open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
August Konstantin Hörschelmann

**August Konstantin Hörschelmann** ka **August Konstantin Heinrich** ja **Hoerschelmann** (12. september 1842 Martna – 8. juuli 1913 Nõmme) oli Eestimaa vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis 1857–1862 ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1862–1866. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana. Õpetajaks ordineeriti 30. augustil 1870.

Töötas 1870–1886 Karuse Margareeta koguduse õpetajana(valiti ametisse 29. juulil 1870). Saadeti 3. veebruaril 1878 Bukaresti, et ta osaleks vaimulikuna Vene-Türgi sõjas. Kuid ta haigestus tüüfusse ja saadeti sama aasta mais koju tagasi.

14. oktoobril 1885 kutsuti August Konstantin Hörschelmann Hageri Lambertuse koguduse pastoriks. Hageri õpetajaks introdutseeriti ta 2. veebruaril 1886. Tema eestvedamisel hakati ehitama uut kirikuhoonet. Kuna ta oli venestusvastane ja keelas rahval vene usku minemast, siis saadeti ta aastal 1892 kubermangust välja.

Siis oli ta 1892–1897 Strelna ja Oranienbaumis luterlik pastor VELK Peterburi konsistooriumiringkonnas. Aastal 1897 kutsuti ta Haapsalu koguduse õpetajaks, kuid haiguse tõttu läks emerituuri. Pidas siiski vahetevahel teenistusi.

## Isiklikku
Isa oli Martna pastor Otto August Leopold Hörschelmann, vend Alexander Anton Hörschelmann oli enne August Konstantini Hageri koguduse pastor, vend Johannes Eduard Hörschelmann oli Martna, Moskva eesti, Narva Jaani ja Jamburgi koguduse pastor.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Jānis Rinks

**Jānis Rinks** (venepäraselt **Ivan Aleksandrovitš Rink** ( vene *Иван Александрович Ринк*); 12. november 1886 Kuramaa kubermang – 15. märts 1938 Moskva) oli Venemaa ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (diviisikomandör). Ta oli rahvuselt lätlane.

Aastatel 1931–1932 töötas Rinks Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia Idamaade teaduskonna juhatajana. 

Aastatel 1932–1937 oli ta NSV Liidu Tōkyō saatkonna sõjaväeatašee. 

Jānis Rinks arreteeriti 7. oktoobril 1937 ning hukati 15. märtsil 1938. Ta rehabiliteeriti postuumselt 30. juunil 1956.

## Autasud
*Punalipu orden (1921) 
*Punalipu orden (1923)
Ronnie James Dio

**Ronnie James Dio** (sünninimi **Ronald James Padavona**; 10. juuli 1942 Portsmouth, New Hampshire'i osariik – 16. mai 2010 Houston, Texase osariik) oli Ameerika Ühendriikide *[[heavy metal]]*'i laulja, muusik ja produtsent.

Ronald James Padavona sündis itaalia päritolu ameerika perekonnas ning huvitus juba nooruses muusikast. 1950. aastatel mängis ta eri bändides trompetit, metsasarve ja basskitarri. Peagi sai aga selgeks tema lauljatalent. Esimene tuntum ansambel, kus ta osales, kandis nime Ronnie & The Rumblers, hiljem Ronnie & The Redcaps. 1958. aastal anti välja ka album. 1961. aastal muudeti taas nime: Ronnie and the Prophets, veidi hiljem Ronnie Dio and the Prophets. Padavona võttis endale esinejanime Dio maffialiikme Johnny Dio järgi. 1967. aastal läks ka see bänd laiali ning seejärel moodustas Dio uue bändi, mille nimeks sai 1969. aastal Elf.

Elf esines mõni aeg hiljem koos Deep Purple'iga ning selle kitarristile Ritchie Blackmore'ile jäi Dio hääl meelde. Kui ta mõni aasta hiljem moodustas bändi Rainbow, siis kutsus ta Dio sinna lauljaks. Dio tegutses seal aastatel 1975–1979, misjärel ta liitus Black Sabbathiga.

Black Sabbathis oli Dio küll vaid 3 aastat, kuid selle aja jooksul jõuti välja anda kaks väga edukat albumit: "Heaven and Hell" ja "Mob Rules". Koos Black Sabbathiga sai Dio ka laiemalt tuntuks ning bändiga esinedes populariseeris ta "saatana käe" märki, mis sai peagi *heavy metal*'i üheks tunnuseks.

1982. aastal moodustas Ronnie James Dio uue bändi Dio. See sai kiiresti populaarseks. Dio'ga tegeles ta kuni surmani, kuid vahepeal oli tal ka teisi projekte: aastatel 1991–1992 oli ta taas Black Sabbathis ning alates 2006. aastast sama bändi liikmetest koosnevas bändis Heaven & Hell. 2009. aastal andsid nad välja oma ainsa albumi "The Devil You Know".

2009. aasta lõpus avastati Diol maovähk ning hoolimata ravist suri ta 16. mail 2010.

Ronnie James Diot peetakse üheks kõigi aegade silmapaistvamaks *heavy metal*'i lauljaks, 2010. aasta aprillis, vähem kui kuu enne oma surma, sai ta parima *metal*-laulja auhinna Golden Godsi auhinnagalalt.
Rudolf Sisask

**Rudolf Sisask** (26. veebruar 1926 Venemaa, Kuibõševi oblast – 12. mai 2017) oli Eesti NSV operatiivvolinik.

Rudolf Sisask osales 1949. aasta märtsiküüditamises ning ta on esimene inimene Eestis, kes on küüditamise pärast avalikult andestust palunud.

## Viited

## Välislingid
*Чекист плачет и просит прощения (tšekist nutab ja palub andestust) – Новая Газета, № 19 от 24 февраля 2010 (Novaja Gazeta, 19.–24. veebruar 2010)
*Risto Berendson. Eakas küüditaja palub pisarsilmi vabandust – Postimees, 4. märts 2010
*61 aastat kantud süükoorem: Muhu saare rahva küüditaja palub pisarsilmi andestust – Repoter.ee, 8. märts 2010
*Andres Kahar. Miks tšekistid nutavad? – Postimees, 15. märts 2010
Vassili Ulrich

Vassili Ulrich (vene *Василий Васильевич Ульрих*; 13. juuli 1899 Riia – 7. mai 1951 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane, NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi esimees (1926–1948) ja üks nõukogude poliitiliste repressioonide peamisi läbiviijaid. 

Tema isa oli baltisaksa päritolu revolutsionäär ning ema pärines vene aadlisuguvõsast.

Vassili Ulrich suri insuldi tagajärjel.

## Viited
Lääne praostkond

**EELK Lääne praostkond** on luteri kiriku praostkond Lääne-Eestis. 

Praostkond moodustati Maa-Lääne praostkonna ja Ranna-Lääne praostkonna ühinemisel (aastal 1921). 

Aastal 1951 ühines praostkonnaga Noarootsi Püha Katariina kogudus (Saarte-Lääne praostkonnast) ja 1990. aastate alguses taastatud Vormsi Püha Olavi kogudus.

Tänapäeval on EELK Lääne praostkonnas 16 kogudust: 
*Haapsalu Püha Johannese kogudus
*Hanila Pauluse kogudus
*Karuse Margareeta kogudus
*Kirbla Püha Nikolause kogudus
*Kullamaa Püha Johannese kogudus
*Lihula Eliisabeti kogudus
*Lääne-Nigula Püha Nikolause kogudus
*Martna Püha Martini kogudus
*Mihkli Miikaeli kogudus
*Märjamaa Maarja kogudus
*Noarootsi Püha Katariina kogudus
*Nõva Püha Olevi kogudus
*Piirsalu kogudus
*Ridala Püha Maarja Magdaleena kogudus
*Varbla Püha Urbanuse kogudus
*Vormsi Püha Olavi kogudus
Lääne praostkonda on kuulunud ka 
*Vigala Maarja kogudus, mis praegu kuulub aga Pärnu praostkonda
## Lääne praostid
*Vt [[:Kategooria:Lääne praostid|Lääne praostid]]*
Valga praostkond

**Valga praostkond** on EELK  praostkond Eestis. See moodustati 1926. aastal peamiselt Võru praostkonna aladest. 

Võru praostkonnast eraldati Valga praostkonda 15 kogudust: Elva, Hargla, Kambja, Karula, Nõo, Otepää, Puhja, Rannu, Rõngu, Sangaste, Laatre, Valga-Jaani, Valga-Peetri, Valga-Luke ja Võnnu kogudused.

1939. aastal oli praostkonnas 18 426 maksumaksjat liiget, koguduseliikmete üldarv oli 75 831. Veel 1942. aastal oli praostkonnas üle 70 tuhande liikme.

Tänapäeval on EELK Lõuna-Eesti piiskopkonna Valga praostkonnas 11 kogudust: 
*Elva kogudus
*Hargla kogudus
*Karula kogudus
*Laatre Püha Laurentsiuse kogudus
*Nõo Püha Laurentsiuse kogudus
*Otepää Maarja kogudus
*Puhja kogudus
*Rannu Püha Martini kogudus
*Rõngu Mihkli kogudus
*Sangaste Püha Andrease kogudus
*Valga Peetri-Luke kogudus

## Ajalugu
Valga piirkonna kirikukihelkonnad olid ajalooliselt Liivimaa kubermangu praostkondade (Tartu praostkond ja Võru praostkond) koosseisus, Liivimaa kubermangu Põhja-Läti alad aga koos Valga linnaga  Liivimaa konsistooriumiringkonna Valga praostkonnas.
## Valga praostkonna praostid
*1926–1929, Friedrich Wilhelm Ederberg, Kambja koguduse õpetaja
*1929–1944, Johannes Oskar Lauri, Otepää Maarja koguduse õpetaja
*1944–1945, August Eduard Ein, Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja
*1945–1950, Jaan Maior, Hargla koguduse õpetaja
*1950–1955, Richard Sisask, Rõngu Mihkli koguduse õpetaja
*11.–12.1955, Jaan Audova, Otepää Maarja koguduse õpetaja
*1955–1983, Eduard Kalda, Rõngu Mihkli koguduse õpetaja
*1984–1995, Valter Vaasa, Helme Maarja koguduse õpetaja
*1995–2003, Peep Audova, Valga Peetri-Luke koguduse õpetaja
*2003–2017, Vallo Ehasalu, Elva koguduse õpetaja 
*2017–, Mart Jaanson, Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja
## Viited
Jaan Kristin

**Jaan Kristin** (ka **Christin**; 1863–1919) oli eesti fotograaf.

Jaan Kristin sündis Liivimaa talupoja peres. Tal oli vend Hans, kellest sai oli samuti fotograaf. 

Vennad Kristinid tegutsesid enamasti koos nagu vennad Parikased. Mõlemad Kristinid said hariduse Jakob Livenstroemi juures. 1884 lahkus Livenstroem Valmierast Viljandisse ja jättis oma ettevõtte vendade Kristinite hoolde.  Ateljee tegutses lühikest aega, pärast selle sulgemist läks Jaan Tartusse ja Hans Peterburi. Uuesti hakkasid vennad koos töötama 1890, mil nad avasid Hans Kristiani nime all ühise ateljee Tallinnas Endla tänaval. Lisaks fototeenusele tegeleti ateljees raamatuköitmise ja pildiraamimisega. Vastavalt tolle aja tavale allkirjastati töid kas oma või ühise nime *Frères Christins* all, mis kõlas uhkemalt ja meelitas rohkem kliente ligi. Vennad töötasid koos kuni 1893. aastani, siis siirdus Jaan esialgu Narva, hiljem Narva-Jõesuusse. Vendadel oli mitu ateljeed Tallinnas ja üks Narvas. Tallinnas tegutses peamiselt Hans Kristin.

Vendadest kuulsam on Jaan Kristin, kes tegi postkaarte Eesti vaadetega, näiteks Nõmmest ja Tallinnast. Vennad Kristinid tegid palju linnavaateid, aga ka portreepilte pastoritest ja kultuuritegelastest, näiteks Eduard Bornhöhest, Konstantin Türnpust, Christian Rutoffist ja Aino Tammest. Tehti ka grupipilte, näiteks Paistu kihelkonnakooli õpilastest. Paljudele vendade Kristinite teostele lisab omapära ettevalmistatud ühiste paspartuude kasutamine. Jaan Kristini Narva-perioodi tööd olid vormistuselt lihtsad postkaardid. Kristinite ateljeedes said haridust ka teised Eesti fotograafid, kellest kõige kuulsam on Heinrich Tiidermann.

## Viited

Fail:Nõmme Kalevipoeg, "Nõmme kurat", ERM Fk 114 104.jpeg|Nõmme Kalevipoeg, "Nõmme kurat", ERM Fk 114 104
Fail:Haapsalu, Pullapää mälestussammas, ERM Fk 114 133.jpeg|Haapsalu, Pullapää mälestussammas, ERM Fk 114 133
Fail:Kuressaare raekoda, u 1900-1910.jpeg|Kuressaare raekoda, u 1900–1910
Fail:Pärnu, Endla seltsimaja.jpg|Pärnu, Endla seltsimaja
Fail:Supelmajad Võsu rannas.jpg|Supelmajad Võsu rannas
Järva praostkond

**Järva praostkond** on luteri kiriku praostkond Eestis. See moodustati 1627. aastal. 
## Kogudused
Tänapäeval on EELK Järva praostkonnas 12 kogudust: 
*Aegviidu Aleksandri kogudus
*Ambla Maarja kogudus
*Anna kogudus
*Järva-Jaani Ristija Johannese kogudus
*Järva-Madise Püha Matteuse kogudus
*Järva-Peetri Püha Peetruse kogudus
*Koeru Maarja-Magdaleena kogudus
*Käru kogudus
*Paide Püha Risti kogudus
*Tapa Jakobi kogudus
*Türi Püha Martini kogudus
*Vahastu kogudus

Järva praostkonda on kuulunud:
*Kadrina Katariina kogudus NB! praost Henn Unt, kuulub praegu Viru praostkonda;
*Ilumäe kogudus, kuulub praegu Viru praostkonda.
## Ajalugu
1627. aastal nimetas Rootsi kuninga Gustav II Adolfi poolt Eestimaale kohalikku luteri kiriku kirikuelu reformima saadetud Västeråsi piiskop Johannes Rudbeckius Eestimaal ametisse Harju, Järva, Viru, Maa-Lääne, Ranna-Lääne ja Saarte-Lääne praostkonda praostid. 

1832. aasta 28. detsembri Uue evangeelse luteri kiriku seadusega moodustati Venemaa keisririigis konsistooriumiringkonnad, VELK Eestimaa konsistooriumiringkonnas olid Järva praostkonnas (saksa k. *Propst-Sprengel Jerwen*):
*Järva-Jaani Ristija Johannese kogudus, Järva-Jaani kirikus (*St. Johannis in Jerwen*)
*Ambla Maarja kogudus, Ambla Maarja kirikus (*Ampel*)
*Koeru Maarja-Magdaleena kogudus, Koeru kirikus (*St. Marien Magdalenen*)
*Järva-Madise Püha Matteuse kogudus, Järva-Madise kirikus (*St. Matthäi*)
*Järva-Peetri Püha Peetruse kogudus, Järva-Peetri kirikus (*St. Petri*)
*Türi Püha Martini kogudus, Türi Martini kirikus (*Turgel*)
*Paide Püha Risti kogudus, Paide Püha Risti kirikus ning Anna kogudus Anna kirikus (*Weißenstein und St. Annen*).

20. sajandi alguses olid Järva praostkonna kirikukihelkonnad Paide kreisis Järvamaal: Järva-Jaani kihelkond, Peetri kihelkond, Paide ja Anna kihelkond, Koeru kihelkond, Türi kihelkond, Madise kihelkond, Ambla kihelkond.
## Praostide loend
Järva praostide mittetäielik loend:

## Viited

## Kirjandus
* Eduard Paucker, Ehstlands Kirchen und Prediger seit 1848: Im Anschlusz an "Ehstlands Geistlichkeit von H. R. Paucker", Reval 1885, seite 4-5
*Järwa praostkond, Eesti Kirik, Number 12, 24. märts 1927, lk. 93-95
## Välislingid
*8.2.4.6. Järva praostkond, Eesti Ajalooarhiiv
Lääne-Harju praostkond

EELK **Lääne-Harju praostkond** on luteri kiriku  praostkond Eestis. Evangeelse luterliku kiriku praostkond Harjumaal moodustati   1627. aastal. 

## Lääne-Harju praostkonnad
Tänapäeval on EELK Lääne-Harju praostkonnas 10 kogudust: 
*Hageri Lambertuse kogudus
*Harju-Madise kogudus
*Järvakandi Peetri kogudus
*Keila Miikaeli kogudus
*Nissi Maarja kogudus
*Paldiski Nikolai kogudus
*Rannamõisa kogudus
*Rapla Maarja-Magdaleena kogudus
*Risti kogudus
*Saku Toomase kogudus

## Ajalugu

1627. aastal nimetas Rootsi kuningas Gustav II Adolfi poolt Eestimaale kohalikku kirikuelu reformima saadetud Västeråsi piiskop Johannes Rudbeckius Eestimaal ametisse Eestimaa Provintsiaalkonsistooriumile allunud maapiirkondade praostid, sh Harju praostkonda. Evangeelse luterliku kiriku Harju praostkond moodustati 1627. aastal. 1650. aastal jagati Harjumaa kaheks praostkonnaks: 
*Ida-Harju  praostkond – Jaani, Jüri, Juuru, Jõelähtme, Kose ja Kuusalu kihelkond;
*Lääne-Harju praostkond – Toomkogudus, Hageri, Keila, Madise, Nissi ja Rapla kihelkond.

1832. aasta 28. detsembri Uue evangeelse luteri kiriku seadusega moodustati Venemaa keisririigis konsistooriumiringkonnad, VELK Eestimaa konsistooriumiringkonnas olid Lääne-Harju praostkonnas (saksa k. *Propst-Sprengel West-Harrien*):
*Keila Miikaeli kogudus, Keila kirikus (*Kegel*)
*Hageri Lambertuse kogudus, Hageri kirikus (*Haggers*)
*Nissi Maarja kogudus Nissi kirikus (*Nisst*)
*Rapla Maarja-Magdaleena kogudus, Rapla ja Järvakandi Peetri kirikus (*Rappel*)
*Harju-Madise kogudus ja Risti kogudus; abikirikud Paldiskis, Väike-Pakril ja Suur-Pakril (*St. Matthias u. Kreuz, Filial Baltischport, Klein-Rogoe und Groß-Rogoe*), hiljem ka iseseisev Paldiski Nikolai kogudus.
*Risti kogudus Harju-Ristil.

20. sajandi alguses olid Harjumaa Lääne-Harjumaa praostkonna kirikukihelkonnad: Rapla kihelkond,  Hageri kihelkond, Nissi kihelkond, Madise kihelkond,  Risti kihelkond, Paldiski linna khk, Keila kihelkond.
### Lääne-Harju praostide loend
*1627–1638 Johann Matthiae Jurgh
*1638–1641 Heinrich Stahl, ühise Lääne-Harju ja Ida-Harju praostkonna praost
*1642–1673 Johann Heno
*1674–1692 Anton Heidrich
*1693–1702 Caspar Coster
*1706–1710 Johann Wilcken
*1715–1726 Christian Hoppius
*1727–1742 Johann Middendorff
*1743–1749 Johann Heinrich Hersfeld
*1751–1769 Johann Wilhelm Ude
*1769–1785 Otto Reinhold Holtz
*1785–1795 Otto Wilhelm Eberhard
*1796–1806 Carl Friedrich Stürmer
*1806–1828 Otto Reinhold von Holtz
*1828–1834 Johann Christian Eberhard
*1834 David Friedrich Ignatius
*1835–1870 Carl Georg Fick
*1870–1878 Nikolaus Friedrich Hermann Spindler
*1878–1901 Carl Eduard Malm
*1901–1902 Paul Ottokar Theodor Hirsch
*1902–1935 Konstantin Thomson
*1935–1957 Ado Köögardal
*1957–1967 Albert Soosaar
*1967–1978 Edvard Tamm
*1978–1989 Robert Kannukene
*1989–1993 Paul Saar
*1993– Jüri Vallsalu

## Viited

## Kirjandus
*Eduard Paucker, Ehstlands Kirchen und Prediger seit 1848: Im Anschlusz an "Ehstlands Geistlichkeit von H. R. Paucker", Reval 1885, seite 3-4
*Kristjan Luhamets Koguduse lugu. Trükikoda Geif, Tartu 2024. 760 lk. ISBN 9789916983720
Saarte praostkond

EELK **Saarte praostkond** on luteri kiriku  praostkond Eestis. See moodustati 1950. aastal Saaremaa praostkonna ja Saarte-Lääne praostkonna ühinemisel. 

Tänapäeval on EELK Saarte praostkonnas 20 kogudust: 
*Anseküla Maarja kogudus
*Emmaste Immanueli kogudus
*Jämaja Kolmainu kogudus
*Kaarma Peeter-Pauli kogudus
*Karja Katariina kogudus
*Kihelkonna Mihkli kogudus
*Kuressaare Laurentiuse kogudus
*Käina Martini kogudus
*Kärdla Johannese kogudus
*Kärla Maarja-Magdaleena kogudus
*Muhu Katariina kogudus
*Mustjala Anna kogudus
*Orissaare kogudus
*Pöide Maarja kogudus
*Püha Jakobi kogudus
*Pühalepa Laurentsiuse kogudus
*Reigi Jeesuse kogudus
*Ruhnu Püha Magdaleena kogudus
*Saaremaa Jaani kogudus
*Valjala Martini kogudus

## Praostid

## Vaata ka
*Saaremaa praostkond
*Saarte-Lääne praostkond
Tallinna praostkond

EELK **Tallinna praostkond** on luteri kiriku  praostkond Eestis. 

Tallinna praostkond moodustati 1918. aastal Tallinna linna kogudustest, mis olid pärast Tallinna konsistoriaalringkonna kaotamist allunud vahetult Eestimaa kindralsuperintendendile. 

## Kogudused
Tänapäeval on EELK Tallinna praostkonnas 12 kogudust:
*Nõmme Rahu kogudus
*Saksa Lunastaja kogudus
*Mustamäe Maarja-Magdaleena kogudus
*Soome Püha Peetruse kogudus
*Tallinna Jaani kogudus
*Tallinna Peeteli kogudus
*Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskoplik Toomkogudus
*Tallinna Püha Vaimu kogudus
*Tallinna Rootsi-Mihkli kogudus
*Tallinna Toompea Kaarli kogudus
*Viimsi Püha Jaakobi kogudus
*Harkujärve kogudus

## Praostid
Urmo Kübar

**Urmo Kübar** (sündinud 4. märtsil 1978 Rakveres) on eesti ajakirjanik ja kodanikuühiskonna edendaja, presidendi vabakonnanõunik 2016–2021. 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse eriala 2002. aastal (*[[cum laude]]*).

Urmo Kübar on töötanud Eesti Päevalehe reporterina 1998–2001, kodanikuühiskonna häälekandja Foorum toimetajana 1999–2000, reklaamifirmas Zoom reklaamikirjutajana 2001–2002, erakonna Res Publica organisatsioonisekretärina 2002–2005, Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu (EMSL) liikmeprogrammi juhina 2005–2006 ning 2006–2013 EMSLi juhatajana. EMSLi juhatajana oli ta üks hea valimistava ja Rahvakogu eestvedajatest, samuti oli ta seotud aktsiooni "Teeme ära!" ja Arvamusfestivali korraldamisega. 

2014–2015 töötas ta Smithsonian Institutioni arendusosakonnas USA-s Washingtonis. 

Ta oli erakonna Res Publica ja selle liitumisel Isamaaliiduga tekkinud erakonna Isamaa ja Res Publica Liit liige perioodil 20. märts 2002 kuni 30. mai 2007.

Urmo Kübar on kirjutanud käsiraamatu "Hea huvikaitse. Kuidas kaasata liitlasi ja mõjutada otsuseid?" (2011) ning koos Hille Hinsbergiga "Kaasamine avalikus sektoris ja vabakonnas" (2014).

Kübar sai 2016. aasta oktoobris Vabariigi Presidendi ametisse astunud Kersti Kaljulaidilt ettepaneku asuda presidendi meeskonda vabakonna nõuniku ametikohale ja ta oli selles ametis kuni 5. märtsini 2021.. 

Alates 8. märtsist 2021 on ta SA Poliitikauuringute Keskus Praxis juhataja.

## Tunnustus
2013. aastal pälvis Urmo Kübar Euroopa Kodaniku auhinna euroopalike väärtuste levitamise ja kinnistamise eest. Auhinda annab välja Euroopa Parlament.

2014. aastal sai ta Valgetähe V klassi teenetemärgi.

## Viited

## Välislingid

*Riigikogu Toimetised: Autoritest
Teadusajakirjandus

**Teadusajakirjandus** ehk **aimeajakirjandus** on teadusest kõnelev ajakirjandus.

Teadusajakirjandus vahendab teadusuudiseid ja kirjeldab teaduses toimuvat populaarsel viisil, populaarteadusena. Teadusajakirjanduse hulka ei arvata seega tavaliselt teadusajakirju.

## Teadusajakirjandus Eestis
Eestis on peamised teadusajakirjanduse trükiväljaanded ajakirjad Horisont, Eesti Loodus, Akadeemia, Imeline Teadus.

Eesti teadusajakirjanikke ühendab Eesti Teadusajakirjanike Selts.

## Vaata ka
* loodusajakirjandus
* teaduskirjanik

## Viited

## Välislingid
* Eesti Rahvusringhäälingu veebiportaali teadusrubriik
* Eesti Teadusajakirjanike Selts
Cumulus

**Cumulus** võib tähendada mitut asja:

* **Cumulus** on rünkpilvede ladinakeelne nimetus
* **[[Cumulus (ansambel)|Cumulus]]** on endine Soome ansambel
* **[[Cumulus (skulptuur)|Cumulus]]** on Karen LaMonte skulptuur

## Vaata ka
* Cumulus Projekt
Carl Hahn

**Carl Hahn** on mitme inimese nimi.
***[[Carl Hugo Hahn]]**  (1886–1957) oli baltisaksa vaimulik.
***[[Carl Hugo Hahn (misjonär)|Carl Hugo Hahn]]** (1818–1895) oli misjonär, eelmise vanaisa.
***[[Carl Hahn juunior]]** (1926–2023) oli "Volkswageni" juhatuse endine esimees.
***[[Carl Hahn seenior]]** (1896–1961) oli "Auto Unioni" president.
Otto Tammeraid

**Otto Tammeraid** (kuni 1936 **Otto Tannebaum**; 23. september 1904 Tallinn – 19. september 1942 Kamõšlov) oli eesti metallikunstnik ja rahvakunstikoguja. 

Ta lõpetas 1926 Riigi Kunsttööstuskooli puidu erialal, töötas aastast 1935 samas metallitöökoja juhatajana. 1920. aastate lõpul täiendas end Saksamaal metalli alal. Asutas 1938 oma metallehistööateljee. 

Mobiliseeriti 1941 Punaarmeesse. Tegi läbi Leningradi blokaadi, suri selle tagajärgedesse. 

## Isiklikku
Elas lapsepõlves Kadriorus (Jaan Poska majas). Abiellus 1938 Maimu Uuliga.

## Kirjandus
*Eesti entsüklopeedia 9, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus 1996, lk 257.

## Välislingid
*Andmebaas Punaarmee kaotustest Teises maailmasõjas (vene keeles, nimi sisestada kirillitsas)
Polüsoom

**Polüsoom** ehk **polüribosoom** on ühe ja sama valgu molekule sünteesivate ribosoomide kogum, mis on seotud ühe informatsiooni-RNA molekuliga.

Polüsoomid avastasid ja neid kirjeldasid esimestena Jonathan Warner, Paul Knopf ja Alex Rich 1963. aastal

## Viited
Lüsosoom

**Lüsosoom** on üks rakuplasmas asetsevatest rakuorganellidest, ühekordse rakumembraaniga ümbritsetud põieke, mille sees paiknevad ensüümid lahustavad rakusiseseid valke, makromolekule ja rakustruktuure.

Lüsosoome on leitud loomarakkudest, nende esinemine pärmseentes ja taimedes on vaidluse all.

Lüsosoomid avastas Belgia tsütoloog Christian de Duve 1949. aastal.

Lüsosoomi suurus võib olla 0,1–1,2 μm.

## Välislingid
* Cooper GM., The Cell: A Molecular Approach., 2. trükk, Sunderland (MA): Sinauer Associates; 2000., veebiversioon (vaadatud 23.10.2014)(*inglise keeles*)
* Susana Castro-Obregon, Ph.D., The Discovery of Lysosomes and Autophagy., Nature Education 3(9):49 (2010), veebiversioon (vaadatud 23.10.2014)(*inglise keeles*) 
* Sonja Aits ja Marja Jäättelä, Lysosomal cell death at a glance, 1. mai 2013, J Cell Sci 126, 1905-1912. doi: 10.1242/​jcs.091181, veebiversioon (vaadatud 25.10.2014)(*inglise keeles*)
Mikko Mantere

**Mikko Mantere** (sündinud 1974) on Soome endine poksija.

Mantere oli kolmekordne Soome meister helveskaalus (kuni 48 kg) aastatel 1992–1993 ja 1995. 

Mantere sai helveskaalus (kuni 48 kg) pronksmedali 30. Euroopa meistrivõistlustel 1993. aastal Bursas.
Viljar Liht

**Viljar Liht** (sündinud 29. augustil 1964 Kiisal) on eesti baptistlik pastor.

Ta lõpetas aastal 1982 Kohila Keskkooli.

29. märtsil 2008 valiti ta Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu asepresidendiks.

## Isiklikku
Ta on abielus ja peres on neli last.

Tema emapoolne vanavanaisa oli baptisti vaimulik Priidik Prooso.

## Tunnustus
*2019 – Kohila valla elutööpreemia

## Viited

## Välislingid
*Erki Tamm, Ülle Kalvik. Ehitusinsenerist lapsepõlvekoguduse pastoriks. 23. mai 2007
Evald Piirisild

**Evald Piirisild** (12. oktoober 1905 Lasva vald, Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 8./9. juuli 1941 Tartu) oli eesti ametnik.
 
Evald Piirisild sündis Lasva vallas endises Jaanimäe ehk Tseeno talus. Kooliaastad möödusid Võrus.

1930. aastate algul elas ta Petseris. Abielust Hilda Karindoskiga sündis kaks last: poeg Alar-Eero (1933) ja tütar Reet (1940).

1934. aasta 15. aprillist töötas ta Petseri linnavalitsuses arveametnikuna. Petseris astus ta Kaitseliidu liikmeks, kus olles tegeles ka ratsaspordiga.

1939. aasta suvel, kui oli Petseri linna suur põleng, võttis ta osa päästetöödest ja peavarjuta jäänud inimeste ümbermajutamisest. Selle eest anti talle 20. veebruaril 1940 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk.

Pärast Eesti Vabariigi okupeerimist Nõukogude okupatsioonivägede poolt andis ta oma volitused üle Nõukogude võimule. Nüüd asus ta ekspediitorina tööle õlle ja limonaadi villimistehasesse A. Le Coq, varustades Petseri- ja Võrumaa väikeseid kauplusi. Seda tööd sai ta teha 1941. aasta juuli esimeste päevadeni, kui ta arreteeriti oma kodus Petseris Kiriku tänaval NKVD poolt ja viidi Tartu vanglasse. Ta hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas 8. juuli öösel vastu 9. juulit.
Šavuot

**Šavuot** ehk **nädalatepüha** (kasutatakse ka nimekujusid **Shavuot** ja **Savuot**; heebrea שבועות [šavu'ot] - 'nädalad') on juudi usupüha, mis tähistab Jumalalt Moosesele Siinai mäel kümne käsu andmist. 

Tähistatakse Omeri arvestamise 50. päeval (s.o viiekümnes päev ehk seitse nädalat pärast paasapühi). Iisraelis tähistatakse seda püha üks päev, juudi kogukondades väljaspool Iisraelimaad aga kaks päeva. 

Šavuot on Iisraeli riigipüha ja puhkepäev.
Assessor

**Assessor** on kollegiaalse kohtu-, haldus- või kirikuorgani kaasistuja. 

Eestis on tavakohaselt olnud ja on assessorid EELK Konsistooriumis.

## Vaata ka
*Kolleegiumiassessor, teenistusastmena
Mait Riisman

**Mait Riisman** (23. september 1956 Tallinn – 17. mai 2018 Moskva) oli eesti veepallur, kes tuli NSV Liidu koondises 1980. aastal olümpiavõitjaks. 

Veepalli hakkas ta mängima 1966. aastal Tallinna Kalevis. 

## Töökäik
* 1974. aastal lõpetas Tallinna 21. Keskkooli
* 1982. aastal lõpetas Moskva Riiklikus Ülikoolis ajakirjandusteaduskonnas televisiooniajakirjaniku eriala
* 1989–1991 oli Moskva Dünamo veepallitreener ja NSV Liidu koondmeeskonna teine treener
* 1991–1996 oli Prantsusmaa klubi Racing Club de France treener, meeskond sai Prantsusmaa meistrivõistlustel hõbeda (1994) ja pronksi (1993)
* 1996–2004 oli ta Moskva Dünamo veepallimeeskonna peatreener, meeskond võitis Euroopa riikide karikavõitjate karika (2000) ja tuli Venemaa meistriks (1998, 2000–2002)
* 1997–2000 oli ühtlasi Venemaa veepallikoondise teine treener
* 2001 valiti Moskva Dünamo veepalliklubi presidendiks ja peadirektoriks
* 2005 sai Riisman Venemaa veepalliföderatsiooni treenerite nõukogu esimeheks

Ta on teinud kaastööd Eesti ja Venemaa spordiväljaannetele.

## Saavutused
* 1974 tuli Eesti NSV meistriks Tallinna Ookeani võistkonnas
* 1976. aastal võitis ta koos meeskonnaga Euroopa karika. 1978. aastal arvati Riisman NSV Liidu koondisse
* 1979 tuli esmakordselt NSV Liidu meistriks, kokku on ta tulnud NSV Liidu meistriks 4 korda
* 1980. aastal tuli Mait Riisman olümpiavõitjaks

## Teosed
* 2015 – romaan "Veepallur"

## Tunnustus
* 1980 – NSV Liidu teeneline meistersportlane
* 2002 – Eesti Olümpiakomitee auliige
* 2006 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk

## Poliitiline tegevus
2013. aastal astus Riisman Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmeks, et kandideerida selle nimekirjas Tallinnas kohalikel valimistel. Riisman tunnistas Tallinna TV-le, et ta pidas läbirääkimisi ka astumiseks Isamaa ja Res Publica Liitu, kuid "mind jäeti mängust välja lihtsalt".

Riisman kandideeris Lasnamäel. Teda toetas 347 valijat (0,6% häältest).

## Isiklikku
Tal on kolm last ja ta oli abielus. Suri Moskvas, maetud Tallinna Pirita kalmistule.

## Viited

## Välislingid
*Biograafia ESBL-is
* 
*Deivil Tserp. Moskvas elav olümpiavõitja Mait Riisman: ma olen nagu vana koer, kes igatseb koju!. Õhtuleht, 25. märts 2015
*Haud Tallinna Pirita uuel kalmistul
Eivin Toodo

**Eivin Toodo** (sündinud 7. juulil 1975) on eesti viiuldaja ja koorijuht.

Ta on lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia viiuli erialal.

Rahvusooper Estonia orkestris mängib ta teist viiulit.

## Isiklikku
Tal on kaksikvend, ettevõtja ja metsasarvemängija Veljo Toodo.

## Viited
Varimajandus

**Varimajandus** on 

Ettevõtjad üritavad saada paremat konkurentsipositsiooni, kasutades selleks ebaausaid meetodeid, näiteks palgatakse illegaalset tööjõudu.

## Varimajanduse tunnused
Majandusteaduses iseloomustatakse varimajanduses aset leidvaid tegevusi kolme tunnuse järgi:
# kas tegemist on legaalsete või illegaalsete toimingutega; 
# kas tegemist on rahaliste või mitterahaliste tehingutega; 
# kas üritatakse maksudest kõrvale hoida või maksusid vältida.

## Varimajanduse liigid
Varimajanduse saab liigitada rahalisteks ja mitterahalisteks tehinguteks, millel on omakorda legaalsed ja illegaalsed liigid.

Rahaliste tehingute legaalsed tegevused on deklameerimata tulu ja töö ning erisoodustused. Rahaliste tehingute illegaalsed tegevused on uimastikaubandus, prostitutsioon, salakaubandus, pettused jne.

Mitterahaliste tehingute legaalsed tegevused on legaalsete kaupade barterkaubandus ning kodutööd, naabrite aitamine jne. Mitterahaliste tegevuste illegaalsed tegevused on illegaalsete kaupade ja teenuste barterkaubandus, omatarbeks narkootikumide kasvatamine jne.

## Varimajandus maailmas
Austria majandusteadlane Friedrich Schneider on oma metoodika alusel jõudnud järeldusele, et 90. aastate teisel poolel hõlmas varimajandus arenenud riikides umbes 12% SKTst, siirderiikides 23% ja arengumaades 39% SKTst. Kui Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) andmetel oli maailma sisemajanduse kogutoodang ostujõu pariteetsust arvesse võttes eelmisel aastal 39 triljonit dollarit, siis varimajandus lisas sellele vähemalt 8 triljonit dollarit.

Hinnanguliselt on varimajanduse SKP (Sisemajanduse kogutoodang) aastatel 2006/2007 Sahara-tagustes Aafrika riikides umbes 38,4%; Euroopas ja Kesk-Aasias ligi 36,5% ja OECD (*Organization for Economic Co-operation and Development, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon)* riikides 13,5%.

## Varimajandus Eestis
Eesti rahvamajanduse arvepidamises iseloomustatakse varimajandust selle liikide lisandväärtuse osatähtsusena SKP-s jooksevhindades ning varimajanduse tegevusalade lisandväärtuse osatähtsusena vastava tegevusala kogulisandväärtuses jooksevhindades. SKP varimajandusest kiirem kasvutempo on ajavahemikul 2000–2006 viinud varimajanduse osatähtsuse vähenemiseni viimastel aastatel.

Sajandi algul moodustas varimajandus umbes 7% Eesti SKP-st üle 7%, siis viimastel aastatel on see püsinud 3-4% vahel. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi tellimusel teostab iga aasta varimajanduse uuringut Eesti Konjunktuuriinstituut. Nemad keskenduvad oma tarbijapaneeli küsitlustes ümbrikupalgale ja eratarbimisele. Varimajanduse osatähtsust inimeste kogukulutustes on nad viimase viie aasta jooksul hinnanud vahemikku 6–9%. Ettevõtjate seas viib küsitlust läbi aga Stockholmi Kõrgem Majanduskool Riias (SSE Riga), kus uuritakse kuivõrd tunnetavad Baltikumi ettevõtjad varimajanduse olemasolu enda valdkonnas. Nende andmetel moodustavad olulisema osa Eesti varimajandusest ümbrikupalgad (49,5%), varjatud tööjõud (29%) ja ettevõtjate varjatud tulu (21,1%). 2014. aastal hindasid nad Eesti varimajanduse 13,2%-le SKP-st.

## Viited
Eerik Jõks

**Eerik Jõks** (sündinud 12. septembril 1970) on eesti muusikateadlane, laulja ja helilooja ning endine kirikupoliitik.

Ta on paljude kirikulaulude tekstide ja viiside autor ning on kirjutanud eestikeelse kirikulaulu-alaseid artikleid ning didaktilisi materjale.

## Elulugu
2001. aastal lõpetas ta Iirimaal Limericki ülikoolis magistriõppe liturgilise laulu alal. Pärast seda astus ta Inglismaale Yorki ülikooli doktoriõppesse. Aastatel 2011–14 läbis ta järeldoktorantuuri Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias olles *Marie Curie Fellow*.

Aastatel 1996–2004 oli ta Eesti Kirikute Nõukogu täitevsekretär ja täitis teadurina kuni 2017. aasta lõpuni samas asutuses erinevaid ülesandeid, sh. teoloogiakomisjoni esimees ja religioonisotsioloogilise töö kuraator. Jõks oli ka 2002. aastal allkirjastatud Vabariigi Valitsuse ja Eesti Kirikute Nõukogu Ühishuvide protokolli initsiaator.

Eerik Jõks asutas aastal 2012 Tallinna Toompea Kaarli koguduse juures Pühalaulu Kooli, mida juhatab tänaseni. Aastatel 2016–2017 oli ta EELK peapiiskopi assistent.

Praegu töötab Jõks Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Muusikateaduse, interpretatsiooni- ja muusikapedagoogika ning kultuurikorralduse osakonna peakoordinaatorina. Õppejõuna on tema kohuseks õpetada muusikalugu, Eesti kultuuri ja keelt välisüliõpilastele ning kirikulaulu. Tema uurimishuviks teadlasena on keskaegse ühehäälse ladinakeelse kirikulaulu kaasaegne retseptsioon, eriti aga emakeelse liturgilise laulu arenguvõimalused sh. eesti keele prosoodilised iseärasused kirikulaulu kontekstis. Jõks oli EELK lauluraamatukomisjoni liige 2017–2020 ja selle komisjoni sekretär 2018–2020. Religioonisotsioloogias on tema huviks misjonivõimalused tänapäevases Eestis, sh. läänemeresoome ja indogermaani meeleruumide lepitus Eestimaa ristiusu kontekstis. Eerik Jõks oli Eesti Vabariigi teaduspreemia 2020 nominent humanitaarteaduste aastapreemia valdkonnas *kursiivse kadentsi kasutusvõimaluste avastamise ja rakendamise eest eestikeelses proosatekstilises kirikulaulus*. 

Samuti töötab ta Rocca al Mare koolis, kus ta õpetab aineid "Uurimistöö alused" ja "XX sajandi lood". 

Jõks on tegev Eesti Meremeeste Misjoni, Liturgilise Muusika Ühingu *[[Scandicus]]* ja teiste mittetulundusühingute töös. 

## Looming
Ta on loonud liturgilist, klaveri- ja elektroonilist muusikat. Tema tuntumate teoste hulgas on "Jõulumüsteerium" ja "Ülestõusmispühade müsteerium" solistidele, koorile ja orelile (mõlemad 1993), "Ecce" flöödile ja keelpillikvartetile ning "Püha" segakoorile, kammerorkestrile ja tamtamile (mõlemad 2005), ballaad "Rändav järv" segakoorile ja metsosopranile (1993).

## Isiklikku
Tema ema oli pianist ja muusikapedagoog Liina Jõks (1939–2018), vanaisa Rudolf Jõks oli laulja (tenor) ja muusikapedagoog, õde Teele Jõks on laulja (metsosopran).

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
*
*https://ramkool.edu.ee/uudised/teacher_post/eerik-joks/
*Anu Mõttus. Pretsedenditu mees Eerik Jõks. Õpetajate Leht, 18. jaanuar 2002
*"Ajalik ja ajatu: Muusikateadlane Eerik Jõks" ETV 2012
*"Vil! Eerik Jõks (sünd. 1970)" EÜS Põhjala 2004
Korallsaar

**Korallsaar** on korallrahust või korallrahudest moodustunud saar meres. 

Korallsaari on eriti vulkaanilises piirkonnas. 

Korallsaari on ainult troopikas ekvaatori ümbruses. Kõige rohkem on neid Vaikses ookeanis.
Baldassare Castiglione

Krahv **Baldassare Castiglione** (6. detsember 1478 Marcaria, praegune Mantova provints  – 8. veebruar 1529 Toledo) oli itaalia kirjanik ja humanist.

Castiglione oli pärit vanast aadlisuguvõsast. Tema perekonnal oli Mantova lähedal Casaticos suursugune loss. Baldassare Castiglione samanimelisele esivanemale oli selle piirkonna 1445 hallata andnud tema sõber, Mantova markii Ludovico II Gonzaga. Hilisem Baldassare Castiglione oli oma ema Luigia Gonzaga kaudu Mantova markii sugulane.

1494 alustas Castiglione õpinguid Milanos, aga pärast isa surma 1499 ta katkestas need ja tuli koju, et võtta üle perekonnapea kohused. Ühtlasi täitis ta Mantova õukonnas esindusülesandeid, näiteks Louis XII külaskäigu korral Milanosse. Markii esindajana reisis ta üsna palju. Ühel oma missioonidest kohtus ta Urbino hertsogi Guidobaldo da Montefeltroga ning 1504 lubas Mantova markii Francesco II Gonzaga tal enda teenistusest lahkuda ja Urbino hertsogi teenistusse asuda.

Urbino õukonda peeti sel ajal kõige moodsamaks ja elegantsemaks Itaalia õukondade seas. See oli ka kultuuritegelaste kohtumispaik. Õukonda juhtisid hertsoginna Elisabetta Gonzaga ja tema abikaasa õde või vennanaine Maria Emilia Pia. Õukonna sagedaste külaliste hulka kuulusid õpetlane ja kardinal Pietro Bembo, Giuliano di Lorenzo de' Medici, kardinal Bernardo Dovizi, Ottaviano ja Federigo Fregoso ning Cesare Gonzaga, kes oli nii Castiglione kui hertsogi lähisugulane. Nii pererahvas kui külalised organiseerisid intellektuaalseid võistlusi, mistõttu õukonnas oli aktiivne kirjandustegevus ja ka muidu huvitav kultuurielu.

1516 abiellus ta vanast aadlisuguvõsast pärit Ippolita Torelliga. Säilinud on kaks kirglikku kirja, mille Castiglione talle kirjutas. Kuid Ippolita suri juba 1520. Sel ajal oli Castiglione Mantova markii saadikuna Roomas ja pühendas end sestpeale vaimuliku karjäärile.

Ta oli Urbino hertsogi diplomaat Londonis, Pariisis ja Roomas. Aastast 1525 oli ta paavsti nuntsius Hispaanias.

Oma peateoses "Il Cortegiano" ("Õukondlane"; 1528) visandas ta renessansiaja ideaalile vastava harmoonilise inimese (*homo universale*).

1527 toimus Sacco di Roma, mille käigus Hispaaniale alluvad palgasõdurid vallutasid ja rüüstasid Rooma. Paavst Clemens VII kahtlustas Castiglionet töökohustuste hooletus täitmises, kui mitte kokkumängus hispaanlastega, sest tema töökohustuste hulka kuulus Püha Tooli teavitamine Hispaania kavatsustest. Seevastu Hispaania juhtide väitel oli Rooma rüüstamine karistus vaimulikkonna rohkete pattude pärast.

Castiglione kirjutas kaks kirja, saates ühe neist hispaanlastele ja teise paavstile. Esimeses neist mõistis ta Rooma rüüstamise hukka, teises aga rääkis, et paavsti poliitika ebajärjekindlus ja vastuolulisus oli hispaanlasi ärritanud. Mõningase üllatusena andestas paavst talle ja ta jäi oma ametisse edasi, aga Karl V autasustas teda.
Laurentius Tolstadius

**Laurentius Tolstadius** (Östergötland, Rootsi – 15. jaanuar 1655 Nissi) oli Eesti vaimulik.

Laurentius Tolstadius immatrikuleeriti 9/19. jaanuaril 1633 Tartu Ülikooli üliõpilaseks.

Kutsuti Nissi pastoriks 16. juulil 1645 ja ordineeriti ametisse 10. augustil 1645 pastoriks, kus ametis oli surmani aastal 1655.

Tolstadius on kirjutanud pühendusluulet.

## Viited
Joseph Fouché

**Joseph Fouché**, 1. Otranto hertsog (21. mai 1759 – 25. detsember 1820) oli Prantsusmaa riigitegelane.

1799–1802, 1804–1810 ja 1815 töötas ta politseiministrina. Tema juhtimisel sai Prantsusmaast politseiriik, tema aja kõige politseilikum riik kogu maailmas. Ta reetis kahel korral Prantsuse Vabariigi ja osales riigipööretes.

Nooruses töötas Fouché Nantes'is jutlustaja ja matemaatikaõpetajana.

1792 valiti Fouché Konventi, kus ta otsis liitu jakobiinidega. 21. jaanuaril 1793 hääletas ta Louis XVI giljotineerimise poolt. Ta oli Konvendi komissar Lyonis, kus rakendas repressioone streikivate tööliste vastu.

Pärast jakobiinide kukutamist toetas Fouché algul termidoorlasi, hiljem Direktooriumi, kes määras ta politsei ülemaks. Politsei juhina asus ta jälitama oma endisi kaasvõitlejaid: jakobiine ja teisi revolutsionääre. Just tema andis käsu sulgeda Jakobiinide Klubi. Kuid Fouché polnud ustav ka Direktooriumile, toetades 19. novembril 1799 Napoleoni riigipööret.

Napoleon andis Fouchéle politseiministri koha, mida ta vaheaegadega pidas 1815. aastani. Ta korraldas Napoleoni politseiaparaadi. Napoleon nimetas ta ka Otranto hertsogiks. Kuid Fouché karjääri takistas see, et ta kasutas politseid mitte üksnes riigivastase elemendi, vaid ka keisri enese jälgimiseks.

Kui Napoleon ta ametist vabastas, lähenes Fouché eksiilis olevatele rojalistidele ja pakkus oma teeneid, kuid need suhtusid temasse jäigalt, meenutades, et Fouché oli hääletanud kuninga surmaotsuse poolt. Seejärel lähenes Fouché taas Napoleonile ja sai taas politseiministriks. Tema käsi oli mängus Napoleoni tagasipöördumises Elba saarelt ja Saja päeva ajal püüdis ta riigi juhtimist üle võtta, kuid ei leidnud piisavalt toetajaid. Restauratsiooni ajal kõrvaldasid monarhistid ta ametist.

Fouch rajas tiheda nuhkide ja agentide võrgu nii Prantsusmaal kui tema vallutatud aladel. See oli Prantsusmaa senise ajaloo kõige põhjalikum agendivõrk, ületades nii Richelieu, Mazarini kui Gabriel la Reynie loodu. Isegi keisrinna Joséphine de Beauharnais sai Fouchélt iga päev 1000 franki taskuraha. Seetõttu kõlas tema põhimõte järgmiselt: "Kui täna saab kokku kolm inimest, et rääkida poliitikast, siis homme peab sellest teadma politseiminister." Pärast erruminekut avaldas ta memuaarid, kus kirjutas: "Mul õnnestus sisendada inimestesse veendumus, et kõikjal, kuhu koguneb neli inimest, on kohal ka minu mehed, valmis jälgima ja kuulama." Tema loodud politseiaparaat toimis peaaegu muutusteta kuni Pariisi Kommuunini.

## Viited
Olli Lehtinen

**Harald Olavi (Olli) Lehtinen** (27. mai 1915 Helsingi – 28. september 1992 Helsingi) oli Soome poksija.

Lehtinen oli kokku kuuekordne Soome meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) – aastatel 1937–1941 ja 1947.

Lehtinen osales Soome eest kokku 22 maavõistlusel, millest ta võitis 19 ja kaotas 3 kohtumist. Nende hulgas oli ka kolm kohtumist kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) Eesti – Soome maavõistlustel, kus Lehtinen võitis aastatel 1936–1938 kõik oma kohtumised (Hans Gutmani vastu aastatel 1936–1937 ja Arnold Torpeli vastu 1938. aastal).

Lehtinen osales Euroopa eest kolm korda kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega. Ta kaotas oma kohtumise Chicagos 1938. aastal, võitis 1939. aastal oma esimese kohtumise Chicagos ning kaotas oma teise kohtumise Saint Louises. Ta oli esimene soomlane, kes arvati selle turniiri jaoks Euroopa koondisse.

Lehtinen osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Spartaco Bandinellile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
## Viited
Sotsiomeetria

**Sotsiomeetria** on rühmasiseseid suhteid uuriv sotsiaalpsühholoogia haru. 

Selle lõi Jacob L. Moreno, kes defineeris sotsiomeetriat kui "uuringut gruppide evolutsiooni ja organiseerituse ning grupis leiduvate indiviidide positsioonide kohta." Sotsiomeetrilised uurimused avaldavad gruppe vormivad varjatud struktuurid: liidud, alamgrupid, varjatud tõekspidamised, ideoloogilised nõustumised jne.

Üks Moreno sotsiomeetrias kasutusele võetud meetodeid on sotsiogramm. See on süstemaatiline meetod, mis kujutab grupis olevaid indiviide graafiliselt punktide või sõlmkohtadena ja nendevahelisi suhteid joonte või kaartena.

## Liigitus
Sotsioloogia vallas on sotsiomeetrial kaks peamist haru: uurimuslik sotsiomeetria ja rakenduslik sotsiomeetria.

# **Uurimuslik sotsiomeetria** on tegevuslik uurimine gruppidega, mille käigus tehakse kindlaks mõju avaldada võivad sotsiaal-emotsionaalsed suhtevõrgud, kasutades spetsiaalseid kriteeriume, näiteks küsimusi "Kellega siit grupist tahaksite istuda tööl kõrvuti?", "Kellelt te siit grupist küsite tööalast nõu?", "Kes grupis omab teie arust projekti läbiviimiseks vajalikke liidriomadusi?" jne. Uurimuslik sotsiomeetria huvitub suhtemustritest väikestes ja suuremates gruppides, nagu näiteks organisatsioonis ja naabruskonnas.

# **Rakenduslik sotsiomeetria** kasutab suurt hulka meetodeid, et aidata inimestel ja gruppidel vaadata üle, laiendada ja arendada eksisteerivaid psühholoogilis-sotsiaalseid suhtevõrke.

Mõlemad sotsiomeetria harud on selleks, et luua oma rakenduste abil suuremat spontaansust ja loovust nii indiviiditi kui ka grupiti.
Otto August Leopold Hörschelmann

**Otto August Leopold Hörschelmann** (19. veebruar 1800 Tallinn – 28. september 1874 Martna) oli Eestimaa vaimulik.

Õppis Tallinna gümnaasiumis aastatel 1816–1819. Aastatel 1819–1822 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas ning 1823–1824 Jena ja Göttingeni ülikoolis. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana.

Kutsuti 6. veebruaril 1829 Martna Püha Martini koguduse õpetajaks, ordineeriti sama koguduse õpetajaks 3. märtsil 1829. Teenis kogudust 13. septembrini 1872, mil jäi emerituuri.

Asutas Martnasse 10. septembril 1845 Eesti Piibliseltsi abipiibliseltsi ja oli selle eestseisja.

## Isiklikku
Tema isa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja. Ta oli kaks korda abielus: aastatel 1830–1834 Antoinette Natalie Lutheriga (1809–1834) ja aastal 1835 abiellus ta oma esimese abikaasa õe Charlotte Marie Wilelmine Lutheriga; abikaasade isa Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann ja Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja aastatel 1807–1852. 

Tema neli poega olid kirikuõpetajad: Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ja hiljem Tartu Ülikooli tegeliku usuteaduse professor, Alexander Anton Hörschelmann oli Hageri koguduse õpetaja, August Konstantin Hörschelmann oli alguses Karuse Margareeta koguduse pastor, pärast Alexander Antoni surma Hageri koguduse ja Oranienbaumi koguduste pastor, Johannes Eduard Robert Hörschelmann oli Martna, Moskva eesti, Narva Johannese ja Jamburgi koguduse pastor.

Poeg Ernst Christian Gottlieb Hörschelmann (1847–1911) oli meedik ja Paide linnaarst ning Carl Theodor Leopold Hörschelmann (1840–1929), Venemaa sõjaväemeedik.

## Viited
Ken Salazar

**Kenneth Lee Salazar** (sündinud 2. märtsil 1955 Alamosas) on Ameerika Ühendriikide poliitik. Ta on Demokraatliku Partei liige.

Salazar kasvas üles Colorados Manassa väikelinnas. Tema esivanemad olid tänapäeva USA edelaosa maa-alal elanud juba alates 16. sajandist, mil see kuulus Uus-Hispaaniasse. Salazar ise peab ennast Mehhiko päritolu ameeriklaseks.

Ta lõpetas keskkooli 1973 ja õppis seejärel Colorado kolledžis, kust sai aastal 1977 politoloogiabakalaureuse kraadi. Aastal 1981 lõpetas ta Michigani ülikooli õigusteaduskonna doktorikraadiga. Aastal 1993 pälvis ta Colorado kolledži ja 1999 Denveri ülikooli audoktori kraadi.

1986 sai Salazar Colorado osariigi kuberneri Roy Romeri peamiseks õigusnõunikuks. 1990 määras Romer ta Colorado osariigi loodusvarade ameti direktoriks. Sel kohal käivitas ta suure programmi osariigi maade looduskaitse alla võtmiseks ning kehtestas kaevandustele ja naftat tootvatele ettevõtetele rangemad kohustused keskkonna kaitsmiseks.

1994 pöördus Salazar erapraksise juurde tagasi.

1998 valiti Salazar Colorado peaprokuröriks (*Attorney General*). Sellele kohale valiti ta 2002 tagasi. Tema ametisoleku ajal loodi mitu politsei eriüksust: jõukudega võitlemise üksus, keskkonnakuritegude üksus ja tagaotsitavate kurjategijate jälitamise üksus, mis otsis mõrvareid. Ta tugevdas ka tarbijakaitset ning pettuste ja seksuaalse ahistamise vastaseid seadusi.

Aastatel 2005–2009 oli ta Coloradot esindav senaator. Valimistel saavutas ta 51,3% häältest. Tema vastaskandidaat oli vabariiklane, suure õlletootmisettevõtte juht Pete Coors.

20. jaanuarist 2009 kuni 12. aprillini 2013 oli ta siseminister. Tema järeltulijaks ministri ametis sai Sally Jewell.
Hundiseaduse aegu

**"Hundiseaduse aegu"** on Eesti ajalooline film aastast 1984.

## Tegevustik
Filmi tegevusaeg pole selge, tinglikult võiks see olla 14. sajandi lõpp. Saksastunud maaisand Manfred Pesentack (Heino Mandri) pärandab oma ahnele ja valduste suurendamisest unistavale pojale Hermannile (Egon Nuter) maad. Tema plaanidele jääb ette küla ja selle tõrksad elanikud, eriti külavanema (Rein Aren) kloostrikoolis käinud, kuid nõiavõimetega poeg Meleleiv (Arvo Kukumägi). Filmi tegevus lõppeb ülestõusuga, mida väikefeodaaliks tõusnud Meleleiv peab minema vastu tahtmist maha suruma.

## Osades
* Arvo Kukumägi – Meleleiv
* Regina Razuma – Liisa Pesentack
* Egon Nuter – Hermann Pesentack
* Jüri Krjukov – Hans Metten
* Heino Mandri – Manfred Pesentack
* Toomas Urb – Meleleivu vend Tunnet
* Jüri Järvet – kloostrikooli õpetaja
* Tene Ruubel – näitsik
* Rein Aren – külavanem
* Voldemar Paavel – külatark
* Ago Roo – ordumeister
* Tõnu Kark – sõjasulane
* Paul Laasik – külamees
* Enn Kraam – preester

Episoodilistes osades astuvad veel üles Aarne Üksküla (munk), Ilmar Tammur (röövel), Rudolf Allabert (sõjamees), Ivo Linna (külamees), Ivo Eensalu (külamees), mitmed eesti rahvamuusikud ja palju teisi.

## Kriitika
"Hundiseaduse aegu" sai ilmumise järel üldiselt hävitava kriitika osaliseks (Mati Unt, Riho Laanemäe, Malle Salupere, Tarmo Kulmar). Muuhulgas osutati ajaloolistele möödalaskmistele, näiteks 14. sajandisse paigutatud Eesti Vabaõhumuuseumi 19. sajandi klaasakendega taluarhitektuurile, keset metsa asuvale lossile, uusaegsetele kostüümidele ja muule taolisele. Stsenaariumi autor Arvo Valton on hiljem öelnud, et osa käsikirja jäi Tallinnfilmi piiratud võimaluste tõttu paberile (näiteks ammuga maha laskmist olnud raske lavastada, mistõttu filmis tapab peategelane rivaali otsavaatamisega; käsikirjas ettenähtud "raudrüütlite ja talupoegade lahing" jäeti tehnilistel põhjustel lihtsalt lavastamata jne).

Nagu kirjutas Mati Unt oma "Avalduses võimetuse kohta arvustust kirjutada": "Ei tea. Liiga raske juhtum. Kahetsen, et seda filmi nägin. Ta seadis mu traagiliste antinoomiate ette. Kaotasin usu filmikunsti. Seda juhtub harva. Aga nüüd juhtus. Ja keegi pole justkui süüdi. Teeme kompromissi: nimetame nii seda filmi kui ka seda "arvustust" piinlikuks vahejuhtumiks."

Tarmo Kulmar: "See ei ole ajalooline film (puudub ajalooline tõepära). See ei ole seiklusfilm (tempo on aeglane, žanri meeliskülastajal hakkab igav, pealegi on taotletud enamat). See ei ole ulmefilm (ei ole eesmärgikski seatud). See ei ole psühholoogiline film (puuduvad karakterid, nende asemel on stereotüübid). See ei ole komöödiafilm (naer tuleb valel kohal). See ei ole paroodia (mille paroodia?). Mis see siis on?."

## Viited

## Välislingid
*
* Pildid filmist "Hundiseaduse aegu."