open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bischofshofen

**Bischofshofen** on linn Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. See on oluline liiklussõlm nii Salzburgi–Tirooli raudteeliinil kui ka Tauern Autobahnil, mis on üle Alpide peaaheliku kulgev suur maantee. Linn asub 547 meetrit üle merepinna.

Bischofshofen asub Põhja-Lubjakivialpides Salzachi jõe orus u 50 km Salzburgist lõunas. Seda ümbritsevad Hochkönig massiiv (läänes), osa Berchtesgadeni Alpidest (Tenneni mäed) (kirdes) ja Salzburgi Kiltkivialpid (kagus).

Linnaosad on Alpfahrt, Bischofshofen, Buchberg, Gainfeld, Haidberg, Kreuzberg, Laideregg, Mitterberghütten, Winkl, Asten.

## Ajalugu

Neoliitikumis kaevandasid kohalikud keldi hõimud lähedalasuvates mägedes vaske ja soola. Hiljem vallutati või assimileeriti keldid laienevasse Rooma riiki, kui ala liidendati Noricumi provintsi. 3./4. sajandil viis Rooma tee Salzachi orust Radstadti Ennsi jõel.

8. sajandil asusid piirkonda Baieri hõimud, mida soodustasid Agilolfingi hertsogid ja piiskop Rupert von Salzburg. Pongau (*pongowe*) ala on esmamainitud 711. aasta dokumendis, kui Salzburgi peapiiskoppide ja Oberalmi aadliperekonna armust asutati klooster (*Cella Maximiliana*). Slaavi hõimud purustasid selle kloostri hiljem. *Hoveni* küla ise ilmus esmakordselt 1151. aastal. 12. sajandil kinkis Salzburgi peapiiskop tänapäevasele Püha Maxmilliani kirikule kulla ja kalliskividega kaetud reliikvia Püha Ruberti krutsifiksi.

Salzburgi Werfeni orust lõuna pool asuvale Bischofshofenile anti 14. sajandil turuõiguse ning sellest sai halduskeskus ja Chiemsee piiskoppide residents. See langes läbi rahutu 16. sajandi koos oma loodusõnnetuste, majanduslanguse ja ususõjaga, mis kulmineerus Saksa talurahvasõjaga (1525–1526). Rohkem kui 2/3 kohalikust rahvastikust saadeti vürstliku peapiiskopi Leopold Anton von Firmiani algatatud vastureformatsiooni meetmete käigus alates 1731. aastast välja. Paljud Salzburgi protestandid leidsid uue kodu Ida-Preisimaal.

Lõpuks sai Bischofshofenist 19. sajandi lõpul Salzburgi–Tirooli raudteeliini ehitamise järel ka raudteede sõlmpunkt. Asula sai 1900. aastal turulinnaks ja 24. septembril 2000 linnaõigused.

## Sport

Traditsioonilise suusahüpete Nelja hüppemäe turnee lõppvõistlus peetakse igal aastal 6. jaanuari paiku Bischofshofenis Paul-Ausserleitner-Schanzes. 1999. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistluste suusahüpete suure mäe võistlus toimus Bischofshofenis.

### Sõpruslinnad

* Unterhaching, Baieri, Saksamaa, 1979. aastast
* Adeje, Santa Cruz de Tenerife, Kanaari saared, Hispaania

## Tuntud inimesi

* Hannes Schroll (1909–1985), Austria mäesuusataja
* Paul Außerleitner (1925–1952), suusahüppaja
* Heinz Oberhummer (1941–2015), füüsik 
* Elisabeth Pall (* 1951), mäesuusataja
* Patrick Reiter (* 1972), judoka

## Viited

## Välislingid

* Bischofshofeni koduleht
Jääkeegel 2010. aasta taliolümpiamängudel

**[[Jääkeegel]] [[2010. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus 16. – 27. veebruarini Vancouveris Hillcrest Parkis.

Võistluste süsteem oli sama, mis eelmistel olümpiamängudel Torinos, ehk nii mehed kui naised mängisid kümne võistkonnaga alarühmas kõigi vastu. Seejärel pääsesid neli paremat poolfinaali, mille võitjad pääsesid omakorda edasi  finaali ja kaotajad selgitasid pronksmedali saaja.

## Osavõtjad

Olümpiaturniirile pääsesid 10 riiki, nii meestel kui ka naistel. Kanada sai korraldajana kohe pääsme. Ülejäänud 9 riiki selgitati 2007., 2008. ja 2009. aasta maailmameistrivõistluste tulemuste põhjal. Punkte jagati MMil osalenud 12 riigile järgnevalt: 14-12-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1. 2007. a. MMil sama arvu võite saavutanud võistkonnad jagasid omavahel ka vastavad punktid. Järgmistel aastatel sai omavahelis(t)e mängu(de) parem kõrgema koha. Šotimaa võistkond toob punkte Suurbritanniale.

### Mehed

### Naised

## Mehed

### Meeste eelringi järjestus

Võrdsete võitude korral arvestti omavaheliste mängude edukust. Rootsi ja Suurbritannia pidasid neljanda finalisti selgitamiseks lisamängu.

### Meeste eelringi mängud

### Meeste finaalmängud

Haamer tähistab viimast kivi esimeses voorus.

### Meeste medalivõitjad

## Naised

### Naiste eelringi järjestus

### Naiste eelringi mängud

### Naiste finaalmängud

Haamer tähistab viimast kivi esimeses voorus.

### Naiste medalivõitjad

## Välislingid

* Jääkeegel OM-i kodulehel
Endel Inglist

**Endel Inglist** (23. september 1906 Ambla vald, Järvamaa – 4. oktoober 1945 Tallinn) oli Eesti Vabariigi Rahvuskomitee liige ja Otto Tiefi valitsuse kaastööline. 

Ta lõpetas 1925. aastal Ambla Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1925–1926 õigusteaduskonnas ja aastatel 1929–1931 õigusteaduskonna majandusosakonnas. Akadeemiliselt kuulus ta EÜS Ühendusse.

Töötas Eesti Tarvitajateühisuste Keskühisuse (ETK) ametnikuna Tallinnas. Elas 1939. aastast Valingul. 

## Teise maailmasõja ajal
Töötas Saksa okupatsiooni ajal Eesti Tarbijate Kooperatiivi tööstuskaupade osakonna ja keskbaasi juhatajana.

Ta oli alates 1942. aastast rahvusliku vastupanuorganisatsiooni "Vaba Eesti Võitlusrühm" (VEVR) liige. Ta oli märtsis 1944 Eesti Vabariigi Rahvuskomitee (EVR) asutajaliige, septembris 1944 Otto Tiefi valitsuse riigisekretäri asetäitja ja 20. septembrist 1944 sisekaitseülema asetäitja. 

Alates oktoobrist 1944 varjas end Nõukogude okupatsioonivõimude eest. Koju pöördumisel arreteeriti 11. detsembril 1944 varitsuse poolt. Mõisteti 28. augustil 1945 erinõupidamise otsusega surma.

## Kirjandus
*"Tõotan ustavaks jääda... Eesti Vabariigi Valitsus 1940-1992". Koostanud ja toimetanud Mart Orav ja Enn Nõu; eessõna Lennart Meri. Eesti Kirjanduse Selts. Tartu 2004

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
Ikarus 415T

**Ikarus 415T** on Ungari trollibussimudel, mida firma Ikarus valmistas aastatel 1992 (prototüüp) ja 1997–2002 kokku umbes 200 eksemplari.

## Tehnilised andmed

* Pikkus: 11,44 m
* Laius: 2,5 m
* Kõrgus: 3,34 m
* Tühimass: 10,6 t
* Kohti kokku: 103
** Istekohti: 26
** Seisukohti: 77
* Suurim kiirus: 60&nbsp;km/h

## Kasutamine

Tallinnas oli alates 1999. aastast nr 309 all kasutusel just 1992. aastal valmistatud prototüüp, mis kanti sagedaste rikete tõttu maha 2006. aastal. 1997–2002 valmistatud umbes 200 trolli sõidavad Rumeenias. Neil on firma Astra elektrisüsteem, Tallinna prototüüptrollil oli see aga firmalt Ansaldo.

## Viited

## Välislingid
* Ikarus 415T Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise kodulehel
* Fotod Ikarus 415T-st Tallinnas
* Foto Ikarus 415T-st Tallinnas 2000. aastal
Alban Berg

**Alban Maria Johannes Berg** (9. veebruar 1885 Viin– 24. detsember 1935 Viin) oli Austria helilooja, Teise Viini koolkonna liige koos Arnold Schönbergi ja Anton Weberniga. Tema loomingus ühineb mahlerlik hilisromantism Arnold Schönbergi vaba atonaalsusega. Hilisemas loomingus kasutab ta dodekafooniat.

## Helilooming
### Klaveriteosed
*Klaverisonaat, Op.1
*Kammerkontsert klaverile, viiulile ja 13 puhkpillile
### Orkestriteosed
*Viiulikontsert
*Kolm orkestripala, Op. 6

### Ooperid
*"Wozzeck", Op. 7
*"Lulu"

### Vokaalteosed
*"Seitse varast laulu"
*"Neli laulu", Op. 2
*"Der Wein"
*"Schliesse mir die Augen beide"
Putorana mägismaa

**Putorana mägismaa** ehk **Putorana mäed** ehk  **Putorana platoo** ehk **Putoraana kiltmaa** (vene keeles плато Путорана) on rangelt liigestatud mäemassiiv Venemaa põhjaosas Krasnojarski krais Kesk-Siberi kiltmaa loodeosas. Põhjas ja läänes moodustab astangu kõrgusega üle 800 meetrit, lõuna- ja idanõlvad on lamedad. Putorana mägismaa kõrgeim tipp on Kamen (1678&nbsp;m), teised kõrged mäed on Holokit (1542&nbsp;m), Kotuiskja mägi (1510&nbsp;m). Mägismaast põhja pool paiknevad Põhja-Siberi madalik ja Taimõri poolsaar.

## Viited
Pauline Bonaparte

**Pauline Bonaparte** (20. oktoober 1780 Ajaccio – 9. juuni 1825 Firenze), neiupõlvenimega **Maria Paola Buonaparte** (hiljem **Marie-Pauline [[Bonaparte]]**; abielus **Leclerc** ja **Borghese**), Guastalla hertsoginna, oli Napoleon I õde.

## Elulugu
Pauline oli perekonna 6. laps. Isa suri 1785. Pauline ei saanud formaalset haridust ja pärast isa surma elas perekond vaesuses. Alles Napoleoni tõus Prantsusmaa juhtkonda aitas perekonna vaesusest välja.

Pauline abiellus 14. juunil 1797 Charles Leclerciga. Sellest abielust sündis 20. aprillil 1798 poeg. Leclerc oli kindral, kelle Napoleon saatis maha suruma Haitil toimunud ülestõusu Prantsusmaa võimu vastu. Ülestõusu oli põhjustanud Napoleoni otsus taastada Haitil orjus. Selleks nimetas Napoleon Leclerci Haiti kindralkuberneriks. Prantsuse laevastik sõitis ülestõusu maha suruma ja Pauline sõitis koos pojaga kaasa. Leclerci laevastikus oli 74 laeva ja kindralkuberneri perekond hõivas kogu lipulaeva "l'Océan". Laevastik asus Brestist teele 14. detsembril 1801 ja jõudis Haitile 54 päeva pärast. Leclerci sõjakäik ebaõnnestus mitte sõjaliste lüüasaamiste tõttu, sest relvastuselt olid Prantsuse väed ülestõusnutest tugevalt üle, vaid kollapalaviku tõttu, millesse suri Prantsuse sõdureid tuhandete kaupa. 1. novembril 1802 suri kollatõppe ka Charles Leclerc ja järelejäänud väed sõitsid tagasi koos Pauline'i ja tema pojaga, kes olid samuti raskelt haiged. Nad jõudsid Prantsusmaale 1. jaanuaril 1803.

28. augustil 1803 abiellus Pauline Camillo Borghesega, kelle Napoleon nimetas Guastalla vürstiks ja hertsogiks. Napoleon lootis, et see abielu vähendab itaallaste vaenulikkust Prantsusmaa vastu. Varsti müüsid Borghesed hertsogitiitli 6 miljoni frangi eest Parmale, säilitades üksnes vürstitiitli. Nad elasid Roomas.

Pauline Bonaparte tekitas skandaali sellega, et poseeris Antonio Canovale marmorskulptuuri jaoks poolaktina.

Mõneks ajaks langes Pauline Napoleoni juures ebasoosingusse, sest ei saanud läbi tema abikaasa, Austria keisri Franz II tütre Marie Luisega, aga kui Napoleoni õnn pöördus, näitas Pauline end talle truumana kõigist teistest õdedest-vendadest. Pärast Napoleoni kukutamist müüs Pauline kõik oma väärtpaberid, kolis Elbale ja kasutas oma raha Napoleoni olukorra parandamiseks. Ta oli Napoleoni õdedest-vendadest ainus, kes teda Elbal külastas.

Pärast Waterloo lahingut kolis Pauline Rooma paavsti Pius VII kaitse alla, kes oli ükskord tema venna vang olnud. Seda tegid ka tema ema Letizia ja teisedki pereliikmed. Kuid Camillo Borghese kolis Firenzesse, püüdis end igati Bonaparte'idest eraldada ja elas järgmised 10 aastat oma armukesega. Ometi ei kaotanud Pauline lootust teda tagasi saada ja veel mõned kuud enne oma surma palus ta paavstil Borgheset mõjutada enda juurde tagasi tulema.

Pauline Bonaparte suri 1825 44-aastaselt tuberkuloosi. Tema esimesest abielust sündis poeg Dermide Leclerc (1798–1806). Teisest abielust lapsi ei sündinud ja seetõttu kadus Guastalla hertsogi tiitel pärast hertsogi surma 1832.

Pauline Bonaparte on maetud Santa Maria Maggiore basiilikasse.
Abdülmecit

**Abdülmecit** ehk **Abdülmecit I** (25. aprill 1823 – 25. juuni 1861) oli 31. Türgi sultan. Ta valitses 1. juulist 1839 kuni surmani 1861.  

Ta oli sultan Mahmut II ning tema esimese abikaasa Bezmiâlemi poeg. Ta sai hariduse Prantsusmaal ning oli esimene Türgi sultan, kes valdas mõnd lääne keelt. Ta huvitus kirjandusest ja klassikalisest muusikast.   

Abdülmeciti troonileasumise ajal oli Osmanite riik sõjalis-poliitilise kriisi haripunktis. Osmanite riigi sõjavägi oli Nizipis Egiptuse sõjaväelt Egiptuse asehalduri Muḩammad ‘Alī juhtimisel ning Osmanite riigi sõjalaevastik oli mässulise ülema Ahmet Fevzi-paša juhtimisel teel Aleksandriasse, kus see pidi Egiptusele üle antama. Ainus võimalus kriis ületada ning riik päästa olid läbirääkimised, mis viisid Nelikliidu sõlmimiseni Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi, Venemaa keisririigi, Austria keisririigi ja Preisimaa kuningriigi vahel Oriendikriisi ületamiseks ning Osmanite riigi võimu säilitamiseks Aasias Londoni lepinguga 15. juulil 1840. 

Oma isa Mahmut II näpunäidete alusel asus sultan Abdülmecit tema kavandatud reforme ellu viima. Novembris 1839 kuulutati välja edikt, mis pani aluse tansimati reformidele. Pärast Krimmi sõja lõppu täiendati seda veebruaris 1856 veel ühe statuudiga. Need pidid tagama sultani alamate kõigi gruppide elu ja vara puutumatuse, maksude õigluse, kohtupidamise erapooletuse ning täieliku usuvabaduse ja võrdsed kodanikuõigused kõigile. Kavale seisid ägedalt vastu muslimite ülemklassid ja eesõigustatud vaimulikkond *[[‘ulamā']]*, ning see jäi täies mahus ellu viimata, eriti riigi perifeerias. Mitme vandenõuga püüti sultanit tappa. 

Teistest Abdülmeciti reformidest olid tähtsamad sõjaväe ümberkorraldamine 1843–1844, haridusministeeriumi asutamine, vihatud ja ebaõiglase peamaksu kaotamine, orjakaubanduse kaotamine ning meetmed avaliku halduse tõhustamiseks ja kaubanduse edendamiseks. 

Mitmel pool riigis oli rahutusi ja mässe. Aastatel 1853–1856 leidis aset Krimmi sõda, mida Suurbritannia, Prantsuse teine keisririik ja Sardiinia kuningriik pidasid Osmanite riigi huvides Venemaa keisririigi vastu. 

Kui Lajos Kossuth koos oma võitluskaaslastega pärast Ungari ülestõusu ebaõnnestumist 1849 otsis varjupaika Osmanite riigist, nõudsid Austria keisririik ja Venemaa keisririik nende väljaandmist, kuid sultan keeldus sellest enesekindlalt ja resoluutselt. Ta astus välja ka selle eest, et teda mõrvata kavatsenud vandenõulasi ei hukataks. Ta oli sõbralik ja ausameelne, kuid nõrk ja kergesti mõjutatav. Samas oli ta pillav, eriti elu lõpupoole.
Torre del Lago Puccini

**Torre del Lago Puccini** on 14 000 (2005) elanikuga küla Itaalias Toscanas Lucca provintsis  Liguuria mere ääres. 

Torre del Lago Puccini moodustab koos Viareggioga Viareggio valla.

Seal elas ja sinna on maetud ooperihelilooja Giacomo Puccini ja tema abikaasa. Nende endises kodus on Puccini majamuuseum.

Alates 1930. aastast korraldatakse iga aasta juulis ja augustis Massaciuccoli järve kaldal 3200 istekohaga vabaõhulaval Puccini festivali. 

## Välislingid

* Puccini Festivali koduleht
Toktobolot Abdumomunov

**Toktobolot Abdumomunov** (Токтоболот Абдумомунов; 15. august 1922 – 1989) oli kirgiisi näitekirjanik. 

## Tunnustus
*1986 Kirgiisi NSV rahvakirjanik 

## Välislingid
*Sissekanne veebisaidil words-info.com
*Sissekanne "Suures nõukogude entsüklopeedias"
*Sissekanne veebisaidil centrasia.ru
*Sissekanne veebisaidil glossword.info
Kirgiisi kirjandus

**Kirgiisi kirjandus** on kirgiisi keeles kirjutatud ilukirjandus. 

## Kirgiisi kirjanikke
*Toktobolot Abdumomunov
*Tšõngõz Ajtmatov
*Togolok Moldo
Zheng Wanjun

**Zheng Wanjun** (1904–1983) oli hiina botaanik.

Ta oli tunnustatud paljasseemnetaimede taksonoomia asjatundja.

Ta töötas Nanjingi ülikoolis. Zheng Wanjun oli esimene, kes kirjeldas 1944. aastal Hiinast leitud varem väljasurnuks peetud metasekvoiat. 

Tema järgi sai nime kadakas *[[Juniperus chengii]]*.

Zheng Wanjuni kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühend **W.C.Cheng**.
Rahvusvaheline Tööorganisatsioon

**Rahvusvaheline Tööorganisatsioon** (inglise keeles *International Labour Organization*, lühend *ILO*; prantsuse keeles *Organisation internationale du travail*) on rahvusvaheline ÜRO alluvuses tegutsev organisatsioon, milles tegeletakse eelkõige rahvusvaheliste tööstandardite koostamise ja töötingimuste järelevalvega liikmesriikides.

Organisatsiooni asutasid 28. juunil 1919 Genfis 24 riiki. Alates 1946. aastast on see ÜRO-le alluv spetsialiseeritud asutus. Tööorganisatsioon sai esimeseks ÜRO spetsialiseeritud asutuseks.

Rahvusvahelisse Tööorganisatsiooni kuulub 2012. aasta seisuga 185 riiki. ÜRO liikmetest ei kuulu sinna Andorra, Bhutan, Cooki saared, Liechtenstein, Mikroneesia, Monaco, Nauru, Niue, Põhja-Korea, Tonga ja Vatikan.

Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni peakorter asub Genfis. Kõrgeim otsustav kogu on kord aastas kogunev Töökonverents, kus osaleb igast liikmesriigist kaks valitsuse esindajat ning üks tööandjate ja üks töövõtjate esindaja.

Täidesaatev organ on haldusnõukogu, mille sekretariaat on Rahvusvaheline Tööbüroo peadirektori juhtimisel. Sellesse kuulub 28 valitsuste, 14 tööandjate ja 14 töövõtjate esindajat. 10 riigil on alaline valitsuse esindaja haldusnõukogus. Need riigid on Brasiilia, Hiina, India, Itaalia, Jaapan, Prantsusmaa, Saksamaa, Suurbritannia, USA ja Venemaa.

Uusi liikmeid tohib vastu võtta igal töökonverentsil, kusjuures liikmekandidaadi poolt peab hääletama 2/3 kõigist saadikutest, sealhulgas 2/3 valitsuste esindajatest. Enne seda peab kandidaat tööorganisatsiooni peadirektorile lubama, et täidab kõiki tööorganisatsiooni liikme kohustusi.

Aastal 1969 sai Rahvusvaheline Tööorganisatsioon Nobeli rahuauhinna.

## Välislingid
* Koduleht
Nordisk familjebok

"**Nordisk familjebok**" on Rootsi entsüklopeedia, mille 20-köiteline esimene trükk ilmus aastatel 1876–1899 ja 38-köiteline, pealkirjaga "Uggleupplagan" (Öökulliväljaanne) tuntud kordustrükk aastatel 1904–1926. Hiljem on ilmunud veel kolm trükki.

"Nordisk familjebok" teine trükk sisaldab umbes 182 000 märksõna ning seda peetakse Rootsi kõige põhjalikumaks trükis ilmunud entsüklopeediaks.

17-köiteline kolmas trükk ilmus 1924–1937, millel avaldati kolm lisaköidet vastavalt 1937, 1938 ja 1939. Vähe väheste muudatustega avaldati see ka kordustrükina aastatel 1941–1944.

22-köiteline neljas trükk ilmus vahemikus 1951–1957 ning 1993. aastal anti välja ka kaheköiteline viies trükk.

Entsüklopeedia on täies mahus digiteeritud ja veebis vabalt kättesaadav.


Pilt:nf1ed.svg|Esimese trüki logo, mis kujutab Idunni
Pilt:nfugglan.svg|Teise trüki logo öökulliga


## Välislingid

* Nordisk familjebok
Ebalehis

**Ebalehis** (*Pseudolarix amabilis*) on männiliste sugukonda ebalehise perekonda kuuluv heitlehine puu.

Ta on perekonna ainuke liik.

Ebalehis kasvab pärismaisena Hiina idaosas; kasvab mägedes 100–1500 meetri kõrgusel merepinnast.

Puu kasvab 30–40 meetri kõrguseks. Võra on laikooniline. Okkad on 3–6&nbsp;cm pikkused and 2–3&nbsp;mm laiused. Käbid on 4–7&nbsp;cm pikkused ja 4–6&nbsp;cm läbimõõduga ning lagunevad pärast küpsemist. Seemned on tiibadega.

## Viited
Andreas D. Fröhlich

**Andreas D. Fröhlich** (sündinud 30. novembril 1946  Mannheimis) on saksa eripedagoog ja vaimupuudepedagoogika ekspert.

Ta on töötanud üldise eripedagoogika professorina ning tema teadustöö on keskendunud vaimupuudele, hariduse ja hoolduse integratsioonile.

Nooruses õppis ta pedagoogikat, filosoofiat ja eripedagoogikat ning töötas mitu aastat raske- ja liitpuudega lastega rehabilitatsioonikeskuses Landstuhl. Tema intensiivne uurimistöö raskete puuete, teadvusekaotuse ja hoolduse valdkonnas viis basaalstimulatsiooni kontseptsiooni väljatöötamiseni, millega sai rahvusvaheliselt tuntuks.

Fröhlich alustas õppe- ja teadustööd 1986. aastal Kölni Ülikoolis eripsühholoogia alal. Hiljem töötas ta professorina Mainzi Ülikoolis, ja alates 1989. aastast oli ta professor Heidelbergi Ülikoolis vaimupuudepedagoogika alal. Aastatel 1994–2007 oli ta Koblenzi-Landau Ülikooli Eripedagoogika Instituuti professor.

## Viited

## Välislingid
*Basaalstimulatsioon
*Basale Stimulation in der Schule
*Basale Stimulation in der Pflege und Pädagogik
*Basale Stimulation
*Basale Stimulation in der Pflege
*Internationaler Förderverein Basale Stimulation e.V.
*Basale Stimulation
Fuad Əbdürəhmanov

**Fuad Həsən oğlu Əbdürəhmanov** (venepäraselt *Fuad Abdurahmanov* (Фуад Гасан оглы Абдурахманов); 11. mai 1915 Nuxa (praegu Şəki) – 15. juuni 1971 Bakuu) oli aserbaidžaani skulptor, aserbaidžaani monumentaalskulptuuri rajaja.

Əbdürəhmanovi isa Hassan oli riigiametnik. 1929 kolis pere Yevlaxi ja pisut hiljem Bakuusse, kus üüris kahetoalise korteri.

1929 astus Fuad Bakuu maalikunstikooli. Hiljem õppis ta 1935–1940 Leningradi Kunstiakadeemias Matvei Manizeri juures.

1934 osales ta 19-aastaselt poeedi Abu'l Kasim Firdausi 1000. sünniaastapäevale pühendatud näitusel väikese kompositsiooniga "Laskur", mis läks Rustam Mustafajevi nimelise kunstimuuseumi püsiekspositsiooni.

1938 hakkas Əbdürəhmanov töötama Məhəmməd Füzuli skulptuuri kallal. See oli esimene tema aseri poeetide ja kirjanike skulptuuride seeriast, mis hiljem paigaldati Bakuusse Nizami Gəncəvi muuseumi. Selle skulptuuriga võitis ta konkursi, mis korraldati Nizami 800. sünniaastapäeva tähistamiseks. Sünniaastapäev oli 1941. aastal, aga sõja tõttu ei saanud skulptuur valmis enne 1947. aastat. Skulptuur paigaldati tollasesse Kirovabadi (praegu Gəncə) ja Əbdürəhmanov sai selle eest Stalini preemia teise järgu. 1949 valmis Nez̧āmī monument Bakuus. See skulptuur avaldas suurt mõju nõukogude monumentaalkunstile, näiteks skulptuuri enese ja selle postamendi mõõtmete suhte osas.

Isikute hulka, kellest ta skulptuuri lõi, kuuluvad NSV Liidu kangelased  ja Hõdõr Mustafajev, luuletaja Səməd Vurğun, heliloojad Üzeyir Hacıbəyov ja , 7. sajandi vürst Cavanşir ning 9. sajandi rahvaülestõusu juht . Mongooliasse Ulaanbaatarisse paigaldati tema 1954 valminud rinnakujud  ja . 1955 valmis tal marmorbüst Leninist. 1960 püstitati Bakuusse tema skulptuur "Vabastamine".

Əbdürəhmanov pälvis 1949 ja 1951 ordeni "Austuse märk" ja 1951 Stalini preemia kolmanda järgu. 1966 anti talle ka NSV Liidu Kunstiakadeemia kuldmedal. Ta oli esimene aser, kes sai NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks.

Əbdürəhmanovi järgi on nimetatud tänav Bakuus ja Şəkis. Majadele, kus ta elas, on paigaldatud mälestustahvlid. Tema nime kannab laste maalikunstikool Şəkis.

## Tunnustus
*1949 – valiti NSV Liidu Kunstide Akadeemia korrespondentliikmeks
Johannes XVII

**Johannes XVII**, ladinapäraselt **Ioannes XVII** (**Giovanni Sicco**, **Sicco** või **Siccone**) oli paavst maist novembrini 1003. Ta oli 140. paavst.

Giovanni Sicco oli sündinud Roomas Biberatica linnaosas Giovanni pojana. Kirikuloolase J. N. D. Kelly arvates võis ta olla suguluses tollal Roomas valitsenud Crescenzi suguvõsaga.

Tema kolm venda asusid samuti kiriku teenistusse: Giovanni sai Palestrina piiskopiks, Pietro diakoniks ja Andrea kuuria ametnikuks (*secundicerius*), kes meenutasid teda 1040 valminud epitaafil. Catholic Encyclopedia andmetel oli Sicco enne vaimulikuks saamist abielus ja tal oli kolm poega, kes asusid kiriku teenistusse.

Sicco sai Gregorius V ajal umbes aastal 996 kardinalpreestriks.

## Paavstiks saamine
Johannes XVII määrati paavstiks Rooma valitseja Giovanni II Crescenzi poolt ja ta pühitseti ametisse 16. mail 1003, Catholic Encyclopedia andmetel 13. juunil.

Kuna Johannes XVI-t peeti tollal paavstiks, siis oli ta seitsmeteistkümnes Johannese-nimeline paavst.

## Suhted Saksamaaga
Kirikuloolane Kelly eeldab, et Johannes XVII püüdis Saksa kuningaga Heinrich II-ga arendada suhteid, kuid Crescenzi takistas seda.

## Misjon
Johannes XVII tunnustas Poola misjonäri Benedictuse (Benedykt) ja tema kaaslaste tegevust slaavlaste hulgas.

## Uus kardinal
Johannes XVII määras kardinaliks Ostia piiskopi Pietro.

## Surm
Johannes XVII suri 6. novembril 1003 Roomas ja maeti kas Lateraani basiilikasse, San Paolo fuori le Mura kirikusse või Santa Saba in Cella Nova kloostrisse.

## Viited

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.

## Välislingid
*Johannes XVII kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Johannes XVII kohta. *(inglise keeles)*
*Johannes XVII määratud kardinal.
Weygandi liin

**Weygandi liin** oli Teise maailmasõja ajal Maxime Weygandi järgi nimetatud ajutine kaitsepositsioon, mis kulges La Manche'i rannikult mööda Somme'i ja Aisne'i jõe joont kuni Maginot' liinini Montmédy juures.

## Viited
Carl-Olof Jacobson

**Carl-Olof Jacobson** (24. aprill 1929 – 4. juuni 2018) oli rootsi zooloog, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige. 

Carl-Olof Jacobson on sündinud Öri linnas Edela-Rootsis. Ta lõpetas 1948. aastal Vänersborgis keskkooli ning asus õppima Uppsala Ülikoolis, kus omandas 1952. aastal magistrikraadi zooloogia alal. Ka järgmised teaduskraadid (1958 – litsentsiaat, 1964 – doktor) sai Carl-Olof Jacobson Uppsala Ülikoolist.

Doktorikraadi omandamise järel jätkus Carl-Olof Jacobsoni teadlasetee Uppsala Ülikoolis, kus ta on enam kui nelikümmend aastat töötanud õppejõuna (sh 1970–1994 zooloogilise morfoloogia professorina), olles aastatel 1977–1989 tehnika- ja loodusteaduste teaduskonna dekaan ning ülikooli juhatuse liige. 1994. aastast jätkus Carl-Olof Jacobsoni akadeemiline tegevus emeriitprofessorina arengu ja geneetika osakonnas. Aastatel 1989–1997 oli Carl-Olof Jacobson Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia peasekretär, kuuludes samal ajal ka Nobeli Fondi direktorite kogusse. Ta on töötanud külalisteadlasena Wistari Bioloogiainstituudis Philadelphias ja külalisprofessorina Texase Ülikoolis Austinis. Tema põhilised teadustööd on rakendusliku neurobioloogia ja puhta vee ökoloogia vallast. Vähemalt samavõrra tulemuslik kui erialases uurimistöös oli Carl-Olof Jacobsoni tegevus teaduskorralduse, teaduse tutvustamise ja teaduskoostöö edendamise valdkonnas. Ta oli ka kõrgelt hinnatud lektor Rootsi Rahvaülikoolis.

Carl-Olof Jacobson oli Rootsi Linné ühingu esimees. Ta kuulus Ameerika Teaduse Edendamise Assotsiatsiooni ning oli tegev mitmes erialaühingus, nagu Rahvusvaheline Rakendusbioloogide Selts jt. 

## Tunnustus
*1979 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks
*1992 – valiti Rootsi Kuningliku Inseneriteaduste Akadeemia liikmeks
*1995 – valiti Lundi Kuningliku Füsiograafia Seltsi liikmeks
*1995 – valiti Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*2001 – Baltimaade akadeemiate medal, pikaajalise töö eest Balti- ja Põhjamaade akadeemiate vahelise koostöö edendamisel

Jacobson oli valitud ka Kuningliku Teaduste Selts Uppsalas ja Euroopa Teaduste, Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks.

## Välislingid
*Tutvustus Eesti Teaduste Akadeemia lehel
Hägglunds Bv 206

**Hägglunds Bv 206** *(Bandvagn 206)* on Rootsi firmas toonase nimega Hägglund & Söner, tänapäevase nimega BAE Systems Hägglunds AB valmistatud suurendatud maastikuläbivusega amfiibne, algupärasena militaarotstarbeline liigendroomiksõiduk ehk hõlmik.

Tänu väiksele erisurvele maapinnale on see eriti efektiivne vahend liikumiseks sügavas lumes või pehmel pinnasel.

## Taktikalis-tehnilised andmed
**Massid ja mõõdud**

*Pikkus: 6,90&nbsp;m
*Laius: 1,87&nbsp;m
*Kõrgus: 2,45&nbsp;m
*Tühimass: 4500&nbsp;kg – eesmine vagun 2740&nbsp;kg + tagumine vagun 1760&nbsp;kg
*Kandevõime: 2240&nbsp;kg – eesmine vagun 630&nbsp;kg + tagumine vagun 1610&nbsp;kg
*Kohti: eesmises vagunis 1+5, tagumises vagunis 11
*Maksimaalne haagise mass: 2500&nbsp;kg

**Mootor, liikuvus**

*Tüüp: Ford 2658E bensiinimootor või Mercedes-Benz OM 603.950 turbo-diiselmootor 
*Töömaht: diiselmootoril 2996&nbsp;cm³
*Võimsus: 100&nbsp;kW (136 Hj) – 4600 p/min
*Väändemoment: 255 Nm – 2400 p/min
*Käigukast: automaatkäigukast (4 edasikäiku, 1 tagasikäik)
*Sõidukaugus: 330&nbsp;km (maanteel)
*Kiirus: maanteel 52, maastikul 25, vees 4&nbsp;km/h
*Elektrisüsteem: 24 V, 100 A

**Läbivus**

*Tõusunurk: tugeval pinnasel 100%, sügavas lumes 30%
*Erisurve pinnasele: 13,8 kPa
*Pöörderaadius: 8&nbsp;m 
*Roomikud: 4 × kummiroomikud metalltugevdusega
*Roomikute laius: 620&nbsp;mm 
*Kasutustemperatuur: –40...+46&nbsp;°C

## Põhivariandid

***Bv 206** – tavaline versioon
****Bv 206D** või Bv 208 – diiselmootoriga 
***Bv 308** või Bv 206S – soomustatud ja madalama siluetiga versioon
****Bv S10** soomustatud versioon, pikendatud 6-jooksurattalise veermikuga
***RaBv 2061** – juhtimispunkt
***Bv 2062** – 90&nbsp;mm tankitõrjekahuri Pvpj 1110 kandemasin
****Bv 2063** – tankitõrjeraketisüsteemi kandemasin
***Sisu Nasu** – Soomes valmistatav versioon eriotstarbeliste modifikatsioonidega

## Kirjeldus

Bv 206 kere on valmistatud klaaskiust, mis teeb masina kergeks. Mootor asub esimeses vagunis, kust toimub jõuülekanne ka tagumisele vagunile. Vagunite pööramine on hüdrauliline. Väike surve pinnasele tagatakse laiade kummiroomikutega, mis katavad 2/3 masinaalusest pinnast ja takistavad lumme või pehmesse pinnasesse vajumist. Vees liigub masin edasi samuti roomikute ringlemise abil.

## Ajalugu
Eelkäijaks oli Volvo Bv 202, mis töötati välja 1970. aastail. Uuem versioon 206 valmis 1980. aastail. Bv-206 osutus väga õnnestunuks ja levis peagi üle Skandinaavia ja kaugemale. 1990 esitleti soomustatud ja madalama siluetiga versiooni Bv 206S.

Bv 206 oli kasutusel ka Afganistani operatsioonil.

## Kasutamine

On kasutuses enam kui 25 riigi armees. Kokku on masinat valmistatud ligikaudu 11 000 eksemplari. Lisaks armeele kasutatakse seda ka tsiviilsektoris. Koos tsiviil-riigisektoriga küünib kasutavate riikide arv üle 30.

## Vaata ka
*BAE Systems Land Systems Hägglunds BvS 10
*GAZ-3344 (ГАЗ 3344)

## Viited

## Välislingid
*SoldF.com: Bandvagn 206
Kahekroonine münt (1992)

1992. aastal vermitud **kahekroonine münt** on üks Eesti Vabariigis eraviisiliselt emiteeritud meenemüntidest. Münt on pühendatud Tartu Ülikooli asutamise 360. aastapäevale ning seda vermiti ebaseaduslikult eraisiku poolt teadmata hulk.

__TOC__

Väidetavalt müüdi neid münte 1992. aastal ühel Tallinna täikal, kuid kuna mündil oli ebaseaduslikult kasutatud Tartu Ülikooli kujutist ja sümboolikat ning sellele oli vermitud nimiväärtus "2 krooni", siis kinnitamata faktide kohaselt korjas Politseiamet neid võimalikult palju ringlusest ära.

## Kujundus
Münt on hõbehalli värvi ja kaalub ~13 grammi, läbimõõt on kolm sentimeetrit ning selle serv on sile.

### Avers
Mündi esiküljel on järele aimatud Günther Reindorffi kujundatud Eesti Vabariigi suurt riigivappi, sõnu "Eesti Vabariik" ja aastaarvu "1932".

### Revers
Mündi tagaküljel on koopia Georg Westenbergi kujundatud Tartu Ülikooli peahoone vaatest legendiga "UNIVERSITAS TARTUENSIS 1632–1992" ning nimiväärtus "2 krooni".

### Ajakirjandusest
Väljakirjutus 1992. aasta 3. novembri Postimehest:

**Ülikooli 360. aastapäeva toimkond pole tellinud juubelimünti**

Tartu Ülikooli 360. aastapäeva toimkond saatis > toimetusele kirja, milles öeldakse:
>

Uudisteteoimetus

Väljakirjutus 1992. aasta 27. oktoobri Päevalehest:

**Kas jälle üks eraviisiline meenemünt?**

23. oktoobril tähistati Emajõelinnas Tartu Ülikooli 360. aastapäeva, aga juba järgmise päeva hommikul emiteeriti (s.t. "lasti käibele") Tallinna "täikal" seda sündmust tähistav juubelimünt- valgest metallisulamist 2-kroonine, üldkujundusega nagu 60 aastat tagasi. Selle esiküljel on hästi järele aimatud Günther Reindorffi kujundatud vabariigi suurt riigivappi, kuigi lõvid on siledama selja ja kurjema näoga. Ka aastaarv 1932 on jäetud muutmata, kuna siis käis praeguse Rootsi kuninga vanaisa kunagise ülikooli asutaja Gustav II Adolfi ausammast avamas. Ka mündi teine pool on kujundatud kunagise autori Georg Vestenbergi pildi järellainetusena. Võrreldes originaalpildiga on ülikooli peahoone tarkusesambaid ja aknaraame tunduvalt tugevdatud ning tähetorni vaateplatvorm on saanud vedela pannkoogi kuju. Juubelit tähistav kiri on aga UNIVERSITAS TARTUENSIS 1632-1992. Viimane aastaarv näitab aega, mil praegune Rootsi kuningas ülikooli asutaja ausamba taas avas.

Numismaatikud on nõutud, sest sellised asjad rikuvad usaldust meie riigi raha vastu. Müntide vermimine peaks olema täielikult selleks riigi poolt volitatud asutuse ainuõiguseks. Mida arvab sellest Eesti Pank?

Jaan Niin

## Vaata ka
* Toompea lossiga kahekroonine münt aastast 1930
* Tartu Ülikooli asutamise 370. ja taasavamise 200. aastapäevale pühendatud meenemünt
* Eesti Vabariigi meenemündid
* Eesti kroon
* Kahekroonine münt (1932)
Sergei Eisenstein

**Sergei Mihhailovitš Eisenstein** `[eisenštein]` (vene keeles Сергей Михайлович Эйзенштейн; 22. jaanuar (vkj. 10. jaanuar) 1898 Riia – 11. veebruar 1948 Moskva) oli vene filmilavastaja, -stsenarist ja -teoreetik.

Sergei Eisensteini tuntumad filmid on "Soomuslaev "Potjomkin"" (1925), "Oktoober" (1927), "Aleksander Nevski" (1938) ja "Ivan Julm" (1944). 

## Elukäik
Sergei Eisenstein sündis 22. jaanuaril (vkj. 10. jaanuaril) 1898 Riias saksa-juudi päritolu inseneri ja arhitekti Mihhail Eisensteini ning vene rahvusest Julija Eisensteini (neiupõlvenimi Konetskaja) ainsa lapsena. Tema vanemad lahutasid abielu 1909. aastal.

Eisenstein õppis Riia Humanitaargümnaasiumis süvendatult saksa, inglise ja prantsuse keelt. Hiljem õppis Petrogradi Arhitektuuriinstituudis.

1918. aastal astus vabatahtlikuna Punaarmeesse. 

1920. aastal suunati Eisenstein õppima Kindralstaabi Akadeemiasse jaapani keelt. Seejärel töötas ta Proletkulti I töölisteatris algul kunstniku ja hiljem lavastajana.

Aastail 1921–1922 õppis lavastamist Vsevolod Meierholdi käe all. 1924. aastal valmis tema esimene täispikk mängufilm "Statška", mis võitis 1925. aasta Pariisi kunstinäitusel Exposition Internationale des Arts Décoratifs et Industriels Modernes hõbemedali.

1925. aastal valmis filmistuudios Mosfilm tema teine film "Soomuslaev "Potjomkin"".

Sergei Eisenstein suri 11. veebruaril 1948 Moskvas, olles 50-aastane.

## Lavastatud filme

## Tunnustus
*1935 – Vene SFNV teeneline kunstitegelane
*1941 – Stalini preemia filmi "Aleksandr Nevski" eest
*1944 – Stalini preemia filmi "Ivan Julm" esimese osa eest

## Viited

## Välislingid
*
Raḩmān Bābā

**Raḩmān Bābā** (&rlm;رحمان بابا&lrm;; õieti **Abdurraḩmān Momand** &rlm;عبدالرحمان مومند&lrm;; 1632 või umbes 1651 Peshāwari lähedal – 1707 Peshāwar) oli puštu sufistlik luuletaja, uue stiili rajaja puštukeelses luules. 

Ta kuulus Chistiyyah' ordusse. 

## Vaata ka
*Puštu kirjandus
Keskkonnatasu

**Keskkonnatasu** on keskkonna kasutusõiguse hind.

Eesti keskkonnatasude seaduse järgi liigitatakse keskkonnatasud loodusvara kasutusõiguse tasuks ja saastetasuks. Seaduse järgi maksavad loodusvara kasutusõiguse tasu selle kasutajad kaevandamisõiguse, kalapüügiõiguse, metsa raieõiguse ja jahipiirkonna kasutusõiguse eest. Saastetasu seevastu tuleb seaduse järgi maksta siis, kui saasteaineid heidetakse välisõhku, veekogusse, põhjavette või pinnasesse või kõrvaldatakse jäätmeid.  

Keskkonnatasude rakendamise eesmärk on vältida või vähendada loodusvarade kasutamisega, saasteainete keskkonda väljutamisega ja jäätmete kõrvaldamisega seotud võimalikku kahju, suunata loodusvara tõhusamalt kasutama ning teenida riigile tulu loodusvara kasutada andmisest.  

Keskkonnatasu deklareerimist ja tasumist reguleerivad järgmised õigusaktid:  

• keskkonnatasude seadus

• maksukorralduse seadus

• keskkonnaministri määrus nr 22 „Keskkonnatasu deklaratsiooni vormid ja nende täitmise ning maavaravaru kaevandamise mahu aruande esitamise kord “

**Keskkonnatasu makstakse Maksu- ja Tolliameti poolt avatud ettemaksukontole, kus igal maksumaksjal on personaalne viitenumber.**

Keskkonnaamet täidab maksuhalduri ülesandeid saastetasu, vee erikasutusõiguse tasu ja maavara kaevandamisõiguse tasu arvutuse kontrollimisel, tasumisele kuuluva keskkonnatasu arvutamisel ja määramisel.

## Viited
 

## Välislingid
*Keskkonnatasude seadus
Skeleton 2010. aasta taliolümpiamängudel

**[[Skeleton]] [[2010. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus 19. ja 20. veebruaril Whistler Sliding Centre'is.

Skeletoni võistlused toimusid samal rajal, kus selgitasid olümpiavõitja ka bobisõitjad ja kelgutajad. Skeleton on olümpiaprogrammis juba 1928. aastast ning olümpiavõitja selgitati sel alal ka 1948. aastal. Uuesti lülitati skeleton olümpiaprogrammi Salt Lake Citys 2002. aastal.

## Tulemused

### Medalitabel

Skeletonis jagatud medalid riigiti.

#### Mehed




Finaal: 19. veebruar 
Osavõtjaid: 28
Olümpiavõitja 2006: Duff Gibson, Kanada 

Ametlikud tulemused 


#### Naised


     

Finaal: 19. veebruar 
Osavõtjaid: 28
Olümpiavõitja 2006: Maya Pedersen, Šveits 

Ametlikud tulemused


## Välislingid

* Skeleton OM-i leheküljel
Marge Kõrkjas

**Marge Kõrkjas** (sündinud 8. mail 1974) on eesti ujuja.

Ta on edukaim eestlasest paraolümpiamängudel osaleja ning kergejõustiklaste Annely Ojastu ja Sirly Tiigi kõrval kolmas paraolümpial kuldmedali võitnud eestlane. Ta võitis 1992 Barcelonas hõbeda ja pronksi, 1996 Atlantas kaks kulda ja hõbeda, 2000 Sydneys hõbeda ning 2004 Ateenas hõbeda. 

Ta töötab ujumistreenerina Tartus Aura veekeskuses.

## Välislingid
*
Põltsamaa kihelkond

**Põltsamaa kihelkond** (lühend **Plt**; saksa keeles *Kirchspiel Oberpahlen*) oli kihelkond  Viljandimaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi enamikus jääb kihelkonna maid Jõgeva maakonda, vaid loodeosas Rutikvere mõisa ümbruses kuulub väike maa-ala Järva valda tänapäevases Järva maakonnas. 

Kihelkonnakirik on Põltsamaa kirik.

## Kihelkonna ajalugu
Esimest kirikut on esmamainitud 1234. aastal, kui on nimetatud preester Eggehardus.  1234. aastal on paavsti kirjas  nimetatud Tartu piiskopkonnas 7 kihelkonda: Viljandi, Tarvastu, Otepää, Palamuse, Moche ja Noremegunde (viimase nimetuse all tuleb vist mõista Põltsamaa ja Pilistvere kihelkondi).

Kirik hävis 17. sajandi alguse Poola-Rootsi sõdades. Uue kiriku ehitamise algatas 1630. aastatel Põltsamaa linnuse ja mõisa uus omanik Herman Wrangel.

Põltsamaast  lahutati 1630. aastal Pilistvere kihelkond ja  1639. aastal Kolga-Jaani kihelkond. 

1773. aastal ühendati Tartu kreisist lahutatud Põltsamaa kihelkond, Pilistvere ja Kolga-Jaani kihelkond Pärnu kreisiga.

## Põltsamaa kihelkonna mõisad
*Põltsamaa kirikumõis (*Pastorat Oberpahlen*) – kirikumõis
*Adavere mõis (*Addafer*) – rüütlimõis
*Kaavere mõis (*Kawershof*) – Kurista kõrvalmõis
*Lustivere mõis (*Lustifer*) – rüütlimõis
**Kaliküla mõis (*Kalliküll*) – Lustivere kõrvalmõis
*Pajusi mõis (*Pajus*) – rüütlimõis
**Vorsti mõis (*Worsti*) – Pajusi karjamõis
*Põltsamaa mõis (*Schloß Oberpahlen*) – rüütlimõis
*Rutikvere mõis (*Ruttigfer*) – rüütlimõis
*Tapiku mõis (*Tappik*) – rüütlimõis
*Uue-Põltsamaa mõis (*Neu-Oberpahlen*) – rüütlimõis
**Mällikvere mõis (*Melligfer*) – Uue-Põltsmaa kõrvalmõis

## Põltsamaa kihelkonna vallad
19. sajandi keskpaiku oli Põltsamaa kihelkonnas üheksa valda: 
*Adavere vald 
*Kaavere vald 
*Kurista vald 
*Lustivere vald 
*Pajusi vald 
*Rutikvere vald 
*Tapiku vald
*Uue-Põltsamaa vald
*Vana-Põltsamaa vald 

## Kihelkonnakool
*Põltsamaa kihelkonnakool
## Põltsamaa kihelkonna kalmistud
*Adavere mõisa kalmistu
*Ficki kabel
*Kütimäe kalmistu
*Lustivere II maailmasõja matmispaik
*Maandi talu kalmistu
*Pajusi mõisa kalmistu
*Põltsamaa kalmistu
*Põltsamaa kesk- ja uusaegne kalmistu
*Põltsamaa saksa kalmistu
*Põltsamaa II maailmasõja matmispaik
*Põltsamaa uus õigeusu kalmistu
*Põltsamaa vana õigeusu kalmistu
*Pärnassaare kalmistu
*Riivli II maailmasõja matmispaik
*Uue-Põltsamaa mõisa kalmistu
*Võisiku hooldekodu kalmistu

## Vaata ka
*Mõhu

## Viited

## Kirjandus
*
*
*Rudolf Stokeby. Ajalooline traditsioon Põltsamaa kihelkonnast 1926/27. aastal. Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna e-raamat. 2017
*Agate Laurson. Ajalooline traditsioon Põltsamaa kihelkonnast 1926. aastal. Eesti Kirjandusmuuseumi folkloristika osakonna e-raamat. 2017
*Juhan Vasar. "Soome asustusest Eestis XVII sajandi keskel". 1. osa. Eesti Kirjandus 11/ 1931. Lk 549...567 (kaader 8...26)
*Juhan Vasar. "Soome asustusest Eestis XVII sajandi keskel". 2. osa. Eesti Kirjandus 12/ 1931. Lk 639...652 (kaader 33...46)

## Välislingid
*Põltsamaa kihelkonnast Eesti mõisaportaalis
Togolok Moldo

**Togolok Moldo** [togol'okk mold'oo] (Тоголок Молдо 'ümaranäoline õpetatu'; õieti **Baiõmbet Abdõrahmanov**; 10. juuni 1860 – 4. jaanuar 1942) oli kirgiisi akõnn (rahvalaulik) ja luuletaja.
Ikarus 280T

**Ikarus 280T** on Ungari liigendtrollibussimudel, mida firma Ikarus tootis autobussi Ikarus 280 baasil aastatel 1975–1992. Need trollibussid on või on olnud kasutusel Ungaris, SRÜ-s, Bulgaarias, Ida-Saksamaal ja Eestis. Tallinna osteti 1995.&nbsp;aastal kuus seda tüüpi kasutatud trolli Saksamaalt Hoyerswerdast, kus trolliliiklus lõpetati. Numbrite 426–431 all sõitsid need kuni 2004. aastani. Tegu oli modifikatsiooniga, mille valmistamisel kasutati firma Ganz veoajameid..

## Tehnilised andmed

* Pikkus: 16,5 m
* Laius: 2,5 m
* Kõrgus: 3,4 m

## Modifikatsioonid

Trollibusse Ikarus 280T valmistati mitme firma elektriseadmetega.

***Ikarus 280.T1**
**tootmises: 1975
**kasutusel: Budapest
**elektrisüsteem: ZiU
***Ikarus 280.T3**
**tootmises: 1978
**elektrisüsteem: BBC
***Ikarus 280.T4**
**tootmises: 1978
**elektrisüsteem: Kiepe
***Ikarus 280.T6**
**tootmises: 1980
**elektrisüsteem: Ganz
***Ikarus 280.T7**
**tootmises: 1980
**elektrisüsteem: Hitachi
***Ikarus 280.T8**
**tootmises: 1981
**kasutusel: Budapest
**elektrisüsteem: BKV-VKI
***Ikarus 280.91**
**kasutusel: Budapest, Debrecen, Szeged
**elektrisüsteem: ZiU või Kiepe-Obus
***Ikarus 280.91D**
**kasutusel: SRÜ
**elektrisüsteem: ZiU
***Ikarus 280.92**
**tootmises: 1985–1989
**kasutusel: Bulgaaria
**elektrisüsteem: Ganz
**seisu- ja istekohti: 37+110
***Ikarus 280.93**
**tootmises: 1985 ja 1989
**kasutusel: Ida-Saksamaa, hiljem Tallinn
**elektrisüsteem: Ganz
**seisu- ja istekohti: 35+110
***Ikarus 280.94**
**tootmises: 1987–1989
**kasutusel: Budapest
**elektrisüsteem: Ganz
**seisu- ja istekohti: 35+110

## Viited

## Välislingid

* Ikarus 280T Tallinna Trammi- ja Trollibussikoondise kodulehel
* Ikaruse trollid Budapestis (inglise keeles)
Karel Tammjärv

**Karel Tammjärv** (sündinud 25. mail 1989 Tartus) on endine eesti murdmaasuusataja.

2010. aasta kuni 23-aastaste maailmameistrivõistlustel Hinterzartenis Saksamaal sai ta 15 km klassikastiilis sõidus viienda koha.

Ta on osalenud kolmedel olümpiamängudel ja neljadel maailmameistrivõistlustel.

2011. aasta maailma karikasarja Otepää etapil sai Tammjärv klassikasprindis 22. koha ja teenis oma esimesed MK-punktid.

## 2019. aasta veredopinguskandaal

2019. aasta 27. veebruaril korraldas Austria kriminaalpolitsei suusaalade MM-i võistluslinnas Seefeldis dopinguga seotud läbiotsimise, mille käigus peeti kinni Karel Tammjärv. Kokku vahistati Seefeldis viis sportlast, sealhulgas teine eestlane Andreas Veerpalu, kasahh Aleksei Poltaranin ning kaks austerlast: Dominik Baldauf ja Max Hauke. Samal päeval vahistati Saksamaal Erfurdis veel kaks inimest, kellest üks oli spordiarst Mark Schmidt. Viimast oli juba varem kahtlustatud veredopingu vahendamises. Tammjärv ja Veerpalu vabanesid vahi alt 28. veebruaril pärast seda, kui nad olid tunnistanud seotust dopinguga. Tammjärv tunnistas 1. märtsil, et ta on veredopingut tarvitanud alates 2016. aasta suvest ja et spordiarst Mark Schmidti kontakti andis talle endine Eesti suusakoondise peatreener Mati Alaver. Tammjärvele määrati nelja aasta pikkune võistluskeeld, mis lõppes 2023. aasta veebruari lõpus.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
*2010  Vancouveris
** 46. koht suusavahetusega sõidus
** 67. koht 15 km vabatehnikas
*2014  Sotšis
** 49. koht 50 km vabatehnikas
** 51. koht 15 km klassikas
** 10. koht teatesõidus
*2018  Pyeongchangis **<u>''(dopingu abil)''</u>**
** 22. koht 15 km vabatehnikas
** 32. koht suusavahetusega sõidus
** 52. koht klassikatehnikasprindis
** 12. koht 4×10 km teatesõidus
** 17. koht sprinditeates (koos Marko Kilbiga)

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
*2011  Oslos
**26. koht 15 km klassikas
**38. koht suusavahetusega sõidus
**49. koht 50 km vabatehnikas
**10. koht teatesõidus
*2013  Val di Fiemmes
**39. koht 50 km klassikas
**58. koht suusavahetusega sõidus
**15. koht teatesõidus
*2015  Falunis
**43. koht suusavahetusega sõidus
*2017  Lahtis **<u>''(dopingu abil)''</u>**
**36. koht suusavahetusega sõidus
**58. koht vabatehnikasprindis

## Viited

## Välislingid
* Tutvustus FIS-i lehel
* Tutvustus Postimehes, veebiarhiiv
*
Sirli Hanni

**Sirli Hanni** (sündinud 27. oktoobril 1985 Vastseliinas) on endine eesti laskesuusataja.

Sirli Hanni treeneriteks on olnud Üllar Tähe, Tõnu Pääsuke, Anatoli Hovantsev, Hillar Zahkna, Kristjan Oja ja Maris Cakars.

2004. aasta juunioride MM-il sai ta 10 km distantsil hõbemedali.

Ta kuulus 2003–12 Eesti koondisse, sealhulgas Vancouveri olümpiamängude koondisse.

## Välislingid
* Tutvustus Postimehes
* Sirli Hanni alustas noorte MMi hõbedaga, Võrumaa Teataja, 27. jaanuar 2004
*
Kristel Viigipuu

**Kristel Viigipuu** (sündinud 19. augustil 1990) on eesti laskesuusataja.

Jaanuaris 2010 Torsbys toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel sai ta 7,5 km distantsil kuuenda ja 12,5 km distantsil seitsmenda koha.

Kristel Viigipuu esindab Elva Suusaklubi. Tema treenerid on Rein Pedaja ja Ants Orasson.

Ta kuulus Eesti Vancouveri olümpiamängude koondisse. Ta sai sprindis 83. koha ega pääsenud jälitussõitu.

## Viited

## Välislingid
* 
*
* Laskesuusataja Kristel Viigipuu juunioride MMil kuues, Delfi sport, 30. jaanuar 2010
Priit Viks

**Priit Viks** (sündinud 7. jaanuaril 1982 Tartus) on endine eesti laskesuusataja.

Ta oli Elva Suusaklubi liige, tema treener oli Rein Pedaja.

Ta kuulus Eesti Vancouveri olümpiamängude koondisse.

## Isiklikku
Priit Viksi elukaaslane on endine laskesuusataja Eveli Saue.

## Viited

## Välislingid
* Priit Viksi ja Eveli Saue blogi
* Tutvustus Postimehes
*
Indrek Tobreluts

**Indrek Tobreluts** (sündinud 5. aprillil 1976 Tartus) on eesti laskesuusatamistreener ja endine laskesuusataja. 

Ta on osalenud olümpiamängudel viis korda alates 1998. aasta Nagano olümpiamängudest. Sotši olümpiamängude avatseremoonial kandis ta Eesti lippu.

Tobreluts esindas Elva Suusaklubi, tema treeneriteks olid Rein Pedaja, Anatoli Hovantsev ja Jüri Käen.

2016. aastal sai ta Eesti laskesuusatamise koondise lasketreeneriks ja oli seejärel 2018–2021 koondise peatreener. 

Eesti kaitseväes on tal kaprali auaste ning ta on töötanud kaitseväe staabi- ja sidepataljoni allohvitser-instruktorina.

## Viited

## Välislingid
* 
* 
* Indrek Tobreluts sai sõjaväelaste MMil viienda koha, Postimees, 2. aprill 2008
Sekvoia

**Sekvoia** (*Sequoia*) on küpressiliste sugukonda kuuluv igihaljaste puude perekond.

Perekonna ainuke liik on ranniksekvoia (*Sequoia sempervirens*), mis kasvab Ameerika Ühendriikide lääneosas.
Keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteem

**Keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteem** (sageli kasutatud ingliskeelset akronüümi **EMAS**, *Eco-Management and Audit Scheme*) on Euroopa Liidu välja töötatud vabatahtlikele organisatsioonidele mõeldud keskkonnajuhtimissüsteem. EMASi abil saab organisatsioon süsteemselt hinnata organisatsiooni tulemuslikkust, täiustada juhtimist ja anda avalikkusele keskkonnaaruande kaudu asjakohast infot.  

EMASi rakendamise ja administreerimise eeskirjad ja nõuded on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2001. aasta määrusega nr 761. 

EMASi põhiseisukohad ühtivad suuresti keskkonnajuhtimisstandardi ISO 14001 nõuetega.

## Vaata ka
*ISO 14001
*Keskkonnajuhtimine

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=534 (vaadatud 11.02.2010)
Eesti Teaduste Akadeemia seadus

**Eesti Teaduste Akadeemia seadus** on seadus Eesti Teaduste Akadeemia kohta.

Riigikogu võttis seaduse vastu 16. aprillil 1997 ja see jõustus 19. mail 1997.

## Välislingid
*2009. aastani kehtinud versioon