open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sõdur (ajakiri)

__NOTOC__
**Sõdur** on Eesti sõjandusajakiri, mida annab välja Eesti Kaitseväe küberväejuhatuse strateegilise kommunikatsiooni keskus.

Sõduri peatoimetaja on Heiki Suurkask, toimetaja Raiko Jäärats, kujundaja Ivo Sokka, keeletoimetaja Diina Kazakova.

Esimene number ilmus 26. märtsil 1919. aastal. 1940. aastal ajakiri suleti okupatsioonivõimude korraldusel. Ilmuma hakkas uuesti aastal 1992.

## Ajakirja Sõdur väljaandjad ja toimetajad

### 1919–1940
***Vastutav toimetaja**
** kindralstaabi alampolkovnik Jaan Rink (1919 – 1920 nr. 40)
** Juhan Tõrvand (1920 nr. 41 – 1921 nr. 5)
** Nikolai Reek (1921 nr. 6 – 1923 nr. 21)
** Ernst Limberg (1923 nr. 22-1928 nr. 26)
** August Kasekamp (1928 nr. 27 – 1930 nr. 46)
** August Traksmann (1930 nr. 47 – 1932 nr. 47)
** Vassili Külaots (1932 nr. 48 – 1934 nr. 19)
** Johannes Remmel (1934 nr. 20 – 1936 nr. 21)
** Johannes Raud (1936 nr. 22-39)
** Alfred Luts (1936 nr. 40 – 1939 nr. 19)
** Johannes Reinola (1939 nr. 20 – 1940).

***Tegevtoimetaja**
** Artur Laats (1932 nr.21 – 1934 nr. 26)
**major Jüri Kõrge (1934 nr. 27 – 1936 nr. 4)
** Juhan Madisson (Madise) (1936 nr. 5 – 1937 nr. 32)
** Evald-Voldemar Saidra (1937 nr. 33 – 1938 nr. 30)
** Martin Nurk (1938 nr. 31 – 1940)

### 1992–
***Toimetajad**
** Tiit Noormets 1992–1995 (toimetaja)
** Ivar Jõesaar 1997–2004 (toimetaja/peatoimetaja), 2012–2016 (tegevtoimetaja/toimetaja)
** Toomas Väli 1998–1999 (toimetaja)
** Peeter Tali 2005–2006 (peatoimetaja), 2009–2010 (vastutav toimetaja)
** Andres Sang 2005–2006 (tegevtoimetaja)
** Liivi Parrest 2006–2008 (tegevtoimetaja)
** Sverre Lasn 2015–2017 (toimetaja/tegevtoimetaja)
** Ken Rohelaan 2017 (toimetaja)
** Heiki Suurkask 2017– (peatoimetaja)
** Raiko Jäärats 2018– (toimetaja)

## Viited

## Välislingid
*Digiteeritud ajakirjanumbrid 1919–1940 DIGAR
*Ajakirjanumbrid alates 2010. aastast Eesti Kaitsevägi
*"Ajakiri Sõdur saab täna 95 aastaseks" Eesti Kaitsevägi, 26. märts 2014
Reinhold von Ramm

**Reinhold von Ramm** (14./24. august 1665 Tallinn – 7./18. aprill 1755 Vihterpalu mõis) oli Eestimaa mõisnik.

Reinhold von Ramm sündis Padise ja Vihterpalu mõisniku Claus von Rammi ja Sophie Elisabeth von Lieveni pojana.

19. märtsil 1688 teenis kornetina Johann Andreas von der Pahleni Liivimaa ratsaväerügemendis, 12. detsembril 1689 teenis samas juba leitnandina. 28. märtsil 1701 teenis Harju maamiilitsarügemendis leitnandina ning 1702. aastal samas väeosas kaptenina.

Pärast isa ja venna surma päris Padise ja Vihterpalu mõisa.

Rammide perekonnapärimuse järgi nuhtles vene keiser Peeter I Reinhold von Rammi oma kepiga, kuna viimane ei tahtnud Paldiski sadama tööliste jaoks riigile vilja müüa. Ramm keerutas end raskest olukorrast välja, väites et plaanis vilja hoopis ilma rahata annetada ja nad leppisid Peetriga ära. Peeter I jättis oma kepi Rammile, ning see oli perekonna valduses kuni Teise maailmasõjani.

## Perekond

Reinhold von Ramm abiellus 1705. aastal Gertrude Elisabeth von Aderkasiga (1683–1744), kes oli rittmeister Otto Reinhold von Aderkasi (1642–1707) ja vabapreili Anna Margaretha von Lieveni tütar. Abielust sündisid:
*Sophia Helene (1706–1768), oli abielus Magnus Gabriel von Knorringiga
*Thomas (1708–1787), Padise ja Vihterpalu mõisnik
*Maria (1716–1758), oli abielus riiginõunik Berend Otto von Mohrenschildtiga
*Gertrude Renate (1717–1787), oli abielus kindralmajor Gottfried von Tritthofiga

## Esivanemad

## Vaata ka
*Ramm

## Viited
Dag Hammarskjöld

**Dag Hjalmar Agne Carl Hammarskjöld** (29. juuli 1905 Jönköping – 18. september 1961 Ndola lähedal, Sambia) oli Rootsi diplomaat ja 1953–1961 teine ÜRO peasekretär. Aastast 1954 oli ta Rootsi Akadeemia liige.

1961. aastal hukkus Dag Hammarskjöld lennuõnnetuses. Samal aastal sai ta postuumselt Nobeli rahuauhinna.

Tema isa oli Rootsi peaminister Hjalmar Hammarskjöld.

Dag Hammarskjöldi on kujutatud 2015. aastal käibele lastud Rootsi 1000-kroonisel pangatähel.

## Mälestus
Tema auks on nimetatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peakvartali lähedal asuv haljasala Dag Hammarskjöld Plaza, mille kõrval asub kõrghoone One Dag Hammarskjöld Plaza.

## Kirjandus
* Viktor Lesiovski, "Hammarskjöldi hukkumise saladus". Vene keelest tõlkinud V. Telling. Olion, Tallinn 1990, 288 lk; ISBN 5450004958
Eesti õigeusu kiriku juhtide loend

**Eesti õigeusu kiriku juhtide loend** loetleb Eesti territooriumil tegutsenud õigeusu kirikute eestseisjad nii kodumaal kui ka eksiilis alates Tallinna ja Eesti piiskopkonna moodustamisest 1917. aastal.

Enne seda allusid õigeusu kogudused Eestis Riia piiskoppidele, kelle nimekirja leiab artiklist Läti õigeusu kiriku juhtide loend.

## Tallinna vikaarpiiskopid Vene Õigeusu Kiriku koosseisus (1917–1919)

Esimene õigeusu piiskopkond moodustati Eesti territooriumil Riia peapiiskopkonna vikariaadina Vene Õigeusu Kiriku koosseisus ja selle keskus asus Tartus. Pärast piiskopkonna esimese eestseisja Platoni mõrvamist 14. jaanuaril 1919 jäi see ametikoht kuni 5. detsembrini 1920 vakantseks.

## Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eestseisjad (1919–1978)

Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik moodustati Eesti koguduste täiskogul märtsis 1919. Moskva ja kogu Venemaa patriarh Tihhon ning Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod tunnistasid Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku autonoomiat 10. mail 1920. 

1920. aastal valiti Tallinna ja kogu Eesti peapiiskopiks ja Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku eestseisjaks Aleksander Paulus. Ta pühitseti ametisse 5. detsembril 1920.

7. juulil 1923 läks Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik üle Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi jurisdiktsiooni alla. 

Alates septembrist 1944 viibisid Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku juhid Nõukogude okupatsiooni tõttu paguluses. 13. aprillil 1978 kuulutas Konstantinoopoli patriarhaat kiriku autonoomse staatuse ajutiselt peatatuks.

## Tallinna ja Eesti piiskopid Vene Õigeusu Kiriku koosseisus (1941–1992)

Eesti inkorporeerimise järel NSV Liitu algas ka Eesti õigeusu kiriku taasühendamine Moskva patriarhaadiga. Selleks määrati veebruaris 1941 ametisse eksarh Sergi, kellele allutati nii Eesti kui ka Läti õigeusu kirikud. Tema tegevus jätkus ka Saksa okupatsiooni ajal.

Ametlikult taastati Tallinna ja Eesti piiskopkond Moskva patriarhaadi koosseisus 9. märtsil 1945.

## Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku juhid (1992–2024)

11. augustil 1992 taastas Vene Õigeusu Kiriku Püha Sinod patriarh Tihhoni otsuse aastast 1920, millega Eesti Õigeusu Kirik oli tunnistatud autonoomseks. Ametlikult registreeriti Moskva patriarhaadile alluv Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik Eestis iseseisva juriidilise isikuna alles 2002. aastal. 

Tabelis on lisaks MPEÕK eestseisjatele esitatud ka nende asetäitjad (vikaarpiiskopid). 

## Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku juhid (aastast 1996)

Seoses Eesti iseseisvumisega ja valdava osa õigeusu koguduste sooviga Eestis taastada autonoomse Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku tegevus taasjõustas Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh 20. veebruaril 1996 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku autonoomia aluseks oleva tomose.

Tabelis on lisaks EAÕK eestseisjatele esitatud ka nende asetäitjad (vikaarpiiskopid).

## Vaata ka

*Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik
*Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik
*Tallinna ja kogu Eesti metropoliit
*Õigeusu kirik Eestis
Frank Billings Kellogg

**Frank Billings Kellogg** (22. detsember 1856 Potsdam, New Yorgi osariik – 21. detsember 1937 Saint Paul, Minnesota) oli Ameerika Ühendriikide jurist ja riigitegelane.

Aastatel 1917–1923 oli Kellogg senati liige, 1924–1925 USA suursaadik Suurbritannias ja 1925–1929 Ameerika Ühendriikide riigisekretär.

Ta oli üks Kelloggi-Briandi pakti autoreid, mille eest sai ta 1929. aastal Nobeli rahuauhinna.
Jaak Salumets

**Jaak Salumets** (sündinud 30. jaanuaril 1949 Paides) on endine eesti poliitik ning endine korvpallur ja korvpallitreener.

Ta oli alates 18. detsembrist 2016 kuni 17. detsembrini 2020 Eesti Korvpalliliidu president.

## Haridus
Jaak Salumets lõpetas 1978. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi.

## Tegevus korvpallurina

Aastatel 1967–1978 mängis ta korvpalli Tallinna Kalevis ja Eesti koondises, 1967–1968 NSV Liidu juunioride koondises.

1968. aastal võitis ta NSV Liidu koondises kuldmedali Euroopa juunioride meistrivõistlustel. Finaalmängus Jugoslaavia vastu viskas ta 33 punkti, andes olulise panuse meeskonna üllatusvõidu saavutamisel.

26. augustil 1970 osales ta ajaloolises Eesti NSV ja Ameerika Ühendriikide noortekoondise vahelises mängus, mille võitmisele aitas kaasa 25 punktiga.

1970–1974 mängis ta Nõukogude Liidu korvpallikoondises.

1973. aastal võitis ta NSV Liidu koondises Hispaanias toimunud Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali.

1973. aastal võitis ta NSV Liidu koondises Moskvas toimunud 7. suveuniversiaadil hõbemedali.

## Tegevus treenerina
* 1980–1985 Tallinna Spordiinternaatkooli treener-pedagoog
* 1985–1991 Tallinna Kalevi peatreener (viis klubi 1991. aastal NSV Liidu meistriks)
* 1991–1993 BC Lahti NMKY peatreener
* 1993–1994 Kaunase Žalgirise peatreener (viis klubi 1994. aastal Leedu meistriks)
* 1994–1997 BC Kalevi peatreener (viis klubi aastatel 1995 ja 1996 Eesti meistriks)
* 1997–1998 BC Nybiti peatreener 
* Jaak Salumets oli aastatel 1993–1997 Eesti korvpallikoondise peatreener. Tema juhendamisel tuli Eesti koondis 1993. aasta Euroopa meistrivõistlustel kuuendaks.

## Tegevus poliitikuna
* 1999–2004 Keskerakonna liige
* Alates 2004. aastast Reformierakonna liige
* 2002–2007 Viimsi vallavolikogu liige
* 2007–2011 XI Riigikogu liige

## Tunnustus
* 1973 – Kalevi auliige
* 1988 – Eesti NSV teeneline treener
* 1991 – aasta treener
* 1993 – aasta treener
* 1998 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2014 – Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia suurepäraste sportlike saavutuste eest korvpallurina ja tulemusliku tegevuse eest korvpallitreeneri ja -arendajana)
* 2019 – Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane

## Viited

## Välislingid

* Ville Arike. Kui treener Salumets saali astus... Õhtuleht, 30. jaanuar 2009
* Kas Salumets loobus liiga vara? Õhtuleht, 30. jaanuar 2009
* Andrus Nilk. Jaak Salumets: ma ei pea olema esimene ega karda olla viimane Eesti Päevaleht, 2. veebruar 2009
*
Diaulos

**Diaulos** oli kahe staadioni pikkune jooks Vana-Kreekas, üks antiikolümpiamängude esimesi spordialasid. Võistlejad läbisid staadioni esmalt ühes suunas, keerasid siis ümber pöördeposti ja jooksid tagasi.
Eisaku Satō

**Eisaku Satō** (jaapani keeles 佐藤榮作 *Satō Eisaku*; 27. märts 1901 Tabuse – 3. juuni 1975 Tokyo) oli Jaapani poliitik.

Eisaku Satō oli Jaapani peaminister aastail 1964–1972, mis teeb temast pikima ametiajaga Jaapani peaministri.

1974 sai Satō Nobeli rahuauhinna.
Prantsuse muusika

**Prantsuse muusika** ajalugu ulatub kaugesse keskaega, kui ilmalikke muusikatraditsioone kandsid rändlaulikud. Prantsusmaal oli 11. sajandil kaks peamist piirkonda, kus kujunesid keskaja rahvamuusikatraditsioonid: Põhja-Prantsusmaalt Bretagne'ist sai alguse trubaduuride muusikakultuur
ja Lõuna-Prantsusmaalt Provence'ist truvääride muusikakultuur. 

Mõlemad olid rüütlilaulikud, erinevused olid peamiselt keelelised. Rüütlilaulikud eelistasid tundelist armastuslüürikat. Armastuslaulude kõrval esitasid trubaduurid ja truväärid ka mitmesuguseid jutustava sisuga ballaade. Trubaduuride ja truvääride muusika lähtus laulu aluseks oleva luule värsimõõdust ning seetõttu jäigi mitmeteks sajanditeks laulu rütmi määrajaks. 

Prantsusmaa oli Euroopa varase mitmehäälse muusika vormide väljakujundaja – esimesed meile tuntud mitmehäälse muusika autorid olid Pariisis Notre-Dame'i koolkonna heliloojad. 

Keskajal olid Euroopas, sealhulgas ka Prantsusmaal kõige levinumad muusikainstrumendid fiidel, šalmei ning sister. Fiidel oli tänapäevase viiuli 2–6 keelega eelkäija. Kahekordse roohuulikuga puhkpillist šalmeist arenesid hiljem välja oboe ja klarnet, sister oli kitarrilaadne keelpill. Tuntud olid keskajal ka Araabiast Hispaania kaudu Euroopasse jõudnud harf ning orel, mille erikujud (lüüra, vesiorel) olid tuttavad juba roomlastele ja egiptlastele. Prantsusmaaga seonduvad kaks žanrimõistet – nendeks on šansoon ja ballett. Trubaduuride esitatud šansoon oli ühehäälne, renessansiajastul (15.–16. sajandil) muutus see juba mitmehäälseks. 19. sajandil kujunes šansoon valdavalt kergesisuliseks soololauluks. 20. sajandi tuntumad šansoonilauljad olid Yves Montand, Charles Aznavour, Édith Piaf, Mireille Mathieu, Juliette Gréco jt.Prantsusmaa on kodumaaks ka klassikalisele balletile, mille eelkäijaiks said sealsed õukonnatantsud. Neist kaks kõige tuntumat olid menuett ja gavott. Menueti hiilgeaeg oligi 17.–18.sajand. See tants on ¾ taktimõõdus, mõõduka tempoga ja kolmeosalises ABA-vormis. Eriti hästi väljendas menuett rokokooajastu graatsilist ja nõtket tantsukultuuri. Samal ajal menuetiga kujunes õukonnatantsuks gavott, mis oli algselt rahvatants. Gavott on 4/4 või 2/2 taktimõõdus, tantsule on iseloomulik kahe veerandnoodiga eeltakt. Koos klassikalise balletiga kujunes Prantsusmaal 17. sajandil välja ka klassikaline ooper. Mõlema žanri tekkimisel sai määravaks itaalia päritolu helilooja Jean-Baptiste Lully (1632–1687) tegevus. 

18. sajandil sai Prantsusmaal populaarseks klavessiinimuusika, eeskätt François Couperini (1668–1733) ja Jean-Philippe Rameau (1683–1764) loomingu kaudu. Prantsusmaa on opereti sünnimaa. 19. sajandi keskel alustas oma tegevust Jacques Offenbach (1819–1880), kes jõudis luua umbes 100 operetti. 

Sama sajandi lõpul kujunes maalikunstis ja muusikas välja uus suund – impressionism, mille kõige väljapaistvamad esindajad muusikas on Claude Debussy (1862–1918) ning Maurice Ravel (1875–1937). Muusikas tähendab impressionism eelkõige kõlavärvidele tuginevat heliloomingu suunda.
Yits'ẖak Rabin

**Yits'ẖak Rabin** (kasutatakse ka nimekuju **Yitzhak Rabin**; 1. märts 1922 Jeruusalemm – 4. november 1995 Tel Aviv) oli Iisraeli poliitik ja sõjaväelane.

Yits'ẖak Rabini ema Roza Cohen oli sündinud Venemaa Keisririigis Mogiljovis (praegu Valgevenes) ning oli töölisliikumise aktivist ja ühiskonnategelane. Ta oli kümne aasta jooksul Tel-Avivi linnavolikogu liige. Rabini isa Neẖemya Rabin (sünninimega *Robitšov*) oli sündinud Ukrainas.

Rabin astus noorena Iisraeli armeesse, kus teenis lõpuks välja kindrali auastme.

1964–1968 oli ta kindralstaabi ülem.

1968–1973 oli ta Iisraeli suursaadik Ameerika Ühendriikides.

1984–1990 ja 1992–1995 oli Rabin Iisraeli kaitseminister ja 1974–1977 ning 1992–1995 Iisraeli peaminister.

1992–1995 oli Yits'ẖak Rabin Iisraeli Tööpartei juht.

1993. aastal valis ajakiri Time ta aasta inimeseks ja 1994. aastal sai ta koos Shim'on Perese ja Yassir Arafatiga Oslo lepingute sõlmimise eest Nobeli rahuauhinna.

Yits'ẖak Rabin mõrvati 4. novembril 1995 Tel Avivis, kus teda pärast kõnet üritusel "Jah rahule, ei vägivallale" tulistas paremäärmuslane Yig'al Amir.
André Kaminski

**André Kaminski** (sünninimi *Andrzei Henryk Kamiński*; 19. mai 1923 Genf – 12. jaanuar 1991 Zürich) oli saksakeelne Poola-Šveitsi kirjanik.

Ta sündis Poolast pärit juudi psühholoogi peres. Õppis ajalugu Genfi ja Zürichi ülikoolis. Veendunud sotsialistina läks ta 1950. aastal Poola elama. Töötas seal produtsendi ja dramaturgina. 1968 saadeti ta Poolast välja. Pärast lühikest peatust Iisraelis tuli ta 1969 Šveitsi tagasi. Alates 1983. aastast ilmunud autobiograafilise taustaga romaane saatis suur menu.

## Teosed
* *Der Niedergang der städtischen Hoheitsrechte des Bischofs von Genf*, Zürich 1947
* *Der Irrtum des Archimedes*, Kassel-Wilhelmshöhe 1970
* *Paß nach drüben*, Kassel-Wilhelmshöhe 1970
* *Verdammte dieser Erde*, Zürich 1970
* *Die Gärten des Mulay Abdallah*, Frankfurt am Main 1983. ISBN 3-518-37430-3
* *Herzflattern*, Frankfurt am Main 1984
* *Nächstes Jahr in Jerusalem*, Frankfurt am Main 1986; eesti keeles *Järgmisel aastal Jeruusalemmas*, Kupar 2001. 
* *Schalom allerseits*, Frankfurt am Main: Suhrkamp-Verlag, 1987. ISBN 3518381377
* *Kiebitz*, Frankfurt am Main 1988, mehrere Auflagen
* *Adam, Eva und die Dampfwalze*, Berlin 1990
* *Flimmergeschichten*, Frankfurt am Main 1990
* *Der Sieg über die Schwerkraft und andere Erzählungen*, Frankfurt am Main 1990
Friedrich von Löwen (1600–1669)

**Friedrich von Löwen** (ka **Friedrich Löwe**; 1600 Koluvere linnus – 1669) oli Eestimaa päritolu Rootsi sõjaväelane (ratsaväe kindralleitnant), Eestimaa hertsogkonna sõja- ja maanõunik.

1646. aastal kinkis kuninganna Kristiina Löwenile Koluvere linnuse, koos selle juurde kuuluvate maa-aladega. Talle kuulus ka Seira mõis Kirbla kihelkonnas ja Mölby mõis Soomes.

20. septembril 1649 sai vana aadlist põlvnev ooberst Friedrich Löwe koos venna Gerhard Löwega (1608–1677) naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks, ning ühtlasi ka vapiparanduse. Nende suguvõsa immatrikuleeriti 1723 Löwe (Löwen) nime all Rootsi rüütelkonda aadlisuguvõsana Nr.1739. 

20. novembril 1652 määrati ta sõjanõunikuks Liivimaal, 21. mail 1655 ülendati ratsaväe kindralmajoriks ja 22. juunil 1657 kindralleitnandiks.

1657. aastal võitis Löweni juhitud Rootsi armee Vene-Rootsi sõja Valga lahingus Pihkva suurvojevood ja kindral Matvei Šeremetevi (1629–1657) juhitud vene väge. 

1659 määrati ta Saaremaa kuberneriks ja temast sai ka Eestimaa maanõunik.

Friedrich von Löwen maeti 1669. aastal Kullamaa kirikusse.

Ta oli kuulsa Liivimaa aadlitegelase Johann Reinhold von Patkuli (1660–1707) ristiisa.

## Perekond
Friedrich von Löweni vanemad olid Eestimaa aadlilipkonna rittmeister, Seira mõisnik ja 1603 aastast Koluvere linnuse komandandiks olnud Gerhard Löwe (langes 1610) ja Kandle mõisast pärit Adelheid von Hastfer.

Ta abiellus Agneta von Maydelliga, kes oli Kullamaa kihelkonna Maidla (*Tockumbeck*) ja Hageri kihelkonna Maidla (*Wredenhagen*) mõisniku, Koluvere  asehalduri (1614), rittmeister Jürgen von Maydelli (surn.1637) ja Margaretha Wrangelli tütar. Virumaa Essu ja Koila mõisniku Moritz von Wrangelli tütretütar. Abielust sündisid:
*Georg Johann von Löwen (1630–1681), Rootsi sõjaväelane, Eestimaa rüütelkonna peamees
*Johann Gustav von Löwen (maetud 1680 Tallinnas), Rootsi sõjaväelane, Eestimaa aadlilipkonna major, langes koos Liivimaa aadlilipkonna rittmeistri Christofer von Rehbinderiga Ida-Preisimaal Tilsitis 9. jaanuaril 1679
*Otto Reinhold von Löwen, Rootsi lipnik
*Elisabeth von Löwen (surnud 1662), abiellus Eksjö vabahärra ja Liivi härra Bernhard Otto von Lieveniga
*Margaretha von Löwen, abiellus Edise mõisniku Frommhold von Taubega

## Viited
Metsosopran

**Metsosopran** on madal sopran, soprani ja aldi vahepealne hääl. Mitte kunagi ei ole täiesti selget vahet tehtud kontraaldi, metsosoprani ja madala soprani vahel. Alles 19. sajandil hakati kasutama metsosoprani nimetust, kui heliloojad hakkasid nõudma järjest suuremat hääleulatust (diapasooni).

Kuna Mozarti ajal metsosoprani nimetust ei kasutatud, esitavad tänapäeval ainult metsosopranid selliseid rolle:
*Dorabella, "Così fan tutte" (Mozart)
*Cherubino, "Figaro pulm" (Mozart)
*Sesto, "Tituse halastus" (Mozart) (kirjutatud kastraat Bedinile)
*Rosina, "Sevilla habemeajaja" (Rossini)
*Amneris, "Aida" (Verdi)
Kontraalt

**Kontraalt** on madalaima ulatusega naishääl. Selle ulatus on väikese oktavi F-st (F3) kuni teise oktavi F-ni (F5).

Paljudes ooperites kujutab madal naishääl vanemat naist. Kontraalt on väga haruldane hääl ja heliloojad on kirjutanud sellele vaid väheseid ooperirolle.

*Erda, "Nibelungide sõrmus" (Wagner)
*Ulrica, "Maskiball" (Verdi)
*Lucretia, "Lucretia teotamine" (Britten; kirjutatud Kathleen Ferrier'le)
Eurokommunism

**Eurokommunism** on Lääne-Euroopa kommunistide seas populaarne loosung, mille sealsed kommunistlikud parteid püstitasid oma demokraatliku elektoraadi säilitamiseks pärast Nõukogude Liidu kommunistliku režiimi mitut rahvusvahelist hukkamõistu põhjustanud kuritegu, eriti pärast Tšehhoslovakkia okupeerimist augustis 1968 (vt Praha kevad).
Kautšuk

**Kautšuk** on väga elastne looduslik või sünteetiline kõrgmolekulaarne aine.

Looduslik kautšuk on pärit Lõuna-Ameerikast, kust eurooplased selle 15. sajandil kaasa tõid. Algul ei osatud seda piimjat puutüvest välja imbuvat materjali kuidagi kasutada. Alles 18. sajandil leiti, et selle veniva materjaliga saab vooderdada vihmamantleid ning valmistada vettpidavaid jalanõusid.

Kautšukipuude kasvatamine oli aga kulukas ning kautšuki kogumiseks kulus samuti palju aega.

See tekitas vajaduse toota kautšukit ka sünteetiliselt. Kautšuki tootmine laboratooriumides sai alguse aga alles 1940. aastatel. Enne seda oli raskusi isegi autorehvide tootmisega.
Francis Parker Yockey

**Francis Parker Yockey** (18. september 1917 Chicago – 16. juuni 1960 San Francisco) oli ameerika filosoof ja advokaat.

Tema tuntuim teos on "Imperium: The Philosophy of History and Politics", mille ta avaldas pseudonüümi Ulick Varange all 1948. aastal.

Ta sündis neljalapselise pere noorima lapsena Chicagos. Ülemaailmse majanduskriisi ajal kolis perekond oma varasemasse elukohta Ludingtoni Michigani osariigis. Vanemad kasvatasid Yockeyt inglise kõrgkultuuri vaimus. Ta oli andekas klaverimängija.
Roheline draakon

**Roheline draakon** on kanepit sisaldav psühhoaktiivse toimega alkohoolne jook, mida valmistatakse kanepitaimes sisalduva tetrahüdrokannabinooli lahustamise teel suure etanoolisisaldusega alkoholisegus.

Roheline draakon on tumepruun või tumeroheline kibedamaitseline jook, mida tarvitatakse selle mitmekülgse joovastava toime pärast. Joogi mõju sarnaneb kanepisuitsu sissehingamisel avalduvaga, kuid omab suure etanoolisisalduse tõttu ka viimase toimet. Rohelise draakoni avaldatav mõju erineb kanepisuitsu sissehingamise omast ka selle tõttu, et segu imendumine organismi seedetrakti kaudu on märksa pikaldasem ning seega tekib/lahtub joove aeglasemalt.

Rohelist draakonit tarvitatakse selle kibeda maitse tõttu sageli segatuna sidruni- või mõne muu mahla, suhkru või meega.

## Vaata ka
*Kanep
Relv

**Relv** on loodud seade/ese või suvaline kättesattuv vahend, mida kasutatakse enese (ka kodu) kaitseks, vallutustel teiste inimeste allutamiseks/hävitamiseks (sõjandus) või ulukite küttimiseks (jahindus). Relv koosneb tavaliselt otseselt kahjustavast osast ning olenevalt relva liigist, selle sihtmärgini läkitamise vahendist. Toimeviisi järgi eristatakse massihävitusrelvi ja tavarelvastust 

Relvad liigituvad:
*tulirelvad,
*külmrelvad,
*pneumorelvad,
*elektrišokirelvad,
*õhkrelvad.

Lubatuvuselt jagunevad relvad: 
* tsiviilkäibes kasutatavad ja lubatud relvad,
*sõjarelvad ehk tsiviilkäibes keelatud relvad.

Automatiseerituse järgi liigitatakse relvad:
* mitteautomaatrelvad, 
*poolautomaarelv  
*automaatrelv. 

Relvade keerukus on väga erinev: relv on nii kumminui kui ka tuumalõhkepeaga mandritevaheline ballistiline rakett. 

Relvana võib kasutada ka suvalist kättesattuvat eset.

## Vaata ka
*Püstol
*Relvasüsteem

## Välislingid

* Rudolf Passup Tallinnas : Püsside, rewolwrite ja muude jahitarwituste ladu wõistlemata headuses.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
Naqara

**Naqara** oli suur trumm, mida mongolid kasutasid lahinguis. Tavaliselt kanti seda kaameli seljas. Naqarat põristati, et märku anda rünnaku, põhiliselt üllatusrünnaku, algusest.
Tenor

**Tenor** on kõrgeim meeshääl, ulatudes väikese oktavi c-st 1. oktavi a-ni. 

Claudio Monteverdi ooper "Orpheus" (1607) pani aluse meespeaosade esitamisele tenorite poolt. Prantsuse suure ooperi ja saksa romantilise ooperi paralleelse arenguga 19. sajandil tekkis vajadus võimsate tenorite järele. Rossini, Bellini ja Donizetti tenoripartiid olid mõeldud laulmiseks kerge "peahäälega", mitte aga täishäälega, nagu oleme praegu harjunud. Esimestena laulsid kõrgeid noote täis- ehk rinnahäälel prantslane Duprez ja itaallane Rubini. 

Ainult prantsuse ooperis oli moes kergem ja voolavam tenorihääl. (Gounod, Offenbach)

## Tenorite hääletüübid
### Kangelastenor
Kangelastenor on kõige heroilisem meeshääl. Tüüpilised Wagneri ooperid. Itaalia keeles nimetatakse seda *tenore robusto*ks.

Kangelastenori partiisid ooperites:
*Manrico, "Trubaduur" (Verdi)
*Tristan, "Tristan ja Isolde" (Wagner)
*Radamés, "Aida" (Verdi)
*Othello, "Othello" (Verdi)
*Calaf, "Turandot" (Puccini)

### Lüüriline tenor
Lüürilise tenori (itaalia k *tenore spinto*, saksa k *lyrischer Tenor*) partiisid ooperites:

*Rodolfo, "Boheem" (Puccini)
*Romeo, "Romeo ja Julia" (Gounod)
*Faust, "Faust" (Gounod)
*Hoffmann, "Hoffmanni lood" (Offenbach)

### ''Tenore di grazia''
*Tenore di grazia* (sõna-sõnalt 'graatsiline tenor') on kerge, paindlik tenori hääleliik.

*Tenore di grazia* partiisid ooperites:
*Nemorino, "Armujook" (Donizetti)
*Pedrillo, "Haaremirööv" (Mozart)
*Don Ottavio, "Don Giovanni" (Mozart)

### ''Tenor bouffe''
*Tenor bouffe* on eriti kerge tenorihääl eelkõige prantsuse 19. sajandi keskpaiga kergetes ooperites (heliloojad Jacques Offenbach, Charles Lecocq ja François-Adrien Boieldieu).

### Kontratenor

Kontratenoriteks on sageli bassid, kes laulavad kõrgemas tessituuris või ulatuses. Tänapäeval kirjutavad heliloojad falsetiga või kontratenoripäraselt laulvale lauljale.

*Oberon, "Suveöö unenägu" (Britten)
Ripskõhtsed

**Ripskõhtsed** (*Gastrotricha*) on loomade riiki kahekülgsete põhikonda kuuluv hõimkond.

Varem, näiteks "Loomade elus", arvati ripskõhtsed ümarloomade hõimkonda omaette klassina. 

Ripskõhtsed on mikroskoopilised organismid, ehkki suuremad on ka palja silmaga näha (0,06–3 mm). Nad elavad nii mage- kui ka merevees. Enamik magevees elavaid ripskõhtseid kuulub perifüütonisse või bentosesse. Merevees elavad ripskõhtseid tavaliselt interstitsiaalselt (liivaterade vahel). Mõni liik elab ka maismaal. Ehitustüübilt on nad bilateraalse sümmeetriaga. Ripskõhtseid on umbes 700 liiki

Ripskõhtsete hõimkond sisaldab ühe klassi, mis jaguneb kaheks seltsiks: *[[Macrodasyda]]* ja *[[Chaetonotida]]*.

Ripskõhtsed põlvnevad torusoolelistest ripsussidest. Selle arenguga on kaasnenud mõõtmete vähenemine ja osaline taandareng.

Ripskõhtsetel puuduvad hingamiselundkond ja ringeelundkond. Hingamine toimub läbi naha ja sooleseina kaudu. Kehaõõnt täidab vedelik, mis "uhub" siseelundeid ja osaleb ainevahetuses. 

## Liikumine

Ripskõhtsete lihaskond on taandarenenud. Nende lihased ei moodusta pidevat kihti, vaid paiknevad kehal eraldi "lintidena". Ripskõhtsete eellaste nahklihasmõigust on säilinud vaid üksteisest isoleeritud lihaskimbud. Niisuguse taandarengu peamiseks põhjuseks on loomade väikesed mõõtmed: nad liiguvad edasi keha kõhupoolt katvate ripsmete abil ja pisikestel loomadel sellest piisab. Selline lihaste degeneratsioon on osutunud ripskõhtsetel pöördumatuks. 

Ripsmed töötavad kooskõlastatult nagu ripsussidelgi ja tagavad looma küllalt kiire kulgemise. Ripskõhtsed oskavad ka ujuda ja teevad sealjuures sageli neile väga iseloomulikke hüppeid. Ühtlasi toimivad ripsmed mehhanismina, mis juhib toidu nende suuavani. Ripskõhtsed toituvad mitmesugustest pisiorganismidest, sealhulgas väikestest ripsloomadest. 

Suurematel ripskõhtsetel tekkis liikumisega probleem: ripsmed ei jaksa neid edasi vedada, aga lihased on juba mandunud. Kuidas siis liikuda? Suurematel ripskõhtsetel arenesid erilised haardetorukesed, mille otsas on kinnituskettad. Nende abil imevad ripskõhtsed end mingi pinna külge ja kulgevad niimoodi mööda põhja nagu torusid mööda sammudes. Arusaadavalt on selline liikumine väga aeglane. 

## Avastuslugu

Ripskõhtsed avastati 18. sajandil. Mikroskoopide puudulikkuse ja teadmiste vähesuse tõttu peeti neid esialgu ripsloomadeks, kellega nad on ühesuurused.

Ripskõhtsete olemuse selgitasid välja niisugused teadlased nagu O. Bütschli, I. Metšnikov ja C. Zelinka. Zelinka kirjeldas juba 1889 olulisi tunnuseid, millega selgitati ripskõhtsete iseärasused. Suur tähtsus ripskõhtsete uurimisel on olnud P. Schultze töödel. 20. sajandil on kõige suuremad teened ripskõhtsete süstemaatika, bioloogia ja ökoloogia uurimisel A. Remanel. 

## Viited
Müüser

**Müüser** ehk **mortiir** on suurtükk, mille raua pikkus on 2–12 kaliibrimõõtu ja relva kaliiber on 152–420 millimeetrit .

Müüsri mürsud ei lenda kaugemale, kui 14 kilomeetrit. Mürsu väga kumer lennujoon võimaldab tulistada püstloodis varjete taha.

## Ajalugu

Eestlaetav müüser oli astunud suurtükkide ritta juba 15. sajandil, mil seda kasutati peamiselt piiramisel. Siis tulistati sellega kivi- ja malmkuule. Eriti tõhus oli müüser pehmete sihtmärkide vastu: mürsu kiirus oli küll väiksem kui haubitsal, kuid laskekiirus suurem. Samuti oli see kergem ja seda oli hõlpsam transportida.

Teises maailmasõjas asendati müüser miinipildujaga.

## Viited


## Välislingid
Lõugsuud

**Lõugsuud** (*Gnathostomulida*) on loomade hõimkond, kuhu kuuluvad mikroskoopilised (0,5...1 mm pikad) meres elavad organismid.

Nagu lameussidelgi, on neil kehapind kaetud ripsmetega; erilised on nad seetõttu, et igal rakul on alati üks ripse. Lõugsuudel puudub kehaõõs, hingamis- ja vereringesüsteem.

Lõugsuud on hermafrodiitsed. Ehitustüübilt on nad bilateraalse sümmeetriaga.

## Seltsid
* *[[Filospermoidea]]*
* *[[Bursovaginoidea]]*

## Vaata ka
*Lõugsuude loend
Bariton

**Bariton** (kreeka keeles *barytonos* 'madalahääleline') on tenorist madalam ja bassist kõrgem meeshääl. Bariton on ka ventiile omav maheda tooniga vaskpuhkpill.

Bariton on meeshääle keskmine ulatus, mis vastab ligikaudu metsosoprani omale. Ooperis pannakse need hääled tihti paari. Saksa ooper nõuab väga tugevat keskmise ulatusega baritoni, itaalia rollid on kõrgema ulatusega. Enne 19. sajandit kasutati baritoni ooperi peaosades harva. 

Üks tähtsamaid 1800. aastate baritone on Johann Michael Vogl (1768–1840), kes oli Schuberti sõber. Vogl oli baritonilaulu kontserttraditsiooni tekke üheks inspireerivamaks kujuks. 20. sajandil on seda traditsiooni jätkanud Dietrich Fischer-Dieskau, Olaf Bär, Thomas Hampson ja Wolfgang Holzmair.

Paljud kuulsad tenorid (nt Lauritz Melchior, Plácido Domingo) on alustanud lauljakarjääri baritonina.

## Kuulsamaid baritoniosi ooperites
* krahv Almaviva, "Figaro pulm" (Mozart)
* Guglielmo, "Così fan tutte" (Mozart)
* Don Giovanni, "Don Giovanni" (Mozart)
* Papageno, "Võluflööt" (Mozart)
* Jago, "Othello" (Verdi)
* Rodrigo, "Don Carlos" (Verdi)
* Rigoletto, "Rigoletto" (Verdi)

20. sajandi ooperitest on baritoniosi sisaldanud näiteks Straussi, Bergi, Schönbergi ja Britteni ooperid; muusikalidest aga Lehári, Kerni, Rombergi, Rodgersi ja Irving Berlini looming.
Flak 38

**Flak 38** oli 37 mm kaliibriga õhutõrjekahur Saksa armees Teise maailmasõja ajal.

Flak 38 oli kasutusel õhutõrjedivisjonides (*Flak-Abteilung*), kus selliste relvadega oli relvastatud 1 patarei + pool ühest segapatareist. 

Esimestel *[[Wehrmacht]]´i* relvastusse võetud 37 mm õhutõrjekahuritel oli kohmakas ja kallis kaheteljeline lafett, kuid armee vajas midagi lihtsamat. 

1936. aastal võetigi relvastusse uus 3,7 cm Flak 36. Selle kaherattaline lafetihaagis sarnanes väga 2 cm Flak 30 omaga. Sihtimiseks kasutati lihtsat optilist sihikut Flakvisier 36. Uue, suurema, kellamehhanismiga sihiku Flakvisier 40 kasutuselevõtuga tuli märgatavalt moderniseerida ka lafetti. Uus kahur sai nimetuse 3,7 cm Flak 37. 

Sõja jooksul moderniseeriti relva varsti aga veelgi, mille tulemusena sai relv nimeks 3,7 cm Flak 38. Õhutõrjekahuritele töötati sõja jooksul välja mitmesuguseid erinevaid sihikuid.
Aleksandr Volodin

**Aleksandr Volodin** on mitme tuntud inimese nimi:

***[[Aleksandr Volodin (klarnetist)|Aleksandr Volodin]]**, vene klarnetist ja pedagoog (1897–1966)
***[[Aleksandr Volodin (kirjanik)|Aleksandr Volodin]]**, vene näitekirjanik ja stsenarist (1919–2001)
***[[Aleksandr Volodin (filosoof)|Aleksandr Volodin]]**, vene filosoof (1933–2004)
***[[Aleksandr Volodin (keeleteadlane)|Aleksandr Volodin]]**, vene keeleteadlane (1935–2017)
***[[Aleksandr Volodin (jalgpallur)|Aleksandr Volodin]]**, Eesti jalgpallur (sündinud 1988)
***[[Aleksandr Volodin (maletaja)|Aleksandr Volodin]]**, Eesti maletaja (sündinud 1990)
Põhja-Korea riigipeade loend

**Põhja-Korea riigipeade loend** loetleb Põhja-Korea tegelikud ja titulaarsed riigipead alates iseseisvuse väljakuulutamisest 1948. aastal, sõltumata nende ametinimetusest.

## Ülemrahvakogu Presiidiumi esimehed

Enne presidendi ametikoha sisseseadmist 1972. aastal oli Põhja-Korea kollektiivseks riigipeaks parlamendi juhatus ehk Ülemrahvakogu Presiidium. Tinglikult loeti sel ajal riigipeaks selle presiidiumi esimeest.

## Presidendid

Põhja-Korea presidendi ametikoht seati sisse detsembris 1972. Pärast esimese ja ainsa presidendi Kim Il-sŏngi surma 1994. aastal anti talle Igavese Presidendi tiitel ja ta on ka postuumselt riigipea.

## Ülemrahvakogu Presiidiumi esimehed

Pärast Kim Il-sŏngi surma 1994. aastal jagati riigipea funktsioonid eri ametikohtade vahel. Tseremoniaalse riigipea rolli täidab sarnaselt presidendieelse ajaga parlamendi juhatuse esimees.

## Korea Tööpartei juhid

Põhja-Koreas kuulub tegelik kõrgeim võim valitseva partei juhile, kes kandis aastatel 1949–2011 peasekretäri ametinimetust ja alates 2012. aastast esimese sekretäri ametinimetust. Pärast Kim Il-sŏngi surma parteijuhi tähtsus küll vähenes ja kõige olulisemaks muutus Tööpartei keskkomitee sõjaasjade komisjoni esimehe ametikoht, kuid neid ametikohti täidab käesoleval ajal üks ja sama isik.

Kim Chŏng-ilile anti pärast tema surma detsembris 2011 Tööpartei igavese peasekretäri tiitel.

## Vaata ka

*Põhja-Korea president
*Põhja-Korea valitsusjuhtide loend
Hanipäev

**Hanipäev** ehk **kadrilaupäev** on 24. november, kadripäevale eelnev päev. 

Hanipäevaks või hanedepäevaks on päeva nimetatud Muhus ja nimetatakse praegu maausu kalendris.
Pisilõugloomad

**Pisilõugloomad** (*Micrognathozoa*) on loomade hõimkond, kuhu kuulub ainult üks liik – ***Limnognathia maerski***. 

*Limnognathia maerski* avastati 1994. aastal Gröönimaal Qeqertarsuaqi (Disko) saare allikast.
Selle pikkus on kümnendik millimeetrit ning seega üks väiksemaid teadaolevaid loomi.
OpenDocument

**OpenDocument** ehk **ODF** (*Open Document Format for Office Applications*, "avatud dokumendivorming kontorirakendustele") on XMLi-põhine failivorming elektrooniliste dokumentide (nt tekstide, arvutustabelite, esitluste, diagrammide) jaoks.

## Ajalugu
Vormingu esialgse spetsifikatsiooni töötas välja Sun Microsystems, kuid standardini jõudis OASISe (*Organization for the Advancement of Structured Information Standards)* konsortsiumi vastav töörühm – OASIS ODF TC – algselt OpenOffice.orgi jaoks loodud ja selles kasutatud XML-vormingu (OpenOffice.org XML) põhjal.

## Standard
Et OpenDocument on avatud failivorming, on dokumendi struktuur vastavuses mitmete avalike organisatsioonide ja paljude firmade koostöös valminud standardiga ja spetsifikatsioon on kõigile soovijaile kättesaadav. Samuti on OpenDocument sõltumatu ühest kindlast rakendusprogrammist, tootjast või operatsioonisüsteemist.

Peale OASISe standardi on ODF (õieti selle versioon 1.0) ka ISO ja IEC rahvusvaheline standard – ISO/IEC 26300:2006 Open Document Format for Office Applications (OpenDocument) v1.0.

## Kasutatavus
Eesti vabariigi majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi riigi infosüsteemide osakonna välja töötatud dokument "Riigi IT arhitektuur" soovitab mitmepoolset redigeerimist vajavates riigi- ja avalik-õiguslike asutuste dokumentides kasutada failivorminguna OpenDocumenti.

Sama seisukohta kajastavad Euroopa Liidu eksperdirühmade soovitused ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2003/98/EÜ, kuna ODF täidab Euroopa Liidu kriteeriumid standardite avatuse osas.

## Tarkvara
OpenDocumenti kasutavad vaikevorminguna mh kontoritarkvarapaketid OpenOffice.org, LibreOffice, Sun StarOffice, Oracle Open Office, IBM Lotus Symphony, Google Docs, KOffice, NeoOffice ja Mobile Office. OpenDocumenti tugi on rohkemal või vähemal määral olemas ka paljudel teistel tarkvararakendustel nagu nt IBM Workplace, IBM Lotus Notes 8, Corel WordPerfect Office, EIOffice, Co-Create Office, Abiword, TextEdit, TextMaker, Gnumeric ja Scribus, samuti Microsoft Office'il alates versioonist 2007 SP2.

Levinumate OpenDocument-vormingute faililaiendid:
* `.odt` – tekstidokumendid
* `.ods` – tabelarvutus
* `.odp` – esitlused
* `.odg` – graafika

## Vaata ka
* Pikem artikkel OpenDocumentist inglise keeles
* Avatud dokumendivormingud
* Standard
* Tekstitöötlus
* OpenOffice.org
* OpenDocument tarkvara – inglise keeles
* OpenDocument kasutamine ja levik – inglise keeles

## Viited

## Välislingid
* ODF Alliance
* OpenDocument Fellowship
* Eestikeelne avatud dokumendivormingute ja tarkvara teemaline koduleht
* Standards Blog of Andy Updegrove
* Eestikeelse OpenOffice.orgi koduleht
* OpenOffice.orgi koduleht
* LibreOffice'i koduleht
* KOffice'i koduleht
* Google Docs
* IBM Lotus Symphony koduleht
* Sun StarOffice'i koduleht
Harjaslõugsed

**Harjaslõugsed** (*Chaetognatha*) on loomade hõimkond, kuhu kuuluvad röövtoidulised mereussid, nende osakaal on maakera kogu planktonis suurim. Harjaslõugseid teatakse tänapäeval üle 20 perekonna 120 liigiga.

Umbes 20% harjaslõugsete liikidest on bentilised ning substraadina kasutavad nad peamiselt vetikaid ja kive. Neid leidub praktiliselt kõikides soolastes veekogudes. 

Enamik harjaslõugseid on läbipaistvad ja torpeedo-kujulised. Üksikud süvamere liigid on oranžid. Nende pikkus on 3 mm-st 120 mm-ni. 

Läänemeres elab balti nooluss (*Sagitta elegans baltica*).

## Vaata ka
*Harjaslõugsete loend
Victoria Beckham

**Victoria Beckham** (sünninimega **Victoria Caroline Adams**; sündinud 17. aprillil 1974 Hertfordshire'is Inglismaal) on inglise laulja, moekujundaja, ettevõtja, näitleja ja modell.

Kuna Victoria tahtis väga saada lauljaks, avastas ta The Stage, mis muutis ta elu igaveseks. The Stage otsis 5 naist, kes oskaksid laulda ja tantsida, ja Vic teadis, et see võib olla ta viimane võimalus ning ta haaras sellest kinni.

Kui ansambel oli kokku saadud, vallutati maailmas edetabeleid, mis muutsid kõvasti muusikaajalugu. Aastal 1996 ilmus Spice Girlsi esimene singel "Wannabe" ja nende debüütalbum "Spice". Peale Victoria kuulusid bändi veel Emma, Geri ja kaks Meli. Spice Girls võttis kasutusele lavanimed ning Vicist sai üleöö kuulus Posh Spice.

## Haridus
Kui Victoria oli väike, õppis ta Jason Theatre Schoolis, kuid ta liikus edasi Laine Arts Theatre College'isse, kus ta õppis tantsimist ja voolimist.

## Isiklikku
Tal on õde Louise ja vend Christian ning vanemad Jacqueline Doreen Adams and Anthony William Adams. Kui Vic noorem oli, narriti teda palju akne tõttu.
1990. aastatel tutvus Victoria noore vutistaari David Beckhamiga. Nad armusid ja kurameerisid pikka aega ning aastal 1999 nad abiellusid Iirimaal Dublinis. Victoriast sai Beckham ja neil sündis kolm poega, sh Brooklyn Beckham, ja tütar.

2007. aastal kolisid Victoria ja David Los Angelesse, et alustada seal uut ja põnevat elu ning pühenduda oma perele.

## Viited

## Välislingid

*dvbstyle
Siilussid

**Siilussid** (*Kinorhyncha*) on loomade hõimkond, kuhu kuuluvad väikesed (1 mm või väiksemad) merelised pseudotsöloomiga mereussid. Siilusse on kaks gruppi, mida käsitletakse pigem seltsidena kui klassidena; siia kuulub ühtekokku umbes 150 liiki.

Nad elavad merede põhjas meiobentoses. Nende keha on lülistunud, koosnedes 11 lülist, eristunud on pea ja kael. 

Siilussidel puuduvad välised ripsmed, kuid neid asendavad kehast väljaturritavad ogad, pea ümber on koondunud 7 ogadest ringi, mida nad kasutavad peamiselt liikumiseks. 

Siilussid söövad ränivetikaid ja teisi mudas elavaid organisme.

## Vaata ka
*Siilusside loend
Rüüloomad

**Rüüloomad** (*Loricifera*) on loomade hõimkond, kuhu kuuluvad mikroskoopilised meres elavad organismid. Rüüloomasid on kirjeldatud 22 liiki 8 sugukonnast. Rüüloomad asustavad kõiki meresügavusi kõikidel laiuskraadidel.

Nende keha on kaetud rüüga, millest ka nimi. Rüüloomad elavad merepõhjas, kleepudes sageli kiviklibule. Nad on lahksoolised.

Rüüloomad avastas alles 1983. aastal Reinhardt Kristensen.

## Vaata ka
*Rüüloomade loend
Haabjas

**Haabjas** ehk **vene** ehk **lootsik** ehk **ühepuulootsik** on ühepuupaat, paat, mis on loodud ühest puu tüvest.

## Struktuur
Haabjas on ühest puust õõnestatud, laiali painutatud külgedega ja madalapõhjaline kanuutaoline paat, mis on tavaliselt valmistatud jämedat haava- või pärnapuust (pärnapuust paati nimetatakse pärnjaks). Paadi valmistamise etappideks on sobiva puu leidmine, hernekaunakujuliseks (ka sigarikujuliseks) vormimine, paari sentimeetri (ligikaudu toll) paksuseks õõnestamine, külgede laialipainutamine tule ja veega lootsikule sobiva kuju andmiseks ning kaaretamine.

## Ajalugu ja levik
Eesti teadaolevalt vanim ühepuupaat leiti 2025. aastal Võrumaal, Vastseliina lähedal Kirikumäe järvest: umbes 2000 aasta vanune männipuidust ühepuupaadi katkend.

Ühepuulootsik on üks vanemaid paaditüüpe, mis on levinud kõigil kontinentidel (välja arvatud Antarktika), peamiselt põlisrahvaste, sh soome-ugri rahvaste juures. 

## Pärandi hoidmine
Eestis on haabjaehituse kultuur tänapäevani säilinud laialdaste üleujutuste poolest tuntud Soomaal, kus tema kohalikuks levinud nimetuseks on lootsik. Kuni 1950. aastateni kasutati Soomaa ühepuulootsikut igapäevase sõiduvahendina jõgedel ja kalapüügiks, kevadiste suurvete ajal oli haabjas aga üleüldse ainsaks liikumisvahendiks. Tänapäeval kasutatakse haabjat valdavalt meelelahutuseks turismisektoris.

2016. aastal kanti haabja ehitamine Soomaal Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse. 2020. aasta 19. märtsil allkirjastas kultuuriminister taotluse kanda ühepuulootsiku ehitamine ja kasutamine Soo­maal UNESCO kiireloomulist kaitset vajava vaimse kultuuripärandi nimistusse. 2021. aasta lõpul kanti haabjas UNESCO kultuuripärandi nimistusse.
Fail:Haabjad Emajõe festivalil, 18. august 2012.jpg|Haabjad Emajõe festivalil, august 2012
Fail:Haabjas Emajõe festivalil (1), 18. august 2012.jpg|Haabjas Emajõe festivalil
Fail:Haabjas Emajõe festivalil, 18. august 2012.jpg|Haabjas Emajõe festivalil


## Vaata ka
*Kanuu
*Piroog
*ruhi

## Viited

## Välislingid

*Haabjaveeb
*Haabjablogi
* Jaan Keerdo, Haabjaehituse teoreetilised põhimõtted ja praktilised lahendused, Magistritöö kultuuriväärtuste säilitamise erialal, Tartu Ülikool 2011
*Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu : Ühepuulootsiku ehitamine ja kasutus Soomaal
*Ühepuupaatide leviku maailmakaart
*Haabjas pürib UNESCO kultuuripärandi nimistusse, postimees.ee, 22. märts 2020
*Ühepuupaadi renessanss Läänemaal, Müürileht, 27.03.2025
Hammarö vald

**Hammarö vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Värmlandi läänis. Asub poolsaarel Vänerni järves.

Suuremad asulad on Skoghall ja Vidöåsen.
Fail:Hammarö - KMB - 16000300022731.jpg
Fail:Hammarö - KMB - 16000300023565.jpg
Fail:Hammarö kyrka 1.jpg
Fail:Hammarö kommunhus.JPG


## Välislingid

*Valla koduleht
Karlstadi vald

**Karlstadi vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Värmlandi läänis. Asub Vänerni järve ääres.

Suuremad asulad on Karlstad, Blombacka, Alster, Ulvsby, Skåre, Molkom, Vallargärdet, Vålberg ja Väse.

## Välislingid

*Valla koduleht
Torsby vald

**Torsby vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Värmlandi läänis. Piirneb läänes Norraga.

Suuremad asulad on Ambjörby, Likenäs, Oleby, Stöllet, Sysslebäck, Torsby ja Östmark.

Vallas on mitu murdmaa- ja mäesuusakeskust.

## Viited

## Välislingid
*Valla koduleht
Ystadi vald

**Ystadi vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Skåne läänis. Asub 40 km ulatuses Läänemere kaldal.

Vald moodustati 1971. aastal Ystadi linna ja 4 ümbruskonna valla ühendamise teel.

## Vaata ka
* Bjärsjöholmi loss

## Viited

## Välislingid

*Valla koduleht
Raivo Tafenau

**Raivo Tafenau** (sündinud 20. novembril 1963 Mustlas) on eesti džäss-saksofonist. Ta on lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli akordioni erialal, kuid pärast seda sai temast saksofonist.

Kutselise muusiku karjääri alustas ta 1991. aastal ning 1994. aastal valis Eesti Raadio ta aasta muusikuks.

## Albumid

*"Accordéon Bohémien" (1995)
*"Alone Together" (1998)
*"Ice on Ipanema" (koos Brasiilia kitarristi Sergio Bastosega) (2003)
*"Lumekuninganna" (koos leedu laulja-flötisti Nedaga) (2004)
*"Take Off" (2004)
*"Eesti meloodiad" (2004)
*"Contrasting Colors" (koos Sergio Bastosega 2008)

## Tunnustus
* 1994 – aasta muusik 
* 1997 – Suure Vankri auhind
* 2021 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (tippvorm jazz-saksofonistina ja suurepärane autoriplaat „The Same Differences“ Tallinna Kammerorkestriga)
* 2024 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema poeg on Ramuel Tafenau.

## Viited

## Välislingid
* 
* 
* Margo Pajuste. Raivo Tafenau: saksofoni võtsin kätte 17aastaselt, Õhtuleht, 3. detsember 2008
Bjurholmi vald

**Bjurholmi vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis.

Bjurholmi vald on elanike arvult Rootsi väikseim vald.

Ainuke üle 200 elanikuga asula on Bjurholm.

## Ajalugu

1808. aastal moodustati Bjurholmi kihelkond, mille alal 1862. aastal loodi samanimeline vald. 1974 liideti Vännäsi vallaga, kuid 1983. aastal eraldati taas omaette vallaks.

## Välislingid

*Valla koduleht
Jõeforell

**Jõeforell** (rahvapäraselt: **hõrnas**; *Salmo trutta* morpha *fario*) on lõhelaste sugukonda kuuluv kala. Ta on meriforelli alamliik või paikne, jões elav vorm (morfa). 

## Levila
Teda leidub Põhja-Aafrika, teiste Vahemere maade, Vahemere saarte ja Taiwani jõgedes ning Eufrati ja Amudarja ülemjooksul. Jääajal olid Vahemeri ja Pärsia laht märksa jahedamad ja meriforellile sobiv elukeskkond, aga kui mered soojenesid, nii et forell neis elada ei saanud, kohanesid nad eluga üksnes jõgedes.

Jõeforelli leidub Eestis peamiselt idapoolsetes jõgedes ja ojades.

## Eluviis
Jõeforell nagu teisedki forellid ei talu veekogus hapnikuvaesust. Seetõttu eelistab ta elupaigana selgeid, jahedaid ja kiirevoolulisi jõgesid ja ojasid. Jõeforelli kudemine võib toimuda novembri lõpust veebruarini.

## Välimus
Tema pikkus on tavaliselt 25–35 cm, kaal 200–500 g, harva kuni 2 kg, kuid 1974 püüti Tšehhoslovakkias 7,2 kg raskune jõeforell.

## Toitumine
Ta sööb peamiselt putukaid ja maime.

## Jõe- ja järveforell kui kõikuvad liigisisesed taksonid
Karl Linné luges jõe- ja järveforelli eri liikideks, kuid on näidatud, et nad võivad vabalt üksteiseks muutuda. Näiteks kui Uus-Meremaale, mille ümber meri on jahedam, viidi sisse jõeforell, hakkas ta seal merre laskuma ja muutus tüüpiliseks meriforelliks. Jõgedes, kus elavad nii paikne kui siirdevorm, moodustavad nad koelmutel ühise parve ja koevad koos.

## Vaata ka
*Forellid
*Meriforell
*Järveforell

## Viited

## Välislingid
*Liigikirjeldus TÜ Loodusteadusliku hariduse keskuse interaktiivses õpikeskkonnas; bio.edu.ee
Tavda

**Tavda** (vene keeles *Тавда́*) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Linn asub Tavda jõel ning on oluline jõesadam ja puidutööstuse keskus.

Linn asutati 1910. aastal, linnaõigused sai 1937. aastal.

Viimastel aastakümnetel on linna elanikkond vähenenud: kui 1989. aastal elas linnas rahvaloenduse andmetel 45 735 elanikku, siis 2005. aastal oli elanikke hinnanguliselt 40 238.
Tavda jõgi

**Tavda** (vene keeles *Тавда́*) on jõgi Aasias Venemaal Sverdlovski ja Tjumeni oblasti territooriumil. Voolab Lääne-Siberi tasandikul valdavalt kakku, alamjooksul itta. Suubub vasakult Tobolisse.

Tavda kogupikkus on 719 kilomeetrit.

Jõgi külmub tavaliselt novembri alguses ja jääb jääkatte alla kuni aprilli lõpuni. Tavda on laevatatav jõgi ning seda kasutatakse puidu transpordiks.
Sorsele vald

**Sorsele vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis. Piirneb loodes Norraga.

Lisaks vallakeskusele Sorselele on suuremad asulad Ammarnäs, Blattnicksele, Gargnäs ja Lomselenäs.

Üle poole valla territooriumist hõlmab Vindelfjälleni looduskaitseala.

## Viited

## Välislingid

*Valla koduleht
Rež

**Rež** (vene keeles *Реж*) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Linn asub Reži jõe ääres.

Rež asutati 1773. aastal, linnaõigused sai 1943. aastal.
Haagi koolkond

**Haagi koolkond** (hollandi keeles *de Haagse school*) oli aastatel 1860–1890 Haagis elanud ja töötanud kunstnike rühm.

Haagi koolkonnast on mõjutatud paljud kunstnikud, näiteks Vincent van Gogh, Jan Toorop ja Isaac Israëls.

## Liikmed
* Floris Arntzenius
* Adolph Artz
* Gerard Bilders
* Bernard Blommers
* Théophile de Bock
* Johannes Bosboom
* Paul Gabriël
* Gerrit van Houten
* Jozef Israëls
* Jacob Maris
* Matthijs Maris
* Willem Maris 
* Anton Mauve
* Hendrik Willem Mesdag
* Taco Mesdag
* Sina Mesdag-van Houten
* Albert Neuhuys
* Willem Roelofs
* Philip Sadée
* Julius van de Sande Bakhuyzen
* Willem Bastiaan Tholen
* Jan Hendrik Weissenbruch
* Willem de Zwart
Viljandi lahing

**Viljandi lahing**u all on tuntud mitu sõjalist konflikti:
*Viljandi piiramine toimus 1211. aastal Muistse vabadusvõitluse ajal
*Viljandi piiramine toimus 1223. aastal samuti Muistse vabadusvõitluse ajal
*Viljandi lahing toimus 1480. aastal Vene vürstiriikide ja Liivimaa vahelise sõja ajal
*Viljandi piiramine toimus 1560. aastal Liivi sõja ajal
*Viljandi lahing ehk Viljandi piiramine toimus 1600. aastal Rootsi-Poola sõja ajal
*Viljandi lahing ehk Viljandi piiramine toimus 1602. aastal ka Rootsi-Poola sõja ajal
*Viljandi lahing ehk Viljandi piiramine toimus 1608. aastal samuti Rootsi-Poola sõja ajal