open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
NSV Liidu Olümpiakomitee

**NSV Liidu Olümpiakomitee** (vene keeles Национальный Олимпийский комитет СССР) oli Nõukogude Liidu riiklik olümpiakomitee.

NSV Liidu Olümpiakomitee asutati 1951. aastal. Mais 1951 astus ta Rahvusvahelise Olümpiakomitee (ROK) liikmeks ja sai õiguse osaleda 1952. aastal Helsingi olümpiamängudel. 

Nõukogude Liit võttis osa kõigist olümpiamängudest pärast 1984. aastal Los Angeleses peetud suveolümpiat.

Aastatel 1951–1977 oli NSV Liidu Olümpiakomitee esimees Konstantin Andrianov. Aastatel 1977–1983 oli selleks Sergei Pavlov, kelle ametiajal korraldati 1980. aastal Moskvas suveolümpiamängud.

NSV Liidu Olümpiakomitee likvideeriti märtsis 1992. Selle õigusjärglaseks sai Venemaa Olümpiakomitee. 1992. aastal Barcelonas toimunud olümpiamängudel esinesid endise Nõukogude Liidu sportlased ühendvõistkonnas olümpialipu all.
Aleksandr Žukov

**Aleksandr Dmitrijevitš Žukov** (vene keeles Александр Дмитриевич Жуков; sündinud 1. juunil 1956 Moskvas) on Venemaa riigi- ja sporditegelane. 

Žukov lõpetas 1978. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. 1991. aastal sai ta Harvardi Ülikooli diplomi. Spetsialiseerus seadusandlusele valuuta, maksunduse ja tolli valdkonnas.

Žukov valiti 1993. aastal Venemaa Riigiduumasse. Ta kuulub võimupartei Ühtse Venemaa juhtkonda. Aastatel 2004–2011 oli ta Venemaa Föderatsiooni asepeaminster ja on alates 2011. aastast esimene asepeaminster. 

Žukov oli aastatel 2003–2009 Venemaa Maleföderatsiooni ja 2010–2018 Venemaa Olümpiakomitee president. Ühtlasi oli ta 2006–2018 Suure Teatri hoolekogu liige.

Nooruses osales Žukov malevõistlustel. Täitis meistrikandidaadi järgu.

## Tunnustus
*2016 – Venemaa Föderatsiooni teeneline majandustegelane

## Välislingid
*
Venemaa Maleföderatsioon

**Venemaa Maleföderatsioon** (vene keeles Федерация шахмат России; lühend **FŠR**) on ühiskondlik organisatsioon, spordialaliit, mis edendab male arengut Venemaal. 

Venemaa Maleföderatsioon loodi 15. veebruaril 1992 kui NSV Liidu Maleföderatsiooni õigusjärglane. Maleföderatsioon ühendab regionaalseid maleföderatsioone. Föderatsiooni peakorter asub Moskvas. FŠR on Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) ja Venemaa Olümpiakomitee liige. 

Veebruaris 2023 ratifitseeris Aasia Maleföderatsiooni (ACF) assamblee Venemaa Maleföderatsiooni ülemineku Euroopa Maleliidust ACF-i. 

Maleföderatsiooni liikmeks võib olla vähemalt 18-aastane Venemaa Föderatsiooni kodanik, kes on registreerinud end ükskõik millises FŠR-i regionaalses föderatsioonis ja tasub regulaarselt liikmemaksu.

Venemaa Maleföderatsiooni juhtorganid on kongress (kõrgeim juhtorgan), järelevalve nõukogu (vene keeles Наблюдательный совет федерации), president ja tegevdirektor.

## President
Venemaa Maleföderatsiooni president on 2014. aastast Andrei Filatov. Asepresidente on viis, teiste seas FŠR-i ekspresident Aleksandr Žukov ja eksmaailmameister Anatoli Karpov.

### Varasemaid FŠR-i juhte
*Andrei Makarov (president 1994–1997)
*Andrei Selivanov (president 1997–2003)
*Aleksandr Žukov (president 2003–2009)
*Arkadi Dvorkovitš (järelevalve nõukogu esimees 2010–2014)
*Ilja Levitov (juhatuse esimees 2011–2014)

## Hoolekogu
Venemaa Maleföderatsiooni hoolekogu on nõuandev organ RŠF-i juures. Hoolekogu otsused on RŠF-i juhtorganitele soovitusliku iseloomuga. RŠF-i hoolekogu liikmed kinnitab RŠF-i järelevalve nõukogu.

Venemaa Maleföderatsiooni hoolekokku kuulub 19 inimest, sealhulgas Gazprom Nefti peadirektor Aleksandr Djukov, telekanali Pervõi Kanal peadirektor Konstantin Ernst, FŠR-i president  Andrei Filatov, ettevõtja Mihhail Fridman, endine Venemaa Föderatsiooni asevalitsusjuht Aleksandr Hloponin, eksmaailmameister Vladimir Kramnik, Venemaa Föderatsiooni Kontrollikoja esimees Aleksei Kudrin, pianist Nikolai Luganski, Nezavissimaja Gazeta peadirektor Konstantin Remtšugov, Moskva linnapea Sergei Sobjanin, Tatarstani ekspresident Mintimer Şäymiev, Venemaa Föderatsiooni kaitseminister Sergei Šoigu, ettevõtja Dmitri Zimin jt. Hoolekogu juhib 2014. aastast Venemaa Föderatsiooni presidendi pressiesindaja Dmitri Peskov.

## Malemuuseum
Septembris 2014 avati Moskvas Gogolevski bulvaril  (samas hoones, kus asub FŠR-i peakorter) malemuuseum (kolmas maailmas). Hoone restaureeriti suurärimehest FŠR-i presidendi Andrei Filatovi kulul.

## Vaata ka
*NSV Liidu Maleföderatsioon

## Viited

## Välislingid

*Venemaa Maleföderatsiooni koduleht
Picasso seiklused

**"Picasso seiklused"** (rootsi keeles "Picassos äventyr") on Tage Danielssoni lavastatud Rootsi komöödiafilm, mis jutustab satiirilise loo Pablo Picasso elust. Film valmis 1978. aastal. 

Filmi režissöör on Tage Danielsson, stsenaristid Tage Danielsson ja Hans Alfredson, operaatorid Tony Forsberg ja Roland Sterner ning helilooja Gunnar Svensson. 

## Süžee
Film algab tsitaadiga:Kui valid sõduri tee, püüdle kindraliks, kui soovid saada mungaks, tõuse paavstiks – õpetas mind ema. Ent mina valisin kunstniku tee ja minust sai Picasso.— Pablo Picasso Picasso kunstnikuanne tärkas üsna varakult. Kodusest Málagast suundus ta õppima Madridi Kunstiakadeemiasse. 

Kunstnik elab Pariisis vaesuses, kuni tema teos köidab kunstimetseen Gertrude Steini tähelepanu. Sellest sündmusest peale hakkab Picasso oma kunstiga suuri summasid teenima. Loomulikult isa abiga. 

Picasso lapsepõlvega alanud film lõpeb tema surmaga. 

Filmis on tegelasi, kes meenutavad ajaloolisi isikuid: Dali, Apollinaire, Gertrude Stein, Alice B. Toklas ja teised. 

## Osatäitjad

* Gösta Ekman – Pablo Picasso
* Hans Alfredson – Don Jose, Pablo isa
* Margareta Krook – Donna Maria, Pablo ema 
* Lena Olin – Dolores 
* Bernard Cribbins – Gertrude Stein 
* Wilfried Brambell – Alice B. Toklas 
* Per Oscarsson – Guillaume Apollinaire 
* Elizabeth Söderström – Mimi
* Magnus Härenstam – Hitler 
* Sune Mangs – Churchill
* Yngve Gamlin – Sergei Djagilev
* Lisbeth Zachrisson – Olga
* Lena Nyman – Sirkka
* Birgitta Andersson – Ingrid Svensson-Guggenheim

## Filmist

* Linateoses räägitakse kümnes keeles: hispaania, prantsuse, rootsi, saksa, soome, itaalia, inglise, vene, norra ja ladina keeles. Kõlavad lühifraasid on peamiselt elementaarmõisted (nagu *agua* 'vesi'), kuid sageli omandavad need täiesti ootamatu tähenduse. Filmi "Picasso seiklused" tegevus toimub paljudes linnades: Madrid asendub Pariisiga, seejärel New York..., ent igas maastikus leiab rootslane tuttava olustiku: Skåne maakonnas asuva Tomelilla linna tänava kaudu.

## Auhinnad

* 1978 – Rootsi parim film  
* 1978 – Rootsi filmiakadeemia peaauhind – "Kuldpõrnikas". 

## Välislingid
*
Hong Nam-ki

**Hong Nam-ki** (korea keeles 홍남기; sündinud 29. juulil 1960 Chuncheonis) on Lõuna-Korea poliitik. Ta oli 10. detsembrist 2018 kuni 9. maini 2022 Lõuna-Korea majandus- ja rahandusminister. Lisaks oli ta veel Lõuna-Korea asepeaminister.

Ta on lõpetanud Hanyangi ülikooli nii bakalaureusena kui magistrina majanduse alal. Ta on täiendanud end Suur-Manchesteris Salfordi ülikoolis.
Feofan Prokopovitš

**Feofan Prokopovitš** (ilmaliku nimega Eleazar või Elisej; 18. juuni 1681 – 19. september 1736) oli Ukraina päritolu Vene Õigeusu Kiriku kõrgvaimulik (prelaat), filosoof, kirjanik, poeet, matemaatik, riigimees ja teoloog. 

Ta sündis Smolenskist pärit väikekaupmeeste peres, kuid jäi noorelt orvuks. Vanemate surma järel kasvatas teda emapoolne onu, kes oli Kiievi Mogila Akadeemia rektor. Lõpetanud  aastal akadeemia, suundus Feofan edasi õppima vaimulikku kolleegiumi Volodõmõr-Volõnskõis ja astus kreekakatoliku ehk uniaadikiriku liikmeks. . aastal asus kolleegiumi juhi soovitusel õppima vaimulikus Kreeka kolledžis Roomas, kuid naasis enne õpingute lõppu Kiievisse ja hakkas 1704. aastal õigeusklikuks. 

Pärast Lääne-Euroopast naasmist töötas Prokopovitš Kiievi Mogila Akadeemias õppejõu (1705–1710?) ja ka rektorina (1710–1716). 1716. aastast aitas ta Peterburis tsaar Peeter I-l läbi viia Vene Õigeusu Kiriku reforme. 2. juunil 1717 kinnitati ta Pihkva ja Narva ülempiiskopiks, ent tegelikult tegutses ta edasi Peterburis tsaari nõuandjana usulistes küsimuses. 

25. jaanuaril 1721 sai temast Peeter I reformidega loodud Vene Õigeusu Kiriku kõrgeima valitsusorgani Pühima Valitseva Sinodi esimene asepresident. 25. juunil 1725 kinnitati ta Novgorodi ülempiiskopiks ja 1726. aasta 8. septembrist teenis ta sinodi juhtivliikmena. 

Tema järgi on nimetatud asteroid 6681 Prokopovich.

## Välislingid

* Feofan Prokopovitš Encyclopædia Britannicas (inglise keeles)
Karjäärivõimalused õe põhiõppe läbimise järgselt (takistavad ja soodustavad tegurid)

Õed töötavad tervishoiu ja sotsiaalvaldkonda kuuluvates asutustes, näiteks haiglates, päeva- ja tervisekeskustes ning ka hooldekodudes. Samuti on võimalik töötada ka koolides, lasteaedades, erinevates kliinikumides, vanglates, Maarjamaa Hariduskolleegiumis, militaarõena ja koduõena (koduõendus on kvalifitseeritud õendusteenus, mida osutatakse patsiendile kodus). Õdesid vajatakse tööturul pidevalt mistõttu erialase ametikoha leidmine ei tohiks valmistada probleeme ning karjäärivõimalused on laialdased (Rajaleidja 2018).

**Õenduserialade hulka kuuluvad** (Eesti Õdede Liit 2020)**:**

* *Kliiniline õendus* (diabeediõendus, lasteõendus,operatsiooniõendus, taastusraviõendus, pulmonoloogiaõendus, radioloogiaõendus, iseseisev statsionaarne õendusabi, lasteõendus, osakonnaõed, ambulatoorset vastuvõttu tegevad õed).
* *Intensiivõendus* (anesteesia-intensiivraviõendus, erakorraline meditsiin õenduses).
* *Terviseõendus* (pereõendus, kooliõendus, koduõendus, töötervishoiuõde, hambaravi õde).
* *Vaimse tervise õendus* (perekoolitus, grupiteraapia, erinevad psühhoteraapiad, kriisiabi, nõustamine).

**<br />Palju on Eestis õdesid puudu? Takistavad tegurid**

Aasta 2020 seisuga on Eesti Tervishoiusüsteemis puudu umbes 500 õde. Praeguste andmete kohaselt on 1000 inimese kohta 6.3 õde. Eesti Rahvatervise Arengukavas on seatud eesmärgiks 9 õde 1000 inimese kohta, mis teeb puudujäägiks 4000 õde Eesti Tervishoiusüsteemis (Eesti Õdede Liit 2020).

**Takistavad tegurid:**

# Väike palk.
# Hariduse saanud õed lähevad välismaale tööle 
#Õdede töökoormus on nii suur, mis ei võimalda uutel õdedel enda teadmisi edasi anda.
# Noorte huvi on meditsiini vastu väga suur, kuid riigil ei ole nii palju ressurssi, et kõiki koolitada (Vare 2015).
# Vastuseis süsteemiga (praktika erineb tegelikkusest = võib juhtuda, et ei meeldi süsteem, kuidas toimib või on korraldatud töö haiglas).
# Soov töötada teises sektoris (Tervishoiutöötajate lahkumise põhjused 2015).
# Sobiva töökoha mitte leidmine.

**Karjäärivõimalusi soodustavad tegurid**

# **Võimalus spetsialiseeruda** - Tallinna ja Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis on võimalus valida 4 õendusabi valdkonna vahel: *terviseõendus, intensiivõendus, kliiniline õendus ja vaimse tervise õendus* (Sinu Õde 2020).
# **Laialdased töövõimalused** - õde võib töötada erinevatel tervishoiutasanditel nii spetsialisti kui ka õendusjuhina. Näiteks osakonna ülemõde võidakse edutada haigla ülemõeks ja tervishoiuasutuse juhatuse liikmeks. Õe põhikoolituse läbinud on võimelised oma kutsealal töötama kõigis tervishoiuvaldkondades (Rajaleidja 2018).
# **Karjäär välismaal** - tänu õe põhiõppe läbimisel saadud inglise keelsele diplomilisale (diploma supplement) on võimalus töötada ja end täiendada rahvusvaheliselt. Diplomilisa eesmärk on soodustada kvalifikatsiooni mõistmist ning lihtsustada tunnustamist ka EL liikmesriikides (Archimedes 2012).
Sergei Djagilev

**Sergei Djagilev** (vene keeles Сергей Павлович Дягилев *Sergei Pavlovitš Djagilev*; 31. märts 1872 Selištši küla, Novgorodi kubermang – 19. august 1929 San Michele saar Veneetsia lähedal) oli Vene teatri- ja kunstitegelane, üks kunstiühenduse Mir Iskusstva asutajaid ning Vene Djagilevi balleti korraldajaid Pariisis. 

Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas õppimise kõrvalt õppis ta muusikat Nikolai Rimski-Korsakovi juures Peterburi konservatooriumis. Nooruses püüdis Djagilev asjatult oma ala leida. Oluline hetk tema elus oli kohtumine kirjanik Lev Tolstoiga, pärast seda hakkas ta kuulsate kaasaegsete autogramme koguma. 1896. aastal lõpetas ta ülikooli, kuid kohtupraktika asemel hakkas tegutsema kujutava kunsti alal.

* 1898–1906 – Djagilevi elu Venemaal, mil tema huvid olid koondunud peamiselt kujutava kunsti valdkonda; 
* 1906–1929 – Djagilevi tegevus impressaariona välismaal. Alustades näituse korraldamisega 1906. aastal, keskendus ta peagi muusikalise teatri ning balleti valdkonnale.
Denõss Maljuska

**Denõss Maljuska** (ukraina keeles *Денис Леонтійович Малюська*; sündinud 19. novembril 1981 Dunajivtsis Hmelnõtskõi oblastis) on Ukraina jurist, ettevõtja ja poliitik.

Denõss Maljuska on lõpetanud Kiievi ülikooli õigusteaduse erialal 2004. aastal. Magistrikraadi õigusteaduse alal sai ta Londoni Ülikoolist 2016. aastal. 

2000–2010 töötas ta juristina õigusbüroos Bisness-pravo. 2010–2019 oli ta konsultant World Bank Groupis, hiljem juhatuse aseesimees. 

2019. aastal valiti ta erakonna Rahva Teener nimekirjas Ukraina Ülemraada liikmeks.

Aastatel 2019–2024 oli Denõss Maljuska Ukraina justiitsminister.

## Viited
Raivo Kõrgemägi

**Raivo Kõrgemägi** (sündinud 29. märtsil 1944 Amblas) on eesti helilooja, koorijuht ja muusikapedagoog. 

Ta õppis 1962–1963 Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist Laine Karindi klassis, 1971 lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi muusikapedagoogika erialal ja Eesti Heliloojate Liidu noorte heliloojate seminari (juhendajad Veljo Tormis ja Heino Jürisalu). 

Kõrgemägi töötas 1971–1991 Tallinna Muusikakeskkoolis solfedžoõpetajana ja lastekoori dirigendina ning 1991–2011 Soomes Pihtipudase rahvaülikoolis muusikaõpetajana ja koorijuhina.

Ta on loonud üle 300 laste- ja üle 50 koorilaulu, millest paljud on saavutanud suure populaarsuse. Mitmed neist on kõlanud üldlaulupidudel ("Mu Eestimaa", "Päevaramm", "Meie laagri poisid", "Laulud saatku meid", "Lõoke", "Lapsed tulid", "Kui tuju on mõnus").

Raivo Kõrgemäe lauludest on ilmunud 14 autorikogu: "Lastelaulud" (Eesti Raamat, 1988), "Jõulusoove" (Muusika, 1997), "Vaimulikke laule" (Eesti Muusikaühing, 1991), "Päikese lapsed" (Koolibri, 1996), "Pilla-palla" (Muusika, 1998), "Oi heldeke!" (Muusika, 1998), "Laululohe" (Muusika, 1998), "Seitse lille" (Muusika, 2001), "Mõtlen kevadest" (Muusika, 2001), "Sügisvärvid" (Muusika, 2001), "Ajast aega" (Koolibri, 2002), "Raivo Kõrgemäe laulud" (Avita, 2002), "Laule emadepäevaks" (Muusika, 2003), "Koolisõbrad" (SP Muusika, 2014).
Richard Constantin Aleksander Wunderlich

**Richard Constantin Aleksander Wunderlich** (22. september 1902 Viiburi – 3. juuli 1976 Stockholm) oli sisearhitekt ja mööblidisainer. Ta oli 1940–1941 Jaan Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Kooli (praegune EKA) sisearhitektuuri osakonna juhataja. 

## Elu

Richard Wunderlich sündis Viiburis, kuid juba noorena läks koos perega Tallinna elama. Ta õppis Tallinna Kunstkäsitöö koolis ja samaaegselt ka Hans Laipmanni ateljees ning seejärel Pallases Tartus. Richard Wunderlich õppis 1928–1929 Haridusministeeriumi stipendiaadina Kölni Werkschules sisearhitektuuri ning on esimene eestlane, kes omandas vastava erialalise hariduse. Wunderlich oli aastaid Rakenduskunstnike Ühingu esimees.

1933. aastal lõi Wunderlich koos Erich Birkiga sisustusettevõtte Uudne Mööbel, mis tegeles luksusmööbli disainimisega. Tema disainitud mööblit kasutati muuhulgas kas Kadriorus presidendi kantselei koosolekutesaalis.

1937. aastal Pariisi maailmanäitusel oli Wunderlich Eesti paviljoni peakujundaja. Wunderlich pälvis maailmanäituselt kuldmedali kaladega kapi eest (teine pilt).

Aastal 1944 läks ta Saksamaale, pärast sõda viibis ta DP-laagris Lübeckis; ta kujundas ja osaliselt ka teostas laagri kiriku. Aastal 1947 asus ta Saksamaalt Rootsi, kus ta töötas üle 20 aasta Nordiska Kompanietis sisearhitektina.

## Viited
https://dea.digar.ee/cgi-bin/dea?a=d&d=estdagbladet19760728.1.3.1.3 *Eesti Päevaleht*, 28 juuli 1976.

## Välislingid

* "Ta õppis tallinna Kunstkäsitöö koolis" Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet, 28 juuli 1976
* Estonian Museum Of Applied Art And Design
* "Ekspeditsioon Wunderlich: 11 sisearhitekti" Wunderlich
* Eesti mööbli areng
Fabergé munad

**Fabergé munad** (vene keeles яйца Фаберже) on rikkalikult juveelidega kaunistatud väärismetallist lihavõttemunad, mida valmistas Fabergé juveelimaja Peterburis Venemaa keisririigis. Tõenäoliselt valmis kuni 69 muna, millest 57 on tänapäevani säilinud. 

Suurema osa munadest valmistas kullassepp Peter Carl Fabergé aastatel 1885–1917. Kuulsaimad on 52 nn keiserlikku muna, millest 46 on säilinud. Keiserlikud munad valmistati Aleksander III-le ja Nikolai II-le kingitusteks nende emadele ja abikaasadele.

## Vaata ka

* Gustav Fabergé
* ülestõusmispüha

## Viited
Interaktiivne režiim

**Interaktiivne režiim** ehk **dialoogrežiim** (vananenud termin *ajajaotus*) on infotöötluses ja multimeedias rakendatav tööviis, millele on iseloomulik terminali kasutava inimese ja arvuti (arvutisüsteemi) tihe vastastikune suhtlus. Selle tööviisi puhul vahelduvad kasutaja sisestused ja arvutisüsteemi reaktsioonid ning kasutaja saab süsteemilt pidevat tagasisidet. Režiim meenutab kahe inimese vahelist dialoogi.

## Vaata ka
*Dialoogsüsteem
*Pakktöötlus
Hust

**Hust** (ukraina keeles *Хуст*, ungari keeles *Huszt*) on linn Ukrainas Taga-Karpaadi oblastis, Husti rajooni halduskeskus (oblastilise alluvusega Hust ise ei kuulu rajooni koosseisu).

Husti kesklinn asub Ungari piirist umbes 9 km kaugusel.

Histi on esmamainitud 1090. aastal, linnaõigused sai 1946. aastal. Hust oli 1939. aastal eksisteerinud Karpaatide-Ukraina Vabariigi pealinn.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Husti elanikest ukrainlasi 89,3%, ungarlasi 5,4%, venelasi 3,7% ja mustlasi 0,4%.

## Viited
Indiana University – Purdue University Indianapolis

**Indiana University – Purdue University Indianapolis** (IUPUI) on Indianapolises, Indiana osariigis Ameerika Ühendriikides asuv ülikool. 

Ülikool moodustati aastal 1969, ühendades mõned osad Indiana Ülikoolist ja Purdue Ülikoolist.

Selles ülikoolis asub muuhulgas Charles S. Peirce'i uurimise keskus, kus on töötanud teiste seas Nathan Houser ja André De Tienne.

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Elisabeth Anscombe

**Gertrude Elizabeth Margaret Anscombe** (tavaliselt **G. E. M. Anscombe** või **Elizabeth Anscombe**; [ˈænskoʊm]; 18. märts 1919&nbsp;– 5. jaanuar 2001) oli Briti katoliiklik analüütiline filosoof. Ta kirjutas peamiselt vaimufilosoofiast, teofilosoofiast, filosoofilisest loogikast, keelefilosoofiast ja eetikast ning oli üks analüütilise tomismi väljapaistvamaid esindajaid.

Anscombe oli Ludwig Wittgensteini õpilane. Temast kujunes üks tunnustatumaid asjatundjaid Wittgensteini teoste alal, kes toimetas ja tõlkis arvukalt Wittgensteini kirjutisi, eelkõige "Filosoofilised uurimused". Anscombe'i 1958. aasta artikkel "Modern Moral Philosophy" ("Tänapäevane moraalifilosoofia") juurutas analüütilises filosoofias termini "konsekventsialism" ning mõjutas ulatuslikult tänapäevast vooruseetikat. Tema peateoseks peetakse monograafiat "Intention" (1957) ning tema filosoofiline huvi intentsiooni, teo ja praktilise arutluse mõistete vastu kestis pikka aega.

## Viited

## Välislingid
**[https://www.thebritishacademy.ac.uk/sites/default/files/115p031.pdf Gertrude Elizabeth Margaret Anscombe, 1919–2001]* Teichman, Jenny (2003)*. [[Proceedings of the British Academy|Proceedings of The British Academy]]* 115, p.&nbsp;31-50
**[https://academic.oup.com/aristotelian/article/57/1/321/1798870 XIV.—Intention]* G. E. M. Anscombe, *[[Proceedings of the Aristotelian Society]]*, Volume 57, Issue 1, 1 June 1957, p.&nbsp;321–332
* **' [[J. L. Austin]], G. E. M. Anscombe, ''[[Aristotelian Society]] Supplementary Volume'', Volume 32, Issue 1, 13 July 1958, p.&nbsp;261–294,
* **' G. E. M. Anscombe J. Körner, *Aristotelian Society Supplementary Volume*, Volume 38, Issue 1, 12 July 1964, p.&nbsp;69–90
* ** Michael Lockwood, G. E. M. Anscombe, *Aristotelian Society Supplementary Volume*, Volume 57, Issue 1, 10 July 1983, p.&nbsp;207–227
**[https://www.thebritishacademy.ac.uk/pubs/proc/files/60p253.pdf Times, Beginnings and Causes]* G. E. M. Anscombe, *Proceedings of the British Academy,* 60 (1974), 253–70. 
**Great Thinkers: [[Jane Heal]] FBA [https://www.thebritishacademy.ac.uk/podcast/great-thinkers-jane-heal-elizabeth-anscombe on Elizabeth Anscombe FBA]* British Academy blogihelind Rachael Wisemaniga (13. mai 2019)
6. metrooliin (New York)

**6 Lexington Avenue Local** ja **6 Pelham Bay Park Express** on kaks kiirtransiidi teenust New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerivad IRT Lexington Avenue Line'il üle Manhattani saare. Metrooliinid opereerivad ööpäevaringselt ning läbivad Grand Central Terminali.
7. metrooliin (New York)

**7 Flushing Local** ja **7 Flushing Express** on kaks kiirtransiidi teenust New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerivad IRT Flushing Line'il rõhtsirgelt üle Manhattani saare. Metrooliinid töötavad ööpäev läbi ning läbivad Grand Central Terminali.
42nd Street Shuttle

**42nd Street Shuttle** on süstiktransiidi teenus New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerib Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirgelt Grand Central Terminali ja Times Square'i vahel.

## Vaata ka
*42nd Street
Koroonapandeemia Kosovos

**Koroonapandeemia Kosovos** on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.

Esimesed nakatunud tuvastati Kosovos 13. märtsil 2020.

## Kronoloogia



Tuvastatud nakatunuid Kosovos, allikad: https://kosova.health/en/, https://telegrafi.com/


## Viited
4. metrooliin (New York)

**4 Lexington Avenue Express** on kiirtransiiditeenus New Yorgi metroo A Divisionis, mis opereerib IRT Lexington Avenue Line'il üle Manhattani saare. 

Metrooliin töötab ööpäev läbi, päevasel ajal Woodlawni (Bronx) ja Utica Avenue (Brooklyn) vahel, kuigi öösel ulatub liin New Lots Avenueni (Brooklyn).

Metrooliin läbib Grand Central Terminali.
5. metrooliin (New York)

**5 Lexington Avenue Express** on kiirtransiidi teenus New Yorgi metroo A Divisionis, mis teenindab IRT Lexington Avenue Line'i Manhattani saarel. Liin läbib Grand Central Terminali. Metrooliin töötab ööpäev läbi.
Nodularia spumigena

***Nodularia spumigena*** on tsüanobakterite rühma kuuluv ülemaailmse levikuga sinivetikaliik, mis tihti põhjustab toksilist veeõitsengut. Teadaolevatest sinivetikaliikidest Läänemerel omistatakse *Nodularia spumigenale* kõige ulatuslikum negatiivne mõju ümbritsevatele organismidele.

## Veeõitsengud Läänemeres
*Nodularia Spumingena* põhjustatud veeõitsengud Läänemeres jäävad reeglina suve teise poolde. Õitsengutele on sageli iseloomulikuks tunnuseks veekogu pinna lähedale akumuleerunud tihedad filamentsed ja rohekat tooni sinivetikakogumid. Kuna *Nodularia Spumingena* eelistab Läänemeres soolakamat vett, siis on veeõitsengud levinud pigem avamerel. Erinevalt paljudest teistest vetikaliikidest ei ole *Nodularia spumigena* kasvu limiteerivaks toitaineks mitte lämmastik, vaid fosfor. Sarnaselt teiste sinivetikaliikidega suudab *Nodularia spumigena* siduda atmosfäärilist lämmastikku.

## Toksilisus
*Nodularia spumigena* oli üks esimesi sinivetikaliike, mille toksilistest mõjudest loomadele teadusmaailmas 1878. aastal kirjutati. Ligi sajand pärast toksiliste omaduste kirjeldamist suudeti eraldada ka sinivetikas toksilisust põhjustav tsükliline peptiidsidemetega molekul nodulariin. Aastatel 1985–1987 tehtud uuringus koguti Läänemere 25 sinivetikaõitsengust proovid. Neist 18 proovi sisaldasid nodulariini ning olid otseselt seotud *Nodularia spumigena*'ga, mis domineeris igas toksiine sisaldavas õitsengukoldes. Sama uuring näitas ka, et mitte kõik *Nodularia spumigena* poolt domineeritavad õitsengud ei olnud toksilised, viitades, et tsüanobakterite kooslused eritavad toksiine vaid kindlates keskkonnatingimustes.

## Viited
Frastanz

**Frastanz** on alev ja vald (saksa *Marktgemeinde*) Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas. See on tuntud tubakatootmise poolest.

## Geograafia

Frastanz asub Austria läänepiiril, 510 m üle merepinna. 61,2% alast on mets. Gampelüni küla asub eksklaavina Nenzingi vallas.

## Ajalugu

Iidsetel aegadel läbis Frastanzi Rooma tee. 1499. aastal toimus seal Frastanzi lahing.

## Viited
Kalnradži

**Kalnradži** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla idaosas.

Küla asub Roja jõe ääres. Kalnradži jääb valla keskusest Anužist 4,5, piirkonna keskusest Talsist 26 ning Riiast 149 kilomeetri kaugusele.

## Viited
Rennes School of Business

**Rennes School of Business** on Rennes asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. Mis asutati 1990. aastal.

Financial Timesi edetabelis platseerus ESCP 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 56. kohale. 

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud.

## Viited


## Välislingid
* Ametlik koduleht
Popervāle

**Popervāle** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla lõunaosas.

Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel Mazroja jõe ääres. Popervāle jääb valla keskusest Anužist 3, piirkonna keskusest Talsist 19 ning Riiast 127 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Popervāle mõisa juurde (*Pappe Arwalen, Popsch Erwalen, Poperwalen*).

## Viited
George Vella

**George William Vella** (sündinud 24. aprillil 1942) on Malta poliitik, alates 4. aprillist 2019 kuni 4. aprillini 2024 Malta president. Ta oli aastatel 1996–1998 Alfred Santi valitsuses ning 2013–2017 Joseph Muscati valitsuses välisminister. Aastatel 1996–1998 oli ta ka Malta asepeaminister. Vella kuulub Tööparteisse, mille asejuht ta oli aastatel 1992–2003. 

## Viited
Lībe

**Lībe** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla idaosas.

Küla asub Lībvalksi oja ääres. Lībe jääb valla keskusest Anužist 6, piirkonna keskusest Talsist 27 ning Riiast 151 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Lībe karjamõisa juurde (*Lieben*, *Lihben*).

Külas kasvavad kaks looduskaitsealust põlispuud (tamm ümbermõõduga 4,49 meetrit ja pärn ümbermõõduga 3,79 meetrit).

## Viited
Mārkciems

**Mārkciems** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Lube valla kaguosas.

Küla asub Roja jõe ääres. Mārkciems jääb valla keskusest Anužist 12, piirkonna keskusest Talsist 30 ning Riiast 153 kilomeetri kaugusele. 

Külas kasvavad kolm looduskaitsealust tamme ja kaitse all olev mänd ümbermõõduga 2,9 meetrit). Külla jäävad osaliselt looduskaitsealusd Lūrmaņi paljandid.

Aastal 2006 oli külas 12 elanikku.

## Viited
Jaunciems (Ārlava vald)

**Jaunciems** on küla (*ciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla idaosas.

Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel ning jääb valla keskusest Valdemārpilsist 13, piirkonna keskusest Talsist 23 ja Riiast 140 kilomeetri kaugusele.

Aastail 1949–1954 oli küla Jaunciemsi külanõukogu halduskeskuseks. Külas asub Jaunciemsi bussipeatus.

## Elanike arv


* 203 (1970)
* 162 (1979)
* 73 (1989)
* 37 (2000)

* 31 (2011)
* 34 (2017)
* 32 (2020)
* 20 (2025)


## Viited
Laukmuiža (Ārlava vald)

**Laukmuiža** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla idaosas.

Küla asub merepinnast 46 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Valdemārpilsist  11, piirkonna keskusest Talsist 22 ning Riiast 139 kilomeetri kaugusel. Sinna jääb Laukmuiža bussipeatus.

Küla kohal asus varem Nogale mõisa karjamõis *Feldhof*.
## Viited
Rattapainik

**Rattapainik**, ka *paindepakk,* oli endisaegadel kuumade aurutorust läbi käinud vitste painutamise riist.

Painik oli massiivne puust ratas, mis oli telje kohalt kinnitatud ristikujulisele alusraamile. Alusristpuu igas harus oli ava kiilu paigaldamiseks nii, et paindevits jääks hiljem ratta ja kiilu vahele. Algul kiiluti rattavits ühe ristpuu kohale kinni.  

Painutasid kaks meest: pressipoiss (ka kiilupoiss) ja vitsapoiss (vedajapoiss). Press ehk vibu oli 2–3 meetri pikkune teivas, mis oli tugeva kiiluga kinnitatud rattapainiku telje külge. Pressi ringi lükates survestas vedajapoiss rattavitsa kiilu ja painiku vahel, tehes seda ühtlase kiirusega, et vits ei murduks. Kiilupoiss torkas iga alusristpuu kohal painutatavale vitsale kiilu vastavasse avasse. Seejärel löödi kinnituseks veel teine kiil.  

Kui ring oli täis, seoti vaheliti ulatuvad vitsotsad pajuvitsaga kokku. Pajuvitsa läbipistmiseks oli painiku serval kaks püstsoont. Sidumisvitsad kiiluti kinni. 

## Viited

## Välislingid
*Painutatud rattavits, Karilatsi Vabaõhumuuseum
Watkini torn

**Watkini torn** (inglise keeles *Watkin's Tower* või *Wembley Tower*) oli lõpuni ehitamata jäänud ja planeeritud 358-meetrise kõrgusega vaatetorn Wembley Parki haljasalal Londonis. Edward Watkini visualiseeritud torni, mida reklaamiti kui "Great Tower of London" ja mis oleks pidanud olema maailma kõrgeim ehitis, hakati tarindama 1891. aastal. Kuusteist aastat hiljem lammutati umbes vaid 47-meetri kõrgune platvorm, mis avati 1894. aastal ja mida hiljem kunagi ei taastatud.

Tänapäeval asub samas paigas Wembley staadion.

## Vaata ka
*Eiffeli torn

## Välislingid
Ratasüll

**Ratasüll** oli suure, pealt laieneva ketta kujuline talvemüts Saaremaa naistel.

Ratasülli kanti enamasti Ida-Saaremaal. Üll oli allapoole aheneva tüvikoonuse kujuga, tema sõõrjas pealagi oli kaetud keskosas kiirtetaoliselt kurdu kroogitud punase riidega (kaleviga). Mütsi äär oli pealistatud musta madalakarvalise lambanahaga, eelistatud oli tallenahk. Seest oli üll vooderdatud karuse lambanahaga. Leinaajal kantava ratasülli pealagi oli sinisest riidest.

## Viited

## Välislingid
*Ratasüll, Eesti Rahva Muuseum
Ruth Katharina Vellner

**Ruth Katharina Vellner** (kuni 1944 **Käsnapuu**; 25. november 1922 Tallinn – 7. jaanuar 2012 Stockholm) oli eesti ujuja, tantsija ja teatrinäitleja.

Ta lõpetas 1938. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi progümnaasiumi. Õppis ka Estonia teatri Rahel Olbrei loodud balletistuudios.

Töötas aastatel 1940–1943 Estonias tantsijana, tegi kaasa ka Draamateatri lavastustes.

Kirjutanud ka luuletusi.

Põgenes 1943. aastal Rootsi.

## Ujujana
Ujumist hakkas harrastama 1929. aastal Tallinna Kalevis Herbert Rachmanni juhendamisel. 

Ta tuli aastatel 1938–1940 ja 1943 rinnuli- ja teateujumises kokku 6 korda Eesti meistriks. Parandas 2 korda Eesti rekordit (sellest ühe korra teateujumises), kuulus aastatel 1937–1940 Eesti koondisse. 

## Teatrirolle
*1939 tantsija (A. H. Tammsaare. "Juudit", Draamateatris)
*1940 Elavhõbe, Männikepimehe tütar (Henrik Visnapuu. "Maa-alused", Draamateatris)

## Tunnustus
*1938 kuldujuja

## Isiklikku
Tema abikaasa oli ujuja ja veesuusataja Gert Vellner.

## Viited

## Välislingid
*
*Ujuja Ruth Käsnapuu (ka Ruth-Katharina Käsnapuu, alates 1944 Vellner). Rahvusarhiiv, RA EAA 2111.1.8457.1
*Rühmafoto. Rahvusarhiiv, RA EFA 656.0.407239
*"Teatrirahva kokkutulek. 1. Rudolf Tipp; 2. Ruth Vellner; 3. Agnes Lepp-Kaasik; 4. Aarne Viisimaa; 5. Harri Kaasik; 6. Els Vaarman; 7. Erich Kaljot; 8. Boris Peensaar; 9. Riina Reinik". Rahvusarhiiv, RA EFA 656.0.407279
*Eesti Entsüklopeedia. Eesti teatri biograafilise leksikoni põhjal
*Haud Stockholmi Galeeritehase kalmistul
Reiz Malile

**Reiz Malile** (ka **Reis Malile**; 12. august 1924 Gjirokastër – 6. märts 2003 Tirana) oli Albaania diplomaat ja kommunistlik riigitegelane.

Alates 1949. aasta jaanuarist töötas Reiz Malile Albaania Välisministeeriumis. 1950–1956 töötas ta Välisministeeriumis Ida-Euroopa riikide osakonna juhatajana. 1956–1961 oli ta Albaania alaline esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures. Aastatel 1961–1963 oli ta Albaania suursaadik Pekingis. Aastatel 1963–1982 töötas ta Albaania välisministri asetäitjana.

Reiz Malile oli alates 30. juunist 1982 kuni 22. veebruarini 1991 Albaania välisminister.

## Viited
Nesti Nase

**Nesti Nase** (14. aprill 1922 Korçë – 11. veebruar 1995 Tirana) oli Albaania kommunistlik riigitegelane ja diplomaat.

1954. aastal oli Nesti Nase Albaania suursaadik Pekingis, 1958–1961 Moskvas ja 1963–1966 Pekingis.

1956–1958 ja 1961–1963 oli ta Albaania välisministri asetäitja.

Nesti Nase oli alates 14. septembrist 1966 kuni 30. juunini 1982 Albaania välisminister.

Aastatel 1971–1982 oli ta Albaania Tööpartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.

## Viited
Drohobõtš

**Drohobõtš** (ukraina *Дрогобич*; poola Drohobycz; jidiši דראָביטש) on linn Ukrainas Lvivi oblastis, Drohobõtši rajooni keskus. Asub 86 km Lvivist edelas.

## Ajalugu
Drohobõtš on asutatud 11. sajandil ja seda on kirjalikes allikates esmamainitud 1238. aastal, mil asula kuulus Galiitsia-Volõõnia vürstiriiki.

1460 sai Magdeburgi linnaõigused.

1918–1939 oli Poola Lwówi vojevoodkonna maakonnalinn. 1939–1941 ja 1944–1959 oli Ukraina NSV Drohobõtši oblasti keskus.

1939. aastal oli linna elanike arv 34 600, neist 39,9% olid juudid, 33,2% poolakad ja 26,3% ukrainlased. 1959. aastal oli 42 000 linnaelanikust 70% ukrainlased, 22,6% venelased, 2,9% poolakad ja 2,4% juudid.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Drohobõtši elanikest ukrainlasi 93,98%, venelasi 3,91%, poolakaid 0,46%, valgevenelasi 0,26% ja mustlasi 0,22%.

2019. aasta alguses oli linnas 76 044 elanikku.

2022. aasta aprilli teisel poolel demonteeriti Drohobõtšis Nõukogude ajal püstitatud monument „Igavene tuli“.

Drohobõtšis on sündinud Elisabeth Bergner, Juri Drogobõtš ja Bruno Schulz.

## Haridus
Linnas on pedagoogikaülikool ja vaimulik seminar.

## Viited

## Välislingid
*http://www.drohobych-rada.gov.ua/
Andrei Selivanov

**Andrei Vladimirovitš Selivanov** (vene keeles Андрей Владимирович Селиванов; sündinud 9. juulil 1967 Karpinskis Sverdlovski oblastis) on Venemaa poliitik, probleemmaletaja ja malefunktsionäär. 

Selivanov lõpetas 1995. aastal Jekaterinburgis Uurali Riikliku Õigusakadeemia. Aastatel 1994–2004 oli ta Venemaa Riigiduuma liige. 2016. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni Sotsiaalkindlustusfondi aseesimees. Saanud Venemaa Föderatsiooni 3. klassi tõelise riiginõuniku teenistusastme.

Aastatel 1994–1997 oli Selivanov Venemaa Maleföderatsiooni (FŠR) esimene asepresident ja 1997–2004 president. 2014. aastast FŠR-i asepresident. Aastatel 1997–2010 oli ta FIDE viitsepresident.

## Probleemmale
Selivanov on probleemmaletajana tulnud kuuel korral (2001–2003, 2004–2006, 2007–2009, 2010–2012, 2013–2015, 2016–2018) maailmameistriks maleprobleemide koostamises ja ühel korral (2003) maleprobleemide lahendamises. Võistkondlikult on ta saanud Venemaa meeskonna koosseisus kaheksa MM-kulda (viis koostamises ja kolm lahendamises).

Selivanov sai 2008. aastal suurmeistriks maleprobleemide lahendamises ja 2009. aastal suurmeistriks probleemmales. 

Selivanov on saanud Ülemaailmselt Probleemmale Föderatsioonilt rahvusvahelise kohtuniku nimetuse.

## Tunnustus
*Venemaa teeneline meistersportlane

## Välislingid
*
*Andrei Selivanov FIDE andmebaasis
Žõdatšiv

**Žõdatšiv** (ukraina *Жидачів*, poola *Żydaczów*) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Žõdatšivi rajooni halduskeskus. Žõdatšiv asub Strõi jõe ääres, Lvivist umbes 51 km lõunas ja Strõist ligikaudu 26 km kirdes.

Žõdatšivit on esmamainitud 1164. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1393. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Žõdatšivi elanikest ukrainlasi 96,34%, venelasi 2,21%, poolakaid 0,90% ja valgevenelasi 0,27%. 

## Viited
Roheline saagrai

**Roheline saagrai** (*Pristis zijsron*) on saagrailaste sugukonda saagrai perekonda kuuluv kala, keda võib leida Vaikse ookeani lääneosas ja keskosas, troopilistes ja lähistroopilistes vetes. Tema arvukus on tohutult vähenenud ning tänapäeval peetakse teda kriitilises seisundis liigiks.

## Kirjeldus
Roheline saagrai on tõenäoliselt suurim saagrai liik, kelle kogupikkus võib ulatuda kuni 7,3 meetrini, kuid tänapäeval harva üle 6 meetri. Kala ülaosa on toonides rohekaspruunist kuni oliivipruunini, samas kui kõhualune on valkjas.

Teistest saagrai liikidest on teda võimalik eristada järgmiste tunnuste järgi: rohelisel saagrail on hambad ninamiku lähedal, mõlemal küljel 23–37 hammast. Hambad ninamiku otsaosas on üksteisele lähemal kui tagapool. Ninamik ise on suhteliselt kitsas, laiusega 9–17% selle pikkusest, moodustades 23–33% kogu kala pikkusest. Rinnauimed on lühikesed ning seljauim on selgelt tagapool kõhu uimedest.

## Levik ja elupaik
Roheline saagrai on levinud Vaikse ookeani lääneosas, keskosas, troopilistes ja lähistroopilistes vetes. Ajalooliselt hõlmas tema levik 5 900 000 km2 ja see ulatus Lõuna-Aafrikast põhja Punase mereni ja Pärsia laheni, idast Lõuna-Hiina mereni, läbi Kagu-Aasia kuni Austraaliani.Tänapäeval on ta aga enamikust ajaloolisest asualast hävinenud.

## Kaitse
Rohelise saagrai arvukus on tohutult vähenenud ning IUCN on ta kandnud kriitilises seisundis liikide nimekirja. Peamiseks ohuks on kalapüük, kuid teda ohustab ka elupaikade kadumine. Eriti haavatavaks teeb rohelise saagrai tema ninamik, mis jääb võrkudesse väga tugevalt kinni. Ajalooliselt on rohelist saagrai registreeritud 34 riigis, kuid välja surnud on ta kahest ning võimalik, et veel 24 riigist. Nii on veel vaid 10 riiki, kus ta kindlasti elab.

Rohelisel saagrail on looduslikult väga vähe vaenlasi, kuid ta võib sattuda suurte haide või krokodillide saagiks.

## Viited
Andrei Filatov

**Andrei Vassiljevitš Filatov** (vene keeles Андрей Васильевич Филатов; sündinud 18. detsembril 1971 Krõvõi Rigis) on vene suurärimees ja maletegelane. 

Filatov lõpetas 1993. aastal Minskis Valgevene Kehakultuuri ja Spordi Akadeemia kehakultuuri õpetaja ja maletreeneri erialal. Ta on saavutanud suurt edu ettevõtluses. 1996. aastal asutas koos äripartneriga ettevõtte Severstaltrans, hiljem sai ta mitme suurfirma kaasomanikuks. Ta on Prantsusmaal Saint-Émilionis (Gironde'i departemangus) asuva viinamarjakasvanduse omanik. Ajakirja Forbes venekeelse väljaande andmetel kuulus Filatov 2011. aastal Venemaa saja rikkama eraisiku hulka (1,1 miljardit USA dollarit; 93. koht).

Filatov on kunstikollektsionäär. 2012. aastal asutas kunstifondi Art Russe. 2015. aastal valis Venemaa Kunstide Akadeemia ta oma auliikmeks panuse eest nõukogude ja vene kunsti populariseerimisel. Filatov finantseeris Pariisis Aleksandr Alehhini mälestussamba rajamist. Sponsorina on ta toetanud paljusid kunstinäitusi ja malevõistlusi. 

Filatov on Karjalas asuva Valamo kloostri hoolekogu liige.

## Maletegelane
Nooruses osales Filatov malevõistlustel ja täitis meistrikandidaadi järgu. Laiemalt sai ta tuntuks maletreeneri ja malefunktsionäärina. Veebruaris 2014 valiti ta Venemaa Maleföderatsiooni presidendiks. Ühtlasi sai tast FIDE tsooni 1.6 (Venemaa) president ja augustis 2014 FIDE asepresident (2014–2018). FIDE andis talle 2015. aastalrahvusvahelise organisaatori ja septembris 2016 FIDE vanemtreeneri nimetuse. Filatov oli 2015. aastal naiste maailmameistrivõistluste ja Aerofloti lahtise turniiri direktor. Jaanuaris 2016 sai ta Venemaa malekoondise vanemtreeneriks. Kahel maleolümpial (2016, 2018) on Filatov olnud ühes isikus võistkonna kapten ja treener. 

## Tunnustus
*2015 – valiti Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks
*2021 – FIDE auliige

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kuus last.

## Välislingid
*
*Andrei Filatov FIDE andmebaasis
*Severstaltrans: Filatov ei tegele poliitikaga. postimees.ee, 14. detsember 2006
*Andrei Filatov: olen Kapo väidetest hämmingus. ohtuleht.ee, 21. mai 2007
*Глава РШФ Андрей Филатов номинирован на пост вице-президента ФИДЕ. sports.ru, 15. mai 2014
Poprags

**Poprags** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla lõunaosas.

Küla asub Sasmaka järve kagukaldal ja jääb valla keskusest Valdemārpilsist 6,6, piirkonna keskusest Talsist 15,8 ning Riiast 136,2 kilomeetri kaugusel. Külas asub Popragsi bussipeatus.

Küla on kujunenud endise Popragsi mõisa (*Popraggen*) juurde.
## Viited
Pustomõtõ

**Pustomõtõ** (ukraina *Пустомити*, poola *Pustomyty*) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli linn Pustomõtõ rajooni halduskeskus. Pustomõtõ asub Lvivi kesklinnast umbes 16 km edelas.

Pustomõtõt on esmamainitud 1441. aastal, linnaõigused sai 1988. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pustomõtõ elanikest ukrainlasi 97,52%, venelasi 1,38%, poolakaid 0,72% ja valgevenelasi 0,16%.

## Viited
Saljut 1

**Saljut 1** (vene keeles Салют-1) oli maailma esimene kosmosejaam. Nõukogude Liit saatis selle orbiidile 19. aprillil 1971. Jaam tiirles orbiidil 175 päeva, misjärel see kukutati Maa poole ja see põles ära atmosfääris Vaikse ookeani kohal.
Kummiheebel

**Rehviheebel** või **kummiheebel** on peamiselt sõidukite rehvide vahetamisel kasutatav tööriist, mille abil saab nüüdisaegsetel rehvivahetuspinkidel aidata rehvi velje peale. 

Seda tuleb teha oskuslikult, et mitte kahjustada velje pinda. Heebel pannakse rehvi ja velje vahele ning seejärel kasutatakse jõudu, et venitada rehv veljele. Enne nüüdisaegseid rehvivahetuspinke kasutatigi rehvide velgedele panekuks vaid kummiheeblit ja inimjõudu. Kummiheebleid kasutatakse rehvipanekuks ka jalgratta velgedele. Kummiheebleid on eri pikkuse ja kujuga, kuid enamjaolt kuju on kõigil ühesugune. Need on valmistatud tugevast metallist.
Külmkuivatamine

**Külmkuivatamine**, tuntud ka kui lüofiliseerimine, on jää või muude külmutatud lahustite materjalist eemaldamine sublimatsiooni teel ja seotud veemolekulide eemaldamine desorptsiooni teel. Külmkuivatamise käigus külmutatakse materjal rõhku vähendades ja soojust lisades, et materjalis olev külmunud vesi saaks sublimeeruda.

Külmkuivatamise meetodit kasutatakse tavaliselt kiiresti riknevate materjalide säilitamiseks, säilivusaja pikendamiseks või materjali transportimise lihtsustamiseks.

Külmkuivatada saab paljusid toiduaineid, näiteks marju, aedvilju, puuvilju, seeni, liha ja maitsetaimi. Kuna toimingu temperatuur jääb alla 40 °C, nimetatakse külmkuivatatud toitu toortoiduks.

## Külmkuivatamise kolm põhietappi
* Külmutamine – tähtis on külmutamise kiirus, et vältida suurte jääkristallide teket, mis vähendab lõpptoote kvaliteeti.
* Primaarne kuivatamine ehk sublimatsioon – primaarse kuivatamise ajal alandab kõrgvaakum rõhku ja soojusenergia tagab jää sublimeerumise. Selle toimingu käigus eemaldatakse umbes 95% toidus sisalduvast veest.
* Sekundaarne kuivatamine ehk adsorptsioon – sekundaarset kuivatamist on vaja selleks, et eemaldada esmasest kuivatamisest järele jäänud külmutatud veemolekulid.

## Eelised ja puudused
Külmkuivatatud toitudel on parem kvaliteet võrreldes teiste meetoditega, kus dehüdraaditakse. Hea kvaliteet tuleneb sellest, et toimingu käigus kasutatakse madalat temperatuuri ja vedelat faasi ei ole. Külmkuivatamine säilitab maitse, värvuse ja välimuse, minimeerides samal ajal kuumatundlike toitainete termilisi kahjustusi. Külmkuivatatud toodetel on omapärane krõbe tekstuur.

Külmkuivatusmeetodi miinus on maksumus, mis on tingitud suurtest energia-, töö- ja hoolduskuludest.

## Külmkuivatusseade
Külmkuivatusseadme põhielemendid on jahutus-, vaakum- ja juhtimissüsteem ning tootekamber ja kondensaator.

## Välislingid
* 
* 
* 
*
Friedrich Wilhelm Schotter

**Friedrich Wilhelm Schotter** (1841–1917) oli Tallinna Püha Vaimu koguduse köster. Ta oli pärit Hõredalt Harjumaal.

## Perekond
Ta abiellus Therese Wilhelmine Schotteriga. Neil sündis kümme last, kellest kolm surid juba lapse eas, Klara aastal 1878, Marta 1882. aastal ja Hedvig 1886. aastal. Nende esimesest lapsest Elfridest (suri 1867. a.) ja tema suguharu arendamisest andmed puuduvad. Samuti jäi ka poolikuks Rudolfi (suri 1869) perekonnajätk. Poegade Friedrichi (1877–1938), Bernhardi (1879–1960), Hansu (1885–?) ja tütre Ernestine perekonnaliinid jõuavad tänapäeva välja; poeg Hans oli arst. Tema pojapoeg (Hansu poeg) oli silmarst ja Tartu Ülikooli professor Leo Schotter, pojatütre poeg (Hansu tütrepoeg) on arst ja poliitik Viktor Vassiljev.
Hodoriv

**Hodoriv** (ukraina Ходорів, poola Chodorów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Hodoriv asub Lvivist umbes 50 km lõunakagus.

Hodorivi on esmamainitud 1394. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1436. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hodorivi elanikest ukrainlasi 97,93%, venelasi 1,19% ja poolakaid 0,62%.

## Viited
Christopher Gauker

**Christopher Gauker** (sündinud 1956) on Ameerika Ühendriikide filosoof.

Ta õppis Chicago Ülikoolis. Ta on töötanud Cincinnati Ülikoolis ja alates aastast 2014 Salzburgi Ülikoolis. 

Ta käis Tartus 2014. aasta septembris, olles oponendiks Uku Toominga doktoriväitekirjale.

## Teoseid
* 1994. *Thinking Out Loud: An Essay on the Relation between Thought and Language*. Princeton University Press.
* 2003. *Words without Meaning*. MIT Press.
* 2005. *Conditionals in Context*. MIT Press.
* 2011. *Words and Images: An Essay on the Origin of Ideas*. Oxford University Press.

### Eesti keeles
* 2015. Keel, kujutlev tunnetus ning uskumuste omistamine. Intervjuu Bruno Mölderile. *[[Vikerkaar (ajakiri)|Vikerkaar]]* 3: 75–92.
* 2018 [2003]. Hoiakud ilma psühholoogiata. (Tooming, Uku, tõlk.) *[[Akadeemia (ajakiri)|Akadeemia]]* 9: 1651–1670.
Sasmaka järv

**Sasmaka järv** (ka **Valdemārpilsi järv** või **Ārlava järv**, läti keeles *Sasmakas ezers*) on järv Lätis Talsi piirkonna Ārlava vallas.

Järv asub merepinnast 36,5 meetri kõrgusel. Sealt on leitud 18 liiki kalu.

Sasmaka järv on pikk ja kitsas. Valdemārpilsi linna juures viib üle selle sild (tegemist on ainsa järvega Lätis, mille ületamiseks on rajatud sild). Aastail 1954–1955 rajati järve veetaseme reguleerimiseks lüüs. Sasmaka järve veega varustatakse Valdemārpilsi linna. Sasmaka järve kaldad on üldiselt madalad, kuigi leidub ka järsemaid kohti.

Sasmaka järve põhjakaldal asuvad Ārlava mõisakompleks ja selle park.

## Viited
Bolehhiv

**Bolehhiv** (ukraina Болехів, poola Bolechów) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kaluši rajoonis. Bolehhiv asub Ivano-Frankivskist 65 km lääneloodes ja Strõist ligikaudu 22 km lõunas.

Bolehhivit on esmamainitud 1371. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1603. aastal. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi koosseisu. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus.

Juudid moodustasid Bolehhivi elanikkonnast 1910. aastal 77,9% ja 1921. aastal 77,2%.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bolehhivi elanikest ukrainlasi 98,52%, venelasi 0,87%, poolakaid 0,39% ja valgevenelasi 0,05%.

## Viited
Sariküll

**Sariküll** oli kahe püstaka sarvega talvemüts Saaremaa naistel.

Sariküll oli valmistatud mustast pöetud lambanahast äärega ja punasest kalevist pealaega osaga. Iseloomulikud olid mütsi äärest otsmikule ja kuklasse kerkivad kõrged sarvetaolised moodustised, mis olid samuti pöetud lambanahast ning täidetud õlgede või heintega. Mütsi sees oli lambanahkne vooder. Sarvede kuju oli kihelkonniti erinev, Mustjalas olid näiteks sarved kõveraks painutatud ja otsad kokku pandud. Sarikülle kanti veel 19. sajandi lõpus pulmades ja leeris. Leinajal kanti sinisest kalevist pealaega sarikülle.

## Viited

## Välislingid
*Sariküll, Eesti Rahva Muuseum
Põlva Mesikäpa Hall

**Põlva Mesikäpa Hall** on spordihall Põlvas. Spordihalli aadress on Kesk tänav 25.

Käsipalliklubi Põlva Serviti mängib seal oma kodumänge.

## Välislingid
*
Laansalu

**Laansalu** on eesti perekonnanimi. 

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Laansalu 225 inimesel: 113 mehel ja 112 naisel. Perekonnanimede levikult on Laansalu meeste puhul 693. kohal ja naiste puhul 804. kohal. Perekonnanime Laansalu kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli samuti 43). Perekonnanimi Laansalu on levinuim Lääne maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 7,72.

## Nime kandjaid
*Andrus Laansalu, eesti literaat
*Anu Laansalu, eesti muuseumitöötaja
*Edmund-Aleksander Laansalu, eesti vaimulik
*Ants Laansalu, eesti maadleja ja ametnik
*Hans-Erik Laansalu ehk Erik Tohvri, eesti kirjanik
*Kunnar Laansalu, eesti kergejõustiklane
*Tiina Laansalu, eesti keeleteadlane
*...

## Viited
Lokk (perekonnanimi)

**Lokk** on eesti perekonnanimi. 

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lokk 353 inimesel: 153 mehel ja 200 naisel. Perekonnanimede levikult on Lokk meeste puhul 453. kohal ja naiste puhul 342. kohal. Perekonnanime Lokk kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 44). Perekonnanimi Lokk on levinuim Põlva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 12,44.

## Nime kandjaid
*Eve Lokk, eesti metallikunstnik (1935–2006) 
*Harald Lokk, Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (1894–1941)
*Osvald Lokk, Eesti sõjaväelane (1906–1980)
*Peeter Lokk, eesti koorijuht, muusikaõpetaja ja organist (1927–2014)
*Tiina Lokk, Eesti filmindustegelane ja poliitik (1955–)
*...

## Viited