open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konversioon (keemia)

**Konversioon** on aine muundamine keemilises reaktsioonis, kus lähteaine(te)st saadakse produkt või vaheprodukt.

**Konversiooni kiirus** on sünonüüm reaktsiooni kiirusele.

Konversioon näitab võtmereagendi ärakasutamist ehk läbireageerimise määra, mida võib väljendada kas protsentides või osana tervikust. Selleks kasutatakse ka mõistet **konversiooni aste**. Samas tähenduses esineb ka mõiste **reaktsiooni sügavus**. Reaktsiooni katkestamine madalal konversiooni astmel on vajalik, kui soovitud produkt(id) astuvad edasi reaktsiooni. Joonisel 1 on kujutatud järjestikused reaktsioonid, kus produkti B saamiseks tuleb protsess katkestada konversioonil 50–70%.

## Konversiooni kõverad
Konversiooni kõverad näitavad reaktsiooni produktide (suhtelise) sisalduse muutust sõltuvalt protsessi konversiooni astmest. Raskesti reprodutseeritavate keeruliste katalüütiliste reaktsioonisüsteemide korral lubavad need kõverad teha järeldusi produktide moodustumise teede (*parthways*) kohta. Konversiooni kõverate analüüs võimaldab hinnata konkureerivate reaktsioonide osakaalu. Konversiooni kõverate nullkonversioonile ekstrapoleerimisel saadav ordinaattelje lõik (*intercept*) näitab paralleelsete reaktsioonide osakaalu ning kõverate languse/tõusu nurk on seotud konsekutiivsete reaktsioonidega, st produktide edasiste reaktsioonidega süsteemis.  

## Konversiooni mudel
Konversiooni mudel on reaktsiooni kineetika mudel, kus reaktsiooni aeg on välja taandatud ja komponentide kontsentratsioonide muutused esitatakse funktsioonina ühe lähteaine kontsentratsiooni muutuse suhtes. Selleks määratakse lähteainete ja produktide suhtelised sisaldused mitmel konversiooni astmel. Komponentide kineetilised võrrandid jagatakse läbi ühe (võtme)reagendi kineetilise võrrandiga: 

::d(produkt)/dt : d(reagent)/dt = d(produkt)/d(reagent)

See meetod on kasutatav näiteks Lewisi happekatalüütiliste reaktsioonide korral, kus katalüsaatori aktiivsust ja seega reaktsiooni kiirust mõjutavad oluliselt raskesti määratavad ja mittereprodutseeritavad lisandid (näiteks niiskus).

## Vaata ka
*Reaktsiooni kiirus
*Keemiline reaktsioon
*Keemiline kineetika
*Reaktsiooni mehhanism
*Statsionaarne olek 

## Kirjandus
*Elvi Muks. Pathways to the Higher Products in Lewis Acid Catalysed Additions of Allylic Chlorides to Isoalkenes and Isoprene. – *J. Chem. Research (S)* 1995, 496-497. 
*Леетс К. В., Тенг С. Э., Савич Т. О. К изучению ионно-каталитической теломеризации. VII. Об изомеризации терпеновых галогенопроизводных в условиях катионной теломеризации. *Ж. Орг. Хим*., 10(2), 164-167 (1974).
*Lääts, Koit. Quantitative modelling of chemical reactions. 1. Quantitative approach to investigating complex chemical reactions. A conversion model of reaction. *Proc. Estonian Acad. Sci. Chem.* 1989, 38 (4), 230-237.
Verev iminõges

**Verev iminõges** (*Lamium purpureum*) on üheaastane rohttaim huulõieliste sugukonnast iminõgese perekonnast.

## Levik
Verev iminõges kasvab peaaegu kõikjal Euroopas, vähem levinud Lääne- ja Ida-Siberis, Ida-Aasias, Põhja-Aafrikas ja Põhja-Ameerikas. Eestis on sage.

Põhja-Ameerikas on teda kohati peetud invasiivseks liigiks.

Verev iminõges kasvab aedades ja põldudel umbrohuna; teeäärtes ja jäätmaadel. Ta eelistab viljakat pinnast.

## Kirjeldus
Taim kasvab 15...40 cm kõrguseks. Vars on tavaliselt püstine, neljakandilise ristlõikega. Munajad või südamekujulised sakilise servaga 1...2,5 cm pikkused lehed on kaetud pehmete karvakestega ning paiknevad varrel vastakuti. Päikeselises kasvukohas on eriti ülemised lehed punaka tooniga.

Verev iminõges õitseb tavaliselt märtsist oktoobrini, kuid soodsates tingimustes võib õitseda lausa talvel. Õied on roosakad-lillakad, kuni 1,7 cm läbimõõduga. Putkjad kahesugulised õied paiknevad männastena ülemiste lehtede kaenlas. Õie ülahuul on kiivrikujuline, alahuul koosneb kahest hõlmast. Taim on putuktolmleja.

Verev iminõges on üheaastane, harvem kaheaastane taim. Ta paljuneb ainult seemnetega. Seeme on hallikas kuni 2,5 mm pikkune pähklike.

## Kasutamine
Loomade jaoks on verev iminõges üldjuhul ebameeldiva lõhna ja maitsega, seetõttu nad teda meelsasti ei söö. Iminõges on aga hinnatud meetaim.

Noorte taimede tipmisi lehti ja õisi võib kasutada salati valmistamiseks.

## Välislingid

*
Iminõges

**Iminõges** (*Lamium*) on rohttaimede perekond huulõieliste sugukonnast.

## Levik
Perekonda kuulub umbes 50 liiki, mis kasvavad pärismaisena Euroopas, Aasias ja Põhja-Aafrikas, kuid on laialt naturaliseerunud ka näiteks Põhja-Ameerikas. Osa liike on invasiivsed.

Valge iminõges on Eestis väga sage ja verev iminõges sage. Koldnõges kasvab Eestis oma levila põhjapiiril ning mandril on tavaline, saartel haruldane. Täpiline iminõges on Eestis haruldase liigina kantud punasesse raamatusse. Eestis kasvavad ka hõlmine iminõges ja hambune iminõges.

Iminõgesed ei ole pinnase suhtes nõudlikud ning tavaliselt taluvad hästi ka külma.

## Kirjeldus
Iminõgeste hulgas on nii üheaastaseid kui ka mitmeaastaseid liike. Osa iminõgeseid paljuneb üksnes seemnetega, osa aga ka vegetatiivselt.

Iminõgestel on neljakandilise ristlõikega vars ning vastakuti kinnituvad südamekujulised pehmete karvadega kaetud lehed. Õied on huuljad, kiivrikujulise ülahuulega. Õied võivad olla väga dekoratiivsed; neid on nii valgeid, kollaseid kui ka eri tooni roosasid ja purpurseid.

## Kasutamine
Kauniõielisi liike kasutatakse haljastuses, neist on aretatud ka kultuursorte.

Paljusid liike kasutatakse ravimtaimedena.

## Eesti liigid
**Lamium album* – valge iminõges
**Lamium amplexicaule* – hõlmine iminõges
**Lamium galeobdolon* – koldnõges 
**Lamium hybridum* – hambune iminõges
**Lamium maculatum* – täpiline iminõges
**Lamium purpureum* – verev iminõges

## Teisi liike
**[[Lamium bifidum]]*
**[[Lamium barbatum]]*
**[[Lamium corsicum]]*
**[[Lamium flexuosum]]*
**[[Lamium garganicum]]*
**[[Lamium glaberrimum]]*
**[[Lamium moluccellifolium]]* 
**[[Lamium moschatum]]*
**Lamium orvala* – suureõieline iminõges


Pilt:Lamium amplexicaule plant.jpg|Hõlmine iminõges
Pilt:Goldnessel (Lamium galeobdolon) 1.jpg|Koldnõges
Pilt:Lamium maculatum jfg.jpg|Täpiline iminõges
Pilt:Lamium orvala3.jpg|Suureõieline iminõges
Pilt:Lamium purpureum 7 RF.jpg|Verev iminõges


## Välislingid
Awashi jõgi

**Awash** on jõgi Aafrikas Etioopias. 

Jõgi algab Etioopia mägismaalt, ülemjooksul voolab itta. Laskunud Ida-Aafrika riftiorgu, voolab valdavalt põhja ja kirdesse. Awashi jõgi suubub Abhe järve.

Awashi jõe alamjooksu jõeorg kuulub 1980. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Awashi jõe ääres asuvad Metehara, Awash, Asaita ja Gewane. Awashi linna lähedale on loodud Awashi rahvuspark (1966).
Intermediaat

**Intermediaat** on keemilises protsessis esinev **vaheühend**, mis ei ole lähteühend ega lõppsaadus (lõpp-produkt), kuid mida reaktsiooni teel iseloomustab teatud energia miinimum.

Enamasti mõeldakse intermediaadi all reaktsiooni lühiealist vahesaadust, mille eraldamine ei ole võimalik või mis nõuab spetsiifilist metoodikat.

* Intermediaat on astmelises keemilises reaktsioonis esinev lühiealine ebastabiilne vaheühend, mis tavaliste meetoditega ei ole väljaeraldatav. Ebastabiilsed intermediaadid moodustuvad paljudes katalüütilistes reaktsioonides, näiteks, ioonid, doonor-aktseptor kompleksid jm. Orgaanilises keemias klassifitseeritakse reaktsiooni mehhanisme ka vastavalt aktiivse vaheühendi tüübile, nagu näiteks karbokatioonid, karbanioonid, vabad radikaalid jm. Reaktsiooni intermediaadi olemasolu võib vahel kindlaks teha füüsiko-keemiliste meetoditega või postuleerida kaudsete andmete põhjal. Ebastabiilsete intermediaatide kontsentratsioon on tavaliselt väga väike ja praktiliselt konstantne ning kineetiliste võrrandite lahendamisel saab kasutada statsionaarse oleku lähendust.

*Intermediaat on keemilises reaktsioonis esinev vaheühend (vahesaadus), mis reageerib üsna kiiresti edasi ja lõppsaaduses võib esineda vaid madala konversiooniastme korral. Näiteks dioolide esterdamisel moodustub esmalt monoester, mis tavalistes reaktsiooni tingimustes annab edasi diestri. 

* Teatud juhtudel (tööstusliku) keemilise sünteesi korral viidatakse intermediaadina ka stabiilsele vahesaadusele, mis iseenesest pole vajalik, ja suunatakse edasi lõppsaaduse saamiseks. Siin intermediaat on mitmeetapilise sünteesi protsessis esinev vahesaadus. 

Mingi saaduse süntees võib koosneda reast staadiumitest (etappidest), mis kulgevad üle rohkem või vähem stabiilse intermediaadi.

Märkus. Intermediaat erineb põhimõtteliselt siirdeseisundist: esimest iseloomustab reaktsioonikoordinaadil mõningane energia miinimum, teist energia maksimum.

## Vaata ka
*Reaktsiooni mehhanism
*Astmeline reaktsioon
*Karbokatioonid
*Ahelreaktsioon (keemia)
*Statsionaarne olek (keemia)
Antipoodid

**Antipoodid** on inimesed, kes elavad Maa vastasküljel, jalad vastupidi.

Püha Augustinus sätestas, et antipoodide olemasolu uskuda on iseenesest ketserlus. Sellest hoolimata paljud inimesed mitte ainult ei usu antipoodide olemasolu, vaid on ka ise antipoodideks hakanud.
Amfibrahh

**Amfibrahh** on värsijalg, milles kahe rõhuta või lühikese silbi vahel on üks rõhuline või pikk silp.  

:U-U/U-U/U-U
Toitumine

**Toitumine** ka toiduahel on organismide üldine eluavaldus, ka energia hankimise protsess, mille käigus toimub toidu hankimine, ära söömine, metabolism (oksüdatsioon jpm) ja seedimine koos toitainete omastamise ja väljutamisega. Eksogeensetest looduslikest allikatest saadavate toitainete biomolekulid tuleb organismil energia, ja teiste essentsiaalsete protsesside töös hoidmiseks, töödelda ja omastada. Toitumisprotsesside normaalne kulgemine organismides on aluseks kasvamisele, arenemisele ja tervise säilitamisele ning paljunemisele.

## Toitumistüübid

Üldbioloogias ja ökoloogias jaotatakse toitumistüüpe kolme üldise toidu komponendi (energiaallika, elektronidoonori ja süsinikuallika) päritolu  järgi. Niisuguses klassifikatsioonis kasutatakse troofia tüüpide tähistamisel kuut eesliidet.

Kui energiaallikaks on:
*keemilised ühendid – '''kemo'''troofia
*valgus – '''foto'''troofia

Kui elektroni andjaks (doonoriks) on:
*anorgaanilised ühendid – '''lito'''troofia
*orgaanilised ühendid – '''organo'''troofia

Kui süsiniku allikaks on:
*süsihappegaas – '''auto'''troofia
*orgaanilised ühendid – '''hetero'''troofia

## Vaata ka
*adenosiintrifosfaat
*autotroofia
*biomolekulid
*bioloogia
*imiku toitmine
*inimese toitumine
*toitmine
*toitumissuhted
*toitumistüüp
*toitumisviisid
*toitumisteadus
*toortoitlus

## Viited

## Kasutatud publikatsioonid
*W. R. Pickering, Complete Biology, Oxford University Press, 2000, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 04.06.2013) (*inglise keeles*) 

## Välislingid
* Tarkade Klubi, Tühi kõht aitab haigustega võidelda, 16. veebruar 2010, veebiversioon (vaadatud 29.07.2014)
Pasvalys

**Pasvalys** () (poola *Poswol* või *Pozwol*) on linn Leedu põhjaosas. Linn on Pasvalysi rajooni ja Pasvalysi valla halduskeskus. Pasvalys asub merepinnast 55 meetri kõrgusel Lėvuo, Pyvesa ja Svalia jõe kallastel. Neist viimase järgi on linn ka nime saanud.

Linnas on raamatukogu ja kultuurimaja. Haridust annavad gümnaasium, kaks põhikooli, muusikakool, spordikool ja internaatkool erivajadusega lastele. Lėvuo kaldal asuvad mineraalveeallikad (sisaldavad kaltsiumsulfaati); allikate juures asub väike sanatoorium. Pasvalysi sõpruslinn on Liévin.

Vaatamisväärsusteks on veskikivide muuseum, looduskaitsealune Pasvalysi tamm, katoliku kirik, mis ehitati aastal 1787, ja selle XVIII sajandil ehitatud kellatorn ning Leedu sügavaim koobas Žalsvasise allikas.

## Elanikkond


* 1699 (1868)
* 4800 (1966)
* 5641 (1970)
* 7200 (1976)
* 7370 (1979)

* 9071 (1989)
* 8709 (2001)
* 7523 (2011)
* 7288 (2013)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pasvalysi elanikest leedulasi 98,42%, venelasi 0,74% ja teiste rahvaste esindajaid 0,84%.

## Ajalugu

Pasvalys tekkis semgalite alale. Asulat on esmamainitud 1494. aastal, mil sinna ehitati esimene kirik. Linnaõigused sai Pasvalys 1546. aastal. 1557. aasta 14. septembril sõlmiti seal Posvoli leping (Pasvalysi leping). Aastal 1586 kinnitas Stefan Batory Pasvalysi linnaõigused uuesti.

XIX sajandi lõpuks oli Pasvalysist saanud alev. Knygnešystė ajal oli alev üks ühe tähtsama salakaubavedaja Jurgis Bielinise baasidest. Aastal 1916 avati alevit läbiv kitsarööpmeline raudtee. Pasvalysist hargnesid liinid Biržai, Panevėžysi ja Joniškėlise suunas. Linnaõigused sai Pasvalys taas 1946. aastal. Aastaks 1983 olid linna läbivad raudteeliinid suletud.

## Pilte


Pasvalio_ąžuolas.JPG|Pasvalysi tamm
Pasvalio_girnų_muziejus.JPG|Veskikivide muuseum
Pasvalio_bažnyčia,_3.JPG|Pasvalysi kirik
Pasvalio_bažnyčia,_varpinė.JPG|Kiriku kellatorn
Zalsvasis_saltinis.jpg|Žalsvasise allikas


## Tuntud elanikke
*Petras Avižonis – Leedu oftalmoloog ja poliitik
*Kazys Saja – Leedu kirjanik
*Gediminas Baravykas – Leedu arhitekt
*Vladas Braziūnas – Leedu luuletaja
*Wiktor Szostalo – Leedu skulptor
*Algirdas Bagdonavičius – Leedu tenor

## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
*Ametlik koduleht
Suur Pihlakare

**Suur Pihlakare** (ka *Pärnlaid, Suur-Pihlalaid, Suur-Pihla*) on 0,43 hektari suurune saar (laid) Hiiumaa laidude maastikukaitsealal Soonlepa lahes. Saar kuulub halduslikult Hiiu maakonda Hiiumaa valla Salinõmme külale. Saare rannajoone pikkus on 312 meetrit.

## Asukoht
Saarest umbes 1 kilomeetri kaugusel läänes asub Salinõmme poolsaar, 100 meetrit loodes Väike Pihlakare ja 300 meetrit lõunas Öakse.

## Loodus
Laiu nimi tuleb sellest, et veel 1980. aastatel kasvas saarel üks suur pihlakas, mille tuul ja jää ära murdsid. Ka tänapäeval kasvab saarel pihlakaid.

Suure Pihlakare ümber on madal meri.

Suurel Pihlakarel kasvab 102 liiki kõrgemaid taimi.

Samblaliike on 2001. aasta seisuga leitud 10.

## Inimtegevus
Saarel asub Hiiumaa laidude kaitseala ainus taastatud kalurionn.

## Viited

## Välislingid
*Video Suurest Pihlakarest Eesti Televisiooni saates "Osoon"
*
Toitumisviisid

**Toitumisviisid** on loomade toitumismoodused.

Ehkki toitumisviiside rühmitamisel puudub teadlaste hulgas üksmeelne käsitlus, jaotatakse traditsiooniliselt loomaökoloogias loomad toitumisviisi järgi seitsmesse peamisse tüüpi:

1. Pihutoidulised

Pihutoidulised loomad elavad vees, toitudes peaasjalikult detriidist ja planktonist. Neid saab omakorda jagada kolmeks:

*virustajad (aktiivsed filtraatorid)
*kurnajad ehk (bio)filtraatorid (passiivsed filtraatorid)
*harjajad ehk kompajad

2. Geofaagid

Geofaagid on loomad, kes toituvad enamasti oma oleluskeskkonnast (enamasti muld), nende hulka arvatakse ka vees elavad settesööjad.

3. Vedelaimejad

Vedelaimejad on kohastunud toituma vedelaist aineist, näiteks rakumahlast, verest. Need saab jagada kaheks:

*libajad
*pistimejad ehk mahlaimejad

4. Imendajad

Imendajad on sellised loomorganismid, kes oma toidu omastavad oma kehapinna kaudu. Nende hulka kuuluvad paljud (sise)parasiidid, näiteks paeluss.

5. Kugistajad ehk neelajad

Kugistajad on loomad, kes toidu neelavad suurte tükkidena või kogu toiduobjekti korraga. Tüüpilised kugistajad on maod.

6. Peenestajad

Peenestajad erinevalt kugistajatest purustavad enne neelamist oma toiduobjekti väiksematest tükkideks, kasutades hambaid, nokka vm. Ka inimesed on peenestajad.

7. Lahustajad

Lahustajad on loomad, kes toiduobjekti enne seedekulglasse viimist mingil viisil lahustavad, enamasti on see seotud kehavälise seedimisega. Tüüpilised lahustajad on ämblikud.

## Vaata ka
*toitumistüübid

## Viited
Pihlakared

**Pihlakared** on väikesaared Hiiumaa lähedal Soonlepa lahes. Kuuluvad Hiiumaa laidude maastikukaitseala koosseisu.

Pihlakaredeks nimetatakse Suurt Pihlakare, Väikest Pihlakare ja veel mõnda väiksemat saarekest, mis nende ümber asuvad.
Alatri

**Alatri** on omavalitsusega asula Põhja-Itaalias Lazio maakonnas Frosinone provintsis.

Linn on turismi- ja talispordikeskus.

## Viited
Välisskelett

**Välisskelett** ehk **eksoskelett** on lülijalgsete, limuste jt. organismide väline toes, mille peaülesanne on toetada ja kaitsta organismi keha ja siseelundeid. 

Välisskelett moodustub hüpodermise sekreedi nõristumise tulemusena. Enamasti on välisskelett mitmekihiline ja tema struktuur on kompleksne.

Välisskeletiks on limuste kojad ja karbid jt organismide kehamoodustised.

## Vaata ka
*Siseskelett
*Teokarp
*Motoriseeritud eksoskelett
Õpetajate Koda

**Õpetajate Koda** oli Eesti õpetajate kutsealane omavalitsus aastail 1936–1940.

Tema ülesandeks oli koondada avalikõiguslikul alusel õpetajate kutseorganisatsioone ja ühendada õppejõude õppe- ja kasvatustöö edukamaks arendamiseks ja viljastamiseks, selgitada ja kaitsta õppejõudude kutseõiguslikke, majanduslikke ja vaimseid huve ja vajadusi ning toetada riigi- ja omavalitsusasutisi neile pandud ülesannete täitmisel.

Õpetajate Koja liikmed olid kuus õppejõudude keskorganisatsiooni: Eesti Õpetajate Liit, Eesti Keskkooliõpetajate Kogu, Eesti Kutsekooliõpetajate Ühing, Täienduskoolide Õpetajate Ühing, Eesti Põllumajanduslikkude Koolide Õpetajate Selts ja Eesti Lasteaednikkude Selts.

Hääleõigus oli 6340 õpetajal, kes maksid iga aasta oktoobris koja heaks 0,02% oma aastapalgast. 

## Õpetajate Koja nõukogu liikmete loend (RTL 1936, 85)
### Algkooliõpetajate ja lasteaednikkude sektsioon
*Enn Murdmaa
*Jaan Rummo
*Hilda Ennemuist
*Juhan Tork
*Ants Ruut
*Jüri Uustalu
*Peeter Raudsepp
*Jüri Söödor
*Toomas Algma
*Theodor Randvere
*Peeter Algma
*Elmar Raidal
*Albert Seppel
*Aleksander Anissimov
*Hilda Sillaots

### Keskkooli- ja gümnaasiumiõpetajate sektsioon
*Viktor Neggo
*Friedrich Klement
*Georg Köösel
*Evald Laanebeck
*Anton Üksti
*Kalev Ratasepp
*Alfred Kivirähk
*Aleksander Pendre
*Eduard Pukk
*Alide Kuusik
*Henno Jänes
*Jacob Hansen
*Oskar Paas
*Georg Aleksejev
*Linda Kütt

### Kutse- ja täienduskooliõpetajate sektsioon
*August Mutt
*Edgar Treuberg
*Anni Varma
*Ellen Lepp
*Mihkel Vellemaa
*Natalie Kalamees
*Artur Kaljot
*Juhan Maismaa
*Mihkel Nõmmik
*August Kilgas
*Aleksander Arak
*Karl Maasik
*Frits Raska
*Peeter Kitzberg
*Viktor Riks

## Viited

## Kirjandus
*Õpetajad ei usu õpetajaskojasse. Vaba Maa, 11. märts 1935, nr. 60, lk. 7.
*Loodi õpetajate koda. Uus Eesti, 2. juuni 1936, nr. 147, lk. 3.
*Õpetajate koja moodustamise komitee pidas koosolekut. Uus Eesti, 8. juuli 1936, nr. 181, lk. 1.
*Kutsekooliõpetajate esindajad õpetajate kotta. Uus Eesti, 15. september 1936, nr. 250, lk. 8.
*Õpetajate koja koosseis selgumas. Uus Eesti, 21. september 1936, nr. 256, lk. 5.
*Õpetajate koda avati pidulikult. Uus Eesti, 8. oktoober 1936, nr. 273, lk. 3.
**Õpetajate koda valis esimehed. Uus Eesti, 9. oktoober 1936, nr. 274, lk. 3.
**Riigivanem K. Päts kõneles õpetajate koja avamisel. Uus Eesti, 9. oktoober 1936, nr. 274, lk. 4.
*Koda tõi riiu. Vaba Maa, 21. detsember 1936, nr. 292, lk. 3.
*Õpetajate koja esimeheks valiti E. Murdmaa. Uus Eesti, 26. oktoober 1937, nr. 291.
*Õpetajate koja uueks esimeheks A. Veiderma. Uus Eesti, 25. oktoober 1938, nr. 293, lk. 9.
Pavel Nahhimov

**Pavel Stepanovitš Nahhimov** (vene: *Павел Степанович Нахимов*; 23. juuni 1802 – 28. juuni 1855) oli üks kuulsamaid admirale Venemaa meresõiduajaloos. Tema eriliseks teeneks peetakse merevägede juhtimist Krimmi sõjas.

Nahhimov on maetud Püha Vladimiri katedraali Sevastopolis koos Mihhail Lazareviga, Vladimir Korniloviga ja Vladimir Istominiga. 

## Mälestuse jäädvustamine

Tema auks on loodud Nahhimovi orden (kahe järguga) ja Nahhimovi medal mereväele. Nahhimovi ordenit peeti Nõukogude Liidus ja selle järglasriigis Venemaal üheks kõrgeimaks aumärgiks.

Erika tänav Tallinnas kandis aastatel 1953–1990 Pavel Nahhimovi nime. Tema järgi on nimetatud mitmeid laevu. Läänemaal tegutses Admiral Nahhimovi nimeline kalurikolhoos.

## Vaata ka
* Lahinguristleja Admiral Nahhimov
* Nahhimovi merekool
Innarahu

**Innarahu** on rahu Läänemeres Saaremaa Soegi ninast 1 kilomeeter läänes. Saare pindala on 0,68 hektarit ja rannajoone pikkus 310 meetrit.

Rahu on ovaalse kujuga ja liivase pinnamoega. Saarel kasvab võsa.

Saar jääb Vilsandi rahvuspargi alale ja kuulub Innarahu loodusreservaati.

Saar on tuntud hallhüljeste poegimise kohana.

## Kirjandus
*Haide-Ene Rebassoo. *Laidude raamat*, Tallinn 1972, lk 23–24

## Välislingid
* 
*Video hüljestest Innarahul Eesti Televisiooni saates "Osoon"
Ordukäsknik

**Ordukäsknik** ehk **käsknik** (saksa keeles *(Ordens)gebietiger*) oli Saksa ordu kõrgem ametnik, kes allus otseselt ordumeistrile (vastavalt piirkonnale kas kõrg- või maameistrile). Tavaliselt oli ta ordu valitsusüksuse (*Gebiet*i) valitseja, kas komtuur või foogt.

Saksa ordu Preisimaa ja Liivimaa harudes (Liivimaa ordus) eristati ka suurkäsknikke (*Großgebietiger*), kes olid ordumeistri lähima nõukogu (siseringi) liikmed. Kõrgmeistri lähikonnas olevad suurkäsknikud kandsid ka erilisi ametinimetusi: suurkomtuur (*Großkomtur*), kõrgeim marssal (*Oberster Marschall*), kõrgeim hospidaliülem (*Oberster Spittler*), riietusülem (*Trappier*), peakassahoidja (*Treßler*) ja kõrgeim kaubandusülem (*Großschäffer*). 

Liivimaa ordus kuulusid suurkäsknike hulka aga Liivi ordu maamarssal ning viis kõige olulisemat komtuuri ja foogti.

## Kirjandus
*Klaus Militzer. *Die Geschichte des Deutschen Ordens*. Stuttgart: Kohlhammer, 2005
Nikolai Nekrassov

**Nikolai Aleksejevitš Nekrassov** (Николай Алексеевич Некрасов; 10. detsember 1821 Nemirov – 8. jaanuar 1878 Peterburi) oli vene kirjanik ja kriitik, Vissarion Belinski kaastööline.

Luuletajakuulsuse tõi talle 1856. aastal Moskvas ilmunud luulekogu.

Tosin aastat töötas ta talurahva elu käsitleva epopöa "Kellel on Venemaal hea elada" kallal. Teos jäigi lõpetamata.

Ta õppis 1832.–1837. aastani Jaroslavli gümnaasiumis, siirdus 1838. aastal Peterburi. Avaldas 1840. aastal romantilise luuleraamatu "Unelmad ja helid", mis ei leidnud poolehoidu. 1840. aastate keskpaigast alates arenes Nekrassovi loometegevus nn naturaalkoolkonna vaimus. Sõbrunes Vissarion Belinskiga.

Nekrassov andis 1847.–1866. aastani välja ajakirja Sovremennik ja aastast 1868 asus toimetama ajakirja Otetšestvennõje Zapiski.

Nekrassov suri 8. jaanuaril 1878 Peterburis. 

Ta käsitles jõulises, rahvalaulu rütmi ja intonatsiooni järgivas luules talurahva häda ja kannatusi. Ta jätkas Aleksandr Puškini, Mihhail Lermontovi ja Nikolai Gogoli tava ning demokratiseeris vene luulet.

## Mälestuse jäädvustamine
Madala tänav Tallinnas kandis aastatel 1963–1995 Nikolai Nekrassovi nime.

Nikolai Nekrassovi majamuuseum asub Tšudovo linnas ja Karabihha külas Jaroslavli lähistel paikneb tema memoriaalmuuseum. Korteris, kus Nekrassov Peterburis elas, asub samuti muuseum.
Robert Fripp

**Robert Fripp** (sündinud 16. mail 1946 Wimborne Minsteris Dorsetis) on inglise kitarrist ja helilooja, ansambli King Crimson asutaja ja juht.

1967. aastal asutas ta koos bassist Peter Gilesi ja trummar Michael Gilesiga ansambli Giles, Giles and Fripp, mis andis välja kaks singlit ja 1968. aastal albumi "The Cheerful Insanity of Giles, Giles and Fripp".

Pärast bändi kiiret lagunemist asutas Fripp koos Michael Gilesiga 1968. aastal King Crimsoni. Algkoosseisu kutsuti ka Greg Lake, Peter Sinfield ja Ian McDonald.

Ansambli King Crimson kõrval on ta tegelenud muudegi projektidega. Brian Enoga salvestas ta albumid "(No Pussyfooting)" (1973) ja "Evening Star" (1974). Nende loodud lõputu helikordussüsteem pani aluse *[[ambient]]*-muusikale.
Ta osales stuudiomuusikuna Peter Gabrieli debüütalbumil, mis ilmus 1977. Ta tegi koostööd paljude muusikutega ning andis 1979 välja esimese sooloalbumi "Exposure", millele järgnes kontserditurnee Frippertronics. Ta osales ka Blondie ja Talking Headsi albumitel ja kontsertidel.

1981–1984 andis ta King Crimsoni nime all uue koosseisuga välja neli albumit. Sel perioodil tegi ta koos Andy Summersiga ansamblist The Police kaks albumit. Albumil I Advance Masked mängisid Fripp ja Summers sisse kõik pillid. Albumi "Bewitched" tegemisse kaasas Summers ka teisi muusikuid.

1980. aastatel andis ta välja rea albumeid üldpealkirjaga "Soundscapes". 1980. aastatest alates tegi ta koostööd David Sylvianiga.

2004. aastal andis ta kontserte koos Joe Satriani ja Steve Vaiga kitarritriona G3.

2006. aastal käis ta Eestis, kus esines kontsertidega mitmes Eesti kirikus.

Fripp on teinud koostööd ka ansamblitega Van der Graaf Generator, The Orb, The Future Sound of London, Porcupine Tree jt. 

Ajakiri Rolling Stone on ta arvanud kõigi aegade 100 parima kitarristi hulka.

Ta on võtnud kasutusele uue kitarrihäälestuse, mida nimetatakse New Standard Tuning (NST).

Fripp on vasakukäeline, kuid kasutab paremakäeliste kitarri.

## Tunnustus

*Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk (2008)

## Välislingid

*Robert Frippi päevik
*Tuntud briti kitarrist Robert Fripp sai kätte Eesti teenetemärgi
Valge iminõges

**Valge iminõges** (*Lamium album*) on mitmeaastane rohttaim huulõieliste sugukonnast iminõgese perekonnast. Rahvakeeles piimanõges.

## Levik
Valge iminõges kasvab pärismaisena peaaegu kõikjal Euroopas ja ka Aasias. Põhja-Ameerikas on paljudes kohtades naturaliseerunud. Eestis on ta väga sage.

Valge iminõges kasvab aedades ja parkides umbrohuna, teeäärtes, jäätmaadel ja metsaserval. Ta eelistab niisket ja viljakat pinnast, eriti lämmastikurikkaid muldi. Tihti kasvab ta koos täpilise iminõgesega, kuid Eestis on viimane haruldane. Ta kasvab sageli ka koos kõrvenõgesega ning eriti noorena on sellega väliselt veidi sarnane. Erinevalt kõrvenõgesest valge iminõges ei kõrveta ning tema õied on selgesti nähtavad.

## Kirjeldus
Taim kasvab 20–60&nbsp;cm kõrguseks. Vars on tavaliselt püstine, neljakandilise ristlõikega. Munajad kuni südamekujulised saagja servaga 3–8&nbsp;cm pikkused ja 2–5&nbsp;cm laiused lehed on kuni 5&nbsp;cm pikkuse rootsuga, kaetud harvade pehmete karvakestega ning paiknevad varrel vastakuti.

Valge iminõges õitseb tavaliselt aprillist oktoobrini. Õied on valged, 1,5–2,5&nbsp;cm läbimõõduga. Putkjad kahesugulised õied paiknevad 6–16 kaupa männastena lehekaenlas. Õied on nektaririkkad. Taim on putuktolmleja.

Valge iminõges paljuneb nii seemnete kui ka risoomide abil. Seeme on rohekaspruun kuni 3,5&nbsp;mm pikkune pähklike. Seeme säilitab oma idanevuse kaua.

## Kasutamine
Iminõges on hinnatud meetaim.

Noorte taimede lehti ja õisi võib kasutada salati valmistamiseks.

Rahvameditsiinis on valget iminõgest kasutatud muu hulgas hingamisteede põletike korral ja verejooksu peatava vahendina; samuti uriinierituse soodustamiseks.

Valgest iminõgesest on valmistatud ka kollast värvi.

## Välislingid
*
Alice Tisler

**Alice Tisler** (4. august 1893 – 23. veebruar 1918) oli Eesti kommunist ja üks Tallinna punakaardi väheseid naispunakaartlasi.

## Eluloost
Alice Tisler sündis Kunda külje all Kuura külas mõisamoonaka tütrena. 1906. aastal siirdus perekond Kundasse, perepea asus tööle tsemenditehasesse.

Alice õppis Kunda küla- ja kihelkonnakoolis, töötas Kunda ja Malla mõisa põldudel ja turbarabas. 

1910. aastal ta asus koos noorema õe Rosaliega elama Tallinna, kus hakkas tööle tehases.

Veebruarirevolutsiooni ajal 1917. aastal töötas ta Vene-Balti Laevatehases šrapnellitsehhis treialina. Võttis osa revolutsioonist ja poliitvangide vabastamisest. VSDTP Tallinna Komitee propagandistide kolleegiumi liikmena organiseeris Tisler bolševistlikku selgitustööd Tallinna tehastes ja väeosades ning esines propagandakõnedega.

1918. aastal algul, kui Saksa keisririigi regulaarväed lähenesid Tallinnale, liitus ta Tallinna punakaartlaste salgaga (umbes 400 võitlejat), kes staabikapten Andrei Põllu juhtimisel läksid tõkestama sakslaste edasitungi. 23. veebruaril 1918 toimus Keila mõisa lähedal punakaartlaste ja Saksa sõjaväe allüksuse vahel Keila lahing. Punakaartlased olid sunnitud pagema. Lahingus langes 45 punakaartlast, nende seas Alice Tisler. Tema elukaaslane oli Harald Ferdinand Telliskivi (1898–1918), kes langes samas lahingus. Alice Tisler oli peitnud end pärast lahingut koos mõne kaasvõitlejaga Kingu heinaküüni, kust sakslased nad leidsid ja kohapeal püssitääkidega läbi torkasid. 

Alice Tisler on maetud Keila kalmistule. Ta maeti tema omaste poolt ilma vaimulikuta. Sellepärast puudub tema nimi ka Keila koguduse surnuteraamatus.

## Mälestuse jäädvustamine

* Magasini tänav Tallinnas sai Alice Tisleri nime 12. juulil 1949 ning kandis seda 1990. aastani.
* Kunda lähedal Kuural avati sünnikodu mälestuskivi 27. oktoobril 1978. Tekstiga - "*Siin asus  Alice Tisleri (1893-1918) sünnikodu*".
* Kundas oli ka Tisleri tänav.
* Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega nr 367 anti Kunda Keskkoolile ÜLKNÜ 50. aastapäeva puhul 25. oktoobril 1968 Alice Tisleri nimi.
* Keila linnas kandis Alice Tisleri nime Keskpark, kus asus ka tema püst. Mälestusmärk avati 19. juulil 1968. aastal ja võeti maha 11. juulil 1990. aastal. Kunstnikuks Ellen Kolk ja arhitekt Ain Õun.
* Keilas kandis Tähe tänav Alice Tisleri nime.
* Keilas tähistati Alice Tisleri surmakoht – Kingu küün – mälestustahvliga “*Siin hukkus Alice Tisler*”. Vana paekivihoone oli hiljem kasutusel laona ning praegu asub selle Toominga 5 krundi vundamendil suveterrass.
* Tallinna 22. Keskkooli (praegune Jakob Westholmi Gümnaasium) pioneerimalev oli Alice Tisleri nimeline. Pioneeride toas oli Endel Taniloo valmistatud kipsist büst.

## Viited

## Välislingid
* Pilt Alice Tisleri mälestustahvlist monument.ee lehel
* Magasini 9 - Ärileht, 30. märts 1996.
* Geni
* Postimees. Andres Adamson
August Pusta

**August Pusta** (1. veebruar 1904 Leningradi oblast Volossovo rajoon Tarassino küla – 16.august 1971 Tallinn) oli Nõukogude sõjaväelane (polkovnik) Teises maailmasõjas, 8. Eesti Laskurkorpuse korpuseülema asetäitja poliitalal.

August Pusta õppis aastatel 1925–1926 Leningradis Internatsionaalses Sõjakoolis, 1928. aastal lõpetas jalaväekooli ja 1930. aastal lennuväekooli.
## Mälestuse jäädvustamine
Lummu tänav Tallinnas on kandnud aastatel 1979–1995 August Pusta nime.

## Viited


## Kirjandus
*Lahingutes nõukogude kodumaa eest : mälestusi Eesti Laskurkorpuse lahingupäevilt Suures Isamaasõjas / A. Pusta, P. Izmestjev ; [kaas: U. Külv], Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1964.
Vaimse tervise päev 2005

**Vaimse tervise päev 2005** oli ülemaailmse vaimse tervise organisatsiooni korraldatud kampaaniapäev (ülemaailmne vaimse tervise päev) 2005. aasta 10. oktoobril. Päeva deviisiks oli "Vaimne ja kehaline tervis elu vältel"..

2005. aasta vaimse tervise päeva eesmärgiks oli tuletada kõigile meelde, et iga inimese tervis on kui võrgustik, millele on ehitatud edukas ja täisväärtuslik elu. 1946. aastal defineeris vastloodud Maailma Terviseorganisatsioon tervise kui "täieliku füüsilise, vaimse ja sotsiaalse heaolu seisundi, mitte ainult haiguse või nõtruse puudumise". See definitsioon hõlmab nii vaimu kui ka keha.

Kampaania alateemad:
*Iga ema ja laps on arvel.
*Vaimne tervis emal ja lapsel perinataalsel perioodil.
*Kehaline ja vaimne tervis väikelapsel.
*Vaimne tervis ja häired lapsel vanuses 6–12 aastat.
*Kehalise ja vaimse tervise mõju õppimisele ja arengule.
*Vaimse tervise edendamise võimalused arenguhäiretega lastel.
*Kehaline ja vaimne tervis noorukitel.
*Murdeealise lapse tundeelu: mis on tavaline ja mis ei ole?
*Ohud nooruki tervisele: söömishäired, riskikäitumine, narkomaania, enesetapp.
*Õppimise vajadus vaimse tervise probleemidega noortel täiskasvanutel.
*Töö, perekond ja tervis.
*Vaimse ja kehalise tervise küsimused naistel.
*Vaimse ja kehalise tervise küsimused meestel.
*Vananemine ja tervis: kuidas pikaealisus mõjutab vaimset ja kehalist tervist?
*Vanurite  heaolu edendamise juhised.

## Viited
Albrecht VII (Mecklenburgi hertsog)

**Albrecht VII**, ka **Albrecht Ilus** (*Albrecht der Schöne*; 25. juuli 1486 – 7. jaanuar 1547) oli Mecklenburgi hertsog aastatel 1503–1547.

Albrecht oli Magnus II poeg. Isa surma järel jagati võim Albrechti, tema oma vendade Heinrich V ja Erich II ning nende onu Balthasar vahel. Viimased surid aga juba vastavalt 1508. ja 1507. aastal. 

Tegelikult oli võim aga juba alates Magnus II surmast antud Heinrich V kätte. Albrecht viibis kuni 1510. aastani enamasti välismaal, kuid Mecklenburgi tagasi tulles soovis ta samuti võimust osa saada. Tülid võimupiiride üle kahe venna vahel kestsid 1520. aastani, mil võim Heinrichi ja Albrechti vahel ära jagati, ehkki ametlikult püüti riigivalitsemises ühtsust säilitada. Albrechti residentsiks sai Güstrow (seetõttu on teda nimetatud ka Mecklenburg-Güstrow' hertsogiks), Heinrich V omaks aga Schwerin. Albrecht polnud aga rahul veel sellegi võimujagamise korraga, sest mitmed kohustused ja võimupiirkonnad olid vendadel ühised ja see tekitas tugevaid hõõrumisi. Albrecht soovis riigi täielikult kaheks osaks jagada, kuid Heinrich ja Mecklenburgi maapäeval esindatud seisused olid sellele vastu. Seetõttu uut jagamist Albrechti ja Heinrichi eluajal ei toimunud.

Reformatsiooni ajal jäi Albrecht, erinevalt oma vennast, truuks katoliiklusele. Esialgu lubas ta küll teatud määral ka oma piirkondades evangeelsetel jutlustajatel tegutseda ja isegi soosis neid, kuid 1520. aastate lõpuks oli ta selgelt protestantlusevastasel positsioonil. Võimalik, et teda mõjutasid selles ka tema äi, Brandenburgi kuurvürst Joachim I, ja Saksi hertsog Georg. Albrecht püüdis usu-uuendajate mõju oma võimualal piirata. See tal siiski kuigivõrd ei õnnestunud, sest vend Heinrich töötas sellele vastu ja enamik linnadest toetas uut usku. Varsti pärast tema surma muutus kogu Mecklenburgi hertsogiriik evangeelseks. 

Albrecht VII välispoliitika oli küllaltki ambitsioonikas, aastatel 1533/1534–1536 toimunud Krahvivaenuse (ka Krahvisõja) ajal püüdis ta enda kätte saada Taani ja Rootsi troone. Kuid vastupidi tema lootustele ei sekkunud sõtta Saksa-Rooma keiser, mistõttu tema plaanid ebaõnnestusid. 1542–1543 toetas ta Rootsi-siseses konfliktis, Dacke-vaenuses Gustav I vastast talupoegade juhti Nils Dacket, kuid ka see plaan kukkus läbi. Samuti üritas Albrecht oma pojast Johann Albrechtist teha Liivi ordumeistri koadjuutorit, kuid ordumeister Hermann von Brüggenei vastuseisu tõttu see ebaõnnestus. 

Pärast Albrecht VII surma sai Mecklenburg-Güstrow' valitsejaks tema poeg Johann Albrecht I, hiljem sai hertsogiks ka tolle noorem vend Ulrich. Tema kolmandast pojast Christophist sai aga hiljem Riia peapiiskopi viimane koadjuutor.

## Kirjandus
*Lutz Sellmer. *Albrecht VII. von Mecklenburg und die Grafenfehde (1534-1536)*. Frankfurt am Main: Lang, 1999.
Vaimse tervise päev 1996

**Vaimse tervise päev 1996** deviisiks oli "Naine ja vaimne tervis". Ürituse organiseeris Ülemaailmse vaimse tervise päeva raames Ülemaailmne vaimse tervise föderatsioon.

Uurimused on näidanud, et naistel on suurem risk teatavate psüühikahäirete tekkeks kui meestel. On näidatud, et kurvameelsus ja ärevus esineb rohkem naiste seas. Samuti on ka ilmnenud, et abielus naistel, kui neil on lapsed, on suurem oht haigestuda depressiooni võrreldes meestega. Ka on vägivald naiste suhtes saanud tõsiseks probleemiks..

## Viited
Sebeži rajoon

**Sebeži rajoon** on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis. Piirneb läänes Lätiga ja lõunas Valgevenega.

Rajooni pindala on 3110 km², elanike arv on umbes 20 000. Rajoonis on 434 asulat, rajoonikeskus on Sebeži linn. Rajoonis on kaks alevit: Idritsa ja Sosnovõi Bor.

## Viited

## Välislingid

*http://www.sebezh.ru/
LM.C

**LM.C** (Lovely-Mocochang.com) on Jaapani ansambel, mis mängib hübriidrokki ja elektroonilist poppi. Koosneb kahest liikmest.

## Ajalugu

LM.C asutas Maya, kes oli Miyavi tugikitarrist. Ajal, mil ta veel Miyaviga oli, Maya ja teised tugiliikmed mängisid kontsertidel kui LM.C. Hiljem liitus nendega Aiji Pierro´st.
Pärast seda, kui Maya lahkus Miyavi bändist ja Aiji bänd Pierrot läks laiali, tegi LM.C oma suurema debüüdi 2006 aasta oktoobris, andes välja kaks singlit "Trailers (Gold)" ja "Trailers (Silver)".
2007. aasta alguses tuli bänd välja kolmanda singliga "Oh MY Juliet", mis oli anime "Red Gardeni" teine lõpulugu. 7. märtsil andsid nad välja EP "Glitter Loud Box".
Neljas singel "Boys & Girls" anti välja 2007. aasta juunis, see sai anime "Reborn!" alguslooks.
Viies singel "Liar Liar/ Sentimental Piggy Romance" anti välja 2007. aasta oktoobris, kuues singel "Bell The Cat" aga sama aasta detsembris.
2008. aastal andis LM.C välja "Johni" talvel ja "88", veel üks alguse lugu "Reborn!" animele, suvel. LM.C debüteeris Põhja-Ameerikas, esinedes Anime Expo´l "Battle of the Bands", 3. juulil 2008, millele järgnes kontsert Crash Mansionis Los Angeleses 5. juulil.

## Liikmed

**Maya** – vokaal, kitarr (stuudios). 
Pärisnimi Yamazaki Masahito .Varasem esinejanimi: Mayatan. Sündinud 30. juulil 1979.
Eelmised bändid: Sinners (kitarrist), Miyavi Support Band (kitarrist).

**Aiji** – kitarr, vokaal (stuudios) 
Pärisnimi: Mizui Shinji. 
Varasem lavanimi: Ai Sündinud: 17/11/1974 Veregrupp: A Tähtkuju: Skorpion. Sünnipaik: Nagano

Hobbid: Telefoniga rääkimine, videomängud ja magamine. Lemmik värvid: Punane ja lilla. 
Perekond: Vanemad ja vanem vend. 
Varasemad bändid: Siam Shade (Roadie), Mona Lisa (Vokalist), Kalen (kitarrist), Pierrot (kitarrist)

## Toetav bänd
***mACKAz** – basskitarr
***Death-O** – trummid
***JUN** – klahvpillid
***Denki-Man** - VJ

## Diskograafia

### Albumid ja EP-d
*Glitter Loud Box (7. märts 2007)
*Gimmical☆Impact!! (5. november 2008) 
*Super Glitter Loud Box (5. november 2008)
*Wonderful Wonderholic (3. märts 2010)

### Singlid
*"Trailers (Gold)" (4. oktoober 2006) 
*"Trailers (Silver)" (4. oktoober 2006) 
*"Oh My Juliet." (31. jaanuar 2007) 
*"Boys & Girls" (23. mai 2007) 
*"Liar Liar"/"Sentimental Piggy Romance" (10. oktoober 2007) 
*"Bell the Cat" (12. detsember 2007) 
*"John" (20. veebruar 2008) 
*"88" (4. juuni 2008)
*"Punky❤Heart" (20. mai 2009) 
*"Ghost†Heart" (4. november 2009)

### Kogumikalbumid
*Luna Sea Memorial Cover Album (19. detsember 2007)
 
### DVD-d
*LM.C The Videos (4. juuni 2008, muusikavideod)

## Välislingid
*LM.C MySpace'is  
*LM.C koduleht
Meespäev

**Meespäev** (saksa keeles *Manntag*) oli Harju-Viru vasallide koosolek keskajal.

Liivimaa piiskopkondade meespäevad olid algselt vasallidest koosneva meeskohtu kogunemised. Alates 14. sajandi lõpust hakkasid nendel osalema ka teised territoriaalseisused (Riias ja Saare-Läänes kapiitel, Tartus kapiitel ja linn), misläbi nad muutusid Saksa vürstiriikide maapäevade sarnasteks institutsioonideks.

Seisuste kokkukutsumise õigus ja kohustus kuulus maaisandale. Liivimaa piiskopkondades on tõendeid sellest, et seisused avaldasid maaisandale survet kogunemise korraldamiseks. Näiteks teatas 1519. aastal Saare-Lääne piiskop, et kutsub "vasallide palvel ja tungival nõudmisel ning kapiitli ja austatud nõukogu tahtel ja loal kõik selle maa härrad ja seisused üldisele meespäevale (*gemeine mandach*)". Seisuste surve viis selleni, et Saare-Lääne piiskopkonna ja Riia peapiiskopkonna maaisandad loobusid õigusest kutsuda meespäev kokku oma äranägemise järgi vastavalt vajadusele ning määrasid 1524. aastal kindlaks, et meespäevad hakkavad edaspidi toimuma üks kord aastas.

Meespäeva tasandil võisid toimuda eelläbirääkimised, kus kujundati välja territooriumi seisukoht maapäevale esitamiseks.

## Vaata ka
*maapäev
*linnadepäev
*riigipäev
*territoriaalpäev

## Viited
Berliini konverents (1884–1885)

**Berliini konverents** oli 15. novembrist 1884 kuni 26. veebruarini 1885 Berliinis toimunud Euroopa koloniaalriikide konverents. 

Konverents kutsuti kokku selleks, et lahendada koloniaalküsimusi Aafrikas ning see kindlate reeglite järgi Euroopa suurriikide vahel jagada. Kongressil osales 14 riiki, nende hulgas 13 Euroopa riiki (Austria-Ungari, Belgia, Saksamaa, Suurbritannia, Taani, Hispaania, Itaalia, Holland, Portugal, Venemaa, Prantsusmaa ja Rootsi). USA osales vaatlejana. Osalema ei kutsutud ühtki Aafrika esindajat.

Konverentsi päevakorras oli:

# Kongo nõgu jaotamine
# Laevanduse ja kaubanduse korraldamine Nigeri jõel
# Edasiste Aafrika koloniaalvallutuste printsiipide kehtestamine

Konverentsil fikseeriti:

# Põhimõte, et Aafrika kuulub eurooplaste ülemvõimu alla
# Põhimõte, et kellele kuulub rannik, see võib hõivata ka selle ranniku tagamaad vastavalt oma jõule ja võimalustele
# Põhimõte, et piirid fikseeritakse vallutajate omavaheliste kokkulepetega
# Koloniaalvalduse loob "efektiivne okupeerimine" ja sellest avalik teatamine.

Konverents ei alustanud Aafrika jagamist ega viinud seda lõpule, vaid pani paika reeglid juba alanud protsessi jätkamiseks. Kolooniate piirivaidlused lahendati rahumeelselt. Konverents lõpetas võidujooksu Aafrikale (*Scramble for Africa*).
Skopin

**Skopin** on linn Venemaal Rjazani oblastis, Skopini rajooni keskus. Asub Vjorda jõe kaldal, 109 km Rjazanist lõuna pool.

2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 25 748.
Sassovo

**Sassovo** on linn Venemaal Rjazani oblastis, Sassovo rajooni keskus. Asub Tsna jõe kaldal, 184 km kaugusel Rjazanist.

Sassovo küla on esmamainitud 1642. aastal. 18. sajandil sai asulast köietootmise keskus. 1926. aastal sai asula linnaõigused.

1945. aastast asub seal Sassovo tsiviillennukool.

2020. aasta alguses oli linnas arvestuslikult 23 786 elanikku.
Tüpograafia

**Tüpograafia** on trükise visuaalne teostus.. Kitsamas tähenduses tegeleb tüpograafia trükiks ettevalmistatava materjali − tähtede, sõnade ja tekstimassiivi − korrastamisega, et anda teksti mõtet edasi võimalikult selgelt ja meeldejäävalt. Tüpograafia spetsiifiliseks avaldumisvormiks on kirjatähe ja tähtede süsteemi ehk kirjatüübi konstrueerimine. Tüpograafiat käsitletakse ka osana trükikunstist.

## Ajalugu
Tüpograafia nimetus tuleneb kreekakeelsetest sõnadest *typos*, ’lööma’ ja *graphia*, ’kirjutama’. Tüpograafia ajaloolisteks juurteks võib pidada antiikmaailmas (juba 1500 aastat eKr) kasutusel olnud vorme ja templeid, mille abil valmistati raha või vormistati tähtsaid dokumente. Tänapäevase tüpograafia sündi seotakse aga Hiinas 11. sajandil kasutusele võetud algeliste trükimasinatega. 13. sajandil võeti Hiinas kasutusele ka metallist trükitüübid. Euroopas algas trükitüüpidest teksti ladumine (vt kõrgtrükk) ja selle paljundamine trükimasina abil 15. sajandi keskel. 

## Teksti tüpograafia
Trükitekste hinnatakse tihti nende loetavuse järgi − kui kergesti on tekst loetav ning mõistetav. Loetavuse kohta on tehtud uuringuid, mis käsitlevad nii trükimärkide disaini, suurust kui ka omavahelist seost ning kuidas need mõjutavad näiteks lugemiskiirust või silmade väsimist. Näiteks on täheldatud, et püstkiri  on paremini loetav kui kursiivkiri, ka väiketähtedega tekst on paremini haaratav kui suurtähtedega tekst, sest väiketähed on struktuurilt hõlpsamini eristatavad.

## Tüpograafia termineid
* Kirjatüüp (ingl *typeface*), digitaalkujul font (ingl *font*) – ühesuguse kirjapildiga trükikiri.
* Kirjakraad, kirja kõrgus (ingl *body size*, *type size*) – trükitüübi tähepildi kõrgus, mõõdetakse tüpograafilistes punktides või kvadraatides).
* Kirjalaad (ingl *emphasis*) – kirja teisendid (nt kursiiv ehk kaldkiri) ja erisused (nt sõrendus) teksti osade (nimed, terminid, definitsioonid jne) esiletõstmiseks.
* Trükimärk (ingl *character*, *type*) – trükkimisel kasutatav kirjamärk (täht, number, kirjavahemärk, sümbol).
* Pikend on trükitähe põhiosast ülespoole (ülapikend, ingl *ascender*) või allapoole (alapikend, inglise keeles *descender*) ulatuv osa, näiteks tähtedel d, g, k, p jt puhul.
* Laopind (ingl *type area*) – küljendatud lehekülje trükiosa; lehekülg koosneb laopinnast ja veeristest.
* Raamatukujundus (ingl *book design*) – raamatute kunstilise ja tehnilise trükiettevalmistuse võtete kogum.

## Vaata ka
*Inkunaabel
*Trükimasin
*Trükindus
*Trükikunst
*Trükitehnika

## Viited

## Kirjandus
*Richard Hollis, 2007. *Graafiline disain: Ülevaatlik ajalugu*. EKA.
*Gavin Ambrose, Paul Harris. *The Fundamentals of Typography*. Academia series.

## Välislingid
* Heiko Unt. ''Digitaalne tüpograafia''
Okulovka

**Okulovka** on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Okulovka rajooni keskus. Asub Peretna jõe ääres Novgorodist 140 km ida pool.

Linn tekkis 1965, kui Okulovka ja Parahhino-Poddubje tööliskülade ühendamisel loodi Okulovka linn.

Okulovkat läbib Moskva-Peterburi raudtee.


Pilt:AlexanderNevskiyChurchInOkulovka.JPG|Aleksander Nevski kirik
Pilt:Okulovka railstation.jpg|Okulovka raudteejaam
Pilt:Okulovka administration.jpg|Administratiivhoone
Pilt:PaperFactoryInOkulovka.JPG|Paberitehas


## Viited

## Välislingid

*http://www.okulovka.com/
Siemens LOGO!

**Siemens LOGO!** on Siemens AG programmeeritav relee. 

## Omadused
Siemens LOGO!-l on 8 sisendit ja 4 väljundit. Toitepinge poolest jagunevad mudelid 12 V / 24 V alalispingel, 24 V vahelduv- ja alalispingel ja 230 V vahelduvpingel töötavad. Väljundid on kas releega (maksimaalne koormus 10 A väljundile) või transistorväljundid (maksimaalne koormus 0,3 A väljundile). Tööks vajalikku programmi hoitakse EEPROM-püsimälus. 

Siemens LOGO!-l on mitmesuguseid laiendusmooduleid, digitaalsisendid ja -väljundid (maksimum 24 sisendit ja 16 väljundit), analoogsisendid ja -väljundid, samuti kommunikatsioonimoodulid sideks EIB/KNX ja AS kaudu.

Uuemal mudelil (tüübinumbri lõpp 0BA8) on maksimum 24 sisendit ja 20 väljundit. Uuel mudelil on programmeerimiseks ja andmetevahetuseks Etherneti võrguliides, samuti on võimalik ehitada keerukamaid süsteeme mitmest (kuni 8) omavahel suhtlevast baasmoodulist (maksimumkonfiguratsioonis 88 digitaalsisendit, 80 digitaalväljundit, 40 analoogsisendit ja 18 analoogväljundit). Tänu Etherneti-liidesele saab Logo! 0BA8 baasmooduleid ühendada Profinet kaudu erinevate HMI ja näiteks S7-200 ja S7-1200 PLC süsteemidesse.

Varasemate mudelite laiendusmoodulid ei ole 0BA8 juures enam kasutatavad.

Alates 2016 novembrist täienes baasmoodul uuema revisioniga 0BA8:FS4. Uus baasmoodul toob juurde täis- ja ujukomaarvu teisenduse ning Modbus TCP kasutusvõimaluse. Samuti laiendati baasmooduli lubatud töötemperatuurivahemikku –20 °C ... +55 °C.

## Programmeerimine
* LOGO! Soft Comfort tarkvara abil lauaarvutist 
* Sõrmistikult ekraaniga mudelite puhul 

### Programmeerimiskeeled
* FBD – Functional Block Diagram
* LD – Ladder

## Tarkvara
### LOGO! Soft Comfort
Arvutis LOGO! programmi väljatöötamiseks kasutatav graafiline tarkvara, millel on järgmised võimalused: 
* Funktsionaalsete moodulite lisamine ja ühenduste loomine nende vahel
* Simulatsioon
* Valmis programmi saatmine LOGO! programmeeritavale releele (demoversioonis keelatud)
* Reaalajas programmi silumisfunktsionaalsus 

#### LOGO! Soft Comfort V6.0
* Aritmeetilised funktsioonid 
* Impulssmodulatsioon (:en:Pulse-width modulation)
* Võrguside LOGO! relee ja arvuti vahel

#### LOGO! Soft Comfort V7.0
* Lisatud Etherneti-liidesega LOGO! (0BA7) programmeerimise võimalus
* Astronoomiline kell
* PI-kontroller

#### LOGO! Soft Comfort V8.0
* Lisatud 0BA8 seeria tugi
* Võimalus luua võrgutopoloogia moodulite vahel

#### LOGO! Soft Comfort V8.1
* Lisatud 0BA8.FS4 seeria tugi

## Välislingid
* LOGO! Siemensi veebisaidil
Andreapol

**Andreapol** on linn Venemaa Tveri oblastis, Andreapoli rajooni keskus. Asub Tverist 286 km läänes Daugava ülemjooksul, mis jagab tänapäevase linna kaheks.

Esimesed teated Andreapoli alalt on 18. sajandist, kui kindralleitnant Andrei Kušeljov rajas 1783. aastal jõe vasakule kaldale, Tveri kubermangu Ostaškovi maakonna Matšihhino kirikuküla maadele, mõisa ja see sai tema järgi nime *Andrejano Pole*, hiljem *Andrianopol*. Tema poeg Sergei Kušeljov asutas 1810. aastal sealt umbes 1 km ida poole Venemaa ühe esimese tervisveekuurordi (*Mineralnõje Vodõ*), mis tegutses kuni 1843. aastani.

1860.–1870. aastatel asus sinna peamiselt Tartu- ja Võrumaalt eestlastest asunikke, keda Pihkva kubermangu Toropetsi maakonnas oli 1918. aastaks 2850 inimest.

1906. aastal jõe paremal kaldal Toropetsi maakonna alal Bologoje – Velikije Luki raudteel avatud jaama juurde tekkinud asula nimetati 1907. aastal *Andrejapol*iks.

Asulaga liideti 1928. aastal jõe paremkaldal Dubna kirikuküla (esimesed teated aastast 1489).

Kui 1965. aastal moodustati Andreapoli rajoon, sai asulast selle keskus. Linnaõigused sai asula 1967. aastal.

Jõe vasakkalda idaservas asub 1956. aastast lennuväebaas ja sõjaväelinnak (vana linnak). Baasi laiendati 1990. aastate esimesel poolel Ida-Saksamaalt lahkuva Venemaa lennuväe üksuste jaoks. Paremkalda loodeserva rajati lennuväelaste ja nende perekondade jaoks uus linnak, mille ehitajate hulgas oli ka Eesti ehitajaid.

## Viited

## Välislingid

*http://www.andreapol.ru/
Kevin Jonas

**Paul Kevin Jonas II** (sündinud 5. novembril 1987) on USA kitarrist, laulja ja näitleja. Ta moodustab koos oma vendade Joe Jonase ja Nick Jonasega bändi Jonas Brothers.