open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Genovaitė Sabaliauskaitė

**Genovaitė Sabaliauskaitė** (2. aprill 1923 Kaunas – 23. juuni 2020 Mannheim, Saksamaa) oli leedu balletitantsija, ballettmeister ja koreograaf. 

Ta õppis aastatel 1934–1938 Kaunase balletistuudios. Hiljem täiendas end Leningradis Agrippina Vaganova ja Galina Ulanova juures. Aastatel 1944–1965 oli ta juhtivaid soliste Leedu NSV Riiklikus Ooperi- ja Balletiteatris, seejärel jätkas samas peaballettmeistrina (1965–1968).

Aastatel 1970–1971 töötas Sabaliauskaitė Santiagos Tšiili Rahvusballetis ballettmeistrina. Pärast naasmist Leedusse töötas balletipedagoogina. Alates 1978. aastast elas Saksamaal, kus ka suri 97 aasta vanuses.

## Tunnustus
*1957 – Leedu NSV rahvakunstnik
*1964 – NSV Liidu rahvakunstnik
*2001 – Suurvürst Gediminase rüütlijärgu orden

## Välislingid
*Genovaitė Sabaliauskaitė. vle.lt
*Legendos. Genovaitė Sabaliauskaitė. lrt.lt
Pariisi Rahvusooper

**Pariisi Rahvusooper** (prantsuse keeles *Opéra national de Paris*) on Prantsusmaa tähtsaim ooperi- ja balletiteater. Selle koosseisu kuulub ka Pariisi Rahvusooperi Ballett.

Ooperiteater loeb enda asutamisajaks 1669. aastat. Ametlikku nime on korduvalt muudetud. Pärast 1871. aastat kandis see nime **Rahvusooperiteater**, 1878. aastal nimetati **Pariisi Rahvusooperiteatriks**, 1990. aastal Pariisi Ooperiks. 1994. aastast kannab nime Pariisi Rahvusooper.

## Pariisi Rahvusooperi koduteatrid
Pariisi Rahvusooper annab etendusi 1875. aastast Palais Garnier's, 1990. aastal lisandus teise etenduskohana Opéra Bastille. 


File:Paris Opera full frontal architecture, May 2009 (cropped).jpg|Palais Garnier 


## Välislingid
*Koduleht
Slobožanske

**Slobožanske** (kuni 2016. aastani **Komsomolske**) on Harkivi keskusest umbes 48,3&nbsp;km lõunakagus asuv alev (*селище міського типу*) Ukrainas Harkivi oblastis Tšuhujivi rajoonis, Siverskõi Donetsi orus, jõe vasakkaldal.
Ukraina relvajõudude rist

**Ukraina relvajõudude rist** (ukraina keeles *«Хрест ЗСУ»*) on sõjatehnika identimismärk, mida Ukraina relvajõud on kasutanud hiljemalt alates Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse toimunud Slobožanski vastupealetungist (tuntud ka kui Harkivi vastupealetung vms) 2022. aasta septembris.

Tavaliselt on see sõidukitele ja soomustehnikale kantav valget värvi risti () kujuline tunnusmärk (*білий хрест ЗСУ*), kuid värv võib olla ka teistsugune: näiteks lipuvärvi kollane või sinine. Internetis tähistatakse seda märkidega ✙ või ➕, harvemini ⛨ või ✛.


UA 25th brigade BMP-1TS 02.jpg|
UA army Peugeot 307 CC fighting vehicle.jpg|
UA 17th brigade captured Russian vehicles 01.jpg|Trofee märgistamine
UA improvised demining machine 01.jpg|

## Vaata ka
* Z (sümbol)
## Viited

## Välislingid
Hans Heinrich von Tiesenhausen (1654–1724)

Vabahärra **Hans Heinrich von Tiesenhausen** (1654–1724) oli Rootsi sõjaväelane ja mõisnik, kes osales Põhjasõjas, kus ta juhtis Eesti ratsarügementi.

## Elulugu
Hans Heinrich von Tiesenhausen sündis 2. juulil 1654. Tema vanemad olid  Porkuni ja Kohala mõisnik Hans Heinrich von Tiesenhausen ja Anna von Üxküll.

Algselt teenis ta sõjateenistuses välismaal, kuid naasis hiljem Rootsi teenistusse.

1669. aastal ostis ta Rakvere mõisa.

1679. aastal oli ta von der Pahleni juhitud Eesti-Liivi-Ingeri ratsarügemendis (Kuninganna Ulrika Eleonora ihukaitse ratsarügement) major. 1688. aastal sai ta teise järgu ning 1691. aastal esimese järgu ooberstleitnandiks.

Põhjasõja algul, 1700. aastal sai ta ooberstina Eesti ratsarügemendi juhiks. Sellele ametipostile jäi ta lühikeseks ajaks ning juba samal aastal sai rügemendi juhiks Johannes Heinrich von Tiesenhausen, Hans Heinrich ise võitles edasi Ingerimaal ja Narvas. 1710. aastal sai ta ratsaväe kindralmajoriks.

Hans Heinrich von Tiesenhausen suri 1724. aasta novembris.

## Isiklik elu
Hans Heinrich von Tiesenhausen abiellus Juliane Marie von Taubega. Neil oli viis last: 
*Magdalena Juliana, 
*Hans Heinrich von Tiesenhausen (1685–1736), Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant) ja Eestimaa rüütelkonna peamees (1728–1731) 
*Jakob Johann von Tiesenhausen (1686–1749), Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant) ja Eestimaa rüütelkonna peamees (1724–1725) ning hiljem Eestimaa maanõunik.
*Anna Maria ja 
*Jürgen Detloff.

## Viited
Saint-Amand (Pas-de-Calais)

**Saint-Amand** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Saint-Amand asub u. 43 km Arrasist loodes, teede D15 ja D16 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Amandi kirik, pärineb 16. sajandist.
* 15. sajandi kalmistukabel.
* Sõjakalmistu.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Jorgen Rikberg

**Jorgen Rikberg** (sündinud 9. märtsil 2002) on Eesti korvpallur. 

Rikberg mängib KK Viimsi/Sportland klubis numbriga 31.
Sainte-Catherine (Pas-de-Calais)

**Sainte-Catherine** (mitteametlikult ka *Sainte-Catherine-lès-Arras*; pikardi: *Sainte-Cat'leine-lès-Aro*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Sainte-Catherine on suur eeslinn, vaid 1,6 km Arrasi kesklinnast põhja pool, maanteede D264 ja D63 ristmikul.

## Tuntud inimesi

* Mathieu Assou-Ekotto (* 1978), endine jalgpallur
* Nando de Colo (* 1987), korvpallur

## Huviväärsused

* St. Catherine'i kirik, pärast Esimest maailmasõda koos enamusega külast uuesti üles ehitatud.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Kromaatiline ring

**Kromaatiline ring** (inglise keeles *chromatic circle*) on muusikas ringikujuline skeem, mille abil on võimalik väljendada võrdtempereeritud häälestuses helisüsteemi helide suhteid.
Saint-Léger (Pas-de-Calais)

**Saint-Léger** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Saint-Léger asub 16 km Arrasist lõunas, teede D12, D9 ja D36E ristumiskoha ümbruses. Autoroute A1 möödub vallast 800 m kauguselt idas.

## Huviväärsused

* St. Legeri kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud külaga uuesti üles ehitatud.
* Sõjakalmistu.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Manuel Legris

**Manuel Legris** (sündinud 19. oktoobril 1964 Pariisis) on prantsuse teatrijuht ja endine balletitantsija. 

Pärast Pariisi Ooperi balletikooli lõpetamist võeti Legris 16-aastaselt Pariisi Ooperi Balleti kordeballetti. 1986. aastal sai ta esitantsijaks (*étoile*). Balletitantsija lavakarjääri lõpetas Legris 2009. aastal Palais Garnier' laval. 
 
## Teatrijuht
2010. aastal sai Legris'st teatrijuht. Ta on olnud aastatel 2010–2020 Viini Riigiooperi Balleti ja on alates 2020. aastast La Scala Balleti kunstiline juht.

## Tunnustus
*1984 – Varna rahvusvahelise balletikonkursi laureaat
*1985 – Prix de danse du cercle Carpeaux
*1998 – balletiauhind Benois de la Danse
*2002 – Ordre national du Mérite rüütliklassi orden
*2006 – Auleegioni rüütliklassi orden
*2009 – Ordre des Arts et des Lettresi komandöriklassi orden

## Välislingid
*Зеленая гостиная: Мануэль Легри/Green Room: Manuel Legris. YouTube, 9. oktoober 2018
Pariisi Rahvusooperi Ballett

**Pariisi Rahvusooperi Ballett** (prantsuse keeles *Ballet de l'Opéra national de Paris*) on maailma prestiižsemaid balletikollektiive. Kuulub omaette institutsioonina Pariisi Rahvusooperi koosseisu.

## Balletitrupi juhid pärast 1945. aastat
1929. aastal kutsuti 24-aastane Djagilevi trupi esitantsija Serge Lifar Pariisi Rahvusooperi balletitrupi kunstiliseks juhiks. Ta juhtiski truppi aastatel 1930–1945. Teise maailmasõja lõpul süüdistatuna kollaboratsioonis oli ta sunnitud kaks aastat rahvusooperist eemal olema.

**Sõjajärgsed balletijuhid**  
*1947–1958 Serge Lifar
*1958–1961 George Skibine
*1962–1969 Michel Descombey
*1969–1970 John Taras
*1970–1970 Roland Petit
*1970–1971 Claude Bessy 
*1971–1977 Raymond Franchetti 
*1977–1980 Violette Verdy
*1980–1983 Rosella Hightower
*1983–1989 Rudolf Nurejev
*1989–1990 Patrice Bart ja Eugène Polyakov 
*1990–1994 Patrick Dupond
*1995–2014 Brigitte Lefèvre
*2014–2016 Benjamin Millepied
*2016–2022 Aurélie Dupont
*alates 2022 José Martínez

## Vaata ka
*Prix de danse du cercle Carpeaux
*Étoile

## Välislingid
*Koduleht
Genève-Servette HC

**Genève-Servette HC** on Šveits jäähokiklubi, mis tegutseb Genfis. See mängib Šveitsi jäähoki kõrgliigas National League.

Klubi on asutatud 1905. aastal. See on vanim praegune Šveitsi kõrgliiga klubi. Šveitsi kõrgliigas on see mänginud aastatel 1964–1975 ja uuesti alates 2001. aastast.

Genéve-Servette HC tuli hooajal 2022/2023 esimest korda Šveitsi meistriks. Aastatel 1959 ja 1972 võitis klubi Šveitsi karikavõistlused jäähokis. Hooajal 2023/24 võitis Genéve-Servette Jäähoki Meistrite Liiga, kui finaalis alistati Rootsi klubi Skellefteå AIK tulemusega 3:2

Klubi koduväljak asub sisehallis Patinoire des Vernets, kus publikult on 7135 istekohta.

## Mängijad
*Seisuga veebruar 2024*

***Väravavahid**: Robert Mayer, Gauthier Descloux, Jussi Olkinuora
***Kaitsjad**: Giancarlo Chanton, Tim Berni, Roger Karrer, Sami Vatanen, Mike Völlmin, Julius Honka, Theodor Lennström, Simon Le Coultre
***Ründajad**: Guillaume Maillard, Vincent Praplan, Mathieu Vouillamoz, Antoine Guignard, Arnaud Jacquemet, Joshua Jooris, Daniel Winnik, Alessio Bertaggia, Valtteri Filppula, Sakari Manninen, Teemu Hartikainen, Tanner Richard, Christophe Cavalleri, Marc-Antoine Pouliot, Marco Miranda, Eliot Berthon, Noah Rod (*[[kapten (jäähoki)|kapten]]*)

*Vaata ka [[:Kategooria:Genève-Servette HC mängijad]]*.

## Saavutused
*Šveitsi kõrgliiga:
** **Võitja** (1): 2023
** Teised kohad (10): 1917, 1920, 1966, 1967, 1968, 1969, 1971, 2008, 2010, 2021
*Šveitsi karikas:
****Võitja** (2): 1959, 1972
*Jäähoki Meistrite Liiga:
****Võitja** (1): 2023/24
*Spengleri karikas:
****Võitja** (2): 2013, 2014
**Teine koht (1): 2017

## Välislingid
* Klubi koduleht
* Eliteprospects.com
SC Bern

**Schlittschuh Club Ber** (*SC Bern*) on Šveits jäähokiklubi, mis tegutseb Bernis. See mängib Šveits jäähoki kõrgliigas National League.

## Saavutused
* **Šveitsi meister** (16): 1959, 1965, 1974, 1975, 1977, 1979, 1989, 1991, 1992, 1997, 2004, 2010, 2013, 2016, 2017, 2019
* **Šveitsi esiliiga** võitja (3): 1958, 1969, 1972

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Eliteprospects.com
Saint-Laurent-Blangy

**Saint-Laurent-Blangy** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Saint-Laurent-Blangy on kergetööstuslik eeslinn ja jõesadam Arrasi kirdeküljel, teede N50, D42 ja D919 ristumiskoha ümbruses.

## Ajalugu

Jeanne d'Arc vangistati pärast Compiègne'is tabamist siin lossis. Linn hävines Esimeses maailmasõjas täielikult.

## Huviväärsused

* St. Laurenti kirik, 1982. aastal ümber ehitatud.
* Immercourt'i loss.
* Feodaallinuse jäljed.
* Sõjakalmistud.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Heinrich Johan von Brandt

**Heinrich Johan von Brandt** (1653–1735) oli Rootsi sõjaväelane, ooberst ja Liivimaa mõisnik, kes osales Põhjasõjas ning juhatas seal Saaremaa maatragunieskadroni. 1702. aastal oli ta lühikest aega Alūksne komandant, kuid langes samal aastal vangi. Ta läks sõjaväest ooberstina 1722. aastal erru. 

## Elulugu
Heinrich Johan von Brandt sündis 1653. aastal Liivimaal. Tema isa oli Claes von Brandt, ema perekonnanimega Langenberg. 

1676. aastal oli Heinrich Johan kortermeister, Heinrich von Cronstierna rügemendis, järgmisel aastal sai ta sama positsiooni ka Liivimaa aadlilipkonnas. 1678. aastal oli ta Claes Flemingi Soome ratsarügemendis leitnant. Järgmisel aastal sai ta ka selle rügemendi kortermeistriks, 1680. aastal aga Kuninganna Ulrika Eleonora ihukaitse ratsarügemendis rittmeistriks.

1691. aastal aadeldati Brandt koos oma vennaga, kuid nad immatrikuleeriti alles 1700. aastal.

22. augustil 1700 sai Brandt Saaremaa maatragunieskadroni ülemaks ja ooberstleitnandiks. 1702. aastal sai ta Alūksne komandandiks. Selles ametis sai ta tihti venelaste piiritaguste ettevalmistuste kohta tulevaid sõnumeid. 2. juunil 1702 kirjutas ta Liivimaa Läti distrikti majandusasehaldurile kirja, kus kirjeldab sõjaväelaste deserteerumise vastu võetavaid meetmeid: 

1702. aastal toimunud Valmiera lahingus langes Brandt vangi, kuid naasis pärast sõja lõppu kodumaale. 1722. aastal läks ta ooberstina sõjaväest erru.

Heinrich Johan von Brandt suri 1735. aasta juuni algul ning maeti 7. juunil 1735 Maarja Magdaleena kirikusse Stockholmis. Meesjäreltulijaid tal ei olnud ning temaga suri ka Brandtide meesliin välja.

## Isiklikku
Heinrich Johan von Brandt abiellus Maria Christine Örneklouga, neil olid tütred Johanna Lovisa ja Maria Elisabeth von Brandt.

## Mõisad
Heinrich Johan von Brandt oli Liivimaal Muhu (Mööni), Simersi, Rosacki ja Reptali mõisa omanik.

## Viited
Indrek Tammoja

**Indrek Tammoja** (sündinud 28. novembril 1976 Tallinnas) on eesti muusik ja laululooja. Ta on ansambli Rändaja juhtfiguur.
2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

**2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus** olid 31. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 1.–3. märtsini Rootsis Göteborgis. Võistlused peeti Scandinaviumis. See oli kolmas kord, kui Euroopa meistrivõistlused toimusid Göteborgis, ja neljas kord, kui need toimusid Rootsis.

Võistlustel osales 578 sportlast 47 riigist. Eestit esindas 7 sportlast.

## Medalitabel

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Euroopa Kergejõustikuliidu koduleht
Rahvuslik Tantsukompanii

**Rahvuslik Tantsukompanii** (hispaania keeles *Compañía Nacional de Danza*; lühend **CND**) on Madridis tegutsev Hispaania tantsukompanii. 

CND asutati 1979. aastal kui **Hispaania Rahvusballett Klassikaline** (*Ballet Nacional de España Clásico*). Aastatel 1987–1989 oli kunstilise juhi ametis Maia Plissetskaja.

Aastatel 1911–1919 oli Rahvusliku Tantsukompanii kunstiline juht José Martínez. Pärast tema ametist lahkumist jätkas kompanii kunstilise juhina endine balletitantsija Joaquín de Luz.

## Rahvusliku Tantsukompanii balletietenduste pilte

File:Artifact II Compañía Nacional de Danza Alba.jpg|Balletilavastus "Artifact II" (2019) 
File:Don Quijote Acto II Compañía Nacional de Danza.jpg|Balletilavastus "Don Quijote" (2019)


## Välislingid

* Koduleht
Joaquín de Luz

**Joaquín de Luz** (sündinud 31. märtsil 1976 Madridis) on hispaania teatrijuht ja endine balletitantsija. 

Pärast balletikooli lõpetamist töötas de Luz Hispaanias ja Ameerika Ühendriikides. Ta on olnud Pennsylvania Balleti solist (1996), American Ballet Theatre's rühmatantsija (1997) ja solist (1998. aastast). 2003. aastal võeti ta tööle balletikollektiivi New York City Ballet solistina, kus ta 2005. aastal sai esitantsijaks. Lavakarjääri lõpetas de Luz 2018. aastal.

Alates 2019. aastast on Joaquín de Luz Madridis tegutseva Rahvusliku Tantsukompanii kunstiline juht.

## Tunnustus
*2009 – balletiauhind Prix Benois de la Danse

## Välislingid
*Joaquín de Luz - Un país en danza | La2. YouTube, 5. november 2021
Témpi rongiõnnetus

**Témpi rongiõnnetus** oli 2023. aasta 28. veebruari hilisõhtul toimunud rongiõnnetus Kreekas, milles 342 reisijaga reisirongi ja kaubarongi laupkokkupõrkes hukkus 57 inimest. Õnnetus toimus Tessaalia piirkonnas Témpi ja Evangelismóse küla vahelisel lõigul.

Tegemist oli teadaolevalt ohvriterohkeima rongiõnnetusega Kreekas, riigis kuulutati välja kolmepäevane lein.

## Viited

## Välislingid
* Õnnetuse toimumiskoht. NYT, 1. märts 2023
Liga ACB

**Liga ACB** ehk **Liga Endesa** on Hispaania korvpalli meistrivõistluste tippliiga.

## Ajaloost
Liga ACB (Asociación de Clubs de Baloncesto) asutati 1983. aastal. Asutamisest alates on liigas võistelnud 52 erinevat meeskonda, kellest 7 on kroonitud ka meistriks. Hooaja 2023/2024 lõppedes oli FC Barcelona võitnud 17, Real Madrid 15 ja Saski Baskonia 4 korral, teised vähem.

Liga ACB on pealtvaatajate arvult üks populaarsemaid profikorvpalli liigasid maailmas (näiteks hooajal 2023/224 oli mängude keskmine pealtvaatajate arv 6426).  

## Formaat
Alates hooajast 2021/2022 mängib liigas 18 klubi. Oktoobrist maini peetaval hooajal mängivad klubid omavahel kaks mängu (kodus ja võõrsil), kokku 34 mängu. Hooaja lõpus jätkavad 8 paremat meeskonda play-off süsteemis, mille võitja kroonitakse meistriks. Kaks viimaseks jäänud meeskonda langevad tugevuselt teise liigasse LEB Oro (ka Primera FEB). LEB Oro võitja tõuseb kõrgliigasse, teine meeskond selgitatakse LEB Oro liiga play-off süsteemis. 

Liga ACB tippmeeskonnad (välja arvatud Euroliigas mängivad klubid) kvalifitseeruvad EuroCup (3 meeskonda) ja FIBA Meistrite Liiga (4 meeskonda) sarjade mängudele.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Benois de la Danse

**Maailmaballeti festival Benois de la Danse** on igal aastal korraldatav  rahvusvaheline balletifestival Moskvas (üksikuil aastatel on peetud väljaspool Venemaad). Peetakse alates 1991. aastast Rahvusvahelise Koreograafiategelaste Assotsiatsiooni egiidi all. Alates 1992. aastast toetab üritust UNESCO. 

Festival ja sellel jagatav balletiauhind **Benois de la Danse** (prantsuse keelest 'Tantsu Benois') on nimetatud kunstnik Aleksandr Benois' auks. Auhinna žürii esimees alates esimesest festivalist on olnud Juri Grigorovitš.

## Festival 2023. aastal
Juunis 2023 peetakse Mosvas Suures Teatris järjekordne festival koos auhindade kätteandmise tseremooniaga.

## Balletiauhinna Benois de la Danse laureaate
*Mihhail Barõšnikov (elutööauhind, 2003)
*Maurice Bejart (elutööauhind, 2003)
*Michel Legrand (helilooja kategooria, 2012)
*Joaquín de Luz (meestantsijate kategooria, 2009)
*Sergei Filin (meestantsijate kategooria, 1994)
*Laurent Hilaire (meestantsijate kategooria, 2004, 2007)
*Manuel Legris (meestantsijate kategooria, 1998)
*Natalija Makarova (elutööauhind, 2018)
*Volodõmõr Malahhov (meestantsijate kategooria, 1998)
*José Martínez (koreograafia kategooria, 2009)
*Roland Petit (koreograafia kategooria, 1994)
*Marina Semjonova (elutööauhind, 2003)
*Nikolai Tsiskaridze (meestantsijate kategooria, 1999)

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Marco Odermatt

**Marco Odermatt** (sündinud 8. oktoobril 1997 Stansis) on Šveitsi mäesuusataja. Eriti edukas on ta suurslaalomis, ülisuurslaalomis ja kiirlaskumises. Tema suurimate kordaminekute hulka kuuluvad siiani suurslaalomi olümpiavõit 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis, maailma karika võitmine üldarvestuses ja suurslaalomi karika võitmine hooajal 2021/22 ning 2023. aasta maailmameistriks tulek kiirlaskumises ja suurslaalomis.

## [[Maailma karikavõistlused mäesuusatamises|MK-etappide]] tulemused

### Hooaja võidud

### Hooaja tulemused

:

### MK-etappide võidud

:
1953. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

**Lääne-Saksamaa 1953. aasta parlamendivalimised** on 6. septembril 1953 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Liidupäeva teine koosseis. Valimiste eel oli võimul liidukantsler Konrad Adenaueri juhitud parempoolne CDU-CSU, FDP ja DP koalitsioon. Valimised võitis CDU-CSU, kes moodustas Adenaueri juhtimisel uuesti koalitsioonivalitsuse Vaba Demokraatliku Parteiga, Saksa Parteiga ja Ülesaksamaalise Bloki/Ümberasustatute ja Õiguste Kaotanute Ühendusega.

## Valimiste eellugu
CDU-CSU kantslerikandidaadiks oli ametis olev kantsler Konrad Adenauer, kes propageeris oma senist tegevust majanduse taastamise ja majanduskasvu, mõõduka kristlik-demokraatliku konservatismi ja lähedaste suhetega USAga. Valimiskampaania ajal ründas Adenauer raevukalt sotsiaaldemokraate. Tema meeskonnal oli mugav vagun endises Hermann Göringi erirongis, nende taga oli restoranvagun koos magamiskohtadega ajakirjanikele. Partei valimisloosungiks oli "*Alle Wege des Marxismus führen nach Moskau!*" (Kõik marksismi teed viivad Moskvasse)

Pärast Kurt Schumacheri surma 20. augustil 1952 sai SPD juhiks ja kantslerikandidaadiks Erich Ollenhauer, kes oli Schumacherist palju mõõdukam. Ta ei olnud vastu USA vägede paiknemisele Lääne-Euroopas ja hiljem, 1957. aastat toetas ta ka võimaliku Lääne-Euroopa riikide sõjaväelise liidu moodustamist.

3. septembril, kolm päeva enne valimisi, väitis USA riigisekretär John Foster Dulles, et Adenaueri kaotusel olnuks katastroofilised tagajärjed Saksamaa taasühinemise ja suveräänsuse taastamise väljavaadetele, ning see võiks vallandada Saksamaal sellise segaduse, et edasised viivitused oleksid vältimatud.

## Valimised
Valimiste ajal oli Lääne-Saksamaal kokku 33 120 940 hääleõiguslikku inimest. Valimas käis kokku 28 479 550 inimest ehk 85.99% valijaskonnast.

Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt:

## Valimiste tagajärjed
CDU-CSU esines valimistel väga hästi ja absoluutenamusest jäi puudu vaid üks koht. Matemaatiliselt saanuks Adenauer jätkata senist parempoolset CDU/CSU, FDP ja DP valitsuskoalitsiooni, kuid ta kaasas ka väljasaadetud sakslaste huve esindava GB/BHE ja moodustas laia parempoolse koalitsiooni kahe kolmandiku kohtadega (333, 68.38%).

## Viited
Saint-Martin-sur-Cojeul

**Saint-Martin-sur-Cojeul** (pikardi: *Saint-Martin-su-Cojeul*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Saint-Martin-sur-Cojeul asub 10 km Arrasist kagus, maantee D33 ääres. *[[Autoroute A1]]* möödub u. 800 m kaugusel idas.

## Huviväärsused

* St. Martini kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud külaga uuesti üles ehitatud.
* Sõjakalmistu.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Saint-Michel-sur-Ternoise

**Saint-Michel-sur-Ternoise** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Saint-Michel-sur-Ternoise on Saint-Pol-sur-Ternoise'i idapoolne eeslinn Ternoise'i jõe kallastel, u. 39 km Arrasist läänes, teede D8 ja D85 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Micheli kirik, pärineb 16. sajandist.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Kaja Kreitzberg

**Kaja Kreitzberg** (sündinud 27. aprillil 1972 Rakveres) on eesti balletipedagoog ja endine balletitantsija.

Kreitzberg on lõpetanud 1990. aastal Tallinna Koreograafiakooli. Ta on töötanud aastatel 1990–2013 Estonias balletiartistina.

2006. aastast tegutseb Kreitzberg ka balletipedagoogina. Ta on töötanud kuni 2022. aastani Tallinna Balletikooli klassikalise tantsu pedagoogina. Alates 2022. aastast töötab ta Tallinna Muusika- ja Balletikoolis.

## Viited

## Välislingid
*Kaja Kreitzberg. tantsuagentuur.ee
Saint-Nicolas (Pas-de-Calais)

**Saint-Nicolas** (lääneflaami: *Sint-Niklaas*) või **Saint-Nicolas-lez-Arras** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Saint-Nicolas on suur Arrasi eeslinn Scarpe'i jõe kallastel, vaid 1,6 km Arrasi kesklinnast põhja pool, teede D41, D63 ja N17 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Nicholas' kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud vallaga uuesti üles ehitatud.
* Vana linnuse jäljed.

## Tuntud inimesi

* Jean Bodel, poeet

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Tallinna rahvusvaheline balletikonkurss

**Tallinna rahvusvaheline balletikonkurss** (inglise keeles *Tallinn International Ballet Competition*) on Tallinnas korraldatav konkurss. 

Esimesel kahel korral (2014, 2016) olid võistlemas ainult balletitantsijad, kolmandal konkursil märtsis 2018 selgitati parimad ka koreograafia kategoorias. Konkursipaiku on olnud mitu (Kumu kunstimuuseumi auditooriumi lava (2014), Salme kultuurikeskus (2018) ja Rahvusooper Estonia). Traditsiooniliselt toimub konkursi viimasel päeval galakontsert ja auhinnatseremoonia Rahvusooperis Estonia.

Rahvusvahelise žürii esimeheks oli kõigil kordadel (2014, 2016, 2018) Kaie Kõrb.

Konkursist võtavad osa tantsijad vanuses 11–30 aastat erinevatest riikidest. Esimesel konkursil (2014) osales 57 tantsijat 14 riigist. 2018. aastal oli esindatud 13 erinevat riiki (Eesti, Jaapan, Venemaa, Ukraina, Šveits, USA, Läti, Armeenia, Soome, Hispaania ja Türgi, Belgia ja Austria).

2018. aastal koosnes konkursi rahaline fond 12 500 eurost, mis jaotati täiskasvanute osalejate grupis. Samuti oli konkursi võitjatel võimalus minna praktikale Tallinna Balletikooli, Eesti Rahvusballetti, Zürichi tantsuakadeemiasse ja Ballett am Rheini. Ning ühel konkurssi võitjal avanes võimalus võtta osa balletikonkursi Youth America Grand Prix finaalist.

## Finaliste ja laureaate
*Anna Roberta (2016)

## Viited

## Vaata ka
*Prix de Lausanne
Slovakkia jäähokikoondis

**Slovakkia meeste jäähokikoondis** esindab Slovakkiat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.

Slovakkia on võitnud nelja medalit Jäähoki maailmameistrivõistlustel, sealhulgas kuldmedali 2002. aastal Rootsis ja pronksmedali 2022. aasta talimängudel.

## Tuntumad mängijad

*Peter Bondra
*Erik Černák
*Zdeno Chára
*Pavol Demitra
*Marián Gáborík
*Jaroslav Halák
*Michal Handzuš
*Marián Hossa
*Július Hudáček
*Žigmund Pálffy
*Miroslav Šatan
*Andrej Sekera
*Juraj Slafkovský
*Tomáš Záborský
*Tomáš Tatar

## Tulemused
### [[Jäähoki olümpiamängudel|Olümpiamängudel]]

### [[Jäähoki maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

## Välislingid
* Hockey Slovakkia koduleht
Taani jäähokikoondis

**Taani meeste jäähokikoondis** esindab Taanit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 

Tiimi on Taani Jäähoki Liidu kontrolli all. See asutati 1949. aastal ja 2022. aasta seisuga oli Taani meeskond IIHF-i maailmareitingus 10. kohal. Taanis on hetkel 4,255 mängijat (0,07% rahvastikust). 

Nende treener on rootslane Mikael Gath.

## Tuntumad mängijad

*Frederik Andersen
*Mathias Bau Hansen
*Oliver Bjorkstrand
*Mikkel Bødker
*Nikolaj Ehlers
*Lars Eller
*Nicklas Jensen
*Philip Larsen
*Oliver Lauridsen
*Frans Nielsen
*Peter Regin

## Tulemused
### [[Jäähoki olümpiamängudel|Olümpiamängudel]]

### [[Jäähoki maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

## Välislingid
* Hockey Taani koduleht
Prantsusmaa jäähokikoondis

**Prantsusmaa meeste jäähokikoondis** esindab Prantsusmaat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 

Alates 2024. aastast on see IIHF maailmareitingus 14. kohal. Meeskonda juhib Fédération Française de Hockey sur Glace. Märkimisväärsed hiljutised võidud hõlmavad üllatusvõite Venemaa üle 2013. aasta IIHF maailmameistrivõistlustel, Kanada üle 2014. aasta IIHF maailmameistrivõistlustel ning võidukat 5:1 mängu Soome vastu, kui oldi 2017. aasta IIHF maailmameistrivõistluste korraldajaks.

## Tuntumad mängijad

*Yohann Auvitu
*Pierre-Édouard Bellemare
*Cristobal Huet
*Xavier Ouellet
*Antoine Roussel
*Alexandre Texier
*Sacha Treille

## Välislingid
* Hockey France koduleht
Valgevene jäähokikoondis

**Valgevene meeste jäähokikoondis** esindab Valgevenet jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 

Meeskonda juhib Valgevene Jäähokiliit. IIHF reastas Valgevene 2021. aasta Maailmareitingus 14. kohale.

Oma parima tulemuse saavutas meeskond taliolümpiamängudel 2002. aastal, kui jõuti veerandfinaali, alistati Rootsi ja saavutati lõpuks neljas koht. Aastatel 2005 ja 2006 oli nende peatreeneriks Glen Hanlon, kelle juhendamisel saavutati IIHF-i maailmameistrivõistlustel ajaloo parim tulemus – 6. koht 2006. aastal. Teda asendas Curt Fraser, kes juhendas meeskonda aastatel 2007 ja 2008. Hanlon naasis peatreeneriks 2009. aasta maailmameistrivõistlusteks, mis toimusid Šveitsis.

Seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse keelas Rahvusvaheline Jäähokiliit (IIHF) kõigil Valgevene rahvus- ja klubimeeskondadel tähtajatult osalemise oma üritustel ning Hockey Canada keelas Valgevene osalemise Kanadas toimuvatel üritustel, mis ei kuulu IIHF-i pädevusse. 2022. aasta aprillis keelas IIHF Valgevenel osaleda 2023. aasta maailmameistrivõistlustel. Hoolimata keeldudest osales meeskond 2023. aasta Channel One Cup turniiril koos Venemaa ja Kasahstaniga.

## Välislingid
* Hockey Valgevene koduleht
Kasahstani jäähokikoondis

**Kasahstani meeste jäähokikoondis** esindab Kasahstani  jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 

Kasahstani jäähokikoondis on 2022. aasta seisuga maailmas 16. kohal. Nad on osalenud taliolümpiamängudel kahel korral – 1998. ja 2006. aastal. Rahvuskoondis liitus IIHF-iga 1992. aastal ja mängis esimest korda rahvusvahelisel tasemel 1993. aasta meeste jäähoki maailmameistrivõistlustel. Meeskond on sageli mänginud jäähoki maailmameistrivõistluste eliitdivisjonis, liikudes tihti selle ja I divisjoni vahel.

## Välislingid
* Hockey Kasahstan koduleht
Hiina jäähokikoondis

**Hiina meeste jäähokikoondis** esindab Hiinat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. Meeskonda juhib Hiina Jäähokiliit ning see on Rahvusvahelise Jäähokiföderatsiooni (IIHF) liige.

Meeskonna kuldajastu oli 1980. aastatel, mil saavutati jäähoki maailmameistrivõistlustel seni parim tulemus – 15. koht aastal 1982.

## Välislingid
* Hockey Hiina koduleht
Itaalia jäähokikoondis

**Itaalia meeste jäähokikoondis** esindab Itaaliat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. 

Itaalia liitus Rahvusvahelise Jääkieku Liidu IIHF liikmeks aastal 1924. Aastal 2021 oli riigis 1 060 registreeritud meesjääkiekkurit ja 58 jäähalli, aastal 2024 1 100 mängijat ja 61 halli. Rahvusvahelise Jääkieku Liidu hallatavas maailmareitingus on meeskond 20. kohal. 

Hooajast 2022–2023 alates on meeskond mänginud maailmameistrivõistlustel oma teises kõrgeimas sarjatasemes.

2010. ja 2020. aastatel ei ole Itaalia suutnud väljakutsuda jäähoki suurriike maailmameistrivõistlustel. Siiski, 2017. aasta maailmameistrivõistlustel juhtis Itaalia mängu Slovakkia vastu kuni mängu viimaste minutiteni, kuid Slovakkia viigistas mängu ja võitis lõpuks lisaajal. Meeskonda treenib soomlane Jukka Jalonen, kes asendas ametis Mike Pelinot.

## Välislingid
* Hockey Itaalia koduleht
Norra jäähokikoondis

**Norra meeste jäähokikoondis** esindab Norrat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.

## Tuntumad mängijad

*Jonas Holøs
*Ken André Olimb
*Mathis Olimb
*Mats Zuccarello

## Tulemused
### [[Jäähoki olümpiamängudel|Olümpiamängudel]]

### [[Jäähoki maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

## Välislingid
* Hockey Norra koduleht
HC Lugano

**HC Lugano** (*Hockey Club Lugano*) on Šveits jäähokiklubi, mis tegutseb Luganos. See mängib Šveits jäähoki kõrgliigas National League.

Klubi on asutatud 1941. aastal.

## Saavutused
* **Šveitsi meister** (7): 1986, 1987, 1988, 1990, 1999, 2003, 2006
* **Šveitsi esiliiga** võitja (1): 1982

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* Eliteprospects.com
Kuningategija

**Kuningategija** on isik või laiem grupp, kes omab suurt mõjuvõimu kuningliku või riikliku võimupäriluse üle, olemata seejuures ise vabatahtlikult või olude tõttu võimalikuks võimupärijaks. Päriluse suunamiseks võib kuningategija kasutada poliitilist, majanduslikku, usulist või sõjalist mõjuvõimu.

Terminit hakati algselt kasutama aastatel 1455–1487 Inglismaal väldanud Rooside sõja ajal tegutsenud 16. Warwicki krahvi Richard Neville'i – tuntud kui Richard Kuningategija – kohta, kelle abil pääsesid troonile kuningad Edward IV ja Henry VI.

## Viited
1965. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

**Lääne-Saksamaa 1965. aasta parlamendivalimised** on 19. septembril 1965 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Bundestagi 5. koosseis. Valimised võitis CDU-CSU, kes jätkas koalitsiooni Vaba Demokraatliku Parteiga.

## Valimiste eellugu
Peale 1961. aastal valimisi moodustas Konrad Adenauer CDU-CSU ja FDP koalitsiooni. FDP oli aga tema poolt hääletamiseks läbi surunud nõudmise, et Adenauer veel samal ametiajal tagasi astub.

10. oktoobril 1962 avaldati ajalehes Der Spiegel artikkel, mis avaldas kahtlust Bundeswehri kaitsevalmiduse üle, artiklis sisaldus ka ühe NATO komandöri hinnang. Kaitseminister Franz-Josef Strauß (CSU) süüdistas Spiegelit riigireetmises (41 riigisaladuse lekitamises). 26. oktoobril kella 21 paiku tungis politsei Hamburgis Spiegeli peakorterisse, peatoimetaja Rudolf Augstein koos toimetajate Claus Jacobi ja Johannes Engeliga arreteeriti. Ka artikli autor Conrad Ahlers, kes oli parasjagu Hispaanias puhkusel, arreteeriti öösel hotellis. Adenauerit teavitati Straußi tegevusest, kuid FDP justiitsminister Wolfgang Stammberger jäi otsustest kõrvale. Strauß oli sunnitud tunnistama, et ta oli ise helistanud Madridi Lääne-Saksamaa suursaatkonna sõjaväeatašeele ja palunud tal Ahlers arreteerida. Tegevus kutsus esile suured meeleavaldused üle riigi, 19. novembril andsid valitsuse viis FDP ministrit sisse lahkumisavaldused. Adenauer suutis koalitsiooni lagunemist vältida Straußi ametist vabastamisega ja 14. detsembril vahetus valitsuse koosseis. Samas suurendas skandaal survet tema tagasiastumiseks. Viimastel aastatel polnud Adenaueri suhted asekantsleri, majandusminister Ludwig Erhardiga (CDU) head ja ta üritas takistada Erhardi saamist tema järglaseks kantslerina, mis aga ei õnnestunud. 11. oktoobril 1963 astus Adenauer tagasi, tema asemel sai kantsleriks 17. oktoobril 1963 Erhard, jätkus senine CDU-CSU ja FDP koalitsioon.

Valimistel oli CDU-CSU kantslerikandidaadiks Ludwig Erhard, SPD kandidaadiks sarnaselt eelmistele valimistele Willy Brandt.

Erhard kui Saksamaa 1950.-1960. aastate majandusime (*Wirtschaftswunder*) rajaja oli veel populaarne, sest 1965. aastal oli majandus veel heas seisus. Ta lubas tulumaksu langetada ja suurendada sotsiaalhoolekande kulutusi.

## Valimised
Valimiste ajal oli Lääne-Saksamaal kokku 38 510 395 hääleõiguslikku inimest. Valimas käis kokku 33 416 207 inimest ehk 86,77% valijaskonnast. 

Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt:

## Valimiste tagajärjed
Senine CDU-CSU ja FDP koalitsioon jätkus, kantsleriks sai Ludwig Erhard.

## Viited
1961. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

**Lääne-Saksamaa 1961. aasta parlamendivalimised** on 17. septembril 1961 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Bundestagi 4. koosseis. Valimiste eel oli võimul Konrad Adenaueri juhitud CDU-CSU üheparteivalitsus. Valimised võitis uuesti CDU-CSU, kuid partei kaotas parlamendis absoluutenamuse ja pidi moodustama koalitsioonivalitsuse Vaba Demokraatliku Parteiga.

## Valimiste eellugu
1957. aasta valimiste järel moodustas CDU-CSU koalitsioonivalitsuse Saksa Parteiga, kuid 1960. aastal liitusid Saksa Partei kaks ministrit Kristlik-Demokraatliku Liiduga ja 1961. aasta valimisteni jätkas Konrad Adenaueri juhitud CDU-CSU üheparteivalitsus.

CDU-CSU kantslerikandidaadiks 1961. aasta valimistel oli jätkuvalt Konrad Adenauer. SPD kantslerikandidaat ei olnud esimest korda parteijuht (Erich Ollenhauer), selleks oli Lääne-Berliini linnapea Willy Brandt.

Päevakajaliseks teemaks oli kuu aega tagasi 13. augustil Berliini müüri kerkimine, mistõttu kogus Willy Brandt rohkem sümpaatiat. Samas Adenauerit kritiseeriti, et ta reageeris müüri kerkimisele liiga kõhklevalt ja külastas Lääne-Berliini alles 22. augustil 1961, samas USA asepresident Lyndon B. Johnson oli seda teinud juba 19. augustil. Adenauer pidi kaitsma CDU-CSU absoluutenamust, kuid tema kõrge ea (85) ja 12-aastase ametiaja tõttu oli kaheldav, kas ta peaks jääma ametisse neljandaks ametiajaks. FDP loosungiks oligi "*Mit der CDU, aber ohne Adenauer*" (Koos CDUga, kuid ilma Adenauerita).

SPD oli 13.-15. novembril 1959 Bad Godesbergis (tänapäeval Bonni linna osa) toimunud parteikonverentsil võtnud vastu uue Godesbergi Programmi, millega loobuti marksistlikest ideedest nagu ajalooline materialism, klassivõitlus, sotsialistlik revolutsioon, plaanimajandus ja natsionaliseerimine, suund võeti antikapitalismilt kapitalismi reformimisele ja liberaalsele sotsialismile - humanismil põhinevale eetilisele sotsialismile. Lisaks loobuti valimiste eel vastuseisust Saksamaa taasrelvastamisele ja NATOle.

## Valimised
Valimiste ajal oli Lääne-Saksamaal kokku 37 440 715 hääleõiguslikku inimest. Valimas käis kokku 32 849 624 inimest ehk 87.74% valijaskonnast. 

Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt:

## Valimiste tagajärjed
CDU-CSU kaotas absoluutenamuse, kuid moodustas koalitsiooni FDPga. Vastaselt valimiseelsele maksiimile valis FDP 7. novembril Adenaueri uuesti kantsleriks, olles saavutanud nõudmise, et Adenauer samal ametiajal ametist lahkub. Alates nendest valimistest sai alguse CDU-CSU, SPD ja FDP 22 aastat kestev triopol - peale nende kolme ei pääsenud Liidupäeva ükski teine partei.

## Viited
The Line

**The Line** (araabia keeles ذا لاين, 'liin') on Saudi Araabia mereäärsesse Tabūki provintsi rajatav täpselt sirgjoont järgiv nutilinn. Ühtlikult hiiglapikka ehitisse koondatult on see 170 kilomeetrit pikk ja 200 meetrit lai ning kuni 500 meetrit kõrge, ulatudes Punase mereni. Enneolematu kontseptsiooniga arhitektuurne lahendus teostatakse ilma tänavateta, seega ei saasta sõiduautod keskkonda süsinikdioksiidi heitmetega. Linn talitleb täielikult taastuvenergial.

## Olemus
Linna ehitamisel tahetakse luua 460 000 töökohta, suurendada riigi SKP-d 48 miljardi dollari võrra ning pakkuda eluaset kuni 9 miljonile inimesele (mis oli 2022. aasta seisuga veerand riigi rahvaarvust). Kõik vajalikud asutused, nagu koolid ja haiglad, on inimestele lähedal ning linna välisõhuga integreeritud ventilatsioonisüsteem tagab hoonetes aasta läbi sobiva sisekliima. Lisaks läbib piklikku linna kogupikkuses raudtee, mis võimaldab kiirrongidel liikuda ühest linna otsast teise vaid paarikümne minutiga. 

## Teostus
Ehituseks vajalikke pinnasetöid alustati oktoobris 2022. Inimestele, kelle valdused ehitustöödele ette jäävad, pakutakse rahalist kompensatsiooni. The Line on katke linnapiirkonna arendusest NEOM, mis omakorda kuulub laiema eesmärgiga projekti Saudi Vision 2030.

Ehitus plaanitakse valmis saada 2045. aastaks. Kui kõik edeneb selles tempos ja mahus, siis on NEOMi arendus ja lineaarse linna projekt mitu aastakümmet maailma suurim ehitusmaterjalide tarbija ning sinna kulub näiteks viiendik kogu maailma terasetoodangust.

## Maastik

## Vaata ka
*NEOM

## Viited

## Välislingid

*Videotutvustus
*Koduleht
1976. aasta Lääne-Saksamaa parlamendivalimised

**Lääne-Saksamaa 1976. aasta parlamendivalimised** olid 3. oktoobril 1976 toimunud Lääne-Saksamaa valimised, kus valiti Bundestagi 8. koosseis.

## Valimiste eellugu
Alates 1972. aasta valimistest oli Lääne-Saksamaal võimul olnud liidukantsler Willy Brandti (SPD) juhitud SPD-FDP koalitsioon. Kuid juba 1973. aasta paiku said Lääne-Saksa salateenistused infot, et Brandti isiklik assistent Günter Guillaume oli Saksa DV spioon. Tal paluti jätkata tööd nagu seniselt ja Brandt nõustus, minnes isegi puhkusele koos Guillaume'iga. Lõpuks vahistati Guillaume 24. aprillil 1974 ja 7. mail astus Brandt ametist tagasi. 16. mail valiti kantsleriks rahandusminister Helmut Schmidt, senine SPD-FDP koalitsioon jätkus.

CDU-CSU uueks kantslerikandidaadiks oli Reinimaa-Pfalzi liidumaa peaminister Helmut Kohl. Kohl proovis saavutada CDU-CSU absoluutenamust, et SPD-FDP koalitsioon välja tõrjuda.

## Valimistulemused
Valida võis Lääne-Saksamaal kokku 42 058 015 inimest. Valimas käis 38 165 753 inimest ehk 90.75% valijaskonnast. 

Liidumaade kaupa jagunesid kohad järgmiselt:

## Valimiste tagajärjed
CDU-CSU tuli esimeseks, kuid puudu jäi viis kohta SPD-FDP koalitsiooni välja tõrjumiseks ning Helmut Schmidt jätkas kantslerina. Kohl lahkus Reinimaa-Pfalzi peaministri kohalt, et jätkata Liidupäeva opositsioonijuhina.

Lisaks tekkis parteidevaheline konflikt, kuna Kohl oli kantslerikandidaadiks valitud ilma CSUga nõu pidamata. Protestiks kogunesid novembris 1976 CSU 49 liiget partei hariduskeskuses Wildbad Kreuthis, 30 neist hääletasid otsuse poolt luua iseseisev CSU fraktsioon Liidupäevas, millest Kohl sai alles hiljem meedia kaudu teada. See oli osa CSU juhi Franz Josef Straußi nägemusest, tema arvateks pidanuks CDU ja CSU kandideerima igal liidumaal eraldi - CDU mõõdukamate ja liberaalsete valijate nimel, CSU konservatiivsete valijate nimel, kuid valimiste järel ikka moodustama valitsuse koos. Kohl nähvas vastu, ähvardades luua CDU Baieri haru ning kandideerida Baieris CSU vastu, mispeale 12. detsembril 1976 CSU hääletuse tulemus tühistati. Tuli välja, et paljud kohalikud CSU juhid ja ka konservatiivsed CDU liidumaade juhid ei toetanud grupi lõhenemist. 7. detsembril 1976 valiti Kohl CDU-CSU Liidupäeva fraktsiooni juhiks.

## Viited
Rongiõnnetus

**Rongiõnnetus** on rongi(de) rööbastelt mahasõit rongi(de) liikumise või manööverdamise käigus raudteeveo tehnotaristu ohtlike rikete, vedurijuh(t)i(de), raudtee tugi- ja liikluskorralduspersonali eksimuste või ohtliku välismõjuri tõttu, mille tagajärjel hävib (laguneb kuni mahakandmiseni) vähemalt üks veerevkoosseisu ühik (vagun või vedur). Kui surma või vigastada saab vähemalt üks reisija, raudteelane või kõrvalseisja, loetakse seda õnnetusjuhtumiks.
José Martínez

**José Carlos Martínez**, ka **José Martínez** (sündinud 29. aprillil 1969 Cartegnas Hispaanias) on hispaania teatrijuht, koreograaf ja endine balletitantsija. 

1987. aastal võitis Martínez balletikoolide õpilaste konkursil Lausanne'is stipendiumi ja sai õpinguid jätkata Pariisi Rahvusooperi balletikoolis. 1988. aastal valis Rudolf Nurejev ta Pariisi Ooperi Balleti kordeballetti. 1997. aastal sai Martínez esitantsijaks (*danseurs étoile*). Lavakarjääri lõpetas ta 2011. aastal.

## Teatrijuht
Martínez on olnud aastatel 2011–2019 Madridis tegutseva Rahvusliku Tantsukompanii kunstiline juht. 28. oktoobril 2022 nimetas Pariisi Ooperiteatri peadirektor Alexander Neef Martíneze Pariisi Ooperiteatri balletitrupi juhiks (*directeur de la danse*). Ametisse astumise aeg määrati hilisemale ajale – 5. detsembrile 2022, et võimaldada tal Tallinnas Estonia teatris käsil olev balleti lavastamine lõpule viia.

## Külalislavastajana Eesti Rahvusballetis
2. detsembril 2022 esietendus Estonia laval Adolphe Adami ballett "Korsaar", mille koreograaf ja lavastaja on Martínez (tema versiooni esietendus oli 1. märtsil 2020 Rooma ooperiteatris). Ta saabus Tallinna koos endise lavapartneri Agnès Letestuga, kelle ülesandeks oli aidata lavastajal tantsijaid esietenduseks ette valmistada.

## Tunnustus
*1992 – Varna rahvusvaheline balletikonkursi kuldmedal
*2009 – balletiauhind Benois de la Danse (kategoorias "Koreograaf")
* Ordre des Arts et des Lettresi komandöriklassi orden

## Viited

## Välislingid
*Joaquín de Luz - Un país en danza | La2. YouTube, 5. november 2021
*Eesti Rahvusballett ülemaailmsel balletipäeval 2022, YouTube, 2. november 2022 (Videolõigu alguse, kus kuu aega enne esietendust tehakse proovi Estonia laval José Martíneze juhtimisel, ajakood **1:12:30**)
Prix de Lausanne

**Prix de Lausanne** on rahvusvaheline balletikonkurss, mis toimub igal aastal Šveitsis Lausanne'is (üksikuil aastatel peeti väljaspool Šveitsi). Konkurss on mõeldud noortele tantsijatele, kes soovivad teha erialast karjääri klassikalises balletis.
 
Esimest korda peeti konkurss 1973. aastal. 

Kõik konkursi laureaadid (tavaliselt on neid kümne ringis) saavad stipendiumi õppimiseks konkursi partnerkoolis (balletikoolis) või praktikakoha konkursi partnerballetikollektiivis (balletikollektiivis). Kõrgeima punktisumma saanud finalist saab kuldmedali ja esimese valiku konkursi partnerkoolide ja -balletikollektiivide nimekirjast. Ülejäänud laureaatidele antakse valikuõigus vastavalt saadud kohale, kahanevas järjekorras. Võitjatel on õigus stipendiumist keelduda, kuid see ei kuulu rahalisele hüvitamisele. Finalistid, kes auhinda ei võida, saavad 1000 Šveitsi frangi suuruse rahalise lohutussumma.

## Finaliste ja laureaate
*José Martínez (1987)
*Sergei Polunin (2006)
*Eneko Amorós (2012)

## Vaata ka
*Tallinna rahvusvaheline balletikonkurss

## Välislingid
*Koduleht
Ulvi kool

**Ulvi kool** oli õppeasutus Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Ulvi külas.

Ulvi kool tegutses esmalt 1796. aastani. Kool taasasutati 1830. aastal ning suleti 2003. aastal.

## Viited
Saint-Pol-sur-Ternoise

**Saint-Pol-sur-Ternoise** (lääneflaami: *Sint-Pols-aan-de-Ternas*) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See on Saint-Pol-sur-Ternoise'i kantoni keskus.

## Ajalugu

Saint-Poli krahvkond oli algselt Flandria krahvide kants ja rajati krahvkonnana 9. sajandi lõpus. Kui krahvkond flaami krahvide suguvõsast välja läks, jäi see 1180. aastani Flandria krahvi alamaks kui vasall. See allus Prantsusmaale, seejärel Artois'le (1237–1329), siis taas Prantsusmaale, kuni lakkas olemast krahvkond ja liideti 1702. aastal Prantsusmaaga.

Saint-Poli kontrollisid esmalt flaami krahvid, seejärel perekond, keda 11. sajandi algusest tunti Campdavaine'i nime all. 1205. aastal läks krahvkond abielu kaudu Châtilloni senjooridele ja jäi sellele dünastiale 1360. aastani, mil see läks üle Luksemburgi dünastiale. 1487. aasta paiku läks krahvkond abielu kaudu Kapetingi-Bourboni-Vendôme'i dünastiale, seejärel 1563. aasta paiku Longueville-Neuchâteli dünastiale. 1702. aastal läks see Prantsusmaa otsese võimu alla.

Keskajal osalesid mitmed Saint-Poli krahvid ristisõdades.

## Tuntud inimesi

* Marie de Châtillon-Saint-Pol (u. 1303-1377), Pembroke College (Cambridge) asutaja.
* Pierre Repp (1909–1986), humorist ja näitleja.
* Martial Herman (1749-1795), Prantsuse revolutsiooni poliitik ja ajutine Prantsuse välisminister.
* Nicolas Aubriot, jalgpallur.


Pilt:stpoll1.jpg|Saint-Pol-sur-Ternoise
Pilt:stpoll2.jpg|Saint-Pol-sur-Ternoise


## Vaata ka

* Saint-Poli krahvkond
* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Sapignies

**Sapignies** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Sapignies asub 23 km Arrasist lõunas, teede D31E ja N17 ristumiskoha ümbruses.

2019. aasta alguse seisuga elas seal 195 inimest.

Huviväärsustest asuvad seal St. Pierre'i kirik ja saksa sõjakalmistu. Kirik on pärast esimest maailmasõda uuesti üles ehitatud nagu ka enamus vallast.


Pilt:62776-Sapignies-Sols.png|Asula kaardil
Pilt:Eglise sapignies.jpg|Sapignies' kirik
Pilt:Sapignies cim 03.jpg|Sõjaväekalmistu


## Vaata ka
* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Le Sars

**Le Sars** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Le Sars asub 26 km Arrasist lõunas, teede D11 ja D929 ristumiskoha ümbruses.

## Huviväärsused

* St. Pierre'i kirik, pärast Esimest maailmasõda koos ülejäänud külaga uuesti üles ehitatud.

## Vaata ka

* Pas-de-Calais' departemangu haldusüksuste loend

## Viited
Korsaar

**"Korsaar"** on klassikaline ballett, mida esitatakse tavaliselt kolmes vaatuses ja mille libreto kirjutas algselt Jules-Henri Vernoy de Saint-Georges lord Byroni poeemi "The Corsair" põhjal. Koreograafia lõi Joseph Mazilier Adolphe Adami ja teiste heliloojate muusikale. Klassikalise balleti pärlite hulka arvatud teos räägib loo kirglikust piraadist Conradist, kes armub imekaunisse orjatari Medorasse.

"Korsaari" maailmaesietendus toimus 23. jaanuaril 1856 Pariisis Keiserlikus Ooperiteatris.

## Rahvusooperis Estonia
Eesti Rahvusballeti repertuaari jõudis Adolphe Adami "Korsaar" alles 2022. aastal, kui selle lavastas Estonia laval hispaania koreograaf José Carlos Martínez, kes on teinud sellest kahevaatuselise modernse versiooni. "Korsaari" esietendus Estonia teatrisaalis toimus 2. detsembril 2022.

Eesti Rahvusballeti lavastuse "Korsaar" heliloojad on Adolphe Adam, Cesare Pugni, Léo Delibes ja Riccardo Drigo, arranžeerija Aleksei Baklan, koreograaf ja lavastaja José Carlos Martínez, muusikajuht Lauri Sirp, dirigendid Kaspar Mänd ja Jaan Ots, kunstnik Iñaki Cobos (Hispaania), videokunstnik Taavi Varm, valguskunstnik Rasmus Rembel. 

### Osatäitjad
Allikas:
*Conrad, piraat: Cristiano Principato, William Newton, Nelson Pena, Ali Urata, Marcus Nilson, Joel Calstar-Fisher
*Medora: Ami Morita, Madeline Skelly, Laura Maya, Anna Roberta
*Lankendem, orjakaupmees: Sergei Upkin, Nelson Pena, Andrea Fabbri, Francesco Piccinin, Patrick Foster, Jevgeni Grib
*Gulnare: Ketlin Oja, Akane Ichii, Nanae Maruyama, Ana Gergely
*Ali, Conradi ori: Ali Urata, Leonardo Celegato, Finn Adams, Cristiano Principato
*Birbanto, piraat: Andrea Fabbri, Francesco Piccinin, Patrick Foster, Leonardo Celegato, Jan Trninic, Nikos Gkentsef
*Birbanto sõbranna: Ana Gergely, Marjana Fazullina, Jordan London, Nanae Maruyama, Lena Scherer
*Paša Saïd, Türgi valitseja: Nelson Pena, Andrea Fabbri, Marcus Nilson, Jevgeni Grib
*Eunuhh: Daniel Kirspuu, David Jonathan, Emanuele Sardo
*Odaliskid: Anna Roberta, Laura Maya, Akane Ichii, Jordan London, Marjana Fazullina, Nanae Maruyama, Ellinor Piirimäe, Lena Scherer, Mia Li, Abigail Mattox, Anthea van der Ham
*Võluaia neli solisti: Ana Gergely, Marjana Fazullina, Akane Ichii, Jordan London, Laura Maya, Anna Roberta, Ellinor Piirmäe, Lena Scherer, Nanae Maruyama, Mia Li, Abigail Mattox, Beatrize Domingues, Nadežda Antipenko, Gili Neria, Cristina Krigolson

## Viited

## Välislingid

*Korsaar highlights. YouTube, 19. jaanuar 2023
*Estonian National Ballet - José Martinez's Le Corsaire. YouTube, 28. jaanuar 2023