open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Adolf II (Mainz)

**Adolf II** (u 1423 – 6. september 1475) oli pärast Diether von Isenburgi Mainzi diötseesivaenuse ajal kukutamist Mainzi peapiiskop 1461–1475. 

## Elulugu
Adolf sündis umbes 1423. aastal Nassau-Wiesbaden-Idsteini krahv Adolf II ja Margarethe von Badeni perekonda. 1450. aastal on teda mainitud kanoonikuna. 1441. aastal õppis ta Heidelbergi ülikoolis, kus sai kaks aastat hiljem sai rektoriks. 1444. aastal kolis ta Kölni. 1451. aastal sai ta Mainzi Püha Peetri kirikus praostiks. 1453 määrati ta Erfurdi õuekohtu eesistujaks.

Pärast Mainzi peapiiskop Dietrich Schenk von Erbachi surma toimusid 1460 toomkapiitlis valimised, kaotas Adolf Diether von Isenburgile. Pius II kinnitas Isenburgi algul ametisse, kuid tagandas ta 21. augustil 1461 ametist (kuna ta oli paavsti ja keisri vastu astunud), 8. augustil oli ta juba uueks peapiiskopiks Adolfi määranud.

Mainzi linn jäi Isenburgi toetama ning Adolf II sõlmis liidulepingu Württembergi krahv Ulrich V ja Badeni markkrahv Karl I-ga. 1462 hõivas Adolf Mainzi ning Isenburg põgenes. Adolf ja Isenburg sõlmisid 1463 rahulepingu, millega viimane peapiiskopitiitlist loobus ja Adolfit järgmise peapiiskopina tunnistas.

Adolf korraldas Mainzis (mida oli sõja ajal rüüstatud ja põletatud) parandustöid ning ehitas lisaks koole ja kloostreid. Adolf II suri 6. septembril 1475 Eltvilles. Pärast tema surma sai Isenburg taas peapiiskopiks.

## Viited
Jahutusvedelik

**Jahutusvedelik** on aine, tavaliselt vedelik, mida kasutatakse süsteemi temperatuuri vähendamiseks või reguleerimiseks. Ideaalne jahutusvedelik on suure soojusmahtuvuse, madala viskoossusega, odav, mittetoksiline, keemiliselt inertne ning ei põhjusta ega soodusta jahutussüsteemi korrosiooni. Mõned rakendused nõuavad, et jahutusvedelik oleks ka elektriisolaator.

Kuigi terminit "jahutusvedelik" kasutatakse tavaliselt autotööstuses ja HVAC-i rakendustes, on tööstuslikul töötlemisel soojusülekandevedelik üks tehniline termin, mida kasutatakse sagedamini kõrge temperatuuriga ja madala temperatuuriga tootmisrakendustes. Mõiste hõlmab ka lõikevedelikke. Tööstuslik lõikevedelik on üldiselt klassifitseeritud vees lahustuvaks jahutusvedelikuks ja puhtaks lõikevedelikuks. Vees lahustuv jahutusvedelik on õli-vees emulsioon. 

Jahutusvedelik võib hoida oma faasi ja jääda vedelaks või gaasiliseks või läbida faasisiirde, kusjuures latentne soojus suurendab jahutuse efektiivsust. Viimast, kui seda kasutatakse ümbritseva keskkonna temperatuurist madalama temperatuuri saavutamiseks, tuntakse rohkem kui Külmutusagensit.

## References

# Betaine as coolant
# Duratherm Extended Life Fluids
# Paratherm Corporation
Puhverladu

**Puhverladu** on logistikasüsteemi osa, mis on mõeldud ajutiseks kaupade hoidmiseks, et tasakaalustada erinevusi kaupade sisse- ja väljaveo vahel. Puhverladusid kasutatakse sageli tootmis- ja jaotussüsteemides, et tagada sujuv töövoog ja vältida tootmise või tarnekatkestusi.

Puhverladu mängib kriitilist rolli kaasaegsetes tarneahelates, aidates tasakaalustada nõudlust ja pakkumist, tagada tootmise sujuvust ja parandada tarnekindlust. Efektiivne puhverlao haldamine on ettevõtte konkurentsivõime ja kliendirahulolu seisukohalt oluline.

## Funktsioonid ja eesmärgid
* **Vajaduste tasakaalustamine**: Puhverladu aitab tasakaalustada nõudlust ja pakkumist, võimaldades hoida piisavat varu kaubaäkiliste nõudmiste jaoks.
* **Tootmisprotsessi sujuvus**: Tootmisettevõtetes hoitakse puhverlaos tootmiseks vajalikke materjale, et vältida tootmisprotsessi seiskumist tarnehäirete tõttu.
* **Tarnekindluse tagamine**: Puhverladu aitab vähendada tarnetega seotud riske, näiteks hilinenud tarneid või transportprobleeme.
* **Kasutajateeninduse parandamine**: Puhverlao abil saab ettevõte kiiresti reageerida klientide tellimustele, vähendades tarneaegu ja parandades teenindustaset.

## Tüübid
* **Tootmisettevõtete puhverladud**: Kasutatakse tootmisprotsesside toetamiseks, hoides toorainet ja pooltooteid.
* **Jaotuskeskuste puhverladud**: Teenindavad jaemüüjaid ja hulgimüüjaid, võimaldades kiiret kaubajaotust.
* **Külmhoidlad**: Spetsiifiline puhverlao tüüp, mis hoiab temperatuuri kontrolli all olevaid kaupu, nagu toiduaineid ja ravimeid.

## Puhverlao haldamine
* **Varude haldamine**: Efektiivne varude haldamine on kriitiline puhverlao toimimise jaoks. Kasutatakse erinevaid meetodeid nagu Just-In-Time (JIT) ja Economic Order Quantity (EOQ).
* **Tehnoloogilised lahendused**: Kaasaegsete puhverladude haldamiseks kasutatakse laohaldussüsteeme (WMS), mis automatiseerivad varude jälgimise ja haldamise protsesse.
* **Töövoo optimeerimine**: Töövoo analüüs ja optimeerimine aitab suurendada lao efektiivsust ja vähendada kulusid.

## Eelised ja väljakutsed
**Eelised**:
* Parandab tarnetäpsust ja -kiirust.
* Vähendab tootmise või tarnekatkestuste riski.
* Suurendab ettevõtte paindlikkust turumuutustele reageerimisel.

**Väljakutsed**:
* Varude liig või puudujääk võib põhjustada suuri kulusid.
* Nõuab tõhusaid haldamis- ja jälgimissüsteeme.
* Vajab piisavat laopinda ja logistilist infrastruktuuri.

## Viited
Vladimir Menšov

**Vladimir Valentinovitš Menšov** (vene keeles Владимир Валентинович Меньшов; 17. september 1939 Bakuu – 5. juuli 2021 Moskva) oli vene filmilavastaja ja näitleja.

1981. aastal võitis tema lavastatud film "Moskva pisaraid ei usu" ("Москва слезам не верит") parima võõrkeelse filmi Oscari. Menšov lavastas kokku veel neli mängufilmi. Tema teine tuntuim filmi oli 1984. aasta "Armastus ja tuvid" ("Любовь и голуби"), mis oli samal aastal Nõukogude Liidus piletitulu poolest kõige edukam kodumaine film.

Suurema osa ajast tegutses Menšov näitlejana. Näitlejakarjääri alustas ta 1970. aastate alguses. Ta mängis muuhulgas Timur Bekmambetovi õudusfilmides "Öövalve" ("Ночной Дозор"; 2004) ja "Päevavalve" ("Дневной Дозор"; 2006) ning Nikolai Lebedevi spordifilmis "Legend nr 17" ("Легенда №17"; 2013). 

Menšov pälvis Teenete eest Isamaa ees teise, kolmanda ja neljanda järgu ordeni ning 1981. aastal NSV Liidu riiklikku preemia.

1962. aastal abiellus ta näitleja Vera Alentovaga. Nende tütar on näitleja ja telesaatejuht Julia Menšova (sündinud 1969).

## Viited
Solt

**Solt** (saksa keeles *Scholt*) on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kalocsa kreisis.

Soltis asub kesklaine raadiosaatejaam, mille saatemasti kõrgus on 303,6 meetrit.

## Geograafiline asend
Solt asub Doonau vasakul kaldal, Dunaújvárosist 18 km lõunas, kreisikeskusest Kalocsast umbes 30 km põhjas ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 52 km läänes.

## Ajalugu
Solti on esmamainitud 1145. aastal. Esimest korda on Solti ürikutest turulinnaks (*oppidum*) nimetatud 1384. aastal. Soltil oli üleriigilise laada pidamise õigus. Türgi ikke ajal asula säilis, kuid muutus külaks. Uuesti nimetati Solti maksuloendusel turulinnaks 1715. aastal. Ungari esimene raudbetoonsild ehitati Solti 1889. aastal.

Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Solt tagasi 1997. aastal.

## Sõpruslinnad
* Habichtswald, Saksamaa
* Kerava, Soome
* Dănești, Rumeenia
* Papozze, Itaalia

## Viited
Brill

**Brill** on 17. sajandil rajatud teaduskirjastus peamajaga Hollandis Leidenis. Kirjastus oli pikka aega börsiettevõte. 

2010. aastatel laiendas Brilli kirjastus kiiresti oma tegevust Saksamaa kirjastusturul ja võttis üle mitmed sealsed erialakirjastused (Schöningh, Vandenhoeck ja Ruprecht). 2024. aastal oli käimas Brilli ülevõtmine Saksa kirjastuse de Gruyter poolt, mille tulemusena on moodustumas Mandri-Euroopa suurim teaduskirjastus.
Szabadszállás

**Szabadszállás** on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis Kunszentmiklósi kreisis.

## Geograafiline asend
Szabadszállás asub kreisikeskusest Kunszentmiklósist umbes 18 km lõunakagus ja komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 34 km läänes.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1279. aastal. Pärast Mongoli invasiooni tühjaks jäänud aladele olid asustatud polovetsid. Türgi ikke lõppemise järel kaotati 1701. aastal polovetside privileegid. Aastatel 1819–1871 oli Szabadszállás turulinn. 19. sajandi lõpul algas asulas väiketööstuse areng. 1970. aastal sai Szabadszállás suurkülaks ja 1995. aastal linnaks.

## Sõpruslinnad
* Schönenberg-Kübelberg, Saksamaa
* Vârghiș, Rumeenia

## Viited
Korgikambium

**Korgikambium** ehk **fellogeen** tekitab mitmeaastaste taimede koore korgistumist. Fellogeen on meristeemrakkudest koosnev kudede rida. Fellogeeni rakulise jagunemise tagajärjel tekivad korgirakud (fellem) fellogeenist väljapoole ja korgi põhikoerakud (felloderm) sissepoole. Korgirakud on surnud, õhuga täidetud ja veekindlad. Fellemist, fellogeenist ja fellodermist moodustub periderm (korkkude). Fellogeeni tegevus on osa puu füsioloogilisest tsüklist ja seda mõjutavatest keskkonnatingimustest.

## Viited
Ristõieliste-piimläiketõvik

**Ristõieliste-piimläiketõvik** (*Albugo candida*) on munasseenete hõimkonda kuuluvate magevee-eluliste organismide liik.  

## Välislingid
*
Ruth Ann Minner

**Ruth Ann Minner** (neiupõlvenimega **Coverdale**; 17. jaanuar 1935 Milford, Delaware – 4. november 2021 Milford, Delaware) oli USA poliitik ja ettevõtja, 79. Delaware'i kuberner 2001–2009. Ta oli Demokraatliku Partei liige.

Ta sündis ja elas kogu elu Delaware'i osariigis. 16-aastaselt jättis ta keskkooli pooleli, et perekonna farmis tööle asuda. 17-aastaselt abiellus ta Frank R. Ingramiga, neil sündis kolm poega. Ingram suri 1967. aastal 34-aastaselt. Kaks aastat hiljem abiellus ta Roger Minneriga, kellega oli abielus kuni mehe surmani 1991. aastal. 1968. aastal sai Minner keskhariduse GED-eksami sooritamisega ja õppis hiljem Delaware Technical Community College'is.

Enne poliitikukarjääri algust oli Minner bürootöötaja Delaware'i osariigi Esindajatekojas ja administraator osariigi kuberner Sherman W. Tribbitti büroos. Aastatel 1975–1983 kuulus Minner ise Delaware'i osariigi Esindajatekotta. Seejärel valiti ta osariigi senatisse, kuhu kuulus kuni 1992. aastani.

Aastatel 1993–2001 oli Minner Tom Carperi ametiajal Delaware'i asekuberner. Aastatel 2001–2009 oli Minner kaks ametiaega Delaware'i kuberner. Ta on Delaware'i ajaloo seni ainus naiskuberner. Minner andis oma panuse tervishoiusüsteemi arendamiseks ja keskkonna puhtamaks tegemiseks. 2002. aastal surus ta vaatamata tugevale vastuseisule läbi riigi ühe esimese avalikes kohtades suitsetamise keelu.

## Viited
Fallout

"**Fallout**" (inglise keeles 'radioaktiivne sade') võib tähendada järgmist:

## Videomängud
* Fallout (frantsiis), praegu Bethesda Game Studios'e arendatav videomängusari ja meediafrantsiis
** Fallout (videomäng), 1997. aasta videomäng ja mängusarja esimene osa
** Fallout 2, 1998. aasta videomäng
** Fallout 3, 2008. aasta videomäng
** , 2010. aasta videomäng
** Fallout 4, 2015. aasta videomäng
** Fallout 76, 2018. aasta videomäng

## Muu meedia
* Fallout (telesari), samanimelistel videomängudel põhinev 2024. aasta Amazon Prime Video telesari
Suur läätspuu

**Suur läätspuu** (*Caragana arborescens*) on puittaimede liik liblikõieliste sugukonnas.

## Välislingid
* Suur läätspuu andmebaasis eElurikkus.
Berhida

**Berhida** on linn Ungaris Veszprémi komitaadis Várpalota kreisis.

## Geograafiline asend
Berhida asub Balatoni järvest 9 km loodes, kreisikeskusest Várpalotast umbes 10 km lõunas ja komitaadikeskusest Veszprémist ligi 17 km idas.

## Ajalugu
Arheoloogilistel väljakaevamistel on selgunud, et praeguse Berhida kohal oli asula juba Rooma riigi ajal. Ürikutes on Berhidat esmamainitud 1084. aastal. Turulinnaks (*oppidum*) on Berhidat esimest korda nimetatud 1395. aastal. 1532. aastal kogunes Berhidas Ungari parlament. 1922. aastal alustas tööd tööstuslõhkeainete tehas. 15. augustil 1985 oli Berhida 5,2-magnituudise maavärina epitsenter. Linnaõigused sai Berhida 1. juulil 2004.

## Viited
Ivan Šipić

**Ivan Šipić** (sündinud 24. juunil 1974 Sinjis) on Horvaatia poliitik. Ta on maist 2024 Horvaatia demograafia- ja immigratsiooniminister.

Ta lõpetas aastal 1998 Zagrebi ülikooli teoloogia erialal. Seejärel oli ta algkoolides usuõpetaja. Aastatel 2001–2005 oli ta Trilji linna volikogu liige, aastatel 2005–2008 oli ta abilinnapea ametis, seejärel oli ta aastani 2021 kolm ametiaega Trilji linnapea.

Aastatel 2016–2020 oli ta Horvaatia Demokraatliku Liidu esindaja Horvaatia parlamendi üheksandal koosseisus ja nelja parlamendikomisjoni liige. Tema teed  Horvaatia Demokraatliku Liiduga läksid lahku aastal 2021, kohalike valimiste eelõhtul, kui partei keeldus toetamast teda linnapeakandidaadina. Samal aastal valiti ta tagasi Trilj linnavolinikuks ja aastast 2023 täitis ta volikogu esimehe ülesandeid. Ta astus erakonda Domovinski pokret (Isamaaline Liikumine). Selle nimekirjas valiti ta aastal 2024 uuesti parlamenti.

Mais 2024 sai temast Horvaatia Vabariigi demograafia- ja immigratsiooniminister.
Domenico del Barbiere

**Domenico del Barbiere** (ka **Domenico Ricoveri**; **Domenico Fiorentino** u. 1506 Firenze – 1465/75 Troyes) oli Itaalia-prantsuse skulptor, maalikunstnik, vaselõikaja, arhitekt ja stukimeister.

Osales alates 1540 Fontainebleau lossi kujundamises Prantsusmaal. Alates 1541 elas Troyes, töötas kirikute heaks ja tegi pidulikke dekoratsioone. Tegutses nii maalija kui skulptorina, kuid on veelgi enam tuntud vaselõikajana. Teda iseloomustab kindlakäeline, kuid õrn joon.

Üks tuntumaid prantsuse manerismi esindajaid nii skulptuuris kui graafikas.
Sébastien Bourdon

**Sébastien Bourdon** 2. veebruar 1616 Montpellier – 8. mai 1671 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik ja graafik. 

## Elukäik
Bourdon sündis Prantsusmaal Montpellier's protestantliku klaasimaalija pojana ja õppis Pariisis maalikunstnikuks. Vaatamata majandusraskustele õnnestus tal 1636. aastal Rooma õppima pääseda. Seal õppis ta tundma selliste meistrite nagu Nicolas Poussin, Claude Lorrain ja Caravaggio loomingut. Ta oli sunnitud 1638. aastal Roomast põgenema, kartes usulist tagakiusamist.  

Aastatel 1637–1652 elas Pariisis. Oli 1648. aastal üks Prantsuse Kuningliku Maali- ja Skulptuuriakadeemia (Académie Royale'i) asutajaid.

Töötas 1652–1654 kuninganna Kristiina õukonnas Stockholmis portreemaalijana. 

Kuna Bourdon veetis suurema osa loomeelust väljaspool Prantsusmaad, siis pikka aega tema loomingut alahinnati kuni 2000. aastal korraldatud ulatusliku näituseni Musée Fabre'is Montpellier's.

Tema õpilaste hulka kuulusid Nicolas-Pierre Loir ja Pierre Mosnier. Ta suri Pariisis 1671. aastal.

## Looming
Ta on tuntud peamiselt religioosse maalijana, kellele on iseloomulik dramaatiline laad, arhitektuursete elementide rohkus, originaalsus ja fantaasiaküllus. Tema graafika (kokku 45 graafilist lehte) on peamiselt piibliteemaline. Bourdon on üks prantsuse klassikalise baroki rajajaid ja selle suuna teoreetik.

Tema tuntuim teos on Notre Dame'i katedraali jaoks tehtud "Püha Peetruse ristilöömine".

## Viited


## Allikad
* Laureati, Laura, 1983. Giuliano Brigantis, Ludovica Trezzani ja Laura Laureati. *The Bamboccianti: The Painters of Everyday Life in Seventeenth Century Rooma* (Rooma) lk.&nbsp;238–45

## Välislingid
* Bourdoni loomingu veebigalerii
* https://www.muis.ee/museaalview/101456
Joosep Sarapuu

**Joosep Sarapuu** (sündinud 30. juulil 1994) on eesti bioloog, reisikorraldaja ja džungligiid.

## Elulugu
Ta on lõpetanud Pärnu Koidula Gümnaasiumi 2013. aastal ja Tartu Ülikooli bioloogia alal. Bakalaureusetöös uuris ta lehelõikaja sipelgaid ning kaitses 2022. aastal magistritöö "Mardikaliste (*Coleoptera*) mitmekesisuse mustrid Lõuna-Aafrika puudel."

Ülikooliõpingute ajal töötas ta aasta aega Prantsuse Guajaana vihmametsa kämpingus putukapüüdjate abistaja ja giidina, ülikoolipraktika käigus viibis Paapua Uus-Guineas ja Réunioni saarel. 

2019. aastast korraldab ta reise Prantsuse Guajaanasse.

2021. aastast töötab Eesti Loodusmuuseumis zooloogina.

Ta on koos Leif-August Kirsiga loodushariduslikke õppeprogramme pakkuva ettevõtte Loodusluup asutaja.

## Publikatsioonid
* "Phylogenetic signal in leaf-cutting ant diet in the fragmented Atlantic rainforest." (2019)
* "The Global Soil Mycobiome consortium dataset for boosting fungal diversity research." (2021)

## Raamatud
* "Džungli (s)lumm" (2024)

## Isiklikku
Talle meeldivad väga jalgpall ja muu sport ning troopiline loodus ja loomad. Ta on DJ ja taskuhäälingu "Isechillija" tegija. On ansambli Põntsutajad juht.

## Viited

## Välislingid
* Helina Piip. DŽUNGLIGIID JOOSEP: „Tahtsin õppida eriala, mis võimaldab näha paiku, kuhu ei pääseks ka suure raha eest.“ Naisteleht, 5. november 2023
* Kristjan Karron. "Paremkaitsja maadleb madudega eksootilises riigis." Ajakiri Jalka, 15. juuni 2017
* Reispass. LAV - kirju nagu sebra Raadio 2, 29. oktoober 2023
* Reispass. Paapua Uus-Guinea Raadio 2, 20. september 2020
* Reispass. Öine kõnd Amazonases Raadio 2, 29. mai 2022
* Reispass. Madagaskar Raadio 2, 22. september 2019
* Reispass. Prantsuse Guajaana Raadio 2, 23. september 2018
* Metsik Amazonas Prantsuse Guajaanas 
* Zooloogiatunnid
* Podcast "Isechillija"
Praha Kõigi Pühakute kirik

**Kõigi pühakute kirik** () on Praha kindluse koosseisu kuuluv kabel, mis asub Tšehhi Vabariigis. Samal kohal asunud romaani stiilis sakraalhoone ehitati ja pühitseti juba 1185. aastal. Praeguse hoone vanimad osad pärinevad 14. sajandist arhitekt Peter Parlerilt. Nimelt ehitati kuningas Karl IV käsul aastatel 1370–1387 kitsas ühelööviline kabel, mille eeskujuks oli Sainte-Chapelle'i kabel Pariisis.

Algselt oli kirik eraldiseisev hoone, kuid pärast 1541. aasta laastavat tulekahju jäid püsti vaid müürid ning ajapikku liideti see kuningapalee ja selle Vladislavi saaliga.

Morava markkrahv, hilisem kuningas Karl IV asutas siin 1341. aastal toomkapiitli, mille liikmed olid põhiliselt Karli ülikooli vaimulikud.

Kirikus on Püha Prokopiuse haud ja maalidel on kujutatud tema elulugu. Kirikusse pääseb läbi Vladislavi saali, kuid avatud on see eelkõige jumalateenistuste ja kontsertide ajal. 

## Viited
Neitsi Maarja kirik Keti all

**[[Maarja|Neitsi Maarja kirik Keti all]]** on roomakatoliku kloostrikirik Prahas, mis allub Johanniitide ordule. Kiriku romaani stiilis basiilika valmis 1182. aastal. Selle eriskummaline nimi viitab kunagisele Juuditi sillale, mille väravatornist tõmmati kett üle Vltava jõe, et paadid ei saaks mööduda tasu maksmata. Juuditi sild hävines 1342. aasta üleujutuses ning selle asemele ehitati Karli sild. 

## Ajalugu

Johanniitide (Malta) ordu komtuurkond loodi Praha linnas Malé Straněs aastatel 1158–1169 kuningas Vladislav I korraldusel ja see paiknes Juuditi silla ääres. 1182. aastaks olid johanniidid ehitanud romaani stiilis basiilika, mis ehitati ilmselt pärast 1314. aastat gooti stiilis ümber, kui ordu oli oma valdusse saanud templirüütlite maad.

Tornid valmisid vahetult enne hussiitide sõdade (1419–1434) puhkemist. Aastal 1420 süütasid hussiidid kiriku. Pärast 1503. aasta põlengut ehitati kooriruumile uus võlvlagi.

## Viited
Valdas Benkunskas

**Valdas Benkunskas** (sündinud 1. novembril 1984 Klaipėdas) on Leedu poliitik (Isamaaliit – Leedu Kristlikud Demokraadid).

Valdas Benkunskas lõpetas 2003. aastal Šilutės Vydūnase Gümnaasiumi. 2007. aastal omandas ta Mykolas Romerise Ülikoolis bakalaureusekraadi õigusteaduse erialal ja 2008. aastal magistrikraadi õigusteaduse erialal. 2008–2015 oli ta Leedu seimi liikme Paulius Saudargase assistent. 2011. aastal valiti ta Vilniuse linnavolikogu liikmeks. Aastatel 2015–2017 ja 2019–2023 oli ta Vilniuse aselinnapea. 2023. aasta märtsis toimunud Leedu kohalikel valimistel valiti ta 51,15% häältega Vilniuse linnapeaks.

## Viited
Vibrisseaceae

***Vibrisseaceae*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente sugukond.

## Perekondi
**[[Phialocephala]]*
**[[Vibrissea]]*

## Välislingid
*
Michael Nesmith

**Robert Michael Nesmith** (30. detsember 1942 Houston, Texas – 10. detsember 2021 Carmel Valley Village, California) oli USA muusik. Ta oli eelkõige tuntud rokk- ja popmuusika ansambli The Monkees liikmena ning ühe peaosatäitjana telesarjas "The Monkees" (1966–1968).

Nesmith kuulus The Monkeesi sellel põhilisel perioodil aastatel 1966–1970, lisaks osales ta mitmel taaskokkutulekul kuni oma elu lõpuni. Ta oli ansamblis põhikitarrist, klahvpillimängija, rütmikitarrist ja laulja (sh mõne laulu solist). Lisaks kirjutas ta muuhulgas sellised The Monkeesi laulud nagu "Mary, Mary," "Circle Sky", "Listen to the Band" ja "The Girl I Knew Somewhere".

Üks tuntumaid laule, mille Nesmithi kirjutas väljaspool The Monkeesi, on "Different Drum", mille salvestas 1967. aastal The Stone Poneys koos Linda Ronstadtiga. Pärast Monkeesist lahkumist jätkas Nesmith edukat karjääri laulukirjutajana ja muusikuna, esmalt kantriroki ansamblis The First National Band, mille tuntuim laul oli USA-s esineljakümnesse jõudnud "Joanne" (1970), ning seejärel sooloartistina. Nesmith mängis sageli just tema jaoks valmistatud Gretschi 12-keelelisel kitarril.

## Viited
Jonas Kalvanas (seenior)

**Jonas Viktoras Kalvanas** (24. aprill 1914 Ruobežiai – 15. jaanuar 1995 Tauragė) oli Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop.

Ta sündis aastal 1914 Ruobežiais (asub Läti piiri ääres, praeguse haldusjaotuse järele Biržai rajoonis). Ta on lõpetanud Biržai gümnaasiumi. 1933-1936 õppis Vytautas Suure Ülikoolis teoloogiat, aastal 1939 lõpetas ta teoloogiaõpingud Läti Ülikoolis. Ordineeriti aastal 1940 pastoriks.

Aastast 1940 oli ta Tauragė, Sartininkai, Batakiai, Skaudvilė ja teiste koguduste preester, teenis Leedu lätikeelseid evangeelseid luterlikke kogudusi. Aastast 1941 oli ta valitud Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku konsistooriumi liikmeks, aastast 1971 oli ta Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku konsistooriumi esimees. Aastal 1976 valiti ta Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskopiks.

Tänu tema jõupingutustele võeti Leedu Evangeelne Luterlik Kirik vastu Luterlikku Maailmaliitu. Aastal 1992 kirjutas ta alla kirikutevahelisele armulaualeppele Saksamaa Lipa piirkonna Evangeelse Luterliku Kirikuga, aastal 1994 USA Evangeelse Luterliku Kiriku Grand Canyoni sinodiga. Aastatel 1992–1994 oli ta Klaipėda Ülikooli teoloogia osakonna loomise algataja, pidas samas ka loenguid.

Ta juhtis Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku kirjastustegevust. Koos teiste pastoritega andis ta aastast 1955 välja "Evangeelse kirikukalendri", Martin Lutheri "Väikese katekismuse" (1992), "Augsburgi usutunnistuse" (1994). Ta oli Česlovas Kavaliauskase piiblitõlke toimetaja. Aastal 1990 ta taastas ja toimetas ajakirja "Lietuvos evangelikų kelias", kirjutas raamatu "Jumal ja loodus" (1994). Ta hoolitses Väike-Leedu kultuuripärandi säilimise eest, ta oli Väikese Leedu entsüklopeedia artiklite autor.

Aastal 1946 abiellus ta õpetaja Martą Račkauskaitęga (1923-2011). Neil oli kuus last (viis tütart ja poeg). Poeg Jonas Kalvanas oli samuti luterlik vaimulik.

Ta on maetud Tauragė Joniške kalmistule.
Linda Ronstadt

**Linda Maria Ronstadt** (sündinud 15. juulil 1946 Tucsonis, Arizonas) on Ameerika Ühendriikide endine laulja. Ta on viljelenud paljusid erinevaid muusikastiile, sh rokki, popi, kantrit, folki ja ladinaameerika muusikat.

Ta alustas lauljakarjääri 1960. aastate keskel Californias esilekerkivate folkroki ja kantriroki liikumiste esirinnas. Aastatel 1965–1968 kuulus ta folkroki triosse Stone Poneys. 1967. aastal saavutas ta sellega oma esimese hittsingli "Different Drum". Ronstadti debüütsooloalbum "Hand Sown ... Home Grown" ilmus 1969. aastal. Ta on andnud välja kokku 24 stuudioalbumit ja 15 kogumikalbumit ning avaldanud mitmeid koostööalbumeid, millest kuulsaim on koos Emmylou Harrise ja Dolly Partoniga valminud "Trio" (1987). USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 on tal olnud 21 esineljakümne singlit, millest kümme on jõudnud esikümnesse. Tema suurimad hittsinglid on olnud muuhulgas "You're No Good" (1975; ainus esikohasingel), "When Will I Be Loved" (1975), "Blue Bayou" (1977) ja "Don't Know Much" (1989, koos Aaron Neville'iga). Tema plaate on maailmas müüdud üle 100 miljoni, millega on ta üks läbi aegade edukamaid artiste.

2000. aastatel hakkas Ronstadti lauluhääl halvenema, 2004. aastal andis ta välja oma viimase stuudioalbumi ja tegi 2009. aastal viimase avaliku kontserdi. 2011. aastal teatas ta, et on sunnitud haiguse tagajärjel lauluhääle kadumise tõttu lauljakarjääri lõpetama.

Ronstadt on pälvinud kümme Grammy auhinda, kolm Ameerika muusikaauhinda, kaks Kantrimuusika Akadeemia auhinda ja Primetime Emmy auhinna. 2014. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 2013. aastal tunnustati teda National Medal of Arts'iga, 2016. aastal Grammy elutööauhinnaga ja 2019. aastal Kennedy keskuse elutööauhinnaga.

2013. aastal ilmus tema elulooraamat "Simple Dreams: A Musical Memoir". 2019. aastal esilinastus tema eluloofilm "Linda Ronstadt: The Sound of My Voice", mis pälvis Grammy auhinna parima muusikafilmi kategoorias.

## Stuudioalbumid

* "Hand Sown ... Home Grown" (1969)
* "Silk Purse" (1970)
* "Linda Ronstadt" (1972)
* "Don't Cry Now" (1973)
* "Heart Like a Wheel" (1974)
* "Prisoner in Disguise" (1975)
* "Hasten Down the Wind" (1976)
* "Simple Dreams" (1977)
* "Living in the USA" (1978)
* "Mad Love" (1980)
* "Get Closer" (1982)
* "What's New" (1983)

* "Lush Life" (1984)
* "For Sentimental Reasons" (1986)
* "Canciones de Mi Padre" (1987)
* "Cry Like a Rainstorm, Howl Like the Wind" (1989)
* "Mas Canciones" (1991)
* "Frenesí" (1992)
* "Winter Light" (1993)
* "Feels Like Home" (1995)
* "Dedicated to the One I Love" (1996)
* "We Ran" (1998)
* "A Merry Little Christmas" (2000)
* "Hummin' to Myself" (2004)

## Viited

## Välislingid

* McCarthy, Ellen (3. detsember 2019). "Linda Ronstadt never stopped singing". *washingtonpost.com*. The Washington Post.
Berthold von Henneberg

**Berthold von Henneberg** (1441 või 1442 – 21. detsember 1504 Aschaffenburg) oli Hennebergi aadlisuguvõsast pärit Mainzi peapiiskop aastatel 1484–1504. Selle ametikohaga käis kaasas Saksa-Rooma Riigi ertskantsleri positsioon ja kuurvürsti staatus. Tema õlul oli ka peamine vastutus riigireformi läbiviimise eest. 

## Päritolu
Berthold von Henneberg sündis Hennebergi krahvi Georg von Henneberg-Römhildi ja Nassau-Weilburg-Saarbrückeni krahvinna Johanna kaheteistkümnenda lapsena. Üks tema vendadest oli Bambergi vürstpiiskop Philipp von Henneberg.

## Vaimulikukarjäär
Henneberg alustas 1455. aastal õpinguid Erfurdi Ülikoolis, kus sai oma lauluhääle tõttu hüüdnimeks "Öökull." Neli aastat varem oli ta saanud töökoha Strasbourgi ning hiljem ka Bambergi kirikus. 1460. aastal sai ta Kölni katedraalis kanoonikuks. Neli aastat hiljem oli ta juba preestriks ordineeritud.

## Mainzi peapiiskopi ja kuurvürstina ning ertskantslerina

Pärast Adalbert III surma toimusid 20. mail 1484 Mainzi peapiiskopi valimised, mille võitis Henneberg. Ta pühitseti ametisse 13. märtsil 1485. Aastatel 1487 ja 1499 kutsus ta kokku provintsiaalsinodid.

Seoses Johannes Gutenbergi trükipressi leiutamisega suurenes ka rahvakeelse kirjanduse levik. Et piirata ja kontrollida usualaste raamatute sisu ja levikut, asutas Henneberg neljast Mainzi ülikooli professorist koosneva nõukogu, kelle ülesandeks oli säärase kirjanduse ülevaatamine. Eriti keskenduti ladinakeelsete teoloogiliste raamatute saksa tõlgetele. Henneberg põhjendas oma seisukohta sellega, et saksa keel oli tema arvates veel liiga vähe arenenud, et tõetruult edastada kreeka- ja ladinakeelseid usutõdesid. Hennebergi tsensuuri toetas ka paavst Alexander VI 1501. aasta bulla.

Henneberg pani Püha Rooma Keisririigi halduses ette mitu reformi, mille kavasid ta esitles ka 1495. aasta Wormsi riigipäeval. Üks tema reformiidee oli 17-liikmelise aristokraatliku valitsuse moodustamine. Lisaks soovis ta, et keisririigi iseseisvad territooriumid moodustaksid Šveitsi konföderatsiooniga sarnase liidu. Kuigi tema reforme saatis algul edu, likvideeris Maximilian I 1502. aastal Hennebergi loodud nõukogu.

Berthold von Henneberg suri 21. detsembril 1504. Ta on maetud Mainzi katedraali.

## Viited
Tōkyō metroo sariinirünnak

**Tōkyō metroo sariinirünnak** (jaapani keeles 地下鉄サリン事件, *Chikatetsu Sarin Jiken*) oli 1995. aasta 20. märtsil sooritatud terrorirünnak Jaapani pealinnas Tōkyōs. Rünnaku panid toime äärmusliku uususulise viimsepäevasekti Aum Shinrikyo liikmed sekti liidri Shōkō Asahara korraldusel. Viies koordineeritud rünnakus paisati hommikusel tipptunnil Tōkyō metroosse närvimürki sariini, mille tõttu hukkus 13 ja sai kannatada rohkem kui 6000 inimest.

Rünnak algas kell 8 hommikul, kui Aum Shinrikyo liikmed paigutasid viiele erinevale rongile pakid, mis koosnesid sariiniga täidetud ja ajalehtede sisse mähitud kilekottidest. Liikmetest neljal oli igaühel kaasas kaks kotti, viiendal kolm kotti. Põrandale asetatud kotid torgati läbi teritatud vihmavarjuotsaga, mille tulemusel valgus vedelik laiali ja levis auruna üle kogu vaguni. Sekti liikmed astusid järgmises jaamas rongidest kiiresti maha, kus ootasid neid autojuhid, kes neil põgeneda aitasid. Päeva lõpuks oli rünnakust mõjutatud 15 metroojaama, enim said kannatada Hibiya liini äärsed jaamad. Kiirabi- ja haiglateenuseid kritiseeriti hiljem koordineerimata reageerimise pärast tugevalt.

Rünnaku järel korraldas politsei kogu Jaapanis haaranguid Aum Shinrikyo rajatistes. Haarangute käigus avastati Satyan 7 nime all tuntud hoonest keemiarelvade tootmiseks kasutatud varustus. Hoones asunud keemiarelvade tootmisüksus oli suur: sekti projekteeritud aastane sariinitoodang ulatus tonnidesse.

Pärast rünnakut anti kohtu alla 189 sekti liiget, kelle hulgas oli ka sekti juht Shōkō Asahara. 12 sekti liiget koos Asaharaga mõisteti kohtu all surma. Asahara ja 6 sekti liiget hukati 2018. aasta juulis poomise teel. Hukkamisi oli kaua edasi lükatud, kuna süüdimõistetutelt oodati nende lõplikke apellatsioone. Rünnakus kannatada saanud ja hukkunute sugulased kiitsid hukkamised heaks.

Tuntud jaapani romaanikirjanik Haruki Murakami kirjutas sariinirünnaku teemal raamatu "Underground: The Tokyo Gas Attack and the Japanese Psyche", kus ta intervjueeris nii rünnaku tagajärjel kannatada saanud inimesi kui ka rünnaku eest vastutavaid Aum Shinrikyo liikmeid. Murakami leidis, et Jaapani meedia polnud ohvritele piisavalt tähelepanu pööranud, vaid oli põhiliselt keskendunud Aum Shinrikyo liikmetele. Intervjuusid tehti terve 1996. aasta jooksul. Tuhandetest rünnakus kannatanutest leidis Murakami vaid 60 inimest, kes olid valmis intervjuudes osalema.

## Viited
Puiduliim

**Puiduliim** on puitmaterjalide ühendamise liim. Puiduliimid on looduslikud või sünteetilised ning nende koostis ja omadused varieeruvad vastavalt kasutusele ja rakendusele.

## Tüübid ja koostis
**Looduslikud puiduliimid** – looduslikud puiduliimid põhinevad looduslikel koostisosadel, näiteks tärklis, kaseiin (piimaproteiin), looduslikud vaigud või luuüdi. Näiteks tisleriliim, mida valmistatakse loomade nahast ja luudest.

**Sünteetilised puiduliimid** – sünteetilised puiduliimid on välja töötatud keemiliselt sünteesitud ühenditest, mis kleepuvad paremini, on vastupidavamad ja veekindlamad. Näiteks polüvinüülatsetaat (PVA) liim.

## Kasutus
Puiduliimi kasutatakse puidust materjalide ühendamiseks ja parandamiseks. Omadused on kiire kuivamine, vastupidavus niiskusele ja temperatuurimuutustele. Puiduliimid enamasti keskkonnasõbralikud, mittemürgised ja lihtsasti kasutavad. Sobilik mööbli valmistamiseks, käsitööprojektideks ja ehitusprojektideks.

## Puiduliimide vastupidavusklassid
Puiduliimide klassifikatsiooni puhul juhindutakse Euroopa standarditest ja puiduliimid jagatakse klassidesse D1 kuni D4.

**D1** – kasutatakse kuivades siseruumides, kus õhuniiskus on madal ja temperatuur on stabiilne. Tagavad piiratud niiskuskindlust ja sobivad kasutamiseks näiteks mööbli kokkupanemisel või siseviimistlustöödel.

**D2** – kasutatakse kuivades siseruumides ja tagavad veidi paremat niiskuskindlust kui D1-liimid. Võib kasutada näiteks mööbli valmistamisel ja liistude kinnitamisel, kus pole otsest kokkupuudet veega.

**D3** – kasutatakse niisketes siseruumides, kus õhuniiskus võib olla kõrgem, kuid kus püsivat kokkupuudet veega pole. Sobivad näiteks köögimööbli kokkupanemiseks või siseuste valmistamiseks.

**D4** – kõrgeim vastupidavusklass ja mõeldud kasutamiseks välitingimustes või niisketes tingimustes. Kasutatakse näiteks fassaadide ehitamisel või välisuste valmistamisel.

## Viited
Eadwig

**Eadwig** (ka **Edwy** ja inglise keeles *Eadwig All-Fair*; umbes 940 – 1. oktoober 959) oli inglaste kuningas 23. novembrist 955 kuni surmani.

Eadwig oli aastatel 939–946 valitsenud kuninga Edmund I ja tema esimese abikaasa Shaftesbury Ælfgifu vanim poeg. Kui isa 946. aastal lindpriiga tekkinud kähmluse tagajärjel suri, olid Eadwig ja tema vend Edgar valitsemiseks liiga noored ning troon läks Edmundi vennale Eadredile, kes suri lastetult 955. aastal.

Umbes 15-aastaselt onu surma järel trooni pärinud Eadwig krooniti Kingston upon Thamesis ilmselt 956. aasta jaanuaris kuningaks. Tema valitsemisaeg on lühike ja kriisiderohke. Mõnesid kirikutegelasi pahandas tema otsus pagendada piiskop Dunstan.

957. aastal jagati kuningriik kaheks: Eadwig jäi valitsema Wessexis, noorem vend Edgar määrati "mercialaste ja northumbrialaste kuningaks". Sündmust on tõlgendatud põhjapoolsete alade mässuga ebapopulaarse kuninga vastu, kuid "Anglosaksi kroonikale" tuginedes on ka arvatud, et jagamine võis olla eelnevalt kokku lepitud ning Edgar krooniti traditsioonilisel viisil alamkuningaks ja troonipärijaks määratuna. Edgar päris Eadwigi surma järel kogu kuningriigi.

## Viited

## Välislingid
* 
* Edwy Briti monarhia ametlikul kodulehel (inglise keeles)
Raamatupidamise ajalugu

## Raamatupidamise ajalugu
Babüloonia ja Assüüria olid raamatupidamise ja kaubandusliku arengu alustugedeks. Esimeseks kaubandust ja arvepidamist reguleerivaks seaduseks võib pidada XVIII sajandil e.m.a muistse Babüloonia kuninga Hammurapi kehtestatud seadustekogu, mis koosnes sissejuhatusest, 282 paragrahvist ja lõppsõnast. Seda peetakse maailma vanimaks seadustekoguks.
Seadused olid raiutud kahe meetri kõrgusesse kivisambasse, mis asus Sippari linnas Samaši templis. Hammurapi seaduste kogust võib järeldada, et babüloonialastele oli kasumi mõiste tuntud. Vastavalt koodeksile tuli tehingute (näiteks ost, rent, laen, pantimine jms) puhul saada kirjalik tõend nende toimumisest mitte ainult osapooltelt, vaid ka tehingu tunnistajatelt. Vastasel juhul ei arvestatud tehingut raamatupidamises ning kui ei suudetud tehingu toimumist tõestada, võis asi lõppeda hukkamisega.

## Muistne Egiptus
Muistses Egiptuses oli arvepidamise peaeesmärk laoseisu arvestus. Laohoonetes hoiti riigi raha, kulda ning muud riigivara. Egiptuse arvepidamisele olid iseloomulikud sagedased inventuurid. Avastatud puudujäägid tuli korvata varaliselt vastutavatel isikutel. Babüloonia arvepidamisega võrreldes oli Egiptuse muistne raamatupidamise tunduvalt paindlikum. Savitahvlid kuivasid kiiresti, mis piiras nende kasutamist raamatupidamisregistritena. Papüüruse kasutuselevõtt võimaldas hakata pidama kronoloogilisi registreid (päevaraamatuid). See muutis arvepidamise lihtsamaks ja detailsemaks. Kirjutamisel kasutati musta tinti, punase tindiga tähistati teksti algust ja taandridu (siit pärineb ka *[[Punane storno|punase storno]]* idee).
Säilinud papüürused annavad tunnistust, et muistses Egiptuses oli kõrgel järjel krediidindus. Võlausaldaja ja võlgnik õiendasid maksed sularahata arveldustena era- või templipangas, kus mõlemal oli oma arve.

## Vana-Kreeka
Vana-Kreekas oli raamatupidamine antiikaja teiste tähtsamate riikidega võrreldes tagaplaanil. Tuleb siiski rõhutada raamatupidamise mõju kultuurile - kreeka kirjakunst sai alguse tänu raamatupidamisele, kauba ja selle liikumise ülesmärkimise vajadusele.
Antiiksed pangad, kus sai pantida, hoiustada ning põllumajandussaadusi ja käsitööesemeid laenata, tekkisid muistses Kreekas juba Homerose ajal (VIII saj e.m.a).
Klassikaliseks ajajärguks (V saj e.m.a) oli Kreeka oma arengus idanaabritele järgi jõudnud. Ateena oli muutumas laenuandjate, finantseerijate ja ka pankade keskuseks. Raamatupidamine koosnes alg- ja lõppbilansist ning sissetulekute ja väljaminekute arvestusest. Viidi läbi aastainventuure ning koostati aruandeid. Nii nagu Egiptuseski, graveeriti Vana-Kreekas mõnikord ehitusväljaminekuid kajastavad andmed otse ehitise seinale. Nii näiteks on säilinud Parthenoni templi (ehitati aastail 447-438 e.m.a) seinale graveeritud andmed ehituskulude (469 talenti hõbedat) kohta.
Raamatupidamise arengus oli pöördeliseks momendiks raha kasutuselevõtt, mis muutis raamatupidamise paremini mõistetavaks ja loogilisemaks. Enam ei olnud vajadust pidada arvestust lammastes või viljasaagi suuruses, kuna ühismõõtsustajaks sai raha.

## Viited
Jonas Kalvanas (juunior)

**Jonas Viktoras Kalvanas** (2. august 1948 Tauragė – 25. aprill 2003 Tauragė) oli Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop.

Ta lõpetas 1966. aastal Tauragės keskkooli. Seejärel õppis aastatel 1968–1974 Kaunase Meditsiiniinstituudis ja 1976–1978 Omski meditsiiniinstituudis. 

Töötas aastatel 1974–1978 Omskis. Aastatel 1978–1983 töötas ta Šilalė haiglas.

1983. aastal valiti Kalvanas Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku Konsistooriumi Presiidiumi liikmeks ja 1995. aastal esimeheks. Aastatel 1984–1989 õppis Riia Evangeelses Usuteaduslikus Seminaris. 1984. aastal pühitseti ta diakoniks, ta teenis Tauragė kogudust. 

29. juulil 1990 pühitseti ta Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku pastoriks ja abipiiskopiks. Ta töötas Lauksargiai, Sartininkai, Batakiai, Skaudvilė ja Tauragė koguduses. Alates 1989. aastast juhtis Kaunase, Marijampole, Joniškise, Radviliškise, Kėdainiai, Biržai ja teiste evangeelsete luterlike koguduste taastamist. 

1990. aastal esindas Kalvanas Leedu Evangeelset Luterlikku Kirikut Luterliku Maailmaliidu täiskogul Curitibas Brasiilias. Seal võeti tema ja teiste Balti riikide esindajate murega vastu resolutsioon Balti rahvaste vabadusvõitluse kohta. 1995. aastal valiti ta Leedu Kirikute Oikumeenilise Nõukogu presidendiks. Ta osales Klaipėda Ülikooli teoloogiaosakonna loomisel, pidas loenguid. Ta hoolitses vaimulike hariduse, laste ja noorte kristliku hariduse eest. 1995. aastast oli ta ajakirja "Lietuvos evangelikų kelias" toimetaja. Pärast isa surma valiti ta 29. juulil 1995 oma sinodi poolt kiriku piiskopiks.

Ta on maetud Tauragė Joniške kalmistule.

## Isiklikku
Tema isa Jonas Kalvanas (seenior) oli enne teda Leedu Evangeelse Luterliku Kiriku piiskop.
Jonas Kalvanas (täpsustus)

**Jonas Kalvanas**  on mitme inimese nimiː

* **[[Jonas Kalvanas (seenior)]]** Leedu luterlik vaimulik, piiskop (1914–1995)
* **[[Jonas Kalvanas (juunior)]]** Leedu arst ja luterlik vaimulik, piiskop (1948–2003)
Abraham Janssens

**Abraham Janssens** (ka **Jans(s)ens van Nuyssen**, u 1567/75 Antwerpen – 1632 Antwerpen) oli flaami maalikunstnik. 

Ta tegeles peamiselt religioosse maaliga. Oli ülimalt kindel joonistaja, keda iseloomustab selge kompositsioon. Teda hinnati tema eluajal väga kõrgelt. Ta oli Madalmaade romanistide esindaja ja Peter Paul Rubensi eelkäija.

## Teoseid

Fail:Abraham Janssens - The judgement of Midas.jpg|"Midase kohus", 1601-1602, õli, lõuend. Sloveenia Rahvusgalerii
Fail:Abraham Janssens Seattle 01.JPG|"Küllusesarve sünd", u 1619, õli, lõuend. Seattle'i Kunstimuuseum
Fail:Scaldis and Antwerpia by Abraham Janssens.jpg|"Scaldis ja Antwerpia", 1609, õli puul. Antwerpeni Kuninglik Kaunite Kunstide Muuseum 
Fail:Abraham Janssens - Pietà.jpg|"Pietà", 1602-1603, õli, lõuend. Saint Bavo katedraal
Fail:Abraham Janssens - The Doubting Thomas.jpg|"Kahtlev Toomas", 1610–1615, õli, lõuend. Erakogu
Fail:Abraham Janssens (1575) - Die Anbetung der Könige - 2844 - Staatliche Kunsthalle Karlsruhe.jpg|"Kuningate kummardamine", 1605, õli, tammepuit. Karlsruhe Riiklik Kunstihall


## Viited
Balatonboglár

**Balatonboglár** (saksa keeles *Sankt Egidi*) on linn Ungaris Somogyi komitaadis Fonyódi kreisis.

Balatonboglár on Balatonboglári veinipiirkonna keskus.

## Geograafiline asend
Balatonboglár asub Balatoni järve lõunakaldal, Balatonlellest läänes, kreisikeskusest Fonyódist umbes 8 km idakirdes ja komitaadikeskusest Kaposvárist ligikaudu 47 km põhjas. Linna läbib Budapesti–Székesfehérvári–Gyékényesi raudteeliin.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1211. aastal (*villa Boclar*). Türgi ikke lõppemise järel asustati vahepeal tühjaks jäänud piirkond uuesti. 1870. aastatel hakkas Balatonboglár kujunema suvituskohaks.

1978. aastal ühendati Balatonboglár Balatonlellega Boglárlelle nime all. Boglárlelle sai linnaõigused 1986. aastal. 1991. aastal muudeti Balatonboglár ja Balatonlelle jälle eraldi asulateks, mõlemad säilitasid linnaõigused.

## Viited
Claude Mellan

**Claude Mellan** (23. mai 1598 Abbeville – 9. september 1688 Pariis) oli prantsuse joonestaja, graveerija ja maalikunstnik.

## Elukäik
Mellan sündis tolliametniku pojana. Tema esimene teadaolev trükis, mis on tehtud Collège des Mathurinsi teoloogiatöö jaoks, näitab, et ta oli 1619. aastaks Pariisis.  Tema esimesi õpetajaid ei ole kindlaks tehtud, kuid arvatakse, et tema varased gravüürid näitavad Léonard Gaultier' mõju.

Aastal 1624 läks Mellan Rooma, kus õppis lühikest aega graveerimist koos Francesco Villamenaga, kes suri samal aastal. Seejärel õppis ta Simon Vouet' käe all, kes oli olnud Roomas alates 1614. aastast. Vouet julgustas Mellani joonistama, pidades seda oluliseks nii graveerimisel kui ka maalimisel. Mellan graveeris mõned Vouet' tööd ja hakkas ka natuurist portreesid joonistama. Paljusid tema portreejoonistusi ei graveeritud kunagi. Ta arendas välja oma stiili, mis oli iseloomulik kogu tema hilisemale loomingule. Paljud tema gravüürid Roomas olid reprodutseeriv graafika, sealhulgas näiteks Pietro da Cortona ja Gianlorenzo Bernini kavandid. Vähesed  tema kavandite järgi tehtud teosed on "Püha Franciscus de Paul" ja "Pattukahetsev Magdaleena". 

## Looming

Aastal 1637, pärast Aix-en-Provence'is koos Nicolas-Claude Fabri de Peiresciga veedetud aega, naasis ta Pariisi, kus võttis kasutusele omapärase tehnika, mille puhul varju loomisel kasutas ta ruudustiku asemel paralleelseid jooni, reguleerides tooni nende laiust ja kaugust muutes.  Eriti tähelepanuväärne on tema gravüür "Kristuse nägu" (1649), teise nimega "Veronika rätt", mis on loodud ühe spiraalse joonega, mis algab Jeesuse ninaotsast. 

Hilisemal perioodil Pariisis graveeris Mellan enamasti oma tööd ise. Ta oli väga nõutud portreekunstnik, kes joonistas natuurist ja graveeris portreesid. Tema modellide hulka kuulusid Bourboni kuningliku perekonna liikmed. Tema joonistustes on rohkem stiili ja teostuse mitmekesisust, kui ta gravüürides. Kaks näidet, millest on olemas nii joonistus kui ka gravüür, on Marie-Louise de Gonzague-Neversi ja Nemoursi hertsogi Henri de Savoie portreed.

Ta lõi ka suuri religioosseid teoseid. Anatole de Montaiglon kataloogis 400 Mellani gravüüri ja teada on umbes 100 joonistust.  Enamik neist asub Stockholmi Rahvusmuuseumis (Carl Gustav Tessini kogus) ja Ermitaažis Peterburis (Cobenzli kollektsioonis). Mitmed Mellani kadunud maalid on teada tema gravüüride järgi, sealhulgas "Simson ja Delilah" ja "Ristija Johannes kõrbes. 

Ta suri Pariisis.

Eesti Kunstimuuseumi kogus asub tema teos "Apostelliku jõu näide" (1681, vasegravüür) ning Underi ja Tuglase kirjanduskeskuses "Jean Pierre Camus' portree" (1652).

## Vaata ka

* Maddalena Corvina, kaasmaalija ja Mellani modell

## Viited

## Bibliograafia

* 
* 
* 

## Välislingid

* ''Orazio ja Artemisia Gentileschi'', Metropolitani kunstiraamatukogude täielikult digiteeritud näitusekataloog, mis sisaldab materjali Claude Mellani kohta (vt indeks)
Geordie Beamish

**George Beamish** (sündinud 24. oktoobril 1996 Hastingsis) on Uus-Meremaa keskmaa- ja takistusjooksja.

Ta sai 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis 3000 meetri takistusjooksus viienda koha.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 1500 meetri jooksus kuldmedali ameeriklaste Cole Hockeri ja Hobbs Kessleri ees.

2025. aasta maailmameistrivõistlustel Tokyos tuli Beamish 3000 meetri takistusjooksus maailmameistriks ajaga 8.33,88.

## Isiklikud rekordid
;Väljas

;Sees

Allikas: Rahvusvaheline kergejõustikuliit

## Välislingid

*
Julien Alfred

**Julien Alfred** (sündinud 10. juunil 2001 Castriesis) on Saint Lucia sprinter, olümpiavõitja.

Alfred jõudis 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis mõlemal sprindidistantsil finaali, saades 100 meetri jooksus viienda ja 200 meetri jooksus neljanda koha.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 60 meetri jooksus Ewa Swoboda ja Zaynab Dosso ees kuldmedali ajaga 6,98. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis tuli Alfred 100 meetri jooksus olümpiavõitjaks Saint Lucia rekordiga 10,72. 200 meetri jooksus võitis ta Gabrielle Thomase järel ajaga 22,08 hõbemedali.

2025. aasta maailmameistrivõistlustel Tokyos osales Alfred vaid 100 meetri jooksus, kus võitis pronksmedali ajaga 10,84.

Ta on lõpetanud Texase ülikooli ning ta kuulus Texase ülikooli kergejõustikunaiskonda. 2022. aastal võitis ta USA üliõpilaste meistrivõistlustel esikoha 100 meetri jooksus ja ülikooli naiskonnaga 4×100 meetri teatejooksu. 2023. aastal tuli Alfred USA üliõpilaste sisemeistriks 60 meetri ja 200 meetri jooksus. 2023. aastal võitis ta aasta parimale USA tudengisportlasele antava The Bowermani auhinna.

## Isiklikud rekordid
;Tavarada

;Lühirada

## Viited

## Välislingid
*
Metsakõdu

**Metsakõdu** on metsa all kõdunev orgaaniline aine, kus on suur hulk langenud puude ja muude taimede jäänuseid. 

Metsakõdu on oluline osa metsa ökosüsteemist, see pakub elupaika erinevatele taimedele ja loomadele ning aitab kaasa metsa toitainetsüklile. Metsakõdu tekib siis, kui puud, oksad ja muu taimestik langevad maha ning hakkavad lagunema. Aja jooksul moodustub metsakõdu paks kiht, mis võib olla mitu meetrit sügav. Lagunenud materjal pakub toitu teistele mikroorganismidele, seenhaigustele ja putukatele. Metsakõdu on metsale hea, sest selle lagunenud materjal tagastab mullale toitaineid, mis aitavad toetada uue taimestiku kasvu. Metsakõdusid leidub igal metsatüüpidel kogu maailmas. Need võivad olla rohkem või vähem arenenud sõltuvalt kliimast, metsa vanusest ja koostisest ning muudest keskkonnateguritest. Niiske kliimaga piirkondades leidub tihedamaid ja rohkem lagunenud metsakõdusid, samas kui kuivemates piirkondades võivad need olla vähem arenenud. Ajalooliselt on metsakõdu olnud oluline allikas kütte- ja ehitusmaterjalidele ning seda on kasutatud ka traditsioonilises meditsiinis. Tänapäeval mõistetakse üha enam metsakõdu ökoloogilist tähtsust ning neid peetakse oluliseks säilitada metsa ökosüsteemi tervise tagamiseks.
Rein Kuusik

**Rein Kuusik** (sündinud 21. juulil 1954 Tallinnas) on eesti informaatikateadlane.

## Haridus
Rein Kuusik lõpetas Tallinna 1. Keskkooli 1972 ja Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna infotöötluse eriala 1977; oli TPI kaugõppeaspirant 1984–1988. Majandusteaduste kandidaat 1989, professor 2001.

## Töökäik
Rein Kuusik töötas Eesti Raadio arvutuskeskuses matemaatik-programmeerijana 1977–1981 ja osakonnajuhataja asetäitjana 1981–1988. Alates 1988 Tallinna Tehnikaülikoolis: infotöötluse kateedri/informaatikainstituudi vanemteadur 1988–1997, dotsent 1997–2001; professor informaatikainstituudis 2001–2016 ja tarkvarateaduse instituudis 2017–2018. Oli informaatikainstituudi direktor 1999–2016. Aastast 2018 emeriitprofessor.

## Teadustöö
Põhilised uurimisvaldkonnad: infosüsteemide evolutsiooniline arendamine, monotoonsete süsteemide teooria, tehisintellekti rakendused, andmekaevandamine, andmeanalüüs.

## Viited

## Välislingid
* Rein Kuusik Eesti Teadusinfosüsteemis
* Rein Kuusiku publikatsioonid
Francesco Bartolozzi

**Francesco Bartolozzi** (21. september 1727 Firenze – 7. märts 1815 Lissabon) oli Itaalia-inglise vaselõikaja, ofortist ja kirjastaja.

Bartolozzi tegutses alates 1764. aastast Londonis, kus arendas välja õrna maalilise laadi, millel oli suur edu. Ta oli üks 1768. aastal asutatud Londoni Kunstiakadeemia asutajaliikmeid. 

Ta sai omal ajal rohkelt maalide reprodutseerimise tellimusi (peamiselt tehti kuulsate kaasaegsete Angelika Kauffmanni, Joshua Reynoldsi jt teoste reprosid). Tal oli oma ateljee paljude õpilastega, kelle loodut ta viimistles ja oma nimega signeeris. 1802. aastast elas ta Lissabonis, kus töötas kuni surmani kunstiakadeemia direktorina.

Bartolozzi on üks tuntumaid 18. sajandi graafikuid, kes mõjutas seda kunstiliiki eriti Inglismaal. Ta oli üks esimesi punktmaneeri ja pliiatsimaneeri rakendajaid ning väljaarendajaid.

Eesti Kunstimuuseumi kogus on ligi 40 Francesco Bartolozzi graafilist lehte.

## Viited