open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juri Vella

**Juri Vella** (vene keeles *Юрий Вэлла*, ametlik nimi *Юрий Кылевич Айваседа*;  12. märts 1948 Varjogan, Surguti rajoon – 12. september 2013) oli metsaneenetsi põhjapõdrakasvataja, kirjanik ja keskkonnakaitsja. 

Ta kuulus Venemaa Kirjanike Liitu.

## Teosed eesti keeles
*"Räägi minuga". Kirjastuskeskus. Tallinn 2009. Tõlkinud Art Leete ja Arvo Valton
*"Järvetuul : proosa ja kõik, mis sarnaneb proosaga : 7x7". Varrak. Tallinn 2011. Vene keelest tõlkinud Art Leete

## Viited

## Kirjandus
*2003 "Juri Vella maailm". Tõsielufilm, Eesti. Autor Liivo Niglas. 
*2016 "Armastuse maa". Tõsielufilm, Eesti. Autor Liivo Niglas. 2017. aasta Eesti parim dokumentaalfilm 

## Välislingid
*Eva Toulouze, Toomas Lapp, Madis Jürviste. Юрий Вэлла - Juri Vella
*Juri Vella. Ajutine linn. Fenno-Ugria Infoleht, nr 5 (25)/ 2000. (Kogalõmi linnale pühendatud luuletus)
*"Suri metsaneenetsi poeet ja põlisrahvaste kaitsja Juri Vella" Fenno-Ugria, 13. september 2013
Kurdmäestik

**Kurdmäestik** on mäestik, mis on tekkinud kurrutuse käigus. 
See protsess toimub tektoonilistes survevööndites, näiteks kahe laama põrkepiirkonnas. Kui põrkuvad kaks ookeanilise maakoorega laama või ookeanilise ja mandrilise maakoorega laam, siis tihedamast ainest koosneva ookeanilise laama serv sukeldub teise laama serva alla. Teise laama serval tekkivad kurrud, mis moodustavad kurdmäestikke. Kurdmäestikud on tekkinud muu hulgas Alpi kurrutusel, näiteks Alpid või Himaalaja.
Elisabeth Aspe tänav

**Elisabeth Aspe tänav** oli tänav Tallinna kesklinnas.

Tänav nimetati eesti kirjaniku Elisabeth Aspe  mälestuseks.

Tallinna linnavolikogu otsusega 16. detsembrist 1931 anti uuele uulile, mis algab Suure-Tartu maanteelt Klaasingi uuli kohalt ja viib Politseiaiale, nimetus "Elisabet Aspe". Uue otsusega 24. maist 1939, mis kinnitati Siseministri poolt 9. juunil 1939, nimetati Elisabeth Aspe tänav – Aspe tänavaks.

Aspe tänav asus umbes praeguse Pronksi tänava piires, Tartu maantee ja Ed. Viiralti tänava vahelises lõigus ning likvideeriti V. Kingissepa tänava pikenduse käigus.

Aspe tänav kuulus Riigivolikogu 4. valimisringkonda, kust valiti Neeme Ruus; majad nr. 1 ja 2 kuulusid Tallinna 3. linnajakku, 6. jaoskonnakohtu jaoskonda ning Tallinna 2. jaoskonna kohtu-uurija jaoskonda; teised numbrid kuni tänava lõpuni kuulusid Tallinna 2. linnajakku, 7. jaoskonnakohtu jaoskonda ning Tallinna 4. jaoskonna kohtu-uurija jaoskonda.

Viimased Aspe tänava majad lammutati, kui 1970. aastate esimeses pooles rajati Pärnu ja Narva maanteed ühendav nn ringmagistraali ja kadus ka nüüdse Pronksi tänava kohal Tartu maantee poolses otsas asunud lühike Elisabeth Aspe tänav. 

## Viited
Harry Potter ja surma vägised: osa 1

**"Harry Potter ja surma vägised: osa 1"** ("Harry Potter and the Deathly Hallows – Part 1") on 2010. aastal linastunud esimene film kahest, mis on valminud samanimelise romaani põhjal, mille on kirjutanud inglise kirjanik J. K. Rowling. See on Harry Potteri filmisarja seitsmes film. Filmi režissöör on David Yates, kes lavastas ka 2 eelmist filmi. Stsenaariumi kirjutas Steve Kloves ning produtsendid olid David Heyman, David Barron ja Rowling. Film jälgib Harry Potteri tegemisi, kui ta üritab leida ja hävitada Voldemorti surematuks tegevaid varikätke. Filmi peaosi mängivad Daniel Radcliffe (Harry Potter), Rupert Grint (Ron Weasley) ning Emma Watson (Hermione Granger). Nende kõrval teevad kaasa veel ka Ralph Fiennes (Lord Voldemort), Helena Bonham Carter (Bellatrix Lestrange) ning Alan Rickman (Severus Snape).

Film teenis maailmas kokku 955 miljonit dollarit, millega see paikneb 2010. aasta filmide kokkuvõttes filmide "Lelulugu 3" ja "Alice Imedemaal" järel kolmandal kohal. See on piletitulult Harry Potteri sarja teine film (jääb alla "Tarkade kivile") ning paikneb kõige suurema kassaeduga filmide nimistus 11. kohal.

Eesti kinodes teenis "Surma vägised" 210 781 dollarit, millega jäädi kaheksandale kohale 2010. aasta filmide kokkuvõttes.

Film sai ka kaks nominatsiooni Oscari galal parima kunstnikutöö ja parimate eriefektide eest. Filmi järg "Harry Potter ja surma vägised: osa 2" esilinastus 13. juulil 2011.

## Näitlejad
* Daniel Radcliffe – Harry Potter
* Rupert Grint – Ron Weasley
* Emma Watson – Hermione Granger
* Helena Bonham Carter – Bellatrix Lestrange
* Robbie Coltrane – Rubeus Hagrid
* Warwick Davis – Griphook
* Tom Felton – Draco Malfoy
* Ralph Fiennes – Lord Voldemort
* Michael Gambon – Albus Dumbledore
* Brendan Gleeson – Alastor Moody, hüüdnimega Mad-Eye 
* Richard Griffiths – Vernon Dursley
* John Hurt – Ollivander
* Rhys Ifans – Xenophilius Lovegood
* Jason Isaacs – Lucius Malfoy
* Bill Nighy – Rufus Scrimgeour
* Alan Rickman – Severus Snape
* Fiona Shaw – Petunia Dursley
* Timothy Spall – Peter Pettigrew
* Imelda Staunton – Dolores Umbridge
* David Thewlis – Remus Lupin
* Julie Walters – Molly Weasley

## Välislingid
* Ametlik koduleht
* 
* Viljar Voog. Harry Potter ja surma vägised: Osa 1. Õhtulehe filmiblogi, 19. november 2010
Ma võtsin viina (album 2010)

"**Ma võtsin viina**" on Onu Bella 2010. aasta kontsertalbum, mis on kaasas tema autobiograafilise raamatu lisana ja sisaldab kontsertsalvestist.

## Lugude nimekiri
#"Ma võtsin viina"
#"Kuidas ma miilitsaga tina panin"
#"Emalendur"
#"Vormsi saarel"
#"Liputaja"
#"Sõjaväelaul"
#"Toodagu veini"
#"Solgitoru"
#"Moodsad pulmad"
#"Haiguste ravi"
#"Talvelõug"
#"Jõulud Ruhnu kallastel"
#"Süit basskitarrile ja onaniinole"
#"Mina tahan panna"
#"Mu sõber "Fiat"
Jüri-Ruut Kangur

**Jüri-Ruut Kangur** (sündinud 17. mail 1975 Tallinnas) on eesti dirigent.
## Elulugu
Ta lõpetas 1993. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia kooridirigeerimise (prof. Ants Sootsi klassis), orkestridirigeerimise (dots. Jüri Alperteni klassis) ja kompositsiooni alal (dots. Raimo Kangro klassis).

Ta töötas aastatel 1994–1999 Haapsalu muusikakooli muusikateatri dirigent-muusikajuhina, 1996–2004 Haapsalu Linnaorkestri peadirigendina, 2001–2003 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli dirigeerimisosakonna juhataja ja õppejõuna, 2003. aastast Nõmme Muusikakooli sümfooniaorkestri ja 2013. aastast Tallinna Ülikooli sümfooniaorkestri dirigendina. Ta on juhatanud veel mitmeid koore ja orkestreid (Estonia Seltsi segakoor, Estonia poistekoor, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli sümfooniaorkester jm.) ja külalisena Tallinna Kammerorkestrit, Pärnu Linnaorkestrit ja mitmeid noorteorkestreid. 

Tema eestvedamisel asutati 1995. aastal Üle-Eestiline Noorte Sümfooniaorkester, mille peadirigent ta on. Ta oli aastatel 1995–2004 üleriigiliste keelpillimängijate Haapsalu suvekursuste juht ja festivali “Viiulimängud” korraldajaid. 2009. aastast on ta ka Järvi rahvusvahelise dirigentide meistrikursuse ja 2011. aastast Pärnu Muusikafestivali ja Järvi Akadeemia üks korraldajaid.

Ta on juhatanud noorteorkestrite rahvusvahelisi koostööprojekte Soomes, Saksamaal, Norras, Türgis ja Hollandis ning andnud meistrikursusi Lõuna-Aafrika Vabariigis. 

Ta on alates 2007. aastast Euroopa Noorteorkestrite Assotsiatsiooni liige ja 2009. aastast Euroopa Orkestrite Föderatsiooni juhatuse liige. Aastatel 2010–2019 oli ta Eesti Sümfooniaorkestrite Liidu esimees. Ta oli 2012. aastal Tallinnas toimunud IX Euroopa Orkestrite Festivali peakorraldaja.

2007. ja 2011. aastal oli ta noorte laulupeo ja 2014. aastal on üldlaulupeo sümfooniaorkestrite üldjuht. X noorte laulupeol esitasid neidudekoorid Henn Rebase ja Hando Runneli laulu "Veskimees" tema orkestratsioonis.

Tema heliloomingusse kuuluvad vokaal-sümfoonilised suurvormid "Requeim", "Magnificat", oratoorium "Eesti lauliku lugu", humoratoorium "Suremata kuulsus Salomon Vesipruul", muusikalid "Joona saatmine" ja "Klounid klassiekskursioonil", orkestriteosed ja koorilaulud. 

Tema muusikat on ette kantud mitmel pool Euroopas (Holland, Saksamaa, Iirimaa, Island, Inglismaa, Portugal, Kreeka, Itaalia, Läti, Ungari, Prantsusmaa jm.), USAs, Kanadas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis. 

## Tunnustus
*1996 Gustav Ernesaksa Fondi õppestipendium
*2007 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (noorte orkestrimängu arendamise eest)
*2009 Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium
*2012 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (tulemusliku töö eest ÜENSO-ga, Järvi Suvefestivali ning esmakordselt Eestis toimunud Euroopa orkestrite festivali korraldamise eest)
*2014 Tallinna Ülikooli teenetemärk
*2021 Gustav Ernesaksa Fondi kooriliikumise edendamise stipendium
* 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited
Peedu Kass

**Peedu Kass** (sündinud 27. veebruaril 1986) on eesti muusik.

Ta mängib kontrabassi või basskitarri.

Ta on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõud.

## Haridus
Lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia *jazz*-muusika osakonna (2011), lisaks sellele tudeerinud ka Århusi Kuninglikus Muusikaakadeemias, Stockholmi Kuninglikus Muusikaakadeemias, Helsingi Metropolia kõrgkoolis ja Georg Otsa nimelises Tallinna muusikakoolis. Peedu Kass lõpetas 2014. aastal Sibeliuse Akadeemia džässmuusikaosakonna magistrantuuri. Kompositsiooni alal on ta end täiendanud Tõnu Kõrvitsa ja Raul Söödi juures.

Ta on peamiselt tuntud kontrabassistina, kes on tegev mitmes Eesti ja rahvusvahelises ansamblites. Ta on kirjutanud muusikat sümfooniaorkestrile, lühifilmile ja mitmele džässansamblile ning tema pillimäng kõlab rohkem kui 40 plaadil. Ta on teiste hulgas teinud koostööd Raivo Tafenau, Villu Veski, Meelis Vindi, Lembit Saarsalu, Tõnu Naissoo, Riho Sibula, Tõnis Mägi, Toomas Rulli, Hedvig Hansoni, Mart Soo ja Kaspar Kallustega.

2010. aastal ilmus tema esimene autoriplaat "Home" ansambliga Peedu Kass 005 ning 2012. aastal teine kauamängiv "Armada", kaasautoriteks Andre Maaker ja Raun Juurikas.  Kolmas kauamängiv “Peedu Kass Momentum” ilmus aastal 2016 ning nomineeriti 2017. aastal Eesti Muusikaauhindade Aasta Jazzalbumi kategoorias. 2023. aastal ilmus pianist Joel Remmeli ja bassist Peedu Kassi ühisplaat “Ood metsale”, mis oli pühendatud Eesti metsale, selle väele ja hoidmise vajalikkusele ning kõlas festivali Jazzkaar 2022 avateosena.  

2015. aastal esines ansambel Peedu Kass Momentum esimese eesti jazzikollektiivina Euroopa suurima jazzmuusika messi Jazzahead põhiprogrammis.  

3. juulil 2021 Triigi Filharmoonias esitasid autor ja Tallinna Kammerorkester Eesti Jazzliidu tellimusel valminud Peedu Kassi uut teost kontrabassile ja kammerorkestrile “Hiiglase hällilaulud”.  

2023. aastal valmis Peedu Kassi kontrabassiõpik „Kuus pala kontrabassile ja klaverile“ koostöös Eesti Keelpilliõpetajate Ühinguga. 

Tema isa oli jäämurdja "Tarmo" kapten Peedu Kass. 

## Tunnustus
* 2006 – Grand Prix konkursil "Sony Jazz Stage" Riias 
* 2010 – Elioni Noore Jazzitalendi preemia
* 2010 – Uno Naissoo nimelisel heliloomingu konkursil heliloomingu preemia
* 2017 — Aasta Jazzansambel — Peedu Kass Momentum
* 2018 — Aasta Debüütalbum, Aasta Rockalbum, Aasta Album Eesti Muusikaauhinnad — Miljardid “Kunagi Läänes”
* 2018 — Aasta Jazzalbum Eesti Muusikaauhinnad — Reigo Ahven Trio “Remember”
* 2021 — Aasta Rockalbum Eesti Muusikaauhinnad — Miljardid “Ma luban, et ma muutun”
* 2022 — Aasta Jazzihelilooja

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Vulkaaniline saar

**Vulkaaniline saar** on saar, mis on tekkinud veealuste vulkaanide purske tulemusena ja kerkinud üle merepinna. Nad kujutavad endast veealuse vulkaani tippu ning koosnevad väljavoolanud ja tardunud kivimitest.

Vulkaanilised saared on tekkinud laamade lahknemisel (Tristan da Cunha saared), laamade põrkumisel (Kuriilid) ja kuumade täppide piirkondades (Hawaii saared). Tavaliselt ei teki nad ükshaaval, vaid hulgakaupa, kuigi pole haruldane, et nad ükshaaval tekivad.

Suurim vulkaaniline saar on Island, mille teke on seotud nii laamade lahknemise kui ka kuuma täpiga.

Vulkaaniliste saarte teke ja hävimine võivad kesta tuhandeid ja miljoneid aastaid. Siiski on mitu juhtumit, kus vulkaanilised saared on tekkinud ja kadunud lühikese aja, mõne aasta jooksul. Selline on näiteks Islandi rannikul olev Surtsey.

Charles Darwin esitas hüpoteesi, et korallsaarte teke on seotud vulkaanilise saare pikaajalise aeglase vajumisega veepinna alla. Ta täheldas, et vulkaaniliste saarte rannavetes kasvavad sageli korallid, mis saare ümber korallriffe moodustavad. Korallid on võimelised kasvama ja kui saar järjest enam vee alla vajub, muutuvad korallrifid vulkaanilise saarega võrreldes järjest kõrgemaks. Lõpuks võib juhtuda, et kogu vulkaaniline saar on vee alla vajunud, aga selle asemele on tekkinud korallsaar.
Kalev Järvela

**Kalev Järvela** (sündinud 25. novembril 1960) on eesti tantsupedagoog ja folklorist.

Kalev Järvela on rahvatantsuõpetaja ja alates 2008. aastast rahvakunstikollektiivi Koidupuna kunstiline juht. Varem on ta töötanud rahvakunstiansambli Leigarid kunstilise juhi Kristjan Toropi assistendina (aastast 1981) ja 1985. aastast kunstilise juhina. 

Ta kohandas X noorte laulupeo jaoks kolm laulu tsüklist "5 eesti rahvatantsu segakoorile": "Labajalg", "Pikk ingliska" ja "Kaerajaan" ning on olnud XVII üldtantsupeo pealavastaja ja TeateTantsu idee autor.

Aastatel 2002–2021 oli Järvela Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi juhatuse esimees.

## Tunnustus
*2005 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2010 Pärimuskultuuri auhind järjekindla ja mitmekülgse tegevuse eest folklooriliikumise edendamisel
*2012 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (III Soome-Eesti tantsupeo Vennassümfoonia korraldamise eest Tamperes Eesti-poolse kunstilise juhina)
*2018 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (rahvatantsu aastapreemia rahvatantsu pikaajalise arendamise eest)

## Viited
Põhja-kukemari

**Põhja-kukemari** (*Empetrum nigrum* subsp. *hermaphroditum*; sünonüüm *Empetrum hermaphroditum*) on kanarbikuliste sugukonda kukemarja perekonda kuuluv igihaljas taim, hariliku kukemarja alamliik.

Eestis esineb põhja-kukemarja harvalt, Põhja-Eesti nõmmedel ning rabades. Eestis kuulub ta ohukategooriasse "ohulähedane".

Taim kasvab 15–40 cm kõrguseks. Vars on puitunud, tihti roomav. Lehed on kitsad ja paksud, okkataoliseks kokku rullunud.

Põhja-kukemari on erinevalt hariliku kukemarja tüüpalamliigist ühekojaline. Taim õitseb aprillist maini. Õis on roosakas.

Vili valmib juulis. See on umbes 6 mm läbimõõduga must luuvili, mis sisaldab 6–9 seemet. Vili on lääge, kergelt hapukas ja väga vaigune. Seda süüakse toorelt või tehakse mahlaks. Vili sisaldab C-vitamiini. Põhja-kukemarja viljad on suuremad ja mahlasemad kui hariliku kukemarja tüüpalamliigil.

## Viited

## Välislingid
* 

* Empetrum hermaphroditum Hagerup - põhja kukemari
* Eesti levikukaart
Athi-Galana jõgi

**Athi-Galana** on jõgi Keenias.

Jõe pikkus on 390 km. Ta on Tana järel Keenia pikkuselt teine jõgi. Jõe valgla pindala on umbes 70 000 km².

Jõgi saab alguse **Athi jõena** Nairobist lõuna pool paiknevalt kõrgustikult. Tsavo linna lähedal suubub temasse suurim lisajõgi Tsavo. Pärast ühinemist kannab jõgi nime **Galana** (ka **Sabaki**). Jõgi suubub India ookeani vahetult Malindist põhja pool.

Athi-Galana voolab läbi Ida-Tsavo rahvuspargi. Jões elutsevad muu hulgas krokodillid ja jõehobud.

Athi jõe järgi sai nime Nairobi lähedal jõe kaldal paiknev asula Athi River.
São Paulo FC

**São Paulo Futebol Clube** (lühend SPFC) on Brasiilia jalgpalliklubi, mis asutati 1930. aastal São Paulos. See mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja São Paulo osariigi meistrivõistlustel Campeonato Paulista.

São Paulo on rahvusvahelisel tasandil Brasiilia edukaim jalgpalliklubi. Klubi on võitnud kahel korral Intercontinental Cupi (1992, 1993) ja ühel korral FIFA klubide karika (2010). Lõuna-Ameerikas on see tulnud kolm korda Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistluste Copa Libertadoresi (1992, 1993, 2005) ja korra võitnud Lõuna-Ameerika klubide karikavõistluste Copa Sudamericana (2012). Lisaks on kahel korral võidetud Lõuna-Ameerika klubide superkarikas Recopa Sudamericana (1993, 1994).

São Paulo on olnud väga edukas ka riigisisestel meistrivõistlustel. Brasiilia meistriks on tuldud kuuel korral, viimati kolmel aastal järjest 2006–2008. Sel ajal kuulus São Paulo meeskonda Brasiilia üks läbi aegade edukamaid väravavahte Rogério Ceni. São Paulo osariigi meistriks on tuldud 22 korral. 1990. aastatel saavutas São Paulo suurt edu peatreener Telê Santana juhendamisel, kelle käe all tuldi neli korda Brasiilia meistriks ja võideti üheksa rahvusvahelist tiitlivõistlust.

São Paulo suurimad rivaalid on Corinthians, Palmeiras ja Santos. São Paulo ja Corinthianse vahelised mängud on tuntud nimega Clássico Majestoso, São Paulo ja Palmeirase vahelised mängud nimega Choque-Rei ning São Paulo ja Santose vahelised mängud nimega San-São.

Klubi kodustaadion on alates 1947. aastast olnud Estádio do Morumbi, mis mahutab 66 795 pealtvaatajat.

Klubil on 17 miljonit toetajat, millega ollakse Brasiilias kolmandal kohal.

São Paulo naiskond mängib Brasiilia naiste kõrgliigas Brasileirão Feminino.

## Praegune meeskond
*Seisuga 29. juuli 2023*

## Saavutused
;Rahvusvahelised
*Klubide maailmameistrivõistlused (1): 2005
*Intercontinental Cup (2): 1992, 1993
*Copa Libertadores (3): 1992, 1993, 2005
*Copa CONMEBOL (1): 1994
*Recopa Sudamericana (2): 1993, 1994
*Copa Sudamericana (1): 2012
*Supercopa Libertadores (1): 1993
*Copa Masters CONMEBOL (1): 1996
*Trofeo Ramón de Carranza (1): 1992
*Trofeo Teresa Herrera (1): 1992

;Üleriigilised
*Campeonato Brasileiro Série A (6): 1977, 1986, 1991, 2006, 2007, 2008

;Piirkondlikud
*Campeonato Paulista (22): 1931, 1943, 1945, 1946, 1948, 1949, 1953, 1957, 1970, 1971, 1975, 1980, 1981, 1985, 1987, 1989, 1991, 1992, 1998, 2000, 2005, 2021
*Torneio Rio – São Paulo (1): 2001

## Statistika
* Enim väravaid klubi meeskonnas – Serginho Chulapa (242 väravat aastatel 1973–1982)
* Enim mänge klubi meeskonnas – Rogério Ceni (1238 mängu aastatel 1992–2015)

## Viited

## Välislingid

* Klubi koduleht
Metsaneenetsi kirjandus

**Metsaneenetsi kirjandus** on metsaneenetsi keeles kirjutatud ilukirjandus. 

## Metsaneenetsi kirjanikke
*Juri Vella
Handi kirjandus

**Handi kirjandus** on handi keeles kirjutatud ilukirjandus. 

## Handikeelseid kirjanikke
*Jeremei Aipin
*Roman Rugin
*Prokopi Saltõkov
*Juri Vella

## Välislingid
*Handi ja mansi kirjandus eesti keeles
Peep Sooman

**Peep Sooman** (sündinud 29. mail 1978 Tallinnas) on eesti ajakirjanik, suhtekorraldaja ja kinnisvaraasjatundja, Eesti Kinnisvarafirmade Liidu juhatuse esimees 2007–2015.

## Elukäik
Aastatel 1985–1996 õppis Sooman Tallinna 20. keskkoolis ja 1996–2000 Õigusinstituudis.

Aastatel 1997–1998 töötas Sooman ülikooli kõrvalt AS-is Linn ja Maa. 

Aastatel 1998–2002 töötas ta ajalehe Äripäev reporterina. Muu hulgas korraldas ta äriregistris ajakirjandusliku eksperimendi, milles osales altkäemaksu andjana. 

Aastatel 2002–2025 töötas ta AS-is Pindi Kinnisvara, algul meediasuhete nõunikuna ja 2003-2004 turundusosakonna juhatajana. 2004. aasta mais sai Soomanist Pindi Kinnisvara juhataja ning hiljem juhatuse esimees. Alates 2011. aastast juhtis Sooman Pindi Kinnisvara suurkliendiosakonda, mis tegeleb elukondlike uusarenduste müügiga.

Sooman on kirjutanud artikleid Eesti kinnisvaraturust. Aeg-ajalt ilmub ajakirjandusväljaannetes tema tehtud fotosid. Ta on loonud sotsiaalmeedias mitu fotograafiahuviliste gruppi. 

Koos Jan Lepamaa, Janek Laanemäe ja Priit Tammjärvega asutas Sooman Eestis ainulaadse fotomüügikeskkonna https://signatuur.ee/, kus autorid müüsid haruldasi käsitsi signeeritud, kuni viieeksemplarise tiraažiga kvaliteetfotosid. 2019. aastal asutasid nad neljakesi Eesti esimese fotograafide teemaveebi https://fotojutud.ee/, mille eesmärgiks on tuua fotograafia kui kunsti- ja massikultuur inimestele lähemale.   

Sooman on silma paistnud ka Eesti suurima Salvador Dali graafiliste tööde koguga, mille esitlemiseks lõi ta koroonapandeemia tõttu digitaalse näituse.

## Teosed
* "Tapeedipoiss Tambet", P. Sooman, 2010 – lasteraamat
* "Võimalus! Ehk kuidas kinnisvaraturul kriiside kiuste kasumit kokku korjata", Sukulent, 2022
* "Pika elu saladused", Sukulent OÜ, 2023 – kaasautor koos Priit Tammjärvega
* "Emily lustakad seiklused", Sukulent OÜ, 2025 – lasteraamat

### Artikleid
* "Peep Sooman: Viljar Arakas võis olla liiga kinni vanas ajas" Postimees, 12.12.2007
* "Peep Sooman: kinnisvaramuinasjutt sai läbi" Postimees, 29.08.2007
* "Riigiametnike hea ja halb elu" Delfi, 29. märts 2001

## Tunnustus
* 1999 – Bonnieri preemia uuriva ajakirjanduse eest
* 2000 – Aasta Muusikatoetaja eriauhind piraatlusteemaliste artiklite eest.

## Isiklikku
Peep Soomanil on elukaaslane ja kaks tütart (sündinud 2002 ja 2018). 

## Viited

## Välislingid

* "Minu arvutimaailm: Peep Sooman" Arvutimaailm, 17. november 2009
* "Online intervjuu: kinnisvara-alastele küsimustele vastas Peep Sooman" EPL, 27. september 2007
* Enn Tosso "Peep Sooman: juhti motiveerib hea meeskond" Äripäev, 12.08.2005
Andrus Rannaääre

**Andrus Rannaääre** (21. oktoober 1977) on eesti muusik, pianist, ansamblijuht ja helilooja.

Ta on lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia klassikalise klaveri erialal. Džässi õppis Rannaääre Olav Ehala juures ja Georg Otsa koolis Aldo Meristo juures. 

## Välislingid
*Veebileht
Arvi Miido

**Arvi Miido** (sündinud 31. jaanuaril 1956) on eesti dirigent ja metsasarvemängija.

Ta on lõpetanud 1974. aastal Vändra Keskkooli, 1980. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli Robert Kasemägi metsasarveklassis ning 1985. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Uve Uustalu ja Kalle Kauksi metsasarveklassis. Dirigeerimist õppis ta Priit Raigi dirigeerimisklassis.

Arvi Miido on töötanud muusiku ja peadirigendina kutselises puhkpilliorkestris Helikon. 

Aastatel 1992–2014 oli ta Eesti Piirivalve Orkestri (hilisema Politsei- ja Piirivalveorkestri) peadirigent, hiljem orkestri ülem. Tema sõjaväeline auaste on major.

2019. aastast on ta Saku puhkpilliorkestri dirigent ja Saku Muusikakooli puhkpilliorkestri dirigent.

## Liikmesus
* 2006 Rahvusvahelise Sõjaväemuusika Ühing

## Tunnustus
* 1998 Kotkaristi hõberist

## Viited
Juta Piirlaid

**Juta Piirlaid** (6. jaanuar 1951 – 11. august 2019) oli eesti moedisainer ja õpetaja.

Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1974. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi moedisaini eriala.

Ta töötas 1992. aastast Tallinna Ülikoolis õpetajana.

## Viited

## Välislingid
*
*Suri Juta Piirlaid
*In Memoriam: Juta Piirlaid (6.01.1951 - 11.08.2019)
Kontinentaalne rift

**Kontinentaalne rift** on rift, mis on tekkinud mandrilise maakoorega laama rebenemisel ja osade lahknemisel. Maakoore plokid võivad kas vajuda – siis tekivad alangud – või kerkida, siis tekivad ülangud. Alangutes tekivad sageli kitsad järskude kallastega järved (nt Baikali järv) ning ülangud moodustavad pangasmäestikke. Rebendeid mööda tõusevad kohati üles kuuma täpiga seotud magmavoolud, mis põhjustab vulkaanilist tegevust. Samuti põhjustab vulkaanide teket vahevöö materjali osaline sulamine. Kogu kontinentaalse rifti ulatuses esinevad sageli madala sügavusega maavärinad.

Kontinentaalse rifti näiteks on Reini jõe oru rift, mis lõhestas vanad tasaseks kulunud mäestikud mitmeks osaks ning seal on tekkinud pangasmäestikud: Vogeesid, Schwarzwald, Ardennid, Eifel.

Teine tuntud kontinentaalne rift on Ida-Aafrika riftivöönd Aafrika ja Somaalia laama piiril.
Maire Valdma

**Maire Valdma** (sündinud 1. mail 1958) on eesti moekunstnik.

## Välislingid
*Anu Hint, Maire Valdma siidi maalitud hetked, Tarbija24, 26. jaanuar 2008
Küllike Tuvikene

**Küllike Tuvikene** (sündinud 31. mail 1957) on eesti kunstnik ja ettevõtja.

Tuvikene lõpetas Tartu Kunstikooli 1978 ja ERKI 1989. aastal moe erialal.

Ta pälvis 2006. aastal esimese eestlasena Euroopa ettevõtlike ärinaiste nõukogu auhinna. 

## Viited
MTÜ Eesti Skeptik

**MTÜ Eesti Skeptik** on Eestis 2007. aastal rajatud mittetulundusorganisatsioon, mis uurib ja kritiseerib pseudoteadusi ning populariseerib kriitilist teaduslikku mõtlemist.

Organisatsioon haldab internetiportaali Skeptik.ee (alapealkirjaga Skeptiline Eesti), milles avaldab pseudoteaduste teemalisi meediaülevaateid, pseudoteaduste ja nende praktiseerijate ning religioosse propaganda suhtes kriitilisi artikleid. MTÜ korraldab ka samateemalisi üritusi ja levitab teabematerjale.

2008. aastast annab Eesti Skeptik iga aasta "31. aprillil" välja Umbluu preemiat pseudoteaduste levitamise eest: "Umbluu preemia on auhind nende isikute ja ettevõtete tunnustamiseks, kes on usinasti kündnud uhhuu-põldu, väetanud meie vaimset ruumi viljaka sõnnikuga, juhtinud meie inimesi uutele vertikaalidele, osutanud meile nii moodsaid teenuseid, et isegi teadus pole veel avastanud selle vääramatut kõikvõimsust…" Auhinnaks on virtuaalne Viltune Pendel.

2011. aastal pälvisid Umbluu preemia Eesti Rahvusringhäälingu raadiokanali Raadio 2 saatesari "Hallo, Kosmos!" ja saatejuht Ingrid Peek libateaduse levitamise eest maksumaksja rahaga. Ära märgiti presidendi abikaasa Evelin Ilves, "kes on oma silmatorkavat positsiooni kasutanud toitumis- ja tervisealaste libateadmiste" levitamiseks.

MTÜ asutasid Elver Loho ja Martin Vällik. MTÜ liikmete seas olid 18. juuli 2011 seisuga ka toimetaja Kulle Raig, ajakirjanik Arko Olesk, diplomaat Sven Jürgenson, IT-spetsialist Peeter Marvet ja ärimees Raivo Hein.

## Viited

## Välislingid
* Skeptik.ee
Anophthalmus hitleri

***Anophthalmus hitleri*** on jooksiklaste sugukonda kuuluv mardikaline, keda on leitud vaid viiest niiskest koopast Sloveenias.

Saksa koguja Oscar Scheibel, kelle kätte jõudis üks mardika eksemplar 1933. aastal, pani mardikale nime Adolf Hitleri järgi, kes oli hiljuti saanud Saksamaa kantsleriks.
Alborzi provints

**Alborzi provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis. 

Provints eraldati 2010. aastal Teherani provintsi lääneosast.

Provints jaguneb neljaks maakonnaks.
Skeptik.ee

**Skeptik.ee** on internetiportaal, mis uurib ja kritiseerib pseudoteadusi ja edendab nende suhtes skeptilist teaduslikku mõtlemist. 2007. aastal rajatud veebilehte haldab MTÜ Eesti Skeptik.

Skeptik.ee koordineerib skeptikute liikumist Eestis ja populariseerib teadust koolinoorte seas.

## Uuringud
Septembris 2007 teatas skeptik.ee lihtsast katsest, millega analüüsis soola vesilahuse visuaalseid omadusi elektrolüüsil, püüdes selgitada jalapesuvee visuaalset reostumist inimkeha väidetavalt detoksifitseeriva, ilusalongides ja ajalehes Postimees propageeritud toote Ionic-Detox mõjul. Katse näitas, et väidetava detoksifitseerimise asemel toimus normaalne elektrokeemiline reaktsioon. Sellest on saanud detoksifitseerimise uuringuis tüüpiline katse, millele selle alternatiivmeditsiiniharu analüüsides sageli viidatakse.

## Umbluu
Aastatel 2008–2015 andis skeptik.ee välja ka umbluu preemia Viltune Pendel. See on auhind, millega tuuakse esile ettevõtteid või isikuid, kes on möödunud aastal eriti usinalt teadus- ja tõenduspõhisest mõtlemisest hälbimist propageerinud.

## Abort.ee
2008. aasta kevadel rajas katoliikliku taustaga abordivastane organisatsioon Elukultuuri Instituut veebilehe abort.ee, mis väidetavalt pidi aitama rasedatel otsustada, kas sünnitada või ei. Tegelikult sisaldas veebileht vaid abordivastast propagandat, mis oli Skeptik.ee väitel eksitav. Skpetik.ee avaldas rea abort.ee suhtes kriitilisi artikleid ning avalikustas tõiga, et abort.ee tegijad olid saanud veebilehe jaoks raha sotsiaalministeeriumilt. 

Elukultuuri Instituut vastas ähvardusega MTÜ Eesti Skeptik ja selle eestvedaja Martin Vällik laimu eest kohtusse kaevata.

## Viited

## Välislingid
* Skeptik.ee
Emmanuel Frimpong

**Emmanuel Yaw Frimpong** (sündinud 10. jaanuaril 1992 Kumasis) on endine Ghana jalgpallur (kaitsev poolkaitsja).

Ta oli Arsenali kasvandik. Klubikarjääri jooksul mängis ta veel Inglismaa klubides Wolverhampton Wanderers, Charlton Athletic, Fulham ja Barnsley, Venemaa kõrgliiga klubides Ufa ja Tula Arsenal, Rootsi kõrgliiga klubis Eskilstuna ning Küprose kõrgliiga klubis Ermis Aradippou.

2019. aasta märtsis teatas ta vigastuse tõttu karjääri lõpetamisest.
Anu Hint

**Anu Hint** (sündinud 8. novembril 1961) on eesti moekunstnik ja õppejõud.

## Elukäik
Anu Hint õppis aastatel 1968–1973 Tallinna 34. 8-klassilises koolis ja aastatel 1973–1979 Tallinna 46. Keskkoolis. Aastatel 1980–1985 õppis ta Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis (ERKI) moeerialal.

Ta oli üks ERKI Moeshow algatajatest ja osales kooli *show*'del aastatel 1982–1985. Pärast kõrgkooli lõpetamist töötas ta 1985.–1991. aastani Tallinna Moemajas moekunstnikuna. Hiljem töötas kunstnikuna firmades Enelin, Founder ja Kamilla.

Enelini firma kunstnikuna disainis ta rõivaid filmile "Need vanad armastuskirjad". Aastatel 1996–2005 teenindati kliente omanimelises moestuudios aadressil Tatari 21B. 2012. aastal asutatud OÜ HINT Design pakub villasest kangast jakke, keepe ja aksessuaare.

Alates 1986. aastast kuulub Anu Hint Eesti Kunstnike Liitu, 1990. aastast Eesti Disainerite Liitu, 1993. aastast Eesti Moekunstnike Ühendusse. Alates 2007. aastast on Anu Hint Eesti Moekunstnike Ühenduse juhataja ning korraldab EMÜ näitusi ja töötubasid.

## Isikunäitused ja moe-''show'''d

* 2007 – koos Ilona Treimaniga ehete ja moefotode näitus Adamson-Ericu muuseumis
* 2011 – koos Ilona Treimaniga näitus "Peegeldused" Vabaduse galeriis
* 2014 – Hobusepea Galeriis isikunäitus "Puude taga on inimene", kus tutvustati liikuvate loodusmotiividega rõivakollektsiooni ja moefotosid.
* 2016 – HINT Designi villaste jakkide ja kudumite kollektsioon Tallinn Fashion Weekil
* 2021 – Vabaduse galeriis maalinäitus "Puude puudutus" ja T-särkide kollektsioon
* 2024 – Kuressaare Raegaleriis maalinäitus "Ameerika mäed x eesti kivid"

## Tunnustus

* 1988 ja 1989 – tunnustus Tallinna rahvusvahelistel moefestivalidel
* 2020 – Kristjan Raua preemia Eesti kaasaegset moodi propageeriva rändnäituse seeria "Eestlane olla..." koostamise ja kureerimise eest

## Viited
https://www.moekunstnikud.com/anu-hint

## Välislingid

*
*Anne Metsis, Anu Hint, maksimalistist minimalistiks, Eesti Naine, november 2010
Ökooptimism

**Ökooptimism** on arvamus, et inimtegevus ei ohusta kunagi tõsiselt ökoloogilist tasakaalu ja ökosüsteemi toimimist, sest looduskeskkond suudab inimmõju alati tasakaalustada ja absorbeerida. 

Enamik teadusringkondi peab tänapäeval seda mõtteviisi põhjendamatuks.

## Vaata ka
*Tehnoloogiline optimism
*Ökopessimism

## Viited
 

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=432 (vaadatud 10.07.2011)
Metskurvits

:*Märksõna *kurvits* suunab siia; kurvitsa all võidakse mõelda ka linnuperekonda ([[kurvits (perekond)]]) või perekonnanime ([[Kurvits (perekonnanimi)]])*
----

**Metskurvits** (*Scolopax rusticola*) on linnuliik kurvitslaste sugukonnast.

2022. aastal valiti metskurvits Eesti aasta linnuks. Sel ajal oli Eestis ligi 50 000 metskurvitsa paari.

Metskurvits teeb kevadsuviseid mängulende mitu kuud järjest, lennu ajal koriseb "korr-korr" ja siis teeb "piiks".

Looduses on metskurvitsat tema varivärvuse tõttu raske märgata. Metskurvitsale sarnanevad Eestis kolm lindu: tikutaja, rohu- ja mudanepp, kuid need on metskurvitsast väiksemad.

Isaslindudel on mitu paarilist, kolm kuni viis emaslindu, kes kasvatavad pesitsushooaja jooksul kuni kaks pesakonda üksi üles. Emane metskurvits on üks väheseid linde, kes suudab lennates oma poegi ohutumasse kohta viia. Metskurvitsa nägemine on 360-kraadise vaateväljaga.

## Viited

## Välislingid
*
Rakuteooria

**Rakuteooria** on vaadete süsteem, mille kohaselt kõik organismide (nii loomade kui ka taimede) elundid ja osad koosnevad rakkudest. Selle kohaselt on rakud kõige väiksemad elu vormid (üksik rakk suudab toime tulla kõikide eluks vajalike funktsioonidega), seega kõike, mis pole rakk või ei koosne rakkudest (näiteks viirus), ei saa lugeda elusaks. 

Rakuteoorial on kolm peamist osa:  
* kõik elav koosneb rakkudest, 
* rakud on kõige väiksemad elavad osakesed ja 
* kõik rakud tulevad varem olnud rakkudest. 

Rakuteooriat on laialdaselt uuritud ning väga paljud organismid on seda toetanud, kuid rakuteoorial on erandeid. Seened koosnevad pikkadest niitidest, mida nimetatakse hüüfideks, millel on palju tuumi, kuid viimased pole rakuseintega üksteisest eraldatud. Skeletilihased koosnevad lihaskiududest, mis on palju suuremad kui üks rakk ja sisaldavad mitusada tuuma. Kui punased verelibled ehk erütrotsüüdid on välja arenenud ja vabanenud vereringesse, ei sisalda nad rakutuuma. Paljunemisvõime puudub ka mitmetel teistel rakkudel (näiteks närvirakkudel).

Rakuteooria loomises mängisid võtmerolli Barthélemy Dumortier, Theodor Schwann, Matthias Jakob Schleiden ja Rudolf Virchow. Hiljem on rakuteooriat täiustatud. 

## Vaata ka
*Tsütoloogia

## Viited
Kabotaaž

**Kabotaaž** (inglise *cabotage*) on valdkonnaülene mõiste, mida kasutatakse peamiselt mere- ja maanteetranspordis.

Merenduses mõeldakse kabotaaži ehk rannalaevanduse all on oma riigi sadamate vahelist kaubanduslikku meresõitu. Eristatakse väikest ja suurt kabotaaži. Esimesel juhul toimub meresõit ühe mere piires, teisel juhul mitme mere piires.

Maanteetranspordis loetakse kabotaažiks kaupade või inimeste vedu mingi riigi kahe punkti vahel sõiduki poolt, mis on registreeritud muus riigis. Kui rahvusvaheliste vedude puhul liiguvad veokid eri riikides paiknevate lähte- ja sihtkoha vahel, siis majanduslikel põhjustel saadab osa veoettevõtteid oma juhid koos veokitega teise riiki pikemaks ajaks tegemaks vedusid selle riigi territooriumil. 

Enamasti kasutavad seda moodust suurema sissetuleku saamiseks vedajad madala kulutasemega riikidest, saates autojuhid koos veokitega tööle riiki, kus kliendid aktsepteerivad kõrgemat läbisõidetud kilomeetri (oma)hinda. Üldjuhul tehakse kabotaažvedusid vastava loa olemasolul. Kabotaažiluba (inglise *cabotage authorization*) on välisriigi institutsiooni poolt autotranspordiettevõttele väljastatud dokument (luba) sisevedude tegemiseks loa väljastanud riigis.

## Viited

## Välislingid
* eRT: Kaubandusliku meresõidu koodeks
Eesti Sõnumid

**Eesti Sõnumid** oli eesti päevaleht, mis ilmus Tallinnas 30. märtsist 1994 kuni 28. septembrini 1995. Peatoimetaja oli Toomas Leito.

Ajalehe toimetuse moodustasid uude omandusse läinud Rahva Häälest lahkunud ajakirjanikud eesotsas Toomas Leitoga, kellest sai ka uue lehe peatoimetaja. Leht lõpetati 1995. aastal, kui ajalehe investor Hans Luik otsustas lehe liita Eesti Päevalehega.

## Ajalugu
Riigile kuulunud väljaannetest oli Toomas Leito juhitud Rahva Hääl ainus, mille toimetus ei kasutanud 1990. aastate algul neile avanenud võimalust leht endale erastada. 1993. aastast tundsid lehe omandamise vastu huvi Marek Strandberg ja Agu Kivimägi, kes suutsid Laari toetusel 1994. aasta mais Rahva Hääle erastamisjääkide nime all nende ettevõttele Maag müüa. 21. märtsil vallandati seadusevastaselt Leito, mille peale Rahva Hääle ajakirjanikud lahkusid peaaegu täies koosseisus ajalehest.

Rahva Häälest lahkunud ajakirjanikud moodustasid investorite Robert Lepiksoni ja Hans H. Luige majanduslikul toel 1995. aastal uue ajalehe Eesti Sõnumid. Esimene number ilmus 30. märtsil 1994, päev pärast Rahva Hääle toimetusest väljatõstmist. Ärimehed said vähemusosaluse RH Ajakirjanike aktsiaseltsis. Kuna Rahva Häälest poliitilistel põhjustel vallandamine oli põhjustanud ka avalikkuses menu, tekkis Eesti Sõnumitele kiiresti lugejas- ja tellijaskond. 

Lehe käimamineku järel avaldasid investorid soovi, et Leito kui endine EKP liige ei jääks ajalehe peatoimetajaks. Esialgu Leito nõustus üleminekuajaga, kuid mõne kuu möödudes keeldus ta tagasi astumast. Olukord muutus 1995. aasta kevadel, kui Soome ajalehe Helsingin Sanomate meediakontserni tütarettevõte Kymen Lehtimedia Oy soovis osta osalust ajalehes. Aastaga oli ajaleht kahjumis, kuid lainemispotentsiaaliga. Luik-Lepikson oma osalust ei müünud, kuid ajalehes tolle hetkeni enamust omanud ajakirjanikud müüsid oma osa maha.

1995. aastal müüs Lepikson oma osaluse lehes Luigele, kellest sai samal aastal lehte välja andva RH Ajakirjanike AS-i juhatuse esimeheks. Septembris otsustas Luik Eesti Sõnumid Eesti Päevalehega ühendada. Peatoimetajat Leitot sellest ette ei informeeritud. Eesti Sõnumite kinnipaneku õhtul 28. septembril oli ta ärikohtumisel ja lehe sulgemisest sai teada alles siis, kui toimetuses 29. septembril hakati Eesti Päevalehte trükkima. Liitmisega rahulolematud ajakirjanikud eesotsas Leitoga rajasid 1995. aastal uue Sõnumilehe. Ülejäänud toimetus (va tegevdirektor Indrek Puskar) sai sellest teada järgmisel päeval lehte lugedes. Oktoobri alguses lahkus Leito töölt ja ükski Eesti Sõnumite ajakirjanik ei läinud Eesti Päevalehte üle. Selle asemel rajasid Eesti Sõnumite ajakirjanikud uue ajalehe Sõnumileht, mis kujunes Eesti Sõnumite vaimseks järglaseks.

## Vaata ka

* Sõnumileht
* Rahva Hääl

## Viited
Rass (bioloogia)

**Rass** on mingite geneetiliste iseärasustega organismide liigisisene rühm (takson). 

Lisaks geneetilisele erisusele eristab geograafilisi rasse üksteisest erinev levila, ja ökoloogilisi rasse sama ala erinevate elupaikade asustamine. 

Botaanikas nimetatakse aretusega saadud rasse sortideks, zooloogias tõugudeks.

## Vaata ka
*geograafiline rass
*inimrassid
*teisend (bioloogia)
*tõug
*ökoloogiline rass

## Viited

## Kirjandus
*EE 8. köide, 1995.
Sõnumileht

**Sõnumileht** oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Eestis aastail 1995–2000. Leht ilmus 6 korda nädalas. 1997. aastast oli Sõnumileht saadaval ka Interneti-väljaandena. Laupäevase numbri nimi oli Nädalavahetuse Sõnumileht ja 1997–1998 ilmus ajalehel lisa nimega Pealinn.   

Algul oli Sõnumileht kvaliteetne veidi vasakpoolse kallakuga ajaleht, aga 1998. aastast sai ajalehest tabloid. 2000. aastal ühines Sõnumleht Õhtulehega väljaandeks SL Õhtuleht.  

## Ajalugu
Pärast Rahva Hääle erastamist 1994. aastal lahkusid mitmed ajakirjanikud lehe toimetusest eesotsas Toomas Leitoga, rajades uue lehe Eesti Sõnumid. Lepiksoni ja Luige majanduslikul toel toimis uus ajaleht 1995. aasta septembrini, kuni investorid otsustasid lehe Eesti Päevalehega ühendada. Peatoimetajat Leitot sellest ei informeeritud ja lehe sulgemisest sai ta teada alles pärast ajalehtede liitmist. Pärast Eesti Sõnumite sulgemist leidis Leito uued investorid (teiste seas Rein Kaarepere, Oliver Kruuda, Mait Metsamaa) ja veel samal aastal anti välja uus ajaleht Sõnumileht.

Lehe toimetuse moodustasid Eesti Sõnumite endised ajakirjanikud, keegi Eesti Päevalehte üle ei läinud. Leito loobus varasemast peatoimetaja kohast ja oli lehes kirjastaja ning mänedžer. Aastatel 1995–1996 oli peatoimetaja Ainar Ruussaar, oktoobrist 1996–1998 Mart Luik ning juulist 1998–2000 Urmo Soonvald.

1998. aastal ostis osaluse Sõnumilehes Norra meediagrupp Schibsted ja ajalehest sai tabloid. 

1999. aastal oli ajalehe tiraaž umbes 30 000, see oli trükiarvu järgi kuues ajaleht Eestis. Sõnumileht konkureeris teise tabloidlehe, Õhtulehega ning see viis 1999. aasta suvel hinnasõjani kahe ajalehe vahel. Selle tulemusena kasvas ajalehe populaarsus ja mõlema ajalehe trükiarv suurenes.

3. juulil 2000 need konkureerivad ajalehed liitusid, uue ajalehe nimeks sai SL Õhtuleht.

## Viited

## Välislingid

* Sõnumileht Digaris
Rauabakterid

**Rauabakterid** on kemoautotroofsed bakterid, kes võivad elutegevuseks vajaliku energia saada kahevalentse raua ühendeid kolmevalentseks oksüdeerides. Sellist toitumisviisi, kus kasutatakse rauaühendeid, nimetatakse siderotroofiaks. 

## Vaata ka
*Siderotroofia
*Rauaringe

## Kirjandus
*EE 8. köide, 1995.
Kihnu Jõnni mälestusmärk

**Kihnu Jõnni mälestusmärk** asub Pärnus Jahtklubi territooriumil. Mälestusmärgi autor on skulptor Tauno Kangro. Mälestusmärk avati 14. mail 2011. Mälestusmärgi tellis Pärnu Rotary klubi.

## Vaata ka
*Kihnu Jõnn

## Välislingid
*"Kihnu Jõnnu mälestusmärgi avamine" Eesti Laevajuhtide Liit, 6. juuni 2011
Maarja-Magdaleena kogudus (täpsustus)

**Maarja-Magdaleena kogudus** on Eestis mitme koguduse nimi:

Luterlikud kogudused:

***[[Maarja-Magdaleena kogudus]]**, asub praeguse haldusjaotuse järgi Tartu maakonnas Tartu vallas.
***[[Koeru Maarja-Magdaleena  kogudus]]**, asub praeguse haldusjaotuse järgi Järva maakonnas Järva vallas.
***[[Kärla Maarja-Magdaleena kogudus]]**, asub praeguse haldusjaotuse järgi Saare maakonnas Saaremaa vallas.
***[[Rapla Maarja-Magdaleena kogudus]]**, asub praeguse haldusjaotuse järgi Rapla maakonnas Rapla vallas.
***[[Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudus]]**, asub praeguse haldusjaotuse järgi Lääne maakonnas Haapsalu linnas.
***[[Ruhnu Püha Magdaleena kogudus]]**, asub praeguse haldusjaotuse järgi Saare maakonnas Ruhnu saarel.
***[[Mõisaküla Maarja-Magdaleena kogudus]]**, asub praeguse haldusjaotuse järgi Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
***[[Mustamäe Maarja-Magdaleena kogudus]]**, asub Tallinnas, Mustamäel.

Õigeusu kogudused:
***[[Haapsalu Maria-Magdaleena kogudus]]**, asub Lääne maakonnas, Haapsalus.
Teaduslik skeptitsism

**Teaduslik skeptitsism** (inglise *scientific skepticism*, *rational skepticism*, *skeptical inquiry*) on mõttesuund, mis seab kahtluse alla väited, millel puudub empiiriline tõendusmaterjal ja mida ei saa või ei osata kontrollimiseks korrata. Teadusliku skeptitsismi meetod on nagu teaduselgi teaduslik meetod. 

Mitmed teadlased ja filosoofid (nt Robert K. Merton) väidavad, et kõiki ideid peab kontrollima ja need ideid peab olema võimalik allutatama tugevale ja põhjalikule analüüsimisele. 

Teadusliku skeptitsismi tuntumate esindajate seas on Bertrand Russell, Carl Sagan ja James Randi.

## Vaata ka
*MTÜ Eesti Skeptik

## Kirjandust
*Sagan, Carl. Deemonitest vaevatud maailm: teadus kui küünal pimeduses. Tallinn, Valgus. Inglise keelest tõlkinud Mart Kangur
*Hannu Lauerma “Usk, lootus ja ohtlik bluff. Julgustamisest vaimse terrorini” Tõlkinud Ene Kaabers. Kirjastus K&K, 2009. 277 lk.

## Välislingid
*The Sceptic's Dictionary
*The Committee for Skeptical Inquiry
*Quackwatch
Harilik kedristõlvik

**Harilik kedristõlvik** (*Cordyceps militaris*) on perekonda kedristõlvik kuuluv mittesöödav parasiitne seen.

Seene eosed asuvad mullas, kus leidub ka liblikate röövikuid. Eosed põhjustavad röövikutel surmahaigust: nad nukkuvad, aga seejärel surevad ja nukust kasvab välja hoopis seene viljakeha.

Harilik kedristõlvik võib parasiteerida ka maa-alustel murumunadel.

Seen võib kasvada nii üksi kui hulgakesi. Viljakeha on nuiakujuline, ülevalt jämedam kui alt, 2–8 cm kõrge ja sageli kõver. See on kollakasoranži värvi, sageli alt kahvatum, ülevalt vinniline ja alt sile.

Seene eosed moodustavad pikki jadasid, mis lagunevad üksikuteks ellipsikujulisteks eosteks. Eose mõõtmed on 2–4,5 × 1–1,5 μm.

Harilik kedristõlvik sisaldab põletikuvastaseid polüsahhariide, mis on tõhusad kasvajate ja nende metastaasi vastu. Seen sisaldab kordütsepiini, mis tapab baktereid.

Hiina rahvameditsiinis kasutatakse harilikku kedristõlvikut afrodisiaakumina, kopsude ja neerude raviks, külmetusest paranemiseks ja ergutina.

Saksamaa Mükoloogiaselts valis hariliku kedristõlviku 2007. aasta Saksamaa aasta seeneks.

## Viited

## Välislingid
*
Kedristõlvik

**Kedristõlvik** (*Cordyceps*) on perekond seeni sugukonnast kedristõlvikulised, seltsist helekottseenelaadsed.

Perekonnas on umbes 600 liiki. Enamikus parasiteerivad putukatel, näiteks sipelgatel, mõned ka teistel seentel.

Kedristõlviku vaenlane on seen *Ophiocordyceps sessilis*, kes parasiteerib tema sees.

## Raviomadused

Kedristõlvik on Hiina meditsiinis kasutusel kui loomse päritoluga ravim, kuna kasutatakse nii taime kui ka putukavastset, millel taim parasiteerib. Toonikut kasutatakse neeru- ja kopsuhaiguste leevendamiseks. Arvatakse, et ta ravib köha ja tugevdab immuunsüsteemi. Seda kasutati ka meestele afrodisiaakumina. 

## Liike
**Cordyceps coccinea* – verev kedristõlvik
**Cordyceps militaris* – harilik kedristõlvik

## Endisi liike
**Ophiocordyceps sinensis* – hiina mardustõlvik, hiina kedristõlvik
**Tolypocladium ophioglossoides* – hirvepähkli-kedristõlvik

## Viited
Tatjana Tsivjan

**Tatjana Civjan** (**Tatjana Vladimirovna Tsivjan (Mihhailova)**, Татьяна Владимировна Цивьян (Михайлова), sündinud 3. veebruaril 1937 Moskvas) on keeleteadlane ja semiootik.

Ta õppis 1954–1959 Moskva Ülikoolis klassikalist filoloogiat. Tema õpetaja on Vladimir Toporov.

Ta on tegelenud tüpoloogilise lingvistikaga, balkanistikaga, semiootikaga, teksti struktuuri analüüsiga.

## Välislingid
*Venekeelne lühibiograafia
Kortesjärvi vald

**Kortesjärvi** oli vald Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas. Ta asutati aastal 1865.

Kortesjärvi piirnes Alahärmä, Evijärvi, Kauhava, Lappajärvi, Pedersöre ja Nykarleby linnaga.

1. jaanuaril 2009 ühinesid Kortesjärvi, Alahärmä, Ylihärmä ning Kauhava linn uueks Kauhava linnaks.

## Külad
Isomäki, Kielinen, Kortesjärvi (keskus), Purmojärvi, Rantala, Saarijärvi, Ylikylä, Manninen, Nuottimäki, Fräntilä, Kukkola, Pellinen, Pirttinen

## Viited
Dmitri Segal

**Dmitri Segal** (vene keeles Дмитрий  Михайлович Сегал; sündinud 1938. aastal Moskvas) on juudi rahvusest vene kirjandusteadlane, keeleteadlane ja semiootik.

Ta osales Tartu-Moskva semiootikakoolkonna suvekoolides Käärikul.

Ta elab alates 1973. aastast Iisraelis.

## Välislingid
*Lühibiograafia
Aulos

**Aulos** (vn kr *αὐλός*, mitmuses *αὐλοί* auloi) oli vanakreeka puhkpill, mida on tihti kujutatud kunstis ja leitud arheoloogilistel väljakaevamistel.

On tõendeid mitut tüüpi auloste kohta. Ühe toru ja ilma lesthuulikuta instrumenti nimetati *monaulos* (*μόναυλος* –*μόνος* 'üksik'). Ühe toruga pill, mida hoiti horisontaalselt, nagu tänapäeval flööti, oli *plagiaulos* (*πλαγίαυλος* – *πλάγιος* 'külgsuunas'). Kõige tavalisem aulosetüüp oli lesthuulikuga. Arheoloogilised leiud, joonistused ja muud tõendid näitavad, et see oli tavaliselt kahekordne lesthuulik, nagu oboel.

Kuigi *aulos* on tihti ekslikult tõlgitud kui 'flööt', kirjeldati selle kõla "läbilõikava, pealetükkiva ja ärritavana", sarnanedes rohkem torupilliga. Seda võidi kasutada sõjaväemuusika esitamiseks, kuid sagedamini on seda kujutatud muudes situatsioonides. Selle mäng saatis füüsilisi ajaviiteid nagu näiteks maadlus, kaugushüpe, kettaheide, samuti ohverdamist.

Kuigi aristokraadid, kellel oli palju vaba aega, harrastasid mõnikord aulosemängu, seostati pärast viiendat sajandit aulost peamiseltkutseliste muusikutega, tihti ka orjadega.

## Viited
Voodilina

**Voodilina** on tekstiilitükk, millega kaetakse voodis madrats ja mille peal lamatakse. 

Voodilinu on kahte sorti: tavalised nelinurksed ja madratsile kummi abil ümbertõmmatavad linad. Viimaste eeliseks on see, et nad ei libise voodi kasutamise ajal ära. Tavalise lina ääred võidakse ka võimalusel madratsi ääre alla toppida.

Traditsiooniliselt on voodilinad olnud valged, kuid tänapäeval on levinud eri värvused ja mustrid. Materjalide hulgas on puuvill, lina, satään, siid, kunstsiid, bambuskiud ning puuvilla ja polüestri segud.

Mitmel pool maailmas kasutatakse kahte voodilina. Inimene lamab siis kahe lina vahel ja pealmise lina peal asuvad tekk ja muud voodikatted.