open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Savva Kuliš

**Savva Kuliš** (vene Савва Яковлевич Кулиш; 17. oktoober 1936 Odessa – 9. juuni 2001 Jaroslavl) oli vene filmilavastaja, stsenarist ja operaator.

Savva Kuliš lõpetas 1959. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi operaatorina ja 1968. aastal Boriss Štšukini nimelise Teatriinstituudi lavastajana. 1959–1960 oli ta Kesktelevisiooni operaator. 1967. aastast oli ta Mosfilmi filmilavastaja.

## Filmid
Küprose Õigeusu Kirik

**Küprose Õigeusu Kirik** (kreeka keeles Ορθόδοξη Εκκλησία της Κύπρου; türgi keeles *Kıbrıs Kilisesi*) on üks autokefaalsetest õigeusu kirikutest. Autokefaalia ehk kirikliku iseseisvuse sai Küprose Õigeusu Kirik 431. aastal.

Küprose kiriku ajalooline kanooniline territoorium on Küpros. Kiriku liturgiliseks keeleks on kreeka keel.

Kirikupea kannab Uue Justinianuse ja kogu Küprose peapiiskopi tiitlit ning tema residents asub Küprose pealinnas Nikosias. Alates 2006. aastast on Küprose kirikupea Krisostomus II.

Kiriku kõrgeim võimuorgan on Püha Sinod, mis koosneb eesistujast, kelleks on kirikupea, ning tegevpiiskoppidest (metropoliitidest) ja vikaarpiiskoppidest.

## Ajalugu

Kristluse ajalugu Küprose aladel ulatub tagasi vähemalt 1. sajandisse. Pärimuse järgi pani sealsele kogudusele aluse apostel Barnabas. Sealsed kristlikud kogudused allusid algul Antiookia patriarhile. Aastal 431 sai Küprose õigeusu kogudustest aga autokefaalne peapiiskopkond ehk Küprose Õigeusu Kirik. 

7. sajandil maabusid saarel araablased, saar vabastati neist alles aastal 965. Aastal 1191 hõivasid saare ristisõdijad, aastatel 1489–1571 kuulus saar Veneetsiale.

1571. aastal hõivasid saare türklased. Sealsed kristlased said osaks türklaste milletite süsteemist, sealset õigeusu kirikut loeti aga ainsaks legaalseks kristlaste kirikuks saarel. Aastal 1660 sai kirikupea Nikephorosest ka saare poliitiline juht, kes pidi lisaks saare elanike hinge eest hoolitsemisele vastutama ka selle eest, et maksud oleksid korralikult kogutud.

Aastal 1821 toimus ülestõus türklaste vastu, milles osalesid ka Küprose elanikud. Osmanite riik surus ülestõusu julmalt maha, kolm Küprose piiskoppi hukati, peapiiskop poodi Nikosia keskväljakul üles. Suurem osa kloostritest suleti; osad muudeti ka mošeedeks. Antiookia patriarhaat saatis Küprose kirikule toetuseks uue juhtkonna.

Mõni aeg hiljem rentisid türklased saare Suurbritanniale. Juriidiliselt kuulus saar veel aastani 1914 türklastele, pärast seda aastat sai aga saarest inglaste koloonia. Küpros iseseisvus aastal 1960. Riigi esimeseks presidendiks sai peapiiskop Makarios.

1974. aastal hõivasid türklased Küprose saare põhjaosa. Sealne territoorium suleti Küprose kirikule. Okupeeritud alal keelustati õigeusu jumalateenistused, mitmed pühakojad hävitati.

## Kiriku struktuur

Küprose Õigeusu Kiriku jurisdiktsioonis on üle 500 koguduse ja üle 40 kloostri. Kirik jaguneb üheksaks piiskopkonnaks, mille juhtidel on metropoliidi staatus (1974. aasta konflikti järel tegutseb neist reaalselt kuus).

* Paphose metropoolia
* Kitioni metropoolia
* Küreene metropoolia
* Limassoli metropoolia
* Morphi metropoolia
* Konstantiase ja Ammohostase metropoolia
* Kykkose ja Tylleriase metropoolia
* Tamassose ja Oreinese metropoolia
* Trimithontose metropoolia

## Vaata ka
*Õigeusu kirik

## Viited

## Välislingid

*Kiriku koduleht
Gudžiūnai

**Gudžiūnai** on alev Leedus Kėdainiai rajoonis, Gudžiūnai valla halduskeskus. Alev asub Dotnuvėlė jõe kaldal. Alevit läbib Vilniuse ja Šiauliai vaheline raudtee (osa Liibavi-Romno raudteest), alevis on Gudžiūnai raudteejaam.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1911 valminud katoliku kirik.

## Ajalugu

Aastal 1653 mainiti Gudžiūnaid esimest korda. Aastal 1812 ehitati sinna kabel. Jaanuariülestõusu ajal toimus küla juures lahing. Tänavkülast sai alev XIX sajandi lõpus. 

Aastal 1911 ehitati kabeli asemele kirik. Teise maailmasõja ajal tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskasula.

## Pilte

Gudžiūnai, bažnyčia.JPG|Gudžiūnai kirik
Gudžiūnai003.JPG|Alevi keskus
Gudžiūnai, mokykla.JPG|Koolimaja
Gudžiūnai AG3.jpg|Alev linnulennult


## Tuntud elanikke
*Paulius Rabikauskas - Leedu teoloog
*Steponas Žiupsnys - Knygnešystė tegelane

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Großvenediger

**Großvenediger** on mägi Alpides Kõrg-Tauerni ahelikus Venedigeri rühmas. Kõrgus 3657 meetrit, kõrgus jalamilt on aga 1185 meetrit. See on Austria kõrguselt neljas mägi. Großvenediger asub Tirooli ja Salzburgi liidumaa piiril Kõrg-Tauerni rahvuspargis ja on Salzburgi liidumaa kõrgeim tipp.

Algselt kandis see  nime *Stützerkopf*, aga aastal 1797 nimetati seda esimest korda praeguse nimega. Põhjus, miks mägi seda nime kandma hakkas, on teadmata. Nimi tähendab tõlkes *Suur Veneetslane*.

Pärast seda, kui Großglockneri tipp aastal 1800 esimest korda vallutati, alustati ka Großvenedigeri tipu ründamist. Aastal 1828 ebaõnnestus hertsog Johanni juhitud ekspeditsioon. Esimest korda tõusid mäe tippu 1841. aastal Josef Schwabi juhitud ekspeditsiooni liikmed Anton von Ruthner, Josef Lasser von Zollheim, Ignaz von Kürsinger, Otto von Gravenegg ja seitsmekümne aasta vanune Paul Rohregger.

## Viited
Adelina Ismaili

**Adelina Ismaili** (sündinud 14. detsembril 1979 Prištinas) on Kosovo laulja ja näitleja, kes on albaanlaste diasporaa hulgas üks populaarsemaid tähti.

Laulmisega hakkas tegelema varakult ning osales mitmes laste telesaates (muusikasaate "Akordet e Kosovës" võitis ta kuueaastaselt, osales ka saates "Festivali i këngës për fëmijë në RTSH" jm). 

Pärast pausi naasis ta telekanalitesse provokatiivsete videotega, uue esinemis- ja riietumisstiiliga. Nii näiteks esines ta Kosovo sõja ajal festivalil "Кенга мађика" poolalasti, tema ihu oli aga kaetud sõjaväelaste riietust meenutava maalinguga.

Aastal 1997 sai temast miss Kosovo. Ta tahtis samal aastal ka Miss Globe'i valimistel osaleda, aga kuna Kosovo iseseisvust ei olnud tunnustatud, siis esindas ta Albaaniat, kuid kuna tal selle riigi kodakondsust ei olnud, siis ta diskvalifitseeriti. Aastal 1999 oli Adelina sunnitud koos perega Makedooniasse ümber asuma, ent aasta lõpuks naasis ta Kosovosse. 2010. aastast elab ta Pariisis.

Mitu tema plaati on olnud müügiedetabelis esikohal. Populaarsuse ja laulude provokatiivse sisu tõttu on teda mitu korda rünnatud. Tuntud laule: laste kannatustest rääkivad laulud "Молим вас, зауставите буку хеликоптера. Желимо да певамо, излазимо напоље. Желимо наше детињство назад. Fuck the Government" aastast 1999, Kosovo võitlejatele pühendatud "Lavdi Ushtari Im", rahvusliku sisuga "Skënderbeu".

## Diskograafia

* "Cunga Llunga" (1987)
* "Ne jemi bukuria e atdheut" (1990)
* "S`kam adrese e po bie shi" (1992)
* "Fore" (1995)
* "100% zeshkane" (1997)
* "S`jam Sex Bomb" (1999)
* "Prej fillimit" (2003)
* "Mbretereshë e robëreshë" (2005)
* "Feniks" (2010)

## Viited
Patrik Laine

**Patrik Laine** (sündinud 19. aprillil 1998 Tamperes) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-is klubis Columbus Blue Jackets ründajana paremäärel.

Ta alustas karjääri kodumaa klubis Tappara. Soome kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2014–15.

2016. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Winnipeg Jetsi poolt teise valikuna. 

2017. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule.

24. novembril 2018 lõi ta mängus St. Louis Bluesi vastu viis väravat, saades kolmandaks mängijaks pärast hooaega 1997–98, kes seda suutnud on. Enne teda oli ühes NHL-i mängus viis väravat visanud Johan Franzén 2011. aastal.

2021. aasta jaanuaris siirdus Laine Blue Jacketsi.

2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel võitis ta Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Ta tunnistati turniiri parimaks Soome mängijaks.

## Viited

## Välislingid
* Patrik Laine NHL.com lehel
* Patrik Laine hockeydb.com lehel
Acre Vabariik

**Acre Vabariik** (portugali: *República do Acre*), (hispaania: *República del Acre*) või **Acre Sõltumatu Riik** (portugali: *Estado Independente do Acre*), (hispaania: *Estado Independiente del Acre*) oli Boliivias Acre piirkonnas võimul olnud separatistlike valitsuste nimetus. Brasiilia annekteeris piirkonna 1903. aastal ning see on nüüd Acre osariik.

## Ajalugu

1860.–1900. aastatel asustasid Acre piirkonna brasiillased, kes moodustasid lõpuks suurema osa rahvastikust. 1867. aastal Brasiilia ja Boliivia vahel sõlmitud Ayacucho lepingu tulemusel liideti Acre Boliiviaga. Piirkond meelitas 19. sajandi lõpus toimunud kummibuumi jooksul ligi paljusid Brasiilia migrante. Aastatel 1899–1900 juhtis Hispaania ajakirjanik ja endine diplomaat Luis Gálvez Rodríguez de Arias ekspeditsiooni, mille eesmärk oli Acre üle Boliivialt kontroll saada. Ekspeditsiooni rahastas salaja Amazonase osariigi valitsus, mille eesmärk oli selleks ajaks äsja iseseisvunud Acre uuesti Brasiiliaga liita. Gálvez kuulutas iseenda 14. juulil 1899 Acre Esimese Vabariigi presidendiks, pealinnaks sai Antimary linn, mille ta nimetas ümber Arieopoliseks. Esimene vabariik kestis üheksa kuud, kuni 1900. aasta märtsis saatis Brasiilia valitsus sõjaväelased Gálvezt arreteerima ja andis Acre tagasi Boliiviale. Gálvez saadeti Hispaaniasse sundasumisele, Acre elanikud olid endiselt Brasiilia või Boliiviaga liitumise vastu.

Novembris 1900 prooviti uuesti iseseisvuda, Teise Acre Vabariigi presidendiks sai Rodrigo de Carvalho. Seegi katse suruti maha ning Acre jäi Boliivia osaks kuni 1903. aastani.

Pärast Teise Vabariigi läbikukkumist pöördusid iseseisvusvõitlejad Rio Grande do Suli osariigist pärit veterani José Plácido de Castro poole. Nad pakkusid talle Boliiviast iseseisvumise juhi kohta. Plácido, kes oli Acres alates 1899. aastast ekspeditsiooni peainspektorina töötanud ja oli just tagasi Rio de Janeirosse läinud, võttis pakkumise vastu. Ta kehtestas armees range korra ning organiseeris peaaegu 30 000-mehelise armee ümber. Acre sõjavägi võitis mitu lahingut ning 27. jaanuaril 1903 kuulutas José Plácido de Castro välja Acre Kolmanda Vabariigi. Brasiilia president Francisco de Paula Rodrigues Alves saatis Brasiilia sõjaväelased Põhja-Acresse, et tõugata Plácido Acre presidendi kohalt. Tänu Rio Branco paruni José Paranhose oskuslikele läbirääkimistele lahendati situatsioon suhteliselt rahulikult. Pärast läbirääkimisi allkirjastati rahuleping. Petrópolise leping, mis allkirjastati 11. novembril 1903, andis Brasiiliale kontrolli Acre (191 000 km²) üle. Vastutasuks sai Boliivia väiksemad alad Mato Grosso piirkonnas ja kaks miljonit naelsterlingit ning Brasiilia võttis vastutuse ehitada Madeira–Mamoré raudtee, mis andis Boliiviale ühenduse välismaailmaga. 25. veebruaril 1904 sai Acre ametlikult Brasiilia osaks.

## Vaata ka
*Acre osariik
Wilford Brimley

**Anthony Wilford Brimley** (27. september 1934 Salt Lake City – 1. august 2020) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
*
Sõidumeerik

**Sõidumeerik** (ingl.k. *tachograph*) on sõiduki armatuurlauale paigaldatav elektromehaaniline või elektrooniline seade (elektrooniline sõidumeerik), mis näitab ja registreerib automaatselt sõiduki läbisõitu, kiirust, sõiduaega, juhi muud tööaega, töövaheaegu ja igapäevast puhkeaega ning sõidumeerikulehe karbi avamisi.

## Ülevaade
20. sajandi lõpukümnenditel ja uue sajandi algul kasutati elektromehaanilisi salvesteid, mis salvestasid teabe ümmargusele kartongist kettale, mida siis aeg-ajalt vahetati. 13.06.2002.a. võttis Euroopa Komisjon vastu digitaalse sõidumeeriku tehniliste nõuete loetelu. Sätestati uue meerikutüübi ehitamise, autole paigaldamise ja kontrollimise kord. Digitaalne sõidumeerik on kasutajasõbralik, tahhograafist raskemini manipuleeritav ja andmed lihtsalt kontrollitavad. Juht peab kandma kaasas isiklikku kiipkaarti, kuhu salvestatakse tema viimase 28 päeva tegevus. Digitaalse sõidumeeriku (ingl.k. *digital tachograph*) puhul kasutatakse ainult digitaalset tehnoloogiat koos juhi kiipkaardi ja automaatse andmesalvestusega.

Autojuhtide töö- ja puhkeaegade vaheldumine on olulised nii liiklusohutuse kui ka autojuhi enda töötervishoiu tagamiseks. Sel põhjusel on kasutusel seadmed, mis salvestavad olulisi andmeid auto liikumise, liikumiskiiruse, peatumiste, parkimiste jms kohta. Ettevõttes vedusid korraldavad isikud ja kontrollorganid saavad tagantjärele vajalikku informatsiooni selle kohta, kuidas autojuht on pidanud reisil olles kinni vastavatest nõuetest.

Sõidumeerikud jaotatakse andmete salvestamise viisi järgi:
*analoogsõidumeerikud – andmete salvestamiseks kasutatakse salvestuslehte;
*digitaalsed sõidumeerikud – andmete salvestamiseks kasutatakse sõidumeerikukaarti.

Seade salvestab sõidukijuhi nelja erinevat tegevust:
# Sõiduaeg ehk "Rool" – salvestatakse automaatselt, kui sõiduk on liikumises.
# Teised tööd ehk "Haamrid" – kõik tööajana määratletud tegevused, välja arvatud sõiduki juhtimine.
# Valmisolekuaeg ehk "Ümbrik" – aeg, mille jooksul juht ei pea töökohal viibima, kuid peab olema kättesaadav, et teda oleks võimalik kutsuda sõitmist alustama või jätkama või muud tööd tegema.
# Puhkeaeg ehk "Voodi" – aeg tööpäeva sees, mil juht puhkab ega pea olema kättesaadav tööandjale.

Sõidumeeriku süsteem koosneb sõiduki käigukastiga ühendatud kiirusandurist, salvestusseadmest ja salvestusmeediumist (salvestusleht või sõidumeerikukaart).

## Vaata ka

* tööohutus
* liiklusohutus
* sadulveok

## Viited
Hiiu folk

**Hiiu folk** on rahvamuusikaüritus, mis toimub Hiiumaal alates 2005. aastast juuli keskpaigas.

Festivali korraldab MTÜ Hiiu Folk, festivali peakorraldaja on selle algusest peale olnud Astrid Böning-Nõlvak. Festivali omapärana ei toimu kontserdid ühes kindlas asulas, vaid saarel paljudes kohtades ning naabersaartelgi – näiteks Kassaril, Saarnakil jm. Festival on lisaks rahvakultuurile ja muusikaelamustele propageerinud ka looduslähedast käitumist, korraldanud matku ja kaasanud muuseume. Oluliseks on peetud alkoholivaba peokultuuri ning peokoha ja looduse puhtana hoidmist.

## Tunnustus

* 2009 Karskusliidu aasta tegija
* 2009 Hiiumaa kultuuripärl
* 2015 ajakirja Pere ja Kodu valikul Eesti kõige peresõbralikum festival

## Vaata ka
* Hiiumaa
* Folkloorifestival
* Hiiumaa Pärimusait
* Käina Huvi- ja Kultuurikeskus

## Välislingid
*Hiiu Folgi koduleht
*Hiiu Folgi leht Facebookis
*Hiiu Folk liigub sel korral merest mereni ERR, 11. mai 2016
*Hiiu Folk kutsub saarele Hiiu Leht, 13. mai 2016
Agnieszka Radwańska

**Agnieszka Roma Radwańska** (sündinud 6. märtsil 1989 Krakówis) on Poola naistennisist.

9. juulil 2012 jõudis ta WTA edetabelis 2. kohale, mis on tema senise karjääri kõrgeim koht. Teist korda tõusis ta WTA edetabelis teisele kohale 23. mail 2016.

Ta on võitnud üksikmängus 20 WTA turniiri. Ühe korra on ta mänginud suure slämmi turniiri finaalis: 2014. aastal kaotas ta Wimbledonis Serena Williamsile 1:6, 7:5, 2:6. Poolfinaali on ta seni jõudnud neljal korral: 2013 ja 2015 Wimbledonis ning 2014 ja 2016 Austraalias. 2015 võitis ta Singapuris WTA Touri aastalõputurniiri, alistades finaalis Petra Kvitová 6:2, 4:6, 6:3.

2013. aastal pälvis ta Poola Vabariigi kuldse teeneteristi.

## Välislingid

*http://www.agaradwanska.com/
*Agnieszka Radwańska WTA Touri kodulehel
Nadežda Nejnski

**Nadežda Nejnski** (esimesest abielust **Nadežda Mihajlova**; sündinud 9. augustil 1962 Sofias) on Bulgaaria poliitik. Ta oli aastatel 1997–2001 Bulgaaria välisminister.

Ta sündis 1962. aastal Sofias, kus lõpetas ka keskkooli. 1985. aastal lõpetas ta filoloogina Sofia ülikooli. Aastatel 1986–1988 töötas ta vabakutselise ajakirjanikuna.

## Isiklikku
Ta abiellus 1983. aastal Kamen Mihajloviga, abielust sündis kaks tütart; 2006. aastal abielu lahutati.

3. oktoobril 2009 abiellus ta Bulgaaria saatkonnas Madridis Svetlin Nejnskiga.
Kaukaasia Albaania Apostlik Kirik

**Kaukaasia Albaania Apostlik Kirik** oli tänapäeva Aserbaidžaani aladel tegutsenud kohalik kirik, üks vanimaid kristlikke kogukondi. Mõnda aega oli see autokefaalne, seejärel tegutses aga Armeenia Apostliku Kiriku osana (metropoliitkonnana). Kiriku liturgiliseks keeleks oli udi keel. Kaukaasia Albaania Apostliku Kiriku pea oli katoolikos.

Pärimuse kohaselt pani kirikule aluse püha Elisæus, üks apostel Juudas Taddeuse õpilastest, juba I sajandil. IV sajandil võttis kuningas Urnayr Armeenia kirikult vastu kristluse, see tõi kaasa udide usuvahetuse ja kristluse laiema leviku piirkonnas. Kuna kuninga usuvahetuse tõi kaasa Armeenia kiriku tegevus, pidasid nad endid Albaania kiriku protežeeks, piirkonna elanikud aga pidasid oma kirikut armeenlaste omast vanemaks.

V sajandil tõlgiti udi keelde Piibel. Vanimad säilinud piiblitõlked pärinevad siiski VII sajandist ja neis on tunda märkimisväärseid armeenia mõjusid. Sajandi alguses levis piirkonnas Pärsia mõjul zoroastrism. Sajandi lõpus saabus aga kristluse kuldaeg, mil kiriku struktuur formaliseeriti. VI sajandil saabusid piirkonda hunnid ja kirik alustas nende seas misjonitööd.

Aastal 705 otsustasid piirkonna riigijuhid, et lasevad edaspidi kiriku katoolikose määrata armeenia kirikul, mis tõi edaspidi kaasa kiriku autokefaalia kadumise. VIII sajandil tõi araablaste invasioon kaasa ka selle, et suur osa piirkonna elanikest võttis vastu islami. Piirkonna rahvad, kes islamit vastu ei võtnud, sulasid kas ühte armeenlastega või konsolideerusid ühtseks udi rahvaks. Kahhethi alade asukad liitusid aga Gruusia Õigeusu Kirikuga.

Aastaks 1434 oli kirik saanud Armeenia kiriku osaks ja kaotanud oma autokefaalia. Lisaks Aserbaidžaani aladele haldas see ka Armeenia Õigeusu Kiriku piiskopkonda, mille aladeks olid Kuldhordi maad ja mille keskuseks oli Sarai-Batu. XVIII sajandil haldas see ka armeenlaste kogukonda Astrahanis. 

Aastal 1815 lasi Venemaa keiser Nikolai I Kaukaasia Albaania Apostliku Kiriku võimuorganid likvideerida. Aastal 1836 keelustas ta selle tegevuse täielikult ja kõik selle kogudused võttis üle Armeenia Apostlik Kirik.

## Viited
Bugeac

**Budžak** (rumeenia *Bugeac*, ukraina ja bulgaaria *Буджак*, gagauusi ja türgi *Bucak*, poola *Budziak*, saksa *Budschak*) on piirkond Euroopas Moldova lõuna- ja Ukraina edelaosas. Moldovas pole Budžaki ala täpselt määratletud, Ukrainas hõlmab see Odessa oblasti osa, mis jääb Dnestri jõest edelasse.

## Nime päritolu
Budžaki nimi on pärit turgi keeltest ning tähendab 'ääremaad', 'nurka' või 'kolmnurka'. Viimane moodustub kolme linna – praeguste nimedega Bilgorod-Dnistrovskõi, Benderi ja Izmajili – mõtteliste ühendusjoonte järgi.

## Ajalugu
Budžaki ala on kuulunud 7.–14. sajandini erinevate Bulgaaria riikide alla. Kuni 15. sajandini oli see Moldaavia osa Vana-Bessaraabia. Alates 1484. aastast oli see Osmanite riigi osa ning oma erilise kuju tõttu sai see riigi ääreala nime 'Budžak'.

Venemaa liitis 1812. aastal endaga Pruti ja Dnestri jõe vahelise ala ning sellele kandus lõunast üle nimi Bessaraabia. Vana-Bessaraabia jäi sisuliselt uue Bessaraabia lõunaosaks.

Osa Budžakki (Vana-Bessaraabia lõunaosa) kuulus aastatel 1856–1878 Rumeeniale, 1918. aastal sai terve Vana-Bessaraabia Rumeenia Kuningriigi osaks.

1940. aastal okupeeris ja annekteeris Nõukogude Liit Bessaraabia ning see sai Moldaavia NSV ja Ukraina NSV osaks. Budžak tähendas nüüd Ukraina NSV alla läinud Vana-Bessaraabia osa.

Aastatel 1941–1944 oli Budžak taas tervenisti osa Suur-Rumeeniast. Kuulus Bessaraabia kubermangu, mille pealinn oli Chișinău.

Alates 1944. aastast (ametlikult 1947. aastast) oli Budžak taas Nõukogude Liidu (Moldaavia NSV ja Ukraina NSV) osa. Alates 1991. aastast on Budžak Moldova (Vana-Bessaraabia põhjaosa) ja Ukraina osa (kitsamas mõistes Budžak).

## Tänapäeva Moldova Budžak
Moldovas pole Budžaki ala tänapäeval täpselt määratletud, osa ajaloolist Budžakki jääb Transnistria alale.

## Tänapäeva Ukraina Budžak
Ukrainas hõlmab see Odessa oblasti edelaosa. Sellel on kasutusel eri nimetusi: "Lääne-Odessamaa" (ukraina: *Західнa Одещина*, *Zahidna Odeštšõna*), "Bulgaaria Bessaraabia" (ukraina: *Болгарська Бессарабія*, *Bulgarska Bessarabija*), "Akkermanimaa" (ukraina: *Аккерманщина*, *Akkermanštsõna* – Bilgorod-Dnistrovskõi linna ajaloolise türgi nime 'Akkerman' järgi).

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse järgi oli Budžaki (Odessa oblasti rajoonid, mis jäävad Budžaki alale) rahvastik 617 200 inimest, neist umbes 40% ukrainlasi, 21% bulgaarlasi, 20% venelasi, 13% moldaavlasi, 4% gagauuse ja 2% muid rahvusi.

Ukraina Budžaki pindala on umbes 13 200&nbsp;km².

## Viited
Linda Simm

**Linda Simm** (sünninimi **Linda Kaart**; 16. detsember (vkj 4. detsember) 1882 Tartu – 8. detsember 1958 Tallinn) oli ühiskonnategelase Ants Simmi abikaasa.

Linda Simm oli üks kahest Eesti Üliõpilaste Seltsi naisliikmest (c 1906-I).

Ta maeti 13. detsembril 1958 Tallinna Metsakalmistule (kvartal 8, plats 2699). Simmi talu kalmistul Tarvastu vallas Kivilõppe külas, kuhu on maetud Ants Simm, asub Linda Simmi mälestuskivi.
Timothy Kopra

**Timothy Lennart Kopra** (sündinud 9. aprillil 1963) on Ameerika Ühendriikide insener ja endine NASA astronaut. 

Kopra teenis alates 1985. aastast USA maaväes, kust lahkus 2010. aastal koloneli auastmes. Kopra oli missiooni spetsialist missioonidel STS-127 ja STS-128 ning kuulus Rahvusvahelise Kosmosejaama 20. ekspeditsiooni meeskonda. 2011. aastal oli ta määratud missioonile STS-133, kuid vigastas ennast jalgrattaga sõites ning pidi koha loovutama Stephen Bowenile. 46. ekspeditsiooni ajal oli ta taas Rahvusvahelise kosmosejaama meeskonnaliige ning 47. ekspeditsiooni ajal oli ta jaama komandör 2. märtsist 18. juunini 2016. 

Kopra lahkus NASAst 2018. aastal. 2020 sai ta MDA Corporationi robootika- ja kosmosevaldkonna asepresidendiks.

## Isiklikku

Kopra on sündinud Texase osariigis Austinis. Ta on abielus ja tal on kaks last.

Timothy Kopra on isa kaudu Soome juurtega. Isapoolne vanaema oli pärit Helsingist ja vanaisa Karjalast ning nad emigreerusid USAsse 1914. aastal. Timothy Kopra isa oskas soome keelt, kuid Timothy seda ei oska.

## Viited
Lõuna-Dobrudža

**Lõuna-Dobrudža** on (bulgaaria *Южна Добруджа*, *Južna Dobrudža*; rumeenia *Dobrogea de Sud*, aga ka *Dobrogea Nouă* ('Uus-Dobrudža'), *Cadrilater* ('nelinurk')) on ajalooline piirkond tänapäeva Bulgaarias, ajaloolise Dobrudža osa. Selle pindala oli 7565 km<sup>2</sup>.

Ala kuulus kuni 1913. aastani Bulgaariale. Pärast Bulgaaria kaotust Teises Balkani sõjas anti Lõuna-Dobrudža Bukaresti rahulepinguga 1913. aastal Rumeeniale. Nii Esimese maailmasõja eel kui ka järel toimus Lõuna-Dobrudžasse suur rumeenlaste kolonisatsioon.

Teise maailmasõja aegsete Balkani riikide piiride ümberkorraldamisega anti see ala 7. septembril 1940 Craiova lepinguga Bulgaariale tagasi. Lepinguga käivitus ka suur rahvastevahetus – Rumeeniast lahkus Bulgaariasse umbes 77 000 bulgaarlast, samal ajal kui Bulgaariast lahkus Rumeeniasse umbes 110 000 rumeenlast, sealhulgas Lõuna-Dobrudžast umbes 80 000 inimest.

Ehkki Pariisi konverentsi otsustega üldiselt tühistati Balkani riikide aastatel 1940–1944 toimunud piiride ümberkorraldus, jäeti ala ametlikult 1947. aastal Bulgaariale.

## Lõuna-Dobrudža tänapäeva Bulgaarias
Lõuna-Dobrudža ala kuulub tänapäeval Dobrichi ja Silistra piirkonda.

## Vaata ka
*Põhja-Dobrudža
Purku Samaaria koda

**Purku Samaaria koda** on EELK Rapla Maarja-Magdaleena koguduse kuulutuspunkt Valli külas Rapla vallas.

Purku Samaaria koja rajamise idee algataja oli Lea Särekanno. Valli küla Sipelga talu pühitseti Lääne-Harju praosti Jüri Vallsalu poolt Rapla koguduse filiaaliks 19. juunil 1994. 

## Viited

## Välislingid
* Valli küla Samaaria koda on tegutsenud 20 aastat
Anatoolia suusamaraton

**Anatoolia suusamaraton** (türgi keeles *Anadolu Kayak Maratonu*) oli suusamaraton Türgis. 

Murdmaasuusatamine on Türgis vähetuntud spordiala, kuigi riigis on piirkondi, kus lumeolud ja maastik on suusatamiseks sobivad.

Esimene suusamaraton Türgis toimus 2008. aastal Arkuti mägedes Anatoolias, täpsemalt Bolu provintsis Gerede linna lähedal. Võistluse korraldasid Eesti saatkond Türgis ja tollal Türgi murdmaasuusatamise koondist juhendanud Jaanus Teppan. Ürituse idee oli tutvustada Eestit ja murdmaasuusatamist türklastele ning saada meediatähelepanu nii kohalikus kui ka rahvusvahelises pressis. 

Sellel Eesti Vabariigi 90. juubeliaasta puhul korraldatud üritusel viibis arvukalt Eesti ja teiste riikide diplomaate, kellest mitmed ka läbisid raja. Maratonist võttis osa Eesti peaminister Andrus Ansip, kes on Eestis tuntud kui visa harrastussportlane. Võitis Martti Himma, Eesti peaminister oli 11. 

Kuid paremusjärjestuse selgitamine ei olnud sellel maratonil peamine – kõige olulisem oli soov tuua suuskadele inimesed, kes teevad seda harva või esmakordselt ja pakkuda neile rõõmu liikumisest suusarajal. Korraldajad pakkusid lisaks suusatamisele ka liulaskmist, hõõgveini, sütel grillitud liha ja rahvatantsuansamblite etteasteid.

Maratoni pikkus oli 35–42 km, lühematel radadel 10–20 km ning seda sõideti klassikalises stiilis. See oli üritus harrastajatele, kus osavõtjate arv jäi alla 100 ja suusamaailma tipud ei tulnud võistlema. Maraton ei kuulunud ühegi rahvusvahelise maratonisarja hulka. Teadaolevalt on Anatoolia maraton toimunud 3 korda: 2008, 2009 ja 2010. 

Järgnevatel aastatel keskendus Eesti saatkonna spordisuunaline tegevus kepikõnnile.

## Viited

## Välislingid
*Nädala tegijad: Türgi suusamaratonil osalenud eestlased Eesti Rahvusringhäälingu uudised
*Kayakçı diplomatlar Arkut Dağı’nda Türgi uudisteportaal Hürriyet (türgi keeles)
*Turkish Delight – 2009 Anatolian Ski Marathon on March 8 North America's Nordic Ski Magazine Skitrax (inglise keeles)
*Eestlaste algatatud Anatoolia maraton teeb Türgist suusariigi Kanal2 Reporter, 26. veebruar 2010
Parkett

**Parkett** on puidutükkidest laotud geomeetriline mosaiik, mida kasutatakse dekoratiivsel eesmärgil.
Parketi mustrid on täielikult geomeetrilised - ruudud, kolmnurgad, rombid. Kõige populaarsem parkettpõrand on kalasaba mustriga.

### Materjal
Parketi materjalina kasutatakse enamasti erineva värvuse ja tekstuuriga puitu, näiteks tamm, pähklipuu, kirsipuu, mänd, vaher ja paljud teised. Kallima puumaterjalina kasutatakse ka rikkaliku tooniga mahagoni või muud välismaist puitu. Ka bambusparkett on tänapäeval väga populaarne, olguni et see pole otseselt puit.
Parkettpõrandaid liimiti vanasti kuuma bituumeniga, kuid tänapäeval kasutatakse tavapärast liimi.

### Puhastamine
Puidust põrandaid võib pühkida harjaga või vajaduse korral pesta vee ja lapiga. Mõningad tolmuimejad võivad parketti kriimustada või kulutada, kui puidu osakesed jäävad tolmuimeja harjakeste vahele.

### Parandamine
Parkettpõrandad püsivad väga kaua ja ei vaja suurt hoolitsust. Kulunud või lahti tulnud põrandalaudu on lihtne välja vahetada uuesti liimides või bituumenit kasutades.

### Kasutamine majapidamises
Parkettpõrandaid kasutatakse peamiselt magamistubades, eluruumides ja koridorides. Puidust põrandaid peetakse paremaks, sest need on jala all soojemad kui tavalised keraamilised plaadid. Samas on puidust põrandad vähem helikindlad ja need võivad tekitada probleeme korterelamutes.

### Vaata ka
* Puit
* Puitmaterjal
Hommik männimetsas

**"Hommik männimetsas"**, rahvasuus tuntud ka kui **"Kolm karu"**, on vene kunstnike Ivan Šiškini ja Konstantin Savitski 1889. aastal valminud õlimaal. Maalil kujutatud karud maalis Konstantin Savitski. 

Teos oli lausa kultuslikult moes 20. sajandi algul Venemaal ning hiljem Nõukogude Liidus 1950. ja 1960. aastatel. 

Maalilt tuntud kolm karupoega on Riho Undi ja Andrus Kiviräha nukufilmi “Vennad Karusüdamed” kangelasteks. 

Andres Eilarti ja Aavo Koka koostatud reisijuht "Pintsliga tõmmatud Eesti" annab teada, et suure tõenäosusega maalis Ivan Šiškin pildil kujutatud männimetsa Eestis Narva-Jõesuu lähistel, kus teda inspireeris linnaserval, üsna autotee ääres kasvav suur ja mitmeharuline vana mänd, mida kutsutakse "Šiškini männiks".

Maali on sageli peetud üksnes Šiškini teoseks, sest selle omandanud Vene kaupmees, metseen ja kunstikoguja Pavel Tretjakov oli Savitski signatuuri maalilt kõrvaldanud, leides, et alates ideest ja lõpetades teostusega kõneleb kõik Šiškinile omasest maalimisviisist. Konstantin Savitski on siiski Šiškini motiivi ligipääsmatust metsast igiroheliste hiigelpuude, pehme samblaga kaetud rändrahnu ja sajandivanuste männiokste vahel hõljuva uduvinega täiendanud esialgu kahe ja hiljem veel kahe karuga.

Maal kuulub Tretjakovi galerii püsikollektsiooni.

## Viited
Pagiriai

**Pagiriai** (žemaidi keeles *Pagėrē*) on alev Leedus Kėdainiai rajoonis Šėta vallas. Alev asub Rudekšna jõe kaldal.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1944. aastal valminud katoliku kirik ja surnuaial asuv 1823. aastal valminud kabel.

## Ajalugu

Pagiriai mõisat on esmamainitud XVI sajandil. 1626. aastal ehitasid kolm venda Pagiriaisse kiriku. Põhjasõja ajal põles see maha ja asula jäi praktiliselt inimtühjaks.

Kirik taastati 1742. aastal. 1777. aastal hakkas selle juures tegutsema kihelkonnakool. 1823. aastal rajasid kohalikud mõisnikud Montvilad surnuaiale kabeli, millest sai nende suguvõsa rahula. 1876. aastal ehitati vana asemele uus kirikuhoone. Tsaari ajal olid asula venekeelsed nimekujud Погары ja Погиры. 

1909. aastal hakkas Pogiriais tegutsema esimene ühistule kuuluv meierei Leedu aladel. XX sajandi alguses on kasutatud küla kohta nimekuju *Pagirys*. 1944. aastal põles küla maha, tules hävis ka kirik. Nõukogude ajal oli Pagiriai kohaliku sovhoosi keskasula. Asulast sai alev 1972. aastal.

## Pilte

Pagirių_miestelio_bažnyčia.JPG|Pagiriai kirik
Pagiriai Kedainiu raj.jpg|Pagiriai
Pagiriu mokykla.jpg|Koolimaja
Pagirių koplyčia.JPG|Pagiriai kabel
Pagiriu bokstas Kedainiu raj.jpg|Torn Pagiriais


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Uus tüdruk

**"Uus tüdruk"** (inglise keeles "New Girl") on Ameerika Ühendriikide komöödiasari, mis oli esmakordselt eetris 20. septembril 2011 Ameerika telekanalil Fox. Sarja looja on Elizabeth Meriwether.

Eestis on sari nähtav telekanalil TV6.

## Osatäitjad
* Zooey Deschanel – Jessica Christopher Day (Jess)
* Jake Johnson – Nicholas Miller (Nick)
* Max Greenfield – Schmidt
* Lamorne Morris – Winston L'Andre Bishop
* Hannah Simone – Cecilia Parekh (Cece)
* Damon Wayans, Jr. – Treener

## Viited

## Välislingid
Pernarava

**Pernarava** on alev Leedus Kėdainiai rajoonis, Pernarava valla halduskeskus. 

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1815. aastal valminud katoliku kirik.

## Ajalugu

Pernaravast on leitud seitse kivikirvest. Külas asub muinaskalme, mis võeti kasutusele II sajandil ja kuhu maeti veel XIII sajandil. Pernaravat on kirjalikult esmamainitud (kujul *Parvern*).

XVI sajandil on esmamainitud Pernarava mõisa. 1671. aastal ehitati asulasse esimene kirik, mille juures hakkas XIX sajandil tegutsema ka kihelkonnakool. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks.

## Pilte

Pernarava001.JPG|Pernarava kirik
Pernaravos mokykla.JPG|Koolimaja


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Register (heliallikate rühm)

**Register** on klaviatuuriga õhkpillide, nagu näiteks oreli, harmooniumi või akordioni sarnaste tämbriliste omadustega heliallikate (näiteks orelivilede) rühm.

## Orel

Diapasoon on oreliregister, vastab printsipaalile - oreli pearegister.

## Akordion

Akordionil on klaviatuuri registrid ja bassiregistrid. Registrite arv oleneb pilli suurusest.
Paberžė

**Paberžė** on küla Leedus Kėdainiai rajoonis Gudžiūnai vallas. Küla asub Liaudė jõe kaldal. 

Vaatamisväärsusteks on aastal 1851 valminud katoliku kirik ja Paberžė mõisa hoonetekompleks. Küla kalmistule on maetud lahingus langenud jaanuariülestõusus osalejad. Küla ümbruses asub Paberžė maastikukaitseala.

## Pilte

Paberžės_sukilėlių_kapai.JPG|Ülestõusnute haud
Liaudė1.JPG|Liaudė


## Tuntud elanikke
*Antanas Mackevičius – Leedu vaimulik, üks Jaanuariülestõusu juhte
*Vincas Svirskis – leedu ristimeister

Antanas Mackevičiuse elust romaani kirjutades peatus külas mõnda aega ka kirjanik Vincas Mykolaitis-Putinas.

## Viited

## Välislingid

*http://samogitia.mch.mii.lt/KULTURA/A_Mackevicius_Paberze.htm Infot küla kohta]
Fuad Quliyev

**Fuad Quliyev** (aserbaidžaani keeles *Fuad Quliyev Xəlil oğlu*; sündinud 6. juulil 1941 Bakuus) on Aserbaidžaani poliitik, ta oli aastatel 1995–1996 Aserbaidžaani peaminister.

Ta lõpetas 1963. aastal Aserbaidžaani Tööstusinstituudi naftatööstuse insenerina. Aastatel 1963–1965 töötas ta administratiivtööl Kryčaŭs Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Pärast tagasipöördumist Aserbaidžaani töötas ta mitmetel juhtivatel kohtadel naftatööstuse alastes uurimisinstituutides. Aastatel 1977–1982 oli ta Bakuu õhukonditsioneeride tehase peainseneriks, aastatel 1982–1994 sama tehase direktoriks.

Aastal 1994 (kui Heydər Əliyev oli saanud Aserbaidžaani presidendiks) sai tast Aserbaidžaani asepeaminister. Ta oli 2. maist 1995 kuni 20. juulini 1996 Aserbaidžaani peaminister. Ta lahkus peaministri ametist tervislikel põhjustel.
Montenegro keel

**Montenegro keel** (montenegro keeles *crnogorski  jezik*, *црногорски језик*) on üks lõunaslaavi keeltest. Keel ei erine väga serbia ja horvaadi keelest, mistõttu nende keelte kõnelejad saavad üksteisest hästi aru. 

Montenegro 2007. aasta põhiseaduse järgi sai Montenegro esimeseks ametlikuks keeleks montenegro keel, mida senini tunti serbia keele *[[ijekavski]]* variandina. Aastal 2008 loodi Montenegro Keele Standardiseerimise Nõukogu, mille eesmärgiks oli luua ühtne kirjakeel. Esimene keelestandard anti välja aastal 2009. Uues kirjakeeles olid ühendid *sj* ja *zj* asendatud kahe uue tähega ⟨ś ning ź⟩. Neid tähti kasutas ka Montenegro parlament, kuid 2017. aasta veebruaris loobus nende kasutamisest.

Aastal 2011 korraldatud rahvaloendusel märkis 36,97% riigi elanikest (229 225) oma emakeeleks montenegro keele, sellal kui 44,28% vastanuist pidas oma emakeeleks serbia keelt. Lisaks montenegrolastele pidasid montenegro keelt oma emakeeleks ka paljud  riigis elavad Montenegro muslimid.

## Tähestik
Montenegro keeles on kasutusel kaks tähestikku: - kirillitsa ja ladina kiri. Kuna vanale tähestikule lisatud uued tähed on ladina kirjas olemas, aga kirillitsas need puuduvad, siis soovitavad sealsed keelekorraldajad kasutada ladina kirja.

**[[А]] [[Б]] [[В]] [[Г]] [[Д]] [[Ђ]] [[Е]] [[Ж]] [[З]] [[З́]] [[И]] [[Ј]] [[К]] [[Л]] [[Љ]] [[М]] [[Н]] [[Њ]] [[О]] [[П]] [[Р]] [[С]] [[С́]] [[Т]] [[Ћ]] [[У]] [[Ф]] [[Х]] [[Ц]] [[Ч]] [[Џ]] [[Ш]]<br>A B V G D Đ E Ž Z Ź I J K L LJ M N NJ O P R S Ś T Ć U F H C Č DŽ Š  **

Tähtede järjekord on kummaski tähestikus erinev:
 
*Kirillitsa (азбука): А Б В Г Д Ђ Е Ж З З́ И Ј К Л Љ М Н Њ О П Р С С́ Т Ћ У Ф Х Ц Ч Џ Ш
*Ladina kiri (*abeceda*): A B C Č Ć D Dž Đ E F G H I J K L Lj M N Nj O P R S Š Ś T U V Z Ž Ź

## Vaata ka
*Serbia-horvaadi keel

## Viited
Kit Harington

**Christopher Catesby Harington** (**Kit Harington**; sündinud 26. detsembril 1986 Londonis) on inglise näitleja. Eelkõige on ta tuntud tänu Jon Snow rollile HBO draamasarjas "Troonide mäng". 

Harington on lõpetanud kõne- ja näitekunstikooli Central School of Speech and Drama.

## Filmograafia

### Filmid

### Telesaated

## Viited

## Välislingid

*
Akadi riik

**Akadi riik** oli esimene semiidikeelne Mesopotaamia impeerium, asus Akadi linnas ja seda ümbritsevatel aladel aastatel 2334–2154 eKr. 

Akadi riik ühendas esimest korda kõik akadi ja sumeri keelt kõnelevad põlisrahvad ühe võimu alla. Akadi riigi kontrolli all olid Mesopotaamia (tänapäeva Iraak, Kuveit, Ida-Süüria ja Kagu-Türgi), Levant (tänapäeva Süüria ja Liibanon) ning Anatoolia (Türgi) ja Iraani lõuna- ja idaosa. Sõjaretked ulatusid lõunas Araabia poolsaarele, tänapäeva Bahreini ja Omaani aladele.

3. aastatuhandel eKr kujunesid sumerite ja akadite vahel väga lähedased kultuurisidemed, laialt oli levinud kakskeelsus. Akadi keel võttis aegamööda sumeri keelelt põhikeele rolli üle 3. ja 2. aastatuhande vahetusel eKr (täpne aeg on vaieldav).

Akadi riik jõudis haripunkti 2400–2200 aastat eKr, pärast Sargoni (2334–2279 eKr) vallutusi. Sargon alistas kogu Mesopotaamia kui ka Elami ning Süüria ja Palestiina. Nime sai see Sargoni pealinna Akadi (Agade) järgi. Sargoni ja tema järeltulijate all võeti akadi keel kasutusele ka vallutatud naaberriikides, näiteks Eelamis. 

Sargoni loodud Akadi riik oli maailma esimesi impeeriumeid. Nime sai see Sargoni pealinna Akadi (Agade) järgi. Akadi keelest, mis kuulus semiidi keelte hulka, sai enam kui tuhandeks aastaks Mesopotaamia peamine kõnekeel.

Pärast Sargoni surma Akadi riik nõrgenes, kuid selle sisemise stabiilsuse taastas peagi tema lapselaps Naramsin (2260–2223 eKr). Viimase Akadi kuninga Šarkališarri ajal (2223–2198 eKr) aga nõrgenes riik märgatavalt ja kuningas kukutati paleepöördega. Riigist lõi lahku Elam ja pärast seda taastasid paljud Sumeri linnad oma sõltumatuse.

Pärast impeeriumi varisemist liitusid akadi rahvad Mesopotaamias kahte suuremasse akadikeelsesse riiki: Assüüriasse põhjas ning paar sajandit hiljem Babülooniasse lõunas.

## Akadi valitsejad
*Sargon I (Akad; 2334–2279 eKr)
*Naramsin (Akad; 2254–2223 eKr)
*Šarkališarri (2223 eKr–2198 eKr)
*Gudea (Girsu)
*Utu-hegal (Uruk)

## Vaata ka
*Vana-Assüüria (u 2000–1750 eKr), Assüüria
Aksumi kuningriik

**Aksumi kuningriik**, tuntud ka kui **Aksumi impeerium**, varem **Aksumi linnriik**, oli riik tänapäeva Eritrea ja Põhja-Etioopia aladel. See eksisteeris umbes aastatel 100–940 pKr. Riik mängis suurt rolli Rooma impeeriumi ja Vana-India vahelises kaubanduses. Aksumid lihtsustasid kaubandust vormides oma Aksumi münte, riigil oli hegemoonia langeva Kušaani kuningriigi üle ning aksumid sekkusid tihti Araabia poolsaare kuningriikide siseasjadesse, lõpuks vallutati Homerite kuningriik.

Aksumid püstitasid mitmeid suuri steele, mis täitsid kristluse-eelsetel aegadel religioosseid ülesandeid. Üks sedasorti graniitsammas on 27,4 meetri kõrgune, mis teeb sellest kõrgeima omalaadse maailmas. Ezana (valitses 320–360) võtsid aksumid vastu ristiusu. Seitsmendal sajandil pagesid paljud moslemid Mekast kuningriiki, otsides varju Quraishi hõimu tagakiusamise eest.

Samanimeline pealinn, Aksum, asus Põhja-Etioopias. Kuningriigis oli terminina kasutusel "Etioopia" juba neljandal sajandil. Linn on väidetavalt seaduselaeka asukoht ning Seeba kuninganna kodu.
Peetri kool

**Peetri**-nimelisi koole on/oli Eestis mitu:
*Peetri Lasteaed-Põhikool, Rae vallas Peetri alevikus
*Peetri Põhikool, Kareda vallas Peetri alevikus
*Narva Peetri Kool (Narva Peetri kool)
*Tartu Luterlik Peetri Kool

## Vaata ka
*St. Petri-Schule Peterburis
*Peetri reaalkool
*Peetri algkool
Postitõld

**Postitõld** (vanamoeliselt eesti keeles ka *tilisang* < vene дилижанс < prantsuse *diligence* 'usinus, hoolsus') oli tõld, mis vedas posti. Samas võidi seda samal ajal kasutada ka reisijateveoks.

## Eestis
Venemaal pandi esimesed postitõllad reisijaid vedama 1820. aastal Moskva ja Peterburi vahel. 1827. aastal pandi tilisangid veerema ka Tallinna ja Peterburi vahelisele teele; 1840. aastal Peterburi ja Riia vahele, vahepeatused tehti Tartus ja Narvas. Pikemate vahemaade kõrval pandi tilisangid käima ka lühemate vahemaade peale, näiteks 1847. aastal Tartu ja Narva vahele.

Ettekirjutuste järgi pidi postitõld olema raudtelgedel, hea välimusega ja valmistatud vastavalt postiteede ülema poolt heaks kiidetud joonistele. 

Enne postitõldu olid kasutusel lahtised vankrid ning suured pealt kinni ehitatud postivankrid ehk kibitkad. Kuid sellised postisõidukid olid algelised. Teed olid tollal aga halvad, seetõttu oli reisimine nendega ebamugav. 

1870–1880. aastatel alustasid mitmed eraettevõtjad reisijate vedamist linnade vahel reisitõldade – diližansidega. Diližans oli kerge, kinnine ja hea vedrustusega tõld, mis mahutas 6–10 reisijat. Erinevalt omnibussist kasutati diližanse pea eranditult pikkadel linnadevahelistel liinidel, harvemini ka linnalähiliinidel.

Diližansid liikusid Tallinna ja Peterburi, Tartu ja Peterburi ning Tallinna ja Riia vahel. Tallinnast Riiga sõitmiseks kulus kolm päeva, ainuüksi sõit Tallinnast Pärnusse kestis koos peatustega 17 tundi. Harju tänaval asunud hotellil Kuld Lõvi oli diližans, mis vedas hotelli kliente raudteejaamast ja sadamast hotelli ning tagasi väljuvatele rongidele ja laevadele. 

## Suurbritannias
Võttes eeskujuks Suurbritannias edukalt rakendunud linnadevaheliste diližansside toimimise, tegi John Palmer 1782. aastal Briti postiteenistusele ettepaneku reorganiseerida samadel alustel ka posti kättetoimetamise üleriigiline teenistus. Teda võeti kuulda. 18. sajandi lõpuks toimis Suurbritannias juba 42 postimarsruuti, kus kurseerisid postitõllad (postidiližansid).

## Viited
Paberžė mõis

**Paberžė mõis** (leedu *Paberžės dvaras*) on endine mõis Leedus Kėdainiai rajoonis Gudžiūnai valla Paberžė külas.

## Ajalugu

Paberžė küla kuulus XVI sajandil Schillingite suguvõsale. 1793. aastal rajasid nad mõisa peahoone. Kuna mõisa omanik osales jaanuariülestõusus, siis pagendati ta Siberisse ja mõisa uuteks omanikeks said Tihhejevid. Nood rentisid mõisa Becheri nimelisele sakslasele välja. Hiljem lasid nad asulasse rajada kooli. Enne Esimest maailmasõda hakkasid Tihhejevid mõisa maad oma endistele pärisorjadele müüma ja sõja puhkedes oli kogu mõisa valdus taludeks müüdud.

## Mõisakompleks

Mõisakompleksist on säilinud puidust peahoone. Suurem osa säilinud hooneid asub peahoonest veidi maad eemal: seal asuvad muuseumihoone, hospidal, kirik, kellatorn, pastoraat ja kaks mõisaaegset risti. Harukordse nähtusena on säilinud ka mõisa puukuur.

Üks mõisa hoonetest on muudetud jaanuariülestõusu muuseumiks, praegu on muuseum ka mõisa peahoones. Ka mõisa pargis on Genrikas Galvanauskase loodud puuskulptuurid, millega mälestatakse ülestõusnuid. Mõis muudeti muuseumiks 1993. aastal, sellega seoses mõis ka restaureeriti.

## Paberžė kirik

Kiriku kohale rajasid Schillingid esimese kabeli 1787. aastal. 1858. aastal põles see maha, praegune hoone valmis 1859. aastal.

Hoone on klassitsistliku portikuse ja barokkstiilis torniga. Apsiid on kolmnurkne. Hoonest eendub käärkamber. Kiriku juures on XIX sajandil valminud puidust kellatorn. Kiriku juures on pastoraat; nii seal kui ka kirikus on kuulsa leedu ristimeistri Vincas Svirskise loodud ristid.

1856. aastal sai seal vaimulikuks Antanas Mackevičius, kes osales jaanuariülestõusus, juhtides 250-mehelist väesalka. Ülestõusu käigus ta tapeti.

1970. aastal sai seal vaimulikuks Stanislovas Dobrovolskis (isa Stanislovas). Ta korrastas kiriku ja pani mitme hoone külge vaatamiseks välja vanad metallist ristid. 


Paberžės_varpinė.JPG|Kellatorn
Paberžės_kapai.JPG|Pastoraat


## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; skeem (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Muuseumi koduleht (*leedu keeles*)
*Video Paberžė mõisast
*Fotoreportaaž Paberžė mõisast (*leedu keeles*)
Vasa orden

**Kuninglik Vasa orden** (rootsi keeles *Kungliga Vasaorden*) on 1772. aastal asutatud Rootsi orden, mida anti tsiviilteenistuse eest. Pärast 1975. aastat seda ei antud, ent alates 1. veebruarist 2023 antakse taas Rootsi kodanikele.

## Ajalugu
Ordeni asutas oma kroonimispäeval 29. mail 1772 kuningas Gustav III. See on saanud nime Vasa dünastia järgi ja oli Rootsi ordenitest noorim. Selle eesmärk oli autasustada Rootsi kodanikke, kes olid tegevad põllumajanduses, mäetööstuses, kaubanduses ja mujal, kuid seda anti ka välismaalastele. Alguses oli ordenil kolm klassi (komandör koos suurristiga, komandör ja rüütel). Kuningas Gustav IV Adolf jagas oma statuudiga 26. novembril 1798 komandöriklassi kaheks. 17. aprillil 1890 jagati kaheks ka rüütliklass. Esimest korda anti ordenit 17. juulil 1772, mil selle sai 43 isikut (neist 14 olid Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmed).

## Klassid
* Komandöri suurrist
* I klassi komandöririst
* Komandöririst 
* I klassi rüütlirist
* Rüütlirist

## Kavalere
### Eestist pärit kavalerid
*Voldemar Kask
*Käbi Laretei (1972)
*Anton Starkopf (1934)
*Arnold Soom (1936)

### Tuntud kavalerid
* Krahv Sergei Witte (1897) 
* Birgit Nilsson (1974) 
* ansambel ABBA (2024)

## Viited

## Kirjandus
*Gritzner, Maximilian. *Handbuch der Ritter- und Verdienstorden aller Kulturstaaten der Welt innerhalb des XIX. Jahrhunderts*. Auf Grund amtlicher und anderer zuverlässiger Quellen zusammengestellt. Leipzig: Verlagsbuchhandlung von J. J. Weber, 1893. Lk 479-482.

## Välislingid
*Swedish Royal Court: Orders and medals. The Order of Vasa
Surviliškis

**Surviliškis** on alev Leedus Kėdainiai rajoonis, Surviliškise valla halduskeskus. Alev asub Nevėžise kaldal, alevis on üle jõe Panevėžysi rajooni viiv jalakäijate sild.

Surviliškises on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1791. aastal valminud katoliku kirik, 1800. aastal valminud kabel alevi surnuajal ja Vincas Svirskise valmistatud rist koolimaja juures. Ristimeister on maetud alevi surnuaeda.

## Ajalugu

Asulat on kirjalikult esmamainitud 1500. aastal, mil sealne mõis läks B. Taboravičiuse valdusse. Esimene kirik ehitati 1505. aastal.

Surviliškis oli kuni XIX sajandini Žemaitija piiskoppide valduses. 1777. aastal rajati sinna kihelkonnakool ja 1791. aastal valmis praegune kirikuhoone. 1863. aastal toimus asula juures lahing ülestõusnute ja tsaariarmee vahel. Tsaariajal kasutati alevi kohta vene keeles nimekuju Сурвилишки.

1941. aastal osalesid asula elanikud kommunistide riigipöördes. Nõukogude ajal oli Surviliškis kohaliku kolhoosi keskasulaks.

## Pilte

Surviliskis001.JPG|Surviliškis
SurviliskisChurch001.JPG|Surviliškise kirik
SurviliskisSchool.JPG|Koolimaja
Surviliškis,_koplyčia.JPG|Surviliškise kabel
Surviliškis,_kapinių_vartai.JPG|Alevi kalmistu
Surviliškis,_tiltas_per_Nevėžį.JPG|Sild üle Nevėžise
Marijos_koplytėlė_Surviliškyje.JPG|Neitsi Maarja tulpkabel alevi serval 


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Sandžak

**Sandžak** (serbia kirillitsas *Санџак*, türgi *Sancak*, saksa *Sandschak*, ungari *Szandzsák*) on piirkond Euroopas Montenegro kirde- ja Serbia edelaosas.

## Nime päritolu
Sandžakk oli Osmanite riigi 2. järgu haldusüksus. Kui Novi Pazari sandžakk anti Osmanite riigile 1908. aastal tagasi, kinnistuski ala nimeks lihtsalt Sandžak.

Serbias nimetatakse seda ka Raška piirkonnaks, kuigi ajalooline Raška oli palju suurem.

## Ajalugu
15. sajandil Osmanite riigi alla läinud Bosnia kuningriigi kaguosas moodustati Novi Pazari sandžakk. Austria-Ungari okupeeris 1878. aastal Berliini kongressi tulemusel Bosnia, Hertsegoviina ja Novi Pazari sandžaki. Kui 1908. aastal Austria-Ungari annekteeris Bosnia ja Hertsegoviina, siis Novi Pazari sandžakk anti Osmanite riigile tagasi.

Pärast Osmanite riigi kaotust Esimeses Balkani sõjas jagati Sandžak Londoni rahulepinguga 1913. aastal Montenegro ja Serbia vahel umbes pooleks. Enam-vähem selline jaotus on säilinud tänapäevani.

Sandžaki ajalooline pealinn on Novi Pazar. Pindala on erinevate määratluste järgi umbes 7100–8700&nbsp;km².

Suur-Bosnia idee järgijad näevad Sandžakki kui ajaloolist ja olulise bosnialaste osakaaluga ala Suur-Bosnia osana.

## Tänapäeva Montenegro Sandžak
Montenegro Sandžaki ala jääb kuue valla (Andrijevica, Berane, Bijelo Polje, Plavi, Pljevlja ja Rožaje) territooriumile.

2011. aastal oli bosnialaste osakaal rahvastikus umbes 22% ja moslemite osakaal rahvastikus umbes 44%. Suurim linn on Pljevlja.

## Tänapäeva Serbia Sandžak
Serbia Sandžaki ala jääb kahe ringkonna (Zlatibori ja Raška) territooriumile.

Zlatibori ringkonnas on Sandžaki ala nelja omavalitsuspiirkonna (Nova Varoši, Priboj', Prijepolje ja Sjenica) territooriumil.

Raška ringkonnas on Sandžaki ala kahe omavalitsuspiirkonna (Novi Pazari ja Tutini) territooriumil.

2011. aastal oli bosnialaste osakaal rahvastikus umbes 58% ja moslemite osakaal rahvastikus umbes 66%. Suurim linn on Novi Pazar.

## Viited
Suur-Bosnia

**Suur-Bosnia** (bosnia *Velika Bosna*) on irridentistlik ja ekspansionistlik idee, mille järgijad taotlevad ajalooliste Bosnia alade (peamiselt Bosnia kuningriigi) ja bosnialaste suure osakaaluga alade ühendamist või liitmist Bosnia ja Hertsegoviina külge.

Peamiselt on need ühendada kavandatavad alad Bosnia ja Hertsegoviina, Sandžak ja Kosovo läänepiirkond, aga ka osasid Serbiast ja Horvaatiast.