open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Berends

**Berends** oli Liivimaa ja Eestimaa aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Berendsi suguvõsa päritolu on jäänud ebaselgeks. 1675. aastal 28. oktoobril  tõstis Rootsi kuningas Karl XI major Jakob Berendsi (suri pärast 1689) aadliseisusse, kuid Rootsi rüütelkonda teda ei introdutseeritud. Suguvõsa kustus ilmselt XX sajandil.

## Berendsid rüütelkonna matriklis
1794. aastal võeti suguvõsa Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Pärast asehalduskorra kaotamist võeti brigadir Johann Gustav von Berends (1736−1806) 1797. aasta 12. jaanuaril (vkj) Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Tema vennapoeg Karl Magnus Gustav von Berends (1783−1824) ja viimase õed immatrikuleeriti 30. aprillil (vkj) 1798. Eestimaal immatrikuleeriti suguvõsa 20. veebruaril (vkj) 1820.

## Suguvõsa liikmeid
*Jakob von Berends (suri pärast 1689), Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant), Volmari komandant, 	Drabeši mõisa pandivaldaja
*Karl Johann von Berends (suri 1719), Rootsi sõjaväelane (major)
*Michael von Berends (1669−1710), Daugavgrīva ja Aloja pastor
*Franz von Berends (1700–1766), Vecbilska rentnik
*Johann Gustav von Berends (1736−1806), Venemaa keisririigi sõjaväelane (brigadir), Ķēči pandivaldaja
*Christer Magnus von Berends 1740–1792), Venemaa keisririigi sõjaväelane (major), Vecbilska rentnik
**Karl* Magnus Gustav von Berends (1783–1824), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kapten), Ķēči mõisnik, Pagari ja Edise mõisa rentnik
*Alexander Ewald Heinrich von Berends (1812–1877), Nõmmküla mõisnik
*Eduard Ludwig Friedrich von Berends (1816−1867), Venemaa keisririigi kolleegiuminõunik, Vladimiri kubermangu postimeister, Kiikla mõisnik
*Karl Gustav Woldemar von Berends (1823–1876), Venemaa keisririigi sõjaväelane (alamporutšik), kubermangusekretär, Peterburi kubermangu mõisaomanik
**Arthur* Ludwig Fromhold von Berends (1845–1888), meeskohtunik, Nõmmküla mõisnik
*''Axel'' Ewald Julius von Berends (1846−1904), Venemaa keisririigi diplomaat
*Eduard Karl Fabian Jakob von Berends (1875−1934), Venemaa keisririigi mereväelane (1. järgu kapten)

## Mõisavaldused

*Eestimaa:
**Kiikla (*Kieckel*) (1847−1853), Nõmmküla (*Nömküll*) (1840−1842 pandi-, 1842−1903 pärusvaldus)
*Liivimaa läti distrikt:
**Drabeši (*Drobbusch*) (1676−1684, pandivaldus), Ķēči (*Fossenberg*) (1794−1832, pandi- ja pärusvaldus)

## Viited

## Kirjandus
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Livland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929. Lk 964−971 http://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000559,00328.html.
*Schlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. *Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor*. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875. Lk 18 https://books.google.ee/books?id=qIouAAAAYAAJ&hl=et&pg=PA18#v=onepage&q&f=false.

## Välislingid
*Berendsi suguvõsa aadlivapp
Bielsky

**Bielsky** oli Leedu päritolu aadlisuguvõsa. 

Suguvõsa esindaja Michael Bielsky sai 1703 Vene armee brigaadikindraliks. 1746 kanti ta Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 

## Viited
Bludov

**Bludov** (saksa keeles *Bludow*) oli Leedu päritolu Venemaa aadlisuguvõsa, mis kustus 1902. aastal. 

## Ajalugu
### Päritolu küsimus
Perekonna legendi kohaselt oli suguvõsa rajajaks vojevood **Iona Blud** (suri 1018), kes hukkus poolakate vastu võideldes. Suguvõsaliin algab siiski XV sajandil elanud  Leedust pärit Fjodor Bludoviga.

### Hilisem ajalugu
XVI sajandil teenisid Bludovid vojevoodidena. Suguvõsa vanem liin kustus meesliinis XVII sajandi lõpuks. Nooremast liinist oli pärit tõeline salanõunik Dmitri Nikolajevitš Bludov (1785−1864), kes oli Venemaa keisririigi sise- ja justiitsminister ning Riiginõukogu ja Ministrite Komitee esimees. 1842. aasta 18. aprillil (vkj) andis keiser Nikolai I talle krahvitiitli. Suguvõsa kustus meesliinis tema noorema poja riiginõunik krahv Vadim Dmitrijevitš Bludovi (1819−1902) surmaga.

## Bludovid rüütelkonna matriklis
Krahv Dmitri Nikolajevitš Bludov (1785−1864) võeti 1833. aasta 20. veebruaril (vkj) Eestimaa rüütelkonna matriklisse.

## Suguvõsa liikmeid
*Ignati Borissovitš Bludov (suri pärast 1580), Mtsenski ja Karatševi vojevood
*Mihhail Borissovitš Bludov (suri pärast 1569), Velikije Luki vojevood
*Semjon Fjodorovitš Bludov (suri pärast 1598), Alatõri vojevood
*Krahv Dmitri Nikolajevitš Bludov (1785−1864), tõeline salanõunik, Venemaa keisririigi sise- ja justiitsminister, Riiginõukogu liige ja esimees, Ministrite Komitee esimees, Peterburi TA president
*Krahvinna Antonina Dmitrijevna Bludova (1813−1891), keisrinna Maria Fjodorovna kammerpreili, kirjanik, memuarist
*Krahv Andrei Dmitrijevitš Bludov (1817−1886), salanõunik, kammerhärra, Venemaa suursaadik Kreekas, Saksimaal, Saksi-Altenburgis ja Belgias

## Pildid

File:Antonina Bludova.jpg|Krahvinna Antonina Dmitrijevna Bludova (1813−1891)
File:Bludova L A.jpg|Õed krahvinna Antonina Dmitrijevna Bludova (1813−1891) ja Lidia Dmitrijevna Ševitš (sündinud Bludova) (1815−1882)


## Bludovi suguvõsa mõisavaldused
*Vladimiri kubermang:
**Romanovo

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 35-36.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 300-301 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000601,00309.html?prozent=.
*Долгоруков, Пётр Владимирович. *[[Rossiiskaja rodoslovnaja kniga|Российская родословная книга]]*. Часть вторая. Санктпетербургь: Печатано вь типо графии Эдуарда Веймара, 1856. Lk 265-268 https://runivers.ru/bookreader/book58513/#page/265/mode/1up.

## Välislingid
*Bludovi suguvõsa aadlivapp saidil gerbovnik.ru
Hippias

**Hippias** (5. sajandi lõpp eKr) oli vanakreeka sofist ja reetor Elise piirkonnast Peloponnesose poolsaarel. 

Kuigi Hippiase enda kirjatöödest pole vähese tsiteerimise tõttu peaaegu midagi säilinud, on allikates mainitud tema tegevust rohketes valdkondades luulest ja grammatikast matemaatikani ning ajaloost poliitikani. Selline mitmekülgsus annab Platonile võimaluse ja põhjuse süüdistada teda pinnapealsuses ja suurustamises. Platoni dialoog "Suurem Hippias" on ka allikas Hippiase tegevuse kohta sofistina – Hippias olevat rännanud linnast linna ning kogunud õpetamise ja kõnekunstiga tähelepanuväärse varanduse.

Matemaatikas omistatakse Hippiasele kvadraatriksi leiutamine (seetõttu tuntud ka Hippiase kvadraatiksina, kuigi enamasti Deinostratose kvadraatriksina).

Hippias on tegelane Platoni dialoogides Protagoras, Suurem Hippias ja Väiksem Hippias.

## Viited
Dietz

**Dietz** oli aadlisuguvõsa. 

Suguvõsa sai 1629. aastal Saksa-Rooma riigilt aadlitiitli. 

Suguvõsa esindaja Vene kindralleitnant Thomas Justus von Dietz immatrikuleeriti 1764. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 1765. aastal sai suguvõsa Vene keisririigilt parunitiitli. 1765. aastal immatrikuleeriti suguvõsa ka Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
## Suguvõsa liikmeid
*Georg Thomas von Dietz (1641–1700), Liivimaa vaimulik, Võnnu praost
*Svante Gustav von Dietz (läti k. Svante Gustavs Dīcs) (1670–1723), Liivimaa vaimulik, Võnnu 2. ringkonna praost
*parun Thomas Justus von Dietz  (1711–1771), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant), Peterburi viitsekuberner, 1759. aastast Poola parunitiitel, 1764. aastast Liivimaa rüütelkonna ja 1765. aastast Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklis
*Gotthard Johann von Dietz (1713-1780), Liivimaa vaimulik, Võnnu praostkonna praost
## Viited

## Välislingid
* Stackelberg, Otto Magnus von: Dietz, Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3, Görlitz, 1930, seite 312
Emme

**Emme** (vene keeles *Эмме*), aadeltatuna **Edle von Emme** oli Mecklenburgist pärit Liivimaa ja Venemaa aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
XVIII sajandi alguses siirdus Mecklenburgis sündinud Friedrich Johann Emme (1699−1767) Venemaale ja astus riigiteenistusse. 1764. aastal omandas ta Püha Rooma keisrilt aadlitiitli (rüütel) ja sai perekonnanimeks **Edler von Emme**; varem oli ta saanud oma teenistuse kaudu Vene aadlikuks. 1759. aastal immatrikuleeriti ta Eestimaa ja 1761. aastal Liivimaa matriklisse. Tema järeltulijad tegid karjääri Venemaa sõjaväes.

## Suguvõsa liikmeid
*Friedrich Johann Edler von Emme (1699−1767), senaator, salanõunik, Liivi- ja Eestimaa asjade justiitskolleegiumi president
*Johann Georg Friedrich Edler von Emme (1762–1839), kindralleitnant, Riia ülemkomandant, mõisaomanik
*Aleksei Fjodorovitš Edler von Emme (1775–1849), kindralleitnant, Benderi kindluse komandant
*Alexander Johann Edler von Emme (1797–pärast 1844), kindralmajor, Volõõnia riigimõisate direktor
*Friedrich Edler von Emme (1803−1853), kindralmajor

## Emme suguvõsa mõisavaldused
*Liivimaa eesti distrikt:
**Vardja (*Alexandershof*) (1806−1834), Vastse-Koiola (*Neu-Kirrumpäh-Koiküll*) (1816−1834)

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 284.
*Müller, Martha. *Mecklenburger in Osteuropa*. – Wissenschaftliche Beiträge zur Geschichte und Landeskunde Ost-Mitteleuropas. Marburg/Lahn: 1972. Lk 372-375 https://opacplus.bsb-muenchen.de/Vta2/bsb00102914/bsb:BV005088635?page=452.

## Välislingid
*Emme suguvõsa genealoogia
Fischbach

**Fischbach** oli aadlisuguvõsa.  

Suguvõsa esindaja, Rostocki ülikoolis õppinud  Adam Friedrich Fischbach (~1635 – 1683/1693) aadeldati 18.3.1675 Rootsi kuningalt Karl XI aadlitiitliga, kuid ei introdutseeritud Rootsi rüütelkonda. 

1745. aastal kanti suguvõsa Eestimaa nr 83 ja 1797. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 235 all.
## Suguvõsa liikmeid
*Adam Friedrich Fischbach (enne 1635 – 1683/1693) (Eestimaa kindralkubermangu sekretär ja Eestimaa rüütelkonna sekretär Tallinnas) 
*Karl Magnus von Fischbach (1733–1783), meeskohtu assessor Märjamaa kihelkonna Sõtke mõisnik ning Sauga mõisa rentnik 
* Karl Johann von Fischbach (1795–1881), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant)

## Viited
Moissei Alperten

**Moissei Alperten** (26. august 1930 Samara – 22. detsember 2005 Tallinn) oli Eesti viiuldaja.

Ta lõpetas 1949. aastal Kuibõševi Muusikakooli (Julian Sudakovi klassis), 1951. aastal Leningradi konservatooriumi juures asuva muusikakooli (Jakov Friedeli klassis) ja 1956. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Vladimir Alumäe klassis), võttes Herbert Laanelt ka vioolatunde.

Ta töötas aastatel 1953–1998 Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris (ERSO), sealhulgas 1965–1993 oli ka II viiulirühma kontsertmeister. Aastatel töötas ka 1979–1985 Tallinna Muusikakeskkoolis orkestriklassi õpetajana.

Ta mängis ka kammeransamblis Synthesis ja ERSO keelpillikvartetis (koos Mati Kärmase, Paul Purga ja Toomas Tummelehega), Eesti Raadio Kammerorkestris ja Eesti Raadio estraadiorkestris.

## Tunnustus
* 1976 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku
Ta oli abielus pianisti ja muusikapedagoogi Renate Goznajaga, hiljem viiuldaja Inna Alperteniga. Abielust Renate Goznajaga sündinud poeg Jüri Alperten oli dirigent, pianist ja muusikapedagoog.

## Kirjandus
*

## Välislingid
*Haud Tallinna uuel juudi kalmistul
Atla mõis (Juuru)

**Atla mõis** (saksa keeles *Attel*, ka *Groß-Attel*) oli rüütlimõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Rapla valda.

## Ajalugu
Mõisat on esimest korda mainitud 1422, kui selle omanik oli Hans van Treyden, kes andis selle üle Tödwenitele. 16.–17. sajandil valdasid mõisat Dückerid. Pärast Põhjasõda valdasid mõisat Maydellid ja Helffreichid. 

Aastatel 1873–1919 kuulus see Barlöwenitele. sh Harju ülemkirikueestseisja ameti ilmalikule liikmele Konstantin von Barlöwenile (1844–1912) ja viimane mõisnik oli Alexander von Barlöwen. (sünd 1875)

## Viited

## Välislingid
*
*Atla mõisa lugu Mõisablogis
*Atla mõis (Juuru khk), Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register
Komplekshaigus

**Komplekshaigus** (inglise keeles *complex disease*) ehk **multifaktoriaalne haigus** on haigus, mida põhjustab kombinatsioon geneetilistest, keskkonna- ja elustiiliteguritest.

Komplekshaigus on näiteks II tüüpi diabeet.
Emme jõgi

**Emme** on jõgi Šveitsis, Aare parempoolne lisajõgi.

Jõe lähe on 1500 meetri kõrgusel merepinnast Berni Alpides, Hohganti ja Augstmatthorni mäetippude vahel Berni kantonis.

Umbes 80&nbsp;km pikkune jõgi voolab läbi Emmentali piirkonna ja suubub Aare jõkke allpool Solothurni, 425 meetri kõrgusel merepinnast.

Jõe keskmine vooluhulk on 20 m³/s, suurim vooluhulk võib ületada 650&nbsp;m³/s (663&nbsp;m³/s 8. augustil 2007).

Jõe kallastel asuvad järgmised omavalitsusüksused: Habkern, Flühli, Schangnau, Eggiwil, Signau, Lauperswil, Rüderswil, Lützelflüh, Hasle bei Burgdorf, Rüegsau, Heimiswil, Burgdorf, Kirchberg, Lyssach, Rüdtligen-Alchenflüh, Aefligen, Utzenstorf, Bätterkinden, Wiler bei Utzenstorf, Zielebach, Gerlafingen, Biberist, Derendingen, Zuchwil ja Luterbach.

## Viited

## Välislingid
Atla mõis

**Atla mõis** on mitme mõisa nimi:
***[[Atla mõis (Juuru)|Atla mõis]]** (saksa keeles *Attel*, *Groß-Attel*) oli rüütlimõis Juuru kihelkonnas Harjumaal
***[[Atla mõis (Kihelkonna)|Atla mõis]]** (saksa keeles *Attel*) oli riigimõis Kihelkonna kihelkonnas Saaremaal
Friesell

**Friesell** on Regensburgist pärit aadlisuguvõsa. 

Friesellide esindaja Saksamaalt Regensburgist pärit Christoffer Friesell'i mainiti 1665 Tallinna kodanikuna. Christofferi pojapoeg Georg Johann von Friesell (1697–1738) tõusis Vene armees kindralleitnandi astmeni ja 1720 sai Peeter I-lt Venemaa aadlitiitli. 

Georg Johann von Friesell noorem  (1727–1788) oli Moe ja Tamsalu mõisa mõisnik ning 1783 kanti ta Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse, nr 192 all. 
## Suguvõsa liikmeid
*Jürgen (Georg) Friesell (1668–1747), Venemaa keisririigi sõjaväelane (suurtükiväeleitnant) Tallinnas
*Georg Johann von Friesell (1697–1738), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant)
* David von Friesell (ca 1697–1755), Venemaa keisririigi Eestimaa hertsogkonna kindralkuberneri kameriir
*Balthasar Friesell (1699–1758), matemaatikaprofessor Tallinna Keiserlikus gümnaasiumis
*Christoph Friesell  (~ 1702–1753), luteriusu vaimulik, Väike-Maarja koguduse pastor, Virumaa praost
*Georg Friedrich von Friesell (1725–1768), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), Einmanni ja Idavere mõisnik
*Georg Johann von Friesell noorem  (1727 Tallinn – 1788 Ambla), Moe ja Tamsalu mõisa mõisnik
* David von Friesell (~ 1735–1803), Venemaa keisririigi sõjaväelane (suurtükiväekapten), Rägavere, Aru ja Jootme mõisnik
*Johann Friedrich von Friesell (1760–1810) (ru), Venemaa keisririigi sõjaväelane (polkovnik), Vilno kubermangu viitsekuberner, Leedu kubermangu tsiviilkuberner, Orenburgi kubermangu tsiviilkuberner

## Frieselli suguvõsa mõisavaldused
*Eestimaa:
**Aru (*Arrohof*) (1787−1803, naisliinis kuni 1813), Jootme (*Jotma*) (1724−1805, naisliinis kuni 1816), Kurge (*Kurküll*) (1755−1812), Moe (*Muddis*) (1782-XVIII sajandi lõpp, naisliinis kuni 1846), Pala (*Pallal*) (1730ndad), Rägavere (*Reggafer*) (1724−1777), Tamsalu (*Tamsal*) (1782−XVIII sajandi lõpp, naisliinis kuni 1819)

## Viited

## Välislingid
*Stackelberg, Otto Magnus von: Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Bd.: 3 Friesell, seite 329-331
Friederici

**Friederici** oli Saksamaalt pärit aadlisuguvõsa. 

Suguvõsa esindaja Busso Christian Friederici tuli 18. sajandil Saksamaalt Mecklenburgist Venemaale, kus Venemaa armees tõusis kindralleitnandi astmeni. Ta sai ka Vene riigilt aadlitiitli. 1756 kanti suguvõsa Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Busso poeg Hermann Johann Friederici oli Virumaal Koila mõisa mõisnik.

## Viited
Roberts Kļaviņš

**Roberts Kļaviņš** (10. november 1885 Liivimaa kubermang – 16. oktoober 1941 Kommunarka, Moskva oblast) oli Vene (alampolkovnik), Läti (kindral) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant).

Ta lõpetas Cēsise linnakooli ja põllutöökooli. Aastatel 1903–1906 õppis ta Vilno Jalaväe Junkrukoolis. Seejärel suunati ta 180. Vindavi jalaväepolku. Aastal 1914 astus ta staabikapteni auastmes Nikolai Kindralstaabi Akadeemiasse, kuid kursust lõpetamata määrati ta oktoobris 1915 teenima 2. Riia kütipataljoni (hilisemasse polku). Aastal 1917 lõpetas ta kiirendatud kursused Nikolai Kindralstaabi Akadeemias.
Polina Gagarina

**Polina Sergejevna Gagarina** (vene Полина Сергеевна Гагарина; sündinud 27. märtsil 1987 Moskvas) on Venemaa laulja.

2003. aastal võitis ta Pervõi Kanalis eetris olnud laulusaate "Fabrika Zvjozd".

Tal on ilmunud neli stuudioalbumit, neist uusim 2022. aastal.

2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis esindas ta Venemaad lauluga "A Million Voices" ja sai 303 punktiga teise koha. 

2022. aastal kehtestas Eesti talle 5-aastase riiki sissesõidukeelu, kuna Gagarina toetab agressioonisõda Ukraina vastu, olles selle kinnituseks esinenud Venemaa presidendi Vladimir Putini korraldatud suurüritustel.

## Välislingid
* Laulja koduleht (*vene keeles*)
Emmaste kirikumõis

**Emmaste kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Emmast*) oli kirikumõis Emmaste kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Hiiumaa valda.

## Viited
Armeenia muusika

**Armeenia muusika** on Armeenia ja armeenlaste muusika.

Traditsioonilise armeenia rahvamuusika ja ka kirikumuusika aluseks on tetrahordidest koosnev helirida. Iga tetrahordi viimane noot on ühtlasi järgmise tetrahordi esimene noot. Traditsioonilise armeenia muusika juured on Armeenia mägismaal. Armeenia rahvamuusikal on väga pikk ajalugu, mis ulatub antiiki. Rändmuusikud ehk ašuugid, kellest tuntuim on Sajath-Nova, esitasid oma laule baglama saatel. Nõukogude ajal õpetati rahvamuusikat riigi rahastatud konservatooriumides.

Armeenia klassikalise muusika alusepanijaks nimetatakse Komitast, kes oli preester, helilooja, koorijuht, laulja, muusikaetnoloog ja muusikapedagoog. Ta kogus ja harmoniseeris armeenia muusikaainest 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Samuti tõi 19. sajandi lõpus ta armeenia kirikumuusikasse polüfoonia.

Rahvusvaheliselt on armeenia muusikat tutvustanud heliloojad Aram Hatšhaturjan, Arno Babadžanjan, Barsegh Kanahjan, dudukimängija Jivan Gasparjan, lauljad Sirusho, Eva Rivas ja paljud teised.

## Rahvapille
*blull, karjuseflööt
*dudukk, puupuhkpill
*parkapzuk, armeenia torupill
*pku, klarnetisarnane puhkpill
*švi, plokkflöödisarnane aukhuulikuga puhkpill
*uud, pirnikujuline keelpill

## Vaata ka
*Armeenia hümn
*Armeenia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Emmaste mõis

**Emmaste mõis** (saksa keeles Emmast) oli rüütlimõis Emmaste kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Hiiumaa valda.

Emaste (Emmaste) oli algselt talu, siis küla. 1564. aastal oli Emaste (Emmaste) on üheadramaane talu, 1779. aastal küla pillutati ja asemele rajati mõis.

Mõis rajati 1796 Hiiu-Suuremõisa mõisast eraldatud osast. Algul olid mõisa omanikud Stenbockid, sh Jakob Pontus Stenbock. Aastast 1819 olid omanikud de la Gardied. 1899–1919 olid mõisa omanikud Hoyningen-Huened ja neist viimasena Alexander von Hoyningen Huene.

Emmaste mõisas tegutses 18. sajandil ka Emmaste tellisetehas.

## Viited

## Välislingid
*
* Emmaste mõis Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
Radviliškise rajoon

**Radviliškise rajoon** (leedu keeles Radviliškio rajono savivaldybė) on  2. järgu haldusüksus (rajoon) endise Šiauliai maakonna aladel Leedus.

Rajoonis on 12 omavalitsust, selle pindala on 1635 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 39 705 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Aukštelkai, Baisogala, Grinkiškise, Pakalniškiai, Radviliškise, Sidabravase, Skėmiai, Šaukotase, Šeduva, Šiaulėnai ja Tyruliai vald. Omaette omavalitsuse moodustab veel Radviliškise linn.

Suurim asula on halduskeskus Radviliškis (9503 inimest). Teine linn rajoonis on Šeduva. Lisaks asuvad rajoonis Baisogala, Grinkiškise, Palonai, Pašušvyse, Pociūnėliai, Sidabravase, Šaukotase, Šiaulėnai, Tyruliai ja Vadaktai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 95,69% leedulased, 2,8% venelased, 0,3% valgevenelased, 0,29% ukrainlased, 0,2% poolakad, 0,04% sakslased.

Rajooni tähtsamad jõed on Nevėžise lisajõed Kiršinas, Dotnuvėlė ja Šušvė. Radviliškise rajooni territooriumile jääb osaliselt Tytuvėnai regionaalpark.


Skėmiai_2.jpg|Skėmiai
Aukštelkai,_paminklas.JPG|Aukštelkai
Dapšionių_ąžuolas.JPG|Dapšioniai tamm
Radvilonių_ąžuolas.JPG|Radviloniai tamm
Arimaiciu_ezeras.JPG|Arimaičiai järv


## Viited

## Välislingid

* Radviliškise rajooni koduleht
Aserbaidžaani muusika

**Aserbaidžaani muusika** on Aserbaidžaani ja aserite muusika.

Rahvamuusikatraditsioon on ligi tuhat aastat vana. Meloodiad on rütmiliselt mitmekesised. Enamik laule jutustab lugusid tõsielu sündmustest või on saanud ainest aserite folkloorist, osa laule on sündinud trubaduuride omavahelistest lauluvõistlustest. Tänapäeval esitatakse rahvalaule vastavalt sisule pulmades, matustel ja festivalidel. Palju on ka tantsumuusikat, mis on piirkonniti väga erinev. Piirkondlikud sisuerinevused on märgatavad ka lauludes, näiteks Kaspia mere äärsed laulud on elavad ja kirjeldavad selle piirkonna kombeid.

Rahvusvaheliselt on aserbaidžaani muusikat tutvustanud heliloojad Üzeyir Hacıbəyov, Qara Qarayev, ooperi lauljad Muslim Magomajev, Bülbül, lauljad Polad Bülbüloğlu, Aysel Teymurzadə, Elnur Hüseynov ja paljud teised.

## Rahvapille
*baalama, keelpill
*balaban, puupuhkpill
*kementše, pudelikujuline kolme keelega keelpill
*davul, kahepoolne raamtrumm
*uud, pirnikujuline keelpill

## Vaata ka
*Ašuug
*Aserbaidžaani hümn
*Aserbaidžaani NSV hümn
*Aserbaidžaan Eurovisiooni lauluvõistlusel
Artvini provints

**Artvini provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kirde-Türgis. Provintsist loodes asub Must meri, provintsist põhjas asub Gruusia. Provintsi keskus on Artvin.

## Haldusjaotus

* Ardanuçi ringkond 
* Arhavi ringkond (lazi keeles *Arkxavi*, gruusia keeles არჰავი, *Arkhabî*)
* Artvini ringkond
* Borçka ringkond
* Hopa ringkond (lazi *Xopa*)
* Murguli ringkond (*Mêrgül*)
* Şavşati ringkond
* Yusufeli ringkond

## Viited

## Välislingid
* Artvini provintsi koduleht (türgi keeles)
Otto Ūdentiņš

**Otto Ūdentiņš** (19. detsember 1892 – 22. jaanuar 1988 Riia) oli Vene (porutšik), Läti (kindral) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralmajor). Ta oli ainus Läti kindral, kes pääses repressioonidest ja jätkas teenistust Punaarmees.

Ta sündis praeguse haldusjaotuse järgi Madona piirkonnas. Ta lõpetas õpetajate seminari () ja Kiievi teise sõjakooli. Seejärel teenis 171. jalaväepolgus ja 6. Läti Tukumsi kütipolgus. Aastal 1917 ülendati porutšikuks. Aastal 1918 osales ta lahingutes Pavel Bermondt-Avalovi vägedega.
Allikalaht

**Allikalaht** (ka Allika laht) on järv Hiiumaal Hiiumaa vallas Sigala külas. See on avalikult kasutatav veekogu.

Järv on ühenduses Mailahe ja Haavasoo järvega.

## Viited

## Välislingid
*
Golitsõn

**Golitsõn** (vene keeles *Голицын*, prantsuse keeles *Galitzine*) on Leedu päritolu aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Suguvõsa pärineb Leedu suurvürstist Gediminasest, kelle poeg oli Narimantas (surnud 1348). Narimantase 16. sajandi järeltulijat bojaari ja vürsti Mihhail Bulgakovi (surnud 1554) kutsuti **Golitsaks**. 1802 kanti jalaväekindral vürst Sergei Golitsõn Liivimaa ja Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 

## Suguvõsa liikmeid
*Mihhail Nikolajevitš Golitsõn (1756−1827), tõeline riiginõunik
*Aleksandr Nikolajevitš Golitsõn (1773−1844), 1. klassi tõeline salanõunik, minister
*Boriss Borissovitš Golitsõn (1862−1916), füüsik, seismoloogia rajaja

## Viited

## Kirjandus
*Долгоруков, Пётр Владимирович. *Российская родословная книга*. Частъ первая. С. Петербургь: Печатано вь типографии Эдуарда Веймара, 1854.
Kurepalu järv

**Kurepalu järv** ehk **Kurepalu paisjärv** (ka *Haaslava paisjärv, Haaslava veehoidla*) on avalik paisjärv Tartumaal Haaslava vallas Haaslava, Kurepalu ja Mõra külas. Asub Mõra jõel.

Veekogu pindala on 13,7 ha. Järvel on kaks saart, mille pindala on kokku 0,2 ha.

## Viited
Kolga järv

**Kolga järv** on looduslik järv Võru maakonnas Rõuge vallas Kahru külas. Järve pindala on 4 ha, kaldajoone pikkus 285 meetrit.


Kolga järv 2023 veb.jpg|Talvine Kolga järv (2023)


## Viited
Tytuvėnai regionaalpark

**Tytuvėnai regionaalpark** (leedu keeles *Tytuvėnų regioninis parkas*) on regionaalpark Põhja-Leedus Kelmė, Radviliškise ja Raseiniai rajoonis.

Tytuvėnai regionaalpark asub Žemaitija lääneosas. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Tytuvėnai ja Šiluva ümbruse metsi, sealset ökosüsteemi ning katoliiklikku kultuuripärandit.

Tytuvėnai regionaalpargi territooriumist on 45,4% metsaga kaetud. Tytuvėnai ümbruskonna männikud on üks vanemaid kuurorte Leedus. Užpelkiais asub mitme kilomeetri pikkune põhjast lõunasse kulgev kivikülv, mida kohalikud kutsuvad Rūžaks. Ümbruskonnas on ka mitmeid märgalasid, kus asuvad linnuvaatlustornid. Regionaalpargi territooriumil elab mustlaik-apollo.

Regionaalpargis asuvad mitmed kultuurimälestised, neist olulisemad on Tytuvėnai kirik ja kloostrikompleks, samuti ka Šiluva kirik ja kabel. Tytuvėnais asuvad veel aastal 1875 valminud õigeusu kirik ja Pagryžuvyse mõisa omanike kabel-mausoleum. Regionaalpargi territooriumil asuvad kaks linnamäge, kaks mõisakompleksi ja mitmed vanad kalmistud.

Tytuvėnai regionaalpargi halduskeskus asub Tytuvėnais aadressil Miško g. 3. Teine tähtsam asula regionaalpargi territooriumil on Šiluva alev. Regionaalpargi pindala on 18 159 hektarit. Kaitsealade all on kokku 39,7%, reservaadi all 1,5% regionaalpargi territooriumist.

## Välislingid
* Tytuvėnai regionaalpargi koduleht
* Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (*leedu keeles*)
* Regionaalpargi kaart
* Regionaalpark YouTube'is
Väike Mudajärv

**Väike Mudajärv** (ka *Mudajärv, Paganamaa Mudajärv*)  on järv Võrumaal Rõuge vallas, üks Paganamaa järvedest.

See on looduslik järv, mille kaldajoone pikkus on 342 meetrit. Pindala on 0,8 hektarit.

## Välislingid
*
Lossimäe veehoidla

**Lossimäe veehoidla** on  paisjärv Tartumaal Elva vallas Lossimäe külas.

Järv kuulub Ida-Eesti vesikonna Võrtsjärve alamvesikonda.

Kaldajoone pikkus on 87 meetrit ja keskmine sügavus 1,1 meetrit.

## Viited
Otiaru paisjärv

**Otiaru paisjärv** (ka *Otiaru veehoidla, Mõisaküla paisjärv*) on paisjärv Jõgevamaal Jõgeva vallas Palupere külas.

Järvest voolab läbi Laiuse oja.


Otiaru paisjärv OlariPilnik-20.jpg|Otiaru paisjärv novembris


## Välislingid
*
Järva-Jaani järv

**Järva-Jaani järv** on järv Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani alevis. 

Järve pindala on 6,2 ha. See on tehisjärv, mille kaldajoone pikkus on 1337 meetrit.

## Viited
Aaspere tiik

**Aaspere tiik** on järv Lääne-Virumaal Haljala vallas Aaspere külas. 

Aaspere tiigi pindala on umbes 1 hektar ja see asub Tallinna-Narva maanteest umbes kilomeetri kaugusel

## Välislingid
* Aaspere tiik keskkonnaregistris
Ööbikujärv

**Ööbikujärv** (ka **Soona tiik**) on järv Põlvamaal Kanepi vallas Aiaste ja Saverna külas.

Ööbikjärv ei ole avalik ega avalikult kasutatav järv.

## Viited
Pertti Kurikan Nimipäivät

**Pertti Kurikan Nimipäivät** (**PKN**; 'Pertti Kurikka nimepäevad') oli 2009. aastal asutatud Soome punkansambel. See koosneb vaimupuudega inimestest.

Ansambel sai laiemale üldsusele tuntuks 2012. aastal dokumentaalfilmiga "Pungi sündroom" ("The Punk Syndrome"; originaali pealkiri "Kovasikajuttu").

2015. aastal võideti lauluga "Aina mun pitää" Uuden Musiikin Kilpailu, millega pääseti Soomet esindama samal aastal Viinis toimunud Eurovisiooni lauluvõistlusele.

Ansambel tegutses kuni 2016. aastani, mil ansambli kitarrist Pertti Kurikka sai 60-aastaseks ja lõpetas muusikutee.

## Liikmed
* Pertti Kurikka – kitarr
* Kari Aalto – vokaal
* Sami Helle – bass
* Toni Välitalo – trummid

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht (*soome keeles*)
Padaoru paisjärv

**Padaoru paisjärv** on paisjärv Lääne-Virumaal Viru-Nigula vallas Pada külas. 
Paisjärv paikneb Padaoru kaitsealal Pada pargis.

Järve läbib Pada jõgi.

Järve pindala on 0,2 ha, kaldajoone pikkus 220 m.

Kuulub Ida-Eesti vesikonda Viru alamvesikonda.

## Viited

## Välislingid
* Järv keskkonnaregistris
Lykophron

**Lykophron** (5. sajandi lõpp eKr – 4. sajandi algus eKr) oli vanakreeka sofist, kes elas tõenäoliselt Sitsiilia saarel Sürakuusa linnas.

Lykophroni tööst on säilinud väga vähe ning seegi peamiselt Aristotelese põgusate viidetes. Samas toetavad need viited arvamust, et Lykophron käsitles oma töödes sofistidele omaseid teemasid:
# Verbi "olema" käsitlemine, mille osas Lykophron arvas, et tuleks hoiduda verbi tarvitamisest koopulana, et vältida "olema" predikatiivse ning eksistentsiaalse tarvituse segiajamist;
# Teadmise tähenduse relatiivne lahtimõtestamine, mis avaldub väites, et teadmine on teatava fakti ja hinge ühtsus;
# Seaduste lahtimõtestamine kokkuleppest lähtuvalt, mis tähendab, et seadused ei ole tema hinnangul antud ei jumalikult ega loomupäraselt, vaid need on tekkinud inimeste omavahelise kokkuleppe tulemusena.

## Viited
Viktor Skrõpnõk

**Viktor Anatolijovõtš Skrõpnõk** (ukraina keeles Віктор Анатолійович Скрипник; sündinud 19. novembril 1969 Novomoskovskis) on Ukraina endine jalgpallur.

## Mängijakarjäär
Enne profikarjääri algust mängis Skrõpnõk aastatel 1987–1988 Nõukogude Liidu kõrgliiga reservmeeskondade turniiril Dnipropetrovski Dnipro ridades. Aastatel 1989–1994 mängis Skrõpnõk Zaporižžja Metallurgi meeskonnas, kust siirdus 1994. aastal kaheks hooajaks tagasi Dnipropetrovski Dniprosse. Sealt suundus ta 1996. aastal Bremeni Werderisse, kus mängis kuni mängijakarjääri lõpuni 2004. aastal. Hea tsenderdusoskuse pärast hüüti teda Ukraina Beckhamiks. 2004. aastal võitis ta Werderiga Bundesliga ja Saksamaa karikasarja.

## Treenerikarjäär
Skrõpnõk sai Bremeni Werderi reservmeeskonna peatreeneriks 2013. aastal. 2014. aasta 25. oktoobril määrati ta Bremeni Werderi põhimeeskonna peatreeneriks, kui eelmise peatreeneri Robin Dutti juhitud meeskond oli langenud Bundesliga tabeli lõppu. 2014/2015 hooaja lõpuks oli Skrõpnõk juhtinud meeskonna Bundesliga tabeli esimesse poolde. Bremeni Werderi peatreeneri kohalt vallandati ta 2016. aasta septembris.

Aastatel 2018–2019 oli ta Läti kõrgliiga klubi Riga peatreener.

## Viited
Roomet Kiudmaa

**Roomet Kiudmaa** (sündinud 26. mail 1936 Võrus; sünninimi **Roomet Kiutson**) on eesti rahvusest endine NSV Liidu sõjaväelane (kindralmajor).

Ta lõpetas aastal 1954 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli. Aastal 1966 lõpetas ta M. I. Kalinini nimelise Suurtükiväeakadeemia. Aastatel 1971–1974 oli ta adjunktuuris Frunze-nimelises Sõjaväeakadeemias; oktoobris 1974 kaitses ta sõjateaduste kandidaadi väitekirja.

Aastatel 1975–1987 oli ta Eesti NSV sõjakomissar. Seejärel töötas ta direktorina tehases Talleks, Eesti Talleksis, ArmorEstis ja Kotkalennus.

1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.

1998–2003 oli ta Tallinna Arte Gümnaasiumi direktori asetäitja.

Ta on korteriühistu Tina 21A juhatuse liige.

## Teoseid
*NSV Liidu kodanike austav kohustus: [Suure Oktoobri saavutuste kaitsmise vajadusest], Tallinn, Eesti Raamat, 1980.

## Viited

## Välislingid
*Foto
*19. jaanuar 2017 kell 16:03, Hanneli Rudi, CIA andmetel maha lastud ENSV sõjakomissar Postimehele: see on puhas rumalus, postimees.ee
*VE: Kuidmaa, Roomet – ENSV sõjakomissar
Karl Trakmann

**Karl Trakmann** (vene Карл Густавович Тракман; 1887–1938) oli eesti kommunist ja Nõukogude sõjaväelane.

Ta oli muu hulgas Punaarmee kindralstaabi ohvitser. 

Ta oli üks 1. detsembri riigipöördekatse korraldajaid.
Helwig

**Helwig** (vene keeles *Гельвиг*), varem **Hellwig** oli Brandenburgist Bernaust pärit literaadi- ja aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Suguvõsast on teada Jakob Helwig, kes 1677 sai Eestimaa ja Tallinna piiskopiks. Jakobi poja Karl Jakobi pojad said Saksa-Rooma riigilt keisrilt aadlitiitli. 

Suguvõsa kanti 1753 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

## Suguvõsa liikmeid
### Hellwig
*Jakob Hellwig (u 1530−1598), Bernau raehärra
*Heinrich Hellwig, Tallinna linnakooli rektor, Tallinna Niguliste koguduse abipastor 
*Jakob Hellwig (1600−1651), filosoofiamagister, Bernau ja Neuruppini kooli rektor, Prittzwalki ja Bernau arhidiakon, praost, Brandenburgi konsistooriuminõunik
### Helwig
*Jakob Helwig (1631–1684), teoloogiadoktor, Stockholmi saksa koguduse ülempastor, Stockholmi konsistooriumi assessor, Eestimaa piiskop ja Tallinna Toomkoguduse ülempastor
*Johann Joachim Helwig (u 1666–maeti 1704), Tallinna gümnaasiumi kantor ja kolleeg, Haljala pastor
*Johann Andreas Helwig (1668–1720), teoloogiamagister, Narva kaaspastor, pastor ja ülempastor, Narva konsistooriumi assessor, Tallinna Oleviste ülempastor ja Eestimaa superintendent
*Karl Jakob Hellwig (1680–1724), Voose mõisnik
*Karl Friedrich von Helwig (1706–1765), Voose, Karinõmme, Nehatu ja Kuusiku mõisnik
*Christian Gottfried Helwig (1707−1747), teoloogiamagister, Helme pastor
*Gustav Wilhelm von Helwig (1710−1784), Voose mõisnik
*Karl Thure von Helwig (1741–1810), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kapten), Paldiski kreisimarssal, Eestimaa maanõunik, mõisaomanik
*Karl von Helwig (1748–1812),  Voose mõisnik
*Jakob Johann von Helwig (1749–1801), Kihlevere mõisnik
*Jakob Friedrich von Helwig (1769–1821), Paadrema mõisnik
*Gustav Karl Hans von Helwig (1779−1855), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant), polgukomandör, Dünamünde kindluse komandant
*Alexander Philipp von Helwig (1781−1858), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor), polgu- ja brigaadikomandör

## Helwigi suguvõsa mõisavaldused
*Eestimaa:
**Karinõmme (*Karinömm*) (1765−1767 ja 1787−1810), Kihlevere (*Kichlefer*) (1744−1760ndad pandi-, 1772−1786 pärusvaldus), Mõtsu (*Metzeboe*) (1795−1796 ja 1799−1810, pandivaldus), Nehatu (*Nehhat*) (1740ndad−XIX sajandi algus), Niibi (*Niby*) (1740ndad, pandivaldus), Parila (*Pargel*) (1730ndad, pandivaldus), Voose (*Wosel*) (1737−1829)
*Saaremaa:
**Kessulaiu (*Schildau*) (1807−1820 pandi-, 1820−1830 pärusvaldus)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 317−319.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 336−339 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000601,00345.html?prozent=; täiendused, lk 16 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000601,00431.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd V. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1984. Lk 109.
Austria muusika

**Austria muusika** on Austriast pärinev või austerlaste loodud või esitatud muusika.

Austria on tuntud omapärase laulmisstiili joodeldamise poolest, mis arenes välja Alpides.

Viin on olnud oluline muusikalise uuenduse keskus, selle tähtsus hakkas kasvama 16. sajandi alguses. 18. ja 19. sajandil kogunesid sinna heliloojad Habsburgide muusikasoosingu tõttu. Viinist sai Euroopa klassikalise muusika pealinn. Viiniga olid seotud Viini klassikud Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart ja Ludwig van Beethoven, samuti Franz Schubert, Johann Strauss noorem ja paljud teised. Barokiajastul mõjutasid Austria muusikat ungari ja slaavi rahvamuusika. Tänapäeval on Viini filharmoonikud maailmakuulus sümfooniaorkester, mis annab kontserte kogu maailmas ning nende uusaastakontsert on Euroopa tähtsamaid klassikalise muusika kontserte.

Austriast pärineb tuntumaid jõululaule "Püha öö".

## Vaata ka
*Austria Eurovisiooni lauluvõistlusel
Bosnia ja Hertsegoviina muusika

**Bosnia ja Hertsegoviina muusika** on Bosniast ja Hertsegoviinast pärinev või bosnialaste loodud või esitatud muusika.

Nagu ka teistel Balkani maadel, on Bosnial ja Hertsegoviinal olnud tormiline minevik korduvate sissetungide ja okupatsioonidega. Bosnia ja Hertsegoviina muusika on seetõttu segu traditsioonilisest slaavi folkloorist türgi ning vähemal määral ka lääne mõjutustega.

Bosnia muusikast võib leida polüfoonilise ja dissoneeriva laulustiili *ganga*, mis on traditsiooniliselt olnud peamiselt lambakarjuste repertuaaris. Pillidest on olnud levinud bosnia torupill, puuflööt ja näpitav krihvidega keelpill *šargija*. Ühekeelelist poogenpilli guslet on kasutatud eepiliste poeemide saatmiseks. Esimese maailmasõja ajal tekkisid ja 1960. aastatel said populaarseks rahvamuusikaansamblid, mis koosnevad kahest viiulist ja šargijast. 

Sevdalinka on bosnia muusikastiilidest võib-olla kõige iseloomulikum, bosnialikum. See on emotsionaalne melanhoolne laulustiil, mille sisu on nukker, jutustades armastusest ja selle kaotusest või lähedase inimese surmast. Neid laule esitati keelpilli sazi, hiljem akordioni saatel. Tänapäeval on traditsioonide austajate meelepahaks saateansambli koosseisus levinud lisaks akordionile ka trumm, kontrabass, kitarrid, klarnetid ja viiulid. Sevdalinka arenes välja linnades Osmanite võimu ajal.

Bosnia sufivennaskondades on viljeletud araabia-, pärsia- ja türgikeelset religioosse sisuga *Ilahije i Kaside* laulu, mida mehed kooris esitavad raamtrummi saatel. 

Euroopa klassikalise muusika loojateks Bosnias ja Hertsegoviinas on heliloojad Dino Zonić, Mirsad (Giga) Jelešković, Ališer Sijarić, Igor Karača, Dino Rešidbegović, Anđelka Bego-Šimunić jt.

## Vaata ka
*Bosnia ja Hertsegoviina Eurovisiooni lauluvõistlusel
Handtwig

**Handtwig** oli Rootsist pärit aadlisuguvõsa. 

Suguvõsast on teada vabatalupoja järeltulija Jöran Hansson Hanwycki, kes oli Läänemaal Kullamaa kihelkonna Käända mõisa omanik. 

Georg Handtwig (1676–1733 Kadrina), oli Eesti vaimulik: Kadrina Katariina koguduse õpetaja, Viru ja Alutaguse praost, Käända (Kullamaa kihelkonnas, Läänemaal), ja Kiviloo mõisa (Harjumaal) omanik.

Tema pojad Käända mõisnik *Georg* Adolf († 1752), Mecklenburgi hertsogkonna Rostocki meditsiiniprofessor Gustav Christian (1712–1767) ja major Karl Reinhold (1717–1778) aadeldati 1740. aastal Saksa-Rooma keisririigis ja major Karl Reinhold von Handtwig (1717–1778) kanti 1764 Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja 1765. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

Georg Adolf von Handtwigi († 1752) pojad: suurtükiväepolkovnik Magnus Gustav (1732–1783), kindralleitnant  Karl Reinhold (1737–1792), rittmeister ja Käända mõisnik *Adolf* Johann (1743–1822) ja Kiviloo mõisnik *Friedrich* Christian (1746–1793)) kanti 1774 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

Suguvõsal oli kaks haru: 
*Adolf Johann von Handtwigi (1743–1822) - Käända (saksa k. *Haus Kända*) ja 
*Friedrich Christian von Handtwigi (1746–1793) - Kiviloo mõisa  (saksa k. *Haus Fegefeuer*) haru.

## Viited
Andres Winter

**Andres Jüri Winter** (Andrew George Winter; 7. aprill 1892 Sindi – 27. oktoober 1958 Boston) oli eesti kunstnik.

## Elukäik
Pärast Sindi ministeeriumikooli lõpetamist asus ta 1913. aastal laevale ja töötas seitse aastat meremehena. Aastatel 1914–1916 tegi Winter Briti laevadel teenides läbi I maailmasõja. 1916. aastal jõudis ta New Yorki ja asus sõitma USA kaubalaevastikus. 

1921. aastal sai ta USA kodakondsuse ja alustas õpinguid New Yorgi kunstiakadeemias. 1925. aastal lõpetas ta akadeemia Mooney stipendiumiga, mille eest täiendas end kunsti vallas Roomas ja Pariisis. 1926/1927 talvel peatus Winter Sindis venna juures. Sel ajal sündisid ka mõned maalid: isast, vabrikust, kasarmuist, kirikust. Söega joonistas ta perekonda. Hiljem õppis ta veel Cape Codi kunstikoolis ja L. C. Tiffany Foundationi juures.

Winter asus uuesti elama New Yorki. Ta võttis osa L. C. Tiffany ühingu tegevusest. Winteril jagus tellimusi ja tema teosed said järjest auhindu. Winteri teoseid osteti Ameerika olulistesse kunstimuuseumidesse ja valitsusasutustele.

1940. aastal kolis Winter USA Maine'i osariiki Monhegani saarele.

## Looming
Ta tegeles maastikumaaliga. Suurem osa loomingust kujutab merd, rannastseene ja rannamaastikke. Tema teoseid on omandanud muuseumid ja paljud asutused. Näiteks teos "Tuulevaikus Gibraltari lähedal" asub Newport Newsi meremuuseumis, aga "Autoportree", "Rannavalve kordon ja tuletorn" ja "Töötajad merel" National Academy of Designis.

## Viited
CNNi efekt

**CNNi efekt** on teooria politoloogias ja meediauuringutes, mille kohaselt ööpäev läbi töötav rahvusvaheline teleuudistekanal CNN mõjutas oluliselt külma sõja lõpu aastail iseseisvate riikide välispoliitikat ning CNN koos teiste meediakanalitega mõjutas külma sõja järgses maailmas riikide välispoliitikat.

Vabal ajakirjandusel on esindusdemokraatiates niinimetatud neljanda võimuna alati olnud mõju poliitiliste otsuste tegemisel. CNNi efekti toetajate sõnul on aga uue üleilmse meedia haare, sügavus ja kiirus loonud senisest oluliselt erineva mõju poliitikate kujundamisele. 

Termin viitab CNNi teedrajavale rollile teleuudiste vallas, kelle poolt sündmuste reaalajas kajastamist peeti mõjukaks arvamuste kujundajaks, sest see tõi temaatika ja otsepildi USA televaatajale koju. Sellisteks sündmusteks olid näiteks 1989. aasta Tian'anmeni meeleavaldused, kommunismi kokkuvarisemine Ida-Euroopas, Lahesõda ja Muqdisho lahing. Tänapäeval kasutatakse mõistet laiemalt kogu reaalajas uudiseid edastava meedia kohta.

USA endine riigisekretär James Baker on öelnud CNNi efekti kohta, et see sunnib poliitikuid omama poliitilist seisukohta ning kujundama seda hetkega. Tema endise pressisekretäri Margaret Tutwileri sõnul on reageerimisaeg väga lühike ning analüüsiks ja taustainfo kogumiseks ei jää aega. 

## Vaata ka
*Foxi efekt

## Viited

## Välislingid
* "CNN effect" is Not Clear-Cut, essay by Indiana University School of Law professor Fred H. Cate, in *Humanitarian Affairs Review*. 2002.
* "The CNN Effect": How 24-Hour News Coverage Affects Government Decisions and Public Opinion, Brookings Institute/Harvard University forum transcript. 2002.
* The "CNN Effect:" TV and Foreign Policy, Center for Defense Information *America's Defense Monitor* transcript. 1995.
Artūrs Dannebergs

**Artūrs Dannebergs** (28. veebruar 1891 Ķoņi vald – 16. oktoober 1941 Kommunarka, Moskva lähedal) oli Vene, Läti (kindral) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant).

Ta lõpetas aastal 1913 Penzas maamõõtjate kooli. Sama aasta detsembris astus ta Vene Keiserliku Armee koosseisu. Ta teenis 3. Soome suurtükiväe divisjonis, selle koosseisus võttis ta osa Esimesest maailmasõjast Ida-Preisimaal. Aastal 1917 teenis ta porutšiku auastmes 6. Soome suurtükiväe brigaadi patareis.

18. veebruaril 1919 asus ta Läti armee koosseisu.
Müller (Kunda)

**Müller** (saksa keeles *Müller a. d. H. Kunda*, ′Müller Kunda kojast′, eristamaks neid teistest samanimelistest suguvõsadest), hiljem ka **Fahrensbach** oli Lüneburgist pärit aadlisuguvõsa. Suguvõsa suri välja XIX sajandi keskpaigas.

## Ajalugu
Suguvõsa esindaja Dietrich Müller oli Saksamaal Lünebergis kaupmees. Dietrichi pojad Hans ja Dietrich tulid 1597 Eestimaale. Hansu poeg oli kaupmees Johann (Hans) Müller, kes omas Virumaa Kunda mõisat ja oli ühtlasi aastal 1620 Tallinna raehärra, Dietrich Ereda mõisa pandivaldaja. 

Rootsi sõjaväe rittmeister Johan Müller (surn. enne 1711) aadeldati 1646. aastal, kuid ei introdutseeritud Rootsi rüütelkonda . Johanni pojad  said 1650 Rootsi aadlitiitli. 

Suguvõsa kanti 1746 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

## Suguvõsa liikmeid
*Johann (Hans) Müller vanem (1582−1639), Tallinna raehärra, Narva bürgermeister,  Kunda läänimõisnik
*Maria Margareta (1620 – u 1687), kes abiellus 1639 Philipp Crusiusega, aadeldatult 1649. aastal Krusenstern
*Catharina, kes abiellus saksa päritolu geograafi, teadlase ja poliitiku Adam Oleariusega (1599–1671)
*Anna, kes abiellus Heinrich Kohseni (Cuhsen) (surn. 1645), Tallinna kaupmehe ja Suurgildi oldermanniga
*Georg (ka Jürgen) Müller (ka Möller), Tallinna raehärra 1642–1657 ja kohtufoogt
*Eberhardus Müller (surn. 1660), vaimulik, th. magister, Rootsi Pommeri Toruńi  Maarja kiriku pastor
*Johan Müller noorem (u 1618 – surn. enne 1711), Rootsi sõjaväelane (rittmeister), Kunda mõisnik, aadeldati 1646 ja 1687. aastast sai õiguse kasutada äia tiitlit ja nime (Müller) von Fahrensbach
**Johann Dietrich/Johan Didrik (Müller) von Fahrensbach, Rootsi sõjaväelane (rittmeister)
**Karl Johann (Müller) von Fahrensbach (1686–1721/1727), 
*Dietrich von Müller (surn. u 1673), Rootsi sõjaväelane (major), Sõmerpalu mõisnik
*Gustav Johann von Müller, (surn. u 1698), Rootsi sõjaväelane (leitnant), Sõmerpalu mõisnik
*Heinrich von Müller (surn. u 1708), Ereda ja Peeri mõisnik Virumaal, assessor
*Karl Johann von Müller (surn. 1727), Kunda mõisnik

## Mülleri suguvõsa mõisavaldused
*Eestimaa:
**Kunda (*Kunda*) (1618−1741)

## Viited

## Kirjandus
*EAA, f. 1674, n. 2, s. 144. Mülleri suguvõsa.
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980).
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd II. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 96−97 (allmärkus) https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00127527,00104.html?prozent=.
*Schlegel, Ernst Bernhard. Klingspor, Carl Arvid. *Den med sköldebref förlänade men ej å riddarhuser introducerade Svenska adelns ättar-taflor*. Stockholm: P. A. Norstedt & Söner, 1875. Lk 71, 194−195 https://books.google.de/books?id=qIouAAAAYAAJ&pg=PA71#v=onepage&q&f=false https://books.google.de/books?id=qIouAAAAYAAJ&pg=PA194#v=onepage&q&f=false.
Thrasymachos

**Thrasymachos** (5. sajand eKr) oli vanakreeka sofist ja reetor, kes oli pärit Chalkedoni linnast Bosporuse kaldal, kuid sai  kuulsaks Ateenas.

Thrasymachos on tuntud kõnemehena, kuid eelkõige retoorikateooria arendajana. Tema kõnestilistilisi võtteid kajastab muuhulgas Aristoteles oma "Retoorikas". Thrasymachose kõnestiilist on säilinud üks pikem, tõenäoliselt ehtne fragment Halikarnassose Dionysiose Demosthenest käsitlevas traktaadis.

Thrasymachose nimi on tuntud eelkõige tema rolli tõttu Platoni "Riigi" esimeses raamatus, kus ta oponeerib Sokratese õiglusekäsitlusele, väites, et õiglus on tugevama kasu ja et piisavalt ulatuslik ebaõiglus on õiglusest tugevam, vabam ning valitsevam. Allikate vähesuse tõttu pole selge, kas Thrasymachos tegelikult pooldas neid väiteid. Võib aga oletada, et tema võitluslik kõnestiil "Riigis" on seotud tema nime tähendusega vanakreeka keeles – 'lahingus (μάχη) julge (θρασύς)'.

## Viited
Albert Kesner

**Albert Kesner** (13. august 1898 Luunja vald – 28. märts 1965 Tartu) oli eesti maalikunstnik. Ta õppis ja tegutses kunstiühingus Pallas.

## Hariduskäik
Ta lõpetas 1917. aastal Tartu linnakooli. Aastatel 1920–1927 õppis Kunstiühingu Pallas kunstikoolis (alates 1924. aastast Kõrgem Kunstikool Pallas) Konrad Mäe ja Ado Vabbe juhendamisel maali eriala. Täiendas end aastatel 1929–1930 Eesti Kultuurkapitali Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse (KKSKV) stipendiaadina Pariisis.  

Aastatel 1942–1944 töötas Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumi joonistusõpetajana. 

## Töökohad
* 1942–1944 Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasium
* 1944–1947 Tartu 5. Keskkool
* 1947–1948 Tartu Riiklik Kunstiinstituut

## Looming
* "Majad" (1929)
* "Linna õu" (1930)
* "Tallinna linnavaade" (1934)
* "Talvemaastik" (1935)
* "Ritsa teel" (1958)
* "Talv Hostas" (1958)

## Kirjandus
* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn, 1996.
Erhard Toots

**Erhard Toots** (26. oktoober 1927 Võrumaa – 31. detsember 2011) oli Eesti NSV partei- ja tööstustegelane, Eesti NSV Ülemnõukogu liige viimased kolm koosseisu.

## Haridus
*1946 Viljandi 2. Keskkool
*1952 Eesti Põllumajanduse Akadeemia, metsatööstus

## Töökohad
*1948 Eesti Põllumajanduskooperatsiooni Keskliidu Remondi- ja Ehituskontori normeerija 
*1952–1956 Tartu Metsatööstuskeskuse Laeva metsapunkti tehniline juhataja, peainsener ja juhataja
*1956–1961 Tartu Metsakombinaadi peainsener
*1961–1965 Rahvamajanduse Nõukogu Metsa ja Puidutööstuse Valitsuse juhataja asetäitja
*1965–1978 Eesti NSV metsa- ja puidutööstuse ministri asetäitja
*1978–1990 Eesti NSV Riikliku Materiaal-Tehnilise Varustuse Komitee esimees
*1992–1998 Eesti Puutööliidu tegevdirektor

## Tegevus Nõukogude võimuorganites
*1957 NLKP liige
*EKP Keskkomitee liikmekandidaat
*Eesti NSV Ülemnõukogu IX, X ja XI koosseisu liige.

## Tunnustus
*Eesti NSV teeneline tööstustöötaja

## Muu
Tema hobid olid male, bridž ja aiatöö.

## Isiklikku
Tema vanem poeg on poliitik Jaan Toots.

## Viited

## Kirjandus
*Arno Köörna (peatoimetaja). "Eesti majanduse biograafiline leksikon". AS Kirjastus Ilo, Tallinn 2003. Lk 532

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul