open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eve Online

**"Eve Online"** (stiliseeritult "EVE Online"; lühendatult **EVE**) on CCP Gamesi arendatav ulmeteemaline massiivne mängijatevaheline online-rollimäng (MMORPG). Mängijatel on võimalus tegeleda erinevate mängusiseste tegevuste ja ametitega, näiteks piraatlus, asteroidide kaevandamine, kauplemine, kosmoselaevade, kosmoselaevajuppide jms tootmine, avastusretked, võitlemine nii teiste mängijatega (PVP) kui ka tehisintellekti juhitavate vastastega (PVE) jne. Mängijatel on võimalus külastada 7800 päikesesüsteemi.

EVE on tuntud oma mängumaailma mastaabi ja omapärasuse poolest. 2014. aasta jaanuaris toimus mängus 21 tundi järjest kestnud B-R5RB lahing, milles tuhanded mängijad, olles koondunud erinevatesse poliitilis-sõjalistesse blokkidesse, võitlesid omavahel strateegiliselt tähtsa päikesesüsteemi pärast. EVE'i universumit, mängijaskonna ajalugu ja saavutusi tutvustav video kuulub New Yorgi moodsa kunsti muuseumi kunstikogusse stiilinäitena rakendusdisainist. 2016. aastal ilmus ajakirjanik Andrew Groeni kirjutatud raamat "Empires of EVE: A History of the Great Wars of EVE Online", mis annab ülevaate mängu ajaloost vahemikus 2003–2009, kirjeldades perioodil toimunud tähelepanuväärseid sõdu, tähtsaimate mängijatest koosnevate võimublokkide tegevust jne.

Mäng ilmus Põhja-Ameerikas ja Euroopas 2003. aasta mais. 2003. aasta maist detsembrini oli väljaandjaks Simon & Shuster Interactive, kuid pärast seda ostis CCP avaldamisõigused ja hakkas mängu avaldama digitaalselt. 2008. aasta 22. jaanuaril teatas CCP, et "EVE'i" hakatakse pakkuma ka Steami veebipoes. 2009. aasta 10. märtsil avaldas Atari mängu taas füüsiliste eksemplaridena. 2013. aasta veebruari seisuga oli mängul rohkem kui 500 000 mängijat. 2016. aasta 11. novembril lisati mängule piiratud võimalustega tasuta mängimise võimalus.

## Vaata ka
* B-R5RB lahing
* Dust 514
* Elite Dangerous
* Star Citizen

## Viited

## Välislingid

* Mängu koduleht (inglise keeles)
Responsoorium

**Responsoorium** (ladinakeelsest sõnast *responsum* 'vastus') on katoliku või anglikaani kirikus jumalateenistusel lauldav laul, kus vahelduvad solisti- ja kooripartiid.

Responsooriume lauldakse kõige rohkem tunnipalvetes (*officium*), samuti missas *[[Alleluia]]* ja graduaali täiendusena. Eristada võib kaht responsooriumi vormi: lühike ja lihtsa meloodiaga *responsorium breve*, mida lauldakse enamikul tunnipalvustel, ja keerulise melismaatikaga pikem *responsorium prolixum*, mida lauldakse matutiinil, suurte pühade vespreil ja ka protsessioonidel.

## Ajalugu
Responsooriumi lauluvorm on pärit juudi traditsioonist, kus psalmide laulmine responsoorselt oli levinud praktika, ja väljend *cantus responsorius* esineb Tertullianuse, Püha Augustinuse ja Sevilla Isidoruse kirjutistes. Erinevalt introituse, *[[offertorium]]*i või *[[communio]]* antifoonilisest laulmisest, mille ülesanne sageli on täita aega, mille jooksul toimub mingi tegevus või tseremoonia, on responsoorium jumalateenistuse osa, mida kuulavad vaimulikud ja kogudus koos.

Keskajal arenes responsooriumist lauluvorm, kus keeruka ja väga kaunistusterohke meloodiaga refrään, mida laulis koor, eelnes ja järgnes psalmitekstile, mida laulis kantor üksi (muusikaline vorm R V1 R V2 R jne). Keskaegsetes käsikirjades on sageli välja kirjutatud vaid refrään (märk ℟ (*U+211F*)) ja psalmiversus (märk ℣ (*[[Unicode|U]]+2123*)), kordused on märgitud lühenditega. *Responsum* võib olla mitte terve refrään, vaid ainult osa.

Näide:

R: In mánus túas Dómine comméndo spíritum méum.
V: Rédemisti nos Dómine, Déus veritátis.
R: Comméndo spíritum méum.
V: Glória Pátri, et Fílio, et Spíritui Sáncto.
R: In mánus túas Dómine comméndo spíritum méum.

Või:

R: Descendit sicut pluvia in vellus; *Benedictum nomen majestatis ejus in aeternum, et **Replebitur majestate ejus omnis terra.
V: Ecce tabernaculum Dei cum hominibus et habitabit cum eis; et ipse Deus cum eis erit eorum Deus.
R: *Benedictum ...
V: Glória Pátri et Fílio, et Spíritui Sáncto.
R: **Replebitur ...

Varases polüfoonias hakati mitmehäälseks seadma soolo-osi, samas kui koori lauldud refrään jäeti ühehäälseks. Renessansi heliloojate kirjutatud responsooriumide muusikaline vorm alati refrääni ja psalmiversust ei erista, samuti hiljem loodud muusika.

## Vaata ka
* Graduaal
* Alleluia
* Officium

## Viited

## Välislingid
* Responsooriumidele kirjutatud muusika portaalis Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
* Suure laupäeva responsoorium ''Aestimatus sum'' Solesmes' munkade koori esituses
* Carlo Gesualdo ''Tenebrae Responsoria'' (kannatusnädala responsooriumid)
Léo Moura

**Leonardo da Silva Moura** (sündinud 23. oktoobril 1978 Niteróis) on endine Brasiilia jalgpallur. Ta mängis põhiselt paremkaitsjanana, kuid vahetevahel ka poolkaitsjana.

Ta üks väheseid mängijaid, kes mängis Rio de Janeiro kõigis nelja suurklubi – Botafogo, Vasco da Gama, Fluminense ja Flamengo – meeskonnas. Tema karjääri edukaim periood oli 2005–2015, kui ta mängis Flamengos ning tuli 2009. aastal klubiga Brasiilia meistriks. Aastatel 2007 ja 2008 valiti Léo Moura Brasiilia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

Väljaspool Brasiiliat mängis Léo Moura Belgia kõrgliigaklubis Germinal Beerschot (1999–2000), Hollandi esiliigaklubis ADO Den Haag (2000–2001), Portugali kõrgliigaklubis Braga (2005), Ameerika Ühendriikide klubis Fort Lauderdale Strikers (2005) ja India klubis Goa (2015).

Ainsal korral mängis ta Brasiilia koondises 6. veebruarist 2008, kui kohtuti Iirimaaga.

## Saavutused
;Flamengo
*Campeonato Brasileiro Série A: 2009
*Copa do Brasil: 2006, 2013
*Campeonato Carioca: 2007, 2008, 2009, 2011, 2014
;Santa Cruz
*Copa do Nordeste: 2016
*Campeonato Pernambucano: 2016
;Grêmio
*Copa Libertadores: 2017
*Recopa Sudamericana: 2018
*Campeonato Gaúcho: 2018, 2019

## Viited
A-League

**A-League** (sponsorite järgi ametlikult **Hyundai A-League**) on Austraalia kõrgeim jalgpalliliiga. Seda korraldab Austraalia jalgpalliliit (Football Federation Australia; FFA).

A-League loodi 2004. aastal National Soccer League'i (NSL) järglasena. A-League'i esimene hooaeg algas 2005. aasta augustis. Liigasse kuulub üksteist klubi, millest kümme Austraaliast ja üks Uus-Meremaalt. 2019. aastal liitus üheteistkümnenda klubina Western United ja 2020. aastal kaheteistkümnenda klubina  Macarthur FC.

Hooaeg kestab oktoobrist maini ning koosneb 29-voorulisest põhihooajast (põhihooaja meister – *premier*), millele järel selgitavad kuus parimat meeskonda lõpliku meistri (*champions*). Põhihooaja kolmel parimal meeskonnal on võimalik pääseda AFC Meistrite Liigale. Sarnaselt Põhja-Ameerika jalgpalli kõrgliigaga Major League Soccer ja Austraalia teiste kõrgliigadega ei selgitata erinevalt paljudest Euroopa liigadest kõrgliigast väljalangejaid.

Alates 2005. aastast on nii *premier*-meistriks tulnud seitse klubi ja *champions*-meistriks kuus klubi.

Liiga sponsor on Lõuna-Korea autotootja Hyundai Motor Company.

## Klubid

Varem on kõrgliigasse kuulunud New Zealand Knights (2005–2007), Gold Coast United (2009–2012) ja North Queensland Fury (2009–2011).

## Meistrid

## Rekordid
* Noorim mängija – Alusine Fofanah (15 aasta ja 189 päeva vanuselt Western Sydney Wanderersi särgis mängus Adelaide Unitedi vastu 19. jaanuaril 2014)
* Vanim mängija – Romário (40 aasta ja 320 päeva vanuselt Adelaide Unitedi särgis mängus Newcastle Jetsi vastu 15. detsembril 2006)

### Enim mänge
*Seisuga 14. detsember 2019*

***Paksus kirjas''' on tegevmängijad A-Legaue'is''



===Enim väravaid===


''Hooaja 2019–20 seisuga''

***Paksus kirjas*' on tegevmängijad A-Legaue'is*

:

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* A-League Soccerway lehel
Luan Vieira

**Luan Guilherme de Jesus Vieira ** (sündinud 27. märtsil 1993 São José dos Camposes) on Brasiilia jalgpallur, ründav poolkaitsja. Ta mängib Brasiilia kõrgliigaklubis Grêmio.

Grêmioga liitus ta esmakordselt 2013. aastal. Debüüdi klubi esindusmeeskonnas tegi ta 19. jaanuaril 2014 Rio Grande do Suli osariigi meistrivõistlustel Campeonato Gaúcho võõrsilmängus São José vastu. Esimese värava lõi ta klubi särgis kümme päeva hiljem mängus Brasil de Pelotase vastu.

Debüüdi Brasiilia kõrgliigas tegi ta 2014. aasta 27. aprillis kodumängus Atlético Mineiro vastu. Esimese värava lõi ta Brasiilia kõrgliigas sama aasta 17. augustil penaltist Criciúma vastu.

2015. aasta hooajal lõi ta Grêmio meeskonnas kõrgliigas kümme väravat, millega oli Grêmio suurim väravakütt sel hooajal. Klubi sai kõrgliigas kolmanda koha. Samal hooajal valiti ta Brasiilia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2016. aastal võitis ta klubiga Brasiilia karika.

2017. aastal võideti Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores. Finaalseerias kohtuti Argentina klubiga Lanús ning finaalseeria teises mängus lõi Luan värava, mis kindlustas Grêmio 3:1 üldvõidu. Kokku lõi ta selles sarjas hooaja jooksul kaheksa väravat ja valiti kogu sarja parimaks mängijaks.

2018. aasta veebruaris võideti Lõuna-Ameerika superkarikas Recopa Sudamericana, kui alistati Argentina klubi Independiente. Kaheseerialise superkarika esimeses mängus viigistas Grêmio tänu Luani tabamusele 1:1. Otsustav mäng peeti Grêmio kodustaadionil, kus Grêmio alistas Independiente viigiseisuga 0:0 lõppenud normaal- ja lisaajale järgnenud penaltiseerias, kus Luan lõi otsustava tabamuse. Sama aasta aprillis võideti pärast kaheksat aastat taas osariigi meistrivõistlused.

2019. aasta detsembris siirdus Luan Brasiilia kõrgliigaklubisse Corinthians. Klubi meeskonnas tegi ta debüüdi hooajaeelses sõprusmängus 16. jaanuaril 2020 New York City vastu, lüües 2:1 võidumängus Corinthianse mõlemad väravad. 23. jaanuaril lõi ta São Paulo osariigi meistrivõistluste esimeses mängus penaltist värava Botafogo vastu. 2022. aasta augustis läks ta Corinthiansest hooaja lõpuni laenule Santosesse.

2023. aasta juulis naasis ta , kellega sõlmis aasta lõpuni kehtiva lepingu.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 26. jaanuaril 2017 sõprusmängus Colombia vastu.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril tuli ta Brasiilia olümpiakoondise koosseisus olümpiavõitjaks. Ta lõi turniiril kaks väravat: esimese veerandfinaalis Colombia vastu ja teise poolfinaalis Hondurase vastu.

## Saavutused
;Grêmio
*Copa do Brasil: 2016
*Copa Libertadores: 2017
*Recopa Sudamericana: 2018
*Campeonato Gaúcho: 2018, 2019

## Viited
Luige Nokk

**Luige Nokk** oli eesti huumorifestival, mis toimus esimest korda Kiili vallas 8.–10. juunini 2018. Festivalil esines poolsada näitlejat, koomikut, luuletajat, režissööri, mustkunstnikku ja muusikut. Festivalialal oli lisaks pealavale kontserdilava, teatrisaal ja kino. Eesti suurimat huumorifestivali külastas 4500 inimest. 

Festivalil esinesid Sepo Seeman, Egon Nuter, Taniel Kasemägi, Margus Prangel, Tiit Sukk, Veikko Täär, Viktor Vassiljev, Kait Kall, Indrek Taalmaa, Jan Uuspõld, Robin Juhkental, Kaarel Nõmmik, Marta Vaarik, Piip ja Tuut, Mattias Naan, Kaisa Selde, Mart Müürisepp, Rasmus Merivoo, Tigran Gevorkjan, Märt Koik, Kristjan Oden, Jarek Kasar, Olavi Ruitlane, Risti Kongi, Peeter Oja, Tarmo Põiklik, René Vilbre, Charlekas & Kubo, Karl-Andreas Kalmet, Indrek Ojari, Indrek Vaheoja, Andres Maimik, Rain Tolk, Ott Sepp, Märt Avandi, Mart Juur, Andrus Kivirähk ja Contra. Reede ja laupäeva õhtu lõpetasid peosarjade "Raadio Kohila" ja "Ennu Ratas" tantsuõhtud. Toimusid raadiosaadete "Rahva oma kaitse" ja "Laupäevahommik onu Veiko ja tädi Horroriga" avalikud salvestused.

Kontsertidel esinesid Minu Isa Oli Ausus Ise, Kurjam, Kuldne Trio, Tomahawk Brothers, Orelipoiss, Henry Kõrvits & Band, HU?. Sai näha etendusi "Ürgmees" (Jan Uuspõld), "Laval koos Ott Sepaga" (Improteater Impeerium), "Mees ja mootorratta õpik" (Sepo Seeman) ja "Oranžid tropid kõrvas" (Indrek Taalmaa). Näidati filme "Tulnukas" (rež. Rasmus Merivoo); "Kreisiraadio" (režissöör Rene Vilbre); "Jan Uuspõld läheb Tartusse" (Andres Maimik; Rain Tolk); "Tujurikkuja" (Tõnis Lepp; Erik Moora) ja Vanamehe multikad (Mikk Mägi; Peeter Ritso).

2019. aastal toimus festival Luige Nokk 7.-8. juunil Tallinnas Lennusadama välialal.

## Viited
Marie Rathleffi tütarlaste eragümnaasium

**[[Marie Rathleff]]i tütarlaste eragümnaasium** (saksa keeles *Deutsches Privatmädchengymnasium von Frl. M. Rathlef*) oli tütarlastekool, mis tegutses Tartus.

Kooli asutas 19. sajandi lõpul Lydia Horn (*Lydia Horni Kõrgem 10klassiline Tütarlastekool*). Kool oli algul venekeelne. 1906 sai kooli õppekeeleks saksa keel. 1916 kool suleti. 2. septembril 1918 jätkas kool tegutsemist nime all *Tartu Avalik Lütseum*. Detsembris 1918 kool suleti. 1920 jätkas kool tegutsemist nime all **Marie Rathleffi tütarlaste eragümnaasium**. 1922 ühines see kool Alfred Grassi tütarlastekooliga.

## Viited

## Välislingid
*
Introitus

**Introitus** (ladina *antiphona ad introitum* 'antifon sisenemise juurde') on antifoniga psalmiversus, mida lauldakse roomakatoliku kirikus vaimulike sisenemisel kirikusse missa alguses ja mis kuulub missa muutuvasse osasse (*proprium missae*).

## Ajaloost
Introituse osa missas ja tekstid sätestas paavst Coelestinus I 5. sajandil kui laulu, mis peab saatma preestrit altarisse (Milano liturgias kandis see laul nime *ingressa*) ja see hõlmas antifonaalselt lauldud tervet psalmi. Umbes aastaks 1000 oli introitusse jäänud üksainus psalmi*versus* ja olulisemaks muutunud selle eel ja järel lauldav antifon, mille tekst vahendab päeva kõige olulisemat sõnumit. Katoliku kirikus on tavaks saanud nimetada pühapäevi introituse esimeste sõnade järgi, näiteks paastu neljas pühapäev on *Laetare* pühapäev – sõnade "Laetare Jerusalem" järgi –, esimene pühapäev pärast ülestõusmispühi *Quasimodo* pühapäev –sõnade "Quasi modo geniti" järgi.

Introituse antifoni tekst on enamikul juhtudel pärit Vana Testamendi psalmidest või mujalt pühakirjast. On mõned harvad erandid, kus tekst pole piiblist: antifonide "Salve, sancta parens enixa" ja "Genuit puerpera" tekstid on 5. sajandi luuletajalt Caelius Seduliuselt.

## Muusika
Introitust võib tinglikult nimetada jumalateenistuse "avamänguks". Selle tekst esitab enamasti otsest kõnet ja meloodia on vastavalt sellele väljendusrikas ja liikuv. Introitus võib olla mõõdukalt kaunistatud, kahe- kuni kolmenoodiliste neumadega silbi kohta, kuid võrreldes melismaatilise graduaaliga on selle ornamentika pigem tagasihoidlik. Muusikaline vorm gregooriuse laulus on aba, kus a tähistab antifoni ja b psalmiversust. Tavaliselt on sellele lisatud väike doksoloogia *"Gloria Patri ..."* ja selle lõpul korratakse uuesti antifoni.

Näide neljanda advendi pühapäeva introitusest:

A: Rorate, cæli, desuper, et nubes pluant justum:
aperiatur terra, et germinet Salvatorem. (Jesaja 45:8)

V: Caeli enarrant gloriam Dei
et opera manuum ejus annuntiat firmamentum (Psalm 19:2)

A: Rorate ... Salvatorem.

: Gloria Patri, et Filio, et Spiritui Sancto, Sicut erat in principio, et nunc, et semper, et in sæcula sæculorum. Amen.

A: Rorate ... Salvatorem.

Tridenti missas on see vorm redutseeritud: antifon – versus – doksoloogia – antifon. Alates Vatikani II kirikukogust 1960. aastatel väikest doksoloogiat introituses enam ei laulda.

## Viited

## Välislingid
* Introitusest katoliku kiriku võrguentsüklopeedias
* Introitus leksikonis A Dictionary of Music and Musicians
* Introituseid ''Rorate caeli'' eri autoritelt ja eri aegadest portaalis Choral Public Domain Library (ChoralWiki)
Sven Reintak

**Sven Reintak** (sündinud 17. juunil 1963 Tallinnas) on endine eesti kergejõustiklane.

Reintak alustas kergejõustikutreeninguid TSIK-i 6. klassis. Ta alustas jooksjana, oli 3 aastat kõrgushüppaja ning alates 1978. aastast (9. klass) mitmevõistleja. TSIK-is olid tema treeneriteks Juhan Toimeti ja Enn Roosi, hiljem Rein Aun ja Sven Andresoo. 

Aastatel 1984–1986 parandas Reintak Eesti rekordit kümnevõistluses kolmel korral, tema isiklikuks rekordiks jäi 8232 punkti.  On kolmekordne Eesti meister. 

## Viited

## Välislingid
* 
* Biograafia ESBL-is
Zeeh' Tütarlaste Kommertsgümnaasium

**Zeeh' Tütarlaste Kommertsgümnaasium** oli 1920–1940 Rakveres tegutsenud tütarlastekool. 

1846. aasta 11. juunil avati Rakveres Adam Gottliebi Zeeh' testamendi täitmiseks Emilie-nimeline tütarlaste 3-aastase õppeajaga algkool.

1858. aastal asutati saksa õppekeelega tütarlastekool endise Rakvere bürgermeistri Adam Gottfried Zeeh´  (1745–1814) poja Adam Gottlieb Zeeh'  (1776–1837) viimase soovina. Zeeh suri 1837. aasta alul, jättes testamendi, millega ta suurema osa oma suurest varandusest pärandas linnale. Testamendis nägi ette toetusi ja ettevõtteid, mille üldine siht oli Rakvere elanike vaimse taseme tõstmine, sealhulgas aastas 800 rubla tütarlastekooli ülalpidamiseks ja 18 000 rubla suure kivist koolimaja ostmiseks. 

20. jaanuaril 1888. aastal alustas vene õppekeelega „Zeeh' tütarlaste II järgu kool" oma tegevust Pikk tänav 35. Zeeh’ tütarlastekoolis toimus hariduse andmine kõrgema algkooli õppekava järgi. 1915. aasta sügisel algas õppeprogrammis eesti keele tundide sisseseadmine. Eesti keele programmi koostas advokaat Tõnis Kalbus. Selle järgi lubati eesti keelele kahe klassi mõlemas jaos kaks tundi nädalas ja need olid kohustuslikud kõigile, kelle koduseks keeleks eesti keel. Esimeseks aineõpetajaks oli koolis Ivan (Johannes) Kadarik, õigeusukoguduse 32aastane salmilaulja ja kihelkonnakooli õpetaja. Pärit oli Kadarik Saaremaalt Laimjalast, hariduse oli ta saanud Kuressaares ja Haapsalus, Rakverre tuli 1908. Eesti keelt õpetas ta Zeeh’ koolis kahel kooliaastal. 

Eesti iseseisvuse tulekuga muutusid olud lahedamaks ka Zeeh' tütarlastekoolile. 1919. aastal otsustati kool muuta keskkooliks ning 1920. aastal sügissemestril võis kool tegevust alustada juba ametlikult kinnitatud Zeeh' Tütarlaste Era-reaalgümnaasiumina. 1923. aastal registreeriti kool Zeeh' Tütarlaste Kommertsgümnaasiumina.

Kooli direktor oli kuni 1912. aastani E. Paucker ja seejärel Eleonore Dahlmann.

## Viited

## Välislingid
*Zeeh tütarlaste kommertsgümnaasium 1858-1933. 75. tegevusaasta juubeliväljaanne
*Odette Kirss. Rakvere linna koolid kunagi. Viru Sõna, 29. juuli 1989
Adelaide United FC

**Adelaide United Football Club** on Austraalia jalgpalliklubi, mis tegutseb Lõuna-Austraalia osariigis Adelaide'is. Klubi mängib Austraalia kõrgliigas A-League. Klubi loodi 2003. aastal. Klubi kodustaadion on Coopers Stadium, mis mahutab 16 500 pealtvaatajat.

A-League'i esimesel hooajal 2005–06 tuli Adelaide põhihooaja meistriks. Finaalseerias saadi kolmas koht. Teist korda võideti põhihooaeg hooajal 2015–16, edestades Western Sydney Wanderersit kõigest ühe punktiga. Lisaks võideti finaaliseeria, kui finaalmängus oldi taas parem Western Sydney Wanderersist. Finaalseeria finaalmängule oldi jõutud ka 2007. ja 2009. aastal, kuid mõlemal korral tuli võtta vastu kaotus Melbourne Victorylt. 

Adelaide Unitedile kuulub läbi aegade suurim võit A-League'is, kui 21. jaanuaril 2011 alistati Northern Fury tulemusega 8:1. Lisaks on tegemist ainsa mänguga Austraalia kõrgliigas, kus kaks mängijat on saanud kirja kübaratriki – kübaratriki tegid selles mängus Marcos Flores ja Sergio van Dijk.

2008. aastal jõuti AFC Meistrite Liiga finaali, kus kaotati Jaapani klubile Gamba Osaka kahe mängu kokkuvõttes 5:0. Samal aastal osaleti klubide maailmameistrivõistlustel, mille veerandfinaalis tuli taas võtta vastu kaotus Gamba Osakalt.

2014. aastal tuli Adelaide riigi esimeste karikavõistluste FFA Cupi võitjaks, kui finaalis alistati Perth Glory tulemusega 1:0. Hiljem on karikavõistlused võidetud veel aastatel 2018 ja 2019 ning kolme võiduga ollakse kõige edukam klubi karikavõistlustel.

Adelaide Unitedi suurimaks rivaaliks on Melbourne Victory.

## Praegune koosseis
*Seisuga 24. detsember 2020*

## Saavutused
*A-League
*****Premiers''-meister''' (2): 2005–06, 2015–16
**Teised kohad (2): 2006–07, 2008–09
*[[A-League]]'i finaalseeria
*****Championships*-meister*' (1): 2016
**Teised kohad (2): 2007, 2009
*FFA Cup:
****Võidud** (3): 2014, 2018, 2019
**Teised kohad (1): 2017

## Adelaide Unitedi hooaja parimad mängijad

## Peatreenerid

*  John Kosmina (2003–2007)
*  Aurelio Vidmar (2007–2010)
*  Rini Coolen (2010–2011)
*  John Kosmina (2011–2013)
*  Josep Gombau (2013–2015)

*  Guillermo Amor (2015–2017)
*  Marco Kurz (2017–2019)
*  Gertjan Verbeek (2019–2020)
*  Carl Veart (2020–)

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Kertši koolitulistamine

**Kertši koolitulistamine** oli 2018. aasta 17. oktoobril Krimmi poolsaarel Kertši polütehnikumis (vene keeles Керченский политехнический колледж) toimunud koolitulistamine, mille tagajärjel hukkus 21 inimest (koos tulistajaga).

## Viited
Eris-parbelind

**Eris-parbelind** (*Eubucco richardsoni*) on Lõuna-Ameerikas elutsev parbelindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Alamliigid
Eris-parbelinnul on kirjeldatud kahte alamliiki:
* *E. r. richardsoni* (Gray, 1846)
* *E. r. nigriceps* (Chapman, 1928)

## Kirjeldus
Eris-parbelinnud on tavaliselt umbes 15,5 cm pikad ja kaalult 24,5–34 g. 

## Levila
Liik elutseb Lõuna-Ameerikas, täpsemalt põhiliselt selle loodeosas. Levila ulatub Boliivia kaguosast kuni Kesk- ja Edela-Colombiani, piirdudes külgedelt Ida- ja Kirde-Peruu, Lääne-Ecuadori ning Lääne-Brasiiliaga.

## Seisund
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimestiku järgi on liik soodsas seisundis.

## Viited

## Välislingid
*
Kaljo Jõekalda

**Kaljo Jõekalda** (19. veebruar 1937 – 5. oktoober 2018) oli eesti televisiooni- ja filmioperaator.

Teletööd alustas Kaljo Jõekalda 1957. aasta 1. novembril. Algul Eesti Televisiooni operaatori assistendi ning alates 1959. aastast operaatori ametis. "Aktuaalse kaamera" teleoperaatori rolli vahetas ta 1960. aastatel filmioperaatori ameti vastu. 

Dokumentaalfilmid “Tuglase tuli põleb”, “Mees laulusillalt”, “Kreedo”, “Rõõm ja mure” ja paljud teised linateosed on toonud talle suure tunnustuse.

Läänemaal sündinud ja kasvanud mehena toonitas 1980. aastate lõpul Saaremaal elanud operaator, et on muhulase poeg. Just Muhul ja Kõinastul tehtud ja kultusfilmideks saanud “Mehed ei nuta” ja “Siin me oleme!” on Kaljo Jõekalda salvestatud.

Kaljo Jõekalda operaatorikäe all valmisid Saare maakonnast ka telesaated Vintri külast, saated “Provintsipäevik”, “Külateel” ja uudiselõigud “Aktuaalsele kaamerale”.

1989. aasta ülemaailmsest saarlaste kokkutulekust valmis Kaljo Jõekalda saarlasest abikaasa, telerežissöör Norma Jõekalda idee kohaselt tunniajane telesaade “Sellel suvel Saaremaal”. Operaator oli Kaljo Jõekalda.

1990. aastatel elasid Kaljo ja Norma Jõekalda lühikest aega USA-s Florida osariigis, kus perekond võõrustas ka Eestimaalt saabunud endisi kolleege ja sõpru.

Nende poeg on populaarne telesaatejuht Kristjan Jõekalda. 

Kaljo Jõekalda töötas Eesti Televisioonis kuni 1995. aasta maikuuni.

Haapsalu harrastusteater SEE tõi 2015. aastal lavale näitemängu Kaljo Jõekaldast pealkirjaga “Torm jõe kaldal”, mille kirjutas ja lavastas Erki Aule. Näidend kuulub sarja “Haapsalu helisevad pingid”. 

Kaljo Jõekalda ärasaatmine toimus 11. oktoobril 2018 Pärnamäe kalmistu kabelis.
Uuno-Arvid Sillajõe

**Uuno-Arvid Sillajõe** (sündinud 1933) on eesti kirjastustegelane.

Ta oli kirjastuse Perioodika direktor, hiljem kuni pensionile jäämiseni 2002. aastal Perioodika AS juhatuse esimees.

## Tunnustus
*1988 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited
Sydney FC

**Sydney Football Club** on Austraalia jalgpalliklubi, mis tegutseb Uus-Lõuna-Walesis Sydneys. Klubi mängib riigi kõrgliigas A-League.

Sydney on tulnud neljal korral A-League'i põhihooaja meistriks ja lisaks viiel aastal A-League'i finaalseeria võitjaks. 2017. aastal võideti Austraalia karikavõistlused FFA Cup, kui finaalis alistati Adelaide United tulemusega 2:1.

2005. aastal osaleti klubide maailmameistrivõistlustel, mille veerandfinaalis kaotati Costa Rica klubile Saprissa.

Sydney suurimad rivaalid on Melbourne Victory ja Western Sydney Wanderers. Sydney ja Melbourne Victory vaheline derbi on tuntud nimega The Big Blue ning Sydney ja Western Sydney Wanderersi vaheline derbi nimega Sydney Derby.

Enne hooaega 2018–19 oli klubi kodustaadioniks 45 000 pealtvaatajat mahutanud Allianz Stadium, mis lammutati. Pärast seda alustati vana staadioni kohale rajama uut staadioni Sydney Football Stadium, mis peaks valmima 2022. aastaks.

## Praegune koosseis
*Seisuga 13. jaanuar 2020*

## Saavutused
*A-League
****Põhihooaja meister** (4): 2009–10, 2016–17, 2017–18, 2019–20
**Teise kohad (3): 2005–06, 2014–15, 2018–19
*A-League'i finaalseeria
****Võitja** (5): 2006, 2010, 2017, 2019, 2020
**Teise kohad (1): 2015
*FFA Cup
****Võitja** (1): 2017
**Teise kohad (1): 2016, 2018
*OFC Meistrite Liiga
****Võitja** (1): 2005

## Peatreenerid
*  Pierre Littbarski (2005–2006)
*  Terry Butcher (2006–2007)
*  Branko Culina (2007)
*  John Kosmina (2007–2009)
*  Vítězslav Lavička (2009–2012)
*  Ian Crook (2012)
*  Frank Farina (2012–2014)
*  Graham Arnold (2014–2018)
*  Steve Corica (2018–)

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Oranjeville

**Oranjeville** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Metsimaholo vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Oranjeville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,11%, valgeid 6,06%, India või Aasia päritolu inimesi 0,27%, värvilisi 0,25% ja teisi 0,33%. Sotho keelt pidas emakeeleks 72,36% inimesi, suulu keelt 8,01%, koosa keelt 7,67%, afrikaani keelt 7,12%, inglise keelt 1,92% ja viipekeelt 1,34%.

## Viited
Deneysville

**Deneysville** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas.

Deneysville on asutatud 1939. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Deneysville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,5%, valgeid 5,5%, värvilisi 0,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,1% ja teisi 0,3%. Sotho keelt pidas emakeeleks 76,4% inimesi, suulu keelt 6,8%, afrikaani keelt 5,3%, koosa keelt 4,6% ja teisi keeli 6,8%.

## Viited
Edda-Cary Vendla

**Edda-Cary Vendla** (sünninimi **Edda-Cary Välja**; 27. juuni 1933 – 26. november 2019) oli eesti arhivaar. 

Aastatel 1962–1989 oli ta Eesti NSV Tallinna Riikliku Keskarhiivi (hilisema Tallinna Linnaarhiivi) direktor.

Edda-Cary Välja sündis Arthur Johannes Välja ja Anette Välja (sünd Resev) ainsa lapsena Tallinn-Nõmmel. Õppis aastatel 1953–1958 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu. Hiljem lõpetas samas ülikoolis ka Voldemar Vaga kunstiajaloo kursuse. 

Pärast Tartu ülikooli lõpetamist suunati noor ajaloolane tööle Eesti NSV Siseministeeriumi arhiivide osakonda. Hiljem osakond reorganiseeriti, eraldati siseministeeriumist ning nimetati Ministrite Nõukogu juures asuvaks Arhiivide Valitsuseks. 1962. aastal asus Edda Vendla juhtima Tallinna Linnaarhiivi, mis kandis toona nimetust *[[Tallinna Linna ja Harju Rajooni Riiklik Arhiiv]]*, hiljem ka *[[Tallinna Linna Riiklik Arhiiv]]* ja *[[Eesti NSV Tallinna Riiklik Keskarhiiv]]*. 

Arhiivihoone Rüütli tänaval oli sõja ajal hävinud. Arhiiv oli paigutatud Laia tänava majja number 40, mis sobis ainult ajutiseks lahenduseks. Otsides arhiivile sobivat hoonet, osutus valituks Tolli tänav 8, mille renoveerimist organiseeris Edda Vendla, lähtudes arhiivile kehtivatest nõuetest. Nii sai arhiiv 1973. aastal endale väärilise hoone. 

Pühendunult töötas Edda-Cary Vendla arhiivi heaks 28 aastat ja läks pensionile 1989. aastal. Viimasteks suurteks töödeks olid arhiivi laiendamine Tolli tn 6 ja 4 hoonetesse ning 1944. aastal Saksamaale viidud Tallinna arhivaalide tagasitoomise korraldamine. Nende tööde vilju nägi juba järgmine arhiivi juhataja.

Ajaloo- ja kunstiajaloo õpetaja kutse tõttu kutsuti ta tööle kõigepealt kodulähedasse Nõmme Gümnaasiumi ja hiljem Tallinna Järveotsa Gümnaasiumi, kus ta valiti õpilaste poolt aastaid kõige õpilassõbralikumaks õpetajaks. Õpetajana töötas ta 15 aastat.

Pühendunud arhiivitöö leidis ka tunnustamist, 1988. aastal anti talle Eesti NSV teenelise kultuuritegelase aunimetus.

## Tunnustus
* 1988 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited

## Välislingid
*Eesti NSV Tallinna Riikliku Keskarhiivi direktor Edda-Cary Vendla

## Kirjandus
*KUIDAS RIISUTI TALLINNA LINNAARHIIV, Kodumaa: nädalaleht, nr. 30, 24 juuli 1974
Melbourne Victory FC

**Melbourne Victory Football Club** on Austraalia jalgpalliklubi, mis tegutseb Victoria osariigis Melbourne'is. Klubi mängib riigi kõrgliigas A-League.

Melbourne Victory kõige suurema toetajaskonnaga ja kõige edukam klubi A-League'is. Hooaegadel 2006–07, 2008–09 ja 2014–15 on Melbourne Victory võitnud riigi kõrgliiga põhihooaja ja sellele järgnenud finaalseeria. Hooajal 2017–18 saadi põhihooajal küll neljas koht, kuid finaalseerias alistati Newcastle Jets tulemusega 1:0.

2015. aastal tuli Melbourne Victory Austraalia karikavõitjavõistluste FFA Cupi võitjaks, kui finaalis alistati Perth Glory tulemusega 2:0.

AFC Meistrite Liigas on parimaks tulemuseks kuueteistkümnendikfinaali jõudmine aastatel 2016 ja 2020.

Klubi peab kodumänge AAMI Parkil ja Marvel Stadiumil.

Melbourne Victory suurimad rivaalid on Melbourne City, Sydney ja Adelaide United.

## Praegune koosseis
*Seisuga 18. detsember 2020*}}

 

## Saavutused
*A-League
****Põhihooaja meister** (3): 2006–07, 2008–09, 2014–15
**Teised kohad (2): 2009–10, 2016–17
*A-League'i finaalseeria
****Võitja** (4): 2007, 2009, 2015, 2018
**Teised kohad (2): 2010, 2017
*FFA Cup
****Võitja** (1): 2015

## Peatreenerid
* Ernie Merrick (2004–2011)
* Jim Magilton (2012)
* Ange Postecoglou (2012–2013)
* Kevin Muscat (2013–2019)
* Marco Kurz (2019–2020)
* Grant Brebner (2020–)

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Maneken

**Maneken**, ka **Manecken** (varem **Maneke**) oli Bremenist pärit Liivimaa kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

## Ajalugu
Manekenid olid pärit Bremenist. Suguvõsaliin algab Gerdt Manekega (suri 1610), kes valiti 1585. aastal Riia raehärraks. Tema pojapoeg Christian Maneken (suri 1710) tõsteti 1696. aastal Rootsi kuninga poolt aadliseisusse ja introdutseeriti järgmisel aastal Rootsi rüütelkonda. Viimase pojapoeg polkovnik Karl Gustav von Maneken (1726−1803) võeti 1747. aastal Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa suri meesliinis välja 1817. aastal.

## Suguvõsa liikmeid
*Gerdt Maneke (suri 1610), Riia raehärra
*Christian von Maneken (suri 1710), Riia kreisi maanõunik
*Karl Gustav von Maneken (1726−1803), polkovnik, mõisaomanik
*Jakob Johann von Maneken (1729−1802), polkovnik, mõisaomanik

## Manekeni suguvõsa mõisavaldused
*Liivimaa läti distrikt:
**Nabe (*Nabben*) (XVIII sajandi lõpp−pärast 1802), Pavasari (*Pawassern*) (kuni 1814), Rucka (*Würzenberg*) (1772−1817)

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 360.
*Elgenstierna, Gustaf. *Den introducerade Svenska adelns ättartavlor med tilläg och rättelser*. V kd. Stockholm: P. A. Norstedt & Söners Förlag, 1930. Lk 160 https://runeberg.org/elgenst/5/0176.html.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd VIII. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1997. Lk 221.

## Välislingid
*Manekeni suguvõsa genealoogia saidil adelsvapen.com
Melbourne City FC

**Melbourne City Football Club** on Austraalia jalgpalliklubi, mis tegutseb Victoria osariigis Melbourne'is. See mängib Austraalia kõrgliigas A-League.

Klubi loodi 2009. aastal nimega **Melbourne Heart**. Esimest korda mängiti kõrgliigas hooajal 2010–11. 2015. aastal sai klubi oma praeguse nime, kui selle ostis City Football Group.

2016. aastal võitis Melbourne City Austraalia karika FFA Cup, kui finaalis alistati Sydney tulemusega 1:0. Võiduvärava lõi Tim Cahill. 2019–20 põhihooajal saavutati klubi seni parim koht, milleks on teine. Samal hooajal jõuti liiga finaali, kus kaotati Sydneyle tulemusega 0:1.

Klubi kodustaadion on AAMI Park, mis mahutab 30 050 pealtvaatajat.

Klubi suurim rivaal on Melbourne Victory.

## Praegune koosseis
*Seisuga 25. september 2020*

## Saavutused
*A-League'i Premiership
**Teised kohad (1): 2019–20
*A-League'i Championship
**Teised kohad (1): 2020
*FFA Cup
****Võidud** (1): 2016
**Teised kohad (1): 2019

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Uinak

**Uinak** on lühiajaline magamine, mis enamasti võetakse ette päevasel ajal lisaks ööunele. Tavaliselt tehakse uinakuid ärkveloleku jooksul võimaliku väsimuse ja unisuse leevendamise eesmärgiga. Lisaks on võimalik teha uinakuid ka eesmärgiga valmistada end unepuuduseks ette. 

Uinakud moodustavad olulise osa juppune meetodist.

Eri maades ja kultuurides suhtutakse uinakutesse erinevalt. Lääne kultuuris eeldatakse, et lapsed ja vanemad inimesed teevad päevasel ajal uinakuid ning neile on selleks ette nähtud vastavad ajavahemikud ja magamiskohad (näiteks lastel lasteaias), kuid töötavate täiskasvanute puhul peetakse seda pigem ebatavaliseks.

### Uinakute kasulikkus
Uuringud näitavad lühikeste ja harjumuspäraste uinakute kasulikkust õppimisele.  Isegi 10-minutiline lõunauinak võib parandada tähelepanuvõimet.  Teismeliste ja noorte täiskasvanute tähelepanuvõime suurenes tänu lõunauinakule, mis parandas nende õpitõhusust.  Lapsed, kes magavad regulaarselt päevaund on õhtuti unisemad ning magavad öösel paremini.  Igas vanuses õpilaste reaktsioonikiirus ja uue teabe meenutamine paranes eriti tänu uinakutele, mis jäid alla 60 minuti pikkuseks. 

### Uinakute kahjulikkus
Uinakud võivad osutuda kahjulikuks kui neid on palju ja pika kestusega ning seotud mõne teise haigusega. On leitud, et erinevad terviseriskid (südame-veresoonkonna haigused, südameinfarkt, diabeet jne) on seotud harjumuspäraste uinakutega, eriti vanemaealistel inimestel. Harilikud uinakud on ka neuroloogilise degradeerumise, näiteks dementsuse indikaatoriks eakatel, kuna ajufunktsiooni vähenemine põhjustab suuremat unisust. 

## Soovitused uinakute tegemiseks

### Ajastamine ja uinaku pikkus
Lisaks väsimusele ja unepuudusele mägib uinakute vajaduses rolli ka tsirkadiaanrütm: unisus tõuseb pärastlõuna keskel, seega parim aeg uinakuteks on varajane pärastlõuna.   Uuringud on soovitanud täiskasvanute uinaku pikkuseks 20-30 minutit. Noored lapsed ja vanurid võivad vajada pikemaid uinakuid, pikkusega 2-2,5 tundi.  

Une inertsus viitab  "ajutisele unisuse, desorientatsiooni ja kognitiivsete võimete halvenemise ajale, mida kogetakse ärkamisel."  Une inertsuse sümptomeid mõjutab uinaku pikkus. Kuna une inertsus tuleneb sügava une faasist ärkamisest, siis on inertsuse sümptomid tugevamad pika uinaku puhul. Näiteks 10-minutilise uinaku puhul ei koge inimesed inertsust, samas kui 30 minuti puhul võib seda esineda.    Une inertsuse vältimiseks on soovituslik panna äratuskell. 

### Keskkond
Magama on lihtsam jääda kui ruumis on pime, vaikne ja jahe. Kardinad, silmamask, kõrvatropid või rahulik muusika võivad aidata.

### Tunneta oma vajadusi
Uuringud on näidanud, et uinakute tõhusust vähendab eksisteeriv unevõlg. Seega on oluline magada nii nagu keha seda vajab ning hoida oma unegraafik regulaarsena.     

## Vaata ka
*Taliuinak
Kohtla-Järve Järve Vene Gümnaasium

**Kohtla-Järve Järve Vene Gümnaasium** oli vene õppekeelega gümnaasium Kohtla-Järvel Järve linnaosas aadressil Järveküla tee 39. Kool suleti 31. augustil 2019.

## Viited
Kohtla-Järve Täiskasvanute Gümnaasium

**Kohtla-Järve Täiskasvanute Gümnaasium**  on kool Kohtla-Järvel aadressil Tuuslari tänav 17. Kooli direktor on Olga Golovatšova.

Kool asutati 1959.

Nimed:
*1959 Kohtla-Järve Töölisnoorte Keskkool
*1965 Kohtla-Järve Töölisnoorte Keskkool nr 2
*1981 Kohtla-Järve Õhtukeskkool nr 2
*1987 Kohtla-Järve Õhtukeskkool
*2006 Kohtla-Järve Täiskasvanute Gümnaasium.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Wood Wide Web

**Wood Wide Web** on nimetus metsakoosluste risoomvõrgustiku kohta. Seeneniidistiku-võrgustiku kaudu on paljud eri liigid omavahel ühenduses ning vahetavad nii ainet kui ka informatsiooni. 

Nimetust Wood Wide Web on kasutanud ka Kanada Briti Columbia ülikooli metsaökoloog Suzanne Simard  ja looduskirjanik Peter Wohlleben.

## Viited
Wakkerstroom

**Wakkerstroom** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Pixley ka Seme vallas.

Wakkerstroom on asutatud 1859. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Wakkerstroomi elanikest mustanahalisi aafriklasi 87,86%, valgeid 10,19%, India või Aasia päritolu inimesi 1,34%, värvilisi 0,26% ja teisi 0,36%. Suulu keelt pidas emakeeleks 86,21% inimesi, inglise keelt 4,23%, afrikaani keelt 3,72% ja ndebele keelt 1,61%.

## Viited
Daggakraal

**Daggakraal** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Pixley ka Seme vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Daggakraali elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,34%, India või Aasia päritolu inimesi 0,33%, värvilisi 0,15%, valgeid 0,05% ja teisi 0,13%. Suulu keelt pidas emakeeleks 90,72% inimesi, svaasi keelt 3,97%, sotho keelt 2,50%, inglise keelt 0,49% ja ndebele keelt 0,49%.

## Viited
Volksrust

**Volksrust** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigi Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas, Pixley ka Seme valla halduskeskus.

Volksrust on asutatud 1888. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Volksrusti elanikest mustanahalisi aafriklasi 79,56%, valgeid 16,46%, India või Aasia päritolu inimesi 1,99%, värvilisi 1,65% ja teisi 0,34%. Suulu keelt pidas emakeeleks 72,39% inimesi, afrikaani keelt 15,77%, inglise keelt 4,41%, sotho keelt 1,74%, svaasi keelt 1,28% ja tsvana keelt 1,13%.

## Viited
Breyten

**Breyten** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Msukaligwa vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Breyteni elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,43%, valgeid 4,00%, värvilisi 0,79%, India või Aasia päritolu inimesi 0,57% ja teisi 0,20%. Suulu keelt pidas emakeeleks 81,42% inimesi, svaasi keelt 4,51%, afrikaani keelt 4,35%, inglise keelt 2,89% ja ndebele keelt 2,47%.

## Viited
Maroko lippude loend

See on Marokos kasutatavate lippude loend. Maroko riigilipu koht vt artiklit Maroko lipp.

## Riiklikud lipud

## Kuninglik standard lipp

## Sõjaväe lipud

## Ajaloolised lipud
Delmas

**Delmas** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas, Victor Khanye valla halduskeskus.

Delmas on asutatud 1907. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Delmase elanikest valgeid 55,97%, mustanahalisi aafriklasi 40,19%, värvilisi 1,61%, India või Aasia päritolu inimesi 1,03% ja teisi 1,20%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 56,84% inimesi, suulu keelt 16,22%, ndebele keelt 8,50%, inglise keelt 7,18%, pedi keelt 2,57%, koosa keelt 1,57%, sotho keelt 1,51% ja tsvana keelt 1,13%.

## Viited
Witfontein

**Witfontein** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Sekhukhune ringkonnas Elias Motsoaledi vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Witfonteini elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,82%, India või Aasia päritolu inimesi 0,07% ja teisi 0,07%. Pedi keelt pidas emakeeleks 45,20% inimesi, ndebele keelt 34,57%, suulu keelt 8,30%, svaasi keelt 3,11%, tsvana keelt 2,79%, sotho keelt 2,75% ja tsonga keelt 1,27%.

## Viited
Jaan Hiie

**Jaan Hiie** (sündinud 14. augustil 1939) on eesti keemik

Ta lõpetas aastal 1962 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna keemilise tehnoloogia erialal.

Keemiakandidaat (1979, juhendajad: Jüri Varvas ja Enn Mellikov).

Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) vanemteadur.

Töötanud päikeseelementide (*Solar cells*, *Photo-voltaics*) uurimise ja väljatöötamise alal.

IEEE liige aastast 1997.

IEEE Eesti Sektsiooni (*IEEE Estonia Section*) liitosa Instrumentation and Measurement / Electron Devices / Engineering in Medicine and Biology (IM/ED/EMB Joint Societies Chapter) juht alates 2018. aasta märtsist.

## Tunnustus
* 1985 Eesti NSV Ministrite Nõukogu teaduspreemia

## Välislingid
*Jaan Hiie Eesti Teadusinfosüsteemis ETIS
Valve Junts

**Valve Junts** (22. juuni 1942 Rõude küla – 9. veebruar 2007 Tallinn) oli eesti pedagoog ja karikaturist.

Alghariduse sai ta Suure-Rõude algkoolis, hiljem kuni 1956. aastani Väike-Rõude algkoolis. Keskhariduse sai Lihula Keskkoolis, mille lõpetas 1960. aastal. Edasi õppis Tallinna Pedagoogilises instituudis.

1966. aastal oli EÜE Kõljala rühma malevas. Töötas kunstiõpetajana Kohtla-Järvel, Kiviõli I Keskkoolis ja Tallinna 24. Keskkoolis (Tallinna Kunstigümnaasiums). 

Tema karikatuure avaldati 1968–1970. aastatel ajalehes Leninlik Lipp.

Valve Junts suri Tallinnas Järve haiglas ja ta maeti 16. veebruaril Kirbla kalmistule.

## Isiklikku
Valve Juntsi ema oli Lääne Liisi, kodanikunimega Eliise Emmeliine Junts (sünd Klaassen), kes oli tuntud Läänemaa rahvalaulik ja suguvõsauurija.

## Viited
Barbora Seemanová

**Barbora Seemanová** (sündinud 1. aprillil 2000 Prahas) on Tšehhi ujuja.

2016. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Ungaris Hódmezővásárhelys võitis ta kaks hõbemedalit: 100 meetri (54,97) ja 200 meetri vabaujumises (1.58,14). Ta pääses samal aastal toimunud suveolümpiamängudele Rio de Janeiros. 200 meetri vabaujumises sai ta 31. koha (2.00,26). Lisaks osales ta Tšehhi teatenaiskonnaga 4 × 100 meetri teateujumises vabastiilis, kuid eelujumises sai Tšehhi disklahvi.

2016. aasta lõpus toimunud lühiraja ujumise maailmameistrivõistlustel osales ta kokku alal: 50 meetri vabaujumises oli ta 29. (25,27), 100 meetri vabaujumises jäi jagama 23. kohta (54,59), 200 meetris sai 26. koha (1.58,62) ja 50 m liblikas 30. koha (27,36). Lisaks osales ta Tšehhi teatenaiskonna liikmena 4 × 200 meetri vabaujumises, kus püstitati küll rahvusrekord 7.52,89, kuid jäädi esimesena finaalist välja, 4 × 50 meetri kompleksujumises, kus saadi 10. koht (1.48,81), 4 × 10 meetri kompleksujumises, kus jäädi taas esimesena finaalist välja (3.56,86) ja 4 × 50 meetri kompleksujumise segateatevõistluses, kus saadi 11. koht (1.42,00).

2017. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Iisraelis Netanyas võitis ta kolm medalit: 50 meetri vabaujumises kuldmedali (25,06), 100 meetri vabaujumises hõbemedali (54.62) ja 200 meetri vabaujumises pronksmedali (1.59,32).

2018. aasta noorte suveolümpiamängudel Buenos Aireses võitis ta kaks kuldmedalit: 50 meetri vabaujumises (25,14) ja 100 meetri vabaujumises uut Tšehhi rekordit tähistava 54,19-ga. Lisaks võitis ta 200 meetri vabaujumises pronksmedali (1.58,25).

Seemanová nimel on Tšehhi rekordid lisaks 50 meetri (25,06) ja 200 meetri ujumises pikal rajal (1.58,14) ning 50 ja 200 vabaujumises lühirajal (vastavalt 24,57 ja 1.55,85).
Richard Vasard

**Richard Martin Vasard** (perekonnanimi kuni 1935 **Hammer**; 18. detsember 1903 Valga – 10. mai 1987 New York) oli eesti skulptor. 

## Elukäik
Õppis Ants Laikmaa ateljeekoolis ja Tallinna Kunsttööstuskoolis. 1932. aastal Rapla kivitööstuses töötades leiutas ta uudse kivilõhkumismasina, mille valmistamise õiguse müüs saksa ettevõtjatele. 1939. aastal esitles ta põllutööministeeriumi ja põllutöökoja esindajatele omakonstrueeritud kivipuurimise masinat. 1940. aastal sõitis ta Ameerika Ühendriikidesse, kus tema kivipuurimismasin oli äratanud ühe suurema masinaehitusetehase omanike tähelepanu, kes ostsid temalt patendi, et alustada puurimismasinate tootmist. Masinatehas asus New Yorgi osariigis, kuhu Vasard sõitis tehase kutsel ja kulul. Ühendriikides ootas teda töökoht tehase masinate ja kontrolli osakonnas.  

Vasard jäi Teise maailmasõja sündmuste tõttu sinna ka elama. 1942. aastal kohtus ta oma kolmanda abikaasa Melanie Jaaksoniga, kellega koos asuti elama New Yorki, kus Richard Vasard pidas aastaid tööriistapoodi. 

## Looming
Õppinud Ants Laikmaa juures küll maalikunsti, kujunes tema loominguliseks lemmikuks siisi skulptuur, mille valmistamisel sai ta ära kasutada ka omaleiutatud tehnoloogilisi uuendusi. Eesti Kunstimuuseumi kogus asub tema 1926. aastal valminud portreeskulptuur "Ema büst". Richard Vasard oli ka mitmete Vabadussõja mälestusmärkide autoriks.
*Jüri Vabadussõja mälestussammas (1926)
*Simuna Vabadussõja mälestussammas (1927)
*Järvakandi Vabadussõja mälestussammas (1930)
*Nissi Vabadussõja mälestussammas (1933)
*Vigala kirikutorn-mälestussammas (1933)
*Lihula Vabadussõja mälestussammas (1935)
Ka paguluses jätkas ta nii maalimist kui skulptuuride loomist.

## Viited

## Kirjandus
*Leinakuulutus. Vaba Eesti Sõna nr 22, 4. juuni 1987. Lk 12
*Tiina Pikamäe. "Vasard (a-ni 1935 Hammer), Richard Martin, kujur". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 576

## Välislingid
*Kultuurimälestis nr 27154 "Vabadussõja mälestussammas" 
*Kultuurimälestis nr 27122 "Vabadussõja mälestussammas" 
*Kultuurimälestis nr 27091 "Vabadussõja mälestussammas" 
*Kultuurimälestis nr 27089 "Vabadussõja mälestussammas"
*Kultuurimälestis nr 27138 "Vabadussõja mälestussammas"
Vivian Traks

**Vivian Traks** (sündinud 4. juuni 1930 Tallinnas) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

1966. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa õpilasena.

Aastatel 1961–1992 oli ta Mihkel Lüdigi nimelise Pärnu Meeskoori peadirigent.

Aastatel 1963–1985 töötas ta Pärnu Muusikakoolis klaveriõpetajana. Aastatel 1980–1985 oli ta Pärnu Muusikakooli direktor.

## Tunnustus
*1989 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*2008 – Pärnu vapimärk (pikaajalise pedagoogitöö ja meeste laulukultuuri edendamise eest)

## Viited
Tegijanimi

**Tegijanimi** (ladina keeles *nomen agentis*) on tegevust kirjeldavast sõnast tuletatud nimisõna, mis märgib millegi tegijat; näiteks "tegija" on tegijanimi tegusõnast "tegema".
Agrammatism

**Agrammatism** on üks motoorse afaasia sümptomitest, mida iseloomustab grammatilisi funktsioone täitvate sõnade ja morfeemide ja sõnade õige järjekorra puudumine kõnes. See väljendub eri keeltes eri moodi ning võib esineda eri intensiivsusega. Raske agrammatika võib väljenduda telegraafilise kõnena, mis on lihtsustatud, peaaegu puuduvate lause struktuuridega kõnevorm. Vigu tehakse tihti ka grammatilise aja, arvu ja sooga (keeltes, kus need esinevad).
Arabistika

**Arabistika** on uurimisharu, mis tegeleb araabia keele ja kultuuriga ning mida üldiselt uuritakse väljaspool araabia maid. 

Eestis õpetatakse seda Tallinna Ülikoolis Lähis-Ida uuringute nimetuse all. 

Arabistide uuringud hõlmavad araabia maade geograafiat, ajalugu, religiooni, keelt, poliitikat, kirjandust ja muud kultuuri.
Rischmannshofi nõmmemuuseum

**Rischmannshofi nõmmemuuseum** (saksa: *Heidemuseum Rischmannshof*) on vabaõhumuuseum Walsrodes, Saksamaal.

## Ajalugu

Rischmannshof avati 1912. aastal kui üks esimesi vabaõhumuuseume Saksamaal. Muuseum koosneb talumajapidamisest koos kõrvalhoonetega ja muudest väljapanekutest. Paiga südames on õlgkatusega puitraamiga kodamaja (*Fachhallenhaus*) ehitatuna kahepostilise talumajana aastal 1798. Algselt seisis see Hartemis Bad Fallingbosteli lähedal ja pandi Walsrodes uuesti kokku. Lisaks on paigas sulasemaja (*Heuerling* või *Häusling*), mis on pärit Fuldest ja umbes samast ajast, samuti mesilatüüp, mis on kohapeal tuntud kui *Bienenzaun*. Ait *[[Treppenspeicher]]* Oberndorfmarkist pärineb aastast 1669. Mõni aeg hiljem ehitati paika pagaritöökoda 1752. aastast ja puitraamiga ait koos töötoaga aastast 1842.

Muuseumi filiaal on Klein Eilstorfi vanas külakoolis, mis pärineb aastast 1900.

## Näitused

Peahoone loodi alamsaksa majana ja selle põhikorrusel on traditsiooniline eluruumide (*Dönzen*) jaotus, avatud köök (*Flett*) tulekoldega ja saal kariloomade latrite või tallidega (*Stallungen*). Atmosfäär on kujundatud tüüpilisele nõmmetalule sobiva mööbli ja tööriistadega. Hoone ülemisel korrusel on Hans Brüggemanni näitus, mis kujutab veidi Walsrode linna ajalugu, ja Hermann Lönsi tuba. Lönsi toas on poeedile ja kirjanikule kuulunud algupärased esemed ja mööbel, samuti tema tööde esmatrükid, autogrammid ja väljaanded.


Pilt:Rischmannshof Eingang.jpg|Muuseumi sissepääs peahoones
Pilt:Rischmannshof Gelände.jpg|Välisala, *[[Treppenspeicher]]* aastast 1669
Pilt:Löns Zimmer.jpg|Hermann Lönsi tuba muuseumis
Pilt:Rischmannshof Haus.jpg|Ajaloolised hooned muuseumipaigas


## Välislingid

* www.heidemuseum-walsrode.de
* Das Heidemuseum auf der Website der Stadt Walsrode