrud 

 
#### 10 000 m



Kuupäev: 3. veebruar
Osavõtjaid: 47 võistlejat
Riike: 11
**Maailmarekord**: **17.01,5** Charles Mathiesen , 3. märts 1940, Hamar
**Olümpiarekord**: **17.24,3** Ivar Ballangrud , 14. veebruar 1936, Garmisch-Partenkirchen
**[[Kiiruisutamine 1936. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 1936]]**: **17.24,3** Ivar Ballangrud 


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  St. Moritz 1948 
|-
Prūtas

**Prūtas** (valgevene keeles  *Прутас*, *Пруц* või *Прута* (Prutas, Pruts või Pruta), vene keeles *Прута* ehk Pruta) on järv Leedus Ignalina rajoonis ja Valgevenes Brasłaŭ rajooni Vidzy külanõukogus.

Suurem osa järvest (274 ha) asub Leedus, Valgevene aladele jääb 176,8 ha. Prūtas asub merepinnast 143.7 meetri kõrgusel, selle valgala on 36,5 km². Järv asub piklikus loode-kagu sihilises lohus. Järve kaldad on madalad, kohati ka soostunud. Läänekaldal asub 250 hektari suurune Agarinise soo. Põhi on tasane ja kaetud savirikka sapropeeliga. Tegemist on eutroofse järvega.

Kaldajoone pikkus on 16,21 kilomeetrit. Kaldad on looklevad  ja madalad, kohati ka soostunud. Kallast ümbritseb kitsas metsa ja võsa riba. Kaugemal on järve ümber niidud ja põllud, läänes ja põhjas kohati ka sood ja soostunud metsad. Järve suubuvad Prūtelė ja veel kuus nimetut oja. Välja voolab Rūžase järve suubuv oja. Küladest asuvad järve kaldal Leedus  Pūškos, Prūčiai, Prūtelė ja Vėlūnai, Valgevenes aga Čarnaziemje küla. Järve edelakaldal asub Pūškose linnamägi.

Kaladest elavad järves särg, roosärg, nurg, kiisk, luts, ahven, latikas ja haug.

Järve nimi tuleneb valgevene keelest, olles naissoost vorm sõnast прут (metsanoorendik, suureks sirgunud võsa, jäätmaa).
## Viited
Kanamara Matsuri

**Kanamara Matsuri** (jaapani keeles かなまら祭り 'raudfallose püha') on iga aasta aprilli esimesel pühapäeval Jaapanis Kawasakis tähistatav  šinto usundi püha. 1603. aastal alguse saanud ürituse tulud annetatakse AIDSi-vastase võitluse toetuseks.


Kanamara-mikoshi2.jpg
Kanamara-mikoshi1.jpg
Elizabeth-mikoshi.jpg
Peniscandy.jpg


## Viited

## Välislingid
Wodzisław

**Wodzisław** on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Jędrzejówi maakonnas, Wodzisławi valla halduskeskus. Wodzisław asub Jędrzejówist ligi 16 km edelas.

Wodzisław sai linnaõigused enne 1366. aastat (tõenäoliselt 1360. aastal). 16. sajandi teisel poolel oli linn kalvinismi keskus. Kolmanda Poola jagamise tagajärjel läks linn 1795. aastal Austria keisririigi võimu alla. Alates 1809. aastast oli linn Varssavi hertsogiriigi piires. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Wodzisław 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Wodzisław linnaõigused.

1. jaanuaril 2021 sai Wodzisław linnaõigused tagasi. 

## Viited
Wiżajny

**Wiżajny** on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Suwałki maakonnas, Wiżajny valla halduskeskus. Wiżajny asub Leedu piirist umbes 3,5 ning Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist ligikaudu 5 km kaugusel, Suwałkist 29 km põhjas.

Wiżajnyt on esmamainitud 1549. aastal, linnaõigused sai tõenäoliselt 1570. aastal. Wiżajny kaotas linnaõigused 1870. aastal.

## Viited
Holstein-Kiel

**Holstein-Kieli krahvkond** oli Schauenburgi ja Holsteini krahvide liin aastatel 1261–1390.

## Ajalugu

Holsteini krahvkonda valitses 1238. aastani Adolf IV. Kui ta tagasi astus, valitsesid tema pojad Johann I ja Gerhard I Holsteinis koos. 1261. aastal jaotasid nad krahvkonna, Johann sai Kieli ja asutas Holstein-Kieli liini ning Gerhard sai Itzehoe ja asutas Holstein-Itzehoe liini.

1300. aastal jagunes Holstein-Itzehoe edasi Holstein-Plöniks, Holstein-Pinnebergiks ja Holstein-Rendsburgiks.

1350. aastal läks Holstein-Plöni krahvkond Holstein-Kieli krahvidele.

1390. aastal suri viimane Holstein-Kieli krahv ja seega hääbus ka Holstein-Plön. Mõlemad krahvkonnad päris Holstein-Rendsburgi liin.

## Holstein-Kieli krahvid

* 1261–1263 Johann I (1229–1263)
* 1263–1273 Adolf V *Pommerlane* (1252–1308)
* 1263–1316 Johann II *Ükssilm* (1253–1321)
* 1316–1359 Johann III *Leebe* (u. 1297 – 1359)
* 1359–1390 Adolf VII (u. 1329 – 1390)

Pärast Johann I surma valitsesid tema pojad Adolf V ja Johann II Holstein-Kieli koos. 1273. aastal jaotasid nad Holstein-Kieli, Johann II valitses Kielis; Adolf V valitses Segebergis ja asutas Holstein-Segebergi liini. Kui Adolf V 1308. aastal ilma meessoost järglasteta suri, läks Holstein-Segeberg tagasi Holstein-Kielile.

Johann II järglane 1316. aastal oli Gerhard II poeg Johann III.

Pärast Johann III vennapoja krahv Gerhard V surma 1350. aastal lõppes Plöni pealiin ja nii võttis Johann III üle Holstein-Plöni krahvkonna.

Kui Adolf VII 1390. aastal pärijateta suri, läksid Holstein-Kiel ja Holstein-Plön krahv Gerhard VI kätte.
Holstein-Itzehoe

**Holstein-Itzehoe** oli krahvkond, mis moodustati 1261. aastal Schauenburgist ja Holsteinist Holsteini jaotamisega Gerhardi ja Johanni vahel.

Gerhard oli ainus valitseja. Pärast tema surma 1290. aastal jaotati Holstein-Itzehoe Gerhardi poegade vahel kolmeks krahvkonnaks: Holstein-Rendsburg, Holstein-Plön ja Holstein-Pinneberg (viimast valitseti personaalunioonis Schaumburgi krahvkonnaga, seega kutsuti seda mõnikord Holsteiniks ja Schauenburgiks või Holstein-Schauenburgiks, siiski oli Schauenburg valitseva dünastia nimi kõigis toonastes Holsteini krahvkondades).
Serokomla

**Serokomla** on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Łukówi maakonnas, Serokomla valla halduskeskus. Serokomla asub Łukówist umbes 25 km lõunas ja Lublinist ligikaudu 54 km põhjaloodes.

Küla on rajatud 15. sajandil. Linnaõigused sai Serokomla 1537. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Teises maailmasõjas hävis 60% külast.

2009. aastal elas külas 1070 inimest.


Serokomla-church-01.jpg|Kohalik roomakatoliku kirik 
Serokomla-fire-station-01.jpg|Tuletõrjehoone
Serokomla-02.jpg|Varssavi tänav


## Viited
Violettvöödik

**Violettvöödik** (*Cortinarius cumatilis*) on vöödikuliste sugukonda vöödiku perekonda kuuluv seeneliik. 

Violettvöödiku kübar on limane, vanal seenel sinakashall, keskelt ookerkollane. Eoslehekesed on hallikasvalged (vanemana hallid=, tihedad ja jalale otse või hambaga külge kasvanud. Maitse ja lõhn on mahedad.

Seen esineb kuusemetsades, eriti niisketes salukuusikutes, sageli seeneringidena.

Violettvöödik ei ole söögiseen.

## Viited

## Välislingid
* 
*Fotod
Holstein-Pinneberg

**Holstein-Pinnebergi krahvkond** oli väike territoorium aastatel 1290–1640, keskusega Pinnebergis tänapäeva Schleswig-Holsteinis Saksamaal.

## Krahvkonna tõus ja langus

Holstein-Pinneberg oli üks Holstein-Itzehoe krahvkonnast pärast Gerhard I surma eraldatud territooriume (teised olid Holstein-Rendsburg ja Holstein-Plön). Sellega tekkis Schauenburgi ja Holsteini krahvide Pinnebergi liin, mida kutsuti Holstein-Pinnebergiks või **Holstein-Schauenburgiks**. Schauenburgid (hiljem Weseri ääres Schaumburgid) valitsesid Schaumburgi krahvkonda (mis sai 1620. aastal vürstkonnaks) ja Holstein-Pinnebergi.

1375. aastal pantis Bremeni vürstlik peapiiskop Albert II Haseldorfi soo Adolf VII-le. Hiljem ei õnnestunud vürstlikul Bremeni peapiiskopil panti lunastada ja Haseldorfi soo on sellest ajast alates kuulunud Holsteinile. Kui Taani Christian III juurutas 1537. aastal reformatsiooni kõigis oma neljas valduses: Taanis, Holsteinis, Norras ja Schleswigis, jäi Holstein-Pinneberg 1559. aastani katoliiklikuks. Pärast Schaumburgide hääbumist 1640. aastal (teised liinid Holsteinis olid hääbunud juba aastaks 1459) jaotati Schaumburgi krahvkond ja Holstein-Pinnebergi krahvkond sulandati Holsteini hertsogkonda (varem Holstein-Rendsburgi krahvkond). 1650. aastal loodi territooriumi põhjapoolsest kolmandikust Rantzau krahvkond.

## Holstein-Pinnebergi krahvid

Järgmised krahvid valitsesid Schaumburgi ja Holstein-Pinnebergi üle:

* 1290–1315 Adolf VI (1256–1315)
* 1315–1354 Adolf VII
* 1354–1370 Adolf VIII
* 1370–1404 Otto I
* 1404–1426 Adolf IX
* 1426–1464 Otto II (1400–1464)
* 1464–1474 Adolf X (1419–1474)
* 1474–1492 Erich (1420–1492)
* 1492–1510 Otto III (1426–1510)
* 1510–1526 Antonius (1439–1526)
* 1526–1527 Johann IV (1449–1527)
* 1527–1531 Jobst I (1483–1531)
* 1531–1560 Johann V
* 1531–1581 Jobst II
* 1533–1576 Otto IV (1517–1576)
* 1576–1601 Adolf XI (1547–1601)
* 1601–1622 Ernst (1569–1622)
* 1622–1635 Jobst Hermann (1593–1635)
* 1635–1640 Otto V (1616–1640)
Utian

**Utian** on saar Melaneesias Lousiade’i saarestikus. Halduslikult kuulub saar Paapua Uus-Guinea Milne Bay provintsi. 

Saare pindala on 1,54 km², suurim kõrgus merepinnast on 141 meetrit.

Utianil elas 2014. aastal 514 inimest.

Utianil räägitakse melaneesia keelte Paapua poolsaare keelte rühma kuuluvat misima-panaeati keelt.
Kiiruisutamine 1936. aasta taliolümpiamängudel

**[[Kiiruisutamine|Kiiruisutamisvõistlused]] [[1936. aasta taliolümpiamängud]]el** Garmisch-Partenkirchenis toimusid 11.–14. veebruarini. Võistlus peeti Riessersees looduslikul jääl. Võisteldi neljal kiiruisutamise distantsil, kus osalesid ainult mehed.

Olümpiamängude edukaim kiiruisutaja oli norralane Ivar Ballangrud, kes pälvis kolm kuldmedalit ja ühe hõbemedali.

## Tulemused
### Mehed
#### 500 m

		

Kuupäev: 11. veebruar
Osavõtjaid: 36 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **42,4** Allan Potts , 18. jaanuar 1936, Oslo
**Olümpiarekord**: **43,4** Clas Thunberg , 13. veebruar 1928, Sankt Moritz
........................... **43,4** Bernt Evensen , 13. veebruar 1928, Sankt Moritz
........................... **43,4** Jack Shea , 4. veebruar 1932, Lake Placid
**[[Kiiruisutamine 1932. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 1932]]**: **43,4** Jack Shea 


#### 1500 m

	  

Kuupäev: 13. veebruar
Osavõtjaid: 37 võistlejat
Riike: 15
**Maailmarekord**: **2.17,4**(*) Oscar Mathisen , 18. jaanuar 1914, Davos
**Olümpiarekord**: **2.20,8** Clas Thunberg , 27. jaanuar 1924, Chamonix
**[[Kiiruisutamine 1932. aasta taliolümpiamängudel#1500 m|Olümpiavõitja 1932]]**: **2.57,5** Jack Shea 
(*) Rekord püstitati kõrgmäestikus (üle 1000 meetri merepinnast) ja looduslikult külmunud jääl.


#### 5000 m

	

Kuupäev: . veebruar
Osavõtjaid: 37 võistlejat
Riike: 18
**Maailmarekord**: **8.17,2** Ivar Ballangrud , 18. jaanuar 1936, Oslo
**Olümpiarekord**: **8.39,0** Clas Thunberg , 26. jaanuar 1924, Chamonix
**[[Kiiruisutamine 1932. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 1932]]**: **9.52,0** Irving Jaffee 


#### 10 000 m



Kuupäev: 14. veebruar
Osavõtjaid: 30 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **17.17,4**(*) Armand Carlsen , 5. veebruar 1928, Davos
**Olümpiarekord**: **18.04,8** Julius Skutnabb , 27. jaanuar 1924, Chamonix
........................ **17.56,2**(**) Alexander Hurd , 6. veebruar 1932, Lake Placid
**[[Kiiruisutamine 1928. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 1928]]**: **19.13,6** Irving Jaffee 
(*) Rekord püstitati kõrgmäestikus (üle 1000 meetri merepinnast) ja looduslikult külmunud jääl.
(**) Jääl oli korraga 6 sõitjat. Aeg selgus ühisstardiga sõidust.
 	

## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Garmisch-Partenkirchen 1936 
|-
Wiskitki

**Wiskitki** on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Żyrardówi maakonnas, Wiskitki valla halduskeskus. Wiskitki asub Żyrardówist umbes 5 km loodes ja Varssavi kesklinnast ligikaudu 45 km lääneedelas.

Wiskitki sai linnaõigused 1595. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Teist korda sai Wiskitki linnaõigused 1916. aastal, kuid kaotas need 1919. aastal.

1. jaanuaril 2021 sai Wiskitki linnaõigused tagasi.

## Viited
Mokobody

**Mokobody** on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Siedlce maakonnas, Mokobody valla halduskeskus. Mokobody asub Siedlcest umbes 15 km loodes ja Varssavist ligikaudu 76 km idas.

Mokobodyt on esmamainitud 1446. aastal, linnaõigused sai 1496. aastal. Mokobody kaotas linnaõigused 1870. aastal.

## Viited
Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia

**[[Eesti Kultuurkapital|Eesti Kultuurkapitali]] audiovisuaalse kunsti aastapreemia** on üks kaheksast Eesti Kultuurkapitali välja antavast Eesti Kultuurkapitali aastapreemiast. Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti aastapreemia määratakse aasta jooksul enim silma paistnud audiovisuaalse kunsti valdkonna tegelastele.

Audiovisuaalse kunsti aastapreemia saaja kandidaadid esitab arhitektuuri sihtkapital ja laureaadi valib välja Eesti Kultuurkapitali nõukogu.

## Audiovisuaalse kunsti aastapreemia laureaadid
* 1995: Mark Soosaar (Eesti filmikunsti arendamine ja propageerimine)
* 1996: 
* 1997: Mark Soosaar (film "Isa, poeg ja püha Toorum")
* 1998: Sulev Keedus, Rein Kotov, Evald Aavik (mängufilm "Georgica")
* 1999: Peep Puks (tõsielufilmide "Partituur neuroni genotüübile" ja "Eha fenomen" looja)
* 2000: Heiki Ernits, Janno Põldma, Andrus Kivirähk, Regina Lukk-Toompere, Olav Ehala (südamliku huumoriga joonisfilmi “Lotte” loojad)
* 2001: Jüri Sillart, Peeter Tooming (dokumentaalfilm "Peeter")
* 2002: Marko Raat, Arko Okk, Mait Malmsten (mängufilm "Agent Sinikael")
* 2003: Sulev Keedus, Rein Kotov, Katariina Lauk (mängufilm "Somnambuul")
* 2004: Priit Pärn, Kaspar Jancis, Ülo Pikkov, Priit Tender (2004. aasta parim animafilm "Frank ja Wendy")
* 2005: Hardi Volmer, Arko Okk, Toomas Kall (aasta film "Pärnograafia")
* 2006: Raimo Jõerand (aasta film "Sinimäed")
* 2007: Veiko Õunpuu, Mart Taniel, Ülo Krigul, Katrin Kissa (aasta filmi "Sügisball" loominguline kollektiiv)
* 2008: Asko Kase (aasta film "Detsembrikuumus")
* 2009: Kiur Aarma, Jaak Kilmi (dokumentaalfilm "Disko ja tuumasõda")
* 2010: Mati Kütt (animatsioonifilmi "Taevalaul“ eest)
* 2011: Rainer Sarnet, Mart Taniel (mängufilmi „Idioot“ eest)
* 2012: Sulev Keedus (dokumentaalfilmi „Varesesaare venelased“ eest)
* 2013: Zaza Urushadze, Ivo Felt, Rein Kotov (aasta film 2013 – mängufilm „Mandariinid“)
* 2014: Olga Pärn, Priit Pärn (aasta film 2014 „Lendurid koduteel“)
* 2015: Riho Unt (aasta film 2015 – nukufilm „Isand“)
* 2016: Triin Ruumet, Sten-Johan Lill, Matis Rei, Maie Rosmann-Lill (mängufilm "Päevad, mis ajasid segadusse")
* 2017: Katrin Kissa, Rainer Sarnet (aasta mängufilm "November")
* 2018: Moonika Siimets, Riina Sildos, Rein Kotov (aasta film 2018 – mängufilm "Seltsimees laps")
* 2019: Tanel Toom, Ivo Felt (aasta film 2019 – "Tõde ja õigus")
*2020: Veiko Õunpuu (aasta film 2020 – mängufilm „Viimased”)
*2021: Andris Feldmanis, Dione-Livia Ulman, Juho Kuosmanen (mängufilmi "Kupee nr 6" loominguline koostöö)
*2022: Jaak Kilmi (mängufilmi "Tagurpidi torn" looja)

## Vaata ka
* Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia

## Viited

## Välislingid

* Aastapreemiad. Eesti Kultuurkapitali veebisait
Holstein-Plön

**Holstein-Plön** oli 1110./11. aastast Holsteini ja Stormarni valitsenud Schaumburgi dünastia valitsetud krahvkond. Krahvkond tekkis enne 1295. aastat, kui Holstein-Itzehoe krahvkond jaotati pärast krahv Gerhard I surma (suri 1290) Holstein-Plöni, Holstein-Pinnebergi ja Holstein-Rendsburgi krahvkondadeks.

Järgmised krahvid valitsesid Holstein-Plöni:

* 1295 – 1312 Gerhard II *Pime* (1253–1312)
* 1312 – 1314 Gerhard IV (suri enne 1320)
* 1312 – 1359 Johann III *Leebe* (u. 1296 – 1359)
* 1323 – 1350 Gerhard V (u. 1315 – 1350)
* 1359 – 1390 Adolf VII (suri 1390)

Pärast Gerhard II surma valitsesid tema poeg Gerhard IV ja tema noorem poolvend Johann III üheskoos Holstein-Plöni. 1314. aastal müüs Gerhard IV oma maad Johann III-le, kes sai seega Holstein-Plöni ainukrahviks. Johann III vallutas koos Gerhard III-ga Holstein-Kieli. Holstein-Plön läks Holstein-Kielile tagasi 1350. aastal pärast Gerhard V surma järglasteta.

Kui Plöni liin 1390. aastal hääbus, läks Holstein-Kiel (ja Holstein-Plön koos sellega) Holstein-Rendsburgile, mida valitsesid krahv Nikolaus (suri 1397) ja tema vennapoeg krahv Gerhard VI (suri 1404).
Holstein-Segeberg

**Holstein-Segebergi krahvkond** oli krahvkond Holsteinis aastatel 1273–1308 ja Schauenburgi ja Holsteini krahvide liin. Holstein-Segebergi ainus krahv oli Adolf V hüüdnimega *Pommerlane* (1252–1308).

## Ajalugu

Pärast isa Johann I surma 1263. aastal valitsesid tema pojad Adolf V, Johann II ja Albrecht I (suri 1300, oli Hamburgi toomkiriku praost (*Dompropst*)) esialgu Holstein-Kieli krahvkonda üheskoos. 1273. aastal jaotasid nad pärandi, kus Johann II jätkas Kieli valitsemist. Adolf V valitses Segebergi ja asutas seega Holstein-Segebergi liini. Kui ta 1308. aastal ilma meessoost järglasteta suri, läks Holstein-Segeberg taas Holstein-Kielile. Krahv Johann II noorem poeg Adolf, kes sündis 1281. aastal, valitses Holstein-Segebergi 1308. aastast kuni surnukstorkamiseni 1315. aastal.
Rossel

**Rossel** (ka **Yela**) on saar Melaneesias Lousiade’i saarestikus. Halduslikult kuulub saar Paapua Uus-Guinea Milne Bay provintsi. 

Saare pindala on 292,5 km², pikkus 34 ja laius 11 km. Suurim kõrgus merepinnast on 838 meetrit. Pindalalt on saar Vanatinai järel Lousiade’i saarestiku teine saar.

Rosselil elas 2014. aastal 5553 inimest 31 külas.

Rosselil räägitakse klassifitseerimata jele keelt.

Eurooplastele avastas saare 14. juulil 1606 Luís Vaez de Torresi ekspeditsioon. Saar sai praeguse nime Antoine Bruni d'Entrecasteaux' 1791.–1793. aasta ekspeditsioonil osalenud ohvitseri järgi.
Holstein-Rendsburg

**Holstein-Rendsburg** oli aastatel 1290–1459 krahvkond, mida valitses Schauenburgi ja Holsteini krahvide liin.

## Krahvkonna tõus ja langus

Schauenburgid olid valitsenud Holsteini 1110./1111. aastast saati. 1290. aastal, kui Holstein-Itzehoe krahv Gerhard I suri, jaotati tema osa Holsteinist kolme ossa: Holstein-Plön, Holstein-Pinneberg ja Holstein-Rendsburg.

Allpool loetletud krahvid valitsesid territooriumi kuni viimase krahvi Adolf VIII surmani 1459. aastal. Schauenburgid olid peaaegu välja surnud; ainult Holstein-Pinnebergi liin oli veel alles, kuid krahv Otto II ei suutnud pärandit kaitsta.

Selle asemel nimetati 1460. aastal uueks Schleswigi hertsogkonna ja Holsteini krahvkonna isandaks Taani kuningas Christian I (Adolf VIII, kes aitas ta Taani troonile, vennapoeg).

## Holstein-Rendsburgi krahvid

Järgmised krahvid valitsesid Holstein-Rendsburgi või Holsteini:

* 1290–1304 Heinrich I (1258–1304)
* 1304–1340 Gerhard III *Suur* (u. 1293 – 1340)
* 1340–1382 Heinrich II *Raudne* (1317 – 1384?)
* 1382–1397 Nikolaus (u. 1321 – 1397)
* 1397–1403 Albrecht II (suri 1403)
* 1403–1404 Gerhard VI (suri 1404)
* 1404–1421 Heinrich III (suri 1421)
* 1421–1427 Heinrich IV (1397–1427)
* 1427–1433 Gerhard VII (1404–1433)
* 1427–1459 Adolf VIII (1401–1459)
Jonathan Bamba

**Jonathan Zino Bamba** (sündinud 26. märtsil 1996 Alfortville'is) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hisaania kõrgliiga klubis Celta Vigo ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri AS Saint-Étienne'is, mile noorteakadeemiaga liitus ta 2011. aastal. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta 25. jaanuaril 2015 mängus Paris Saint-Germaini vastu. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava sama aasta 20. septembril mängus Nantes'i vastu.

Hooaja 2015-16 teises pooles mängis ta Saint-Étienne'ist laenul Prantsusmaa esiliigaklubis Paris FC. Hooaja 2016-17 esimeses pooles mängis ta laenul Belgia kõrgliigaklubis Sint-Truidense ja hooaja teises pooles Prantsusmaa kõrgliigaklubis Angers.

2018. aasta juulis sõlmis Bamba viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lille. Hooajal 2020–21 tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks. 2019. aasta aprillis ja 2020. aasta oktoobris valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga kuu parimaks mängijaks.

Suvel 2023 tema leping Lille'iga lõppes ning ta siirdus Celta Vigosse.

Aastatel 2011–2019 mängis Bamba Prantsusmaa noortekoondistes. Tänu sellele, et ta on Elevandiluuranniku päritolu, otsustas ta 2023. aastal hakata rahvuskoondises esindama Elevandiluurannikut.  Koondisedebüüdi tegi ta sama aasta 17. juunil Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Sambia vastu.

## Saavutused
;Lille
*Ligue 1: 2020–21
*Trophée des Champions: 2021

## Viited
Johann I (Holstein-Kiel)

**Johann I** (u 1229 – 20. aprill 1263) oli Schaumburgi dünastia liige. Ta oli Holstein-Kieli krahv 1261. aastast kuni oma surmani.

## Elu

Johann oli Schauenburgi ja Holsteini krahvi Adolf IV ja selle naise Heilwig von der Lippe vanim poeg. Pärast tema isa taandumist kloostrisse 1239. aastal valitses Johann koos oma noorema venna Gerhard I-ga, esialgu eestkoste all. Ta oli pidevalt kaasatud vaidlustesse oma venna ja Mindeni piiskopiga. 1255. aastal sõlmisid nad kaubanduskokkuleppe Lübeckiga.

1261. aastal krahvkond jaotati. Johann sai Wagria, Ida-Holsteini ja Segebergi; tema vend sai Stormarni, Plöni ja Schaumburgi. Johann valis oma residentsiks Kieli; Gerhard valis Itzehoe. Kui Taani loovutas Rendsburgi, läks see Gerhardile.

Johann suri 1263. aastal. Pärast tema surma valitsesid tema pojad üheskoos nende onu Gerhardi eestkoste all. Kuid 1273. aastal jaotasid nad territooriumi Holstein-Segebergiks ja Holstein-Kieliks. Kui Adolf 1308. aastal pärijateta suri, kaks osa taasühendati.

## Abielu ja järglased

Johann abiellus 1249. või 1250. aastal Saksi hertsogi Albrecht I tütre Elisabethiga. Nad said kuus last.

* Elisabeth (suri 1284)
* Heilwig (u 1251 – enne 1308)
* Adolf V (u 1252–1308)
* Johann II (1253–1321)
* Agnes (suri 1286/1287)
* Albrecht (suri 1300)
Verkjas vöödik

**Verkjas vöödik** (*Cortinarius semisanguineus*) on vöödikuliste sugukonda vöödiku perekonda kuuluv seeneliik.

Eestis on ta väga sage, eriti männikutes.

Ta ei ole söögiseen.

Verkjas vöödik on väga hea värviseen.

## Viited

## Välislingid

*
Susan Luitsalu

**Susan Laura Luitsalu** (sündinud 18. oktoobril 1983) on eesti kirjanik, teleprodutsent, maailmarändur ja matkajuht ning meediapersoon.

Susan Luitsalu sulest on 2010. aastal ilmunud artiklite ja blogipostituste kogumik "Küsimused kõikidele vastustele", reisikirjanduse Minu-sarjas 2018. aastal "Minu Dubai" ning 2020. aastal "Minu maailm: Seiklused ei hüüa tulles". 2019. aastal ilmus laialdast vastukaja pälvinud esikromaan "Ka naabrid nutavad".

Susan Luitsalu kolumnid ja novellid ilmuvad muu hulgas Sirbis ja Edasis.

2024. aastal osales ta saate "MasterChef Eesti" eriversioonis "MasterChef Eesti: kuulsused köögis".

## Tunnustus
* 2020 aasta kirjanik ("Ka naabrid nutavad")

## Isiklikku

2010. aastal abiellus ta Marek Miiliga. 2016. aastal nad lahutasid.

2017. aastal abiellus ta Taavi Einastega.

Luitsalu suvitab Käsmus ning taastab seal abikaasa Taavi Einastega Käsmu esimest suvilat, Dellingshausenite suvemõisa.

## Viited

## Välislingid

* Alvar Loog, "Koduperenaisest kasvab küberkiusaja" Postimees, 29.01.2020
* Andrei Hvostov, "Aasta kirjaniku Susan Luitsalu romaanis jõuab tagahoovi rahvas haljale oksale" Eesti Ekspress, 02.09.2020
* Pille-Riin Larm, "Vastused kõikidele küsimustele" Sirp, 11.09.2020 (intervjuu)
Romain Hamouma

**Romain Hamouma** (sündinud 29. märtsil 1987 Lure'is) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Ajaccio.

Ta on kogu klubikarjääri mänginud Prantsusmaal. Aastatel 2005–2009 mängis ta Besançonis, aastatel 2009–2010 Lavalis, aastatel 2010–2012 Caen's, 2012–2022 Saint-Étienne'is ning alates 2012. aastast on ta mänginud Ajaccios.

Kuna tema isapoolne vanaisa oli Alžeeria päritolu, on talle pakutud võimalust esindada koondises Alžeeriat, kuid ta on sellest keeldunud.

## Saavutused
;Saint-Étienne
*Coupe de la Ligue: 2012–13
Adolf V (Holstein-Segeberg)

**Adolf V** (u 1252 – 1308) oli Holstein-Kieli krahv aastatel 1263–1273 ja Holstein-Segebergi krahv 1273. aastast kuni oma surmani.

## Elu

Ta oli krahv Johann I ja selle naise Elisabethi vanem poeg.

1273. aastal jaotati krahvkond Adolf V ja tema noorema venna Johann II ühelt poolt ning nende onu Gerhard I vahel teiselt poolt. Gerhard I sai Holstein-Itzehoe; Adolf V ja Johann II jaotasid oma osa isekeskis, kus Adolf V sai Elbe jõe ja Großer Plöner See ning ulatuslikud maavaldused piki Elbe alamjooksu Hamburgist loodes. Adolf V kutsus end seejärel "Holsteini ja Stormarni krahviks". Ta elas Siegesburgi lossis Segebergis, mis oli suurim loss krahvkonnas. Ajaloolased kutsuvad tema osa krahvkonnast Holstein-Segebergiks.

Adolf V suri 1308. aastal. Kuna tal meessoost järglasi ei olnud, läks Holstein-Segeberg tema vennapojale Adolf VII-le. Kuid Adolf VII tapeti eraviisilises kättemaksus 1315. aastal. Holstein-Segeberg läks Johann II-le. Kui Johann II 1316. aastal suri, jaotati Holstein-Segeberg kahe ülejäänud Holsteini krahvi vahel: Gerhard III ja Adolf VII.

## Abielu ja järglased

Adolf V abiellus Pommeri-Wolgasti hertsogi Mestwin II tütre Euphemiaga. Nad said ühe tütre:

* Elisabeth (suri 1318)
Kairi Leivo

**Kairi Leivo** (sündinud 25. augustil 1971 Tallinnas) on pärimusmuusik, jutuvestja ja endine diplomaat.

## Haridus
Kairi Leivo lõpetas Tallinna 44. Keskkooli 1989. aastal ja 1998. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli skandinavistika eriala rootsi ja taani filoloogina. Lisaks on ta õppinud Clingendaeli rahvusvaheliste suhete akadeemias Haagis, ning täiendanud ennast rahvaülikoolides Bornholmi saarel ja Östersundis. Kairi Leivo on lõpetanud ka Olustvere teenindus- ja maamajanduskooli jookide tehnoloogia eriala ja Viljandi kutseõppekeskuse 4. taseme koka kutseõppe.  

## Töökäik
Aastatel 2000–2010 töötas ta Eesti Vabariigi Välisministeeriumis diplomaadina, muuhulgas ka Eesti Vabariigi Helsingi ja Moskva suursaatkondades lauaülemana pressi-, info- ja kultuuriküsimustes.

Aastatel 2010–2012 oli ta Ugala teatri avalike suhete juht ja kirjandustoimetaja. Aastatel 2013–2018 töötas Leivo Eesti Pärimusmuusika Keskuse August Pulsti õpistu juhatajana. 

2018. aastast on Leivo vabakutseline muusik, koolitaja, jutuvestja ja pärimuskultuuri edendaja. Leivo on rahvusvahelise jutuvestjate projekti Kuldrum üks asutajaid. Alates 2014 on Leivo ka Ruhnu viiulilaagrite korraldaja ja projektijuht ning  Ruhnu viiulifestivali peakorraldaja. Aastal 2025 valiti Leivo UNESCO pärandilinna Viljandi linnameistriks.  

## Ansamblid
1998. aastal asutas ta koos Maria Laatspera, Evelyn Rosenbergi ja Katrin Laidrega regilauluansambli Laudaukse Kääksutajad. Ansambel andis välja kolm CD-plaati: 
* „Ühtelaulmine“ (2004), 
* „Õhtu tuleb“ (2007) ja 
* „Kokku“ (2013). 

2013. aastal asutas ta koos Sofia Joonsi, Kristiina Ehini, Katrin Laidrega ansambli Naised Köögis. Ansamblilt on ilmunud neli helikandjat: 
* "See pole ainult sääskede ja siilide öö" (2015),
* "See tantsusaal on nugadega kaetud" (2017) ja
* "Uhke ja vaba" (2019)
* "Kordub kõik all päikese" (2022)
2019. aastal liitus ta ansambliga Ruhnu saare lood ja laulud. Ansambel on välja andnud kaks albumit:
* "Ruhnu saarel mitu otsa" (2019)
* "Mere mälu" (2025)  Albumi eest "Mere mälu" pälvis ansambel Etnokulbi aasta eheda pärimusmuusika kategoorias 2025.

## Kirjatöö
Leivo on kirjutanud artikleid pärimusmuusikast ja -kultuurist, samuti teatri- ja muusikaarvustusi. 2017. aastal koostas ta väljaande "Viljandi Pärimusmuusika festivali lood". Ta on tõlkinud raamatuid taani, inglise ja rootsi keelest.

## Tunnustus
Kairi Leivo pälvis Eesti Kultuurkapitali aastapreemia 2017. aastal kultuurimälu talletamise eest. 

## Viited

## Välislingid
* Kairi Leivo – naine folgiköögist
* Naised Köögis ainus brünett Kairi Leivo: praegu ma olengi uhke ja vaba
Florian Thauvin

**Florian Tristan Mariano Thauvin** (sündinud 26. jaanuaril 1993 Orléansis) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Udinese.

Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Grenoble, mille koosseisus debüteeris ta hooajal 2010–11 Prantsusmaa esiliigas. 2011. aastal liitus ta samuti Prantsusmaa esiliigas mängiva Bastiaga. Hooajal 2012–13 mängis ta Bastiaga Prantsusmaa kõrgliigas, kus ta Thauvin lõi 10 väravat. Samal hooajal valiti ta Prantsusmaa kõrgliiga hooaja parimaks noormängijaks.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Prantsusmaa kõrgliiga klubis Olympique de Marseille. 2015. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Newcastle United. 2016. aasta jaanuaris läks ta tagasi laenule Marseillesse. Hooajal 2016–17 lõi ta Marseilles mängides Prantsusmaa kõrgliigas 15 väravat.

2017. aasta suvel sõlmis ta Marseillega püsiva lepingu. Hooajal 2017–18 lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas 22 väravat, millega oli liigas paremuselt teine väravakütt. Samal hooajal lõi ta UEFA Euroopa Liigas neli väravat ning jõudis Marseillega Euroopa Liiga finaali, kus kaotati Sevillale tulemusega 0:3. Aastatel 2017 ja 2018 valiti Thauvin Marseille hooaja parimaks mängijaks.

2021. aasta mais sõlmis ta lepingu Mehhiko kõrgliigaklubiga Tigres UANL, kus ta mängis poolteist aastat.

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta kahe ja poole aasta pikkuse lepingu Udinensega.

2013. aastal tuli Thauvin Prantsusmaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. Poolfinaalis lõi ta Ghana vastu kaks väravat. Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Thauvin debüüdi 2. juunil 2017 sõprusmängus Paraguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. juunil 2019 EM-i valikmängus Andorra vastu. 2018. aastal tuli Thauvin Prantsusmaa koondisega maailmameistriks. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Prantsusmaa võistkonnas.

## Viited
Suhteline tihedus

**Suhteline tihedus** ehk **eritihedus** (tähis d) on dimensioonita suurus, mis näitab, mitu korda on uuritava aine tihedus \rho suurem või väiksem võrdlusaluseks võetud aine tihedusest \rho_0  samadel tingimustel (temperatuur, rõhk, ruumala):
:d = \frac{\rho}{\rho_0}.

Gaasiliste ainete puhul võetakse võrdlusaluseks (normaaliks) harilikul kuiva õhu tihedus normaaltingimustel ja vedelike (ka tahkiste) puhul destilleeritud vee tihedus, mis on +20 °C juures 998,203 kg/m3 ≈ 1000 kg/m3 ja suurima tiheduse temperatuuril (+3,98 °C) 999,973 kg/m3.
Kiiruisutamine 1928. aasta taliolümpiamängudel

**[[Kiiruisutamine|Kiiruisutamisvõistlused]] [[1928. aasta taliolümpiamängud]]el** Sankt Moritzis toimusid esmaspäeval, 13. ja teisipäeval, 14. veebruaril. Võistluspaigaks oli Badruttsi parki tehtud jäärada. Kavas oli neli meeste kiiruisutamise võistlust, kuid medalid anti välja ainult kolme võistluse eest, sest 10 000 m võistlus jäi pooleli. Võistkonnavõistlus, mis korraldati 1924. aasta mängudel, eemaldati programmist. 

10 000 meetri distantsil oli võistlust juhtimas Irving Jaffee, kes edestas Norra suursoosikut maailmameister Bernt Evensenit, kui temperatuuri tõus sulatas jää. Vastuolulises otsuses tühistas Norra kohtunik kogu võistluse. Kuigi Rahvusvaheline Olümpiakomitee tühistas kohtuniku otsuse ja määras Jaffee'le kuldmedali, tühistas Rahvusvaheline Uisuliit hiljem ROK-i otsuse ja taastas Norra kohtuniku otsuse. Evensen kommenteeris avalikult, et Jaffee peaks saama kuldmedali, kuid seda ei juhtunud kunagi.

## Tulemused
### Mehed
#### 500 m

	 			

Kuupäev: 13. veebruar
Osavõtjaid: 37 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **43,1**(*) Roald Larsen , 4. veebruar 1928, Davos
**Olümpiarekord**: **44,0** Charles Jewtraw , 26. jaanuar 1924, Chamonix
**[[Kiiruisutamine 1924. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 1924]]**: **44,0** Charles Jewtraw 
(*) Rekord püstitati kõrgmäestikus (üle 1000 meetri merepinnast) ja looduslikult külmunud jääl.


#### 1500 m

	  	

Kuupäev: 14. veebruar
Osavõtjaid: 30 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **2.17,4**(*) Oscar Mathisen , 18. jaanuar 1914, Davos
**Olümpiarekord**: **2.20,8** Clas Thunberg , 27. jaanuar 1924, Chamonix
**[[Kiiruisutamine 1924. aasta taliolümpiamängudel#1500 m|Olümpiavõitja 1924]]**: **2.20,8** Clas Thunberg 
(*) Rekord püstitati kõrgmäestikus (üle 1000 meetri merepinnast) ja looduslikult külmunud jääl.


#### 5000 m




Kuupäev: 13. veebruar
Osavõtjaid: 33 võistlejat
Riike: 14
**Maailmarekord**: **8.26,5** Harald Strøm , 18. veebruar 1922, Kristiania
**Olümpiarekord**: **8.39,0** Clas Thunberg , 26. jaanuar 1924, Chamonix
**[[Kiiruisutamine 1924. aasta taliolümpiamängudel#5000 m|Olümpiavõitja 1924]]**: **8.39,0** Clas Thunberg 


#### 10 000 m
*Tabeliseis pärast nelja eelvõistlust

	

Kuupäev: 14. veebruar
Osavõtjaid: 10 võistlejat
Riike: 6
**Maailmarekord**: **17.17,4** Armand Carlsen , 5. veebruar 1928, Davos
**Olümpiarekord**: **18.04,8** Julius Skutnabb , 27. jaanuar 1924, Chamonix
**[[Kiiruisutamine 1924. aasta taliolümpiamängudel#10 000 m|Olümpiavõitja 1924]]**: **18.04,8** Julius Skutnabb 
Teisipäeval, 14. veebruaril 1928. aastal kell 11. 30. Jää on stardis üsna hea, kuid temperatuur tõuseb nii kiiresti, et lõpus
poole tunni pärast on jääl vesi, see muutub jää õrnaks ja ebatasaseks. Võistlus tuli lõpetada enne viiendat ehk viimast eelvõistlust.


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Sankt Moritz 1928 
|-
Duje Ćaleta-Car

**Duje Ćaleta-Car** (sündinud 17. septembril 1996 Šibenikis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Lyoni Olympique ja Horvaatia jalgpallikoondises.

## Klubikarjäär
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis HNK Šibenik. 2013. aastal liitus ta Austria tugevuselt kolmandas liigas mängiva klubiga Pasching.

Aastatel 2014–2018 mängis ta Austria kõrgliigaklubis Salzburgi Red Bull ning tuli kõigil neljal hooajal klubiga Austria meistriks. Hooajal 2017–18 jõudis ta Salzburgi Red Bulliga UEFA Euroopa Liiga poolfinaali, kus kaotati Ćaleta-Cari järgmisele koduklubile Marseille Olympique'ile kahe mängu kokkuvõttes 2:3.

2018. aasta juulis sõlmis ta Marseille Olympique'iga viieaastase lepingu. Üleminekusumma oli 19 miljonit eurot. Marseille meeskonnas mängis ta Prantsusmaa kõrgliigas neli hooaega.

2022. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Southampton. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 21. aprillil 2023 mängus Arsenali vastu. Hooaja 2022/23 järel langes Southampton Inglismaa kõrgliigast välja ning 2023. aasta augustis läks Ćaleta-Car laenule Lyoni.

## Koondisekarjäär
Horvaatia jalgpallikoondises tegi Ćaleta-Car debüüdi 3. juunil 2018 sõprusmängus Brasiilia vastu. Samal aastal kuulus ta maailmameistrivõistlustel osalenud Horvaatia koondisse. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2021 MM-i valikmängus Malta vastu.

## Saavutused
;Salzburgi Red Bull
*Bundesliga: 2014–15, 2015–16, 2016–17, 2017–18
*Austria karikas: 2014–15, 2015–16, 2016–17

## Viited

## Välislingid
Lääne prefektuur (1939–1940)

**Lääne prefektuur** oli aastail 1939–1940 tegutsenud Eesti politseiprefektuur.

Lääne-Saare Prefektuur jagati Saare prefektuuriks ja Lääne prefektuuriks Vabariigi Valitsuse otsusega 13. oktoobrist 1939 seoses Nõukogude Liidu sõjaväebaaside asutamisega Saaremaal.

## Lääne prefektid
*1939–1940, Leonid Kane, Lääne prefekt

## Tegevuspiirkond
Tegevuspiirkond, 1939. aastal: 
*Haapsalu ja Kärdla linnad ning Lääne maakond.

## Viited
Rauma murre

**Rauma keel**  (rauma keel. Rauman giäl) või **Rauma murre** on soome keele murre või läänemeresoome keel, mida kõneldakse Soome Rauma linnas. Soomes Rauma ametlikult on murre aga mõned inimesed ütlevad et see on keel, aga see on väga erinev teiste Soome murdeist ja raamatud on kirjutatud Rauma keeles.

## Viited

## Välislingid
Rauma murre wiki

Nortamo seor
MLE

**MLE**, *Multicultural London English* on peamiselt Londonis räägitav sotsiolekt, multikultuurne inglise keel teatud erijoontega grammatikas ja sõnavaras. 

## Viited
Elim Chan

**Elim Chan** (hiina kirjas 陳以琳; sündinud 18. novembril 1986 Hongkongis) on dirigent, alates kontserdihooajast 2019–2020 Antwerpeni sümfooniaorkestri peadirigent ja alates hooajast 2018–2019 Kuningliku Šoti rahvusorkestri peamine külalisdirigent.

## Õpingud
Elim Chan laulis Hongkongis lastekooris ja kuueaastaselt hakkas mängima klaverit. Muusikabakalaureuse omandas ta kolledžis Massachusettsis. Seejärel õppis ta Michigani ülikoolis, kus ta oli Michigani ülikooli üliõpilaslinnaku sümfooniaorkestri ja Michigan Pops orkestri muusikaline juht. Ta omandas oma magistri ja doktorikraadi orkestrijuhatamises ning lõpetas dirigendina aastal 2014. Chan sai aastal 2013 Bruno Walteri dirigeerimisstipendiumi ning aastal 2015 osales Bernard Haitinki meistrikursustel Luzernis.

## Muusikakarjäär
Detsembris 2014 võitis Chan Donatella Flicki dirigeerimiskonkursi. Tänu sellele nimetati ta hiljem Londoni Sümfooniaorkestri abidirigendiks kontserdihooajal 2015–2016 kontserdihooajal. Hooajal 2016–2017 osales Dudameli stipendiumiprogrammis Los Angelese Filharmoonia juures.

2018–2019 sai Elim Chan Kuningliku Šoti Rahvusorkestri alaliseks külalisdirigendiks, järgnedes seega Thomas Søndergårdile.

Alates 2019–2020 hooajast on Elim Chan Antwerpeni sümfooniaorkestri peadirigent, mille püsiasukoht on Antwerpenis asuv Kuninganna Elizabethi saal (Koningin Elisabethzaal). Chan, kes on teiste seas käinud Edo de Waarti ja Jaap van Zwedeni jälgedes, on Antwerpeni sümfooniaorkestri kõigi aegade noorim peadirigent.

Lisaks on Elim Chan külalisdirigendina olnud Maria teatri orkestri, Hongkongi filharmooniaorkestri, Londoni sümfooniaorkestri, Kuningliku Concertgebouw orkestri, Luksemburgi filharmooniaorkestri, Philharmonia Orchestra, Kuningliku Liverpooli filharmooniaorkestri, Frankfurdi raadio sümfooniaorkestri, Lyoni rahvusorkestri, Rotterdami filharmooniaorkestri, Houstoni sümfooniaorkestri ja Music Academy of the West orkestri ees.

Ta juhatas ka National Arts Centre orkestrit Ottawas ja Orchestre de la Francophonie‘d, osana NAC suvemuusikainstituudist aastal 2012, kus ta tegi koostööd Pinchas Zukermaniga. Samuti on ta osalenud Peterburi festivalil Musical Olympus ning Cabrillo festivaliorkestri ja Baltimore‘i sümfooniaorkestri seminaridel (Marin Alsopi, Gerard Schwarzi ja Gustav Meieri käe all).

## Isiklikku
Elim Chan on kihlatud Hollandi löökpillimängija Dominique Vleeshouwersiga, kes pälvis aastal 2020 Hollandi muusikaauhinna (Nederlandse Muziekprijs).

## Viited

## Välislingid
* Elim Chani koduleht
* Harrison Parrott, Elim Chani lehekülg
* Antwerpeni sümfooniaorkester nimetab Elim Chani uueks peadirigendiks