open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2015. aasta Copa América

**2015. aasta [[Copa América]]** oli 44. Lõuna-Ameerika meistrivõistlused jalgpallis. Need toimusid Tšiilis 11. juunist 4. juulini.

Võistlustel osales 12 meeskonda, neist kümme Lõuna-Ameerikast. CONCACAF-i liikmed Mehhiko ja Jamaica osalesid külalismeeskondadena. Turniiri võitja kvalifitseerus 2017. aasta konföderatsioonide karikavõistlustele.

Algselt pidi võistlusi korraldama Brasiilia, kuid riik oli saanud juba ka 2013. aasta konföderatsioonide karikavõistluste, 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ja 2016. aasta suveolümpiamängude korraldusõiguse, mis tõttu selle võistluse korraldamisest loobuti. 2012. aasta mais valiti uueks korraldajamaaks Tšiili.

Lõuna-Ameerika meistriks tuli esimest korda Tšiili, alistades penaltiseerias Argentina.

## Staadionid
* Estadio Regional de Antofagasta (Antofagasta)
* Estadio Sausalito (Viña del Mar)
* Estadio Nacional (Santiago)
* Estadio Monumental David Arellano (Santiago)
* Estadio Municipal de Concepción (Concepción)
* Estadio La Portada (La Serena)
* Estadio Elías Figueroa (Valparaíso)
* Estadio El Teniente (Rancagua)
* Estadio Municipal Germán Becker (Temuco)

## Alagrupimängud

### A-alagrupp

### B-alagrupp

### C-alagrupp

## Väljalangemismängud

#### Veerandfinaalid

----

----

----

#### Poolfinaalid

----

#### 3. koha mäng

#### Finaal

### Väravakütid
;4 väravat

* Eduardo Vargas
* Paolo Guerrero

;3 väravat

* Sergio Agüero
* Arturo Vidal
* Lucas Barrios

;2 väravat

* Ángel Di María
* Gonzalo Higuaín
* Marcelo Martins Moreno
* Miler Bolaños
* Enner Valencia
* Raúl Jiménez
* Vicente Matías Vuoso
* Charles Aránguiz

;1 värav

* Lionel Messi
* Javier Pastore
* Marcos Rojo
* Ronald Raldes
* Martin Smedberg-Dalence
* Douglas Costa
* Neymar
* Roberto Firmino
* Thiago Silva
* Jeison Murillo
* Édgar Benítez
* Derlis González
* Nelson Haedo Valdez
* André Carrillo
* Christian Cueva
* Claudio Pizarro
* Mauricio Isla
* Gary Medel
* Alexis Sánchez
* José Giménez
* Cristian Rodríguez
* Miku
* José Salomón Rondón

;1 omavärav
* Ronald Raldes (mängus Tšiili vastu)
* Gary Medel (mängus Peruu vastu)

## Auhinnad
* Turniiri väärtuslikuma mängija auhinda välja ei antud. Väidetavalt taheti seda anda Lionel Messile, kes olevat sellest ära öelnud.
* Parima väravakütid auhinna pälvisid Peruu mängija Paolo Guerrero ja Tšiili mängija Eduardo Vargas
* Parima noormängija auhinna pälvis Colombia koondise kaitsja Jeison Murillo.
* Parimaks väravavahiks valiti Tšiili koondise väravavaht Claudio Bravo.
* Ausa mängu auhinnaga tunnustati Peruu koondist.

### Sümboolne koosseis

## Vaata ka
* 2015. aasta Copa América meeskonnad

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Copa América 2015 CONMEBOL-i lehel
Bilderbergi grupp

**Bilderbergi grupp** on valitsusväline mõjuorganisatsioon, mille esindajad kohtuvad kord aastas eri paigus toimuvatel konverentsidel. Nimetus pandi 1954. aasta konverentsi koha järgi, siis toimus kokkusaamine Hollandis Arnhemi linna lähistel Hotel de Bilderbergis.

Ametlikult loodi Bilderbergi grupp selleks, et korraldada Euroopa ja Ameerika suhtlust üle Atlandi ookeani. Iga-aastasele konverentsile kutsutakse umbes 140 inimest rahanduse, majanduse, tööstuse, hariduse ja kommunikatsiooni valdkonnast. Osalejad esindavad iseennast, mitte organisatsiooni, kus töötavad.

Bilderbergi gruppi ühendab arusaam, et kohalikke probleeme suudab lahendada kosmopoliitse teadvusega eliit. Probleemiks peetakse kohtumistel toimuvate arutelude salastatust, sest ajakirjanikke sinna ei lubata. Bilderbergi gruppi on peetud uue maailmakorra juurutajaks ja nimetatud esimeseks "maailmavalitsuseks", sest grupis tekkinud arvamused võivad saada maailmas edaspidi teostatavate muutuste aluseks.

Bilderbergi grupi üks asutaja ja rahastaja on pankur David Rockefeller. 1973. aastal asutas ta ka teise valitsusvälise mõjuorganisatsiooni – kolmepoolse komisjoni (trilateraalne komisjon).

Näiteks arvatakse, et kosmose koloniseerimise kava on Bilderbergi grupi vahend inimkonna kui liigi ellujäämise tagamiseks.

2015. aasta kokkutuleku teemad hõlmasid Ühendkuningriiki, terrorismi ja USA valimisi. Arutlusel olid ka küsimused, mis puudutavad tehisintelligentsi, küberjulgeolekut ning Kreekat ja Venemaad kontekstis "Euroopa strateegia".

## Viited

## Välislingid
* Justin Parkinson. Just who exactly is going to the Bilderberg meeting? (BBC, 10. juuni 2015)
* The Bilderberg meeting explained in 60 seconds (BBC, 11. juuni 2015)
Augustinas Voldemaras

**Augustinas Voldemaras** (16. aprill 1883 Dysna, tänapäeval Ignalina rajoon – 16. detsember 1942 Moskva) oli leedu poliitik ja ajaloolane.

Augustinas Voldemaras lõpetas 1909. aastal Keiserliku Peterburi Ülikooli ajaloolasena. Magistrieksami sooritas samas 1910. aastal. 

Aastatel 1911–1914 töötas ta Keiserliku Peterburi Ülikooli eradotsendina. 1914–1915 stažeeris Itaalias ja Šveitsis. 1916. aasta septembris sai Voldemaras Peterburi Ülikooli Permi osakonna erakorraliseks professoriks.

Augustinas Voldemaras oli üks Leedu Rahva Progressipartei asutajaid 1916. aastal. 1917. aasta mais-juunis osales ta Peterburi Leedu Seimi töös, kuuludes selle paremasse tiiba. 1917. aastal võttis ta osa Venemaa Rahvaste Kongressi tööst Kiievis.

11. novembril 1918 sai ta Leedu peaministriks. Sellel ametikohal oli ta 26. detsembrini 1918, täites samaaegselt ka välisministri ülesandeid. 26. detsembrist 1918 kuni 19. juunini 1920 oli ta Leedu välisminister. Ta oli ka Leedu delegatsiooni juht Pariisi rahukonverentsil.

Alates 1920. aastast töötas ta õppejõuna Kaunases. 1924. aastal oli ta tautininkide partei üks asutajaid. Temast sai ka partei peamine ideoloog. 1926. aastal valiti ta Leedu Seimi.

Augustinas Voldemaras oli üks 17. detsembril 1926 toimunud riigipöörde initsiaatoreid. 17. detsembril 1926 sai ta peaministriks ja ühtlasi ka välisministriks. Lisaks sellele täitis ta alates 22. novembrist 1928 ka kaitseministri ülesandeid. 6. mail 1929 tehti talle atentaat, millest ta pääses vigastamata. Ta sattus aga Antanas Smetonaga vastuollu ja tagandati 23. septembril 1929 oma ametitest.

7.–8. juunil 1934 tegi ta organisatsiooniga Raudhunt ebaõnnestunud riigipöördekatse. Ta mõisteti selle eest 12 aastaks vangi. 1938. aastal ta amnesteeriti ja saadeti välismaale.

1940. aasta juunis pöördus Augustinas Voldemaras tagasi Nõukogude Liidu poolt okupeeritud Leedusse. Ta arreteeriti ja saadeti välja Ordžonikidzesse. Hiljem ta vangistati ja viidi Moskvasse, kus ta suri Butõrka vanglas.

## Viited
Superseacat Three

**Superseacat Three** on Kreeka laevafirma Aegean Speed Lines laev. See on üks neljast laevast SuperSeaCat kiirlaevade seerias. Kreeka firma all sõitvana kannab nime **HSC Speedrunner III**.

Laev ehitati 1999 Itaalias Fincantieris Riva Trigosol ettevõttele Sea Containers Ltd. Valmimise ajal kandis laev nime **HSC SuperSeaCat Three**. Selle nime all sõitis laev Briti saartel ja hiljem ettevõtete Silja Line ja SuperSeaCat laevana Läänemerel.
Varbola (laev)

**Varbola** (praeguse nimega **MS Arrow**) on ro-ro-laev, mis ehitati 1998 Hispaanias ettevõttele Eesti Merelaevandus. Valmimise ajal kandis nime **Varbola**. 

2005 müüdi laev Maltale ja uueks nimeks sai **RR Arrow**. 2007 müüdi laev ettevõttele Seatruck Ferries ja uueks nimeks sai **Arrow**.
Kirovi-nimeline Sõjameditsiini Akadeemia

**Kirovi-nimeline Sõjameditsiini Akadeemia** (vene keeles Военно-медицинская академия имени С. М. Кирова; eesti keeles nimetatud ka **(Peterburi) Sõjalis-Meditsiiniline Akadeemia**) on sõjameditsiini kõrgkool Venemaal Peterburis.

Alates 2015 on kooli täisnimi Федеральное государственное бюджетное военное образовательное учреждение высшего образования «Военно-медицинская академия имени С. М. Кирова» Министерства обороны Российской Федерации (Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi Föderaalne Riiklik Eelarveline Kõrgharidust Andev Sõjakool "S. M. Kirovi nimeline Sõjameditsiiniakadeemia"). Kool on nimetatud Nõukogude Liidu riigi- ja poliitikategelase Sergei Kirovi auks. Kool allub Venemaa kaitseministeeriumi sõjameditsiini peavalitsusele.

Kooli ajalugu ulatub 1715. aastasse, mil Peeter I käskis Neeva paremkaldale ehk Viiburi kaldale rajada teenistusinimestele arstiabi osutamiseks üldhaigla. Juba 1717 rajati sinna Haigla slobodaa. Järgmisel aastal loodi Kroonlinna Admiraliteedi haigla. Kuid Moskvasse rajati esimene üldhaigla juba 1706. 1786 ühendati hulk üldhaiglaid ja meditsiiniharidust andvaid koole ühtse juhtimise alla.

Sõjameditsiiniakadeemia loomise päevaks peetakse 29. detsembrit (vkj. 18. detsembrit) 1798, mil Venemaa keiser Paul I kirjutas alla ukaasile selle kooli jaoks õppeteatrite (ehk auditooriumide) ja ühiselamute ehitamiseks. Kuid ametlikult avati see kool alles aastal 1800.

1899. aastal sai selles õppeasutuses (tolleaegse nimega **Keiserlik sõjameditsiiniakadeemia**) arstidiplomi Ludvig Puusepp, kes hiljem samas on õpetanud neurokirurgiakursust (alates 1912. aastast).

## Akadeemia ülemaid
*Johann Christian Ringebroig (1800–1802)
*Johann Peter Friedrich Busch (1802–1803)
*Pjotr Zagorski (1804–1805)
*Johann Peter Frank (1805–1808)
*James Wylie (1808–1838)
*Johann Schlegel (1838–1851)
*Wacław Pelikan (1851–1856)
*Pjotr Dubovitski (1857–1867)
*Pavel Naranovitš (1867–1869)
*Nikolai Kozlov (1869–1871)
*Jakov Tšitovitš (1871–1875)
*Aleksandr Bõkov (1875–1890)
*Viktor Pauštin (1890–1901)
*Aleksandr Tarenetski (1901–1905)
*Vladimir Behterev (1905–1906)
*Aleksandr Danilevski (1906–1910)
*Nikolai Veljaminov (1910–1912)
*Ivan Makovejev (1913–1917)
*Vadim Jurjevitš (1917)
*Mihhail Iljin (1917)
*Vladimir Vojatšek (1925–1930)
*Leon Orbeli (1943–1950)
*Jefim Smirnov (1953)
*Juri Ševtšenko (1992–2000)
*Boriss Gaidar (2000–2007)
*Andrei Belskihh (2012–2018)
*Aleksandr Fissun (alates 2018)

## Viited

## Välislingid

* Kirovi-nimelise Sõjameditsiini Akadeemia koduleht
Juudi Muusikaline Kammerteater

**Juudi Muusikaline Kammerteater** (vene keeles **Камерный еврейский музыкальный театр** (**КЕМТ**)) oli Moskvas aastatel 1977–1995 tegutsenud muusikateater.

Formaalselt allus teater Birobidžani filharmooniale, kuid faktiliselt tegutses Moskvas.

1977–1984 oli teatri kunstiline juht Juri Šerling.

Teater suleti 1995. aasta veebruaris majanduslike raskuste tõttu.

## Viited
Acalypha indica

***Acalypha indica*** on piimalilleliste sugukonna nõgeslehe perekonna taimeliik.

Tema looduslikud kasvukohad on troopilises Aafrikas, Lõuna-Aafrikas, Indias, Sri Lankal, Jeemenis ja Pakistanis.

## Bioloogilised toimed

Taime looduslikes kasvukohtades on täheldatud kodukassidel pärast taime juurte söömist teatavaid toimeid. 

Ajakirjas The British Homoeopathic Review 1856. aastal ilmunud artikli kohaselt on *Acalypha indica* taimesaadused leidnud kohalike poolt kasutust süüfilise ravis. 

Taimesaadustest valmistatud ekstraktidel on uuringutes täheldatud negatiivseid toimeid mitmetele mikroorganismidele nagu *[[Bacillus megaterium]], [[Bacillus subtilis]], [[Escherichia coli]], [[Proteus vulgaris]], [[Pseudomonas fluorescens]], [[Salmonella typhosa]], [[Sarcina lutea]]* ja *[[Staphylococcus aureus]]*.

India farmakopöas peetakse taime kasulikuks bronhiidi, kopsupõletiku, astma ja kopsutuberkuloosi korral. 

Indias antakse lastele usside korral kuivatatud lehtedest valmistatud tõmmist koos vähese koguse küüslauguga. Lehetõmmist antakse ka maohammustuse järgse valu leevendamiseks. 

Homöopaatias kasutatakse taimesaaduseid raske köha korral, mida seostatakse näiteks kopsuverejooksuga.

Osa laboratoorseist uuringuist on andnud kinnitust, et selle taime saadustel on tuberkuloosi mükobakteri laboratoorsete tüvede suhtes inhibeeriv toime.

Lehtede alkoholiekstrakt toimis katsetes laborirottidega *[[Daboia russelii]]* surmava mürgi vastumürgina.

Lehtedes sisalduvatel ainetel on malaariavastane toime.

Taimest eraldatud *acalyphin* toimib kariloomade organismile (kui nad taime söövad) toksiliselt.

## Viited

## Välislingid
* ACALYPHA INDICA L.
; Bioloogilised toimed
* Antibakeriaalne: *V. Gangadevi, S. Yogeswari, S. Kamalraj, , G. Rani ja J. Muthumary, The antibacterial activity of Acalypha indica L., Indian Journal of Science and Technology, 1. väljaanne, nr 6, november 2008
Fred Anton Maier

**Fred Anton Maier** (15. detsember 1938 Nøtterøy vald – 9. juuni 2015) oli norra kiiruisutaja.

Maier võitis 1968. aasta taliolümpiamängudel Grenoble'is kuldmedali 5000 m distantsil ja hõbeda 10 000 m distantsil. 1964. aasta taliolümpiamängudel Innsbruckis võitis ta 10 000 meetri distantsil hõbeda ja 5000 meetri distantsil pronksmedali.

Maieri isiklikud rekordid erinevatel distantsidel:
*500 meetrit – 41,8 (1968)
*1000 meetrit – 1.24,3 (1968)
*1500 meetrit – 2.06,1 (1968)
*3000 meetrit – 4.17,5 (1968)
*5000 meetrit – 7.16,7 (1968)
*10 000 meetrit – 15.20,3 (1968)
Loomeliit

**Loomeliit** on loovisikute organisatsioon, mis kaitseb nende huvisid.

Tänapäeval on loomeliidud Eestis mittetulundusühingud. Loovisikute ja loomeliitude seadus annab loomeliitudele teatud õiguse, mis laienevad ainult mittetulundusühingutele, mis täidavad selle seadusega kehtestatud nõuded ja on läbinud tunnustamisprotseduuri, mis hõlmab nõuete täidetuse kontrollimist. 

2005. aasta juuni seisuga on tunnustatud loomeliitusid 17. Tunnustatud loomeliidud on loonud loomeliitude ühenduse (seltsingu), mille varasem nimetus oli Loomeliitude Ümarlaud.
Kured läinud, kurjad ilmad

**"Kured läinud, kurjad ilmad"** oli  Merle Karusoo lavastus Eesti Draamateatris.

Lavakujunduse ja kostüümid lõi Tiina Tammetalu.

Lavastus on saanud nime vanasõnatüübi nr 4574 järgi (vrd "Kured lähvad ― kurjad ilmad, haned lähvad ― hallad maas, luiged lähvad ― lumi taga").

## Viited
Maasika tänav (täpsustus)

**Maasika tänav** on tänava nimi mitmetes Eesti asulates:

***[[Maasika tänav (Aegviidu)|Maasika tänav]]** Aegviidu alevikus
***[[Maasika tänav (Aruküla)|Maasika tänav]]** Aruküla alevikus
*Maasika tänav Kose alevikus
*Maasika tänav Kose-Uuemõisa alevikus
*Maasika tänav Märjamaa alevis
***[[Maasika tänav (Narva)|Maasika tänav]]** Narvas
*Maasika tänav Prillimäe alevikus
***[[Maasika tänav (Rakvere)|Maasika tänav]]** Rakveres
***[[Maasika tänav]]** Tallinnas Kristiine linnaosas
***[[Maasika tänav (Tartu)|Maasika tänav]]** Tartus
***[[Maasika tänav (Valga)|Maasika tänav]]** Valgas
***[[Maasika tänav (Viljandi)|Maasika tänav]]** Viljandis

**Maasika tänava** nime on varem kandnud:
*Muuluka tänav Tallinnas Nõmmel
*Papli tänav Narvas
Juozas Urbšys

**Juozas Urbšys** (29. veebruar 1896 Šeteniai – 30. aprill 1991 Kaunas) oli Leedu diplomaat ja poliitik.

1914. aastal lõpetas Juozas Urbšys Panevėžysi reaalkooli. Seejärel õppis Riia Polütehnilises Instituudis, mis peagi evakueeriti Moskvasse. 1916. aastal mobiliseeriti ta Vene sõjaväkke, õppis Tšugujivi sõjakoolis, võttis osa lahingutegevusest.

1918. aasta sügisel pöördus Juozas Urbšys Leetu tagasi, 1919–1922 teenis ta Leedu armees. 1922–1927 oli ta Berliinis Leedu saatkonna konsulaarosakonna juhataja. 1927–1933 töötas ta Leedu saatkonnas Pariisis Leedu saatkonna esimese sekretäri ja nõunikuna. 1933–1934 oli Urbšys Leedu erakorraline ja täievoliline saadik Lätis. 1934. aastal sai ta Leedu Välisministeeriumi poliitikaosakonna juhatajaks. 1936. aastal sai ta Leedu Välisministeeriumi peadirektoriks. 5. detsembrist 1938 kuni 15. juunini 1940 oli Juozas Urbšys Leedu välisminister.

17. juulil 1940 arreteeriti ta koos abikaasa Marija Urbšiene-Mašiotaitega ja saadeti välja Tambovisse. Seejärel ta vangistati ja teda peeti kinni mitmes vanglas. 1954. aasta augustis vabastati ta vangistusest, kuid tal ei lubatud esialgu Leedus elada. 1956. aastal sai ta siiski loa Leetu tagasi pöörduda. Hiljem teenis ta elatist põhiliselt prantsuse kirjanike teoste leedu keelde tõlkimisega.

1988. aastal ilmus tema raamat "Atsiminimai" ("Mälestused") ja 1990. aastal raamat "Lietuva lemtingaisiais 1939–1940 metais" ("Leedu saatuslikel aastatel 1939–1940").

## Viited
Sergei Šarikov

**Sergei Šarikov** (vene Сергей Александрович Шариков; 18. juuni 1974 Moskva – 6. juuni 2015 Tarussa rajoon, Kaluga oblast) oli vene vehkleja.

Šarikov tuli meeskondlikus espadronis olümpiavõitjaks 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas ja 2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas võitis Šarikov võistkonnavõistluses pronksmedali. Individuaalvõistluses võitis ta Atlantas hõbemedali, jäädes finaalis 12:15 alla kaasmaalasele Stanislav Pozdnjakovile.

Maailmameistrivõistlustelt võitis Šarikov võistkonnavõistluses kokku kolm kulda, kaks hõbedat ja ühe pronksi ning 1998. aastal La Chaux-de-Fondis individuaalse pronksmedali.

Sergei Šarikov hukkus autoõnnetuses, mille ta ise põhjustas. Nimelt uurimine selgitas välja, et Sergei Šarikov oli õnnetuse ajal 2,2-promillises joobes.
## Viited
Muraka tänav (täpsustus)

**Muraka tänav** on mitmes Eesti asulas.
***[[Muraka tänav (Narva)|Muraka tänav]]** Narvas
***[[Muraka tänav (Pärnu)|Muraka tänav]]** Pärnus
***[[Muraka tänav (Sindi)|Muraka tänav]]** Sindis
***[[Muraka tänav]]** Tallinnas Nõmmel
***[[Muraka tänav (Tartu)|Muraka tänav]]** Tartus
***[[Muraka tänav (Võru)|Muraka tänav]]** Võrus

**Muraka tänava** nime on varem kandnud:
*Tallinna Kristiine linnaosa Lilleküla asumi tänav, mis liideti 1959. aastal Madara tänavaga
*Kura tänav Tallinnas Nõmmel

## Vaata ka
*Muraka tee
Sinika tänav (täpsustus)

**Sinika tänav** asub mitmes Eesti asulas.
***[[Sinika tänav (Aegviidu)|Sinika tänav]]** Aegviidus
***[[Sinika tänav (Narva)|Sinika tänav]]** Narvas
***[[Sinika tänav]]** Tallinnas
***[[Sinika tänav (Tartu)|Sinika tänav]]** Tartus
***[[Sinika tänav (Võru)|Sinika tänav]]** Võrus

**Sinika tänava** nime on varem kandnud:
*Puraviku tänav Tallinnas Nõmmel
Euroopa tsivilisatsioon

**Euroopa tsivilisatsioon** on erinevate rahvusriiklike kultuuriruumide ühisosa.

Euroopa tsivilisatsiooni juured on Vana-Kreekas ning laiemalt antiikmaailmas ja kristluses. Euroopa tsivilisatsioon pärineb renessansi, valgustusaja ja modernsest mõtlemisest (maailmatajust, maailmapildist), mis tänapäeval kohandub üleilmastumisega.

Euroopa tsivilisatsiooni tunnused tänapäeval:
* isikuvabadus
* inimeste võrdsus õigusemõistmisel (võrdõiguslikus)
* eraomand
* turumajandus
* rahva suveräänsus
* demokraatia
* usk inimmõistusesse
Euroopa Liidu keskne tunnus ühise koostöösoovi kõrval on soov vältida edasisi maailmasõdu ja kohanduda üleilmastumisega.

Alates 18. sajandist, kui euroopalikud väärtused (eelkõige isikuvabadused) võeti aluseks USA-s, seejärel Austraalias ja Uus-Meremaal, kasutatakse ühisnimetust **Lääne tsivilisatsioon**.

Euroopa ja Lääne tsivilisatsiooni tunnused (Eduard Tinn):
* subjekti vastandamine objektile
* enese asetamine teistest kõrgemale
* isikulise kultuuri olemasolu
* ilmalik ühiskond
* seadusekuulekus
* aktiivne eluhoiak
* au ja väärikuse tunne

## Vaata ka
*Läänemaailm

## Kirjandus
*John M. Hobson. *The Eastern Origins of Western Civilisation Cambridge University Press*, 2004; ISBN 0-521-54724-5; 392 lk.
Tallinna-Stockholmi laevaliin

**Tallinna-Stockholmi laevaliin** on laevaliin Tallinna ja Stockholmi vahel.

Aastail 1990–2000 sõitsid sel liinil Estline'i laevad, alates 2001. aastast hoiab laevaliini töös Tallink. Kummastki sadamast toimub üks väljumine päevas, sõit kestab 15–16 tundi. Alates Eesti astumisest Euroopa Liitu 2004. aastal hakkasid selle liini laevad ''tax-free'' müügi säilitamiseks tegema vahepeatust Ahvenamaal.

## Viking Line

*	Gabriella
*Viking Cinderella
Alates 2014. aastast pakub suviti sel liinil üht väljumist päevas ka Viking Line, kuid selle laevakompanii laevad peatuvad nii Helsingis kui ka Maarianhaminas.
## Tallink
*Baltic Queen
*Victoria I
## Ajalugu
Reisijate vedu Tallinna-Stockholmi liinil iseseisvunud Eestis algas 1920. aastal, kui reisijaid hakkas vedama laev Kalevipoeg.

Tallinna-Stockholmi laevaliini reisiliiklus Tallinnast taastus 17. juunil 1990 parvlaeva Nord Estonia avareisiga, mil 16. juunil Stockholmist väljunud laeval olid üksnes kutsutud külalised, esimesele tavareisile Tallinnast väljus Nord Estonia 19. juunil 1990 ja sõitis sellel liinil jaanuarini 1993, mil asendati Estoniaga.

## Vaata ka
*Läänemere laevaliiklus
*Tallinna–Helsingi laevaliin 
*Paldiski-Kapellskäri laevaliin
Pāvels Kovaļovs

**Pāvels Kovaļovs** (17. oktoober 1990 – 5. aprill 2015) oli läti kergejõustiklane, kolmikhüppaja.

Kovaļovs võitis 2009. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel kolmikhüppes isikliku rekordiga 16.03 pronksmedali. Oli kolmekordne Läti meister.

Pāvels Kovaļovs hukkus autoõnnetuses, olles vaid 24-aastane.
Paldiski-Kapellskäri laevaliin

**Paldiski-Kapellskäri laevaliin** on 1997. aastal avatud laevaliin.

Tallink alustas veeremilaevaga liini Paldiski Lõunasadamast Kapellskäri sadamasse, mis võimaldas esmakordselt edasi-tagasi sõitu Rootsi ühe ööpäeva jooksul. Hiljem seadis laevakompanii liinile ka parvlaeva Vana Tallinn ning Tallinna Sadam ehitas Paldiski Lõunasadamasse reisiterminali. Praegu sõidab Tallinki liinil ro-pax-laev Superfast IX

2005. aastal alustas sel liinil liiklemist Baltic Scandinavian Lines ro-pax-laevaga Via Mare. Pärast seda, kui Paldiski Põhjasadama omanikud selle laevakompanii ära ostsid, algas Baltic Scandinavian Linesi laevaliin Paldiski Põhjasadamast. Tänapäeval sõidab Paldiski Põhjasadamast Kapellskäri DFDS Seawaysi ro-pax-laev Sirena Seaways.

## Vaata ka
*Tallinna-Stockholmi laevaliin

## Välislingid
*Tallinki sõiduplaan Paldiski-Kapellskäri liinil
*Paldiski-Kapellskäri laevaliin DFDS Seawaysi kodulehel
Osteri jõgi

**Oster** (ukraina keeles Остер) on jõgi Põhja-Ukrainas Tšernigivi oblastis, Desna jõe vasakpoolne lisajõgi.

Jõe pikkus on 199 km, valgala pindala 2950 km². 

Suurematest asulatest asuvad jõe kaldal Nižõn ja Oster.
Antanas Merkys

**Antanas Merkys** (20. jaanuar 1887 Bajorai – 5. märts 1955 Vladimiri oblast) oli Leedu poliitik.

Antanas Merkys lõpetas gümnaasiumi eksternina Riias. Õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust, lõpetas 1916. aastal Kiievi Ülikooli õigusteaduskonna. Esimese maailmasõja ajal mobiliseeriti Vene armeesse.

1919. aastal astus ta vabatahtlikult Leedu armeesse. Ta oli Leedu kaitseminister 12. märtsist 1919 kuni 21. augustini 1919 ja 17. detsembrist 1926 kuni 9. augustini 1927. 

1927–1932 oli Antanas Merkys Klaipėda piirkonna kuberner. 1933–1939 oli ta Kaunase linnapea. Ta oli 1936–1940 Leedu Seimi liige. Pärast Vilniuse piirkonna üleandmist Leedule oli ta seal valitsuse täievoliline esindaja.

21. novembrist 1939 kuni 17. juunini 1940 oli Antanas Merkys Leedu peaminister. 14. juunil 1940 esitas Nõukogude Liit Leedule ultimaatumi, mille peale soovitas Leedu president Antanas Smetona relvastatud vastupanu. Merkys soovitas ultimaatumiga nõustuda ja pakkus, et ta võib peaministri kohalt tagasi astuda, kuid ajutiselt jäi ametisse. 15. juunil, öeldes "Ma ei taha teha Leedut kommunistlikuks riigiks oma kätega", määras Smetona Merkyse Leedu presidendi kohusetäitjaks ja lahkus riigist. Nõukogude võimuesindajate nõudmisel andis Merkys välja korralduse Smetona vahistada, mis aga ebaõnnestus, kuna Smetonal õnnestus põgeneda Saksamaale. Päev hiljem teatas Merkys Leedu raadios, et ta kõrvaldas Smetona ametist ja võttis võimu üle. Kuna aga Smetona ametlikult kunagi tagasi ei astunud, ei pea Leedu valitsus Merkyst legitiimseks presidendiks.

17. juunil 1940 laskis Merkys Nõukogude võimuesindajate edasistel nõudmisel arreteerida Leedu siseministri Kazys Skučase ja julgeolekuameti direktor Augustinas Povilaitise ning nimetas Leedu peaministriks Justas Paleckise. Samal päeval astus ta ka tagasi ning Paleckisest sai ka Leedu president. Kui 1990. aastal kuulutas Leedu välja iseseisvuse, toodi põhjenduseks, et kuna Merkys ei võtnud võimu üle legitiimselt, oli ka Paleckise ametisse nimetamine ja kõik Leedu annekteerimiseni Nõukogude Liidu poolt viinud toimingud õigustühised, ning rahvusvahelise seaduse järgi oli Leedu endiselt iseseisev riik.

17. juulil 1940 üritas Merkys põgeneda Rootsi, kuid NKVD vahistas ta Riias ja ta deporteeriti koos perega Saratovisse, 1941. aastal ta vangistati. 1954. aastal lasti ta vangistusest vabadusse, kuid tal ei lubatud Leedusse tagasi pöörduda.

## Viited
Lev Kuznetsov

**Lev Kuznetsov** (vene Лев Фёдорович Кузнецов; 1. juuni 1930 Moskva – 16. märts 2015 Moskva) oli vene vehkleja ja vehklemistreener.

Ta võitis pronksmedalid individuaalses ja meeskondlikus espadronis 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is.
2009. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

**2009. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus** toimusid 23.– 26. juulini Serbias Novi Sadis.

Võistlustest võttis osa ligi 1000 kergejõustiklast 46 riigist. Eesti sportlastest saavutas parima tulemuse kolmikhüppaja Liane Pintsaar, kes võitis isikliku rekordiga 13,89 kuldmedali.
Viietine mungapipar

**Viietine mungapipar** (*Vitex negundo*) on mungapipra perekonna taimeliik.

## Klassifikatsioon

APG III süsteemis liigitatakse viietine mungapipar iminõgeselaadsete seltsi huulõieliste sugukonda. 

## Varieteedid

Viietise mungapipra varieteedid:
* *Vitex negundo* var. *cannabifolia* (Siebold & Zucc.) Hand.-Mazz.
* *Vitex negundo* var. *microphylla* Hand.-Mazz.
* *Vitex negundo* var. *negundo*
* *Vitex negundo* var. *thyrsoides* C.Pei & S.L.Liou.

## Levik

Viietise mungapipra looduslikud kasvukohad on Ida- ja Lõuna-Aafrika regioonis ja Aasias. 

Viietise mungapipra kasvualade hulgas on ka Afganistan, Bangladesh, Bhutan, Kambodža, Hiina, India, Indoneesia, Jaapan, Korea, Keenia, Madagaskar, Malaisia, Mosambiik, Myanmar, Nepal, Pakistan, Filipiinid, Sri Lanka, Taiwan, Tansaania, Tai ja Vietnam.

Kultuurtaimena on ta levinud veel mitmes riigis.

## Bioloogilised toimed (osaline)

*[[In vitro]]* ja *[[in vivo]]* katsetes on täheldatud taime juureekstrakti antagoniseerivat toimet *[[Daboia russelii]]* ja *[[Naja kaouthia]]* mürkide surmavale toimele.

Mitmed viietise mungapiprast valmistatud ekstraktid evivad tuberkuloosi mükobakteri laboriisolaadile inhibeerivat toimet.
   
## Viited

## Kirjandus
; Taimravi
* A. S. Vishwanathan ja R. Basavaraju, A Review on Vitex negundo L. – A Medicinally Important Plant, EJBS 3 (1), aprill-juuni 2010: 30-42
; Teadusuuringutes
* M.G Dharmasiri, J.R.A.C Jayakody, G Galhena, S.S.P Liyanage, W.D Ratnasooriya, Anti-inflammatory and analgesic activities of mature fresh leaves of Vitex negundo, Journal of Ethnopharmacology, 87. väljaanne, nr 2–3, august 2003, lk 199–206
Tartu Linnavalitsuse avalike suhete osakond

**Tartu linnavalitsuse avalike suhete osakond** on Tartu linnavalitsuse osakond, mis tegeleb Tartu linna avalike suhete ja välissuhete, linnakodanike kaasamise (sh Tartu kaasava eelarve), turismiarenduse, mainekujunduse ning linnavalitsuse sisekommunikatsiooniga.

Osakond haldab linna kodulehte ja kontosid suhtlusvõrgustikes, koostab ja avaldab linna pressiteateid, suhtleb ajakirjandusega ning tegeleb kaasamisküsimustega;  tegeleb linna mainekampaaniate ja turismiarendusega ning korraldab linnavalitsuse pidulikke üritusi; korraldab linna rahvusvahelisi suhteid (sh koostööd sõprus- ja partnerlinnadega). Avalike suhete osakonna alla kuulub ka Tartu raekojas tegutsev Tartu linna infokeskus.

2019. aasta märtsist juhib avalike suhete osakonda Kadri Saarepuu-Lees. Varem on  osakonda juhatanud 2006–2007 Andero Uusberg ja 2007–2018 Indrek Mustimets. Osakond asub aadressil Jaani tänav 7 Uppsala majas.

## Välislingid
* Tartu linnavalitsuse avalike suhete osakond linna kodulehel
* Linnavalitsuse avalike suhete osakonnal uus juhataja Postimees, 26. detsember 2007
2007. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus

**2007. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus** toimusid 19.– 22. juulini Hollandis Hengelos.

Võistlustest võttis osa üle 900 sportlase 44 riigist. 

Eesti sportlastest saavutas parima tulemuse kolmikhüppaja Kaire Leibak, kes võitis tulemusega 14,02 kuldmedali.
Heldur Jakon

**Heldur Jakon** (12. veebruar 1939 – 13. aprill 1987) oli eesti akordionist.

Lõpetas 1962. aastal Tallinna Muusikakooli akordioniklassi Leopold Vigla õpilasena. 1968. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise eriala Jaan Kääramehe õpilasena.

Esines soolokontsertidega ning koos Uno Veenre rahvapilliansambli ja Emil Laansoo ansambliga.

1964. aastast õpetas akordionimängu Tallinna Pedagoogilises Instituudis, Tallinna Pedagoogilises Koolis ja üldhariduskoolides.

Maetud Pärnu Metsakalmistule.

## Viited
Burduri provints

**Burduri provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Edela-Türgis. Provintsi keskus on Burdur.

## Haldusjaotus

* Ağlasun
* Altınyayla
* Bucak
* Burdur
* Çavdır
* Çeltikçi
* Gölhisar
* Karamanlı
* Kemer
* Tefenni
* Yeşilova

## Viited

## Välislingid
* Burduri provintsi koduleht (türgi keeles)
Çankırı provints

**Çankırı provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis. Provintsi keskus on Çankırı.

## Haldusjaotus

* Atkaracalar
* Bayramören
* Çankırı
* Çerkeş
* Eldivan
* Ilgaz
* Kızılırmak
* Korgun
* Kurşunlu
* Orta
* Şabanözü
* Yapraklı

## Viited

## Välislingid
* Çankırı provintsi koduleht (türgi keeles)
Sinopi provints

**Sinopi provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis. Provints asub Musta mere ääres. Provintsi keskus on Sinop.

## Haldusjaotus

* Ayancıki ringkond
* Boyabati ringkond
* Dikmeni ringkond
* Durağani ringkond
* Erfeleki ringkond
* Gerze ringkond
* Saraydüzü ringkond
* Sinopi ringkond
* Türkeli ringkond

## Viited

## Välislingid
* Sinopi provintsi koduleht (türgi keeles)
Tartu kindlus

**Tartu kindlus** oli Rootsi võimu ajal 17. sajandil Tartus välja ehitatud kaitserajatiste süsteem, mis hävis Põhjasõjas.

17. sajandi lõpus alustas Rootsi riik uute kaitseehitiste püstitamist piirivööndis Moskva tsaaririigiga, fortifikatsioonide direktor ja hilisema Liivimaa kindralkuberneri Erik Dahlberg jooniste järgi parandati ning täiustati mitmeid Rootsi impeeriumi kindlusi, sealhulgas Tallinnas, Narvas, Tartus ja Riias. Üks olulisemaid allikaid Põhjasõja ajal hävitatud Tartu kaitserajatiste kohta on krahv Erik Dahlbergi Tartu kindluse mudel, mille kohaselt ümbritsesid Tartut linnamüür ja tornid.

## Vaata ka
*Tartu linnamüür
Peeter-Pauli kirik

**Peeter-Pauli kirik** on mitme kiriku nimi.

Eesti
* Tallinna Peeter-Pauli katedraal
* Elva Peeter-Pauli kirik

Leedu
* Šiauliai Peeter-Pauli katedraal
* Varniai Peeter-Pauli kirik

Läti
*Riia Peeter-Pauli katedraal

Valgevene
* Ružany Peeter-Pauli kirik

Venemaa
* Peterburi Peeter-Pauli katedraal
* Peterburi Peeter-Pauli kirik

Suurbritannia
* Peeter-Pauli kirik (Mottistone), kirik Wighti saarel Inglismaal

## Vaata ka
* Peetrusele ja Paulusele pühitsetud kirikute loend
Hans Treumann

**Hans Treumann** (7. mai 1905 Tallinn – 1. mai 1974 Tallinn) oli eesti kunstnik ja raamatuajaloolane.

Õppis 1922–1925 Hansa Köite- ja Trükikojas ning töötas samas 1940. aastani.

1930. aastatel hakkas koos kunstnik Märt Laarmaniga kujundama kunstipäraseid, bibliofiilseid väiketiraažis raamatuid. Raamatuaasta (1935) tähistamise algatajaid.

1947. aastast Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi graafika kateedri tüpograafia eriala õppejõud, 1965. aastast Eesti Riikliku Kunstiinstituudi graafika kateedri dotsent.

Üks esimese eestikeelse raamatu, Wanradti ja Koelli katekismuse avastajatest. Tallinna Ajaloo Seltsi liige.

Maetud Tallinna Siselinna kalmistule.

## Publikatsioone
*Trükinduse ja raamatu arheoloogiat. Keel ja Kirjandus, 1959, nr 9, lk 560-568
*Poole tuhande aastane Türi koodeks „Ex quo". Keel ja Kirjandus, 1968, nr 1, lk 21-24
*Vanemast raamatukultuuriloost. Tallinn: Eesti Raamat, 1977

## Viited
Me oleme Kroonlinnast

**"Me oleme Kroonlinnast"** on 1936. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.

## Sisu
Filmi tegevus toimub 1919. aasta oktoobris. Kindral Nikolai Judenitši juhitud valgekaartlaste väed piiravad Petrogradi. Linna kaitsjatele saabub Kroonlinnast appi madruste salk. Grupp madruseid sellest salgast langeb valgekaartlaste kätte vangi ja hukkub. Pääseda õnnestub ainult madrus Artjom Balašovil. Kui ta Kroonlinna tagasi pöördub, siis tehakse talle ettepanek hakata juhtima uut meremeeste dessanti valgekaartlaste vastu.

## Osatäitjad
*Georgi Bušujev – madrus Artjom Balašov
*Vassili Zaitšikov – komissar Martõnov
*Nikolai Ivakin – punaarmeelane
*Oleg Žakov – laskuritepolgu komandör
*Raissa Jessipova – komandöri naine
*Pjotr Kirillov – madrus Valentin Besprozvannõi
*Ernst Gunn – madrus Anton Karabaš
*Mihhail Gurinenko – junga
*Fjodor Seleznjov – valgekaardi sõdur
*Pjotr Sobolevski – von Witten
Aerograd

**"Aerograd"** on 1935. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.

## Sisu
Filmi tegevus toimub 1930. aastate algul. Nõukogude valitsus kavatseb ehitada Kaug-Itta Vaikse ookeani rannikule tulevikulinna Aerogradi. Kuid reaktsiooniliste jõudude esindajatele ei ole utoopilise tulevikulinna ehitamine meeltmööda ja nad asuvad selle vastu võitlusse.

## Osatäitjad
*Stepan Šagaida – Stepan Glušak, endine partisan
*Sergei Stoljarov – Vladimir Glušak, lendur
*Stepan Škurat – Vassil Hudjakov, kütt
*Boriss Dobronravov – Aniki Šabanov, bandiit
*Vadim Gussev – vanausulise poeg
*Jelena Maksimova – Maria Kudina, vanausulise lesk
*Vassili Novikov – partisan Štšerban
*Vladimir Uralski – Jefim Kossa, partisan-kolhoosnik
*Maria Kljutšarjova – Anisja Šarapova
*Jekaterina Kortšagina-Aleksandrovskaja – vanausuline naine
*Nikon Tabunassov – noor tšuktši
Kui homme on sõda

**"Kui homme on sõda"** on 1938. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm. 

## Sisu
Tegemist on propagandistliku sõjafilmiga. Üks imperialistlik riik tungib Nõukogude Liidule kallale. Vaenlase sõjaväelased kannavad identifitseerimatuid mundreid ja kõnelevad saksa keelt. Kuid piirivalvurid tõkestavad vaenlase edasitungi, samuti tõrjutakse tagasi vastase lennuväe rünnakud linnadele. Peagi saabuvad kohale Punaarmee põhijõud ja vastavalt tolleaegsele Nõukogude sõjalisele doktriinile lüüakse vaenlane puruks tema enda territooriumil. Sõda on filmis kujutatud suhteliselt ebarealistlikult, praktiliselt veretult.

## Osatäitjad
*Vsevolod Sanajev – Punaarmee võitleja
*Inna Fjodorova – komandöri naine
*Serafim Kozminski – lennubrigaadi komandör
Genua (puri)

**Genua** on väikese jahi eespuri, mis ulatub mastist tahapoole või mööda. 

Genua on pinna poolest grootpurjest sageli suurem. Spetsiaalset suurt genuat võidakse nimetada ka drifteriks. 

Genuast väiksem eespuri on foka või fokk-taaksel.
Tallinna Püha Piiskop Nikolause kirik

**Tallinna Püha Piiskop Nikolause kirik** on õigeusu kirik, mis asub Tallinnas Kopli linnaosas Treiali tänav 6. 

Kirikuhoone valmis 1936. aastal arhitekt Aleksander Wladowsky (1876–1950) projekti järgi endise Vene-Balti laevatehase tuletõrjedepoo kohale, Tallinna Kopli Püha Piiskop Nikolause koguduse kirikuks, preester Dionissi Samoni ettevõtmisel. Algne kirikuhoone hävis  täielikult 1934. aasta jõulude ajal kirikus puhkenud tulekahjus.

Kiriku pühitses 13. novembril 1936 Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander.

Praegu kasutab kirikut Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku (MPEÕK) Tallinna Kopli Püha Nikolause kogudus. Varem Tallinna linnale kuulunud kiriku kinnistu anti vastavalt Tallinna linnavolikogu otsusele 27. novembril 2012 üle MPEÕK Tallinna Kopli Püha Nikolause koguduse omandisse.

## Viited

## Välislingid
*
Andreas Weide (purjelaev)

**Andreas Weide** oli 19. sajandi lõpul Eestis ehitatud neljamastiline barkantiin. See oli ühtlasi suurim Eestis ja eestlaste ehitatud purjelaev.

## Ajalugu
Laev ehitati aastatel 1888–1891 Heinastes tuntud Saaremaa laevaehitusmeistri Mattis Hohensee juhtimisel. Barkantiinile pandi nimi omanik Andreas Weide (Veide) järgi ja selle kodusadamaks sai Riia. Et laev ehitati Eesti-Läti ala piiril ja kodusadamaks (nagu paljudel Liivi lahe ääres ehitatud eesti laevadel) pandi Riia, loevad Andreas Weidet oma suurimaks ehitatud purjelaevaks ka lätlased.

Barkantiiniga purjetati sageli Lõuna-Ameerika, Aafrika ja Euroopa sadamatesse. Algul olid kaptenid Veidede perekonnast, hiljem lätlased.

Olles 1901. aasta sügisel teel söelastiga Inglismaalt Brasiiliasse, hakkas laev Lääne-Aafrika rannikul tormis lekkima ja sõitis uppumisest pääsemiseks Dakari sadamasse. Seal müüdi ta 1902. aasta algul päästekulude katteks oksjonil itaallastele.

## Kirjeldus
Neljamastilise barkantiini pikkus oli 47,6 m, laius 9 m, maksimaalne süvis 4,9 m ning kogumahutavus 583 brutoregistertonni. Meeskonda kuulus 12 inimest.

## Vaata ka
*Tormilind
Karl-Friedrich Haas (jooksja)

**Karl-Friedrich Haas** (28. juuli 1931 Berliin – 12. august 2021) oli Saksamaa kergejõustiklane (jooksja).

Helsingi olümpiamängudel 1952 võitis ta Saksamaa võistkonna koosseisus koos Hans Geisteri, Günther Steines ja Heinz Ulzheimeriga pronksmedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.06,6. Kulla võitis tookord Jamaica võistkond ja hõbeda USA võistkond.

Melbourne'i olümpiamängudel 1956 võitis ta 400 m jooksus tulemusega 46,8 hõbemedali. Kulla võitis Charlie Jenkins ajaga 46,7.

Tema poeg Christian Haas oli samuti jooksja.
Heinz Ulzheimer

**Heinz Ulzheimer** (27. detsember 1925 – 18. detsember 2016) oli Saksamaa kergejõustiklane, jooksja. 

Helsingi olümpiamängudel 1952. aastal võitis ta 800 m jooksus pronksmedali ning Saksamaa võistkonna koosseisus koos Hans Geisteri, Günther Steinesi ja Karl-Friedrich Haasiga samuti pronksmedali.
Claudio Bravo

**Claudio Andrés Bravo Muñoz** (sündinud 13. aprillil 1983 Vilucos) on Tšiili jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis ja Tšiili jalgpallikoondises.

Aastatel 2009 ja 2015 on ta valitud Tšiili aasta jalgpalluriks.

## Klubikarjäär
Claudio Bravo on mänginud sellistes klubides nagu Colo-Colo, Real Sociedad, Barcelona ja Manchester City.

Barcelonaga võitis ta 2014–15 hooajal nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga. Samal hooajal pälvis ta Ricardo Zamora auhinna ja valiti La Liga hooaja sümboolsesse koosseisu.

2016. aastal tuli Bravo Kataloonia klubiga taas Hispaania meistriks ja võitis ka karikavõistlused.

Aastatel 2016–2020 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Manchester City.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Tšiili rahvuskoondises tegi Bravo 11. juulil 2004 Copa América teises alagrupimängus Paraguayga. Veel on ta mänginud ka Tšiili U17, U20 ja U23 koondises.  

Pärast Marcelo Salase lahkumist sai Bravo Tšiili rahvuskoondise kapteniks.  

Ta on esindanud Tšiilit jalgpallikoondises 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. 

10. oktoobril 2014 sai temast Tšiili rekordinternatsionaal, kui mängis sõprusmängus Peruuga oma koondisekarjääri 85. mängu, möödudes sellega Leonel Sánchezest.

Claudio Bravo aitas Tšiili koondisel võita 2015. aasta Copa América ja Copa América Centenario, mis olid Tšiili koondise jaoks ajaloo esimesed karikad. Mõlemal korral valiti ta ka turniiri sümboolsesse koosseisu.

28. juunil tõrjus ta 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistluste poolfinaalis penaltiseerias Portugali mängijate kõik kolm penaltit ja aitas Tšiilil jõuda finaali. 2. juulil toimunud finaalmängus kaotati Saksamaale tulemusega 0:1. Bravo valiti turniiri parimaks väravavahiks.

## Saavutused

### Klubi
;Colo-Colo
*Campeonato Nacional: 2006 Apertura

;Real Sociedad
*Segunda División: 2009–10

;Barcelona
*Meistrite liiga: 2014–2015
*La Liga: 2014–15, 2015–16
*Copa del Rey: 2014–15, 2015–16
*Hispaania superkarikas: 2016
*Euroopa superkarikas: 2015
*Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused 2015

;Manchester City
*Premier League: 2017–18
*EFL Cup: 2017–18, 2019–20
*FA Community Shield: 2018, 2019

### Rahvuskoondis
;Tšiili jalgpallikoondis
* Copa América: 2015, 2016

## Viited

## Välislingid
Projekt 1328 Baltika

**Projekt 1328 Baltika** (ka MRTK - *малый рыболовный траулер с кормовым тралением*) on Nõukogude Liidus valmistatud ja massiliselt toodetud väiksem kalapüügilaev. On tänaseni kasutuses, sealhulgas Eestis.

## Kirjeldus
Baltika on mõeldud traalpüügiks ja püütud kala külmutamiseks (külmutustraaler). Iseloomulik kõrge vööriosa tagab parema kindluse Läänemere teravas lainetuses. Ahtris on slipp kalatraalile. Mõnikord on ümberehitusena keskel püügiteki kohal parrast kõrgendatud. 

Laevatüübi pikkus on 25,5 m, laius 7 m ja süvis kuni 2,37 m. 300 hj peamasin annab kiiruseks 9,5 sõlme. Laeval on kaks abimasinat võimsusega 20 hj. Külmutuslaadruumi maht on 64 m³ ja hoitav temperatuur 0° C lähedal. Koikohti on viiele laevapereliikmele.

Väidetavalt projekteeriti see kalatraaleri tüüp, nii et seda oleks sõjaseisukorras võimalik hõlpsalt kohandada ka kergeks miinitraaleriks.

## Ajalugu ja kasutus
Esimene Baltika-tüüpi laev valmis Sosnovski laevatehases 1971. aastal ja nende tootmine lõpetati alles 2010. aastal. Kokku on ehitatud umbes 400 seda tüüpi laeva, millest üks läks ka Nõukogude Liidu mereväe kasutusse. Laevu on kasutatud peamiselt Läänemeres ja Põhjameres, seejuures laialdaselt Eestis ja Lätis. Samuti on osa eksporditud ja 20 laeva on ehitatud Rumeenias. Neid on kasutatud ka Bulgaarias ja Jugoslaavias. 

1980. aastail ehitatud Baltika-tüüpi laevu on Eestis veel käigus, näiteks *Veere*, *Ermistu*, *Hiiesaare*, *Illuste*, *Kuressaare*, *Ramsi*, *Pringi*, *Lavassaare*, *Narvia*, *Pedassaare* jm.

## Muu
Lingvistiliselt iseäralikuna võib välja tuua, et ühe aastail 1976-2007 Lätis Riias teenistuses olnud Baltika-tüüpi traaleri nimi oli *Perse*.

## Välislingid
*Soviet-Trawler - Baltika
*Saartehääl - Kalalaev Veeret pukseeriti sadamasse
*Delfi.ee - Muhu rannikul sõitis kalalaev madalikule
SU-100

**SU-100** oli Nõukogude Liidu liikursuurtükk, mis põhines tankil T-34/85 ja oli relvastatud 100 mm tankikahuriga D-10. 

Lahingupraktika näitas, et Vene 85 mm kahur on jäi Saksa tankide Tiger I ja PzKpfw V Panther vastu nõrgaks. Seetõttu hakati 1944. aasta veebruaris katsetama uue tanki T-34/85 veermikule ehitatud liikursuurtükki, mille esikilpi oli monteeritud 100 mm merekahur. Teine selline masin sai valmis sama aasta mais ja kui liikursuurtükk sama aasta septembris Uurali Masinatehases tootmisse läks, sai selle nimeks SU-100. 

SU-100 oli tootmises 1945. aasta oktoobrini ja seda ehitati 2495 masinat.

## Välislingid
Marija Farnossova

**Marija Farnossova** (aastani 2014 **Marija Savinova**; sündinud 13. augustil 1985 Tšeljabinskis) on Venemaa kergejõustiklane, jooksja.
Elise-Eretria koolkond

**Elise-Eretria koolkond** on vanakreeka filosoofiakoolkond, mille rajas lühikest aega Sokratese tutvusringkonda kuulunud Phaidon Elisest Phaidon on ka Platoni ühe dialoogi nimitegelane, kuid sellest hoolimata ei ole tema ja esialgse Elise koolkonna õpetusest palju teada. Ka Phaidoni õpilase, Elise Pleistanose kohta ei ole teada nimest enamat.

Elise koolkonna tegevust jätkasid Megara koolkonna esindaja Stilponi juures õppinud Menedemos Eretriast ja Asklepiades Phleiusist, kes kolisid kooli Elisest Eretriasse, misjärel hakati Diogenes Laertiose tunnistuse kohaselt varem Elise koolkonnaks nimetatut Eretria koolkonnaks nimetama. Kuna mõlemast koolkonnast on võrdlemisi vähe teada ning ilmselt oli nendel koolidel tugev seos, siis nimetatakse neid tavaliselt koos Elise-Eretria koolkonnana.

Kuna Eretria koolkonna esindajad olid Stilponi õpilased, siis enamasti nähakse tugevat seost nende ja Megara koolkonna õpetuse vahel, mis väljendus usus ühtsesse hüvesuse ideese ning hea ja tõese teatavasse kokkukuuluvusse. Cicero ütleb oma *Academicas*, et Eretria koolkonna esindajad arvasid hea asupaigaks olevat vaimu (ladina *mens*) ning seetõttu oli nende jaoks vaimuteravus see, mis tõde mõista ja muust eristada suudab. Diogenes Laertiose väitel arvas koolkonna esindaja Menedemos, et tõde ei saa väljendada eitavate (vanakreeka ἀποφατικὰ) ega ka liidetud (vanakreeka συνημμένα) ning põimitud (vanakreeka συμπεπλεγμένα) väidetega, nõudes selle asemel kinnitavate (vanakreeka ἀποφατικὰ) ja ühetimõistetavate (vanakreeka τὰ οὐχ ἁπλᾶ) väidete kasutamist.

## Viited
Perejaslavli vürstiriik

**Perejaslavli vürstiriik** oli osastisvürstiriik Vana-Vene riigis ja Vene aladel aastatel 1054–1239.
 

Perejaslavli vürstiriigi koosseisu kuulusid maa-alad tänapäeva Ukrainas, Tšernigivist lõunas, Donetskist põhjas, Kiievist idas, Tšerkassõst idas ning Dniprost, Poltavast ja Harkivist idas.

Vürstiriik piirnes läänes Dnepri ja Desna jõega läänes asuva Kiievi vürstiriigi, põhjas Osteri jõega Tšernigovi vürstiriigi, lõunas aga Musta mere põhjarannikul nomaadidest kumaanide ja petšeneegide asualadega.

Vürstiriik moodustati 1054. aastal Kiievi suurvürst Jaroslav Targa valitsetavatest aladest tema pojale Vsevolod Jaroslavitšile, kes seejärel valitses Kiievi suurvürsti Vsevolod I-na (1078–1093) nii Kiievit kui ka Perejaslavli vürstiriiki.

## Perejaslavli vürstid
* Vsevolod Jaroslavitš (1054–1073)
* Rostislav Vsevolodvitš (1078–1093†)
* Vladimir Vsevolodovitš (1094–1113)
* Svjatoslav Vladimirovitš (1113–1114)
* Jaropolk Vladimirovitš (1114–1132)
* Vsevolod Mstislavitš (1132)
* Juri Dolgoruki (1132)
* Izjaslav Mstislavitš (1133)
* Vjatšeslav Vladimirovitš (1134)
* Juri Vladimirovitš Dolgoruki (1135)
* Andrei Vladimirovitš Lahke (1135–1141)
* Izjaslav Mstislavitš, 2. korda (1141–1146)
* Mstislav Izjaslavitš (1146–1149)
* Rostislav Jurjevitš (1149–1151)
* Mstislav Izjaslavitš (1151–1154)
* Gleb Jurjevitš (1154–1169)
* Vladimir Glebovitš (1169–1187)
* Jaroslav Mstislavitš Krasnõi (1187–1199)
* Jaroslav Vsevolodovitš (1200–1206)
* Mihhail Vsevolodovitš (1206)
* Vladimir Rjurikovitš (1206–1213)
* Vladimir Vsevolodovitš (1213–1215)
* Vsevolod Konstantinovitš (1227)
* Svjatoslav Vsevolodovitš (1228–?).
Kolmikkuningriik

**Kolmikkuningriik** (horvaadi: *Trojedna kraljevina*) oli mõiste, mida propageerisid 19. sajand Horvaatia rahvusliku ärkamise juhid. Kuna enamuse teisest aastatuhandest eksisteeris Horvaatia aladel kolm eri piirkonda – Horvaatia, Slavoonia ja Dalmaatsia, mis olid küll ühe kuninga all ühendatud, kuid poliitiliselt ja halduslikult eraldatud. 

## Mõiste ajalugu
Kolme kuningriigi ühinemise idee kogus populaarsust 14. sajandil.  Kolmikkuningriigi terminit kasutati esimest korda 1527 Habsburgide poolt, kes tahtsid, et Horvaatia, Slavoonia ja Dalmaatsia kuninga tiitel suursugusem paistaks.  

Habsburgide monarhias propageerisid enne 1848. aastat Kolmikkuningriiki horvaadid, kuid nende nõudeid suurele territooriumile vaidlustasid monarhias nii ungarlased kui ka Viini *[[Hofkriegsrat]]* ja väljaspool monarhiat Osmanite riik.  1848. aasta revolutsioonide ajal pakkusid Horvaatia rahvusluse esindajad välja kolmikkuningriigi loomist, mis oleks Habsburgide impeeriumi sees olev kultuuriliselt ja poliitiliselt autonoomne liit.  

Pärast 1867. aasta Austria-Ungari kompromissi ja 1868. aasta Horvaatia-Ungari kompromissi loobuti ametlikult Ungari nõuetest Slavooniale ja Austria nõuetest Sõjaväestatud piiritsoonile, kuid Dalmaatsia staatuses muutust ei toimunud. 1868. aasta Horvaatia-Ungari kompromissis oli territoorium, tuntud ka István Püha krooni maadena, ametlikult defineeritud (art. 1) kui "Ungari kuningriigi ning Dalmaatsia, Horvaatia ja Slavoonia kuningriikide liit".  

Aastal 1874 avaldas Ivan Kukuljević Sakcinski erinevaid arhiivifonde ja kogumikke oma töös "Codex Diplomaticus", mida nüüd hoitakse Horvaatia Riigiarhiivis, demonstreerides dokumente kõigist perioodidest, mis räägivad *Horvaatia, Dalmaatsia ja Slavoonia kuningriigist*:  

* Privileegid – *Privilegia Regnorum Croatiae, Dalmatiae et Slavoniae*, aastast 1377
* Protokollid – *Protocolla Congregatio generalis Regnorum Croatiae, Dalmatiae et Slavoniae*, aastast 1557
* Seadused – *Acta Congregationum Regni*, aastast 1562
* Õigusdokumendid – *Transumpta documentorum iura Croatica tangentium*, aastast 1249

19. sajandi lõpul oli Kolmikkuningriik Sõltumatu Rahvapartei, samuti Dalmaatsia Rahvapartei peamine eesmärk.  

### Kolmikkuningriigi nimi
Erinime **Dalmaatsia, Horvaatia ja Slavoonia Kolmikkuningriik** kasutati kuni 19. sajandi Horvaatia-Slavoonias välja antud seadustel.  

Nime **Horvaatia, Slavoonia ja Dalmaatsia Kolmikkuningriik** kasutati nii Habsburgide Horvaatia kuningriigi kui ka selle järglase, Horvaatia-Slavoonia kuningriigi ersitamiseks. 

Dalmaatsia mainimise järjekord oli vaidlusküsimus, kuna seda järjestati 1868. aasta kompromissi horvaatia- ja ungarikeelsetes versioonides erinevalt.  

## Viited


## Kirjandus
* Romsics, Ignác; Király, Béla K. *Geopolitics in the Danube Region*. 1999.
* Jakić, Ivana; Balta, Ivan. *Povijesni Zbornik: Godišnjak Za Kulturu I Povijesno Nasljeđe.* 2007*.*
Harilik sinepiliblikas

**Harilik sinepiliblikas** (*Leptidea sinapis*) on põualibliklaste sugukonda kuuluv päevaliblika liik.

## Välimus
Valmiku tiivad on üldtoonilt valged, ebamääraste tumedamate laikudega eestiibade ülakülje tipuosas. Pisem kui väike-kapsaliblikas.

(MHNT) Leptidea sinapis - Foret de Bouconne, France - male dorsal.jpg|*Leptidea sinapis* ♂	
(MHNT) Leptidea sinapis - Foret de Bouconne, France - male ventral.jpg|*Leptidea sinapis* ♂△	


## Taksonoomia
Alles 2000. aastail on seda liiki hakatud eristama mitmest välimuselt väga sarnasest lähisliigist. Neist esineb Eestis üks – niidu-sinepiliblikas (*Leptidea juvernica*).

## Välislingid
*