open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bostoni melassiuputus

**Bostoni melassiuputus** oli katastroof, mis toimus 15. jaanuaril 1919. aastal Bostoni North Endi asumis, Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis. 8,7 miljoni-liitrine melassimahuti lõhkes ning ujutas üle North Endi tänavaid hinnangulise kiirusega 56 km/h. 21 inimest surid ning 150 sai vigastada.

Ettevõte Purity Distilling Company tootis etüülalkoholi fermenteeritud melassist. Toorainet hoiustati North Endis paikneva keemiatehase reservuaarides. 15. jaanuari lõunal kell 12.30 kuulsid kohalikud melassimahuti plahvatust. Uputus purustas hooneid ja kahjustas muuhulgas ka raudtee metallkonstruktsioone. Koristus- ja päästetööd olid mahukad, sest melass ulatus kohati kuni meetri kõrguseni.

Leiti, et õnnetus tulenes mahuti vigasest ehitusest, milles oli kasutatud ebakvaliteetset terast. Purity Distilling Company emaettevõtet U.S. Industrial Alcoholi mõisteti hooletuses süüdi ning pidi maksma õnnetuses kannatanutele kahjutasu 300 000 dollari ulatuses (2019. aasta hinnangu järgi 4,5 mln).

## Viited
Serepetta kihelkond

**Serepetta kihelkond** oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Serepetta  kihelkonnakirik, Serepetta Miikaeli kirik (1846) (vene k. Кирха Святого Михаила) asus 	Serepetta (vene k. Žerebjatki) külas. 
Algset Novabura (soome k. Uusi-Puura) kirikukihelkonda Ingerimaa kubermangu Koporje lääni Samoskoj pogostis on mainitud juba 1640. aastal ja Rootsiaegne kihelkonnakirik asus Uusi-Puura külas ning  1644. aastani oli ühine koguduse kirikuõpetaja  Hevaa kihelkonnakogudusega. 

1735. aastal  ehitati  Serepettasse uus puitkirik, kuhu 1748/1752 viidi kihelkonnakeskus  ja 1846. aastaks esitati uus kivikirik.

Serepetta  (rootsi k. Serebetta,  saksa k. *Serebetta*) kirikukihelkond kuulus Ida-Ingerimaa praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Serepetta kihelkond Peterburi kubermangu Peterhofi maakonda. 

1859. aastal oli  Serepetta koguduses 1 132 soomlast (äyrämöised ja savakod), 1905. aastal ca 1 600 soomlast, ca 1 200 eestlast, 41 sakslast, 4 rootslast ja 1 lätlane, 1917. aastal 1 619 soomlast ja 1 594 eestlast inimest.

1920ndatel aastatel eraldus koguduse eesti osa ning Kaprio ja Serepetta eestlased moodustasid ühise koguduse.

## Kihelkonna külad
Serepetta kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Ahokylä, Äilälä, Boola, Hoseritsa, Jakove, Joenkylä, Keski-Ruitsa, Kivikko, Kläsinä, Kondova, Korkka, Kyprynkylä, Levola, Lopuhkina, Malkusi, Martisi, Motolitsa, Muhkovitsa, Nikkarila, Perliisilä, Riekkinä, Ruitsankontu, Saastrova, Savolssina, Serepetta, Slepinä, Suokylä, Terentilä, Uusi Dobrenitsa, Uusi Medusa, Uusi Poru, Uusi Puura, Vääräperä, Väinkylä, Vanha Dobrenitsa, Vanha Medusa, Vanha Poru, Vanha Puura, Velikaisi, Vilppusi, Ylä-Ruitsa

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, –95
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, s. 142-143. 13. Serebetta.

## Välislingid
Tõnu Tubli Trio

Tõnu Tubli Trio on Viljandis sündinud ansambel. Bändi asutas ja juht on Tõnu Tubli.

## Koosseis
Tõnu Tubli (trummikomplekt, löökriistad)

Marvin Mitt (kitarr)

Indrek Mällo  (basskitarr)
Indrek Mällo

Indrek Mällo on Eesti basskitarrist. Ta mängib ansamblites Kangelased, Estraadiraadio ja Tõnu Tubli Trio.
Valkeasaari kihelkond

**Valkeasaari kihelkond** oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal, Karjala kannasel.

Kihelkonnakirik, Valkeasaari Peeter-Pauli kirik  (vene k. Церковь Петра и Павла) (ehitatud 1763/1887),  asus Valkeasaari (vene k. Beloostrovo) külas.
Valkeasaari kihelkonnakogudus kabeliga, mida on mainitud 1685. aastast, kuulus algselt kuni iseseisvumiseni 1734. aastal, Toksova kihelkonnakoguduse juurde.  

Valkeasaari kihelkonnakoguduse juurde kuulus hiljem ka 1721. moodustatud Siestarjoki kihelkonnakogudus ja Nikolause kirik (Церковь Святого Николая). 

Kirikukihelkond asus Karjala kannasel Soome lahe ja Rajajoki vahelisel alal,  kuulus Põhja-Ingerimaa praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Valkeasaari kihelkond (saksa k. *Walkiasaari*, rootsi k. *Valkeasaari*) Peterburi kubermangu Peterburi maakonda. 

1859. aastal kuulus Valkeasaari ja Siestarjoki kihelkonnakogudustesse 2 491 inimest, 1865. aastal 2 482,  1905. aastal 4 600, 1917. aastal 4 904 inimest.

Kihelkonnakirik hävines Teises maailmasõjas.

## Kihelkonna külad
Valkeasaari kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad:  Akkasenkylä, Lestilä; Alakylä; Aleksandrovka, Myllynkylä; Alosaari; Konnunkylä, Konnunselkä; Luuppola; Mainila; Meri-Tuittu; Mottori; Nakara; Pieni Kaljala; Pienikivi; Retukylä; Revonnenä; Sierattala; Suontaka; Suur Kaljala; Suurikivi; Tipuna; Valkeasaari; Vaskisavotta.

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, –79
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, s. 130-131. Walkiasaari med Systerbåcks bruksförsamling.
## Välislingid
Malleus

**Malleus** on perekonnanimi (ladinakeelse tähendusega 'haamer').

Eesti talupoegadele on seda perekonnanime pandud Vana-Antsla mõisavallas Urvaste kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel on sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks määratud Laidma, Malmet ja Voolaid. 2026. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Malleus Eestis 45 mees- ja 62 naissoost isikul.

*Eva Malleus (sündinud 1960), eesti näitleja
*Natalia Malleus (sündinud 1954), Eesti ajakirjanik ja poliitik
Ropsu kihelkond

**Ropsu kihelkond**  oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Ropsu kihelkonnakirik, Ropsu Peeter-Pauli kirik (1798) (vene k. *Церковь Св. апостолов Петра и Павла*) asus 	Pieni Kurku (vene k. Malõje Gorki) külas. 
## Ajalugu
Algne Ropsu kihelkonnakogudus kuulus Skuoritsa kihelkonnakogudusse ning Ropsu külas asus 17. sajandil ehitatud luteriusu kabel, mis hiljem muudeti vene õigeusu kirikuks.

Ropsu  (rootsi k. Ropscha,  saksa k. *Ropscha*) kirikukihelkond kuulus Ida-Ingerimaa praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Ropsu kihelkond Peterburi kubermangu Tsarskoje Selo maakonda. 

1859. aastal oli  Ropsu kihelkonnakoguduses 1 595  (äyrämöised ja savakod), 1917. aastal  2 647 inimest.

Ropsu kihelkonnakogudus eraldus Skuoritsa kihelkonnakogudusest, 1917. aasta revolutsioonide järel ja 1928. aastal oli koguduses 2 680 inimest.

Ropsu kihelkonnakiriku tegevus lõppes NSV Liidus 1938. aastal ning kirik on hävinenud.

## Kirikukihelkonna külad
Ropsu kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Hapuni, Hyvösi, Kelosi, Kivisenmäki, Klätinä, Korovina, Kuippina, Metsola, Nikkasenmäki, Pieni Kurku, Ropsu, Ropsunhovi, Ropsu paberitehas, Rumpali, Suuri Kurku, Uusikylä, Volossola.

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, 
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865,  s. 140-141, 11. Skworits och Ropscha.
Nõiaprotsess

**Nõiaprotsess** oli hiliskeskajal ja varauusajal kohtuprotsess nõiduses süüdistatu üle.

Eesti alal on tuntud Põlula nõiaprotsessid ja Kopsu Maiega seonduv (:sv:Kopsu Maie). Aastal 1640 hukati Kongla Ann.

Välismaal on tuntud näiteks Blåkulla nõiaprotsessid ja Pendle Hilli nõiaprotsessid.

## Viited

## Välislingid
* :en:Witch trials in Latvia and Estonia
Kuldkuppel

**Kuldkuppel** (inglise keeles *Golden Dome*) on Ameerika Ühendriikide poolt kavandatav mitmekihiline raketitõrjesüsteem.

See koosneks tuhandetest rakettide vaheltlõikamiseks mõeldud satelliitidest ümber kogu Maa. Satelliidid oleksid atmosfääri serva lähedal, kus nad peaksid hoidma suuri kiirusi, et vältida Maale tagasi kukkumist. Nende kiire liikumine võimaldab vaid väikesel osal olla õigel ajal ja õiges kohas saadaval ohu korral tegutsemiseks. See on puudus, mis kriitikute sõnul muudaks Kuldkupli vähem tõhusaks kui traditsioonilised piirkondlikud raketitõrjesüsteemid, nagu Raudkuppel. Seda saaks kasutada ka ründetegevuseks, nagu vihjas aastal 2019 president Donald Trump.

Jaanuaris 2025 andis Trump sõjaväele käsu ehitada tema ametiaja lõpuks Ameerika Raudkuppel. Mais 2025 nimetati see ümber Kuldkupliks. Kuigi see sarnaneb nime poolest Iisraeli Raudkupliga, kataks Kuldkuppel kogu planeeti ning sarnaneb pigem Ronald Reagani 1983. aastal pakutud Strateegilise kaitse algatusega.

Projekti maksumuse kohta on tehtud erinevaid hinnanguid: Valge Maja on pakkunud 175 miljardit, Kongressi Eelarveamet 831 miljardit ja American Enterprise Institute 3,6 triljonit dollarit. Hägus hinnavahemik tuleneb sellest, et ei ole kindel kui palju rakette kosmosesse saadetakse ning kui tihti neid vahetama peab.

2025. aasta detsembri seisuga ei ole ühtegi hanget Kuldkupli ehitamiseks avalikult välja kuulutatud.

## Vaata ka
* Joint All-Domain Command and Control
* Teraskuppel

## Viited

## Kirjandus
*
*
*
*
*
Jaguar XK

**Jaguar XK** on sportauto (*[[gran turismo]]*) mudel, mida tootis aastatel 1996–2012 Suurbritannia autotootja Jaguar Cars ning aastatel 2013–2014 Jaguar Land Rover. Sellest valmistati kaks põlvkonda, saadaval olid nii kupeed kui kabrioletid. XK-d esitleti 1996. aasta Genfi autonäitusel.

Esimene põlvkond oli märgistusega XK8, sellega asendati Jaguar XJS ning see oli pärast 1969. aasta Daimler 250 Jaguari esimene 8-silindrilise mootoriga auto (mootor Jaguar AJ-V8). XK8 ehitati samale platvormile, mis Aston Martin DB7. Teine põlvkond kandis märgistust XKR ning jõudis müüki aastal 2006.

## Põlvkonnad

Fail:2004 Jaguar XK8 X100 Coupe (16005617022).jpg|Esimene põlvkond (1996–2006)
Fail:Jaguar XK R (2009) (28686579354).jpg|Teine põlvkond (2006–2014)


## Kirjandus
*
Avaaraq S. Olsen

**Avaaraq S. Olsen** (sündinud 29. oktoobril 1984) on Gröönimaa munitsipaalpoliitik (Inuit Ataqatigiit).

Ta on pärit Narsaqist. Õpetajakoolituse läbis ta Ilisimatusarfikus (Gröönimaa Ülikoolis) 2018. aastal. Ta kuulus Inuit Ataqatigiiti noorteorganisatsiooni ja töötas ka partei täitevkomitees.

Ta kandideeris esmakordselt 2013. aasta kohalikel valimistel Kujalleqi omavalitsuses, kus ta tuli oma parteile kogutud häälte arvu poolest teiseks ja valiti kohalikku volikokku. Ta ei kandideerinud 2017. aasta kohalikel valimistel. Ta kandideeris uuesti 2021. aasta kohalikel valimistel, seekord Sermersooqi omavalitsuses, kus ta saavutas oma parteile kogutud häälte arvu poolest neljanda tulemuse ja võitis sellega koha kohalikus volikogus. Pärast linnapea Charlotte Ludvigseni tagasiastumist valiti ta 31. mail 2022 tema mantlipärijaks Gröönimaa pealinna omavalitsuse linnapeana. Ta astus ametisse 15. juunil 2022. 2025. aasta kohalikel valimistel sai ta Martha Abelseni järel vaid teise suurima häältearvu, kuid suutis siiski oma linnapeapositsiooni Siumuti (konkureeriva erakonna) vastu kaitsta.
Järvisaari kihelkond

**Järvisaari kihelkond**  oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Järvisaari kihelkonnakirik, Jakobi kirik (vene k. Кирха Святого Иакова в Шапках) (1846) asus Hattula (vene k. Šapki) külas. 
## Ajalugu
Algne Järvisaari ehk Jeroselskij kihelkonnakogudus moodustati 1638. aastal Ingerimaa Nöteborgi lääni Järvisaari pogostis, kihelkonnakirik asus Järvisaaris ning selle kiriku hävimise järel Põhjasõjas, Siikala külas. 

1774. aastal ehitati kihelkonnakirik Siikala külla ja 1831. aastast kuulus Järvisaari kogudus, Markkova-Järvisaari ühendkihelkonnakogudusse.

Järvisaari  (rootsi k. *Järwisaari* ,  saksa k. *Jarwisaari*) kirikukihelkond kuulus Shlüsselburgi praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Järvisaari kihelkond Peterburi kubermangu Schlüsselburgi maakonda. 

1859. aastal oli  Markkova-Järvisaari kihelkonnakoguduses 2 145, 1905. aastal 4 600 ingerisoomlast ja 600 eestlast, 1917. aastal  5 478 ja 1919. aastal oli Markkova-Järvisaari kihelkonnakoguduses 5 300 koguduseliiget ja neist Markkova koguduses 2 600 ja Järvisaari koguduses  2 700 inimest.

Järvisaari kihelkonnakiriku tegevus lõppes NSV Liidus 1938. aastal ning kirik hävines Teises maailmasõjas.

## Kirikukihelkonna külad
Järvisaari kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Järvi, Kanttila, Kelkkula, Metsäpertti, Muja, Piilova, Pitkäjärvi, Savotankylä, Seulola, Siikala, Staarastina

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, -89
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865,  s. 135-136, 6. Markkowa och Järwisaari.
*Saulo Kepsu, Inkerin pogostit, Helsinki, Kotimaisten kielten keskus, 2020, s. 22-23
Laevanduskonverents

**Laevanduskonverents** on laevaomanike/vedajate vabatahtlik koostöövorm (organisatsioon) laevaliinide või teatud mereveosuundade (marsruutide) teenindamiseks reguleerimaks ja leevendamaks nende omavahelist konkureerimist. Võib tähendada ühesuguste veotariifide ja teenindustingimuste kehtestamist. Laevanduskonverents on klassikaline näide kartelli moodustamisest ja selle tegevusest. Laevanduskonverents on kahe või enama laevahaldaja koostöö vorm teatud mereveosuundade teenindamiseks põhiliselt segakaupade veol. Konverentsi liikmed töötavad teatud ühistel, koordineeritud tingimustel nagu veotasud, lastihulkade jaotamine omavahel, tööregioonide piiritlemine jms. 

**Liinikonverents** on ühtesid ja samu laevaliine teenindavate laevaomanike/vedajate vabatahtlik koostöövorm (organisatsioon) reguleerimaks ja leevendamaks nende omavahelist konkureerimist. Võib tähendada ühesuguste veotariifide ja teenindustingimuste kehtestamist. Laevanduskonverentsi kuuluvate laevaomanike/vedajate poolt kehtestatud ühesugused või sarnased merevedude tariifid, mida nimetatakse konverentsi tariifideks.

## Viited
Moses Malone

**Moses Eugene Malone Sr.** (23. märts 1955 – 13. september 2015) oli Ameerika Ühendriikide korvpallur. Ta mängis aastatel 1974–1995 American Basketball Associationis (ABA) ja National Basketball Associationis (NBA). Ta oli keskmängija, valiti kolmel korral NBA MVP-ks, 12 korral NBA All-Starsi ja kaheksal korral All-NBA Teami. Tema abil jõudis Philadelphia 76ers 1983. aasta NBA meistrivõistluste finaalmängudesse, ta valiti nii hooaja kui finaalmängu MVP-ks. Aastal 2001 valiti ta Naismithi kuulsuste halli. Ta on üks aegade parimaid keskvälju.

Malone'i karjäär algas keskkooli ajal, Utah Stars võttis ta oma klubisse 1974. aasta ABA *draft*i kolmandas voorus. Ta valiti ABA All-Stariks, ABA-s mängis ta kaks hooaega kuni see aastal 1976 NBA-ga liideti. NBA-s mängis ta Buffalo Bravesis kaks mängu ja siirdus sealt Houston Rocketsisse. Kuue hooajaga Rocketsis valiti ta viis korda All-Stariks. Aastal 1979 oli tema arvel liigas enim lauapalle ning ta valiti esimest korda liiga MVP-ks. Aastal 1981 jõudis ta Rocketsiga finaalmängudesse ning aastal 1982 valiti teist korda MVP-ks. Aastal 1983 liikus ta Philadelphiasse, sai uuesti MVP-ks ning võitis meeskonnaga liiga. Philadelphias valiti ta igal hooajal All-Starsi, sama kordus Washington Bulletsis. Oma 12. ja viimase All-Stari valiku sai ta esimesel hooajal Atlanta Hawksi ridades. Karjääri teise poole veetis ta esmalt Milwaukee Bucksis, siis uuesti 76ersis ja lõpuks San Antonio Spursis.

Malone oli hea kestvusega füüsiline mängija, ta oli lauapallides hooaja parim kuuel hooajal (nendest viis järjestikku, mis oli toona rekord). ABA ja NBA ajaloos on ta karjääri punktidelt kümnes (29 580) ja lauapallidelt kolmas (17 834). Ta valiti ABA All-Time Teami, NBA 50 ajaloo parima sekka ja NBA 75. aastapäeva sümboolsesse koosseisu.

## Saavutused
### Meeskondlikud
#### Philadelphia 76ers
* NBA: 1983

## Vaata ka
* NBA parimate punktitoojate loend
* NBA parimate lauapallihankijate loend
* NBA parimate blokkijate loend
* NBA parimate pallivõitjate loend
* NBA parimate vabaviskajate loend
* NBA-s enim mänge mänginute loend
* NBA-s enim minuteid mänginute loend
* NBA parimate lauapallihankijate loend aastati
* NBA-s enim minuteid mänginute loend aastati
* NBA ühes mängus enim lauapalle hankinute loend

## Kirjandus
*
Markkova kihelkond

**Markkova kihelkond**  oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Markkova kihelkonnakirik, Markkova Ristija Johannese kirik (Кирха Святого Иоанна Крестителя) (1845) asus Markkova (vene k. Markkovo) külas.
## Ajalugu
Algne Loppi (rootsi k. *Loppis*) kihelkonnakogudus moodustati 1640. aastal Ingerimaa Nöteborgi lääni Loppi pogostis, 1640. aastaks ehitatud kihelkonnakirik asus Puttila külas, kirik hävis Põhjasõjas. 

Uus kihelkonnakirik ehitati 1722., 1777. ja 1845. aastatel Markkova külla ja  Markkova kogudusse kuulusid ka Laadoga järve äärsete Pähkinälinna (rootsi k. *Nöteborg*) ja Uuden-Laatoka linnade luteriusklikud. 1831. aastast kuulus Markkova kogudus, Markkova ja Järvisaari ühendkihelkonnakogudusse.

Markkova  (rootsi k. *Markkowa* ,  saksa k. *Markowa*) kirikukihelkond kuulus Shlüsselburgi praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Markkova kihelkond Peterburi kubermangu Schlüsselburgi maakonda. 

1859. aastal oli  Markkova ja Järvisaari kihelkonnakogudustes 2 145 ingerisoomlast, 1905. aastal 4 600 ingerisoomlast ja 600 eestlast, 1917. aastal  5 478 ja 1919. aastal oli Markkova-Järvisaari kihelkonnakoguduses 5 300 koguduseliiget ja neist Markkova koguduses 2 600 ja Järvisaari koguduses  2 700 inimest.

Markkova kihelkonnakiriku tegevus lõppes NSV Liidus 1938. aastal ning kirik on hävinenud.

## Kirikukihelkonna külad
Markkova kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Haittola, Handrova, Hyvilä, Liipukka, Maitohuhta, Markkova, Pieniautio (Hujala), Saamosti, Suosaari, Tillasi, Tortola, Uusikylä, Vanhamylly

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, -89
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865,  s. 135-136, 6. Markkowa och Järwisaari.
## Välislingid
*Markkovan seurakunnan arkisto 1910-1936, Digihakemisto (soome keeles)
*Markkova, Virtuaali-Inkeri  (soome keeles)
Ummikutasu

**Ummikutasu** (inglise *congestion charge*) on tee kasutamisel makstav tasu liiklusummikus osalemise eest. Ummikutasu võidakse rakendada kohtades ja aegadel, kus ja millal liiklusummikuid regulaarselt esineb. Tee kasutajailt nõutakse tasu teelõikude läbimisel piirkondades, kus liiklusummikud on probleemiks. Ummikutasu maksmine toimub enamasti makseväravate läbimisel kasutades rahaülekannete elektroonset süsteemi või arveldades sularahas.

## Viited
Konteineri number

**Konteineri number** (inglise *container number; BIC*) on ISO 6346 standardiga määratud (standard)konteineri unikaalne identifitseerimisnumber, mis sisaldab kolmetähelist konteineri omaniku koodi, ühetähelist tootegrupi koodi, kuuekohalist konteineri seerianumbrit ja ühekohalist kontrollnumbrit (näiteks ABCU 123456 7). Tootegrupi koodid võivad olla järgmised: U - tähistab kõiki kaubaveo konteinereid, J - tähistab konteinerist eraldatavat seadet, Z - tähistab haagist või konteineri veo alust. 

## Viited
Narva Jumalaema Ilmutamise kogudus

**Narva Jumalaema Ilmutamise kogudus**, venepäraselt ka **Narva Znamenije kogudus**, eesti kõnekeeles ka **Narva Znamenja kogudus** (vene keeles *Ивангородский Знаменский приход* (Ivangorodski Znamenski prihhod)) oli apostliku õigeusu kiriku kogudus Narvas Jaanilinna linnaosas.

1848. aastal avati Narvas iseseisev Narva Jumalaema Ilmutamise kogudus, mis hakkas kasutama aastatel 1786–1796 rajatud kivist Narva Jumalaema Ilmutamise kirikut.

Kivikirik ei olnud köetav. 1854. aastal ehitati peamise kiriku kõrvale köetav (talvekirik) Narva Nikolai kirik, mida Jumalaema Ilmutamise kogudus kasutas koos Narva Nikolai eesti kogudusega. 

Jumalaema Ilmutamise koguduse matmispaik asus Jaanilinna kalmistu alal.

1855. aastal oli koguduses 150 inimest.

1918. aastal maeti kiriku kõrvale ülempreester Nikolai Tšistoserdov.

Vabadussõja ajal kirik purustati, 1923. aastal aga taastati.

Jumalaema Ilmumise kogudusele kuulusid kinnistud: Ingeri 27, 40 ning 2. Jaani 28 (seal asus Ivironi naisklooster ja selle kirik) ja Uusliin 38 ja hoone Elisabeti tänav 7.

Koguduse viimane preester oli aastatel 1941–1944 Jevgeni Jahhontov.

Kiriku keskosa hävis Nõukogude–Saksa sõjas Nõukogude suurtükiväe tulelöögist 1944. aastal. Pärast Narva vallutamist Nõukogude vägede poolt suvel 1944 lõpetas Jumalaema Ilmutamise kogudus tegevuse, kiriku säilinud osad lammutati 1950. aastate keskel.

Jumalaema Ilmutamise ikoon asub praegu Narva Issanda Ülestõusmise peakirikus. 

## Viited

## Kirjandus
*Vladimir Berens. "*Историко-статистическое описание церквей и приходов Северо-Западных епархий. Часть 2, Эстонская епархия*". Tallinn 1974. Käsikiri TLÜAR Baltica kogus, Msc K1-593/I, II. Lk 243–244
*"*Церков во имя Знаниния Пресвятой Богородицы в Ивангороде*". // Нарва. Культурно-исторический справочник. Koostaja Galina Smirnova. Narva Muuseum. Narva 2001. Lk 62–63

## Välislingid
*Läänevaade kirikule. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.5466.1.21. Foto 29
*Vaade ikooniseinale. Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.5466.1.21. Foto 30
Turdleht

**Turdleht** (*Crassula*) on taimeperekond paksuleheliste sugukonnast. 

## Liike
**Crassula aquatica* – vesikas
**Crassula arborescens* – puis-turdleht
**Crassula coccinea* – verev turdleht
**Crassula cordata* – südajas turdleht
**Crassula muscosa* – raik-turdleht
**Crassula orbicularis* – kodarik-turdleht
**Crassula ovata* – portulak-turdleht
**Crassula pellucida* – kumav turdleht
**Crassula perforata* – ahel-turdleht
**Crassula rupestris* – kalju-turdleht
**Crassula socialis* – polster-turdleht
**Crassula tetragona* – neljatine turdleht

## Välislingid
*
Portulak-turdleht

**Portulak-turdleht** (*Crassula ovata*) on taimeliik paksuleheliste sugukonnast turdlehe perekonnast.

## Välislingid
*
Prantsuse tamarisk

**Prantsuse tamarisk** (*Tamarix gallica*) on nelgilaadsete seltsi kuuluv taimede perekond. 

## Välislingid
*
Mack Trucks

**Mack Trucks, Inc.** (aastani 1922 **Mack Brothers Company**) on Ameerika Ühendriikide veoautotootja ning endine bussi- ja trollibussitootja. Ettevõte asutati aastal 1900 ning esimene veoauto pandi kokku aastal 1905. Aastal 2000 ostis Rootsi kontsern Volvo Mack Trucksi emafirma Renault Trucksi koos Mack Trucksiga.

Mack Trucks asutati Brooklynis, aastatel 1905–2009 tegutses firma Allentownis Pennsylvanias. Praegune peakontor asub Greensboros Põhja-Carolinas.

Tehased asuvad Lower Macungie Townshipis Pennsylvanias ja Salemis Virginias. Mõned osad valmistatakse ka Hagerstownis Marylandis. Kokkupanek toimub veel erinevates tehastes Pennsylvanias, Austraalias ja Venezuelas. Varem on Mack Trucksil olnud tehased ka Winnsboros Põhja-Carolinas, Haywardis Californias ja Kanadas.

## Vaata ka
* Volvo
* Freightliner Trucks

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Muuga segakoor

Muuga segakoor asutati 2024. aasta 14. märtsil. Koori ellukutsujateks on Muuga aedlinna lauluhuvilised elanikud. Liikmeid on lisaks Maardu linnas asuvale Muuga aedlinnale ka lähivaldadest Viimsist ja Jõelähtmest. Koori esimeseks dirigendiks oli Merle Hollman, kellelt töö võttis üle Helen Kivimägi. Muuga segakoor edendab piirkondlikku kultuurielu ja on valmis koostööks teiste kultuuriühendustega.
Lodinokk-haigur

**Lodinokk-haigur** ehk **paatnokk** (*Cochlearius cochlearius*) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Lodinokk-haigur on 45–51 cm pikk. Nokk on kuni 7 cm pikk ja 5 cm lai. Isaslind kaalub 680–770 g, emaslind 503–726 g.

Kiird, ülaselg ja küljed on mustad. Alaselg ja tiivad on hallid. Rind ja kõht on punakaspruunid. Laup ja põsed on heledad. Nokk on lai. Ülanokk on paadikujuline ja lõppeb peenikese konksuga. Nokk on must, alanokk on veidi kollakas. Valjasriba ja silma ümbrus on hallid. Silmad on suured ja pruunid. Jalad on rohelised.

Heledaim alamliik on *C. c. cochlearius*, kelle ülapool on helehall ning kael ja rind on valged. Tumedaim on *panamensis*, kelle ülapool on pruunikashall, kurgualune on rohekaspruun ja kõht on lillakas. Ülejäänud alamliikide ülapool on lillakashall ja rind on helepruun. Nad erinevad üksteisest suuruse poolest ‒ suurim on *phillipsi*, väikseim *zeledoni*.

Costa Rica lääneosa lodinokk-haigrud sarnanevad nii *ridgwayi* kui *panamensis*'ega, Põhja-Guatemala isendid on *ridgwayi* ja *phillipsi* vahepealsed.

Isaslindudel on kuklal pikemad ilusuled kui emaslindudel.

Noorlinnu selg ja tiivad on punakaspunased, alapool on kollakasvalge.

Udusulis poegade ülapool on helehall, alapool valge.

## Alamliigid ja levik
Liigil on viis alamliiki:
**C. c. cochlearius* (Linnaeus, 1766) – Lõuna-Ameerika põhja- ja keskosas
**C. c. panamensis* Griscom, 1926 – Costa Ricas ja Panamas
**C. c. phillipsi* Dickerman, 1973 – Ida-Mehhikos ja Belize'is
**c. c. ridgwayi* Dickerman, 1973 – Lõuna-Mehhikost Honduraseni
**C. c. zeledoni* Ridgway, 1885 – Lääne-Mehhikos

Lodinokk-haigrud elavad mangroovides. Neid on kohatud kuni 650 m kõrgusel merepinnast.

## Toitumine
Toituvad koorikloomadest, putukatest, kahepaiksetest, kaladest ja väikestest imetajatest.

Tavaliselt toituvad öösel. Toitu otsides seisavad paigal.

## Pesitsemine
Võivad pesitseda nii üksikult kui kolooniates koos väike- ja punakael-väikehaigrutega. Okstest ehitatud pesa on 30–35 cm lai ja asub 0,5–10 m kõrgusel puu otsas.

Mehhikos pesitsevad aprillist augustini, Trinidadil juunist oktoobrini, Brasiilias novembris. Kurnas on kolm sinist või rohelist pruunide täppidega muna. Muna suurus erineb piirkonniti – Mehhikos 49,5 × 33 mm, Surinames 50,3 × 35,3 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 25–27 päeva.

## Viited

## Välislingid
Lodinokk-haigur (perekond)

**Lodinokk-haigur** ehk **paatnokk** (*Cochlearius*) on haigurlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonna ainus liik on lodinokk-haigur (*Cochlearius cochlearius*).

Lodinokk-haigur arvati varem eraldi sugukonda *Cochleariidae*.

## Viited
Liissilä kihelkond

**Liissilä kihelkond** oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Kihelkonna kirik, Püha Johannese kirik (vene k. Кирха Святого Иоанна) (1781) asus Kaipala (vene k. Kaibolovo) külas.

Kihelkond moodustati 1640. aastal Rootsi suurvõimu ajastul  Rootsi Ingeris kubermangu Nöteborgi läänis Inkere pogostis, Erik Andersson Trana  (1586–1634) lääni aladest. 

Kogudus kuulus Venjoe kihelkonnakogudusse oma kabeliga Liissilä külas. Kihelkonnakirikud asusid järgnevalt Hovinmäki ja Hallikaisi külas, kuni 1781. aastal ehitati kirik Kaipala külas.

Liissilä kirikukihelkond (rootsi k. Liissilä, saksa k. *Lüssilae*) kuulus Ida-Ingerimaa praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas ja Venemaa keisririigi ajal kuulus Liissilä kihelkond Peterburi kubermangu Tsarskoje Selo maakonda. 

1859. aastal kuulus Liissilä kihelkonnakogudusse (soome k. Liissilän luterilainen seurakunta) 1 244 inimest (äyrämöist), 1917. aastal 3 136, 1928. aastal 3 100 inimest.

Kihelkonnakirik suleti NSV Liidus 1934. aastal, kirikuhoone lammutati 1936. aastal.

## Kihelkonna külad
Liissilä kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Hallikaisi, Hovinmäki, Kaipala, Kirppula, Kivikkoi, Kukkola, Kuninkala, Kuutrola, Lorvila, Lustava, Nenikkälä, Osmola, Papinmäki, Peräkylä, Peräsaari, Peri, Pohi, Rampala, Riinilä, Suonpää, Saaplina (Uljana)Gorka, Suuskyntä, Uusikylä, Veretiä.

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, 
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, s. 136-137 7. Liissilä.
## Välislingid
*Liissilä, Virtuaali-Inkeri  (soome keeles)
Paneeraq Siegstad Munk

**Paneeraq Siegstad Munk** (sündinud 30. jaanuaril 1977 Attus) on grööni vaimulik, alates 2020. aastast Taani Evangeelse Luterliku Kiriku Gröönimaa piiskop.

## Haridus
Ta sündis aastal 1977 Attus (asub Qeqertaliki omavalitsuses). Ta sai aastal 2001 Gröönimaa Ülikoolist (Ilisimatusarfik) teoloogia bakalaureusekraadi.

## Vaimulikuna
Aastal 2004 ordineeriti ta Gröönimaa kiriku pastoriks. Pastorina teenis ta Ittoqqortoormiiti linna (asub Ida-Gröönimaal) ja Aasiaati linna (asub Qeqertaliki omavalitsuses) ning oli ka Gröönimaa pastoraalühingu esinaine. Aastal 2017 aastal lõpetas ta Kopenhaageni ülikoolis teoloogia magistriõppe ja sai seejärel Kujataa praostiks. Ta vahetas välja Sofie Peterseni, kes oli olnud piiskop eelnevad 25 aastat (1995–2020), ja on kolmas Gröönimaa  piiskop. Ta pühitseti piiskopiks oktoobris, kus osalesid kuninganna Margrethe II, 6 Taani piiskoppi, Fääri saarte piiskop ja Islandi piiskop.

2020. aasta oktoobris valiti ta Gröönimaa piiskopiks. Tema eelkäija Sofie Petersen pühitses ta ametisse ja ta astus ametisse 1. detsembril 2020. Ta ütles, et grööni keel on kiriku oluline element ning et kuninganna Margrethe II huvi saare vaimse elu vastu on gröönimaalastele oluline.
Rääpyvä kihelkond

**Rääpyvä kihelkond** oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Kihelkonnakirik, Regina kirik (vene k. Церковь Святой Регины) asus (1778) Rumpali (vene k. Rumbalovo) külas. 
Rääpyvä  (rootsi k. Räpivela) kihelkond ja kihelkonnakogudus moodustati  Rootsi Ingeri Ingerimaa Nöteborgi läänis  1685. aastal ning kuulus Keltto kihelkonnakoguduse juurde. 

1778. aastal ehitati kogudusekirik Rumpali küla juures, parun Johann Freederickszi (1723–1779) Schlüsselburgi maakonna Rjabovo (Rääpyvä) mõisa (ru) aladel. Aastatel 1808–1908 oli Rääpyvä kihelkonnakogudus ühendatud Keltto kihelkonnakogudusega, 1908. aastast moodustati iseseisev Rääpyvä kihelkonnakogudus.

Rääpyvä kirikukihelkond kuulus Põhja-Ingerimaa praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Keltto–Rääpyvä kihelkond (rootsi k. Rjäbowa, saksa k. *Rjabowa*) Peterburi kubermangu Schlüsselburgi maakonda. 

1859. aastal kuulus Keltto–Rääpyvä kihelkonnakogudusse 3 124 inimest, 1917. aastal Rääpyvä kihelkonnakogudusse 2 372 inimest.

Kihelkonnakirik suleti NSV Liidus 1937. aastal ja kirikuhoone anti põllumajandustehnikumile ning lammutati 1945. aastal.

## Kihelkonna külad
Rääpyvä kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Huva, Kähy, Kässylä, Kornova, Miinala, Myllyoja, Paassikka, Papusi, Pieni-Pukero, Romanaisi, Rumpali, Sieklova, Suuri-Pukero, Bernhardofka, Huosa, Kivikko (Mustjoki), Kokkero, Lentovka, Murja, Orskoi, Porissova, Rääpyvä, Sepänsuo, Suvenmäki, Torhvo, Vahanova, Vanha-Kovala.

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, –88
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, s. 134-135, 5. Kelttos och Rjäbowa.
## Välislingid
*Rääpyvä, Virtuaali-Inkeri  (soome keeles)
*Kelton seurakunnan arkisto 1745-193. Kirkonkirjat, myös Rääpyvä, Digihakemisto
* Rääpyvän seurakunnan arkisto 1779-193., Digihakemisto
Gorsachius

***Gorsachius*** on haigurlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Perekonda kuulub kaks liiki:
*ida-ööhaigur (*Gorsachius melanolophus*)
*pruun-ööhaigur (*Gorsachius goisagi*).

Varem kuulusid sellesse perekonda ka prill- ja bambuse-ööhaigur.

## Viited
Tingvagun

**Tingvagun** on kaubavaguni kokkuleppeline mõõtühik pikkusega 14,00 m (SRÜ ja Balti riikide raudteedel), mida kasutatakse rongi maksimaalse lubatava pikkuse määramiseks ning jaamateede mahutavuse jms näitajate arvestamiseks. Tingvaguniga on määratud jaamateede kasulikud pikkused ja rongide pikkused. Kuna erinevad kaubavagunid on eri pikkustega, on kasutusel tabelid, kus erinevate vagunitüüpide pikkus on lisaks meetritele, toodud ära ka tingvaguni pikkustes. Marsruutrongi koosseisus on Eestis 57–66 neljateljelist tingvagunit, Venemaal 57–100 neljateljelist tingvagunit. 

## Viited
Kiirraudtee

**Kiirraudtee** (inglise *dedicated high speed railway line*) on raudtee, mis on ehitatud võimaldamaks raudteeliiklust selle peamistes osades kiirusega 250 km/h või enam. Kiirraudtee võib sisaldada ka sellega ühendatud raudteid, mis algavad tavaliselt linnade keskraudteejaamadest ja mille puhul vastavad rongide kiirused kohalikele tingimustele.

## Viited
Miikkulaineni kihelkond

**Miikkulaineni kihelkond** oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal, Karjala kannasel.

Kihelkonnakirik, Miikkulaineni Miikaeli kirik (Кирха Святого Иоанна, 1872) asus Ylä-Miikkulaineni (vene k. Verhnije Nikuljasõ ehk Верхние Никулясы) külas. 
Miikkulaineni kihelkond moodustati 1640ndail aastatel ning kuulus algselt Lempaala kihelkonnakoguduse juurde. 1708. aastal moodustati Vuole-Miikkulaisteni kogudus. 1872. aastal liideti Miikkulaineni kihelkonnakogudus Vuole  kihelkonnakogudusega.

Miikkulaineni kirikukihelkond kuulus Põhja-Ingerimaa praostkonda, Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Miikkulaineni kihelkond Peterburi kubermangu Schlüsselburgi maakonda. 

1859. aastal kuulus Vuole-Miikkulaineni kihelkonnakogudusse 3468 inimest, 1865. aastal 3472, 1917. aastal 6763 inimest.

Kihelkonnakirik põletati maha 1919. aastal, taasehitati palvemajana Ala-Miikkulaineni külas 1926. aastal, suleti NSV Liidus 1934. aastal ning kirikuhoone on lammutatud.

## Kihelkonna külad
Miikkulaineni kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad:  Alakylä, Ala-Miikkulainen; Nässi; Nuossuva; Salokylä, Salo; Sokelova; Toserova; Yläkylä, Ylä-Miikkulainen.

## Viited

## Välislingid
*Miikkulainen, Virtuaali-Inkeri  (soome keeles)
*Vuolen-Miikkulaisen seurakuntien arkisto 1925-1934, Digihakemisto
Vuole kihelkond

**Vuole kihelkond** oli  ajalooline Ingerimaa kirikukihelkond, territoriaalne luteriusu Ingerimaa kiriku halduspiirkond Ingerimaal.

Kihelkonnakirik, Vuole Püha Johannese kirik (Кирха Святого Иоанна, 1730) asus (1778) Vuole (vene k. Vuolõ) külas. 
Vuole kihelkond ja kihelkonnakogudus, oma kirikuhärraga moodustati 1714. aastal ning kuulus 1611. asutatud Lempaala kihelkonnakoguduse juurde. 

Kihelkonnakirik ehitati 1730. aastal Matoksi mõisa alal, Vuole külas.

1872. aastal liideti Vuole kihelkonnakogudusega Miikkulaineni kihelkonnakogudus Miikkulaineni Miikaeli kirikuga.

Vuole kirikukihelkond kuulus Põhja-Ingerimaa praostkonda,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Venemaa keisririigi ajal kuulus Vuole kihelkond (rootsi k. Wuoles, Vuole, saksa k. *Wuohles*) Peterburi kubermangu Schlüsselburgi maakonda. 

1859. aastal kuulus  kihelkonnakogudusse 3 468 inimest (äyrämöised), 1865. aastal 3 472, 1917. aastal Vuole-Miikkulaineni kogudusse 6 763 inimest, 1919. aastal Vuole kogudusse 3 700 inimest.

Kihelkonnakirik suleti NSV Liidus 1931. aastal ja kirikuhoone hävines 1941. aastal.

## Kihelkonna külad
Vuole kirikukihelkonda kuulusid Ingeri külad: Alakylä, Ala-Miikkulainen; Kaavani; Karhunkylä; Katumaa, Katumy; Koivukylä; Korkkinen; Kyyrähaka; Lehtoinkylä; Lopotti; Matoksi; Meslikka; Nässi; Nuossuva; Perämäki; Pieni Suojala; Putkela; Repoinkylä, Reppoi/Реппо; Salokylä, Salo; Sohvola; Sokelova; Suuri-Suojala; Toserova; Uusikylä; Vuole; Vuolejärvi; Yläkylä, Ylä-Miikkulainen.

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, 
*Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, s. 132-133. 3. Wuoles.
## Välislingid
*Vuole, Virtuaali-Inkeri  (soome keeles)
*Vuolen-Miikkulaisen seurakuntien arkisto 1925-1934, Digihakemisto
Zoo

"**Zoo**" on 1991. aastal Juku arvutile loodud platvormi- ja labürindimängu žanre ühendav arvutimäng.

Mäng põhineb "Lode Runneri" tüüpi mängudel, kus peategelane saab redelite ja tellistest seintega labürintides tagaajajate eest põgenedes neid lõksu püüda, kaevates põrandapinna sisse auke.

Mängu arendaja oli Vakstu laborid, mis levitas sellest 9 algupärase leveliga versiooni ja hiljem 58 leveliga täisversiooni.

Mängu portisid Juku peale Pärnu 4. Keskkooli õpilased Vahur Sinijärv ja Kalle Tomingas, sisestades E. Filippovi ja S. Pereverzevi loodud masinkoodis mängumootori ja V. Zverkovi loodud leveliredaktori meisterdamisajakirja Modelist-Konstruktor 1990. aasta mai- ja juunikuu numbritest.

Mäng jõudis avaldamise järel kiiresti enamiku Eesti koolidest arvutiklassidesse ja selle 58 leveliga versioon oli "Indy" kõrval kooliarvuti üheks kõige populaarsemaks mänguks.

## Vaata ka
* "Indy"
* "Xonix"
* "Ussike"

## Viited

## Välislingid
* Zoo mängimine veebiemulaatoris (Elektroonikamuuseumi raalikogu)
Kirjad päikeseplekkidest

**Kirjad päikeseplekkidest** (*Istoria e Dimostrazioni intorno alle Macchie Solari*) on Galileo Galilei 1613. aastal Roomas trükitud raamat, mis on järg tema 1610. aastal kirjutatud raamatule Sidereus Nuncius. Selles raamatus on kolm Galilei kirja, mida ta kirjutas vastusena Christop Scheineri poolt Mark Welserile saadetud kirjadele.

Galilei kirjeldab kuidas ta kaheksateist kuud vaatles teleskoobiga päikeseplekke, järeldades et need on Päikese pinnal, ning näitavad Päikese pöörlemist. Ta kirjeldab ka Veenuse faase ning Saturni mida ta nägi piklikuna ("külgedel kaks tähte", tunnistades instrumendi ebatäpsust), tema teleskoobi lahutusvõime oli liiga väike, et eristada Saturni rõngaid.

## Vaata ka

* Galilei teleskoop

## Viited

## Välislingid
* "Istoria e dimostrazioni intorno alle macchie solari" Internet Archive (itaalia)
August Puusep

**August Puusep** (Jaanuar 1886 Pajusi vald – 14. august 1955) oli Nõukogude Liidu juhtiv riigiametnik ja Eesti NSV riigitegelane.

Ta sündis Viljandimaal talupoja perekonnas. Enne esimest maailmasõda asus ta elama Peterburi, hiljem siirdus Moskvasse, kus 1918. aastal astus VK(b)P liikmeks. Ta töötas algul raamatupidajana. 1923. aastal edutati ta Tambovi kubermangu TSN Täitevkomitee finantsosakonna juhatajaks, aasta hiljem sai ta juba NSV Liidu Riikliku Finantskontrolli Valitsuse aseülemaks. Kõrgetel ametipostidel jätkas ta Nõukogude Liidu eri paigus (Usbeki NSV-s, Tatari ANSV-s, Moskvas, Kirgiisi NSV-s ja Rjazani oblastis) kuni suunamiseni 1945. aastal okupeeritud Eestisse.

Vahepeal jõudis ta 1937. aastal lõpetada NSV Liidu Rahanduse Rahvakomissariaadi juures asuva Finantsmajanduse Instituudi eriülesannete teaduskonna.

Eestis oli Puusep (valdas vene ja eesti keelt) 1945. aasta märtsist detsembrini EK(b)P Viljandimaa Komitee I sekretär. Aastatel 1946–1947 töötas ta ENSV tehniliste kultuuride ministrina. Juhtival kohal jätkas ta 1954. aastani (viimane töökoht oli ENSV Rahandusministeeriumis). 1954. aastast oli ta üleliidulise tähtsusega personaalpensionär.

Aastatel 1948–1951 oli ta EK(b)P Keskkomitee liige. Ta suri 1955. aastal ja maeti Metsakalmistule.

## Viited
Livaadia palee

**Livaadia palee** (Vene keeles: Ливадийский дворец; Ukraina keeles: Лівадійський палац) on Venemaa keisrite endine suveresidents Krimmis, Jalta linna lähistel. Hilisemalt kasutasid kohta puhkamiseks ka NLKP KK peasekretärid.

Residentsi lasi rajada keiser Aleksander II 1860. aastatel. Tollane kompleks koosnes suurest paleest, väiksest paleest ja kirikust.

1894. aastal suri väikeses palees keiser Aleksander III.

20. sajandi algul lasi keiser Nikolai II suurema palee lammutada (väikem palee jäeti keisri isa mälestuseks alles, kuid hoone hävines II maailmasõjas) ning rajas selle asemel uue Krimmi lubjakivist ehitatud uusrenessanss-stiilis hoone, mis võeti kasutusele 1911. aastal. Kõik neli hoone fassaadi on erinevad ning palees on kokku 116 erinevates stiilides sisustatud interjööriga ruumi.

1945. aasta veebruaris toimus palees Jalta konverents.

Nüüdisajal asub hoones muuseum, kuid paleed on kasutatud ka rahvusvaheliste tippkohtumiste paigana.

## Vaata ka
* Talvepalee
* Peterhofi palee
* Aleksandri palee

## Välislingid

* MÜSTILINE VENEMAA. Venemaa valitsejate tava puhata Livadias; ERR-i arhiiv
Joel Ostrati Suur Õhtusöök

**"Joel Ostrati Suur Õhtusöök"** oli Eestis toodetav meelelahutussaade ja ka kulinaaria saade. See oli TV3 eetris aastatel 2019–2021 ja 2023. Seriaali režissöör oli Anna Stepanova ja produtsent Kaupo Karelson. Samuti mitmed teised seriaali meeskonnas. 

## Seriaalist lähemalt
Meelelahutuslikus kokasaates esitas tunnustatud restoranipidaja ja tippkokk Joel Ostrat armastatud kuusustele väljakutse teha restoranikülalistele tipptasemel kolmekäiguline õhtusöök. Kokku kestab igale kuulsusele see kolm päeva. Esimesel päeval kokkab kuulsus omas kodus Joelile süüa ja teisel päeval minnakse restorani, kus muudetakse kodus tehtud roogasid paremaks ja restorani vääriliseks ning tehakse neid kuulsuse sõpradele. Samas restoranis toimub hiljem kolmandal päeval ka suur õhtusöök. Õhtusöögi lõpus hindavad külalised sööki 10-pallisüsteemis, millest kujuneb sööki kokkuvõttev hinne. 

## Hooajad ja osad, osalejad ning nende hinded

### 1. hooaeg, sügis 2019

### 2. hooaeg, kevad 2020

* ***03. osas osalesid kaks kuulsust korraga - Nele-Liis Vaiksoo ja Lauri Liiv. Mõlemad said enda tehtud toitude eest eraldi hinde. Tabelis on Nele-Liis Vaiksoo oma hindega kõrgemal, Lauri Liiv all, sest ta sai madalama hinde, kui Nele-Liis Vaiksoo. Nende mõlema ette on märgitud osa number "03", seega tabelis on märgitud "03" kaks korda.**
* ****06. osas osalenud Teet Margna ja Kristjan Jõekalda õhtusöök jäi kahjuks hindamata koroonaviiruse leviku tõttu.**

### 3. hooaeg, sügis 2020

### 4. hooaeg, kevad 2021

* ***Suurem osa hooajast ei olnud võimalik pidada suurt õhtusööki koroonaviiruse leviku tõttu ja sellepärast jäi suurem osa kuulsuste õhtusöökidest hindamata.**
* ****Joel Ostrat tegi enda suure õhtusöögi, kus sai saate ajaloos kõige kõrgeima hinde (9,95). Sellega ta võitis saate, kuid tegelikult võitis saate ikkagi Taavi Immato, sest tavaliselt võsitlevad omavahel kuulsused ja nende vahel selgub võitja. Selles hooajas võitis seega saate Taavi, kuigi Joel sai parema hinde, ei loe Joeli saavutus n-ö.**

### 5. hoaeg, kevad 2023

## Hooaegade kokkuvõte

## Välislingid
"Joel Ostrati Suur Õhtusöök" Facebook
Ida-ööhaigur

**Ida-ööhaigur** (*Gorsachius melanolophus*) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Ida-ööhaigur on 49 cm pikk. Kaalub 417–450 g.

Selg ja tiivad on pruunid mustade triipudega. Hoosuled on mustad, suleotsad on valged. Küljed ja sabaalune on pruuni-valgekirjud. Alapool on tumepruun mustade täppidega. Kiird, kukal ja saba on mustad. Kael on punakaspruun. Kurgualune on valge mustade triipudega. Valjasriba ja silmaümbrus on rohelised, pulmarüüs sinised. Nokk on jäme ja allapoole kõver. Ülanokk on tumepruun, alanokk roheline. Silmad on kollased. Jalad on oliivikarva.

Noorlinnu ülapool on hall või pruun heledate täppide ja triipudega. Kiird on musta-valgekirju. Nokk on helepruun. Alapool on valge pruunide täppide ja triipudega.

## Levik
Ida-ööhaigrud pesitsevad Indias, Lõuna-Hiinas, Indohiinas, Filipiinidel ja Lõuna-Jaapanis. Talvitavad Sri Lankal, Malaka poolsaarel ja Suurtel Sunda saartel.

Elavad metsades, soodes ja padurates, vahel toituvad riisipõldudel. Rändel võib neid kohata ka roostikes. Tavaliselt elavad madalikel, kuid Indias on neid kohatud ka 2300 m kõrgusel merepinnast.

## Toitumeine
Toituvad limustest, putukatest, konnadest, sisalikest, kaladest, koorikloomadest ja ämblikulaadsetest.

Ida-ööhaigrud toituvad nii päeval kui öösel. Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Toituvad üksi.

## Pesitsemine
Võivad pesitseda nii üksikult kui ka kolooniates. Pesa on tehtud okstest ning vooderdatud lehtede ja rohuga. Vanalinnud ehitavad pesa koos ja neil kulub selleks üheksa päeva. Tavaliselt asub pesa 5–10 m kõrgusel puu otsas. Vahel pesitsevad roostikus.

Edela-Indias pesitsevad maist augustini, Kirde-Indias maist juunini. Kurnas on 3–4 rohekasvalget muna mõõtmetega 46 × 37 mm. Haudevältus on 32–34 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 43-päevaselt.

## Viited

## Välislingid
Kaia Solnik

**Kaia Solnik** (sündinud 24. märtsil 1996) on eesti bioloog ja keskkonnaaktivist.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikoolis bakalaureuseõppe bioloogia erialal. 

Ta on õpetanud bioloogiat Kiviõli I Keskkoolis ja  Narva Eesti Gümnaasiumis.

Ta  on olnud Erakonna Eestimaa Rohelised Tartu piirkonna juht, erakonna asejuht, ning alates 23. jaanuarist 2026 erakonna kaasjuht.

## Viited
Sadamabassein

**Sadamabassein** (ka sisereid), (inglise *harbour basin; inner harbour*) on sadamakaidest ja muulidest või muudest sadama kaitserajatistest ümbritsetud veeala, mis on mõeldud laevade laevadele manööverdamiseks enne sildumist ja sadamast lahkumisel ning kaitseks tormilainete eest. Laevaliiklus toimub sadamabasseinis rangete reeglite alusel ja seda korraldavad sadamakaptenid.
Oscar Puente

**Óscar Puente Santiago** (sündinud 15. novembril 1968 Valladolidis) on Hispaania jurist ja poliitik, ta on Hispaania Sotsialistliku Töölispartei (PSOE) liige. Ta on 21. novembrist 2023 Hispaania transpordi- ja säästva liikuvuse minister. Enne seda oli ta oli aastatel 2015–2023 Valladolidi linnapea.

## Elukäik
Ta sündis aastal 1968 Valladolidis. Ta omandas aastal 1992 poliitilise juhtimise magistrikraadi ja aasta hiljem Valladolidi ülikoolis õigusteaduse kraadi. Pärast kaheaastast praktikat alustas ta aastal 1995 tööd praktiseeriva juristina.

Ta oli Hispaania Sotsialistlikus Töölispartei (PSOE) liige aastast 1990 ning asus aastal 2004 parteis tööle provintsi täitevkomitee asesekretärina, olles neli aastat varem olnud peasekretär. Aastal 2007 valiti ta Valladolidi linnavolikokku, järgmisel aastal asendas ta linnavalitsuses partei pressiesindajana Soraya Rodríguezi ning aastal 2009 sai tast PSOE peasekretär linnas.

2010. aasta septembris toetas PSOE kohalikku ja provintsitasandit tema kandidatuuri Valladolidi linnapeaks 2011. aasta Hispaania kohalikel valimistel. Maikuus valimistel saavutas Rahvapartei (PP) ametisolev Francisco Javier León de la Riva enamuse ja tõusis 15 kohast 17-le, samas kui PSOE kohad langesid 13-lt 9-le.

2015. aasta kohalikel valimistel oli PSOE-l kaheksa kohta ja kohalike vasakpoolsete parteide seitsme koha toel saavutasid nad enamuse, et temast linnapea teha ja León de la Riva 20-aastane ametiaeg lõpetada.

2023. aasta kohalikel valimistel sai PSDE 27-st kohast 11, sama palju kui Jesús Julio Carnero PP, kuigi PSOE sai veidi rohkem hääli. Carnerol õnnestus moodustada enamusvalitsus kolme Voxi volikogu liikmega ja temast sai linnapea.

21. novembrist 2023 on ta Hispaania transpordi- ja säästva liikuvuse minister.

## Isiklikku
Ta on abielus Laura Soria Velascoga ning neil on kaks tütart.
Connecticuti jõgi

**Connecticuti jõgi** on jõgi Ameerika Ühendriikides. See on umbes 655 km pikk ja sellisena pikim jõgi Uus-Inglismaa piirkonnas. Jõgi saab alguse Fourth Connecticut Lake'ist Ameerika Ühendriikide – Kanada piiri lähistel ja suubub Long Islandi väina.

Connecticuti jõgi oli koloniaalajal oluline transpordi- ja kaubatee, mida kasutati kaupade ja inimeste liikumiseks sisemaalt rannikule. Sellisena mängis jõgi keskset rolli piirkonna asustamisel ja algses majandusarengus.

Suurematest linnadest asuvad jõe ääres Springfield ja Hartford.