open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Georg Hellat

**Georg Hellat** (4. märts 1870 Puka – 28. august 1943 Tallinn) oli eesti ehitusinsener, esimesi eesti arhitekte. 

Lõpetas 1900, aastal Peterburi tsiviilinseneride instituudi. Töötas insenerina Mogiljovi kubermangus ja Liivimaal. Tallinna linnaarhitekt 1913–1915. Abikaasa Ludmilla Hellat-Lemba (1879–1945) oli eesti laulja (metsosopran) ja pedagoog.

## Looming
Üks olulisemaid Georg Hellati projekteeritud ehitisi on Tartus asuv 1902. aastal valminud EÜSi maja, mida peetakse esimeseks eesti rahvuslikus stiilis hooneks. Huvitavamaid hooneid Tallinnas on Kalamaja Põhikool, mis oli selle aja kohta silmapaistvalt moodne, kuna sel oli siis juba keskküte, ruumikad ja valgusküllased klassiruumid, võimla ja duširuum.

### Tallinn
*Kalamaja Põhikool Tallinnas Vabriku tänav 18 (1915)
*Tuletõrje maja Viru tänav 14, millele Hellat projekteeris 1922. aastal Vana-Viru tänavale ulatuva juurdeehitise
*Suur-Karja 19 haldushoone (1928)
*Oru tänav 4 (1928), kirjeldatud kui juugendstiili "uusklassitsistlik variant"

### Tartu
*EÜSi maja (1902)
*Peetri kiriku kool ja kiriku kogudusemaja (1910)
*Elamu Tartus Vabriku 3 (1911)
*Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlaste gümnaasium Jaan Tõnissoni 3 (1914), praegu Miina Härma Gümnaasium

### Pärnu
*Pärnus juugendstiilis elamu Aia tänav 6 (1908)
*Pärnu Endla Seltsi hoone eskiis (1909, hoone valmis 1911 ning hävis II maailmasõjas)

### Valga
*Tütarlastegümnaasium Vabaduse 13 (1908)
*Rahandusamet Aia 18 (1908)
*kauplusega üürimaja Vabaduse 26 (1908)
*kauplusega üürimaja Vabaduse 5 (1910)
*Säde seltsihoone (1911), hiljem liideti juurde võõrastemaja (1913)
*Reaalkool Kuperjanovi 10 (1915), uusklassitsistlikus stiilis
*Algkool Lembitu 2 (1924)

:Allikas

## Viited


## Välislingid
*Hellati elulugu ja looming Valga Põhikooli kodulehel
Vennastuspidu

**Vennastuspidu** on 18. sajandist pärinev üliõpilaskorporatsioonides kasutusel olev tseremoonia, mille käigus teklid torgatakse rapiiri otsa ehk stehhitakse. Mõned naiskorporatsioonid on õestumispeol rapiirist loobunud ning laovad teklid lihtsalt üksteise otsa lauale.

Ilmar Tõnissoni arvates kujutatakse nii sümboolselt defloratsiooni.

## Viited
Austrums

**Austrums** (läti keeles *Akadēmiskā vienība Austrums*) on Riias Läti Ülikooli juures tegutsev Läti üliõpilasorganisatsioon.

Austrums asutati 1883. aasta 31. oktoobril.

Austrumsil on sõprussidemed Eesti Üliõpilaste Seltsiga.

Toomas Hendrik Ilves on organisatsiooni auliige.

## Välislingid
*Austrums
Linnar Viik

**Linnar Viik** (sündinud 26. veebruaril 1965 Tallinnas) on Eesti infotehnoloog ja IT-visionäär.

Ta on e-Riigi Akadeemia asutaja ja valdkonnajuht, Tartu Ülikooli külalislektor, Pocopay kaasasutaja ja nõukogu liige, Mobi Solutionsi partner ja juhatuse liige, Fortumo nõukogu liige.

Viik on ka EIT Digital nõukogu, SEI Tallinna nõukogu, Lisbon Councili nõukoja ja e-Eesti nõukogu liige ning PoCo popkunstimuuseumi omanik.

## Haridus
* 1972–1983 õppis Tallinna 2. Keskkoolis
* 1983–1990 õppis Tallinna Tehnikaülikoolis, mille lõpetas majandusinsenerina
* 1990–1993 Helsingi Tehnikaülikooli rahvusvahelise majanduse ja tehnoloogia osakond

## Töökäik

* 1990–1991 töötas Helsingi Tehnikaülikooli teadurina
* 1992–1993 Stockholmi Keskkonnainstituudi arenduskantsler ja hiljem Tallinna filiaali tegevdirektor
* töötanud ka KPMG Management Consultingu Ida- ja Kesk-Euroopa osakonna juhtimiskonsultandina, 1995–1997 ÜRO Arenguprogrammi (UNDP) programmi koordinaatorina Eestis
* olnud AS Meediamaa nõukogu esimees, AS Levicom multimeedia divisjoni juht
* 1996–2000 USA teaduskuukirja NetFuture kaastoimetaja ning Eesti inimarengu aruande 1995, 1996, 1997 ja 1998 kaasautor ja toimetaja

Ta on olnud IT Kolledži õppejõud (2000–2017), nõukogu liige (2003–2009) ja rektori kohusetäitja (2010–2011), Avatud Eesti Fondi nõukogu esimees (2002–2006 ja 2010–2014).

Linnar Viik oli Tiigrihüppe Sihtasutuse asutaja, nõukogu (1997) liige, avalike internetipunktide, avaliku e-posti serveri (mail.ee) ning interneti kasutajauuringute algatajaid Eestis, 1998–1999 Tiigrituuri peakorraldaja.

Aastail 1999–2001 nõustas ta peaminister Mart Laari infotehnoloogia ning teadus- ja arendustegevuse küsimustes.

## Tunnustus
* 1998 – Postimehe aasta inimene
* 1999 - Global Stockholm Challenge'i võitja
* 2001 – ITL-i Aasta Tegija
* 2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2013 – Eesti Vabariigi Välisministeeriumi hõbemärk
* 2014 – Tartu Ülikooli Narva Kolledži kuldmärk

## Viited

## Välislingid

* Linnar Viigi blogi
* Linnar Viik: innovatsioon on tegusõna Postimees, 23. mai 2009
* Linnar Viik: Kriisi põhjendamatu põhi EPL.ee, 31. august 2009
* Linnar Viik: Piiks-piiks: "Ma armastan sind!" EPL.ee, 30. oktoober 2009
Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetool

**Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetool** oli TÜ allüksus, mis lõpetas tegevuse 2015. aasta lõpul ja mis kuulus Tartu Ülikooli arstiteaduskonna koosseisu.

## Ajalugu
Psühhiaatria õppetool alustas tööd 1. jaanuaril 1880 professori (Hermann Emminghaus) ja kahe assistendiga. Õppetool asus kolm aastat varem (4. märtsil 1877) avatud psühhiaatriahaiglas. Kui 18. novembril 1988 avati Raja tänaval uus psühhiaatriahaigla hoone, siis kolis ka psühhiaatria õppetool sinna.

## Õppetooli juhatajad
*Sven Janno (2015–...)
*Veiko Vasar (1992–2015)
*Lembit Mehilane (1983–1992)
*Jüri Saarma (1975–1983)
*Elmar Karu (1941–1975)
*Maksimillian Brezovsky (1918–1941)
*Aleksander Juštšenko (1915–1918)
*Vladimir Tšiž (1891–1915)
*Emil Kraepelin (1886–1891)
*Hermann Emminghaus (1880–1886)

## Õppejõud
### Praegused õppetooli töötajad (2010)
* Veiko Vasar – professor
* Anu Aluoja – kliinilise psühholoogia dotsent
* Sven Janno – psühhiaatria vanemassistent
* Triin Eller – psühhiaatria assistent (meditsiinidoktor)
* Kersti Luuk – kliinilise psühholoogia assistent
* Innar Tõru – psühhiaatria assistent
* Eduard Maron – psühhiaatria vanemteadur
* Marlit Veldi – psühhiaatria teadur
* Lembit Mehilane – psühhiaatria spetsialist

### Varasemaid õppetooli töötajaid
*Arno Aadamsoo – dotsent
*Tiina Agan – assistent
*Jüri Liivamägi – dotsent
*Peeter Lääne – assistent
*Märt Saarma – professor
*Jakov Šlik – vanemteadur
*Laur Toomaspoeg – vanemteadur
*Olev Toomla – vanemteadur
*Vaino Vahing – dotsent

## Välislingid
*Psühhiaatria õppetooli koduleht
Emajõe kallastelt Jäämereni

**"Emajõe kallastelt Jäämereni"** (soome keeles "Jäämereltä Emajoen rannoille") on Eesti Üliõpilaste Seltsi, Pohjois Pohjalainen Osakunta ja Etelä-Pohjalainen Osakunta välja antud koguteos. Teos ilmus 1940. aastal.
Eduard Georg von Wahl

**Eduard Georg von Wahl** (sageli lihtsalt **Eduard von Wahl**; 3. märts (19. veebruar vkj) 1833 Vatla – 29. jaanuar (17. jaanuar vkj) 1890 Tartu) oli baltisaksa arstiteadlane, Tartu ülikooli professor ja 1881–1885 rektor.

Ta lõpetas 1859. aastal Tartu ülikooli, kus oli õppinud arstiteaduskonnas. Tema õppejõudude hulgas olid Friedrich Bidder ja Guido Samson von Himmelstiern. Pärast enesetäiendamist Berliinis ja Pariisis siirdus ta 1860 Peterburi, kus töötas eraarstina ja haiglas kirurgina. Aastatel 1867–1876 oli ta Oldenburgi printsi Peteri lastekliiniku kirurgiaosakonna juhataja. Aastast 1876 oli ta taas Tartus ja 1878 valiti ta Tartu ülikooli kirurgiaprofessoriks. Aastail 1881–1885 oli Eduard von Wahl Tartu ülikooli rektor.

Von Wahl pööras suurt tähelepanu pidalitõve, vaimuhaiguste ja suguhaiguste ravile ja ennetamisele niihästi meditsiinilisest kui rahvavalgustuslikust seisukohast. Ta kinkis ülikoolile enda ostetud krundi koos majaga, mis ehitati ümber psühhiaatriakliinikuks. Kliinik avati 1877, hoolimata võimude ja avalikkuse vastuseisust.

Tema järgi on nimetatud Wahli reegel, mis aitab vahet teha arteriaalsel ja arteriovenoossel aneurüsmil.

Ta oli aastatel 1872–1875 Kassinurme ja 1886–1889 Aa mõisnik.

Wahli ja Liivimaa Leepratõrje Seltsi eestvõttel asutati 1891. aastal Muuli leprosoorium, mis oli Eesti esimene spetsialiseeritud asutus pidalitõbiste tarvis.

1889. aasta detsembris sai von Wahl liiklusõnnetuses rängalt vigastada ja suri järgmisel kuul. Temast järele jäänud raamatud ja dokumendid kuuluvad nüüd Tartu ülikooli raamatukogule.

## Mälestuse jäädvustamine

Eduard von Wahlile on püstitatud mälestuskivi Muuli leprosooriumi asukohas, tänapäeval Ilmatsalu 26a krundil.

## Pere
Tema isa oli Vatla mõisnik Karl Georg von Wahl (1806–1876) ja ema oli Anne Rigby (1804–1869). Ema oli inglane. Anne Rigbyl oli kolm õde, kõik nooremad (üks neist Elizabeth Rigby, ja kaks neist abiellusid Eesti mõisnikega nagu ta isegi. Anne Rigby abielu oli neist ainsana õnnetu ja lõppes 1837 lahutusega.

Ta abiellus Alexander von Bunge tütre Mariega (1834–1909). Neil oli kuus poega ja neli tütart. Eduard von Wahl on Wahlide Aa liini (*Haus Haakhof*) asutaja. 15/27. detsembril 1886 immatrikuleeriti ta Eestimaa rüütelkonda.

## Välislingid
*Eduard von Wahli elulugu
*Dissertatsioon
2007. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus

**2007. aasta [[Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus]]** olid 29. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 2.-4.  märtsini Birminghamis Suurbritannias.

Võistlustel osales 519 sportlast 47 riigist.

## Tulemused

### Mehed

#### [[60 m jooks|60 m]]

 

#### [[400 m jooks|400 m]]

 

#### [[800 m jooks|800 m]]

 

#### [[1500 m jooks|1500 m]]

 

#### [[3000 m jooks|3000 m]]

 

#### [[60 m tõkkejooks]]

 

#### [[4×400 m teatejooks]]

 

#### [[Kõrgushüpe]]

 

#### [[Teivashüpe]]

 

#### [[Kaugushüpe]]

 

#### [[Kolmikhüpe]]

 

#### [[Kuulitõuge]]

 

#### [[Seitsmevõistlus]]

 

### Naised

#### [[60 m jooks|60 m]]

 

#### [[400 m jooks|400 m]]

 

#### [[800 m jooks|800 m]]

 

#### [[1500 m jooks|1500 m]]

 

#### [[3000 m jooks|3000 m]]

 

#### [[60 m tõkkejooks]]

 

#### [[4×400 m teatejooks]]

 

#### [[Kõrgushüpe]]

 

#### [[Teivashüpe]]

 

#### [[Kaugushüpe]]

 

#### [[Kolmikhüpe]]

 

#### [[Kuulitõuge]]

 

#### [[Naiste viievõistlus|Viievõistlus]]

 

### Medalid

## Välislingid

*Koduleht
Hinnøya

**Hinnøya** (põhjasaami keeles *Idna Iinnasuolu*) on Norra põhiosa suurim saar. 

Hinnøya pindala on 2204 km². Hinnøyast suuremad Norra saared on Lääne-Teravmäed, Kirdemaa ja Edgeøya, mis asuvad Teravmägede saarestikus. Saarel elas 2006. aastal 31 851 inimest. 

Saar jaguneb Nordlandi ja Tromsi maakonna vahel. Saare loodeosa kuulub Vesteråleni saarestiku ja  edelaosa Lofootide saarestiku piirkonda. Tähtsaim asula on Harstadi linn, kus 2006. aastal elas 18 800 inimest. Harstadis asub Põhja-Norra olulisim reisi-, kala- ja kaubasadam. Suuremad asulad lisaks Harstadile on Lødingen, Sigerfjord ja Borkenes. 

Hinnøyat liigendavad mitmed fjordid. Saar on mägine, eriti selle lõunaosas, kus asub Møysaleni rahvuspark ja saare kõrgeim tipp Møysalen (1262 m üle merepinna). Viljakaim põllumajanduspiirkond asub saare kirdeosas Harstadi ja Borkenesi ümbruses. Saare loodeosas Nordlandi maakonnas on soode- ja metsarikas Forfjordi looduskaitseala, kus kasvab ka Norra vanim mänd, mis on üle 700 aasta vana.

Hinnøyat eraldab mandrist ja Tjeldøya saarest Tjeldsundi väin. Saarel on toimivad parvlaevaühendused, mis võimaldavad liigelda naabersaartele ja mandrile. Lähim lennujaam on Harstadi/Narviki lennujaam, mis asub 45 km kaugusel mandril Evenesis.

Hinnøya on mandriga ühendatud mitme silla kaudu: idas Tjeldsundi sild (üle Tjeldsundi väina), edelas Austvågøyaga Raftsundi sild, läänes Langøyaga Sortlandi sild ning põhjas Andøyaga Andøy sild. 1. detsembril 2007 avati saart läbiv Lofootide ühendustee mandriga (norra keeles *Lofotens fastlandsforbindelse*) ehk Lofast, mis hõlmab muu hulgas seitset tunnelit ja mitut silda. Tee läheb mööda ka Møysaleni rahvuspargist.


Pilt:Tjeldsundet-2.jpg|Hinnøya kaguosa Lødingenist põhja pool, 9. aprill 2006
Pilt:River at Forfjord.jpg|Forfjordi org Hinnøya loodeosas Andøy vallas
Pilt:IMG_1820a_-_Sigerfjord.jpg|Sigerfjordi asula Hinnøya läänerannikul
Pilt:Forfjord.jpg|Forfjordi org, Norra vanimate mändide kaitseala


## Vaata ka
*Ballstadi kalmeväli

## Viited
Nagini

**Nagini** on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" Lord Voldemorti madu ja ühtlasi varikätk.

Nagini on väga suur ja ohtlik madu, kes suudab väga kiiresti tappa. Ta on rünnanud ja raskesti vigastanud Arthur Weasleyt ja on tapnud Severus Snape'i. Nagini tappis Neville Longbottom kasutades Godric Gryffindori mõõka.
Maailmajagude karikavõistlused kergejõustikus

**Maailma karikavõistlused kergejõustikus** on rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF korraldatav riikide ja maailmajagude vaheline võistlus. Võistlustest võtavad osa USA, Euroopa, Aafrika, Aasia, Okeaania ja Ameerika võistkonnad ning lisaks Euroopa karika superliiga kaks paremat oma võistkonnaga. Kui on kasutusel üheksa jooksurada, saab korraldajamaa ka oma võistkonna välja panna. Võistlustel jagatakse sportlastele rahalisi auhindu vastavalt saavutatud kohtadele.

Maailma karikavõistlusi on korraldatud kümme korda, esimesed võistlused toimusid 1977. aastal ja viimati võisteldi 2006. aastal.

Võistlused kandsid nime "Maailma karikavõistlused kergejõustikus" (IAAF World Cup / Athletics World Cup) ning aastast 2010 "Maailmajagude karikavõistlused kergejõustikus" (IAAF Continental Cup).

## Tulemused

### Maailma karikavõistlused

### Maailmajagude karikavõistlused

## Vaata ka
*Euroopa karikavõistlused kergejõustikus

## Välislingid
*Tulemused
Eibau vald

**Eibau** on endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis.

1. jaanuaril 2013 liideti see koos Niedercunnersdorfi ja Obercunnersdorfi vallaga uueks Kottmari vallaks.

## Vallaosad
* Walddorf
* Neueibau
* Eibau
* Kottmarhäuser
Friedersdorf (Spree)

**Friedersdorf** on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis, Tšehhi piiri lähedal. 2008. aastal liideti Friedersdorf Neusalza-Sprembergi vallaga.

Vallaosa hõlmab Neufriedersdorfi küla.
Großhennersdorfi vald

**Großhennersdorfi vald** on endine vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis.

1. jaanuaril 2011 liideti see Herrnhuti linnaga.

## Vallaosad
Großhennersdorf, Neundorf auf dem Eigen, Schönbrunn ja Euldorf.
Großschönau vald (Saksimaa)

**Großschönau** on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. 

## Vallaosad
* Großschönau ja Neuschönau
* Waltersdorf ja Herrenwalde ning Saalendorf

## Välislingid
* Valla koduleht (*saksa keeles*)
Hainewalde

**Hainewalde** on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis, Tšehhi piiri lähedal.

## Vaatamisväärsused
* Hainewalde loss
* Hainewalde äsja loss 
* Roaperradl Hainewalde
* Kirik

## Välislingid
* Valla koduleht (*saksa keeles*)
Pirita linnaosa vapp

**Pirita linnaosa vapp** on Harju maakonnas asuva Tallinna linnaosa  Pirita vapp.

Vapp on kinnitatud 20. detsembril 1994.

## Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil hõbedane rõngasrist, milles viis purpurset sõõri 1+3+1. Rõngasristi all hõbedane laineline palk.

## Põhjendus
Vapil kujutatud rõngasrist on Püha Birgitta Ordu tunnus ning tähistab Pirita linnaosale nime andnud Birgitta Ordu Neitsi Maarja kloostrit. Ühtlasi on rõngasrist üks iidsemaid päikese sümboleid ja viitab Pirita tuntusele suvitus- ning puhkekohana. Punased sõõrid, mis ordutunnusel tähistavad Kristuse haavu, osutavad Pirita vapil ka linnaosa asumitele. Laineline palk viitab Pirita jõele, kilbi sinine värvus Tallinna lahele. Sinine ja hõbe on ka osa Eesti rahvusvärvidest ning neitsi Maarja tunnusvärvidest. Samuti on nad Tallinna lipuvärvid.

## Vaata ka
*Pirita linnaosa lipp

## Välislingid
* Pirita linnaosa sümboolika Tallinna õigusaktide registris
Großschweidnitz

**Großschweidnitz** on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis. 

## Välislingid
* Valla koduleht (*saksa keeles*)
Emakakael (botaanika)

**Emakakael** (ladina *stylus*) on emaka osa, mis ühendab sigimikku ja emakasuuet.

Enamikul taimedel on emakakael nähtav, teistel kas lühike või puudub.
Emakkond

**Emakkond** ehk **günetseum** (*gynoeceum*) on õies olev emakate kogum. See tekib viljalehtedest.
	 
Emakkond võib olla kas **üheosaline**, koosneb ühest viljalehest tekkinud emakast, või **mitmeosaline**, moodustunud mitmest viljalehest. 

## Mitmeosalise emakkonna tüübid

**[[Lahkviljaline emakkond|Lahkviljaline (apokarpne)]]**, kui viljalehed ei ole omavahel kokku kasvanud ja moodustavad igaüks ühe emaka. 

**[[Liitviljaline emakkond|Liitviljaline (tsönokarpne)]]**, kui viljalehed on kokku kasvanud üheks emakaks.  

## Vaata ka
*Tolmukkond
Sucre

**Sucre** on Boliivia põhiseaduslik pealinn, kus asuvad Boliivia Ülemkohus, Boliivia Konstitutsioonitribunal, Justiitsnõukogu (*[[Consejo de Judicatura]]*) ja justiitsministeerium (*[[Fiscalía General de la República]]*).

Linn asub riigi kesk-lõunaosas umbes 2750 m kõrgusel ning on Chuquisaca departemangu keskus. Ametlikest pealinnadest asub kogu maailmas veel kõrgemal ainult Quito.

2001. aasta rahvaloenduse järgi oli linna elanike arv 193 873.

Alates 1839. aastast kannab linn riigi esimese presidendi Antonio José de Sucre nime. Varasemad nimed olid *Charcas*, *La Plata* ja *Chuquisaca*.

Sucre vanalinn kuulub 1991. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Viited

## Välislingid
Michael Emerson

**Michael Emerson** (sündinud 7. septembril 1954 Ameerika Ühendriikide Iowa osariigis Cedar Rapidsis) on Emmy auhinnaga pärjatud USA teatri- ja filminäitleja.

Ta on näidelnud 2004. aasta õudusfilmis "Saag", teleseriaalides "Teadmata kadunud" ja "Mõrvaennetajad" ning paljudes teatrilavastustes.

## Välislingid

* 
*Michael Emerson fansite
Emakakael

**Emakakael** (ladina *cervix uteri*) on enamiku emaste imetajate (sealhulgas naise) emaka osa, mis ühendab emakat tupega.

Emakakael paikneb emakaõõne alumises osas ja läheb üle emakakaelakanaliks (*canalis cervicis uteri*), mis koosneb sisemisest emakasuudmest (*ostium uteri internum*) ja välimisest emakasuudmest (*ostium uteri externum*). 

Emakael jaguneb tupe-eesseks osaks (*portio pr(a)evaginalis*) ning tuppe ulatuvaks tupeosaks (*portio vaginalis*).

## Vaata ka

*emakakaelapõletik
*emakakaelavähk

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Terminologia Anatomicas A09.1.03.010: Cervix uteri. Emakakael
Sigimik

**Sigimik** (*ovarium*) on õistaimede õies asuva emaka tähtsaim osa. Sigimikus asub üks või mitu seemnealget. Seemnealgmetes paiknevad taime emassugurakud.

Sigimik koosneb seinast ja sigimikupesast, mitme viljalehe olemasolul esinevad ka vaheseinad. Sigimikupesade arvu järgi liigitatakse sigimikud

1) ühepesalisteks, näiteks kirburohi (*Polygonum* sp.) või oblikas (*Rumex* sp.)

2) kahepesalisteks, näiteks harilik vaher (*Acer platanoides*)

3) kolmepesalisteks, näiteks liilialised (*Liliaceae*) või amarüllilised (*Amaryllidaceae*) sugukonnad

4) neljapesalisteks, näiteks kaheaastane kuningakepp (*Oenothera biennis*)

5) viiepesalisteks, näiteks hibisk (*Hibiscus* sp.);

6) paljupesalisteks, näiteks vesikupp (*Nuphar* sp.);

7) ebatäielikult paljupesalisteks, kui vaheseinad lõpevad enne sigimiku keskkohta, näiteks magun (*Papaver* sp.)

Seda osa sigimikust, millele kinnituvad seemnealgmed, nimetatakse platsentaks. Igal viljalehel on kaks platsentat. 

Sigimikust ülevalpool asub emakakael ja sellest veel kõrgemal emakasuue. Tolmlemise käigus satuvad emakasuudmesse tolmuterad ja liiguvad läbi emakakaela sigimikku, kus kinnituvad.

Pärast tolmlemist areneb sigimikust vili. Seemnealgmetest moodustuvad seemned, mis asuvad viljas ja mille abil toimub taime suguline paljunemine. Mõnel liigil moodustub vili lisaks sigimikule veel teistestki õie osadest, näiteks õiepõhjast.

## Sigimiku tüübid

**Ülemise sigimikuga** ehk **[[hüpogüünne õis|hüpogüünsel õiel]]** on sigimik suhteliselt eksponeeritud ja teised õieosad kinnituvad sellest allpool. Sellised õied on näiteks luuviljalistel ja kõrrelistel.

**Keskmise sigimikuga** ehk **[[perigüünne õis|perigüünsel õiel]]** asub sigimik umbes nõgusa õiepõhja keskel.

**Alumise sigimikuga** ehk **[[epigüünne õis|epigüünsel õiel]]** on õiepõhi nõnda laienenud, et see ümbritseb õiepõhjaga kokku kasvanud sigimikku, millest ülespoole on kinnitunud teised õieosad. Sellised õied on näiteks õunviljalistel.

## Viited
Enn Sarv

**Enn Sarv** (aastani 1932 **Espenstein**; 13. mai 1921 – 22. märts 2008) oli eesti vabadusvõitleja, tõlkija ja matemaatik.

## Elulugu
Enn Sarv sündis Tallinnas linnaarsti pojana. Õppis Westholmi gümnaasiumis ja 1939–1944 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 1939. aasta sügisel astus Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Oli 1941–1944 Eesti Vabariigi Rahvuskomitee liige. Arreteeriti aprillil 1944 Saksa Julgeolekupolitsei poolt, 1944–1945 Stutthofi koonduslaagris. 1946 arreteeriti NKVD poolt, 1947–1953 sunnitööl Vorkutas, 1953–1957 asumisel kaevandusinsener Vorkutas. 1958 Eestis tagasi.

Oli vabakutseline tõlkija, lõpetas 1964 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Oli aastatel 1965-1968 Plaanikomitee peaspetsialist arvutite alal, 1968–1981 töötas ta ENSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis, 1981–1988 oli ta Eesti Maaviljeluse Instituudi arvutioperaator.

Ta aitas mitmel Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmel pagulusse pääseda. Oli EÜSi järjepidevuse hoidja ning aitas kaasa EÜSi tegevuse taastamisele Eestis. 2004. aastal valiti EÜSi auvilistlaseks.

## Teosed
Paljude õigus- ja ajalooraamatute ning artiklite autor.
*Õiguse vastu ei saa ükski. Eesti taotlused ja rahvusvaheline õigus. Okupatsioonide repressiivpoliitika uurimise riiklik komisjon. Tartu 1997. [Võrguteavik] http://www.okupatsioon.ee/et/andmed-ja-nimekirjad/214-oiguse-vastu-ei-saa-uekski
*EV kontinuiteet 1940–1945. [Tallinn: Kistler-Ritso Fond, 2003?]. [Võrguteavik] http://web.archive.org/web/20070611040904/http://www.okupatsioon.ee/kaastood/vab/index.html
*Õiguse ja vabaduse vahimehed: Heinrich Marga ja Enn Sarve kirjavahetus 1994–2003. Tallinn: Grenader, 2012. ISBN 9789949448869 (köites)
### Artikleid
*Tartu rahulepingu tagamaad. Kultuur ja Elu 1/2005
*Enn Sarv ja Peep Varju. Ülevaade okupatsioonidest. Valge raamat. Eesti rahva kaotustest okupatsioonide läbi 1940–1991. [Tallinn]: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2005. ISBN  9985-70-194-1
*Okupatsioonikuriteod ja nende karistamine Eestis. Ettekanne Memento konverentsil 2006. aasta 13. juunil. Sirp, 23. veebruar 2007
*"Juulivalimised 1940 kui rahvusliku vastupanuvõitluse algus". // Kannatuste aastad 1940–1991. Tallinn: Valge Raamat, 2008. ISBN 9789949304684 (köites), ISBN 9789949180981 (1. vihik)

## Tunnustus
*1996 Riigivapi II klassi teenetemärk
*2004 Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane
*2006 Valgetähe II klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema pojad on füüsik Priit Sarv ning matemaatik ja arvutiteadlane Laur Sarv.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*"Enn Sarv 13. V 1921 – 22. III 2008". Sirp, 28. märts 2008
*"In memoriam Eesti vabadusvõitleja Enn Sarv 13.05.1921–22.03.2008". Kultuur ja Elu 2/ 2008
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Harald Tammur

**Harald Tammur** (5. jaanuar 1917 Varnja – 12. mai 2001 Tartu) oli eesti vaimulik.

## Elulugu
Harald Tammur õppis Tartu Ülikoolis teoloogiat 1936–1940, filosoofiat 1940–1943 ja uuesti teoloogiat 1943.

1943. aasta suvel peitis koos kahe teise EÜSi liikmega esimese Eesti rahvuslipu võõra võimu eest.

Ta arreteeriti 1944. aastal Saksa Julgeolekupolitsei poolt ja viidi Stutthofi koonduslaagrisse. Vabanes 1945 ja pärast Tartusse naasmist arreteeriti NKVD poolt ja saadeti Kemerovo oblastisse Južkuzbasslagi, seejärel Karaganda oblastisse Steplagi. Vabanes vangistusest 1950. aastal ning asumiselt Krasnojarski krais juunis 1954. 
 
1954–1979 oli ta EELK Nõo koguduse õpetaja, samas ka 1965–1979 Rannu koguduse ja 1972–1979 Elva koguduse hooldajaõpetaja. 1979–1997 oli Tartu Pauluse koguduse õpetaja ning samas ka Nõo koguduse (1979–1996) ja Kambja koguduse (1979–1995) hooldajaõpetaja. 1981–1996 oli ta Tartu praost.

Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.

## Tunnustus
*Riigivapi teenetemärgi II klass, 1996
* Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane, 1995

## Viited

## Kirjandus
* "Mälestused eesti rahvuslikust vastupanuliikumisest 1940–1944" Tuna, nr 1, 2007

## Välislingid
*HARALD TAMMUR EELK
Sicherheitsdienst

**Sicherheitsdienst des Reichsführers SS** (lühend **SD**) oli Saksamaa natsionaalsotsialistliku partei sõjalise tiiva SS julgeolekuorgan. Algselt loodud parteisisese julgeoleku ja luureorganina, hiljem sulandus Julgeolekupolitsei Peaameti osana Saksamaa riiklikku sisejulgeolekuorganisatsiooni RSHA-sse 1938. aastal. 

Heinrich Himmleri algatusel moodustati 1931. aastal, kui SSi sisene luureteenistus. Alates 1932. aastast allus SD Reinhard Heydrichile, kuni ta tapmiseni 1942. aastal.  

SD peakorter asus Berliinis Prinz-Albrecht-Palais (Wilhelmstraße 102).

## Ajalugu
1934. aasta suvel kuulutati SD NSDAP ainsaks luureteernistuseks. Seejärel täpsustas Himmler SD ja Gestapo ülesandeid: SD pidi hakkama jälitama režiimi vastaseid ning Gestapo pidi tegelema välisvaenlastega. SD jälgis ulatuslikku informaatorite võrgustikku kasutades Saksamaa elanikkonda. Ligi 30 000 informaatorit teavitas SD-d riigis toimuvast ja suhtumisest võimude kehtestatud meetmesse ja seadustesse. 

Saksamaa Riigi Julgeoleku Peaameti Julgeolekuteenistus SD konkureeris ka Saksa sõjaväeluure Wilhelm Canarise Abwehriga ning rajas ka välismaal oma poliitilist teavet koguva luurevõrgustiku Julgeolekuteenistuse (''SD-Auslandsnachrichtendienst'').

## Vaata ka
*Riigi Julgeoleku Peaameti Julgeolekuteenistus
*Julgeolekupolitsei ja SD Eestis
*NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsus

## Viited

## Välislingid
* Bath, Matthias: *Der SD in Dänemark 1940-1945. Heydrichs Elite und der "Gegenterror"*. Neuhaus: Berlin, 2015, ISBN 978-3-937294-03-2.
*George C. Browder, Foundations of the Nazi Police State: The Formation of Sipo and SD, books.google.ee/books
Juhan Toomaspoeg

**Juhan Toomaspoeg** (12. aprill 1917 – 9. märts 1997) oli Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna dekaan aastatel 1962–1984. 

## Tunnustus
*1983 Eesti NSV teeneline haridustöötaja

## Isiklikku
Juhan Toomaspoja abikaasa oli tõlkija Aino Toomaspoeg. Nende poeg Laur Toomaspoeg on psühhiaater. Ka tema pojapoja nimi on Juhan Toomapoeg.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

## Viited
Laur Toomaspoeg

**Laur Toomaspoeg** (sündinud 5. augustil 1949) on eesti psühhiaater.

Ta lõpetas 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiiniteaduste kandidaat 1982. Täiendanud end üld- ja sõltuvuspsühhiaatria alal Tartus, Prahas, Moskvas, Salzburgis, Stuttgardis ja Stockholmis. 

Töötas aastaid Tartu Riikliku Ülikooli/ Tartu Ülikooli psühhiaatria õppetoolis teadurina, vanemteadurina ja õppejõuna. Alates 2002. aastast töötab Tartus A-kliinikus.

## Isiklikku
Tema vanemad olid majandusteadlane Juhan Toomaspoeg ja tõlkija Aino Toomaspoeg.

## Viited
Korporatsioon Fraternitas Rigensis

**Korporatsioon Fraternitas Rigensis** oli Tartus 1823. aastal asutatud baltisaksa üliõpilaskorporatsioon.

## Ajalugu
*Landsmannschaft* Fraternitas Rigensis moodustati 21. jaanuaril 1823 peamiselt liivimaalastest koosnevast, kuid algselt kõiki üliõpilasi ühendavast *Burschenschaft*'ist, kui sealt olid lahkunud kura-, eesti- ja peamiselt Tartust pärit liivimaalased.

1826. aastal asutasid Fraternitas Rigensise nooremad liikmed taas *Burschenschaft*'i, mis kogus oma liikmeteks pea kuuendiku üliõpilaskonnast ja vastandas ennast *Landsmannschaft'<nowiki/>*idele. 1833. aastal sulges ülikool *Burschenschaft*'i sellesarnase organisatsiooni revolutsioonilise tegevuse pärast Saksamaal.

1827 sõlmis Fraternitas Rigensis Estonia ja Livoniaga kartell-lepingu, millega 1832 ühines ka Curonia. 1832. aastat peetakse ka Chargiertenconventi asutamisajaks, mil võeti vastu salajane üldkommaan.

Fraternitas Rigensis oli 1920–1921 registreeritud Tartu Ülikooli juures, kuid asus 1921. aastal lõplikult Riiga. 28. oktoobril 1921 lubas ülikooli nõukogu kolmel Frat. Rigensise liikmel oma värve kanda ning kohustus mitte lubama sama värvikombinatsiooni kasutamist teistele üliõpilaskorganisatsioonidele.

## Vaata ka
*Korporatsioon Curonia
*Korporatsioon Estonia
*Korporatsioon Livonia
*Korporatsioon Neobaltia

## Kirjandus
*Arend von Berkholz. Album der Landsleute der Fraternitas Rigensis. (1823–1898). Riga. Druck von W. F. Hacker. 1898. ADAs - http://hdl.handle.net/10062/36293, https://dspace.ut.ee/server/api/core/bitstreams/c7bbaf9d-4ac1-43bd-a885-e72513fbf696/content
* Vivat Academia: üliõpilasseltsid ja -korporatsioonid Eestis. Tallinn, 2007. ISBN 978-9985-9022-5-7
SD

***[[Sicherheitsdienst|SD]]** oli Saksa julgeolekuteenistus (*Sicherheitsdienst des Reichsführers SS*) aastatel 1931–1945
***[[Lõuna-Dakota|SD]]** on USA Lõuna-Dakota postiteenistuse kood
***[[Standardhälve|SD]]** on standardhälbe lühend (matemaatikas) inglise keeles (*standard deviation*)
***[[Secure Digital|SD]]** on mälukaardi formaat
***[[Sünteetiline miinimumsööde]]** ehk SD-sööde
A-kliinik

**A-kliinik** on sõltuvusprobleemide lahendamisega tegelev Tartu meditsiiniasutus.

Kliinik osutab ainult ambulatoorseid raviteenuseid ja teenused on tasulised.

2007. aastal töötas A-kliinikus kaks arsti: Hanna Sova ja Laur Toomaspoeg.

## Välislingid
*A-kliiniku koduleht
Malmõž

**Malmõž** on linn Venemaal Kirovi oblastis, Malmõži rajooni keskus. Asub Šošma jõe ääres.

Linna kohal asus mari küla, mis oli 15. sajandil maride vürsti residents. 26. aprillil 1556 langes linna lähedal lahingus viimane mari vürst Poltõš (Boltuš). 1580 ehitati Malmõži kindlus ja 1584 liideti Kaasani maakonnaga. 1780 sai linnaõigused.

20. sajandi alguses hakati sinna saatma asumisele teisitimõtlejaid. 1941. aastal küüditati Eestist Malmõži 191 inimest. Seal surid Andres Larka ja Jüri Sammul.
Avita

**Avita** (harvemini ka *AVITA*) on kirjastus Tallinnas.

Kirjastus loodi 1988. aastal õppematerjalide väljaandmiseks. Kirjastuses kirjastatakse õpikuid ja töövihikuid. Tänapäeval kuulub Avita kaubamärk AS-ile BIT. 

2017. aastal oli ettevõtte käive 3,4 miljonit eurot ning sellega oli AS BIT Eesti suurima käibega raamatukirjastaja. Samas jäädi umbes 245 000 euroga kahjumisse.

Kirjastusel on oma müügiesindused Tallinnas, Tartus, Pärnus ja Jõhvis. Töötajate arv on 70 inimest, nende hulgas aine- ja keeletoimetajad, kunstnikud, küljendajad ja reprospetsialistid. 

## Viited

## Välislingid
* Avita kirjastuse koduleht
Endokrinoloogiakeskus

**Endokrinoloogiakeskus** on meditsiinikeskus, kus osutatakse ambulatoorset endokrinoloogilist arstiabi ning tegeldakse erialase teadustööga.

Endokrinoloogiakeskus asutati 2002. aastal ja asub Tartus.

## Välislingid

*Endokrinoloogiakeskuse koduleht
Reinhold Guleke

**Reinhold Ludwig Ernst Guleke** (12. mai 1834 Mazsalaca, Läti – 6. juuli 1927 Jena, Saksamaa) oli Eestis tegutsenud baltisaksa arhitekt.

Aastatel 1881–1906 töötas ta Tartu Ülikooli arhitektina. Guleke projekteeris korporatsioonide Estonia ja Livonia konvendihooned, mis olid esimesed spetsiaalselt korporatsioonide tarbeks ehitatud hooned Tartus.  

Samuti projekteeris ta Tähtvere mäele õlletehase hoonete kompleksi (nüüdne A. Le Coq'i tehas), mis ehitati valmis aastatel 1893–1898.Koos Rudolf von Bernhardiga projekteeris ta Tartu Ülikooli uue anatoomikumi.  

Väljaspool Tartut on tema projekti järgi rekonstrueeritud Äksi Andrease kirik (sh sisekujundus, 1887–1889), ehitatud aga Roosa Jakobi kirik, mis valmis 1893. aastal. 

Ülikooli arhitektina algatas Guleke Tartu toomkiriku uurimise. Arheoloogilisi kaevamisi korraldamata oletas ta, et kirik rajati 13. sajandil, ja tegi selle võimalikke rekonstruktsioone.

Reinhold Guleke kuulus üliõpilaskorporatsiooni Baltica-Borussia Danzig.

## Looming

Pilt:Veski 13, Tartu.jpg|Endine korporatsioon Livonia konvendihoone Veski 13
Pilt:Korporatsioon Rotalia konvendi hoone Tähe tänaval.JPG|Endine korporatsioon Estonia ja praegune korporatsiooni Rotalia konvendihoone Tähe tänaval
Pilt:Lai tänav 37 1.JPG|Lai tänav 37. Esimene spetsiaalne spordisaal Eestis
Pilt:Kuperjanovi tn 44, Tartu.jpg|Elamuhoone Kuperjanovi 44
Pilt:Tartu (15).jpg|Ülikooli üliõpilaselamuks ehitatud hoone aadressil Juhan Liivi 4


## Kirjandus
*"Avastati väärtuslik kultuurivara Eesti kohta". Võitleja, september 1962, nr 9, lk 1

## Välislingid
*Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat
*"Reinhold Guleke 170" Universitas Tartuensis, 13. mai 2004
*Lühibiograafia Voldemar Vaga teose "Tartu Ülikooli arkitektid" (1928) lisas
Korporatsioon Curonia

**Korporatsioon Curonia** oli Tartus 1808. aastal asutatud Eesti vanim üliõpilaskorporatsioon. Kandis algselt nimetust *[[Landsmannschaft]]* Curonia.

## Ajalugu
Juba 1803. aastal oli asutatud *Burschenschaft* ehk kõiki üliõpilasi esindav organisatsioon. Toonases üliõpilaskonnas moodustasid umbes poole Liivimaalt pärit üliõpilased, mistõttu 8. septembril 1808 eraldusid *Burschenschafti*st lahkhelide pärast Kuramaalt pärit üliõpilased ja asutasid *Landsmannschaft* Curonia. Samal päeval peeti Curonia värvides esimene mensuur ning seda peetakse ka hilisema korporatsiooni asutamisajaks. 

1811. aastal moodustasid *Landsmannschaft*id Curonia, Livonia ja viimasest välja astunud Estonia ja Finnonia Esindajate konvendi (*Repräsentantenconvent*), mis kontrollis üliõpilaskonna siseelu kuni 1812. aastani, mil *Landsmannschaft*'id laiali läksid ja *Burschenschaft* taastati. 1816 astusid kuramaalased aga taas Curoniana *Burschenschaft*ist välja, seekord veel lühemaks ajaks. 

Lõplik lõhestumine toimus 1821. aasta sügiskommersi ajal kui eesti- ja kuramaalased otsustasid korraldada sügiskommersi liivimaalastest eraldi linnalähedases Novumi ehk Valge Hobuse kõrtsis. Pärast kommerssi teatasid kuramaalased Curonia taastamisest ja eestimaalased ''Landsmannschaft'' Estonia asutamisest. 

1832. aastal liitus Curonia Estonia, Fraternitas Rigensise ja Livonia sõlmitud kartell-lepinguga.

Registreeriti 27. aprillil / 9. mail 1855 Tartu õpperingkonna kuraatori poolt. Registreeriti 27. mail 1920 Tartu Ülikooli ajutises nõukogus, kuid kolis 1921. aasta sügissemestril Riia Ülikooli juurde, sest liikmeskonna enamus pärines Lätist. Jätkas seal oma tegevust 1939/40. aastani.

## Vaata ka
*Corps Curonia Göttingensis

## Kirjandus
*Album Curonorum : Mitgliederverzeichniss der Curonia 1808–1885. Miitavi, 1885. 
*Curonia 1808–1983 : Gedenkschrift aus Anlass des einhundertfünfundsiebzigjährigen Jubiläums. Remscheid : Kierdorf, 1985.  
*Festschrift zum 150-jährigen Jubiläum der Curonia, 8. 9. 1808 – 8. 9. 1958. Bonn, 1958.
Esteetilise Kirurgia Erakliinik

**Esteetilise Kirurgia Erakliinik** on Tartus asuv tasulise ilukirurgiaga tegelev kliinik.

Ilukliiniku asutas 1992. aastal tippkirurg Peep Pree, kes on seda ka 33 aastat juhtinud. Kliinik on olnud Eestis esteetilise kirurgia valdkonnas üks esimesi ja peamisi teerajajaid; seal on aastate jooksul abi saanud umbes 12 000 inimest. Kliinik suletakse 2025. aasta mai lõpus seoses Peep Pree pensionile jäämisega.

## Viited

## Välislingid
* Esteetilise Kirurgia Erakliiniku koduleht
Žiežmariai

**Žiežmariai** () (poola keeles *Żyżmory*, vene keeles vanasti *Жижморы*) on linn Leedus Kaunase maakonnas Kaišiadoryse rajoonis merepinnast 73 m kõrgusel Strėva jõe kaldal. Linn on Žiežmariai maavalla halduskeskuseks, kuigi ise selle valla koosseisu ei kuulu. Asub Kaišiadorysest 6 km lõuna pool.

Linnas asuvad gümnaasium, postkontor ja raamatukogu. Sealne kesklinn on urbanistlik mälestis, kus on säilinud XVI sajandist pärit tänavate struktuur ja XIX sajandi hoonestus. Vaatamisväärsusteks on veel Žiežmariai mõisa hoonetekompleks, sealne XIX sajandi keskel valminud puidust sünagoog ja aastal 1924 valminud katoliku kirik.

## Ajalugu
Aastal 1348 toimus Žiežmariai lähistel Strėva lahing. Asulat ennast on esimest korda kirjalikes allikates mainitud XIV sajandil, sealset mõisa XV sajandil. Aastaks 1487 oli Žiežmariaist saanud alev. Samal aastakümnel ehitati sinna ka esimene katoliku kirik, mille juures hakkas tegutsema kool. Linnaõiguste saamise kohta on erinevaid andmeid; veel XIX sajandil arvati, et see toimus kas 1522 või 1567 aastal. Aastal 1549 läks asula Barbara Radziwiłłówna valdusse.

XVI sajand oli alevi jaoks soodne, kuna seda läbis Kaunase ja Vilniuse vaheline kaubatee. Aastal 1580 Žiežmariai põles. Põhjasõja ajal laastasid asulat rootslased, ka kannatas see katku läbi. 

Žiežmariai sai vabalinna staatuse 1. augustil 1791. Kohaliku aadelkonna vastuseisu tõttu kaotas asula aastal 1795 siiski linnaõigused ja suurema osa oma privileegidest.

I maailmasõja ajal toimus alevi all lahing, kus Leedu väed püüdsid peatada Punaarmee edasitungi Kaunase suunas. Teise maailmasõja ajal Žiežmariai põles. Sõja eel olid asula elanikest ligi pooled juudid, ent sõja ajal hukati neist enamus. Asula sai taas linnaõigused 15. mail 1958. Nõukogude ajal oli linn kohaliku 200 hektarilise pindalaga aiandusliku suunitlusega sovhoosi keskasulaks. Sealne sovhoos oli toona Leedu suurim lillekasvataja. Seal asus ka rajooni maaparandusosakond.

## Elanikkond


* 1210 (1865)
* 2616 (1894)
* 1734 (1970)
* 2900 (1981)
* 3500 (1987)

* 3523 (1989)
* 3884 (2001)
* 3607 (2011)
* 3514 (2013)
* 3261 (2017)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Žiežmariai elanikest leedulasi 96,7%, venelasi 1,39% ja poolakaid 0,83%.

File:Laisves paminklas.JPG|Vabadussammas
File:Ziezmariu gimnazija.JPG|Gümnaasium
File:Žiežamrių sinagoga.JPG|Sünagoog
File:Žiežmariai. Bažnyčia.JPG|Žiežmariai kirik
File:Ziezmairu kulturos namai.jpeg|Kultuurimaja
Ziezmariu dvaras.jpg|Žiežmariai mõis


## Tuntud elanikke
*Leonard Pociej – Vitebski vojevood
*Kazys Morkūnas – Leedu klaasikunstnik
*Danguolė Rasalaitė – Rootsi orjaks müüdud prostituut

## Viited

## Välislingid
* Žiežmariai Poola geograafilises sõnastikus
* Linn portaalis vietoves.Lt
Aukštieji Paneriai

**Aukštieji Paneriai** (tõlkes *Ülemine Paneriai*) on Vilniuse linnaosa. Asub linna edelapiiril Nerise kaldal Paneriai valla territooriumil. Aukštieji Paneriai piirneb loodes Žemieji Paneriaiga, läänes Raisteliaiga, põhjas Gariūnaiga, edelas Naujakiemisega, lõunas Vaidotai ja Degeniaiga, idas aga Kazbėjai ja Liudvinavasega.

Aukštieji Paneriai asub Vilniuse ja Kaunase vahelise raudtee ääres, millelt lahkneb seda Vilniuse ja Lida vahelise raudteega ühendav raudteelõik. Sinna jääb Paneriai tunnel. Seal asuvad Paneriai raudteejaam ja suletud Pušynase raudteepeatus. Linnaosa jaguneb kaheks eriilmeliseks osaks – metsaseks alaks raudteejaama ümbruses ja idapoolseks tööstuspiirkonnaks.

Aukštieji Paneriai jääb osaliselt Paneriai erosiooniküngaste maastikukaitsealale, osalt aga Vokė ürgoru nõlva geomorfoloogilisele kautsealale. Seal asuvad Aukštieji Paneriai park, Paneriai parkmets ja Žemieji Paneriai memoriaalpark.

Aukštieji Paneriais asub tuletõrjedepoo. Paneriai on tuntud kui juutide ja sõjavangide hukkamise koht Teise maailmasõja ajal. Kokku hukati seal umbes 100 000 inimest. Ohvrite mälestamiseks on rajatud memoriaal ja muuseum.

Praeguse linnaosa aladelt viis läbi Vilniust Trakai, Kaunase ja Grodnoga ühendav tee. Linnaosa ise hakkas kujunema XIX sajandil, mil sinna rajati raudteejaam. XX sajandi alguse hakkasid selle ümbrusse kerkima suvilad. Aastal 1931 oli sealses külas 70, Novosiolka nime kandvas suvilapiirkonnas aga 101 elanikku. Aastal 1950 suleti Paneriai  tunnel ja rajati uus raudtee. Ühtlasi ühendati Paneriai alad Vilniusega.

Muinsuskaitse all on Paneriai tunnel, Aukštieji Paneriai tumulused ja juutide hukkamis- ning matmispaik.


Voverių_g.,_A._Paneriai.jpg|Aukštieji Paneriai
Ponar_memorial_site.JPG|Memoriaalkompleks
Polish Memorial at Paneriai - panoramio.jpg|Poola memoriaal
Graičiūno_gatvė_Paneriuose.JPG|Tööstuspiirkond

## Viited
Landsmannschaft

***Landsmannschaft*** (eesti k. maiskond või kaasmaalaskond) on maakondlik üliõpilaskogu. 

Maiskondlik ehk territoriaalne ühinemisprintsiip lähtus keskaegsetest Euroopa ülikoolidest, kus üliõpilased ühinesid päritolu järgi natsioonidesse. Maiskondlikule ühinemisprintsiibile vastandunud üliõpilaskondlik printsiip (*Burschenschaft*) sai alguse 19. sajandi esimesel veerandil. Sajandi keskel asendati termin *Landsmannschaft* nimetusega "korporatsioon".

## Viited
Harry Potter ja tulepeeker

"**Harry Potter ja tulepeeker**" (ingl *Harry Potter and the Goblet of Fire*) on J. K. Rowlingu romaanisarja "Harry Potter" neljas jagu.

## Uued tegelased
Tegelased, kes pole romaanisarja varasemates jagudes esinenud:
* Frank Bryce – mugu, kes hooldas Lord Voldemorti isa aeda
* Nagini – madu, kes on Voldemortiga igal pool kaasas
* Viktor Krum – lendluudpalli Bulgaaria meeskonna püüdja
* Fleur Delacour – Prantsuse võlukunstiakadeemia Beauxbatons' õpilane
* Gabrielle Delacour – Fleuri noorem õde
* Alastor Moody – auror, kes tuleb kooli õpetama
* Bartemius Crouch vanem – võlur, kes töötab Võlukunsti ministeeriumis
* Bartemius Crouch noorem – võlur, kes on Voldemorti salajane teener
Lentvaris

**Lentvaris** () (poola *Landwarów*) on linn Leedus Vilniuse maakonnas Trakai rajoonis, Lentvarise valla halduskeskus. Asub Trakaist 9 km idas ja Vilniusest 13 km edelas, merepinnast 158 meetri kõrgusel Lentvarise järve kaldal.

Lentvarises valmistatakse vaipasid, santehnikat ja puitkarkassmaju, töödeldakse puitu ja metalli. Haridust annavad kaks keskkooli, põhikool ja gümnaasium. Linnas on postkontor ja raamatukogu.

Linnas asub Lentvarise raudteejaam. Linna teenindab Vilniuse linnaliini buss nr. 68.

Linnas asub 19. sajandil ehitatud uusgooti stiilis Tyszkiewiczite loss.

## Ajalugu

Lentvarise mõisa on esmamainitud 1596. aastal. Paiga vana nimi oli **Lentvoriškės**, XVIII sajandi keskpaigas omandas see aga slaavipärase nimekuju **Landvarovas**, mis XIX sajandi keskpaigas omandas tänapäevase nimekuju. Venemaa keisririigi Vilno kubermangus kandis asula venepärast nime **Landvarovo** (*Ландварово*). Aastal 1838 oli Lentvaris väike 14 majapidamisega küla. Asula hakkas kasvama pärast  Peterburi–Varssavi raudtee valmimist. Tegemist oli sõlmjaamaga, sealt hargnes harutee Königsbergi. Sinna rajati raudteetööliste elumajasid, raudteetööliste laste tarbeks avati kool, kus õppetöö toimus vene keeles, krahv Tyszkiewiczi eestvedamisel ehitati sinna ka viinavabrik.

Aastal 1874 toimus sealse viinavabriku tööliste streik, mis oli üks esimesi streike Leedus.

Tänu Vilniuse lähedusele kujunes asula kuurordiks. Nii avati mõisa juures XIX sajandi lõpus üks esimesi kohvikuid Leedus - *Cafe Riviera*. Aastal 1908 oli Lentvarises kaks kooli, seal tegutses kaks lubjapõletusahju.

Sõdadevahelisel ajal kuulus Poola koosseisu. 30. septembril 1941 hukkasid leedu kollaboratsionistid asulas elanud juudid. Teise maailmasõja järel asusid paljud sealsed elanikud Poola. Nende asemele asus leedulasi Aukštadvarisest, Vievisest, Varėnast, Semeliškesest ja Valkininkaist, lisaks asus sinna rahvast mujalt Nõukogude Liidu territooriumilt. Aastail 1940–1941 ja 1944–1953 küüditati 35 Lentvarise elanikku.

Linnaõigused sai 1949. aastal. Samal aastal kohandati vana viinavabriku hooned ümber santehnikat tootva ettevõtte *Kaitra* tarbeks.

Aastail 1953-1993 asus linna juures Nõukogude armee raketiväebaas.

## Elanike arv

* 385 (1896)
* 300 (1897)
* 208 (1905)
* 2 000 (1923)
* 2 227 (1931)
* 2 500 (1939)
* 4 216 (1959)
* 8 235 (1970)
* 9 000 (1974)

* 9 600 (1976)
* 10 167 (1979)
* 12 694 (1989)
* 11 773 (2001)
* 11 700 (2007)
* 11 105 (2011)
* 10 753 (2013)
* 10 152 (2018)


2011. aastal oli 54,25% elanikest leedulased, 25,75% poolakad, 11,98% venelased, 4,24% valgevenelased ja 1,03% ukrainlased.

## Tuntud elanikke

*Igor Przegrodzki - Poola näitleja
*Oleksandr Belgard - Ukraina botaanik
*Stefan Tyszkiewicz - Poola autotööstur
*Władysław Tyszkiewicz - Poola poliitik
*Teresa Żylis-Gara - Poola ooperilaulja
*Eugenia Bujak - Poola maanteerattur
*Stanisław Lenartowicz - Poola režissöör
*Ewa Maria Ostrowska - Poola kirjanik

## Vaata ka
*Landvarovo–Romno raudtee (vene keeles *Ландварово–Роменская жд*)

## Viited

## Välislingid

*Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
* Linn portaalis vietoves.Lt
Elite Kliinik

**Elite Kliinik** on Tartu raviasutus, mis osutab nii ambulatoorset kui ka statsionaarset arstiabi.

## Välislingid
*Elite Kliiniku koduleht
Maailma Looduse Fond

**Maailma Looduse Fond** (inglise *The World Wide Fund for Nature* (**WWF**), 1986. aastani kandis nime *World Wildlife Fund*, viimane nimi on ametlik veel USAs ja Kanadas) on rahvusvaheline riikidest sõltumatu maailma suurim looduskaitseorganisatsioon. 

Organisatsioonil on üle 5 miljoni toetajaliikme. WWF töötab rohkem kui 90 riigis ning toetab 15 000 loodus- ja keskkonnakaitse projekti üle maailma. WWF-i põhieesmärgiks on Maa elurikkuse säilitamine. Määratleti enam kui 200 tähtsat elurikkuse kaitsmise regiooni (Global 200). Organisatsioon elatub peamiselt annetustest – umbes 90% rahast tuleb fondi vabatahtlike annetustest.

2001. aastast on WWFi president Emeka Anyaoku. Praegune peakorter asub Šveitsis Glandi linnas.

Organisatsiooni logoloom on hiidpanda (*Ailuropoda melanoleuca*). Esimest korda joonistas selle WWFi sümbolina üks asutajaid – teadlane ja animalist Peter Scott.

## Ajalugu
WWF moodustati 11. septembril 1961 Morges'is Šveitsis. Fondi rajasid Julian Huxley, Max Nicholson, Peter Scott ja Guy Mountfort. 

## Vaata ka
* Eestimaa Looduse Fond

## Välislingid
*WWF rahvusvaheline veebileht
Šalčininkai

**Šalčininkai** (,poola *Soleczniki*) on linn Leedus Vilniuse maakonnas, Šalčininkai rajooni halduskeskus. Asub Vilniusest 42 km lõunas Valgevene piiri ääres.

Šalčininkai asub merepinnast 181 meetri kõrgusel Šalčia jõe kaldal, mille järgi linn on ka nime saanud. Jõele on rajatud kaks paisjärve. Lõunas asub Šalčininkai-Bieniakoni piiripunkt.

Haridust annavad kolm gümnaasiumit ja kunstikool. Linnas on raamatukogu, postkontor ja rajooni keskhaigla.

Šalčininkai on poola kultuuri keskus. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Šalčininkai elanikest poolakaid 71,37%, leedulasi 13,79%, venelasi 7,12%, valgevenelasi 4,17%, ukrainlasi 1,04% ja teistest rahvustest inimesi 2,5%.

## Ajalugu

Šalčininkaid on esmamainitud 1311. aastal Peter von Dusburgi kroonikas, mil sinna tungisid ristisõdijad. Sealset kanti rüüstati veel aastail 1378, 1382 ja 1394. XIV sajandil rajati Šalčininkai mõis. Aastal 1410 ehitati sinna esimene kirik. XV sajandil sai asula alevi staatuse.

Aastail 1523–1622 kuulus asula Hlebowiczitele, kes rajasid alevisse veski, klaasikoja ja pruulikoja. Toona rajati sinna ka protestantide kabel ja juudi palvemaja. Aastal 1655 rüüstasid alevit Moskva väed.

Alevi elanikud osalesid novembriülestõusus. Šalčininkai hakkas kasvama pärisorjuse kaotamisel aastal 1861, ent intensiivsema kasvu tõi siiski kaasa raudtee rajamine aastal 1882.

Aastal 1920 jäi Šalčininkai Poola haldusalasse. Aastal 1939 läks see Valgevene NSV koosseisu, aastal 1940 anti see aga üle Leedule. Aastal 1943 hukati sealse kihelkonna eestseisja Antoni Udalski, kuna ta oli aidanud juute.

Linn aastast 1956. Aastal 1972 sai linnast rajooni halduskeskus (seni oli halduskeskuseks Eišiškės), toona nimetati sealne rajoon ümber Šalčininkai rajoon.

Nõukogude perioodil oli linnas ALMAVÜ tehas, kus toodeti klaasplastist kaatrikorpuseid.

## Elanikkond


* 332 (1868)
* 400 (1900)
* 520 (1905)
* 799 (1931)
* 1763 (1970)
* 3000 (1976)
* 3857 (1979)

* 6480 (1989)
* 6722 (2001)
* 6358 (2011)
* 6664 (2017)
* 6609 (2018)
* 6715 (2020)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest leedulasi 13,79%, venelasi 7,12%, poolakaid 71,37%, valgevenelasi 4,17% ja ukrainlasi 1,04%.

## Sõpruslinnad

*  Łomża, Poola
*  Lubliniec, Poola
*  Połaniec, Poola
*  Szczytno, Poola

*  Łowicz, Poola
*  Płońsk, Poola
*  Żnin, Poola

## Tuntud elanikke

*Aaron Soltz – Nõukogude poliitik
*Henoch Leibowitz – juudi rabi
*Aleksander Kaszkiewicz – Leedu ja Valgevene vaimulik
*Edward Kozakiewicz – poola kergejõustiklane
*Władysław Kozakiewicz – poola kõrgushüppaja
*Robert Mickevič – leedu ajakirjanik
*Mikołaj Dzierżkowicz – Rzeczpospolita vaimulik, Vilniuse piiskop

## Viited

## Välislingid

*Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
* Linn portaalis vietoves.Lt
Baltoji Vokė

**Baltoji Vokė** () on linn Leedus Vilniuse maakonnas Šalčininkai rajoonis, Baltoji Vokė valla halduskeskus. Asub Vilniusest 27 km edelas.

Linn asub merepinnast 141 meetri kõrgusel Vokė jõe kaldal. Seda läbib ka Merkyst Papise järvega ühendav Papise kanal. Linna juures asuv Baltoji Vokė soo pindalaga 40 km² on üks suuremaid Leedu soid.

Linnas on kaks keskkooli, postkontor, ambulatoorium, raamatukogu ja tuberkuloosihaigla osakond.

## Ajalugu

Teise maailmasõja ajal asuti sealses soos Vilniuse soojuselektrijaama tarbeks turvast lõikama. Aastail 1950–1952 valmis soo idaservas turbatööstus, mille juurde rajati Žagarinė küla lähistele töölisasula. Töölisasula kandis algselt nime **Naujoji Žagarinė**. Aastal 1953 avati külas algkool, aastal 1955 aga seitsmeklassiline kool.

Linnaõigused sai 1958. aastal.

## Elanikkond


* 1 086 (1959)
* 1 065 (1970)
* 1 086 (1974)
* 1 009 (1979)
* 1 000 (1985)
* 1 128 (1989)

* 1 073 (2001)
* 1 075 (2005)
* 1 067 (2007)
* 1 063 (2009)
* 1 047 (2011)
* 1 056 (2020)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest leedulasi 23,71%, venelasi 11,26%, poolakaid 58,13% ja valgevenelasi 3,45%.

## Viited

## Välislingid

* Linn portaalis vietoves.Lt