Venemaa ajalugu

*See artikkel on ülevaade tänapäeva [[Venemaa]] territooriumi ajaloost



==Esiajalugu==




Vanimaid arheoloogilisi leide tänapäeva Venemaa territooriumilt on leitud vanema [[paleoliitikum]]i ajajärgust [[Kaukaasia]]st, keskmisest paleoliitikumist ka [[Volgograd]]i lähedalt, [[Uural]]i keskosast, [[Oka]] äärest ja [[Desna]] ülemjooksult; [[Siber]]i vanimad leiud ([[Altai]]st ja [[Amuur]]i jõgikonnast) on [[Aasia]]-pärased.

Teadlased teavad suhteliselt vähe idaslaavlastest enne umbes 859. aastat, kui ilmusid esimesed kirjalikult talletatud sündmused ürikus *Nestori kroonika*. Slaavlastel puudus ilmselt kirjakeel ([[kirillitsa]], mis loodi 863. aasta paiku, loodi just slaavi keeli silmas pidades) ja idaslaavi maade kaugus kirjaoskajatest kultuuridest takistas varajast historiograafiat. Vähesed tuntud faktid on tulnud [[Arheoloogia|arheoloogilistelt]] kaevamistelt, võõramaalaste kirjeldustest Kiievi-Vene maade kohta ja [[Slaavi keeled|slaavi keelte]] võrdlevast analüüsist.

Väga vähesed enne 11. sajandit dateeritud (mitte ühtegi enne 10. sajandit) kohalikud Kiievi-Vene dokumendid on säilinud. Varaseim suur käsikiri infoga Kiievi-Vene ajaloost, *Nestori kroonika*, pärineb 11. sajandi lõpust ja 12. sajandi algusest. See loetleb 12 slaavi [[Slaavlased|hõimuliitu]], kes olid 10. sajandiks asunud hilisemale Kiievi-Vene territooriumile [[Bug]]i jõe, [[Dnepr]]i jõe ja [[Must meri|Musta mere]] vahel: *polaanid*, *drevljaanid*, *dregovitšid*, *radimitšid*, *vjaatitšid*, *krivitšid*, *sloveenid*, *duleebid* (hiljem tuntud kui [[volõõnid]] ja [[bužaanid]]), *valged horvaadid*, *severjaanid*, *ulitšid* ja *tivertsid*.

Kaudsete dokumentaalsete tõendite alusel oli 8.-[[9. sajand]]il tänapäeva Loode- ja Põhja-Venemaa territooriumil [[Kaubatee varjaagide juurest kreeklasteni]] ääres [[viikingid|viikingite]] valitsetud, kuid erinevaid hõime ([[Baltlased|balti]], [[slaavlased]], [[Soome-ugri rahvad|soome-ugri]], [[Turgi rahvad|türgi hõimud]] ja [[skandinaavia|skandinaavlasi]]) ühendanud [[Vene khaaniriik]] ([[:en:Rus' Khaganate|en]]), mille keskus asus arvatavalt kaubatee ääres [[Laadoga järv]]e juures [[Staraja Ladoga|*Aldeigoburg*]]is.

Idaslaavlaste asustus kujunes välja järgides piirkonda läbivaid ning liikumist ja kaubandust võimaldavate jõgede: [[Põhja-Dvina]], [[Volhovi jõgi|Volhovi]] ja Dnepri [[jõgikond]]ades. Piirkondi, Laadogast Kiievini, asustasid [[hõim]]ud: [[dregovitšid]], [[radiimitšid]], [[vjaatitšid]], [[drevljaanid]], [[Ilmjärv]]e [[Ilmeni slaavlased|slaavlased]] ehk Ilmjärve sloveenid, [[krivitšid]], [[severjaanid]] ja [[poljaanid]].

==Keskaeg==


[[Vene]] [[kroonika]]te andmetel ("[[Jutustus möödunud aegadest]]" jt) tõstsid novgorodlased [[859]]. aastal seniste varjaagidest valitsejate vastu mässu, kuid pärast kolm aastat kestnud omavahelisi hõimusõdasid ja korratust kutsusid taas endale mere tagant valitsejad. Nii tulnudki mere tagant kolm venda-[[konung]]it – [[Rjurik]], [[Sineus]] ja [[Truvor]]. Rjurik valitsenud Novgorodis, Sineus [[Beloozero]]s ja Truvor [[Irboska]]s. Kahe noorema venna surm (864?) teinud Rjurikust [[Novgorodimaa]] ainuvalitseja. Esimene [[Idaslaavlased|idaslaavlaste]] riiklik moodustis tänapäeva Venemaa territooriumil loodi 862. aastal, kui poolmüütilise [[varjaagid|varjaag]]i valitseja [[Truvor]]i moodustatud [[Novgorodi vürstiriik]]. Varjaagid valitsesid ka teisi strateegilisi punkte [[Kaubatee varjaagide juurest kreeklasteni|kaubateel varjaagide juurest kreeklasteni]] [[Połack]]is ja [[Kiiev]]is.

Järgmine valitseja [[Oleg]] aga jätkas vallutusi ning 882 vallutas ta [[Smolensk]]i ja [[Ljubeg]]i linnad ja rikka kaubalinna Kiievi, seal valitsenud [[Askold]]ilt ja [[Dir]]ilt. Oleg liitis need alad vanima slaavlaste riigi Novgorodi vürstiriigiga ning viis riigi pealinna üle Kiievisse, kus ta moodustas põhjaslaavlasi ja osa Dnepri jõgikonnas elanud lõunaslaavlasi ühendava [[Kiievi-Vene]] riigi. Kiiev asus tähtsal kaubateel, mis ühendas sisemaad [[Konstantinoopol]]i, [[Ida-Rooma riik|Ida-Rooma riigiga]] ja [[Araabia maad|araabia maadega]], mis andis linnale lisaks kaubanduslikule tähtsusele ka kontrolli majandustegevuse üle. Skandinaavia päritolu [[viiking]]id ja [[normannid]] (venepäraselt [[varjaagid]]) tegid 8.–11. sajandini, [[viikingiaeg|viikingiajal]], rüüsteretki nii läände kui ka itta. Läänes, koloniseerisid nad 8. sajandist alates [[Prantsusmaa]] [[Normandia]], kus asutasid nad [[911]]. aastal [[Normandia hertsogiriik|Normandia hertsogiriigi]].

===Vana-Vene riik (*Рѹсь*) ===
, *Vene*, *Kiievi suurvürst*, *Slaavi vürstiriikide loend*
Vana-Vene riigi valitsejatekihi moodustasid [[varjaagid]]e järeltulijad – vürstid ja nende lähikond vürsti[[družiina]], valitsemisvormiks ei olnud [[monarhia]], vaid [[Vladimir Püha]] poja [[Jaroslav Tark|Jaroslav Targa]] järglaste ([[Jaroslavitšid]]) kontrolli all olevatesse [[linnusepiirkond]]adesse valitsema määratud hõimkondlased – Kiievi vürsti vennad või nende järglased. Jaroslav Targa määratud korra kohaselt toimus piirkondade valitseja-[[asehaldur]]i valik lähtudes suguvõsaliikme lähedusest vanimale valitsejale ning vanusest. Väärikamad ja vanemad liikmed said valitsemiseks rikkamad ja tähtsamad piirkonnad. Kiievi vürsti või piirkondliku valitseja surma korral järgnes valitsemisalade ümberjaotus, mille korraldasid suurvürst tähtsamate vürstidega toimunud kokkutulekul. Vana-Vene riigi alad ei olnud jaotatud pärilikeks valdusteks vaid anti [[Rjurikovitšid|Rjurikute dünastia]] haru liikmetele valitsemiseks. 
 
Vana-Vene riigi tuumiku moodustasid Kiievi, [[Tšernigiv]]i ja [[Perejaslav-Hmelnõtskõi|Perejaslav]]i linnade ümber koondunud piirkonnad, mida valitsesid Rjurikute dünastia vürstid. Oleg pani aluse [[Rjurikovitšid|Rjurikute dünastiale]], mis valitses pika aja jooksul tänapäeva Venemaa, Ukraina ja Valgevene, niisiis slaavi aladel eksisteerinud [[Slaavi vürstiriikide loend|vürstiriikides]], millest tuntuimad olid Tšernigiv, Perejaslav, [[Połack]], [[Rostov]] ja [[Ljubetš]]. Riigi tuumikalade äärealadel asunud kehvemad ja väheprestiižemad piirkonnad, sh kirde-Vene aladel anti valitsemiseks valitsejadünastia noorematele liikmetele. Loode-Vene aladel asuv [[Novgorod]]i ala oli aga traditsiooniliselt suurvürsti vanima järglase valitsemispiirkond.

Suurel maa-alal asuval riigis oli aga ka piirkondlikke eripärasi. Põhja- ja Loode-Venemaal asunud [[Novgorodi vürstiriik|Novgorodi vürstiriigis]] kujunes kaitse ja valitsusülesandeid täitva, [[veetše]] valitava vürsti [[institutsioon]]. [[Novgorodi vürst]]i ametiaja pikkus ei olnud kindlaks määratud. Tüüpiline oli see, et ametist tagandatud vürst valiti hiljem tagasi, mõni vürst (sealhulgas [[Aleksander Nevski]]) oli vaheaegadega võimul neli korda. Novgorodi igapäevaelu haldamiseks valiti aga [[possaadnik]], kes juhtis riigi haldust. Erakorraliste sündmuste (sõjategevus või vajadus erapooletu kohtumõistmise järele) korral kutsuti või valiti rahvakogunemise poolt naabervürstiriikidest ajutine vürst.

Läänes (tänapäeva [[Valgevene]]s) asunud majanduslikult võimas [[Połacki vürstiriik]], mida valitsesid Vladimir Püha teise poja [[Izjaslav Vladimirovitš]]i järglased [[Izjaslavitšid]] ei tunnistanud Kiievi ülemvõimu [[Połack]]i (venepäraselt *Polotsk*) üle. Połack, [[Lääne-Dvina]] jõe ääres on üks vanimaid idaslaavlaste linnu, koos Kiievi ja [[Novgorod]]iga. Połack asus [[Kaubatee varjaagide juurest kreeklasteni|vanade kaubateede ääres]], mis ühendasid läänt ja ida. Połack oli rivaaliks Kiievile ja [[11. sajand|11.]]–[[12. sajand]]il toimusid Polotski vürstiriigi ja [[Kiievi suurvürstiriik|Kiievi suurvürstiriigi]] vahel sagedased sõjaretked eesmärgiga allutada iseseisev Polotski vürstiriik Kiievi riigile. Aastatel [[1044]]–[[1066]] ehitati [[Połacki Püha Sofia katedraal|Püha Sofia katedraal]], märk iseseisvusest ja võimsusest, osa võimuvõitlusest [[Novgorodi Vabariik|Novgorodi Vabariigi]] ja [[Kiievi suurvürstiriik|Kiievi suurvürstiriigiga]], kus ehitati samuti [[Ida-Rooma]] [[Konstantinoopol]]i [[Hagia Sophia]] eeskujul [[Novgorodi Püha Sofia katedraal]] ja [[Kiievi Püha Sofia katedraal]].

Vürstiriikide kuulumine Kiievi riiki ja lahkulöömine sellest toimus vahelduva eduga kuni 12. sajandi keskpaigani, mil moodustus umbes 20 [[rahvus]]grupist ja hõimust koosnev riik. Vana-Vene lagunemise põhjustasid 13. sajandi keskel [[Tšingis-khaan]]i juhitud [[mongolid|mongolite]] vallutused [[Euroopa]]s ja suurvürstiriigi koosseisu kuulunud vürstiriikide vürstide iseseisvumispüüded.

===Novgorodi vabariik ===
 *ja Pihkva vürstiriik*
Novgorodi vabariik ajavahemikul [[1136]]–[[1478]] tänapäeva Loode-[[Venemaa]]l oli piiratud [[Demokraatia|demokraatliku]] riigikorraldusega riik, mille kõrgeim võim oli rahvakogunemine [[veetše]]. Läänes piirnes vabariik [[Rootsi]] Soome alade, [[Liivimaa ordu]] ja [[Pihkva vürstiriik|Pihkva vürstiriigiga]], lõunas [[Polotski vürstiriik|Polotski]], [[Smolenski vürstiriik|Smolenski]] ja [[Tveri vürstiriik|Tveri vürstiriigi]], hiljem ka [[Moskva Suurvürstiriik|Moskva suurvürstiriigiga]], idas [[Rostovi-Suzdali vürstiriik|Rostovi-Suzdali vürstiriigi]] ja [[soome-ugri hõimud]]e maa-aladega. Riigi territooriumiks oli tänapäeva [[Novgorodi oblast]], [[Leningradi oblast]], [[Arhangelski oblast]], [[Tveri oblast]]i põhjaosa, [[Komi]]maa ja [[Karjala]] maa-alad. Kiievi-Vene suurvürst tavatses määrata [[Novgorodi vürst]]iks oma poegi. Aastal 1136 kihutas Novgorodi rahvas vürsti [[Vsevolod Mstislavitš]]i minema ja muutus keskvõimust Kiievis sõltumatuks. Novgorod muutus vabariikliku korraga [[linnriik|linnriigiks]]. Tema tohutud, kuid hõredalt rahvastatud valdused ulatusid [[Valge meri|Valge mere]] ja [[Uural]]iteni.

===Vladimiri-Suzdali vürstiriik ===
 *ja Andrei Bogoljubski*
 *(u 990–1404)*
 *(1207–1474)*
 (1175–1302), keskus [[Pereslavl-Zalesski]]

===Mongolite vallutused ja valitsusaeg ===

, *Kuldhord*, *Mongolite riik*
[[Mongolite invasioon Euroopasse|Mongolite invasioonile Euroopasse]] eelnenud Mongolite riigi ja Kuldhordi vägede [[invasioon]]i tulemusel Vene aladele kirde-, ida- ja lõuna-Vene alade vürstiriigid. [[13. sajand]]il olid idapoolsed vene vürstiriigid mongolite Kuldhordi vasallriigid ning vürstiriikide valitsejad said õiguse valitseda vürstiriikides [[Mongolite riik|Mongolite riigi]] [[suurkhaan]]ilt. Pärast Mongoli invasiooni Venemaale määras Kuldhordi [[khaan]] 1243. aastast vürstide seast [[suurvürst]]i (1. [[Jaroslav Vsevolodovitš]]), kes Kuldhordi khaani [[vasall]]ina, kogus ja vastutas Vene vürstiriikidest kogutava andami kogumise ja Kuldhordi saatmise eest. 
, keskus [[Tver]]
 (1218–1463), keskus [[Jaroslavl]]
 (1216–1591), keskus [[Uglitš]]
 (1238–1486), keskus [[Belozersk]]
 (1238–1460), keskus [[Starodub]]
 (1246–1453), keskus [[Galitš (Kostroma oblast)|Galitš]]
 (u 1212–1345), keskus [[Jurjev-Polski]], [[1344]]. aastal liideti Moskva vürstiriigiga
 (1246–1303), keskus [[Kostroma]]
 (1238–1569), keskus [[Dmitrov]]
 (1247–1490), keskus [[Tver]]
 (1276–1340), keskus [[Moskva]]

Edela-Venemaa [[Novgorodi vürstiriik]] ja [[Pihkva vürstiriik]]i mongoli vallutuskäigud ei ulatunud, kuid piirkonda toimusid [[Rooma-katoliku kirik|roomakatoliku kirik]]u poolt suunatud [[Põhjala ristisõjad]], mis tõrjuti edukalt.


===Moskva suurvürstiriik ===
, *Kuldhord*
Mongoli Kuldhordi kuulunud Venemaal kujunes endise Kiievi/[[Vladimiri-Suzdali vürstiriik|Vladimiri-Suzdali vürstiriigi]] asemel uueks keskuseks [[Moskva vürstiriik]]. Moskva vürst Juri Danilovitšil õnnestus 1318. aastal diplomaatilisi vahendeid kasutades saavutada poolehoid Kuldhordis, abielluda Kuldhordi khaani tütrega ja saavutada ka enda tunnistamine Kuldhordi poolt Venemaa vürstide vanemana. 1319. aastal tunnistati Kuldhordi poolt Moskva vürst Juri Danilovitši [[Vladimiri suurvürst]]ina (endise Kiievi-Vene suurvürstiriigi uus pealinn oli [[Vladimir]]i linnas). Uue suurvürstiriigi ([[Moskva suurvürstiriik]]) pealinnaks määras [[Ivan I]] [[Moskva]] linna, samuti sai ka [[Vene Õigeusu Kirik]]u [[metropoliit|metropoliidi]] asukohaks [[Vladimir]]i linna asemel [[Moskva]]. Suurvürst Ivan I Kalita jätkas väiksemate [[Vene vürstiriikide loend|vene maade ja vürstiriikide]] ühendamist Moskva võimu alla, kasutades selleks Kuldhordi toetust, kes soodustas tugeva vasallvõimu loomist Venemaal. Ivan kasutas suurvürstiriigi piiride laiendamiseks nii sõdu ([[1332]] [[Novgorod]]iga, [[1340]] [[Smolensk]]imaal) kui ka maade ja linnade ostmist ([[Beloozjorsk]], [[Galitš]], [[Uglitš]]) vaesunud osalis- ja naabervürstidelt.



14. sajandi teisel poolel, pärast Kuldhordi nõrgenemist sisemise võimuvõitluse käigus Moskva suurvürsti juhitud [[Kulikovo lahing]]us ([[1380]]) saavutasid vene väed esimese võidu mongoli-tatari vägede üle ja [[1480]]. aastal, pärast vastasseisu [[Suurhord]]i khaani (1465–1481) [[Ahmed-khaan|Ahmed]]i vägedega [[Ugra jõgi|Ugra jõel]], vabanes Venemaa lõplikult sõltuvusest Kuldhordist ja selle järglasriikidest.

[[15. sajand]]i II veerandil puhkenud [[sõda]] riigi jagunemise pooldajatega, kelle eesotsas seisid [[Galitši]] vürstid, lõppes [[Vassili II]] võiduga.

Suurvürst [[Ivan III]] valitsemisajal ([[1462]]–[[1505]]) liidendati 1478. aastal [[Novgorodi Vabariik]] ja [[1485]] [[Tveri vürstiriik]]. Ivan III valitsusajal laienes Moskva suurvürstiriik [[Siber]]isse ning vallutati ka suuri alasid [[Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik|Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi]]lt ([[Moskva-Leedu sõda]]des: [[Moskva-Leedu sõda (1492–1494)|1492–1494]], [[Moskva-Leedu sõda (1500–1503)|1500–1503]] ja [[Moskva-Leedu sõda (1507–1508)|1507–1508]]). Moskva suurvürstiriik sai suure territooriumi ja Moskva riigist arvestatav jõud [[Ida-Euroopa]]s.

Suurvürst [[Vassili III]] valitsemisajal (1505–1533) liideti suurvürstiriigiga [[1510]]. aastal [[Pihkva vürstiriik]], [[1514]] [[Smolenski vürstiriik]] ja arvatavasti [[1521]] [[Rjazani vürstiriik]] ning peeti aastatel 1518–1522 edutuid sõdu Krimmi khaaniriigi ja Kaasani khaaniriigiga.

Ivan III ja Vassili III valitsemisajal kasvas Venemaa territoorium ligikaudu kuus korda, riigi piirid ulatusid [[Valge meri|Valge mereni]] ja Põhjala-[[Uural]]ini. Samal ajajärgul algas ka riigi edelapiiril viljakate maade hõivamine, mis jäid tänapäeva [[Orjol]]i, [[Tula]] ja [[Kursk]]i linna piirkonda.

===Moskva ja Venemaa tsaaririik ===
 (1547–1721) 
Enne Venemaal asuvate feodaalriikide allutamist Moskva vürstiriigile olid idaslaavlaste aladel välja kujunenud piiratud keskvõimuga ning aadlike-[[šljahta]] ja [[suurnik]]e suurte vabadustega vürstiriigid; [[Novgorod]]is ja [[Pihkva]]s suure kaubandus- ja majandusvõimuga vabariik, ainult Moskva suurvürstiriigiga liidetud vürstiriikides valitses tsentraliseeritud keskvõim ja suurvürsti ainuvõim. Tsaar [[Ivan IV]] viis lõpule venelastega asustatud alade koondamise [[Moskva tsaaririik|Moskva tsaaririigiks]] (1547).

[[15. sajand Venemaal|15.]]–[[16. sajand Venemaal|16. sajandil]] pidas Moskva-keskne tsentraliseeritud Venemaa läänesuunal [[Moskva-Leedu sõjad|sagedasi sõdu]] teise slaavi elanikkonnaga suurriigi [[katoliiklik]]u [[Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik|Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigi]]vastu, mille koosseisu kuulusid endised Kiievi-Vene suurvürstiriigi maa-alad koos [[vene õigeusk]]u alamatega. 
, *Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik*, *Rzeczpospolita*
Läänemere ääres pidas Venemaa [[Liivimaa-Moskva sõda]] (1501–1503) ja [[Vene-Liivi sõda|Vene–Liivimaa sõda]] (1558–1561) ja sellele järgnenud [[Liivimaa sõda]], Rootsi kuningriigiga: [[Kahekümneviieaastane sõda]] (1570–[[1595]]) ning [[Leedu suurvürstiriik|Leedu suurvürstiriigi]] ja [[Poola-Leedu]] ühisriigiga: [[Vene-Poola sõda (1562–1582)|Vene-Poola sõda]] (1562–1582). Sõdade tulemusel kaotas Venemaa ajutiselt hõivatud alad Läänemere ääres ning oli kaotuse järel sunnitud need loovutama Rzeczpospolitale ja Rootsile.

Lõunasuunal pidas Moskva tsaaririik pidevaid sõdu Kuldhordi lagunemisel Musta mere piirkonnas moodustunud [[islam|islami usku]] khaaniriikidega ([[Astrahani khaaniriik|Astrahani]], [[Krimmi khaaniriik|Krimmi]], [[Kaasani khaaniriik]]), Astrahani khaaniriigi vallutamise järel 1556. aastal saavutas tsaar [[Boriss Godunov]], [[Mihhail Tatištšev]]i tegevuse tulemusel [[1587]]/[[1589]]. aastal [[õigeusk]]liku [[Kahhethi kuningriik|Kahhethi kuningriigi]] kuninga [[Aleksandre II]]-ga ajutise liidulepingu, kuid [[Gruusia]] piirkond hõivati uuesti [[Pärsia]] [[Pärsia šahh|šahhi]] [[‘Abbās I Suur]] poolt ja liideti [[Pärsia impeerium|Pärsia riigiga]].

17. sajandi alguses toimunud uuel sõjakäigul [[Põhja-Kaukaasia]]sse, said vene väed [[Dagestan]]i piirkonnas [[Kumõkid|kumõkkidelt]] ja [[Osmanite riik|Osmanite]] vägedelt 1605. aastal lüüa. Venemaa laienemine [[Kaukaasia]] suunal peatati ligi sajandiks ja see toimus lõplikult alles [[Kaukaasia sõjad|Kaukaasia sõdade tulemusel]] 19. sajandil ([[Vene-Pärsia sõda (1804–1813)]] jm). 

==Varauusaeg==
===Segaduste aeg===
 (1598–1613)
17. sajandi alguses [[Rjurikovitšid|Rjurikovitšite]] valitsemisaja lõppemise järel tabas Venemaad [[Segaduste aeg]], milles Moskva troonile pretendeerisid [[Vale-Dmitri]]d ning tekkinud segadust Venemaal kasutasid ära nii Rzeczpospolita kui ka [[Rootsi]], kes sekkusid oma vägedega. [[1610]]. aastal kukutasid Moskva [[bojaar]]id lõplikult toetuse kaotanud tsaari ja lubasid Poola väed [[Moskva Kreml|Kremlisse]]. Nad pakkusid trooni Poola kuningapojale [[Władysław IV Waza|Władysławile]]. 1613. aastal suudeti Moskvas asunud Poola vägede piiramise ja rahva maakaitseväe poolt Poola väed Moskvast lahkuma sundima. [[12. juuni]]t tähistatakse 1992. aastast [[Venemaa iseseisvuspäev]]ana.

===Romanovite dünastia===
1613. aastal kutsuti Moskvasse kokku [[Maakogu]], et valida uus tsaar. Valiti 16-aastane [[Mihhail I Fjodorovitš|Mihhail Romanov]], kes pani aluse [[Romanovite dünastia]]le, mis püsis Venemaa troonil kuni [[1917]]. aastani.

===Moskva tsaaririigi laienemine===
17. sajandil pidas Moskva tsaaririik [[Vene-Poola sõda|sõdu juba ühinenud]] Poola-Leedu ühisriigi Rzeczpospolitaga, [[Vene-Poola sõda (1609–1618)|1609–1618]], [[Vene-Poola sõda (1632–1634)|1632–1634]] ehk Smolenski sõda ja [[Vene-Poola sõda (1654–1667)|1654–1667]] ning Musta mere äärseid piirkondi vallanud Osmanite riigiga aastatel [[Vene-Türgi sõda (1676–1681)|1676–1681]] ja [[Vene-Türgi sõda (1686–1699)|1686–1699]].

17. sajandi keskel alustas Venemaa tsaar [[Aleksei Mihhailovitš]] Venemaa moderniseerimist, mida jätkas 18. sajandi alguses Venemaa tsaar [[Peeter I]]. Aleksei Mihhailovitši valitsemisajal aastail [[Vene-Poola sõda (1654–1667)|1654–1667]] peetud sõjas Rzeczpospolitaga, vallutas Venemaa Rzeczpospolitalt [[Bogdan Hmelnitski]] juhitava [[Ukraina ajalugu#Kolmeteistkümneaastane sõda|Ukraina]] alad ning liitis selle Venemaa tsaaririigiga [[1654]]. aastal. 1654. aastal kuulutas Rzeczpospolitale sõja [[Rootsi]] ja hõivas suure osa Rzeczpospolitast (vt [[Uputus (Poola)|Uputus]] ja [[Teine Põhjasõda]]), isegi [[Varssavi]] ja [[Krakov]]i. [[Moskva tsaaririik]] soovis vältida Rootsi liigset tugevnemist ja sõlmis [[24. oktoober|24. oktoobril]] [[1656]] Rzeczpospolitaga [[Vilno rahuleping (1656)|Wilno rahuleping]]u.

1657. aastal Ukraina [[hetman]]iks saanud [[Ivan Võgovski]] alustas uuesti sõjategevust Venemaaga, kuid sellele järgnenud [[Vene-Poola sõda (1657-1667)|Vene-Poola sõda (1657]]–[[Vene-Poola sõda (1657-1667)|1667)]] lõppes Ukraina jaoks kaotusega ning Venemaa ja Poola vahel [[1667]]. aastal sõlmitud [[Andrussovo rahu]]lepinguga liideti Dnepri jõest ida pool asuvad Ukraina alad Moskva tsaaririigiga. Andrussovo vaherahuga tekkis olukord, kus Ukraina jaotati kahe riigi vahel: [[Vasakkalda-Ukraina]] kuulus Venemaale ja [[Paremkalda-Ukraina]] Poolale, piirijõeks oli aga Ukrainat poolitav [[Dnepr]]i jõgi. Andrussovo rahulepinguga sai Aleksei I ka Leedu ja [[Polotsk]]i suurvürsti, [[Valge-Vene]], [[Volõõnia]] ja [[Podolsk]]i vürsti tiitlid. [[Andrussovo vaherahu]]ga läksid [[Smolensk]] ja [[Vasakkalda-Ukraina]] Venemaa tsaaririigi valdusse ning tsaaririik laienes lääne poole, väljapoole venelastega asustatud territooriumi.

1686. aastal sõlmisid Rzeczpospolita ja Venemaa tsaaririik, Igavese rahu lepingu, millega anti Venemaa võimu alla [[Smolensk]] ja osa Ukrainat koos [[Kiiev]]iga, mis oli 1667. aastal sõlmitud [[Andrussovo rahu]]lepingu põlistamine.

==Uusaeg==
 (1721–1917)
18. sajandi alguses [[Venemaa tsaar]] [[Peeter I]] jätkas sõdu [[Osmanite riik|Osmanite riigiga]] ja majanduslike ja poliitiliste ambitsioonide mõjul sekkus Euroopas [[Rzeczpospolita]]–[[Rootsi kuningriik|Rootsi kuningriigi]]-[[Taani kuningriik|Taani kuningriigi]] vahelisse [[Põhjasõda|sõtta]]. Põhjasõja tulemusel saavutas Venemaa strateegilist tähtsust omava rannikuala [[Läänemeri|Läänemere]] ääres ja sõnaõiguse suures Euroopa poliitikas.

19. sajandil osales Venemaa juba suurriigina kõigis Euroopa poliitilistes sündmustes ([[Napoleoni sõjad|Napoleoni sõdades]], [[Viini kongress]], [[Poola jagamised]] jne). 19. sajandil jätkus ka Venemaa keisririigi laienemine itta ja läände ([[Poola jagamised]]).

19. sajandi teisel poolel tekkisid Venemaal esimesed poliitilised liikumised, mille tegevus oli suunatud keisri isevalitsemise vastu ja rahva elukvaliteedi tõusu parandamiseks (Venemaal kaotati [[pärisorjus]] alles 1861. aastal). Poliitiline tegevus ja vabameelsus oli aga ülikonvservatiivses Venemaa keisririigis range kontrolli all, mida jälgis 1826. aastal moodustatud [[Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmas Osakond]].

Keisri ainuvalitsemise vastased poliitilised liikumised ja kodanikevabaduste nõuded päädisid [[1905. aasta revolutsioon]]i ja selle survel välja antud 1905. aasta [[17. oktoobri manifest]]iga, millega võimaldati elanikkonnale poliitilised õigused.


==Uusim aeg==
1914. aastal Euroopas alanud [[Esimene maailmasõda|Esimeses maailmasõjas]] liitus Venemaa keisririik [[Antant]]eriikidega, kuid 1917. aastal toimunud [[veebruarirevolutsioon|veebruari]]- ja sellele järgnenud [[oktoobrirevolutsioon]]iga tõugati Venemaa troonilt viimane [[Romanovite dünastia]] keiser [[Nikolai II]] ja ka loodud [[Venemaa Vabariik|Venemaa Vabariigi]] [[Venemaa Ajutine Valitsus|Ajutine Valitsus]].
*Venemaa Ajutine Valitsus, oktoobrirevolutsioon*

1917. aastal haaras võimu Venemaal äärmuslikult meelestatud sotsiaaldemokraatlik [[VSDT(b)P]] ning võimu haaranud "bolševike" ja nende vastaste vahel algas [[Vene kodusõda]]. Viis aastat kestnud kodusõja tulemusel võitsid bolševike juhitud [[Punaarmee]] väed erineva suunitlusega ([[monarhist]]id, [[konstitutsiooniline demokraatia|konstitutsioonilised demokraadid]] jne) Vene [[valgekaartlased|valgekaartlaste]] vägesid ning kehtestasid Venemaal [[Venemaa Nõukogude Vabariik|Venemaa Nõukogude Vabariigi]] (1917–1918), seejärel pärast [[VK(b)P]] ainuparteisüsteemi kehtestamist [[Vene SFNV]] (1918–1937), mis 1937. aastal nimetati [[Vene NFSV]]-ks (1937–1991).
, *Venemaa Kommunistlik (bolševike) Partei*


===NSV Liit===
, *Vene NFSV*
1922. aastal moodustati [[Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu]] esimehe ja [[VK(b)P KK]] sekretäri [[Vladimir Lenin]]i juhtimisel Vene SFNV baasil koos teiste sotsialistlike vabariikidega ühine [[Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liit]], mis eksisteeris aastatel 1923–1991.

===Vene NFSV ===
[[1989]]. aastal valiti [[Vene Nõukogude Föderatiivne Sotsialistlik Vabariik|Vene Nõukogude Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi]] ehk Vene NFSV kõrgeim riigivalitsusorgan, Vene NFSV Rahvasaadikute kongress.

[[29. mai]]l 1989 valiti [[Boriss Jeltsin]] [[Vene NFSV Ülemnõukogu]] esimeheks.



12. juunil 1990 võttis Vene NFSV Rahvasaadikute kongress vastu deklaratsiooni Vene NFSV riiklikust [[suveräänsus|suveräniteedist]] (*«Декларация о государственном суверенитете РСФСР»*) uuendatud NSV Liidu koosseisus. 12. juunil 1991 valiti Boriss Jeltsin [[Venemaa president|Venemaa presidendiks]].

===Venemaa Föderatsioon===
[[8. detsember|8. detsembril]] [[1991]] moodustasid [[Valgevene]], [[Venemaa]] ja [[Ukraina]] [[Sõltumatute Riikide Ühendus]]e (SRÜ) [[poliitika|poliitiliseks]], [[majandus]]likuks, humanitaar- ja [[kultuur]]ialaseks koostööks endiste Nõukogude Liidu [[liiduvabariik]]ide vahel, kui [[8. detsember|8. detsembril]] 1991 kirjutasid [[Valgevene]], Venemaa ja [[Ukraina]] juhid ([[Valgevene Ülemnõukogu]] esimees [[Stanisłaŭ Šuškievič]] ja ministrite nõukogu esimees [[Vjatšeslav Kebitš]], [[Venemaa president]] [[Boriss Jeltsin]] ja riigisekretär [[Gennadi Burbulis]], [[Ukraina president]] Leonid Kravtšuk ja [[Ukraina peaminister|peaminister]] [[Vitold Fokin]]) Valgevenes Belovežjes alla lepetele, millega lõpetati Nõukogude Liidu kui rahvusvahelise õiguse subjekti eksistents ning Valgevene, Venemaa ja Ukraina, kes olid aastal 1922 [[Nõukogude Liit|Nõukogude Lii]]du ametlikult asutanud, moodustasid uue organisatsiooni, [[Sõltumatute Riikide Ühendus]]e ehk SRÜ.

25. detsembril 1991, pärast NSV Liidu lagunemist tunnistas Venemaa [[Boriss Jeltsin]]i juhtimisel oma omariiklust [[Venemaa Föderatsioon]]ina.

1994–1996 toimus [[esimene Tšetšeenia sõda]], kus Venemaa vägedel ei õnnestunud hoolimata suurearvulisele ülekaalule nii elavjõus kui ka relvastuses edu saavutada ning Jeltsini valitsus kuulutas välja vaherahu ja sõlmis rahulepingu. [[1999. aasta Venemaa korteripommitamised]] olid ajendiks [[teine Tšetšeenia sõda|teise Tšetšeenia sõja]] alustamisele, mis lõppes 2000. aastal Tšetšeenia pealinna [[Groznõi]] vallutamisega. [[Sissisõda]] jätkus küll veel aastaid.

1999. aasta lõpul astus Jeltsin tagasi ja uueks presidendiks sai [[Vladimir Putin]], kelle populaarsusele mõjus edukas sõda hästi ja kes asus võimu enda kätte koondama. Mitme Kremli-meelse tsentristliku partei ühinemisel tekkinud [[Ühtne Venemaa]] saavutas parlamendis enamuse, mis võimaldab Putinil kontrollida ka [[Riigiduuma]]t. Venemaa majandus kasvas nafta ja maagaasi hindade tõusu ja ekspordimahu kasvu najal kiirelt.

2008. aasta augustis pidas Venemaa [[Gruusia sõda]], mille käigus hõivas [[Lõuna-Osseetia]] ja [[Abhaasia]]. 2015. aastal sekkus Venemaa ka [[Süüria kodusõda|Süüria kodusõtta]], kus Venemaa vägesid on süüdistatud sõjakuritegude sooritamises ja tsiviilisikute tapmises. 

Pärast [[2014. aasta taliolümpiamängud|Sotši taliolümpiamängude]] lõppu 2014. aasta veebruaris alustas Venemaa [[Vene-Ukraina sõda|sõda Ukraina vastu]]. [[Krimmi annekteerimine|Annekteeriti Krimm]] ning alustati [[sõda Donbassis]], mille käigus moodustati [[Donetski Rahvavabariik]] ja [[Luhanski Rahvavabariik]]. Sõda kujunes staatiliseks konfliktiks, mille käigus tehti korduvalt ebaõnnestunud relvarahukatseid. 2021. aastal ja 2022. aasta alguses kasvatas Venemaa Ukraina piiride ümber ulatuslikult enda sõjaväelaste hulka. NATO süüdistas Venemaad sissetungi kavandamises, mida Venemaa eitas. 24. veebruari hommikul alustas Venemaa aga [[Venemaa sissetung Ukrainasse|täiemahulist sõjalist sissetungi Ukrainasse]]. [[Pealetung Kiievile (2022)|Pealetung Kiievile]] ebaõnnestus, kuid Venemaa suutis enda kätte haarata osa Lõuna-Ukrainast.



==Viited==

==Kirjandus==
*[[Nikolai Karamzin]], [http://az.lib.ru/k/karamzin_n_m/index.shtml#gr2 История государства Российского] ("Vene riigi ajalugu", 12 köidet) [http://books.google.ee/books?id=JWhvVuVHWlsC&printsec=frontcover&dq=History+of+the+Russian+state++%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B9+%D0%9C%D0%B8%D1%85%D0%B0%D0%B9%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87+%D0%9A%D0%B0%D1%80%D0%B0%D0%BC%D0%B7%D0%B8%D0%BD&hl=et&sa=X&ei=03_uUci5I7OP4gTlq4DQCw&redir_esc=y#v=onepage&q=History%20of%20the%20Russian%20state%20%20%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B9%20%D0%9C%D0%B8%D1%85%D0%B0%D0%B9%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87%20%D0%9A%D0%B0%D1%80%D0%B0%D0%BC%D0%B7%D0%B8%D0%BD&f=false], by Google books; [http://www.runivers.ru/lib/book3074/ История государства Российского], Издательство: Тип. Н. Греча, Место издания: СПб., Год издания: 1818-1829
*[[Sergei Solovjov]], [http://www.runivers.ru/lib/book4544/ История России с древнейших времен. ], Издательство: Товарищество "Общественная польза", Место издания: СПб., Год издания: 1851-1879. Runivers.ru, [http://runivers.ru/lib/detail.php?ID=60694] [http://www.magister.msk.ru/library/history/solov/index.htm], [http://web-local.rudn.ru/web-local/uem/autor/hist/his/SOLOV/SOLOVLEC.HTM]
*[[Siegmund von Herberstein]], [http://www.runivers.ru/lib/book8352/473847/ Записки о Московии (rerum moscoviticarum commentarii) Барона Герберштейна], Издательство: Тип. В. Безобразова и комп., Место издания: СПб., Год издания: 1866
*[[Vassili Kljutševski]], [http://www.runivers.ru/lib/book7813/ Лекции по русской истории], Издательство: Тип. В.О. Киршбаума, Место издания: СПб., Год издания: 1902
* [[Nikolai Kostomarov]]. Русская история в жизнеописаниях её главнейших деятелей [http://www.magister.msk.ru/library/history/kostomar/index.htm], [http://web-local.rudn.ru/web-local/uem/autor/hist/his/KOSTOMAR/KOSTLEC.HTM]
* [[Vassili Tatištšev]]. [http://www.runivers.ru/lib/book3073/ История Российская с самых древнейших времен неусыпными трудами через тридцать лет собранная и описанная покойным тайным советником и астраханским губернатором, Василием Никитичем Татищевым], Издательство: Императорский Московский Университет, Место издания: М., Год издания: 1768-1843, [http://www.magister.msk.ru/library/history/tatisch/tatis000.htm]
*Vladimir Sergejev ja [[David Vseviov]], *Venemaa – lähedane ja kauge, I Raamat – Aegade algusest kuni Vassili III-ni*. Kirjastus: Kirjastus Valgus, 542 lk, ISBN 9789985681930
*Vladimir Sergejev ja [[David Vseviov]], *Venemaa – lähedane ja kauge, II Raamat – Vürstiriigist tsaaririigiks. Ivan IV''. Kirjastus: Kirjastus Valgus, 544 lk, ISBN 9789985681930 ("Venemaa – lähedane ja kauge")