open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ålborgi Ülikool

**Ålborgi Ülikool** on ülikool Taanis Ålborgis.

Ülikool on asutatud 1974. aastal. Ülikoolil on osakonnad ka Esbjergis ja Kopenhaagenis.

See on üliõpilaste arvult Taanis viies. 2013. aastal õppis seal üle 21 000 üliõpilase.
Väike-metshiir

**Väike-metshiir** (*Apodemus uralensis*) on hiirlaste sugukonda kuuluv näriline.

Teda leidub ka Eestis.

## Viited

## Välislingid
Harilik leethiir

**Harilik leethiir** ehk **leethiir** ehk **tava-leethiir** (*Myodes glareolus*, varem *Clethrionomys glareolus*) on hamsterlaste sugukonda leethiire perekonda kuuluv näriline. Leethiired on levinud Briti saartel ja suurel osal Mandri-Euroopast kuni Baikali järveni, muuhulgas ka Eestis. 

## Viited

## Kirjandus
* David W. MacDonald, Pricilla Barret *Euroopa imetajad*, Eesti Entsüklopeediakirjastus 2002 ISBN 9985-70-100-3

## Välislingid

*
Põld-uruhiir

**Põld-uruhiir** (*Microtus arvalis*) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Teda leidub ka Eestis.

## Välislingid
*
Niidu-uruhiir

**Niidu-uruhiir** (*Microtus agrestis*) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Teda leidub ka Eestis.

Sel liigil on alamliik *Microtus agrestis estiae*, kirjeldatud 1927. aastal Edwin Reinwaldti poolt.

## Välislingid
*
Kuhja-uruhiir

**Kuhja-uruhiir** (*Microtus levis*) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Tema levila on Põhja- ja Ida-Euroopas, liiki leidub ka Eestis. 1960. aastal avastati kuhja-uruhiir ka Svalbardil, kuhu see on kogemata sisse viidud. Algul peeti leitud loomi põld-uruhiirteks, kuid geenianalüüs tuvastas liigi 1990. aastal.

## Viited

## Välislingid
*
Võsa-uruhiir

**Võsa-uruhiir** (*Microtus subterraneus*) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Teda leidub ka Eestis.

## Välislingid
Juttselg-hiir

**Juttselg-hiir** (*Apodemus agrarius*) on hiirlaste sugukonda kuuluv näriline.

Juttselg-hiir toitub teraviljast, seemnetest, marjadest, pähklitest ja putukatest.

Juttselg-hiire saba on suhteliselt lühike ja kõrvad väiksemad kui sama perekonna teistel liikidel. Ta kehapikkus on 75–115 mm, saba pikkus 60–92 mm, tagajala pikkus 16–21 mm ja kõrvade pikkus 10–13 mm. Juttselg-hiir kaalub 14–35 g.  

Seljal asuva tumeda triibu tõttu sarnaneb kasetriibikuga, kuid on temast suurem. Lisaks on juttselg-hiirel lühem saba ja lõhestunud ülahuul.  

Juttselg-hiir elab Ida-Euroopas, Kasahstanis, Mongoolias, Kirde-Hiinas ja Koreas.  

Juttselg-hiir elab põldudel, metsades, parkides ja aedades.  

## Viited

## Välislingid
Soo-uruhiir

**Soo-uruhiir** (*Microtus oeconomus*) on hamsterlaste sugukonda uruhiire perekonda kuuluv näriline.

Eestist on ühel korral, 1970. aastal, leitud kähriku toiduanalüüsiproovist soo-uruhiire alalõualuu. See on jäänud ainsaks liigi leidumise tõendiks Eestis.

## Viited

## Välislingid
*
Valgekoondelfiin

**Valgekoondelfiin** (*Lagenorhynchus albirostris*) on delfiinlaste sugukonda kuuluv mereimetaja.

Valgekoondelfiinist on teada leid 2008. aastal Tallinna lahest.

## Viited
Õpilasfirma KELM

**KELM** on õpilasfirma, mis tegeleb Tallinnas kiirkohtingute korraldamisega. 

Firma asutasid neli Tallinna 21. Kooli gümnasisti 2012. aasta oktoobris, esimene üritus toimus sama aasta 25. novembril restoranis Clazz. Eesti Õpilasfirmade Laadal 2013 võitis KELM enim meediakajastust saanud õpilasfirma auhinna. Eesti Õpilasfirmade võistlusel 2013 võitis KELM III koha ja Arengufondi preemia.

Firma nimi tuleneb asutajate nimede esitähtedest: K – Kristiina, E – Elina, L – Liisa, M – Merilyn. KELM sümboliseerib ka kohtinguliste kelmikust ja müstikat esimesel kohtamisel.

## Välislingid
*Koduleht
*Facebooki leht
*6. detsember 2012, Delfi Noorte hääl ÕF KELM Tallinna 21. Koolist korraldab kiirkohtinguid
*10. jaanuar 2013, Elu24 Tallinna õpilasfirma pakub kiirkohtingu teenust
*17. jaanuar 2013 Meestekas Tallinna õpilasfirma korraldab kiirkohtinguid
*25. jaanuar 2013 Viimsi Teataja Õpilasfirma kiirkohtingud: esmakordselt eakatele
*26. jaanuar 2013 Delfi rubriik Elu (Viimsi Teataja) Õpilasfirma korraldab kiirkohtinguid: esmakordselt ka eakatele
*29. jaanuar 2013 Pealinn Õpilasfirma KELM kutsub eakaid tutvumisõhtule
*30. jaanuar 2013 Eesti Päevaleht Riik püüab noori suunata firmasid looma ja äri ajama
*1. veebruar 2013 Delfi Noorte hääl VIDEO: Nii toimub kiirkohting Eesti noortele
*8. veebruar 2013 Pealinn Kas Tallinna on tabanud peigmeeste põud?
*11. aprill 2013 Kanal 2 Kuidas leida kaaslast? Naljast sündis kiirkohtingute korraldamine.
*24. aprill 2013 E24 Vaata, millised on tänavused parimad õpilasfirmad
*24. aprill 2013 Lääne Elu
*24. aprill 2013 Äripäev Parim õpilasfirma tuli Tartust
Kalda tee

**Kalda tee** on tänav Tartus Annelinnas.

Kalda tee algab Sõpruse puiestee ja Pika tänava ristumiskohas olevalt ringteelt ja suundub kagusse. Kalda tee lõppeb Mõisavahe tänavaga ristudes, sellest edasi kulgeb samas suunas Lammi tänav.

Tee pikkus on umbes 1,4 km.

Kalda tee 29 asus 2008. aastani Anne turg.

## Vaata ka
*Kalda tänav
Mõisavahe tänav

**Mõisavahe tänav** on tänav Tartus Annelinnas. Tänava pikkus on umbes 870 meetrit ja mõlemas otsas asub ringristmik. Tänav sai nime 1.oktoobril 1991.

Mõisavahe tänaval asuvad hotell Starest ja OÜ FIK Väikeloomakliinik.


Annelinn, Mõisavahe 21, hotell Starest.JPG|Hotell Starest
Annelinn, Mõisavahe 35.JPG|Mõisavahe tn 35
Lühinokk-hani

**Lühinokk-hani** (*Anser brachyrhynchus*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Lühinokk-hani pesitseb Teravmägedel, Gröönimaal ja Islandil.

Eestis on ta haruldane läbirändaja, keda kohatakse peamiselt kevaditi aprillis ja mais.

## Viited

## Välislingid
* 
* Lühinokk-hani YouTube'is
Suur-laukhani

**Suur-laukhani** (*Anser albifrons*) on hane perekonda partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Ta on Eestis tavaline läbirändaja.

## Välislingid
*

*Suur-laukhani YouTube'is
Kanada lagle

**Kanada lagle** (*Branta canadensis*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Leviku ja kasvukoht
Kanada lagle eelistab elupaigana tiike, järvi, märgalasid ja jõeäärseid piirkondi. Nende algne levila on Põhja-Ameerikas. Viimastel aastakümnetel on Kanada lagled levinud ka Euroopasse, kus nad elutsevad pargitiikide ja suuremate veekogude ääres. 

## Välimus
Kanada lagle on lagledest suurim. Linnu pea, kael, nokk ja saba on musta värvi. Põsed ja sabaalused kattesuled on valged, küljed aga kollakaspruunid ning põikvöödilise mustriga. Kanada lagle rind on valkjas, kollaka varjundiga. Kaaluvad keskmiselt 5–9 kg. On võimelised lendama kiirusel kuni 90 km/h. 

## Eluviis
Kanada laglele on omased sagedased peredevahelised konfliktid nii pesitsuskohtade kui ka toidu pärast, mis väljenduvad agressiivses käitumises. Pesitsusaladel on tema peamiseks konkurendiks hallhani. 

Kanada lagle on rändelind, keda iseloomustab sessoonne migratsioon. Nad on tuntud oma regulaarsete rännete poolest, mille käigus liigutakse sügisel talvituma lõunapoolsematesse piirkondadesse. Lennatakse V-kujulises parves.

## Toitumine
Kanada lagle on peamiselt taimtoiduline, nad söövad rohttaimede ja veetaimede varsi ja võrseid. Aeg-ajalt söövad ka koorikloomi, putukaid, limuseid ja väikseid kalu.

## Pesa, haudumine ja munad
Pesitseb kevadel kolooniates või üksikpaaridena. Kanada lagle leiab endale kaaslase kogu eluks. Pesa ehitatakse mättale, mis võib asuda nii madalal laiul kui ka avatud niidul. Sageli kasutatakse sama pesa, mis oli nende vanemate pesitsuspaik. Pesamaterjaliks on enamasti udusuled ja taimeosad. Kanada laglede haudeaeg on 24-30 päeva ja kurnas kokku 4-7 muna. Pesa kaitsevad mõlemad vanemad. 

## Viited
Mustlagle

**Mustlagle** (*Branta bernicla*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

## Välislingid

*Mustlagle YouTube'is
*
Kopenhaageni Majandusülikool

**Kopenhaageni Majandusülikool** (*Copenhagen Business School* või *Handelshøjskolen i København*) on ülikool Taanis Kopenhaagenis.

Ülikool on asutatud aastal 1917.

Ülikoolilinnak paikneb Frederiksbergi asumis.

Ülikoolis õpib 20 000 üliõpilast.
Eesti Meredessantpataljon

**Eesti Meredessantpataljon** oli Eesti Rahvaväe Eesti Merejõudude väeosa Eesti Vabadussõjas.

Eesti Meredessantpataljon eksisteeris 5. märtsist kuni 26. maini 1919. 

Eesti Meredessantpataljon kuulus Eesti merejõudude koosseisu, koosnes neljast roodust merejalaväelastest ning allus otse Eesti Merejõudude juhatajale Johan Pitkale.

Meredessantpataljon moodustati ajutiseks kasutamiseks Kaitseliidust, vabatahtlikest, sõjalaevade meeskondade ja maaväe isikkoosseisust.

## Välislingid
*Arto Oll, MEREMEHED RINDEL: MEREDESSANTPATALJON EESTI VABADUSSÕJAS, Acta Historica Tallinnensia, 2012, 18, 4872
Avatud elektrituru andmeladu

**Elektrituru andmeladu** on avatud elektrituru sõltumatu infosüsteem, milles säilitatakse elektriturul osalejate lepingute ja mõõtepunktide andmeid ning mõõtetulemuste ajalugu.

Eestis haldab andmeladu firma Elering ja siin kasutatav infosüsteem võimaldab iga elektriturul osaleja kohta säilitada elektri tootmise ja tarbimise andmeid ühe tunni kaupa. Andmelao sõltumatus tagab turuosaliste võrdse kohtlemise.

## Vaata ka
*Nord Pool Spot
*Kauglugemine
*Tarkvõrk

## Viited

## Välislingid
* Andmeladu Elering
Kübarkoskel

**Kübarkoskel** (*Lophodytes cucullatus*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik, kes on levinud Põhja-Ameerikas.

Teda on eksikülalisena nähtud ka Eestis.

## Välislingid
Hamsterlased

**Hamsterlased** (*Cricetidae*) on sugukond näriliste seltsis, imetajate klassis.

Retsentseid hamsterlasi on 112 perekonda kokku 580 liigiga.

## Eesti liigid
Eestis elab 9 liiki hamsterlasi.
*harilik leethiir, *Myodes glareolus* (varem *Clethrionomys glareolus*)
*harilik mügri, *Arvicola amphibius* (varem *A. terrestris*)
*põld-uruhiir, *Microtus arvalis*
*niidu-uruhiir, *Microtus agrestis*
*kuhja-uruhiir, *Microtus levis*
*võsa-uruhiir, *Microtus subterraneus*
*soo-uruhiir, *Microtus oeconomus* (üks varasem leid Ida-Eestist)
*ondatra, *Ondatra zibethicus*
*metslemming, *Myopus schisticolor*

## Vaata ka
*hiirlased
Hiirlased

**Hiirlased** (*Muridae*) on sugukond näriliste seltsis, imetajate klassis.

Sugukonda kuulub 150 perekonda kokku ligikaudu 710 liigiga.

## Eesti liigid
Eestis elab 7 liiki hiirlasi. 
*Rändrott, *Rattus norvegicus*
*Kodurott, *Rattus rattus*
*Koduhiir, *Mus musculus*
*Juttselg-hiir, *Apodemus agrarius*
*Väike-metshiir, *Apodemus uralensis*
*Kaelushiir, *Apodemus flavicollis*
*Pisihiir, *Micromys minutus*

## Alamsugukonnad
**[[Deomyinae]]* 
**Gerbillinae* (liivahiirlased; nende hulka kuuluvad liivahiired)
**[[Leimacomyinae]]* 
**[[Lophiomyinae]]* 
**[[Murinae]]* (nende hulka kuuluvad meie tavalised rotid ja hiired)

## Vaata ka
*hamsterlased
*karihiirlased
Kossakivka (Lõpovetsi rajoon)

**Kossakivka** (ukraina keeles Косаківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 388. Pindala on 0,966 km².


Kosakivka (Lypovetskyi) 13.jpg|Kossakivka kabel.
Косаківка.jpg|
Kosakivka (Lypovetskyi) 04.jpg|
Laboratoorne diagnostika

**Laboratoorne diagnostika** on meditsiini-, geeni- ja molekulaarbioloogia haru, kus tegeletakse teaduslike analüüside ja meetodite ning statistikaga tänapäeval tuntud mikroskoopilisel tasandil. Laboratoorne diagnostika leiab rakendust arvukates laboratooriumides, mis on loodud suuremate teadusasutuste ja haiglate juurde. Laboratoorne diagnostika hõlmab nii seadmeparki kui ka nendega seotud tarkvara kooslusi, millele lisanduvad mitmesugused patenteeritud meetodid ning analüütide nomenklatuurid ja tulemuste tõlgendamise parameetrid. 

## Laboratoorse diagnostika meetodid
Erinevates teadusasutustes kasutatakse ka erinevaid meetodeid, tuntumad neist: 

*Densitomeetria
*Elektrokemoluminestsents-immuunanalüüs ehk ECLIA (*Electrochemiluminescence immunoassay*)
*Elektrokemoluminomeetria
*Ensüümkaudne immuunsorbtsioonimeetod
*Ensüümi-immuunanalüüs ehk immunoensüümmeetod ehk ELISA
*Ensüüm-võimendatud immuunmeetod ehk EMIT
*Fluorestsents-ensüüm-immuunmeetod ehk UniCAP
*Fluorestsentspolarisatsioon-immuunmeetod ehk FPIA
*Fotomeetria
*Geelaglutinatsioon lateksglutinatsiooni meetod
*Fluorestsentshübridisatsioon in situ ehk FISH (*Fluorescent in situ hybridization*)
*Indirektne immunofluorestsentsanalüüs (*Indirect fluorescent antibody (test)*)-IFA
*Immuunturbidimeetria
*Kalorimeetriline meetod broomkresoolrohelisega ehk BCG
*Kaudne immunofluorestsentsmeetod ehk IIF (*Indirect immunofluorescence*)
*Kemoluminestsents-immuunanalüüs ehk CLIA
*Kemoluminestsents-immuunmeetod ehk CMIA
*Kemoluminomeetria
*Koagulomeetriline meetod
*Kõrgsurve-vedelikkromatograafia ehk HPLC(*High-performance liquid chromatography*)
*Kromatograafiline meetod
*Nefelomeetria
*Northern blotting
*Polümeraasi ahelreaktsioon ehk PCR (*Polymerase chain reaction*)
*Kvantitatiivne polümeraasi ahelreaktsioon ehk reaalaja PCR ka qPCR (*Quantitative real-time polymerase chain reaction*)
*RAPD (*Random Amplified Polymorphic DNA*) PCRi variatsioon
*Radioimmunanalüüs ehk RIA (*Radioimmunoassay*)
*Southern blotting
*Turbidimeetria
*Western blot

## Vaata ka
*DNA
*RNA
*Sõeluuring
*RHK-10

## Viited

## Kasutatud publikatsioonid
*Inimorganismi biomolekulid ja nende meditsiiniliselt olulisemad ülesanded Inimorganismi metabolism, selle häired ja haigused.M. Zilmer , E. Karelson , T. Vihalemm, A.Rehema, K. Zilmer. *Inimorganismi biomolekulid ja nende meditsiiniliselt olulisemad ülesanded Inimorganismi metabolism, selle häired ja haigused*, Biokeemia Instituut, Tartu Ülikool 2010, ISBN 978-9985-2-1540-1
*Chernecky, C.C.. Casella, L.A.. Berger, B.J.. Jarvis,E.. Lee,D..Wren.K..wren,T.L.. *Laboratory Tests and Diagnostic Procedures.*, Part 2: *Laboratory Tests and Diagnostic Procedures.*, *[[Sanders Elsevier]] *,5th ed, 2008, ISBN: 978-1-4160-3704-0 

## Välislingid
*Eesti Haigekassa tervishoiuteenuste loetelu
Kuninghahk

**Kuninghahk** (*Somateria spectabilis*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on ta haruldane läbirändaja aprillis-mais ja septembris-oktoobris.

## Viited

## Välislingid

*
*Kuninghahk YouTube'is
Valgesilm-vart

**Valgesilm-vart** ehk **ruskevart** (*Aythya nyroca*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda esineb ka Eestis.

## Välislingid

* Valgesilm-vart YouTube'is
*
Punanokk-vart

**Punanokk-vart** (*Netta rufina*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis eksikülaline, kohatud umbes 50 korral.

## Vaata ka
*vart

## Välislingid

*Punanokk-vart YouTube'is
*Lindistused tuttvardi häälitsustest 
*
Sini-rägapart

**Sini-rägapart** (*Anas discors*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

## Välislingid

* Sini-rägapart YouTube'is
*
Ameerika piilpart

**Ameerika piilpart** (*Anas carolinensis*) on partlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

## Välislingid
* 

*Ameerika piilpardi pulmamäng YouTube'is
Nurmkana

**Nurmkana** ehk **põldpüü** (*Perdix perdix*) on faasanlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Nurmkana on levinud suuremas osas Euroopast ja Aasia lääneosast ning introdutseeritud Põhja-Ameerikasse (USA ja Kanada), asustab kultuurmaastikke ja metsade piirialasid. Teda võib näha ka Eesti mandriosas, kuid on väga haruldane saartel. Nurmkanu on vaid korra nähtud 31. märtsil 2014 Vormsi saarel. Kokku nähti viiepealist salka.  Sel aastatuhandel on arvukus teadmata põhjustel mitu korda langenud. Tema arvukus on Euroopas alates 1980. aastast langenud üle 90%. Pesitsuseelsel perioodil võib neid kohata enim asulates talveperioodil, suvel esineb kõige rohkem rohumaadel. Kõige rohkem on neid nähtud Harju- ja Tartumaal, sest seal on neile soodsaimad elutingimused.

Nurmkanad paarituvad märtsi lõpus. Täiskurn kestab mai teisest poolest juuni keskpaigani ja haudumine 23–25 päeva. Pesitsusaegsed salgad on väiksemad kui pesitsusjärgsed. Pesitsusajal hoiavad paarid kokku.

Eesti Ornitoloogiaühing valis nurmkana Eesti aasta linnuks 2013. Nurmkana on kujutatud Vladimir Taigeri kujundatud miniatuuriga margil aasta linnuna.

## Viited

## Välislingid

*
*Aasta lind 2013 nurmkana võib hävimisohtu sattuda, ERR, 2. jaanuar 2013
*Nurmkana e. põldpüü. Loodusõpe
*Remo Savisaare pildid nurmkanadest
*Nurmkana YouTube'is
Põldvutt

**Põldvutt** (*Coturnix coturnix*) on Euraasias ja Aafrikas elutsev faasanlaste sugukonda kuuluv linnuliik ja ühtlasi maailma väikseim kanaline. 

Täiskasvanud linnu kaal on umbes 100 grammi. Välisilmelt on põldvutt helepruuni üldtooniga ning seljal ja külgedel pruuni-kollase-musta peenemustrilise sulestikuga lõokesesuurune lind, kelle kõhualune sulestik on heledam ja mustrita. Pea on tumedam, kuid pealaelt ja mõlema silma kohalt jookseb kuklasse helekollane triip. Noorlinnud ja emaslinnud on peenemamustrilised. Isaslindudel (kukkedel) on pea silmadest ja nokast madalamal musta-valgetriibuline ja nende rinnapiirkonnas on suur ülespoole suunatud nooleotsa kujuline must laik. 

Põldvutt on Eestis rändlind, olles ainus siin pesitsev kanaline, kes siin ei talvitu. Saabub Eestisse alates aprilli lõpust mai lõpuni ja suundub tagasi lõunasse alates augustist. 

Põldvutt on karjalise eluviisiga ja tegutseb valdavalt lagedal kultuurmaastikul, enamasti teravilja- ja heinapõllul, kuid on väga hea kaitsevärvuse tõttu raskesti märgatav. Eluiga võib ulatuda kuni 11 aastani. Peetakse ka farmides kodulinnuna vutimunade ja vutiliha tootmiseks.

## Vaata ka
* Eesti vutt

## Viited

## Välislingid

*Põldvutt YouTube'is
*
Pelikan

**Pelikan** ehk **roosapelikan** (*Pelecanus onocrotalus*) on pelikaniliste seltsi kuuluv liik linde.

Pelikani perekonnas on peale roosapelikani veel seitse liiki. 

## Kirjeldus
Isaslind on 175 cm pikk, kaalub 9–15 kg, nokk on 347–471 mm pikk. Emaslind on 148 cm pikk, kaalub 5,4–9 kg, nokk on 289–400 mm pikk. Tiibade siruulatus on 226–360 cm.

## Levik
Pesitsusala ulatub Ida-Euroopast Lääne-Mongooliani, talvitusala Kirde-Aafrikast Põhja-Indiani. Sahara-taguses Aafrikas ning üksikutes kohtades Indias ja Vietnamis elab aasta läbi.

Eestis on pelikan haruldane eksikülaline. Esimest korda märgati Eestis pelikani 1953. aastal Pärnumaal Käomardi lahes.

## Eluviis
Elavad järvede, deltade ja laguunide ääres ning soodes. Eelistavad madalikke, kuid neid on nähtud ka 1372 m kõrgusel merepinnast.

Pelikanid on maaspesitsejad. Tavaliselt elavad suurtes kolooniates. Pesade tihedus on 1–1,55 pesa ruutmeetri kohta. Naaberpesade keskpunktide vahe on 77 cm, kitsastes oludes ka ainult 48 cm. Pesa ehitavad tavaliselt pilliroost ja okstest, kuid Aafrikas pesitsevad mõnikord peaaegu paljaste kivide peal.

Kaukasusest põhja pool elavad pelikanid ehitavad pesa aprilli lõpus ja munevad kuni mai kolmanda nädalani. Balkani poolsaarel pesitsejad munevad aprillist juunini. Aafrikas eelistavad kuiva aastaaega.

Kurnas 1–3 muna, mis kaaluvad 152–226 g. Poegi hauvad mõlemad vanemad 29–36 päeva. Pojad lahkuvad pesast 65–75 päeva vanuselt.

## Toitumine
Pelikanid toituvad kaladest. Euroopas eelistavad karpkala, Hiinas söövad kefaale, Aafrikas kirevahvenlasi. Saagiks langevad kalad kaaluvad tavaliselt 300–600 g. Edela-Aafrikas söövad ka kuldkurk-kormorani mune ja poegi. Londonis St Jamesi pargis elavad pelikanid söövad mõnikord tuvisid.

Nokk on varustatud paunaga, mille maht on 13 liitrit. Söögi hankimiseks laseb pelikan veel nokapauna voolata. Pauna sattunud kalad neelab pelikan alla.

Pelikan sööb päevas 900–1200 g kala. Püüavad kala varahommikul ja pärastlõunal, keskpäeval puhkavad. Võivad käia kala püüdmas pesitsuspaigast mitmesaja kilomeetri kaugusel.

## Looduslikud vaenlased
Pelikanide mune söövad raipekotkas, must-harksaba, lühisaba-ronk ja pühaiibis. Marabu, kilg-merikotkas ja raipekotkas söövad mõnikord noorlinde, kuid arvatakse, et nende mõju populatsioonile on ebaoluline. Mõnes piirkonnas on noorlindudele ohuks šaakalid, hüäänid ja lõvid. Täiskasvanud pelikane söövad mõnikord krokodillid ja haid.

## Viited

## Välislingid

*
Hans Niederhauser

**Hans Niederhauser** (sündinud 14. veebruaril 1929) on Šveitsi endine poksija.

Niederhauser oli kokku kahekordne Šveitsi meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1951–1952. 

Niederhauser osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Niederhauser sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Stig Sjölinile (Rootsi) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 

## Viited

## Välislingid
*
Bavikhove

**Bavikhove** on hollandikeelne osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Harelbeke vallas.

Leie kaldal asuv Bavikhove oli kuni valdade liitmiseni 1977. aastal omaette vald.

Asulat on esmamainitud 12. sajandil (*villa Bavinghova*).


Bavikhove Sint-Amanduskerk - 10.JPG|Sint-Amanduskerk, 14.–15. sajand
Bavikhove rond punt.JPG|Baviki pruulikoja reklaam
Bavikhove Memorial Wereldoorlog I -11.JPG|Mälestussammas maailmasõdades hukkunuile


## Viited

## Välislingid
Ööhaigur

**Ööhaigur** (*Nycticorax nycticorax*) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Ööhaigur on 56–65 cm pikk. Tiibade siruulatus on 105–112 cm. Kaalub 525–800 g.

Ööhaigru pealagi ja selg on mustad. Tiivad ja saba on sinakashallid. Laup, põsed ja alapool valged. Nokk on must. Jalad on helekollased. Silmad on punased.

## Alamliigid ja levik
Liigil on 4 alamliiki:
* *N. n. nycticorax* (Linnaeus, 1758) – levila ulatub Kesk- ja Ida-Euroopast Kesk- ja Ida-Aasiani, põhja pool Jaapanini ja lõunas Timorini. Elavad ka Aafrikas ja Madagaskaril
* *N. n. hoactli* (Gmelin, 1789) – Lõuna-Kanadast Põhja-Tšiili ja Põhja-Argentinani
* *N. n. obscurus* Bonaparte, 1855 – Põhja-Tšiilist ja Põhja-Argentinast lõunasse Tulemaani
* *N. n. falklandicus* Hartert, 1914 – Falklandi saartel

Ööhaigur on Eestis eksikülaline.

Elavad jõgede, ojade, tiikide ja järvede ääres ning soodes ja mangroovides. Käivad tihti inimasustusega piirkondades, toituvad karjamaadel, riisipõldudel, kanalites ja kalatiikides. Tšiilis on neid nähtud pesitsemas 4816 m kõrgusel merepinnast.

## Toitumine
Ööhaigur toitub kaladest, konnadest, kullestest, kilpkonnadest, madudest, sisalikest, putukatest ja nende vastsetest, ämblikest, koorikloomadest, limustest, kaanidest, väikestest närilistest, nahkhiirtest ning teiste lindude munadest ja poegadest.

Toitu otsides seisavad paigal või kõnnivad aeglaselt. Leiavad saaklooma nägemise ja kuulmise abil. Tavaliselt toituvad üksi.

Eluviis on tavaliselt öine või videvikuline, tõenäoliselt konkureerivate haigurlaste tõttu. Võivad toituda ka päeval, eriti pesitsushooajal. Päeval toituvad samamoodi kui öösel, kuid püüavad suuremaid saakloomi.

## Pesitsemine
Pesitsevad suurtes kolooniates, mõnikord koos teiste haigurlastega. Ühe puu otsas võib olla 20–30 pesa. Pesitsevad  2–50 m kõrgusel. Pesa võib asuda ka põõsas, roostikus või kaljuserval. *N. n. falklandicus* pesitseb vahel ka maa peal.

Pesa läbimõõt on 30–45 cm, kõrgus 20–30 cm. Ehitavad pesa kuni 3 cm läbimõõduga ja kuni 60 cm pikkustest okstest. Emaslind ehitab pesa okstest, mida isaslind korjab puudelt või varastab teistest pesadest. Pesa ehitamiseks kulub 2–5 päeva. Roostikus pesitsedes ehitavad pesa pilliroost. Võivad kasutada sama pesa järgmisel aastal uuesti.

Kurnas on 3–5 sinirohelist muna mõõtmetega 50 × 36 mm. Muna kaalub 34 g. Üks muna munetakse iga 48 tunni tagant. Tavaliselt üks kurn, vahel ka kaks. Järelkurnas on 2–3 muna.

Mune haub enamasti emaslind. *N. n. nycticorax* haub mune 21–22 päeva, *N. n. hoactli* 24–26 päeva. Poegi toidavad mõlemad vanemad. Pojad saavad lennuvõimeliseks 6–7 nädala vanuselt.

## Viited

## Välislingid
Siidhaigur

**Siidhaigur** (*Egretta garzetta*) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Siidhaigur on 55–65 cm pikk. Tiibade siruulatus on 86–106 cm. Kaalub 280–638 g. Isaslind on suurem kui emaslind.

Sulestik on valge. Nokk on must, nokatüvik võib olla kollane. Silmad on kollased, pulmarüüs muutuvad punaseks. *E. g. garzetta* jalad on kollased ja muutuvad pulmarüüs punaseks, *E. g. nigripes*'i jalad on aasta läbi mustad.

Udusulis pojad on valged, nokk on kollane, jalad on rohelised.

Siidhaigur sarnaneb välimuselt veisehaigruga, kuid on äratuntav pikema ja tumedama noka, tumedate jalgade, pikema kaela ja saledama keha järgi.

## Alamliigid ja levik
Liigil on kaks alamliiki:
**E. g. garzetta* (Linnaeus, 1766) – levila ulatub Euroopast Jaapanini, lõunas Aafrikani
**E. g. nigripes* (Temminck, 1840) – Sunda saartel, Austraalias ja Uus-Meremaal

Teda on kohatud ka Eestis.

Elavad jõgede ja järvede ääres, padurates, lammidel, riisipõldudel ja mangroovides.

## Toitumine
Toituvad peamiselt veeputukatest, koorikloomadest ja väikestest kaladest, kuid ka kahepaiksetest, limustest, ämblikest, ussidest, roomajatest ja väikestest lindudest.

Toituvad päeval. Võivad toituda üksi või parvedes, vahel koos teiste liikidega. Toitu otsides kõnnivad aeglaselt.

## Pesitsemine
Pesitsevad kolooniates, kus võib olla tuhandeid linde. Võivad pesitseda koos ööhaigrute, iibislaste ja kormoranlastega. Pesad on üksteisest 1–4 m kaugusel. Pesa asub kuni 20 m kõrgusel puu otsas, võsas, roostikus, kaljuserval või maapinnal. Pesa on 30–35 cm lai ja 10–15 cm kõrge ning ehitatud isaslinnu korjatud okstest.

Euroopas pesitsevad märtsist juulini, Indias aprillist augustini, Vietnamis juunist augustini, Kalimantanil maist juunini, Põhja-Austraalias jaanuarist aprillini, Lõuna-Austraalias novembrist jaanuarini. Kurnas on 2–8 muna; Jaapanis on kurna suurus keskmiselt 4,9, Austraalias 2,2. Mune hauvad mõlemad vanemad 21–25 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 40–45 päeva vanuselt.

## Viited

## Välislingid

*
Pelikan (perekond)

**Pelikan** (*Pelecanus*) on lindude perekond pelikaniliste seltsis.

Perekonda kuulub 8 liiki:

* austraalia pelikan (*Pelecanus conspicillatus*)
* guaanopelikan ehk lõuna-pruunpelikan (*Pelecanus thagus*)
* käharpelikan (*Pelecanus crispus*)
* pelikan ehk roosapelikan (*Pelecanus onocrotalus*)
* pruunpelikan (*Pelecanus occidentalis*)
* puispelikan (*Pelecanus rufescens*)
* sarvnokk-pelikan (*Pelecanus erythrorhynchos*)
* täpiknokk-pelikan (*Pelecanus philippensis*)

Eestis on harva eksikülalisena nähtud üht selle perekonna liiki – pelikani.

## Viited
Lõuna-hallõgija

**Lõuna-hallõgija** (*Lanius meridionalis*) on õgijalaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on kohatud stepi-hallõgijat, mida peeti varem lõuna-hallõgija alamliigiks. Hiljem on stepi-hallõgija arvatud aga hoopis hallõgija alamliigiks.

## Viited

## Välislingid
*
Purpurhaigur

**Purpurhaigur** (*Ardea purpurea*) on haigurlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Purpurhaigur on 78–90 cm pikk. Tiibade siruulatus on 120–150 cm. Kaalub 525–1345 g.

Sulestik on peamiselt hall. Pea ja kael on oranžikaspruunid, rind on pruun. Kaelal on must triip. Peas ja alakaelal on pikenenud suled. Nokk on kollane. Valjasriba on rohekaskollane. Silmad on kollased. Kurgualune on valge. Selg ja tiibade ülapool on hallid. Lennusuled on tumehallid või mustad. Kõht on must pruunide triipudega. Jalad on eest pruunid ja tagant kollased. Varbad on pikad.

Isaslinnu selg on sinakashall, emasllind on pruunikam. Noorlinnud on pruunimad, rind on vöödiline, kaelatriipu ja pikenenud sulgi pole. Udusulis poegade ülapool on tumepruun, alapool on valge. Alamliike saab eristada musta kaelatriibu ulatuse järgi. *A. p. bournei* on teistest alamliikidest heledam. Sarnaneb välimuselt hallhaigruga, kuid on temast väikem, saledam ja tumedam.

## Alamliigid ja levik
Liigil on neli alamliiki:
**A. p. bournei* de Naurois, 1966 – Roheneemesaartel
**A. p. madagascariensis* van Oort, 1910 – Madagaskaril
**A. p. manilensis* Meyen, 1834 – Lõuna- ja Ida-Aasias, Filipiinidel ja Indoneesias
**A. p. purpurea* Linnaeus, 1766 – Lõuna- ja Kesk-Euroopas, Kesk-Aasias, Lähis-Idas ja Sahara-taguses Aafrikas

Eestis on ta väga harv eksikülaline.

Elavad soodes, roostikes, mangroovides, rannikul ning jõgede ja järvede ääres. Sumatral on neid kohatud kuni 1500 m kõrgusel merepinnast, Madagaskaril 1800 m kõrgusel.

## Toitumine
Toituvad peamiselt 5–15 cm pikkustest kaladest, kuid ka konnadest, putukatest, koorikloomadest, väikestest lindudest ja imetajatest, madudest ning sisalikest.

Seisab taimede varjus paigal ja ootab saaklooma. Toituvad üksi. Tavaliselt toituvad päikesetõusu- ja loojangu ajal, vahel ka päeval.

## Pesitsemine
Pesitsevad kolooniates, kus võib olla sadu linde. Võivad pesitseda koos teiste liikidega. Pesa asub roostikus või kuni 25 m kõrgusel puu otsas. Pilliroost või okstest ehitatud pesa on 36 cm lai.

Lääne-Palearktises pesitsevad aprillist juunini, Aafrikas vihmaperioodil, Põhja-Indias juunist oktoobrini, Lõuna-Indias novembrist märtsini. Kurnas on 2–8 muna. Lõuna-Aafrikas on kurnas keskmiselt 2,1 muna, Prantsusmaal 5,1. Muna on 55 mm pikk ja 40 mm lai. Mune hauvad mõlemad vanemad 25–27 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 45–50 päeva vanuselt. Tavaliselt üks kurn, Aafrikas vahel ka kaks.

## Looduslikud vanelased
Purpurhaigru poegi söövad sõrmiksaarmad, loorkullid, musthuik ja varaanid.

## Viited

## Välislingid
Stepilõoke

**Stepilõoke** (*Melanocorypha calandra*) on lõolaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

## Välislingid
Sarviklõoke

**Sarviklõoke** (*Eremophila alpestris*) on lõolaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on ta haruldane läbirändaja.

## Välislingid
*
Kivikakk

**Kivikakk** (*Athene noctua*) on kaklaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on teda teadaolevalt nähtud vaid üks kord.

Kivikakku on identifitseeritud kui Minerva öökulli, kes on tarkuse sümbol.

## Välislingid
Lõunatirk

**Lõunatirk** (*Uria aalge*) on alklaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis. Näiteks aastast 2022 Lõuna (Suur)-Malusil. 

## Klassifikatsioon
Lõunatirk klassifitseeritakse järgmisteks alamliikideks:
* *Uria aalge aalge* Pontoppidan 1763;
* *Uria aalge albionis* Witherby 1923;
* *Uria aalge californica* H. Bryant 1861;
* *Uria aalge hyperborea* Salomonsen 1932;
* *Uria aalge inornata* Salomonsen 1932.
* *Uria aalge spiloptera*.

## Kirjeldus
Linnud on 38–43 cm pikkused. Eluiga tavaliselt 20 aastat.

Lõunatirke peetakse monogaamseteks lindudeks. Poegade eest hoolitsemisel osalevad nii emas- kui ka isaslind.

### Munemine

Igal aastal muneb emaslind 1 pirnikujulise ja üsna mustrilise muna, mida kas isas- või emaslind pidevalt valvab.

### Poegade toitmine
Noorlindu toidavad vanemad kuni 3 nädalat. Edasi tuleb noorlinnul, veel lennuvõimetuna, laskuda vette ning kohtuda seal isaslinnuga. Isaga kokkusaanuna jäävad linnud võimalusel kokku kuni kuuks ajaks – toimub õppimisaeg. 
Emaslind elab sel ajal koloonias.

## Viited

## Välislingid

*Dominic Couzens, *"Linnud Euroopa linnuliikide täielik käsiraamat"*, tõlkinud Olav Renno, lk 177, 2005,Varrak, ISBN 978 9985 3 1459 3
*Avibase: A84EC84B96F510A3, *[http://avibase.bsc-eoc.org/species.jsp?pg=summary&lang=FR&id=A84EC84B96F510A3&ts=1162897914040 *Uria aalge*]*, Veebiversioon (vaadatud 14.10.013) (inglise keeles)
Peter Müller (poksija)

**Peter Müller** (6. juuni 1928 – aprill 2013) oli Šveitsi poksija.

Müller oli kokku kuuekordne Šveitsi meister – kergekaalus (kuni 60 kg) 1950. aastal, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aastal ning I keskkaalus (kuni 71 kg) aastatel 1959–1962.

Müller osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Müller sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Herbert Schillingile (Lääne-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid andis veerandfinaalis loobumisvõidu hilisemale pronksmedalivõitjale Rolf Carolile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 

## Viited

## Välislingid
*
Väikealk

**Väikealk** ehk **ürr** (*Alle alle*) on alklaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

Gröönimaa inuitid on väikealkidest valmistanud talvetoitu kiviakki, mis on hapendatud hülgenahas.

## Välislingid
Söödikänn

**Söödikänn** (*Stercorarius parasiticus*) on änlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Söödikänn on 41–46 cm pikk, tema tiibade siruulatus on 110–125 cm. Kaalub 330–610 g.

Söödikänni sulestik on mustjaspruun. Kael on kollakas ja alapool on valgesegune. Keskmised tüürsuled on kitsad ja teravad.

## Levik
Söödikännid elavad tundravööndis mererannikul, peamiselt 57°–80° N. Talvitavad Lõuna-Ameerikas, Lõuna-Aafrikas, Lõuna-Austraalias ja Uus-Meremaal.

Eestis võib neid näha maist oktoobrini läbirändel mere ääres ja avamerel, harva ka suurtel siseveekogudel.

## Toitumine
Teiste merelindude kolooniate lähedal pesitsedes varastavad suurema osa toidust teistelt lindudelt. Peamiselt varastavad kala randtiirudelt, kaljukajakatelt, lunnidelt, krüüslitelt ja alkidelt. Toituvad ka täiskasvanud ja noortest värvulistest, kahlajate poegadest, munadest, putukatest ning marjadest.

## Pesitsemine
Kurnas on kaks muna mõõtmetega 58 × 41 mm. Haudevältus on 26–27 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 26–30 päeva vanuselt.

## Viited

## Välislingid
*
Pikksaba-änn

**Pikksaba-änn** (*Stercorarius longicaudus*) on änlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Pikksaba-änn on 48–53 cm pikk. Keskmised sabasuled on kuni 22 cm pikkused. Tiibade siruulatus on 105–117 cm. Kaalub 230–350 g.

Pikksaba-änni sulestik on mustpruun, kael on kollakas ja rind valkjas. Tema teravad keskmised tüürsuled on äärmistest poole pikemad.

*S. l. pallescens*'i kõhupool on heledam kui põhialamliigil. Gröönimaal on nähtud ka üleni tumehalle pikksaba-änne.

## Alamliigid ja levik
Liigil on kaks alamliiki:
* *S. l. longicaudus* Vieillot, 1819 – Põhja-Skandinaaviast Leenani
* *S. l. pallescens* Løppenthin, 1932 – Leenast ida pool Siberis, Kamtšatka poolsaarel, Alaskal, Põhja-Kanadas ja Gröönimaal.

Eestis võib pikksaba-änni näha kevadel ja sügisel mere ääres ja avamerel, harva ka suurtel siseveekogudel.

Pikksaba-ännid on merelinnud, väljaspool pesitsusaega elavad nad maismaast kaugel. Pesitsevad arktilises või lähisarktilises tundras, Skandinaavias kuni 1300 m kõrgusel merepinnast.

## Toitumine
Suvel toituvad peamiselt lemmingutest. Lemminguid jahtides lendavad 10–20 m kõrgusel tundra kohal ja sööstavad siis maapinna poole. Kui lemminguid on vähe, võivad süüa ka karihiiri, putukaid, marju ja väikseid linde. Tavaliselt toituvad üksi.

## Pesitsemine

Pesistusaeg algab juunis. Pikksaba-ännid on territoriaalsed, pesitsevad hajusalt. Pesa on maapinnal vooderdamata lohus.

Kurnas on kaks muna. Haudevältus on 24 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 24–27 päeva vanuselt.

## Viited

## Välislingid

*
Lõuna-hõbekajakas

**Lõuna-hõbekajakas** (*Larus michahellis*) on kajaklaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

## Välislingid
*
Koldjalg-hõbekajakas

**Koldjalg-hõbekajakas** (*Larus cachinnans*) on kajaklaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda võib näha ka Eestis.

## Välislingid
Laisaba-änn

**Laisaba-änn** (*Stercorarius pomarinus*) on änlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Laisaba-änn on 46–51 cm pikk, tiibade siruulatus on 125–138 cm. Kaalub 550–850 g.

Sulestik on valdavalt mustpruun, kael on kollakasvalge ja alapool on valge või valgekirju. 5–20% laisaba-ännidest on üleni mustpruunid.

## Levik
Elavad Venemaal, Alaskal ja Kanadas. Talvitavad põhiliselt põhjapöörijoone ja ekvaatori vahel ning Austraalia rannikul.

Laisaba-änn on Eestis haruldane läbirändaja. Teda võib näha kevadel ja sügisel mere ääres ja avamerel.

Laisaba-änn pesitseb tundrates, kus elab palju lemminguid. Eelistab madalat tundrat ning künklikke alasid rabades.

## Toitumine
Pesitsusajal toituvad lemmingutest. Nad püüavad lemminguid maa peal, kuid võivad ka nende urge lahti kaevata. Pesitsusajal moodustavad lemmingud laisaba-änni toidust üle 90%. Söövad ka mune, noori kahlajaid ja jahilinde, raipeid ning kala.

Talvel toituvad kaladest, mida võivad varastada ka teistelt lindudelt, väikestest veelindudest, näiteks veetallajatest, ja raibetest.

## Pesitsemine
Pesitsusaeg algab juunis. Laisaba-ännid on territoriaalsed ja pesitsevad tundras hajusalt. Pesa paikneb maapinnal vooderdamata lohus.

Kurnas on kaks muna, mida hauvad mõlemad vanemad 25–27 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 31–35 päeva vanuselt.

## Viited

## Välislingid

*
Stepivuril

**Stepivuril** (*Syrrhaptes paradoxus*) on vurillaste sugukonda kuuluv linnuliik, kes on levinud Kesk-Aasias.

Teda on haruldase eksikülalisena nähtud ka Eestis.

## Välislingid
*
Jämejalg

**Jämejalg** (*Burhinus oedicnemus*) on jämejalglaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Jämejalg on 400–440 mm pikk. Tiib on 224–255 mm pikk, nokk 33–41 mm, jookse 67–83 mm, saba 113–129 mm. Kaalub 338–535 g.

Ülapool, kael, rind ja küljed on pruunid tumedate triipudega. Kurgualune ja kõht on valged. Silma all on tume triip. Nokk on kollane, nokaots on must. Jalad on kollakaspruunid. Silmad on suured ja kollast värvi.

Sarnaneb jõgi- ja kalda-jämejalaga, kuid jämejala tiival on valge mustade äärtega triip.

## Alamliigid ja levik
Liigil on viis alamliiki:
**B. o. distinctus* (Bannerman, 1914) – El Hierrol, La Palmal, La Gomeral, Tenerifel ja Gran Canarial
**B. o. harterti* Vaurie, 1963 – Volga deltast Lääne-Hiina ja Pakistanini
**B. o. insularum* (Sassi, 1908) – Fuerteventurast Alegranzani
**B. o. oedicnemus* (Linnaeus, 1758) – Lõuna- ja Lääne-Euroopast Volga deltani
**B. o. saharae* (Reichenow, 1894) – Põhja-Aafrikas, Baleaaridel, Maltal, Türgis, Levandis, Iraagis ja Iraanis.

*[[Burhinus indicus]]* loeti varem jämejala alamliigiks *B. o. indicus*.

Põhja-Euroopa ja Kesk-Aasia jämejalad talvitavad Lõuna-Euroopas, Lähis-Idas ja Aafrikas. Nad hakkavad lõuna poole lendama septembris või oktoobris. Talvitusalalt lendavad nad tagasi märtsi lõpus või aprillis.

Pürenee poolsaare jämejalad on paigalinnud. Põhja-Aafrikas pesitsejad rändavad mõnikord Saharast lõuna poole. Kanaari saarte jämejalad lendavad mõnikord ühelt saarelt teisele.

Jämejalg on Eestis eksikülaline.

Elavad rohtlates, nõmmedel, põldudel ja poolkõrbetes.

## Toitumine
Toituvad putukatest ja nende vastsetest, vihmaussidest, tigudest, ämblikest, tuhatjalgsetest, väikestest närilistest, roomajatest ja teiste lindude munadest. Võivad süüa ka seemneid.

Toituvad üksi, paarides või kuni 6-linnulistes parvedes. Tavaliselt toituvad öösel.

## Pesitsemine

Pesitsevad üksikult, kuid pesad võivad asuda lähestikku. Pesitsevad maapinnal lohus, mis võib olla rohuga vooderdatud. Lohu ümber on tihti asetatud kivid, teokarbid ja taimed.

Põhja-Aafrikas pesitsevad märtsist juunini, Kanaaridel veebruarist juunini, Suurbritannias alustavad pesitsemist aprillis. Kurnas on kaks muna. Mune hauvad mõlemad vanemad 24–26 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 36–42 päeva vanuselt.

## Looduslikud vaenlased
Jämejala mune söövad must-harksaba, harakas, hakk, rebane, mäger, trepi-roninastik ja harilik sisalikumadu.

## Viited

## Välislingid
Tõmmuiibis

**Tõmmuiibis** ehk **läikiibis** (*Plegadis falcinellus*) on iibislaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Teda on üliharva kohatud ka Eestis.

## Välislingid
*
Luitsnokk-iibis

**Luitsnokk-iibis** (*Platalea leucorodia*) on iibislaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Alates 1887. aastast on teda Eestis kohatud vaid 6 korda.

## Viited

## Välislingid
* 
* Eesti esmasleide muuseumide kogudes – luitsnokk-iibis
Windows RT

**Windows RT** (mitte segi ajada Windows Runtime'iga) on Windows 8 eriversioon, mis on ette nähtud mobiilseadmetele, näiteks tahvelarvutitele.

## Ülevaade
Windows RT on välja töötatud ARM-arvutiarhitektuuriga seadmete jaoks nii, et selle opsüsteemiga seade tarbiks võimalikult vähe energiat ja akut poleks vaja eriti tihti laadida. Windows RT-ga seadmed sisaldavad süsteemikiipe, tänu millele saab toota senisest väiksemate mõõtmetega riistvara. Windows RT sisaldab ka spetsiaalset puutetundlikku Microsoft Office 2013 versiooni. Windows RT on teiste Windowsi versioonidega võrreldes kõige optimeeritum mobiilseadmete operatsioonisüsteem.

## Windows RT ja Windows 8 erinevused
Windows RT kasutab ainult ARM-protsessoreid. Windows 8 jaoks sobivad kõik x86-protsessorid, nii Inteli kui ka AMD toodang. Windows 8 töötab nii personaalarvutites kui ka tahvelarvutites, sellel on puutetundlik ekraan ja kõikide Windowsi rakenduste kasutamise võimalus. Windows RT-ga aga paljusid traditsioonilisi Windowsi rakendusi kasutada ei saa. Samuti ei ole võimalik installida igasuguseid programme, vaid ainult tahvelarvutite jaoks välja töötatud rakendusi, mida saab hankida Windows App Store'ist. Windows RT-ga ei saa kasutada näiteks Photoshoppi, Windows Media Playerit ega Outlooki. Windows RT on ARM-arvutiarhitektuuriga seadmesse eelinstallitud ega ole kasutaja installitav.

Windows RT-l on Windows 8 ees ka eeliseid. Kõige suuremaks eeliseks võib pidada selle hinda. Seade, kuhu on installitud Windows RT, on märksa odavam Windows 8-ga seadmest. Teine suur eelis on Windows RT väike energiatarve. Mobiilsete seadmete puhul on aku kestvus väga oluline ja Windows RT juures on sellele suurt rõhku pandud.

## Seadmed
*Microsoft Surface – kaks versiooni, millest üks on mõeldud Windows RT jaoks
 
*ASUS VivoTab RT

*Samsung ATIV Tab

*Dell XPS 10

*Lenovo IdeaPad Yoga 11 – seadme suuruse järgi on võimalik eristada Windows 8 ja Windows RT. Väiksemal seadmel on operatsioonisüsteemiks Windows RT ja suuremal Windows 8.

## Viited
Baleaari tormilind

**Baleaari tormilind** (*Puffinus mauretanicus*) on tormilindlaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on teda kohatud eksikülalisena.

## Välislingid
*
Kaelustuvi

**Kaelustuvi** ehk **meigas** (*Columba palumbus*) on tuvilaste (*Columbidae*) sugukonda tuvi (*Columba*) perekonda kuuluv lind. Teda kutsutakse vahel ka metstuviks.  

Kaelustuvi on Eesti suurim tuvi, märgatavalt suurem ja jässakam kui kodutuvi. Ta elutseb metsa- ja talumaastikel, kuid sageli võib teda näha ka parkides ja kõrghaljastusega äärelinnades. 

Kaelustuvi on rändlind, kes saabub Eestisse märtsi lõpus ja aprilli alguses ning lahkub oktoobri lõpuks. Üksikud isendid jäävad meile ka talvituma. 

Ta on üks meie arvukamaid ja häälekamaid tuvisid, kelle huikuvat laulu peetakse sageli öökulli häälitsuseks.

## Levik
Kaelustuvi pesitseb kogu Euroopas kuni Uurali mäestikuni ning Kaukaasias. Eraldi leviala on Kesk-Aasias. Põhjapoolsed isendid on valdavalt rändlinnud, kes talvituvad Lääne-Euroopas või Vahemere ääres, sealhulgas Aafrikas Maroko ja Alžeeria põhjarannikul.

Aastail 2013–2017 oli haudepaaride pesitsusaegne arvukus 50 000–70 000 paari ja liigi talvine arvukus 1–10.

## Välimus
Kaelustuvi sulestikus domineerib hall värv. Pea ja kurgualune on hallikassinised. Tiibadel ja kaelal on iseloomulikud valged laigud, kaela külgedel leidub ka metallikrohelist ja veinipunast. Rind ja kõhualune on punakaspruunikad. Tiibade esiservas võib täheldada valget äärist. Saba alumine osa on sinakashall ja laia musta äärisega. 

Noorlindudel kaelal valget laiku pole. 

## Pesitsemine
Kaelustuvi pesitseb suve jooksul enamasti kaks korda: mai algul ja juuni keskel.

Pesa ehitab ta kõrge kuuse, harvem ka lehtpuu okstele tüve lähedale. Pesaehituse materjaliks on peamiselt oksaraod. Emaslind muneb kaks valget muna, mida isaslinnuga vaheldumisi hautakse 17–19 päeva.Pojad saavad lennuvõimeliseks 33–34 päeva pärast. Kui pesas olevaid linde pidevalt häiritakse, võivad pojad pesast lahkuda juba kolme nädala pärast. Suguvõimeliseks saavad noorlinnud 1-aastaselt. Kaelustuvil on kuni kaks kurna aastas.

### Tuvipiim
Kaelustuvid toidavad oma poegi ka tuvipiimaga (üldisemalt tuntud ka pugupiima ja linnupiima nime all).

Lindudest on tuvidel kõige kitsamini kohastunud pugu. 8–10 päeva enne poegade koorumist pakseneb tuvi pugu sein kuni 20 korda, paar päeva enne poegade koorumist hakkab erituma pugupiima. Eri allikate järgi tekib tuvipiima senikaua, kui pojad saavad 18–21 päeva vanuseks. Tuvipojad saavad nii ema- kui isapiima, s.t sekreeti toodavad mõlemad vanalinnud, ning uurijad on jõudnud järeldusele, et selle protsessi ajendid on välispidised. Nimelt toodavad tuvipiima ka need isastuvid, kellel endal poegi pole, kuid kes näevad liigikaaslasi oma poegade eest hoolitsemas.

## Viited
Kaelus-turteltuvi

**Kaelus-turteltuvi** ehk **pargi-turteltuvi** (*Streptopelia decaocto*) on tuvilaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Eestis on ta paiguti levinud harv haudelind.

### Välimus
Kaelus-turteltuvi on sihvakas pikasabaline tuvi, kes on Eestissee 20. sajandi teise poole jooksul Aasiast sisse rännanud. Sugupooled on sarnased: nii suguküpsel emasel kui ka isasel on kaelal must vööt, ülejäänud keha on beežikas, ainult tiivaotsad on mustad. 

### Laul
Kaelus-turteltuvi laul on kolmesilbiline "ku-kuu-ku", rõhk keskmisel silbil. Enne maandumist ja territooriumitülide korral esineb naerukajakalaadne "krääh". 

## Levik
Pargi-turteltuvi levila haaras 19. sajandil subtrooppilist Aasiat – Türgist Lõuna-Hiinani, lõunas India ja Sri Lankani. 20. sajandil laiendas ta oma levikut üle Euroopa. Põhja-Ameerikasse ja Jaapanisse on ta introdutseeritud. 

### Pesitsemine
Eestis pesitses kaelus-turteltuvi esmakordselt 1957. aastal. Tuvi pesa paikneb puu otsas tüve ligidal. Pesa on nii hõre, et munad paistavad alt vaadates läbi. Kurnas on 2 muna.

## Viited
 

## Välislingid
*
Suur-turteltuvi

**Suur-turteltuvi** (*Streptopelia orientalis*) on tuvilaste sugukonda kuuluv linnuliik. Ta on laialt levinud Kesk- ja Ida-Aasias. 

Eestis nähti suur-turteltuvi esmakordselt 2007. aasta sügisel Pärnumaal.  

## Välislingid
Max Meier

**Max Meier** (sündinud 20. mail 1936; Wil, Sankt Galleni kanton) on Šveitsi endine poksija.

Meier oli kokku kuuekordne Šveitsi meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1956–1961. 

Meier osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Meier sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 14. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1961) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Ričardas Tamulisile (NSV Liit). Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Frederick Tiedtile (Iirimaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*
Waarmaarde

**Waarmaarde** on hollandikeelne osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Avelgemi vallas.

Schelde kaldal asuv Waarmaarde oli kuni valdade liitmiseni 1977. aastal omaette vald.

## Välislingid
Kuna (Ukraina)

**Kuna** (ukraina keeles Куна) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Gaissõni rajoonis. Elanike arv on 1578. Pindala on 2,922 km².
Kaljutuvi

**Kaljutuvi** (*Columba livia*) on tuvilaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Kaljutuvi kodustatud alamliik on kodutuvi (*Columba livia* f. *domestica*), kes on Eestis asulates üldlevinud ja tavaline haudelind.

## Välislingid

*
Kaunimad laulud

"**Kaunimad laulud**" on Friedrich August Saebelmanni koorilaul, mille sõnad on kirjutanud Peeter Ruubel. 

Laul loodi arvatavasti aastatel 1878–1880 ja on kirjutatud segakoorile. III laulupeol oli selle pealkiri "Eestimaale".

Laulu esmane helisalvestus tehti 1928. aastal (England: Columbia Gramophone), esitas Tallinna Meestelaulu Selts, juhatas prof. August Topman.

## Viited

## Välislink
* Kaunimad laulud. Video, laulupidu 2019.
Kitsarööpmeline soomusrong nr. 2

**Kitsarööpmeline soomusrong nr. 2** oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud kitsarööpmeline soomusrong Eesti Vabadussõjas.

2. kitsarööpmeline soomusrong ehitati 1919. aasta algul Tallinna sadamatehastes ja läks rindele 12. jaanuaril 1919 alamkapten Paul Laamanni juhatusel (07.01-09.08.1919). Tema ära olles kitsarööpmeliste soomusrongide ajutiseks üldjuhiks (23.03- 22.05.1919) kapten Engmanni haavatasaamise tõttu, asendas teda leitnant Maksimilian Bekmann, kes määrati rongiülemaks Laamanni lõplikul lahkumisel.

Rongi koosseisus oli vedur ja 7 vagunit. Relvastuses oli üks 57&nbsp;mm meresuurtükk ja 6 raskekuulipildujat "Maxim".

Rongi meeskond koosnes 6 ohvitserist ja 22 sõdurist. Dessandis oli 50 tääki, 3 "Lewis" ja 4 "Madsen" kergekuulipildujat.

## Soomusrongi juhid
*7. jaanuar 1919 – 9. august 1919, alamkapten Paul Laamann, KRSR nr 2 ajutine ülem ja alates 23. märts KRSR nr 2 ülem
* 4. oktoober 1919 - 11. november 1919, leitnant Maximilian Beckmann, KRSR nr 2 ülem
* 11. november 1919 - 1920, leitnant  Jaan Leesik, KRSR nr 2 ajutine ülem

## Vaata ka
*Kitsarööpmeline raudtee Eestis

## Kirjandus
*Hannes Walter, Tiina Tojak, "Nad andsid kõik. Vabadussõjas langenud ohvitserid." Tallinn 2000, lk 160.