open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Slettnesi tuletorn

**Slettnesi tuletorn** asub Slettnesis Gamviki vallas Norras Gamviki külast umbes 3 km põhja poole.

Slettnesi majakas on mandriala maailma kõige põhjapoolsem majakas.

Majakas hakkas tööle 15. septembril 1905. aastal.

Majakas on 39 m kõrge ja tema valgusti ulatub 44 meetrit üle merepinna. Oma kõrgusega kuulub Slettnesi majakas Norra 5 kõrgema majaka hulka. Majakal on 9 korrust ja 130 trepiastet.

Majakatule heledus on 1 706 000 kandelat ja tuli paistab 32,6 km kaugusele.

## Vaated majakale

Pilt:Slettnes lighthouse 02.jpg|Esimese korruse trepp.
Pilt:Slettnes lighthouse 03.jpg|Majaka seina montaažidetail.
Pilt:Slettnes lighthouse 04.jpg|Keerdtrepp ülemisele korrusele.
Pilt:Slettnes lighthouse 05.jpg|Majakalatern.
Pilt:Slettnes lighthouse 06.jpg|Vaade laternaruumist kirdesse (Barentsi meri).
Pilt:Slettnes lighthouse 07.jpg|Vaade laternaruumist otse põhja.
Pilt:Slettnes lighthouse 08.jpg|Majaka teenindusmajad (kohvik, majakavahi elumaja, tehnilised hooned).


## Kirjandus

*Teabetahvel majaka juures.
Ants Soots

**Ants Soots** (19. veebruar 1956 Rõngu – 27. detsember 2025) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog. 

Ants Soots lõpetas 1978. aastal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli Alo Ritsingu juhendamisel ja 1983. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Ants Üleoja klassis.

## Töö
Alates 1988. aastast töötas ta Eesti Muusikaakadeemias õppejõuna, seejuures alates 2004. aastast professorina. 

Ta on juhatanud Eesti Raadio segakoori, Tartu Akadeemilist Meeskoori, Tehnikaülikooli Akadeemilist Meeskoori ja Teaduste Akadeemia Meeskoori. 

Aastatel 1994–2005 ja 2008–2011 oli ta Eesti Rahvusmeeskoori peadirigent. 

Soots oli ka 1999. aasta üldlaulupeo kunstiline juht, 2004. aasta üldlaulupeo meeskooride üldjuht ning 2009. aasta üldlaulupeo kunstiline juht ja meeskooride üldjuht.

## Tunnustus
* 1999 Gustav Ernesaksa koorimuusika preemia
* 2002 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (kauaaegne väljapaistev töö koorimuusika valdkonnas)
* 2003 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2004 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Eesti Rahvusmeeskoori dirigenditöö ja kõrgetasemelise kontserttegevuse eest 2004. aastal)
* 2004 46. Grammy auhind koorimuusika kategoorias
* 2004 Eesti Kooriühingu aasta dirigent 
* 2006 Eesti Rahvusmeeskoori audirigent 
* 2006 Arvo Ratassepa mälestusauhind
* 2008 Eesti Vabariigi kultuuripreemia
* 2009 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (koos Ülo Luhaga, 2009. aastal toimunud laulu- ja tantsupeo kunstilise kõrgtaseme ja vaimsuse eest) 
* 2020 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali elutööpreemia (pikaajalise, järjekindla ja jääva panuse eest Eesti koorimuusika arengusse, laulupidude mõtestamisse ning noorte koorijuhtide kasvatamisse)

## Viited
Vorm

**Vorm** (ladina keeles *forma*) on mitmetähenduslik sõna. 
* Vorm on **[[kuju]]**.
* **[[Vorm (algebra)|Vorm]]** on matemaatikas homogeenne polünoom.
* **[[Vorm (bioloogia)|Vorm]]** on bioloogias liigisisene takson.
* **[[Vorm (filosoofia)|Vorm]]** on filosoofias mateeriat kujundav alge.
* **[[Vorm (haldus)|Vorm]]** ehk blankett ehk plank ehk täiteleht on halduses osaliselt ettetrükitud tekstiga leht andmete sisestamiseks.
* **[[Vorm (kirjandus)|Vorm]]** on kirjanduses liik, tüüp või žanr.
* **[[Vorm (kulinaaria)|Vorm]]** on teatud toit.
* **[[Muusikavorm|Vorm]]** on muusikas väljendusvahendite kogumina realiseeruv helitöö ülesehitus, selle mõtte- ja tundesisu struktuur
* **[[Vorm (riietus)|Vorm]]** on inimesele kindlas olukorras kandmiseks ette nähtud riietus.
* **[[Vorm (sport)|Vorm]]** on spordis inimese füüsiline seisund (*fitness*).
* **[[Vorm (võitluskunst)|Vorm]]** on võitluskunstis liigutuste järjekord, näiteks kata, hyeong või tao.
* Vorm on **[[harilik angervaks|hariliku angervaksa]]** rahvapärane nimetus.
* **[[Trükivorm]]** on trükitehnoloogias trükipilti edastav element.
* Vorm on **[[valuvorm]]i** kest, mis annab vedelale materjalile selle kivistumisel kuju.

## Vaata ka
* morfoloogia (bioloogias)
* morfoloogia (keeleteaduses)
Isikutunnistus

**Isikutunnistus** on dokument, mille põhiülesanne on olla isikut tõendav dokument.

## Eestis
Isikutunnistus väljastatakse Eesti kodanikule, Eestis püsivalt viibivale (elavale) välismaalasele, kellel on kehtiv elamisluba või elamisõigus.  Isikutunnistusele kantakse digitaalset tuvastamist võimaldav sertifikaat ning digitaalset allkirjastamist võimaldav sertifikaat.
21. sajandi alguses on Eestis isikutunnistusena kasutusel ID-kaart.

Eestis välja antavad isikut tõendavad dokumendid:
*Eesti kodaniku pass 
*Eesti kodaniku isikutunnistus ehk ID-kaart 
*välismaalase pass 
*elamisloakaart 
*digitaalne isikutunnistus ehk digi-ID 
*Mobiil-ID 
*meremehe teenistusraamat ja meresõidutunnistus 
*pagulase reisidokument 
*ajutine reisidokument 

## Vaata ka
*Isikukood
*Kollane pass

## Viited

## Välislingid

* Isikut tõendavad dokumendid, Politsei- ja Piirivalveamet
Karl Kalkun

**Karl-Kustav Kalkun** (9. aprill 1927 Tartu – 21. veebruar 1990 Tallinn) oli eesti näitleja.

Ta lõpetas 1946. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. Tuli 1948. aastal ülikooli spordiklubi meeskonnas korvpallis Eesti NSV meistriks.

Karl Kalkun töötas Vanemuises, Draamateatris, Noorsooteatris ja Estonias, esines estraadil ning mängis muu hulgas ka filmides "Laulu sõber" (1961), "Viini postmark" (1967), "Hullumeelsus" (1968), "Viimne reliikvia" (1969), "Tuulevaikus" (1970), "Karikakramäng: Tätoveering "(1977), "Siin me oleme" (1978), "Teatridirektor" (1983), "Õnnelind flamingo" (1986), "Näkimadalad" I ja II osa (1987) ning IV osa (1988). 

Suri 21. veebruaril 1990 Eesti Televisiooni stuudios saate "Teemaõhtu" salvestamise ajal südame rütmihäiretest põhjustatud äkksurma.

## Isiklikku
Tema isa Karl Kalkun vanem (1900–1978) oli Vanemuise inspitsient. 2000. aastal ilmus mõlema Karl Kalkuni mälestusteraamat „Ühe isanda teenrid. Teatrimemuaare” (Vanemuise Seltsi Kirjastus).

Tema onu oli ketta- ja vasaraheitja Gustav Kalkun. Tema vanem poeg Kristjan Kalkun on spordiajakirjanik ja noorem poeg Kaarel Kalkun on jurist.

## Tunnustus
* 1975 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Viited

## Kirjandus
* EE 14. köide. Lk 131

## Välislingid

* Karl Kalkuni sporditulemused
Avatud aktsiaselts

**Avatud aktsiaseltsiks** (vene keeles *открытое акционерное общество*, lühend *OAO*) nimetatakse Venemaal aktsiaseltsi, mille aktsionärid võivad oma aktsiatega vabalt kaubelda teiste aktsionäride nõusolekust sõltumata.

Minimaalne põhikapital on 100 000 rubla.

Avatud aktsiaseltsile vastandub suletud aktsiaselts (vene keeles *закрытое акционерное общество*, lühend *ЗАО*).

## Vaata ka
*Suletud aktsiaselts
Viktor Tšernomõrdin

**Viktor Stepanovitš Tšernomõrdin** (vene keeles Виктор Степанович Черномырдин; 9. aprill 1938 Tšornõi Otrog, Tškalovi oblast – 3. november 2010 Moskva) oli Venemaa poliitik ja diplomaat.

Aastatel 1962–1966 õppis ta Kuibõševi Polütehnilises Instituudis (*КПтИ – Куйбышевский политехнический институт им. В. В. Куйбышева*).

Viktor Tšernomõrdin alustas karjääri valitsusorganites 1982. aastal Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogus gaasitööstuse ministri asetäitjana. 1983. aastal sai temast ühtlasi Tjumengazpromi juht. Aastatel 1985–1989 oli Tšernomõrdin Nõukogude Liidu gaasitööstuse minister. Aastatel 1989–1992 oli ta riikliku gaasikontserni Gazprom juhatuse esimees. 1992. aasta mais määrati Tšernomõrdin Venemaa valitsusjuhi asetäitjaks kütuse- ja energeetikakompleksi küsimustes.

Aastatel 1992–1998, president Boriss Jeltsini ajal, oli Tšernomõrdin Venemaa valitsusjuht (1992–1993 Venemaa Föderatsiooni Ministrite Nõukogu esimees, edasi Venemaa Föderatsiooni Valitsuse esimees). Ta vabastati ametist 1998. aasta märtsis. Pärast rahanduskriisi puhkemist Venemaal püüdis Boriss Jeltsin teda augustis peaministri ametisse tagasi tuua, kuid Riigiduuma ei kinnitanud presidendi otsust.

1995. aastal moodustas ta poliitilise bloki Meie Kodu On Venemaa, mis kogus parlamendivalimistel 10% häältest.

1999. aastal tegutses Venemaa presidendi eriesindajana Jugoslaavia kriisi reguleerimisel.

1999–2001 Venemaa Riigiduuma liige Jamali-Neenetsi autonoomsest ringkonnast.

1999–2000 Gazpromi direktorite nõukogu esimees.

2001–2009 oli ta Venemaa Föderatsiooni suursaadik Ukrainas. Pärast suursaadiku ametikohalt vabastamist oli Tšernomõrdin presidendi nõunik ja eriesindaja majanduskoostöö alal SRÜ riikidega.

## Isiklikku
Viktor Tšernomõrdin oli abielus ligi 50 aastat, abikaasa Valentina suri 2010. aasta märtsis. Neil oli kaks last.

## Välislingid

* "Aforismimeister Tšernomõrdin" Jaanus Piirsalu blogi
* Erik Rand. "Mart Helme: Tšernomõrdin oli mõnus mees, kes suhtus Eestisse mõõdukalt" EPL, 3. november 2010
* Priit Luts. "Suri Venemaa ekspeaminister Tšernomõrdin" ERR, 3. november 2010
* Andrei Anissimov. Mees, kes rääkis, nagu mõtles Postimees.ee, 12. november 2010
Lebesby kirik

**Lebesby kirik** on kirik Lebesby vallas Norras.

Kirik valmis 1962 aastal ja selle arhitektuurse projekti tegi Odd Borgrud Pedersen.

Kirik valmistatud puidust ja selles on 170 istekohta.

Varasem Lebesby kirik oli klassikalise kiriku kujuga ja kivist.


Pilt:Lebesby church 02.jpg|
Pilt:Lebesby church 03.jpg|
Pilt:Lebesby church 04.jpg|Kiriku uks.
Pilt:Lebesby church 05.jpg|Mälestuskivi Anton Johansenile.
Pilt:Lebesby church 06.jpg|Mälestuskivi Anton Johansenile.
Pilt:Lebesby church 07.jpg|Vaade altari suunas.
Pilt:Lebesby church 08.jpg|Altarimaal.
Pilt:Lebesby church 09.jpg|Rist altarimaali kohal.
Pilt:Lebesby church 10.jpg|Vaade vasakule tiiba.
Pilt:Lebesby church 11.jpg|Kantsel.
Pilt:Lebesby church 12.jpg|Ristimisvaagen.
Pilt:Lebesby church 13.jpg|Vaade välisukse suunas.
Pilt:Lebesby church 14.jpg|Puhkeruum.
Pilt:Lebesby church 15.jpg|Puhkeruum.
Pilt:Lebesby church 16.jpg|Esik.
Pilt:Lebesby church 17.jpg|Esik. Paremal pool on varasema kivikiriku mudel. Seina peal kaks parempoolset fotot on kirikust aastast 1944.
Pilt:Lebesby church 18.jpg|Laud esikus külalisraamatu ja annetuskarbiga.
Arnold Talvet

**Arnold Talvet** (kuni 1936. aastani **Arnold Tallenhof**, 25. veebruar 1907 Riia – 5. märts 1996 Tallinn?) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1937).

Teenis Soomusrongirügemendis, alates 1. detsembrist 1935 Auto-Tankirügemendis, lõpetas Sõjakooli.

## Viited
Anton Saluste

**Anton Saluste** (kuni 1935. aastani **Anton Schäfer**, 31. jaanuar 1904 Tallinn – 19. juuli 1969 Kingston, New Yorgi osariik) oli Eesti sõjaväelane (kapten).

Anton Schäfer teenis Pioneerpataljonis, õppis Sõjakoolis, mille lõpetas 1926. aasta ja Kõrgemas Sõjakoolis
	
Teise maailmasõja ajal teenis Anton Saluste Kindralinspektuuris osakonnajuhatajana ning hiljem 1942. aastal määrati Petseri-Irboska prefektiks, kus teenis kuni 1943. aastani.

1944. aastal põgenes Eestist, hiljem kolis Ameerika Ühendriikidesse, kus ka 1969. aastal Kingstonis New Yorgi osariigis suri.

## Viited
Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loend

**Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loendis** on isikuid, kes on saanud Kotkaristi teenetemärgi.

*Kaitseliidu Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loend (1928–1936)
*Konstantin Pätsi aegsete Kotkaristi teenetemärgi kavaleride loend (1936–1940)
Ristik

**Ristik** (*Trifolium* L.) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond. Ristiku rahvapärane nimetus on härjapea.

Ristiku perekonda kuulub umbes 300 liiki. Suur osa liikidest kasvab põhjapoolkeral, kuid on kaLõuna-Ameerikas ja Aafrikas kasvavaid liike. 

## Eesti liigid ja nende levimus
**Trifolium alpestre* L. – alpi ristik, harva
**Trifolium arvense* L. – kassiristik, tavaline
**Trifolium aureum* Pollich – kuldristik, hajusalt
**Trifolium campestre* Schreb. – lamav ristik, läänesaarte rannaniitudel, mandriosas harva tulnukana
**Trifolium dubium* Sibth. – väike ristik, haruldane tulnuktaim, läänesaartel harva arheofüüdina
**Trifolium fragiferum* L. – randristik, paiguti
**Trifolium hybridum* L. – roosa ristik (rootsi ristik), hajusalt
**Trifolium medium* L. – keskmine ristik, tavaline
**Trifolium montanum* L. – mägiristik, hajusalt
**Trifolium pratense* L. – aasristik (punane ristik), tavaline
**Trifolium repens* L. – valge ristik, sage
**Trifolium spadiceum* L. – pruun ristik, hajusalt

## Liike, mida Eestis looduslikult ei leidu
**Trifolium alexandrinum* L. – aleksandria ristik 
**Trifolium alpinum* L. – alpiinne ristik 
**Trifolium angustifolium* L. – kitsalehine ristik  
**Trifolium incarnatum* L. – kahkjaspunane ristik  
**Trifolium lupinaster* L. – lupiin-ristik 
**Trifolium noricum* Wulfen – doonau ristik 
**Trifolium pannonicum* Jacq. – ungari ristik  
**Trifolium resupinatum* L. – pärsia ristik  
**Trifolium rubens* L. – purpurristik  
**Trifolium scabrum* L. – kare ristik  
**Trifolium stellatum* L. – tähtristik   
**Trifolium subterraneum* L. – maaristik  
**Trifolium trichocephalum* Bieb. – kollane ristik

## Viited
Artur Normak

**Artur Bernhard Normak** (24. august (vkj)/ 5. september 1895 Püssi vald, Lüganuse kihelkond, Virumaa – 27. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja diplomaat.

Ta õppis Tallinna Nikolai Gümnaasiumis, mille lõpetas 1913. aastal kevadel hõbemedaliga ja samal aastal siirdus Kiievisse, et jätkata õpinguid sealses polütehnikumis ehituse alal. 1914. aastal alanud Esimese maailmasõja tõttu välja kuulutatud üldmobilisatsiooniga kutsuti ta 1915. aasta kevadel sõjaväeteenistusse ja saadeti Petrogradi Nikolai inseneriväekooli, mille lühendatud kursuse ta lõpetas 1916. aastal. Nikolai inseneriväekooli, järel lõpetas ta Petrogradis asuva ohvitseride õhusõidu (lennu-) kooli ja mereõhusõidu kooli Tallinnas. Võttis osa Esimese maailmasõja lahingutest aerostaatide roodu ülemana.

1917. aastal laskis ta end üle tuua Eesti rahvusvägedesse ja oli 1. Eesti diviisi Eesti Inseneriroodu ülem alamkapteni auastmes. 1917. aasta lõpul lahkus ta Eesti sõjaväeteenistusest, et jätkata poolelijäänud õpinguid Kiievi Polütehnikumis. Kiievis olles võttis ta osa Ukraina Eestlaste Keskkomitee ja Kiievi Eesti Seltsi tegevusest. Alates 1918. aasta jaanuarist võttis osa võitlustest Kiievi kommunistide vastu kuni sakslaste tungimiseni Ukrainasse.

Aastatel 1929–1934 oli Normak Eesti sõjaväeline esindaja Prantsusmaal ja Belgias. Normak täiendas end aastatel 1930–1932 Prantsuse Kõrgemas Sõjakoolis. 20. veebruaril 1939 lähetati Normak ja Välisministeeriumi atašee H. Malvet Hispaaniasse Franco valitsuse juurde.

1935. aasta 1. mail avaldas kolonel Normak (M. Minise trükk Narvas) 115-leheküljelise raamatu "Šifri käsiraamat". Tsitaat eessõnast: "Käesolev töö on kohandatud Kõrgema Sõjakooli I õppeaasta ning Sideülemate kursuste kavadele šifrite alal." Käsiraamatut sai tellida Sidepataljoni staabist. Tõenäoliselt on tegemist esimese omakeelse krüptograafiateemalise raamatuga.

Alates 8. novembrist 1939 Inseneriväe Inspektuuri inspektor.

Arreteeriti NKVD poolt 21. septembril 1940 ja hukati.

## Tunnustus
* 1929 Läti Kolme Tähe orden, ohvitseri rist, IV klass
* 1929 Poola Polonia Restituta ohvitseri rist, IV klass
* 1931 Soome Valge Roosi ordeni I klassi rüütli rist
* 1938 Ungari Kuningriigi I klassi Teeneteordeni 3. klass

## Viited

## Välislingid
* Eesti ohvitserid 1918–1940
* Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Koldrohi

**Koldrohi** (*Anthyllis*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

## Eesti liigid ja nende levimus
**Anthyllis coccinea* (L.) Beck (veripunane koldrohi), paiguti
**Anthyllis x colorata* Juz. (värvunud koldrohi), hajusalt
**Anthyllis vulneraria* L. s.str. (harilik koldrohi), paiguti
**Anthyllis x baltica* Juz. ex Miniaev et (balti koldrohi), hajusalt
**Anthyllis maritima* Schweigg. (meri-koldrohi), harva
**Anthyllis arenaria* (Rupr.) Juz. (liiv-koldrohi), harva
**Anthyllis x polyphylloides* Juz. (palu-koldrohi), harva
**Anthyllis macrocephala* Wend (paljulehine koldrohi), harva
Vello Muruma

**Vello Muruma** (kuni 1935. aastani **Vladimir Munner**, 4. jaanuar 1903 Kuigatsi vald, Valgamaa – 6. oktoober 1942 Norilsk, Krasnojarski krai, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1935). 

Arreteeriti NKVD poolt 26. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha. 

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Jooksjarohi

**Jooksjarohi** (*Ononis*) on oalaadsete seltsi liblikõieliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede ja põõsaste perekond.

Jooksjarohud sisaldavad eeterlikke õlisid, flavonoide, glükosiide ja tanniine.

Rahvameditsiinis kasutatakse jooksjarohtusid neeru- ja põiehaiguste raviks.

## Eesti liigid ja nende levimus
**Ononis arvensis* – haisev jooksjarohi, paiguti
**Ononis repens* – roomav jooksjarohi, harva

## Teisi liike
**Ononis spinosa* – astel-jooksjarohi

## Välislingid
*
Mihkel Kattai

**Mihkel Kattai** (12. juuli 1893 Põlva vald, Võrumaa – 5. oktoober 1950 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Vabadussõja Ajaloo Komitee töökomisjoni juht. 

## Tunnustus
*Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1936

## Viited


## Välislingid
* http://prosopos.esm.ee/index.aspx?type=1&id=20026
Nõiahammas

**Nõiahammas** (*Lotus*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

## Eesti liigid
**Lotus uliginosus* Schkuhr (soo-nõiahammas), väga haruldane
**Lotus ambiguus* Besser ex Spreng (kaheldav nõiahammas), paiguti
**Lotus balticus* Miniaev (balti nõiahammas), harva
**Lotus ruprechtii* Miniaev (Ruprechti nõiahammas), haruldane
**Lotus corniculatus* L. s. str. (harilik nõiahammas), tavaline
**Lotus callunetorum* (Üksip) Miniaev (nõmm-nõiahammas), haruldane
**Lotus arvensis* Pers. (aru-nõiahammas), harva
Hundihammas

**Hundihammas** (*Astragalus*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

## Eesti liigid
**Astragalus glycyphyllos* L. magus hundihammas – hajusalt
**Astragalus arenarius* L. liiv-hundihammas – väga haruldane
**Astragalus danicus* Retz. aas-hundihammas – paiguti
Lipphernes

**Lipphernes** (*Oxytropis*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

## Eesti liigid
**Oxytropis campestris* (L.) DC. mägi-lipphernes - väga haruldane
**Oxytropis sordida* (Wild.) Pers põhja-lipphernes - väga haruldane
**Oxytropis pilosa* (L.) DC. karvane lipphernes - harva
Aeduba

**Aeduba** (*Phaseolus*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Eestis võib kohata peamiselt ilutaimena kasvatatavat õisuba (*Phaseolus coccineus*) ja levinud aedvilja harilikku aeduba (*Phaseolus vulgaris*).

## Liike
**Phaseolus acutifolius* –   teravalehine aeduba (seeme: tepariuba) 
**Phaseolus coccineus* –  õisuba 
**Phaseolus lunatus*–   liima aeduba (seeme: liimauba) 
**Phaseolus mungo* –   india aeduba 
**Phaseolus vulgaris* –  harilik aeduba (türgi uba) 
***Phaseolus vulgaris* subsp. *vulgaris* var. *communis* –  lattuba 
***Phaseolus vulgaris* subsp. *vulgaris* var. *nanus*–   põõsasuba 

## Vaata ka
*Põlduba
Esparsett

**Esparsett** (*Onobrychis*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Perekonda kuulub umbes 130 liiki. Nad kasvavad Euroopas, Põhja-Aafrikas, Väike-Aasias ja Kesk-Aasias. Euroopas 23 liiki.

## Eesti liigid
Eestis võib harva kohata kahte liiki:
*harilik esparsett *Onobrychis viciifolia* Scop.
*liiv-esparsett*Onobrychis arenaria* (Kit.) DC.

Need kaks liiki on võrdlemisi sarnased. Harilik esparsett on veidi suurem, heledamate õite ja tihedama õisikuga. Harilikul esparsetil on õietupe hambad tupe putkest 2–3 korda pikemad, liiv-esparsetil tupe putke pikkused või veidi pikemad. Harilikul esparsetil on kauna serval hambaid 6–8,  liiv-esparsetil 4–6.

## Viited
Niels Järverand

**Niels Järverand** (kuni 1939. aastani **Niels Jürgenson**, 17. november 1915 – 13. september 1941 Beglovo lähistel) oli Eesti sõjaväelane (lipnik, 9. juulist 1940 nooremleitnant).

Ta lõpetas 1936. aastal Tallinna Reaalkooli.

## Viited
Elias Kasak

**Elias Kasak** (4. juuni 1896 Ilmjärve – 17. märts 1985 Chicago) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

## Tunnustus
*1934 Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk
*1935 Kotkaristi III klassi teenetemärk
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Välislingid
*Toomas Hiio. Eesti Mälu: Elias Kasak „Mälestusi (1939–1950)” Eesti Päevaleht, 7. jaanuar 2011
*Tartu Ülikooli üliõpilased
*http://prosopos.esm.ee/index.aspx?type=1&id=19958
Kiievi metroo

**Kiievi metroo** (ukraina *Київський метрополітен*, vene *Киевское метро*) on Kiievis alates 1960. aastast töötav metroo. Kiievi metrool on 3 liini ja 52 jaama. Metroo kogupikkus on 67,56 kilomeetrit. Päevas kasutab metrood üle 1,32 miljoni reisija, mis on 42,5% Kiievi 3,25 miljonist inimesest.

Kiievi metroosüsteemis asuv peatus Arsenalna on maailma kõige sügavamal asuv metroopeatus, asudes 105,5 meetri sügavusel allpool maapinda.

## Sõjaaegne kasutus
Kiievi metroo 52 jaamast 47 on ehitatud pidades silmas võimalikku külma sõja aegset vajadust pommivarjendite järele tuumasõja puhkedes.&#91;en&#93;

2. märtsil 2022 leidis Kiievi linnapea sõnul Venemaa kallaletungi ajal (Kiievi lahing) metroost pommivarju kuni 150&nbsp;000 kiievlast.

## Viited

## Välislingid

* Офіційний сайт КП «Київський метрополітен».
Sarikas

**Sarikad** on katuse kandekonstruktsiooni detailid, mis moodustavad viilu või viilud ja kannavad katusekatet. 

Sarikad valmistatakse tänapäeval peamiselt prussidest, varem aga ümarpuidust.

Sarikad toetuvad enamasti välisseintele, mõnikord ka laetaladele. Sarikate ülemised otsad seotakse omavahel paarideks. Suurema sildeavaga ja kõrge harjaga katuse ehitamise korral seotakse sarikapaarid omavahel tavaliselt penniga ja/või toestatakse postidega. Sageli kasutatakse ka pärlinit, rõhttala sarikate all ja postide peal, mis ühendab ühe katuse külje sarikad ja postid. Naabersarikad võidakse katuse pikisuunalise jäikuse suurendamiseks ühendada diagonaalidega. 

Sarikatele kinnitatakse roovlatid ja nendele omakorda kinnitatakse laudis ja/või katusekattematerjal.

Eestis kasutatakse sarikate valmistamiseks kõige rohkem 5×15 cm ristlõikega okaspuidust saematerjali.

## Vaata ka
*Sarikapidu
Pyongyangi metroo

**Pyongyangi metroo** (korea 평양 지하철) on Põhja-Korea pealinnas Pyongyangis alates 1973. aastast töötav metroo. Pyongyangi metrool on 2 liini ja 17 jaama.

Metroo kogupikkus on 22 km.
Wilhelm von Ulrich (1605−1661)

**Wilhelm von Ulrich** (1605 – 1661) oli Rootsi riigitegelane.

Wilhelm von Ulrich õppis Leideni Ülikoolis, immatrikuleeriti 1630. aastal ja oli 1649. aastast Tartu õuekohtu asepresident, Eestimaa maanõunik, kuningliku Tallinna linnusekohtu assessor ja president ning Tallinna asehaldur 1652–1659. 

Tallinna asehaldurina oli ta ka kuberneri puudumisel ka Eestimaa kuberneri ametis aastail 1653, 1655 ja 1656–1659.

Ta oli Harjumaal Ruila, Lohu ja Tuhala, Tartumaal Reola ja *Toykala* mõisa pärushärra ning Laitse ja Ohukotsu härra.

Tema matusetseremoonia toimus 7. jaanuaril 1662 Tallinna Toomkirikus.

## Perekond
Wilhelm Ulrichi vanemad olid Brandenburgist pärit Kuramaa hertsog Wilhelm Kettleri sekretär (1600–1607), Rootsi õuenõunik, Riia bürgermeister (1622), sündik ja Tartu õuekohtu asepresident (1631) Johann Ulrich (1572–1642) ja Anna Aldus (1573–1654), kes oli Miitavi pastor Martin Alduse tütar. Tema isale kuulus Kuramaal Kurmale (*Kurmalen*, Kurmāles muiža), Harjumaal Ruila ja Tartumaal Reola mõis.

Wilhelm Ulrich abiellus 27. jaanuaril 1634 Tallinnas Tuhala mõisa pärijanna Maria von Delwigiga (1610–1657), kes oli Tuhala mõisniku Ewert von Delwigi (surnud 1616) ja Juliane Ekebladi (surnud 1639) tütar. Abielust sündisid:
*Johann Wilhelm (surnud 1709), Reola mõisnik, Liivimaa Pilkuse mõisa suguvõsaharu esivanem;
*Jobst Friedrich (surnud 1707), leitnant Tuhala, Tammiku, Ohukotsu ja Põlli mõisnik;
*Ewert Gustav (surnud 1707), meeskohtunik, Laitse, Munalaskme ja Lohu mõisnik, Jakob Heinrich von Ulrichi isa;
*tütar, abiellus Heinrich Rosega;
*Juliane (Eliane) (maetud 1678), abiellus 1652 Tallinnas Ohukotsu mõisniku Otto Reinhold von Taubega (surnud 1682).

1658. aastal abiellus ta Margarethe von Lodega (surn.1698), kes oli Kukruse mõisniku Gerhard von Lode (surnud 1659) ja Anna Maria von Treydeni tütar. Abielust sündisid:
*Margaretha Elisabeth (1659–1706), abiellus Johann Arend von Taufasega (surnud 1708);
*Otto Wilhelm, kapten, meeskohtunik ja Tuhala mõisnik, kes oli ka redutseeritud Lohu mõisa rentnik, mille ta aga meesläänina tagasi sai;
*Beate Gertrude (surnud 1706), abiellus 1681 Tallinnas Ohtu mõisniku Rötgert Johann von Wrangelliga (surnud 1716).

Pärast Wilhelm Ulrichi surma abiellus lesk Margarethe 1663. aastal Vasta, Tuhala ja Saha mõisa pärushärra Hans von Wrangelliga (1626–1691), kes oli ka Rootsi kammerhärra (1653), meeskohtu-assessor (1660), Östgöta rügemendi ooberst (1667) ja maanõunik (1674). Temaga sai Ulrichi lesk 3 poega ja 4 tütart.

## Vaata ka
*Eestimaa kuberneride loend
*Ulrich (aadlisuguvõsa)

## Viited
Kukerpuu (perekond)

**Kukerpuu** (*Berberis* L.) on kukerpuuliste sugukonda kuuluv heitlehiste ja igihaljaste mitmeaastaste põõsaste perekond.

Eestis on pärismaisena levinud ainult harilik kukerpuu (*Berberis vulgaris* L.). 

Ilupuuna on levinud Thunbergi kukerpuu (*Berberis thunbergii DC.*) sordid.

## Liike
Kuslapuu

**Kuslapuu** (*Lonicera*) on uniohakalaadsete seltsi kuslapuuliste sugukonda kuuluv põõsaste perekond.

Teaduslikult kirjeldas kuslapuud esimesena Carl von Linné. Ladinakeelse nime on ta saanud saksa botaaniku Adam Lonitzeri (1528–1586) järgi, kes avaldas oma teosed ladina keeles Adamus Loniceruse nime all.

Maailmas kasvab umbes 180 liiki kuslapuid, neist sadakond Hiinas. Euroopas, Indias ja Põhja-Ameerikas kasvab igaühes looduslikult umbes 20 liiki kuslapuid.

Mitut liiki kuslapuid kasvatatakse ilutaimena. Eriti mõjusad on nad rühmades, näiteks alleena.

Mõned kuslapuud on muutunud invasiivseks, kui neid on viidud kasvama väljapoole looduslikku levilat, näiteks Põhja-Ameerikasse või Uus-Meremaale. Niisugused on näiteks jaapani, Maacki, Morrow' ja tatari kuslapuu.

Kuslapuu (harilik kuslapuu ja sinine kuslapuu) oli Eesti 2016. aasta puu.

Kuslapuu perekonnas on kaks alamperekonda :

* *Lonicera* (kollmeõieline ebasarikas, lehed alusel kokku kasvanud)
* *Chamaecerasus* (kaheõieline ebasarikas) 

## Välimus

Kuslapuu lehed on 1–10&nbsp;cm pikad, lihtsad ja ovaalsed. Leheseis on vastak. Enamik taimi on heitlehised, aga mõned, mis kasvavad ilma talveta kliimas, on ka igihaljad. Vastakuti asuvad lehed võivad omavahel kokku kasvada.

Paljudel kuslapuudel on magusalt lõhnavad kahekülgse sümmeetriaga õied, mis sisaldavad magusat söödavat nektarit. Õied on heledad: valged, roosad, kollased või helesinised. Õielehti on viis. Enamik õisi kasvab kahekaupa ja sellepärast paiknevad ka valminud viljad oksal tavaliselt kahekaupa. Pole haruldane, et naaberviljad omavahel kokku kasvavad.

Kuslapuu vili on punane, sinine või must kerajas või pikergune mari, milles on mitu seemet. Enamik kuslapuid on mürgiste või mittesöödavate viljadega. Erandiks on sinine kuslapuu, mis kasvab looduslikult ka Eestis.

## Eesti liigid
* *Lonicera xylosteum* – harilik kuslapuu; pärismaine, tavaline
* *Lonicera caerulea* – sinine kuslapuu; pärismaine, leidub paiguti
* *Lonicera tatarica* – tatari kuslapuu; metsistuv kultuurtaim
* *Lonicera caprifolium* – lõhnav kuslapuu; metsistuv kultuurtaim

## Liike

## Viited

## Kirjandus
* Ingerpuu, Nele. 2016. Kuslapuu: tavaline, kuid vähe tuntud Eesti Loodus 12: 23-25
* Rehder, A. 1903. Synopsis of the genus Lonicera. Missouri Botanical Garden Rhodora 11: 209-211.
Atlas (mütoloogia)

**Atlas** on vanakreeka mütoloogias üks titaanidest.
Algselt oli Atlas tuntud taevast toetavate sammaste valvurina, kuid hiljem seostati teda taeva enda hoidmisega. 

Ta etendas olulist osa Titanomahhias – kümneaastases sõjas titaanide ja olümposlaste vahel. Atlasest sai titaanide juht, kui Kronos lahingutest väsis. Kuigi Atlase püüdis titaanide jõude koondada, said Zeusi juhitud olümposlased lõpuks oma paremate relvade ja koletu jõuga vanadest jumalatest võitu. Atlase venda Menoitist tabas lahingus välgunool ja ta langes Tartarosse. Enamik ellujäänud titaanidest heideti Tartarose sügavikku, kus neid valvasid sajakäelised koletised hekatonheirid.

Titaanide väejuhile Atlasele määrati karmim karistus: ta pidi igavesti oma õlgadel taevavõlvi kandma. See müüt seletas, miks taevas maale ei lange. 

Ühe  legendi järgi tekkisid tema järgi nime saanud Atlase mäed Põhja-Aafrikas, kui Perseus näitas Atlasele gorgo Medusa pead ning Atlas muutus kiviks. Pärast seda jaksas Atlas taevast toetada.

## Hesperiidide õunad
Üheteistkümnenda vägitööna käskis kuningas Eurystheus Heraklesel tuua kolm õuna Hera kuldselt õunapuult, mis kasvas aias Atlase mäe nõlvadel. Puu eest hoolitsemine oli usaldatud Atlase kolmele tütrele, hesperiididele. Kui Hera avastas, et näitsikud olid seda usaldust reetnud ja õunu varastasid, pani ta puu eest hoolitsema valvsa draakoni Ladoni. Heraklesele anti nõu ise mitte õunu noppida, vaid paluda seda teha Atlasel. Olles imelise puuvilja leidnud, lasi Herakles Ladoni noolega maha ja pakkus, et hoiab taevast, kuni titaan õunu korjab. Atlas rõõmustas, et vabaneb oma koormast tunniks ajaks, ning anus Heraklest, et see lubaks tal endal õunad Eurystheuse kätte toimetada. Herakles nõustus, kuid tüssas Atlast, paludes tal korraks koormat kanda, kuni tema midagi pehmenduseks pea peale paneb. Kui kergeusklik Atlas koorma võttis, võttis Herakles õunad ja kõndis minema.

## Välislingid
Leeder

**Leeder** (*Sambucus* L.) on kuslapuuliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

## Levik
Pärit Euraasia ja Põhja-Ameerika parasvöötmest, kuid osaliselt ka Põhja-Aafrikast.

## Kirjeldus
Leedri perekonda kuuluvad kõrged põõsad, madalad puud või rohttaimed, millel on paaritusulgjad vastakuti liitlehed. Leedri võrsetel ja okstel on lai ning pehme säsi. Õied on väikesed, kolmetised, neljatised või viietised. Õied asetsevad rohkeõielistes ebasarikates või pööristes. Vilju kuulub luuviljade klassi. 

## Liigid

* kanada leeder (*Sambucus canadensis*)
*sinine leeder (*Sambucus cerulea*)
*väike leeder (*Sambucus ebulus*)
*korea leeder (*Sambucus coreana*)

Leedri perekonda kuulub umbes 40 liiki.

## Eesti liigid
Eestis kasvatatakse ilupõõsana kaht liiki, mis on juba 17. sajandist metsistunud ja naturaliseerunud:
**Sambucus racemosa* – punane leeder, hajusalt;
**Sambucus nigra* – must leeder, peamiselt Lääne-Eestis.

## Paljundamine
Leedrit saab paljundada seemnetega või vegetatiivselt - puitunud pistikutega ja haljaspistikutega. 

## Viited
Kukehari

**Kukehari** (*Sedum* L.) on kivirikulaadsete seltsi paksuleheliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Kukeharjad on mitmeaastased, harvem üheaastased taimed, mis on levinud peamiselt põhjapoolkera parasvöötmes. Perekonda kuulub 400 liiki. Perekonnas on nii ronitaimi kui põõsaid.

Lehed on lihakad, lamedad või ruljad ja munajad. Perekonnas on ka sukulente, mis säilitavad oma lehtedes vett.

Õied on enamasti 5, harvem 4 või 6 kroonlehega. Tolmukaid on tüüpiliselt poole rohkem kui kroonlehti. Õied on tavaliselt kollased, harvem valged või punased.

Kukeharjade vili on kukkur, seemned on väikesed.

Mitmed liigid sisaldavad mürgiseid alkaloide. Mõne lehti kõlbab jällegi salatina süüa.

Kukeharjad on levinud ilutaimed kiviktaimlates. Kukeharjad on üldiselt vastupidavad, aga leidub nii külma- kui kuumaõrnaid liike.

Mitu kukeharjaliiki on liblikate tähtsad toidutaimed.

Esimesena kirjeldas kukeharja teaduslikult Carl von Linné 1753.

Kukeharja perekonnast on eraldatud omaette perekondadeks kikkahari (*Hylotelephium*) ja kanahari (*Phedimus*).

## Eesti liigid
**Sedum acre* – harilik kukehari (sage)
**Sedum album* – valge kukehari (paiguti)
**Sedum hispanicum* – hispaania kukehari (neofüüt, harva)

Eestis kasvab veel kolm liiki kikkaharja perekonnast, mis varem olid arvatud kukeharja perekonda:   
**Hypotelephium maximum* – suur kikkahari (kohati)
**Hypotelephium ruprechtii* – Ruprechti kikkahari (väga haruldane)
**Hypotelephium telephium* – verev kikkahari (hajusalt)
Kivirik

**Kivirik** (*Saxifraga* L.) on kivirikuliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Kivirik on kivirikuliste sugukonna suurim perekond, kuhu kuulub umbes 440 liiki. Kiviriku perekonna esindajad kasvavad arktilis-alpiinsetes ökosüsteemides põhjapoolkeral. Enamuse liikide levilaks on lähisarktiline kliimavööde.

## Eesti liigid
**Saxifraga hirculus* –  kollane kivirik, haruldane
**Saxifraga granulata* – harilik kivirik, paiguti
**Saxifraga tridactylites* – väike kivirik, paiguti
**Saxifraga adscendens* – püstkivirik, haruldane

Kultuurtaimedena kasvatatakse Eesti aedades:
**Saxifraga hypnoides* – sammalkivirik 
**Saxifraga umbrosa* – varjukivirik
**Saxifraga x arendsii* – Arendsi kivirik 
**Saxifraga x haagii* – Haagi kivirik 

## Teisi liike
**[[Saxifraga nathorstii]]* (kasvab üksnes Gröönimaal)
Gryllefjord

**Gryllefjord** on kaluriküla Norras Tromsi maakonnas Senja saarel, endise Torskeni valla halduskeskus. Küla paikneb Gryllefjordeni fjordi lõunakaldal.

2009. aastal elab külas 379 inimest.

Ühendus mandriga on meritsi ja mööda 86. maanteed. Maantee on järskude tõusude-langustega ja mägiteedele omaste järskude kurvidega ning kohati nii kitsas, et ainult üks auto saab sel korraga liikuda, mistõttu talviti võib liiklus sellel teel olla oluliselt raskendatud.


Gryllefjord-From-Ballesvikskaret.jpg|Vaade idast
Gryllefjord 02.jpg|Vaade umbes küla keskelt lääne suunas
Gryllefjord 03.jpg|Vaade umbes küla keskelt ida suunas
Gryllefjord 04.jpg|Vaade ida suunas küla servalt
Rajalt maas

"**Rajalt Maas**" on Gunnar Grapsi 2003. aasta album. Albumi tootis MFM Records. See oli viimane Grapsi eluajal ilmunud album.

Albumi lugude muusika ja sõnade autor oli Gunnar Graps, neid esitas koos Magnetic Bandiga (Erki Sepp – kitarrid, Jüri Roosa – basskitarr, Raimond Vahter – löökriistad).

Kõik albumi lood olid varem salvestamata. Mitu laulu on Graps kirjutanud oma Ameerikas elamise perioodil. Üks lugu valmis 1970. aastate alguses. Albumilt ilmus singel "Kaotan". Plaadiesitluskontserdid toimusid 2004. aasta alguses Tartus, Viljandis, Tallinnas.

## Lood
#Käest läks kontroll – 4.06
#Rock'n'Roll – 4.30
#Kaotan – 4.21
#Kloun – 3.32
#Rajalt maas – 3.02
#Just nüüd – 3.38
#Elu teisel pool – 4.40
#Suurlinna biit – 3.24
#Teivasjaam – 3.05
#Valge varju bluus – 4.02
#Vana vedur – 3.16

## Viited
Gryllefjorden

**Gryllefjorden** on fjord Norra läänerannikul Tromsi maakonnas.

Fjordi suudmest Ravnerevna ja Juldagsneseti vahel kuni fjordi sisemaaotsani (Gryllefjordbotn) on 7,5 km. Suudmest kulgeb fjord põhja poole ja umbes 1 km järel pöörab järsult itta.

Fjordi lõunakaldal suudme lähedal asub Gryllefjordi kaluriküla. Fjordi lõuna-, ida- ja põhjakaldal kulgeb maantee nr 86.


Gryllefjorden 1.jpg|Vaade lääne suunas
Gryllefjorden 2.jpg|Lõunakallas. Vaade itta
Gryllefjorden 3.jpg|Vaade fjordi põhjast läände
Gryllefjorden 4.jpg|Vaade fjordi põhjast põhjakaldale. Paistab maantee nr 86
Gryllefjorden 5.jpg|Eelmine vaade suurendatult
Gryllefjorden 6.jpg|Vaade itta põhjakaldalt
Gryllefjorden 7.JPG|Vaade fjordi suudme juurest Atlandi ookeanile
Muul (loom)

**Muul** (*Equus asinus × caballus; Equus mulus*) on emase hobuse (-mära) ja isase eesli (-täku) järglane. 

Hobune ja eesel on erineva kromosoomide arvuga liigid. Eeslitel on 62 kromosoomi, hobustel 64. Muulal on 63 kromosoomi.

Muula tuleks eristada hobueeslist, mis on eeslimära ja hobusetäku ristand. Siiski nimetatakse kõnekeeles muulaks igasugust hobuse ja eesli värda.

Muulad on reeglina suguvõimetud. Sellepärast on nende saamiseks vaja alaliselt pidada hobust ja eeslit. Siiski on läbi aegade teada mitukümmend juhtumit, kus emane muul on poeginud. Isased muulad ruunatakse sageli, et muuta nad rahulikumaks ja vähem tujukateks veoloomadeks. 

Muul ei häälitse täpselt hobuse ega eesli moodi. Üldiselt sarnaneb tema hääl pigem eesli omaga, aga ta võib ka hobuse moodi hirnuda. Sageli juhtub, et tema häälitsus algab hobuse hirnumise moodi, aga lõpeb eesli ii-aaga. Mõnikord muulad niutsuvad.

Muula eelised seisnevad selles, et ta on sama vähenõudlik kui eesel, aga tubli hobuse jõuga. Tänapäeval kasutatakse Pakistani armees muulasid, kes vastavalt määrustikule peavad olema võimelised kandma 72 kg raskust koormat ilma puhkamata 26 km. Üldreeglina suudab muul kanda 20% oma kehamassist "surnud koormat", aga hobune 30% oma massist "elusat koormat", näiteks ratsanikku. Kuid muul on hobusest vastupidavam ja vajab vähem toitu kui sama suur hobune. Muul on suure koorma kandmisel kannatlikum kui hobune, tema nahk on kõvem ja vähem tundlik, mistõttu muul talub paremini vihma ja päikesepaistet. Nende kabjad on tugevamad kui hobustel ning nad on vastupidavamad haigustele ja putukatele. Savisel pinnasel on muulad ka künniloomadena paremad kui hobused.

Muul oli tuntud juba Homerose ajal. Minevikus oli muulakasvatus eriti heal järjel Prantsusmaal, Kreekas, Itaalias, Ees-Aasias ja Lõuna-Ameerikas, kus neid kasvatati miljoneid.

2003. aastal oli maailmas kõige rohkem muulasid Hiinas (4 194 000). Järgnesid Mehhiko ja Brasiilia, neljandal-viiendal kohal olid Colombia ja Maroko, kuuendal-seitsmendal Peruu ja India, kaheksandal Etioopia.

## Viited
Sõnastik

**Sõnastik** on andmebaas, mis sisaldab tähestikulises järjestuses või muu reegli järgi järjestatud või elektroonselt otsitaval kujul sõnu või muid keelendeid ning nende tähendusi sõnaseletustena või tõlkevasteid.

Raamatukujulise sõnastiku sünonüüm on sõnaraamat.  

## Sõnastiku liike
Eristatakse näiteks oskus-, murde-, slängisõnastikke.

## Vaata ka
*Leksikon
*Veebisõnastik

## Välislingid
*EKI sõnastikud
*Oskussõnastikke võrgus 
*Eestikeelne vikisõnastik
Aguuti

**Aguuti** (*Dasyprocta*) on näriliste perekond aguutilaste sugukonnast. 

Nad on levinud Lõuna-Ameerika põhjaosas, Kesk-Ameerikas, sealhulgas Lääne-Indias (Kariibi mere saartel). Nende algne levila ulatub Lõuna-Mehhikost Põhja-Argentinani.

Nende kehapikkus on kuni 42–62 cm ja kaal 1,5–4 kg. 

Nad elavad olenevalt liigist troopilises vihmametsas või savannis ning viimasel ajal ka põldudel. 

Aguutid on põhiliselt taimtoidulised loomad, kes ei ole toidu suhtes eriti valivad. Nad söövad puuvilju, pähkleid, lehti, varsi ja ka juuri. Neid on nähtud söömas ka linnumune ja mererannas koorikloomi. 

Aguutide tiinus kestab kolm kuud.

## Välislingid

*Wikispecies: aguuti
Hinggan

**Hinggan** on aimakk (2. järgu haldusüksus) Hiina Rahvavabariigis Sise-Mongoolia autonoomses piirkonnas. Asub piirkonna idaosas, piirneb läänes Mongooliaga.

Aimakk on nime saanud Suur-Hingani mäestiku järgi, mis läbib aimakki kirdest edelasse.

## Haldusjaotus

Hinggan jaguneb kaheks maakonna õigustega linnaks, üheks maakonnaks ja kolmeks hošuuniks:

* Ulanhot
* Arxan
* Tuquani maakond
* Horqin Youyi Qianqi hošuun
* Horqin Youyi Zhongqi hošuun
* Jalaidi hošuun

## Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas aimakis 1 588 787 inimest, kellest 53,67% olid hiinlased, 41,06% mongolid, 4,51% mandžud ja 0,39% korealased.

## Viited

## Välislingid
* Aimaki koduleht (*hiina keeles*)
Heino Villum

**Heino Villum** (5. veebruar 1931 Tallinn – 22. oktoober 1988 Elva) oli eesti poksija ja poksitreener.

Villum poksis aastatel 1947–1958. Ta alustas poksimist Tartus kutsekoolis õppides, kus tema treener oli Enno Laineste. Pärast kooli lõpetamist 1949. aastal poksis ta Tallinna Tööjõureservides, kus tema treener oli Vello Aedmäe ning hiljem Dünamos, kus tema treener oli Nigul Maatsoo.

Villum oli II kergekeskkaalus (kuni 67&nbsp;kg) kolmekordne Eesti NSV meister (1952, 1953 ja 1956) ja I keskkaalus (kuni 71&nbsp;kg) Eesti NSV meister (1957).

Villum sai Tööjõureservide üleliidulistel noorte meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 57,2&nbsp;kg) esikoha (1947). Ta sai Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67&nbsp;kg) esikoha (1955 ja 1956).

Villum sai NSV Liidu meistrivõistlustel II kergekeskkaalus (kuni 67&nbsp;kg) IV koha (1955).

Villum oli hiljem Tallinna Dünamos poksitreener.

Ta suri oma kodumajas Elvas 1988. aastal vingumürgistusse.

## Tunnustus
*1956 NSV Liidu meistersportlane

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 468

## Välislingid
*
*Haud Elva kalmistul
Ernst Sebastian von Manstein

**Ernst Sebastian von Manstein** (vene Себастьян Эрнст фон Манштейн; surnud 1747) oli sõjaväelane Peeter I teenistuses.

Ta teenis välja kindralleitnandi (kindralporutšik) auastme ja oli Vene-Türgi sõja ajal Tallinna komandant (*Befehlshaber in Reval*) ning kuberneri puudumisel aastail 1736–1738 Eestimaa kuberneri kohusetäitja.

Ta rentis vürst Aleksandr Menšikovilt 1727. aastal ära võetud Lagedi ja Saha kroonumõisa Harjumaal, mille rentnikuks pärast tema surma jäi kuni 1757. aastani lesk Dorothea Manstein (sünd von Dittmar) ja mis seejärel 1758 keisrinna Jelizaveta Petrovna ja senati ukaasiga Tallinna kubernerile Holstein-Becki hertsog Peter August Friedrichile igaveseks valduseks kingiti.

## Perekond
Ta oli abielus Dorothea von Ditmariga. Abielust sündisid:
*Christoph Hermann (1711–1757; de), ooberstleitnant, memuaarikirjanik, krahv Burchard Christoph von Münnichi (1739) ja Kuramaa hertsog Ernst Johann von Bironi (1740) adjutant, 1744. aastast kindral Preisi teenistuses, langes Seitsmeaastases sõjas 27. juuni 1757 Velemíni (*Welmina*) all;
*Dorothea Elisabeth (1713–1796), abiellus 1735 kapten Moritz Heinrich von Gersdorffiga (1700 Tartu – 1753 Tallinn)

## Viited
Hulunbuir

**Hulunbuir** (hiina 呼伦贝尔) on 2. järgu haldusüksus (ringkonna õigustega linn) Hiinas Sise-Mongoolias. Piirneb idas Mongooliaga ja põhjas Venemaa Taga-Baikali kraiga. Hulunbuir on pindalalt maailma suurim linn.

Haldusüksuse keskus on Hailari linnarajoon. 

Hulunbuiris asub Hulun Nuri järv ja osaliselt Bujr nuuri järv, mille suurem osa jääb Mongooliasse.

## Haldusjaotus

Hulunbuir jaguneb 13 maakonna tasemel haldusüksuseks: 4 hošuuniks, 3 autonoomseks hošuuniks, 1 linnarajooniks ja 5 maakonnaõigustega linnaks:

*Aruni hošuun
*Chen Baragi hošuun
*Ergun
*Evengi autonoomne hošuun
*Genhe
*Hailari linnarajoon
*Manzhouli 
*Morin Dawa Dahuri autonoomne hošuun
*Oroqen (Orotšooni autonoomne hošuun)
*Zalantun
*Xin Barag Zuoqi hošuun
*Xin Barag Youqi hošuun
*Yakeshi

## Rahvastik

2000. aasta rahvaloenduse andmeil olid Hulunbuiri elanikest 81,85% hiinlased, 8,6% mongolid ja 4,13% mandžud. 

## Välislingid
*Hulunbuiri koduleht (hiina keeles)
Türi Ganvix JK

**Türi Ganvix JK** on 2004. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Türi. Ganvix on Paide Linnameeskonna tütarklubi.

Türi Ganvixi esindusmeeskond mängib alates 2005. aastast Eesti liiga süsteemis. Seal alustati V liiga Lääne/Lõuna piirkonnas, kust tõusti mõne hooajaga II liiga Lääne/Lõuna piirkonda. Sealt on praeguseks langetud III liiga Põhi piirkond. Lisaks oli Türi Ganvixil ka 2016. aastal duubel nimega Türi Ganvix JK II. Nad mängisid ühe hooaja IV liiga Põhja/Ida piirkonnas. Keskmine kodumängude pealtvaatajate arv 2025. hooajal on 61 inimest. Türi Ganvixi rivaal on FC Järva-Jaani kelle vastu mänge nimetatakse Järva *derby*'ks

## Staadion
Türi linnastaadion asub Türil aadressil Tolli 51. Sellel on looduslik muru ja kolm tribüüni ning kaks katusega kaetud pinki meeskondadele. Staadionihoones on kolm riietusruumi. Staadion on renoveeritud 2015. aastal. Väljaku pikkus on 96 meetrit ja laius 64 meetrit.

## Meeskond

## Ajalugu

### Varasemad liigahooajad

## Vaata ka
* Eesti jalgpalliklubide loend

## Viited

## Välislingid
*Eesti Spordiregister
*Võistkond jalgpall.ee
Elmar Järvesoo

**Elmar Järvesoo** (kuni 1935. aastani **Elmar Gerberson**, 22. märts 1909 Saarde vald, Pärnumaa – 7. detsember 1994 Ormond Beach, Florida) oli Eesti poliitik ja põllumajandusteadlane. 

## Elulugu
Lõpetas Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi. 1928. aasta kevadel siirdus vabatahtlikuna kaitseväkke, kus teenis pioneeripataljonis. Ta lõpetas Sõjakooli aspirantide klassi. Reservi arvati 1930. aastal ja ülendati tehnilise väe lipnikuks gaasiasjanduse erialal.

Õppis Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, ülikooli lõpetas 1934. aastal. Põllutööpraktikal oli Taanis. Töötas Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi stipendiaadina Soomes ja oli Tartu Ülikooli kultuurtehnika ja geodeesia kabineti assistendiks kuni asus 1937. aasta sügisel Põllutööministeeriumi stipendiaadina end täiendama agraarökonoomilistes ja eriti talutööde ratsionaliseerimise küsimustes Berliini ülikooli juurde. 1939. aasta sügissemestril täiendas end Rootsi Põllumajandusülikooli Ultuna kampuses. 

Elmar Järvesoo kaitses doktoriväitekirja Berliinis 1939. aastal Friedrich Wilhelmi Ülikoolis. Dissertatsiooni teemaks oli "Voraussetzungen und Richtlinien zur Mechanisierung der Landwirtschaft in Estland" ehk Eesti põllumajanduse mehhaniseerimise eeldusi ja sihtjoon. Juhendajateks professorid Deneker (põllumajandusmasinad ja -riistad) ja Ries (talutööde ratsionaliseerimine). Viibis teadustööl stipendiaadina mitmes välisriigis. Väitekirja kaitsmisjärgselt oli ta Põllumajandusliku Uurimise ja Katsemajanduse Komitee teaduslik sekretär. 

Kuni 1944 lahkumiseni oli Järvesoo Põllumajandusliidu peanõunikuna Põllumajanduse Mehhaniseerimise Keskühistu nõukogu liige. 

Pärast sõda täiendas end Massachusettsi riigiülikoolis Amherstis USA-s (1950–1953), Põhja-Carolina põllumajandusülikoolis (1960–1961) ning Harvardi ülikoolis Bostonis (1968–1969). Järvesoo oli 1966. a. sügissemestril Soomes Fulbright professorina, õpetades seal Helsingi kaubanduskoolis ning Svenska Handelsskolas majandust. 1971/72 õppeaastal oli vahetusprofessorina Freiburg/Breissau ülikoolis Lääne-Saksamaal. 

Tema abikaasa oli eesti kunstipedagoog, maalikunstnik ja kodukaunistaja, avalikkusele Eesti suurima eraannetajana tuntud Aino Järvesoo. Nende toetusel osteti Tartusse Baeri tänavale maja üliõpilasseltsile Liivika, mille liige oli Elmar Järvesoo 1937. aastast kuni surmani.

Kuulus haridusministrina Heinrich Marga valitsusse.

Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige 1930. aastast ja auliige 1990. aastast. Ta oli seltsi teadusajakirja Agronoomia toimetuse sekretär oktoobrist 1932 kuni veebruarini 1935.

## Viited

## Kirjandus
* Elmar Järvesoo – agronoomia doktor. Päevaleht, 6. juuli 1939, nr. 179, lk. 2.
* Elmar Järvesoo; Leo Koobas (toim.) 1991. Balti Ülikool Saksamaal 1945–1949. Toronto: Balti Ülikooli Eesti Selts. 
* Leo Koobas (2001). Dr. agr. Elmar Järvesoo prof. emer. elu ja töö. Üliõpilasselts Liivika Kirjastus: Toronto.

## Välislingid
*
Pariisi metroo

**Pariisi metroo** (prantsuse *Métro de Paris*) on metroo Pariisis.

Metroo avati 19. juulil 1900. See on vanuselt neljas metroo maailmas.

Pariisi metrool on 16 liini ning kokku 320 jaama. Metroo kogupikkus on 245,6&nbsp;km. Pariisi metroos tehakse päevas üle 9 miljoni sõidu.

Metroo on avatud kella 5-st hommikul kuni südaööni.

## Liinid

## Galerii

Pilt:Paris Metro Lafayette.jpg|*La Fayette* peatus Pariisis
Pilt:Paris-subway-ligne5.jpg|MF67
Pilt:Metro-Paris-Rame-MP-73-Lign.jpg|MP73


## Välislingid
*Metroo kaart
Londoni metroo

**Londoni allmaaraudtee** (inglise keeles *London Underground*, ka *the Tube* ja *the Underground*) on metroovõrgustik, mis teenindab Londoni linna ja mõnda külgnevat maakonda.  

See on maailma vanim allmaaraudtee. Selle esimene liin avati 10. jaanuaril 1863.  

Londoni metrool on 11 liini ja 273 jaama ning on jagatud 6 tsooniks. Tänapäeval teenindab Londoni metroo kuni 5 miljonit reisijat päevas. 

1. jaanuaril 1948 Londoni metroo riigistati.

## Liinid

## Galerii

Pilt:Tube map 1908-2.jpg|Metroo kaart 1908. aastast
Pilt:Blackfriars.tube.station.london.arp.jpg|Districti liini rong saabub Blackfriarsi peatusse
Pilt:TubeStationWithTrain.jpg|Northerni liini rong
Pilt:South Wimbledon tube station - 1995 Stock train.jpg|Rong South Wimbledoni peatuses
Pilt:London Underground Entrance.jpg|Sissepääs jaama


## Vaata ka
*Cockfostersi metroojaam
*Great Portland Streeti metroojaam
*Piccadilly Circuse metroojaam
*Waterloo metroojaam
*King's Crossi tulekahju

## Välislingid

*Londoni metroo koduleht
*Londoni metroo kaart
Talvik (Norra)

**Talvik** (kveeni keeles *Talmulahti*, põhjasaami keeles *Dálbmeluovta*) on küla Norras Finnmargi maakonnas Alta vallas.

Küla paikneb Altafjordeni läänekaldal, Altast linnulennult umbes 20 km loodes (mööda maanteed 36 km).

2006. aastal elas Talvikis 452 inimest.

## Vaatamisväärsused
* Talviki kirik
Harilik talvik

**Harilik talvik** (*Chimaphila umbellata*) on taimeliik kanarbikuliste sugukonnast talviku perekonnast.

Harilik talvik on Eestis ainuke oma perekonna esindaja.

Ta kasvab Eestis hajusalt palumetsades.

## Viited

## Välislingid
*