open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pavel Grudinin

**Pavel Nikolajevitš Grudinin** (vene keeles Павел Николаевич Грудинин; sündinud 20. oktoobril 1960 Moskvas Vene NFSV-s) on Venemaa ettevõtja ja poliitik. 

Ta on 1995. aastast Moskva oblasti Lenini rajoonis tegutseva aktsiaseltsi Sovhoz imeni Lenina (mille keskus asub samanimelises asulas) direktor. Grudinin on majandi suuraktsionär (44%-lise osalusega).

22. detsembril 2017 Moskvas toimunud Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei keskkomitee pleenumil esitati Venemaa presidendikandidaadiks parteitu Pavel Grudinin. Tema valimisstaapi hakkas juhtima ise korduvalt presidendikandidaadina üles astunud kommunistliku partei juhtfiguur Gennadi Zjuganov. 18. märtsil 2018 peetud valimistel andis Grudinini poolt oma hääle 8,66 miljonit valijat (11,8% valijate koguarvust). Kaheksa kandidaadi seas tuli Grudinin Vladimir Putini järel teiseks. Tema lähim konkurent neil valimistel Vladimir Žirinovski kogus kaks korda vähem hääli.

## Haridus- ja töökäik
Grudinin lõpetas 1982. aastal Moskva Põllumajandustootmise Inseneride Instituudi põllumajandusinseneri kutsega. Pärast instituudi lõpetamist asus ta tööle kodumajandisse – Lenini-nimelisse sovhoosi, kus töötasid ka tema vanemad. 1990. aastal sai ta sovhoosi kommertsdirektoriks. 1991. aastal sai sovhoosist ühismajand ja 1995. aastal aktsiaselts. 1995. aastast on Grudinin majandi eesotsas. 

2001. aastal lõpetas Grudinin Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia juristi kutsega.

Grudinin oli kuni 2010. aastani poliitilise partei Ühtne Venemaa liige. Aastatel 2002–2011 oli ta Moskva Oblastiduuma liige. 2016. aastal kandideeris ta Riigiduumasse Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei nimekirjas, kuid parlamenti ei pääsenud.

## Tunnustus
*2001 – Venemaa Föderatsiooni teeneline põllumajandustöötaja

## Isiklikku
Tal on kaks poega ja kaks tütart.

Grudinini aastatulu on 20 miljonit rubla.

## Viited

## Välislingid

*Павел Грудинин. svpressa.ru, 24. detsember 2017
*Планета "Совхоз им. Ленина" (Павел Грудинин). youtube.com, 2. detsember 2017
*Как Грудинин и Потапенко "расстреляли" единороса на МЭФе'15. youtube.com, 24. detsember 2017
*Pavel Grudinin kutsutud külalisena telekanali Pervõi Kanal saates youtube.com, 25. detsember 2017  
*Дмитрий Потапенко: У Павла Грудинина начнутся большие проблемы с властью. dailystorm.ru, 25. detsember 2017
*Juri Dudi intervjuu Pavel Grudininiga. youtube.com, 6. veebruar 2016
Juva vald

**Juva** on vald Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas.

Naabervallad on Joroineni vald, Mikkeli linn, Pieksämäki linn, Puumala vald, Rantasalmi vald ja Sulkava vald.

## Viited

## Välislingid
* Juva valla koduleht
Rantasalmi vald

**Rantasalmi** on vald Soomes Ida-Soome läänis Lõuna-Savo maakonnas.

## Viited

## Välislingid
* Rantasalmi valla koduleht
Seks (perekonnanimi)

**Seks** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Seks (Secks) on pandud Vao mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal ja Imavere mõisas Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Seksi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aarma, Aas, Jõul, Laaneleht, Lumi, Salak, Salumets, Samla, Sangla ja Surve.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Seks Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Konstaabel (perekonnanimi)

**Konstaabel** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Konstaabel (Constabell) on pandud Saulepi mõisas Varbla kihelkonnas Läänemaal. Nimede eestistamisel määrati Konstaabli-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Jõgisalu.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Konstaabel Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel. 

## Vaata ka
*Konstabel
Jõgisalu

**Jõgisalu** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Jõgisalu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Indrikson, Jaanhold, Jahnhold, Konstaabel, Kulberg, Tismus ja Tuubalkain.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Jõgisalu Eestis 39 mehel ja 37 naisel.

*Harri Jõgisalu (1922–2014), eesti kirjanik
Jaanika Kuusik

**Jaanika Kuusik** (sündinud 21. aprillil 1986 Tallinnas) on koorijuht, koori- ja soololaulja (sopran), koormeister ja pedagoog.

Ta on õpetaja ja koorijuht 
Tallinna Muusikakeskkoolis ja 
Rahvusooper Estonias.
Ta õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, Tallinna Muusikakeskkoolis ja Vana-Vigala Põhikoolis.

## Viited

## Välislingid
*Rahvakultuuri keskus
*Rotary koor
Ruokolahti vald

**Ruokolahti** on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas.

Naabervallad on Imatra linn, Lappeenranta linn, Parikkala vald, Puumala vald, Rautjärvi vald, Savonlinna linn, Sulkava vald ja Taipalsaari vald.

## Viited
Tank (perekonnanimi)

**Tank** on perekonnanimi.

Eestis on perekonnanime Tank (Dank, Tanck) pandud Kolu mõisas Türi kihelkonnas Järvamaal, Inju mõisas Viru-Jaagupi kihelkonnas ja Pada mõisas Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal.

Nimede eestistamisel määrati Tanki-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kaljulaid, Rannola ja Taliaru. 

2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tank Eestis 18 mehel ja 19 naisel.

*Maksim Tank (1912–1995), valgevene kirjanik
Prügi (perekonnanimi)

**Prügi** on eesti perekonnanimi.

Perekonnanime Prügi (Prüggi) on pandud Rae mõisas Jüri kihelkonnas ja Oru mõisas Kose kihelkonnas Harjumaal ning Piibe mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Prügi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Kaljulaid ja Vaigla.

2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Prügi Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Rautjärvi vald

**Rautjärvi** on vald Soomes Lõuna-Karjala maakonnas Soome-Vene piiri ääres.

Naabervallad on Parikkala vald ja Ruokolahti vald.

Omavalitsus moodustati 1861. aastal. Talvesõja lõpetanud Moskva rahulepinguga (1940) läks osa valla territooriumist Nõukogude Liidule.

2021. aasta lõpu seisuga elas vallas 3092 inimest.

Vald on tuntud kui Talvesõja kangelase Simo Häyhä sünnikoht.

2022. aastal hävis tules Rautjärvi puukirik.

## Viited

## Välislingid
* Rautjärvi koduleht
Waylon

**Willem Bijkerk** (sündinud 20. aprillil 1980 Apeldoornis), esinejanimega **Waylon**, on Hollandi laulja.

Ta esindas koos Ilse DeLangega The Common Linnetsi liikmena Hollandit 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Nende esitatud laul saavutas teise koha.

2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Hollandit sooloartistina. Nende esitatud laul kogus finaalis 121 punkti ja saavutas 18. koha.

Ta on võtnud oma esinejanime USA kantrilaulja Waylon Jenningsi järgi.

## Stuudioalbumid
* "Wicked Ways" (2009)
* "After All" (2011)
* "Heaven After Midnight" (2014)
* "Seeds" (2016)

## Välislingid
* https://waylon.nl/
Kräfting

**Kräfting** oli Geldernist pärit Saaremaa aadlisuguvõsa.

## Ajalugu
Suguvõsaliin algab XVII sajandil elanud Dietrich Kraeftingiga. Tema poeg Clas Kräfting (maeti 1652) elas Tallinnas. Viimase poeg Rootsi ooberstleitnant Clas Kräfting (1624−1680) tõsteti 1668. aastal Rootsi aadliseisusse, kuid rüütelkonda teda ei introdutseeritud. Ta naitus Jürgen Friedrich von Creutzi lesega ja omandas abielu kaudu Mõntu mõisa, mis jäi tema järeltulijate valdusse XIX sajandi keskpaigani. Heinrich Anton von Kräfting (1750−1815) võeti 1786. aastal Kuressaare aadliraamatusse ja pärast matriklite taastamist 1797. aastal Saaremaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kustus meesliinis 1846. aastal.

## Suguvõsa liikmeid
*Clas von Kräfting (1624−1680), ooberstleitnant, Mõntu mõisnik
*Heinrich Anton von Kräfting (1750−1815), Kaunispe mõisnik

## Kräftingite mõisavaldused
*Saaremaa:
**Kaunispe (*Kaunispäh*) (1786−1842), Koltse (*Koltz*) (1754−1842), Mõntu (*Mento*) (1673−1842)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 338.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. Lk 517-518 http://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000345,00517.html?prozent=.
Tirza kirikumõis

**Tirza kirikumõis** (saksa keeles *Tirsen-Wellan Pastorat*, läti keeles *Tirzas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Tirza kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Tirza vallas.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5/8 adramaad, sellele allus 36 mees- ja 45 naishinge. 

Aastal 1688 oli mõisa suurus 5/8 adramaad  aastal 1734 aga 3/8 adramaad. Aastal 1757 oli mõisa suurus taas 5/ adramaad, aastal 1823  aga 4/5 adramaad. Ka aastal 1832 oli adramaid 4/5, aastal 1881 õisa enda valdused puudusid, ent sellele allus 51/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

Agraarreformi ajal 1920 kuulus mõisale 286 ha maad.

## Viited
Palsmane kirikumõis

**Palsmane kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Palzmar*, läti keeles *Palsmanes mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Palsmane kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Smiltene piirkonnas Grundzāle vallas.

## Ajalugu
Kirikumõisa asutas 1665. aastal riiginõunik Svante Banér, kes eraldas selleks Rauna mõisast ühe adramaa.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1/2 adramaad, sellele allus 83 mees- ja 104 naishinge.

Aastal 1758 oli mõisa suurus 1/2 adramaad,  aastal 1823 ag1 1 ja 1/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 7/20, aastal 1881 aga adramaad puudusid.

## Viited
Luke kirikumõis

**Luke kirikumõis** ehk **Lugaži kirikumõis** (saksa keeles *Luhde Pastorat*, läti keeles *Lugažu mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Luke kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisa asukoht Valka piirkonda Valka linna maadele.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 3/4 adramaad, sellele allus 31 mees- ja 26 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 1/2 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli adramaid 1 ja 1/4, aastal 1758 aga üks adramaa. Aastal 1823 oli mõisa suurus 3/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3/5, aastal 1881 mõisale 69/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.

## Viited
Smiltene kirikumõis

**Smiltene kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Smilten*, läti keeles *Smiltenes mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Smiltene kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Smiltene vallas Mācītājmuiža külas.

## Mõisa suurus

Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/2 adramaad, sellele allus 50 mees- ja 83 naishinge.

Aastal 1641 oli mõisa suurus 1 ja 1/4 adramaad, aastal 1688 aga 2 ja 1/4 adramaad. Aastal 1734 oli selle suurus 2 ja 1/8 adramaad, aastal 1758 oli adramaid 2 ja 1/2. Aastal 1832 oli adramaid 1 ja 13/20, aastal 1881 allus mõisale 1 ja 35/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

1920. aasta agraarreformi eel kuulus Smiltene kirikumõisale 487 hektarit maad.

## Mõisaansambel
Kirikumõisa peahoone ehitas pastor Ernest Gottfried Hasenstein aastail 1790–1793. Ta rajas maja juurde ka puuviljaaia, kus kasvasid peamiselt õunapuud. Kirikumõisa portaal ja uksed on kunstimälestisena kohaliku kaitse all.

## Viited
Alamõisa kirikumõis

Alamõisa kirikumõis ehk **Lejasciemsi kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Aahof*, läti keeles *Lejasciemu mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Alamõisa kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõisakompleks Läti Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas Lejasciemsi külas aadressil Rīgas iela 20. Kirikumõisa eluhoone on arhitektiuurimälestisena kohaliku kaitse all.

## Viited
Koivaliina kirikumõis

**Koivaliina kirikumõis** ehk **Gaujiena kirikumõis** (saksa keeles *Adsel Pastorat*, läti keeles *Gaujienas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisakompleks Lätis Smiltene piirkonnas Koivaliina vallas.

Mõisa on esimest korda mainitud aastal 1631.

Mõisakompleksi kuuluvad aastal 1761 valminud peahoone, ait aastast 1788, laut aastast 1666 ning 19. sajandil valminud tall ja tõllakuur. Hooned on puidust ja baroksed. Siseruumid on peahoones kujundatud anfilaadina. Säilinud on ka mantelkorsten, baroksed 18. sajandil valmistatud uksed ja samast ajast pärinevad klassitsistlikud seinamaalingud. Kirikumõisa hooned on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel ei kuulunud mõisale 1816. aastal maad, samuti ei allunud sellele mitte ühtki hinge. Sama kehtib ka teiste aastate kohta, mille kohta andmed on olemas.

Ka agraarreformi ajal mõisa maid eraldi ei arvestatud. Tol ajal oli Koivaliina kirikumõisa pindala koos Dārta karjamõisaga ja Koivaliina mõisaga 2665,44 hektarit.

## Viited

## Välislingid
Vsevolod Suurpesa

**Vsevolod Suurpesa** ehk **Vsevolod III Jurjevitš** (vene keeles *Всеволод III Юрьевич Большое Гнездо*) (1154 – 15. aprill 1212) oli Rjurikovitšite dünastiast Vladimiri suurvürst 1176–1212. 

Vsevolod Jurjevitši noorus, vanema venna Vladimiri suurvürsti (1168–1174) Andrei Bogoljubski valitsusajal möödus pagenduses koos ema, valitseva Bütsantsi Komnenoste dünastia esindaja ja vendadega, Ida-Rooma keisririigis. 

Juri Dolgoruki vanima poja Rostislavi poegade, Mstislav Rostislavitši ja Jaropolk Rostislavitši ning nooremate poegade Mihhail Jurjevitši ja Vsevolod Jurjevitši vahel 1174–1177 toimunud kodusõja tulemusel jaotati Vladimiri ja Perejaslavl-Zalesski alad Mihhail Jurjevitši ja Vsevolod Jurjevitši vahel. Andrei Bogoljubski tapmise järel kutsusid Vladimiri-Suzdali vürstiriigi vanade keskuste Rostovi ja Suzdali esindajad vürstiks Mstislav Rostislavitši ja Jaropolk Rostislavitši, Andrei Bogoljubski poolt arendatud Vladimiri esindajad kutsusid vürstiks aga Vsevolod Jurjevitši vanema venna Mihhail Jurjevitši.

1176. aastal, Mihhail Jurjevitši surma järel ühendas Vsevolod Jurjevitš Kirde-Venemaa alad taas Vladimiri suurvürstina oma valitsemise alla, alistades seejuures Rostovi vürsti Mstislav Rostislavitši väed.

Valitsemises toetus Vsevolod Jurjevitš väljaarenemata bojaaridekihita linnadele: Vladimir, Pereslavl-Zalesski, Dmitrov, Gorodets, Kostroma, Tverile.
## Isiklikku ja järglased
Vsevolod Jurjevitš oli Kiievi suurvürst Juri Dolgoruki (1149–1151, 1155–1157) ja 2. abielust Bütsantsist pärit Helenaga, kelle päritolu kohta Vene ajaloolane Nikolai Karamzin esitas teooria, et ta oli valitseva Bütsantsi Komnenoste dünastia esindaja, poeg.

Vsevolod Jurjevitš oli 1. abielus Mariaga, kellega järglased:
*Sbõslava (sünd. 1178)
*Verhuslava (1181– pärast 1189), abielus 1189  Kiievi suurvürsti Rjurik II Rostislavitši poja, Kiievi suurvürsti (1204–1205), Võšgorodi vürsti (1205–pärast 1218), Galiitsia vürsti (1210) Rostislav Rjurikovitšiga
*Konstantin Vsevolodovitš (1186–1218), Novgorodi vürst (1205–1207), Rostovi vürst (1207–1218), Kiievi suurvürst Vladimiris (1216–1218).
*Vseslava (surn. pärast 1206), abielus Snovski vürsti Rostislav Jaroslavitšiga
*Boriss Vsevolodovitš (surn. 1188)
*Gleb Vsevolodovitš (surn. 1189)
*Juri Vsevolodovitš (1188–1238), Vladimiri suurvürst (1212–1216, 1218–1238), Gorodetsi vürst (1216–1217), Suzdali vürst (1217–1218)
*Jelena (surn. 1203/1205)
*Jaroslav Vsevolodovitš (1191–1246), Perejaslavli vürst (1200–1206), Pereslavl-Zalesski vürst, Kiievi suurvürst, Vladimiri suurvürst (1243–1246), Novgorodi vürst (1215–1216, 1221–1223, 1224–1228 ning 1230–1236)
*Vladimir Vsevolodovitš (1192–1227), Perejaslavli osastisvürst, Starodubi vürst
*Svjatoslav Vsevolodovitš (1196–1252), Vladimiri suurvürst, Novgorodi vürst, Jurjev-Polski vürst
*Ivan Vsevolodovitš (1197–1247), Starodubi osastisvürst
Vitspunutis

**Vitspunutis** on peenikestest puuokstest, -juurtest või -kooreribadest punutud tarbeese.

Harilikult kasutatakse vitspunutiste valmistamiseks vitspaju (*Salix viminalis*) ja Schwerini paju (*Salix schwerinii*, kõnekeeles ka Siberi korvipaju) või spetsiaalselt aretatud hübriidide koorimata või kooritud, lõhestamata või lõhestatud võrseid ja koort. Tänapäeval on sellises tehnikas valmistatud esemetest levinud korvmööbel, vitskorvid, klopitsad, punutud vaagnad, vaasid, dekoratsioonid, lambivarjud, kirstud ja karbid.

Vanasti kasutati vitspunutisi laiemalt: vitstest punuti kalapüügivahendeid (kalalõksud, mõrrad, vähinatad, püügikorvid ja sääsid), karjaaedu, mesitarusid, vaheseinu, sirme, isegi terveid elamuid. Vitspunutisi kasutati ka sõjanduses (algsete loomanahast kilpide sõrestikud, turvised, kiivrid ja mitmesugused kaitseehitised), sõidukite ehitamisel (punutud paadid, parved, süstasõrestikud, kaarikud, vankrid, saanid, nartad, autokered), vitstest punuti näiteks klaaspudelite ümbriseid, lapsevankreid, hälle, isegi kübaraid ja jalatseid (viisud, räätsad).
Jamburgi kindlus

**Jaama kindlus** ehk **Jamburgi kindlus** (vene keeles *крепость Ям*) oli keskaegne kindlus Venemaal praeguse haldusjaotuse järgi Leningradi oblastis Kingissepa rajooni Kingissepa linna (ajaloolise nimega Jama ja Jamburg) alal.

Kaitseks sakslaste ja rootslaste vastu rajasid novgorodlased 1384. aastal Luuga jõe paremale kaldale kivikindluse. Algne kindlus oli trapetsikujuline, mille nurkades olid 28 m kõrgused tornid. Müür oli 4 m paksune ja 15 m kõrgune. Kogupindala oli 0,2 ha. Ehitusmaterjalina kasutati paekivi ja suuri raudkive. Kindlust ümbritses maa poolt vallikraav, jõe poolt kaldajärsak. Kindluse ümber tekkis possaad (käsitööliste ja kauplejate asula).

Jama linnust püüdsid 1305. aastal hõivata rootslased, 1444. ja 1448. aastal aga Liivi ordurüütlid.  15. sajandil oli linnuse kohta kasutusel Liivimaal ja saksakeelses kirjanduses rööpnimi Nyslott, vene keeles *Ниенслот*, 'uus linn, uus linnus'. 1449. aastal alustati uue Jama kindluse ehitamist, mille mõõdud olid u 140 m ja 240 m ning pindala u 2,6 hektarit. 16. sajandi alguseks oli kindluse ümber moodustunud märkimisväärse suurusega linn, mis kujunes kogu Luuga jõekaubanduse keskuseks.

Aastatel 1510–1520 täiendati kindluse kaitserajatisi: laiendati kindlusemüüre ja kaasajastati suurtükikaitset.

Liivi sõja käigus vallutasid 1581. aastal kindluse rootslased, aastatel 1583–1595 oli Jam koos Ingerimaaga Rootsi Ingerimaana Rootsi valduses ja kandis nime **Jama**. Aastal 1590 vallutasid venelased Jama kindluse tagasi, kuid 1612 langes see uuesti rootslaste kätte, ning oli  Rootsi Ingeri Jama lääni keskuseks.

Pärast Jama kindluse seisukorra inspekteerimist Erik Dahlbergi poolt 1681. aastal otsustati kindluse ehitisi mitte parandada, vaid need hävitada. Aastal 1682 õhiti kindlustused 40 tünni püssirohuga. Terveks jäi vaid sisekindlus. Õhitud kindlusmüüride asemele hakkasid rootslased rajama bastione, kuid töid ei suudetud lõpetada enne Põhjasõja algust, mille käigus (1703) vallutasid Peeter I väed Jama tagasi. Peeter I korraldusel nimetati linn ümber Jamburgiks.

Kindlus lagunes lõplikult 18. sajandi II poolel. Tänapäeval on kindlusest säilinud kõrged vallid ja müüri jäänused.

## Viited
Baltlaste Piirikivi

**"Baltlaste Piirikivi"** on 7. oktoobril 1881 Eesti Postimehes ilmunud pilkelugu ehk nimekiri, mille üks autoreid oli 17-aastane koolipoiss Juhan Liiv.

1881. aastal sai Carl Robert Jakobson Eesti Kirjameeste Seltsi esimeheks. Paljud senise presidendi Jakob Hurda pooldajad, konservatiivse leeri tegelased, lahkusid protesti märgiks seltsist. Konservatiivse suuna häälekandja Eesti Postimees avaldas lahkujate nimekirju. Lehe tollane väljaandja oli ennast baltluse loosungiga naeruväärseks teinud Harry Jannsen, vastutav toimetaja oli Ado Grenzstein (kirjanikunimega Piirikivi). Jakobson süüdistas Grenzsteini, et viimane esitab lahkujatena isikuid, kes pole seltsi liikmed olnudki. 

1. oktoobril 1881 saabus Eesti Postimehele kiri, kus Alatskivi koolmeistrid ja taluperemehed teatasid endi seltsist lahkumisest. Ajaleht avaldas selle. Peagi selgus, et nimekiri oli väljamõeldis, autoriteks Friedrich Kärner ja Alatskivi koolipoiss Juhan Liiv. Kolmas asjaosaline oli Elias Liiv. Võltsitud ees- ja perekonnanimede esimesed tähed andsid ülevalt alla lugedes kokku "BALTLASTE PIIRIKIVI". Kärner andis vihje võltsingu kohta Sakalale.

*B. Paop – koolmeister Alatskivil
*A. Jaanson – rentnik
*L. Juhkam – rentnik
*T. Rosenthal – koolmeister Alatskivil
*L. Juhanson
*A. Kose – kohaomanik
*S. Jürjenson – rentnik
*T. Woldmann – koolmeister Alatskivil
*E. Jakobson – kohaomanik

Kuna nimed olid ajalehes trükitud järjest teiste, päriselt väljaastunute järel, siis ei paistnud nali esialgu kohe välja, kuid avalikuks tulekul levis kõmu isegi Riiga. 

## Kirjandus
* Aarne Vinkel. "Juhan Liiv". Tallinn, 1964, lk 21-22

## Välislingid
* Eesti Postimees ehk Näddalaleht : ma- ja linnarahvale, nr 40, 7. oktoober 1881 (Digaris)
Ruovesi vald

**Ruovesi** on vald Soomes Pirkanmaa maakonnas.

Naabervallad on Juupajoki vald, Mänttä-Vilppula linn, Orivesi linn, Tampere, Virrati linn ja Ylöjärvi linn.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Gordon

**Gordon** võib tähendada järgmist:
***Gordon** on Briti botaaniku George Gordoni autorilühend tema kirjeldatud taksonite juures
* **[[Gordoni jõgi (Tasmaania)|Gordoni jõgi]]** on jõgi Tasmaanias
* **[[Gordoni jõgi (Austraalia)|Gordoni jõgi]]** on jõgi Lääne-Austraalias
* **[[Gordoni valimisringkond]]** on Suurbritannia parlamendi valimisringkond
* **[[Gordoni loss]]** on loss Morays Šotimaal
* **[[Gordon (Georgia)|Gordon]]** on linn Georgia osariigis USA-s
* **[[Gordoni maakond]]** on maakond Georgia osariigis USA-s
* **[[Gordon (Nebraska)|Gordon]]** on linn Nebraska osariigis USA-s
* **[[Gordoni hertsog]]** on hertsogitiitel Šotimaal ja Ühendkuningriigis
* **[[Gordon (eesnimi)]]**

## Perekonnanimi

**Gordon** on levinud perekonnanimi, mida on kandnud või kannavad paljud tuntud isikud, sealhulgas:
* **[[Aleksandr Gordon]]**, Venemaa telesaatejuht ja näitleja
* **[[Alexander Gordon]]**, šoti päritolu Venemaa sõjaväelane
* **[[Ben Gordon]]**, USA korvpallur
* **[[Charles George Gordon]]**, Suurbritannia kindral
* **[[Dmõtro Gordon]]**, Ukraina ajakirjanik
* **[[George Gordon]]**, Briti botaanik
* **[[Howard Gordon]]**, USA stsenarist ja teleprodutsent
* **[[Ilja Gordon]]**, Valgevene kabetaja
* **[[James Gordon]]**, Suurbritannia admiral
* **[[James Edward Gordon]]**, Briti materjaliteadlane
* **[[Jeff Gordon]]**, endine USA autosportlane
* **[[Kiowa Gordon]]**, USA näitleja
* **[[Lewis Gordon]]**, USA filosoof
* **[[Lewis Gordon (ehitusinsener)|Lewis Gordon]]**, šoti ehitusinsener
* **[[Noah Gordon]]**, USA kirjanik
* **[[Patrick Gordon]]**, šoti päritolu Venemaa mereväelane
* **[[Richard Gordon (bioloog)|Richard Gordon]]**, USA bioloog
* **[[Richard Francis Gordon]]**, USA astronaut
* **[[Ricky Gordon]]**, USA helilooja
* **[[Rodney Gordon]]**, Briti arhitekt
* **[[Stephen Gordon]]**, Briti maletaja
* **[[Stuart Gordon]]**, USA filmilooja ja teatrilavastaja
* **[[Susan Gordon]]**, USA lapsnäitleja
* **[[Zachary Gordon]]**, USA näitleja
* **[[Thomas Gordon (täpsustus)| Thomas Gordon]]** on mitme tuntud inimese nimi
* **[[Walter Gordon]]**, saksa füüsik
* **[[Willy Gordon]]**, Rootsi skulptor
Vaaraokoer

**Vaaraokoer** on Malta saarelt pärit koeratõug, Malta rahvuskoer.

Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas: „Valvas, hasartne kütt, kes kasutab ühtviisi nii oma silmi kui ka haistmismeelt. Lühikesel distantsil töötades kasutab ta märkimisväärsel viisil ka oma kõrvu.“

Sama allikas lisab koera käitumise/iseloomu kohta: „Valvas, intelligentne, võimekas ja mänguline.“


Pharaoh Hound in Tallinn 3.JPG|Vaaraokoer Tallinnas
Pharaoh Hounds.JPG
Pharaoh Hound nose.JPG
Pies faraona e34.jpg


## Viited

## Kirjandus
* Desmond Morris. *Dogs*, North Pomfret, Vermont 2008, ISBN 978-1-57076-410-3

## Välislingid
* Vaaraokoer veebisaidil koer.ee
* Kelb tal-Fenek (*inglise ja saksa keeles*)
Leonid Passetšnik

**Leonid Passetšnik** (sündinud 15. märtsil 1970 Vorošilovgradis), hüüdnimi **Magadan**, oli alates 24. novembrist 2017 sõjalis-poliitilise rühmituse Luhanski Rahvavabariik juhi kohusetäitja ja on alates 21. novembrist 2018 rühmituse juht ning täidab ka rühmituse riikliku julgeoleku ministri kohuseid.

6. detsembril 2021 andis partei Ühtne Venemaa esimees Dmitri Medvedev partei aastakoosolekul Moskvas Leonid Passetšnikile ja Deniss Pušilinile üle partei liikmepileti.

## Elukäik ja tegevus
Tema isa töötas 26 aastat SORVVOs. 1975. aastal kolis perekond Magadani, kus isa oli seotud kullakaevandustega. Lõpetas Donetski sõjalis-poliitilise kolledži ja töötas 1993. aastast Ukraina julgeolekuteenistuses SBU. Töötas Luhanski oblasti Ukraina julgeolekuteenistuses salakaubaveooperatsioonidega võitleva üksuse juhina ja 2010–2014 SBU Stahhanovi rajoonidevahelise osakonna juhataja. 

2014. aastal asus ta venemeelsete võitlejate poolele, saades 9. oktoobril 2014 isehakanud Luhanski Rahvavabariigi (LPR) riikliku julgeoleku ministriks. 

22. novembril 2017 nimetas Luhanski Rahvavabariigi Rahvanõukogu ta Rahvavabariigi juhi kohusetäitjaks. 

6. detsembril 2021 sai Passetšnik Venemaa valitseva partei Ühtne Venemaa liikmeks. Ühtse Venemaa esimees Dmitri Medvedev andis talle isiklikult parteipileti Moskvas partei aastakongressil. 

27. märtsil 2022 ütles Passetšnik, et Luhanski Rahvavabariik võib lähitulevikus korraldada referendumi Venemaaga ühinemise teemal.

## Viited
Viht

**Viht** on saunas vihtlemiseks kasutatav harilikult taimsest materjalist kimp.

Kõige sagedamini tehakse Eestis viht lehtedega kaseokstest, küllaltki levinud on ka tamme-, eukalüpti- (imporditud), kuuse- ja kadakaokstest tehtud vihad ja mitmesugustest rohtsetest taimedest tehtud vihad (näiteks nõgesevihad). Parima viha saab suvisel ajal vahetult enne sauna värskest materjalist tehes.

Viha valmistamiseks puuokste varumine ei ole igaüheõigus, seega võõrast metsast vihtu tegema minnes tuleks saada metsaomaniku luba. Kindlasti ei maksa oksi varuda tulevikupuudelt, sest okste lõikamine pidurdab puude kasvu ja võib põhjustada tüvepuidu kvaliteedi langust.
Kaseviha valmistamisel eelistatakse arukaske (kolmnurksete või rombjate lehtedega), sest selle raod on jäigemad ning lehed püsivad tugevamini küljes. Kuid arukase puudumisel kõlbab ka sookask (ümaramate lehtetega). Harilikult kulub ühe kaseviha valmistamiseks 30–40 kaseoksa.
 
Okste alaosast eemaldatakse lehed 10–15 cm ulatuses (käes hoitaval osal) ja oksad asetatakse kimpu nii, et lehtede heledam alakülg jääks kimbu keskosa suunas. Käepidemeosa seotakse kahest kohast. Vanasti kasutati vihaokste kokkusidumiseks sookasevitsu, kuid tänapäeval enamasti nööri, plastikust kaablisidemeid või ka traati. Kokkuseotud viha konts lõigatakse ühetasaseks, et mõne rohkem välja ulatuva tüükaga end vihtlemisel ei kriimustaks.
Sobivaim aeg vihtade valmistamiseks on alates jaanipäevanädalast juuli keskpaigani, sest siis on kase lehed juba piisavalt tugevad, et ei lagune vihtlemisel kohe ära, ning on veel piisavalt tugevalt oksaraagude küljes kinni. Sügise poole tehtud vihad kipuvad vihtlemisel kergesti lehed maha poetama. Talveperioodiks tehakse vihad pigem juuli keskel, kui oksad on hoogsa kasvu lõpetanud, lehed on paksemad, kannatavad paremini kuivatamist (ei tõmbu nii kortsu) ja oksatippudes on välja arenenud järgmise aasta kasvupung. Talveperioodiks mõeldud vihad kas kuivatatakse varjulises ja hea ventilatsiooniga kohas või külmutatakse kilekotti pakituna. Kuivatatud vihta on vaja enne kasutamist vees leotada, et lehed ja oksad uuesti pehmeks läheks. Külmutatud viht sulatatakse enne kasutamist toatemperatuuril. Ka üles sulatatud ja värske viha puhul annab enne vihtlemist lühiajaline sooja (okaspuu- ja nõgesevihtade puhul natuke kauemaks ja tulisesse) vette panemine kaasa aroomide (eeterlike õlide) vallandumisele ja vihtlemisomaduste paranemisele.

Toodetakse ka kunstvihtu, mis võivad olla taimset päritolu materjalist või muust materjalist. Kunstviha ettevalmistamine ja kasutamine käivad vastavalt tootja poolt antud juhistele.

## Viited

## Välislingid
*Pamela Parts. Õige saunaviht peksab kehahädad välja, jarvateataja.postimees.ee, 27. detsember 2017
Behistuni raidkiri

**Behistuni raidkiri** on kaljusse raiutud bareljeef kolmekeelse tekstiga, mis kirjeldab kuningas Dareios I võite kodusõjas. Raidkiri asub Lääne-Iraanis Kermānshāhāni provintsis Behistuni (Bisutun) mäel, kunagise tähtsa liikumistee ääres. See on raiutud teepinnast 105 meetri kõrgusele kaljusse ning on ligi 7 meetrit kõrge ja 22 meetrit lai.

Behistuni raidkiri koostati umbes aastal 520 eKr ja on kõige pikem meie ajani säilinud vanapärsiakeelne tekst. Seda võib pidada esimeseks ajalooliseks kroonikaks. Raidkiri on kirja pandud kolmes Pärsia impeeriumi aladel tol ajal käibel olnud kiilkirjakeeles – vanapärsia, akadi ning elami keeles. Bareljeefil on kujutatud Dareios I võidustseeni tema vaenlaste üle. Mõõtmetelt on raidkiri juba kaugele näha, küll aga on seda võimatu tee pealt lugeda.

Raidkirja tekst (erinevates impeeriumi rahvaste keeltes) kanti üle ka pärgamentidele ning nahkadele ning saadeti Dareiose käsul laiali üle terve impeeriumi. 

Behistuni raidkiri lisati 2006. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Kirjandus
* Vladimir Sazonov. "Behistuni raidkiri – muistsete pärslaste suurim tekst". Horisont 3/2011
* Vladimir Sazonov. "Behistuni raidkirja I tulp". Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamat, 2012
* Andreas Johandi. "Behistuni raidkirja II tulp". Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi aastaraamat, 2013
* Vladimir Sazonov. "Kuningas Dareios I Behistuni raidkirja III tulp". Idakiri, 2016
* Vladimir Sazonov. "Kuningas Dareios I Behistuni raidkirja IV tulp". Tuna, 3/2017
Bērzaune kirikumõis

**Bērzaune kirikumõis** (saksa keeles *Bersohn Pastorat*, läti keeles *Bērzaunes mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Bērzaune kihelkonnas.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 3/4 adramaad, sellele allus 44 mees- ja 57 naishinge.

## Viited
Cesvaine kirikumõis

**Cesvaine kirikumõis** (saksa keeles *Sesswegen Pastorat*, läti keeles *Cesvaines mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 7/8 adramaad, sellele allus 107 mees- ja 109 naishinge.

## Viited
Dzērbene kirikumõis

**Dzērbene kirikumõis** (saksa keeles *Serben Pastorat*, läti keeles *Dzērbenes mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Dzērbene kihelkonnas.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7/8 adramaad, sellele allus 47 mees- ja 41 naishinge.

## Viited
Jaunpiebalga kirikumõis

**Jaunpiebalga kirikumõis** (saksa keeles *Neu-Pebalg Pastorat*, läti keeles *Jaunpiebalgas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Jaunpiebalga kihelkonnas.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/2 adramaad, sellele allus 134 mees- ja 142 naishinge.

## Viited
Ļaudona kirikumõis

**Ļaudona kirikumõis** (saksa keeles *Laudohn Pastorat*, läti keeles *Ļaudonas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas.

Kirikumõis sai alguse aastal 1503, mil Michael Hildebrand need maad pastoraadile kinkis.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/2 adramaad, sellele allus 125 mees- ja 130 naishinge.

## Viited
Rauna kirikumõis

**Rauna kirikumõis** (saksa keeles *Ronnenburg Pastorat*, läti keeles *Raunas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Rauna kihelkonnas.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/2 adramaad, sellele allus 41 mees- ja 42 naishinge.

## Viited
Vecpiebalga kirikumõis

**Vecpiebalga kirikumõis** (saksa keeles *Alt-Pebalg Pastorat*, läti keeles *Vecpiebalgas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Vecpiebalga kihelkonnas.
## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 5/8 adramaad, sellele allus 96 mees- ja 104 naishinge.

## Viited
Võnnu kirikumõis (Võnnu kreis)

**Võnnu kirikumõis** (saksa keeles *Wenden-Land Pastorat*, läti keeles *Cēsu mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. 

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/4 adramaad, sellele allus 98 mees- ja 108 naishinge.

1920. aasta maareformi ajal ja mõisa likvideerimise eel kuulus sellele 648 hektarit maad.

## Viited
Raul Puri

**Raul Puri** (23. märts 1962 – 24. detsember 2017) oli eesti jalgpallitegelane ja spordipedagoog.

Puri töötas Maardu Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana. 
Ta on kuulunud Tartu SK 10 juhatusse ning oli aktiivne jalgpallihuviline, näiteks veel 14. detsembril 2017 osales ta Eesti jalgpalli mälumängu meistrivõistlustel, kus saavutas 5. koha.

Tema isa Endel Puri (1927–2012) oli eesti raskejõustikutreener ja -kohtunik ning sporditegelane. Tema  endine abikaasa Keete Puri on võrkpallitreener. Ta oli jalgpallikoondislaste Sander Puri ja Eino Puri ning võrkpalluri Kadri Puri isa. Ka neljas laps Karl Markus Rand on leidnud tee jalgpalli juurde.

## Viited
Mudlum

**Mudlum**, kodanikunimega **Made Luiga** (sündinud 31. juulil 1966) on eesti kirjanik ja kirjanduskriitik. 

## Haridus
Õppis Paide 1. Keskkoolis, Paide 3. Keskkoolis, Tallinna 46. Keskkoolis, Eesti Humanitaarinstituudis ja Eesti Kunstiakadeemias. 

## Teosed
*"Tõsine inimene", 2014 
*"Ilus Elviira: burleskne jutustus", 2015 
*"Linnu silmad", 2016 
*"Ümberjutustaja", 2017 
*"Poola poisid", 2019 
*"Mitte ainult minu tädi Ellen", 2020 
*"SIKAOSÄK " 2022 
*"Väike tekstimüür" 2023 
*"Roosihullu päevaraamat" Strata, 2024, ISBN 9789916930809
*"Nööpidest ja muust häbiväärsest" 2025

## Tunnustus
* 2014 – Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia nominent ("Tõsine inimene")
* 2017 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Ilma alguseta, ilma lõputa")
* 2019 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Poola poisid")
*2019 – stipendium "Ela ja sära" 
*2020 – Euroopa Liidu kirjandusauhind ("Poola poisid") 
*2020 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Mitte ainult minu tädi Ellen")  
*2023 – Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia nominent ("Väike tekstimüür") 

## Viited

## Välislingid
* http://www.looming.ee/artiklid/paris-tore-raamat-eimillestki/ 
* https://kultuur.err.ee/308329/arvustus-kord-kaos-ja-kohvipausid 
* https://kultuur.err.ee/303488/arvustus-heas-uksinduses-halba-ei-ole 
* http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c12-uudised/eesti-kultuurkapitali-kirjanduse-sihtkapitali-aastaauhindade-nominendid-3/ 
* http://ekspress.delfi.ee/areen/ilusa-elviira-lobus-ja-kurb-kerge-ja-raske-elu?id=72512615 
* http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c7-kirjandus/detailitapne-mudlum/ 
* http://www.looming.ee/arhiiv/unetuna-endal-kulas/ 
* http://kjk.eki.ee/ee/issues/2017/3/903 
* https://www.muurileht.ee/inimene-voi-asi/ 
* http://va.ee/15-arvustus/200-hele-mai-viiksaar-mudlumi-ontoloogia 
* http://www.sirp.ee/s1-artiklid/c7-kirjandus/kriitika-kui-kodanikualgatus/ 
* https://kultuur.postimees.ee/4410429/vikerkaar-loeb-mudlumist-kui-niisugusest 
* https://kultuur.err.ee/591345/mudlum-natuke-lapsik-natuke-naljakas-natuke-hirmus 
* https://www.muurileht.ee/taiesti-valjast-elust-enesest-intervjuu-mudlumiga/ 
* https://www.vikerkaar.ee/archives/25529 
* https://kultuur.err.ee/1009471/arvustus-mudlumi-poisid
Saloninus

**Publius Licinius Cornelius Saloninus Valerianus** (umbes 242 – 260) oli Vana-Rooma keiser aastal 260.

Tema isa oli keiser Gallienus, ema (arvatavalt kreeka päritolu) Cornelia Salonina. 

258. aastal andis isa talle *caesar*i tiitli.
Põhja suusaalad 2014. aasta taliolümpiamängudel

**Põhja suusaalade võistlused [[2014. aasta taliolümpiamängud]]el** murdmaasuusatamises, kahevõistluses ja suusahüpetes peeti 8. veebruarist 23. veebruarini 2014 Sotši linnas Venemaal.

## Vaata ka
* Kahevõistlus 2014. aasta taliolümpiamängudel
* Murdmaasuusatamine 2014. aasta taliolümpiamängudel
* Suusahüpped 2014. aasta taliolümpiamängudel
Pakuonise vald

**Pakuonise vald** (leedu keeles *Pakuonio seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil. 

Valla pindala on 56 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1330 inimest. Valla keskus on Pakuonise alev, kus aastal 2011 oli 608 elanikku. Vallamaja asub aadressil Sodų g. 33. Vallavanem on Nijolė Averkienė.

## Viited
Punkalaiduni vald

**Punkalaiduni vald** on vald Soomes Pirkanmaa maakonnas.

Naabervallad on Huittineni linn, Humppila vald, Loimaa linn, Urjala vald ja Sastamala linn.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Trikāta kirikumõis

**Trikāta kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Trikaten*, läti keeles *Trikātas mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Trikāta kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Valmiera piirkonnas Trikāta vallas.

Kirikuõpetaja maja ja selle kõrvalhooneid on esmamainitud 1600. aastal. Mõisa kohta pärinevad esimesed teated 1689. aastast, mil J. H. Keltsch koostas mõisa maade plaani. Vana mõisahoonet joonistas 1799. aastal Johann Christoph Brotze. 

Praegune mõisa peahoone valmis aastal 1804 ja see on riikliku kaitse all olev arhitektuurimälestis. Kunstimälestisena on kaitse all ka sealne ahi. Tegemist on kolmekorruselise mantelkorstnaga hoonega, kus põhikorruse all asub pooleldi maa-alune korrus. Hoone seinad on laotud maakividest ja tellistest. Nii ukse- kui ka aknaavad on kujundatud dekoratiivsetena, hoonet ehib ka karniis. Aastal 1936 oli hoone kapitaalremondis.

Mõisakompleksi juurde kuulub ka väike park. Mõisa lautade baasil moodustati Nõukogude ajal kolhoosile kuuluv farm Nomnieki.

## Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 3 ja 1/8 adramaad, sellele allus 60 mees- ja 69 naishinge. Aastal 1688 ja  1734 oli mõisal kolm adramaad, aastal 1758 aga 3 ja 1/3 adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 1 ja 17/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 17/20, aastal 1881 allus mõisale 1 ja 70/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.

## Viited
Vesilahti vald

**Vesilahti** on vald Soomes Pirkanmaa maakonnas.

Naabervallad on Akaa linn, Lempäälä vald, Nokia, Pirkkala vald, Sastamala linn ja Urjala vald.

Vallas on järgmised külad: Kirkonkylä, Koskenkylä, Krääkkiö, Narva, Onkemäki, Palho-Vakkala, Riehu ja Rämsöö.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Prienai rajoon

**Prienai rajoon**  on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus  endise Kaunase maakonna aladel.

Rajooni pindala on 1031 km². 2017. aasta seisuga elas seal 27 150 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1999. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Ašminta, Balbieriškise, Išlaužase, Jieznase, Naujoji Ūta, Pakuonise, Stakliškėse, Šilavotase ja Veiveriai vald. Eraldi haldusüksuse moodustab veel Prienai linn.

Halduskeskus on Prienai linn. Teised tähtsamad asulad on Jieznase linn ning Balbieriškise, Pakuonise ja Veiveriai alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 97,9% leedulased, 0,73% venelased, 0,22% poolakad, 0,19% ukrainlased, 0,11% mustlased, 0,03% sakslased ja 0,79% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on Nemunas ja selle lisajõed Verknė, Jiesia ning Peršėkė. Rajooni idaosa jääb Dzūkija kõrgustikule, seal asub ka rajooni kõrgeim koht (257 m). Madalaim koht asub Nemunase kaldal (35 m).  Osaliselt jääb rajooni  Kaunase veehoidla. Rajooni territoorium jääb osaliselt Nemunase loogete regionaalpargi territooriumile, osaliselt aga Aukštadvarise regionaalparki.

Prienai rajooni läbib Via Baltica.

Mauručių_geležinkelio_stotis.jpg|Mauručiai raduteejaam
Skriaudžiai1.JPG|Skriaudžiai
Balbieriskio_atodanga2.jpg|Nemunas
Balbieriškio_versmė.JPG|Balbieriškise allikas
Šiauliškių_akmuo.JPG|Šiauliskise kivi
Žiupa,_šaltinių_slėnis.JPG|Žiupa allikad
Gojaus_miško_ąžuolas.JPG|Gojuse tamm
Degsnės_maumedis,_kamienas.JPG|Degsnė metsa lehis
Versiukas.jpg|Veršiukase järv
Peistuvenu_ezeras.jpg|Alšia järv
Kašonys_Lake002.JPG|Kašonysi järv
Gedanoniu_kalva.jpg|Rajooni kõrgeim koht Gedanonysi mägi
Prienai2.JPG|Rajoonivalitsuse hoone


## Viited

## Välislingid

* Rajooni koduleht (*leedu keeles*)
Veiveriai vald

**Veiveriai vald** (leedu keeles *Veiverių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil. 

Valla pindala on 100 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4065 inimest. Valla keskus on Veiveriai alev, kus aastal 2011 oli 1167 elanikku. Vallamaja asub aadressil Kauno g. 33. Vallavanem on Vaclovas Ramanauskas.

## Viited
Markus Habakukk

**Markus Habakukk** (sündinud 15. septembril 1992) on eesti näitleja.

2011. aastal lõpetas ta Vanalinna Hariduskolleegiumi teatrikooli ja 2016. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (27.lend). 

Alates 2016. aasta novembrist töötab ta näitlejana Kuressaare Teatris. Lisaks teeb ta kaasa Tallinnas tegutseva teatri Kelm lavastustes.

## Filmirollid
*2016 "Polaarpoiss" – Oskar
*2021 "Eesti matus" – noor Andres
*2024 "Elu ja armastus" – arhitekt

## Viited

## Välislingid
*
Ester Kuntu

**Ester Kuntu** (sündinud 7. augustil 1990 Tallinnas) on eesti näitleja. 

Ta on lõpetanud Tallinna Kunstigümnaasiumi ja Tallinna Tööstushariduskeskuse juuksurina. 2016. aastal lõpetas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (27. lend). Seejärel on ta olnud vabakutseline näitleja. 

Kuntu on täiendanud end kooliteatriga festivalidel ja koolitustel, Robert Marchandi improtöötoas, Riia filmifestivali töötoas, Rose Brufordi kolledžis Inglismaal ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. 

Ta on astunud üles Eesti Draamateatri, Vanemuise, VAT Teatri, Tallinna linnateatri ja Teater Nuutrumi lavastustes.

## Filmograafia

*2012 "Nurjatud tüdrukud" teleseriaal, Margit
*2012 "Allveelennud" mängufilm, näitlejate valija
*2014 "Tosin küsimust Eesti kohta: Laulu teekond" lühifilm,	naabertalu Siiri 
*2016 "Polaarpoiss" mängufilm, Liisa
*2017 "November" mängufilm, katkutüdruk (hääl)
*2017 "Mehetapja/Süütu/Vari" mängufilm, 	(Mehetapja)
*2017 "Keti lõpp" mängufilm, neiu
*2018 "Paha lugu: Nõiutud" mängufilm (kassett), Liina
*2019 "Johannes Pääsukese tõeline elu" mängufilm, Nasta
*2019 "Tõde ja õigus" mängufilm, Vargamäe Mari
*2020 "Hääl maalilõuendil" lühifilm, Amelia
*2021 "Mädät omenat" teleseriaal (Soome), õde Emilia
*2021 "Aurora Laul" lühifilm, Margit
*2022 "Tagurpidi torn" mängufilm, Maret
*2022 "Rainer Sarneti nähtamatu võitlus" lühifilm, teksti lugeja
*2022 "Burial" mängufilm (Ühendkuningriik), Justyna
*2023 "Nähtamatu võitlus" mängufilm, Rita

## Tunnustus
*2018 Bruno O'Ya stipendium 
*2019 Kristallkingakese auhind 
*2020 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parim näitlejanna) („Johannes Pääsukese tõeline elu”, „Tõde ja õigus”) 
*2020 Eesti filmi- ja teleauhinnad – parim naisnäitleja filmis („Tõde ja õigus”) 
*2024 Eesti filmi- ja teleauhinnad – parim naisnäitleja filmis ("Nähtamatu võitlus") 
*2025 Eesti Rahvuskultuuri Fondi Ita Everi fondi stipendium
*2026 Ants Lauteri nimeline auhind 

## Isiklikku
Tema elukaaslane on näitleja Sander Roosimägi, neil on tütar Luuna.

## Viited

## Välislingid
*Eesti filmi andmebaas
*DELTA. Saatekülaline on näitleja Ester Kuntu. audioarhiiv, arhiiv.err.ee, 22. veebruar 2019.
*Liis Auväärt. Parim naisnäitleja Ester Kuntu: alustades ei mõtle tegelikult selle peale ... Eesti Naine, 13. aprill 2024.

*
Andrei Zaliznjak

**Andrei Anatoljevitš Zaliznjak** (vene Андрей Анатольевич Зализняк; 29. aprill 1935 Moskva – 24. detsember 2017 Tarussa, Kaluga oblast) oli vene keeleteadlane.

Zaliznjak oli tohtkirjade uurija ja keeleteaduse populariseerija.

Ta oli 1997. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia täisliige.

Tema abikaasa Jelena Padutševa ja tütar Anna Zaliznjak on samuti keeleteadlased.

## Tunnustus
*Demidovi auhind (1997)
*Aleksandr Solženitsõni auhind (2007)
*Lomonossovi suur kuldmedal (2007)
*Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia (2007)
*Venemaa Teaduste Akadeemia Aleksei Šahmatovi nimeline auhind (2015)
Table d'hôte

***Table d'hôte*** on restorani terminoloogias mitmekäiguline menüü, mida on üks või mitu varianti. *Table d'hôte* menüüs on kõik serveerimise käigud ja hind fikseeritud. Samuti võib serveerimiskäikudel olla kindel söögiriistade asetus. Tavaliselt on *table d'hôte* menüü puhul toit valmis kindlal kokkulepitud kellaajal. *Table d'hôte* on *[[à la carte]]* menüü vastand.

### Etümoloogia
*Table d'hôte* on prantsuse keelest laenatud fraas, mis sõna-sõnalt tähendab võõrustaja lauda. Terminiga tähistatakse neile külalistemaja (*chambre d'hôte*) elanikele mõeldud lauda, kus arvatavasti istutakse oma võõrustajaga samas lauas. Võõrustaja pere pakub külalistele omatehtud toitu ja kõik külalised istuvad suure laua taga. Tegu ei ole restoraniga, hind on aga fikseeritud ja arvestatud kogu paketi maksumusse. Lihtsamalt öeldes peab *table d'hôte* menüü olema fikseeritud kindla hinna ja konkreetsete toitudega täpses serveerimise järjekorras. Inglismaal oli *table d'hôte* menüül selline tähendus juba 19. sajandi algusaastatel, Prantsusmaal aga tuntakse teist tähendust. 

Prantsusmaal on *table d'hôte* pigem lõuna eripakkumine või kindlaks määratud menüü. Tavaliselt võimaldatakse valida toite nimekirjast, kus on eelroad, pearoad, juustud, desserdid, leib ning mõnikord joogid, nagu vein ja kohv. Kõike seda saab fikseeritud hinna eest, mis on tavaliselt 15–55 eurot. *Menu du jour* on päevamenüü või päevapakkumine, mis on odavam ja kitsama valikuga, koosnedes vaid eelroast ja pearoast. See vahetub iga päev ja jääb hinnaklassi 9–15 eurot.

## Viited
Karl Tuberik

**Karl Tuberik** (ka **Kaarel Tuberik**; sünninimi **Karl Lampman**; 13. veebruar 1919 Annikoru küla, Konguta vald, Tartumaa – 21. november 2002 Tallinn) oli eesti orkestrijuht.

Ta lõpetas 1964. aastal Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal ning 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi puhkpilliorkestri dirigeerimise erialal Elmar Peäske ja Jaan Kääramehe õpilasena.

1970.–1980. aastatel töötas ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia direktori asetäitjana.

Ta oli ETKVL keskuse klubi puhkpilli-rahvaorkestri peadirigent.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

## Tunnustus
*1986 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited
Paul Verner

**Paul Verner** (26. aprill 1911 Chemnitz – 12. detsember 1986 Ida-Berliin) oli Saksa DV partei- ja riigitegelane.

Paul Verner oli pärit metallitöölise perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta masinalukksepaks. 1929. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse ja tegutses seejärel parteitöötajana. Aastatel 1932–1933 oli ta ajalehe Komsomolskaja Pravda korrespondent Moskvas. Alates 1933. aastal lõpust oli ta Kommunistliku Noorsoointernatsionaali Skandinaavia büroos väljaande Jugendinternationale toimetaja ja alates 1934. aastast ajalehe Junge Garde toimetaja Pariisis. 1936–1939 võttis ta internatsionaalsete brigaadide koosseisus osa Hispaania kodusõjast. 1939. aastal läks ta partei ülesandel Rootsi, kus ta 1940. aastal interneeriti. Vabanes 1942. aastal ja töötas alates 1943. aastast metallitöölisena.

Saksamaale tagasipöördumise järel töötas Paul Verner alates 1946. aastast kirjastuse Neues Leben peatoimetajana. Alates 1949. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee orgosakonna juhataja.

1950–1953 ja 1958–1984 oli Paul Verner Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sekretär. Alates 1958. aastast oli ta Saksa DV Rahvakoja (parlamendi) liige. 1959–1971 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonna esimene sekretär. Alates 1971. aastast oli ta Saksa DV Riiginõukogu liige, 1981–1984 Riiginõukogu aseesimees.

Alates 1958. aasta juulist kuni 1984. aasta maini oli Paul Verner Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.

1984. aastal astus ta tervislikel põhjustel kõigist ametitest tagasi.

## Viited
Nave San Rocco

**Nave San Rocco** (saksa: *Schöffbrück*) on vald *(comune)* Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 11 km Trentost põhjas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1279 inimest ja valla pindala on 4,9 km².

Nave San Rocco külgneb järgmiste valdadega: Mezzolombardo, San Michele all'Adige, Lavis ja Zambana.
Tähk-toompihlakas

**Tähk-toompihlakas** ehk **peajas toompihlakas** (*Amelanchier spicata*) on toompihlaka perekonda kuuluv taimeliik.

## Kirjeldus
Kasvab paljutüvelise põõsa või kuni 5 m kõrguse puuna. Võrsed on punakaspruunid, nooremana viltjaskarvased ning hiljem paljad. Lehed on ovaalse või ka äraspidimunaja kujuga. Kroonlehed on valged, karvased ning õied paiknevad püstistes kobarates. Õitsemine toimub maikuus. Viljad on kujult kerajad, purpurjasmusta värvusega ning söödavad. Tupplehed on püstised.  

## Kasvunõuded
Pole mulla suhtes väga nõudlik, võib kasvada liivasel ja klibusel mullal.

## Levik

### Maailmas
On pärit USA idapoolsetest osariikidest. Kõige tuntum ja levinum liik Ida-Euroopa maades, talub isegi temperatuuri −45 °C. Liiki kasvatatakse Soomes isegi polaarjoonest põhja pool. 

### Eestis
Eestisse tõid tähk-toompihlaka arvatavasti mõisaomanikud. Rahvapäraselt on taime nimetatud ka Saksamaa toomeks. Liik on metsistunult levinud hajusalt üle kogu Eesti, olles tavaline aia- ja pargitaim. On Eesti tingimustes külmakindel.

## Kasutamine
Dekoratiivtaim, mida võib kasvatada nii üksikpõõsana, rühmiti kui ka kõrge hekina. Sobib kärpimata piirdeiks. Sügisel värvuvad lehed kollaseks.

## Viited

## Välislingid
*