open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Strekk

**Strekk** on horisontaalne või väikese kaldega kaeveõõs, millel on korrapärane ristlõige. Erinevalt stollist ei suubu strekk maapinnale, kuid on ühenduses šahti või mõne teise kaeveõõnega. Strekid rajatakse maavara kihti või kõrval kivimisse.

## Kirjeldus
Strekke eristatakse vastavalt asetusele maavara suhtes. On strekke, mis jälgivad maavara rõhtsihti või kallakusnurka. Nende kahevahel olevat strekki nimetatakse diagonaalstrekiks. Peastrekkidega nurga (enamasti 90°) all olevaid strekke nimetatakse risti strekkideks. Risti strekke kasutatakse paralleelsete strekkide teenindamiseks.

## Kasutamine

Strekke kasutatakse transpordiks, uurimiseks ja vee juhtimiseks. Kasutamise järgi liigitatakse konveieristrekk, transpordistrekk, algstrekk, veekõrvaldusstrekk, tuulutusstrekk, kogumisstrekk, läbindusstrekk. Konveieristrekki on monteeritud konveier mida kasutatakse maavara või kaevise transpordiks. Transpordistrekis liiguvad masinad, mida kasutatakse seadmete ja inimeste veoks. Veekõrvaldusstrekke kasutatakse vee ärajuhtimiseks kaevandusest. Tuulutusstrekke kasutatakse kaevanduse tuulutuseks. Mööda tuulutusstrekki liigub värske ja kasutatud õhk. Värske ja kasutatud õhk liiguvad eraldi strekkides ning nad ei tohi omavahel seguneda. Kogumisstrekki kasutatakse maavara või kaevise kogumiseks tööees. Läbindusstrekki kasutatakse läbindustöödeks.

## Viited
Markus Meckel

**Johannes Markus Meckel** (sündinud 18. augustil 1952 Münchebergis) on Saksamaa poliitik ja teoloog.

Markus Meckel on sündinud 1952. aastal Brandenburgi liidumaal Münchebergis luterliku pastori perekonnas. 1969. aastal sunniti ta poliitilistel põhjustel keskkoolist lahkuma ja aastatel 1969–1971 õppis ta kiriklikus seminaris. Aastatel 1971–1978 õppis ta Naumburgis ja Berliinis teoloogiat. 1970. aastate lõpust oli ta seotud opositsiooniliste ringkondadega. 

Aastatel 1978–1980 töötas ta majahoidjana, 1980–1982 oli ta Vipperowis vikaar ja 1982–1988 kirikuõpetaja. Aastatel 1988–1990 oli ta kiriku oikumeenilisel tööl Niederdodelebenis. 

Meckel oli üks 1989. aastal loodud Saksa DV Sotsiaaldemokraatliku Partei asutajaid ja ta valiti partei eestseisusse. 1990. aasta veebruaris sai ta Saksa DV Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimeheks. 1990. aasta märtsist kuni oktoobrini oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige.

1990. aasta 12. aprillist kuni 20. augustini oli Markus Meckel Saksa DV välisminister.

Aastatel 1990–2009 oli Meckel Saksamaa Liidupäeva liige. 12. oktoobrist 2013 kuni 22. septembrini 2016 oli ta Saksa Sõjahaudade Hoolde Rahvaliidu president.

## Tunnustus
*2004 Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk

## Viited
Vranac

**"Vranac"** on Balkani peamine punane viinamarjasort. Ligikaudu 70% Põhja-Makedoonia viinamarjaistandustes kasvatatakse "Vranaci" viinamarja. Samuti loetakse seda Montenegro tähtsaimaks viinamarjasordiks.

## Vaata ka
* Põhja-Makedoonia veinid

## Viited
Artlenburgi konventsioon

**Artlenburgi konventsioon** või **Elbe konventsioon** (*Elbkonvention*) oli Hannoveri kuurvürstkonna Napoleon I armeele alistumist märkiv dokument, mille allkirjastas 5. juulil 1803 Artlenburgis *Oberbefehlshaber* Johann Ludwig von Wallmoden-Gimborn. See kaotas Hannoveri kuurvürstkonna ja algatas Prantsuse okupatsiooni.

## Kontekst
Pärast seda, kui Napoleoni väed 4. juunil 1803 kindralleitnant Édouard Mortier juhtimisel kuurvürstkonna pealinna Hannoveri okupeerisid, taandusid ülejäänud Hannoveri väed Elbe põhjakaldale Saksi-Lauenburgi hertsogkonda, kuid sunniti varsti alistuma.
Makaroneesia

**Makaroneesia** on ühisnimetaja mitme Atlandi ookeanis oleva Aafrika mandri loode- ja lääneranniku saarestiku ja saare kohta, mille hulka kuuluvad
*Assoorid (Portugali valdus),
*Kanaarid (Hispaania valdus),
*Madeira saarestik (Portugali valdus),
*Roheneemesaared (iseseisev riik).

## Viited

## Välislingid
*EKI KNAB
Werner Skowron

**Werner H. Skowron** (30. oktoober 1943 Rückers (tänapäeval Szczytna, Poola) – 18. märts 2016 Fredersdorf-Vogelsdorf) oli Saksa poliitik ja Saksa DV riigitegelane.

Kooli lõpetamise järel õppis Werner Skowon pangandust. 1975. aastal lõpetas ta Berliini Humboldti Ülikooli majandusteadlasena.

1990. aasta 15. augustist kuni 2. oktoobrini oli Werner Skowron Saksa DV rahandusminister. Ta oli viimane Saksa DV rahandusminister.

1990–1994 oli ta Saksamaa Liidupäeva liige. Ta kuulus Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu.

## Viited
Kazimierz Marcinkiewicz

**Kazimierz Marcinkiewicz** (sündinud 20. detsembril 1959 Gorzów Wielkopolskis) on Poola poliitik. Ta kuulub erakonda Õigus ja Õiglus. Ta oli aastatel 2005–2006 Poola peaminister.

Ta sündis aastal 1959 Gorzów Wielkopolskis. Ta lõpetas aastal 1984 Wrocławi Ülikooli füüsikuna. Hiljem on ta täiendanud end Adam Mickiewiczi Ülikoolis Poznanis. Ta on töötanud kooliõpetaja ja õppealajuhatajana Gorzów Wielkopolskis.

1980. aastate alguses võttis ta osa ametiühingu Solidaarsus tegevusest. Aastatel 1992–1993 oli ta Poola aseharidusminister. 

Pärast 2005. aasta Poola parlamendivalimisi (kui erakond Õigus ja Õiglus võitis valimised) sai tast ootamatult (mitte erakonna juhist Jarosław Kaczyńskist) Poola peaminister. Ta oli 31. oktoobrist 2005 kuni 14. juulini Poola peaminister.

## Viited
Õhu tänav

**Õhu tänav** on tänav Narvas Kalevi linnaosas Rakvere ja Liiva tänavast lõuna pool ning Kalev Fama staadionist põhja pool. Algab Puškini tänavalt, kulgeb lääne poole ja lõpeb tupiktänavana. Tänav on sirge, umbes 200 m pikk.

Õhu tänav oli samas kohas ka 1929. ja 1940. aasta linnaplaanidel. See algas Kesk-Aguli tänavalt, kulges Rahva väljast põhja poole, ristus Posti (praegu Aleksander Puškini) tänavaga, Vabaduse, Kirjaniku, Aleksandri, Voldemari, Sepa tänavaga ning suundus edasi ida poole, Sadama teeni. Tänava pikkus oli umbes 1200 m. 1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel on Sepa (Sergei) tänavani tänavalõigu nimi **Wahe uulits** ehk **Vahe tänav** (vene keeles *улица Раздельная*) ja Sadama teeni tänavalõigu nimi **Tapamaja uulits** ehk **Tapamaja tänav** (vene keeles *улица Бойная*).

## Viited
Mark Fisher

**Mark Fisher** (11. juuli 1968 &ndash; 13. jaanuar 2017) oli Briti kultuuriteoreetik.

Ta oli Goldsmith College'i visuaalsete kultuuride lektor.

## Publikatsioone
**[[Capitalist Realism]]: Is there no alternative?* (2009)
**Ghosts of My Life: Writings on Depression, Hauntology and Lost Futures* (esseede kogumik, 2014)

## Viited
Andrus Vaht

**Andrus Vaht** (26. jaanuar 1951 Tallinn – 21. aprill 2016) oli eesti löökpillimängija ja muusikapedagoog.

Ta alustas 1959. aastal viiuliõpinguid Tallinna Lastemuusikakoolis (õpetaja Erich Loit). Aastatel 1969–1971 õppis ta löökpille Tallinna Muusikakoolis ja lõpetas 1976. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi löökpillide erialal (Matti Reimanni ja Kalju Terasmaa klassis).

Ta mängis aastatel 1970–1980 Estonia orkestris ja 1980–1989 ERSO-s, ühtlasi oli ta 1976–1989 Tallinna Muusikakoolis löökpilliõpetaja.

Ta oli üks ansambli Ruja asutajaid (1971) ja esimene trummar (kuni 1980). Löökriistu mängis ka ansamblites In Spe ja Kaseke. 

Lembit Saarsalu kvartetiga käidi džässifestivalidel Ungaris, Bulgaarias, Belgias ja Saksamaa Liitvabariigis ning Tartu levimuusikapäevadel, kus Vaht pälvis kahel aastal (1980 ja 1981) parima löökpillimängija auhinna. Samuti on ta mänginud Helmut Aniko ansamblis, Tõnu Naissoo kvartetis ning Arvo Pilliroo septetis, viimasega esineti 1986. aastal Thbilisi džässifestivalil, kus Vaht valiti taas parimaks löökpillimängijaks. 

Andrus Vahu osalusel on valminud palju ERRi arhiivis olevaid salvestisi ning eri koosseisudega on välja antud arvukalt heliplaate; oluline oli tema panus filmimuusika lindistustel (“Nukitsamees”, “Karoliine hõbelõng”, mitmed multifilmid jpm). 

1990. aastast elas ta Rootsis, kus alates 1996. aastast surmani töötas muusikapedagoogina Linköpingis.
Johannes Dieckmann

**Johannes Dieckmann** (19. jaanuar 1893 Fischerhude – 22. veebruar 1969 Ida-Berliin) oli Saksa poliitik ja Saksa DV riigitegelane.

Johannes Dieckmann oli pärit pastori perekonnast. Ta õppis Berliini Humboldti Ülikoolis, Gießeni ülikoolis ja Göttingeni ülikoolis majandust ja filosoofiat. Mobiliseeritud reservohvitserina võttis ta osa Esimesest maailmasõjast. 1918. aastal astus ta Saksa Rahvaparteisse. Ta oli Saksa Rahvaparteis erinevates ametites ja kuulus ka Gustav Stresemanni lähimate kaastööliste hulka. 1929–1933 oli ta Saksimaa Maapäeva liige. Ta kuulus partei vasakpoolsesse tiiba. Natsionaalsotsialistide võimuloleku ajal töötas Johannes Dieckmann erinevates ettevõtetes ärijuhina. 1939. aasta augustis mobiliseeriti ta Wehrmachti, kuid 1941. aasta jaanuaris arvati reservi ja vabastati teenistusest.

Johannes Dieckmann kuulus 1945. aastal loodud Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei asutajate hulka. Aastatel 1946–1950 oli ta Saksimaa Maapäeva liige. Alates 1948. aastast oli ta Saksimaa justiitsminister ja peaministri asetäitja. Aastatel 1949–1969 oli ta Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei aseesimees. Aastatel 1960–1969 oli ta üks Saksa DV Riiginõukogu aseesimehi.

7. oktoobrist 1949 kuni 22. veebruarini 1969 oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) president.

Johannes Dieckmann oli üks 1947. aastal loodud Saksa-Nõukogude Sõprusühingu asutajaid ja 1963–1968 selle president.

## Isiklikku
Kirjanik Friedrich Dieckmann (sünd. 1937) on Johannes Dieckmanni poeg.

## Viited
Grenoble École de Management

**Grenoble École de Management**, ka **Grenoble'i Ärikool**, (GEM) on Pariisis ja Grenoble'is asuvate kampustega ärinduse alal kõrgharidust andev Prantsuse õppeasutus. See asutati 1984. aastal.

Financial Timesi edetabelis platseerus GEM 2015. aastal Euroopa ärikõrgkoolide seas 20. kohale. Selle MBA-programm on maailmas 94. kohal.

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid.

## Viited


## Välislingid
* Ametlik koduleht
Narva Kalev-Fama staadion

**Narva Kalev-Fama staadion** on jalgpallistaadion Narvas. Staadionit haldab JK Narva Trans, kes kasutab kompleksi treeningbaasina ja kunstmuruväljakut koduväljakuna.

Staadionil on kaks tribüüni ja kokku 1000 istekohta, millest 700 on katuse all. Staadioni aadress on Hariduse tänav 22.

## Ajalugu
Staadioni ehitamist väljale, mis 20. sajandi algul kandis nime *Rahva väli* ja *Sõjawäli*, alustati 1926. aastal ja seda teostas Narva garnison. Spordiväljak nimetati Garnisoni staadioniks ja avati 1931. aasta augustis selleks korraldatud tseremoonial minister Jaan Hünersoni poolt. Lisaks kõneles avamisel ka kindral Aleksander Tõnisson.

Pärast II maailmasõda tunti staadionit Narva Kalevi staadioni nime all ja see oli linna peamine spordiväljak, kuni Kreenholmi staadioni valmimine muutis staadioni pooleldi mahajäetuks. 2003. aastal püstitati staadionikompleksi nurka väiksemate mõõtmetega jalgpallihall ning hiljem valmis ka kunstmuruväljak.

2009. aastal sõlmisid Narva linn ja EJL lepingu staadioni rekonstrueerimiseks ning staadion avati taas 12. oktoobril 2013. Uue nime sai staadion läheduses asunud Fama bastioni järgi. 2017. aastal sai peatribüün ka katuse.

31. augustil 2018 külastas staadionit toonane Eesti president Kersti Kaljulaid, kes vaatas Narva Transi 1:1 viigimängu Pärnu Vaprusega. Kalev-Fama staadion oli 2020. aasta Eesti Superkarika turniiri finaali toimumiskohaks, kus Flora alistas Narva Transi 2:0. 

2025. aasta mais sai Narva Kalev-Fama staadion uue kunstmurukatte, mis vastab FIFA Quality Pro standardile. 

## Viited

## Välislingid
*
*Narva Kalev-Fama staadion jalgpall.ee
*Narva Kalev-Fama staadion Ida-Virumaa Spordiliit
Läti olümpiamängudel

**[[Läti]]** osales esimest korda olümpiamängudel 1924. aasta taliolümpiamängudel Chamonix's. 1940. aastal okupeeris Nõukogude Liit Läti ning aastatel 1952–1988 osalesid lätlased Nõukogude Liidu koondise koosseisus. Läti sportlased on võitnud **19 medalit** suveolümpiamängudel ja **9 medalit** taliolümpiamängudel (ilma Nõukogude Liidu meeskonnas võidetud medaliteta).

Läti Olümpiakomitee asutati 1922. aastal. 

## Läti olümpiamedalid spordialade kaupa

## Medalivõitjad
### Suveolümpiamängud

### Taliolümpiamängud

## Olümpiavõitjad

## Vaata ka
*Läti Olümpiakomitee

## Kirjandus
*Ošiņš, Ivars: *Latvijas olimpiskais zelts, sudrabs, bronza,* Lauku avīze 2008, lk 14–17. ISBN 978-9984-827-07-0
Haldusreform

**Haldusreform** on ümberkorraldus maalade halduskorralduses või avalikus teenistuses. 

## Vaata ka
*Eesti haldus- ja asustusjaotuse klassifikaator
*1939. aasta vallareform
*2017 Eesti omavalitsuste haldusreform
*Kihelkond
*Kreis
*Maakond
*Riigireform
Liiva tänav (Narva)

**Liiva tänav** on tänav Narvas Kalevi linnaosas Rakvere tänavast lõuna pool ja Õhu tänavast põhja pool. Algab Puškini tänavast, kulgeb lääne pool ja lõpeb tupiktänavana. Tänav on umbes 50 m pikk.

Liiva tänav on ka 1929. ja 1940. aasta Narva linnaplaanidel. See algas Posti (praegu Aleksander Puškini) tänavast ja kulges ida poole, ristus nimeta (1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel Aleksandri) tänavaga ning lõppes Sepa tänavaga ristudes. Tänava pikkus oli umbes 480 m. 1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel oli ta nimeta tänav. 

## Viited
Gümnaasiumi tänav (Narva)

**Gümnaasiumi tänav** oli tänav Narvas Pähklimäe linnaosas. See algas Kangelaste prospektist, kulges 190 m lääne poole, 250 m lõuna poole ja 80 m lääne poole, ristus Rakvere tänavaga ja jätkus 5. Rohelise tänavaga. Tänava pikkus oli 520 m.

Tänavale pandi nimi 19. mail 2005 Narva Linnavalitsuse korraldusega nr 448-k  oletatavasti selle lähedal asunud Narva Pähklimäe Gümnaasiumi järgi.

Gümnaasiumi tänav kaotati 2015. aasta mais, sest kõik selle liikluspinda ümbritsevad objektid on adresseeritud muude aadressikohtade järgi.

## Viited
Monkey Island

**"Monkey Island"** on seiklusmängude sari, mis koosneb viiest arvutimängust. Esimesed 4 mängu on loodud LucasArtsi (varem Lucasfilm Games) mängustuudios. Sarja viies osa valmis mängustuudiote Telltale Games ja LucasArts koostöös. Mängude peategelaseks on piraat Guybrush Threepwood, kes soovib saada Kariibi mere kurikuulsamaks piraadiks, sel teel takistab teda elav surnu piraat LeChuck.
Naelapüstol

**Naelapüstol** on tööriist, mida kasutatakse puidu või mõne teise materjali kinnitamiseks. Enamasti töötab see elektromagnetismi, suruõhu, kergesti süttiva gaasi (nagu butaan või propaan) või väikse püssirohulaengu jõul. Ehitusel on naelapüstol asendanud haamri paljudes töödes. 

Esimese naelapüstoli konstrueeris Morris Pynoos, kes oli hariduselt tsiviilinsener ja kasutas seda Howard Hughes' H-4 Hercules (tuntud kui "Spruce Goose") ehitusel. Esimene müügile tulnud naelapüstol töötas suruõhu jõul ja ilmus turule 1950. aastal, et kiirendada majaehituse juures põranda ja laudvoodri paigaldust. Operaator pidi seisma püsti ja oli võimeline laskma 40–60 naela minutis. Naelapüstol mahutas 400–600 naela.
Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit

**Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit MTÜ** on 25. märtsil 1998 registreeritud mittetulundusühing.

Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liidu (EÕVL) asutamiskoosolek toimus jüripäeval, 23. aprillil 1993.

2008. aastast kuulub EÕVL ühe liikmesühinguna Eesti Endiste Poliitvangide Liitu.

## Vaata ka
*Koolinoorte vastupanuorganisatsioonid

## Viited

## Kirjandus
**Saatusekaaslased : Eesti noored vabadusvõitluses 1944-1954*. Koostanud Udo Josia. – Tartu ; Tallinn : Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit, 2004. – 304 lk. ISBN 9789949106479
Friedrich Fromm

**Friedrich Wilhelm Waldemar Fromm** (8. august 1888 Charlottenburg, Berliin – 12. märts 1945 Brandenburg-Gördeni vangla) oli Saksamaa sõjaväelane, kes osales 20. juuli vandenõu mahasurumises.

Fromm osales Esimeses maailmasõjas. 1939. aastal sai temast Wehrmachti reservvägede (Ersatzheer) juhataja.

Kuigi Fromm oli 1944. aastal teadlik, et osad tema alluvad – kõige tuntuim nendest tema staabiülem, kolonel Claus von Stauffenberg, plaanisid Hitleri atentaati, ei teavitanud ta sellest ametivõime, ning nõustus plaanis osalema, kui pärast vandenõu õnnestumist saab ta uues valitsuses kõrge koha. Siiski ei osalenud ta vandenõus otseselt. Pärast 15. juulil toimunud atentaadi katkestamist keeldus Fromm vandenõus osalemast.

20. juulil tuli aga teade, et Hitler ja paljud Wehrmachti kindralstaabi liikmed väidetavalt hukkusid Saksa sõjaväe idarinde peakorteris Wolfsschanzes toimunud plahvatuses. Fromm sai kohe aru, et selle taga on Stauffenberg ja teised kaasvandenõulased. Kui vandenõulased jõudsid Berliini ning Fromm läks neid vahistama, võeti ta ruttu vangi ning suleti Bendlerblockis vangikongi. Pärast mässu ebaõnnestumist leiti ja vabastati ta Ersatzheeri vägede poolt.

Et katta kinni väiteid, nagu ta oleks vandenõus osalenud, käskis Fromm vandenõulased – kolonel Claus von Stauffenbergi, leitnant Werner von Haefteni, kindral Friedrich Olbrichti, ja kolonel Albrecht Mertz von Quirnheimi – viivitamatult hukata, erinevalt Hitleri käsust vandenõulased elusalt kinni võtta. Mahalaskmised viidi täide selsamal ööl kell 1.

Pärast vandenõulaste hukkamist läks Fromm tagasi oma staapi, kus olid mitmed tippnatsid – ka Joseph Goebbels. Seal üritas ta mässu mahasurumist enda nimele kirjutada.

Juba järgmise päeva hommikul aga Fromm vahistati ning viidi vanglasse kohut ootama. 14. septembril 1944 vabastati ta sõjaväeteenistusest. Nüüd juba tsiviilelanikuna, mõistis Rahvakohus Frommi 7. märtsil 1945 surma. Kuna tema seotust vandenõuga ei suudetud tõestada, mõisteti ta surma arguse eest vaenlase ees. Hukkamine viidi täide 12. märtsil 1945 Brandenburg-Gördeni vanglas mahalaskmise läbi.
Paju tänav (Narva)

**Paju tänav** on tänav Narvas Pähklimäe linnaosas Rakvere tänavast põhja pool ja Kivilinna tänavast lõuna pool. Algab Puškini tänavast, kulgeb lääne pool ja lõpeb kvartalisisese teega ristudes. Tänav on umbes 165 m pikk.

Enne teist maailmasõda oli see asustamata ala. Pärast sõda tekkis samasse kohta 2. Rakvere tänav. 24. juunil 1958 nimetati Narva linna RSN TK otsusega nr 184 Puškini tänavast lääne pool asuv 2. Rakvere tänavümber Paju tänavaks oletatavasti seal kasvavate paljude pajude järgi.

## Viited
Ernst Goldenbaum

**Ernst Goldenbaum** (15. detsember 1898 Parchim, Mecklenburg – 13. märts 1990 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

Ernst Goldenbaum oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel töötas ta aastatel 1913–1917 põllutöölisena ja õppis põllumajandust. 1917–1918 võttis Goldenbaum mobiliseerituna osa Esimesest maailmasõjast. 1918. aastal võttis ta Schwerinis osa Novembrirevolutsioonist. 1919–1927 oli ta tööstustööline. 1919. aastal astus Ernst Goldenbaum Saksamaa Sõltumatusse Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, 1920. aastal läks ta üle Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1921. aastast kuulus ta Saksamaa Kommunistlikku Partei Mecklenburgi piirkonna juhatusse. 1924–1926 ja 1929–1932 oli Ernst Goldenbaum Mecklenburg-Schwerini Maapäeva liige. 1927–1932 oli ta kommunistliku ajalehe Volkswacht toimetaja. Pärast natsionaalsotsialistide võimuletulekut vahistati Ernst Goldenbaum 1933. aastal ja vabastati vahi alt 1934. aastal. Seejärel töötas ta Parchimis talupidajana. 1944. aastal vahistati ta uuesti ja teda hoiti kinni koonduslaagrites. 3. mail 1945 oli ta vange vedanud laeva "Cap Arcona" pardal, mille Briti lennuväe rünnak uputas. Goldenbaum kuulus väheste ellujäänute hulka. 1945. aasta mais sai ta Parchimi linnapeaks. 1945–1946 kuulus ta Mecklenburgi maareformi komisjoni ja oli 1946–1949 Mecklenburg-Vorpommerni põllumajandusministeerimi osakonnajuhataja. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948. aastal kuulus ta Saksamaa Demokraatliku Talurahvapartei asutajate hulka ja oli 1948. aasta juunist kuni 1982. aasta maini partei esimees. 1949–1950 oli Goldenbaum Saksa DV põllu- ja metsamajandusminister. 1949. aastast kuni surmani 1990. aastal oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1976. aasta oktoobrist kuni 1982. aasta juulini oli ta üks Saksa DV Riiginõukogu esimehe asetäitjatest. 

## Viited
Vladimir Steržakov

**Vladimir Aleksandrovitš Steržakov** (vene keeles *Владимир Александрович Стержаков*; sündinud  6. juunil 1959 Tallinnas) on vene teatri- ja filminäitleja.

Pärast 9. klassi lõpetamist astus ta Tallinnas Riikliku Vene Draamateatri õppestuudiosse. Selle lõpetamise järel suundus ta Moskvasse, kus pääses õppima teatrialasesse kõrgkooli.

Pärast Moskva Kunstiteatri Stuudiokooli lõpetamist 1981. aastal võeti ta mängima Gorki-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri näitetruppi. Pärast Kunstiteatri pooldumist kaheks iseseisvaks teatriks 1987. aastal jätkas ta Tšehhovi-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri trupis, kust aga lahkus 2001. aastal konflikti tõttu teatri kunstilise juhi Oleg Tabakoviga. Sestsaadik tegutseb ta vabakutselisena.

1986. aastal debüteeris Steržakov filminäitlejana. Kokku on ta mänginud enam kui 180 mängufilmis ja seriaalis. Ta on rohkesti mänginud reklaamis.

## Isiklikku
Steržakov elab perega Moskvas. Peres kasvab kaks poega.

Vladimir Steržakovi isa võttis osa Teisest maailmasõjast, sõdis Baltikumis ja jäi pärast sõda elama Eestisse.

## Viited

## Välislingid

*
*Владимир Стержаков. kinopoisk.ru
*Актер Владимир Стержаков: Досье. aif.ru, 29. märts 2016
Religiooni mõisteid

*Siin on loetletud [[religioon]]i mõisteid. Eraldi on [[religioonide loend]]*

## A
*ahinsa  
*altar  
*amulett 
*analoi
*animatism  
*animism  
*apoteoos  
*askees  
*astraalreligioon  
*ateism  
*austusobjekt  
*autokefaalia
*avataara

## D
*deism 
*Delfi oraakel 
*demiurg 
**[[Deus otiosus]]* 
*dharma 
*dhjaana 
*dualism 

## E
*ebausk 
*ekskommunikatsioon
*ekstaas 
*emajumalanna 
*eremiit

## H
*haldjad 
*hing

## I
*ilmalik 
*ilmutus
*introduktsioon

## J
*jumal
*jumalateenistus 
*Jumala nimi 
*jumalad 
*jutlus
*jõulujumalateenistus

## K
*kaitsemaagia
*kaksikklooster
*karma 
*karukultus
*kibot
*kirik
*kirikud
*kirikuvara
*kirikuvisitatsioon
*kivikirik
*klooster 
*konfessioon 
*kosmogoonia 
*kuri 
*kultus

## L
*liturgia - loodususund - loomismüüdid 

*maailmareligioon 

## M
* meditatsioon 
* meesklooster
* misjon 
* monoteism 
* mungaklooster
* munk 
* mõtlus 
* märter 
* müstika 
* mütoloogia 

## N
*naisklooster
*nunn 
*nunnaklooster
*nõid 
*nõidus 

## O
*ohverdamine
*omavalitsuslik kirik
*ordu 

## P
*palve 
*pandeism  
*panteism  
*panteon  
*Piibel 
*piiblitund
*plebaanus
*poetoloogia
*polüteism 
*prohvet 
*prooviaasta
*pärimus 
*pühak
*pühaserätt

## R
*religioonifilosoofia  
*religioonipsühholoogia  
*religioosne eetika  
*reliikvia  
*riitus 

## S
*saatus  
*sallivus  
*surnute ülestõusmine  
*šamanism 

## T
*taasristimine
*teism  
*tempel  
*teoloogia
*tomos 
*totemism

## U
*usk
*uskmatu
*uskumus 
*usulahk 
*usuline ekstremism 
*usund 
*usundi seitse dimensiooni 
*usupuhastus
*usuvabadus
*uususund

## V
*vabakogudus
*vaimulik
*visitatsioon
*vägi 

*õigeusu rist

## Ü
*üleloomulik
*ülestõusmine
*ürgusund
Ita Kozakeviča

**Ita Marija Kozakeviča** (poola keeles Ita Maria Kozakiewicz; 3. juuli 1955 Riia – 28. oktoober 1990 Gaeta, Itaalia) oli poola päritolu Läti filoloog, ajakirjanik ja ühiskonnategelane.

Kozakeviča sündis Riias. Tema isa oli poolakas, aga ema lätlanna. Ta lõpetas Riia Prantsuse Lütseumi ning seejärel Läti Ülikooli prantsuse filoloogina ja töötas pärast seda toimetaja, tõlkija ja ajakirjanikuna. Ta oskas lisaks läti keelele ka prantsuse, vene, poola, hispaania, saksa, valgevene, ukraina ja gruusia keelt. 1988. aastal valiti ta taasasutatud Läti Poolakate Liidu esimeheks. Ta oli üks Läti NSV Rahvaste Foorumi organiseerijatest, 1989. aastal valiti ta Läti Rahvarinde juhatuse liikmeks ja märtsis 1990 Läti Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks, kus ta oli inimõiguste ja rahvussuhete komisjoni esimees.

28. oktoobril 1990 uppus ta Türreeni meres Gaeta linna rannas, 2 päeva enne kavas olnud kohtumist paavstiga poolakate maailmakongressi raames. Ta on maetud Riia Püha Miikaeli kalmistule. Tema järgi nimetati 1991. aastal asutatud Riia Ita Kozakeviča Poola Keskkool.
Kokanduse mõisteid

*Siin on loetletud [[kokandus]]e mõisteid. Eraldi on [[Toitude ja toiduainete loend]]*

## A
*Ahjupann
*Armeenia köök
*Aurutamine 
## B
*Balkani köök
*Blanšeerimine 
## D
*Deglasseerimine 
## E
*Eesti köök
*Elektripliit
## F
*Fermenteerimine 
*Filipiinide köök‎
*Flambeerimine 
*Fondüü 
*Frittimine 
## G
*Gaasipliit 
*Gratineerimine 
*Grillimine 
*Grillvarras 
*Gruusia köök
## H
*Hakkimine 
*Hapendamine 
*Hautamine 
*Hiina köök
## I
*India köök
*Itaalia köök
## J
*Jaapani köök

## K
*Kambodža köök
*Kapsaraud 
*Kastrul 
*Keetmine 
*Kirn 
*Kokkukeetmine 
*Konserveerimine 
*Konserviavaja 
*Koorimine 
*Kreeka köök
*Kreooli köök
*Krimmitatari köök
*Krokkpott 
*Kulp 
*Kupatamine
*Köögikaalud 
*Köögikombain 
*Kööginoad
*Külmutamine 
*Küpsetamine 
*Küpsetuskott 
*Küpsetuspaber 
*Küpsetusplaat

## L
*Lombardia köök
*Läti köök
## M
*Maitsestamine 
*Marineerimine 
## N
*Norra köök‎
## P
*Paneerimine 
*Pann 
*Passeerimine 
*Pinnakääritamine 
*Põhjakääritamine 
*Pošeerimine 
*Pott 
*Praadimine 
*Praeahi 
*Prantsuse köök
*Püreestamine 
*Raklett 
## R
*Rahvusköök
*Rahvustoit
*Rootsi köök‎
*Röstimine

## S
*Saksa köök
*Salatikuivati 
*Samovar 
*Sausegur 
*Sõel
*Soome köök
*Survekeedupott 
## T
*Taani köök‎
*Tainarull
*Tšehhi köök
## U
*Ukraina köök‎
*Ungari köök
## V
*Vahustamine 
*Vene köök
*Vietnami köök‎
*Vispel
*Vokkimine
Ressi Kaera

**Ressi Kaera** (15. november 1923 Tallinn – 21. aprill 2016) oli ema poolt juudi rahvusest Eesti ajakirjanik ja kunstikriitik.

Ta sündis farmatseudi ja laulja perekonnas. Aastal 1941 lõpetas ta Tallinna 9. Keskkooli (endine Riiklik Inglise Kolledž). Ta oli aastatel 1941–1944 koos emaga NSV Liidu tagalas, kus ta töötas Moskva Kehakultuuri Instituudi juures. Pärast sõda töötas ta mõnda aega Eesti NSV Kehakultuuri- ja Spordikomitee inspektorina, seejärel kuni 1948. aastani Eesti NSV Riikliku Filharmoonia repertuaariala juhatajana. Aastast 1949 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis kunstiajalugu, lõpetades õpingud töö kõrvalt 1963. aastal.

Ta oli aastatel 1951–1973 ajalehe Sirp ja Vasar kunstiosakonna juhataja. Aastatel 1974–1994 oli ta ajalehe Literaturnaja Gazeta korrespondent, seejärel tegutses ta vabakutselisena.

Ta on kirjutanud näitusearvustusi (Johannes Võerahansu näitus Tallinnas (Sirp ja Vasar, 1. mai 1958)), tutvustanud Armeenia (sealhulgas Martiros Sarjani loomingut (Sirp ja Vasar, 29. mai 1964)) ja Gruusia kunsti (*Tbilisi näitusesaalides* (Sirp ja Vasar, 17. mai 1968); *Paar avastust Gruusiamaal* (Sirp ja Vasar, 18. juuni 1971)). Aastatel 1973–1978 avaldas ta intervjuusid kunstnikega (Alo Hoidre, Günther Reindorff, Avo Keerend, Richard Kaljo, Eerik Haamer, Lepo Mikko, Aino Bach, Johannes Võerahansu ja Valve Pormeister).

## Viited

## Kirjandus
*Hilja Jõgi. "Kaera, Ressi, kunstiajaloolane ja ajakirjanik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 150–151
*Hendrik Alla. "Lahkus tuntud ajakirjanik ja kunstikriitik Ressi Kaera". Postimees, 25. aprill 2016
*"Ressi Kaera 15. XI 1923 – 21. IV 2016". Sirp, 29. aprill 2016. Lk 37

## Välislingid
*Haud Tallinna uuel juudi kalmistul
Željko Šturanović

**Željko Šturanović** (serbia kirillitsas *Жељко Штурановић*; 31. jaanuar 1960 Nikšić – 30. juuni 2014 Pariis) oli Montenegro poliitik. Ta oli aastatel 2006–2008 Montenegro peaminister.

Ta lõpetas aastal 1983 Montenegro Ülikooli õigusteaduskonna. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta ühes Montenegro raadiojaamas justiitsteenistuse juhina. Aastal 1993 valiti ta Montenegro Sotsialistide Demokraatliku Partei nimekirjas Serbia ja Montenegro parlamenti. Ta on juhtinud Serbia ja Montenegro parlamendis oma erakonna fraktsiooni. Aastal 2001 sai tast Montenegro justiitsminister. Pärast Milo Đukanovići tagasiastumist sai tast 10. novembril 2006 Montenegro peaminister; parlamendis anti tema peaministriks saamise poolt 42 häält, vastuhääli oli 28. Tema peaministriks oleku ajal allkirjastas ta lepingu alustada stabiliseerimis- ja assotsieerimisprotsessi Euroopa Liiduga.

Ta astus 31. jaanuaril 2008. aastal tervislikel põhjustel (kuna tema kopsust leiti kasvaja) ametist tagasi; 29. veebruaril 2008 kinnitas Montenegro parlament (skupština). Željko Šturanović suri 30. juunil 2014 Pariisis 54-aastaselt.

## Isiklikku
Željko Šturanović oli abielus ja tal on kaks last.
Narva Pähklimäe Kool

**Narva Pähklimäe Kool** on põhikool Narva põhjaosas Pähklimäe linnaosas aadressil Pähklimäe tänav 3.

Kooli ajalugu algab 1. septembrist 1973 **Narva 11. Keskkooli** nime all. 1973. aastal oli koolis 1300 õpilast.

Alates 1994. aastast oli kooli nimi **Narva Pähklimäe Gümnaasium**, 2023. aastast **Narva Pähklimäe Kool.**

Kooli õppekeel on vene keel. 

Aastatel 2005–2015 ümbritses kooli territooriumi Gümnaasiumi tänav, mis oletatavasti on saanud nime Narva Pähklimäe Gümnaasiumi järgi.

## Kooli direktorid
*1973–1974 – Anita Abrossimova (Rozental)
*1974–1975 – Anatoli Ustinov
*1975–1976 – Grigori Livšits
*1976–1984 – Mihhail Mihhaltšenko
*1984–1986 – Juri Pissarenko
*1987–2016 – Tatjana Zarutskihh
*2016–2018 – Olga Elsknin, direktori kohusetäitja
*2018 – Vjatšeslav Konovalov

## Viited

## Välislingid
*Kooli koduleht
Bunseni reaktsioon

**Bunseni reaktsioon** on keemiline reaktsioon, milles vesi, vääveldioksiid ja jood moodustavad väävelhappe ja vesinikjodiidhappe. Reaktsiooni võrrand on
:2H2O + SO2 + I2 → H2SO4 + 2HI .
Arheoloogia mõisteid

*Siin on  [[arheoloogia]] mõisteid*

## A
*aardeleid
*aare
*Abaševo kultuur
*Abbeville'i kultuur
*absoluutne vanus
*Acheuli kultuur
*Ahrensburgi kultuur
*allveearheoloogia
*Andronovo kultuur
*"Ardu mees"
*arheoakustika
*arheoloogia
*arheoloogiline leid 
*arheoloogiline leiukoht 
*arheoloogiamälestis
*arheoloogilised väljakaevamised
*arheomalakoloogia
*artefakt
*asbestkeraamika kultuur
*asulakoht
*Azili kultuur
*aukhaudade kultuur
*Aurignaci kultuur

## B
*Birnirki kultuur
*Bromme kultuur
## C
*Châtelperroni kultuur
*Clactoni kultuur
*Clovise kultuur
*Creswelli kultuur
## D
*Dnepri-Donetsi kultuur
*dolmen
*Doonau kultuur
*Dorseti kultuur
## E
*Egeuse kultuur
*ehitusarheoloogia
*eksperimentaalarheoloogia
*Ertebølle kultuur
*esiaeg

## F
*Federmesseri kultuur
*Fosna kultuur
## G
*Gravetti kultuur
## H
*Hallstatti kultuur
*Hamburgi kultuur
*hammasripatsid
*hilisneoliitikum
*hilispronksiaeg

## J
*joonkeraamika kultuur
## K
*kaevushaudade kultuur
*kalme
*kammkeraamika kultuur
*kangurkalme
*Karlova tüüpi kivikirves
*kellpeekrite kultuur
*Kesk-Dnepri kultuur
*kindlustatud asula
*kivikalme
*kivikirstkalme
*kivikirves
*kivivarekalme
*kultuurikiht
*kurgaan
*Kunda kultuur
*kõõvits

## L
*La Tène'i kultuur
*laevkalme
*laevmatus
*Ljalovo kultuur
*lohukivi
*luu (materjal)

## M
*maaleid 
*Magosi kultuur
*Maikopi kultuur
*marksistlik arheoloogia
*menhir
*Meštšera kultuur
*Moustier' kultuur
*Muinaspõld
*muinastehnoloog
*muinastehnoloogia
*muistis

## N
*Narva kultuur
*Neemeni kultuur
*nooleots
*nukleus
*nöörkeraamika
*nöörkeraamika kultuur

## O
*odaots
*ohvrileid
*Olduvai ajastu, Olduvai kultuur

## P
*pihukirves
*Praha kultuur
*proovikaevamine (proovikaevamised)
*postprotsessuaalne arheoloogia
*protsessuaalne arheoloogia
*Przeworski kultuur
*putkkirves

## R
*rabalaibad
*rauasulatus

## S
*Sope naine
*Sperringsi kultuur
*Suomusjärvi kultuur
*Swidry kultuur

## Z
*Zooarheoloogia

## T
*Thule kultuur
*Tripolje kultuur
*tuluskivi
*tutulus

## U
*Unetice kultuur
*urniväljade kultuur
## V
*vanade pueblorahvaste kultuur
*varane rauaaeg 
*varaneoliitikum
*varajane rauaaeg
*Volossovo kultuur
*võitluskirveste kultuur
## W
*Wessexi kultuur
*Wielbarki kultuur
*Wiltoni kultuur
## Ü
*Ülem-Volga kultuur
Irene Tiivel

**Irene Tiivel** (18. märts 1924 – 1. oktoober 2017) oli eesti pedagoog, inglise filoloog.

Ta töötas pikka aega Eesti Teaduste Akadeemias inglise keele õppejõuna. Lavastas ja tõlkis eesti keelde inglise näidendeid. Akadeemilise inglise klubi (Academic English Club) (1962–1995) ning akadeemilise ingliskeelse suusalaagri (Academic English Skiing Camp) (1964–1997) asutaja ja juht. Aastal 2014 asutas ta Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde omanimelise allfondi, mille eesmärk on toetada inglise keele ja kultuuri õpetamist Eestis ning eri keelte idiomaatika uurimist.

## Tunnustus
*1989 – Eesti NSV teeneline haridustöötaja
*2003 – Order of the British Empire (OBE)
*2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Teosed
*Tiivel, Irene 2004. *Inglise vanasõnu eesti vastetega. English proverbs explained in Estonian*. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.
*Tiivel, Irene 1996. *English and Estonian. Some idiomatic differences.* Ilmamaa. 152 lk. Teine täiendatud ja parandatud trükk Ilmamaa, 1998. 220 lk.
*Tiivel, Irene 2001. *English and Estonian Prepositions and Postpositional Words*. Ilmamaa 176 lk.
*Tiivel, Irene 2012. *Inglise meel inglise keeles. Keelenäiteid. English Mind as Revealed by the Language*. Eesti keele Sihtasutus. 403 lk.
**Academic English Club 1962-1995, Academic English Skiing Camp 1964-1995* (Ed. Toomas Tiivel, Sirje Keevallik, Mart Trummal). 1996. AEC&AESC. 392 lk. 
*Tiivel, Irene 2022. Minu mälestused. Tallinn. 186 lk

## Isiklikku
Irene Tiiveli isa oli pedagoog ja kirjastaja Eerik Jaanvärk (1893–1967).

Tema poeg on bioloog ja diplomaat Toomas Tiivel.

## Viited
Eliud Kipchoge

**Eliud Kipchoge** (sündinud 5. novembril 1984 Kapsisiywas Nandi maakonnas) on Keenia pikamaajooksja.

Ta tuli olümpiavõitjaks maratonis 2016. ja 2021. aastal ning on võitnud olümpiamängudel veel kaks medalit ja maailmameistrivõistlustel kolm medalit. 

Alates 2012. aastast on Kipchoge keskendunud maratonile.

2018. aasta Berliini maratonil püstitas ta maratonijooksus uue maailmarekordi ajaga 2:01.39. Ta ületas sellega neli aastat varem samuti Berliini maratonil Dennis Kimetto püstitatud tipptulemuse minuti ja 18 sekundiga. 2022. aasta Berliini maratonil püstitas ta taas  maailmarekordi ajaga 2:01:09.

Alates 2013. aastast on ta võitnud peaaegu kõik suured maratonid, kus on osalenud, välja arvatud 2013. aasta Berliini maraton, kus ta sai teise koha.

2019. aasta 12. oktoobril Viinis läbis Kipchoge Ineos 1:59 Challenge ürituse raames maratoni ajaga 1:59:40,2 olles sellega  esimene inimene maailmas, kes on maratoni jooksnud alla kahe tunni. Antud aeg aga ei ole ametlik rekord, sest kasutati tempomeistreid, juua ulatati jalgratastelt ja Kipchoge oli ainuke osaleja, mis lähevad vastuollu IAAF reeglitega.

## Isiklikud rekordid

## Viited

## Välislingid
*
Jānis Daliņš

**Jānis Daliņš** (5. november 1904 Valmiera &ndash; 11. juuni 1978 Melbourne) oli Läti kergejõustiklane ja olümpiamedalist, kes võistles käimises. 

Daliņš võitis 1934. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus 50 kilomeetri distantsil ja sai hõbemedali samal alal 1932. aasta suveolümpiamängudel tulemusega 4:57.20. Ta osales ka 1936. aasta suveolümpiamängudel Berliinis, kuid ei jõudnud finišisse.

Daliņši olümpiamedal oli esimene Läti lipu all võidetud olümpiamedal. Ta oli ka esimene lätlasest Euroopa meister kergejõustikus.

Daliņš põgenes 1944 koos perega Saksamaale ning kolis 1949 Austraaliasse ja elas surmani seal.

Tema nime kannab Valmiera staadion ja tänav Valmieras. Ka on tema järgi nime saanud Daliņi küla.

## Isiklikud rekordid
*50 km: 4:37.50 (1939)

## Vaata ka
*Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel

## Viited
Lühikarvaline orientaal

**Lühikarvaline orientaal** on Tai päritolu kassitõug.  

Arvatakse, et see tõug põlvneb Siiami kassist, sest seda tõugu kassid on Siiami kassi iseloomu ja kehaehitusega, aga erinevad karvkatte poolest. Sarnaselt siiamitega on nad väga intelligentsed, uudishimulikud ja seltsivad. Nad on lojaalsed, energilised ja nõuavad palju tähelepanu. Sage üksiolek viib depressiooni ja terviseprobleemideni. Neil on mandlikujulised silmad, kolmnurgakujuline nägu ja suured kõrvad. Kuigi nad paistavad suhteliselt kiitsakad, siis tegelikult on see tõug päris lihaseline.  

## Välimus
Välimuse järgi saab eristada lühi- ja pikakarvalisi tõuge: 

### Lühikarvaline orientaal
See on tõenäoliselt maailma värvilisim tõug, registreeritud on üle 300 värvi- ja mustrikombinatsiooni. Populaarseimad värvid on must, šokolaad, sinine, lilla, valge, punane, kreem, kaneel, aprikoos, karamell. Mustritest: ühevärviline, *[[tabby (värvus)|tabby]]* – erinevad triipude ja täppide kombinatsioonid (ingl.k. *classic tabby, spotted tabby, ticked tabby, mackarel tabby*), kilpkonn, kahevärvilised, millest üks värv on valge (ingl.k. *bicolour*). Kõik värvid ja mustrid võivad esineda veel varjundiga – hõbe, suits. Silmade värv erineb samuti siiamite omast – see on smaragdroheline. Pea on kiilukujuline ja silmatorkavalt suurte kõrvadega. Kasukas on lühike ja siidine. Armastavad sooja ja ei ole sobivad külmas kliimas õues käimiseks.

### Pikakarvaline orientaal
Selle tõu nimetus oli 2004. aastani **javanees**. Tõug saadi balineesi ja lühikarvalise orientaali ristamise tulemusena 1970. aastatel. See on uusim tõug idamaiste kasside kategoorias, kuhu kuuluvad veel lisaks pika- ja lühikarvalisele orientaalile siiam ja balinees ehk pikakarvaline siiam. Rahvusvaheline organisatsioon FIFE (*Federation International Feline*) tunnustas pikakarvalist orientaali 1985. aastal, CFA (*Cat Fancier’s Organisation*) alles 1995. aastal.

## Viited
Fatos Nano

**Fatos Thanas Nano** (16. september 1952 Tirana – 31. oktoober 2025) oli Albaania poliitik (Albaania Sotsialistlik Partei). Ta on olnud kolmel korral Albaania peaminister (viimati aastatel 2002–2005).

Ta sündis aastal 1952 Tiranas, ta lõpetas aastal 1974 Tirana Ülikooli poliitökonoomia erialal.

Aastatel 1975–1978 töötas ta Elbasanis metallurgiakombinaadis, aastatel 1981–1983 töötas ta põllumajanduskooperatiivis. Aastatel 1978–1981 ja 1981–1983 töötas ta Tiranas Marksismi-Leninismi instituudis.

Aasta 1990 lõpus püüdis president Ramiz Alia läbi viia reforme, sai temast üks Albaania Tööpartei liidreid. Pärast mitmeparteisüsteemi väljakuulutamist oli ta üheks Albaania Sotsialistliku Partei moodustajaist, ta oli aastatel 1991–1995 partei juht. 22. veebruarist kuni 4. juunini 1991 oli ta esimest korda Albaania peaminister (Albaania Tööpartei ridades).
İsmail Kahraman

**İsmail Kahraman** (sündinud 1940 Rizes) on Türgi jurist ja poliitik.

Ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta valiti 2015. aasta Türgi erakorralistel parlamendivalimistel Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. Ta oli Türgi Suure Rahvuskogu spiiker 22. novembrist 2015 kuni 7. juulini 2018.

Ta sündis aastal 1940 Türgis Rize provintsis Rizes. Ta on lõpetanud Istanbuli Ülikooli õigusteaduskonna. Üliõpilasena oli ta üliõpilasühenduse ja Rahvusliku Türgi Üliõpilasliidu president.

Ta on töötanud paljudes eraettevõtetes juhatuse esimehena. Türgi töö- ja sotsiaalkindlustuse ministeeriumis on ta töötanud asekantslerina. Ta on üks Recep Tayyip Erdoğani Ülikooli asutajaliikmetest ja ülikooli hoolekogu esimees.

28. juunist 1996 kuni 30. juunini 1997 oli ta Türgi kultuuriminister.
Läänemaa tervisetee

**Läänemaa tervisetee** on jalgratturitele ja jalakäijatele mõeldud rada Harju- ja Läänemaal ulatudes Turbast Rohukülani.

Tervisetee rajati Riisipere ja Haapsalu vahelisele endisele Keila–Haapsalu raudteetammile, Haapsalust jätkub rada Rohuküla suunas. Kogu raja pikkus oli esialgu umbes 63 kilomeetrit ning see avati 2008. aastal. Tervisetee rajamise eesmärk oli konserveerida raudteetamm võimalikuks Haapsalu raudtee taastamiseks tulevikus. 

Tee on kaetud kinni sõidetud kruusakattega ja tähistatud kilomeetripostidega, iga 100 m tagant ka piketikividega. 
Tervisetee on turvaline ja liiklusest ohustamata ning võimaldab külastada paljusid tee äärde jäävaid vaatamisväärsuseid nagu näiteks: Ungru lossi varemeid, Kiltsi vana lennuvälja, Eesti Raudteemuuseumit, Ants Laikmaa majamuuseumit, Lääne-Nigula kirikut, Palivere linnust, Marimetsa raba, Eesti Mootorispordi Muuseumit, vanu raudteejaamu jne.

2019. aasta alguses suleti liiklejatele Turba ja Riisipere vaheline 6 km pikkune teelõik seoses Keila–Riisipere raudtee pikendamisega Turbasse. Aastaks 2028 oli kavas kogu kergliiklustee asemel taastada Turba–Haapsalu–Rohuküla raudtee. 
Juunis 2022 otsustas valitsus, et ei rahasta raudteelõigu ehitust.

## Viited

## Välislingid
* Läänemaa Tervisetee; visithaapsalu.com
Alam-Reini suurhertsogkond

**Alam-Reini suurhertsogkond** (saksa keeles *Großherzogtum Niederrhein*) või lihtsalt **Alam-Reini provints** (saksa keeles *Provinz Niederrhein*) oli Preisi kuningriigi provints ja eksisteeris aastatel 1815 kuni 1822.

Provints loodi pärast Viini kongressi aastal 1815, kus Friedrich Wilhelm III sai Reinimaa ja Alam-Reini suurhertsogi tiitli. See võimaldas Preisimaal koondada oma aastast 1803 omandatud Reini territooriumid, nagu Trieri kuurvürstkond, Manderscheidi krahvkond, Stavelot-Malmedy vürstkond, endine Vaba riigilinn Aachen, osi Luksemburgist ja Limburgist, samuti mõned muud väikesed territooriumid. 22. aprillil 1816 moodustati nendest territooriumitest Alam-Reini suurhertsogkond, provintsipealinnaga Koblenzis.

22. juunil 1822 ühendati see Preisi valitsuse korraldusel naaberprovintsi Jülich-Kleve-Bergiga, moodustati Reini provints.
Sashimi

***Sashimi*** (jaapani keeles 刺身) on jaapani hõrgutis, mis koosneb õhukesteks viiludeks lõigatud värskest toorest lihast või kalafileest.
Pähklimäe tänav

**Pähklimäe tänav** on tänav Narva Pähklimäe linnaosas. Algab Kangelaste prospektilt ja lõpeb Rahu tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 655 m.

24. oktoobril 1978 anti Narva linna RSN TK otsusega nr 307 uuele tänavale nimi **Béla Kuni tänav** (vene keeles *улица Белы Куна*) Narva all lahingutes osalenud Ungari kommunistliku tegelase Béla Kuni järgi.

11. mail 1994 nimetati linnavalitsuse otsusega Béla Kuni tänav ümber **Pähklimäe tänavaks**, oletatavasti samas piirkonnas asunud Pähklimäe (Nötebergi) mõisa järgi.

Aadressil Pähklimäe tänav 3 asub Narva Pähklimäe Kool.

## Viited
Olando kepurė

**Olando kepurė** ehk ***Hollandlase kübar*** on 24,4 m kõrgune pikk moreenkalju Läänemere rannajoonel Leedus Karklė külas. Olando kepurė seisab liivarannal selgelt erosioonist uuristatud alal ning on Klaipeda ja Palanga vahelise rannalõigu üheks tähelepanuväärseks osaks. See on rannikupiirkonnas asuva Pajurise Regionaalpargi koosseisu kuuluva pankranniku kõrgeim koht.

Olando kepurė on osa moreeniseljandikust, mis on tekkinud umbes 12 000 – 15 000 aastat tagasi, mil viimase mandrijää liustikud kandsid suuri rahne nende algsest asukohast suurte vahemaade taha ning mil Läänemere rannajoon saavutas sellest perioodist pärinevate rannamoodustistega oma mitmekesise iseloomu ja piirkondliku eripära. Kaljut ümbritsevad mandrijää järkjärgulises liikumises sündinud kuhjumisprotsessi tulemusel Leedu rannajoonele tekkinud kohati kuni 300 m laiused liivarannad luidetega. Olando kepurė on selge näide rannikust, kus viimastel aastakümnetel kuhjumine on asendunud maalihete ja intensiivse erosiooniga ning demonstreerib, kuidas Leedu rannad langevad järk-järgult mere valdusse. 

Olando kepurė on olnud alates 19. sajandi algusest navigatsioonimärgiks meremeestele ja kaluritele. Merepinnast kuni 15 meetri kõrgusel laiuv unikaalne valge liivarand on populaarne ajaveetmiskoht umbes 20-minutilise sõidu kaugusel paikneva Klaipeda linna elanikele. Klaipeda Melnaragė linnarajoonist algav ja Olando kepurėsse looklev loodusrada teabetahvlitega tutvustab külastajatele ka liivadüünide vahelt paljastunud II maailmasõja aegsete Saksa okupatsioonivägede püstitatud kaitserajatisi.

## Viited
Below

{toimeta}}

**Below** oli aadlisuguvõsa.

## Below'd Venemaal
Below-nimelisi aadlisuguvõsasid on Venemaa alal olnud mitu, ent neist tõendatud on vaid kaks.

Esimene suguvõsa pärineb Nikita Below'ist ja on kantud Simbirski kubermangu aadlimatriklisse. Teine suguvõsa pärineb Foma Below'ist (vene keeles от Фомы Белова) ja on kantud Kurski kubermangu aadlimatriklisse.

## Below'd Eesti alal
Eesti alal tegutsesid samuti Below'd ja suguvõsa esindaja 2. järgu major, Liivimaa maamarssal (1809–1812) Andreas von Below (1763–1820) kanti Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse 1797. aastal nr 242 all. Andreas von Below oli Pärsti mõisa omanik. Tema poeg, Karl Friedrich von Below (1794–1867), Eestimaa kubermangu asekuberner 1842–1852, oli kantud ka Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse 1827. aastal, nr 152 all.

## Below'd Saksamaal
Saksamaa Below'd pärinesid Mecklenburgist ja Pommerist.
## Viited
Ivica Račan

**Ivica Račan** (24. veebruar 1944 Ebersbach – 29. aprill 2007 Zagreb) oli Horvaatia poliitik (Horvaatia Sotsiaaldemokraatlik Partei). Ta oli aastatel 2000–2003 Horvaatia peaminister.

Ta sündis aastal 1944. aastal Natsi-Saksamaal, kuhu tema ema oli töölaagrisse saadetud. Pärast Teise maailmasõja lõppu pöördus ta koos emaga tagasi Horvaatiasse, tema lapsepõlv möödus Brodi-Posavina maakonnas Slavonski Brodis. 1970. aastal lõpetas ta Zagrebi Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta oli aastast  Horvaatia Kommunistide Liidu (mis kuulus Jugoslaavia Kommunistide Liitu). Aastatel 1989–1990 oli ta Horvaatia Kommunistide Liidu esimees. 1990. aastate alguses esines ta avaliku kriitikaga nii Jugoslaavia Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi valitsuse eesotsas olnud Slobodan Miloševići kui ka rahvuslikult meelestatud Horvaatia Demokraatliku Liidu suhtes. Aastal 1990 sai tast Horvaatia Kommunistide Liidu radikaalse uuenemise eestvedajaid; millest moodustus 3. novembril 1990 Horvaatia Sotsiaaldemokraatlik Partei. Ta oli partei liidriks partei asutamisest kuni oma surmani.

27. jaanuaril 2000 õnnestus tal moodustada koalitsioonivalitsus (ta sai ise Horvaatia peaministriks), kuhu kuulusid Horvaatia Sotsiaaldemokraatlik Partei, Horvaatia Talurahvapartei, Horvaatia Sotsiaalliberaalne Partei ja Horvaatia Rahvapartei – Liberaaldemokraadid. See koalitsioon püsis kuni 30. juulini 2002.
Arend Dietrich von der Pahlen

**Arend Dietrich II [[von der Pahlen]]** (1. jaanuar 1707 Tallinn– 24. märts 1753 Tallinn) oli baltisaksa mõisnik.Ta oli Palmse, Aaspere ja Kassari mõisnik. 

Arend Dietrich II saabus esimest korda Palmsesse 1722. aastal. Sel ajal seisis loss veel varemeis. Arend Dietrich ei jäänud Eestisse kauaks. 1723. aastal asus ta koduõpetaja ja teener Joosepi saatel Tallinnast Travemündesse viivale laevale. Halle ülikoolis pühendus ta tantsu-, vehklemis- ja keeletundide kõrval peamiselt matemaatilistele ainetele. Temas ilmnes suur huvi arhitektuuri ja inseneriteaduste vastu. 1726. aasta augustist järgmise aasta aprillini oli ta Pariisis, seejärel kaks kuud Hollandis ja lõpuks ühe kuu Hamburgis. Kusagil ei jätnud ta vaatamata väljapaistavaid losse ja aedu – pole kahtlust, et nende külastamine nagu ka tema arhitektuuriõpingudki olid suuresti kannustatud mõttest kord ka oma kodumõis esinduslikumalt välja ehitada. 

Teda peetakse Palmse mõisa von Pahlenite raamatukogu rajajaks. Arend Dietrich asus suure innuga oma maakodu Palmse mõisas üles ehitama: 1730 – taastati põlenud härrastemaja; 1731 – ehitati puust Ilumäe kabel; 1734 – valmis puust viljaait; 1736 – ehitati puust viinaköök; 1737 – ehitati puust hobusetall; 1738.- iluaia rajamise algus. Samal ajal süvendati ka majataguseid tiike. 18. sajandi keskpaiga plaani järgi oli mõisasüdames kokku peaaegu paarkümmend mitmesugust ehitust. 

## Perekond

Arend Dietrich  abiellus 27. juunil 1728 Magdalena Elisabeth von Derfelden`iga (1710–1793). 

* Margarethe Wilhelmine Charlotte von der Pahlen (1729–1747)
* Gustav Friedrich von der Pahlen (1730–1790)
* Magnus Christoph von der Pahlen (1732–1757) 
* Anna Wilhelmine von der Pahlen (1734–1799) 
* Helene Friederike von der Pahlen (1735–1805) 
* Sophie Katharina Dorothea von der Pahlen (1737–1768) 
* Arend Dietrich von der Pahlen (1738–1778) 
* Hans von der Pahlen (1740–1817) 
* Auguste Louise von der Pahlen (1743–1801) 
* Peter Ludwig von der Pahlen (1745–1826) 
* Magdalena Charlotte von der Pahlen (1749–1824)

## Kirjandust

* Walter Riccius, Schlösser und Gärten. Das Gut Palmse und seine Akteure, GRIN-Verlag München 2026, ISBN Nr. 978-3-38917-137-0;
Reini provints

**Reini provints** (saksa: *Rheinprovinz*), ka **Reini Preisimaa** (*Rheinpreußen*) või Reinimaa (*Rheinland*), oli aastatel 1822 kuni 1946 Preisimaa kuningriigi ja Preisimaa Vaba Riigi läänepoolseim provints Saksa Riigis. See loodi Alam-Reini ja Jülich-Kleve-Bergi provintsidest. Selle pealinn oli Koblenz ja aastal 1939 elas seal 8 miljonit inimest. Hohenzollerni provints oli sõjaliselt Reini provintsi ülempresidendi (*Oberpräsident*) alluvuses.

Reini provints piirnes põhjas Hollandi, idas Preisimaa provintside Vestfaali ja Hessen-Nassau ning Hessen-Darmstadti suurhertsogkonnaga, kagus Pfalziga (Baieri kuningriigi ringkond), lõunas ja edelas Lorraine'iga ning läänes Luksemburgi, Belgia ja Hollandiga.

Väike eksklaav Wetzlar Hessen-Nassau ja Hessen-Darmstadti suurhertsogkondade vahel oli samuti Reini provintsi osa. Birkenfeldi vürstkond, teisest küljest, oli Oldenburgi suurhertsogkonna enklaav.

Aastal 1911 oli provintsi suurus 10 423 km2; ulatus põhjast lõunasse oli ligi 200 km ja suurim laius oli veidi alla 90 km. See sisaldas umbes 200 km Reini jõest, mis moodustas provintsi idapiiri Bingenist Koblenzini ja voolab siis põhja-loode suunas läbi provintsi, järgides ligikaudu selle idapiiri.

## Viited