open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pärandumine

**Pärandumine** on omaduste pikaajaline edasikanne, näiteks põlvkonnast põlvkonda.

Pärandumisel on mitu viisi või mehhanismi:
*geneetiline pärandumine – see on seotud genoomi kopeerumise ja koopia ülekandega;
*epigeneetiline pärandumine – seotud geeniekspressiooni valikulise ülekandega;
*sotsiaalne pärandumine – seotud õppimisega kaaslastelt või vanematelt (jäljendamisega);
*keeleline pärandumine – seotud ülekandega keele kaudu.

## Vaata ka
*pärilikkus
*päritavus

## Kirjandus
*Eva Jablonka; Marion J. Lamb 2005. *Evolution in Four Dimensions: Genetic, Epigenetic, Behavioral, and Symbolic Variation in the History of Life*. MIT Press.
Tõnu Walk

**Anton Waldmann** (sündinud **Tönno (Tõnu) Mihkli poeg Walk**; 6. jaanuar 1829 Tudulinna, Iisaku kihelkond – 15. oktoober 1898) oli Ontika mõisa talupoeg, esimene eestlasest suurmõisnik Eestimaal.

## Mõisad
1862. aastal ostis ta Jõhvi mõisnikult, kreisisaadik krahv Peter Igelströmilt (1815–1895) 17 000 hõberubla eest Jõhvi mõisa Tarakuse poolmõisa.

1869. aastal anti Eestimaal vabaks mõisate omandamise õigus, mille järgi ostis Narva 1. Gildi kaupmees Tõnu Walk 3. detsembril 1870. aastal insener-polkovnik Alexander von Seidlitzile (1807–1883) kuulunud Türsamäe (Türsell) ja Vana-Sõtke (Söttküll) mõisa Vaivara kihelkonnas Virumaal, ning temast sai üks esimesi eestlasest talupojast rüütlimõisa omanikke. 1875. aastal ostis ta 45 000 hõberubla eest riiginõuniku ja vabahärra Konstant von Ungern-Sternbergi (1815–1872) pärijatelt ka Jõelähtme mõisa Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas.

Hiljem saksastus (kadakasakslane) ja võttis saksapärase nime Anton Waldmann.

Ta oli abielus Charlotte Johanni tütar Waldmanniga (sündinud Tomberg), kellega tal olid tütar Ada Waldmann (surnud 1904) ja poeg Oskar Georg Harald Waldmann (surnud 14.10.1904).

Anton Waldmanni (surma järel 1898) kinnistati 1901. aastal Vana-Sõtke ja Türsamäe ning mõisamaatükk Tarakuse tema pärijatele, lesk Charlotte Waldmannile ja poeg Harald Waldmannile, kummalegi 2/5 osas ja tütar Adale 1/5 osas. Ada Waldmanni (surma järel 1904) pärisid Jõelähtme, Türsamäe, Vana-Sõtke ja Tarakuse mõisad tema ema Charlotte ja vend Harald. Harald Waldmanni ((surma järel 1904) pärisid mõttelise osa Jõelähtme, Vana-Sõtke, Türsamäe ja Tarakuse mõisast võrdsetes osades tema onu Georg Waldmanni 2 poega (Oskar Konstantin Johannes Waldmann ja Nikolai Rudolf Waldmann) ja 3 tütart (Elisabeth Narusewitsh ja Marta Charlotte von Sivers). Neile kinnistati 1/2 Vana-Sõtke, Jõelähtme, Tarakuse ja Türsamäe mõisast.

## Vaata ka
*Mats Erdell (1792–1847), Taagepera talupoeg, Roobe mõisa pandiomanik (1833) Helme kihelkonnas Liivimaal

## Viited

## Välislingid
*geni.com
Heitlehisus

**Heitlehisus** ehk **suvehaljus** on taimede kohastumus hüljata lehed (ka okkad) ebasoodsate tingimuste saabudes. Esineb taimedel, mis kasvavad paikades, kus kuiva ja niiske ning külma ja sooja kliima perioodid vahelduvad. Troopikas kuivaperiood, parasvöötmes talveperiood.

Heitlehine ehk suvehaljas on taim, millel toimub kevadel lehistumine ja sügisel lehtede varisemine.

Heitlehisuse vastandmõiste on igihaljus. Heitlehisus on evolutsiooniliselt hilisem nähtus kui igihaljus.

## Vaata ka
*Igihaljus
Ignaz Döllinger

**Ignaz Döllinger** (27. mai 1770 Bamberg – 14. jaanuar 1841 München) oli saksa arst, anatoom ja füsioloog.

Teda on peetud üheks esimeseks, kes tegeles arstiteaduse kui loodusteadusega.

Ta töötas pikka aega Würzburgis.
Tema õpilasteks olid  Louis Tredern, Karl Ernst von Baer, Heinz Christian Pander, Lorenz Oken.
Preformism

**Preformism** on vaade bioloogias, mille kohaselt pärilikkuse aluseks on sugurakkudes olemasolevate vormide kasv (lahtikeerdumine).

Varane preformism (18. sajand) oletas, et sugurakkudes on olemas organismid miniatuursel kujul, homunkulusena.

Bioloogia ajaloos asendus preformistlik vaade epigeneetilise vaatega 19. sajandi teisel veerandil, suuresti Karl Ernst von Baeri tööde mõjul. 
1930. aastail, koos geneetika domineerimise algusega bioloogias, sai valdavaks niinimetatud geneetiline preformism. Epigeneesi on hakatud taas rohkem tähtsustama 20. sajandi lõpu ja 21. sajandi alguse bioloogias.

## Vaata ka
*Epigenees
*Epigeneetika

## Kirjandus
*Hertwig, Oskar  1896. *Biological problem of today: preformation or epigenesis? The basis of a theory of organic development*. London: W. Heinemann.
Sporofüüt

**Sporofüüt** on elutsükli diploidses faasis olev taim.

Õistaimedel moodustab sporofüüdifaas taimede elutsükli peamise osa. Sammaltaimedel on aga sporofüüt lühemaealine, selle moodustab eoskupar, mis areneb gametofüüdi peal. Sporofüüt koosneb jalast ja kaanega kuprast.
Kullilised

"**Kullilised**" (*Falconiformes*) on eesti keeles varem kasutusel olnud linnuseltsi nimetus. 

Praegu nimetatakse seltsi *Falconiformes* eesti keeles **[[pistrikulised|pistrikulisteks]]**. Sõltuvalt süstemaatikast katab see selts kas kõik varem kulliliste hulka arvatud sugukonnad (pistriklased, haugaslased, kondorlased, kalakotkaslased ja kurgkotkaslased) või jäetakse sellesse seltsi (pistrikulised kitsamas tähenduses) ainult pistriklased ning ülejäänud arvatakse **[[haukalised|haukaliste]]** seltsi, mida mõnikord nimetatakse ka **kulliliste** seltsiks.
Pakisorteerimisliin

**Pakisorteerimisliin** on mehaaniline, pool- või täisautomaatne peamiselt posti- ja logistikaettevõtetes kasutatav konveierseade, mis on ette nähtud suures koguses pakkide kiireks sorteerimiseks piirkonna, kliendi või mõne muu samalaadse tunnuse järgi.
Kaater

**Kaater** (vene *катер*, osaliselt ka inglise *cutter*) on jõuseadme abil liikuv, vähemalt ühe kajutiga, tavaliselt vähemalt osaliselt pealt tekiga kaetud ja sageli kiirekäigulisem väiksem mootoriga veesõiduk. 

Kaatrit saab kutsuda lihtsustatult ka kajutiga mootorpaadiks. 

Kaatriteks võidakse nimetada ka umbes kuni 50 m pikkusi, umbes kuni 500 t veeväljasurvega ja tavaliselt kiirekäigulisi sõjaliseks või riigivõimu teostamise otstarbeks valmistatud teenistuslaevu. 

## Terminist ja ajaloost
"Kaater" ei ole Eesti merenduses ametlik õigustermin, kuid on igapäevases kasutuses ja on eesti keeles tugevalt juurdunud.

Terminit "kaater" (ka mitte ingliskeelset sarnast sõna *cutter*) ei kasutata sarnase veesõiduki kohta üldiselt läänemaailma keeltes ja praktiliselt ei kasutatud ka eesti keeles kuni Teise maailmasõja lõpuni. Selle asemel nimetatakse läänemaailmas kõiki väiksemaid mootoriga veesõidukeid lihtsalt *mootorpaatideks*. 

Venemaa mereväes nimetati purjelaevade ajastul kaatriks 10–16-aerulist kiiret sõudepaati. Aurulaevade ajastul hakati Venemaal nimetama sõjalaevade suuremaid aurumootoriga abipaate aurukaatriteks ja hiljem, sisepõlemismootorite kasutuselevõtul lihtsalt kaatriteks. Tsiviilmerendusse imbus kaatri termin Nõukogude Liidus enne Teist maailmasõda, kui sarnased mootoriga ja kajutiga paadid hakkasid laiemalt levima ka väljaspool mereväge. Eesti keelde tekkis suuremat-keerukamat mootorpaati täpsustav sõna "kaater" laiemalt alles pärast Teist maailmasõda Nõukogude okupatsiooni perioodil. Sõna on tänaseks süvenenud igapäevasesse keelekasutusse. Küll kiputakse vahel vääralt "kaatriteks" kustuma ka mõningaid mootorpaate - kas uhkema kõla pärast või merenduslikust teadmatusest. 

Iseäralik on, et "kaatrit" ei kasutata eesti keeles vastavate omadustega kalapüügialuse puhul, kuigi näiteks just kalapüügialuse kohta on kasutusel inglise keeles sarnane sõna *fishing cutter* ja saksa keeles *Fishkutter*.

## Omadused
Kaater on mootorpaadist autonoomsem, suurem või ilmastiku- ja merekindlam ning üldjuhul hea liikuvusega veesõiduk. Kaater võib olla nii sise- kui päramootoriga, kuid pigem on mootor paigutatud statsionaarselt. Kaatris on sageli majutusvõimalus - vähemalt paar magamiskohta (koid) ja ka sisse ehitatud mageveesüsteem ning WC. Kaatri ohutuks kasutamiseks on vaja tavaliselt vähemalt kaheliikmelist laevaperet, kuigi väiksema ja lihtsama kaatri või hea ilma puhul võib toime tulla ka ühe liikmega. 

## Üldine liigitus
Tsiviilotstarbelised kaatrid võivad olla näiteks 
*matka- ehk lõbusõidukaater,
*reisikaater ehk barkass,
*lootsikaater,
*politseikaater,
*päästekaater,
*hüdrograafiakaater,
*võidusõidukaater.

Militaarotstarbelised kaatrid võivad olla näiteks
*valvekaater või patrullkaater,
*torpeedokaater,
*lahingukaater,
*raketikaater,
*dessantkaater.

## Vaata ka
* Väikelaev
* Jaht
* Mootorpaat
* Võidusõidukaater

## Viited
Vitalism

**Vitalism** on arusaam bioloogias, mille kohaselt elusolendeile on iseloomulik füüsikalistest jõududest erineva elujõu (*[[vis vitalis]]*) olemasolu. 

Vitalismi eelkäijaks peetava Aristotelese arusaama kohaselt on elusolendeile omased eripärased eluprintsiibid – entelehhiad. 

Vitalismi (kitsamas mõttes) tuntud esindajad olid Jan Baptist van Helmont (1577–1644), Georg Ernst Stahl (1660–1734), Albrecht von Haller (1708–1777), Johann Friedrich Blumenbach (1752–1840). 

19. sajandi lõpul sai vitalism populaarseks uuel kujul – neovitalismina.

Vitalismi kummutajaks loetakse saksa keemikut F. Wöhlerit. 1828. aastal üritas ta keemilise reaktsiooniga saada ammooniumtsüanaati, aga sai hoopis karbamiidi, mis tekib ka elusorganismide ainevahetuses. Sellega kummutas Wöhler tahtmatult vitalismi teooria, mille kohaselt elusorganismide kemikaalid erinevad fundamentaalselt elutust ainest.

## Vaata ka
**[[élan vital]]*
*neovitalism
Hans Jonas

**Hans Jonas** (10. mai 1903 Mönchengladbach – 5. veebruar 1993 New York) oli juudi päritolu Saksamaa filosoof.

Ta kirjutas doktoritöö Marburgis, kus õppis Edmund Husserli, Martin Heideggeri ja Rudolf Bultmanni juures. Seal tutvus ta ka Hannah Arendtiga, kellega nad jäid elu lõpuni sõpradeks.

Jonas elas ja töötas 1955. aastast kuni elu lõpuni New Yorgis.

Tuntud ja mõjukad on tema tööd bioloogia filosoofia alal.

## Teosed
*1966. *The Phenomenon of Life: Toward a Philosophical Biology*. New York: Harper & Row.
Richard Woltereck

**Richard Woltereck** (6. aprill 1877 – 23. veebruar 1944) oli saksa zooloog ja filosoof.

Woltereck avaldas rea olulisi töid bioloogia filosoofia alal.

Wolterecki rajatud on maailma üks vanemaid hüdrobioloogia ajakirju *Internationale Revue der gesamten Hydrobiologie und Hydrographie*, mis loodi aastal 1908.

Ta on tähtsaid plastilisuse fenomeni uurijaid bioloogias, millega seoses võttis ta kasutusele reaktsiooninormi mõiste.

## Teosed
*Woltereck, Richard (1932). *Grundzüge einer allgemeinen Biologie: Die Organismen als Gefüge/Getriebe, als Normen und als erlebende Subjekte*. Stuttgart: F.Enke. 
*Woltereck, Richard (1940). *Ontologie des Lebendigen*. Stuttgart: F.Enke. 

## Kirjandus
*Harwood, Jonathan 1996. Weimar Culture and Biological Theory: A Study of Richard Woltereck (1877-1944). *History of Science* 34: 347–377.
*Uhlmann, Dietrich; Walz, Norbert 2008. The Centenary of the International Review of Hydrobiology: From Documentation of Single Plankton and Benthos Phenomena to Community Metabolism and Use of Molecular Probes. *International Review of Hydrobiology* 93(4/5): 624-632.
Elefsína laht

**Elefsína laht** (kreeka keeles *Κόλπος Ελευσίνος*) on laht Kreekas Salamína saarest põhja pool,  Egeuse mere osa. Eraldab Salamína saart Euroopa mandriosast, on ühenduses Saroni lahega Salamína ja Mégara väina kaudu. Pindala 67 ruutkilomeetrit, sügavus kuni 33 m.
Hans Sissas

**Hans Sissas** (28. august 1933 Võru – 16. juuni 2012) oli eesti memuaarikirjanik.

Ta oli Eesti Ema monumendi idee autor. 

Ta oli omaaegse Võrumaa peaarsti Ellu Sissase abikaasa, neil oli kolm last.

Hans Sissas suri 16. juunil 2012 ja tema matusetalitus toimus 20. juunil 2012 Võru Katariina kirikus.

## Teosed
*"Meenutused I" – 1992, 1996
*"Meenutused II" – 1998
*"Meenutused III" – 1999
*"Meenutused IV" – 2000
*"Meenutused V" – 2001
*"Meenutused VI" – 2003

## Tunnustus
*2002 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
*2003 Bernard Kangro kirjanduspreemia
*2008 Aasta isa

## Viited

## Välislingid
*Võrumaa Keskraamatukogu: Sissas, Hans
*Kui tõde tõuseb, siis vale vaob – Maaleht, 22. jaanuar 2001
Reaktsiooninorm

**Reaktsiooninorm** on mingi genotüübi võimalike fenotüüpide hulk. 

Reaktsiooninorm on omaduste ja nende avaldumisastmete kogum, mis võib sama genotüübiga organismide fenotüübis ilmneda nende arengul ja elutegevuses erinevates keskkonnatingimustes. Reaktsiooninorm määrab antud genotüübiga indiviidi modifikatsioonide kvalitatiivsed ja kvantitatiivsed piirid, s.t selle, millist laadi ja missuguse ulatusega (amplituudiga) tunnusemuutused võivad mingite keskkonnamuutuste (või isendi aktiivsuse muutuste) korral aset leida.

Reaktsiooninorm ei ole operatsionaalne mõiste, kuna mis tahes üksiku genotüübi kõigi võimalike fenotüüpide hulk on põhimõtteliselt määramatu suurus – kõikvõimalike keskkondade hulk ei ole kuidagi piiratav ega kirjeldatav.

Reaktsiooninormi mõiste võttis kasutusele Richard Woltereck, kes aga määratles genotüübi reaktsiooninormi kaudu. 

## Vaata ka
*Ökoamplituud
Neovitalism

**Neovitalism** on vaateviis bioloogias, mis kujunes 19. sajandi lõpul ja oli mõjukas 20. sajandi alguse bioloogia filosoofias.

Neovitalism kujunes reaktsioonina lihtsustatud mehhanitsistlikule arusaamale organismidest, mis levis 19. sajandi teisel poolel seoses biokeemia ja biofüüsika kujunemise esimeste sammudega. Mehhanitsitlike arusaamade kohaselt on kõik eluavaldused seletatavad universaalsete füüsikaseadustega. Neovitalistide meelest on aga olemas spetsiifiliselt elusolendeis ilmnevad jõud ja nähtused.

Neovitalism sarnaneb mõneti Aristotelese vitalistlike arusaamadega. Samuti toetus neovitalism 17. ja 18. sajandi vitalismile. 

Neovitalismi algatavaks kirjutiseks oli Gustav Bunge artikkel aastal 1887. Tuntuimaks neovitalismi esindajaks oli Hans Driesch.

Neovitalistlike vaadete populaarsus bioloogias hääbus 1930. aastail.  

Neovitalismile lähedaste vaadetega on filosoofid Henri Bergson, Georges Canguilhem, Gilles Deleuze, Hans Jonas. 

## Vaata ka
*vitalism
*holism
*organitsism

## Kirjandus
*Bunge, Gustav 1887. Vitalismus und Mechanismus. In: Bunge, Gustav, *Lehrbuch der physiologischen und pathologischen Chemie*. Leipzig: F.C.W.Wogel, 3–15.
Oldekop

**Oldekop** on perekonnanimi.

## Nime kandjaid
***[[August Oldekop]]** (1787 Riia –1845), Venemaa keisririigi riigiametnik, tsensor Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmandas Osakonnas
***[[Bernhard Johann Oldekop]]** (1662–1712), Liivimaa vaimulik, Äksi Andrease koguduse pastor
***[[Evald Oldekop]]** (1885 Põlva –1952), eesti hüdroloog ja filosoof
*Georg Ferdinand von Oldekop (1789–1862), Venemaa keisririigi sõjaväelane
***[[Gustav Adolph Oldekop]]** (1755 Haapsalu –1838), Eesti vaimulik, luuletaja ja ajakirjanik, Põlva pastor 1781–1819
***[[Hans Oldekop]]** (1883–1924), eesti ajaloolane
*Hans Heinrich Oldekop (1721–1764), Haapsalu linnakooli rektor ja sekretär
***[[Johann Bernhard Oldekop]]** (1696–1745), Liivimaa vaimulik, Rakvere Kolmainu ja Tartu Jaani koguduse pastor
***[[Justus Oldekop]]** (1597–1663), saksa jurist, nõiaprotsesside tuntumaid vastaseid
***[[Justus Heinrich Oldekop]]** (1631–1686), Tallinna Toompea saksa koguduse õpetaja, kuningliku Eestimaa konsistooriumi assessor, Ida-Harju praost, (1661,1662) Saaremaa superintendent (1666–1686), eelmise poeg
***[[Karl Theodor von Oldekop]]** (1776–1831), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralmajor)
***[[Theodor Oldekop]]** (1724–1806) (de), Liivimaa vaimulik, Väike-Maarja koguduse, Tartu Jaani koguduse pastor
*Wilhelm Theodor von Oldekop (1791 Põlva –1857), Venemaa keisririigi sõjaväelane (polkovnik)
***[[Werner Oldekop]]** (sünd. 1927) on Eestist pärit füüsik Saksamaal
***[[Voldemar Oldekop]]** (1881–1921), eesti advokaat

## Viited
Operatsionaalsus

**Operatsionaalsus** on määratletus kontrollitaval viisil. Operatsionaalselt defineeritud mõisted on need, mille kasutamise õigsust on võimalik kuidagi kontrollida.

Teaduslikud mõisted peaksid kõik olema operatsionaalsed. 

Operatsionaalsuse mõiste võttis kasutusele füüsik ja teadusfilosoof Percy Williams Bridgman.
Sadamapass

**Sadamapass** oli dokument, mis võimaldas Eesti sadamat kasutada sadamateenuste osutamiseks. Sadamapass tõendas, et sadam oli vastavuses kehtestatud õigusnormidega, milles tohtis osutada sadama teenuseid ning sadam oli laevaliikluseks ohutu.

Sadamapassi koostas sadama laevaliikluseks avamise akti alusel sadama valdaja ning kinnitas majandus- ja kommunikatsiooniminister. Sadamapassi puudumisel oli sadama kasutamine sadama teenuste osutamiseks keelatud.

Kõik Eesti sadamapassi omavad sadamad olid kantud riiklikusse sadamaregistrisse.

Sadamapassi omamise nõue sadamateenuse osutamiseks kehtis 1. jaanuarist 1999 kuni 31. detsembrini 2009.

## Viited

## Välislingid
*Sadamapasside kinnitamise määrused (kehtetud) Riigi Teatajas
Percy Williams Bridgman

**Percy Williams Bridgman** (21. aprill 1882 Cambridge, Massachusetts – 20. august 1961 Randolph, New Hampshire) oli Ameerika Ühendriikide füüsik ja teadusfilosoof, Nobeli auhinna laureaat.

Ta võttis kasutusele operatsionaalse definitsiooni mõiste. 1946. aastal pälvis ta Nobeli füüsikaauhinna avastuste eest kõrgete rõhkude alal.

## Tunnustus
*1916 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
*1949 – valitiLondoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks

## Välislingid
* Percy W. Bridgman Nobeli auhinna lehel
Ökoamplituud

**Ökoamplituud** ehk **ökoloogiline amplituud** ehk **ökovalents** ehk **ökoloogiline tolerants** on mingi ökoloogilise teguri (keskkonnaparameetri) intensiivsuste vahemik, milles vaadeldava taksoni isendid saavad elada, kasvada ja paljuneda.

Suure ökoamplituudiga organismi nimetatakse eurovalentseks; väikese ökoamplituudiga aga stenovalentseks organismiks.

## Vaata ka
*Modifikatsiooniline muutlikkus
*Plastilisus
*Reaktsiooninorm
*Ökonišš

## Viited
Sten Suvio

**Sten Suvio** (varem **Sten Schuschin**; 25. november 1911 Hannila Viiburi lähedal – 19. oktoober 1988 Helsingi) oli Soome poksija.

Suvio võistles harrastajana aastatel 1927–1936. Ta oli neljakordne Soome meister kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) (1933–1936). Ta võistles kaks korda Eesti-Soome maavõistlustel (1935, 1936) ning võitis mõlemad oma kohtumised.

Suvio võitis 1936. aasta Berliini olümpiamängudel kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) kuldmedali. See oli Soome esimene olümpiavõit poksis.

Novembris 1936 jätkas ta karjääri elukutselisena. Ta pidas 46 kohtumist, millest võitis 34 (neist 15 nokaudiga), kaotas 9, ja kolm kohtumist lõppes viigiliselt. Pärast elukutselise karjääri lõppu 1949. aastal töötas ta poksitreenerina Rootsi ja Türgi poksikoondise juures.

## Välislingid
*
Aasta sportlane

**Aasta Sportlane** on auhind, mida antakse alates 1955. aastast Eesti parimale sportlasele. Võitjad kuulutatakse välja Eesti Olümpiakomitee auhinnagalal Spordiaasta Tähed.

Kõige rohkem kordi on selle auhinna saanud jalgrattur Erika Salumäe (üheksa korda) ja suusataja Kristina Šmigun (kaheksa korda). 

Jalgratturitest võitis järjest enim auhindu Aavo Pikkuus, kes oli parim sportlane viis aastat (1974–1978).
Erinevatel aastatel auhinna võitjate seas on kolm sama ujujate dünastia esindajat. 1957. aastal sai parimaks sportlaseks Ulvi Voog, 1977. aastal tunnistati parimaks sportlaseks tema tütar Kaire Indrikson ning aastatel 2011–2012 tunnustati Voogi lapselast ja Indriksoni õetütart Triin Aljandit. 

Aasta sportlane valitakse tavaliselt ühe aasta sporditulemuste põhjal internetis toimunud rahvaküsitluse, spordiliitude hinnangute ja spordiajakirjanike valikute liitmisel.

## Aasta sportlased

## Statistika

*Kõige noorem laureaat: 16 aastat – Kaire Indrikson (1977) ja Marina Trofimova (1980); meestest 20-aastane Aavo Pikkuus (1974)
*Kõige vanem laureaat: 46 aastat – Paul Keres (1962); naistest 35-aastane Heidi Rohi (2001)

## Vaata ka
*Aasta noorsportlane
*Aasta treener
*Aasta võistkond
*Aasta parasportlane
*Aasta seeniorsportlane

## Välislingid
* Varasemad aastad — aastasportlane.eok.ee
* Eesti spordiliikumise arengu kronoloogia
* Aasta sportlased 2009 on Ksenija Balta ja Andrus Veerpalu, võistkond sõudmise kahepaat, treener Mati Alaver
*Aasta sportlased 2010 on Kristina Šmigun-Vähi ja Nikolai Novosjolov, võistkond Eesti võrkpalli rahvuskoondis, treener Avo Keel
Enigma (film 2001)

**"Enigma"** on 2001. aastal valminud draama/põnevusfilm. 

Film jutustab loo inglise koodimurdjatest, kes töötasid Bletchley Parkis II maailmasõja ajal. Filmi lavastas Michael Apted, stsenaariumi kirjutas Tom Stoppard. Filmi aluseks on Robert Harrise 1995. aastal ilmunud romaan. Peaosi mängivad Dougray Scott ja Kate Winslet.
Michael Apted

**Michael David Apted** (10. veebruar 1941 – jaanuar 2021) oli inglise filmilavastaja, produtsent, stsenarist ja näitleja. Tema kõige pikaajalisem projekt algas 1964. aastal dokumentaalfilmide seeriaga "Up!".
Korea kuusk

**Korea kuusk** (*Picea koraiensis*) on igihaljas okaspuuliik kuuse perekonnast.

## Teisendid ja nende levila
Korea kuusel eristatakse kahte teisendit:
* *Picea koraiensis* var. *koraiensis* ehk põhiteisend kasvab Venemaal Primorje krai lõunatipus (ulatub kuni 49. põhjalaiuskraadini), Korea poolsaare põhjaosas, Kirde-Hiina provintsides Heilongjiang ja Jilin;
* *Picea koraiensis* var. *pungsanensis* (Uyeki ex Nakai) Farjon – kasvab Põhja-Koreas Pungsani ja Hamnami mäe nõlvadel.

## Kirjeldus
Korea kuusk kasvab 20–30 (35) m kõrguseks. Eluiga on 200–300 aastat.

Tüve läbimõõt on 0,4–0,8 (1,2) m. Puukoor on hallikas- või punakaspruun, kestendav. Võra on püramiidja kujuga.

Võrsed on noorena kollakas- kuni punakaspruunid, karvadeta.

Okkad on teravad, 0,8–1,6 (2,2) cm pikkused, rohelised, sirged või pisut kõverdunud.

Pungad on punakaspruunid, munaja kujuga, kuni 6&nbsp;cm pikkused, veidi vaigused.

Käbid on 5–8 (10) cm pikkused ja läbimõõduga 2,5–3,5&nbsp;cm, noorelt helerohelised, valminult kollakaspruunid või pruunid. Seemned on tumehallid, munaja kujuga, ca 4&nbsp;mm pikkused, helepruunide tiivakestega (pikkus 0,9–1,2&nbsp;cm). 1000 seemne mass on 6–7 g.

## Levila ja ökoloogia
Levila põhjaosas kasvab korea kuusk peamiselt jõgede madalikel, harvem mägede alumistel nõlvadel. Areaali lõunapoolsel osas tõuseb Sihhote-Alini ja Changbai Shani mägedes kuni 1800 m kõrgusele. Levila põhjapiiri on raske määrata, kuna seal kasvab segus väga sarnase siberi kuusega (*Picea obovata*).

Levilas on aasta keskmine õhutemperatuur 0...6&nbsp;°C. Keskmine sademete hulk on vahemikus 700–900&nbsp;mm. Külmakraade talub talvel –29...–39&nbsp;°C.

Mullatüüpidest on levinud leetmullad, pruunmullad ja turvasmullad. Lähtekivimitest on esindatud andesiit, lipariit, kiltkivi, liivakivi, konglomeraat ja jõesetted. Kasvab parasniisketel ja veega küllastunud kasvupinnasel, talub hästi varju, halvasti talub põuda.

Moodustab puhaspuistuid ja segametsi koos järgmiste puuliikidega: olga lehis (*Larix gmelinii* var. *olgensis*), amuuri nulg (*Abies nephrolepis*), ajaani kuusk (*Picea jezoensis*), korea seedermänd (*Pinus koraiensis*), lamedalehine kask (*Betula platyphylla*) jt.

Mandril õitseb mais-juunis, saartel juunis. Käbid valmivad augustis-septembris. Head seemneaastad esinevad 2–3 aasta järel.

## Kasvatamine Eestis
Korea kuusk introdutseeriti Eestisse möödunud sajandi esimesel poolel. Praegu on ta meil üsna vähe levinud. Ta on osutunud meil täiesti külmakindlaks. Suuremad grupid kasvavad Järvseljal, Toila-Oru pargis ja Räpinas. Kannab käbisid ja seemnete kvaliteet on väga hea (idanevus kuni 95%). Siiski on ta meil suhteliselt madalakasvuline ja võrdlemisi lühiealine.

## Viited

## Kirjandus
*Flora of China: ''"Picea koraiensis"''
*Heldur Sander. "Eesti võõrokaspuud Aleksei Paiveli käsitluses 1950. ja 1960. aastatel", 2006.
*Yukito Nakamura, Pavel V. Krestov. "Coniferous Forests of the Temperate Zone of Asia", Amsterdam: Elsevier B.V, 2005. ISBN 978-0-444-81627-6

## Välislingid
*
Looduskompleks

**Looduskompleks** on geograafilist terviküksust tähistav mõiste, mille võttis 1920. aastail kasutusele Eduard Markus. 

Looduskompleks hõlmab mingi paiga taimestiku, mullastiku, veerežiimi. See on lähedane ökosüsteemi mõistele (selle eelkäija), mis paralleelselt kasutusele võeti ja tuntumaks sai. 

## Kirjandus
* Markus, E. 1925. Naturkomplexe. *Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Tartu) (Loodusuurijate Seltsi aruanded)* 32(3/4): 79–94.
Ivan Mušketov

**Ivan Mušketov** (vene Иван Васильевич Мушкетов; 21. jaanuar (9. jaanuar vkj) 1850 Hopjori ringkond, Aleksejevskaja staniitsa – 23. jaanuar (10. jaanuar vkj) 1902 Peterburi) oli vene geoloog ja geograaf, Peterburi Mäeinstituudi professor ning Vene Geograafiaseltsi liige. 

Ivan Mušketov uuris Kesk-Aasiat, tegi geoloogilisi uurimistöid Uuralis ja Kaukasuses.
Ivan Moskvitin

**Ivan Moskvitin** (*Иван Юрьевич Москвитин*; sünni- ja surma-aasta on teadmata) oli vene maadeavastaja ja kasakaataman. 1639. aastal jõudis ta kasakate salgaga esimese eurooplasena Ohhoota mere äärde. Ta uuris selle rannikut ja Sahhalini lahte. 

Arvatavasti oli ta pärit Moskvast. 

Ivan Moskvitini järgi on saanud nime Moskvitini neem Ohhoota mere Lužini lahes.
Peata ratsanik

"**Peata ratsanik. Kummaline lugu Texasest**" (inglise keeles *The Headless Horseman. A Strange Tale of Texas*) on iiri-ameerika kirjaniku Thomas Mayne Reidi seiklusromaan, mis ilmus 1866. aastal. 

Eesti keeles ilmus teos (pealkirjaga "Pääta ratsanik", tõlkija August Põllusaar) 1924. aastal Odamehe rahvaraamatu sarjas (seal on autori nimena ekslikult kirjas "Read") ja ajakirjas Odamees, seejärel 1959. aastal Eesti Riikliku Kirjastuse sarjas "Seiklusjutte maalt ja merelt" (tõlkija Ester-Inge Heinaste).

1959. aasta tõlkes on teos ilmunud ka 1995. aastal kirjastuse Birgitta väljaandel ning 2005. aastal Eesti Ekspressi Kirjastuse kordussarjas "Seiklusjutte maalt ja merelt". 

Romaan käsitleb eluolu Texases enne Ameerika kodusõda.
Pentti Hämäläinen

**Pentti Olavi Hämäläinen** (19. detsember 1929 Kotka – 11. detsember 1984 Kotka) oli Soome poksija.

Hämäläinen oli kuuekordne Soome meister: 1950 ja 1951 kärbeskaalus (kuni 51 kg), 1952 ja 1953 kukk-kaalus (kuni 54 kg) ning 1954 ja 1956 sulgkaalus (kuni 57 kg).

Hämäläinen võitis 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel kukk-kaalus (kuni 54 kg) kuldmedali ja 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängudel sulgkaalus (kuni 57 kg) pronksmedali. Ta on Soome esimene ja seni ainus kahekordne olümpiamedalivõitja poksis.

Hämäläinen sai pronksmedali 9. Euroopa meistrivõistlustel 1951. aastal (Milanos) kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja 11. Euroopa meistrivõistlustel 1955. aastal (Berliinis) sulgkaalus (kuni 57 kg).

Hämäläinen osales kaks korda kärbeskaalus (kuni 51 kg) Euroopa koondises maavõistlusel USA Kuldkinda turniiri võitjate meeskondadega. Ta võitis oma kohtumise nii Chicagos 1951. aasta märtsis kui ka Washingtonis sama aasta aprillis. 

Hämäläinen jätkas detsembris 1957 karjääri elukutselisena. Ta pidas kuus kohtumist, millest võitis viis (neist ühe nokaudiga) ja kaotas ühe (nokaudiga). Pärast profikarjääri lõppu 1959. aastal töötas ta politseinikuna.

## Välislingid
*
Raivo Kelomees

**Raivo Kelomees** (sündinud 18. mail 1960) on eesti kunstnik ja kunstikriitik.

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis 1979–1984 psühholoogiat ja Tallinna Kunstiülikoolis 1987–1994 disaini.

Ta on esinenud oma teostega näitustel ja avaldanud Eesti ajakirjanduses artikleid tänapäeva kunsti teemadel.
Tema erilise huvi keskpunktis on videokunst, elektrooniline kunst ja digitaalne kunst.

## Teosed
*Kelomees, Raivo 1993. *Sürrealism*. Tallinn: Kunst.
*Kelomees, Raivo 2007. *Ekraan kui membraan. Artikleid ja arvustusi 1991–2000*. Tartu: Tartu Kõrgem Kunstikool. 
*Kelomees, Raivo 2009. *Postmateriaalsus kunstis. Interdeterministlik kunstipraktika ja mittemateriaalne kunst*. Tallinn: Eesti Kunstiakadeemia.
*Kelomees, Raivo 2013. *Sotsiaalsed mängud kunstiruumis. Artikleid ja arvustusi 2001-2010*. Tallinn: Eesti Kunstiakadeemia.

## Välislingid
*Koduleht
Aadakäpp

**Aadakäpp** (*Ada*) on käpaliste sugukonda kuuluv taimeperekond, kuhu kuulub 16 liiki. Tüüpliik on *[[Ada aurantiaca]]*.

Aadakäpad on epifüütsed või litofüütsed orhideed. Nad on levinud Kesk- ja Lõuna-Ameerikas Nicaraguast põhjas kuni Boliiviani lõunas.

## Välislingid
Ajast aega

**"Ajast aega"** on kirjastuse Eesti Raamat raamatusari, milles on alates 1975. aastast ilmunud paljude autorite romaane. 

## Sarjas ilmunud romaanid
Kaks kaptenit

"**Kaks kaptenit**" (vene keeles *Два капитана*) on vene kirjaniku Venjamin Kaverini (kodanikunimega Zilber) kirjutatud seiklusromaan, mis ilmus 1944. aastal. Romaani eest anti Kaverinile Stalini preemia (1948).

Eesti keeles avaldas romaani 1948. aastal Ilukirjandus ja Kunst Marta Sillaotsa tõlkes.

Kordustrükid ilmusid 1959. aastal Eesti Riikliku Kirjastuse sarjas "Seiklusjutte maalt ja merelt" ja 1982. aastal Eesti Raamatu seiklusromaanide sarjas "Ajast aega". 

Romaan räägib loo Sanja Grigorjevi elust. Raamatu peategelane uurib kunagise polaarekspeditsiooni juhi kapten Ivan Tatarinovi hukkumise tagamaid.

"Kahe kapteni" ainetel on valminud kaks mängufilmi (Lenfilm, 1955 ja Mosfilm, 1976) ning muusikal "Nord-Ost" (2001). 

Kirjaniku sünnilinnas Pihkvas on Pihkva oblasti laste- ja noorsooraamatukogus (Псковская областная библиотека для детей и юношества им. В.А. Каверина) avatud temaatiline muuseum. 1995. aastal püstitati raamatukogu hoone ette romaani kangelastele mälestusmärk.

## Vaata ka
* Georgi Brussilov (*Георгий Львович Брусилов*)
* Vladimir Russanov (*Владимир Александрович Русанов*)
* Georgi Sedov (*Георгий Яковлевич Седов*)

## Välislingid
* Vaapo Vaher. Tõe hind on surm. Sirp, 1. november 2002
* "Kahe kapteni" muuseum. Псковская областная библиотека для детей и юношества им. В.А.Каверина
Alberto Barton

**Alberto Leonardo Barton Thompson** (12. august  1870 Lima – 25. oktoober 1950) oli Peruu arst ja mikrobioloog.

Barton avastas 1905. aastal Peruu Oroya raudteetöölistel aneemiat ja palavikku põhjustavad epierütrotsüütsed bakterid ja kirjeldas neid esimesena. Hiljem said need bakterid tema järgi nimeks *[[Bartonella]]*.
Pihkva lahing

**Pihkva lahing**u all on tuntud mitmed Pihkva lähedal toimunud sõjalised kokkupõrked.
***[[Pihkva lahing (1061)|Pihkva lahing]]** oli lahing sossolite ja pihkvalaste-novgorodlaste vahel 1061. aastal.
***[[Pihkva lahing (1177)|Pihkva lahing]]** oli 1177 toimunud lahing eestlaste ("kogu tšuudide maa") ja pihkvalaste vahel 
***[[Pihkva lahing (1240)|Pihkva lahing]]** oli 1240 toimunud lahing, mis lõppes Pihkva vallutamisega Liivi ordu poolt
*Pihkva lahing (1918), Eesti Vabadussõjas
*...
Figuurisõbrad

**Figuurisõbrad** on 1. jaanuarist 2009 Eestis tegutsev ettevõte, mis pakub spetsialistide nõuandeid ja toitumissoovitusi nii kehakaalu vähendamiseks kui ka soovkaalu säilitamiseks. 

## Välislingid
*Koduleht
*Kadri Tonka: Figuurisõbrad võitlevad parema tervise nimel, jt.ee, 21. jaanuar 2009 
*Eesti figuurisõbrad paremad kui Ameerika kaalujälgijad, ekspress.ee, 16. aprill 2009
José Bosingwa

**José Bosingwa da Silva **(sündinud 24. augustil 1982 Mbandakas) on endine Portugali jalgpallur (kaitsja).

Portugali jalgpallikoondises mängis ta 27 kohtumist. Debüüt toimus 2. juunil 2007 Belgia vastu. 2011. aasta novembris lõpetas ta mängimise rahvuskoondises.

Bosingwa kolis väga noorelt koos vanematega Sairist Seiasse Portugalis. 

Enne Porto siirdumist hooajal 2003/04 oli ta mänginud klubides Boavista ja Freamunde. Debüüdi Meistrite Liigas tegi ta 16. septembril 2003, mängides FK Partizani vastu. Sel hooajal mängis ta kokku ootamatult Meistrite Liiga võitnud Portos kaheksa mängu.

Aastatel 2008–2012 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Chelsea ja seejärel ühe hooaja Queens Park Rangersis. Tema karjääri viimaseks klubiks jäi Türgi klubi Trabzonspor.

## Saavutused
### FC Porto
*UEFA Meistrite Liiga (1):
**2003–04
*Portugali meister (4):
**2003–04, 2005–06, 2006–07, 2007–08

### Chelsea FC
*Inglismaa meister (2):
**2009–2010, 2011–2012
*FA Cup (3):
**2008–09, 2009–10, 2011–12
*FA Community Shield (1):
**2009
* UEFA Meistrite Liiga (1):
**2011–2012
Impulsi jäävuse seadus

**Impulsi jäävuse seadus** on üks olulisemaid jäävusseaduseid füüsikas. See väidab, et igasuguste kehade süsteemi impulss on jääv, kui sellele süsteemile ei mõju väliseid jõude. Impulsi jäävuse seadus kehtib nii Newtoni mehaanikas, erirelatiivsusteoorias kui ka kvantmehaanikas. See kehtib sõltumatult energia jäävuse seadusest.

Analüütilises mehaanikas tuleneb impulsi jäävus lagranžiaani nihkeinvariantsusest välismõjude puudumisel. Viimane järeldumine on Noetheri teoreemi erijuht.

## Vaata ka
* Energia jäävuse seadus
* Impulsimomendi jäävuse seadus
1961. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

**1961. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused** olid **3**. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 25. veebruaril Umeås  Rootsis.

## Tulemused

### Mehed
#### 20 km

 

Finaal: 18. veebruar 
Osavõtjaid: 30
Maailmameister 1959: Vladimir Melanin, NSVL 

Ametlikud tulemused

#### 20 km võistkonnavõistlus



Kuupäev: 25. veebruar
Osavõtjaid: 7 võistkonda
Maailmameister 1959: Vladimir Melanin,Dmitri Sokolov,Valentin Pšenitsõn

### Medalid

 Korraldajariik
1965. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

**[[1965]]. aasta [[laskesuusatamise maailmameistrivõistlused]]** olid **6.** maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 20. veebruaril Elverumis Norras.
 
## Tulemused

### Mehed
#### 20 km

 

Finaal: 20. veebruar 
Osavõtjaid: 48
Maailmameister 1963: Vladimir Melanin,  NSVL 

Ametlikud tulemused

#### 20 km võistkonnavõistlus



Kuupäev: 20. veebruar
Osavõtjaid: 12 võistkonda
Maailmameister 1963: Vladimir Melanin,Nikolai Mešerjakov,Valentin Pšenitsõn


### Medalid

 Korraldajariik
Archimedese seadus

**Archimedese seadus** on hüdro- ja aerostaatika seadus, mille kohaselt igale vedelikus või gaasis asetsevale kehale mõjub üleslükkejõud, mis on võrdne selle keha poolt väljatõrjutud vedeliku või gaasi kaaluga.
Elverumi vald

**Elverumi vald** asub Norras Innlandeti maakonnas.

Valla pindala on 1229 km² ja elanikke on 2006. aasta seisuga 18 992. Asustustihedus on 15 inimest km² kohta.

Elverumi vald loodi 1. jaanuaril 1838. Aastani 2019. kuulus vald Hedmarki maakonda.

## Viited

## Välislingid

* Elverumi koduleht
Pihkva lahing (1061)

**Pihkva lahing** toimus 1061. aastal sossolite (tõenäoliselt mõni muinaseestlaste hõim) ja Pihkva ning Novgorodi vägede vahel. Lahingut mainivad Vana-Vene kroonikad.

Lahingule eelnevalt, 1060. aastal, oli Kiievi suurvürst Izjaslav I maksustanud sossoliteks nimetatud hõimu. Järgmisel kevadel ajasid sossolid maksukogujad minema, põletasid alates umbes 1030. aastast Kiievi võimu all olnud Tartu (Jurjevi) ja külad selle ümber ning tungisid kuni Pihkvani. Seal astusid neile vastu pihkvalased ja novgorodlased, kellega puhkes suur lahing. Lahingus olevat hukkunud 1000 venelast, sossoleid aga arvutult. Et kroonikates pole lahingu võitjat nimetatud, on võimalik, et selles olid edukamad sossolid – nii suure hulga oma poolel langenute tunnistamine on Vene kroonikates ebatavaline ja pärast seda lahingut lakkasid mõneks ajaks Eesti alale suunduvad sõjakäigud. Samas on ka võimalik, et lahingu tulemus jäi "viiki": kumbki poolt ei saavutanud otsustavat edu ja pooled sõlmisid omavahel mingisuguse kompromissi. Lahingut võib lugeda ka sündmuseks, mis lõpetas esimese teadaoleva Kiievi-Vene võimuperioodi praeguse Eesti alal. Venelaste retki Eesti alale pole teada järgneva poole sajandi jooksul.

## Allikateksti tõlge

## Viited

## Kirjandus
*Mart Laar, 101 Eesti ajaloo sündmust. Tallinn: Varrak, 2010, lk-d 18–19.
*Setomaa. 2, vanem ajalugu muinasajast kuni 1920. aastani. Koostajad ja toimetajad Heiki Valk, Anti Selart ja Anti Lillak. Tartu: Eesti Rahva Muuseum, 2009. Lk-d 175–176. 
*Andres Tvauri, Muinas-Tartu. Uurimus Tartu muinaslinnuse ja asula asustusloost. Tartu-Tallinn, 2001. Lk-d 226–229.
*Sulev Vahtre, Kiovan Venäjä ja Viro 1030–1061. In: Suomen varhaishistoria. Rovaniemi, 1992. Lk-d 623–630.
*Ain Mäesalu, Vene kroonikate Jurjev oli tõenäoliselt siiski Tartu. ''Sirp'' 12.10.2001
Serbia Sotsialistlik Partei

**Serbia Sotsialistlik Partei** on vasakpoolne rahvusmeelne Serbia erakond.

Partei rajati 1990. aasta juunis Slobodan Miloševići juhitud Serbia Kommunistide Liidu ja väiksemate sotsialistlike ühenduste ühendamise teel.

Partei osales koalitsioonivalitsustes 1992. aastast alates kuni Miloševići tõrjumiseni võimult 2000. aastal.

2003. aasta üldvalimistel kogus partei 7,6% häältest ja 22 Rahvusassambee 250 kohast. 2007. aastal saadi 5,64% häältest ning 16 kohta parlamendis. 2008. aastal sai partei koos liitlastega 7,58% häältest ja 23 kohta ja ühines valitsuskoalitsiooniga.

Parteijuht on Ivica Dačić.
Belley

**Belley** (hääldus *bell'e*) on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. See on departemangu alamprefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Belley oli ajaloolise Bugey provintsi (Pagus Bellicensis) pealinn. 

Linna territoorium asub 220–392 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Viited

## Välislingid

* Belley koduleht (prantsuse keeles)
Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused: Baskerville'ide koer

**"Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused: Baskerville'ide koer"** (vene keeles "Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона: Собака Баскервилей") on põnevusfilm Arthur Conan Doyle'i samanimelise jutustuse ainetel. 1981. aastal valminud film on Lenfilmi kolmas film sarjast "Sherlock Holmesi ja doktor Watsoni seiklused" (1979–1986). "Baskerville'ide koer" on kahejaoline.

## Sisututvustus

Pärast onu Charles Baskerville'i salapärast surma naaseb Henry Baskerville Kanadast peremõisa. Peagi on ka tema elu ohus. Ümbruskonnas luusib ringi salapärane Baskerville'ide koer. Tõe jälile jõuab detektiiv Sherlock Holmes koos abilise doktor Watsoniga.

## Osatäitjad ja tegelaskujud
* Vassili Livanov – Sherlock Holmes
* Vitali Solomin – doktor Watson
* Rina Zeljonaja – missis Hudson
* Borislav Brondukov – inspektor Lestrade
* Irina Kuptšenko – Beryl Stapleton
* Nikita Mihhalkov – Sir Henry Baskerville
* Alla Demidova – Laura Lyons
* Sergei Martinson – mister Frankland
* Oleg Jankovski – Stapleton
* Aleksandr Adabašjan – Barrymore
* Svetlana Krjutškova – missis Barrymore
* Jevgeni Steblov – doktor Mortimer

## Võttepaigad Eestis

Tallinnas Hobusepea tänaval filmiti Londoni tänavastseen, mis kujutas tegevust Regent Streetil (4. peatükk). Pärast kohtumist Holmesiga jälitas doktor Mortimeri ja Sir Henryt kaherattaline troska.

Glehni lossis ja Mustamäe nõlva all ning Maarjamäe lossiümbruses on filmitud stseenid, mis kujutavad Baskerville Halli.

Sagadi mõisa ümbruses filmiti stseenid, mis kujutavad Grimpeni küla; Sir Henry saabumist kodukohta, doktor Watsoni postkontoris käiku.

Rebala ümbruse künklikul maastikul filmiti Sir Henry sõitu kodumõisa Baskerville Halli koos Seldenit varitsevate vangivahtidega (6. peatükk).

Rabastseenid (Grimpeni mädasoo) filmiti Risti aleviku ümbruses.

Rõõmuoru Stapletonide kodu filmiti Kadarpiku külas Ants Laikmaa majamuuseumis.

Mister Franklandi, Laura Lyonsi isa Lafter Halli filmiti Juuliku karjamõisas.

Laukna juures asuva vana veski varemetel (200 meetrit Märjamaa–Koluvere maanteest) filmiti Sherlock Holmesi varjupaika rabas (11. ja 12. peatükk).

Osa stseene rabas – Sir Henry ja doktor Watsoni öine katse Selden kinni püüda (9. peatükk), peategelaste kohtumine Baskerville'ide koeraga (14. peatükk), koera elukoht rabas ja Stapletoni hukk – filmiti Kadaka tee, Kadaka puiestee ja Hiiu – Harku karjääri raudtee vahelisel rabasel ja paesel alal.

## Viited

## Välislingid
* Собака Баскервилей. "Приключения Шерлока Холмса и доктора Ватсона". 221b.ru
Gustav Adolf Strömfelt

**Gustav Adolf Strömfelt** (1640 – 6. aprill 1717) oli Rootsi riigitegelane.

1690. aastal jagati Liivimaa kindralkubermang eraldi Eesti ja Läti majandusdistriktiks, Eesti majandusdistrikti majandusasehalduriks (rootsi k. *Ekonomiståthållar*) nimetati Jakob Sneckensköld (surn. 1686/1687),  J. Sneckensköldi surma järel nimetati  Eesti ala majandusasehalduri ametisse Gustav Adolf Strömfelt, ta oli ka Põhjasõja ajal Liivimaa kindralkubermangu majandusasehaldur ja ka Liivimaa Eesti majandusdistrikti asehaldur.

Ta oli Strömhulti, Tartu-Maarja kihelkonna Luunja ja Simuna kihelkonna Paasvere mõisnik.

## Perekond
Tema vanemad olid Tartumaa Palamuse kihelkonna Luua ja Võnnu kihelkonna Rasina mõisaomanik, 24. juulil 1632 Rootsi aadlitiitli (ning kanti Rootsi rüütelkonda nr 224) saanud Gustav II Adolfi kuninglik troman ja sekretär, hilisem riigisekretär ja Taani resident Johan Haraldsson Fegræus Strömfelt (1587–1644) ja Christina Törnsköld.

Ta oli esmalt abielus Christina Elisabeth Taubega (surnud 1697), kes oli Luunja mõisniku, Tartu komandandi, Maidla vabahärra Otto Reinhold Taube (1627–1689) ja Margareta Oxe tütar. Abielust sündisid:
*Otto Reinhold Strömfelt (1679–1746), Tartu ülikoolis 7. aastat õppinud Rootsi diplomaat, Tartu maakohtu erakorraline assessor, Luunja, Mooste jt mõisa omanik, Liivimaa õuekohtu assessor, Rootsi vabahärra (nr 173), kes koos krahv Lillienstedtiga oli 16. veebruarist 1721 Uusikaupunki rahuläbirääkimiste saadik, Svea õuekohtu president (1736–1743), Turu õuekohtu president (1743–1746)
*Johan Jakob Strömfelt (surnud 1737), major, vene asehaldur Tartus
*Brita Charlotta Strömfelt (1691–1751), 1720. aastast major Vilhelm Mauritz Pauli abikaasa.
*Eufrosyne Catharina Strömfelt (1693–1764/70), Rasina mõisa pärijanna, 1723. aastast major Gustaf Johan Silfverhielmi (surnud 1730) ja hiljem 1737. aastast Elistvere mõisniku, Liivimaa maanõuniku (1742) ja ülemkirikueestseisja Otto Reinhold von Stackelbergi (1681–1760) abikaasa.

13. mail 1700 abiellus ta Stockholmis Brita Tungeliga, kes oli kuninganna Kristiina isikliku salanõuniku (1651) ja õukonnakantsleri Nils Nilsson Tungeli (1592–1665) ja Brita Catharina Carlsdotter Kuuti (või Rosenstielke, Rosenbielke) tütar. 

13. märtsil 1865 sai Rootsi alam, kammerhärra Claes Fredrik Strömfelt (1818–1899 ; *барон Стремфельд Клясс Карлович*) parunitiitli kinnituse ka Venemaa Keisririigis.

## Viited

## Kirjandus
* Evald Blumfeldt: Några drag ur ekonomiståthållaren Gustav Adolf Strömfelts verksamhet i Livland, 1690-1710 / Annales Societatis litterarum Estonicae in Svecia vol. 2, Stockholm, 1955 ESTERis

## Välislingid

*Gustav Adolph Strömfeldti korraldused Eesti Ajalooarhiivis
*Strömfeldt, Gustav Adolph, 1640-1717 ESTERis
*Ekonomiståthållaren i Dorpat (Pernau) Gustav Adolf Strömfelts kontors arkiv
Tõnn

**Tõnn** on maausu ja eesti rahvausundi viljakusjumal või -haldjas. 

Maavalla Koja vanem Ahto Kaasik on nimetanud Tõnni piirkondlikult tuntud maausu jumalate hulgas.

Levinud hüpoteesi järgi on Tõnn saanud nime Püha Antoniuse järgi. Tõnnile kuulus tõnnivakk, kuhu pandi annetused.

Vakk ehitati kasetohust, peergudest või lihtsalt puulaudadest ning pandi ahju kõrvale või aita varju. Vahel viidi vakk koguni õue puutüve sisse või põllu servale. On teada ka see, et mõnes piirkonnas pidi Tõnnivakast möödudes sinna raha jätma. Saartel põletati põlluserval seisev vakk koos annetustega ära.

Max Buch avaldas 1897. aastal saksa keeles uurimuse "Ueber den Tõnnis-cultus und andere Opfergebräuche der Esthen" Tõnni ja rahvausundi kohta.

Kõige kauem on Tõnnile ohverdatud Vändra ja Tori kandis. Tõnnile on ohverdatud ka Harjumaal Kose, Rapla, Juuru, Hageri kihelkonnas, näiteks on ande viidud Paluküla hiiemäe Tõnniauku.

Igal talul oli oma Tõnn, ta kas saadi või tehti ise inimesekujulise nukuna, millele elu sisse saamiseks kolm tilka verd peale tilgutati.

## Vaata ka
*Tääksi Tõnni vakk
*Peko

## Viited

## Kirjandus
*Buch, Max: *Ueber den Tõnnis-cultus und andere Opfergebräuche der Esthen.* Helsingfors 1897.
Vene Geograafiaselts

**Vene Geograafiaselts** (vene keeles Русское географическое общество) on Venemaal tegutsev ühiskondlik organisatsioon, üks vanimatest geograafiaseltsidest maailmas.

18. augustil 1845 kinnitas keiser Nikolai I oma käskkirjaga Venemaa siseministri krahv Lev Perovski esildise Vene Geograafiaseltsi loomisest Peterburis. Enamik asutajaliikmeid olid Eestimaaga seotud intellektuaalid. Hiljem nimetati see **Keiserlikuks Vene Geograafiaseltsiks**.

Seltsi asustamise eesmärk oli kodumaa ja sellel elavate inimeste uurimine, sealhulgas geograafiliste, statistiliste ja etnograafiliste andmete kogumine Venemaa kohta ja vastavate teadmiste levitamine. Seltsi rajajate hulgas olid admiralid Adam Johann von Krusenstern ja Pjotr Rikord, viitseadmiral Friedrich Benjamin von Lütke, kontradmiral Ferdinand von Wrangell, Pjotr Semjonov-Tjan-Šanski, kindralleitnant Juli Šokalski, akadeemikud Konstantin Arsenjev, Karl Ernst von Baer, Peter von Köppen, Friedrich Georg Wilhelm Struve ning teised. Seltsi asutamise mõte oli sedavõrd huvitav ja kasulik, et Vene Geograafiaseltsi asutamisest peale osalesid selle tegevuses Venemaa kõige targemad inimesed. Nikolai I poeg suurvürst Konstantin Nikolajevitš oli nõus saama selle esimeseks esimeheks.

Vene Geograafiaseltsi peamine ülesanne on usaldusväärsete geograafiliste teadmiste kogumine ja levitamine. Venemaa Geograafia Seltsi ekspeditsioonid olid tähtsad Siberi, Kaug-Ida, Kesk- ja Sise-Aasia ning maailmamere hõivamisel, meresõitude arendamisel, uute maade avastamisel ja uurimisel.  

Alates 1956. aastast kuulub selts Rahvusvahelise Geograafia Liidu koosseisu.

## Endised nimed

* Vene Geograafia Selts (1845–1850, 1917–1926)
* Keiserlik Vene Geograafia Selts (1850–1917)
* Riiklik Geograafia Selts (1926–1938)
* Nõukogude Liidu Geograafia Selts (ka Üleliiduline Geograafia Selts) (1938–1992)
* Vene Geograafia Selts (alates 1992. aastast)

## Vene Geograafia Seltsi esimehed (presidendid)
* 1845–1892 suurvürst Konstantin Nikolajevitš
* 1892–1917 suurvürst Nikolai Mihhailovitš
* 1914–1931 Juli Šokalski (aastal 1914 valiti aseesimeheks ja oli *[[de facto]]* juhataja)
* 1931–1940 Nikolai Vavilov
* 1940–1950 Lev Berg
* 1952–1964 Jevgeni Pavlovski
* 1964–1977 Stanislav Kalesnik
* 1977–1991 Aleksei Trjošnikov
* 1991–2000 Sergei Lavrov
* 2000–2002 Juri Selivjorstov
* 2002–2009 Anatoli Komaritsõn
* alates novembrist 2009 – Sergei Šoigu

## Viited

## Välislingid

*Seltsi koduleht
Kirjandusmuuseum

**Kirjandusmuuseum** on kirjanduse uurimise, kogumise ja eksponeerimisega tegelev muuseum.

Tartus tegutseb Eesti Kirjandusmuuseum.
Kahha Kukava

**Kahha Kukava** (gruusia: კახა კუკავა; sündinud 12. juunil 1976 Thbilisis) on Gruusia poliitik, Gruusia Konservatiivse Partei juht.

Lõpetanud Thbilisi Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Konservatiivse partei liikmena ühines Ühinenud Rahvusliku Liikumisega (ÜRL) ja võttis osa Roosirevolutsioonist. Valiti seejärel ÜRL nimekirjas parlamenti. Peagi lahkus koos Konservatiivse Parteiga ÜRL-st ja ühines opositsiooniga. 2008. aastal valiti parlamenti, kuid kuulutas valimistulemused võltsituteks ja loobus parlamendiliikme kohast.

Abielus, kaks last.
Otto Reinhold Strömfelt

Vabahärra **Otto Reinhold Strömfelt** (15. jaanuar 1679 Liivimaa – 3. aprill 1746 Stockholm) oli Rootsi riigitegelane ja diplomaat.

Ta sündis Gustav Adolf Strömfelti (1640–1717) ja tema esimese abikaasa Christina Elisabeth Taube (surnud 1697) pojana. Õppis 7. aastat Tartu ülikoolis, oli 1701. aastast Tartu maakohtu erakorraline assessor, Luunja, Mooste jt. mõisaomanik, 1704. aastast Liivimaa õuekohtu assessor, 13. jaanuarist 1720 Rootsi vabahärra (Nr.173), kes koos krahv Johan Paulinus Lillienstedtiga oli 16. veebruarist 1721 Uusikaupunki rahuläbirääkimiste saadik, seejärel oli 2. septembrist 1723 Kammerkolleegiumi president, 31. maist 1736 Svea õuekohtu president ja 8. novembrist 1743 Turu õuekohtu president.

Ta maeti Sollentuna kirikusse.

Ta abiellus vabapreili Anna Magdalena Taubega, kes oli admirali ja Ohekatku vabahärra Evert Fredrik Taube (1648–1703) ja Andja krahvinna Beata Charlotta Wrangeli tütar, kuningliku Mäekolleegiumi presidendi Didrik Wrangeli (1637–1706) tütretütar. Abielust sündis:
*Fredrika Elisabet Strömfelt (1715–1765), 1749. aastast Rootsi diplomaadi vabahärra Niklas Peter von Gedda (1675–1758) kolmas abikaasa.

## Viited

## Kirjandus
*Georg Gezelius: Försök til et biographiskt Lexicon Öfver Namnkunnige och Lärde svenske män. D. 3, S-Ö., 1780, lk.214-217
*J. F. v. Recke; K. E. Napiersky: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. 4 köide S-Z, Mitau 1832, lk.315
*Nordische Miscellaneen St. 18, lk. 214