Valentin Turtšin

**Valentin Fedorovitš Turtšin** (*Валентин Фёдорович Турчин,* 14. veebruar 1931 Podolsk, Moskva oblast – 7. aprill 2010, New York) oli Nõukogude ja Ameerika füüsik ja küberneetik, programmeerimiskeele Refal ning programmeerimise ja arvutiteaduse uute suundumuste looja, NSV Liidu inimõiguste liikumises osaleja, samizdati autor ja Amnesty Internationali Nõukogude osakonna esimees.

## Elulugu
Tema isa Fjodor Vassiljevitš oli bioloog ja mullateadlane, Prjanišnikovi õpilane; ema oli kreeka päritolu. 1953. aastal lõpetas Moskva Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna ning töötas aastatel 1953–1964 Obninski Füüsika ja Energeetika Instituudis, kus ta uuris aeglaste neutronite hajumist vedelikes ja tahketes ainetes ning kaitses doktoritöö (1957), avaldades monograafia "Aeglased neutronid". 1964. aastal lahkus ta füüsikast, siirdus NSVL Teaduste Akadeemia Rakendusmatemaatika Instituuti ja pühendas oma karjääri arvutiteadusele luues uue programmeerimiskeele Refal, mis kirjeldab mugavalt algoritmilisi keeli, kompilaatoreid, sümboolseid matemaatilisi teisendusi ja palju muud. Matemaatikas lõi ta uued küberneetilised alused ning programmeerimises ja arvutiteaduses (lisaks Refali keele loomisele) pani ta aluse metaarvutitele, pakkudes välja kvalitatiivselt uue meetodi programmide teisendamiseks ja optimeerimiseks – superkompileerimise. 1972. aastal siirdus tööle Ehituse automatiseeritud süsteemide kesksesse uurimis- ja disaini-eksperimentaalsesse instituuti (CNIPIASS), kust ta vallandati poliitilistel põhjustel 1974. aastal.

Ta kirjutas ja avaldas hulga raamatuid, õpikuid ja kogumikke, millest mõned avaldas samizdatis: "Füüsikud teevad nalja" (trükk 100 000 eksemplari, selle müük keelati Obninskis), "Füüsikud jätkavad nalja" (trükk 300 000 eksemplari, kirjastuse direktor vallandati pärast raamatu ilmumist), "Teaduse fenomen: küberneetiline lähenemine evolutsioonile", "Hirmu inerts: sotsialism ja totalitarism", "Küberneetiline manifest" (kaasautor Cliff Joslyn) ja teised. 1960. aastate alguses kirjutas ta komöödianäidendid "Härra Kuup" ja "Väitekirja kaitsmine", mis lavastati Obninski Füüsika ja Energeetika Instituudi kultuurimajas.

1968. aastal kirjutas ta brošüüri „Hirmu inerts“, milles ta väitis, et pärast Stalini surma püsinud „hirmu inerts“ takistab tõeliselt kommunistliku ühiskonna ülesehitamist, rõhutades, et keerulised süsteemid nagu Nõukogude majandus vajavad vabadust teabe loomiseks, levitamiseks ja analüüsimiseks. Algselt esitas ta artikli ajakirjale „Kommunist“ ja pärast selle tagasilükkamist avaldas ta selle samizdatis.

1970. aastal kirjutas koos Andrei Sahharovi ja Roi Medvedeviga NSV Liidu juhtidele avaliku kirja, milles rõhutati demokratiseerimise ja intellektuaalse vabaduse vajadust teaduslikus ja tehnoloogilises progressis edu saavutamiseks. Kirja loeti ette ka välisraadiojaamades. Pärast seda tema teoste avaldamine NSV Liidus keelati.

1974. aasta aprillis sai temast Amnesty Internationali Moskva osakonna esimees.

1977. aastal andis KGB talle valida: kas vangla või NSV Liidust igaveseks lahkumine. Talle anti võimalus emigreeruda Iisraeli. Ta lahkus NSV Liidust Viini kaudu, kus elas pool aastat ja siirdus siis New Yorki. 1977-1999 oli ta New Yorgi ülikooli professor.

## Viited