Vabergeti kindlus

**Vabergeti kindlus** (rootsi keeles *Vabergets fästning*) on kindlus, mis asub Rootsis Västergötlandi läänis Karlsborgi kindlusest viis kilomeetrit läänes Vätterni järve ääres. Vabergeti kindluse lõunafort oli esimene kindlustis maailmas, mis kasutas täielikult ära aluspõhja pakutavat kaitset, kuna kõik selle funktsioonid olid mäe sisse põimitud.

## Põhikindlus Karlsborgis
Lähedal asuva Karlsborgi kindluse ehitus algas 1819. aastal, kuid see sai põhiosas valmis alles umbes 1870. aastal ja valmis täielikult alles 1907. aastal. Sel ajal arenes suurtükiasjandus kiiresti ja 1861. aastaks mõisteti, et lähedal asuvat Vabergeti mäge saaks nüüd kasutada vaenlase suurtükivägi, et tulistada otse Karlsborgi kindlust. Seetõttu oli vaja ehitada Vabergetisse ettenihutatud kindlus, et kaitsta peamist Karlsborgi kindlust.

## Ettenihutatud kindlus Vabergetil
Kulus ligi 20 aastat, enne kui esimesed plaanid aastatel 1879 ja 1883 koostati ning projekti rahastamise korraldas Riksdag 1888. aastal.

Tööd Vabergeti mäe lõunaosas asuva fordiga algasid 1889. aastal ja väiksema fordi kallal põhjaosas 1899. aastal. Fordi ruumid lõhati aluskivimisse nii, et kogu tegevus toimus mäe sees, mis oli täiesti uus mitte ainult Rootsis, vaid kogu Euroopas.

Vabergeti kindlusele eelnenud Euroopa kindlused olid ehitatud mägedesse, kuid need olid ehitatud mäkke kaevatud mahtudesse valatud betoontarindis ega kasutatud aluskivimit ennast põhitarindina.

Vabergeti kindluse ehitus algas mõne kuu varem kahe Šveitsi kindlustise, Bühli ja Bäzbergi fordi (osa Šveitsi réduit'st) ehitamist, mis olid samuti täielikult ehitatud mäe sisse. Teine uuendus oli suurtükkide kasutamine fordi peal asuvates 360 kraadi pööratavates tornides, mille idee autor oli Belgia sõjaväeinsener Henri Alexis Brialmont.

Lõunapoolse fordi relvastus koosnes neljast 120 mm ja kaheksast 60 mm suurtükist, kõik soomustornides. 14 kaponiirikahurit kaitsesid ümbritsevaid vallikraave. Põhjafordi relvastus oli kuus 60 mm suurtükki soomustornides ja kaheksa kaponiirikahurit lähikaitseks. Lisaks neile kahele fordile oli kuus neljasuurtükilist püsipatareid – kas 120 mm kahuriga või 160 mm haubitsaga, mis ehitati mäe tippu. 1910. aastaks oli kolm (algselt plaanitud kuuest) reduuti kahe 75 mm kahuriga olid ehitatud mäe jalamile.

Kindlus valmis 1902. aastaks, kuid sellega kaasnes mitmesuguseid probleeme, näiteks ventilatsiooni, kütte ja elektrivarustuse piisamatus. Mäest läbi lekkiva vee tõttu tekkinud niiskuskahjustused – nii dünamiidiga lõhkamise kui ka aluspõhjast tulenevalt – viisid 1912. aastal lõunapoolse fordi ebatervislikuks hindamiseni. Kindlus disformeeriti detsembris 1927, selle ehitisi kasutati edasi ladudena.

Niiskusküsimus lahendati alles  17 aasta pärast, 1944. aastal metallkatuse lisamisega.

Kuigi Vabergeti kindlust kasutati vähe, olid selle ehitamise kogemused väga kasulikud, kui 20. sajandi alguses ehitati palju suurem Bodeni kindlus Põhja-Rootsis ja Oscar II fort Älvsborgi kindluses Göteborgi lähedal.

## Kirjandus
*Göran Svensson. . Tidskriften Kulturvärden 1, 2000. Lk 14–19. Originaali (PDF) arhiivikoopia seisuga 27. september 2011. Vaadatud 18. novembril 2011
*Leif Törnquist. "Svenska borgar och fästningar. En militärhistorisk reseguide". Stockholm: Medströms, 2007. ISBN 978-91-7329-008-1

## Välislingid
* Rootsi Riigivaraamet. Vabergeti kindlus. Rootsi keeles