open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andrei Mordvitšov

**Andrei Nikolajevitš Mordvitšov** (*Андрей Николаевич Мордвичёв*, sündis 14. jaanuaril 1976 Pavlodaris Kasahhi NSV-s) on Venemaa sõjaväelane (kindralpolkovnik), alates 15. maist 2025 Venemaa maavägede ülemjuhataja. Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse juhtis ta armeeüksusi Mariupoli lahingus (2022).

## Elulugu
1997. aastal lõpetas Novosibirski Kõrgema Üldvägede Sõjakooli, 2006. aastal Vene Föderatsiooni Üldvägede Akadeemia ja 2016. aastal Venemaa Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaakadeemia.

19. aprillil 2011 määrati polkovniku auastmes Andropovi-nimelise 4. Kantemirovi nimelise üksiku kaardiväe tankibrigaadi ülemaks. Kindralmajor (12.06.2013). 2014. aastal oli ta motoriseeritud laskurbrigaadi ülem. 2017. aastal Južno-Sahhalinski garnisoni ülem. 2018. aastal Kesksõjaväeringkonna 41. armee ülema esimene asetäitja ja staabiülem. 2019–2021 Lõuna sõjaväeringkonna 8. armee ülema esimene asetäitja, 2021–2022 8. armee ülem.

### Osalemine kallaletungis Ukrainale
2022. aasta kevadel juhtis Venemaa vägesid Mariupoli lahingutes. 2022–2023 oli ta Lõuna sõjaväeringkonna ülema asetäitja. 18. märtsil 2022 tabasid Ukraina mürsud tema staapi Tšornobajivkas. Ukraina väitis alul, et on suutnud Mordvitšovi tappa. 

Alates 16. veebruarist 2023 oli ta Venemaa väegrupi "Tsentr" ülem Donbassis, kindralpolkovnik 7.09.2023. 

Tema juhtimisel vallutati Avdijivka. Selle eest andis president Vladimir Putin talle 2024. aastal Venemaa kangelase aunimetuse. 
Alates 15. maist 2025 määras Putin ta Venemaa Föderatsiooni maavägede ülemjuhatajaks.

## Sanktsioonid
2023. aasta 23. juunil kehtestasid Euroopa Liit ja Šveits talle sanktsioonid Ukraina territoriaalset terviklikkust, suveräänsust ja iseseisvust õõnestavate ja ohustavate tegevuste toetamise eest. 23. novembril 2023 tegi seda Ukraina ja 15. detsembril 2023 Jaapan.

## Süüdistused
Intervjuus Venemaa riigitelevisioonile septembris 2023 ütles ta, et sissetung Ukrainasse on alles algus edasisele konfliktile Euroopaga: „Ma arvan, et aega on veel palju. Konkreetsest perioodist rääkida on mõttetu. Kui me räägime Ida-Euroopast, mida me peame tegema, siis loomulikult on see pikem. See on alles algus. Sõda ei peatu siin.“ 

Ukraina on ta kuulutanud seoses tema juhtimisel toime pandud sõjakuritegudega tagaotsitavaks.

## Viited
Ry Cooder

**Ryland Peter Cooder** (sündinud 15. märtsil 1947 Los Angeleses, California osariik) on USA muusik. Ta on multiinstrumentalist, kuid on eelkõige tuntud ''slide''-kitarristina. Ta on viljelenud peamiselt *[[roots rock]]*i ja ''americanat.

Ta hakkas kitarrimängu õppima kaheksa-aastaselt. Muusikukarjääri alustas ta 1960. aastatel. 1970. aastatel oli ta üks nõutumaid stuudiomuusikuid. 1970. aastal alustas ta ka soolokarjääri, andes sel aastal välja oma debüütalbumi. Aastatel 1991–1992 mängis ta koos John Hiatti, Nick Lowe'i ja Jim Keltneriga ansamblis Little Village, mis andis välja ühe stuudioalbumi. 1997. aastal produtseeris Cooder Kuuba muusikutest koosneva Buena Vista Social Clubi omanimelise stuudioalbumi, mis osutus üle maailma väga edukaks.

Cooder on teinud kaastööd teiste seas John Lee Hookeri, Captain Beefhearti, Gordon Lightfooti, Ali Farka Touré, Eric Claptoni, The Rolling Stonesi, Van Morrisoni, Neil Youngi, Randy Newmani, Linda Ronstadti ja Taj Mahaliga.

2003. aastal valis ajakiri Rolling Stone ta saja kõigi aegade parima kitarristi seas kaheksandale kohale.

## Sooloalbumid
* "Ry Cooder" (1970)
* "Into the Purple Valley" (1972)
* "Boomer's Story" (1972)
* "Paradise and Lunch" (1974)
* "Chicken Skin Music" (1976)
* "Show Time" (1977)
* "Jazz" (1978)
* "Bop till You Drop" (1979)
* "Borderline" (1980)
* "The Slide Area" (1982)
* "Get Rhythm" (1987)
* "Chávez Ravine" (2005)
* "My Name Is Buddy" (2007)
* "I, Flathead" (2008)
* "Pull Up Some Dust and Sit Down" (2011)
* "Election Special" (2012)
* "The Prodigal Son" (2018)

## Viited

## Välislingid
* Ry Cooderi koduleht
Juris Jurašs

**Juris Jurašs** (sündinud 6. augustil 1975) on Läti poliitik. Ta oli 2018–2022 Läti Saeima liige ja erakonna parlamendifraktsiooni esimees. Ta on 2017. aastast Uue Konservatiivse Erakonna liige.

## Elulugu
Juris Jurašs sündis 6. augustil 1975 Burtnieki külas tulevase hobusekasvataja Jānis Jurašsi peres. Ta lõpetas 1999. aastal Läti Politseiakadeemia bakalaureuseõppe ja 2007. aastal Läti Politseiakadeemia magistri. 

2016. aastani oli ta korruptsioonivastase võitluse ja selle ennetamise büroo (KNAB) operatiivtoimingute osakonna juhataja.

2017–2018 oli ta Riia linnavolikogu liige. 2018. aasta parlamendivalimistel valiti Jurašs Kurzeme ringkonnas Läti 13. Seimi. 2020. aastast on ta Seimi Uue Konservatiivse Erakonna fraktsiooni esimees ja õiguskomisjoni kriminaalõiguspoliitika allkomisjoni sekretär. Märtsis 2022 loobus Jurašs Läti Seimi saadikukohast ja läks Ukrainasse vabatahtlikult võitlema Venemaa sissetungi vastu Ukraina relvajõudude poolel. Ta võitles Irpinis ning 5 kuud Izjumi all.

## Viited
Moštšun

**Moštšun** on küla Ukrainas Kiievi oblastis Butša rajoonis. 

## Ajalugu
Küla on asutatud 1664. aastal.

### 2022. aasta sõjategevus
5. märtsil 2022 tungisid külla Vene eriüksuslased ning algas Moštšuni lahing. 21. märtsil 2022 õnnestus Ukraina vägedel asulast Vene väed välja tõrjuda.

## Viited
Mount Davidson

**Mount Davidson** on USA-s California osariigis asuva San Francisco linna kõrgeim looduslik punkt. Selle kõrgus merepinnast on 283 meetrit.

See asub San Francisco geograafilise keskpunkti lähedal Twin Peaksi küngastest lõunas. Selle geograafilised koordinaadid on 37°44′18″N 122°27′12″W. Selle ümbruses asub 15 hektari suurune Mount Davidsoni park.

Mount Davidson on saanud nime geodeedi ja geograafi George Davidsoni järgi.

Mount Davidsonil asub 31,4 meetri kõrgune betoonist rist, mis on valminud 1934. aastal. Rist on püstitatud California esimeste asunike mälestuseks. Mount Davidsonil ja seal asuva risti juures on filmitud üks 1971. aasta märulifilmi "Räpane Harry" ("Dirty Harry") stseene.
Jaak Raie

**Jaak Raie** (sündinud 1. juunil 1976 Kiviõlis) on Eesti riigiametnik ja endine sporditegelane, alates 1. aprillist 2022 Haridus- ja Noorteameti peadirektor. 

Ta on lõpetanud 1994. aastal Kiviõli I Keskkooli ja Kiviõli lastemuusikakooli, 1998. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna liikumis- ja sporditeaduste bakalaureuseõppe ning 1999. aastal samas kehalise kasvatuse õpetaja kutseõppe. 

1996. aastal alustas ta Eesti Akadeemilises Spordiliidus spordiprojektide juhina, hiljem on olnud ka selle liidu peasekretär. Aastatel 1996–2001 tegutses ka korvpallitreenerina ning aastast 1994 on tegutsenud korvpallikohtunikuna. 

Aastal 2002 oli ta SELL-i Tartu üliõpilasmängude tegevdirektor. 

Aastatel 2009–2012 oli Eesti Korvpalliliidu juhatuse liige ja noortekomisjoni esimees. 

Aastatel 2001–2002 oli Jaak Raie Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna õppejõud, 2002–2007 Tallinna Spordi- ja Noorsooameti juhataja ja 2007–2012 Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse liige. Aastatel 2013–2019 oli ta Tallinna Teaduspargi Tehnopol juhataja ja 2019–2021 Viljandi haridus- ja kultuuriameti juhataja. 

Alates novembrist 2021 kuni 24. märtsini 2022 oli Jaak Raie Põhja-Sakala vallavanem.

## Viited
Toni Braxton

**Toni Michele Braxton** (sündinud 7. oktoobril 1967 Severnis Marylandi osariigis) on USA laulja ja laulukirjutaja.

1980. aastate lõpus hakkas Braxton koos oma õdedega esinema ansamblis The Braxtons. Seal pälvis ta produtsentide L. A. Reidi ja Babyface'i tähelepanu. Ta sõlmis seejärel lepingu LaFace Recordsiga ja 1993. aastal ilmus temanimeline debüütalbum. Album jõudis USA plaadimüügi edetabelis Billboard 200 esikohale ja seda müüdi maailmas üle 10 miljoni eksemplari. Albumilt ilmunud singlid "Another Sad Love Song" ja "Breathe Again" said hittideks üle maailma. Album tõi Braxtonile kolm Grammy auhinda, sealhulgas auhinna parima uue artisti kategoorias.

Braxtoni järgmised albumid olid samuti väga edukad. 1996. aastal ilmunud albumilt "Secrets" pärinesid kaks tema suurimat hittsinglit: "You're Makin' Me High" ja "Un-Break My Heart", mis mõlemad jõudsid USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 esikohale. 2000. aastal müügile tulnud Braxtoni kolmas stuudioalbum "The Heat" debüteeris edetabelis Billboard 200 teisel kohal. Albumi edukaim singel oli "He Wasn't Man Enough", mis jõudis USA edetabelis teisele kohale. 

Braxtoni järgmised stuudioalbumid "More Than a Woman" (2002), "Libra" (2005) ja "Pulse" (2010) anti välja ajal, mil tal lepingulised vaidlused plaadifirmadega, lisaks jõudsid avalikkuse ette tema terviseprobleemid. 2014. aastal andis Braxton koos oma kauaaegse tööpartneri Babyface'iga välja duettide albumi "Love, Marriage & Divorce", mis pälvis aasta hiljem Grammy auhinna parima R&B-albumi kategoorias. Pärast seda on Braxton kahe plaadifirma kaudu andnud välja veel kaks stuudioalbumit: "Sex & Cigarettes" (2018) ja "Spell My Name" (2020).

Braxtoni plaate on maailmas müüdud üle 70 miljoni, millega ta on üks ajaloo edukamaid R&B-stiili naisartiste. Ta on võitnud seitse Grammyt, üheksa Billboardi muusikaauhinda ja seitse Ameerika muusikaauhinda.

## Stuudioalbumid
* "Toni Braxton" (1993)
* "Secrets" (1996)
* "The Heat" (2000)
* "Snowflakes" (2001)
* "More Than a Woman" (2002)
* "Libra" (2005)
* "Pulse" (2010)
* "Love, Marriage & Divorce" (koos Babyface'iga) (2014)
* "Sex & Cigarettes" (2018)
* "Spell My Name" (2020)

## Välislingid

* Koduleht
Ivankiv

**Ivankiv** (ukraina keeles Іванків) on alev Ukrainas Kiievi oblastis Võšhorodi rajoonis. See asub Teterivi jõe vasakkaldal.

Linnas asus Ivankivi ajaloo- ja koduloomuuseum.

## Ajalugu
### Sõjategevus 2022. aastal
1. aprillil 2022 taastasid Ukraina Relvajõud Ivankivi üle kontrolli.

## Viited
Andris Nelsons

**Andris Nelsons** (sündinud 18. novembril 1978 Riias) on läti dirigent.

Nelsons õppis Läti Muusikaakadeemias ja Peterburi konservatooriumis. Ta osales ka Neeme Järvi ja Jorma Panula meistrikursustel ning võttis 2002. aastast eratunde Mariss Jansonsi juures.

Ta alustas karjääri trompetistina. 2003. aastal sai ta Läti Rahvusooperi peadirigendiks. Aastatel 2006–2009 oli ta Nordwestdeutsche Philharmonie peadirigent, 2008–2014 Birminghami sümfooniaorkestri peadirigent. Alates 2014. aastast on ta Bostoni sümfooniaorkestri peadirigent ja 2018. aastast Leipzigi Gewandhaus-orkestri peadirigent.

Temast on tehtud dokumentaalfilm "Der Dirigent Andris Nelsons. Genius on Fire" (Saksamaa 2012).

1. jaanuaril 2020 dirigeeris ta Viini Filharmoonikute uusaastakontserti.

## Tunnustus
*2011 Balti Assamblee kunstipreemia
*2012 Läti Teaduste Akadeemia auliige
*2016 Grammy auhind

## Viited

## Välislingid
*http://www.andrisnelsons.com/
Sturla Böðvarsson

**Sturla Böðvarsson** (23. november 1945 Ólafsvík – 10. jaanuar 2026 Kópavogur) oli Islandi poliitik (Iseseisvuspartei).

Sturla Böðvarsson lõpetas 1966. aastal Reykjavíki kutsekooli puusepana. Islandi Tehnikaülikoolis omandas ta bakalaureusekraadi tsiviilehituse alal 1973. aastal. Aastatel 1971–1974 töötas ta Sigurður Thoroddseni inseneribüroos. Oli aastatel 1974–1991 Stykkishólmuri linnapea. Lisaks sellele oli ta 1978–1985 osakoormusega õpetaja Stykkishólmuri kutsekoolis. Aastatel 1991–2009 oli ta Alþingi liige. 28. maist 1999 kuni 24. maini 2007 oli ta Islandi side- ja transpordiminister. 2007–2009 oli ta Alþingi esimees. Ta oli aastatel 2011–2014 Snæfellingari arendusühingu tegevdirektor ja aastatel 2014–2018 Stykkishólmuri linnapea.

## Viited
Mäelta oja

**Mäelta oja** (ka *Tohera oja*) on oja Pärnumaal Tori vallas Aesoo külas.

Tohera oja algab Aesoost ja suubub Navesti jõkke. Ta pikkus 2,8 km.

## Viited
Marija Vorontsova

**Marija Vorontsova** (vene keeles *Мария Воронцова*, sünninimega **Mariya Vladimirovna Putina**, vene keeles *Мария Владимировна Путина* (sündinud 28. aprillil 1985 Leningradis) on Venemaa lastearst-endokrinoloog. Ta on Venemaa presidendi Vladimir Putini esiklaps.

## Noorpõlv
Vorontsova sündis Leningradis Vladimir Putini ja Ljudmila Putina esimese tütrena. Ta on õppinud Ida-Saksamaa Dresdeni koolis, kui nende pere elas seal 1980. aastatel. Pärast pere kolimist Peterburi 1991. aasta kevadel, õppis ta Peterburi Saksa Gümnaasiumis *Peterschules* (vene keeles "*Петершуле*"). Hiljem, Tambovi jõuguga seotud vägivaldsete jõukude vahelise sõdade ajal, kui need Peterburi energiakaubanduse üle kontrolli võtsid, saatis isa, kes kartis nende turvalisuse pärast, tema ja ta õe Katerina tagasi Saksamaale.

Hiljem, pärast pere kolimist Moskvasse, õppis ta juba Moskva Saksa Koolis, mis oli tihedalt seotud Saksa saatkonnaga ja kus õppis palju Moskva diplomaatide lapsi Šveitsist, Austriast ja Saksamaalt. Ta lõpetas kooli 11 aastat hiljem. Kolm aastat hiljem alustas ta ülikooliõpinguid, registreerudes koos Katerinaga esimese aasta üliõpilasteks.

## Uuringud
Marija Vorontsova õppis Peterburi Riiklikus Ülikoolis bioloogiat ja lõpetas 2011. aastal Moskva Riikliku Ülikooli arstiteaduse erialal.

Aastatel 2013–2015 oli ta viie uuringu kaasautor, sealhulgas "Vere antioksüdantide süsteemi staatus aktiivse akromegaaliaga patsientidel". 2015. aastal kirjutas ta raamatule laste idiopaatilisest kängumisest. Vorontsovat peetakse Putini nõunikuks geenitehnoloogia alal, eriti CRISPR -i kasutamisel geneetiliselt muundatud imikute loomiseks. 

## Isiklikku
Vorontsova on olnud abielus Hollandi ärimehe Jorrit Faasseniga. 2013. aastal elasid nad Hollandis Voorschoteni kõrgeima elumaja katusekorteris. 2014. aastal nõudsid Hollandi elanikud Vorontsova riigist väljasaatmist pärast seda, kui venemeelsed mässulised tulistasid Ukrainas alla Malaysia Airlinesi lend 17 lennuki. 2015. aastal teatati, et Vorontsova ja Faassen elavad Moskvas. 2022. aasta kevadel otsustasid nad oma abielu lõpetada.

## Viited
Pihkva rahvusvaheline lennujaam

**Pihkva rahvusvaheline lennujaam** (vene **Международный аэропорт Псков**; IATA: **PKV**, ICAO: **ULOO**)  on Venemaa rahvusvaheline lennujaam. 

Lennujaam asub Pihkva oblastis,  6 km Pihkvast kagus.

### Regulaarlennud

## Viited

## Välislingid
* Pihkva lennujaama mitteametlik koduleht
Aadu Kaasik

**Aadu Kaasik** (9. oktoober 1937 Narva – 5. jaanuar 2022) oli Eesti sporditegelane.

Aadu Kaasik sündis Narvas, kus veetis oma lapsepõlve. Kooliteed alustas ta Tallinna 16. Keskkoolis. Juba 1960. aastal nimetati ta Tallinna Dünamo jäähoki mängijana Eesti NSV jäähokikoondise kandidaatide hulka.

Esimese koduse jäähokiliiga meistrikulla võitis Kaasik Tallinna Kalevi ridades 1962. aastal, kui tuli ENSV jäähokimeistriks. Eelnevalt oli ta armeeteenistuse kaudu 1959. ja 1960. aastal saanud meistritiitlid Läti NSV jäähokiliigast.

Aadu Kaasik tegeles ka käsipalliga, mida tema mängijakarjääri algusajal harrastati väravpalli nime all ja mängiti 11-liikmeliste meeskondadega. 1960. aastal Tallinnas toimunud esimestel lahtistel meistrivõistlustel, kus mängiti tänapäevaste reeglite järgi ehk mängimas olid seitsmesed tiimid, tuli Dünamo meeskonna koosseisus võitjaks ka Aadu Kaasik. Peatselt siirdus ta mängima kõrgliigasse tõusnud Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku võistkonda ning võitis aastatel 1963–1966 kolm ENSV meistrikulda, vaid 1964. aastal saadi teine koht. Lisaks võitis ta 1963., 1965. ja 1966. aastal Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku meeskonnaga ENSV karikavõistlused.

1980. aastal, kui moodustati Kaasiku peamise töökoha Tallinna Lihakombinaadi juurde käsipallimeeskond, hakkas ta tegelema treeneritööga. Sellest ajast peale oli nende meeskond ENSV meistrivõistluste esinelikus, kuni 1991. aastal suudeti lõpuks võita ka kuldmedalid. Kokku tegeles ta käsipalliga üle 30 aasta, seda nii mängija kui treenerina.

## Viited
Toomas Sõmera

**Toomas Sõmera** (17. veebruar 1945 Tallinn – 6. jaanuar 2022 Tallinn) oli Eesti poliitik ja infotehnoloogia ekspert.

Tema esimene kokkupuude IKT-sektoriga oli juba pärast keskkooli, kui ta 1963. aasta juunis asus tööle telefonikaugejaama montööriõpilasena. Pärast sõjaväeteenistust naasis ta telefonikaugejaama juba elektromehaanikuna.

Kui Toomas Sõmera 1975. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi raadiotehnika erialal, siis tehti talle ettepanek asuda sideministri asetäitja kohale. Aastatel 1990–1991 oli ta Eesti Vabariigi sideminister. Sideministeeriumis töötas ta kuni 1991. aastani, kui ministeerium likvideeriti. 

Aastatel 1991–2000 oli Sõmera Eesti Telekomi juhatuse esimees. 2002. aasta veebruaris asus ta juhtima Eesti Infotehnoloogia Sihtasutust (EITSA), kust ta sama aasta mais pensionile suundus.

## Tunnustus
* 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2013 Infotehnoloogia ja telekommunikatsiooni liidu (ITL) elutöö preemia

## Viited
Priit Pallo

**Priit Pallo** (24. aprill 1954, Tallinn – 11. jaanuar 2022) oli eesti autospordiedendaja.

1972. aastal pärast Tallinna 1. Keskkooli lõpetamist valis ta oma eriala innustatuna just autospordist ning läks õppima Tallinna Polütehnilisse Instituuti teedeehitust, et oskaks projekteerida ringrada.

Juba kõrgkoolis õppides võistles ta rahvarallidel ja oli mitmel võistlusel kohtunik. 

1977. aastast töötas ta Eesti Maanteeprojektis. Ta on projekteerinud mitu Eesti kardi- ja rallikrossirada.

Ta huvitus ringrajaspordist ja hakkas korraldama rahvarallisid. Ta oli ka Eesti NSV ringrajakoondise treener-esindaja. Lisaks sai temast ringrajakomitee aseesimees (1978–1986) ja hiljem selle esimees (1987–1994). Aastatel 1981–1989 oli ta kardikomitee liige ja kuulus ka autospordiföderatsiooni presiidiumisse.

1991. aastast töötas ta põhikohaga Eesti Autospordi Liidu peasekretäri asetäitjana. Ta on kuulunud Tallinna ralli korraldusmeeskonda.

Tegi kaastööd Spordilehele, Kehakultuurile, ajakirjale AutoPluss, autospordi aastaraamatutele ja raadiole.

## Raamatud
* Autospordi reegliraamat. 2001 
* Autospordi aastaraamat. 2009. ISBN: 1736549X

## Viited

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Liiva kalmistul
Viivi Viilmann

**Viivi Viilmann** (8. jaanuar 1932 Tallinn – 21. jaanuar 2022) oli Eesti kunstnike liidu liige ja kunstiteadlane.

Viivi Viilmann lõpetas Tallinna 17. Keskkooli 1951. aastal. 1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli, kus oli õppinud ajaloo-keeleteaduskonnas.

Aastatel 1951–1954 töötas ta Harju rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitees, seejärel 1954–1957 õpetajana ja 1957–1987 Ajaloo Instituudis. 

1993. aastal sai Viivi Viilmann Eesti Kunstnike Liidu liikmeks.

Viivi Viilmann on uurinud kubismi ja konstruktivismi ilminguid Eesti kunstiajaloos, rõhuga skulptuurile. Sel teemal ilmus temalt artikleid ajakirjas Kunst.

1978. aastal pälvis ta autorite kollektiivi liikmena Kristjan Raua nimelise kunstipreemia.

## Viited
Jaan Kollist

**Jaan Kollist** (21. detsember 1945 Mõisaküla– 31. jaanuar 2022) oli eesti ehitusinsener ja Tallinna Tehnikakõrgkooli õppejõud.

## Haridus
1949. aastal küüditati tema vanemad Siberisse. Kooliteed alustas küll Mõisakülas, kuid jätkas edasi Kadrinas. 1964. aastal lõpetas ta Rakvere Keskkooli hõbemedaliga ja Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna 1969. aastal teedeinsenerina *[[cum laude]]*. Täiendavalt haris ta ennast Moskvas, lõpetades Moskva Patendiinstituudi 1974. aastal Ppatentoloogina. Hiljem osales rahvusvahelistel täienduskoolitustel Tallinnas, Rovaniemis, Mikkelis jm.

## Töö
1971–1973 aastatel töötas ta Eesti Kolhoosiehituse (EKE) koondises vaneminsenerina, 1974–1985 aastatel trustides TREV-2 ja TRE juhtivatel kohtadel. Aastatel 1978–1982 alustas ta oma akadeemilist karjääri, töötades osaajaga TPI ehitusteaduskonnas õppejõuna. 1985–1995 aastatel töötas ta koos Eesti ehitajatega Põhja-Siberis Tjumeni oblastis trusti EstSurgutDorStroi peainseneri ja tootmisdirektorina ning ASi Unviko ehitusdirektorina.

Aastatel 1994–2009 aastatel töötas ta õppejõuna Tallinna Tehnikakõrgkooli ehitusteaduskonnas rajatiste õppetooli juhatajana dotsendi ametikohal, esindades teaduskonda ka TTK nõukogus. 

Jaan Kollisti nimel on ajavahemikul 1988–1994 aastatel  kolmteist leiutist, üheksa patenti..

Tema algatusel lülitati teedeehituse õppekavasse ehituspaekivi süvendatud käsitlus, loodi paelabor, hangiti kivi töötlemistehnika ja sisustati ehituspaekivi arhiiv, mille alusel sai hiljem kujundada kooli ehituspaekivi püsinäituse. 

Akadeemilise töö kõrval osales ta lisaks Rahvusliku Geograafia Ühingus, Õigusjärgsete Omanike Liidus, Eesti Inseneride Kutseliidus, Eesti Geodeesia Koolitus- ja Arenduskeskuses ning Eesti Paeliidu ja Eesti Mulkide Seltsi tegevuses.

## Tunnustus

* 1990. aastal autasustatud NSV Liidu Rahvasaadikute nõukogu hõbemedaliga
* 2015 Tallinna Tehnikakõrgkool tunnustus

## Viited
María Rosalía Rita de Castro

**María Rosalía Rita de Castro** (23. veebruar 1837 Santiago de Compostela – 15. juuli 1885 Padrón) oli Hispaania luuletaja ja romaanikirjanik, kes kirjutas nii galeegi kui ka hispaania keeles. 19. sajandi hispaania kirjanduse suurte poeetide hulka kuuludes esindab ta koos Eduardo Pondali ja Curros Enríquezega ühte Galicia ärkamisaja (Rexurdimento gallego) olulistest isikutest, mitte ainult oma kirjandusliku panuse poolest üldiselt ja selle eest, et tema teost “Cantares gallegos” peetakse tänapäeva Galicia esimeseks suureks teoseks, vaid sakraliseerimisprotsessi tõttu, mis talle osaks sai ja mille tulemusel muudeti ta galeegi rahva sümboliks.

19. sajandil ehk ajal, mil Rosalía elas, ei olnud galeegi keeles kirjutamine paljudel põhjustel sugugi lihtne. Enamik neist oli seotud tolleaegse ühiskonna mõtlemise ja struktuuriga, kus galeegi keel oli väga diskrimineeritud ja alahinnatud, jäädes üha kaugemaks sellest ajast, mil see oli olnud keskaegne galeegi-portugali lüürika. Kogu kirjalik traditsioon oli kadunud, mistõttu tuli alustada nullist, murdes põlguse ja ükskõiksuse galeegi keele suhtes, kuid vähesed olid need, kes seda ülesannet kaalusid, sest see võis anda põhjust ühiskondlikuks diskrimineerimiseks. Keskkonnas, kus hispaania keel oli kultuurikeel, andis Rosalía de Castro Galiciale keele, valides selle oma teose “Cantares gallegos” keeleks ja tugevdades keele kultuurilist taassündi.

## Looming
Hispaania keeles
* "La hija del mar"
* "Las literatas"
* "Lieders"

Galeegi keeles
* "Cantares gallegos"
* "Follas novas"

## Kirjandus
*Rosalía de Castro.* (Kasutatud 21. märts 2022) Allikas Wikipedia: https://es.wikipedia.org/wiki/Rosal%C3%ADa_de_Castro
Maamuna

**Maamuna** (*Bovista*) murumunaliste sugukonda kuuluv seeneperekond.

## Liike
**Bovista aestivalis* – muutuv maamuna
**Bovista dryina* – kuld-maamuna
**[[Bovista furfuracea]]*
**Bovista limosa* – pisi-maamuna
**Bovista nigrescens* – mustjas maamuna
**Bovista paludosa* – soo-maamuna
**Bovista plumbea* – tinahall maamuna
**Bovista pusilla* – väike maamuna
**Bovista pusilliformis* – teraline maamuna
**Bovista tomentosa* – pruun maamuna
Mariana Pineda Muñoz

**Mariana Pineda Muñoz** (1. september 1804 Granada – 26. mai 1831 Granada) oli 19. sajandi Hispaania liberaal, kes hukati absolutismi ennistamise ajal Fernando VII valitsusajal.

Mariana oli Granada laevakapteni ja Calatrava ordu rüütli Mariano de Pineda y Ramírezi tütar. Mariano de Pineda y Ramírez ei saanud kunagi teadmata põhjustel abielluda María de los Dolores Muñoz y Buenoga. Paaril sündis Sevillas, kus nad ka mõnda aega elasid, esimene tütar, kuid laps suri varsti pärast sündi. Seejärel kolisid nad Granadasse, kus nad elasid eraldi majades ning seal sündis nende teine ​​tütar Mariana. Ema ja tütar läksid pärast sünnitust elama isa Don Mariano majja, kes allkirjastas mõne kuu pärast kroonilise haiguse tõttu dokumendi, millega andis emale tütre üle kõik õigused. Kuid varsti pärast seda mõistis don Mariano oma tütre Mariana ema hukka selle eest, et naine omastas teatud varasid tütre nimele ja María Dolores põgenes tüdrukuga nende ühisest majast. 12. novembril 1805 ta arreteeriti ja tüdruk anti tagasi isa hoolde. Pärast don Mariano surma läks Mariana oma isapoolse onu eestkoste alla, kes oli pime, vallaline ja 47 seitse aastat vana. Pärast abiellumist endast palju noorema naisega andis ta oma eestkoste kohustused oma noortele ülalpeetavatele José de Mesale ja Úrsula de la Presale, kelle hoole alla jäi tüdruk kogu oma lapsepõlve lõpuni. 

Mariana abiellus Manuel de Peralta y Vallega, olles vaid 15-aastane. Manuel oli temast üksteist aastat vanem ning äsja sõjaväest naasnud – pole teada, millega ta hiljem elatist teenis. Pulmad peeti 1819. aasta oktoobris Mariana vallastütre seisundi tõttu "salaja". Järgmise aasta märtsis sünnitas ta poisi José María ja 1821. aasta mais tüdruku Úrsula María. Kaks aastat hiljem, augustis 1822. aastal, suri tema abikaasa, jättes oma 18-aastase lese kahe väikese lapsega. Mariana ühines liberaalse liikumisega ja pärast absolutismi uut taastamist Fernando VII poolt 1823. aastal võttis ta lesena oma koju tagakiusatud liberaalid. Selles seltskonnas tutvus ta hiilgavate saavutustega sõjaväelase Casimiro Brodett y Carbonet'ga, kellega ta kavatses abielluda, kuid abiellumisplaan nurjus, kuna Brodett ei saanud oma liberaalse kuuluvuse tõttu kohustuslikku kuninglikku “erandit”. Ta oli sunnitud lahkuma sõjaväest ning pages Kuubale. Mariana omalt poolt kadus Granadast järgmiseks kaheks aastaks ning pole teada, kus ta oli ja mida ta selle aja jooksul tegi.

## Viited
*Mariana Pineda.* Kasutatud 21. märts 2022. a., allikas Wikipedia: https://es.wikipedia.org/wiki/Mariana_Pineda
Murukarikas

**Murukarikas** (*Calvatia*) murumunaliste sugukonda kuuluv seeneperekond.

## Liike
**Calvatia gigantea* – hiidmuna (endise nimega *Langermannia gigantea*)
Dita von Teese

**Dita von Teese** (kodanikunimega **Heather Renée Sweet**, sündinud 28. septembril 1972) on Ameerika Ühendriikide tantsija, modell ja ettevõtja. Teda peetakse burleski taaspopulariseerijaks, ta on pälvinud hüüdnime "Burleski kuninganna".

Ta astus üles Moskvas toimunud 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, esinedes Saksamaa võistluslaulus "Miss Kiss Kiss Bang". Samuti on ta esinenud Viinis toimuval Life Ballil.

## Välislingid
Hanna-Maria Sell

**Hanna-Maria Sell** (4. august 1998 Haapsalu – 1. veebruar 2022 Tallinn) oli eesti modell.

Sell oli pärit Haapsalust ja õppis Läänemaa ühisgümnaasiumis. Ta oli modelliauhindu võitnud nii Eestis kui ka välismaal.

Tuule tiibadesse sai Hanna-Maria Sell 2014. aastal Kanal 2 saatest "Eesti tippmodell". Kuigi tema eetriaeg piirdus vaid ühe saatega, võtsid pärast väljalangemist temaga ühendust kaks modelliagentuuri. Koostööd aga ei järgnenud, kuna agentuuride taust oli kahtlane.  

Parema pakkumise sai noor modell 2015 oktoobris modelliagentuurilt Erbi Model Management pärast iludusvõistluse "Eesti Printsess 2015" võitmist. Kuu aega pärast agentuuriga lepingu sõlmimist sõitis tüdruk Bulgaariasse Sofiasse konkursile "Super Model Universe", kus ta sai kolm auhinda, lisaks valiti ta Bulgaaria moeajakirja Coiffure kaanetüdrukuks. 

Hanna-Maria elas Tallinna vanalinnas Väike-Karja tänava korteris kontrollivas suhtes Soomest pärit ärimehe Teemu Vasankariga, kes oli koos äripartneritega varem Soome ringkonnakohtus mõistetud süüdi raamatupidamisrikkumistes ja kelmuses. Hanna-Maria Sell ja Teemu Vasankari leiti 3. veebruaril mainitud korterist püstoliga tapetuna. Eeldatakse, et Hanna-Maria Sell soovis kontrolliva elukaaslasega suhte lõpetada, mille peale Teemu Vasankari tulistas naist ja võttis seejärel ka eneselt elu.

## Viited

## Välislingid
*Haud Haapsalu Metsakalmistul
*Viron missikeisari paljastaa: Tällainen oli kuolleena löydetyn suomalaisliikemiehen outo missisuunnitelma (FI)
Oscar Loya

**Joseph Oscar Loya** (sündinud 12. juunil 1979 Indios Californias) on Ameerika Ühendriikide laulja, Broadway-esineja.

Ta esindas Saksamaad Moskvas toimunud 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel looga "Miss Kiss Kiss Bang", saavutades finaalis 35 punktiga 20. koha.

Ta on avalikult homoseksuaalne.

Ta elab Münchenis.

## Välislingid
Jackson Browne

**Clyde Jackson Browne** (sündinud 9. oktoobril 1948 Heidelbergis) on Saksamaal sündinud USA laulja ja laulukirjutaja.

Karjääri alguses kirjutas ta laule teistele artistidele. Tema omanimeline debüütalbum ilmus 1972. aastal. Debüütalbumilt ilmunud singel "Doctor, My Eyes" sai tema esimeseks hitiks, see jõudis USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 kaheksandale kohale.

2022. aasta seisuga on ta välja andnud 15 stuudioalbumit, millest edukamad on olnud 1977. aastal ilmunud "Running on Empty" (USA-s 3.) ja 1980. aastal ilmunud "Hold Out" (USA-s 1.). USA-s on tema plaate müüdud 18 miljoni. Tema tuntumad laulud peale "Doctor, My Eyesi" on muuhulgas "Running on Empty" (1978), "Stay" (Maurice Williamsi laulu kaver; 1978), "Boulevard" (1980), "Somebody's Baby" (1982) ja "Lawyers in Love" (1983). "Somebody's Baby" kõlas filmi "Kiired ajad Ridgemonti keskkoolis" ("Fast Times at Ridgemont High") filmimuusikas ja see on olnud tema edukaim singel Billboardi edetabelis (7. koht).

Bronwe on kuuel korral esitatud Grammy auhinnale. 2004. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli ja 2007. aastal laulukirjutajate kuulsuste halli liikmeks. Ajakiri Rolling Stone on ta valinud saja kõigi aegade parima laulukirjutaja hulka.

Browne on tuntud tuumaenergiavastase aktivistina.

## Stuudioalbumid
* "Jackson Browne" (1972)
* "For Everyman" (1973)
* "Late for the Sky" (1974)
* "The Pretender" (1976)
* "Running on Empty" (1977)
* "Hold Out" (1980)
* "Lawyers in Love" (1983)
* "Lies in the Balance" (1986)
* "World in Motion" (1989)
* "I'm Alive" (1993)
* "Looking East" (1996)
* "The Naked Ride Home" (2002)
* "Time the Conqueror" (2008)
* "Standing in the Breach" (2014)
* "Downhill from Everywhere" (2021)

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Jüri Randla

**Jüri Randla** (7. november 1936 Tallinn – 19. märts 2022 Tallinn) oli Eesti mootorrattasportlane, ringrajasõitja. 

Randla lõpetas 1954. aastal Tallinna 2. keskkooli ja 1959. aastal mehaanikainsenerina TPI. Sportima hakkas ta 1950. aastal keskkoolis õppides. Mootorispordiga alustas Tööjõureservide klubis Olev Kaseoru ja tädipoeg Jaan Miilbergi suunamisel, hiljem juhendasid teda Johannes Tomson ja Jevgeni Gringaut. 

1965. aastal sai Randla ringrajasõidu MM-i Soome etapil 7. koha (350 cm3). NSV Liidu meistrivõistlustel võitis ta 1959–1970 ringraja- ja jäärajasõidus 11 medalit (kaks kulda, viis hõbedat ja neli pronksi), seitsmel korral tuli Tööjõureservide meistriks. 
Aastatel 1957–1970 tuli Randla ringrajasõidus ning tali- ja motokrossis 15 korda Eesti NSV meistriks. Kuulus 1982–1990 NSV Liidu ja 1960–1990 Eesti NSV mootorrattaspordi föderatsiooni, kus oli presiidiumi liige ja esimees. 

Hiljem oli Randla tootmiskoondise Vihur peakonstruktor, aastatel 1988–1991 NSV Liidu ja Ida-Saksa ühisettevõtte ESTTEC tehnikadirektor ja programmijuht ning seejärel spordiklubi RaCo Racing direktor ja AS-i Termoran konstrueerimisinsener.

## Tunnustus
*1980 Eesti NSV teeneline treener
*2021 valiti Eesti mootorispordi kuulsuste halli

## Välislingid
*
Anne Parijõgi

**Anne Parijõgi** (neiupõlvenimega **Anne Kadarpik**; 24. august 1931 – 5. veebruar 2022) oli eesti raadioajakirjanik.

Ta toimetas Eesti Raadios peamiselt laste muusikasaateid. Eesti Raadio arhiivis on ligi 200 tema 1970.–1980. aastatel toimetatud raadiosaadet, nende hulgas "Võlulaegas", "Pillihääled", "Muusika võlupeegel", "Rõõm muusikast".

Tema toimetatud saadetes esinesid mitmed Eesti muusikaelu suurkujud. Hulk saateid käsitles muinasjutte ja loodust kui muusika loomise inspiratsiooniallikaid.

Raadioajakirjanikuna kandis ta edasi Riho Pätsi muusikakasvatuse ideaale.

## Isiklikku
Anne oli abielus Jüri Parijõe poja Endel Parijõega.

## Viited
Kaarel Valter

**Kaarel Valter** (28. veebruar 1987 – 12. veebruar 2022) oli eesti DJ ja raadioajakirjanik.

2018. aastal oli ta IDA raadio hommikusaate juht.

Kaarel Valter on osalenud ka kahes tudengifilmis:

* "Teiselpool vikerkaart" (2012)
* "Disainimajakas" (2014)

## Viited
Vello Õunpuu

**Vello Õunpuu** (14. november 1949 – 12. veebruar 2022) oli Eesti rallisõitja.
Vello Õunpuu alustas ralli sõitmistega 1975. aastal Tehumardi rallil Saaremaal, võisteldes koos kaardilugeja Ivo Vaheriga oma tööauto GAZ-51 veoautol. Kaks aastat hiljem olid nad Tehumardi rallil ametis peakohtuniku asetäitjatena. 1977. aastal Tallinna Hipodroomil toimunud hipodroomisõidu Eesti meistrivõistlustel võitis ta pikap-Moskvitšiga esikoha.

Kolmel aastal, 1977, 1980 ja 1981 võitis Vello Õunpuu sõiduauto roolis Tehumardi ralli. 1978. aastal võitis ta autoralli Eesti meistrivõistlustel esimese medali, hõbeda, 

1978. aastal Põlvas toimunud NSV Liidu meistrivõistlustel alustas esmakordselt ekipaaž Vello Õunpuu / Aarne Timusk, millest sai alguse edukas meeskond. 1979. aasta kevadel oli nende esimene välissõit Rumeeniasse. 1979. aastal võideti koos Automi Suurrralli. Aastatel 1979 ja 1982 kuulus Vello Õunpuu vabariigi meeskondlikel taliralli karikavõistlustel teise koha saavutanud Harju KEK-i võistkonda. 1981 saavutati NSV Liidu meeskondlikul talirallil kolmas koht, kuid seekord Endel Kabrali asendajana Viljandi TSK ridades.

1982. aastal saavutas Õunpuu/Timusk ekipaaž esikoha Moskva ümbruse teedel sõidetud rahvusvahelisel autorallil "Vene Talv", mis oli sotsialismimaade Sõpruse karikasarja avaetapp. Hooaja lõpul sai nende meeskond esimese Eesti ja NSV Liidu rallipaarina sotsialismimaade Sõpruse karikavõitjateks, eelmisel aastal olid nad hooaja kokkuvõttes saanud teise koha.

Nõukogude Liidu meistrivõistlustel võitis Vello Õunpuu medaleid nii autorallis, rallikrossis kui ka meeskondlikus talirallis, Eesti meistriks on ta tulnud hipodroomi- ja jäärajasõidus. Maineka Vasalemma rallikrossivõistluse on Õunpuu võitnud kahel aastal.

Juba 1978. aastal täitis ta NSV Liidu meistersportlase normatiivi ja kaks aastat hiljem anti Vello Õunpuule suurmeistri nimetus. 1982. aastal pälvis rallipaar Vello Õunpuu / Aarne Timusk nii Eesti kui ka tehnikaspordi aasta parima võistkonna auhinna. 1980. aastatel võitis ta koos Aarne Timuskiga Saksa FV-s EM-il oma klassis ühe etapi. Aastatel 1980–1986 kuulus Vello Õunpuu NSV Liidu autoralli koondisse.

Hiljem tegeles eraettevõtjana Rapla külje all Juuru Veski OÜ-s.

## Viited

## Välislingid
*
IDA raadio

**IDA raadio** on Tallinnas ja Helsingis asuv veebiraadio, mis mängitab peamiselt avangard-, *[[ambient]]*-, džäss-, hiphop-, *[[Indie rock|indie]]-*, *boogie*- ja klubimuusikat. 

Raadio alustas tegevust 1. mail 2018 Telliskivi Loomelinnakus raadiostuudioks kohandatud merekonteineris.

IDA raadio algatajad ja eestvedajad on Natalie Mets, Ats Luik ja Robert Nikolajev.

## Viited

## Välislingid
* Ida Raadio koduleht
Rabí

**Rabí** (saksa keeles *Rabi*, varem *Raby*) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Rabí asub Otava jõe ääres, Klatovyst umbes 27 km kagus ja Plzeňist ligikaudu 55 km lõunas.

Rabí paikneb merepinnast 478 meetri kõrgusel.

Asulat on esmamainitud 1380. aastal. Linnaõigused sai Rabí 1499. aastal. Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Rabí tagasi 1. aprillil 2010.

Linna olulisim vaatamisväärsus on 14. sajandi alguses rajatud Rabí loss.

Rabí vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Vanasadama katusepromenaad

**Vanasadama kruiisipromenaad** on avalik puhkealaobjekt, mis avati Vanasadamas 15. juulil 2021. Projekti autorid on arhitektid Maarja Kask, Ralf Lõoke ja Villem Tomiste.

Kõigile avatud 850-meetrine kruiisipromenaad asub Vanasadamas ning lookleb loodemuulil üle Tallinna Sadama kruiisiterminali katuse, moodustades terminali kolmanda korruse ja ühendades mereäärse ala Kultuurikilomeetriga. Kõrgetele betoonpostidele tõstetud promenaad kulgeb mereäärt pidi ning kujutab endast urbanistlikku avalikku ruumi. Kruiisiterminali katusepind on kui tribüün, kust saab jälgida Soome lahe merd ja laevade liikumist. Kruiisipromenaadilt avanevad vaated merele, sadamale, laevadele ja linnale. Istumisalad, mänguväljak, välijõusaal, avarate terrassidega restoran, haljastus ja Eesti kunst loovad värskele linnaruumile elava õhkkonna.

Promenaadi rajamine loodemuulile on eelduseks, et Kadriorust pääseks otse Tallinna Linnahalli juurde. Käima lubatakse panna meretramm, Tallinna ühistranspordi hulka kuuluv paat, mis iga viie minuti tagant suunduks Kadriorust loodemuulile. Varem oli promenaadi asemel suur autoparkla.

## Vaata ka
* Vanasadama kruiisiterminal

## Viited
Voldemar Vaino

**Voldemar Vaino** (endise nimega *Vladimir Razinkov* vene keeles *Владимир Разиньков*; 1. märts 1948 – 14. veebruar 2022) oli eesti ärimees.

Voldemar Vaino omas (2016. aastal) kindlustusfirmas AS Inges Kindlustus 47,4% osalust ja oli selle peadirektor.

## Viited
José Francisco de San Martin y Marras

**José Francisco de San Martín y Matorras** (25. veebruar 1778 – 17. august 1850) oli Argentinast pärit El Río de la Plata sõjaväelane ja poliitik ning üks Argentina, Tšiili ja Peruu vabastajatest. Ta on Simón Bolívari kõrval üks kahest Hispaania-Ameerika iseseisvussõja tähtsamast tegelasest.

Aprillis 1784, kuueaastaselt, saabus ta koos perega Hispaaniasse Cádizi linna. Seda pärast Buenos Aireses viibimist. Ta asus hiljem elama Málaga linna. 1786. aastal alustas ta õpinguid Real Seminario de Nobles Madridis ja Escuela de Temporalidades Málagas. Hiljem astus ta Hispaania armeesse ja tegi sõjaväekarjääri Murcia rügemendis. Ta võitles Põhja-Aafrikas, seejärel Napoleon I  ülemvõimu vastu Hispaanias ning osales Bailéni ja La Albuera lahingutes.

Pärast kolonelleitnandi auastme saamist ja vahepeatust Londonis naasis ta 34-aastaselt 1812. aastal Buenos Airesesse, kus ta seadis end Río de la Plata Ühendatud Provintside iseseisvumise teenistusse. Talle usaldati ratsagrenaderide rügemendi loomine (mis kannab tänapäeval tema nime), mis sai oma tuleristsed San Lorenzo lahingus. Hiljem määrati ta kindral Manuel Belgrano asemel Põhjaarmee ülemaks. Seal mõtles ta välja oma kontinentaalse plaani, mõistes, et patriootide triumf Hispaania-Ameerika iseseisvussõjas saavutatakse ainult siis, kui kõrvaldatakse kõik rojalistlikud põhiolemused, mis olid koloniaalsüsteemi säilitamisele lojaalsed võimukeskused Ameerikas.

Kui ta nimetati Mendoza linnas asuva Cuyo kuberneriks, pani ta oma projekti käima: pärast Andide armee organiseerimist ületas ta samanimelise mäeaheliku ja juhtis Tšiili vabastamist Chacabuco ja Maipú lahingutes. Seejärel ründas ta Tšiili poolt organiseeritud ja rahastatud laevastikuga Lõuna-Ameerika Hispaania võimukeskust Lima linna. Selleks andis talle juhiseid Tšiili senat. Seejärel kuulutas ta 1821. aastal välja Peruu iseseisvuse. Ta lõpetas oma relvakarjääri pärast Guayaquili nõupidamist Simón Bolívariga 1822. aastal, kus ta andis talle üle oma armee ja eesmärgi viia lõpule Peruu vabastamine.

## Viited

## Muud allikad
* José de San Martín 2022
Raido Kalbach

**Raido Kalbach** (9.august 1981 – 16. märts 2022) oli eesti kuulitõukaja.

Raido Kalbach oli mitmekordne Eesti meistrivõistluste medalist. Treenis ennast Kalevi Kergejõustikukoolis Vello Palmi käe all.

Tema isiklikuks rekordiks kuulitõukes jäi 17.35m.

## Viited
Nikolai Kristoffel

**Nikolai Kristoffel** (5. märts 1932 – 12. märts 2022) oli Eesti füüsik, Tartu ülikooli emeriitprofessor.

1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli teoreetilise füüsika eriala *[[cum laude]]'ga* ja astus kohe aspirantuuri*.* 1959. aastal sai ta Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsika-matemaatika kandidaadi kraadi. 1967. aastal kaitses Leningradis füüsikadoktori väitekirja. 

Aastatel 1976−1997 juhtis ta Tartu ülikoolis tahkiseteooria sektorit ja laborit. Ühtlasi oli ta seal eri aegadel õppejõud, algul assistendi ja hiljem professorina. 

Ta tegutses külalisprofessori ja uurijana ka Stuttgardi, Karlsruhe, Milano ja Kenti ülikoolides ning Max Plancki tahkiseuuringute instituudis Stuttgardis. 
Alates 1997. aastast oli ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor. 

Nikolai Kristoffel on teinud uurimistöid eri valdkondadest, näiteks defektidega kristallid, struktuursed faasisiirded ja ferroelektrikud, kristallvõre lokaalne dünaamika, tahkiste spektroskoopia ja optilised efektid ning ülijuhtivus, mis on ta saanud silmapaistvalt olulisi tulemusi. 

Tartu Ülikooli füüsika instituudis töötas ta kuni 2018. aastani.

## Tunnustus

* 2004 Eesti Vabariigi teaduspreemia
* 2000 Eesti Füüsika Seltsi aastapreemia
* 1997 Tartu Ülikooli suur medal
* 1985 Eesti Vabariigi teaduspreemia
* 1976 professori kutse teoreetilise füüsika alal
* 1965 Eesti Vabariigi teaduspreemia
* 1963 vanemteaduri kutse

## Male
Nikolai Kristoffel on silma paistnud ka maletajana. Ta on kuulunud kirimales Eesti koondisse ja aastal 2000 andis rahvusvaheline kirimaleföderatsioon talle rahvusvahelise seeniormeistri tiitli.

## Viited
Hugo-Eduard Vaino

**Hugo-Eduard Vaino** (10. oktoober 1915 – 9. märts 2022, Räpina) oli vanim eesti mees.

Siseministeeriumi andmetel oli ta vanim eesti mees. Ta elas 106-aastaseks, millest kümme aastat möödus Nõukogude Liidu vangilaagrites ja 20 aastat Ukrainas.

Ta tutvus oma ukrainlannast naisega vangilaagris ja läks pärast vabanemist koos naisega elama Ukrainasse, kus töötas raudbetoonitehases keevitajana. Hiljem tõi koduigatsus ta Eestisse tagasi, kuid abikaasa kartis temaga kaasa tulla.

Oma viimased eluaastad veetis ta Ristipalo pansionaadis.

## Isiklikku
Tema tütar on Ukraina kirjanik Maria Vaino.

## Viited
Maris-Lembi Balbat

**Maris-Lembi Balbat** (20. juuni 1936, Tallinn – 25. veebruar 2022) oli eesti teatriloolane, teatri- ja filmikriitik.

1954. aastal lõpetas Tallinna 7. Keskkooli, seejärel õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, ülikooli lõpetas 1959. aastal. 

1967. aastal sai Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis teatriajaloo alal aspirantuuri (juhendaja Karin Kask). Aastatel 1968–1969 oli Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi teaduslik töötaja, 1969–1976 Tallinnfilmi stsenaariumide toimetuskolleegiumi liige ja mängufilmide toimetaja ning 1979–1997 Kultuurilehe teatri- ja filmiosakonna toimetaja. Aastatel 1997–1998 töötas ta ajalehe Kultuurimaa toimetuses.

1962. aastast ilmus tema artikleid ajalehtedes Sirp ja Maaleht ning ajakirjas Elukiri.

Koostanud brošüüri "Eesti NSV rahvakunstnik Velda Otsus" (1968) ja toimetanud kogumiku "Madis Kõivu mõttelistes maailmades" (2003, koos Piret Kruusperega).

Maris-Lembi Balbat oli Eesti Teatriuurijate ja -kriitikute Ühenduse ja Eesti Teatriliidu liige.

## Viited
Krista Grinbergs-Raigla

**Krista Raigla** (sünninimi **Grinbergs**; 18. juuli 1953 Ventspils, Läti – 21. veebruar 2022) oli eesti laulja.

Krista Grinbergs-Raigla sündis eesti-läti perekonnas. 

Kuna sel ajal polnud Lätis võimalust laulmist õppida ning tal oli Tallinnas sugulasi, astus ta 1974. aastal Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudiosse. 

Alates 1978. aastast laulis ta ansamblis Laine. Aastatel 1986–1991 oli ta ka ansambli Viru Trio liige.

## Viited
Miguel Hidalgo y Costilla

**Miguel Hidalgo y Costilla** (täieliku nimega **Don Miguel Gregorio Antonio Ignacio Hidalgo y Costilla y Gallaga Mandarte Villaseñor**, lühendatult ka lihtsalt **Miguel Hidalgo**; 8. mai 1753 Pénjamo, Uus-Hispaania asekuningriik – 30. juuli 1811 Nueva Vizcaya, Mehhiko) oli katoliku preester ja Mehhiko iseseisvussõja juht, keda peetakse Mehhikos rahvuskangelaseks ja sageli ka rahvuse isaks (*Padre de la Nación*).

Hidalgo sündis 1753. aastal kreooli peres ja 15-aastaselt saadeti Hidalgo kolledžisse. Hiljem vahetas ta kooli, et õppida preestriks. Õpingud lõpetas ta 1773. aastal Mehhiko Kuninglikus ja Paavstlikus Ülikoolis. 1778. aastal ordineeriti ta preestriks. Hidalgo töötas San Nicolás Obispo kolledži professorina Valladolidis (tänapäeva Morelia), kuid ta vallandati 1792. aastal valgustusajastu ideedele avatud mõtteviisi tõttu. Seejärel teenis ta preestrina Colimas ning hiljem Dolorese linnas. Sinna saabudes üllatus ta piirkonna viljakast pinnasest. Hidalgo püüdis aidata kohalikke vaeseid õpetades neid oliivide ja viinamarjade kasvatamisel, kuid Uus-Hispaanias (tänapäeva Mehhiko) oli nende kultuuride kasvatamine keelatud või piiratud, et vältida konkurentsi Hispaaniast imporditavatele kaupadele.

16. septembril 1810 pidas Hidalgo Dolorese linnas kõne, mis sai tuntuks kui Dolorese hüüe ja algatas iseseisvussõja. Sõjaväelise väljaõppeta Hidalgo liikus oma ülestõusnute armeega läbi Mehhiko, kogudes ligi 90 000 talupoega ja tavakodanikku, kes suunasid viha Hispaania peninsulaaride ja ka kreoolide (Uus-Hispaanias sündinud hispaanlaste) eliidi vastu. Alguses saavutas tema vägi mitmeid võite ja liikus México linna suunas, kuid tema sõdurid olid halvasti relvastatud ja vähese väljaõppega. 1811. aasta alguses kohtasid nad Calderóni silla lahingus Hispaania hästi väljaõpetatud vägesid ja said rängalt lüüa. Pärast kaotust põgenes Hidalgo põhja poole, kuid ta reedeti, vahistati ja 30. juulil 1811 Hidalgo hukati. 

Tema auks on mitmesse Mehhiko linna paigaldatud monumendid. Hidalgo järgi on nimetatud näiteks Ameerika Ühendriikide Texase osariigi Hidalgo maakond ja Mehhiko Hidalgo osariik.

## Viited
Eric Carmen

**Eric Howard Carmen** (11. august 1949 Cleveland, Ohio osariik – 11. märts 2024) oli USA poplaulja, laulukirjutaja, kitarrist ja klahvpillimängija.

Ta saavutas tuntuse *[[pop rock]]*i ansambli Raspberries solisti, basskitarristi ja laulukirjutajana. Ta kirjutas ansambli tuntuima laulu "Go All the Way", mida müüdi singlina üle miljoni eksemplari.

1970. aastate keskpaigas alustas Carmen soolokarjääri. Tema omanimeline debüütalbum ilmus 1975. aastal. Samal ilmunud Carmeni debüütsingel "All by Myself" on olnud tema edukaim ja tuntuim. Laulu meloodiaks sai ta inspiratsiooni Sergei Rahmaninovi teisest klaverikontserdils. Singel jõudis USA-s teisele ja Suurbritannias kaheteistkümnendale kohale. 1996. aastal sai "All by Myself" uuesti hitiks Celine Dioni esituses.

USA-s on Carmenil olnud veel seitse esineljakümnehitti, millest tuntumad on "Never Gonna Fall in Love Again" (1976), "She Did It" (1977), "Hungry Eyes" (1987), mis sai tuntuks filmis "Räpane tants" ("Dirty Dancing"), ja "Make Me Lose Control" (1988).

## Välislingid
* Koduleht
Janet Sobel

**Janet Sobel** (varem Letšovskõi; 31. mai 1893, Katerõnoslav (nüüdne Dnipro) – 11. november 1968, New York) oli Ukraina päritolu kunstnik, kes hakkas USA-s elades 1938. aastal abstraktse ekspressionismiga tegelema ning oli teadaolevalt esimene kunstnik, kes kasutas tilgutamistehnikat ja ülelõuendi maalimisstiili. Ta mõjutas otseselt Jackson Pollockit, kes on tilgutamistehnikat populariseerinud.

## Elukäik
Janet Letšovskõi sündis Ida-Ukrainas 1893. aastal. Ta põgenes riigist antisemiitliku pogrommi eest (mille käigus ta isa hukkus) 15-aastaselt 1908. aastal koos ema ja kolme õvega. Ta abiellus aasta hiljem kullassepa ja graveerija Max Sobeliga ning sai temaga viis last. Maalimisega hakkas ta tegelema 45-aastase vanaemana, kui tema 19-aastane maalimisest tüdinud poeg oma maalitarbed talle andis. Kunstimaailmas hakkas tuntust koguma 1940. aastatel, kuid kadus sealt sama kümnendi teisel poolel, kui kolis Brooklynist Plainfieldi, kuna see asus mehe töökohale lähemal. Janet Sobelil polnud aga võimalik sealt kuskile sõita ja seepärast ka mitte New Yorgi kunstiringkondades liikuda. Samuti kolis Euroopasse üks tema toetajaid, Peggy Guggenheim. Ühtlasi ilmnes, et Sobelil on allergia värvide ühe koostisosa suhtes ja ta pidi edaspidi piirduma kriitidega.

## Stiil
Janet Sobelil puudus kunstitaust ning ta katsetas mitmesuguseid tehnikaid ja viise, alustades esmalt rahvusmotiividega, kuid arendades hiljem välja tilgutamis- või pritsimistehnika ning tegeles ülelõuendimaaliga, kus maal valmib terviklikult üle kogu lõuendi. Ta katsetas selleks näiteks silmatilkade pipetiga ja tolmuimejaga.

## Näitused
Kunstniku poeg märkas ema tööde tähelepanuväärsust ning otsis kontakti toonaste mõjuisikutega, näiteks Chagalliga, tuntud kunstikoguja Sidney Janisega, Max Ernsti, André Bretoni, John Deweyga. 1944. aastal toimus Janet Sobeli esimene isikunäitus Puma galeriis. Sobelit tulevaseks oluliseks sürrealistiks hinnanud Sidney Janis lisas naise teosed oma tol aastal mööda riiki rännanud näitusele "Ameerika abstraktsed ja sürrealistlikud maalid".

Aasta hiljem lisati Sobeli teosed Guggenheimi muuseumi näitusele "Naised" sajandi kunsti galeriis. 1946. aastal toimus samas muuseumis Janet Sobeli isikunäitus, kus tema teoseid nägi ka Jackson Pollock, kes sai hiljem tuntuks Sobeli tehnikat kasutades.

## Teoseid
*"Pro and Contra" – rahvuslikud motiivid
*"Through the Glass" – lähenemine abstraktsionismile 
*"Milky Way" – abstraktsionism

## Viited