open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Seitse maailmaimet

**Seitse maailmaimet**, täpsemalt **vanaaja seitse maailmaimet** olid antiikajal (alates 3. sajandist eKr) välja valitud seitse maailma ehituskunsti ja skulptuuri tippsaavutust.

Maailmaimede nimekirju on olnud erinevaid. Esimese seitsme maailmaime nimekirja koostas vanakreeka õpetlane Kallimachos Aleksandria Museionis. See ei ole aga säilinud ja ei ole teada, kas see on samasugune, nagu meie seda tunneme. Vanim säilinud seitsme maailmaime nimekiri on säilinud ühes raidkirjas, mis pärineb 2. sajandist eKr ja mille on üles tähendanud kreeklane Antipatros Sidonist:

"Nägin su müüre, suur Babülon, laiu, et vankriga sõida, näinud olen ka Zeusi Olümpia külas, vaadanud Babüloni rippuvaid aedu ja Heliose tohutut kolossi, ja püramiidi, mille loonud kestev raske vaev, tunnen Mausolose hiigelhauakambrit. (...) Ent kui ma nägin Artemisele pühitsetud pühakoda, mille katus pilvi riivab, siis kahvatas ta kõrval kõik, sest väljaspool Olümpost ei kohta päike kuskil sellist ilu."

Sellest lähtudes on kõige sagedamini vanaaja seitsme maailmaime hulka arvatud 
*Cheopsi püramiid Egiptuses, 
*Semiramise rippaiad Babülonis, 
*Artemise tempel Ephesoses, 
*Zeusi kuju Olümpias, 
*Halikarnassose mausoleum, 
*Rhodose koloss ja 
*Pharose tuletorn (Aleksandria sadamas).

Neist on säilinud ainult Cheopsi püramiid.

## Kirjandus
*Aleksandra Neihardt, Irina Šišova. *Vanaaja seitse maailmaimet*, Tallinn 1969. 

## Välislingid

tere
Colombia riigipeade loend

**[[Colombia]] riigipeade loend** loetleb Colombia riigipead alates Hispaaniast iseseisvumisest. Loetelu on toodud kahe tabeliga, millest esimene loetleb iseseisvate riikide riigipead. Teises tabelis on toodud Uus-Granada Ühendprovintside presidendid ja algul Uus-Granada ja Suur-Colombia riigipead, hilisemad Colombia presidendid. Peale selle oli Colombia aastatel 1816–1819 taas Hispaania koloonia.
Elektrivool

**Elektrivool** on elektrilaengute suunatud liikumine elektriahelas. Laenguid kannavad metallist ahelaosades elektronid, pooljuhtides elektronid ja augud, vedelates ja tahketes elektrolüütides ioonid, gaasides elektronid ja ioonid, vaakumis teatud tingimustel elektronid.

Esimene elektrivoolu allikas oli galvaanielement.

## Elektrivoolu suund
Elektrivoolu suund on kokkuleppeliselt positiivsete laengute liikumise suund (näiteks vooluallika välisahelas plusselektroodilt miinuselektroodile). Elektronid kui negatiivse laengu kandjad liiguvad elektriahela metalljuhtides vastupidises suunas (miinuselt plussile). Positiivse laengu kandjate (katioonide, aukude) liikumissuund ühtib elektrivoolu suunaga.

## Elektrivoolu liigid
Voolu ajalise muutumise laadi järgi eristatakse kestvalt ühesuunalist alalisvoolu ja perioodiliselt muutuva suunaga vahelduvvoolu. Alalisvoolu, mille hetkväärtus perioodiliselt muutub, nimetatakse pulseervooluks; niisugune on näiteks alaldi väljundvool. Vahelduvvoolu tähtsaim liik on siinusvool, mille hetkväärtus muutub siinusfunktsiooni järgi.

Elektrivoolu, mille kandjaks on elektronid ja ioonid, nimetatakse juhtivusvooluks (ka konvektsioonvooluks).
Füüsikalist suurust, mis ei tulene laengukandjate liikumisest, vaid mida põhjustab elektrivälja muutumine, nimetatakse nihkevooluks. 

Nihkevool läbib näiteks kondensaatori laadimisel või tühjendamisel plaatidevahelist ruumi või dielektrikut ja on niisama suur kui juhtivusvool kondensaatori ühendusjuhtmetes.

Elektrivoolu iseloomustavateks ja mõõdetavateks füüsikalisteks suurusteks on voolutugevus (voolutugevus) ja voolutihedus.

## Elektrivool füüsikalise suurusena
Termin "elektrivool" on ülalkirjeldatud füüsikalise nähtuse kõrval kasutusel ka amprites mõõdetava elektrilise suuruse tähenduses, näiteks Euroopa standardis IEC 60027-7 (2010-05) *electric current*, samuti vastavas Eesti standardis.

Elektrivoolu tugevuse tähise I (prantsuskeelse nimetuse *intensité de courant* esitäht) võttis kasutusele prantsuse füüsik André-Marie Ampère (1775 ‒1836), kelle järgi hiljem nimetati voolutugevuse ühik amper.
## Viited
Elektrotehnika

**Elektrotehnika** on teaduse ja tehnika haru. Teadusharuna käsitleb elektrotehnika elektri ja magnetismi nähtuste teoreetilisi aluseid. Elektrotehnika kui tehnikaharu tegeleb nende nähtuste rakendamisega.  Elektrotehnika rakendusliku osa põhiliigid on tugevvoolutehnika ja nõrkvoolutehnika.

Tugevvoolutehnika (nagu ka sellega suures osas kattuv elektroenergeetika) tegeleb elektrienergia tootmise, muundamise, jaotamise ja tarbimise tehniliste vahenditega (elektrienergia allikad, elektrimasinad ja -aparaadid, elektrijaamad ja -võrgud, elektriajamid, elektervedu, elektervalgustus jm).

Nõrkvoolutehnika hõlmas 20. sajandi algupoolel peamiselt side- ja raadiotehnikat. Valdkondadena järgnesid elektroautomaatika, elektrimõõtetehnika, infotehnoloogia, andmetöötlus ja andmeedastus. Nõrkvoolutehnika tugineb riistvaraliselt elektroonika rakendustele ja tarkvaraliselt digitaalsignaalide kasutamisele.

## Vaata ka
* Elektrotehniliste suuruste ja mõõtühikute loend
* Elektrotehnika mõisteid
* Elektroenergeetika
* Elektroonika 
* Mehhatroonika
*Elektrotehnika ja elektroonika ajajoon

## Välislingid
* Alalisvool
* Vahelduvvool
*Energiatehnika
Elekter

**Elekter** on elektrilaengute olemasolust tingitud nähtuste kompleks. Positiivse või negatiivse elektrilaenguga osakesed tekitavad elektromagnetvälja ja alluvad selle toimele.

Sõna "elekter" ei ole tänapäeval terminina kasutusel. Varem on füüsikas selle all mõistetud elektrilaengut (elektrihulka). Praegu mõistetakse üldkeeles elektri all kõige sagedamini elektrienergiat või elektrivoolu.

## Ajalugu
Sõna "elekter" tuleneb vanakreeka sõnast ήλεκτρον (*ēlektron*) 'merevaik'. Nimetus tuleb sellest, et merevaik  hõõrdel elektriseerub ehk omandab elektrilaengu.

Juba Thales teadis, et kui merevaiku hõõruda, siis hakkab see kergesti teisi esemeid külge tõmbama, kuid ta ei osanud seda nähtust seletada. Antiikajal tunti paljusid teisigi elektrinähtuseid: välku, Elmo tulesid ja loomset elektrit, mida näiteks elektrirai tekitab, kuid neid ei seostatud omavahel ega teatud ühise sõnaga nimetada.

Esimesena oli elektriliste nähtuste uurimises tänapäevases mõistes teaduslikult edukas inglise astronoom ja füüsik William Gilbert. Tema aastal 1600 avaldatud raamatus "*De magnete*" eristati esimest korda merevaigu hõõrumisel tekkivat külgetõmbejõudu püsimagneti külgetõmbejõust. Tema leiutas ka ladinakeelse sõna "*electricus*", mida hakkas kasutama elektrinähtuste kohta, ja sellest tuleb elektrit tähistav sõna paljudes keeltes.

## Vaata ka

* Elektrotehnika
* Elektriväli
* Elektromotoorjõud

## Viited

## Videod
* https://www.youtube.com/watch?v=MBRTR2dlwvA (ingliskeelne video elektriga seotud mõistete kujunemise kohta)
Olümpialiikumine

**Olümpialiikumine** on liikumine, mis koosneb Rahvusvahelisest Olümpiakomiteest, rahvusvahelistest föderatsioonidest, rahvuslikest olümpiakomiteedest, olümpiamängude organiseerimiskomiteedest, rahvuslikest assotsiatsioonidest, klubidest ja nende liikmeteks olevatest isikutest: eelõige sportlastest, kohtunikest, treeneritest ja teistest spordiga seotud isikutest.

Peale nende on olümpialiikumisse kaasatud ka teised ROK-i tunnustatud organisatsioonid ja institutsioonid. Oma tegevuses lähtub olümpialiikumine olümpismi põhimõtetest. 

Olümpialiikumise eesmärgiks on anda panus rahumeelse ja parema maailma rajamisse, kasvatades noorsugu spordi kaudu, mida harrastatakse olümpialikus vaimus ja ilma igasuguse diskrimineerimiseta, mis eeldab vastastikust arusaamist sõpruse, solidaarsuse ja ausa mängu vaimus. Olümpialiikumine on pidev ja universaalne, selle kõrgpunktiks on kõigi viie kontinendi sportlaste toomine kogu maailma ühendavale suurele spordipeole – olümpiamängudele.
Olümpism

**Olümpism ** (inglise *Olympism*) on elufilosoofia, mis ülendab (inglise *exalting*) ja ühendab keha, tahte ja vaimu omadused harmooniliseks tervikuks. 

## Viited

## Välislingid
*Olümpism. Olümpialiikumine Eesti Olümpiaakadeemia koduleht
Gaboni riigipeade loend

**[[Gabon]]i riigipeade loend** loetleb Gaboni riigipead alates Prantsusmaalt autonoomia saamisest 1958. aastal kuni tänapäevani.

## Viited
Gambia riigipeade loend

**[[Gambia]] riigipeade loend** loetleb Gambia riigipead pärast  Suurbritanniast sõltumatuse saavutamist 1965. aastal.

 – kuigi Jammeh' volitused lõppesid 19. jaanuaril, keeldus ta esialgu võimu loovutamast ja oli *de facto* riigipea kuni 21. jaanuarini 2017.
 – Barrow vannutati ametisse Senegalis ja oli 19.–21. jaanuarini ainult president *de iure* eksiilis.
Ghana riigipeade loend

**[[Ghana]] riigipeade loend** loetleb Kullaranniku ja Briti Togolandi ühinemisel tekkinud Ghana riigipead 1957. aastast kuni tänapäevani.
Aus mäng

**Aus mäng** (inglise keeles *fair play*) on olümpia- ja üldse spordiideaal, mis hõlmab ausust, austust nii meeskonnakaaslaste kui konkurentide vastu ja kehtestatud võistlusreeglitest kinnipidamist.

Ilma ausa mängu printsiibi järgimiseta ei ole sport enam täisväärtuslik võimalus sportlaste eneseteostuseks, omavaheliseks suhtlemiseks ja elukvaliteedi parandamiseks. Ausat mängu näitab üles eelkõige võistleja. Ennekõike tähendab see, et võistluses osaleja peab vankumatult kinni kehtestatud reeglitest.

Ausa mängu printsiipide kehtivust on spordis korduvalt vaidlustatud. Eelkõige on see puudutanud dopingu kasutamise keeldusid ning probleeme amatöörspordi ja profispordi eristamisel.
1972. aasta taliolümpiamängud

**1972. aasta taliolümpiamängud** olid XI taliolümpiamängud. Need toimusid 3.–13. veebruaril 1972 Jaapanis Sapporo linnas.  

Sapporo kinnitati taliolümpiamängude linnaks ROK-i 64. istungil Roomas 1966. aastal.
Teised kandideerinud linnad olid Banff (Kanada), Lahti (Soome) ja Salt Lake City (USA).

Mängudel osales 35 riiki 1006 sportlasega (neist 206 naist), esimest korda olid esindatud Filipiinid ja Taiwan. 

Suurim võistkond oli USA-l – 138 sportlast. 

## Spordialad

Olümpiamängudel jagati välja 35 komplekti medaleid (lisandus laskesuusatamise 4x7,5 km teatevõistlus).

*Mäesuusatamine (6)
*Laskesuusatamine (2)
*Murdmaasuusatamine (7)
*Suusahüpped (2)
*Kahevõistlus (1)
*Iluuisutamine (3)
*Kiiruisutamine (8)
*Jäähoki (1)
*Bobisõit (2)
*Kelgutamine (3) 

Olümpiamängud avas Jaapani keiser Hirohito.
Iraagi riigipeade loend

**[[Iraak|Iraagi]] riigipeade loend** loetleb Iraagi riigipead alates riigi iseseisvumisest 1920. aastal.

## Välislingid
* http://www.4dw.net/royalark/Iraq/iraq.htm
* http://web.archive.org/web/20040721080622/http://www.uq.net.au/~zzhsoszy/states/islamic/iraq.html
Iisraeli riigipeade loend

**[[Iisrael]]i riigipeade loend** loetleb Iisraeli riigipead alates iseseisvumisest 1948. aastal.


AlatesKuniNimiEluaastad
**Ajutise Riiginõukogu esimehed**
1948, 14. mai1948, 17. maiDavid Ben-Guriyyon(1886–1973)
1948, 17. mai1949, 17. veebruarH̠ayyim Weizmann(1874–1952)



NrAlatesKuniNimiEluaastad
**Presidendid**
11949, 17. veebruar1952, 9. novemberH̠ayyim Weizmann(1874–1952)
&nbsp;1952, 9. november1952, 10. detsemberYosef Sprinzak (*kohusetäitja*)(1885–1959)
21952, 10. detsember1963, 23. aprillYits'ẖak Ben-Tsvi(1884–1963)
&nbsp;1963, 24. aprill1963, 21. maiKaddish Luz (*kohusetäitja*)(1895–1972)
31963, 21. mai1973, 24. maiZalman Shazar(1889–1974)
41973, 24. mai1978, 29. maiEfrayim Katsir(1916–2009)
51978, 29. mai1983, 5. maiYits'ẖak Navon(1921–2015)
61983, 5. mai1993, 13. maiChaim Herzog(1918–1997)
71993, 13. mai2000, 12. juuliEzer Weizman(1924–2005)
&nbsp;2000, 12. juuli2000, 1. augustAvraham Burg (*kohusetäitja*)(1955–)
82000, 1. august2007, 1. juuliMoshe Katsav(1945–)
&nbsp;2007, 1. juuli2007, 15. juuliDaliyya Itsik (*kohusetäitja*)(1952–)
92007, 15. juuli2014, 24. juuliShim'on Peres(1923–2016)
102014, 24. juuli2021, 9. juuliReuven Rivlin(1939–)
102021, 9. juuliIsaac Herzog(1960–)
Kongo Vabariigi riigipeade loend

**Kongo Vabariigi riigipeade loend** loetleb Kongo Vabariigi riigipead alates riigi iseseisvumisest 1960. aastal.
Kongo DV riigipeade loend

**Kongo Demokraatliku Vabariigi riigipeade loend** loetleb Kongo Demokraatliku Vabariigi presidendid alates riigi iseseisvumisest 1960. aastal.
Mauritiuse riigipeade loend

**Mauritiuse riigipeade loend** loetleb Mauritiuse kuninganna aastail 1968–1992 ja presidendid alates vabariigi väljakuulutamisest 1992. aastal.
Mauritaania riigipeade loend

''Siin on loetletud Mauritaania riigipead alates Prantsuse Liidu koosseisus autonoomseks vabariigiks saamisest 1958. aastal.
Rahvusvaheline Olümpiaakadeemia

**Rahvusvahelise Olümpiaakadeemia** (ROA, inglise keeles *International Olympic Academy, IOA*) on organisatsioon, mis tegeleb olümpismi ja olümpialiikumise akadeemilise käsitlemise, uurimise ja propageerimise edendamisega. Selle keskus asub Olümpias (Kreeka).

Olümpiaakadeemia loomise otsuse langetas ROK 1949. aastal, selle tegelik asutamine toimus aga 1961. aastal. 

Kaasaegsete olümpiamängude rajaja Pierre de Coubertini soov oli luua institutsioon, mille ülesandeks oleks olümpiaidee säilitamine, selgitamine ja levitamine noorte hulgas. Oma eluajal ei õnnestunud tal oma unistust täide viia. 1961. aastal moodustati Kreeka Olümpiakomitee juurde Rahvusvaheline Olümpiaakadeemia, mis töötab ROK-i patronaaži all. ROK moodustas ka komisjoni Olümpiaakadeemia tegevuse suunamiseks.

Oma eesmärgi täitmiseks korraldab ROA igal aastal üritusi, millest tähtsamad on noortesessioonid ning spetsiaalsed seminarid olümpialiikumisega seotud organisatsioonidele.

## Vaata ka
*Eesti Olümpiaakadeemia

## Välislingid
*Rahvusvaheline Olümpiaakadeemia
Elektrijaam

**Elektrijaam** on energia muundamise seadmete ja rajatiste kompleks, mis toodab elektrienergiat teistest energialiikidest.  Elektrijaamu liigitataksegi selle järgi, millist liiki energiat  – primaarenergiat – elektrienergiaks muundatakse:
*soojuselektrijaamad – kütuse põletamisel vabanev keemilise sideme energia;
*hüdroelektrijaamad –  hüdroenergia;
*loodeteelektrijaamad - Maa-Kuu süsteemi pöörlemise energia 
*tuumaelektrijaamad– tuumaenergia;
*tuuleelektrijaamad – tuuleenergia;
*päikeseelektrijaamad – päikeseenergia; 
*geotermaalelektrijaamad – geotermaalenergia (maasisene soojus).

Soojuselektrijaamadeks laiemas tähenduses loetakse kõik elektrijaamad, mis põhinevad nii kütuse põletamisel kui ka soojuse otsesel kasutamisel, seega siis ka tuuma-, päikesesoojus- ja geotermaalelektrijaamad. Kui soojuselektrijaam annab tarbijale lisaks elektrienergiale ka soojust, nimetatakse seda koostootmisjaamaks.

Elektrijaamades muundatakse primaarenergia elektrienergiaks peamiselt mehaanilise energia vahendusel turbiini abil:  soojuselektrijaamas paneb elektrigeneraatori pöörlema auruturbiin või gaasiturbiin, hüdroelektrijaamas hüdroturbiin ja tuuleelektrijaamas tuuleturbiin. Peamiselt teisaldatavas elektrijaamas võib elektrigeneraatorit käitada sisepõlemismootor. Primaarenergia vahetu muundumine elektrienergiaks toimub fotoelektrilises päikeseelektrijaamas, samuti kütuseelementide kasutamise korral.

Primaarenergiat elektrienergiaks muundav seadmestik moodustab tavaliselt tervikliku ploki. Enamasti töötab elektrijaamas rööbiti mitu energiaplokki. Lisaks energiaplokkidele kuuluvad jaama koosseisu energiakandjate vastuvõtu ja töötlemise seadmed, juhtimis- ja reguleerimisseadmed, elektrienergia väljastamise ja jaotamise seadmed, samuti mitmesugused abiseadmed ja hoonestus. 

Elektrijaamast läheb elektrienergia elektriliini(de) kaudu elektrivõrku.

## Kirjandus
* Endel Risthein. Sissejuhatus energiatehnikasse
Juhe

**Juhe** on painduv juht, mida kasutatakse elektrienergia ja informatsiooni edastamiseks. 

Juhtmeid saab liigitada mitmeti:
* **isoleerjuhtmed** ja **paljasjuhtmed**, vastavalt juhtmed isoleerainest kattega või ilma selleta;
***ühesoonelised** ja **mitmesoonelised juhtmed**; ühesoonelisel juhtmel on üks paljas või isoleerkattega metallsoon; mitmesoonelisel juhtmel on mitu üksteisest isoleeritud voolu juhtivat soont;
***massiiv**- ja **kiudsoontega juhtmed**; massiivsoone moodustab üks traat, kiudsoon on keerutatud mitmest jämedast traadist (köisjuhtmetel) või paljudest peentest traatidest (kiudjuhtmetel).
   
Juhtme sooned on enamasti vasest, köisjuhtmetel alumiiniumist (ka terastraatidest südamikuga) või terasalumiinium-bimetallist. Sooneisolatsioon on polümeermaterjalist, sageli polüvinüülkloriidist (PVC).

Lisaks sooneisolatsioonile võib ühe- ja mitmesoonelisel juhtmel olla polümeermaterjalist kaitsekest, tekstiilpunutis (nt triikraua nöörjuhtmel), traatpunutisest varjestus (infoedastuse juhtmetel) või alumiiniumkest (nagu omaaegsetel kuulojuhtmetel).
Kaitsekestaga mitmesoonelisi juhtmeid nimetatakse manteljuhtmeteks. Tugeva hermeetilise kaitsekattega juht on kaabel.   
## Vaata ka
* Elektrijuht
* Kuulojuhe
* Nöörjuhe
* Juhtme läbimõõt
Rahvusvahelise Olümpiakomitee auliige

**Rahvusvahelise Olümpiakomitee auliikmeks** võidakse nimetada isik, kes on aktiivselt tegutsenud olümpialiikumise arendamisel. Auliikmeks olemine annab võimaluse osa võtta ROK-i istungjärkudest (ilma hääleõiguseta) ja olümpiakongressidest ning auliige kutsutakse külalisena olümpiamängudele ROK-i liikmetega võrdsetel alustel.

## Vaata ka
*Rahvusvaheline Olümpiakomitee
Rahvusvahelise Olümpiakomitee istungjärk

**Rahvusvahelise Olümpiakomitee istungjärk** on Rahvusvahelise Olümpiakomitee kõrgeim organ.

ROK-i istungjärgud toimuvad reeglina kord aastas. Kõik istungjärgud on kinnised, osa võtavad ainult ROK-i liikmed ja auliikmed. 

Istungjärkude vaheajal tegutseb ROK-i täitevkomitee, mille koosseisu kuuluvad president, kolm viitsepresidenti ja viis liiget.
Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige

**Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige** on inimene, kes on kas juhtkonna või liikmete grupi soovitusel valitud isikutest, kellel ROK-i arvates on teeneid olümpialiikumise arendamisel ja kes elab riigis, kus on moodustatud rahvuslik olümpiakomitee. ROK-i liikmed ei esinda komitees oma riiki, vaid on ROK-i esindajad kodumaal.

Kuni 1966. aastani valitud ROK-i liikmed kuulusid organisatsiooni koosseisu eluaegselt. Hiljem on liikmeks olekut piiratud 72. eluaastani.

ROK-i liikmeks valitu annab tseremoonial vande, milles ta lubab tegutseda olümpialiikumise arendamise huvides. Vande tekst on kirjas olümpiahartas.

Olümpiaharta redaktsiooni järgi saab ROK-i liige kümneaastase staaži järel errumineku korral automaatselt auliikme staatuse.
Nambarõn Enhbajar

**Nambarõn Enhbajar** (mongoli *Намбарын Энхбаяр*, sündinud 1. juunil 1958) on Mongoolia poliitik. 

Ta oli Mongoolia president 24. juunist 2005 kuni 18. juunini 2009 ja peaminister 26. juulist 2000 kuni 20. augustini 2004.

## Välislingid
*Mongoolia presidendi koduleht
Monokristall

**Monokristall** on terviklik üksik ühtse kristallvõrega mineraalitera. 

Monokristallile vastanduvad paljudest mineraaliteradest koosnevad agregaadid, näiteks kivimid.

Monokristall, nagu kristallstruktuuriga tahkised üldse, ei pea koosnema ühe keemilise elemendi aatomitest.

Looduses leidub haliidi, kvartsi ja paljude teiste mineraalide monokristalle.

Monokristalle kasvatatakse erinevatest ainetest. Neid kasutatakse teaduses ja tehnikas, eriti raadiotehnikas ja elektroonikas. Viimasel juhul on monokristallid pooljuhtkristallid.

Elektroonika jaoks tehtavad pooljuhtkristallid valmistatakse põhiosas ränist või germaaniumist. Kristalli teatud osadele lisatakse mõne muu elemendi aatomeid, et muuta piirkonna juhtivustüüpi. Kui lisatava elemendi aatomi väliselektronkihil on rohkem elektrone kui näiteks ränil, on tegemist elektronjuhtiva alaga. Kui aga väliskihi elektrone on lisataval ainel vähem, nimetatakse antud piirkonna juhtivust aukjuhtivuseks.


Fail:Alumiiniumkaaliumsulfaati monokristall.jpg|Alumiiniumkaaliumsulfaadi monokristall
Fail:Vasksulfaati monokristall.JPG|Vasksulfaati monokristall
Fail:ClPhCz monokristall.jpg|Metanooni monokristall, mis fluorestseerub UV valguse toimel
Fail:Mn(II) kompleksi monokoristall.jpg|Kompleksi [BnMIm]4[MnBr4]Br2 monokristall.
Apollo 15

**Apollo 15** oli NASA Apollo programmi üheksas mehitatud missioon, mis sooritas neljanda maandumise Kuule.

Missioon startis Kennedy Kosmosekeskusest 26. juulil 1971 kell 13:34.00 UT.

Kuumoodul kuundus 30. juulil kell 22:16.29 ja lahkus sealt 2. augustil kell 17:11.22, jõudes Maale tagasi 7. augustil kell 20:45.53. Lennu kestus oli kokku 295 tundi, 11 minutit ja 53 sekundit.

Apollo 15 meeskonda kuulusid komandör David Scott, kellele see oli kolmas lend, juhtimismooduli "Endeavor" piloot Alfred Worden, kellele see oli esimene lend, ja kuumooduli "Falcon" piloot James Irwin, kellele see oli esimene lend. Varem olid nad kolmekesi moodustanud Apollo 12 varumeeskonna.

Apollo 15 oli esimene lend, millel astronaudid veetsid Kuu pinnal suhteliselt kaua aega, keskendudes teadusuuringutele. Kokku tõid nad kaasa 76,8&nbsp;kg kivimeid.

James Irwin ja David Scott tegid Kuul esimese sõidu kuuautoga, sõites läbi 27,9&nbsp;km. Kuuauto pikkus oli 310&nbsp;cm, laius 183&nbsp;cm, kõrgus 144&nbsp;cm, mass 209&nbsp;kg, kandevõime 480&nbsp;kg, jõuallikateks 2 36 V akut, iga ratast vedas 190 W võimsusega mootor.

Scott kontrollis Kuu peal teooriat, et vaakumis kukuvad kõik esemed võrdse kiirusega, pillates maha kotkasule ja oma geoloogivasara. Nad kukkusid tõepoolest ühesuguse kiirusega. Enne kui Scott jõudis nad üles korjata, astus Irwin kogemata sulele peale ja see jäigi kuu peale.

Kuu orbiidil tiirlev Worden asus lennu ajal rekordilisel kaugusel lähimast inimesest. Scott ja Irwin olid Kuul, tema aga Apollo 15 juhtmoodulis neist 3596,4&nbsp;km kaugusel.

Apollo 15 kergitas oma maandumispaigas üles tohutu tolmupilve. Selle fikseeris Jaapani kuukaaslane SELENE ja need andmed langevad hästi kokku Apollo 15 juhtimismoodulist tehtud fotodega Kuu pinna albeedo muutuste kohta maandumispaigas. Fotode analüüs kinnitas selle pilve olemasolu veel 2008. aasta mais. Niisugused tõendid on tähtsad oletuste kummutamiseks, nagu olnuks kogu programm suur pettus.

Apollo 15 logo kujutas kolme lindu lendamas Kuu maastiku kohal. Vahetult lindude taga moodustavad kraatrite ahelikud Rooma numbri XV. Logo ümbritsevad punane, valge ja sinine rõngas ning keskmisele neist, valgele on kirjutatud kosmonautide nimed. Logo kujundas Itaalia moekunstnik ja poliitik Emilio Pucci, kes esitas kolme linnu motiivi, kuid meeskond muutis selle värvid esialgsest sinisest ja rohelisest patriootlikumateks punaseks, valgeks ja siniseks.

## Välislingid

*Kuusõiduki pilt
Džambõn Batmönh

**Džambõn Batmönh** [dž'ambõn b'atmönh] (Жамбын Батмөнх); 10. märts 1926 Mongoolia Uvsi aimakk – 14. mai 1997 Ulaanbaatar) oli Mongoolia riigipea aastatel 1984–1990.

Ta astus 1948 Mongoolia Rahvarevolutsioonilisse Parteisse. 1971 valiti ta partei keskkomitee liikmekandidaadiks  ning 1974 keskkomitee liikmeks. Samal ajal sai ta ka poliitbüroo liikmeks. Aastal 1973 määrati ta Keskkomitee teaduse ja hariduse osakonna juhatajaks.

1974 määrati ta Ministrite Nõukogu aseesimeheks ja seejärel esmeheks, võttes valitsusjuhi ameti Jumdžaagijn Tsedenbalilt, kellest sai riigipea. Tsedenbal tagandati tema kehvale tervisele viidates riigipea ametipostilt ja parteijuhi kohalt augustis 1984 Keskkomitee erakorralisel koosolekul. Batmönh nimetati tema asemele parteijuhi kohale ja sama aasta 12. detsembril 1984 sai temast ka Suure Rahvahuraali presiidiumi esimees (riigipea).

Batmönhi üks esimesi ülesandeid  vastsel ametikohal oli tervitada värsket Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei juhti Mihhail Gorbatšovi, kes augustis 1985 tegi visiidi Ulaanbaatarisse. Gorbatšovi vastuvõtul, riiklikul banketil, kuulutas Batmönh, et Mongoolia on Nõukogude Liidu ustav liitlane tema rahu kindlustamise püüdlustes Kaug-Idas.
Koeru vald

**Koeru vald** oli kohalik omavalitsusüksus Eestis Järva maakonna idaosas.

Vald moodustati 20. veebruaril 1992 Koeru külanõukogust.

## Ajalugu
Koeru valla omavalitsuslik staatus kinnitati aastal 1992.

Järva-Jaani Vallavolikogu tegi 28. jaanuaril 2016 ettepaneku Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru, Roosna-Alliku ja Koigi valla ühendamiseks Järva vallaks. Koeru Vallavolikogu otsustas läbirääkimiste käigus ühinemisest loobuda ja liituda hoopis Rakke vallaga. Sellele vaatamata otsustas Vabariigi Valitsus 2017. aasta juunis liita Koeru vald moodustatava Järva vallaga. Sundliitmise otsuse vaidlustas Koeru Vallavolikogu Riigikohtus. 4. oktoobril 2017 jättis Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium vallavolikogu taotluse rahuldamata.

### Haldusjaotus
1939. aastani eksisteerinud Koeru vald jaotati nii, et praeguse Koeru valla territoorium kattus suuremalt jaolt tollase Väinjärve valla territooriumiga. 1950. aastal vallad kaotati.

## Asustus
### Alevik
Koeru

### Külad
Abaja – Aruküla – Ervita – Jõeküla – Kalitsa – Kapu – Koidu-Ellavere – Kuusna – Laaneotsa – Liusvere – Merja – Norra – Preedi – Puhmu – Rõhu – Salutaguse – Santovi – Tammiku – Tudre – Udeva – Vahuküla – Valila – Vao – Visusti – Vuti – Väinjärve

## Loodus

Koeru vald asub Järvamaa idaosas, Pandivere kõrgustiku lõunanõlval ja Endla nõo põhjaalal. Koeru vald on põllustatud ja tihedasti asutatud.

### Jõed ja järved
Endise Koeru valla territooriumil asub Järva maakonna suurim järv – Väinjärv. Valla lõunaosas voolavaid Võrtsijärve-Peipsi vesikonda kuuluvad Põltsamaa jõgi ja tema lisajõed Preedi, Oostriku ja Võlingi oja. Mullastiku moodustavad leetunud ja leostunud kamar-karbonaatmullad.

### Pinnamood
Endise Koeru valla alad asuvad suhteliselt kõrgel Kroonilinna nullist. Koeru telemasti taldmik Kapu külas Haagi mäel asub 106 m kõrgusel merepinnast. Väinjärv asub 79,3 meetri kõrgusel.

### Allikad
Endla looduskaitseala asus Koeru valla territooriumil. Koeru alades olid Norra allikad. Allikavesi oli ka Koeru valla suurim loodusrikkus. Allikaveed kanduvad edasi Norra ojja ja Oostriku jõkke. Norra allikate Oostriku allikajärv, Värviallikas, Voltre Kaevuallikas on suured vaatamisväärsused. Suurimaks vaatamisväärsuseks Koeru vallas oli Purskav allikas.

## Vaata ka
*Koeru kihelkond
*Koeru Kultuurimaja

## Viited
Liibanoni riigipeade loend

**Liibanoni riigipeade loend** loetleb iseseisva Liibanoni riigipead. Aastail 1842–1920 kuulus riik Türgi koosseisu ja aastail 1920–1941 oli riik Prantsusmaa mandaatala. 1926 sai ta autonoomia.

Riigipead on toodud kahes tabelis. Esimeses on riigipead alates aastast 1118, mil võimule sai Banu Māni dünastia. Teises tabelis on riigi presidendid alates autonoomia saavutamisest 1926. aastal.

## Presidendid
Abaja (Järva)

**Abaja** (kohakääne Abajale) on küla Järvamaal Järva valla edelaosas, Koerust edelas.

Abaja kuulub Vao sidejaoskonna teeninduspiirkonda.

Abaja lapsed õpivad Koeru Keskkoolis. Õppeperioodil töötab tööpäeviti hommikul ja pärastlõunal Vao-Abaja-Kalitsa-Koeru bussiliin. 

Külast saab alguse Võlingi oja.

## Ajalugu

Esimesed teated Abaja külast pärinevad 1564. aastast *Abbo* nime all. 1699. aastast pärineb nimekuju *Abaja*.

Küla kuulus algul Aruküla mõisale, aga ajavahemikus 1712–1716 läks Udeva mõisale. Küla asus Koeru kihelkonnas.

Abaja nimi on tulnud sõnast "abajas" 'mäda maakoht'. Küla asub (turba)raba kõrval.

1936. aastal ehitati külasse Abaja meierei.

Külas on olnud Udeva kool ja raamatukogu.

Elanike arv oli 2000. aastal 60, 1987. aastal 142.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koeru valda.

## Abaja Põllumajandusühistu

Varem oli külas Koeru sovhoosi Abaja osakonna keskus. Kui sovhoos tegevuse lõpetas, asutasid Abaja elanikud Abaja Põllumajandusühistu, mis on registreeritud Koerus.

Ühistu osanikud on šotlane Neil M. Godsman ja kaks eestlast. Nende omanikega on ta asutatud 1998. aastast, kui osteti olemasolev veisekasvatusühistu (põllumaad on hiljem ostetud). Direktor on Kalle Adler. 

Abaja Põllumajandusühistu kasvatab otra õlleks, nisu saiaks ja rapsi ning tegeleb veisekasvatusega. 2002. aasta seisuga oli oma maad 520 ha ja renditud maad 350 ha ning piimalehmi 125. Oli plaanis hakata kasvatama ka lihaloomi.  Viljasaak oli üle 5 tonni vilja hektarilt. Piima lüpsti aastas 6500 kg lehmalt. Palgatöölisi oli 11. Piima ostis E-Piim.

## Vaata ka
*Abaja külanõukogu

## Viited
Julio Iglesias

**Julio Iglesias** [h'uulio igl'eesias] (sündinud 23. septembril 1943) on hispaania poplaulja, kitarrist ja laulukirjutaja.

Ta on avaldanud 77 albumit 14 keeles. Ta on maailma läbi aegade kümne edukama popartisti hulgas. Tema albumeid on müüdud üle 200 miljoni.

1960. aastatel mängis Iglesias jalgpalli ja oli Madridi Reali väravavaht.

22. septembril 1963 sattus Iglesias autoõnnetusse. Ta kaotas oma auto üle kontrolli ja keeras sellega üle katuse. Tulemuseks oli parapareksia ehk seljaaju kokkusurumine. Iglesias oli kolm aastat väga haige ja arstid arvasid, et ta ei pruugi enam käima hakata, kuid pikkamööda ta tervenes.

Käte ja sõrmede treenimiseks hakkas Iglesias kitarri mängima. Pärast tervenemist sõitis ta Suurbritanniasse inglise keelt õppima ja ühtlasi hakkas lauljaks.

Aastal 1968 võitis ta laulukirjutajatele mõeldud Benidormi rahvusvahelise laulufestivali oma lauluga "La Vida Sigue Igual" ja sõlmis lepingu plaadiettevõttega Discus Columbia, mis on Columbia Recordsi Hispaania haru.

Aastal 1970 esindas ta Hispaaniat MIDEM-i heliplaadimessil Cannes'is ja võitis esikoha Barcelona laulufestivalil oma lauluga "Gwendoline", mis kindlustas talle osavõtu 1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Lauluvõistlusel sai ta kaheksa punktiga neljanda koha.

Mitu tema laulu on saavutanud rahvusvahelise tunnustuse: "Rio rebelde" ("Mässav jõgi") tõi talle kuldplaadi Mehhikos, "Uno canto a Galicia" ("Laul Galiciale") pälvis sama tunnustuse peale kodumaa veel Belgias ja Hollandis.

Aastal 1971 abiellus Iglesias Filipiinide ajakirjaniku ja modelli Isabel Preysleriga. Abielust sündis kolm last: Chabeli Iglesias, Julio Iglesias noorem ja Enrique Iglesias. Tütar on ajakirjanik, pojad on samuti lauljad. 1979 abielu lahutati.

Praegu on Iglesias abielus hollandi modelli Miranda Rijnsburgeriga. Neil on kolm poega ja kaksikud tütred: Miguel (1997), Rodrigo (1999), Victoria ja Cristina (2001) ning Guillermo (2007).

Aastal 2019 pälvis ta Grammy elutööauhinna.

## Välislingid

* Ametlik koduleht
Said Mohamed Cheikh

**Saïd Mohamed Ben Chech Abdallah Cheikh**  (1. juuli 1904 Mitsamiouli (Komoorid)  –  16. märts 1970 Soavinandriana Madagaskar, Antananarivo provints) oli Komooride valitsusnõukogu president 1961–1970.
Usuartikkel

**Usuartikkel** (ladina keeles *articulus fidei*) on väide, mille uskumine on mingi kindla usundi tunnistajatele või mingi kindla kiriku liikmetele kohustuslik. 

## Vaata ka
*Aquino Thomas
Erakond Res Publica

**Erakond Res Publica** [resp'ublika] oli 8. detsembrist 2001 kuni 15. novembrini 2006 tegutsenud Eesti erakond.
Varem kasutati ametliku nimena nime **Ühendus Vabariigi Eest – Res Publica** (lühend: *ÜVE-RP* või *RP*).

Erakonna majandusprogrammi eesmärk oli pikaajaline ressursse säästev majanduskasv.

## Ajalugu
Erakond Res Publica asutati inimestega ühendusest Res Publica. 2001. aastal muudeti MTÜ juriidiliselt erakonnaks, sest grupp noori otsustas Res Publica abil hakata muutma Eesti poliitilist kultuuri. Ühe aastaga astus erakonda ligi 1000 uut liiget, oma õla panid alla sajad toetajad ning selle tulemusel sündiski 8. detsembril 2001 Eestis uus erakond. 

2003. aasta Riigikogu valimistel saatis erakonda edu: parlamenti saadi 28 mandaadiga (võrdselt Keskerakonnaga). Seejärel moodustati Juhan Partsi juhitav valitsuskoalitsioon, kuhu kuulusid ka Reformierakond ja Rahvaliit. 

Res Publicas oli 1. juunil 2003 umbes 4100 liiget.

4. aprillil 2006 teatasid erakond Isamaaliit ja erakond Res Publica kavatsusest ühineda. 4. juunil pälvis ühinemisotsus Pärnus mõlema erakonna suurkogu toetuse. Ühinenud erakonna nimeks pakuti algul nime Erakond Eesti Eest, hiljem sai erakondade volikogude toetusel nimeks Isamaa ja Res Publica Liit. Sügisel 2006 erakonnad ühinesid.      

## Esimehed

Res Publica esimeesteks on olnud:
* Rein Taagepera – 8. detsember 2001 – 24. august 2002
* Juhan Parts – 24. august 2002 – 4. juuni 2005 
* Taavi Veskimägi – 4. juuni 2005 – 4. juuni 2006

## Viited

## Välislingid
* Rene Leiner. "EKSPRESSI ARHIIVIST | Res Publica esimese töötaja paljastus: eemaldasime öösel koos Priit "Papa" Sibulaga sisevalimiste valimiskasti põhja ja asusime hääli üle lugema" Eesti Ekspress, 27. aprill 2021
Rodrigo Borja Cevallos

**Rodrigo Borja Cevallos** [rodr'iigo b'orha sev'aljos] (19. juuni 1935 Quito – 18. detsember 2025) oli Ecuadori poliitik, riigi president 10. augustist 1988 – 10. augustini 1992.

Ta õppis politoloogiat ja sotsioloogiat Ecuadori Keskülikoolis. Ta lõpetas selle õigusteadlasena ja töötas kõrgkooli õppejõuna.

Ta valiti kongressi saadikuks 1962., 1970. ja 1978. aastal. 1970. aastal asutas ta erakonna Demokraatlikud Vasakpoolsed (*[[Izquierda Democrática]]*, ID). Partei oli aastail 1970–1982 kongressis enamuses. 

Borja kandideeris edutult kahtedel presidendivalimistel 1978 ja 1983, kaotades viimasel korral napilt León Febres Corderole, kes kogus 51,1% hääli.

1988. aasta presidendivalimistel oli presidendikandidaate 10. Borja juhtis valimisi 24,6%-ga oma lähima konkurendi Abdalá Bucaram Ortizi 17,6% vastu. Teises valimisvoorus 8. mail kogus Borja enamuse (52,8% häältest). 

Et mõlemad kandidaadid olid vasakpoolsed, siis lubasid nad lõpetada Febres Cordero USA-sõbraliku poliitika. Bucarami karm isiksus ja populistlik retoorika tekitasid hirmu, et pärast tema võitu võib tekkida taas sõjaväeline diktatuur.

Borja lubas oma valitsusega hakata võitlema kõrge inflatsiooniga ja tegelema muude majandusprobleemidega (suur välisvõlg). Ta alustas läbirääkimisi Rahvusvahelise Valuutafondiga (IMF).

Ta kandideeris presidendiks ka 1998 ja 2002. 1998. aastal saavutas ta 15,7%-ga kolmanda koha Jamil Mahuadi ja Álvaro Noboa järel. 2002. aastal saavutas ta 14,1%-ga 4. koha Lucio Gutiérreze, Álvaro Noboa ja León Roldósi järel.
Kesktermin

**Kesktermin** on süllogismi termin, mis järelduses ei esine.

Näiteks süllogismis

:Kõik inimesed on surelikud.
:Sokrates on inimene.
:Järelikult Sokrates on surelik.

on keskterminiks "inimene".
Mongoli keel

**Mongoli keel** on mongoli keelerühma idarühma kuuluv keel. Mongoli keelt kõnelevad umbes 5 miljonit inimest, kellest 2 miljonit elavad Mongoolias ja 3 miljonit Põhja-Hiinas. Mongoli keelt kõneldakse vähemal määral ka Kõrgõzstanis ning Burjaatia Vabariigis Venemaal. Mongoli keel on Mongoolia riigikeel ning Hiina RV Sise-Mongoolia autonoomse piirkonna ametlik keel. Mongoli keele lähim sugulaskeel on burjaadi keel, mis on kõnelejate arvult teine keel Siberis.

## Kirjaviis
Sise-Mongoolias on kasutusel traditsiooniline mongoli vertikaalne kirjaviis, mis võeti üle uiguuridelt aastal 1208. Mongoli keele eripära on pikkade ehk topeltvokaalide rohkus sõnades ja paljudes kohanimedes, mis on maailma keeltes suhteliselt haruldane nähtus.

Mongoolias võeti 1931. aastal kasutusele ladina ja 1937. aastal kirillitsa tähestik. 1990. aastate algul üritati ajaloolist kirjaviisi taastada, kuid sellest loobuti peagi. 18. märtsil 2020 võttis Mongoolia parlament vastu otsuse, et aastast 2025 kirjutatakse kõik ametlikud paberid nii kirillitsas, kui ka Mongoolia ajaloolises kirjaviisis. Edaspidi vaid vanas kirjaviisis.

### Kirillitsa tähestik
Esimeses ja teises reas mongoli keele suur- ja väiketähed. Kolmandas reas on märgitud eesti transkriptsioon. Neljandas, hallis reas UNGEGNi latinisatsioonisüsteemide töörühma latinisatsioon.

  
&#1040;&#1041;
&#1042;&#1043;&#1044;&#1045;&#1025;&#1046;
&#1047;&#1048;&#1049;&#1050;&#1051;&#1052;
&#1053;&#1054;&#1256;&#1055;&#1056;&#1057;
&#1058;&#1059;&#1198;&#1060;&#1061;&#1062;
&#1063;&#1064;&#1065;&#1066;&#1067;&#1068;
&#1069;&#1070;&#1071;
  
&#1072;&#1073;&#1074;&#1075;&#1076;&#1077;&#1105;&#1078;&#1079;&#1080;&#1081;&#1082;&#1083;&#1084;&#1085;&#1086;&#1257;&#1087;&#1088;&#1089;&#1090;&#1091;&#1199;&#1092;&#1093;&#1094;&#1095;&#1096;&#1097;&#1098;&#1099;&#1100;&#1101;&#1102;&#1103;  
  
abvgdje (jö)jodždzijklmnoöprstuüfh (hh)tstššštš&nbsp;õ &nbsp;eju (jü)ja  
  
abvgdyöyojdziyklmnoöprstuüfhtschshshch'&iuml;&#301;eyu (yü)ya 


## Viited

## Kirjandus
*Eesti entsüklopeedia, 6. kd, lk 387. Tallinn, Valgus, 1992.

## Välislingid
* Vikipeedia mongoli keeles
* Mongoli nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
* Hiina mongoli nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Eesti Vabaõhumuuseum

**Eesti Vabaõhumuuseum** on muuseum, mis uurib, kogub ja tutvustab Eesti 18.–20. sajandi maa-arhitektuuri ja külamiljööd.

Muuseumi territooriumi suurus on 72,22 hektarit ja eksponeeritud hooneid on ligi 80. Alates 2020. aasta kevadest on avatud 21. sajandi näidis-puitmaja.

Muuseum on avatud aasta ringi, välja arvatud 24., 25. ja 31. detsembril. Eesti Vabaõhumuuseumis on kaks aastaaega, mis määravad muuseumi elu: suvehooaeg kestab 23. aprillist 28. septembrini ja talvehooaeg 29. septembrist 22. aprillini.

## Ajalugu
Vabaõhumuuseum asutati 22. mail 1957 ja alustas tegevust 1. juunil samal aastal. Juulis 1957 kinnitati muuseumile 66 hektari suurune maa-ala Tallinna lähedal Kopli lahe kaldal 19. sajandil rajatud Rocca al Mare suvemõisa alal. Külastajatele avati ehitusjärgus muuseum 1964. aasta augustis.

1. jaanuaril 2014 ühinesid riigimuuseum Eesti Vabaõhumuuseum ja riigiasutus Ennistuskoda Kanut sihtasutuseks Eesti Vabaõhumuuseum. Sihtasutus jätkab maa-arhitektuuri ja -maastikke tutvustava muuseumina ning restaureerimise, konserveerimise ja digiteerimise kompetentsikeskusena.


Sassi Jaani 01.JPG| Sassi Jaani rehielamu
Sutlepa chapel.jpg|Sutlepa kabel
Juri_Jaagu.jpg|Jüri Jaagu
Kutsari_Harjapea_01.jpg|Kutsari Härjapea
Kolu_tavern.jpg|Kolu kõrts
Kahala_Water_Mill.jpg|Kahala vesiveski
Estonian Open Air Museum.002.JPG|
Estonian Open Air Museum.001.JPG|
Estonian Open Air Museum.003.JPG|
Estonian Open Air Museum.004.JPG|
Estonian Open Air Museum.005.JPG|
Sassi Jaani.jpg|
Estonian Open Air Museum.006.JPG|
Estonian Open Air Museum.007.JPG|
Estonian Open Air Museum in Rocca al Mare.jpg|
Roundpole fence in Estonian Open Air Museum.jpg|


## Juhtimine
Aastatel 1993–2013 oli Eesti Vabaõhumuuseumi direktor ja aastatel 2014–2018 Sihtasutuse Eesti Vabaõhumuuseum juhatuse liige Merike Lang. Alates 1. jaanuarist 2019 on Sihtasutuse Eesti Vabaõhumuuseum juhatuse liige Tanel Veeremaa.

## Tunnustus
* 2000 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (projekti "Suveöised jalutuskäigud" korraldamine Eesti Vabaõhumuuseumis)

## Vaata ka
* Rocca al Mare juga

## Viited

## Välislingid

* Vabaõhumuuseum
Molly Geertsema

**Molly Geertsema** [m'olli h'eertsema] (õieti **Willem Jacob Geertsema**; 18. oktoober 1918 Utrecht – 27. juuni 1991  Wassenaar) oli Hollandi poliitik. Ta kuulus Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest. 

Ta kuulus poliitikute suguvõssa.  Carel Coenraad Geertsema oli tema lähedane sugulane.

Ta töötas kohalikes omavalitsustes ning Sise- ja Kuningriigi Asjade Ministeeriumi ametnikuna. Alates 1959. aastast oli ta Generaalstaatide Teise Koja liige ning oli fraktsiooni esimees ja samal ajal Wassenaari vallavanem. Barend Biesheuveli valitsustes oli ta asepeaminister ja siseminister. Aastal 1973 sai temast kuninganna komissar Gelderlandis ja ta elas Middachteni linnuses. Pärast seda oli ta Generaalstaatide Esimese Koja liige. 

Geertsema oli oma keelepruugi tõttu paljude jaoks liberaalse poliitiku kehastus. Oma parteis oli ta vaadetel tsentrist vasakul, pooldades koostööd Tööparteiga ja homode võrdõiguslikkust. 

## Ametikohad
*1953–1957 Warffumi  vallavanem (*burgemeester*)
*1961–1971 Wassenaari vallavanem (*burgemeester*)
*1971–1973 asepeaminister ja siseminister
*1973 Suriname ja Hollandi Antillide asjade minister
*1973–1983 kuninganna komissar Gelderlandis
Artašes Geghamjan

**Artašes** Mamikoni **Geghamjan** (armeenia keeles; Արտաշես Մամիկոնի Գեղամյան; 2. detsember 1949, Jerevan – 20. september 2024) oli Armeenia poliitik.

Ta lõpetas 1971 Jerevani Polütehnilise Instituudi elektrotehnikainsenerina.

1974–1978 oli ta komsomolitöötaja. 1979–1986 töötas ta Armeenia Kommunistlikus Parteis. 1987–1989 oli ta Armeenia Kommunistliku Partei Jerevani linna Maštotsi rajoonikomitee esimene sekretär, 1989–1990 Jerevani linnapea (linna täitevkomitee esimees).

1990 lahkus ta Armeenia Kommunistlikust Parteist, 1991–1995 juhtis äriettevõtteid.

Aastal 1995 valiti ta Armeenia Rahvusassambleesse (parlamenti). Aprillis 1997 rajas ta Rahvusliku Ühtsuse Partei, mis oma erakorralisel suurkogul 1998. aasta veebruaris valis ta sama aasta presidendivalimiste presidendikandidaadiks. Ta sai nendel valimistel ainult 0,45% häältest, kuid valiti parlamenti taas 1999. ja 2003. aastal. Ta juhtis oma erakonna parlamendifraktsiooni.

2003 kandideeris uuesti Armeenia presidendivalimistel.

Ta oli abielus ja tal oli kaks last.

## Välislingid
*Info Armeenia parlamendi leheküljel
Karl Geiler

**Karl Hermann Friedrich Geiler**  (10. august 1878  Schönau, Saksamaa Keisririik – 14. september 1953) saksa õigusteadlane ja poliitik. Ta oli Hesseni liidumaa minister-president 1945–1947.
Karl-August Fagerholm

**Karl August Fagerholm** (31. detsember 1901 Siuntio vald – 22. mai 1984 Helsingi) oli Soome poliitik, Soome Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. 

Aastatel 1948–1950, 1956–1957 ja 1958 oli ta Soome peaminister.

1920–1923 oli Karl August Fagerholm Juuksurite Liidu esimees. 1930 valiti ta sotsiaaldemokraadina parlamendi liikmeks. Aastatel 1937–1943 oli ta  sotsiaalminister. 

Sotsiaaldemokraatide liidrina oli ta peaminister 1948–1950. Ta sai kommunistide kriitika ja süüdistuste osaliseks. Nõukogude Liit süüdistas teda Nõukogude–Soome paktist mittekinnipidamises, sest ta üritas Soomet NATO-sse viia.

Oma teisel ametiajal peaministrina  1956–1957, külastas ta Nõukogude Liitu ja suhted näisid olevat paranenud. 

Pärast lühikest eemalolekuperioodi, valiti ta tagasi augustis 1958 peaministriks, et ta juhiks koalitsioonivalitsust, mis jättis  tollal Eduskunnas suurimat arvu kohti omavad kommunistidest opositsiooni. Detsembris 1958, pärast Nõukogude saadiku tagasikutsumist Soomest, oli ta sunnitud tagasi astuma. 

Fagerholm oli ka 1956. aasta presidendikandidaat, kuid kaotas suurelt Urho Kaleva Kekkonenile.

Ta oli ka mitu korda parlamendi spiiker.

1962. aastal oli Karl August Fagerholm Põhjamaade Nõukogu president.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Laurent Fabius

**Laurent Fabius** (sündinud 20. augustil 1946 Pariisis) on Prantsusmaa sotsialistlik poliitik, kes oli Prantsusmaa peaminister aastatel 1984–1986 ja 16. maist 2012 kuni 11. veebruarini 2016 välisminister.

## Päritolu ja haridus
Laurent Fabius on rikka kunstikaupmehe André Fabiuse ja Louise Fabiuse (neiupõlvenimega Strasburger-Mortimer) poeg. Tema vanemad olid katoliku usku pööranud juudid. Ta lõpetas École Normale Supérieure'i ja École Nationale d'Administrationi kolledžid kirjanduses, õigusteaduses ja majanduses.

## Karjäär
Riiginõukogu (Conseil d'État) liikmena 1973–1981 valiti ta 1977 Grand-Quevilly esimeseks aselinnapeaks ja 1978 saadikuks Rahvusassambleesse Seine-Maritime piirkonnast.

Ta on Sotsialistliku Partei (SP) liige alates 1974. aastast. Pikkamööda sai temast François Mitterrandi usaldatavaim nõuandja majanduse alal. Samuti sai temast Mitterrandi erasekretär, kui ta valiti SP partei pressisekretäriks (1979). Ta korraldas 1981. aastal Mitterrandi presidendikampaaniat ja määrati minister-delegaadiks Pierre Mauroy esimeses valitsuses, seejärel tööstusministriks 1983. aastal.

1981–1982 oli ta Ülem-Normandia (Haute-Normandie) regionaalnõukogu president.

1984. aasta algul anti talle ülesandeks juhtida majanduslikke ümberkorraldusi ja päästa Lorraine'i terasetööstus. Juulis 1984 valis Mitterrand Fabiuse Mauroy järglaseks peaministri ametikohal (37-aastaselt oli ta Prantsusmaa viienda vabariigi noorim peaminister).

Ta oli ametis kuni aastani 1986, mil sai valimistel lüüa. Rahvusassamblee presidendina 1988–1992 juhtis Fabius suurimat fraktsiooni selles assamblees ja elas läbi kibeda võitluse 1990. aastal Lionel Jospini ja Michel Rocardiga.

Ta oli sotsialistide liider 1992–1993. Siis varjutas tema karjääri AIDS-iskandaal 1985. aastast, mil ta oli peaminister.
Sellest hoolimata oli ta uuesti Rahvusassamblee president aastatel 1997–2000 ning majandus-, rahandus- ja tööstusminister aastail 2000–2002.

## Välislingid
* Artikkel AIDS-iskandaali kohta
Aruküla (Järva)

**Aruküla** on küla Järva maakonnas Järva vallas Koeru alevikust edelas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koeru valda.

2000. aastal elas Arukülas 46 inimest, 2008. aastal 66 elanikku.

Küla on esimest korda mainitud 17. sajandi esimesel poolel (*Arrenküll*). Külas asub Aruküla mõisa kalmistu.

## Vaata ka
*Aruküla mõis
*Aruküla puisniit

## Viited
Konstantin Fehrenbach

**Konstantin Fehrenbach** [f'eerenbahh] (11. jaanuar 1852 Wellendingen, Badeni suurhertsogkond – 26. märts 1926 Freiburg) oli Saksa poliitik, Saksamaa riigikantsler 1920–1921.

Ta sündis külakoolmeistri pojana. Katoliiklikud vanemad soovisid, et pojast saaks vaimulik, ja panid ta 1865 Freiburgi kloostrikooli, mille Fehrenbach 1871 lõpetas. Järgnes teoloogia õppimine Freiburgi Albert Ludwigi Ülikoolis. Seal jõudis ta järeldusele, et tsölibaat ei ole tema jaoks sobiv eluviis, mis välistas vaimuliku karjääri. Seetõttu läks ta 1874 üle õigusteaduskonda, mille lõpetas 1879. Samal aastal ta abiellus ja sellest abielust sündis tütar.

Ta valiti Badeni Maapäeva 1885 Katoliikliku Keskpartei liikmena, kuid erimeelsused partei juhtkonnaga kirikupoliitika osas sundisid teda 1887 Maapäevast lahkuma. 

1901 valiti ta tagasi ning ta jäi maapäeva liikmeks 1913. aastani. Aastatel 1907–1909 oli ta maapäeva president.

1903 valiti ta Saksa Riigipäeva (*Reichstag*) ning temast sai üks parema kõneoskusega parlamendi spiikreid. 1917 sai ta parlamentaarkomisjoni esimeheks ja 1918 Keiserliku Saksamaa Riigipäeva viimane president. 

Kui loodi vabariiklik valitsus, oli ta 1919–1920 Weimari rahvuskogu president.

Juunis 1920 määrati ta vabariigi kantsleriks ja ta moodustas Saksamaa Weimari vabariigi esimese mittesotsialistliku kabineti, Keskpartei koalitsiooni Saksa Demokraatliku Partei ja Saksa Rahvaparteiga. Suutmata pidada edukaid läbirääkimisi liitlastega reparatsiooni küsimuses, oli ta mais 1921 sunnitud tagasi astuma.

Aastal 1923 valiti ta Katoliikliku Keskpartei esimeheks, parteid juhtis ta kuni oma surmani.
Markus Feldmann

**Markus Feldmann** (21. mail 1897 Thun (Šveits) – 3. november 1958 Bern) oli Šveitsi president 1956.
François Louis de Salignac Fénelon

**François Louis de Salignac, markii de Fénelon, parun de Loubert** (7. november 1722 – aprill 1764 Antillid) oli Prantsusmaa sõjaväelane, Martinique'i kuberner 1763–1764.

## Välislingid
*SALIGNAC de LA MOTHE-FÉNELON
Lüliti

**Lüliti** on elektrotehnikas kasutatav seadis elektriahela või selle osa ühendamiseks või katkestamiseks. Teostuselt võivad lülitid olla elektromehaanilised ja elektroonilised (vt Transistorlüliti).

## Elektromehaaniline lüliti
Lüliti põhiosad on liikuvate ja liikumatute kontaktide süsteem, käsi-, vedru-, elektromagnet- või pneumoajam ning klemmid. Ülitugeva voolu ja kõrge pinge korral kasutatakse lülitites kaarekustuteid (püüavad ära hoida kaarlahendust).

### Iseloomustavad parameetrid
 

* Lülituskordade arv
* Lubatud voolutugevus (A)
* Lubatud pinge (V); eristatakse madalpinge- (kuni 1000 V) ja kõrgepingelüliteid (üle 1000 V)
* Fikseeruvus
** fikseeruv – pärast lüliti vajutamist selle muudetud olek säilib (seinal olev laelambi lüliti)
** mittefikseeruv – pärast lüliti vajutamist taastub lüliti algne olek (uksekella lüliti)
* Lülitusmehhanism
** tumblerlüliti
** klahvlüliti
** nupplüliti
** pöördlüliti
** liuglüliti – liugkontakt
** lukklüliti
*Kontaktklemmide arv – mitut omavahel elektriliselt isoleeritud vooluringi saab lüliti üheaegselt juhtida
* Takistus (Ω)
*IP-kood (kaitseaste)

### Tähistus
Näiteid standardiseeritud tähistustest, kus sulud tähistavad mittefikseerumist, "on" tähistab elektrilist kontakti ehk lüliti on suletud ning (off) tähistab elektrilist isoleeritust ehk lüliti on avatud.
*on-off
*on-(off)
*(on)-off
*on-off-on
*(on)-off-on
*(on)-off-(on)

Väikeste elektromehaaniliste ja elektrooniliste lülitite korral tähistatakse lülitatavate ahelaharude (pooluste) arvu ja lülitamise liiki sageli inglise lühitähistega:

: