Sarlakid

**Sarlakid** (ladina keeles *scarlatina*) on nakkav lööbeline laste- (4–8-aastaste) ja ka noorukiea (kuni 15-aastaste) infektsioonhaigus; üks streptokokkinfektsiooni vorme. Sarlakilööbe tekitaja on streptokokk *[[Streptococcus pyogenes]]*.

Imikutel esineb sarlakeid haruharva. 10. eluaastaks ringlevad immuunsüsteemis (lümfoid(-immuun)süsteemis) *Streptococcus pyogenes*e pürogeensete eksotoksiinide antikehad kuni 80% lastest.

Nakkus levib kontakti teel ja ka A-grupi streptokokiga saastunud piima kaudu.

Nakatumiseks on vajalik lähedane kokkupuude nakkuskandjaga. Sarlakihaige on nakkusohtlik 24 tundi haiguse algusest ja maksimaalselt 2–3 nädalat. Patsient ei ole nakkusohtlik 24 tundi pärast antibakteriaalse ravi algust.

Harvemini põhjustavad sarlakilöövet ka teised beetahemolüütilised bakterid: C- ja G-grupi streptokokid, mis satuvad organismi kas kirurgilisel operatsioonil, sünnituse ajal või põletushaava kaudu.

Haiguse sesoonne tõus on sügis-talvisel perioodil.

## Haiguse kliiniline pilt
Lööbega haiguste korral ei ole kliiniline hinnang usaldatav, kuid teatud tüüpilist haiguse väljendust saab kirjeldada.

### Asümptomaatiline haiguse kulg
Kuni 20% kooliealisi lapsi võivad olla streptokoki *[[Streptococcus pyogenes]]*'i kandjad. Asümptomaatilist haiguse kulgu üldiselt ei ravita.

### Tüüpiline haiguse kulg
Esmastele nakkusilmingutele võivad noorematel lastel eelneda oksendamine, kõhulahtisus või kõhuvalu.

*I – inkubatsiooniperiood: kestab tavaliselt 3–5 päeva. *Streptococcus pyogenes* võib viibida terve inimese nahal kuni nädal aega enne lööbe ilmumist.
*II – lööbeperiood: esimesed sümptomid on õhetavad põsed (nina-suu kolmnurk on lööbevaba), mõõdukas kurguvalu ja üldiselt halb enesetunne. Kehatüvele ilmub peensõlmeline punetav nahalööve (difuusne erüteem) ning tõuseb kõrge palavik. Teiseks päevaks levib lööve näo- ja kõhunahale ning nahavoltidele (lööbe levik võib erineda). Lööbeperiood kestab tavaliselt kuni nädala. Neelupõletik süveneb, tekib angiin. Lümfisõlmed kaelal võivad suureneda.

Sarlakite korral on sarlakihaige keel iseloomuliku välimusega – esmalt on keelel valge katt ja alates 3. haiguspäevast muutub see vaarikpunaseks (nimetatud ka vaarikakeeleks ja vaarmarjakeeleks) ja struktuuriliselt näsaliseks.

*III – paranemisperiood: pärast kõrget palavikku võib paranemisjärgus nahk tugevalt ketendada – nahaketendus võib ilmneda 5–20 päeva pärast sarlakilöövet.

Täielikult tervenetakse tavaliselt kahe nädalaga, kuid ravita võivad paranemisperioodi 18. päeval tekkida kõrge palavik, angiin, kõrvapõletik, neelupõletik, akuutne glomerulonefriit ja/või reuma.

### Raske haiguse kulg
Sarlakite raske haiguse kulu korral võib tekkida nekrootilis-fibrinoosne angiin, mis võib levida nii söögitorru, makku kui ka kesk- ja sisekõrva.

Harva esineb ka raske kuluga ehk maliigseid sepsisega sarlakeid, mis võivad põhjustada kurtust (kurdistumist), müokardiiti, meningiiti ja streptokokilist toksilise šoki sündroomi.

## Diagnoosimine
Haiguse kliinilist pilti ei peeta lööbega haiguste korral tänapäeval usaldusväärseks diagnoosimise viisiks.

## Eristusdiagnoos
Ka stafülokokk *[[Staphylococcus aureus]]* põhjustab lööbehaigust *[[Staphylococcal Scarlet Fever]]*.

Diagnoosimiseks tuleks teha eristusdiagnoos, et välistada muud lööbehaigused, näiteks:  
**[[Arcanobacterium haemolyticum]]*'i nakkus
*herpesviirusnakkused
*Kawasaki tõbi
*leetrid
**[[Mycoplasma pneumoniae]]*
*punetised
*ravimiallergia
*streptokokiline püodermia
*streptokokkfarüngiit ehk neelupõletik (RHK-10 J02.0)
*streptokokiline toksilise šoki sündroom
*teise staadiumi süüfilis	
*tuulerõuged
*äkkeksanteem jt.

## Kliinilise keemia uuringud

*Streptococcus pyogenes*'i infektsiooni kahtluse korral võetakse kas neelust külvimaterjal või vereanalüüs ning hinnatakse
**streptolüsiinivastaste antikehade olemasolu
***antistreptolüsiin-O (S-ASO) – muutub positiivseks 1 nädal kuni 1 kuu pärast infektsiooni algust (tüsistusteta kulu korral saavutab infektsioonieelse väärtuse 6–12 kuu jooksul)
**kliinilise vereanalüüsi näitajaid

Antibiootikumide tarbimine võib laboratoorsete analüüside tulemusi moonutada.

## Patogenees
*Streptococcus pyogenes*'i bakter siseneb organismi tavaliselt ülemiste hingamisteede kaudu. Seejärel rajavad streptokokid ensüümide ja valkude abil tee kurgu ja neelu epiteelirakkudesse (F-proteiin) ja hiljem nahale (M-proteiini abil adhesioon keratinotsüütidesse).

Pürogeensed eksotoksiinid (SpeA, SpeB, SpeC) toimivad teadlaste arvates superantigeenidena, indutseerivad tsütokiinide (näiteks tuumornekroosifaktor alfa TNFα) vabanemist ja vahendavad palavikku, sarlakilöövet, organpuudulikkust ning šokki (streptokokiline toksilise šoki sündroom). SpeB toimel surevad südamelihase rakud.

## Ravi

Sarlakid paranevad ka ilma antibiootikumideta, kuid tüsistuste vältimiseks soovitavad arstid haigetel neid siiski manustada.

Sarlakite ravis kasutatakse ravimitest esmase valikuna penitsilliini: 
*125 mg suukaudselt (lad *per os*) 'na.

Sydenham kirjeldas haigust 1675. aastal raamatus "Observatione Mediae". 
 
Malfatti kirjeldas *puerperal scarlatina*'t 1801. aastal ja James Paget kirjeldas 1863. aastal kirurgilistele operatsioonidele järgnevaid sarlakeid, mis kaasnesid haavadega.

19. sajandi teisel poolel loeti sarlakeid (nimetati inglise keeles lihtsalt *fever*) üle üheaastaste laste levinuimaks surma põhjuseks.

50 aastat tagasi arvati, et sarlakid on ülitundlikkusreaktsioon, kuid see alternatiivteooria ei leidnud laialdast omaksvõttu.

#### Epideemiate näiteid
* 1574–1575 talv Pariisis
* 1677 Kopenhaagenis – *rossalia squamosa* (Lützhøft)
* 1795–1805 Kesk-Saksamaal
* 1806 Madeiral
* 1824 Toursis (Bretonnaeu)
* 1829 Lõuna-Ameerikas
* 1831–1834 Dublinis – *Scarlatina maligna*
* 1847 Gröönimaal
* 1848 Austraalias ja Uus-Meremaal
* 1849 Californias

### Süstemaatika
#### Dr Elliotsoni klassifikatsioon (avaldatud 1839)
Dr Ellitson klassifitseeris sarlakite liigid nahahaiguste III seltsi *Exanthemata*, II perekonda *Scarlatina*.
*Scarlatina* liigid on *Scarlatina Simplex*, *Scarlatina Anginosa*, *Scarlatina Maligna*.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Terviseametis
*Streptococcus A antigeen kurgukaapes (Th-Streptococcus A Ag) 
*Aeroobide ja seente uuringud kurgukaapelt

;Ajaloolist 
* J. D. ROLLESTON, M, M.D., M.R.C.P., F.S, THE HISTORY OF SCARLET FEVER.,
* CHARLES A. LEE, M.D., Notes on the History and Pathology of Scarlatina, Boston Med Surg J 1835; 12:373–377, 22. juuli 1835, DOI: 10.1056/NEJM183507220122401