open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kjell Westö

**Kjell Anders Westö** (sündinud 6. augustil 1961 Helsingis) on soomerootsi kirjanik ja ajakirjanik.

Ta on õppinud Helsingis rootsikeelses Svenska social- och kommunalhögskolanis. Ta on töötanud ajalehtede Hufvudstadsbladet ja Ny Tid toimetajana.

Ta debüteeris aastal 1986 luulekoguga "Tango orange". Esimene proosaraamat "Utslag och andra noveller" ilmus 1989. aastal. Kjell Westöt tuntakse enim tema Helsingi-teemaliste eepiliste romaanide järgi.

## Tunnustus
* 1997 – medal "Tack för boken"
* 2001 – De Nios Vinterpris
* 2006 – Finlandia kirjandusauhind
* 2008 – Pro Finlandia medal
* 2014 – Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhind

## Looming
* "Tango orange" (1986)
* "Epitaf över Mr. Nacht" (1988)
* "Avig-Bön" (1989; pseudonüümi Anders Hed all)
* "Utslag och andra noveller" (1989)
* "Fallet Bruus. Tre berättelser" (1992; eesti keeles "Bruusi juhtum" (novellikogu); rootsi keelest tõlkinud ja järelsõna kirjutanud Mari Allik. Tallinn: Perioodika, 1996)
* "Drakarna över Helsingfors" (1996)
* "Metropol" (1998; koos Kristoffer Albrechtiga)
* "Vådan av att vara Skrake" (2000)
* "Lang" (2002; eesti keelde tõlkinud Ülev Aaloe. Tallinn: Kultuurileht, 2007)
* "Lugna favoriter" (2004)
* "Där vi en gång gått" (eesti keeles "Kus kõndisime kunagi: romaan ühest linnast ja meie soovist rohu seest välja paista"; rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Eesti Raamat, 2011)
* "Gå inte ensam ut i natten" (2009)
* "Hägring 38" (2013; eesti keeles "Terendus 38"; rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Eesti Raamat, 2014)
* "Den svavelgula himlen" (2018; eesti keeles "Väävelkollane taevas"; rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Eesti Raamat, 2018)
* "Tritonus" (2020; eesti keeles "Tritonus"; rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Eesti Raamat, 2020)
1967. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused

**[[1967]]. aasta [[Kreeka-Rooma maadlus]]e maailmameistrivõistlused** toimusid Rumeenias Bukarestis.

## Medalid
Vaat' kes räägib

**"Vaat' kes räägib"** (**"Look Who's Talking"**) on 1989. aasta romantiline komöödiafilm. 

Filmi stsenarist ja režissöör oli Amy Heckerling. Peaosades mängisid John Travolta ja Kirstie Alley. 

Filmi eelarve oli 7,5 miljonit ja piletitulu 297 miljonit dollarit.

Filmile tehti kaks järge: "Vaat' kes ka räägib" ("Look Who's Talking Too"; 1990) ja "Vaat' kes nüüd räägib" ("Look Who's Talking Now"; 1993).

## Sisukokkuvõte
Mollie Jensen elab New Yorgis ja töötab arveametnikuna. Tal tekib afäär firma kliendi Albertiga, kes on abielus, kuid lubab oma naisest lahutada. Mollie jääb ühtäkki rasedaks, kuid Albert lubab endiselt oma naisest lahutada ning koos Molliega lapse üles kasvatada. Mõne aja pärast hakkab Mollie aga kahtlustama mehe truudusetust ning olles sõbrannaga poes, näeb Albertit teise naise embuses. Vihane Mollie tunneb, et ta hakkab sünnitama ning kutsub takso. Taksojuht James kihutab haiglasse, kus teda peetakse lapse isaks. Molliel sünnib poeg, kellele ta paneb nimeks Michael ja kutsub teda Mikeyks. James külastab neid mõni päev hiljem kodus, et tagastada Mollie taksosse unustatud kott. Ta kasutab Mollie aadressi, et ta vanaisa võiks viibida lähedases hooldekodus. Mollie nõustub sellega kui James lubab Mikeyt vajadusel hoida.

Järgnevatel kuudel püüab Mollie toime tulla üksikvanema eluga. Ta hakkab käima kohtamas, kuid saab aru, et ükski neist meestest poleks Mikeyle hea isa. James ütleb, et armastab nii Mikeyt kui Molliet, aga Mollie püüab kujutada ette elu Jamesiga ja see ei rahulda teda. Veidi aja pärast on Mollie sunnitud aitama Albertit tema maksudega ning Albert palub oma poega näha. Mollie nõustub, kuid unustab teavitada Jamesi, kes on parasjagu Mikey lapsehoidja. Tekib tüli, kui Albert väidab ennast olevat Mikey isa ja James ei usu seda, sest Mollie väitel sai ta lapse spermadoonori abiga.

Molliele helistatakse hooldekodust ning kaevatakse Jamesi vanaisa halva käitumise pärast. Mollie läheb sinna ning selgitab olukorda. Hooldekodu juhataja lubab vanahärral jääda, sest peab Molliet tema abikaasaks. James on väljas kõnelust pealt kuulnud ning tänab Molliet. Vahepeal on aga Mikey pääsenud üksi rändama. Ta näeb hooldekodu ees taksot ning arvab, et see on Jamesi oma. Ta ronib taksosse sisse, kuid see pukseeritakse minema. Lõpuks seisab Mikey üksi keset liiklust. Mollie ja James leiavad ta ning poiss nimetab Jamesi "issiks". Mollie saab aru, et James on täiuslik nii Mikey kui tema enda jaoks ning nad suudlevad.

Lõputiitrite ajal on näha, et Mikey on kasvanud suuremaks ning ta jalutab koos Jamesiga haiglas, kus Mollie on just toonud ilmale Mikey poolõe Julie.

## Osatäitjad
*John Travolta – James Ubriacco
*Kirstie Alley – Mollie Jensen
*George Segal – Albert
*Olympia Dukakis – Rosie
*Twink Caplan – Rona
*Joy Boushel – Melissa
*Abe Vigoda – Grandpa Ubriacco
*Joan Rivers – Julie Ubriacco
*Jason Schaller ja Jacob Haines – Mikey (Michael Jensen) 
*Bruce Willis – Mikey hääl

## Viited
Bellriva

**Bellriva** (end *Rhine Emerald*, *Bonaventura Emerald*, *Italia*, ehitatud kui *Holland Emerald*) on Hollandi laevakompanii Cruiselines Nijmegen Holding BV jõereisilaev, mis on ehitatud Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis 1971. aastal. Kölnist ettevõte 1AVista Reisen kasutab seda renditud laeva Reinil ja tema lisajõgedel Saksamaal, Hollandis ja Belgias.

## Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 688 Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis Hollandis 29. aprillil 1970. 6. märtsil 1971 lasti laev vette ja ristiti samal päeval. Laev sai nimeks *Holland Emerald*. 
 
## Juhtumid
17. aprillil 2012 sõitis Bellriva udus vastu kolme põiktammi. Reini 347. kilomeetril Elchesheim-Illingeni lähistel. Laev sai kerevigastuse, kolm umbes 10 × 15 cm suurust auku, ja vajus küljele. Reisijad ja meeskonnaliikmed evakueeriti Karlsruhe sadamas. Kaks inimest sai südamerikke.

MS Bellriva008.jpg
Bellriva (ship, 1971) 014.jpg
Bellriva (ship, 1971) 003.jpg


## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited
Delaware'i ülikool

**Delaware'i ülikool** (*University of Delaware*) on Ameerika Ühendriikide Delaware'i osariigi suurim ülikool. 

Ülikooli peamine linnak asub Newarkis ning väiksemad linnakud Doveris, Wilmingtonis, Lewesis ja Georgetownis. Ülikoolis õpib umbes 19 000 üliõpilast.

Ülikooli eelkäijaks olnud kool asutati 1743. aastal. Ülikoolina hakkas see tööle 1833. aastal.

Ülikooli maskotiks on Delaware'i osariigi tunnuslind sinine kana.

## Välislingid
*Koduleht
Charles Ives

**Charles Edward Ives** (20. oktoober 1874 Danbury, Connecticut – 19. mai 1954 New York) oli Ameerika Ühendriikide modernistlik helilooja. 

## Tunnustus
*1946 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
Newark (Delaware)

**Newark** on linn USA Delaware'i osariigi New Castle'i maakonnas.

Newark asub 19 km Wilmingtonist edelas. 2010. aastal elas linnas 31 454 inimest.

Newarkis asub Delaware'i ülikooli peamine linnak.

## Viited
Newark (täpsustus)

**Newark** on mitme paiga nimi:
***[[Newark-on-Trent]]**, linn Inglismaal Nottinghamshire'is
***[[Newark]]**, linn USA-s New Jersey osariigis
***[[Newark (California)|Newark]]**, linn USA-s California osariigis
***[[Newark (Delaware)|Newark]]**, linn USA-s Delaware'i osariigis
***[[Newark (Ohio)|Newark]]**, linn USA-s Ohio osariigis
*...
New Castle'i maakond

**New Castle'i maakond** on maakond USA-s Delaware'i osariigis.

See on osariigi kolmest maakonnast kõige põhjapoolsem, pindalalt kõige väiksem, aga rahvaarvult kõige suurem. See on ka osariigi maakondadest jõukaim. 2010. aastal oli maakonna rahvaarv 538 479. Maakonna halduskeskus on Wilmington.

## Viited
Prantsuse revolutsioonikalender

**Prantsusmaa revolutsioonikalender** ehk **Prantsusmaa Vabariigi kalender** oli pärast Prantsuse revolutsiooni kasutusele võetud kalender. Uus ajaarvamine, mis oli puhastatud kõigest kristlikust ja rojalistlikust, võeti vastu 1793. aasta oktoobris ning see hakkas kehtima tagasiulatuvalt alates 22. septembrist 1792. Sel päeval kuulutati Prantsusmaa vabariigiks.

Prantsusmaa revolutsioonikalender jagas aasta kaheteistkümneks kuuks, igaühes neis oli 30 päeva. Aasta algas sügis- ja lõppes suvekuudega. Kuudele anti nimetused loodusnähtuste järgi. Aasta lõpus oli veel 5 (liigaastatel 6) päeva, mis kandsid sankülotiidide nime. Revolutsioonikalender kehtis Prantsusmaal 1805. aasta lõpuni.

Revolutsioonikalendrit kasutati ka 1871. aastal Pariisi Kommuuni ajal, kokku 18 päeva.

## Kuude nimetused
* sügiskuud:
** vandemjäär (*Vendémiaire*, viinamarjakuu), 22. september–21. oktoober
** brümäär (*Brumaire*, udukuu), 22. oktoober–20. november
** frimäär (*Frimaire*, külmakuu), 21. november–20. detsember
* talvekuud:
** nivoos (*Nivôse*, lumekuu), 21. detsember–19. jaanuar
** plüvioos (*Pluviôse*, vihmakuu), 20. jaanuar–18. veebruar
** vantoos (*Ventôse*, tuulekuu), 19. veebruar–20. märts
* kevadkuud:
** žerminaal (*Germinal*, idanemiskuu), 21. märts–19. aprill
** floreaal (*Floréal*, õitsemiskuu), 20. aprill–19. mai
** preriaal (*Prairial*, heinakuu), 20. mai–18. juuni
* suvekuud:
** messidoor (*Messidor*, lõikuskuu), 19. juuni–18. juuli
** termidoor (*Thermidor*, kuumakuu), 19. juuli–17. august
** früktidoor (*Fructidor*, viljakuu), 18. august–16. september

## Nädalapäevad
Dekaadide päevi nimetati nende järjekorranumbritena: *primidi* (esimene päev), *duodi* (teine päev jne.), *tridi*, *quartidi*, *quintidi*, *sextidi*, *septidi*, *octidi*, *nonidi* ja *décadi*. Lisapäevad olid pühad ja pühendatud väärtustele – vastavalt voorustele ja karskusele, andele ja talentidele, tööle ja töökusele, veendumustele ja põhimõtetele, aule ja tänule ning revolutsioonile ja aadetele.

Lisaks oli aasta kõikidele päevadele kinnitatud mingi sümbol (vastukaaluks Gregoriuse kalendri pühakutele). Number 5-ga lõppevad päevad olid tähistatud loomade ja lindudega, 0-ga lõppevad kuupäevad tööriistade või -vahenditega (sh ka veski) ning ülejäänud taimede või mineraalide nimetustega. Enamik taimedest olid seejuures kultuur- või toidutaimed, sageli ka maitsetaimed.

## Viited
Erich Pehap

**Erich Konstantin Pehap** (ka **Eric Pehap**; 10. aprill 1912 Viljandi – 22. november 1981 Toronto) oli eesti graafik ja maalikunstnik.

## Elukäik
Ta lõpetas 1931. aastal Viljandimaa Poeglaste Gümnaasiumi. Õppis Tartus Kõrgemas Kunstikoolis Pallas 1932–1933 maalikunsti ja Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis 1933–1934 keraamikat ja tarbegraafikat. Samal aastal naasis ta Pallasesse ning lõpetas selle 1939 graafiku kutsega. 1937. aastal omandas Pallases ka joonistusõpetaja kutse.

Töötas joonistusõpetajana ja 1939–1940 vabakunstnikuna, 1940–1941 oli segakaubastu dekoraator ja 1942–1943 vabakutseline kunstnik Viljandis.

Põgenes 1943. aastal Soome ja liikus sealt 1944. aastal Rootsi, kus tegutses tarbegraafikuna ning täiendas ennast Stockholmi Graafikainstituudis. Juba esimesel aastal Rootsis sai Pehap rea tellimusi ning kohalikult Sotsiaalametilt ülesande hoolitseda Kummelnäsi põgenikelaagri kunstilise välimuse eest. 1945. aastal sai ta tööd kohalikus reklaamibüroos, kus tegeles kujundamise ja illustreerimisega.

1949. aasta lõpus emigreerus Kanadasse, kus lõpetas 1952 Montréali Mehaanilise Joonestamise Instituudi. Pehap töötas Kanadas elukutselise maalija, graafikakunstniku ja kujundajana. Reisis ta Euroopas, USAs ja Mehhikos.

Osales Eesti Kunstnike Koondise Torontos loomises ning oli aastatel 1961–1968 selle president.

## Looming
Erich Pehap katsetas eri tehnikaid, ent kõige paremini sobis talle puu(vineeri)lõige. 1942. aastal tegi ta linoollõigete mapi "Maa-elu". Ta on maalinud palju akvarelle, Rootsi põgenedes loobus ta akvarellist guašši kasuks. Põgenikelaagris viibides maalis Pehap laagreid ja nende ümbrust ning põgenike paatide laevastikku Vikingshilli lahes.

Kunstnik töötas välja autoritehnika *new direct method* ehk n.d.m. (uus otsene meetod) ning kirjastas ja illustreeris kunstialbumeid ja raamatuid, millest viimaseks jäi "Eric Pehap: Paintings & Graphics" (Toronto, 1981).

Kanadas elades korraldas Pehap 19 isikunäitust ja võttis osa enam kui 300 grupinäitusest Kanadas, USA-s, Lääne-Saksamaal, Prantsusmaal, Hispaanias ja Rootsis.

## Viited
Carlos III

**Carlos III** (20. jaanuar 1716 – 14. detsember 1788) oli Hispaania kuningas 1759–1788.

Ta oli kuningas Felipe V ja tema teise naise Isabeli vanim poeg.

Tal oli 13 last, kellest 8 elas täiskasvanuealiseks.
Peter Parler

**Peter Parler** (ladina keeles *Petrus de Gemunden in Suevia*, tšehhi keeles *Petr Parléř*; 1330(?) Schwäbisch Gmünd – 13. juuli 1399 Praha) oli saksa arhitekt.

Tema tuntuimad tööd on Svatý Víti katedraal ja Karli sild Prahas, kus ta elas alates umbes 1356. aastast. Ta oli Praha linnaosa Nové Město peamine kavandaja. Tema loomingu hulgas on ka Nürnbergi *Frauenkirche*.

Ta suri Prahas ning maeti Svatý Víti katedraali. Tema tööd jätkasid tema kaks poega.

Tema auks on nimetatud 1988. aastal avastatud asteroid 6550 Parléř.


Veitsdom 01 2003-12-24.jpg|Svatý Víti katedraal
Praha 2005-09-20 karlův most-00.jpg|Karli sild


## Viited
Kalervo Alanenpää

**Kalervo Johannes Alanenpää** (sündinud 18. aprillil 1956 Ylitornio vallas Soomes) on Rootsi endine poksija.

Alanenpää oli Rootsi meister kergekaalus (kuni 60 kg)  1980. aastal. 

Alanenpää osales kergekaalus (kuni 60 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Alanenpää osales kergekaalus (kuni 60 kg) 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Carlo Russollilole (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*Kalervo Alanenpää lehel ''Ringside''. Rootsi keeles
*
Gunnar Nilsson

**Nils Gunnar Lorentz Nilsson** (3. märts 1923 Grevie, Båstadi vald – 12. mai 2005 Västra Frölunda, Göteborg) oli Rootsi poksija.

Nilsson oli Rootsi meister raskekaalus (üle 80 kg) 1948. aastal. 

Nilsson sai raskekaalus (üle 80 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Rafael Iglesiasele (Argentina).

Nilsson poksis novembrist 1949 kuni detsembrini 1956 elukutselisena. Ta pidas kokku 18 kohtumist, millest võitis 12 (neist 4 nokaudiga), kaotas 4 (neist 2 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.

## Viited

## Välislingid
*Gunnar Nilsson lehel Ringside. Rootsi keeles
* 
*
Fiksatsioon

**Fiksatsioon** ehk **fikseerimine** on kudede ja rakkude surmamine ning konserveerimine teatud kemikaalidega (fiksaatoritega), külmutades või kuumutades, et nende struktuuri uurimiseks säilitada.

## Viited
Fiksatsioon (täpsustus)

**Fiksatsioon** ehk **fikseerimine** on millegi kinnitamine, kinnistamine, kindlasse asendisse viimine või selles hoidmine.
***[[Fiksatsioon]]** on bioloogias ja meditsiinis kudede ja rkkude surmamine ning konserveerimine kemikaalidega (fiksaatoritega), et nende struktuuri edasiseks uurimiseks säilitada.
***[[Fikseerumine (biokeemia)|Fikseerumine]]** on gaasilise elemendi või ühendi (nt CO2) sisestumine mittegaasilistesse ühenditesse.
**Süsinikusidumine
**Lämmastikusidumine
*...

## Vaata ka
*Fiksaator

## Kirjandus
*EE 2. köide, 1987
Lena Adelsohn Liljeroth

**Lena Elisabeth Adelsohn Liljeroth** (sündinud 24. novembril 1955 Spångas) on Rootsi ajakirjanik ja poliitik. Ta oli alates 24. oktoobrist 2006 kuni 3. oktoobrini 2014 Rootsi kultuuriminister. Ta kuulub Mõõdukasse Koalitsiooniparteisse. 2002 valiti ta Riksdagi.

Lena Adelsohn Liljeroth on abielus Mõõduka Koalitsioonipartei endise juhi Ulf Adelsohniga.

## Välislingid
*Rootsi kultuuriminister sattus tordilõikamise tõttu skandaali, 18. aprill 2012
Eesti Demokraatlik Unioon

**Eesti Demokraatlik Unioon** (kuni 1962. aastani **Ühinenud Põllumeeste ja Väikemaapidajate Kogud**, nimetatud ka **Ühendatud Põllumeeste Erakond**) oli eesti pagulaste erakond.

Erakond kuulus Eesti Rahvusnõukogu koalitsiooni. 1994. aastal kirjutasid EDU esimees Enno Penno ja Eesti Maa-Keskerakonna esimees Vambo Kaal alla deklaratsioonile Eesti Demokraatliku Uniooni ja Eesti Maa-Keskerakonna vahelise koostöö kohta, kus konstateeriti, et poliitilise tegevuse raskuspunkt on lõplikult kandunud kodumaale ja EDU saab oma tegevuse senisel kujul lõpetada.

## Eesti Demokraatliku Uniooni esimehed
*1945–1951 Rudolf Penno
*1951–1960 Johannes Sikkar
*1960–1982 Aksel Mark
*1982–1994 Enno Penno

## Eesti Demokraatliku Uniooni auliikmed
*1951 Aino Käsper, Albert Suurkivi
*1965 Oskar Lõvi, Karl Taagepera 
*1980 William Muld, Ervin Nõmmera
*1986 Aksel Mark
Konsortsium

**Konsortsium** (ingl.k. *consortium*) on kahe või enama isiku, ettevõtte, organisatsiooni või riigi valitsuse ühendus kavatsusega osaleda selle tegevustes ja/või eraldada/jaotada omavahel ressursse mingi ühise eesmärgi saavutamiseks. 

Konsortsium on ajutise kokkuleppe alusel tegutsev mitme panga või tööstuskompanii ühendus, mille eesmärk on suurte finantsoperatsioonide sooritamine või suurte tööstus- või transpordiobjektide rajamine; teatav ettevõtete koondis.

## Viited
Invasioon

**Invasioon** ehk **sõjaline invasioon** on mingi riigi sõjaväe tungimine teise riigi territooriumile.

## Vaata ka

* Okupatsioon
* Agressioon

## Viited
Invasioon (täpsustus)

**Invasioon** (ld *invadere* 'sisse tungima, ründama') on sissetung. Sõna on kasutusel ka terminina.

***[[Invasioon]]** on mingi riigi sõjaväe tungimise teise riigi territooriumile.
***[[Invasioon (bioloogia)|Invasioon]]** on bioloogias paiksete loomade (eriti lindude ja putukate) mingi aja tagant korduv hulgaline rändamine alal, kus neid hrl pole või on vähe.
*Bioinvasioon ehk invasiivsete (võõr)liikide levimine on nähtus, kus mingi võõrliik ulatuslikult levib ja naturaliseerub.
***[[Invasioon (meditsiin)|Invasioon]]** ehk nuginakkus on meditsiinis ja veterinaarias organismi nakatumine loomparasiididiga. 
*"**[[Invasioon (film 2007)|Invasioon]]**" ("The Invasion"), 2007. aasta ulmethriller, mille peaosades mängivad Nicole Kidman ja Daniel Craig

## Viited

## Kirjandus
*EE 3. köide, 1988
*Eesti kirjakeele seletussõnaraamat, 2009.  http://www.eki.ee/dict/ekss/
Monmouthpedia

**Monmouthpedia** on Vikipeedia projekt, mille eesmärk on katta artiklite ja fotodega terve Monmouthi linn Walesis Suurbritannias. Projekti raames luuakse artiklid linna iga tähelepanuväärse paiga, inimese, rajatise, taime, looma jms kohta nii paljudes keeltes kui võimalik, erilise rõhuga kõmri keelel.

Monmouthpedia kasutab nutitelefonides loetavaid QR-koode, mis kasutavad QRpedia võimalusi ning infotahvlitele paigaldatult suunavad turistid Vikipeedia artiklite juurde iga turisti emakeeles. Artiklitele lisatakse koordinaadid (*geotag*), mis võimaldavad teha linnas virtuaalseid ekskursioone Vikipeedia mobiilirakenduste või Vikipeedia infokihi abil Google Street View's ning on kättesaadavad ka virtuaalreaalsuse tarkvaras nagu Layar.

Projekt toimub Wikimedia UK ja Monmouthshire'i omavalitsusnõukogu koostöös. Nõukogu laseb selle tarbeks katta kogu linna vaba ja tasuta WiFiga. Projekti raames on juba loodud üle 1000 QRpedia koodi.

Linnanõukogu ja majaomanike nõusolekul tarvitatakse Monmouthis mitut liiki QR-koode, mis võivad ka erineda standardsetest mustvalgetest koodidest:
* Suuremad keraamilised või metalltahvlid välitingimustes viitavad artiklitele Monmouthist.
* Väiksemad plastist, keraamilised või metallsildid asjade kohta, mis ei ole otseselt seotud Monmouthiga, näiteks floora ja fauna.
* Majasisesed sildid, näiteks muuseumieksponaatide juures.
* Kleepsud poeakendel, mis kirjeldavad poe tegevusala.
* Infoplakatid, sildid, teatetahvlid ja lendlehed annavad inimestele infot ja aitavad neil projektis kaasa lüüa.

## Välislingid
* @Monmouthpedia Twitteris
* Monmouthpedia Facebookis
* "Wikipedia project to cover life in Monmouth" BBC, 30. detsember 2011
* "Is Monmouthpedia The Future Of Wikipedia?" Techdirt, 5. jaanuar 2012
* "The World's First Wikipedia Town" monmouthshire.gov.uk
* Roger Bamkin, John Cummings Monmouthpedia tutvustus slaidiesitlusena, 29. oktoober 2011
* "Kui terve linn kolib Wikipediasse..." Delfi, 24. mai 2012
Anatoli Nazarenko

**Anatoli Nazarenko** (vene keeles Анатолий Назаренко; sündinud 19. detsembril 1948) on endise Nõukogude Liidu (Kasahhi NSV) maadleja.

Ta oli Eesti maadlejate Avo Talpase ja Olev Kiirendi konkurent Nõukogude Liidu maadlusvõistlustel.

Nazarenko võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali Kreeka-Rooma maadluses. Ta kaotas punktidega Ungari maadlejale Csaba Hegedűsle. Ta on kolmekordne maailmameister ja kahekordne Euroopa meister Kreeka-Rooma maadluses. Ta on võitnud Grand Prix of Germany kaks korda.
## Nõukogude Liidu meistrivõistlused
1969. aasta – 1. koht

1970. aasta – 2. koht

1971. aasta – 1. koht (2. koht – Leonid Liberman)

1973. aasta – 1. koht (2. koht – Avo Talpas; 3. – koht Olev Kiirend) 

1974. aasta – 1. koht (2. koht – Vladimir Tšeboksarov)

1975. aasta – 1. koht (2. koht – Vladimir Tšeboksarov)

1976. aasta – 2. koht (võitis Vladimir Tšeboksarov)

Praegu elab ta Ameerika Ühendriikides ja töötab treenerina.
## Välislingid
*
Agusalu looduskaitseala

**Agusalu looduskaitseala** oli kaitseala Ida-Virumaal Puhatu soostiku lõunaosas.

Kaitseala moodustati 1981. aastal Agusalu sookaitsealana. Algse kaitseala pindala oli 7657 ha. 1997. aastal moodustati sookaitsealast Agusalu maastikukaitseala, mis omakorda korraldati 2007. aastal ümber Agusalu looduskaitsealaks. 2018. aastal liideti Agusalu looduskaitseala Alutaguse rahvuspargiga.

Looduskaitseala asus Alutaguse vallas Karjamaa, Katase, Remniku, Smolnitsa ja Vasknarva külas, Alutaguse vallas Imatu, Kuru, Pootsiku, Sälliku ja Varesmetsa külas ning Alutaguse vallas Agusalu, Jaama, Kaatermu, Kamarna ja Kivinõmme külas. Selle suurus oli üle 11 000 ha.

Kaitseala moodustati Alutagusele iseloomulike soo- ja metsakoosluste säilitamiseks, uurimiseks ja tutvustamiseks ning kaitsealuste liikide ja nende elupaikade kaitseks. Endise Agusalu looduskaitseala territoorium on rahvusvahelise tähtsusega märgala (Ramsari ala).

## Vaata ka
*Feodorisoo

## Välislingid
* 
*Agusalu looduskaitseala kaitse-eeskiri
*Agusalu "kõverad" maastikud Alutaguse rüpes. Eesti Loodus, 2008/8.
Tallinna superintendentide loend

**Tallinna superintendentide loend** on loend Tallinna konsistoriaalringkonna vaimulikest juhtidest. Konsistoriaalringkonda kuulusid Tallinna Niguliste kogudus, Tallinna Oleviste kogudus, Tallinna Jaani kogudus (eesti) ja Tallinna Mihkli kogudus (soome-rootsi). 

Tallinna superintendendiks oli tava kohaselt Tallinna Oleviste kiriku pastor.

1890. aastal ühendati Tallinna konsistoriaalringkond ja Tallinna linnakonsistoorium VELK Eestimaa konsistoriaalringkonnaga..

*1524–1531 Johann Lange (ülempastor)
*1533–1539 Nicolaus Glossenus
*1540–1549 Heinrich Bock
*1551–1556 Joachim Walter (linnaministeeriumi vanem)
*1556–1561 Hermann Gronau (linnaministeeriumi vanem)
*1561–1570 Johann Robertus von Geldern 
*1571–1582 Thomas Gerstenberg (linnaministeeriumi vanem)
*1582–1594 Joachim Walter (linnaministeeriumi vanem)
*1595–1601 Gerhard Sagittarius 
*1608–1650 Heinrich Vestring (kuni 1626. aastani linnaministeeriumi vanem, sel ajal oli superintendent Johann Knopius)
*1614–1626 Johann Knopius
*1626– Heinrich Vestring
*1650–1657 Nicolaus von Höweln (linnaministeeriumi vanem)
*1658–1670 Gabriel Elvering
*1673–1691 Joachim Salemann
*1693–1701 Joachim Salemann (Eestimaa piiskop)
*1701–1710 Jacob Lang (piiskop)
*1710–1713 Justus Blanckenhagen
*1714–1719 Johann Andreas Helwig
*1721–1733 Arnold von Husen
*1734–1741 Georg Günther Tunzelmann
*1742–1763 Heinrich Christoph Wrede
*1764–1772 Gustav Heinrich Kellner
*1772–1792 Gotthard Johann Jaeger
*1792–1795 Reinhold Johann Winkler
*1795–1808 Joachim Friedrich Hartmann
*1810–1848 Christian Gottlieb Mayer
*1849–1869 Christoph Heinrich Otto Girgensohn
*1870–1886 Reinhold Ernst Leonhard Girgensohn
*1886–1889 Anton Hermann Haller
Gabriel Zaid

**Gabriel Zaid** (sündinud 24. jaanuaril 1934 Monterreys) on Mehhiko kirjanik ja esseist.

Talle on rahvusvahelist populaarsust toonud teos "Los demasiados libros" (1972), mis on ilmunud rohkem kui kümnes keeles. Eesti keeles on see ilmunud Kätlin Kaldmaa tõlkes inglise keelest Loomingu Raamatukogu sarjas 2011. aastal (nr. 40) pealkirjaga "Liiga palju raamatuid".

## Viited
Torgny Lindgren

**Gustav Torgny Lindgren** (16. juuni 1938 Raggsjö, Norsjö vald – 16. märts 2017 Stockholm) oli rootsi kirjanik.

Torgny Lindgren sündis Andreas Lindgreni ja Helga Björki pojana. Ta õppis Umeås õpetajaks ning töötas selles ametis kuni 1970. aastate keskpaigani. Ta tegutses aastaid kohaliku omavalitsuse poliitikuna, kuuludes Rootsi Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse. 1980. aastail pöördus ta katoliku usku.

Lindgren tuli kirjandusse 1965. aastal luuletajana, ent tema läbimurre sai teoks alles 1982. aastal romaaniga "Mao tee kalju peal" ("Ormens väg på hälleberget"). Lindgreni teoseid on tõlgitud rohkem kui 30 keelde ning ta on tänapäeva Rootsi rahvusvaheliselt edukamaid kirjanikke. 1991. aastal sai ta Rootsi Akadeemia liikmeks.

## Tunnustus
* 1987 Doblougi preemia
* 2000 Selma Lagerlöfi auhind

## Teoseid eesti keeles
* "Mao tee kalju peal" ("Ormens väg på hälleberget"), rootsi keelest tõlkinud Ülev Aaloe. Tallinn: Perioodika, 1987 (Loomingu Raamatukogu 39, 1987)
* "Valgus" ("Ljuset"), rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover, Väino Klaus. Tallinn: Eesti Raamat, 1991 
* "Batseba" ("Bat Seba"), rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Eesti Raamat, 1993
* "Kumalasemesi" ("Hummelhonung"), rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Perioodika, 1996 (Loomingu Raamatukogu 22/23, 1996)
* "Pistodaga Madonna: pildiraamija Theodor Marklundi enda jutustus" ("Till sanningens lov"), rootsi keelest tõlkinud Vladimir Beekman. Tallinn: Eesti Raamat, 1998
* "Värvi-Piltide vees: kujusid" ("I Brokiga Blads vatten: figurer"), rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Perioodika, 2002 (Loomingu Raamatukogu 36–38, 2002)
* "Isa arm", rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover ja Anu Saluäär. Tallinn: Varrak, 2009 – sisaldab teoseid "Kumalasemesi" ("Hummelhonung"), "Mauk" ("Pölsan") ja "Doré Piibel" ("Dóres Bibel")
* "Mälestused" ("Minnen"), rootsi keelest tõlkinud Anu Saluäär. Tallinn: Kultuurileht, 2011 (Loomingu Raamatukogu 38/39, 2011)
* "Klingsor", rootsi keelest tõlkinud Tõnis Arnover. Tallinn: Eesti Raamat, 2016 (sarjas "Põhjamaade romaan")
Imendumine

**Imendumine** ehk **resorbeerumine** ehk **resorptsioon** on ainete liikumine väliskeskkonnast, kehaõõntest ja õõneselunditest verre ja lümfi. 

Näiteks seedekulglas imendumise kaudu saab organism eluks vajalikke aineid, nende seas amino- ja rasvhappeid, glükoosi, mitmesuguseid sooli, vett ja vitamiine. 

## Vaata ka
*Reabsorbeerumine (tagasiimendumine)
*Desorptsioon

## Viited
Eero Tarjus

**Eero Tarjus** (14. juuli 1917 Retla, Alliku vald, Järvamaa – 24. september 2005 Landvetter, Rootsi) oli eesti õpetaja ja koorijuht.

Ta lõpetas 1937. aastal Türi Aianduskeskkooli, õppis aastail 1937–1939 Tallinna Pedagoogiumis ja 1939–1944 Tallinna Konservatooriumis Tuudur Vettiku koorijuhtimisklassis.

1939–1940 töötas Eero Tarjus Ülemõisa algkoolis Rimmu vallas, 1940–1941 Hargla algkoolis Juuru vallas ja 1941–1944 Tallinna 27. algkoolis Nõmmel. 

1944. aastal põgenes Eero Tarjus Eestist. Aastail 1947–1950 oli ta Lübecki ja 1963–1980 Göteborgi Eesti Kooli juhataja. 1958. aastal oli Rootsi eestlaste laulupidude üldjuht.

1989. aastal autasustas Forseliuse Selts teda Ignatsi Jaagu medaliga.

## Kirjandus
*Avo Suurvärav. In memoriam Eero Tarjus 14.07.1917–24.09.2005. Eesti Päevaleht, 27. oktoober 2005, nr. 42, lk. 11.
Joonatan Lõvisüda

**Joonatan Lõvisüda** (ka Joonatan Lõvi; rootsi keeles **Jonatan Lejonhjärta**) on peategelane Astrid Lindgreni raamatus "Vennad Lõvisüdamed". 
13-aastane Joonatan on perekonna vanem poeg. Tal on 9-aastane väikevend Karl Lõvisüda ja ema Sigrid, kes töötab õmblejana. Poiste isa nimi on Aksel, aga tema läks merele, kui Joonatan oli 6-aastane ja sestsaadik pole nad temast midagi kuulnud. Joonatan on ilus poiss, kellel on kuldselt kumavad juuksed ja säravad tumesinised silmad. Väike Karl jumaldab oma venda, kes on lahke, julge ja tugev, klassi parim õpilane ning teiste laste hulgas hinnatud sõber, kes neile alati kõiksugu huvitavaid asju välja mõtleb. Joonatan hoiab väga oma väikest haiget venda ja võib teda kuitahes kaua lõbustada talle voodiserval päevasündmustest rääkides. Kui Karl haigena raskelt köhis, tõusis Joonatan tihti öösiti üles, et talle meevett keeta.

Nangijaalas sai Joonatan endale üleni musta hobuse, kelle nimi oli Grim. Joonatanist saab Sofia parem käsi võitluses Tengili vastu ja ta ei karda mitte põrmugi. Talle meeldis juba kodus ümber riietuda, tehes haigele vennale teatrit. Ümbermaskeerumisoskus tuleb ennast Kibuvitsaorus varjates suuresti kasuks. Joonatan on hooliv ja tundlik, kuid sealjuures ratsionaalne ning võimeline oma emotsioone edukalt varjama. Pärast seda, kui Tengil külaväljakul ühe mehe tapab, näeb Karl teda nutmas – muidu ei teinud ta seda kunagi.
Karl Lõvisüda

**Karl Lõvisüda** (ka Kalle Lõvi, Korp) on minategelane Astrid Lindgreni raamatus „Vennad Lõvisüdamed“. 

Karlil on vanem vend Joonatan Lõvisüda ja ema Sigrid, kes töötab õmblejana. Poiste isa Aksel merele, kui Karl oli kaks aastat vana, ja sestsaadik pole nad temast midagi kuulnud. Joonatan kutsub Karli väikesest saadik Korbiks, sest need talle väga meeldivad. Üldse hoiavad nad vennaga teineteist väga. 

Välimuselt on Karl enda sõnul inetu ja kõverjalgne, kõhna näo ja pulstis juustega. Nangijaalas sai Karl endale valge laiguga musta hobuse, kelle nimi oli Fjalar. Iseloomult on Karl vaikne ja arglik, Jossi sõnul „peaks ta õige nimi olema Jänesesüda“. Raamatu lõpus tõestab väike Karl siiski oma vaprust, tehes vendade viimase hüppe Nangiliimasse.
Tengil

**Tengil** on tegelane Astrid Lindgreni raamatus „Vennad Lõvisüdamed“. Ta on pärit Karmanjakast, mis asub üleval Ürgmägede mägedes, mööda mida voolab Ürgjõgede jõgi. Tengil on türann ei taha lasta inimestele elada orgudes nii, nagu nad elavad ja talle meeldib laastada kõike, mis ta teele jääb. Lisaks sellele on Tengilil vaja ka orje, eelkõige vallutamatu kindluse ehitamiseks. Ükski sellele tööle valitud meestest pole eluga tagasi tulnud. Hirmutamiseks ja tapmiseks on tal olemas Katla – tänu sõjasarvele temale alluv draakon. Tengilil on kuldne lodi ja must täkk kuldsete ratsmete ja kuldse sadulaga. Tal on kurjad silmad ning Kibuvitsaorgu külastades kandis ta veripunaseid rõivaid ning veripunane oli ka ta kiivritutt. 

Tengili suurimad vaenlased on Orvar Kibuvitsaorus ja Sofia Kirsiorus. Orvar õnnestus tal vangistada, lisaks lubas ta 15 valget hobust tasuks sellele, kes Sofia elusalt või surnult tema kätte toob. Loo jooksul kujuneb tema suurimaks sihtmärgiks Joonatan Lõvisüda, kelle kättetoimetamise eest pakutakse 20 valget hobust. .
Lohe Katla

**Katla** on koletis Astrid Lindgreni raamatus „Vennad Lõvisüdamed“. Ta on ürgaegadest tulnud lohe. Arvatakse, et ta tuli välja Katla koopast, kus ta oli musttuhat aastat maganud ning ärgates roomas ta Tengili lossi juurde, puhudes surmavat tuld igaühele, kes talle ette juhtus. Katla kardab aga Tengili sõjasarve hüüdu ning kui Tengil seda puhub, kuulab ta pimesi mehe sõna. Tengil hoiab teda kullast keti otsas ühes uues koopas Karmi kose lähedal. Katla vastu pole relvi olemas, teda ei saa tappa teisiti kui näljaga ning üksainus tema väike tulekeel on küllaldane, et halvata ja surmata keda tahes. 

Katla vaenlane on hiiglaslik lendmadu Karm. Raamatu järgi tavatseti vanasti laps hirmutada lugudega lohest Katla koopas ja lendmaost Karmi koses. Joonatan viskab jõuetus raevus Katlat kiviga ning lohe paiskub tagurpidi Karmi koske. Karm ja Katla surevad mõlemad üksteist rünnates.
Urs Widmer

**Urs Widmer** (21. mai 1938 Basel – 2. aprill 2014 Zürich) oli Šveitsi kirjanik ja tõlkija.

Urs Widmer sündis Šveitsi tõlkija, kirjanduskriitiku ja gümnaasiumiõpetaja Walter Widmeri pojana. Sage külaline nende kodus oli saksa kirjanik Heinrich Böll. Urs Widmeri saksa keele õpetaja Baseli reaalgümnaasiumis oli kirjanik Rudolf Graber. Urs õppis Baseli, Montpellier' ja Pariisi ülikoolides germanistikat, romanistikat ja ajalugu. 1966. aastal kaitses ta Baseli Ülikoolis väitekirja saksa sõjajärgsest proosast ja sai doktorikraadi.

## Teoseid eesti keeles
* "Ema kallim" ("Der Geliebte der Mutter"), saksa keelest tõlkinud Tiiu Kokla. Tallinn: Kultuurileht, 2009 (Loomingu Raamatukogu 17/18, 2009)
* "Isa raamat" ("Das Buch des Vaters"), saksa keelest tõlkinud Tiiu Kokla. Tallinn: Kultuurileht, 2011 (Loomingu Raamatukogu 35–37, 2011)

## Tunnustus
* 2010 – Erich Friedi auhind
Keelepuu

**Keelepuu** on võrdlevas-ajaloolises keeleteaduses tarvitatav mudel suguluses olevate keelte omavaheliste seoste esitamiseks, näiteks keelkondade kirjeldamisel.

Keelepuus on igal reaalsel keelel ülimalt üks otsene esivanem, mis harilikult on ka veel vähemalt ühe teise sugulaskeele esivanem. Niisugust kahe või enama keele esivanemat nimetatakse nende keelte algkeeleks.

Keelepuu esitab lisaks reaalsetele keeltele või murretele ka kõik konstrueeritud algkeeled, millest keeleteadlased on lugenud neid reaalseid keeli või murdeid põlvnevaks.

Keelepuu mudel sarnaneb bioloogias liikide ja liikidest suuremate taksonoomiliste üksuste omavahelisi seoseid kirjeldavate puudega. Bioloogilise taksonoomia mõisteid on kasutatud Ameerika Ühendriikides indiaani keelte kasutamiseks laialdasemalt kui Euroopa keeleteaduses.

## Vaata ka
* Maailma keelkonnad
* Uurali keelepuu
* Keeleliit

## Viited
Katarzyna Grochola

**Anna Katarzyna Grochola** (sündinud 18. juulil 1957 Krotoszynis) on poola kirjanik ja ajakirjanik.

## Teoseid eesti keeles
* "Armastuse avaldus" ("Podanie o miłość"), tõlkinud Ruth Karemäe. Tallinn: Kultuurileht, 2011 (Loomingu Raamatukogu 26–28, 2011)
Uurali-Altai keeled

**Uurali-Altai keeled** on hüpoteetiline keelte hõimkond ehk keeleselts, mis hõlmab nii Uurali keelkonda kui ka Altai keelkonda. 

Uurali-Altai keeli on nimetatud ka **turaani keelteks**.

## Vaata ka
*Turaani madalik
*Turanism
Herbert Iir

**Herbert Anatol Iir** (28. veebruar 1913 Tallinn – 6. aprill 1996 Stockholm) oli eesti ühiskonnategelane.

Ta õppis 1936–1939 ja 1942–1943 Tartu ülikooli, hiljem Stockholmi Ülikooli majandusteaduskonnas, Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane.

Ta töötas Eesti Tarvitajate Keskühingus, põgenes 1944. aastal Rootsi. Osales paguluses revidendina eesti organisatsioonides.

## Kirjandus
*Herbert Iir surnud. Teataja, 20. aprill 1996, nr. 5, lk. 6.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Keelkond

**Keelkond** (varem *keelepere*) on keeleteaduses kõigi tõestatult suguluses olevate keelte hulk.

Ühte keelkonda kuuluvate keelte omavahelist keelesugulust on võrdlev-ajaloolises keeleteaduses tavaliselt kirjeldatud keelepuu abil. 

Keelkonnast suuremaid taksonoomilisi üksusi on keeleteaduses nimetatud terminitega **hõimkond** või **keeleselts**. Selliste üksuste hulka kuulub näiteks hüpoteetiline Uurali-Altai keeleselts, mis hõlmab nii Uurali keeli kui ka Altai keeli.

## Vaata ka
* Maailma keelkonnad
* Keeleliit

## Viited
Algkeel

**Algkeeleks** nimetatakse võrdlev-ajaloolises keeleteaduses vähemalt kahe reaalselt teada oleva omavahel suguluses oleva keele rekonstrueeritud hüpoteetilist esivanemat.

Algkeeli rekonstrueeritakse praeguste keelekujude ühis- ja erijoonte põhjal, näiteks rekonstrueeritud läänemeresoome algkeel põhineb läänemeresoome keelte ja murrete jäädvustustel. Rekonstrueeritud algkeele ja kunagise tegeliku varasema keelekuju olemusliku erinevuse tõttu on vene keeleteaduses eristatud rekonstrueeritud algkeelest (vene keeles *prajazõk*) eraldi mõistena aluskeelt (vene keeles *jazõk-osnova*), mis tähistab praeguste keelte mingil kindlal ajal või kindlas kohas räägitud reaalset eellaskeelt. Esimene rekonstrueeritud algkeel oli indoeuroopa algkeel, seejärel Altai ja Uurali. Hästi rekonstrueeritud algkeel on variatsioonivaba, ilma murdeerinevusteta, samas kui elav keel on tohutult varieeruv, liigendudes murreteks ja idiolektideks.

Algkeele kui keeleteadusliku rekonstruktsiooni määratluse ja omaduste tõttu on Tiit-Rein Viitso hinnangul üldjuhul ebakorrektne püüda algkeelt dateerida. Kui mitme keele ühise eellaskeele olemasolu kohta on kirjalikke viiteid, on rekonstrueeritud algkeele samastamine reaalsete keelte tegeliku eelkäijaga Viitso hinnangul küsitav. Võrdlev-ajaloolise keeleteaduse vahenditega rekonstrueeritud algkeele vastavus varasemale keelekujule võib mõnes osas olla väga suur, kuid mida erinevamad on algkeele rekonstrueerimiseks kasutatud keeled või murded, seda ebaühtlasemad on rekonstrueeritud algkeele eri osad ajaliselt.

## Rekonstrueerimine

Algkeeli rekonstrueeritakse võrdlev-ajaloolise meetodi abil. Selleks võrdleb teadlane eri keelte samatähenduslikke sõnu ja püüab nende põhjal rekonstrueerida algkeele sõnu nii, et oleks võimalik seletada, kuidas ühest või teistest algkeele vormist on keelemuutuste tagajärjel kujunenud tänapäeva keelte vastavad sõnad. Näiteks idaeuroopa algkeele rekonstrueerimisel võrreldi vanakreeka, ladina, saksa ja inglise keelt muistste sanskritikeelsete tekstidega. Kreeka ja ladina keeles lõpeb sõna *s*-ga ka inglise sanskriti keeles *d*(*t*)-häälikuga, siis leiti, et algkeeles olid sõna lõpus mõlemad häälikud, kuid ühes harus kadus *d* ja teises *s*. Sõna keskel oli algkeeles ilmselt pikk *o*, sest sellest häälikust on kõige kergem ette kujutada arenguid tänapäeva keeltesse. Niisugusel viisil ajas tahapoole liikudes jõutigi algkeele sõnakujuni. 

## Vaata ka
* Keelkond
* Keelepuu
* Indoeuroopa algkeel
* Tütarkeel
* Germaani algkeel
* Võrdlev-ajalooline meetod
* Genealoogiline liigitus

## Viited

3. Õpik “Keel ja ühiskond” M. Ehala, K. Habicht, P. Kehayov, A. Zabrodskaja
Oskari Jauhiainen

**Heikki Oskari Jauhiainen** (31. oktoober 1913 Kiiminki – 20. jaanuar 1990 Helsingi) oli soome skulptor.

Ta valmistas eelkõige monumentaalskulptuure, kuid kujundas ka medaleid ja vappe.

Oskari Jauhiainen oli pärit vaesest perest, kus käsitööoskused olid au sees. Lapsena karjas käies armastas ta voolida puukujukesi, mida õnnestus isegi müüa. Avalikult esil oli tema kätetöö esimest korda 1928. aastal Oulu põllumajandusnäitusel, kus tema valmistatud karukuju äratas laiemat tähelepanu.

1936. aastal valmistas Jauhiainen kivist Vesaise mälestusmärgi Ylikiiminkis ja 1937 monumendi "Liekki" Yppäris.

Aastatel 1938–1941 õppis ta kunstiakadeemia eelkäijaks olnud kunstnike ühenduse joonistuskoolis näiteks Felix Nylundi käe all.

Ta osales Talvesõjas ja Jätkusõjas. Aastast 1947 kuulus ta Soome ekspressionistide moodustatud Oktoobri rühma. Pärast sõda valmistas ta kümme sõjamälestusmärki.

Aastal 1952 valmis Jauhiaise esimene suurem töö, Mikael Agricola monument Turus. See tegi ta laiemalt tuntuks. Samal aastal püstitati ka langenute mälestusmärk Oulus. Aastatel 1956–1965 õpetas ta kunstiakadeemias skulptuuri.

Aastal 1954 võitis Jauhiainen koos Aimo Tukiaisega Mannerheimi ratsamonumendi võistluse, kuid koostöö katkes 1956. aastal, kui Jauhiainen erimeelsuste tõttu osalusest loobus.

Tal oli ateljee Helsingis Jollases, kuid suved veetis ta Kiiminkis. 

Aastal 1956 sai ta Pro Finlandia medali. President Urho Kekkonen andis Jauhiaisele 1968. aastal professori nimetuse. Aastal 1977 määrati talle kunstnikupension ning 1982 anti akadeemiku aunimetus.

Kiiminkis avati 1997. aastal Oskari Jauhiaise muuseum.

Oskari Jauhiaise tööde seas on "Nahkurit" (Hämeenlinna, 1958), "Kalasääski ja lohi" (Oulu, 1960), Werner Söderströmi monument (Porvoo, 1960), "Ruuhkanpurkajat" (Joensuu, 1962), "Ahtaajat" (Kotka, 1964), "Paperintekijät" (Tervakoski, 1966), Meremeeste mälestusmärk (Helsingi, 1968), Teuvo Pakkala monument (Oulu, 1973), "Niittäjät" (Liminka, 1977), "Vanhat vaeltajat" (Muhos, 1984) ja "Haravatyttö" (Kiiminki). 

## Viited

## Välislingid
* Oskari Jauhiaise muuseum
Atlex

**Atlex** on Eesti kirjastus, äriühinguna Atlex AS.

Atlex tegutseb alates 1992. aastast, mil hakkas välja andma spordiajakirja Atleet. 

Ajakirjadele lisandus peagi kõrgkoolide õppevahendite kirjastamine ja trükkimine. Aastast 2002 kirjastab kirjastus ka üldharidus- ja kutsekoolide õpikuid.

## Välislingid
*Kirjastuse Atlex koduleht
Felix Nylund

**Felix Arthur Nylund** (15. mai 1878 Korppoo – 23. detsember 1940) oli Soome skulptor.

Tema tuntuim teos on 1932. aastal püstitatud Kolme sepa monument Helsingis Mannerheimintie ja Aleksanterinkatu nurgal.
Oskari Jauhiaise muuseum

**Oskari Jauhiaise muuseum** on soome skulptori Oskari Jauhiaise elu ja loomingut käsitlev muuseum Kiiminki vallas.

Muuseumi varad koosnevad peamiselt Jauhiaise perekonna annetatud teostest ja esemetest. Lisaks püsiekspositsioonile korraldatakse muuseumis ka vahetatavaid näitusi.

Muuseum avati 1997. aastal.

## Välislingid
* Koduleht
Pärna tänav

**Pärna tänav** (saksa keeles *Lindenstraße*) on tänav Tartus Ülejõel. Tänav algab Pika ja Fortuuna tänava ristmiku lähistelt ning lõpeb Puiestee tänaval, ristudes Uue tänava ja Jaama tänavaga. Pärna tänava kogupikkus on 530 meetrit.

Pärna ja Pika tänava nurgal asuvad endise Tartu Pärmivabriku hooned.
Pitser

**Pitser** on pitsati positiivne reljeefne jäljend plastilises aines või värvis.
	 
Pitsereid on läbi ajaloo kasutatud nii sulgemiseks kui tõendamiseks. Pitseriga sulgemine garanteerib sisu säilimise muutmata kujul, pitseriga annab sulgeda nii kirja kui merekonteinerit. Pitseriga tõendamine on ajaloo jooksul olnud kõige enam kasutatud dokumendi turvaelement, autentsuse tagaja.   
 
Kõige levinumad pitseerimismaterjalid on metall ja vaha, uusajal ka pitserilakk. Metallpitsereid, mida kasutati eriti palju Bütsantsis ja üldse Vahemere maades, nimetatakse bulladeks. Kuna Rooma paavst kasutas pitseerimiseks läbivalt tina, on bulla nimetus laienenud paavsti välja antava üriku üldnimetuseks.

Keskajal oli pitseerimiseks kasutusel vaha, millesse segati selle omaduste parandamiseks sisse teisi aineid, näiteks vaiku, õli, kipsi, kriiti või rasva. Eri kantseleides kujunes välja ka traditsioon, mis värvi vahaga pitseeriti. Teistest paremaks peeti punase vahaga pitseerimist. Kuna vahapitser on õrn hakati selle kaitseks 15. sajandil vahakujutist ümbritsema metallist (või ka puust) kapsliga. 16. sajandil tuleb kasutusele pitserilakk, mis on vahast vastupidavam. 
	 
Tahmapitserid kasutati 18.–20. sajandil. Metallist või kivist pitsat tahmatati leegi kohal ning suruti siis vastu dokumenti.

## Kirjandus
* *[http://www.archivi.beniculturali.it/dga/uploads/documents/Sussidi/Sussidi_3_A.pdf Vocabulaire International de la Sigillographie]*, Rooma 1990
* *Siegel und Münzen der weltlichen und geistlichen Gebietiger über Liv-, Est- und Curland bis zum Jahre 1561 nebst Siegeln einheimischer Geschlechter. Aus dem Nachlasse von Baron Robert v. Toll mit Hinzufügung eines Textes für die Siegel, hrsg. v. Johannes Sachssendahl*, Reval 1887. (Est- und Livländische Brieflade, Bd. 4.)
* *Pitsereid Tallinna Linnaarhiivist. Siegel aus dem Tallinner Stadtarchiv. Seals from Tallinn City Archives*, Tallinn 2013
Lorenzo Lotto

**Lorenzo Lotto** (umbes 1480 Veneetsia &ndash; 1556 või 1557 Loreto) oli Põhja-Itaalia maalikunstnik, joonistaja ja illustraator, keda peetakse traditsiooniliselt Veneetsia koolkonna esindajaks. Ta maalis palju altarimaale, töid religiooni ainetel ja portreid. Tema loomingu põhiosa jääb küll kõrgrenessansi ajalistesse raamidesse, kuid tema teostes avalduvaid närvilisi ja ekstsentrilisi seadmisi ja moonutusi võib vaadelda ka kui üleminekuetappi 16. sajandi esimeste Firenze ja Rooma maneristide loominguni.

Veneetsias sündinud kunstnik töötas Trevisos (1503–1506), Marches (1506–1508), Roomas (1508–1510), Bergamos (1513–1525), Veneetsias (1525–1549), Anconas (1549) ja viimaks, frantsiskaani ilmikvennana, Loretos (1549–1556).

## Galerii

Pilt:Lorenzo Lotto - Allégorie de la Vertu et du Vice 1.JPG|"Vooruse ja pahe allegooria"õli paneelil, 1525
Pilt:Alms of Saint Anthoninus by Lorenzo Lotto - Santi Giovanni e Paolo - Venice 2016 1.jpg|"Püha Antoniuse armuand"õli puul, 1542
Pilt:Lorenzo Lotto 065.jpg|"Muutmine"õli paneelil, 1510–1512
Pilt:Lorenzo Lotto 051.jpg|"Noormehe portree"õli lõuendil, umbes 1526
Pilt:Lotto,_pietà.jpg|"Pietà"1538–1535
Pilt:Lorenzo_Lotto_-_The_adulterous_woman_-_Louvre.JPG|"Jeesus ja abielurikkujast naine"õli lõuendil, 1527–1528
Pilt:Lotto, pala dell'Alabarda 01.jpg|"Madonna ja neli pühakut"õli lõuendil, 1546
Pilt:Lotto,_ritratto_di_lucina_brembati.jpg|"Lucina Brembati portree"õli paneelil, umbes 1518


## Välislingid

* Lorenzo Lotto maalide loend Veebigaleriis, kokku 137 teost; paljud on varustatud kirjeldusega loomisloo kohta (inglise keeles)
Pärna tänav (täpsustus)

**Pärna tänav** on tänav järgmistes Eesti asulates:

* **[[Pärna tänav (Antsla)|Pärna tänav]]** on tänav Antslas
* **[[Pärna tänav (Elva)|Pärna tänav]]** on tänav Elvas
* **[[Pärna tänav (Haapsalu)|Pärna tänav]]** on tänav Haapsalus
* **[[Pärna tänav (Jõgeva)|Pärna tänav]]** on tänav Jõgeval
* **[[Pärna tänav (Kehra)|Pärna tänav]]** on tänav Kehras
* **[[Pärna tänav (Keila)|Pärna tänav]]** on tänav Keilas
* **[[Pärna tänav (Kohtla-Järve)|Pärna tänav]]** on tänav Kohtla-Järvel Järve linnaosas
* **[[Pärna tänav (Kuressaare)|Pärna tänav]]** on tänav Kuressaares
* **[[Pärna tänav (Lihula)|Pärna tänav]]** on tänav Lihulas
* **[[Pärna tänav (Loksa)|Pärna tänav]]** on tänav Loksal
* **[[Pärna tänav (Mustvee)|Pärna tänav]]** on tänav Mustvees
* **[[Pärna tänav (Narva)|Pärna tänav]]** on tänav Narvas
* **[[Pärna tänav (Otepää)|Pärna tänav]]** on tänav Otepääl
* **[[Pärna tänav (Paide)|Pärna tänav]]** on tänav Paides
* **[[Pärna tänav (Põltsamaa)|Pärna tänav]]** on tänav Põltsamaal
* **[[Pärna tänav (Põlva)|Pärna tänav]]** on tänav Põlvas
* **[[Pärna tänav (Pärnu)|Pärna tänav]]** on tänav Pärnus
* **[[Pärna tänav (Räpina)|Pärna tänav]]** on tänav Räpinas
* **[[Pärna tänav (Sindi)|Pärna tänav]]** on tänav Sindis
* **[[Pärna tänav (Tamsalu)|Pärna tänav]]** on tänav Tamsalus
* **[[Pärna tänav (Tapa)|Pärna tänav]]** on tänav Tapal
* **[[Pärna tänav]]** on tänav Tartus Ülejõe linnaosas
* **[[Pärna tänav (Tõrva)|Pärna tänav]]** on tänav Tõrvas
* **[[Pärna tänav (Valga)|Pärna tänav]]** on tänav Valgas
* **[[Pärna tänav (Viljandi)|Pärna tänav]]** on tänav Viljandis
* **[[Pärna tänav (Võhma)|Pärna tänav]]** on tänav Võhmas
* **[[Pärna tänav (Võru)|Pärna tänav]]** on tänav Võrus

## Vaata ka
* Jakob Pärna tänav
* Pärna põik
* Pärna tee
* Pärna allee
Paul Bourget

**Paul Charles Joseph Bourget** [pol šarl žoz'ef burž'e] (2. september 1852 Amiens – 25. detsember 1935 Pariis) oli prantsuse kirjanik ja kirjanduskriitik.

## Teoseid eesti keeles

* "Neljakümnendal aastal" (novell), tõlkinud Albert Saaberk (= Andrus Saareste), kogumikus "Prantsuse antoloogia: valik novellisid XIX aastasaja teiselt poolelt", Tartu: Noor-Eesti, 1918
* "Õpilane" ("Le disciple"), tõlkinud Johannes Aavik. Tartu: Loodus, 1930
* "Armastuse kuritegu" ("Un crime d'amour"), tõlkinud Aleksander Aspel. Tartu: Loodus, 1932 (kordustrükk Tallinn: Kuldsulg, 1995)
* "Julm mõistatus" ("Le sens de la mort"), tõlkinud Johannes Aavik. Tartu: Noor-Eesti, 1937
* "Õpilane" ("Le disciple"), tõlkinud Kattri Ezzoubi. Tallinn: Eesti Raamat, 2011 
* "Esseid kaasaja psühholoogiast" ("Essais de psychologie contemporaine"), tõlkinud Heete Sahkai. Tallinn: Kultuurileht, 2011 (Loomingu Raamatukogu 21–23, 2011)
Nikolai Jakovenko

**Nikolai Jakovenko** (vene Николай Иванович Яковенко; 5. november 1941 Rostov Doni ääres – 22. detsember 2006 Moskva) oli Nõukogude Liidu Kreeka-Rooma maadleja ja treener.

Jakovenko võitis olümpiamängudelt kaks hõbemedalit – 1968. aasta olümpiamängudel ja  1972. aasta olümpiamängudel. Tema peamised konkurendid olid bulgaaria maadleja Bojan Radev ja rumeenlane Nicolae Martinescu.

Nikolai Jakovenko on maetud Vladõkino kalmistule.

## Nõukogude Liidu meistrivõistlused
*1965. aasta – 3. koht;
*1966. aasta – 3. koht;
*1969. aasta – 1. koht;

Pärast sportlaskarjääri lõppu sai temast Nõukogude Liidu maadluskoondise treener. Tema parim õpilane on Gennadi Korban.

## Välislingid
*
My Story

**My Story** (endised nimed *Basilea Danubia*, *Aurora*, *Papageno*, *Danube Pearl*, *Bonaventura Pearl*, *Austria*, ehitatud kui *Holland Pearl*) on Hollandi laevakompanii Euro Shipping Voyages jõereisilaev, mis on ehitatud Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis 1971. aastal. Ettevõte Select Voyages kasutas seda laeva 2011. aastal kruiisiliinil sõiduks Doonau jõel Passau ja Budapesti vahet, kuni Select Voyages läks 2011. aasta detsembris pankrotti.

## Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 686 Bodewes Binnenvaarti laevatehases Millingen aan de Rijnis Hollandis 26. märtsil 1970. 12. detsembril 1970 lasti laev vette ja ristiti 23. aprillil 1971. Laev sai nimeks *Holland Pearl* ja see anti üle Rotterdami laevakompaniile Holland River Line. 

## Viited