open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Advance Australia Fair

**"Advance Australia Fair"** on Austraalia Ühenduse riigihümn.

Hümni kirjutas Šoti päritolu helilooja Peter Dodds McCormick. "Advance Australia Fairi" esmaettekanne toimus 30. novembril 1878 ning seda lauldi isamaalise lauluna. 

1974. aastal sai see "God Save the Queeni" asemel Austraalia hümniks, kuid 1976. aastal sai "God Save The Queen" uuesti hümniks. 

1977. aastal toimunud referendumil eelistasid Austraalia elanikud riigihümnina "Advance Australia Fairi" ning 1984. aastal sai see uuesti Austraalia riigihümniks. "God Save The Queeni" lauldakse kuningliku hümnina koos "Advance Australia Fairiga" üritustel, kus osaleb Suurbritannia kuninganna või kuningliku perekonna liige.

1984. aasta "Advance Australia Fairi" sõnad erinevad McCormicki kirjutatud originaalist ning salme on nelja asemel kaks. Viimati muudeti hümni jaanuaris 2021.

## Sõnad

**1.**
:Australians all let us rejoice,
:For we are one and free;
:We’ve golden soil and wealth for toil,
:Our home is girt by sea;
:Our land abounds in Nature’s gifts
:Of beauty rich and rare;
:In history’s page, let every stage
:Advance Australia fair!
:In joyful strains then let us sing,
:Advance Australia fair! 

**2.**
:Beneath our radiant southern Cross,
:We’ll toil with hearts and hands;
:To make this Commonwealth of ours
:Renowned of all the lands;
:For those who’ve come across the seas
:We’ve boundless plains to share;
:With courage let us all combine
:To advance Australia fair.
:In joyful strains then let us sing
:Advance Australia fair!

## Viited
Zebrene

**Zebrene** (vanasti ka **Reņģe**) on küla (*vidējciems*) Lätis Dobele piirkonnas, Zebrene valla halduskeskus.

Küla asub valla keskosas merepinnast 105 meetri kõrgusel Bērze jõe kaldal, asudes piirkonna keskusest Dobelest 30 ja Riiast 93 kilomeetri kaugusel. Zebrenes on raamatukogu.

Asula kujunes endise Reņģe mõisa (*Rengehof*) keskuse juurde. Mõisas on sündinud Vene diplomaat Johann Albrecht von Korff. Reņģe nime kandis asula aastani 1920. Asula hakkas kasvama II maailmasõja järgsetel aastatel, mil seal asusid külanõukogu keskus ja Zebrene sovhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 237 elanikku.

## Viited
Nullarbori tasandik

**Nullarbori tasandik** on suur, kuiv ja peaaegu puudeta tasandik Austraalia lõunaosas. 

Sõna *nullarbor* on tuletatud ladinakeelsetest sõnadest *null* (mitte midagi) ja *arbor* (puu). Aborigeenid kutsuvad piirkonda *Oondiri*'ks, mis tähendab "veetu". Nullarbori tasandiku pindala on 200 000 km2 ning see on maailma suurim lubjakivipaljand. Pikimas kohas on tasandik umbes 1200 kilomeetrit pikk ja ulatub ida-lääne suunas Lõuna-Austraalia osariigist Lääne-Austraalia osariigini.

## Viited
Maks Reiter

**Maks Reiter** (**Макс Андреевич Рейтер**; 12/24. aprill 1886 Zirase vald, Ventspilsi kreis, Kuramaa kubermang – 6. aprill 1950 Moskva) oli läti päritolu Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralpolkovnik, 1943).
Aleksandr Samoilo

**Aleksandr Samoilo** (Александр Александрович Самойло; 23. oktoober/4. november 1869 Moskva – 8. november 1963 Moskva) oli Venemaa Keisririigi ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant, 1940).
Aleksei Ignatjev (1877−1954)

Krahv **Aleksei Ignatjev** (Алексей Алексеевич Игнатьев; 17. veebruar / 1. märts 1877 Peterburi – 20. november 1954 Moskva) oli Vene keisririigi, hiljem Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant, 1943).

## Välislingid
*Aleksei Ignatjevi teenistuskäik saidil grwar.ru
Razoni

**Razoni** on Sierra Leone lipu all seilav puistlastilaev.

## Viited

## Välislingid
* Andmed laeva kohta veebilehel Marine Traffic
* Sõja 159. päev: Odessa sadamast sõitis välja esimene viljalaev. ERR, 1. august 2022
* Elsa Maishman & Phelan Chatterjee. Ukraine war: First grain ship out of Ukraine cleared to sail to Lebanon &#91;Ukraina sõda: Esimesel Ukrainast väljunud teraviljalaeval lubatakse sõita Liibanoni&#93;. BBC News, 3. august 2022
* Сухогруз "Рацони" с украинским зерном прошел проверку в Турции и направляется в Ливан. Euronews, 3. august 2022
* Судно Razoni с украинским зерном изменило маршрут. , 6. august 2022
* BASSEM MROUE. Ukraine grain headed for Lebanon under wartime deal delayed. AP, 7. august 2022
Naudīte vald

**Naudīte vald** (läti keeles *Naudītes pagasts*) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Annenieki, Auri, Penkule, Īle ja Bēne vallaga.

Valla pindala on 89,8 km². 2021. aasta seisuga elas seal 692 inimest. Valla keskus on Naudīte küla. Vallavanem on Ērika Karro (ühine Penkule vallaga).

## Ajalugu

Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Naudīte (*Nauditen*), Jaunsesava (*Neu-Sessau*), Lielapgulde (*Groß-Abgulden*), Vecapgulde (*Alt-Abgulden*), Pētervalde (*Peterwalden*) ja Āķi (*Ahken*) mõisa maadele. Aastal 1935 oli valla pindala 120,4 km² ja seal oli 1550 elanikku.

Aastal 1945 moodustati vallas Naudīte ja Upe külanõukogu, vald likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1954 liideti Naudīte külanõukoguga likvideeritavad Upe ja Slagune külanõukogu. Aastal 1958 liideti kolhoosi Vārpa maad Annenieki külanõukoguga, aastal 1975 liideti osa selle alasid Lielauce külanõukoguga.

Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda.

## Loodus

Valla lääneosa jääb Ida-Kurzeme kõrgustikule, idaosa aga Kesk-Läti madalikule. Kõrgeim koht asub valla loodeosas Pokaiņi metsas (112,7 meetrit). Valda jääb Apgulde järv (43 ha). Suuremad jõed on Sesava ja Gardene.

Looduskaitse all on Kalnadīķi tamm, Krumeši paju, Lielbraņķi tamm, Vecapgulde künnapuu, Līplanti tamm, Bļodnieki pärn, Rubeņi tamm, Aurīši tamm, Poķi tamm, Mazpoķi mänd, Kraķi mänd ja veel üks nimetu põlispuu.

## Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Vecapgulde mõisa hoonetekompleks, sealhulgas häärber ja selle rõdupiire, Pokaiņi muinaskalmed ehk Mürsumägi, Vecpokaiņi muinaskalmed ehk Kääpamägi, Jāņogāni muinaskalmed, Spurīši asulakoht ja Dēliņkalnsi linnamägi.

Kohaliku kaitse all on Lielapgulde mõisa hoonetekompleks, sealhulgas tall, teenijate maja ja häärber, Vecapgulde mõisa park, Ogāni linnamägi ning legendidega seotud Karistusküngas.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 627 lätlast, 33 venelast, 45 valgevenelast, 25 ukrainlast, 6 poolakat ja 14 leedulast.

Valla keskus Naudīte on staatusega *vidējciems* ja aastal 2022 oli seal 261 elanikku. Sama staatusega on veel Apgulde 142 elanikuga aastal 2022. Staatusega *mazciems* on Līdumi 45 elanikuga aastal 2005 ja Lielapgulde. 

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. 

Naudītes pagastnams 2002-09-07.jpg|Vallamaja
Sesavas upes dīķis Naudītē 2002-09-07 - panoramio.jpg|Sesava jõgi
Pokaiņi forest - Uldis Osis - Panoramio.jpg|Pokaiņi mets


## Viited

## Välislingid
Naudīte

**Naudīte** (vanasti ka **Ziedugravas**) on küla (*vidējciems*) Lätis Dobele piirkonnas, Naudīte valla halduskeskus.

Küla asub valla lõunaosas merepinnast 60 meetri kõrgusel Sesava kaldal, asudes piirkonna keskusest Dobelest 14 ja Riiast 90 kilomeetri kaugusel. Naudītes on lasteaed, vabaõhulava ja raamatukogu.

Asula rajati II maailmasõja järgsetel aastatel Ziedugravase talu juurde kui külanõukogu keskus ja Naudīte sovhoosi keskasula. Aastal 2022 oli külas 261 elanikku.

## Viited
Maimu Jõgeda

**Maimu Jõgeda** (sündinud 8. aprillil 1993 Võrumaal Rõuges) on eesti pärimusmuusik ja akordionist.

## Haridus
Rõuge Põhikooli kõrvalt õppis ta Võru Muusikakoolis akordionit ning mängis nii Võru-Aruküla kui ka muusikakooli akordioniorkestris. 2009. aastal võitis ta Võru akordionimuusikafestivali võistumängimisel peaauhinna.

Seejärel õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja Heino Elleri Muusikakoolis, mille lõpetas 2014. aastal. 2019. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, kus oli õppinud algul džässmuusika erialal ja 2016. aastast pärimusmuusika erialal. Hiljem on teda õpetanud ka Olli Kari ja Juhan Uppin 2019. aastast õppis ta Sibeliuse akadeemias Nordic Master in Folk Musicu magistriõppeprogrammis, mille raames õppis lisaks Soomele ka semestri Rootsis Kuninglikus Muusikaakadeemias), Taanis Syddansk Musikkonservatoriumis ja Norras Bergeni ülikoolis.

## Tegevus muusikuna
2014. aastal võitis ta kollektiiviga ERMO Tartu Elleri kooli rütmimuusika osakonna noorte loomingukonkursil Jazz Time Eripreemia. Hiljem on ta osalenud *[[indiefolk]]*-ansamblis Odd Hugo.

2017. aasta juulis ilmus Jõgeda debüütalbum "Pühendus", mis kandideeris Eesti Pärimusmuusika Keskuse Etnokulbi auhinnale parima debüütplaadi kategoorias; Jõgeda ise kandideeris auhinnale parima uusfolki artisti kategoorias. 

Tema teine album "The One About..." ilmus 2020. aasta mais. Müürilehes ilmunud arvustuses hindas Natali Ponetajeva seda viiepalliskaalal hindega neli, märkides et "Tähelepanu köidavad enim traditsiooniliste torupilliviiside seaded, mis sulanduvad hästi Jõgeda originaalloomingu vahele, kuid oma muundunud kuues pole viisid kaotanud algse instrumendi väge ning meloodia katkematuse tunnetust." Ajakirjas Muusika kirjutas Meelis Hainsoo plaadi kohta, et seda ilmestab Jõgeda tundlik isiklik suhe esitatud muusikaga ning põhjamaine tunnetus. 

2020. aastal pälvis Jõgeda ka rahvamuusikafestivalil Mooste Elohelü preemia võistlusloo parima töötluse eest.

## Diskograafia
### Singlid
* "The One About... (Siddle Lister Remix)" (2020)
* "Kutsung" (2020)
### Albumid
* "The One About..." (2020)
* "Pühendus" (2017)

## Vaata ka
* Tuulikki Bartosik
* Kulno Malva

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Ziedugravas

**Ziedugravas** (ka **Skrīveru pansionāts**, tõlkes *Skrīveri pansionaat*) on küla (*mazciems*) Lätis Aizkraukle piirkonna Skrīveri vallas.

Küla asub valla edelaosas Daugava jõe ääres. Asulat läbib maantee A6. Külas asub Pansionātsi bussipeatus.

Ziedugravas piirneb looduskaitse all oleva Skrīveri võõrpuude istandusega.

Külas asub sotsiaalhoolekande keskus Ziedugravas.  Aastatel 2009–2021 jäi asula Skrīveri piirkonda.

## Viited
Flinders Chase'i rahvuspark

**Flinders Chase'i rahvuspark** (*Flinders Chase National Park*) on Austraalia rahvuspark, mis asub Känguru saare läänetipus.

Rahvuspark paikneb Lõuna-Austraalia osariigis, umbes 177 kilomeetrit osariigi pealinnast Adelaide'ist edelas ning 110 km saare halduskeskusest Kingscote'ist läänes. Flinders Chase'i rahvuspargi pindala on umbes 326 km². Rahvuspargis kaitstakse ohustatud liike ning seal asuvad ka mitmed geoloogilised vaatamisväärsused.

Flinders Chase'i rahvuspark asutati 1972. aastal ning see on Lõuna-Austraalia vanuselt teine rahvuspark. Rahvuspark on nimetatud Briti maadeuurija Matthew Flindersi järgi. 2019.–2020. aasta maastikupõlengutes hävis rahvuspargi külastuskeskus ja põles 96% rahvuspargi territooriumist. Lõuna-Austraalia rahvusparkide- ja eluslooduseteenistuse teatel on loodus põlengu tagajärgedest taastumas.

## Viited
Kati Thanda – Eyre'i järve rahvuspark

**Kati Thanda – Eyre'i järve rahvuspark** (*Kati Thanda-Lake Eyre National Park*, varasema nimega **Eyre'i järve rahvuspark**) on Austraalia rahvuspark.

Rahvuspark paikneb Lõuna-Austraalia osariigis, umbes 697 kilomeetrit osariigi pealinnast Adelaide'ist põhjas. Rahvuspargi territooriumile jääb Eyre'i järv ja osaliselt Tirari kõrb.

Rahvuspargi pindala on 13 488 km² ja seal kaitstakse kõrbemaastikku, riigi suurimat soolajärve ning Austraalia mandri madalaimat punkti.

## Viited
AN/TPQ-36

**Hughes AN/TPQ-36 Firefinder** on 1970. aastatel Hughe Aircraft Company arendatud ning Northrop Grummani ja ThalesRaytheonSystemsi toodetud radarisüsteem, mis on mõeldud tuvastama vaenuliku suurtükiväe miinipilduja-, suurtüki- või raketitule lähtepunkti. 

## Kasutajad
* : kasutusel Ameerika Ühendriikide maaväes ja merejalaväes
* : kasutusel Austraalia kaitseväes
* : kasutusel Kuninglikus Madalmaade maaväes
* : kasutusel Portugali maaväes
* : kasutusel Hispaania maaväes
* : kasutusel Sri Lanka maaväes
* : kasutusel Türgi maavägedes
* 

## Vaata ka
* AN/TPQ-49

## Viited
Tint (perekond)

**Tint** (*Osmerus*) on kalade perekond tintlaste sugukonnast tindiliste seltsist.

Perekonda kuulub kolm liiki:
* *Osmerus eperlanus* (Linnaeus, 1758) – meritint
* *Osmerus mordax* (Mitchill, 1814) – vikertint
* *Osmerus spectrum* Cope, 1870 – kääbustint

Eestis elab meritint ja selle vorm peipsi tint.
Kaseküla (Tomsk)

**Kaseküla**, ametlikult **Berjozovka** (vene keeles Берёзовка) ning tuntud ka kui **Tšeboksarõ**, on Venemaal Tomski oblastis Pervomaiskoje rajoonis asuv Siberi eestlaste küla.

See asub Tomskist linnulennult 120 km kirdes. Lõunas, läänes ja põhjas piirneb küla metsaga, idas laiub suur soo. Külast lõunasse jääb ka Tšulõmi jõgi.

1926. aastal elas külas 579 inimest, 2002. aastal 586 ja 2004. aastal 624 inimest, kusjuures eestlased olid rahvuste järgi arvukuselt teisel kohal. Kui varem oli Kasekülas eraldi külanõukogu, siis 2004. aasta seisuga oli see üle viidud lähedal paiknevasse vene külla. 2010. aastal oli elanike arv 435, 2012. aastal 439, 2013. aastal 418 ja 2014. aastal 404 inimest. 2015. aastal elas külas 387 inimest.

Külas tegutses 2004. aastal põllumajandusühistu.

1996. aastal asutati külas ka Eesti kultuurikeskus, mida folklorist Anu Korb on seostanud Venemaal elavate väikerahvaste eneseteadvuse tõusuga ning rahvuslike kultuuriseltside loomisega Tomskis üldisemalt. 2004. aastal oli külas keskkool ning õpetaja Herman Reile asutatud muuseum. Küla on korduvalt külastanud Eesti rahvaluuleteadlased, teiste hulgas Aado Lintrop, Astrid Tuisk, Anu Korb ja Kadri Peebo. Kasekülas elas ka rahvalaulik Ida Mäetam.

## Vaata ka
* Ülem-Suetuk

## Viited

## Välislingid
* "Mina istsin õues ukse ies", 1993. aastal Kasekülas salvestatud rahvalaul
* Kristjan Roos. Akadeemilise meeskoori lauljad panid Kaseküla eestlased heldima. Õhtuleht, 12. oktoober 2012
Penkule vald

**Penkule vald** (läti keeles *Penkules pagasts*) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Tērvete, Auri, Naudīte, Bukaiši ja Bēne vallaga.

Valla pindala on 74,1 km². 2021. aasta seisuga elas seal 831 inimest. Valla keskus on Penkule küla. Vallavanem on Ērika Karro (ühine Naudīte vallaga).

## Ajalugu

Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Ālave (*Alauen*), Cimele (*Zimmern*) ja Penkule (*Pankelhof*) mõisa maadele. Aastal 1935 oli Jelgava kreisi kuuluva valla pindala 62,5 km² ja seal oli 1351 elanikku.

Aastal 1945 moodustati vallas Ālave ja Penkule külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1961 liideti Penkule külanõukoguga Tērvete külanõukogu Zemgale kolhoosi alad, ent Tērvete sovhoosi alad liideti Tērvete külanõukoguga.

Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda.

## Loodus

Vald jääb Kesk-Läti madalikule. Kõrgeim koht asub valla loodeosas (72,6 meetrit). Looduslikke järvesid vallas ei ole, suurim tehisjärv on Skujaine veehoidla (27,5 ha). Suuremad jõed on Auce jõgi, Ālave jõgi ja Skujaine jõgi.

Looduskaitse all on Mācītājmuiža valgepöök, Mācītājmuiža tamm, Āķi saar, Penkule saar, Sējase künnapuu, Ķekši künnapuu, Sējase kalmistu elupuud, Ņērbuki pärn ja veel neli nimetut põlispuud. Valda jääb osaliselt Skujaine ja Svētaine oru kaitseala.

## Kaitstavad objektid

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Ruņģi asulakoht, Kamradži muinaskalmed, Ķūri muinaskalmed, Laģi asulakoht ja Kamradži linnamägi ehk Ahjumägi.

Kohaliku kaitse all on Ķūri asulakoht, Penkule luteri kirik ja Ālave mõisa hoonetekompleks, sealhulgas ka tall-laut ning häärber.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 779 lätlast, 33 venelast, 42 valgevenelast, 8 ukrainlast, 11 poolakat ja 60 leedulast.

Valla keskus Penkule on staatusega *vidējciems* ja aastal 2022 oli seal 291 elanikku. Staatusega *mazciems* on Ābeles 32 elanikuga aastal 2005, Ālave 30 elanikuga aastal 2005, Baldonas 43 elanikuga aastal 2005, Ezeriņi 45 elanikuga aastal 2005, Sējas 9 elanikuga aastal 2005, Skujaine 78 elanikuga aastal 2005 ja Vecvagāres 86 elanikuga aastal 2005. 

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. 

Bijusī Penkules pagastmāja, Ielejas, 02.07.2011..jpg|Vana vallamaja
Kamradzu pilskalns.jpg|Kamradži linnamägi
Latvian Wikiexpedition to South Kurzeme 1.jpg|Läti vikipedistide pildistusretk Penkule vallas


## Viited

## Välislingid
Penkule

**Penkule** on küla (*vidējciems*) Lätis Dobele piirkonnas, Penkule valla halduskeskus.

Küla asub valla keskosas merepinnast 60 meetri kõrgusel Ālave ja Auce jõe kaldal, piirkonna keskusest Dobelest 22 ja Riiast 90 kilomeetri kaugusel. Penkules on luteri kirik, põhikool, päevakeskus, raamatukogu, postkontor. Külast lõunasse jääb Penkule lennuväli.

Penkulet on esmamainitud 1272. aastal (*Wanpen*). Hiljem rajati sinna Penkule mõis (*Pankelhof*). Tänapäevane asula ongi kujunenud selle mõisa keskuse ja Penkule riigivalla vallamaja ümbrusse. 2022. aastal oli külas 291 elanikku.

## Viited
Pernegg an der Mur

**Pernegg an der Mur** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Bruck-Mürzzuschlagi ringkonnas. Vallas asub Drachenhöhle koobas.

Vallas elab maletaja Laurenz Gierer ja seal sündis ooperisopran Ingrid Kaiserfeld.

## Viited
2. kaardiväe motolaskurdiviis

**2. kaardiväe motolaskurdiviis** (vene keeles *2-я гвардейская мотострелковая Таманская ордена Октябрьской Революции Краснознамённая ордена Суворова дивизия им. М.И. Калинина*) on Venemaa Föderatsiooni maavägede mehhaniseeritud jalaväediviis. Tuntud ka kui Tamani või Tamanski diviis.

## Ajalugu
Diviis asutati 1941. aastal ning osales Teises maailmasõjas. Nõukogude ajal oli see 'õukonnadiviis', mis osales paraadidel Moskvas. 2009. aastal saadeti see laiali, kuid formeeriti uuesti neli aastat hiljem. Alates 2016. aastast on see kuulunud 1. tankiarmee koosseisu.
Auri vald

**Auri vald** (läti keeles *Auru pagasts*) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dobele linnaga ning Krimūnase, Dobele, Annenieki, Penkule, Naudīte ja Tērvete vallaga.

Valla pindala on 110,1 km². 2021. aasta seisuga elas seal 2736 inimest. Valla keskus on Auri küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 8, vallavanem on Jānis Ozoliņš.

## Ajalugu

Agraarreformi eel olid Auri vallas Auri mõis (*Auerhof*) 672 hektari maaga, Audzi mõis (*Neu-Friedrichshof*, jääb tänapäeva Krimūnase valda) 349 hektari maaga, Ālave mõis (*Alauen*, jääb tänapäeva Penkule valda) 292 hektari maaga, Tīle mõis (*Thielenhof*) 74 hektari maaga, Lielabgulde (*Groß-Abgulden*, jääb tänapäeva Naudīte valda) ja Mazabgulde mõis kokku 440 hektari maaga, Vecabgulde mõis (*Alt-Abgulden*, jääb tänapäeva Naudīte valda) 274 hektari maaga ja Pēterfelde mõis (*Peterfeld*). Tänapäeva valla alale jäid veel Ādami (*Adamshof*), Lielbērze (*Groß-Bersen*), Mazbērze (*Klein-Bersen*) ja Pakaišmuiža (*Potkaisen*) mõis.

Lielabgulde mõisa rajati iseseisvumise järel kaheaastase õppega põllumajanduskool. Aastal 1935 oli Jelgava kreisi kuuluva Auri valla pindala 56 km² ja seal oli 1452 elanikku.

Aastal 1945 moodustati Auri valda Auri ja Krimūnase külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Krimūnase külanõukogu Auri külanõukoguga. Aastal 1963 liideti sellega osa likvideeritavast Gaismase külanõukogust. Aastal 1968 liideti Austrumi külanõukoguga Krimūnase sovhoosi alad.

Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda. 

Muinsuskaitse all on Kvieši asulakoht, Lielbērze kalmistu kabel, Oškalni muinaskalmed ehk Rootsi hauad ja Pēkaiņi muinaskalmed.

## Loodus

Suuremad jõed on Auce jõgi, Ālave jõgi ja Bērze jõgi.

Looduskaitse all on Magus Kirss, Vecmaikužase tamm, Vecozoli Vana tamm, Legzdiņi magus kirsipuu, Legzdiņi künnapuu, Celmi tamm, Vellakrogsi mänd, Lielbērze Jäme tamm, Lielbērze Peenike tamm, Lielbērze tamm, Bāļi mänd, Lintiņi künnapuu ja veel kaks nimetut põlispuud.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 1968 lätlast, 547 venelast, 175 valgevenelast, 89 ukrainlast, 56 poolakat ja 86 leedulast.

Valla keskus Auri on staatusega *vidējciems* ja aastal 2021 oli seal 230 elanikku. Sama staatusega on veel Ķirpēni 269 elanikuga aastal 2022, Liepziedi 160 elanikuga aastal 2022 ja Lielbērze 250 elanikuga aastal 2022. Zemnieki küla on staatusega *vasarnīcu ciems*. Staatusega *mazciems* on Bērzkrasti. Staatusega *lielciems* on Gardene 1121 elanikuga aastal 2022. Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes. 


Ruins in Gardene - panoramio.jpg|Gardene
Padomju armijas būvēts tilts pāri Bērzes upei. Bridge over Bērzes river, build by Soviet army. Augusts, 2014 - panoramio.jpg|Sild üle Bērze jõe


## Viited

## Välislingid
Kipper (perekonnanimi)

**Kipper** on eesti perekonnanimi.

## Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kipper 246 inimesel: 122 mehel ja 124 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kipper meeste puhul 622. kohal ja naiste puhul 679. kohal.

Kipper oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 75–79 aastat, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,00.
Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus seda kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 7,73 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti mõisavaldades 16 korral talupoegadele nimeks Kiper ja Kipper. Neist Saaremaal Karja ja Jämaja kihelkonnas kahel korral, Jaani, Muhu ja Pöide kihelkonnas ühel korral, lisaks Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas kahel korral ja Viljandi kihelkonnas korra. Samuti Läänemaal Vigala, Varbla ja Käina, Võrumaal Põlva, Pärnumaal Audru ning Harjumaal Kose kihelkonnas. 

Nimede eestistamise käigus võeti 1935. ja 1938. aastal Kipper uueks nimeks kahel korral, kui loobuti nimedest Gering ja Kirper.

Samal ajal loobuti 1936.–1938. aastal nimest Kipper kolmel korral, kui võeti uuteks nimedeks Kaljusaar, Kallasmaa ja Pilve.

## Nime kandjaid
*Aksel Kipper, eesti astrofüüsik (1907–1984)
*Kadri Kipper, eesti laulja (sopran) (1984–)
*Milvi Kipper, eesti jalgrattasportlane (1944–)
*Tõnis Kipper, eesti ajakirjanik ja lavastaja (1962–)
*Tõnu Kipper, eesti astrofüüsik (1939–)

## Viited

## Välislingid
*
14. üksik mehhaniseeritud brigaad

**14. üksik vürst Roman Suure nimeline mehhaniseeritud brigaad** (ukraina keeles *14-та окрема механізована бригада імені князя Романа Великого*) on Ukraina maavägede väeüksus.

## Ajalugu
2021. aastal sai väeosa ülemaks alampolkovnik Oleksandr Ohrimenko.

### Sõjategevus 2022. ja 2023. aastal
2022. aasta märtsi alguses vabastasid brigaadi üksused koos 95. üksik ründedessantbrigaadiga Vene vägede käest Kiievist eemal asuva Makarivi. Brigaadi üksused võtsid 12. septembril 2022 enda kontrolli alla Harkivi oblastis asuva Ternova küla ja veel mitu asulat koostöös Azov Harkiviga. Brigaadi üksused täitsid 2023. aasta novembris lahingülesandeid Kupjanski suunal.

### Galerii



## Autasud
### Sõjaliste teenete rist
* 2022 - polkovnik Oleksandr Ohrimenko

## Viited
Felix Hiie

**Felix Hiie** (enne eestistamist **Felix Hämmalberg**; 30. juuni 1928 Võõpsu, Võrumaa – 14. märts 2020) oli eesti vibulasketreener ja -kohtunik.

Ta lõpetas 1950 Petseri Keskkooli ja 1953 Tallinna Mäetehnikumi. 

Hiie oli üks Eesti vibulaskepioneere. 1961–1991 oli ta Dünamo vibulasketreener ja Eesti koondise peatreener, 1978–1986 ka NSV Liidu koondise treener Eesti NSV-s. 

1961–1993 oli Hiie Eesti Vibuspordiföderatsiooni aseesimees, 1996–1999 Vibuliidu asepresident. 

Tegutsenud ka kohtunikuna. Teinud kaastööd Spordilehele ja spordiaastaraamatutele. 

## Tunnustus
*Eesti NSV teeneline treener, 1969

## Isiklikku
1941. aastal küüditati ta NKVD poolt Mäe vallast koos isa Osvald Hiie, ema Liidia Hiie (suri asumisel novembris 1944) ning venna Tõeleid Hiiega Siberisse. Felix ja ta vend vabastati asumiselt 1944. Isa Osvald Hiie mõisteti Erinõupidamise otsusel surma.

## Välislingid
*Kommunismiohvrite andmebaas
Siuntio jaamaküla

**Siuntio** ehk **Siuntio jaamaküla** on asula Soomes Uusimaa maakonnas Siuntio vallas. See on piirkonna halduskeskus, mis on rajatud ümber raudteejaama. Jaamast sõidavad X ja Y rongid Helsingisse.

Viis kilomeetrit põhja pool asub Siuntio kirikuküla, valla vana keskus.

## Viited
Kingscote

**Kingscote** on linn Austraalias Lõuna-Austraalia osariigis Kangaroo saarel.

See asub osariigi pealinnast Adelaide'ist 119 km edelas. Kingscote on Lõuna-Austraalia osariigi vanim Euroopa päritolu asula ning on saare suurim linn. 2016. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 1790 inimest. Seal asub ka maailma väikseimate pingviinide, kääbuspingviinide koloonia. 

## Viited
Jāņavārti raudteepeatus

**Jāņavārti raudteepeatus** ehk **Šķirotava raudteejaama J-park** on raudteepeatus Riia-Krustpilsi raudteeliinil Riia linnas aadressil Salaspils iela 18. Peatus asub Ķengaragsi asumis. 

Peatuses peatuvad  kõik elektrirongid ja enamik diiselronge, välja arvatud ekspressrongid. Jāņavārtis on kolm perrooni, kuid üks neist pole kasutusel (jääb Ērgļi suunale). Seal on kaheksateist teed, lisaks veel kaheksa tupikteed.

Peatus asub Riia keskraudteejaamast 5,8 km kaugusel ja jääb Šķirotava raudteejaama territooriumile. Peatust läbiv raudtee on elektriraudtee. Peatuses on tegutsev piletikassa. Piletihinnalt kuulub peatus A-tsooni.

Peatus rajati aastal 1935, mil valmis Riia–Ērgļi raudtee. Algselt teenindaski peatus ainult seda  liini, Daugavpilsi suunal liiklevad rongid hakkasid seal peatuma aastal 1958, mil 5. km postenise peatus suleti. Raudtee elektrifitseerimise eel asus tolle peatuse ja Jāņavārti vahel veel Dreiliņi raudteepeatus Jāņavārtist Zemitāni raudteejaamani viib Zemitāni–Šķirotava raudtee.

Jāņavārti juures asuv J-park on kaubaronge teenindav kompleks, kus teostatakse ka vagunite tehnilist kontrolli. 2003. aastani viis peatuse juures üle raudtee jalakäijate sild, ent seejärel suleti see halva seisukorra tõttu.

Peatus on saanud nime Riia eeslinna kindlustusvööndis asunud väravate järgi, mis rajati 1963. aastal peatuse kohal palissaadi. 1650. aastal valmis insener van Roodenburgi projekti järgi tamm, mis nende väravateni viis, hiljem hakkas seda mööda kulgema postimaantee.

## Viited

## Välislingid

* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Peatus vanal kaardil
Mount Woodroffe

**Mount Woodroffe** (ka **Ngarutjaranya**) on mägi Austraalias. 

Mägi asub Lõuna-Austraalia osariigi loodeosas Musgrave'i mäestikus. Mount Woodroffe'i kõrgus on 1435 meetrit ja see on osariigi kõrgeim mägi. Mägi on nimetatud maamõõtja George Goyderi auks. Mäele pääs on tänapäeval piiratud, sinna mineku eel on vaja saada Pitjantjatjara hõimu maadele sisenemise luba.

## Viited
Kalpaka postenis

**Kalpaka postenise raudteepeatus** oli raudteepeatus Lätis Riia–Daugavpilsi raudteeliinil. Peatus asus Riias, Riia keskraudteejaamast 2 kilomeetri kaugusel.

Aastal 1925 rajati Riia keskraudteejaama juurde pöörangute ja signalisatsiooni elektritsentralisatsiooni post, mis asetses Riia–Daugavpilsi raudtee ja Pihkva–Riia raudtee lahknemispaigas. Kuni aastani 1931, mil see keskraudteejaamale allutati, oli see iseseisva jaama staatusega, kus peatusid Riiast Šķirotava raudteejaama sõitvad rongid. Aastal 1942 hakkas peatus kandma nime **Ģertrūdes iela** (saksa *Riga-Gertrudestraße*) Aastal 1945 kandis peatus sõiduplaanis taas Kalpaka postenise nime. Aastal 1952 kandis peatus sõiduplaanis nime **2. km postenis**. 1950. aastatel Riia raudteejaam rekonstrueeriti, elektritsentralisatsioonipost viidi teise kohta üle ja peatus kadus. 

## Viited
Northfield

**Northfield** on linn USA-s Minnesota osariigis. Suurem osa linnast jääb Rice'i maakonda, väike osa asub Dakota maakonna alal. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 20 790. Aastal 2010 oli elanikke 20 007. Läbi linna kulgeb Mississippi lisajõgi Cannon.

Linn asutas 1856. aastal John W. North, kelle järgi linn on ka nime saanud. Linna asustasid peamiselt Uus-Inglismaalt pärit asunikud. Northfield sai linnaõigused 1868. aastal. Linnast kujunes põllumajanduskeskus, linna ümbritsevatel põldudel kasvatati peamiselt nisu ja maisi, hiljem lisandusid neile piimafarmid.

7. septembril 1876 sooritas Jesse Jamesi jõuk linnas ebaõnnestunud pangaröövi.

Linnas tegutsevad 1866. aastal asutatud Carleton College ja 1874. aastal Norra sisserändajate asutatud St. Olaf College.

Linna lähedalt möödub kiirtee Interstate 35, mille kaudu on ühendus umbes 50 kilomeetri kaugusel asuva Minneapolise–Saint Pauli linnastuga.

Linnas on sündinud Nobeli auhinna laureaat molekulaarbioloog Peter Agre ja kirjanik Siri Hustvedt.

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Anamosa

**Anamosa** on linn USA-s Iowa osariigis, Jonesi maakonna halduskeskus. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 5450. 2010. aastal oli elanikke 5533. Linna piiril lähedalt möödub Mississippi lisajõgi Wapsipinicon, mille kallastel asub 159 hektari suurune Wapsipinicon State Park. Linnast möödub maantee Route 151.

Anamosa asutati 1838. aastal. Algselt kandis asula nime **Buffalo Forks**, 1856. aastal sai selle nimeks **Lexington**. Samal aastal, mil linn sai linnaõigused (1877), muudeti linna nimi Anamosaks, kuna Lexingtoni-nimelisi linnu on USA-s palju. Linn sai arvatavasti nime ühe kohaliku samanimelise indiaanitüdruku järgi (*anamosa* tähendab indiaanikeeles 'valge hirvevasikas' või 'kõnnid minuga').

1993. aastal nimetati Anamosa Iowa ametlikuks kõrvitsapealinnaks, kuna iga aasta oktoobris toimub linnas kõrvitsafestival Pumpkinfest.

Linnas asub Anamosa osariiklik vangla, kus on karistust kandnud sellised kurikuulsad kurjategijad nagu John Wayne Gacy ja Robert Hansen. Vangla uusgooti stiilis hooned kanti 1992. aastal ajalooliste paikade riiklikku registrisse National Register of Historic Places. Anamosas või selle ümbruses asub veel 15 objekti või hoonet, mis on kantud ajalooliste paikade riiklikku registrisse, sh Anamosa ajalooline linnasüda ja Jonesi maakonna kohtumaja.

Anamosas sündis kunstnik Grant Wood (1891–1942), kes maeti linnas asuvasse Riverside'i kalmistule. Linnas asub Grant Woodi kunstigalerii. Lisaks asub linnas 1989. aastal asutatud riiklik mootorrataste muuseum.

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
5. km postenis

**5. km postenise raudteepeatus** oli raudteepeatus Lätis Riia–Daugavpilsi raudteeliinil. Peatus asus Riias, Riia keskraudteejaamast 5 kilomeetri kaugusel.

XX sajandi alguses rajati vagunite sorteerimisjaama tarbeks Šķirotava raudteejaama juurde pöörangute ja signalisatsiooni tsentralisatsiooni post. 1930. aastatel kasutati seda posti rongiliikluses orientiirina, mille juures peatusid ka üksikud reisirongid. Peatuspaik suleti 1956. aastal. 

## Viited
Dreiliņi raudteepeatus

**Dreiliņi raudteepeatus** oli raudteepeatus Lätis Riia–Daugavpilsi raudteeliinil. Peatus asus Riias, Riia keskraudteejaamast 6 versta kaugusel.

Peatust nimega *Getlingsmoor* või *Dreilingsbusch* on esmamainitud 1918. aastal. 1919. aastal kasutati selle kohta nimetust *6. verstes nodalīšanas punkts*, mis tähendab kuuenda versta eralduspunkti. Dreiliņi nime sai peatus 1920. aastal. Peatus suleti raudtee elektrifitseerimsisel 1959. aastal. 

## Viited
Vagonu parksi raudteepeatus

**Vagonu parksi raudteepeatus** on raudteepeatus Riia–Krustpilsi raudteeliinil Riia linna Dārzciemsi ja Maskavas forštate asumi vahel. 

Peatuse juures asub endine reisivagunite depoo, praegune remondikeskus. Peatuse hooned ja perroonid on ühetatud jalakäijate sillaga, mis ühendab ka depoo teid ületades kaht asumit. Peatuses peatuvad Aizkrauklesse, Ogresse ja Lielvārdesse suunduvad elektrirongid.

Vagonu parksis on kolm perrooni, kuid üks neist pole kasutusel. Seal on kolm teed, lisaks veel depoo teedevõrgustik.

Peatus asub Riia keskraudteejaamast 2,2 km kaugusel. Peatust läbiv raudtee on elektriraudtee. Piletikassa asub Riiga saabuval suunal asuval perroonil. Alates 2016. aasta 30. aprillist on kassa suletud. Piletihinnalt kuulub peatus A-tsooni.

Peatus rajati 1930. aastatel vagunite sorteerimispargi tööliste tarbeks. Algul kandis see nime **Kalpaka parks**, ent 1945. aastal sai see tänapäevase nime. Aastail 1960–1962 ehitati selle juurde Zasulauksi mootorvagunite depoo elektrirongide remondi tsehh, 1963. aastal lisandus diiselrongide koostamise punkt.

1956. aastani järgnes Vagonu parksile 5. km postenise peatus. 1950. aastateni eelnes sellele Kalpaka postenise peatus.

## Viited

## Välislingid

* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Peatus vanal kaardil
Zemitāni—Šķirotava raudtee

**Zemitāni**–**Šķirotava raudtee** on elektrifitseeritud raudtee Riia linnas Šķirotava raudteejaama ja Zemitāni raudteejaama vahel. Raudtee on nelja kilomeetri pikkune ja kahe teega, peatusi sellel ei ole ja vaatamata sellele, et tee on elektrifitseeritud, ei toimu sellel elektrirongide liiklust.

Raudteed kasutavad kaubarongid. Aastail 2013 ja 2014 kasutas seda keskeltläbi 45 rongi ööpäevas. Rongide lubatud sõidkiirus sellel teel on 40 km/h.

Tee valmis aastal 1902 seoses Riia raudteesõlme rekonstrueerimisega. Nõukogude perioodil kasutasid seda Ogrest Carnikavasse ja Vecāķi raudteejaama sõitvad rongid, mis ei läbinud Riia keskraudteejaama. Taoline liiklus jätkus aastani 2000, mil sellesse tekkis kaheaastane paus. Aastal 2003 katsetati sellise liiniga taas, ent seejärel reisirongide liiklus sellel teel lõppes.

## Viited
Serhi Kultšõtskõi nimeline pataljon

**Ukraina kangelase kindralmajor [[Serhi Kultšõtskõi]] nimeline operatiivotstarbeline pataljon**  (ukraina keeles *Батальйон оперативного призначення імені Героя України генерал-майора Сергія Кульчицького*) on Ukraina Rahvuskaardi väeüksus. 

## Ajalugu
Pataljoni võitlejad osalesid koos 81. aeromobiilse brigaadi võitlejatega 1. oktoobril 2022 Lõmani enda kontrolli alla võtmises. 2023. aasta juuni alguses liideti pataljon Ründebriaad Bureviga.

## Vaata ka
* Serhi Kultšõtskõi

## Viited
East St. Louis

**East St. Louis** on linn USA-s Illinoisi osariigis St. Clairi maakonnas. See asub Missouri osariigi linna Saint Louise linnastus Mississippi idakaldal Saint Louise kesklinna vastas. 2020. aasta rahvaloenduse järgi on linnas 18 469 elanikku. 2010. aastal oli elanikke 27 006.

East St. Louise kohale rajati asula 18. sajandi lõpul. East St. Louise omavalitsus loodi 1861. aastal. Linnaõigused sai East St. Louis 16. veebruaril 1865. Linn kasvas tänu Saint Louise majanduslikule arengule kiiresti. Tippajal, 1950. aastal elas East St. Louises üle 82 000 inimese. Sel ajal oli see osariigis suuruselt neljas linn.

Sarnaselt paljude teiste Roostevöö kunagiste õitsevate tööstuslinnadega sai East St. Louis tugevalt kannatada 20. sajandi teisel poolel toimunud tööstuse ümberstruktureerimise ja sellega kaasnenud töökohtade vähenemise tagajärjel. 2010. aastaks oli linna elanike arv võrreldes 1950. aastaga vähenenud kolm korda ja 2020. aastaks üle nelja korra.

27. mail 1896 tabas East St. Louise ja Saint Louise piirkonda hävitav tornaado. Selles USA ajaloo ühes ohvriterohkeimas tornaados hukkus East St. Louises 118 ja Saint Louises 137 inimest.

1917. aasta mai lõpust kuni juuli alguseni toimusid East St. Louises ulatuslikud rassirahutused, milles hukkus hinnanguliselt 40–250 mustanahalist. Rahutused said alguse, kui valged vihastusid selle peale, et tehastes said tööd üha enam lõunaosariikidest pärit mustanahalisi.

2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustasid 97,7% elanikest mustanahalised ja 1,2% valged. Umbes 43% elanikest elab allpool vaesuspiiri.

Linnas on sündinud poliitik Dick Durbin, sprinter ja kolmekordne olümpiavõitja Jackie Joyner-Kersee ning ujuja ja viiekordne olümpiavõitja Tom Jager.

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
Piitsutamine

**Piitsutamine** on füüsilise valu tekitamine piitsa või vitsa löökidega. Seda on kasutatud ning kasutatakse karistusena ihunuhtluses, religioosse patukahetsusena või sadomasohhismis seksuaalse naudingu tekitamiseks.
Georg Otto Lellep

**Georg Otto Lellep** (29. september 1884 Viljandi – 18. oktoober 1975 Fort Myers (Cape Coral, Florida, USA) oli leiutaja ja metallurgiainsener. 

Otto Georg Lellep sündis Jüri Lellepi (1841–1908) ja Liisu Lellepi (sünd. Pender, 1839–1893) lapsena Viljandi lähedal talus. Ta õppis Tallinna Peetri Reaalkoolis (Petri-Realschule zu Reval). Aastatel 1906–1910 õppis ta Clausthali Tehnikaülikoolis metallurgiat. Seejärel pidi ta minema Moskvasse kaheaastaseks sõjaväeteenistuseks. 

Aastatel 1912–1914 juhtis ta Narvas ettevõtet Gebr. Lellep. Esimese maailmasõja alguses sai ta Łódźi lahingus haavata. Sõja ajal leiutas ta lihtsustatud protsessi nikli väävlitustamise jaoks. Kui ta läks 1917. aastal USAsse, et hankida nikli kaevandamise komponente, takistas oktoobrirevolutsioon tema tagasipöördumist. Pärast seda, kui ta demonstreeris New Yorgi Columbia Ülikoolis oma protsessi moneli metalli eraldamiseks hapniku leegiga, hakkas ta International Nickel Company nimel välja töötama vastavaid sulatusahjusid. 1923. aastal sai ta Ameerika Ühendriikide kodanikuks. 1930. aastal sai ta Braunschweigi Tehnikaülikoolist doktorikraadi inseneriteaduse alal.

Aastatel 1936–1940 oli Lellepil võimalus Gutehoffnungshütte's teha katlakiviahju ja konverteri katsetusi kontsentreeritud hapniku abil. 1936–1940 töötas ta Polysiuse insenerina ja leiutas Lepol-ahju, mis vähendas tsemendi tootmiseks ja rauamaagi töötlemiseks vajaliku energia hulka.
1940 läks Lellep tagasi USA-sse ja täiustas Lepol-ahju. Hiljem tegeles ta metallilise magneesiumi graanulite tootmisega merevees. Alates 1949. aastast oli tal tööleping Allis Chalmers Companyga Milwaukees.

Tema inseneritöö tunnustuseks anti talle 1960. aastal koos Robert Durreriga Saksa Raudsepatööliste Liidu Carl Luegi mälestusmünt.

## Viited

## Kirjandus
* Kesaya E. Noda (Editor), "The Unshakeable Faith of an Inventor: Otto G. Lellep: Remembering and Remembered". Brandt & Maher Publishing 2022. ISBN 978-1-954744-83-7.

## Välislingid

* Günter Bauhoff, "Lellep, Otto". In: Neue Deutsche Biographie 14 (Berliin 1985), ISBN 3-428-00195-8, S. 179. (saksa keeles)
Rīga Preču raudteejaam

**Rīga Preču raudteejaam** on raudteejaam Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel Riias Šķirotava asumis. Jaamahoone asub aadressil Rencēnu 29.

Jaam asub Riia jaamast 7,7 km kaugusel. Seal on 16 teed ja 1 perroon, mis ei ole aga kasutusel. Tegemist on kaubajaamaga, kus koostatakse ronge ja haagitakse neid lahti, laaditakse kaupa rongidele ja neilt maha, võetakse vastu ja hoiustatakse kaupa. Jaama pindala on 41,7 hektarit. Seal asuvad korrapidaja hoone, mitmed jaamatöölistele mõeldud ehitised ja kaubatermnaali kassad. 

Jaam rajati kaubajaamana aastal 1969. Reisirongid hakkasid seal peatuma aastal 1972. Algselt kandis jaam venekeelset nime Promišļennaja, (tõlkes tööstuslik), ent aastal 1976 hakkas see kandma nime Rīga-Preču II, ehk siis Riia II kaubajaam.  Aastal 2007 suleti sealne jaam reisirongiliikluseks, kuigi reisijate perroon jäi. Tänapäevast nime kannab jaam aastast 2009, mil kesklinna lähistel asunud Rīga Preču raudteejaam suleti.

## Viited

## Välislingid
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Sydney McLaughlin-Levrone

**Sydney Michelle McLaughlin-Levrone** (sündinud 7. augustil 1999 New Brunswickis New Jerseys) on USA kergejõustiklane, tõkkejooksja. Ta on 400 meetri tõkkejooksu olümpiavõitja, maailmameister ja maailmarekordiomanik. 

Ta võitis 2015. aasta noorte maailmameistrivõistlustel 400 meetri tõkkejooksus kuldmedali. 

2016. aastal püstitas ta Ameerika Ühendriikide katsevõistlustel Eugene'is noorte ja juunioride maailmarekordi 54,15 ning sai kolmanda koha. Sellega sai temast pärast 1980. aastat noorim kergejõustiklane, kes on kvalifitseerunud USA olümpiakoondisse. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros pääses ta poolfinaali ja sai 17. koha.

2017. aastal jooksis ta Bloomingtonis 300 meetri jooksu juunioride sisemaailmarekordi 36,12.

2018. aastal parandas ta taas 400 meetri tõkkejooksu juunioride maailmarekordit, joostes Fayetteville'is 53,60.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis McLaughlin maailmarekordi püstitanud kaasmaalase Dalilah Muhammadi järel hõbemedali. Ajaga 52,23 tõusis ta kõigi aegade edetabelis teisele kohale. 4×400 m teatejooksus kuulus ta maailmameistriks tulnud Ameerika Ühendriikide nelikusse. Hooaja lõppedes võitis ta esimest korda Teemantliiga.

2021. aastal alistas ta USA katsevõistlustel Eugene'is 400 meetri tõkkejooksus esimese naisena 52 sekundi piiri, joostes 51,90 ning ületades Muhammadile kuulunud maailmarekordi 26 sajandikuga. Suveolümpiamängudel Tokyos tuli ta olümpiavõitjaks, parandades 51,46-ga taas maailmarekordit. 4×400 m teatejooksu finaalis jooksis ta olümpiavõitjaks tulnud Ameerika Ühendriikide naiskonna avavahetust.

2022. aasta USA meistrivõistlustel Eugene'is parandas McLaughlin kolmandat korda 400 meetri tõkkejooksu maailmarekordit, joostes 51,41. Samal staadionil toimunud maailmameistrivõistlustel parandas ta rekordit 73 sajandikuga, saades tulemuseks 50,68. Ta edestas finaalis hõbemedali võitnud Femke Boli enam kui pooleteist sekundiga. 4×400 m teatejooksus jooksis ta kulla võitnud Ameerika Ühendriikide viimast vahetust, saades vahetuse ajaks 47,91 . 

2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis võitis McLaughlin-Levrone taas kaks kuldmedalit. 400 meetri tõkkejooksus tuli ta Anna Cockrelli ja Femke Boli ees olümpiavõitjaks maailmarekordiga 50,37. 4×400 m teatejooksus jooksis ta viimast vahetust, kui USA naiskond tuli olümpiavõitjaks Põhja-Ameerika rekordiga 3.15,27, kaotades 1988. aasta suveolümpiamängudest NSV Liidu nimel olevale maailmarekordile vaid ühe kümnendiksekundiga.

## Isiklikud rekordid

;Välisrekordid

;Siserekordid

## Isiklikku

Sydney McLaughlini on pärit kergejõustiklaste perekonnast. Vanemad Willie McLaughlin ja Mary Neumeister McLaughlin olid samuti jooksjad.  Sydney alustas jooksutreeninguid vanema õe Morgani eeskujul. Vanem vend Taylor esindas Ameerika Ühendriike ˞2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus võitis 400 meetri tõkkejooksus hõbemedali. Ka noorem vend Ryan tegeleb jooksmisega.

Ta on õppinud Kentucky Ülikoolis.

McLaughlini abikaasa on Ameerika jalgpallur Andre Levrone Jr.

McLaughlini auks on nimetatud kergejõustikustaadion tema kodulinnas Dunellenis.

## Viited

## Välislingid
*
Acone raudteepeatus

**Acone raudteepeatus** on endine raudteepeatus Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Peatuse hoone jääb Ropaži piirkonda ja Stopiņi valda, sellal kui peatuse kõrval asuv Acone küla jääb Salaspilsi piirkonda.

Peatus asub Riia jaamast 12,3 km kaugusel Riia II soojuselektrijaama kõrval. Peatusest algab jaama viiv harutee. Seal on 1 perroon. 

Peatus avati aastal 1935. Hoone projekteeris Voldemārs Ozoliņš ja see valmis 1937. aastal. Kivihoone esimesel korrusel asusid reisijate ootesaal ja tööruumid, korrapidaja ruumi kõrval asus ka pagasihoidla. Teisel korrusel olid jaamatööliste eluruumid. Ühtlasi asfalteeriti ka perroon. Nõukogude perioodil jaamahoone suleti ja muudeti eluhooneks. Peatuse juurde rajati reservvagunite hoidla, kus tänapäeval hoiustab oma tehnikat  SIA “Dzelzceļu būve”. Aastal 2007 suleti sealne peatus reisirongiliikluseks.

## Viited

## Välislingid
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Peatus vanal kaardil
Saurieši raudteejaam

**Saurieši raudteejaam** on raudteejaam Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Jaam jääb Ropaži piirkonda ja Stopiņi valda Saurieši külla.

Jaam asub Riia jaamast 16,2 km kaugusel Jaamas on kolm teed ja kaks platvormi, mis pole aga kasutusel.

Jaam avati 1935. aastal. Puidust jaamahoone teisaldati sinna Daugavpilsi–Rītupe raudteeliinilt. Peagi pärast jaama rajamist rajati veel kahe kilomeetri pikkune kitsarööpmeline raudtee, mis teenindas sealset kipsitööstust. Teise maailmasõja ajal valmis selle baasil kitsarööpmeline raudtee, mis viis Salaspilsi raudteejaama. 1965. aastal võeti kitsarööpmeline raudtee üles ja kipsikarjäärini rajati 1,5 km pikkune laiarööpmeline raudtee. 2007. aastal suleti sealne jaam reisirongiliikluseks, ühtlasi kujunes Saurieši raudtee lõppjaamaks.

## Viited

## Välislingid

* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Jaam vanal kaardil
Maakonna maanõukogu

**Maakonna maanõukogud** olid 1917. aastal moodustatud Autonoomse Eestimaa kubermangu maakondlikud esindusorganid.

Maakonna maanõukogude võimupiirkonda kuulusid – kubermangu komissari ja kubermangu maanõukogu poolt ühiselt märatud piirides – järgmised asjad: a) kohaliku maa omavalitsuse asjad, b) üleüldis-administratiivlised valitsuse asjad ja c) maakonna piirides ajutise kohalikkude maksude määramine. Kubermangu ja maakonna maa-nõukogudel on õigus täidesaatvaid organeid asutada, kes koos seisavad ühest ehk mitmest isikust.

12. aprillil 1917 kinnitas Venemaa Ajutine valitsus Eestile suhtelise autonoomia andnud otsuse "Eesti kubermangu administratiivse valitsuse ja kohaliku omavalitsuse ajutise korra kohta", mille alusel kavandati Eestimaa kubermangu ja Liivimaa kubermangu eestikeelse elanikkonnaga põhjaosa (Tartumaa, Võrumaa, Pärnumaa ja Saaremaa) liitmine ning loodi kubermangu komissari (Jaan Poska) juurde nõuandva organina Eestimaa Kubermangu Ajutine Maanõukogu.  

Eestimaa Kubermangu Maanõukogu oli esimene üle-eestiline omavalitsusorgan, kus olid esindatud kohalike omavalitsuste esindajad linnadest ja maakondadest-valdadest. Alustuseks valisid 23. mail kõik vallad oma esindajad (valijamehed), kes astusid 24.–25. juunil kokku maakondlikeks valimiskogudeks ning valisid endi seast saadikud nii Eestimaa Kubermangu Maanõukogusse kui ka kohalikku, maakondlikku maanõukogusse. 

Autonoomsesse Eestimaa kubermangu kuulusid: Lääne maakond, Harju maakond, Järva maakond, Viru maakond, Saare maakond, Pärnu maakond, Tartu maakond, Viljandi maakond ja Võru maakond.

Maakonna maanõukogu liikmed valiti maakonna valdade poolt 7-15 liikmelisel arvul. Maakonna maanõukogu liikmed valiti maakonna valimise koosolekutel.
Maakonna valimise koosoleku liikmed valiti valla koosolekutel, iga 1000 valija kohta üks, üleüldise – sugu peale vaatamata – otsekohese, ühesuguse ja salajase hääletamise teel, kusjuures ka vähemustele esituse saatmine võimalikuks tehakse. Vallad alla 1000-lise elanikkude arvuga valisid ühe esitaja.
Valimistest oli õigus kõigil osa võtta, kes 21 aastat vanad ja kuni 1. märtsini 1917 aastal vähemalt aasta vallas või valla piiridesse kuuluvates mõisates või alevikkudes olid elanud. Ajutise kubermangu ja maakonna maanõukogude liikmeteks oli õigus mitte ainult kohalikke valla elanikke, vaid ka neid valida, kes väljaspool valla piirisid elasid.

Omavalitsuste üle järelevalvet teostanud komissaride tegevus lõpetati 1919. aasta augustis. Maakonna komissaride asjaajamine anti üle: maakonna omavalitsuse järelvalwesse puutuv siseministrile, valdade omavalitsustesse puutuv vastavale maakonnavalitsusele.

## Viited
Annemiek van Vleuten

**Annemiek van Vleuten** (sündinud 8. oktoobril 1982 Vleutenis) on hollandi jalgrattur, kes sõidab tiimis Movistar Team. 2022. aasta juulis krooniti ta Tour de France Femmesi võitjaks.

## Viited

## Välislingid
* Van Vleuten leheküljel ProCyclingStats
Spital am Semmering

**Spital am Semmering** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Bruck-Mürzzuschlagi ringkonnas.

See asub Semmeringi kurus. Seal asub Stuhlecki suusamägi.

Spitali annetasid 1160. aastal suures osas seitse Steiermargi markkrahvi ministeriaali. Annetus hõlmas tulu laiadest valdustest, viinamägedest ja linnast.

## Viited
Stanz im Mürztal

**Stanz im Mürztal** on vald (*Gemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Bruck-Mürzzuschlagi ringkonnas.

## Viited
Sankt Lorenzen im Mürztal

**Sankt Lorenzen im Mürztal** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Bruck-Mürzzuschlagi ringkonnas.

Sankt Lorenzeni keskus on 560 meetri kõrgusel merepinnast. Valla kõrgeim punkt on Töllmarkogel (põhja pool, 1366 meetrit üle merepinna).

Sankt Lorenzen im Mürztal asub Kapfenbergist kirdes.

## Viited
Vladimir Žoga

**Vladimir Žoga** (vene keeles *Владимир Артёмович Жога*, 23. mai 1993 Donetsk – 5. märts 2022 Volnovahha) oli Donetski Rahvavabariigi sõjaväelane, Venemaa Föderatsiooni kangelane (2022, postuumselt).
Liina Saarlo

**Liina Saarlo** (sündinud 10. veebruaril 1974) on eesti rahvaluuleteadlane, kes on keskendunud regilaulude uurimisele.

Ta õppis aastatel 1992–1998 Tartu Ülikoolis eesti filoloogia osakonnas folkloristika bakalaureuseõppes ja 1998–2000 sealsamas magistriõppes (magistritöö "Eesti regilaulude vormelid", juhendaja Tiiu Jaago). Seejärel oli eesti ja võrdleva rahvaluule õppetooli juures doktoriõppes ning sai 2005. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Eesti regilaulude stereotüüpiast. Teooria, meetod ja tähendus" (juhendaja Tiiu Jaago).

Alates 2002. aastast on ta töötanud Eesti Kirjandusmuuseumi Eesti Rahvaluule Arhiivis teadurina. Aastatel 2014–2016 oli ta teadur ka Eesti Rahva Muuseumis. Saarlo on olnud üks Jakob Hurda alustatud regilaulupublikatsioonide sarja "Vana kannel" koostajaid, osaledes 2014. aastal ilmunud XI osa "Kodavere regilaulud" ja 2019. aastal ilmunud XII osa "Laiuse regilaulud" kokkupanekul.

Aastatel 2002–2005 oli ta Akadeemilise Rahvaluule Seltsi juhatuse liige.

## Viited

## Välislingid
*