open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vilbasnastik

**Vilbasnastik** (*Coluber*) on nastiklaste sugukonda kuuluv perekond madusid.

## Klassifikatsioon
Vilbasnastikute perekonda kuuluvad järgmised liigid:
* *[[Coluber anthonyi]]* (Stejneger, 1901)
* *[[Coluber aurigulus]]* (Cope, 1861)
* *[[Coluber bholanathi]]* Sharma, 1976
* *[[Coluber bilineatus]]* (Jan, 1863)
* *Coluber constrictor* Linnaeus, 1758 – must vilbasnastik
* *[[Coluber flagellum]]* Shaw, 1802
* *[[Coluber fuliginosus]]* (Cope, 1895)
* *[[Coluber gracilis]]* (Günther, 1862)
* *[[Coluber insulanus]]* Mertens, 1965
* *[[Coluber lateralis]]* (Hallowell, 1853)
* *[[Coluber manseri]]* Leviton, 1986
* *[[Coluber mentovarius]]* (Duméril, Bibron & Duméril, 1854)
* *[[Coluber schotti]]* (Baird & Girard, 1853)
* *[[Coluber scortecci]]* Lanza, 1963
* *[[Coluber sinai]]* (Schmidt & Marx, 1956)
* *[[Coluber taeniatus]]* (Hallowell, 1852)
* *[[Coluber taylori]]* Parker, 1949
* *[[Coluber thomasi]]* Parker, 1931
* *[[Coluber vittacaudatus]]* Blyth, 1854
* *[[Coluber zebrinus]]* Broadley & Schätti, 2000.

## Levila
Vilbasnastikud elavad valdavalt Aafrikas, Põhja-, Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, Lähis-Idas ning Indias.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne AWD-s
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s 
*Sissekanne veebisaidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Coluber]] seisuga 16.12.2013.*
Platyceps

***Platyceps*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon
Perekonda *Platyceps* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Platyceps afarensis]]* Schätti & Ineich, 2004
* *[[Platyceps brevis]]* (Boulenger, 1895)
* *[[Platyceps collaris]]* (Müller, 1878)
* *[[Platyceps elegantissimus]]* (Günther, 1878)
* *[[Platyceps florulentus]]* (Geoffroy-St-Hilaire, 1827)
* *[[Platyceps gracilis]]* (Günther, 1862)
* *[[Platyceps insulanus]]* (Mertens, 1965)
* *[[Platyceps karelini]]* (Brandt, 1838)
* *[[Platyceps ladacensis]]* (Anderson, 1871)
* *[[Platyceps largeni]]* (Schätti, 2001)
* *[[Platyceps messanai]]* (Schätti & Lanza, 1989)
* *Platyceps najadum* (Eichwald, 1831) - oliivjas vilbasnastik
* *[[Platyceps noeli]]* Schätti, Tillack & Kucharzewski, 2014
* *[[Platyceps rhodorachis]]* (Jan, 1865)
* *[[Platyceps scortecci]]* (Lanza, 1963)
* *[[Platyceps sinai]]* (Schmidt & Marx, 1956)
* *[[Platyceps sindhensis]]* Schätti, Tillack & Kucharzewski, 2014
* *[[Platyceps somalicus]]* (Boulenger, 1896)
* *[[Platyceps tessellatus]]* (Werner, 1910)
* *[[Platyceps thomasi]]* (Parker, 1931)
* *[[Platyceps variabilis]]* (Boulenger, 1905)
* *[[Platyceps ventromaculatus]]* (Gray, 1834).

## Levila
Nad elavad valdavalt Lähis-Idas, Kesk- ja Lõuna-Aasias, ning Euroopa lõunaosas.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne AWD-s
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s 
*Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Platyceps]] seisuga 16.12.2013.*
Magda Pihla

**Magda Pihla** (aastani 1929 **Magda Römmer**, aastatel 1929–1937 **Magda Pits**, aastatel 1937–1953 **Magda Pihla**, aastatel 1953–1979 **Magda Mikkola**, aastast 1979 **Magda Easton**; 19. jaanuar (vkj)/ 1. veebruar 1908 Tallinn – 31. mai 1989 Toronto) oli eesti kirjanik, pedagoog ja harrastuskunstnik.

Ta sündis Tallinnas Rotermanni Tehaste möldri tütrena. Aastatel 1910–1915 elas ta koos vanematega Tambovi kubermangus. Ta on õppinud Järvakandi ministeeriumikoolis, Läänemaal Russalu algkoolis ja Harjumaal Nissi algkoolis. Aastatel 1922–1928 õppis ta Haapsalus Läänemaa Õpetajate Seminaris ja aastatel 1965–1966 Ontario kunstikolledžis.

Ta töötas aastatel 1928–1932 Hiiumaal ja aastatel 1940–1943 Pärnumaal Jõõpres algklasside õpetajana ja aastatel 1943–1944 Pärnus kooliinternaadi juhatajana.

Ta siirdus aastal 1944 Saksamaale, kus ta oli aastatel 1945–1950 Haunstetteni eesti algkoolis ja Augsburgi Eesti Gümnaasiumis õpetaja.

Elas aastast 1950 Kanadas, kus töötas mõned aastad eesti täienduskoolis õpetajana, oli laohoidja, kantseleiametnik ja aastast 1966 harrastuskunstnik. Ta oli Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige.

## Looming
Ta avaldas aastast 1934 ajakirjanduses artikleid ja lastejutte. Kirjutas muinasjutulise lastenäidendi "Emakese kirjulilleline põll" (1940). Tunnustuse võitis paariaastase tütarlapse elamusi esitav lastejuttude tsükkel "Rõõmuraasuke" (Geislingen 1947, Ajakiri Naisele 1944 nr 3–6, läti keeles 1959), järgnesid lasteraamatud "Õnneretsept" (Augsburg 1949), "Rõõmuraasukese kirjad" (Lund, 1952), "Eidetütar, taaditütar", "Küll on hea elada" (mõlemad New York 1961). Tema lastejuttudele on omane südamlik toon, hea keeleoskus ning rahvaluule elementide kasutamine. Rahvapärases keeles kirjutatud novellikogus "Ristunud saatused" (Toronto Orto 1955) käsitleb ta idülliliselt maaelu Eestis ja naiste kohanemisraskusi paguluses. Romaanis "Teed ja käijad" (Lund 1958) kirjeldab ta peategelasest kunstniku ja teiste elu ja sisselülitumist Kanada ühiskonda. Autobiograafilise koega romaanis "Naanu ema tütred" (Lund 1963) loob ta mällujääva pildi Eestist väljarännanud perekonna elust ja saatusest Venemaal.

## Kirjandus
*Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000
Peet Raig

**Peet Raig** (12. detsember 1938 Paide – 29. juuli 1998 Kunda linn) oli eesti võrkpallur, 1968. aastal Nõukogude Liidu meistriks tulnud Tallinna Kalevi võistkonna kapten.

Õppis Paide gümnaasiumis, mille lõpetas 1957. aastal 33. lennus. 
Raig
oli nooruses mitmekülgne sportlane. Aastaid oli tema nimel Paide 
rajooni odaviskerekord: 1956. aastal visatud 57 meetrit ja 22 
sentimeetrit. Lisaks võrkpallile mängis Raig ka korvpalli. 
Paide 
laste spordikool alustas tööd 1953. aasta sügisel. 1957. aastal lõpetas 
esimene lend: 19 noorsportlast, nende seas ka Raig. 
Paides 
tegutses tollal Teedemasinate tehase võrkpallimeeskond, kuhu siirdus 
mängima ka spordikooli lõpetanud Raig. Tema mängunumber oli alati 
üheksa.
Paidest läks Raig Tartu riiklikku ülikooli kehakultuuri 
õppima. Lõpetamise järel suunati ta Raplasse kehalise kasvatuse 
õpetajaks. Sealt edasi asus Raig elama Tallinna, kus hakkas mängima tipptasemel 
võrkpalli. 
Tallinna Kalevi võrkpallimeeskonda jõudis Raig 1959. aastal. Kalev jõudis esiliigast kõrgliigasse alles 1966. 
aastal. 

## 1968. aasta Nõukogude Liidu võrkpallimeistrivõistlused
1967. aastal Kalevi mängis meeskond vaid rahvaste spartakiaadil, seega olid kalevlased 1968. aastal kõrgliigas debütandid.
1968. aastal tegi
Nõukogude Liidu võrkpalli-meistrivõistlustel kaasa 12 meeskonda, kes kõik mängisid omavahel läbi neli korda. Seega pidas iga meeskond meistrivõistlustel 44 kohtumist: 22 talvel saalis ja 22 suvel välisväljakutel. 
Turniir algas raskete mängudega, kuid meistrivõistluste lõpp oli Tallinna Kalevile edukas: ta võitis turniiri viimased 14 kohtumist. Võtmemäng oli 20. augustil Tallinnas, kus kalevlased võitsid Tõnismäe välisväljakul suurimat konkurenti Alma-Ata 
Burevestnikut 3:0. 
Võrkpalli tollast populaarsust näitab tõsiasi, et otsustavale mängule elas kaasa rohkem kui 5000 pealtvaatajat. 
Meistrivõistluste
viimases kohtumises oli Tallinna Kalev vastamisi Moskva CSKA-ga, keda 
võitis samuti 3:0. Kokku võitsid eestlased 44 kohtumisest 32. Moskvast Tallinna naasid kalevlased juba Nõukogude Liidu meistritena.
Tallinna
Kalev tuli esimeseks 76 punktiga, edestades 74 punkti kogunud Alma-Ata 
Burevestnikut ja 72 punkti kogunud Riia Radiotehnikist.
Kalevi võrkpallimeeskonna toonase treeneri Ivan Dratšovi hinnangul oli Peet Raig hüüdnimega Piilu suur strateeg ja improvisaator, isikupärane talent ja meeskonna tugisammas.

Raig tuli seitsmekordseks Eesti NSV meistriks: viis korda Kalevis, korra Tallinna KIP meeskonnas ja korra Dünamos. 
1970. aastal olid kalevlased Nõukogude Liidus neljandad. Raig mängis ka Nõukogude Liidu koondises, kuid 1970. aasta maailmameistrivõistlustel oli NSV Liit alles kuuendal kohal.
Pärast võrkpallurikarjääri lõppu alates 1971. aastast töötas Raig treeneri ja ujumisinstruktorina. 
Peet Raig suri 29. juulil 1998 Tamsalus.

## Isiklikku
Ta oli abielus aastatel 1963–1974 Kulle Raigiga, peres oli kaks tütart. Hiljem abiellus Etta Reiuga, kellega sündis 1979. aastal poeg Indrek.

## Viited

Allikad: Sporditäht, Eesti Ekspress, Õhtuleht, Tallinna Linnaleht.

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Oliivjas vilbasnastik

**Oliivjas vilbasnastik** (*Platyceps najadum*) on maoliik.

## Klassifikatsioon
Oliivjas vilbasnastik kuulub perekonda *[[Platyceps]]*. 

Oliivjal vilbasnastikul on järgmised alamliigid::
**[[Platyceps najadum atayevi]]* (TUNIYEV & SHAMMAKOV 1993)
**[[Platyceps najadum albitemporalis]]* (DAREVSKY & ORLOV 1994)
**[[Platyceps najadum dahlii]]* (FITZINGER 1826)
**[[Platyceps najadum kalymnensis]]* (SCHNEIDER 1979)
**[[Platyceps najadum najadum]]* (EICHWALD 1831)
**[[Platyceps najadum schmidtleri]]* (SCHÄTTI & MCCARTHY 2001).

## Levila
Nad elavad Horvaatia rannikualadel (sealhulgas Krki ja Pagi saarel), Bosnias ja Hertsegoviinas, Montenegros, Põhja-Makedoonias, Albaanias, Kreekas (Límnosel, Lesbosel, Chíosel, Sámosel), Bulgaarias, Türgis, Küprosel,
Kaukasuse piirkonnas, Lõuna-Venemaal, Gruusias, Aserbaidžaanis, Süürias, Iraagis ja Armeenias.

Armeenias leidub selle liigi alamliiki *Platyceps najadum najadum*i Širaki, Aragatsotni, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori ja Sjunikhi maakonnas, Lori ja Tavuši maakonnas.

## Kirjeldus
Keha selgmised soomused on oliivjal vilbasnastikul oliivi või helepruuni värvi. Kaela ja kere eesosa mõlemal pool on suured hajutatud silmlaigud ümbritsetuna tumeda ja heleda äärisega. Keha kõhusoomused on kas kollast ehk rohekasvalget värvi. 
Neil puudub sisisemisvõime. 
Toituvad nad looduses peamiselt sisalikulistest. 
 
## Viited

## Välislingid
*Sissekanne AWD-s
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne ReptileDB-s 
*Sissekanne saidil Wikispecies
Agra vald

**Agra** on vald (*comune*) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Agras.

650 meetri kõrgusel merepinnast asuva Agra asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Agra piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Dumenza, Luino, Maccagno.

Agra halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Bedorè, Gaggio, Madonna della Lupera.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Hemorrhois

***Hemorrhois*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon
Perekonda *Hemorrhois* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Hemorrhois algirus]]* (Jan, 1863),
* *[[Hemorrhois hippocrepis]]* (Linnaeus, 1758),
* *[[Hemorrhois nummifer]]* (Reuss, 1834),
* *Hemorrhois ravergieri* (Ménétries, 1832) – erivärviline vilbasnastik.

## Levila
Nad elavad valdavalt Euroopa lõunaosas, Põhja-Aafrikas, Aasias, Araabias, Lähis-Idas ja Kaukasuse piirkonnas (Armeenia, Aserbaidžaan ja Gruusia ning Venemaa alad).

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s 
*Sissekanne veebisaidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Hemorrhois]] seisuga 16.12.2013.*
Barasso

**Barasso** on vald (*comune*) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Barassos.

401 meetri kõrgusel merepinnast asuva Barasso asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Barasso piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casciago, Castello Cabiaglio, Comerio, Cuvio, Gavirate, Luvinate.

Barasso halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Cassini, Molina.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Bardello

**Bardello** on vald (*comune*) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Bardellos.

Samanimelise jõe läänekaldal asuva Bardello kõrgus merepinnast on 263 meetrit, asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Bardello piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Besozzo, Biandronno, Bregano, Gavirate, Malgesso.

Bardello halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Le Casacce, Logaccio.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (itaalia keeles)
Erivärviline vilbasnastik

**Erivärviline vilbasnastik** (*Hemorrhois ravergieri*) on maoliik.

## Klassifikatsioon
Erivärvilisel vilbasnastikul klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
* *[[Hemorrhois ravergieri cernovi]]* (Mertens, 1952)
* *[[Hemorrhois ravergieri ravergieri]]* (Ménétries, 1832).

## Levila
Nad elavad valdavalt Afganistanis, Aserbaidžaanis, Põhja-Hiinas,Gruusias, Kreekas, Iraagis, Iraanis, Iisraelis, Iisraelis, Jordaanias, Kasahstanis, Liibanonis, Mongoolias, Usbekistanis, Pakistanis, Põhja-Kaukaasias, Süürias, Tadžikistanis, Türkmenistanis, Türgis ja Armeenias.

Armeenias leidub seda liiki Širaki, Armavir, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori ja Sjunikhi maakonnas.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s 
*Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Hemorrhois ravergieri]] seisuga 16.12.2013.*
E-riik

**E-riik** (vt ka e-valitsus) ehk elektrooniline riik tähendab info- ja kommunikatsioonitehnoloogiate (IKT) ulatuslikku kasutamist riigi tasandil, pakkumaks riigiasutuste teenuseid elektroonsete kanalite kaudu ning muutmaks valitsemist läbipaistvamaks ja tõhusamaks.

Samuti tähistab see uut tüüpi riiki, mis põhineb selliste tehnoloogiate rakendamisel. Elektrooniline riik hõlmab nii täitevvõimu (e-valitsus) kui ka parlamendi (e-parlament) ja kohtute tegevust (e-õiguskeskkond).

Mõiste "e-riik" vastab üldjoontes ingliskeelsele mõistele "*e-governance*".

Riigipoolsed e-teenused on Riigiportaalis kodanikule, ettevõtjale ja ametnikule

## Muid definitsioone
* **E-riik** või elektrooniline riik tähendab info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutusele võtmist riigi juhtimise protsessides, et saavutada lihtsam, moraalsem, vastutustundlikum, paremini reageeriv ja läbipaistvam riiklik toimimine.
* **E-riik** tähendab riigipoolset informatsiooni- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutamist, et osutada avalikke teenuseid, muuta efektiivsemaks riigi juhtimist ja edendada demokraatial põhinevaid väärtusi ja mehhanisme. Samuti hõlbustab IKT kasutamine informatsioonil põhinevat kodanikualgatust, mis toob kasu teadmistepõhisele ühiskonnale.
* Maailmapanga käsitluses viitab **e-riik** riigi institutsioonide poolt kasutatavale IKT-le, mis võimaldab riigil ümber kujundada enda suhteid kodanike, ärisektori ja teiste riiklike institutsioonidega. Tehnoloogiate kasutamine tähendab kodanike vaatepunktist paremat riiklike teenuste kättesaadavust, riigi paremat vastastikust suhtlemist äri- ja tootmissektoriga, tänu informatsiooni paremale kättesaadavusele suuremaid volitusi kodanikele ja efektiivsemat riiklikku toimimist.
* UNESCO käsitluses võib **e-riiki** mõista kui administratiivse juhtimise teostamist läbi elektroonilise meediumi, et tagada efektiivne, kiire ja läbipaistev informatsiooni edastamine avalikkusele ning riiklikele institutsioonidele.
* Euroopa Komisjoni käsitluses tähendab **e-riik** elektrooniliste tehnoloogiate kasutamist kolmes valdkonnas: a) riiklike võimuorganite ja tsiviilühiskonna vahel; b) riiklike võimuorganite tegutsemisel ja demokraatia ellu viimisel (e-demokraatia); c) avalike teenuste pakkumisel (avalikud e-teenused).

## Vaata ka
* E-raha
* E-teenus
* E-kodaniku harta

## Viited

## Välislingid
* Eesti Vabariigi valitsuse infosüsteemi tutvustus, Riigikantselei, vaadatud 4. mai 2017
* ÜRO loob e-valitsemise dokumenti, mille juurutamise mentoriks võiks olla Eesti, Geenius, 30. mai 2017
* E-riigi harta, Riigikontroll, vaadatud 15. juunil 2017
* "E-riigi vereringe: logianalüüs paljastab, millised e-kodanikud me oleme" ERR Novaator, 10. jaanuar 2019
* "Eesti e-riigi areng sai alguse juba 1980. aastate Nõukogude Eestis" ERR Novaator, 28. aprill 2021
Sotsiotehniline süsteem

**Sotsiotehnilised süsteemid** (Sociotechnical systems (STS)) on teaduslik lähenemine organisatsiooni arengus. Tööprotsessi projekteerimine mille peamine eesmärk on inim-, tehnilisi ja tehnoloogilisi töö tegurite koostoime. Termin “sotsiotehniline süsteem” kõige on infrastruktuurse ühiskonna elemente ja inimkäitumise koostoime uurimine. Ühiskond, sotsiaalsed institutsioonid ja nende alamstruktuurid võivad pidada ka nagu keerulised sotsiotehnilised süsteemid.
Sotsiotehnilisi süsteeme mõiste baseerutakse inimese ja masina/tehnika koostoimet ideel võrreldes tehnoloogilise determinismi teooriatega, mis väidavad, tehnoloogial on inimeste elule (inimeste tööülesannete täitmise käigus) tugev ning otsene ühepoolne mõju. Tehnilise ja sotsiaalsete tingimuste projekteerimine peaksid olema sellised, et tehnoloogiline tõhusus ja humanitaarsed aspektid ei ole omavahel vastuolus.
## Struktuur
Sotsiotehniline süsteem on moodustatud järgmistest allsüsteemidest:

***Tehniline allsüsteem** hõlmab seadmete, tööriistade ja tehnoloogia muundab sisendid väljunditeks, mis parandab organisatsiooni majanduslikku efektiivsust.
***Sotsiaalse allsüsteemi** kuuluvad organisatsiooni liikmed ehk töötajad (teadmised, oskused, suhtumine, ellusuhtumine, mõtlemise ja olemise vahekord, suhtumine töösse), juhtimisstruktuur ja premeerimissüsteem.
*Kui analüüsida organisatsioon laiemas kontekstis, siis arvessevõetavad teguriteks on ka keskkonna suhted organisatsiooni allsüsteemiga. Viimane sisaldab sotsiaalsete ehk ühiskondlike väärtusi, sotsiaalsete ja riiklike institutsioonide, kellega koos töötab organisatsioon ja teised organisatsioonid, kes on organisatsiooni konkurendid või nende vahel on mingid muud suhted.

Et saavutada kõrge organisatsiooni talitluse efektiivsust on võimalik kui optimeerida tema allsüsteemid ja nende koostoime ehk ühtlustada nende tööd.

## Ajalugu

Aastal 1960 kaks konsultandid Eric Trist ja Fred Emery, kes töötasid Tavistocki inimsuhte instituudis (The Tavistock Institute of Human Relations) pakkusid uut terminit „sotsitehniline analüüs ehk sotsiotehniline süsteem“. Esialgu sisaldas tehnilise alamsüsteemi tehniline osa tööriistu/vahendeid, meetodeid, projekti vahendeid, mis võimaldavad transformeerida sisend andmed ja saada väljund andmed, et saavutada majanduslikku organisatsiooni eesmärke. 
Sotsiaalne alamsüsteem sisaldas iga astme töötajad, mis koostöötavad süsteemiga, lisaks sellele teadmisi, oskusi, vajadusi ja elusuhtumist ja motiveerimise programme. Hiljem tarnijad ja kliendid koos ametliku ja mitteametliku protsessidega, mis toimuvad organisatsioonis oli lisatud sotsiaalse allsüsteemis ka.

## Sotsiotehnilise analüüsi tüübid

•	PEST-analüüs 

•	PESTLE-analüüs 

•	ETHICS-analüüs

## Allikad
* Socio - Technical Theory 
* The Tavistock Institute of Human Relations
Brunello vald

**Brunello** on vald (*comune*) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Brunellos.

411 meetri kõrgusel merepinnast asuva Brunello asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Brunello piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Azzate, Buguggiate, Castronno, Gazzada Schianno, Morazzone, Sumirago.

Brunello halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Collodri, Rosea.

## Vaatamisväärsused
### Sakraalarhitektuur
* *Chiesa patronale di Santa Maria Annunciata*
: Santa Maria Annunciata kirik
* *Chiesa di San Rocco*
: Püha Rochuse kirik

## Viited

## Välislingid
* Koduleht (itaalia keeles)
Brunello

## [[Önoloogia]]
* **[[Brunello di Montalcino]]** – punane Itaalia vein

## [[Onomastika]]
**Brunello** on itaalia mehenime Bruno deminutiiv. 

## Inimesed
***[[Marina Brunello]]** – Itaalia maletaja
***[[Roberta Brunello]]** – Itaalia maletaja
***[[Sabino Brunello]]** – Itaalia maletaja

## Kohanimed
***[[Brunello vald|Brunello]]** – omavalitsusüksus Itaalias Varese provintsis
***[[Brunello (leiukoht)|Brunello]]** – gaasimaardla Loode-Austraalias
Ennuse järv

**Ennuse järv** (ka *Eenuse järv, Ennomõisa järv*) on järv Valgamaal Tõrva vallas Möldre külas.

Järve pindala on 5 ha ja kaldajoone pikkus 1102 meetrit.

## Viited

## Välislingid
*
E-majandus

**Elektrooniline majandus** ehk **e-majandus** on majandustegevus, mis põhineb digitaalsetel tehnoloogiatel. Lisaks tarkvara arendamisele ja müügile hõlmab see ka e-äri ja e-kaubandust. Makseid toodetud kaupade ja teenuste eest sooritatakse sageli e-rahaga.

## Mõiste
E-majanduse mõiste tekkis 20. sajandi viimasel kümnendil. Nicholas Negroponte kasutas aastal 1995 metafoori, et aatomitöötluselt minnakse üle bititöötlusele. Ta rääkis klassikaliste kaupade puudustest (kaal, tooraine, transport) ja uue majanduse kasust (kaupade massi puudumine, virtuaalne reaalsus, toorainet ei ole peaaegu vaja, momentne globaalne liikumine).

## Mõõtkava
Digitaalse majanduse suuruse hindamine on seotud erinevate raskustega ja on paljude vasturääkivuste põhjuseks. Mõned autorid jagavad e-majanduse kaheks osaks: "sirge" (äri internetis) ja "kaudne" (ühisettevõtete digitaalne tegevus).

### Mõju
On laialdaselt omaks, et digitaalse majanduse kasv on tugev mõju kogu majandusele. Proovitakse hinnata selle sfääri mõju traditsioonilistele majandusharudele. Näiteks Boston Consulting Group räägib "4 muutuste lainete kohta, mis mõjuvad tarbekaupadele ja jaekaubandusele". Teised autorid arvavad, et konkurents muutub globaalsemaks ja intensiivsemaks digitaalse majanduse leviku tulemusena.

## E-majandus ja e-valitsus
Maailma rahvastiku kasvu ja ressursside mobiliseerimise tõttu, e-majandus ei piirdu e-kaubanduse ja äriteenustega, vaid mõjutab iga elu aspekti: tervishoid, haridus, e-pangandus ja muud.

Arvestades massilist dokumentide ja kommunikatsioonide üleviimine digitaalse meediale, tundub loogiliseks riigiga suhtluse üleviimine elektroonilise platvormile. E-riik ja e-valitsus hakkavad olulise osa elektrooniliste toodete ja teenuste looma oma kodanikutele.

Juba praegu võtavad valitsused meetmeid, et kiired digitaalsed seaded olid kodanikutele kättesaadavad. Näiteks, Austraalia rahvuslik lairibavõrk peab pakkuma kiirust 1 Gbit/s 93% Austraalia rahvastikust vanuses üle 10 aasta.

## Vaata ka
* E-riik
* E-kaubandus
* Infoühiskond
* Teadmisjuhtimine
* E-raha

## Viited
Sotsiaalne looderdamine

**Sotsiaalne looderdamine** on psühholoogias kasutatav mõiste, mis kirjeldab indiviidide produktiivsuse langust rühmas töötades. Seda peetakse rühmatöö puhul üheks enim takistavaks teguriks. 

Eri uurimuste tulemusel on leitud, et sotsiaalse looderdamise tõttu on rühma tulemused nõrgemad, kui sama suure hulga indiviidide tulemused kokku liidetuna. Üheks sotsiaalse looderdamise põhjuseks peetakse rühmas töötamise puhul esinevat vastutuse hajumise nähtust, kus ükski indiviid ei tunne end tulemuse eest vastutavana. Suurte rühmade puhul võib sotsiaalset looderdamist põhjustada ka indiviidide mulje, et nende panust ei peeta oluliseks. Siiski on tõestatud, et sotsiaalne looderdamine pole vältimatu. Parim võimalus sotsiaalse looderdamise vältimiseks või vähemalt selle vähendamiseks on luua rühmas töötamise puhul struktuur, mis võimaldab mõõta ja jälgida iga rühmaliikme individuaalset panust, misjuures peavad kõik rühmaliikmed sellest teadlikud olema. 

## Ajalugu
Esmakordselt leidis sotsiaalse looderdamise kohta tõendeid prantslane Max Ringelmann 1913. aastal. Ta viis läbi katse, kus osalejad pidid köit tõmbama nii tugevalt, kui nad jaksasid, ning samal ajal mõõtis köie teises otsas olev mõõteriist tõmbe tugevust. Katse viidi läbi individuaalselt ning kahe, kolme ja kaheksa kaupa. Ilmnes, et mida rohkem inimesi tõmbab köit, seda enam väheneb individuaalne panus. Kahekesi tõmmates rakendati 95% oma jõust, kolmekesi 85% ning kaheksakesi kõigest 49%. Sellest tegi Ringlemann järelduse, et indiviidide soorituse tase jääb rühmas töötades alla nende potentsiaali. Seda nähtust hakati nimetama Ringelmanni efektiks. 

## Viited
Kanuun

**Kanuun** (araabia قانون *qānūn*, mitmuses *qawānīn*; kreeka κανονάκι *kanonaki*; armeenia քանոն *khanon*; pärsia قانون *qānūn*; aserbaidžaani *qanun*; türgi *kanun*) on näppekeelpillide hulka kuuluv keelpill, mida kasutatakse Lähis-Ida, Kesk-Aasia ja Kagu-Euroopa muusikas. Pilli nimi tuleneb araabiakeelsest sõnast *qānūn*, mis  tähendab 'seadust, normi, seaduspära', ning mis omakorda tuleneb vanakreeka sõnast *κανών* 'seadus'. 

Traditsiooniline kanuunimuusika põhineb araabia helilaadide *maqām* süsteemil ning kompositsiooni- ja improvisatsioonitehnikal, milles kasutatakse araabia muusikale omaseid helikõrguseid, helimustreid ja viisiarendust.

Kanuun meenutab kujult tsitrit ja eesti kannelt ning on ühest otsast pilli külgede suhtes põiki aheneva kõlakastiga. Kanuuni keeled on tõmmatud üle keeli hoidva roobi ning kinnitatud virblitele.

Arvatakse, et kanuun on Vana-Egiptuse harfi järeltulija ning suguluses ka Vana-Kreeka psalteeriumi, dultsimeri ja meie kandlega.

## Vaata ka
*Santuur

## Viited

## Välislingid
* Farabi School
* Julien Jalal Eddine Weiss
Krapp

**Krapp** ( ka *kolgats*, *lõkats*, *õitsikell*, läänemurdes *rõks*, Saaremaal *rapukas*, lõunaeesti murretes **lokk**) on puust õõnestatud või lauakestest tehtud alt laienev karjakell, mille sisse oli heli tekitamiseks nööriga kinnitatud 1 või 2 kõra ehk tila. Samasuguseid krappe valmistati ka vaskplekist. Krapid pandi kaela hobustele, lehmadele ja lammastele, keda lasti metsakarjamaale.

Krapid olid Euroopas laialt levinud ning eri piirkondades erisugused.

## Viited

## Välislingid
*Foto, krapp ERM-is
Kummut

**Kummut** on sahtlitega mööbliese, kus hoitakse näiteks pesu.

Lääne-Euroopas hakati kummuteid kasutama rokokooajastul.

Eestis hakkas kummut 19. sajandi lõpus asendama kasutusel olnud kirstu.

## Viited
Wolfgang Schäuble

**Wolfgang Schäuble** (18. september 1942 Freiburg – 26. detsember 2023 Offenburg) oli Saksamaa poliitik (CDU). 

Ta lõpetas aastal 1961 gümnaasiumi Hausachis (asub Ortenau kreisis Freiburgi ringkonnas Baden-Württembergi liidumaal). Ta on õppinud Freiburgi ja Hamburgi Ülikoolis õigusteadust ja majandust. 

Schäuble poliitikukarjäär algas 1961. aastal, kui ta astus Junge Unioni (CDU noortetiib). Ülikooliaastail oli ta CDU-ga seotud Kristlik-Demokraatlike Üliõpilaste Liidu (*Ring Christlich-Demokratischer Studenten*) Freiburgi ja Hamburgi ülikoolide harude juht. 1965. aastal astus ta ka CDU-sse. 

19. novembril 1972 toimunud Liidupäeva valimistel kandideeris ta Offenburgi valimisringkonnas, kus sai 53,3% häältest. Ta oli Offenburgi saadikuks kuni surmani, teenides nii kokku 51 aastat. Ta valiti Liidupäeva alati otse valimisringkonnast, mitte parteinimekirja kaudu. Ainult kolmel korral (2009, 2017 ja 2021) ei võitnud ta absoluutenamust hääli, 2021. aasta valimised olid ka ainsad, kui ta ei saanud vähemalt 47% häältest. 21. oktoobril 2017 sai temast Saksamaa ajaloo pikima ametiajaga parlamendiliige. 

Aastatel 1984–1989 oli ta Saksamaa riigiminister (Bundesminister für besondere Aufgaben). Aastatel 1989–1991 oli ta Saksamaa siseminister (Helmut Kohli valitsuses). 12. oktoobril 1990 langes Oppenaus (asub Ortenau kreisis Freiburgi ringkonnas Baden-Württembergi liidumaal) vaimuhaige inimese atentaadi ohvriks, mille tagajärjel ta sai liikuda vaid ratastoolis. Aastatel 1998–2000 oli ta Kristlik-Demokraatlik Liidu esimees. 1997. aastal teatas Kohl, et Schäuble oli tema eelistatud mantlipärijaks, kuid ta ei tahtnud võimu üle anda enne 2002. aastat. 

2001. aastal, pärast Berliini linnapea Eberhard Diepgeni tagandamist umbusaldushääletusega peeti Schäublet üheks võimalikuks linnapeakandidaadiks, kuid Berliini CDU keeldus. 

2004. aastal plaanisid mõned CDU-CSU poliitikud nimetada Schäuble presidendikandidaadiks tema pika kogemuse tõttu. Teda toetasid ka näiteks Baieri peaminister Edmund Stoiber ja Hesse peaminister Roland Koch, kuid tema vastu oli suur osa CDU-st ja ka liberaalne FDP, kuna CDU 1990. aastate lõpu rahastusskandaal ei olnud kunagi lõplikult lahendatud. 

Aastatel 2005–2009 oli ta Angela Merkeli valitsuses Saksamaa siseminister ja 28. oktoobrist 2009 kuni 24. oktoobrini 2017 Saksamaa rahandusminister.  

24. oktoobrist 2017 kuni 26. oktoobrini 2021 oli ta Saksamaa Liidupäeva president. Tema mantlipärijaks Bundestagi presidendina sai Bärbel Basi.

## Isiklikku
Tema isa Karl Schäuble (1907–2000) oli samuti CDU poliitik. Ta on 1969. aastast abielus ökonomist Ingeborg Schäublega (sündinud Ingeborg Hensle), neil on kolm tütart ja üks poeg. Tema vanem vend Frieder Schäuble (1937–2011) oli jurist Leipzigis, noorem vend Thomas Schäuble (1948–2013) oli siseminister Baden-Württembergi liidumaal.

## Tunnustus
* 2013 Euroopa poliitilise kultuuri auhind

## Viited

## Välislingid
* "Schäuble: me teadsime, aga ei tahtnud tunnistada ühepoolset sõltuvust Venemaast" ERR, 13. detsember 2022
Kurikas

**Kurikas** (lõunaeesti murretes *tõlv*) on 15–30&nbsp;cm pikkune lapik käepidemega nui, mida kasutati pesemisel jämedama ja määrdunud pesu tagumiseks. Seda tehti pesuküna otsa või pesulaua peal.

Täkkekirjaga kaunistatud kurikaid kinkisid noormehed tütarlastele.

Kurikast pikemat (50–100&nbsp;cm) nuia nimetati vaalikurikaks.

## Vaata ka
* Pesupali
* Pesuküna
* Pesunui

## Viited

## Välislingid
*
Kõmbid

**Kõmbid** on kaks sirget puuteivast, mille alumisse otsa (teiba alt u 0,5 m kõrgusel) on kinnitatud puutükk. Kõmpidega saab käia näiteks pehmel pinnasel või madalas vees.

## Vaata ka

* kargud

## Viited
Kõrvalusikas

**Kõrvalusikas** on väike metallist lusikat meenutav vahend, millega kõrvast eemaldati kõrvavaiku. 

Eesti talurahva seas kasutati kõrvalusikat vähe.

## Viited
Sloboda-Šargorodska

**Sloboda-Šargorodska** (ukraina keeles Слобода-Шаргородська) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Šargorodi rajoonis. Elanike arv on 2581. Pindala on 3,684 km².


Слобода-Шаргородська, Церква Різдва Богородиці P1530641.jpg|kabel.
Sedisvakants

**Sedisvakants** (ladinakeelsest väljendist *sedis vacantia* 'tooli tühjus'; sagedamini kasutatakse ablatiivikäändes väljendit ***sede vacante*** 'sellal kui tool on tühi') on mõiste katoliku kiriku kanoonilises õiguses, mis tähistab tähistab seisu, mil piiskopkond või osakirik on ilma ametisse kinnitatud prelaadita. 

Sagedasti tarvitatakse terminit paavsti surmale või tagasiastumisele järgneva vahevalitsusperioodi ehk interregnumi kohta, mil kirikuvalitsuse ülesandeid täidab regendina kardinalide kolleegium. Sel ajal tarvitab Püha Tool ka tavapärasest erineva kujundusega vappi ning samuti kasutatakse erikujundust sel ajal Vatikanis vermitud meenemüntidel (nendele lüüakse *camerlengo* vapp) ja postmarkidel. *Sede vacante* kestab ametlikult paavstitooli vabaks jäämisest kuni uue paavsti valimiseni konklaavis.

Ajaloo pikim sedisvakants, kokku kaks aastat ja kümme kuud, algas Clemens IV surma järel 29. novembril 1268 ja kestis kuni Gregorius X valimiseni 1. septembril 1271.

## Püha Tooli sedisvakants
Kahe paavsti ametiaja vahele jääval vakantsiperioodil valitseb katoliku kirikut ja Vatikani riiki piiratud volitustega *[[camerlengo]]*. Sel ajal katkestavad kardinalid tavaliste ametiülesannete täitmise, välja arvatud: *camerlengo*, Rooma kardinalvikaar, Püha Peetruse basiilika kardinal-ülempreester, Vatikani peavikaar ja paavstlik ülemkohtunik.

Need viis kardinali või nende asetäitjad moodustavad täiskogu, mis asub ette valmistama konklaavi uue paavsti valimiseks. Koos eelpoolnimetatud ametnikega peavad kardinalid pärast paavsti surma ja enne konklaavi algust kas üld- või erikongregatsioone, kus otsustatakse detailideni matuse üksikasjade ja konklaavi alustamise kuupäeva üle. Konklaav peab algama kõige hiljem 20 päeva pärast eelmise paavsti surma.
Jaan Luts

**Jaan Luts** (21. september (vkj)/ 3. oktoober 1884, Vana-Kariste vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 12. juuni 1943 Vosturallag, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli Narva linnapea.

Ta osales Vabadussõjas, pärast sõda töötas Riigikontrolli sõjaväeosakonnas.

Jaan Luts oli Narva linnapea aastail 1924–1927, seejärel abilinnapea, 1930–1936 uuesti linnapea ja seejärel uuesti abilinnapea.

Ta oli ka Kaitseliidu Narva maleva majanduspealiku abi.

## Segiajamine teise Jaan Lutsuga
Ka osales Vabadussõjas ja seal hukkus teine Jaan Luts.

## Viited

## Välislingid
*Eesti tuletõrje leksikon
*Eesti ohvitserid 1918-1940
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Jaan Lust

**Jaan Lust** (22. november 1879 Valga vald, Valgamaa – 9. juuni 1942 Ussollagi vangilaager, Permi oblast) oli Narva linnapea aastail 1936–1940.

Ta sooritas 1910. aastal Tartu ülikooli juures rohuteadlase eksami. Korporatsiooni Sakala liige.

Aastail 1913–1919 oli ta apteegiomanik Osminas Oudova maakonnas, mille järel siirdus Narva.

Aastatel 1930–1940 oli Lust ka Soome aukonsul Narvas. Ta valiti 8. augustil 1938 asutatud Eesti-Soome Ühingu Narva osakonna juhatuse esimeheks.

4. märtsil 1937 valiti Jaan Lust Narva vabatahtliku kodanliku õhukaitse ühingu esimeheks.

Küüditati NKVD poolt Venemaale juunis 1941.

## Tunnustus
*1936 Rootsi Põhjatähe orden

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Jäärauad

**Jäärauad** (ka *jääkingad, jalarauad*) on endisaegsed teravikkudega raudvõrud, mis seoti jalatsite alla. Jääraudu kasutati mererannas ja talvisel kalapüügil Peipsil.

On olemas kolm peamist kinnitussüsteemi: step-in, hübriid- ja rihmapidemed. Esimesed kaks süsteemi nõuavad spetsiaalsete esi- ja tagakinnitustega saapaid või spetsiaalseid mägijalatsid, kuna nokk-kahvli abil kinnitatakse krampoon kanna külge. Viimane tüüp (rihmapaelad) on mitmekülgsem ja sobib praktiliselt iga saapa või jalanõuga, kuid ei sobi sageli nii täpselt kui kaks teist tüüpi.

## Viited

## Välislingid
*
Kraasid

**Kraasid** (ka: *kraas, käsikraas(id)*) on kaks nelinurkset käepidemega lauakest, mille pinnale on kinnitatud tihedalt metallhaagid. Kraase kasutatakse villakiudude lahtiharutamiseks ja puhastamiseks (kraasimiseks).

Lääne-Euroopas võeti kraasid kasutusele 12. sajandil. Eestis muutusid need tavaliseks alates 17. sajandist.

## Vaata ka
*semmipuu

## Viited

## Välislingid
*
Tagalõpuselised

**Tagalõpuselised** (*Opisthobranchia*) on rühm tigusid.

Nimi "tagalõpuselised" viitab sellele, et nende tigude lõpused paiknevad südamest tagapool (taga paremal) (eeslõpuselistel aga südamest eespool).

## Seltse
**[[Nudibranchia]]*
**[[Sacoglossa]]*

## Vaata ka
*eeslõpuselised
Armeenia eirenis

**Armeenia eirenis** (varasem nimetus ka **armeenia eireenis**, *Eirenis punctatolineatus*) on maoliik.

## Klassifikatsioon
Armeenia eirenisel klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
* *[[Eirenis punctatolineatus kumerloevei]]* Eiselt, 1970
* *[[Eirenis punctatolineatus punctatolineatus]]* (Boettger, 1892).

## Levila
Armeenia eirenise levila Armeenias hõlmab Širaki, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Vajotsh Dzori ja Sjunikhi maakonda.

## Kirjeldus
Keha seljasoomused võivad olla kas halli, oliivikashalli, pruunikat või vaskpunast värvi. 
Nende pikkus võib olla kuni 50 cm.
Toituvad peamiselt lülijalgsetest ja limustest. 

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne AWD-s
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s
*
 
*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Eirenis punctatolineatus]] seisuga 17.12.2013.*
Dolichophis schmidti

***Dolichophis schmidti*** on maoliik.

## Klassifikatsioon
Varem on liiki *Dolichophis schmidti* klassifitseeritud *[[Dolichopis jugularis]]*e alamliigina (Linnaeus, 1758). Alates 2004. aastast kuulub perekonda *[[Dolichophis]]*.

## Levila
Need maod elavad valdavalt Aserbaidžaanis, Gruusias, Kaukasuse piirkonnas, Põhja-Iraanis, Jordaanias, Türkmenistanis, Türgis ja Armeenias.

Armeenias leidub seda liiki Širaki, Armaviri, Aragatsotni, Jerevanis,Kotajkhi, Ararati, Vajotsh Dzori, Sjunikhi maakonnas, Lori ja Tavuši maakonnas.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne ReptileDB-s 
*Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Dolichophis schmidti]] seisuga 17.12.2013.*
Eirenis

**Eirenis** (varasem nimetus ka **eireenis**, *Eirenis*) on maoperekond.

## Klassifikatsioon
Eirenise perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Eirenis africana]]* (Boulenger, 1914)
* *[[Eirenis aurolineatus]]* (Venzmer, 1919)
* *[[Eirenis barani]]* Schmidtler, 1988
* *Eirenis collaris* (Ménétries, 1832) – kaeluseirenis
* *[[Eirenis coronella]]* (Schlegel, 1837)
* *[[Eirenis coronelloides]]* (Jan, 1862)
* *[[Eirenis decemlineatus]]* (Duméril, Bibron & Duméril, 1854)
* *[[Eirenis eiselti]]* Schmidtler & Schmidtler, 1978
* *[[Eirenis hakkariensis]]* Schmidtler & Eiselt, 1991
* *[[Eirenis kermanensis]]* Rajabizadeh, Schmidtler, Orlov & Soleimani, 2012
* *[[Eirenis levantinus]]* Schmidtler, 1993
* *[[Eirenis lineomaculatus]]* Schmidt, 1939
* *[[Eirenis medus]]* (Chernov, 1940)
* *Eirenis modestus* (Martin, 1838) – vagur eirenis
* *[[Eirenis occidentalis]]* Rajabizadeh, Nagy, Adriaens, Avci, Masroor, Schmidtler, Nazarov, Esmaeili & Christiaens, 2015
* *Eirenis persicus* (Anderson, 1872) – pärsia eirenis
* *Eirenis punctatolineatus* (Boettger, 1892) – armeenia eirenis
* *[[Eirenis rechingeri]]* Eiselt, 1971
* *[[Eirenis rothii]]* Jan, 1863
* *[[Eirenis thospitis]]* Schmidtler & Lanza, 1990.

## Levila
Nad elavad valdavalt Lõuna-Euroopas (Kreeka, Bulgaaria), Egiptuses, Sudaanis.  

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne ADW-s
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne roomajate andmebaasis
*
 
*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Eirenis]] seisuga 17.12.2013.*
Vagur eirenis

**Vagur eirenis** (varasem nimetus ka **vagur eireenis**, *Eirenis modestus*) on maoliik.

## Klassifikatsioon
Vagural eirenisel klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
* *[[Eirenis modestus cilicius]]* Schmidtler, 1993
* *[[Eirenis modestus modestus]]* (Martin, 1838)
* *[[Eirenis modestus semimaculatus]]* (Boettger, 1876).

## Levila
Nad on levinud Aserbaidžaanis, Põhja-Kaukaasias, Dagestanis, Gruusias, Kreekas, Iraagis, Iraanis, Iisraelis, Süürias, Türgis.   

Armeenias leidub selle liigi alamliiki *Eirenis modestus modestus*t 
Širaki, Aragatsotni, Kotajkhi, Ararati, Vajotsh Dzori, Sjunikhi ja Tavuši maakonnas.

## Kirjeldus
Nende pikkus võib olla kuni 15 cm.
Toituvad peamiselt putukatest. 

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne AWD-s
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s
*Sissekanne saidil Wikispecies
 
*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Eirenis modestus]] seisuga 17.12.2013.*
2013. aasta oktoobritorm

**2013. aasta oktoobritorm** oli orkaani mõõtu torm (Suurbritannias nimetati tormi St. Jude'iks ('püha Juudas'), Skandinaavias Simoneks), mis räsis Eestit 28.–29. oktoobril 2013.

## Torm Eestis

Vilsandil mõõdeti maksimaalne puhang – 33,2&nbsp;m/s. Tartus oli tuule kiirus vastu hommikut 22&nbsp;m/s, Tallinnas 21,9&nbsp;m/s.

Kuressaares viis torm katuse kahelt elumajalt, Paides rebis maru katuse ühisgümnaasiumi võimlalt, Võrus nõukogudeaegselt elumajalt.

## Euroopa

Taanis registreeriti Euroopa tormirekord – 54&nbsp;m/s.

Suurbritannias oli tuule kiirus kuni 40&nbsp;m/s.

## Vaata ka
* Tormid Eestis
Aleksander Mildeberg

**Aleksander Mildeberg** (14. märts 1902 Saku – 21. aprill 1977 Tallinn) oli eesti graafik.

## Elulugu
Aleksander Mildeberg õppis aastatel 1909–1914 Saku algkoolis ja 1914–1915 Jälgimäe koolis. Edasi õppis 1916–1917 Tallinna Kunsttööstuskoolis (Roman Nymani ja Nikolai Triigi juhendusel) ja 1938–1941 Riigi Kõrgemas Kunstikoolis maaliosakonnas. Graafikuoskused omandas ta iseseisvalt.

Ta tegutses 1925. aastast fotograafi ja rakenduskunstnikuna. Mildeberg evakueeriti 1941. aastal Baškiiriasse, kus töötas Birski rajoonis põllutöölisena. Ta oli aastatel 1942–1945 Punaarmee Eesti Laskurkorpuses rindekunstnik ja fotograaf. Tema sõjaaegseid rindejoonistusi eksponeeriti aastatel 1941–1945 Moskvas, Leningradis, Tallinnas jm. Neid iseloomustas olustikuline täpsus ja elulisus. 1945. aastast Kunstnike Liidu liige. 

1945. aastal Tallinna naasnult töötas Mildeberg Rahva Hääle fotokorrespondendina, oli aastatel 1945–1946 ajakirja Pikker tehniline toimetaja ja tegutses hiljem vabakunstnikuna. Pärast sõda joonistas ta kultuuritegelaste, teadlaste ja revolutsionääride portreid. Mildeberg on portreteerinud muuhulgas Eduard Wiiralttit, Eugen Kappi, Gustav Ernesaksa, Rasmus Kangropoolt jt.

1950. aastate keskel hakkas Mildeberg eelistama graafikatehnikaid. Tema loomingusse kuulub maastikke ja linnavaated. Eriti armastas ta kujutada Tallinna vanalinna motiive. Ta illustreeris ka raamatuid, joonistas karikatuure, mida avaldati 1946. aastal ajakirjas Pikker, lisaks joonistas šarže.

## Näitused
* 1942 Esmaesinemine Moskvas 
* 1944 Rühmanäitus Tallinnas
* 1962 Tallinna Kunstihoones koos Arnold Alasega
* 1972 Isikunäitus Türil
* 1975 Isikunäitus S. Kirovi nimeline näidiskalurikolhoosis
* 1977 Isikunäitus Tallinna Kunstihoones

## Isiklikku
Tema poeg on kunstnik Jüri Mildeberg ja pojanaine Piret Mildeberg on lasteraamatute illustraator.

## Kirjandus
* *Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996. ISBN 589900049X
Kurvitse järv

**Kurvitse järv** on avalik järv Valgamaal Tõrva vallas Lõve ja Voorbahi külas.

Järvest voolab läbi Eenuse oja. Järve pindala on 4,2 ha, pikkus 400 m, laius 145 m, kaldajoone pikkus 1000 m.

Kurvitse on kalgiveeline ning rohketoiteline järv. Kurvitse järv on Vabariigi Valitsuse määrusega nr. 191 18. juulist 1996 kinnitatud avalikult kasutatavate järvede nimekirja.

## Välislingid
* Järv keskkonnaregistris
Artikkel (kirjutis)

**Artikkel** on ajakirjandus- või teadusväljaandes ilmunud mitteilukirjanduslik arutlev kirjutis. Tavaliselt nimetatakse artikliteks perioodilises väljaandes, almanahhis või kogumikus ilmunud tekste, tänapäeval võivad kõik need olla ka elektroonilised.

Ajakirjanduslikul artiklil on pealkiri, millele järgneb sissejuhatav juhtlõik ja ülejäänud tekst. Artikkel sisaldab enamasti uudist, kuid võib olla ka uuriv või kirjeldav (nt olukirjeldus). Üldjuhul avaldatakse ka artikli autori nimi. Artikliga võib kaasneda fotosid ja infograafikat: graafilisi elemente (kaardid, tabelid, diagrammid jms), mis illustreerivad teksti andmetega.

**Teadusartikkel** peab sisaldama uudseid uurimistulemusi, sellele põhitekstile eelneb sisukokkuvõte ehk resümee. Artikli põhitekst lõpeb järeldustega, millele järgneb viidatud kirjanduse loetelu. Enamasti on teadusartikli juures ka märksõnad. Teadusartiklite autorid on alati teada, anonüümseid teadusartikleid praktiliselt ei ilmu. 

## Vaata ka
*juhtkiri
Helme Mustjärv

**Helme Mustjärv** (ka lihtsalt **Mustjärv**) on järv Valgamaal Tõrva vallas Riidajast 6 km lõunaedela poole. Mustjärv on umbes 0,5 ha suurune kinnikasvav järv.
Raphajel Patkanjan

**Rafael Patkanjan** (tuntud ka kui **Kamar Katiba**; armeenia Ռափայել Պատկանյան; 8. november 1830 – 22. august 1892) oli üks populaarsemaid Armeenia luuletajaid.

## Elulugu
Patkanjan sündis 1830. aastal Venemaal Doni-äärses Rostovis, juba ta isa ja vanaisa olid olnud tuntud oma luuleande poolest. Õppides Moskva Riiklikus Ülikoolis, lõi ta kirjandusklubi oma armeenia õpilaste jaoks. Oma õpilaste nimede initsiaalidest moodustas ka oma kirjanikunime *Kamar Katiba*. 

Paljud ta luuletused on kirjutatud Vene-Türgi sõja ajal, kui Venemaa armeenlastel oli suured lootused seoses Türgi-Armeenia vabastamisegaOsmanite riigi valitsuse alt. 

Patkanjan suri 1892. aastal pärast 42 aastat kestnud tööd õpetaja, kirjaniku ja toimetajana.

## Viited
Juhtlõik

**Juhtlõik** (inglise keeles *lead* või *lede* [ˈliːd]) on ajakirjandus- või suhtekorraldusteksti (uudise, artikli, pressiteate vms) avalõik, milles antakse teksti sisu lühikokkuvõte. Juhtlõik järgneb vahetult pealkirjale, nende vahel võivad üldjuhul olla vaid teksti ilmumisandmed (väljaande nimi, avaldamise aeg ja autor).

Juhtlõik peaks vastama küsimustele, mida ingliskeelses ajakirjandusteoorias nimetatakse 5W viie *w*-tähega algava sõna järgi: *who* (kes), *what* (mis), *when* (millal), *where* (kus) ja *why* (miks). (Piiratud mahu tõttu saab enamasti vastuse siiski vaid osa neist.) Sellele järgnevas tekstis avatakse teate sisu pikemalt, lisatakse asjassepuutuvate isikute kommentaare ja muud taustainfot, ent juhtlõigus sisaldub kõige olulisem. Põhimõtteliselt peaks juhtlõik äratama lugejas huvi ka kogu ülejäänud tekst läbi lugeda, kuid andma vajaduse korral kogu põhiinfo kiirelt kätte.

Anglosaksi maade ajakirjanduses eristatakse nn kõva ja pehmet juhtlõiku (*hard vs soft lead*). Kõva juhtlõik annab lugejale eelkõige ülevaate teksti sisust, pehme aga on sõnastatud tähelepanu köitvana ja võib vahel kõigile põhiküsimustele mitte vastata. Pehmele juhtlõigule järgneb tavaliselt fakte kokkuvõttev lõik (*nut graph*).

Eesti ajakirjanduses on üldiselt tavaks kirjutada juhtlõik ühe lausena, isegi kui see vahel annab grammatiliselt kohmakaid tulemusi. See nõue pole siiski absoluutne, eriti rikutakse seda pikemates ajakirjatekstides. Anglosaksi ajakirjanduse juhtlõikudes on tavaks 1-2 lauset, milles on 20-25 sõna.

Meediakriitikute hinnangul võib just juhtlõik artikli eri osadest kõige enam vaidlusi tekitada, samuti ilmneb just pealkirjade ja juhtlõikude sõnastuses sageli toimetaja kallutatus.
Tanijärv

**Tanijärv** on järv Valgamaal Tõrva vallas. Tanijärve leiab Riidajast 5 km edela pool Riidaja–Tõrva maantee äärest. Tanijärv on 1,2 ha suurune külmaveeline umbjärv.

## Välislingid
* Tanijärv keskkonnaregistris
Kaeluseirenis

**Kaeluseirenis** (varasem nimetus ka **kaeluseireenis**, *Eirenis collaris*) on maoliik.

## Klassifikatsioon
Kaeluseirenisel klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid:
* *[[Eirenis collaris collaris]]* (Ménétries, 1832)
* *[[Eirenis collaris macrospilotus]]* (Werner, 1904).

## Levila
Nad on levinud Aserbaidžaanis, Bulgaarias, Gruusias, Iraanis, Liibanonis, Venemaa aladel (Musta mere ja Kaspia mere piirkonnas), Türgis ja Armeenias.

Armeenias leidub seda liiki Širaki, Armaviri, Aragatsotni, Jerevani, Kotajkhi, Ararati, Gegharkhunikhi, Vajotsh Dzori, Sjunikhi ja Tavuši maakonnas.

## Kirjeldus
Keha seljasoomused võivad olla kas oliivikaspruuni, pruunikaspunakat värvi. Pea taga kaela piirkonnas paikneb neil 4 kuni 6 soomuserea laiune musta  värvi ristvööt ehk kaelus.   
Kaeluseirenisel on 2n= 36 kromosoomi.
 
## Viited

## Välislingid
*Sissekanne AWD-s
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s
*Sissekanne saidil Wikispecies
 
*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Eirenis collaris]] seisuga 17.12.2013.*
Riidaja mõis

**Riidaja mõis **(saksa keeles *Morsel-Podrigel*) oli rüütlimõis (alates 1822. aastast fideikomiss) Helme kihelkonnas Viljandimaal.

## Ajalugu
Varaseimad teated Riidaja mõisast pärinevad 1562. aastast. Mõis kuulus alates 16. sajandist kuni 1919. aasta maareformini Strykide suguvõsale. Aastatel 1697–1725 oli mõis panditud Freytag von Loringhovenile, kelle ajal sai mõis ka praeguse nime.

1.05.1773. aastal asutas Bernhard Heinrich von Stryk jagamislepinguga tema valdusse saadud Riidaja mõisast fideikomissi oma noorima poja Georg Konstantini ja tema vanimate meessoost pärijate kasuks. 

1853. aastal sai mõisa omanikuks Friedrich von Stryk, viimane võõrandamiseelne mõisnik oli aga Friedrich Georg von Stryk.

## Mõisahooned
Riidaja mõisa mõisasüda on esinduslikuna välja ehitatud suures osas 18. sajandi teisel poolel ja 19. sajandi algul. 1762. aastal valmis mõisas pikk ja lihtne barokne puidust peahoone.

Riidaja mõisahoone on tänapäeval üks paremini säilinud barokseid puidust mõisahooneid Eestis. Mõisahoone teeb ainulaadseks ta pikkus, tavalisel tolle ajastu hoonetel oli üks või kaks mantelkorstnat, Riidaja mõisahoonelaga kolm. Kõik korstnad ei ole täiskõrguses säilinud, säilinud osad kõrguvad lae kõrguseni. Interjöörist on hoones säilinud mitmeid rokokoolõikelisi siseuksi ja välisuks. Mõisa saali üks ots on kujundatud joonia stiilis puidust kapiteelidega kahe sambaga ning säilinud on ka barokkvormis aknasepiseid, mis sarnanevad paljus Luua mõisa sepistega.

Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet, sh algkujul kaks kaunist aita, mis ääristavad mõisa peahoone esist väljakut. Ühel aitadest on vahvärkviilud, mis olid mõnisada aastat tagasi tavalised, kuid säilinud vaid üksikutes kohtades.

1919. aasta võõrandamise järel on mõisa peahoones asunud 1923. aastast kool ja 1967. aastast J. Ljahhovi nimelise kolhoosi keskus. Nüüdisajal töötab hoone ühes otsas Riidaja raamatukogu.
 
Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisa süda Valgamaal Tõrva vallas Riidaja külas.

## Mõisa kalmistu
Kalmistu paikneb mõisa südamest umbes 0,7 km kaugusel põhjakirde pool. Kalmistul on 1864. aastal ehitatud tellistest uusgooti stiilis matusekabel. Vahepeal varemetes olnud kabel taastati Strykide suguvõsa algatusel ning pühitseti 2001. aastal piirkondlikuks kirikuks.

## Viited

## Välislingid
*Riidaja mõis (Helme khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Riidaja mõis Eesti mõisaportaalis