open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
IS-7

**IS-7** (vene keeles *ИС-7*; *Иосиф Сталин-7* ehk *[[Jossif Stalin]]-7*) oli pärast teist maailmasõda Nõukogude liidus Kirovi tehase konstruktoribüroos konstrueeritud rasketank. Projekt valmis 1948. aastal. Valmistati katsepartii tanke, mille täpne arv ei ole teada. Prototüüpidest kaugemale ei jõutud ning tanki arendamine peatati T-10 arendamise kasuks.

## Kirjeldus

Tanki pearelv oli 130 mm merekahur S-70, mille jaoks oli torni tagaosas kaasas 25–28 mürsku. Üks mürsk kaalus 33 kilogrammi ja kahuri laadimisega tegeles kaks laadurit. Lisaks oli kaks 14,5 mm kuulipildujat ja kuus 7,62 mm kuulipildujat, suurekaliibriliste jaoks oli kaasas 1000 padrunit ning tavaliste kuulipildujate jaoks oli 6000 padrunit. Külgmised kuulipildujad olid kaugjuhitavad. Kahuri kõrval ja kohal paiknes kaks 7,62 mm kuulipildujat ja üks 14,5 mm kuulipilduja. Teine raskekuulipilduja paiknes torni peal varda otsas ja oli mõeldud õhutõrjeks. Kaks kuulipildujat paiknes külgedel ja oli suunatud ette, kaks paiknes torni tagaosas ja olid suunatud taha. 

IS-7 kaalus 68 tonni. Selle jõualliks oli laevadiisel M50T, mille võimsus oli 1050 hobujõudu ja andis tanki tippkiiruseks 59 km/h. Seitsme tugirattaga veermik oli spetsiaalselt sellele mudelile konstrueeritud. Vaatamata sellele kippus tank pehmesse pinnasesse kinni jääma ja sillad ei kandnud nii rasket masinat. Tõenäoliselt selle pärast ei läinudki IS-7 seeriatootmisesse. 

## Vaata ka
* IS (tank)

## Viited

## Kirjandus
*Christopher Chant  *World Encyclopedia of the Tank. Second edition*. Inglismaa: Sutton Publishing 2002.  ISBN 0750931477 *Inglise k.*
*Mati Õun *Tankid, mis ei vallutanud Euroopat*. Tallinn: Sentinel 2005. ISBN 9985960904

## Välislingid

*ИС-7 ОПЫТНЫЙ ТЯЖЕЛЫЙ ТАНК (*vene keeles*)
*ИС-7 (*vene keeles*)
690

**690. aasta**

**[[Sajandid]]**: 6. sajand - **[[7. sajand]]** - 8. sajand

**[[Kümnendid]]**: 640. aastad 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad - **[[690. aastad]]** - 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad

**Aastad**: 685 686 687 688 689 - 690 - 691 692 693 694 695 

## Sündmused
*Wu Zetian saab Hiina keisrinnaks katkestades Tangi dünastia.
*Jitō saab 41. Jaapani keisriks.

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
Unistus igavesest päevast

"**Unistus igavesest päevast**" on laul, mille Evelin Samuel esitas konkursil Eurolaul 1998.

Loo viisi autorid on Priit Pajusaar ja Glen Pilvre, sõnad kirjutas Kaari Sillamaa. Lavaesituses osalesid veel taustalauljad Maian Kärmas ja Hanna-Liina Võsa.

Lugu peeti võistluse eel üheks võidupretendendiks, ent jäi ülinapilt teiseks Koit Toome järel vaid kolme punktiga. Tegemist on Enya-stiilis romantilise, ent võimsa lõpurefrääniga ballaadiga. Laul räägib päiksetõusust ning ülistab kaunist loojuvat päeva, mis võiks jäädagi kestma.

Hiljem on laul tõlgitud inglise keelde kahes versioonis: "Let Me Stay" ja "Northern Gold". Neist esimene ilmus aasta hiljem singelplaadi "Diamond of Night" lisaloona ning teine uues arranžeeringus Evelin Samueli sooloplaadil "Alternature. Over the Water Blue" (2002).
Tiiu Targama

**Tiiu Targama** (enne eestistamist **Terkmann**; 23. jaanuar 1907 Tallinn – 1. august 1994 Tallinn) oli eesti dirigent ja organist.

Ta lõpetas Tallinna Konservatooriumi 1930. aastal kompositsiooni erialal Artur Kapi klassis. Aastatel 1923–1930 õppis samas orelit August Topmani juures.

Tegutses algul organisti ja kontsertmeistrina Estonias. Oli aastatel 1936–1946 ja 1949–1952 Estonia koormeister, 1952–1963 peakoormeister ja 1945–1949 dirigent. Töötas 1963–1982 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis ooperiklassi õppejõuna.

Ta oli orelimeister August Terkmani tütar.

## Tunnustus
*Eesti NSV teeneline kunstnik (1954)
*NSV Liidu riiklik preemia (1952)

## Viited
Raadiorežii

**Raadiorežii** oli eriala Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonnas režii õppetoolis. Vastuvõttu erialale korraldati vaheldumisi telerežiiga üle ühe aasta alates 1994; esimene lend raadiorežissööre võeti vastu 1995. aastal. Vastuvõtt režii õppetooli lõpetati 2003. aastal seoses riikliku tellimuse lõppemise ning Balti Filmi- ja Meediakooli peatse avamisega.

Raadiorežii erialaõppejõud olid Margus Tuuling, Hannes Valdma, Härmo Saarm, Terje Soots, Aime Tahvel, Tiina Kukli, Reet Made jpt. Vilistlaste seas on näiteks ajakirjanikud Karin Aule, Jaan Tootsen, Meelis Kompus jpt.
Telerežii

**Telerežii** oli stuudium Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonnas režii õppetoolis. Vastuvõttu erialale korraldati vaheldumisi raadiorežiiga üle ühe aasta alates 1994; esimene lend telerežissööriks õppijaid võeti vastu 1994. aastal. 

Telerežii erialaõppejõud olid Margus Tuuling, Vello Reili, Vilja Palm, Aime Tahvel, Tiina Kukli, Gerda Kordemets jpt. Vilistlaste seas on näiteks Eesti Televisiooni ja Vikerraadio saatejuht Anu Välba, režissöörid Elo Selirand, Erle Veber, Eva-Katariina Taimre, Anna Stepanova, Ove Musting, Kanal 2 programmijuht Olle Mirme jpt.
Selektiivsed serotoniini tagasihaarde inhibiitorid

**Selektiivsed serotoniini tagasihaarde inhibiitorid** ehk **SSRI**-d (lühend inglise keelest *<b>S</b>elective <b>S</b>erotonin <b>R</b>euptake <b>I</b>nhibitor*) on  antidepressandid. Erinevalt tritsüklilistest antidepressantidest on SSRI-l tunduvalt vähem kõrvaltoimeid. Rühma tuntuimad esindajad on tsitalopraam, fluoksetiin, paroksetiin, sertraliin.

SSRI-d on näidustatud enam kerge ja keskmise raskusega depressiooni ravis. Kasutatakse ka ärevushäirete korral.

## Vaata ka
* Estsitalopraam
Vinträim

**Vinträim** ehk **atlandi vintaloosa** (*Alosa fallax fallax*) on heeringlaste sugukonda aloosa perekonda kuuluv vintaloosa alamliik. 

Vinträim elab Põhjameres, Norra meres kuni Trondheimi ja Islandini ning Läänemere lõunarannikul kuni Stockholmini. 

Eesti vetes kohtab vinträime harva. Veel läinud sajandi alguses oli vinträimel töönduskala tähtsus Eestiski, peamiselt küll lõunapoolses rannikuvees, Läti lähedal. Aga isegi 1930. aastatest on kirjeldusi, mille järgi vinträime on müüdud suitsutatu ja värskena. 

Vinträim kasvab 50–60 cm pikkuseks ja keskmiselt 620 g raskuseks. Pea on madal ja kitsas. Keha külgedel on peaaegu alati rida tumedaid tähne. Lõpusepiisid on esimesel lõpusekaanel 30–80, need on lühikesed ja tugevad. Selgroolülisid on 55–59. 

Vinträim saab suguküpseks 2–3-aastaselt, kui ta on 27–30 cm pikk ja kaalub 150 g. Jõgedesse tõuseb ta teistest aloosadest hiljem: aprilli keskpaigast juuni alguseni. See võib tuleneda sellest, et ta on kõige põhjapoolsema levikuga alamliik ja elab paigus, kus jõed on kaua jääs. Ta koeb alamjooksul. 

Vinträimed toituvad planktonis leiduvatest vähilaadsetest. Kudemiseks kogunevad nad suuremate jõgede suudmealale ja rändavad sealt kudema jõgede alamjooksudesse. Vinträim koeb 80 000–200 000 marjatera, millest 3–8 päeva jooksul kooruvad maimud.

Tartu ülikooli Eesti mereinstituudi Pärnu osakonna laboris mõõdeti ja kaaluti 8. juunil 2010 üle 52,3 sentimeetri pikkune ja 1,34 kilogrammi raskune vinträim, kes oli suurim seni ametlikult registreeritud oma liigi esindaja, mis Eesti vetes püütud. 

## Viited


## Välislingid
*
Aino Mälkönen

**Aino Mälkönen** VR II/3 (11. jaanuar 1900 Kirvu vald, Viiburi kubermang – 2. juuli 1920 Viiburi) oli Soome kodusõja ja Eesti Vabadussõja ajal halastajaõde ning sõjaväelane.

Mälkönen liitus Soome valgete vägedega 1917. aasta lõpul. Ta teenis halastajaõena ja kuulipildujalintide laadijana Karjala rindel sõja lõpuni mais 1918, hiljem oli ta Viiburi Kaitseliidus kirjutaja.

Mälkönen liitus Eesti Vabadussõtta minevate Martin Ekströmi juhitud Soome vabatahtlikega 3. jaanuaril 1919. Ta varjas oma sugu, lõikas juuksed lühikeseks ja kirjutas oma eesnime mehenimena Aimo. Ta võttis osa Narva vabastamisest 18. jaanuaril ning teda autasustati Narva vabastamise mälestusmedaliga.

Veebruaris 1919 liideti Ekströmi vabatahtlikud Hans Kalmu Põhja Poegade üksusega. Mälkönen võttis kagurindel osa seitsmest lahingust. Ta oli hiljem Tartus dislotseeruvate Põhja Poegade üksuses masinakirjutaja.

Mälkönen pöördus Soome tagasi 1919. aasta suvel. Ühes lahingus saadud põrutus koos hilisema vigastusega põhjustas hiljem tal alakeha halvatuse. Ta suri hooldamatusest põhjustatud vaevuste tõttu Viiburi diakonisside haiglas ning maeti Ruokolahti kalmistule (praegu Soome poolel).

## Kirjandus
* "Soomlanna Eesti Vabadussõjas" – *Rahva Hääl*, 23. veebruar 1994;
* Leena Laulajainen. "Aino Mälkönen – sotilas (neiti)" – *Inkerin Kulttuurikanava* 2/2009, lk 10–15.
* 
* Heili Reinart. "Mehena meie vabaduse eest võidelnud soomlanna Aino Mälkönenile andis saatusliku hoobi selga hüpanud põngerjas." *[[Postimees]]* 18. veebruar 2020.
Topikujulised kiudpilved

**Topikujulised kiudpilved**  (ladina keeles ***cirrus floccus***, lühend **Ci floc**) on kiudpilvede vorm. Kujult sarnanevad need "kassiküüntega" (*[[Cirrus uncinus|Ci  uncinus]]*), aga nende otstes on suuremad ümarad tombud või topid, mis meenutavad pisikesi rünkpilvi.

## Viited
Kadri Tiisel

**Kadri Tiisel** (sünninimi **Kadri Uutma**; sündinud 5. jaanuaril 1980) on eesti ajakirjanik ja laulja. 

Ta töötab Eesti Rahvusringhäälingu lasteprogrammi toimetajana.

Kadri Tiisel on lõpetanud Tallinna Reaalkooli (1998), õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis kasvatusteaduste osakonnas, kuid kõrghariduse omandanud kultuuriteaduskonnas raadiorežii erialal Härmo Saarmi klassis (2003).

Vikerraadios on Kadri Tiisel peale lastesaadete teinud ka eriprogramme, osalenud lastele mõeldud CD-plaatide koostamisel ning juhtinud "Vikerhommikut". 

2004. aastal osales ta ansambli Neiokõsõ liikmena Eurovisiooni lauluvõistlusel İstanbulis.

## Tunnustus

* 2015 Muhvi auhind

## Viited
Ratsulibliklased

**Ratsulibliklased** (*Papilionidae*) on sugukond liblikaliste seltsist. Sugukonda kuuluvate liikide koguarv on 500–700.

## Eesti liigid
Eestis elavad 3 liiki: puriliblikas (*Iphiclides podalirius*), pääsusaba (*Papilio machaon*) ja mustlaik-apollo (*Parnassius mnemosyne*), kuid veel 19. sajandil võis siin kohata ka punalaik-apollot (*Parnassius apollo*). Need on Eesti ühed suurimad liblikad.

## Perekonnad
*Alamsugukond *[[Baroniinae]]*
***[[Baronia]]*
*Alamsugukond *[[Parnassiinae]]*
***[[Allancastria]]*
***[[Archon]]*
***[[Bhutanitis]]*
***[[Hypermnestra]]*
***[[Luehdorfia]]*
***Parnassius* – apollo
***[[Sericinus]]*
*Alamsugukond *[[Papilioninae]]*
***[[Atrophaneura]]*
***[[Battus]]*
***[[Cressida]]*
***[[Euryades]]*
***[[Eurytides]]*
***[[Graphium]]*
***Iphiclides*– puriliblikas
***[[Lamproptera]]*
***[[Losaria]]*
***[[Meandrusa]]*
***[[Mimoides]]*
***[[Ornithoptera]]*
***[[Pachliopta]]*
***Papilio* – pääsusaba
***[[Parides]]*
***[[Pharmacophagus]]*
***[[Protesilaus]]*
***[[Protographium]]*
***[[Teinopalpus]]*
***[[Trogonoptera]]*
***[[Troides]]*

## Viited

## Välislingid
* *Korolev V.A*., 2014. Catalogus on the collection of *[[Lepidoptera]]*. Part II. *[[Papilionidae]]*. - Moscow, 387 p., 20 color tabs, ISBN 978-5-00077-163-1 http://istina.msu.ru/media/publications/book/820/ea8/7958274/Titul-Abstract.pdf
Leo Gustav Treumann

**Leo Gustav Treumann** (18. detsember 1890 Tallinn – 2. oktoober 1963 Niederstetten) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas aastal 1910 Tallinna Toomkooli. Õppis 1910–1918 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Võttis 1916–1917 osa ohvitserina Esimesest maailmasõjast ja 1918–1919 Vabadussõjast Balti pataljoni koosseisus. Oli prooviaastal Kuusalu Laurentsiuse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 14. novembril 1920 Kuusalu kirikus.

Oli aastal 1920 Kuusalu kogudus abiõpetaja. Aastatel 1921–1939 oli ta Vaivara koguduse õpetaja. Lisaks oli ta Vaivara kõrgemas algkoolis usuõpetaja ja aastatel 1926–1939 Vaivara koguduse perekonnaseisuametnik. Leo Treumanni 15. teenistusaastapäeva puhul tahtsid tema abikaasa ja koguduse naisliikmed anda talle kuldristi ja korraldasid selleks korjanduse. Politsei konfiskeeris ülekullatud hõbedase risti ja selle ostmisest üle jäänud raha, Jõhvi jaoskonnakohtunik mõistis Pauline Treumanile, Hilda Veltbachile, Anna Kruusteinile, Anna Puksmanile ja Elisabet Tammele igaühele 2 krooni rahatrahvi või 1-päevase aresti loata korjanduse toimepanemise eest, rist ja raha anti Vaivara koguduse nõukogule.

Siirdus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1940–1945 pastor Lääne-Preisimaal Mewe-Münsterwaldes (praegu Gniew, Tczewi maakonnas, Pomorze vojevoodkonnas). 1945–1949 oli põgenikelaagris Taanis. Aastal 1949 oli ta Wermutshauseni koguduse õpetaja (Württembergi maakiriku teenistuses), Niederstetteni juures (Baden-Württembergi liidumaa põhjaosas). Seal jäi ta ka aastal 1950 emerituuri. Sai aastal 1963 (koos abikaasaga) surma autoõnnetusel.

## Isiklikku
Tema äi Christfried Brasche oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja.

## Tunnustus
* 1938 – Kuldrist 

## Viited

## Välislingid
*https://eelk.ee/elulood/Treumann_leo.html
Karin Aule

**Karin Aule** (sünninimi **Karin Selke**; sündinud 1980) on eesti ajakirjanik.

Ta on lõpetanud 2003. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli raadiorežii erialal (juhendaja Härmo Saarm). 

Ta on töötanud uudistetoimetajana raadiojaamades Star FM, Raadio 2 ja Kuku Raadio. Aastatel 2015–2017 töötas ta Sky Medias Retro FM-i uudistetoimetajana. 
Lisaks oli ta Rauno Märksi kõrval ka Retro FM-i hommikuprogrammi kaassaatejuht. 

Alates 2017. aasta lõpust töötab Aule jälle Kuku raadios. Alates 2023 detsembrist on ta ka Kanal 2 saate "Telehommik" uudistetoimetaja/diktor. Lisaks on ta lugenud mitmes animafilmis dublaaži.

## Isiklikku
Karin Aulel on kaks tütart.
Salme-Riine Uibo

**Salme-Riine Uibo** (sündinud 1. augustil 1980) on eesti telerežissöör.

Ta on kõrghariduse omandanud Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežii erialal ning täiendanud end magistriõppes Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas lavakoolis.

Eesti Televisioonis on Uibo lavastanud peamiselt lastesaateid ("Buratino tegutseb jälle", "Lumejänesed", "Saame kokku Tomi juures"). Ta on olnud ka mitmete otseülekannete režissöör ja assistent. Režissööri assistendina on ta tegev olnud ka filmide juures "Püha Tõnu kiusamine" (2009) ja "Risttuules" (2014).  

Uibo on üles astunud ka näitlejana teleseriaalides "Õnne 13" (müüja, 2003) ja "Viimane võmm" (Mari Hakel, 2014). 

## Tunnustus

* 2017 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (taustajõu preemia hinnalise töö eest filmide “Mehetapja / Süütu / Vari” ja “November” juures) 

## Isiklikku
Tema isa oli ajakirjanik Kalju Uibo, onu oli kergejõustiklane Martin Nurme, onutütred on pedagoogikateadlane Katrin Niglas ja korvpallur Margit Toom.
Lužini väin

**Lužini väin** ehk **Kolmas Kuriili väin** (vene keeles *Пролив Лужина* ehk *Третий Курильский пролив*) on väin Vaikse ookeanis Venemaa idaosas, eraldab Antsiferovi saart Paramuširi saarest ning ühendab Ohhoota merd Neljanda Kuriili väinaga.

Väina pikkus on umbes 20 km, vähim laius 15 km, suurim sügavus üle 700 m. Rannik on järsk, kaljune. Idarannikul asuvad Fussi vulkaan ja Karpinski ahelik. 

Loodete keskmine kõrgus 1,0 m.

Nimetati Kuriilide uurija Fjodor Lužini auks. 

Väin paikneb Sahhalini oblasti akvatooriumis ja selle rannik on asustamata.
Diatomeeanalüüs

**Diatomeeanalüüs** ehk **ränivetikate anaüüs** on settekivimite vanuse ja nende tekkimise uurimise meetod ränivetikate alusel. 

Diatomeeanalüüs põhineb ränivetikate taksonite ja ökoloogiliste rühmade kindlakstegemisel. Analüüs võimaldab teha järeldusi veekogu laadi ja veekogu arengusuuna kohta minevikus.

Diatomeeanalüüsi meetodit kasutatakse laialdaselt paleolimnoloogias. Enamasti tehakse kõrvuti diatomeeanalüüsiga ka sette õietolmu- ja keemiline analüüs.  

## Vaata ka
*Õietolmuanalüüs

## Kirjandus
*EE 2. kd. 1987.
Antsiferovi saar

**Antsiferovi saar** (vene keeles остров Анциферова ehk Ширинки, jaapani keeles 志林規島) on Suur-Kuriilide Põhjarühma asustamata saar Venemaa idaosas. Kuulub Sahhalini oblasti koosseisu. 

Saar on kustutud vulkaani veepealne osa. Kõrgeim punkt on Širinki mägi (747 m). Rannajoone pikkus on 12 km. 

Antsiferovi saar on saanud nime Danila Antsiferovi järgi.

14 km ida pool asuvast Paramuširi saarest eraldab Antsiferovi saart Lužini väin.
Liina Jaanus

**Liina Jaanus** (sünninimi **Laiapea**; 30. juuni 1937 Rapla – 21. juuni 2010) oli eesti arhitekt.

Ta lõpetas 1968. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi.

Ta töötas arhitektuuribüroos Loobprojekt.

## Looming
*2001 Rapla kalmistul asuva Rapla II maailmasõja matmispaiga kujundus. Ühishauas puhkab teiste hulgas ka tema vanaisa, Vanakupja talu peremees Mihkel Laiapea
*Hagudi koolimaja laiendus
*Rapla valla esimene üldplaneering
*Kohila vesiveski rekonstrueerimine
*Valtu mõisa südame ala planeering
*Käru tervisekeskus
*taastatud talumajasid ning uusehitisena tekkinud maamajasid

## Vaata ka
*Mändjala kämping

## Viited

## Kirjandus
*In Memoriam. Liina Jaanus 30.VI 1937 – 21.VI 2010". Nädaline nr 71, 26. juuni 2010. Lk 14

## Välislingid
* Laulu- ja tantsupeojärgne kultuurivaikus sai murtud. Raplamaa, 10. juuli 2009
*Foto
Johann Heinrich Brasche

**Johann Heinrich Brasche** (17. märts 1843 Paide – 11. mai 1906 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Brasche lõpetas 1861. aastal Tallinna kubermangugümnaasiumi ja õppis aastatel 1863–1868 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. 

Oli prooviaastal Väike-Maarja koguduses Carl Theodor Knüpfferi ja Tallinna Toompea Kaarli koguduses Johann Gottlieb Konrad Bergwitzi juures. Ordineeriti 10. mail 1870 Tallinna Rüütli ja Toomkoguduses õpetajaks. Oli 1870–1872 Saarde Katariina koguduse õpetaja. 

Aastatel 1873–1906 teenis ta Tallinna Toompea Kaarli kogudust ja tegeles palju Kaarli kiriku probleemidega. Kui ta Tallinna tuli, polnud kirikul altarimaali, samuti olid ehitamata tornid. 1882. aastaks olid need mured lahendatud.

Brasche oli Eestimaa pastorite raamatukogu bibliotekaar Toompeal. Ta asutas väikelaste hooldekodu ja oli selle kaasjuhataja. Kirjutas vaeste hoolekandest Tallinnas (ilmus trükis 1875). Oli Ristirahva Pühapäeva Lehe kaastööline. Brasche suri 1906. aastal ja maeti Tallinna Vana-Kaarli kalmistule.

## Isiklikku
Tema vennapoeg Johannes Brasche oli Harju-Madise koguduse õpetaja.

Ta oli kaks korda abielus. 19. jaanuaril 1871 abiellus ta Koeru koguduse õpetaja praost Heinrich Ferdinand Hoffmanni tütre Anna Wilhelminega, kellega nad said neli last. Poeg Christfried oli Juuru Mihkli koguduse õpetaja ning poeg Ernst oli arst, purjetaja ja maletaja. Ent 25. juunil 1875 abikaasa suri ootamatult (kaks nädalat pärast sünnitust). 

30. märtsil 1877 laulatati Brasche Koerus esimese abikaasa õe Selma Emiliega, kellega tal sündis veel kolm last. Poeg Arvid oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*https://eelk.ee/elulood/brasche_joh.html
*https://eelk.ee/elulood/brasche_joh1.html
*
*Haud Tallinna Vana-Kaarli kalmistul
Elektrikilp

**Elektrikilp** on enamasti elektrikomponentidega puit-, metall- või plastkast elektrienergia jaotamiseks madalpingetarbijaile hoonetes, sealhulgas elamutes.

Olenevalt kilbi otstarbest (liitumiskilp, sisestuskilp, arvestikilp, jaotuskilp, rühmakilp, korrusekilp) võivad kilbis paikneda mitut liiki lülitid, peamiselt liigvoolule reageerivad erineva nimivooluga kaitselülitid, ka rikkevoolukaitselülitid, juhtimis- ja signalisatsiooniseadised, liitumiskilbis ka elektriarvesti(d). 

Liitumiskilp võib paikneda hoone krundi piiril, hoone välisseinal või liitumiskilbiruumis. Jaotuskilbid asetsevad ruumides, näiteks korrusekilp trepikojas seinasüvendis, korterikilp esikus. Elamu jaotuskilbis on tavaliselt ka nõrkvooluosa IKT-signaalide jaotamiseks.

## Välislingid
*Elektrikilp.ee
688

**688. aasta**

## Sündmused
*8. juuni - paavst Sergius I lasi ümber matta paavst Leo I säilmed.
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*ʿAbd Allāh ibn ʿAbbās, Muhamedi onupoeg
Naat

**Naat** (*Aegopodium* L.) on Euroopa ja Aasia parasvöötmealadel kasvav ühe-, kahe- või mitmeaastaste rohttaimede perekond sarikaliste sugukonnast. 

Eestis on levinud üks liik – harilik naat, mis kasvab salumetsades, umbrohuna aias ja elamute ümbruses. 

## Liigid
* *Aegopodium alpestre* – alpi naat
* *[[Aegopodium handelii]]*
* *[[Aegopodium henryi]]*
* *[[Aegopodium kashmiricum]]*
* *[[Aegopodium latifolium]]*
* *Aegopodium podagraria* – harilik naat
* *[[Aegopodium tadshikorum]]*

## Välislingid
680

**680** (**DCLXXX**) oli 7. sajandi 80. aasta.

## Sündmused
* 10. oktoober – Karbalā’ lahingus tapeti šiiitide tähtsaim pühak Ḩusayn ibn ‘Alī.
* 7. november – Konstantinoopolis kogunes kuues oikumeeniline kirikukogu, et võtta seisukoht monoenergismi ja monoteletismi teoloogiliste positsioonide osas.
*Algas (võimalik, et juba aasta varem) Bütsantsi sõjakäik bulgaarlaste vastu, mis lõppes fiaskoga.
*Bulgaarid vallutasid khaan Asparuhi juhtimisel tänapäeva Bulgaaria ala.

## Sündinud
*Wu Daozi, hiina kunstnik

## Surnud
*Mu‘āwīyah I, Araabia kaliif
*Ḩusayn ibn ‘Alī, šiiitide 3. imaam

## Viited
689

**689. aasta** (**DCLXXXIX**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas reedel.

## Sündmused
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*20. aprill – Caedwalla, Wessexi kuningas
682

## Sündmused
*17. august – Leo II pühitseti paavstiks
*Valmis Liège'i vanim, Püha Martini kirik.

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
684

## Sündmused
*26. juuni – Benedictus II pühitseti paavstiks
*26. november – Jaapanit tabas tugev maavärin.

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
679

**679. aasta** (**DCLXXIX**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas laupäeval.

## Sündmused
*Theuderich III saab ühendatud Frangi riigi kuningaks.
*Algas (võimalik, et ka 680) Bütsantsi sõjakäik bulgaarlaste vastu, mis lõppes fiaskoga

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
677

**677. aasta**

**[[Sajandid]]**: 6. sajand - **[[7. sajand]]** - 8. sajand

**[[Kümnendid]]**: 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad 660. aastad - **[[670. aastad]]** - 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad

**Aastad**: 672 673 674 675 676 - 677 - 678 679 680 681 682 

## Sündmused
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Aleksandria Agatho, kopti paavst
675

**675. aasta**

## Sündmused
*Neustria kuningaks saab Childerich II järel Theuderich III, Austraasia kuningaks Chlodowech III

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
511

**511. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Secundinus ja Felix.
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
* 27. november – Chlodowech I, frankide  kuningas
493

**493. aasta**

## Sündmused maailmas
*Vana-Rooma konsuliteks olid Eusebius ja Albinus.
*Idagoodid lõid oma kuningriigi Itaalias ja naaberaladel.

## Sündinud
* ...

## Surnud
* Odoaker, germaani väepealik ja Itaalia kuningas
* Patrick, katoliku pühak ja Iirimaa kaitsepühak (arvatav surma aeg)
Kahelehine käokeel

**Kahelehine käokeel** ehk **kaheleheline käokeel** (*Platanthera bifolia*) on käpaliste sugukonna käokeele perekonda kuuluv mitmeaastaste ühekojaliste rohttaimede liik.

## Levila ja kasvukoht
Kahelehine käokeel on levinud laialdaselt nii Euroopa kui Aasia parasvöötmes, kuid ka Põhja-Aafrikas ja Väike-Aasias. Euroopas ulatub ka polaarjoonest põhja poole. 

Eestis esineb hajusalt kõikjal (muuhulgas Vulbi, Ihamaru, Kallukse ja Saunaküla maastikukaitsealal, Kiisa pael ja Pähni, Ruila, Suurupi ja Keeri-Karijärve looduskaitsealal), ka Uljaste maastikukaitsealal,  kuid tavalisem on Lääne-Eestis (sealhulgas Pühametsa ja Karinõmme looduskaitsealal, Tuhu, Pajaka ja Vormsi maastikukaitsealal).

Kasvab päris-, soo- ja looniitudel, hõredamates salumetsades, soostuvates metsades, soosaartel ja nii madal- kui siirdesoos.

## Kirjeldus
Kahelehine käokeel on 20–60 (90) cm kõrge.

Mõlemasugulised õied hoiduvad rõhtsalt. Välimised õiekattelehed on valged, sisemised harilikult kollakasrohelised, huul rohekasvalge, kitsas, kuni 1,4 cm pikkune. Õitel on kuni 3,5 cm pikkune, valkjas, kollaka tipuga, veidi kõverdunud kannus. Õisiku pikkus on 5–15 (22) cm ja läbimõõt 3–5 cm. Õisi on õisikus (7) 10–20 (30). Õite alusel on kollakasrohelised süstjad kandelehed. Õitel on tugev magus lõhn, mis on eriti hästi tuntav õhtul ja öösel. Õitseb juuni keskpaigast juuli lõpuni. Õis sisaldab nektarit. 

Pärast õitsemist tekivad püstised 1,2–1,8 cm pikkused ruljad kuprad.

Taimel on harilikult kaks suurt varrelehte, mis asetsevad peaaegu vastakuti varre alumises osas. Kujult on need elliptilised kuni veidi äraspidimunajad. Suurte lehtede pikkus on (7) 10–20 (27) cm ja laius kuni 6,5 (9) cm, lehest kuni 7 cm on aegamööda rootsuks ahenenud. Varre ülaosas on 1–3 (5) palju väiksemat kõrglehetaolist lehte.

Taime vars on püstine, õõnes, veidi kandiline või sooniline. Värvuselt on ta kollakasroheline, alusel kahe pruuni lehetupega.

## Viited

## Välislingid

* 

*Liigikirjeldus
Altja jõgi

**Altja jõgi** (ka *Altja oja*) on jõgi Lääne-Virumaal Haljala vallas.

Jõgi saab alguse Sagadi-Metsanurga ümbruse soistelt aladelt, voolab Altja ürgorus läbi Oandu järve ja suubub Altja külas Soome lahte. Ojja suubuvad Kiviku kraav, Marjametsa kraav ja Sagadi peakraav.

Altja jõe pikkus on 17,5 km, valgala 46,1 km&sup2;.

Oandu paisjärve paisust suubumiseni Soome lahte on jõgi jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaik.

Altja jõe keskkonnaregistri kood on VEE1076600.


Altja jõgi Lahemaal.jpg
Kopratamm.JPG|Koprapais Altja jõel
Altja jõgi.JPG|Altja oja


## Välislingid
*
Antarktika laam

**Antarktika laam** on laam, millel paikneb Antarktis ja mitu väiksemat saart koos ookeanilise maakoorega mandri ja ümbritsevate ookeani keskahelike vahel.

Antarktika laam külgneb Nazca, Lõuna-Ameerika, Scotia, Aafrika, India-Austraalia ja Vaikse ookeani laamaga.

Laama pindala on 60 916 000 km²; see on suuruselt viies laam maakeral.

## Viited
Argipäev (Luts)

"**Argipäev**" (algselt "Äripäev") on Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja kuuluv raamat, mis järgneb "Tootsi pulmale" ja eelneb "Sügisele". Esmakordselt ilmus jutustus 1924. aastal.

Teose fookus on rätsepmeister Kiirel, kes on endiselt vaba ja vallaline mees ning peab langetama valiku kahe ootamatult Paunverre saabunud õmblejamamsli Juuli ja Maali vahel. Kiir abiellub Juuliga, ent viskab silma ka Maalile. Samal ajal kisub Ülesool kiiva Raja Teele ja Joosep Tootsi abielu, kuna Teele tunneb end uues kodus üleliigsena. Ta kolib tagasi kodutallu Rajale. Pärast vaikimisperioodi ja teineteise külastamist "Koidu ja Hämarikuna" noor abielupaar siiski lepib ja elab üheskoos õnnelikult edasi.
Bergheim

**Bergheim** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Kölni ringkonnas Rhein-Erfti kreisi keskus. Asub Erfti jõe ääres 20 km Kölnist lääne pool.

Bergheim jaguneb 15 linnaosaks.

Elanike arv on 62 100 (2009). 

1975 liideti linnaga mitmed ümbruskonna vallad.

Linnas asub Paffendorfi loss.

## Välislingid

*Bergheimi koduleht
Soomusmänd

**Soomusmänd** (*Pinus heldreichii*) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu. Tänapäeval käsitletakse soomusmändi ja **valgekoorelist mändi** (*Pinus leucodermis*) ühe liigina, kuna geneetilised uuringud on näidanud eri populatsioonide lähedast sugulust.

## Kirjeldus
 
Soomusmänd on pikaealine okaspuu, tema eluiga võib küündida peaaegu 1000 aastani. Väidetavalt kasvab 1300-aastane soomusmänd Bulgaarias, kuid sellise vanuse saamist pole kuidagi tõestatud.

Puu kasvab tavaliselt kuni 20, maksimaalselt kuni 35 m kõrguseks.

Võra on koonusjas või ümar, tihti põõsakujuline. Tüve on läbimõõt kuni 2 m. Korp on väga paks, tuhkhalli tooniga, plaatjas, soomust meenutava välimusega.

Pungad on pruunid, vaiguta, kuni 15&nbsp;mm läbimõõduga. Noored võrsed on hallikasrohelised, esimese aasta lõpus muutuvad pruuniks. Okkad on kahekaupa kimbus, 6–11&nbsp;cm pikkused, jäigad, rohelised, terava tipuga, püsivad võrsetel 2–6 aastat.

Isasõisikud on erekollased. Käbid on 7–9&nbsp;cm pikkused, 2–4 kaupa kimbus, õhukeste kattesoomustega, punakad. Seemned on 7&nbsp;mm pikkused, 25&nbsp;mm pikkuse tiivakesega. Õitseb mais-juunis, seemned valmivad tolmlemisele järgneva aasta septembris-oktoobris.

## Levila ja ökoloogia

Soomusmänni levila asub Balkani poolsaarel ja Apenniini poolsaare lõunaosas, kus ta kasvab 900–2500 m kõrgusel üle merepinna. Ta esineb enamasti segametsades koos järgmiste puuliikidega: mägimänd (*Pinus mugo*), harilik mänd (*Pinus sylvestris*), rumeelia mänd (*Pinus peuce*), must mänd (*Pinus nigra*), euroopa nulg, (*Abies alba*) ja harilik pöök (*Fagus sylvatica*). Soomusmänni metsad kasvavad tavaliselt muldadel, mille lähtekivimiteks on peamiselt lubjakivi ja dolomiit, harvem ultraaluselised kivimid. Mullad on enamasti hästi vett läbilaskvad ning neutraalse või aluselise reaktsiooniga, sageli väheviljakad. Aastas esineb sademeid keskmiselt 900...2400&nbsp;mm. Suvine kuivaperiood kestab 1–2 kuud. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 8...14&nbsp;°C. Juuli keskmised õhu maksimumtemperatuurid on 14...26&nbsp;°C, jaanuari-veebruari keskmised miinimumtemperatuurid on –6...–1&nbsp;°C.

Soomusmännid on haigustele üsna vastupidavad, suurimat ohtu kujutavad soomusmänni metsadele metsapõlengud ja intensiivne karjakasvatamine. Kõige suuremas ohus on väikesed hajutatud populatsioonid Itaalia lõunaosas.

## Kasutamine
Soomusmänd omab suurt väärtust eelkõige ilupuuna ja maastike haljastamisel. Puiduks ehk majandusliku kasu saamise eesmärgil raiutakse teda harva. Kasutust on ta leidnud ka mägede suurematel kõrgustel metsade rekultiveerimisel, kuna ta talub tugevaid tuuli, külmakraade kuni –23...–29&nbsp;°C ja on vastupidav haigustele. Puud taluvad üsna hästi heitgaasidega (SO<sub>2</sub>, HF, NO<sub>2</sub>) saastunud õhku. Pikaealise puuna pakub soomusmänd huvi ka dendrokronoloogidele. Kultiveeritud puudele võivad seenhaigustest olulist kahju tekitada juurepess, mida põhjustab seen *Heterobasidion annosum*, ning kahjurputukatest eelkõige kiletiivaliste (*Hymenoptera*) seltsi kuuluvad putukad.

## Viited

## Kirjandus

***[[Simone Morris]].** *Loricati in the fog.* 2018 | ASIN B07H5CQ4WG

## Välislingid

*Levila kaart
Saaremaa (laev)

**Saaremaa** on Saaremaa Laevakompaniile kuulunud ja aastail 2010–2015 Virtsu–Kuivastu liinil sõitnud parvlaev, mille kodusadamaks oli Roomassaare.

Laev ehitati Saaremaa Laevakompanii tellimusel Norras Fiskerstrand Verft BLRT ASis. Laeva õnnistas õpetaja Anti Toplaan ja selle ristiema on Katrin Leedo.

Saaremaa tegi esimese ametliku reisi 17. juunil 2010.

Alates 19. augustist 2015 sõitis Saaremaa Elb-Linki liinil Cuxhaven–Brunsbüttel ning 2018. aastast kuulub parvlaev Kanada Newfoundlandi ja Labradori provintsis asutatud ettevõte Woodward Groupi omandisse ning kannab nime "Saaremaa 1".


MS Saaremaa (2010).JPG
MS Saaremaa Kuivastu sadamas.JPG
MS-Saaremaa-Kuivastus.JPG
2022-09-10 MV SAAREMAA I - IMO 9474072.jpg

## Viited
Pont d'Arc

**Pont d'Arc** on Ardèche'i departemangus üle Ardèche'i jõe ulatuv looduslik kaljusild.

Kaljusilla kõrgus on 45 meetrit ja pikkus 60 meetrit.

Pont d'Arc'i geograafilised koordinaadid on .
Jussi Väinjärv

**Väinjärv** (ka *Jussi Väinjärv, Veinjärv, Jussi Veinjärv*) on eutroofne järv Harjumaal Kuusalu vallas. Järv asub Aegviidust 12,5 km põhjakirde pool.

Väinjärve võitis omal ajal Lehtse parun Pruuna mõisnikult kaardimängus. Ta ehitas järvele vaiadel suvemaja, mis on pärast Teist maailmasõda hävinud.

Väinjärv kuulub Jussi järvestiku koosseisu ja paikneb Põhja-Kõrvemaa looduskaitseala territooriumil.

## Viited

## Välislingid
*
Ardennid

**Ardennid** (prantsuse *Ardennes*, *Ardenne*; hollandi *Ardennen*) on mäestik Lõuna-Belgias, Luksemburgis ja Prantsusmaal. Ardennid on Reini Kiltkivimäestiku jätkuks.

Ardennide järgi on saanud nime Ardennesi departemang.
Heinrich Ferdinand Hoffmann

**Heinrich Ferdinand Hoffmann** (27. märts / 8. aprill 1820 Väike-Maarja – 29. oktoober / 10. november 1891 Koeru) oli Eestimaa vaimulik.

Ta õppis 1835–1839 Tallinna kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1839–1844. Korporatsiooni Estonia liige.
 
Oli prooviaastal Simuna Siimona ja Juuda koguduses Hugo Richard Pauckeri juures. Ordineeriti õpetajaks 27. oktoobril 1846.

Oli aastatel 1846–1891 Koeru koguduse õpetaja, oli seejuures 1875–1891 Järva praostkonna praost.

Oli alates 24. juunist 1845 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige, ühtlasi 1847. aastast ka Koeru abipiibliseltsi eestseisja.

## Isiklikku
Tema emapoolne vanaisa Friedrich Johann Anton Assmuth oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja aastatel 1785–1802, tema äi Dietrich Georg Mickwitz oli aastatel 1801–1846 Koeru koguduse õpetaja, tema õemees Hugo Richard Paucker oli Simuna koguduse õpetaja aastatel 1834–1872. Poeg Heinrich Richard Hoffmann oli misjonärina Indias, aastatel 1920–1934 oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja; poeg Arthur Friedrich Wilhelm Hoffmann oli 1904–1933 Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, poeg Hugo Daniel Ernst Hoffmann oli arst, poeg Otto Konrad Ernst Hoffmann oli arhitekt. Väimees Johann Heinrich Brasche (Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetaja, aastatel 1873–1906) oli abielus tema kahe tütrega (Anna Wilhelmine ja Selma Emiliega), väimees Daniel Burchard Lemm (Kadrina- ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja) oli abielus tema tütre Anna Louisega, väimees Oskar Ernst Emil Tomberg (Koeru- ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja ja Jõelähtme koguduse õpetaja) oli abielus tema tütre Margarethe Helene Elisabethiga.

## Viited

## Välislingid
*Heinrich Ferdinand Hoffmann
Mammutikoobas

**Mammutikoobas** (inglise keeles *Mammoth Cave*) on koobas Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis, maailma pikim koobas.

Mammutikoopa käikude pikkuseks on seni mõõdetud üle 590 km. Koopa põhjalikuma uurimise tulemusel avastatakse peaaegu igal aastal uusi lõike. Koopad asuvad kuni 115 meetri sügavusel.

Koopa kujunemine algas umbes kümme miljonit aastat tagasi. Koobas on uuristunud lubjakivisse. Seda katab liivakivi kiht, mis kaitseb koopa sisemust vee sissepääsu eest. Koopa uuristanud vihmavesi on maa sisemusse pääsenud liivakivisse tekkinud pragude kaudu. Koobast uuristavad maa-alused jõed on suubunud Green Riverisse, mis on oma sängi pidevalt sügavamaks uuristanud. Seetõttu on tekkinud järjest sügavamale uued koopad, ning käigud paiknevad mitmes kihis üksteise kohal. Kohati on need käigud ka vertikaalsuunas omavahel ühendatud. Kõige alumises koopas voolab Echo jõgi.

Koopas on stalaktiite ja stalagmiite.

Mammutikoopas elab üle 200 loomaliigi, enamik neist selgrootud. 42 liiki on kohastunud eluks täielikus pimeduses. Koopas elab muu hulgas ohustatud albiinokrevett *[[Palaemonias ganteri]]* ning mitu ohustatud nahkhiire- ja karbiliiki.

Koopa kaitseks loodi 1941. aastal Mammutikoopa rahvuspark.

## Viited

## Välislingid

*Mammutikoopa rahvuspargi koduleht
*Mammutikoopa rahvuspargi tutvustus
*MAMMOTH CAVE YIELDS NEW WONDERS
*Mammoth Cave: Its Explorers, Miners, Archeologists, and Visitors
Chimborazo

**Chimborazo** on kustunud kihtvulkaan Ecuadori keskosas Chimborazo provintsis, Ecuadori kõrgeim mägi.

Chimborazo asub Quitost umbes 150 km kaugusel lõunaedelas. Mäe geograafilised koordinaadid on .

Mäe kõrgus on 6268 meetrit. Chimborazo tipp on Maa keskpunktist kõige kaugemal (6384,4 km) asuv punkt Maa pinnal. Mäe nõlval asub ka kõige kõrgem koht ekvaatoril.

Mäe ülemine osa on kaetud liustikega, mis on ümbruskonnas elavate inimeste peamine veeallikas.

Chimborazo mäge on muu hulgas kujutatud ka Ecuadori vapil.

## Pilte

Pilt:Chimborazo volcan.JPG
Pilt:Ecuador Chimborazo fromeast.JPG|Vaade idast
Pilt:Volcán Chimborazo desde Guayaquil, Ecuador.jpg|Vaade vulkaanile Guayaquilist
Pilt:Ecuador Chimborazo fromnorthwest.JPG|Vaade loodest
Pilt:Chimborazofromwest.JPG|Vaade läänest
Pilt:Humboldt-Bonpland Chimborazo.jpg|Alexander von Humboldt ja Aime Bonpland vulkaani jalamil. Friedrich Georg Weitschi maal (1810)
Pilt:ChimborazoTungurahua ETM 20010916.jpg|Moonutatud värvidega satelliidifoto; Chimborazo on suurem helesinine laik pildi keskel
Pilt:Chimborazy y Carihuairazo desde Quisapincha 1.JPG|Vaade Quisapinchast


## Viited

## Välislingid

* Chimborazo
* Global Volcanism Program
Erhard von Queis

**Erhard von Queis** (ka *Queiss* või *Queiß*; umbes 1490 Storkow – 10. september 1529 Preussisch Holland) oli Preisimaa vaimulik, teoloog ja Pomesaania piiskop aastatel 1523–1529.

Queis sündis Storkowis ja õppis õigusteadust Frankfurt-Oderi ja Bologna ülikoolides. 1515. aastal sai ta viimasest õigusteaduse doktori kraadi. Seejärel oli ta Sileesias Liegnitzi hertsogi Friedrichi teenistuses, olles tema kantsleriks. 1523. aastal soovitas Friedrich tema teeneid aga oma sugulasele, Saksa ordu kõrgmeistrile Albrecht von Hohenzollernile. Too nimetaski Queisi Pomesaania piiskopi kandidaadiks ning toomkapiitel kinnitas ta sama aasta sügisel. Paavstlikku kinnitust ja preestripühitsust ei saanud Queis aga kunagi, kuid astus siiski Saksa ordu liikmeks.

Peagi selgus, et sarnaselt Samlandi piiskopi Georg von Polenziga oli ka Queis reformatsiooniliselt meelestatud ning 1525. aasta uusaastal viiski ta reformatsiooni oma piiskopkonnas läbi. Kaks aastat hiljem likvideeris ta piiskopi ilmaliku võimu täielikult ning andis kõik valdused üle hertsog Albrechtile. Ta suri 1529. aastal Pomesaania esimese luterliku piiskopina.

## Kirjandus
**Die Bischöfe des Heiligen Römischen Reiches. 1448 bis 1648*. Toimetaja Erwin Gatz. Berliin, 1996. S. 559.
Karsten Brüggemann

**Karsten Brüggemann** (sündinud 1. detsembril 1965) on Tallinna Ülikooli ajalooprofessor.

Brüggemann õppis aastatel 1986–1999 Hamburgi ülikoolis ajalugu. Ta spetsialiseerus Venemaa ja Baltikumi ajaloole ning tema doktoritöö käsitles Eesti Vabariigi loomist 1918. aastal Venemaa kodusõja ja lagunemise kontekstis.

Seejärel oli Brüggemann õppejõud Hamburgi ülikoolis, aastatel 2002–2008 lektor ja dotsent Tartu Ülikoolis ning ka mitmes Saksa ülikoolis. 2008. aastast on ta Tallinna Ülikooli eesti ja üldajaloo professor.

1994. aastast kuulub Brüggemann Balti Ajaloo Komisjoni koosseisu, 2003. aastast oli ta selle juhatuse liige ning 2023. aastast esimees. Lisaks kuulub ta mitme Saksa ja Ida-Euroopa suhteid uuriva komisjoni koosseisu ning on ajakirja Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung (varem Zeitschrift für Ostforschung) toimetuse kolleegiumi liige. 2006. aastast on ta koos Mati Lauriga ajakirja Forschungen zur baltischen Geschichte väljaandja.

## Välislingid
*
Anti Toplaan

**Anti Toplaan** (sündinud 25. juulil 1968 Tallinnas) on eesti luterlik vaimulik, aastast 2024 EELK Saare-Lääne piiskopkonna piiskop. 

Ta lõpetas aastal 1988 liftielektromehaanikuna Tallinna 19. Tehnikakooli, õppis aastatel 1989–1997 EELK Usuteaduse Instituudis, 2023. aastal kaitses Tartu Ülikooli usuteaduskonnas magistritöö "EELK Lääne-Eesti koguduste ja kohalike omavalitsuste koostöö 2017–2021" (juhendaja Riho Altnurme). 

Ta ordineeriti 7. novembril 1991 diakoniks ja 16. detsembril 1992 aseõpetajaks ning õpetaja õigused sai 1. aprillil 1997. Aastatel 1991–1993 oli ta Püha ja Mustjala koguduse õpetaja, aastast 1993 on ta Püha ja Kuressaare koguduste õpetaja.

Aastatel 1999–2007 ja uuesti 2020–2024 oli ta EELK assessor (tema 
töövaldkonnad on olnud meedia- ja kommunikatsioon, sh kõik mis on seotud kirikliku meediatöö koordineerimisega ajalehes Eesti Kirik, kristlikes ja muudes erameediakanalites, samuti rahvusringhäälingus). Alates 1. veebruarist 2024 on Toplaan ka SA Ajaleht Eesti Kirik nõukogu esimees. 

Ta oli alates 1999. aasta oktoobrist kuni 21. detsembrini 2023 Kuressaare linnavolikogu ja Saaremaa vallavolikogu liige ning linnakodanike komisjoni esimees. 
2007. aastal õnnistas ta Kuressaare sadamaaida, 2010. aastal Roomassaares paevlaeva Saaremaa.  

28. novembril 2023 Tallinnas kogunenud Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku XXXI Kirikukogu otsustas toetada peapiiskop Urmas Viilma ettepanekut valida Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja praost Anti Toplaan EELK piiskopiks, samal koosolekul valiti piiskoppideks ka Tallinna Nõmme Rahu koguduse õpetaja Ove Sander ja Viljandi Jaani koguduse õpetaja praost Marko Tiitus. 
2024. aasta 23. aprillil ordineeriti Anti Toplaan Tallinna toomkirikus piiskopiks. 9. mail seati Toplaan Saaremaal Kuressaare Laurentiuse kirikus ametisse vastloodud EELK Saare-Lääne piiskopkonna piiskopina. Saare-Lääne piiskopi katedraaliks ehk kodukirikuks on Kuressaare Laurentiuse kirik. 

## Poliitiline tegevus
Anti Toplaan kuulus alates 31. maist 2021 kuni 2. detsembrini 2023 erakonda Isamaa. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 435 häält ning ei osutunud valituks. 

## Tunnustus
* 2016 – EELK III järgu teeneterist
* 2022 – erakonna Isamaa aasta isa (seitsme lapse isa Toplaane valisid viie nominendi seast välja Isamaa Perede Ühenduse ja Isamaa Naiskogu juhatuse liikmed). 

## Isiklikku
Anti Toplaan on abielus, tal on neli tütart ja kolm poega. 

## Viited

## Välislingid
*Heli Salong. Teel riigikokku. EKD kandidaat. Meie Maa, 27. veebruar 2007
Jussi Linajärv

**Linajärv** (ka *Jussi Linajärv*) on semidüstroofne järv Harju maakonnas Kuusalu vallas. Järv asub Aegviidust 12,5 km põhjakirde pool. Järv paikneb nn Pruunakõrves, lääne pool Aegviidu-Paukjärve oosistiku osast, mis kannab seal Järvamäe nime.

Linajärve pindala on 5,5 ha, suurim sügavus 9,7 m, keskmine sügavus 3,8 m. Kõrged ida- ja läänekaldad on kõrged ja põlenud männikuga kaetud, põhja- ja lõunakaldad on soostunud. Põhjakaldal on paljudes kohtades liivane, sügaval on järv mudane.

Vesi on tuhmkollane ja suure läbipaistvusega (4,5 m). Taimestik ja plankton on väga liigivaesed. Kaladest elutsevad järves ahven, haug ja hõbekoger. Pesitseb sõtkas.

Linajärv kuulub Jussi järvestiku koosseisu ja paikneb Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal.

Järves kasvab järv-lahnarohi.


Jussi linajärv.jpg
Jussi Linajärv 1.jpg


## Viited

## Välislingid
Arda

**Arda** on Briti kirjaniku J. R. R. Tolkieni loodud fantaasiamaailm, milles toimuvad tema teoste "Silmarillion", "Kääbik" ja "Sõrmuste Isand" sündmused. Arda hõlmab kogu loodud maailma, sealhulgas maismaad, meresid ja taevast.

Arda loodi kõrgeima olendi Ilúvatari tahtel ning selle kujundamises osalesid Ainurid, jumalikud olendid. Maailma varajast ajalugu ja mütoloogiat kirjeldatakse eelkõige teoses "Silmarillion".

Arda keskseks piirkonnaks on Keskmaa, kus elavad inimesed, haldjad, päkapikud, kääbikud ja teised rahvad. Aja jooksul maailma ilme ja jõudude vahekorrad muutuvad ning inimeste roll suureneb.

Arda ajalugu on jagatud mitmeks Arda ajastuks ning selle keskseteks teemadeks on hea ja kurja vastasseis, võimu mõju ja vastutus.

## Vaata ka
* Arda ajastud
Saksa DV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Esimene peavalitsus

**Saksa DV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Esimene peavalitsus** (saksa keeles *Hauptverwaltung Aufklärung*, lühend **HVA**) oli Saksa DV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi (tuntud kui Stasi) välisluurega tegelenud keskasutus.

## Juhid ja organisatsioon
1. Peavalitsuse ülemad 
*Markus Wolf, 
*Werner Grossman, 
**kindralmajor Hans Fruck (de), ülema I asetäitja, 1956–1977

***I Valitsus: SLV riigiaparaat**
**1. liidupresidendi amet/liidukantsleri amet/liidu ajakirjandusamet
**2. Saksamaa LV Välisministeerium (juhtimine, side allikatega)
**3. Saksa LV Välisministeerium (sisseimbumisagentide värbamine/väljaõpe)
**4. Saksamaa LV Siseministeerium
**5. Poliitilis-ideoloogilised diversioonid, saksa sisesuhete ministeerium
**6. Rahandus-, majandus- ja majandusliku koostöö ministeerium
**7. Saksa DV legaalsed residentuurid ja alaline esindus Berliinis
**8. Operatiivne väligrupp (hiljem järelkasv)
**9. Uurimis- ja infogrupp
***II osakond: SLV parteid ja ühiskondlikud organisatsioonid**
**1. CDU/CSU/Junge Union/Konrad Adenaueri ja Hanns Seideli fondid, kirikud
**2. *FDP*/*NPD*
**3. Kaasmaalaskonnad/ümberasustatute liidud
**4. *SPD*/Friedrich Eberti fond/Sotsialistlik Internatsionaal 
**5. Ametiühingud/*DGB*
**6. *KPD*/*ML*-maoistid/vasakäärmuslikud kaasajooksikud roheliste juures/AL
**7. Järelkasvu hankimine ja väljaõpe
***III osakond:[[legaalne residentuur|legaalse]] kattega residentuurid välismaal**
**1.-16.
***IV osakond: SLV sõjaline luure (MAD)**
**1. Saksamaa LV Kaitseministeerium/riigiaparaat/parteid
**2. Kaitseministeerium/sõjatehnika ja varustuse föderaalamet (BWB)
**3. Maaväeamet
**4. *BWB* põhitegevus
**5. Šifriteenistuse luure/psühholoogiline sõjapidamine
**6. Operatiivne välisgrupp
**7. Relvastusala
**8. Töötlus/arhiveerimine
***VI osakond: ümberasumised/operatiivne reisiliiklus**
**valdkond A:ümberasumised operatsioonialale
**valdkond B:operatiivsete objektide töötlemine
**valdkond C:operatiivse reisiliikluse analüüs/reisinõustamine
**valdkond D:"võltsimiskindlad" dokumendid
**valdkond E:töö legaalse kattega residentuuride kaudu
**TEADUSE JA TEHNIKA SEKTOR (''SWT'') ehk [[teadus-tehniline luure]]**
***V osakond: info kokkuvõtmine ja edastus/koordinatsioon**
**1.?
**2.elektroonika/elektrotehnika
**3.keemiatööstus/põllumajandus, mikrobioloogia
**4.metalli-, raske-, relvatööstus
**5.dokumentatsioon/kirjandus/depersonifikatsioon
**6.operatiivne väligrupp (kaastöötajate valik, väljaõpe ja kontroll)
***XIII osakond: aatomiteaduse, bioloogia, keemia ja arstiteaduse luure**
**1. tuumatehnoloogia
**2. keemia
**3. põllumajandus
**4. USA erijaoskond (1.,2.,3.,ja 5. jsk temaatika)
**5. bioloogia/geenitehnoloogia
***XIV osakond: mikroelektronika, elektrotehnika, teadusliku aparaadiehituse luure**
**1. elektrooniline sõjapidamine/mikroelektroonika/optiline elektroonika/luuretehnika
**3. haruosakond Jena: koostöös Carl Zeiss Jenaga
**6. embargoaluse tehnika hankimine
**?. teadusliku aparaadiehitus/peenmehhaanika/optika/lasertehnika
**?. andmetöötlus/tarkvara/mikroelektroonika sõjaline kasutlus

## Vaata
*NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Esimene peavalitsus
Piiritaja (perekond)

**Piiritaja** (*Apus*) on pikatiivaliste seltsi kuuluv lindude perekond. 

Piiritajad on ühed kõige suurema lennukiirusega linnud maailmas. 
Perekonda kuulub 15 liiki. 

## Eesti liigid
**Apus apus* – piiritaja tavaline, eriti asulates pesitsev rändlind
**Apus melba* – suurpiiritaja, väga harva Eestisse eksikülalisena sattuv liik
Pikatiivalised

**Pikatiivalised** ehk **piiritajalised** (*Apodiformes*) on lindude klassi kuuluv selts.

## Sugukondi
**Apodidae* – piiritajalased
**Hemiprocnidae* – puispiiritajalased
**Trochilidae* – koolibrilased
Graždanskaja Oborona

**Graždanskaja Oborona** (vene keeles Гражданская оборона ) oli vene *[[punk-rock]]*-ansambel, mis tegutses aastatel 1984–2008. Kultusfiguurina on tuntud Grazdanskaja Oborona laulja Jegor Letov.

## Koosseis
*Jegor Letov – vokaal
*Natalia Chumakova – bass
*Alexander Chesnakov – kitarr
*Pavel Peretolchin – trummid

## Diskograafia
* *Поганая молодёжь* 1985	
* *Оптимизм* 1985	
* *Мышеловка* 1987	
* *Хорошо!!* 1987	
* *Тоталитаризм* 1987	
* *Некрофилия* 1987	
* *Красный альбом* 1987
* *Всё идёт по плану* 1988	
* *Так закалялась сталь* 1988		
* *Боевой стимул* 1988	
* *Тошнота*	1989
* *Песни радости и счастья* 1989	 
* *Война* 1989
* *Здорово и вечно*	1989
* *Армагеддон-Попс*	1989
* *Русское поле экспериментов* 1989	
* *Инструкция по выживанию*	1990
* *Солнцеворот* 1997	
* *Невыносимая лёгкость бытия* 1997 	
* *Звездопад* 2000	
* *Долгая счастливая жизнь*	2004 
* *Реанимация* 2005	
* *Лунный переворот* 2005	
* *Сносная тяжесть небытия*	2005
* *Зачем снятся сны?* 2007

## Välislingid
Graždanskaja Oborona
Adolf Kaarme

**Adolf Kaarme** (ka **Adolf Helmut Kaarme**; 9. september 1914 Tallinn – 23. juuli 1986 Rådmansö) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1933. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi. 1936. aastal alustas õpinguid Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, kuid usuteaduskonna likvideerimise tõttu 1940. aastal jäi tal stuudium pooleli. Ent 1941. aastal avanes usuteaduskonna viimase kursuse üliõpilastel võimalus ülikool siiski lõpetada ja ka Adolf Kaarme lõpetas ülikooli 1942. aastal. Prooviaastal oli ta Kullamaa Püha Johannese koguduses õpetaja Henn Unti juures. Õpetajaks ordineeris ta piiskop Johan Kõpp 13. detsembril 1942.

Kuna Adolf Kaarme avaldas soovi teenida Saaremaa kogudusi, määrati ta detsembris 1942 Valjala Martini koguduse vikaarõpetajaks. Valjala Martini koguduse hingekarjane oli ta aastatel 1942–1944. Saaremaal olles hooldas ta aastatel 1942–1943 ka Püha Jakobi kogudust.

1944. aastal põgenes ta Rootsi. Peatselt sai ta Stockholmi Katarina koguduse kantseleis töökoha, mille kõrvalt pidas vajaduse korral jumalateenistusi ja ametitalitusi kaasmaalastele. 1947. aastal pakkus talle Rootsi kirikus tööd tolleaegne Luleå piiskop Bengt Jonzon, ilmselt Sven Danelli soovitusel. Adolf Kaarme teenis siis Rootsi kogudusi abiõpetajana Nederkalixis, Jörnis, Vilhelminas, Stödes, Gotlandil, Roslagenis ja Rådmansöl ning koguduseõpetajana Frötuna-Rådmansö koguduses. 

Rootsi kirikust emeriteerus ta 1979. aastal. Siis hakkas ta teenima eesti kogudusi, algul vikaarõpetajana. Aastatel 1982–1986 oli ta Eskilstuna koguduse õpetaja ja Västeråsi pihtkonna õpetaja. Ühtlasi oli ta aastatel 1982–1986 Norrköpingi koguduse hooldajaõpetaja ja 1984–1986 Rootsi praostkonna abipraost.

## Tunnustus
*Põhjatähe orden
*Patriotiska Sällskapeti kuldmedal
*Svenska Pastoratsförbundeti kuldmedal

## Viited