open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Taur Matan Ruak

**Taur Matan Ruak** (õieti **José Maria Vasconcelos**; sündinud 10. oktoobril 1956) on Ida-Timori erusõjaväelane ja poliitik, kes oli 20. maist 2012 kuni 20. maini 2017 Ida-Timori president. Alates 22. juunist 2018 kuni 1. juulini 2023 oli ta Ida-Timori peaminister.

Aastatel 1975–2011 teenis ta armees ning oli enne presidendiks kandideerimist vägede ülemjuhataja.

## Välislingid
* Ruak takes office in Timor with call for economic shift
* E Timor army chief resigns ahead of polls
Kadri

**Kadri** on naise- või mehenimi.

Eestis on Kadri naisenimi ja see on mugandus nimest Katharina. Türgis ja Balkani maades on Kadri mehenimi.

1995. aasta seisuga oli selle nime kandjaid Eestis 3142. Rahvastikuregistri andmetel elas 21. mai 2012 seisuga Eestis 3286 Kadri-nimelist inimest. 

1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Kadri 3278 naisel. Kadri on Eestis populaarsuselt 33. naisenimi.

Kõige populaarsem on eesnimi Kadri vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 69,44 ning Tartu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 34,84. Kadri on keskmiselt 34 aasta vanune (mediaanvanus on 33). 

## Nime kandjaid
* Kadri Adamson
* Kadri Allikmäe
* Kadri Hinrikus
* Kadri Jaanits
* Kadri Jäätma
* Kadri Karp
* Kadri Kõusaar
* Kadri Lehtla
* Kadri Lepp
* Kadri Leppoja
* Kadri Liik
* Kadri Mälk
* Kadri Pihla
* Kadri Pulk
* Kadri Rämmeld
* Kadri Simm
* Kadri Simson
* Kadri-Ann Sumera
* Kadri Tali
* Kadri Tamberg
* Kadri Tiisel
* Kadri Uutma
* Kadri Valner
* Kadri Voorand

## Vaata ka
* Kadripäev

## Viited
Ave (eesnimi)

**Ave** on naisenimi.

*Ave* tähendab ladina keeles tervitust ühele inimesele.

Eestis levinud kalendrites on selle nime kandjate nimepäev 31. juulil.

1995. aasta seisuga oli selle nime kandjaid Eestis 1552. 21. mai 2012 seisuga elas Eestis 1540 Ave-nimelist inimest.

1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Ave 1530 naisel. Ave on Eestis populaarsuselt 119. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Ave vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 31,85 ning Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 16,38. Ave oli keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus on 42). 

## Tuntumaid nime kandjaid
*Ave Alavainu 
*Ave Hussar 
*Ave Kampe
*Ave Kikas  
*Ave Kumpas 
*Ave Kängsepp
*Ave Laanoja
*Ave Lepik
*Ave Matsin
*Ave Mattheus
*Ave Mets
*Ave Nahkur
*Ave Oit
*Ave Oja
*Ave Pajo 
*Ave Plukk
*Ave Reimann
*Ave Roots
*Ave Soomets
*Ave Sopp
*Ave Suija
*Ave Taavet
*Ave Tõitoja
*Ave Ungro
*Ave Vahlberg
*Ave Vardja

## Viited
Jaak Nõlvak

**Jaak Nõlvak** (sündinud 16. juunil 1944 Tallinnas) on eesti geoloog ja paleontoloog.

## Elulugu
Jaak Nõlvak on muusiku poeg.

1962. aastal lõpetas Nõlvak Tallinna 21. Keskkooli, 1974 Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia erialal, geoloogiamagister (1992, TÜ), loodusteaduse doktor (2002, TTÜ), väitekiri "Chitinozoan biostratigraphy in the Ordovician of Baltoscandia". Täiendas end Poolas ja Rootsis.

Nõlvak oli 1962–1974 GI laborant ja insener, seejärel noorem- ja vanemteadur.

## Teadustöö
Jaak Nõlvaku uurimisvaldkonnad on ordoviitsiumi mikropaleontoloogia ja biostratigraafia, sh mitme mikrokivististe rühma (kitiinikud, radiolaarid, lukuta käsijalgsed jt) süstemaatika ja levik Baltoskandia geoloogilistes läbilõigetes. Koostanud kitiinikute levikul põhineva tsonaalse skeemi eri paleokontinentide läbilõigete korreleerimiseks ja ordoviitsiumi geosündmuste dateerimiseks. Osalenud geoloogilistel ekspeditsioonidel Baltimaades, Kamtšatkal, Kesk-Aasias, Mongoolias, Poolas, Norras, Rootsis, Soomes ja USA-s, stažeerinud külalisuurijana Prantsusmaal ja Brasiilias. Harrastab loodusfotograafiat, esinenud näitustega Eestis ja Soomes. Rahvusvahelise Paleosoikumi Palünoloogia Komitee (CIMP) ja Eesti Stratigraafiakomisjoni liige. Eesti Vabariigi teaduspreemia 2001 (kollektiivis). Üle 90 teaduspublikatsiooni, aimeartikleid.

## Teoseid
* Chitinozoans in biostratigraphy of the northern East Baltic Ashgillian. // Acta Palaeontol. Polonica 25 (1980)
* Late Ordovician Lingulate Brachiopods from Estonia (kaasautor). // Palaeontol. 37 (1994)
* Precise chitinozoan dating of Ordovician impact events in Baltoscandia (kaasautor). // J. Micropalaeontol. 15 (1996)
* Ordovician chitinozoan biozonation of Baltoscandia. // Acta Univ. Carolinae. Geol. 43 (1999)
* Biological interpretation and paleobiodiversity of a cryptic fossil group: the "chitinozoan animal" (kaasautor). // Geobios 32 (1999); Carbon isotope stratigraphy in the latest Ordovician of Estonia (kaasautor). // Chem. Geol. 175 (2001)
* Isotoopuuringute tulemusi Eesti paleosoilise arenguloo selgitamisel (Ordoviitsiumi ja Siluri stratigraafia, klimatoloogia ja okeanoloogia) (kaasautor). Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2001. Tallinn, 2001
* Chitinozoan biostratigraphy in the Ordovician of Baltoscandia. // Tallinn: TTÜ, 2002

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti entsüklopeedia 14, 331
* Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 78
* Eesti Vabariigi teaduspreemiad 2001, 52–58
Sven Nõmm

**Sven Nõmm** (sündinud 21. novembril 1973 Leningradis) on eesti matemaatik.

## Elulugu
Sven Nõmm on teenistujate poeg.

Nõmm lõpetas Peterburi 282. Keskkooli, 1995 Peterburi Ülikooli rakendusmatemaatika erialal, oli 2000–2004 Tallinna Tehnikaülikooli ja 2001–2004 Nantes'i Ülikooli doktorant, PhD (loodus- ja täppisteadused, 2004, TTÜ, Nantes'i Ülikool), väitekiri "Realization and identification of discrete-time nonlinear systems" (Tallinn, 2004).

Nõmm oli TTÜ matemaatikainstituudi assistent 1999-2001, TTÜ Küberneetika Instituudi teadur 1999-2004; vanemteadur küberneetika instituudis 2004-2013, arvutiteaduse instituudis 2014-2016 ja tarkvarateaduse instituudis 2017-2023; aastast 2023 tarkvarateaduse instituudi kaasprofessor tenuuris.

## Teadustöö
Sven Nõmme uurimisvaldkonnad on juhtimissüsteemide teooria ja mittelineaarsed juhtimissüsteemid. Esinenud rahvusvahelistel konverentsidel. Rahvusvahelise Automaatjuhtimise Föderatsiooni (IFAC) Eesti Rahvusliku Komitee kontaktisik. Üle 30 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Systems with associative dynamics (kaasautorid R. K. Pearson, Ü. Kotta). // Kybernetika 38 (2002) 5
* Classical state space realizability of input-output bilinear models (kaasautorid Ü. Kotta, F. N. Chowdhury). // Int. J. Control 76 (2003) 12
* Generalization of transfer equivalence for discrete-time non-linear systems: comparison of two definitions (kaasautorid Ü. Kotta, E. Pawluszewitcz). // Int. J. Control 77 (2004) 8
* On realizability of neural networks-based input-output models in the classical state-space form (kaasautorid Ü. Kotta, F.N. Chowdhury). // Automatica 42 (2006), 7

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide

## Välislingid
* 
* Sven Nõmme publikatsioone
Toe Nõmm

**Toe Nõmm** (23. september 1953 Kavastu küla, Tartu rajoon – 30. august 2025) oli eesti sõjaajaloolane.

## Elulugu
Toe Nõmm oli autojuhi poeg.

Ta lõpetas 1972. aastal Jõgeva Keskkooli, 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo eriala. Aastatel 1986–1990 oli ta Ajaloo Instituudi aspirantuuris. 

Ta oli ajalooõpetaja, 1978–1982 Paide Koduloomuuseumi kultuurimälestiste kaitse inspektor, 1990–1994 Ajaloo Instituudi nooremteadur sõjaajaloos, 1994–2018 tööl Kaitseministeeriumis, 1996–2010 ? ministeeriumi relvastusbüroo juhataja.

## Teadustöö
Tema uurimisvaldkonnad olid Eesti sõjavägi, relvastus ja sõjatööstus 1918–1940, 22. Eesti territoriaalne laskurkorpus 1940–1941, lahingud Eestis 1941 ja 1944, eestlased Saksa sõjaväes 1941–1945, Teine maailmasõda, üldine relvastuse areng ja sõjamajandus.

## Publikatsioone
Üle 100 teadus- ja aimeartikli sõjaajaloost ja relvastusest, ajalooõpikute kaasautor.
* Eesti Vabariigi kaitseväest 1939–1940. // Akadeemia (1989) 3
* 22. Eesti territoriaallaskurkorpus aastail 1940–1941. Eesti Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateadused. Köide 39, 1990, nr 1, lk 43–58
* Eesti üksustest Saksa sõjaväes. // Akadeemia (1990) 1, 2. trükk: Võitleja (1999) 5–8
* *Arsenal Tallinn*. // Ase-lehti (1992) 1
* Eesti kaitsejõudude raadioside. // Tehnika ja Tootmine (1992) 7
* Eesti piirikindlustused 1918–1937. // Tehnika ja Tootmine (1992) 8, 9
* Valik müüte Nõukogude-Saksa sõja eelloo ja alguse teemal. // Sõdur (1992) 1
* Eesti kaitsetööstus. // Tehnika ja Tootmine (1993) 1, 2
* Eesti sõjalisest kaitsest 1920. aastate esimesel poolel. // Kaks algust. Tallinn 1998
* Peatükk Eesti elektrotehnika ajaloost. Karl Papello – 110. // Tehnikamaailm (2000) 6
* Browning 1903 ja Eesti sõjaväepüstolid 1918–1940. // Laidoneri Muuseumi aastaraamat 2001 (2002)
* Arsenali püstolkuulipildujad. // Laidoneri Muuseumi aastaraamat 2002 (2003)
* Eesti tankitõrje 1940. aastani. // Laidoneri Muuseumi aastaraamat 2003 (2004)
* Eesti sõjaväe varustus, sõjatööstus ja relvastuspoliitika. // Sõja ja rahu vahel. I kd. Tallinn 2004
* Eriüksuste tapariistad [Vene eriüksuste relvad]. // Tehnikamaailm (2006) 1
* Korpusepoisid. Eesti sõjamehed 22. Eesti territoriaalkorpuses ja 8. eesti laskurkorpuses Teises maailmasõjas aastatel 1940–45 (kaasautor). Tallinn 2007

## Liikmesus
*Eesti Akadeemiline Sõjaajaloo Selts
*Eesti Arhivaaride Ühing
*Lähiajaloo Uurimiskeskus Eestis (S-Keskus)
*Erna Selts

## Tunnustus
*2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*
Uno Nõmm

**Uno Nõmm** (4. mai 1930 Tallinn – 16. detsember 1988 Tartu) oli eesti füüsik.

## Elulugu
1949. aastal lõpetas Nõmm Tartu Elektromehaanika Tehnikumi linnade elekterside erialal, 1955 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna. 1955–1958 oli ta TRÜ aspirant, 1964 kaitses samas füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja ("Комплексное исследование фотоэлектрических и люминесцентных явлений в кристаллофосфорах типа ZnS").

Nõmm oli aastatel 1949–1951 Tartu Kalakombinaadi raadiojaama juhataja, 1957–1965 TRÜ eksperimentaalfüüsika kateedri assistent, 1965–1967 vanemõpetaja, 1967–1988 dotsent, 1968–1970 ka kateedri juhataja. Ta õpetas pinna- ja pooljuhtide füüsikat, mikroelektroonikat ja tahke keha füüsikat ning koostas õppevahendeid.

## Teadustöö
Uno Nõmme uurimisvaldkonnad olid fotoluminestsents, fotoelektrilised nähtused ja pinnafüüsika. Ta avaldas ligi 50 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* "О конденсаторном методе определения знака носителей фототока в кристаллофосфорах" (kaasautor). Изв. АН СССР, Физ. 21 (1957)
* "Автоматический спектрограф на базе монохроматора УМ-2" (kaasautor). Тр. ИФА АН ЭССР 17 (1961) 120
* "Релаксация фотопроводимости и люминесценции фосфорых ZnS.CdS-Cu" (kaasautor). Тр. ИФА АН ЭССР 18 (1962)
* "Индуцированное возбуждающим излучением поглощение и действие ИК подсветки на фосфоры типа ZnS-Cu" (kaasautor). Изв. АН ЭССР 19 (1970)
* "Pooljuhtide füüsika" Tartu, 1978
* "Природа люминесценцим самоактивированных и активированных медью кристаллофосфорах типа сульфида цинка" Трт, 1980
* "Некоторые вопросы физики поверхности полупроводников" Трт, 1984
* "Elektronide olekud kristalli perioodilises väljas" Tartu, 1988

## Viited

## Kirjandus
* "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 3. köide
* "Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980" Trt, 1987, I kd, lk 275–276; II kd, lk 117
* "Eesti entsüklopeedia" kd 14, lk 332
* "Uno Nõmm [In memoriam]" // Edasi (1988) XII
Asendustaastamine

**Asendustaastamine** (inglise *compensatory mitigation*) on hävinud või tugevasti kannatanud populatsiooni või elupaiga asendamine uuega kuskil mujal. Üks võimalikest keskkonnamõju hinnangutes  nõutavatest "leevendavatest meetmetest".

## Vaata ka
*Asendusbiotoop

## Viited
Tiit Nõges

**Tiit Nõges** (1936. aastani **Sergei Nõges**; 8. juuni 1916 Valmiera, Liivimaa kubermang – 18. märts 1993 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane.

## Elulugu
Tiit Nõges oli piiritusemeistri poeg.

1935. aastal lõpetas Nõges Türi Gümnaasiumi. 1935.–1950. aastatel õppis ta (vaheaegadega) Tartu ülikooli põllumajandusteaduskonnas ning lõpetas selle 1950. aastal agronoomina. Ta oli põllumajanduskandidaat (1971, Eesti TA) ja tema väitekirja teema  oli "Sookultuurniitude tüübid ja nende bioloogilised ning majanduslikud omadused Eesti NSV-s".

Nõges töötas aastatel 1939–1948 Tooma Soouurimis- ja Katseinstituudis (1946. aastast ENSV TA Taimekasvatuse Instituudi Tooma filiaalis) noorem- ja vanemteadurina ning aastatel 1948–1950 ENSV TA Maaparanduse ja Sookultuuri Instituudi põllukultuuride osakonna juhatajana. 1950. aasta märtsis (pärast EK(b)P VIII pleenumit) kõrvaldati ta teadustöölt. Aastatel 1950–1958 töötas ta Kambja MTJ agronoomi, melioraatori ja peaagronoomina, aastatel 1958–1964 EMMI Tooma katsebaasis vanemteadurina, aastatel 1964–1974 sookultuuri osakonna ja katsebaasi juhatajana ning aastatel 1974–1986 vanemteadurina.

## Teadustöö
Tiit Nõgese uurimisvaldkond oli sookultuurniidud – nende eri tüüpide bioloogilised ja agronoomilised omadused, agrotehnika, rajamiseks sobivad seemnesegud ning ristiku kasvatamine eelviljana vähelagundunud turvasmuldade kasutuselevõtul. Ta koostas sookultuurniitude tüpoloogia ning töötas välja sookultuurkarjamaadele ja -niitudele sobiva rohttaimede tüübistiku. Peale selle avaldas ta üle 80 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Sookultuur. // Maaviljeluse käsiraamat (kaasautor). Tallinn, 1965
* Kuivendamise intensiivsuse mõju ristikute kasvatamisel turvasmuldadel. // Rohumaaviljelus V. Tallinn, 1969

## Tunnustus
*1957 Eesti NSV teeneline agronoom

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. Trt, 1994, III, 242
* Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 56, 143, 170
* Toomre, R. Rohumaaviljeluse teadustöö areng ja selle uurijad Eestis. Tallinn, 1991, 105–107
Ukuaru (film)

**"Ukuaru"** on 1973. aastal Veera Saare romaani "Ukuaru" järgi valminud mängufilm.

Filmi tunnusmuusika on Arvo Pärdi loodud "Ukuaru valss".

Film kogus esimesel linastusaastal Eesti kinodes üle 170 000 vaataja.

## Osatäitjad
*Elle Kull – Minna
*Lembit Ulfsak – Aksel
*Velda Otsus – Minna ema
*Jüri Järvet – Minna isa
*Antanas Barčas – Keldriaugu peremees Karla
*Andrus Klooster – Keldriaugu peremehe poeg
*Malle Koost – Loreida
*Helene Viir – Aksli ema
*Oskar Liigand – Aksli isa
*Heino Mandri – metsahärra
*Astrid Lepa – Loreida ema
*Tõnu Saar – Artur

## Viited

## Välislingid
* https://web.archive.org/web/20130707062124/http://www.tallinnfilm.ee/index.php?page=117&product_id=187&action=show_product_details
* https://web.archive.org/web/20230324090811/https://www.filmi.ee/filmid/filmide-list/otsi/384
‘Abd al-Bāsiţ al-Miqraḩī

**‘Abd al-Bāsiţ al-Miqraḩī** (araabia keeles &rlm;عبد الباسط المقرحي&lrm;; 1. aprill 1952 Tripoli – 20. mai 2012 Tripoli) oli Liibüa terrorist.

Ta töötas Libyan Airlinesi turvaülemana. 1990. aastatel oli ta FBI kümne tagaotsituima kurjategija nimekirjas.

Jaanuaris 2001 mõisteti ta süüdi 1988. aastal Lockerbie katastroofi põhjustanud pommiplahvatuse korraldamises ning talle mõisteti eluaegne vanglakaristus. 2009. aastal vabastati ta ravimatu eesnäärmevähi tõttu Šotimaa vanglast ja tal lubati koju tagasi pöörduda.
Öö varjud (film)

**"Öö varjud"** on 2012. aastal valminud ameerika õuduskomöödiafilm, mis põhineb aastatel 1966–1971 loodud samanimelisel gooti õudusseriaalil.

Filmi režissöör Tim Burton ja peaosatäitja Johnny Depp on mõlemad samanimelise kultusseriaali fännid.

"Öö varjud" oli produtsendi Richard Zanucki viimane film. Ta suri 79-aastaselt 13. juulil 2012. Ühtlasi oli see Jonathan Fridi viimane film. Ta suri 77-aastaselt 14. aprillil 2012. Seriaalis oli ta mänginud peategelast Barnabas Collinsit, aga filmis oli tal pisiroll.

Ametlikult esilinastus oli 11. mail 2012 USA-s, kuigi mitteametlikult näidati seda juba 10. mail.

Depp mängib 200-aastast vampiiri Barnabas Collinsit, kes on vangistatud kirstu. Ta avastatakse ja vabastatakse. Seejärel läheb ta tagasi oma kunagisse kodumajja, mis on säilinud. Seal elavad tema järeltulijad, kes moodustavad probleemse perekonna. Selle moodustavad perekonnapea, keda mängib Michelle Pfeiffer, tema tütar, vend ja vennapoeg. Collins avastab, et linna peamine äriettevõte, mis kunagi kuulus Collinsitele, on üle läinud tema armukadeda kunagise armastatu Angelique Bouchardi kätte. Bouchard on ise vampiir ja selletõttu surematu ning just tema muutiski Collinsi vampiiriks ja laskis ta sajanditeks kirstu aheldada. Bouchard püüab Collinsit algul võrgutada ja kui see ei õnnestu, siis ta hävitada.

Filmis on suur hulk statiste. Peamiselt mängivad nad linnarahvast. Pisiroll on mitmel seriaali "Öö varjud" või kahe selle põhjal varem, 1970 ja 1971 tehtud mängufilmi kunagisel näitlejal. Seal on näha Jonathan Fridi, kes seriaalis mängis Barnabas Collinsit, Kathryn Scotti, kes mängis tema armastatuid Josette du Presi ja Maggie Evansit, Lara Parkerit, kes mängis Angelique'i, ning David Selbyt, kes mängis Quentin Collinsit. Näha on ka Alice Cooperit, keda Barnabas peab naisvampiiriks.

Film läks maksma 150 miljonit USA dollarit. Kinode kassades tõi ta sisse 238,7 miljonit dollarit, neist USA-s ja Kanadas kokku 79,7 miljonit. Paljudes maailma riikides oli "Öö varjud" kassasissetuleku poolest aasta teine film (esimene oli "Tasujad").

"Öö varjud" sai kriitikutelt lahknevaid arvamusi. Filmiarvustusi koguv sait Rotten Tomatoes andis filmile 218 arvustuse põhjal kümnepallisüsteemis hindeks 5,3 ja kahepallisüsteemis 38% "mäda". Arvustajad on kiitnud filmi visuaalset poolt, näitlejate tööd ja hästi välja mõeldud tegelaskujusid, aga laitnud režissööritööd ja sündmustikku. Metacritic andis filmile 42 arvustuse põhjal hindeks 55%.

Mõned kriitikud on tundnud, et film ei suuda püsida kindlas žanris, vaid on vahepeal rohkem draamafilm, siis jälle komöödia- või õudusfilm, teistele on selline ebajärjekindlus just meeldinud. Film on püüdnud ka edasi anda seebiooperi tunnet, kuna ta on seriaali põhjal tehtud, ja arvustajad on eri meelt selles, kas see õnnestus.

## Osatäitjad
* Barnabas Collins – Johnny Depp
* Elizabeth Collins – Michelle Pfeiffer
* Dr. Julia Hoffman – Helena Bonham Carter
* Angelique Bouchard – Eva Green 
* Willie Loomis – Jackie Earle Haley
* Roger Collins – Jonny Lee Miller 
* Victoria Winters – Bella Heathcote 
* Carolyn Stoddard – Chloë Grace Moretz 
* David Collins – Gulliver McGrath
Sandarakk

**Sandarakk** on nõrgalt kollaka värvusega klaasjas taimne vaik. Seda saadakse küpressiliste sugukonda kuuluvate okaspuude, eelkõige lõunaküpressi (*Callitris*, nn Austraalia sandarakk) ja sandarakipuu (*Tetraclinis articulata*, nn Aafrika sandarakk) koorest.

## Omadused
Kuulub keskmise kõvadusega vaikude hulka. Helekollase värvusega, klaasitaoline mass. Sulamistemperatuur on 145–148 °C. On happeline vaik. Kollastub kiiresti.

Lahustub täiesti eetris, etanoolis, atsetoonis, õlides. Rasvaste õlidega annab tumepunaseid lakke. Sandarakk sarnaneb omadustelt mastiksiga ja seda kasutatakse seguna. Samuti on kasutatud seguna linaseemneõliga, millele viitavad 12.–15. sajandi kirjalikes allikates säilinud retseptid.

Sandaraki kuivamisel tekkiv kile on väga tugev ja seda on kasutatud metallide katmiseks.

## Kasutamine
Vaiku kasutatakse lakitööstuses lakkide ja värnitsate valmistamiseks. Õlilakki on kasutatud paberile, etikettidele ja fotodele läike andmiseks.

Kasutatakse ka meditsiinis ja farmaatsias.'

## Viited
Rõngastamine

**Rõngastamine** on loomade (eriti lindude) märgistamine eesmärgiga saada teavet näiteks nende rände, populatsiooniökoloogia, eluea ja muude selliste näitajate kohta. Rõngastamiseks kasutatakse vastavat tehnikat ja meetodeid. 

Esimese teadlasena hakkas linde rõngastama 1899. aastal taani ornitoloog Hans Cristian Cornelius Mortensen.

## Vaata ka
*Märgistamine
*Loomade märgistamine

## Viited

## Kirjandus
*EE 8. köide, 1995.
Ritsiin

**Ritsiin** on riitsinuse (*Ricinus communis*) seemnetest eraldatud mürgine valk. 

Ritsiinil on võime aglutineerida (kleepida) punaliblesid. 

Ritsiini avastas 1888. aastal Tartus biokeemik Peter Hermann Stillmark.

## Viited

## Kirjandus
*EE 8. köide, 1995.
Arvuti arhitektuur

**Arvuti arhitektuur** määrab  arvuti loogikalise struktuuri ja tööviisi, sealhulgas riistvara ja tarkvara komponentide omavahelised seosed.

Eristatakse mitut liiki arvutiarhitektuure:
* riistvarasüsteemi arhitektuur hõlmab kõiki süsteemi riistvara komponente, kaasa arvatud  siinid ja keskprotsessorist väljaspool asuvad komponendid, näiteks graafikatöötlusüksus ja vahetu juurdepääsuga välismälu;
* käsustiku arhitektuur (ingl *instruction set architecture*, lühend ISA) on arvuti arhitektuuri see osa, mis liidestab tarkvara riistvaraga;
* mikroarhitektuur määrab kindlaks andmetöötlus- ja salvestuselementide ja nendevaheliste ühenduste (siinide) topoloogilise teostuse (füüsilise paigutuse) protsessori (mikro)kiibil.

Klassikalistest arvutiarhituuridest on tuntud von Neumanni arhitektuur (selle esitas matemaatik John von Neumann 1945. a) ja Harvardi arhitektuur. Nende põhierinevus seisab selles, et esimesel juhul toimub andmete töötlemine ja säilitamine ühises mäluruumis. Seetõttu saab andmeid ja käske edastada keskseadme ja mäluseadme vahel ainult jadamisi, mis vähendab arvuti jõudlust. Harvardi arvutis on andmete ja programmide jaoks eraldi mälud ja siinid, see aga muudab süsteemi keerukamaks. Tänapäeva arvutites on kasutusel mõlemad arhitektuurid kombineeritult.

Arhitektuuri mõistet kasutatakse ka seoses protsessori käsusüsteemi ülesehitusega, näiteks ARM-arhitektuur.

## Vaata ka
* Informatsiooniarhitektuur
* Milli arhitektuur

## Viited

## Välislingid
* Arvo Toomsalu. Arvutiarhitektuurid. Tallinna Tehnikaülikool, 2020
Arvutusjõudlus

**Arvutusjõudlus** näitab arvutisüsteemi andmetöölemisvõimekust.

Peamine arvutusjõudluse määraja on protsessor. Jõudlus sõltub nii protsessori arhitektuurist kui ka taktsagedusest.

Arvutusjõudlus on lõplik, s.t protsessor teeb mingi arvu taktide kohta mingi hulga operatsioone ja ei
ole võimeline seda piiri ületama.

Arvutusjõudlust kui ressurssi ei saa hilisemaks kasutamiseks salvestada – protsessor suudab mingi hulga taktide jooksul teha mingi hulga operatsioone. Kui neid operatsioone hetkel ei teostata, siis see ressurss läheb lihtsalt kaotsi.

Arvutusjõudlust iseloomustavad mõõtühikud on näiteks taktsagedus ja täidetavate käskude hulk ajaühikus (MIPS-id ja FLOPS-id). Taktsageduse kasutamine erineva arhitektuuriga arvutite jõudluse hindamisel pole kuigi informatiivne, sest erinevate käskude täitmiseks kulub erinev arv taktimpulsse. Seepärast kasutatakse täidetavate käskude arvu ajaühikus.
* MIPS – *million instructions per second* 'miljon käsku sekundis'. Kirjeldab, kui palju täisarvudega operatsioone suudab protsessor sekundis täita.
* FLOPS – *floating point operations per second* 'ujukomaarvutusi sekundis'. Erinevalt MIPS-ist väljendab protsessori jõudlust ujukomaarvutuste teostamisel.
* Jõudlus elektrilise võimsusühiku (vati) kohta ajaühikus.

FLOPS-e kasutatakse enamasti teadusarvutite võrdlemisel (näiteks koostatakse nende põhjal superarvutite edetabeleid), harilike personaalarvutite puhul pole see näitaja niivõrd oluline – nende puhul on oluline MIPS-ide hulk.

Elektri- ja Elektroonikainseneride Instituut (ingl *Institute of Electrical and Electronics Engineers*, lüh IEEE) ja arvutitehnika assotsiatsioon ACM (ingl *Association for Computing Machinery*) annavad alates aastast 1987 välja Gordon Belli auhinda, mis on pühendatud arvutusjõudluse tippsaavutustele.

## Vaata ka
* Jõudlustest

## Viited
Kronobioloogia

**Kronobioloogia** on bioloogia haru, mis uurib organismide elutegevuse rütme – biorütme.

Elu rütmiline kulgemine on üks bioloogia põhiseaduspärasusi. Rütmilise elutegevusega reageerib organism ka väliskeskkonnas toimuvatele muutustele. 

## Ajalugu
Kronobioloogilised uuringud said alguse prantsuse astronoomi Jean-Jacques d'Ortous de Mairani 1729. aastal tehtud uuringutest, kus ta märkas taimelehtede liikuvuse ööpäevast rütmi, mis ilmnes ka taime pimedas hoidmisel. 

## Vaata ka
*Biorütmid
*Kronomeditsiin 

## Viited

## Kirjandust
*Pierre Lecomte du Noüy 1937. *Biological time*.
Mari Nõmmela

**Mari Nõmmela** (aastani 1969 **Mari Männilo**, 1971–77 **Mari Tähepõld**; sündinud 21. septembril 1950 Rakveres) on eesti kunstiajaloolane ja muuseumitöötaja.

## Elulugu
Mari Nõmmela on õpetaja tütar.

1969. aastal lõpetas Nõmmela Tartu Kunstikooli, 1977 TÜ ajaloo osakonna, kunstiteaduse magister (1993, TÜ), väitekiri "Eesti kunsti retseptsioon Leedus Vilniuse maalitriennaalidel a. 1960–90".

Nõmmela oli 1977–96 Tartu Kunstimuuseumi vanemteadur ja 1983–96 ka direktor, 1996– Tartu Laste Kunstikooli õpetaja ning aastast 1998 EPMÜ/EMÜ keskkonnakaitse instituudi maastikuarhitektuuri õppetooli dotsent.

## Teadustöö
Mari Nõmmela uurimisvaldkonnad on Eesti 20. sajandi maalikunst ja Eesti Kultuurkapitali ajalugu. Koostanud ja toimetanud Tartu Kunstimuuseumi näituste katalooge ja kogude teatmikke, toimetanud muuseumi põhikogu kataloogi (Tartu, 1997). Eesti Kunstnike Liidu (1993), Tartu Kunstnike Liidu (1996) ja ICOM-i (International Council of Museums) liige (1993).

## Teoseid
* Tartu maal (1909–1988) Tartu Riikliku Kunstimuuseumi kogudest: [Tartu Kunstimuuseumi püsiekspositsiooni kataloog]. Tartu, 1988 (ka vene keeles)
* Riikliku kunstitoetussüsteemi loomine Eesti Vabariigis 1919–25. // TPÜ Toimetised A, Humaniora 3 (1995)
* Eesti kunsti välisnäitused aastail 1926–1939 ja Kultuurkapitali Kujutava Kunsti Sihtkapitali osa nende korraldamisel. // Kunstiteaduslikke uurimusi 11 (2002)
* Voldemar Vaga "Üldise kunstiajaloo" retseptsioon. // Kunstiteaduslikke uurimusi. Tallinn, 2002
* Miks ei järgnenud Alfred Vaga raamatule "Eesti kunsti ajalugu I" teist ja kolmandat osa? // Tuna (2002) 4
* Armin Tuulse ja Voldemar Vaga kirjavahetus. // EEA Toim 16 (2002) 9
* Uusi andmeid Alfred Vagast. // Aeg ja lugu. Scripta etnologica 5 (2003)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn, 1996, 347–348
* Who’s Who in the World, Who’s Who in America, 1997–2002, 14–19

## Välislingid
Rita Nõmmela

**Rita Nõmmela** (aastani 1994 **Rita Labotkina**; sündinud 26. juunil 1959 Tapal) on eesti arstiteadlane, stomatoloog (ortodont).

## Elukäik
1977. aastal lõpetas Nõmmela Tapa 1. Keskkooli, 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1990, N. A. Semaško nimeline Meditsiinilise Stomatoloogia Instituut, Moskva), väitekiri "Возрастная xарактеристика морфологическиx параметров черепа у детей с вертикальными аномалиями прикуса (по данным телерентгенограммы)".

Nõmmela oli aastatel 1989–1992 Tartu Riikliku Ülikooli stomatoloogia kateedri assistent, 1992–1997 Tartu Ülikooli stomatoloogia kliiniku vanemassistent, aastast 1997 dotsent.

## Teadustöö
Rita Nõmmela on uurinud hambumusanomaaliaga laste kolju kasvu iseärasusi, väikelaste hambumusanomaalia sagedust ja varajase ortodontilise ravi efektiivsust standardsete raviaparaatidega. Sotsiaalministeeriumi erialakomisjoni liige. Eesti Stomatoloogide Seltsi juhatuse liige, Euroopa Ortodontide Ühingu, Ülemaailmse Ortodontide Ühingu ja Balti Ortodontide Assotsiatsiooni liige. Üle 35 teaduspublikatsiooni, sh 8 õppevahendit.

### Teoseid
* Hammaste-lõualuude süsteemi areng ja kasv (kaasautor A. Kõdar). Tartu, 1991, 21992
* Tartu linna lasteaialaste suuõõne seisund. // Eesti Arst (1995) 4
* Kolju ehituse iseärasused hambumusanomaaliatega lastel vahelduva hammaskonna perioodil (7.–12. aastani). // Eesti Arst (1997) 3
* Kolju ehituse iseärasused hambumusanomaaliatega lastel jäävhammaskonna perioodil (12.–15 eluaastani). // Eesti Arst (1998) 5
* The frequency of malocclusion in small children and the efficiency of their treatment using standard appliance. // Stomatologija (2000) 3
* Correlation between dental arch widening and type of occlusion. // Stomatologija (2002) 4
* Väikelaste ortodontilise ravi efektiivsusest standardsete raviaparaatidega (kaasautorid M. Tõniste, R. Varul). // Eesti Arst (2003) 11
* Similarity of the Effects of Erythritol and Xylitol on Some Risk Factors of Dental Caries (kaasautor). // Caries Res. 39 (2005)3

## Tunnustus

* 2015 Tartu Ülikooli aumärk

## Isiklikku
Rita Nõmmela on teenistujate tütar, Rait Labotkini õde.

## Viited

## Kirjandus
*Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 117
*Tartu Ülikooli Kliinikum 200, 331, 335
*1982–2007 – Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Trt, 2007, 387, 390, 395, 396, 398–401

## Välislingid
*
Dmitri Šostakovitš (laevaklass)

**Dmitri Šostakovitš**-klassi laevad on parvlaevad, mis ehitati NSV Liidu tellimusel aastail 1980–1986 Poolas Szczecinis asuvas Stocnia Szczecinska im A Warskiego laevatehases Musta Mere Merelaevanduse (vene keeles *Черноморское морское пароходство*, inglise keeles *Black Sea Shipping Company*, BLASCO), Eesti Merelaevanduse (vene keeles *Эстонское морское пароходство*, inglise keeles *Estonian Shipping Company*, ESCO) ja Kaug-Ida Merelaevanduse (vene keeles *Дальневосточное морское пароходство*, inglise keeles *Far Eastern Shipping Company*, FESCO)  jaoks. Dmitri Šostakovitš-klassi alused on tuntud ka nime all **projekt-492** (vene keeles Б-492). Seitset laeva kasutati reisiliinidel ja kruiisideks. 

## Projekti B-492/B-493 laevad
Laevade loetelus on esialgne nimi originaal- ja ladina tähestikus. Hilisemad ümbernimetamised on sulgudes kronoloogilises järjekorras.

## Ülevaade

## Viited
Eden Hazard

**Eden Michael Hazard** (; sündinud 7. jaanuaril 1991 La Louvière's) on Belgia endine jalgpallur.

Ta mängis ründajana Prantsusmaa kõrgliiga klubis Lille, Inglismaa kõrgliiga klubis Londoni Chelsea, Hispaania kõrgliiga klubis Real Madrid ja Belgia jalgpallikoondises.

Chelseaga võitis ta kaks korda Euroopa Liiga ja kaks korda Premier League'i. Samuti võitis ta klubi meeskonnas Inglismaa karika.

Lille'is mängides tuli Hazard 2010–11 hooajal Prantsusmaa meistriks ning valiti kahel hooajal Prantsusmaa kõrgliiga aasta parimaks mängijaks.

## Klubikarjäär

### Algusaastad
Hazard alustas jalgpallitreeninguid 4-aastaselt Belgia klubis Royal Stade Brainois.

Ta mängis seal kaheksa aastat, enne kui liitus teise Belgia klubiga Tubize.

### Lille
2005. aastal siirdus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Lille.

Debüüdi Lille'is tegi ta 1. septembril 2007 16-aastaselt liigakohtumises Racing Club de France vastu, tulles teisel poolajal vahetusest mängu.

Hazard valiti oma teisel hooajal Ligue 1 parimaks noormängijaks, ta võitis selle sama auhinna ka järgmisel hooajal.

2010–11 hooajal tuli ta Lille'iga Prantsusmaa meistriks ja aitas klubil võita ka Coupe de France'i. Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 nimetati ta Ligue 1 aasta parimaks mängijaks.

### Chelsea
4. juunil 2012 liitus Hazard 32 miljoni Inglise naela eest Inglismaa kõrgliiga klubiga Chelsea.

Debüütmäng toimus 12. augustil 2012 FA Community Shieldi mängus Manchester Cityga. Hazard lõi oma esimese värava 25. augustil 2012 Newcastle Unitedi vastu.

2012–13 hooajal võitis ta Chelseaga Euroopa Liiga.

Hooajal 2014–15 võitis ta klubiga Premier League'i ja ka FA Cupi. Hazard lõi kõikide sarjade peale 19 väravat ning valiti liigahooaja parimaks mängijaks.

2016–17 hooajal võitis ta Chelseaga teist korda Premier League'i.

Hooajal 2018–2019 andis ta Premier League'is 15 resultatiivset väravasöötu, millega oli liiga parim mängija. Samal hooajal võitis ta Chelseaga teist korda Euroopa Liiga.

Chelsea aasta mängijaks on ta valitud aastatel 2014, 2015, 2017 ja 2019.

### Real Madrid
Juunis 2019 siirdus Hazard ligi 100 miljoni euro suuruse üleminekutasuga Real Madridi.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Belgia jalgpallikoondises tegi Hazard 18. novembril 2008 Luksemburgi vastu. Esimese värava lõi ta 7. oktoobril 2011 mängus Kasahstaniga.

Hazard lõi ühe värava ja jagas 4 resultatiivset söötu 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel lõi ta kolm väravat: kaks väravat teises alagrupimängus Tuneesia vastu ja värava Inglismaa vastu pronksimängus. Ta võitis turniiril hõbepalli auhinna.

Ta on koondise koosseisus mänginud ka 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel.

## Saavutused

### Meeskondlikud

;Lille
* Ligue 1: 2010–11
* Coupe de France: 2010–11

;Chelsea
* Premier League: 2014–15, 2016–17
* FA Cup: 2017–18
* Football League Cup: 2014–15
* UEFA Euroopa Liiga: 2012–13, 2018–19

### Individuaalsed

*Ligue 1 aasta parim noormängija: 2008–09, 2009–10
*Ligue 1 aasta parim mängija: 2010–11, 2011–12
*Premier League'i hooaja parim mängija: 2014–15
*Premier League'i hooaja sümboolne meeskond: 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2016–17

## Viited

## Välislingid
Tallinna Kunstikool

**Tallinna Kunstikool** on kunstikallakuga munitsipaalhuvikool Tallinnas.

Tallinna Kunstikool asutati 1975. aastal.

Koolis töötab 17 õpetajat. Direktor on Märt Sults (kuni 2019. aastani Toomas-Vahur Lihtmaa).

Kool asub aadressil Kevade 4.

Koolis õpetatakse õppeaineid: joonistamine, maalimine, kompositsioon, vormiõpetus, kunstiajalugu, graafika, keraamika, disaini alused, kirjakunst, fotograafia.

Põhiõppes on 5.–12. klassi õpilased ja 1.–4. klassi rühmad.

## Välislingid
*Koduleht
Ilme Nõmmisto

**Ilme Nõmmisto** (aastani 1961 **Ilme Lepik**;  19. veebruar 1938 Tallinn – 18. aprill 2013) oli eesti loomakasvatusteadlane.

## Elulugu
Ilme Nõmmisto oli kooliõpetaja tütar.

1955. aastal lõpetas Nõmmisto Tartu 3. Keskkooli, 1960 Eesti Põllumajanduse Akadeemia zootehnikateaduskonna; 1966–69 EPA aspirant, põllumajanduskandidaat (1970, EPA), väitekiri "Kanamunade keemilisest koostisest ja teistest omadustest Eesti NSV tingimustes".

Nõmmisto oli 1961–66 EPA põllumajandusloomade aretuse kateedri vanemlaborant, 1969–70 ja 1979–82 assistent, 1970–79 vanemteadur, 1982–87 vanemõpetaja, 1987–94 dotsent, 1994–2004 EPMÜ loomakasvatusinstituudi aretusosakonna dotsent. Õpetanud põllumajandusloomade aretust, veisekasvatust, mesindust ja zooloogiat; koostanud õppevahendeid.

## Teadustöö
Ilme Nõmmisto on uurinud kanamunade kvaliteeti, hanekasvatust, veisekasvatust ja mesindust. Tartu Aianduse ja Mesinduse Seltsi esimees (1999–). Üle 110 teaduspublikatsiooni, sh õpikud.

## Teoseid
* Ussid. Tartu, 1985
* Hanekasvatus (kaasautor). Tallinn, 1985
* Lülijalgsed. Tartu, 1986
* Kalad. Tartu, 1989
* Mesilaste aretus. Tartu, 1989
* Mesilaste haigused ja kahjurid. Tartu, 1990; 2. trükk 2001
* Mesilaste pidamine korpustarudes. Tartu, 1997
* Mesilaste haigused ja kahjurid. Tartu, 2001
* Tööd mesilas (kaasautor). Tartu, 2002
* Mesilaste tõulisus ja välimikutunnused Eestis. // Agraarteadus (2002) 1
* Tarud ja mesindusinventar (kaasautor). Tartu, 2003
* Mesilasrassidest ja nende ristanditest. // Maamajandus (2005) mai

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppe-teadusliku koosseisu bio-bibliograafiline teatmeteos 1951–1981. Trt, 1981, 173
* Eesti Põllumajanduse Akadeemia töötajad ja vilistlased 1981–1990. Trt, 1991, 79–80
* Eesti Põllumajandusülikool: audoktorid, töötajad ja vilistlased 1991–1995. Trt, 1996, 73
Salme Nõmmik

**Salme Nõmmik** (1934. aastani **Salme Mangelson**; 3. märts (18. veebruar vkj) 1910 Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 21. september 1988 Tartu) oli eesti majandusgeograaf.

## Elulugu
Salme Nõmmik oli kooliõpetaja tütar, Riho Nõmmiku ema.

1929. aastal lõpetas Nõmmik Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ja 1933 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduse osakonna; 1953–1954 oli Leningradi Ülikooli aspirant, geograafiakandidaat (1956, samas), väitekiri "Юго-Восток Эстонской ССР", geograafiadoktor (1970, Moskva Ülikool); väitekiri "Сущность, задачи и метод дробного экономического районирования (на примере Эстонской ССР)".

Nõmmik oli aastatel 1946–1956 Tartu Riikliku Ülikooli geograafia kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1956–1972 dotsent, 1968–1976 majandusgeograafia kateedri juhataja, 1971–1987 professor, 1987–1988 konsultantprofessor. Ta õpetas majandusgeograafia üldkursusi ning tööstuse geograafiat ja majanduse rajoneerimist.

## Teadustöö
Salme Nõmmiku uurimisvaldkonnad olid sotsiaalmajanduslik-geograafiline teooria, sealhulgas ühiskondliku taastootmise ruumilise korralduse seaduspärasused, sotsiaalmajanduslikud kompleksid ja asustussüsteemid ning sotsiaalmajanduslike-geograafiliste põhimõistete süsteemi täiustamine. Ta oli üks Tartu linnalabori rajamise algatajaid (1968) ja Eesti Geograafia Seltsi asutajaid (1955). NSV Liidu Geograafiaseltsi auliige (1985). 120 teaduspublikatsiooni, üle 70 aimeartikli.

## Teoseid
* Eesti NSV territooriumi geograafiline asend ja administratiiv-territoriaalne jaotus. Tartu, 1961
* Eesti NSV majandusgeograafia I. Tartu, 1969
* Eesti NSV majandusgeograafia. Tallinn, 1979
* Regional systems of settlements and complex territorial planning in the Estonian S.S.R. (kaasautor V. Murel). // Regional studies. Methods and analyses. Budapest, 1975
* Kompleksne metodoloogia tootlike jõudude territoriaalsel uurimisel. // Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat 1979 (1981)
* К изучению систем расселения (kaasautor V. Murel). // TÜ Toim 341 (1974)
* Пространственные законы общества и социально-экономическая география. // TÜ Toim 577 (1981)
* Современная география: вопросы теории (kaasautor U. Mereste). 1984
* Socio-economic geography and its methods. // Soviet geography today, 3. Social and economic geography. Moscow, 1984
* Die sozial-ökonomische Geographie und die Untersuchung von Raum–Zeit–Gesetzen der Gesellschaft. // Petermanns Geographische Mitt. 2, 1986
* Sotsiaal-majanduslik rajoneerimine (Eesti NSV näitel). // Eesti Geograafia Seltsi aastaraamat 22 (1987)

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 192; II, 117
* Professor Salme Nõmmik 03.03.1910–21.09.1988 (biobibliograafia). Tartu, 1995
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 19
* Eesti entsüklopeedia 14, 332–333
* Kurs, O. Salme Nõmmik: aeg, ruum, ideed. // Akadeemia 14 (2002), 497–508, 621–622
Feliks Nõmmsalu

**Feliks Nõmmsalu** (aastani 1936 **Feliks Simson**; 14. september 1926 Torma vald, Tartumaa – 5. detsember 1995 Tallinn) oli eesti metsateadlane ja metsandustegelane.

## Elulugu
Feliks Nõmmsalu oli talupidaja poeg.

1945. aastal lõpetas Nõmmsalu Tartu 5. Keskkooli, 1949 Tartu Riikliku Ülikooli metsandusteaduskonna metsamajanduse inseneri erialal, 1963–1974 Eesti Põllumajanduse Akadeemia kaugõppeaspirant, põllumajanduskandidaat (1981, Moskva).

Nõmmsalu oli 1949–1950 Elva ja Läänemaa metsamajandite insener, 1950–1953 Läänemaa ja 1953–1955 Rakvere metsamajandi vanemmetsaülem, 1955–1962 Rakvere Metsamajandi direktor; 1962–1966 Eesti NSV MN Metsamajanduse ja Looduskaitse Peavalitsuse juhataja asetäitja, 1966–1988 metsamajanduse ja looduskaitse ministri I asetäitja, 1988–1991 Eesti NSV Riikliku Looduskaitse ja Metsamajanduse Komitee esimehe I asetäitja, 1991–1995 ajakirjade Eesti Mets ning Mina ja Puu peatoimetaja.

## Teadustöö
Feliks Nõmmsalu uuris hooldusraie, eriti põimendusraie mõju puude kasvutingimuste paranemisele, sedastas selle efektiivsust noorendikes ja keskealistes puistutes, andis konkreetseid soovitusi hooldusraieks eri metsatüüpide puhul (segapuistud, männikud, kuusikud, kaasikud jne). Suunas ligi 25 aastat Eesti looduskaitse- ja jahimajandustegevust ning osales metsamajandus- ja looduskaitsealase teadustöö koordineerimises. NSV Liidu Looduskaitse Nõukogu ja Jahindusnõukogu liige, Akadeemilise Metsaseltsi, Eesti Looduskaitse Seltsi jmt seltside liige, Eesti Jahimeeste Seltsi esimees (1967–1987).

## Teoseid
* Metsad sajandivahetusel (kaasautor I. Etverk). // Eesti Loodus (1974) 19
* Uut metsahooldusraietelt. // Metsamajandus. Tallinn, 1975
* Hõrendamise mõju puistute tormikindlusele. // Metsamajandus II. Tallinn, 1976
* Lahemaale sündis rahvuspark. Tallinn, 1977
* Ulukitest ja jahindusest Eestis. Tallinn, 1978
* Vahekasutusraied ja metsade tormikindlus. // Eesti Loodus (1979) 10

## Tunnustus
* 1976 Eesti NSV teeneline metsakasvataja

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti entsüklopeedia, 14. köide, lk 333
Heli Nõmmsalu

**Heli Nõmmsalu** (sündinud 21. oktoobril 1957 Loksal) on eesti põllumajandusteadlane.

## Elulugu
1976. aastal lõpetas Nõmmsalu Loksa Keskkooli, 1981 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia osakonna, 1984–1987 Eesti Maaviljeluse Instituudi aspirant, Ph.D. (taimekasvatus, 1993, EPMÜ), väitekiri "Ida-kitseherne sordi 'Gale' biokeemiline koostis sõltuvalt arengufaasist ja ädala niitmise ajast" (Saku, 1993).

Nõmmsalu oli 1987–1988 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi maaviljeluse osakonna nooremteadur, 1988–1994 uute söödakultuuride grupi teadur, 1994–1998 EMVI rohumaaviljeluse ja mikrobioloogia osakonna teadur, 1998–2004 Taimetoodangu Inspektsiooni taimekaitse osakonna peaspetsialist, 2004. aastast osakonna juhataja.

## Teadustöö
Heli Nõmmsalu uurimisvaldkonnad on söödakultuurid, nende keemiline koostis ja söödaväärtus. Esinenud ettekannetega konverentsidel kodu- ja välismaal. 15 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Fodder Galega (kaasautor). Saku, 2001
* Ida-kitseherne kasvatamine ja kasutamine (kaasautor). Saku, 2006

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon, 3. köide
* Eesti Maaviljeluse Instituut 1946–2006. Saku, 2006, 60, 139
Eesti Konservatiivne Rahvaerakond (1990)

**Eesti Konservatiivne Rahvaerakond** (lühend **EKRE**) oli Eesti erakond aastatel 1990–1992. EKRE-sse ühinesid need muinsuskaitseliikumise ja kodanike komiteede toetajad, kellele olid vastuvõetamatud Eesti Kristlik-Demokraatliku Liidu kirikumeelsus ning kes olid seisukohal, et kristliku demokraatia ülekandmine Eestisse ei ole viljakas. Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna asutajate hulka kuulusid Kalle Eller, Peeter Ilus, Kaido Kama ja Enn Tarto. 

## Ajalugu
Eesti Konservatiivne Rahvaerakond asutati 6. jaanuaril 1990 Tallinnas kohvikus "Ergo". Võeti vastu erakonna programm ja valiti 5-liikmeline teatetoimkond, mille esimeheks sai Kalle Eller. Ülejäänud teatetoimkonna liikmeteks olid Tõnu Remma, Ilmar Palias, Peeter Ello ja Andres Heinapuu. Erakonna esimeheks sai Enn Tarto ning erakonnas oli 1990. aasta keskpaigaks umbes 50 liiget. Teiseks juhtivaks figuuriks parteis oli Kaido Kama, kes oli partei juhatuses erakonna loomisest selle lõpuni. EKRE-st valiti kaks liiget Eesti Komiteesse (kellest üks oli Kaido Kama, kes oli komitee aseesimees) ja partei oli tegev Eesti Kongressi asutamisel.

Sügisel 1991 moodustas 1992. aasta Riigikogu valimiste jaoks Eesti Konservatiivne Rahvaerakond Valimisliidu Isamaa koos kolme teise parempoolse erakonnaga, milleks olid Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond, EKDL ja Vabariiklaste Koonderakond. 21. novembril 1992 ühinesid Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond, Eesti Kristlik-Demokraatlik Liit ja Vabariiklaste Koonderakond, moodustades Rahvusliku Koonderakonna Isamaa.

## Tuntud liikmeid
*Anzori Barkalaja
*Kalle Eller
*Andres Heinapuu
*Peeter Ilus
*Kaido Kama
*Ilmar Palias
*Indrek Park
*Heno Sarv
*Enn Tarto

## Viited
Kirjulehine kopsurohi

**Kirjulehine kopsurohi** (*Pulmonaria saccharata*) on kareleheliste sugukonda kopsurohu perekonda kuuluv rohttaimeliik. 

Kirjulehine kopsurohi on 25–30 cm kõrgune, karvaste, valgetäpiliste, ellipsikujuliste lehtedega rohttaim. Õied õitsemise alguses roosad, hiljem muutuvad sinisteks.

Kasvatatakse Eestis aedades kultuurtaimena.

## Välislingid
*
Eduard Kriisa

**Eduard Kriisa** (8. oktoober 1902 Kokemäe, Haanja vald, Võrumaa – 23. november 1968 Tallinn) oli eesti orelimeister.

Ta sündis Kokemäe külas Miku talus orelimeister Tannil Kriisa neljast pojast vanimana. Ta õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis viiulit, orelit ja kompositsiooni ning sai organisti kutse.

Pärast Teist maailmasõda oli Eduard Eesti orelite peamine remontija ja korrastaja. Ta on ehitanud kaks uut orelit.

Tannil Kriisa asutatud oreliehitusettevõtte vedamist jätkab kolmanda põlvkonna orelimeister, Eduardi poeg Hardo Kriisa.
Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituut

**Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituut** (lühemalt *Põlevkivi Instituut* või *Põlevkivi TUI*) on Kohtla-Järvel tegutsenud uurimisasutus, mille töö põhisuunad olid seotud põlevkivi töötlemise ja põlevkivisaaduste kasutamisega. 

Uurimissuundi: põlevkivi omadused ja töötlemise tehnoloogia, põlevkiviõli, -fenoolide ja muude põlevkivisaaduste omadused ja koostis ning kasutamine vedelkütuse, immutusõli, bituumeni, õlikoksi, mastiksi, konserveerimismäärde, korrosiooniinhibiitorite, parkainete, liimvaikude, bioaktiivsete preparaatide jms tootmiseks, nafta pürolüüsi vedelsaaduste töötlemise tehnoloogia (aromaatsete süsivesinike, polümeervaikude, bensoehappe ja silokonservantide tootmiseks) ning majandus- ja keskkonnauuringud. 

* Põlevkivi Teadusliku Uurimise Instituut asutati 1958. aastal Kohtla-Järvel. See allus Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogule. Alates 1965 oli üleliidulises alluvuses ning nimetati **Põlevkivi Tootmise ja Ümbertöötlemise Teadusliku Uurimise Instituudiks**. Sariväljaanne Технология и химия горючих сланцев.
*1989. aastast sai taas Eesti alluvusse.
*2004. aastal sai Tallinna Tehnikaülikooli põlevkiviinstituudiks (lühend **PI**) TTÜ keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna koosseisus.
*2009. aasta 1. märtsist lakkas olemast TTÜ põlevkiviinstituut; osa sellest instituudist jätkas Kohtla-Järvel TTÜ Virumaa Kolledži kütuste tehnoloogia teadus- ja katselaboratooriumina. 2011. aasta jaanuaris asutati TTÜ Virumaa kolledži põlevkivi kompetentsikeskus, mille eesmärk on ühendada teadus, haridus ja ettevõtlus põlevkivi valdkonnas. 4. juunil 2013 sai nurgakivi selle uus hoone.

## Vaata ka
*Põlevkivikeemia
Jaak Leimann

**Jaak Leimann** (sündinud 1. märtsil 1941 Võrus) on eesti majandusteadlane ja riigitegelane, majandusdoktor.

## Haridus
Leimann õppis 1948–1955 Võru 1. 7-klassilises Koolis, 1955–1959 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis  ja 1959–1964 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas masinaehituse ökonoomika ja organiseerimise erialal. 1968–1971 oli ta TPI aspirant. 1972. aastal kaitses Tartu Riiklikus Ülikoolis majandusteaduste kandidaadi kraadi (kinnitatud 1973) ning 1989. aastal Eesti NSV Teaduste Akadeemia juures majandusteaduste doktori kraadi.

Täiendusõppes on ta olnud Helsingi Majanduskõrgkoolis 1975–1976, Novosibirski Riiklikus Ülikoolis 1982, Bentley Kolledžis USAs 1992 ning Helsingi tehnikaülikoolis 2003.

## Karjäär
Leimann töötas tehases Volta töölisena 1959–61, Võru Gaasianalüsaatorite Tehases insener-normeerijana 1965, Võru Rajooni Masinarvutusjaamas juhatajana 1965–68 ja Võru Tööstustehnikumis tunnitasulise õpetajana 1965–68. Aastail 1972–1979 oli ta Tallinna Polütehnilises Instituudis tööstuse juhtimise ja plaanimise kateedri assistent 1972, vanemõpetaja 1972 ning dotsent 1973–79. Eesti NSV Kergetööstusministeeriumi Juhtimissüsteemide PKB Mainor teadusdirektorina töötas ta 1979–87 ning Eesti Majandusjuhtide Instituudi direktorina 1987–90. 

1990–92 oli Leimann majandusminister Edgar Savisaare valitsuses, 1996–99 Tiit Vähi kolmandas valitsuses (esindades Koonderakonda).

1993–96 oli ta OÜ J. L. Konsultatsioon juhatuse esimees, misjärel naasis tööle Tallinna Tehnikaülikooli (endine TPI), kus oli ärikorralduse instituudi professor 1998–2008 ning organisatsiooni ja juhtimise õppetooli juhataja 1999–2008.

## Teadustöö
Jaak Leimanni teadustöö põhiteema on olnud majandusorganisatsioonide juhtimine. Ta on avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni ning tema juhendamisel on kaitstud 25 magistritööd.

Leimann on olnud Teadus- ja Arendusnõukogu liige 1996–99, Kõrghariduse Hindamise Nõukogu liige 1996, TTÜ rektori nõunik 2001–05, TTÜ vilistlaskogu juhatuse liige 2001–05. Ta kuulub Eesti Konsultantide Assotsiatsiooni ja Eesti Majandusteaduse Seltsi.

## Tunnustus
* TTÜ aasta vilistlane 1997
* TTÜ suur teenetemedal "Mente et manu" 2001
* 2002 Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2006 Riigivapi II klassi teenetemärk
* TTÜ majandusteaduskonna parim õppejõud 2007

## Isiklikku
Leimanni hobid on tervisesport ja kalapüük.

## Viited

## Kirjandus
* "Eesti entsüklopeedia", kd 14, 2000
* "Eesti majanduse biograafiline leksikon", 2003

## Välislingid

* "Savisaare valitsuse majandusminister Jaak Leimann: oht oli siis igalt poolt" ERR, 8. jaanuar 2021