Harri Moora

**Harri Moora** (sündinud **Harry Mora**, 2. märts 1900 Ehavere küla, Kuremaa vald – 2. mai 1968 Tallinn) oli eesti arheoloog, ajaloodoktor (1938) ja Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemik (1957. aastast).

## Elulugu
Aastatel 1908–1916 õppis ta Tartu Reaalkoolis. 1917. aastal astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, 1918. aastal läks üle filosoofiateaduskonda. Avaldas 1918. aastal M. Amjärve varjunime all teose "Rahvusküsimusest".

1921. aastast töötas ta abijõuna ja konservaatori kohatäitjana arheoloogia kabineti juures. Lõpetas ülikooli 1925. aastal *mag. phil* astmega muinasteaduste alal. Jäi pärast õpingute lõpetamist ülikooli juurde tööle. Töötas kaks aastat teadusliku stipendiaadina Helsingis kuni 1927 määrati arheoloogiaõppejõuks. 1929 sai muinasteaduse professori kohatäitjaks ja hiljem professoriks. Aastatel 1930–1942 oli ta muinasteaduse õppetooli arheoloogiakabineti ja -muuseumi juhataja. Filosoofiateaduskonna dekaan.

1938. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis filosoofiadoktori väitekirja "Die Eisenzeit in Lettland bis etwa 500 n. Chr. 2. Teil: Analyse". 1942. aasta algupoolel eemaldasid Saksa okupatsioonivõimud ta Tartu ülikoolist ja saatsid tööle Tallinna. 1944. aastal ta vahistati. Teise maailmasõja lõppedes jätkas ta tööd Tartu Riiklikus Ülikoolis, oli ajaloo-keeleteaduskonna arheoloogia kateedri juhataja 1944–1950.

Alates 1947. aastast kuni elu lõpuni töötas TA Ajaloo Instituudis arheoloogia (hiljem arheoloogia ja etnograafia) osakonna juhatajana. 1950. aastal heideti talle ette kodanlikku natsionalismi – ülikoolis kaotati arheoloogiakateeder.

Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks valiti ta 1957. aastal arheoloogia alal

1926. aastast Õpetatud Eesti Seltsi liige, aastail 1936–1950 Õpetatud Eesti Seltsi esimees. Ta oli ka Eesti Noorsoo Rahvusliku Liidu, üliõpilasseltsi Veljesto, Akadeemilise Hõimuklubi ja Eesti Kristliku Üliõpilasühingu asutajaid.

1958. aastast oli ta Rahvusvahelise Esi- ja Varase Ajaloo Teaduste Liidu alatise nõukogu liige.

Enn Tarvel on viidanud, et Harri Moora oli KGB agent.

## Teadustöö
Harri Moora oli eesti muinasteaduse silmapaistvaim arendaja, uurinud Baltimaade rauaaega, eesti ja naaberrahvaste etnilist ajalugu ja ühiskondlik-majandusliku korra arenemist.

## Teoseid ja pubikatsioone
* Eestlaste vabadusvõitlusest 700-ja aasta eest., Ajalooline Ajakiri nr 1/1922
*Arheoloogilised väliuurimised Eesti NSV-s 1952. aastal. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised kd 2 (1953) nr 1
*Tallinna tekkimisest ja vanusest. Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised kd 2 (1953) nr 2
*Eesti ja vene elemendid Eesti NSV kirdeosa elanikkonna materiaalses kultuuris. Eesti NSV TA Toimetised kd 2 (1953) nr 2
* Eestlaste, liivlaste ja lätlaste vaatest ristiusule nende kristianiseerimise algul., Ajalooline Ajakiri nr 3/1924
* Meie rahvuskultuuri küsimusi. Ilmamaa, 2003 (Eesti mõttelugu; 47) ISBN 9985770501

## Tunnustus
*1920 – Vabadusristi II liigi 3. järk (loobus)
*1957 – Eesti NSV teeneline teadlane

## Isiklikku
Harri Moora oli abielus etnoloog Aliise Mooraga, neil oli kuus last. Nende pojad olid arheoloog Tanel Moora, soomepoiss Rein Moora ja tütar geograaf Ann Marksoo. Tema lapselapsed on poliitik Jürgen Ligi, arheoloog Priit Ligi, luuletaja Katre Ligi, kaitseväelane Martin Herem, keskkonnateadlane Harri Moora ja kolonelleitnant Kristjan Moora. Harri Moora õde Ellen oli abielus arhitekt Ott Puuraidiga.

## Viited

## Välislingid
*