open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
James D. Melville

**James Desmond Melville juunior** (sündinud 1957) on Ameerika Ühendriikide diplomaat, kes 8. detsembrist 2015 kuni 29. juulini 2018 oli Ameerika Ühendriikide erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.

Ta lõpetas 1979. aastal Bostoni Ülikooli bakalaureusekraadiga ajaloos ja 1982. aastal Rutgersi Ülikooli *[[Juris Doctor]]i* kraadiga õigusteaduses.

Ta on töötanud Ameerika Ühendriikide välisteenistuses alates 1986. aastast. Seal oli tema esimene töökoht (1986–1988) Ameerika Ühendriikide suursaatkond Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Ta on töötanud nii välisministeeriumi eri osakondades Washingtonis kui ka välismissioonidel Seišellidel, Venemaal Peterburis, Ameerika Ühendriikide esinduses NATO juures ja Prantsusmaal.

Aastatel 2005–2008 oli ta minister-nõunik Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Venemaal Moskvas ja aastatel 2008–2010 samal ametikohal Ameerika Ühendriikide suursaatkonnas Suurbritannias Londonis. Mõlemas saatkonnas tegutses ta ka ajutise asjurina. Aastatel 2010–2012 juhatas ta välisministeeriumi Euroopa, Euraasia ja rahvusvaheliste organisatsioonide asjade bürood.

Enne Eestisse saabumist oli James Melville aastatel 2012–2015 saatkonna asejuht Saksamaal Berliinis. President Barack Obama nimetas ta suursaadikuks Eestisse 7. mail 2015 ja Ameerika Ühendriikide Senat kinnitas ta ametisse sama aasta 5. augustil. Ta vannutati ametisse 18. septembril ja esitas oma volikirja Eesti presidendile Toomas Hendrik Ilvesele 8. detsembril 2015.

Suursaadik Melville valdab lisaks inglise keelele vene, saksa ja prantsuse keelt. Ta on abielus ja tal on kaks poega.

30. juunil 2018 teatas Melville, et läheb president Donald Trumpi poliitika tõttu erru 29. juulil 2018.

3. augustil 2018 tunnustas president Kersti Kaljulaid teda I klassi Maarjamaa Risti teenetemärgiga.

## Viited

## Välislingid

*Suursaadik James D. Melville, Jr. (ametlik elulugu saatkonna veebilehel)
*Melville Jr. James D. - Republic of Estonia - June 2015 (USA välisministeeriumi raport Senati välissuhete komiteele, inglise keeles)
*Endine USA saadik Eestis helistab valijaid läbi. „Tahan tunda, et olen teinud õige tulemuse nimel kõik”, EPL, 29. oktoober 2020
Alison Pill

**Alison Courtney Pill** (sündinud 27. novembril 1985 Ontario provintsis Kanadas) on Eesti juurtega Kanada näitleja.

Ta isa on eestlasest ettevõtja.

2000. aastal võitis ta Burbanki Rahvusvahelisel Lastefilmide Festivalil (inglise Burbank International Children's Film Festival) parima lapsnäitlejatari auhinna (roll filmis "The Dinosaur Hunter", 2000).

Aastatel 2020–2022 oli Pillil kaalukas roll ulmesarjas "Star Trek: Picard".

## Viited

## Välislingid
*
Uno Prii

**Uno Prii** (28. veebruar 1924 Tallinn – 27. november 2000 Toronto, Kanada) oli Eesti päritolu Kanada arhitekt. 

Ta lõpetas aastal 1943 Tallinna Reaalkooli.

Ta projekteeris umbes 250 ehitist, enamiku Kanadas Torontos, ent ka mujal Ontario provintsis ja USAs.

## Viited

## Välislingid
*http://isik.tlulib.ee/index.php?id=711
Endel Jõgi

**Endel Jõgi** (välismaal **Endel Rivers**; sündinud 15. aprillil 1959 Eestis) on Eesti päritolu Austraalia muusik, helilooja ja muusikaprodutsent. 

Eestis tegi ta kaasa ansamblites Proov 583 (laulja ja kitarristina), Gunnar Grapsi Grupp (kitarristina), Linnu Tee (1986–1988 kitarristi ja klahvpillimängijana).

1987. aasta 24. veebruari keskpäeval ratsutas Jõgi seljale kinnitatud sinimustvalge lipuga umbes pool tundi mustal hobusel Tallinna Vanalinnas ja Toompeal, jõudes tiiru teha ka lossiõuel. Hobune oli vanalinna toodud ratsaspordibaasist kirjaliku palve alusel filmivõtete ettekäändel. Andnud hobuse Nevski katedraali juures üle, liikus Jõgi lipp käes Vabaduse väljaku taksopeatusse, kus ta lubati järjekorras esimeseks. Seejärel sõitis pidevalt arreteerimist oodanud mees taksoga Tallinnast välja ja varjas ennast umbes kuu aega tuttavate juures. Ametivõimud ja KGB vaikisid toimunu maha. Ilmselt peeti ka hiljem otstarbekaks tuntud muusikut mitte vahistada, sest muidu oleks teave aktsioonist jõudnud laia avalikkuseni.

1989. aastal kolis ta Austraaliasse. 2007. aastal hinnati Endel Jõgi loodud instrumentaalmuusika Austraalia tähtsaimal muusikaauhindade  konkursil "Musicoz" esikoha vääriliseks. Ta oli saatnud hindamisele kaks lugu, klassikaliste palade ning jazz fusion'i kategoorias, mis mõlemad jõudsid omas grupis finaali ning üks tõi ka esikoha.   

## Viited
Yann Walcker

**Yann Walcker** (sündinud 1973 Pariisis) on prantsuse lastekirjanik.

## Teosed eesti keeles
*2014. *Krokodill Kroku hambavalu*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2014. *Tema kõrgeausus Leonardo*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2015. *Pingviin Martin ja uus naaber*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2015. *Röövik Reeli võlusaladused*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2015. *Siil Priidik tahab uut perekonda*. (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2016. *Röövik Reeli pea on pilvedes*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2016. *Sami, Amazonase prints*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2016. *Tsirkuseartist Pepe*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2016. *Öökullitüdruk Teele aitab uut sõpra*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2016. *Öökullitüdruk Teele sõidab laagrisse*.  (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.
*2017. *Kas Pipot saab uskuda?*. (Tõlkinud Kärt Merilain.) Tallinn: TEA Kirjastus.

Walcker on ka üks autoritest muinasjutukogumikus *Muinasjuttude võlumaailm : 80 uut ja vana lemmikut *. (Tõlkinud Liis Sillaste-Toots.) Tallinn: Egmont Estonia, c2012.

## Välislingid
*Yann Walckeri koduleht
Hageri hiiekivi

**Hageri hiiekivi** (ka **Verekivi**) on hiiekivi ja rändrahn Harjumaal Hageri kihelkonna ja Rapla maakonna Kohila valla Põikma külas, Hageri alevikust lõunas. 

Hageri hiiekivi on tunnistatud kultuurimälestiseks 1997. aasta 1. septembril kultuuriministri määrusega nr 59.

Kivi on looduskaitse all alates aastast 1964. 

## Viited

## Välislingid
* 
* 
* 
*Hageri hiiekivi ehk Verekivi foto
Gerhard von Tiesenhausen

**Gerhard Diedrich Jakob [[von Tiesenhausen]]** (26. märts 1878 Tartu – 26. oktoober 1917) oli juugendit viljelev baltisaksa päritolu Läti arhitekt. 

Ta lõpetas 1898. aastal Tallinna Reaalkooli. 

## Viited

## Välislingid
*Gerhard von Tiesenhausen raamatus "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften" (Teil 2, 1: Estland, Görlitz, 1930.
Ain Saarna

**Ain Saarna** (sündinud 25. detsembril 1958 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja meediategelane.

## Haridus
Ta lõpetas 1977. aastal Kohila Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal. 1986. aastast õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogiat, kuid need õpingud jäid pooleli.
Ta on lõpetanud IX Kõrgemad Riigikaitsekursused.

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Aastatel 1982–1984 ja 1986–1992 töötas ta Eesti Raadio noortesaadete toimetajana ja infosaadete peatoimetajana.

1984–1986 oli ta sõjaväeteenistuses Nõukogude armees.

1992–1995 oli Saarna Eesti Vabariigi Valitsuse pressinõunik, 1995–1997 Vikerraadio peatoimetaja, 1997–2000 Eesti Raadio peadirektor, 2000–2004 Eesti Raadio juhatuse esimees, 2004–2020 Tallinna Linnakantselei linna avalike suhete direktor, 2020. aasta septembrist Tallinna Linnavalitsuse nõunik.

Ain Saarna on olnud Avaliku Sõna Nõukogu liige, Eesti Ringhäälingumuuseumi üks asutajaid, ta on juhendanud Tartu Ülikooli ajakirjandusüliõpilaste diplomitöid ja praktikume. Ta on Eesti Akadeemilise Ajakirjanduse Seltsi liige.

## Raamatud
* Toivo Tootsen, Heiki Raudla, Ain Saarna. "Edgar Savisaar – poliitik ja romantik" (2018).

## Tunnustus
* 2004 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2004 Kaitseliidu eriklassi teenetemedal
* 2016 Tallinna teenetemärk
* 2021 EPÜL-i tänumedal Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise 30. aastapäeval

## Isiklikku
Ta on olnud abielus ajakirjanik ja psühholoog Meelike Saarnaga, neil on lapsed Liis Saarna, Miina Lindberg ja Siim Saarna.

Tema praegune abikaasa on ajakirjanik Haldi Normet-Saarna.

## Viited
Aakre raamatukogu

**Aakre raamatukogu** on rahvaraamatukogu Tartu maakonnas Elva vallas Aakre külas. Alates 2018. aastast on raamatukogu Elva valla haldusalas, enne seda oli Valga maakonna Puka valla haldusalas.

## Ajalugu
Aakre raamatukogu rajati 1926. aastal. Raamatukogu tegutses Aakre vallamajas ja kandis nime **Aakre Valla Raamatukogu**. 1933. aastal asus 500 eksemplariga raamatukogu veel vallamajas, aga mingil ajal koliti Aakre rahvamajja. 1940. aastal laenutas rahvamajas raamatuid õpetaja Jaan Tober. 

1941 . aastal loodi **Aakre Valla Raamatukogu**. Raamatukogu kasutuses oli kaks ruumi Rebaste rahvamajas. Kogus oli 830 eksemplari. Teise maailmasõja ajal kogu osaliselt hävis. 23. septembrist 1944 tegutses **Aakre Valla Keskraamatukogu**. 1948. aasta lõpus oli raamatuid 2070 eksemplari, lugejaid 119 ning laenutusi 4658. 

1956. aastal tehti raamatukogu ruumides remont. Raamatud mahtusid neljale riiulile ja kahte riidekappi. 1957. aastal ühendati mõned Elva rajooni (eksisteeris aastatel 1950–1962) rahvamajad raamatukogudega. Ka Aakres (kuulus Elva rajooni) ühendati raamatukogu ja sellest 200 meetri kaugusel üle tee asunud rahvamaja – päeval käis rahvas raamatukogus, õhtul aga rahvamajas. 

1964. aastal koliti raamatukogu Aakre Algkooli alumisele korrusele. 1967. aastal kolis raamatukogu sama maja teisele korrusele. 

1972. aastal oli ruume vaja Aakre Eriinternaatkoolile ja raamatukogu viidi Rõngu külanõukogu piiriäärsesse Eduard Lambile kuulunud suurde kivimajja, kus see mahutati ühte väikesesse tuppa. Talvel puudus majale juurdepääs ning lugejate vähesuse tõttu ähvardas raamatukogu sulgemine. Varsti leiti avaramate ruumide ja parema ligipääsuga koht kolhoosikontori vastasmajas.

1983. aastal tehti raamatukogus remont ja lastefond sai eraldi ruumi. 1985. aasta veebruarist kuni 1986. aasta aprillini käis Aakre raamatukoguhoidja lapsepuhkuse tõttu raamatuid laenutamas Puka raamatukoguhoidja. Lugejaid teenindas ka Valga Keskraamatukogu raamatubuss. 

1993. aastal otsustati, et raamatukogu saab kolm ruumi endise Aakre kolhoosi kontori esimesel korrusel. Remont ja kolimine toimusid 1994. aastal. Samas majas asub ka rahvamaja. 

2000. aastal kolis raamatukogu maja teisele korrusele. Raamatukogu sai endale neli ruumi (85 m²). 

2007. aastal läks raamatukogu üle elektroonilisele laenutusele.

## Juhatajad/laenutajad

* Jaan Tober
* 1945–1947 Endla Valder 
* 1947–1950 Liidia Mõttus 
* 1950–1954 Erna Salumets (Tuvi) 
* 1954–1955 Maimo Kurg (Zirk, Kallas) 
* 1955–1972 Aino Kruusamäe (Pikker) 
* 1974 Ly Värk (Haaviste) 
* 1981–1984 Aino Pikker 
* 1984–1995 Kaja Vindi 
* alates 1995 Riina Siik 

## Vaata ka
* Puka raamatukogu
* Kuigatsi raamatukogu

## Kirjandus
* Valgamaa rahvaraamatukogud 1920–2010. Valga, 2010
* Valga Keskraamatukogu arhiiv. Valga rajooni/maakonna raamatukogude aastaaruanded 1956–2014

## Välislingid
* Aakre raamatukogu veebisait
Michel Ney

**Michel Ney** (prantsuse hääldus: ​[miʃɛl ˈnɛ], tuntud kui **marssal Ney**; 10. jaanuar 1769 Saarlouis, Lotringi hertsogkond – 7. detsember 1815 Pariis) oli Prantsusmaa sõjaväelane ja väejuht Prantsusmaa revolutsioonisõdade ja Napoleoni sõdade ajal. Ta kandis 1808. aastast Elchingeni hertsogi tiitlit ning sai 1813. aastal Moskva vürsti (prantsuse keeles *Prince de la Moskowa*) tiitli, mis anti talle Borodino lahingu järel. 

Ney oli üks 18 Napoleoni nimetatud Prantsuse impeeriumi marssalist ja kuulus keisri kõige usaldusväärsemate ja kogenumate väejuhtide hulka. 

Sõdurite seas tunti teda hüüdnimega *Le Rougeaud* („punanägu“), Napoleon nimetas teda aga *le Brave des Braves* („vapram vapramatest“). Eriti kuulsaks sai Ney 1812. aasta Venemaa sõjakäigu ajal, kus ta juhtis Prantsuse armee taganemisel tagalakaitset ning pälvis hüüdnime „Prantsuse armee viimane“.

Pärast Napoleoni lõplikku kaotust mõisteti Ney Bourbonide restauratsiooni ajal riigireetmises süüdi ning ta hukati 7. detsembril 1815 Pariisis. Ta on jäänud Prantsuse sõjaajalukku ühe tuntuma ja vastuolulisema marssalina.

## Viited
Tee Kommunismile (Märjamaa rajooni kolhoos)

**Tee Kommunismile** oli aastatel 1950–1963 tegutsenud kolhoos Teenuse, Urevere ja Altküla külas.

Kolhoos moodustati 1950. aastal aasta varem (1949) asutatud väikekolhooside Luiste ja Sulev ühendamisel. 1951. aastal liideti kolhoosiga Tee Kommunismile veel kaks väikekolhoosi – Pioneer ja Urevere. 1963. aastal nimetati kolhoos Tee Kommunismile Teenuse kolhoosiks.

Asutamise ajal kuulus kolhoos Märjamaa rajooni Teenuse külanõukogu koosseisu, 1954. aastast Kullamaa külanõukogu koosseisu. Pärast Märjamaa rajooni likvideerimist 1962. aastal kuulus kolhoos Rapla rajooni Loodna külanõukogu koosseisu. Praeguse haldusjaotuse järgi jäävad endise kolhoosi maad Rapla maakonna Märjamaa valla territooriumile.

## Viited

## Välislingid
*Archives Portal Europe. The National Archives of Estonia. Kolhoos Tee Kommunismile 1950–1963
Tenno Teets

**Tenno Teets** (26. oktoober 1931 Tallinn – 31. mai 2003) oli eesti põllumajandustegelane.

1949. aastal lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli. 1954. aastal lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina.

Töötas 1950. aastatel Saaremaal algul agronoomina, seejärel kolhoosi esimehena. 1961. aastast kolis Rapla rajooni, töötas algul kolhoosi Tee Kommunismile agronoomina, 1962. aastal valiti sama kolhoosi esimeheks. Aastatel 1965–1966 töötas ta ühtlasi Valtu 8-klassilise kooli õpetajana.

1971. aastal, pärast kolhoosi Tee Kommunismile ühinemist kolhoosiga Võit sai temast kolhooside ühinemisel moodustatud Valtu kolhoosi esimees ja ta töötas Valtu kolhoosi esimehena kuni kolhoosi likvideerimiseni 1991. aastal. Seejärel oli Valtu põllumajandusliku osaühistu esimees.

1988. aastal oli üks Rahvarinde asutajatest ja valiti Rahvarinde volikogu liikmeks. 1989. aastal oli ta üks Balti keti korraldamise juhtidest Raplamaal ning samal aastal valiti ta Rapla maakonna volikogu liikmeks. 1990. aastal oli ta üks Eesti Maa-Keskerakonna algatajatest, hiljem kuulus Eesti Maarahva Erakonda.

Aastatel 1996–2002 oli ta Kehtna vallavolikogu liige ja juhtis erinevatel aegadel volikogus keskkonnakaitsekomisjoni ja heakorrakomisjoni.

2003. aastal avaldas ta Maalehe intervjuus pettumust Eesti põllumajanduse suhtes ning nimetas kindlameelseid kolhoosiesimehi rahva teenriteks. Samas intervjuus iseloomustab ta ennast Eesti-meelsena.

Tenno Teetsile on Kaereperes püstitatud mälestuskivi.

## Tunnustus
*1982 – Eesti NSV teeneline agronoom

## Viited

## Välislingid
*DVD "Tenno Teetsi lugu" (2011)
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Valtu kolhoosi esimees Tenno Teets
*Haud Rapla kalmistul
Narda Onyx

**Gladys Viirand-Kivi** (sünninimi **Gladys Onix**, hiljem **Gladys Onix Kivi** ja **Gladys Kivi**, esinejanimi **Narda Onyx**; 20. detsember 1931 Tallinn – 18. märts 1991 Ventura, California) oli Eesti päritolu USA filminäitleja.

## Elukäik
Gladys Onix Kivi oli Ferdinand Friedrich Oniksi tütar, kes mängis Draamateatris. Teise maailmasõja ajal, 1944. aastal põgenes Gladys Onix Kivi vanavanemate, ema ja kaheaastase vennaga Eestist. Plaan oli minna paadiga Rootsi, kuid kuna nad väitsid end olevat sakslased, toimetati nad Saksamaale Danzigisse. Tänu heale saksa keele oskusele leidsid pere täiskasvanud seal tööd ja tulid võõrsil toime. Mõne aja pärast õnnestus perel pääseda Bonni Punase Risti esindusse, kus hoolitseti nende kui Rootsi põgenike eest. Hiljem saadetigi pere Bonnist Rootsi.

Gladys Onix Kivi oli juba Eestis elades lapsnäitlejana teatrieluga kokku puutunud. Ka Rootsis sai ta näitlejana tööd. 

Seejärel siirdus pere Suurbritanniasse Londonisse, kus Gladys Kivi töötas The Old Vici teatris ning õppis Morley kolledži teatrikoolis. 

Järgmine siht oli perel Kanada – seal oli Gladys Kivi põhitööl Torontos kontoriametnik. Ta näitles küll teatris ja esines mõnes telesaates, kuid erilist edenemist tema näitlejakarjääris ei toimunud. 

Kanadas tutvus Gladys Eesti päritolu põgeniku Jüri Viirandiga, kes hiljem Ameerika Ühendriikides kandis nime George Virand, kellega abiellus. Koos hakati pidama Hollywoodi-plaane. Gladys Viirand sai sealt väikseid rolle telefilmides, kuid probleemiks kujunes see, et tal polnud Ameerikas töö- ja elamisluba. Turistiviisa tähendas, et ta pidi alati teatud aja tagant Kanadasse naasma. 

1955. aastal toimus läbimurre: näitleja sai Metro-Goldwyn-Mayerilt väikese rolli peale filmilepingu: ta pääses filmi "Gaby", mille peaosas oli Prantsuse päritolu filmistaar Leslie Caron. Viirand-Kivi sai koos abikaasaga USA-sse Hollywoodi kolida, sest MGM hankis seni puudunud elamis- ja tööloa väga kiiresti. Filmi "Gaby" võtted kestsid kolm kuud ja film jõudis kinodesse 1956. aastal. Narda Onyx agent oli kuulus Erwin Wynn Rocamora, kes sooritas enesetapu 1959 aastal.

Kuue aasta jooksul mängis eestlanna Narda Onyxina ligikaudu 70 tele- ja kinofilmis, enne kui sai 20. oktoobril 1961 USA kodakondsuse.

## Draamasarju ja filme
Ta mängis näiteks draamasarjades "The Beverly Hillbillies", "Have Gun - Will Travel" ja "The Man from U.N.C.L.E.". 

Filmis "Hitler" (1962) kehastas ta Gretl Brauni ja filmis "Jesse James Meets Frankenstein's Daughter" (1966) Maria Frankensteini.

## Johnny Weissmülleri elulooraamat
Gladys Viirand-Kivi kirjutas pseudonüümi Narda Onyx all Johnny Weissmülleri elulooraamatu "Water, world & Weissmuller : a biography", mis ilmus 1964. aastal Los Angelese kirjastuses VION Publishing. Raamatu maht on 330 lehekülge, sealhulgas on 26 lehekülge fotosid.

## Isiklikku
Gladys Viirandi isa oli Ferdinand Friedrich Oniks, kuid Gladys Viirandi ema Gerda ei elanud temaga kuigi kaua koos – naisel oli vähemalt kolm abielu. Ema Gerda (sündinud Anton, Torontosse kolides Kivi, viimase abielunimega Remmel) töötas Torontos kinnisvara alal. 

## Viited

## Välislingid
*
Harku Rannikukaitse Üksikkompanii

**Harku Rannikukaitse üksikkompanii** on 11.novembril 2014 Kaitseliidu ülema brigaadikindral Meelis Kiili käskkirjaga loodud Kaitseliidu Harju maleva allüksus.

13.märtsil 2024 reorganiseeris Kaitseliidu ülem kindralmajor Ilmar Tamm Harku Rannikukaitse Üksikkompanii Harku malevkonnaks.

## Viited
Valtu kolhoos

**Valtu kolhoos** oli kolhoos Rapla rajoonis Kehtna külanõukogus. 

Kolhoosi keskus asus Kaereperes, kolhoosi maad ulatusid 8 küla – Hertu, Ingliste, Kaerepere, Kumma, Lau, Pae, Põrsaku ja Saksa küla – maadele.

Valtu kolhoos asutati 1971. aastal kolhooside Tee Kommunismile ja Võit ühinemisel. 

Kolhoosi kogupindala oli 6615 ha, millest 3310 ha haritavat maad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 450 töötajat.

Kolhoos oli tugev maaviljeluses, tegeleti teravilja-, kartuli- ja põldheinakasvatusega, samuti veise- ja seakasvatusega. Lisaks oli kolhoosil mitmeid abitootmisi – Valtu veinitehas, Valtu aiand ja keemiatehas Estosteriil.

Kolhoosil oli oma ujula ja staadion ning hoolitseti Kaerepere ja ümbruse haljastuse eest.

Kolhoosi esimees asutamisest kuni likvideerimiseni (1971–1990) oli Tenno Teets. 1990. aastal moodustati Valtu kolhoosist Valtu põllumajanduslik osaühistu.

## Viited

## Kirjandus
*Endel Maltsar. Valtu kolhoos. Tallinn: Olion, 1989
Kalju Rahu (pedagoog)

**Kalju Rahu** (15. mai 1935 – 20. märts 2018) oli eesti pedagoog ja koolijuht.

Ta töötas 1962. aastast Valtu 8-klassilise Kooli õpetajana, aastatel 1964–2000 oli sama kooli (1989. aastast Valtu 9-klassilise Kool, 1991. aastast Valtu Põhikool) direktor.

Aastatel 1993–1996 oli ta Kehtna vallavolikogu liige.

## Tunnustus
*1985 Eesti NSV teeneline õpetaja
*1999 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2008 Kehtna valla teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Valtu Põhikooli direktor Kalju Rahu
Pirita Majandusgümnaasium

**Pirita Majandusgümnaasium** on üldhariduskool Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. 

Kool alustas tööd 1. septembril 1948 kui Tallinna 36. Mittetäielik 7-klassiline Kool. Esimesel paaril aastal tegutses kool eramus aadressil Metsavahi tee 14. Esimesel õppeaastal õppis koolis 132 õpilast (neist osa eesti ja osa vene õppekeelega) ja töötas 13 õpetajat. 1950. aastal valmis uus koolihoone praeguses asukohas Metsavahi tee 19.

1996. aastast kannab kool Pirita Majandusgümnaasiumi nime. Kooli erisuunaks on juba algklassidest algav majandusõpe. 2017. aastal avati ka loomeettevõtluse õppesuund. 

2003. aastal valmis kooli juurdeehitis, mille projekteeris arhitekt Andres Põime. Kooli juurdeehitises asub Pirita raamatukogu.

## Nimed
*1948–1961 **Tallinna 36. Mittetäielik 7-klassiline Kool**
*1961–1962 **Tallinna 36. 8-klassiline Kool**
*1962–1992 **Tallinna 36. Keskkool**
*1992–1996 **Pirita Keskkool**
*alates 1996 **Pirita Majandusgümnaasium**

## Kooli direktorid
*1948–1951 Leonti Sepp
*1951–1955 Taissia Kuprina
*1955–1959 Helmi Viikholm
*1959–1963 Ülo Randmaa
*1963–1981 Sirje Terask
*1981–1989 Dagmar Arengu
*1989–2009 Edith Asveit
*2009–2016 Rita Rumm
*2016– Toomas Pikhof

## Viited

## Välislingid
* "Haridusamet andis Pirita majandusgümnaasiumile lootust laieneda" ERR, 3. märts 2020
Maie Lind

**Maie Lind** (sünninimi **Maie Palm**; 26. mai 1938 – 1. märts 2013) oli eesti erakonnategelane.

## Ühiskondlik tegevus
Maie Lind oli 1990. aastast Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei, hiljem Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 1993. aastal oli ta Tallinna Sotsiaaldemokraatlike Naiste Klubi Kibuvits üks asutajaid, juhatuse liige ja aseesinaine. 1994. aastal sai ta Ühenduse Eesti Sotsiaaldemokraatlikud Naised esinaiseks.

Ta oli eri perioodidel erakonna revisjonikomisjoni liige, naiskogu president, erakonna tegevsekretär, erakonna Mustamäe osakonna revident, Ühenduse Vanemad Sotsiaaldemokraadid sekretär-koordinaator.

Ta osales 1993., 1996. ja 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel ning kandideeris Tallinna linnavolikokku vastavalt Eesti Sotsiaaldemokraatliku Partei, Valimisliidu Paremerakonnad ja Mõõdukad ning Erakonna Mõõdukad nimekirjas, kuid ei osutunud valituks.

Maie Lind on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Tunnustus
*2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Naiskogu Kadri 20. aastapäeva konverents
Avinurme raudteejaam

**Avinurme raudteejaam** oli raudteejaam Sonda–Mustvee raudteel Jõgeva maakonnas Avinurmes ja on raudteejaam Avinurme muuseum-raudteel.

## Ajalugu
Kitsarööpmelise raudtee rajamist Sondast alustati 1923. aastal. 1925. aasta lõpul jõuti välja Avinurmeni ning järgmised 10 kilomeetrit Mustveesse ehitati välja 1926. aasta kevadeks.
Raudtee tulek lõi kogu piirkonnas uusi töökohti ning paranes igapäevane kauba- ja postivedu. Avinurme jaama ümber kerkis peagi alevik uute elamute ja poodidega.

Avinurme jaam oli raudteeharu üks suurimaid. Alates 1968. aastast, kui peatati liiklus Mustvee-Avinurme lõigul, oli Avinurme raudteeliini lõppjaam. Jaamas asus kolm teed, üks tupik ning harutee liiva laadimiseks, mis viis kiriku kõrvale liivakarjääri. 

Avinurmele eelnes Sonda poolt tulles Muru raudteepeatus ja järgnes Kõrve raudteepeatus. Jaam suleti 1972. aastal seoses kitsarööpmelise raudtee sulgemisega.

Seoses Avinurme muuseum-raudtee arenguga valmis 2018. aasta augustis uus jaamahoone.

## Jaamahoone

Avinurme esimene jaamahoone ehitati eriprojekti järgi 1927. aastal. Jaamahoone hävis koos suure osaga alevist 1941. aastal.

Jaamahoone asemele rajati puitbarakk, mis oli kasutusel kuni raudtee sulgemiseni. Hoone on muudetud kujul säilinud ja kasutusel elamuna.

Augustis 2018 avati Avinurmes uus jaamahoone, mis on ühtlasi esimene taasiseseisvunud Eesti Vabariigi ajal rajatud kitsarööpmelise raudtee jaamahoone. 


## [[Avinurme muuseum-raudtee]]

Kunagisest raudteest taastati algselt kohalike poolt 178,5-meetrine raudteelõik, raudteesild ning veerem, mis koosneb bensiinimootoriga vedurist (MUZ-4) ja kohvik-, looma- ja platvormvagunist. 
22. juunil 2019 avati taastatud ühe km pikkune kitsarööpmeline raudteelõik, mis on kohaliku elu seisukohalt oluline turismiobjekt. 
Kui vanal 178,5 m lõigul võis rong sõita kuni 5 km/h, siis uuel teel on lubatud tunnikiirus 7 kilomeetrit.
Raudteelõigu pikendamise ehitustöö teostas Go Track. 

## Vaata ka
* Kitsarööpmeline raudtee Eestis
* Raudteetransport Eestis
* Eesti Muuseumraudtee

## Viited

## Välislingid
* TuleTulemine: ikka edasi ja tagasi mööda kitsarööpmelist 178,5-meetrist teed ERR Kultuur, 19.06.2014
* Avinurme elanikud taastavad ajaloolist raudteed: tahame selle valmis saada jaanipäevaks 23.10.2018
* Avinurme kitsarööpmelisele raudteele rajati ülesõidukoht 01.10.2016
Jälle see Jäpe

**"Jälle see Jäpe"** oli TV3 lastesaade, mis oli eetris aastatel 1998–2001. 

Saate peategelased olid Tibu, kodanikunimega Kaupo-Lembitu Keerberg von Timberhoff,  (Venno Loosaar) ja Jäpe (Jaan Vaher).

Sarja produtsendid olid Tarmo Kiviväli ja Indrek Simm. Režissöör-lavastaja oli Venno Loosaar ning stsenaristid Erki Aule ja Tim Janson.
## Osatäitjad
* Venno Loosaar – Tibu
* Jaan Vaher – Jäpe
* Indrek Ojari – taksojuht, Neetud Mees
* Erki Aule – postiljon, sensitiiv
* Kadri Oim – Daisy/Deisy, varas
* Triin Jugapuu – Majasokk
* Kaidu Tiirik – isa; jt.
Uitru säär

**Uitru säär** on Ihasalu poolsaare tipus olev maasäär.

Säärel asub Ihasalu päevamärk.

Säärel asus NSV Liidu piirivalve Eestis asunud Tallinna piirivalvesalga 1. piirivalvekordoni Neeme tehnilise vaatluse post (TVP) 
## Viited

## Välislingid
Rummu karjäär

**Rummu karjäär** on mahajäetud karjäär Harju maakonna lääneosas Lääne-Harju vallas. Karjäärist kaevandati paekivi, sealhulgas Vasalemma paekivi, mida tuntakse paremini Vasalemma marmorina.

Rummu karjääris alustati kaevandamist 1938. aastal, kui alustas tööd Vasalemma Lubja- ja Marmoritehas asukohaga Rummul, mis kasutas tööjõuks Murru vangla vange.

Kuna vee ärajuhtimine karjäärist 1990. aastatel lõpetati, hakkas põhjaveetase tõusma. Murru vangla suleti 2012. aasta lõpus.

Karjääri kõrval on kaevandamisest üle jäänud osast tekitatud Rummu aherainemägi.

Karjääri pikkus on 2,5 kilomeetrit, laius 150-750 meetrit. Murru seinas paljandub vee kohal 3 meetri ulatuses paas, vee all  esineb veel 4 meetrit paljandit.  Paljanduv osa on puhas Vasalemma kihistu lubjakivi, mille stratotüübiks karjäär ka on. Vee all paljandub veel meetri jagu lubjakivi, edasi tuleb kahe meetri ulatuses mikrokihilist mergli ja puhta lubjakivi vahekihtidega paasi. Paljandi alumise osa moodustavad meetri ulatuses Pääsküla või Saue kihistiku lubjakivid.

Karjääris on 88 ha suurune tehisjärv (Rummu järv). Varem oli keskkonnaregistrisse kantud nüüdse tehisjärve kohal kaks eraldi veekogu: Läänekarjäär ja Idakarjäär.

Rummu karjääri ja Murru vangla territooriumi hoiab ja arendab Rummu Invest OÜ, 21. sajandil on karjääri rajatud veepark, vesirataste ja SUP laudade rent. Territooriumil töötab ka suvekohvik.

## Viited

## Välislingid
Nantua

**Nantua** (hääldus *nan'tüa*) on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. See on departemangu alamprefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 427–1125 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Sõpruslinn
* Brembilla, Itaalia (2011)

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht (prantsuse keeles)
Gex

**Gex** (hääldus *že'ks*) on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Ta kuulub Šveitsi linna Genfi suurlinnastusse ja on ühendatud TPG linnaliiniga mis kannab nimetust liin F.

Linna territoorium asub 532–1614 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht (prantsuse keeles)
Soissons

**Soissons** [soa'sson] on linn Prantsusmaal Aisne'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 38–130 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linna tähtsaim ehitismälestis on gooti stiilis ehitatud Soissonsi katedraal.

## Sõpruslinnad
*  Eisenberg, Saksamaa (1993)
*  Stadthagen, Saksamaa (1969)
*  Câmpulung, Rumeenia (1995)
*  Guardamar del Segura, Hispaania (1995)
*  Arad *(ערד)*, Iisrael (1990)
*  Tidjikdja, Mauritaania (1989)
*  Louiseville, Kanada (1982)

## Viited

## Välislingid

* Soissonsi koduleht
Château-Thierry

**Château-Thierry** (hääldus *šatoo tje'rrii*) on linn Prantsusmaal Aisne'i departemangus.

See on departemangu alamprefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 59–222 meetri kõrgusel üle merepinna.

Prantsuse Revolutsiooni segastel aegadel kandis linn algul nime *Château-Égalité* ja hiljem *Égalité-sur-Marne*.

## Sõpruslinnad
*  Pößneck, Saksamaa (1989)
*  Aliártos, Kreeka
*  Cisnădie, Rumeenia
*  Kinyami, Rwanda
*  Mosbach, Saksamaa (1974)
*  Grybów, Poola
*  Ambohitrolomahitsy, Madagaskar

## Viited

## Välislingid

* Château-Thierry koduleht
Vichy

**Vichy** [vi'ši] on linn Prantsusmaal Allier' departemangus. See on departemangu alamprefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 243–317 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Sõpruslinnad
*  Wilhelmshaven, Saksamaa (1965)
*  Rhein-Neckar, Saksamaa (1970)
*  Dunfermline, Šotimaa (1983)
*  Logroño, Hispaania (1993)
*  Cluj-Napoca, Rumeenia
*  Saratoga Springs, Ameerika Ühendriigid (1994)

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht
Barcelonnette

**Barcelonnette** [bar'se'lo'nett] on linn Prantsusmaal Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 1115–2680 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Sõpruslinnad
*  Valle de Bravo, Mehhiko (2005)

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht
Grasse

**Grasse** (hääldus *grass*) on linn Prantsusmaa lõunaosas Alpes-Maritimesi departemangus. See on selle departemangu alamprefektuur (prantsuse keeles *sous-prefecture*), mis tähendab ringkonna halduskeskus. Lisaks on Grasse kahe kantoni halduskeskuseks.

Linna territoorium paikneb vahemikus umbes 80 kuni 1061 meetrit üle merepinna, ulatudes madalamatest orgudest kuni Alpide jalamil asuvate kõrgemate aladeni.

Grasse on maailmas tuntud kui parfümeeriatööstuse keskus ning on olnud üks peamisi parfüümide tootmiskohti juba alates 18. sajandist. Linnas asub mitu parfüümimuuseumi. Üks tuntumaid on Fragonard'i parfüümimuuseum, mis kannab nime kuulsa rokokoo maalikunstniku Jean-Honoré Fragonardi järgi ja tutvustab nii parfümeerimise ajalugu kui ka linna kunstipärandit. Lisaks on Grasse'is ka Riiklik parfüümimuuseum (Musée International de la Parfumerie), mis keskendub lõhnakunsti ja parfümeerimise ajaloo ning tootmisprotsesside tutvustamisele. Selle juurde kuulub ka lõhnade aed (Jardins du MIP), kus kasvatatakse parfüümides kasutatavaid taimi nagu roos, jasmiin ja lavendel.

## Grasse'iga seotud tuntud isikud
Grasse on seotud mitme tuntud isikuga. Siin sündis Jean-Honoré Fragonard (1732–1806), üks tuntumaid 18. sajandi rokokoo maalikunstnikke, kelle nime kannab ka kohalik parfüümimaja ja kunstimuuseum (Musée Fragonard). Linnaga on seotud ka tekstiilikunstnik Édith Mézard ning laulja ja laulukirjutaja Francis Cabrel, kes on elanud Grasses. Siin veetis eluõhtud ka tunnustatud parfüümimeister Jacques Polge, kes töötas aastaid Chaneli loovjuhina.

Grasse'i lähedal asuvas Plascassier’ külas veetis oma elu viimased kuud prantsuse legendaarne lauljatar Édith Piaf, kes suri seal 1963. aastal. Tema mälestuseks korraldatakse linnas igal aastal kultuurifestival "Grasse à Édith".

## Sõpruslinnad
*  Ingolstadt, Saksamaa (1963)
*  Opole, Poola (1964)
*  Carrara, Itaalia (1995)
*  Vila Real, Portugal (1975)
*  Ichinomiya *(一宮市)*, Jaapan (1992)
*  Ariana *(أريانة)*, Tuneesia (1999)
*  Murcia, Hispaania (1990)
*  Marblehead, Ameerika Ühendriigid (1986)

## Viited

## Välislingid

* Linna ametlik koduleht (*prantsuse keeles*)
Pärnu rand

**Pärnu rand** ehk **Pärnu keskrand** on Pärnu linnas Pärnu lahe ääres asuv supelrand.

Ranna ääres asuvad Pärnu mudaravila, Pärnu rannakohvik, Pärnu rannahotell ja hotell-veekeskus Tervise Paradiis.

Rannast põhja poole jääb Pärnu rannapark. Läände ja itta jääb Pärnu rannaniidu looduskaitseala. Rannani ulatub ka Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitseala.

Rannas tegutseb vetelpääste. Paigaldatud on kaks vetelpäästetorni.

Teisele poole Pärnu jõge jääb Vana-Pärnu rand.

## Galerii

Pärnu rand 2022 - 005.jpg
Pärnu rand 2022 - 009.jpg
Pärnu rand 2022 - 010.jpg
Pärnu rand 2022 - 003.jpg
Pärnu rand 2022 - 001.jpg
Ranna pst 3a, Pärnu rannas.jpg
Pärnu rannajalgpalliväljak.jpg|Pärnu rannajalgpalliväljak augustis 2023
Rannajalgpall Pärnu rannas.jpg|Pärnu rannajalgpalliväljak juuli 2023


## Välislingid

* Pärnu rand Pärnu linn
* Huvitavaid fakte kuurordi kujunemise ajaloost
Nõlvassoo

**Nõlva(s)soo** on soo Raplamaal Kehtna vallas. Soo kaitseks on moodustatud Nõlvassoo hoiuala.

Soo lõunaservalt algab Kõnnu jõgi.

## Vaata ka
*Nõlvassoo järv

## Välislingid
Ohtu soo

**Ohtu soo** (ka **Ohtu raba**) soo (raba) Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.

Soos asub Ohtu linnamägi, mis on arvele võetud kultuurimälestisena.

Soost on lõigatud turvast.

Ohtu soost saab alguse Lehola oja. 

## Välislingid
Digne-les-Bains

**Digne-les-Bains** [din'je le ban] on linn Prantsusmaal Alpes-de-Haute-Provence'i departemangus. Ta on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on ka kahe kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 524–1731 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht (*prantsuse keeles*)
Väike-Õismäe tiik

**Väike-Õismäe tiik** (ka Õismäe tiik) on tiik Tallinnas Haabersti linnaosas Väike-Õismäe asumis. Tiigi pindala on 1,6 hektarit.

## Viited

## Välislingid
Kadrina paisjärv

**Kadrina paisjärv** on Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas asuv paisjärv, mis on moodustatud Loobu jõele. Selle pindala on 8,8 hektarit.

## Viited

## Välislingid
Suur Kalajärv

**Suur Kalajärv** (ka **Kreo Kalajärv**, **Suurjärv**) on Harju maakonnas Anija vallas Vetla külas asuv järv.

Järve pindala on 1,7 hektarit.

Järv paikneb Kõrvemaa maastikukaitsealal.

Järve ääres on RMK Kalajärve lõkkekoht.

## Vaata ka
*Väike Kalajärv

## Viited

## Välislingid
Oese kool

**Oese kool** oli kool Oese külas (tänapäeval Märjamaa vallas Raplamaal), mis tegutses aastatel 1846–1889. Kooli asutas Boris von Uexküll (1793–1870) ja seda pidas ülal Vana-Vigala mõis. 

Esimene koolmeister oli Jaan Eisen (Matthias Johann Eiseni isa), kes hakkas seda ametit pidama 17-aastaselt 1846. aastal ja töötas Oese koolis vahet pidamata 1882. aastani.
Jädivere seminari hariduse saanuna hakkas ta õpilastele jagama teadmisi maailma maadest ja rahvastest, milleks oli mõisa abiga hankinud maakaardid.

Koolimaja lammutas Vana-Vigala mõis 1889. aastal, sest oli sattunud vastuollu õpetaja Jaan Beipmanniga.

## Viited
Sarvesai

**Sarvesai** (prantsuse keeles *croissant*) on võirohkest pärmilehttainast keeratud väike sai.

Sarvesaiu süüakse kõige sagedamini hommikusöögiks. Need on eriti populaarsed Prantsusmaal ja Austrias.
Marsoroligheterna

**Marsoroligheterna** (Märtsirahutused) oli rida Rootsi pealinnas Stockholmis aset leidnud mässe 1848. aasta revolutsioonide ajal.

2. märtsil 1848 jõudsid Stockholmi uudised Prantsuse revolutsioonist. 18. märtsi hommikul leidis politsei kogu pealinnas üleskutseid, mis trotsisid valitsust ja nõudsid reforme, sealhulgas valimise ja valimisõiguse reformi. Samal pärastlõunal korraldati Hotel de la Croix bankett. Rahvahulk kogunes Brunkebergstorgi väljakule selle kõrval ja ähvardas hoonesse siseneda. Rahvahulk aeti politsei poolt laiali ja mõned vahistati, kuigi nad kaitsesid end kive loopides.

Õhtul kogunes rahvahulk Stockholmi kuningalossi ja Storkyrkani vahele. Kuningas Oskar I, kes käis Kuninglikus Ooperis Jenny Lindi etendusel, kohtus meeleavaldajatega Storkyrkobrinkenis, kuulas nende kaebusi ja käskis vahistatud vabastada, mispeale rahvahulk laiali läks.

Kuid veel üks rahvahulk moodustus hiljem samal päeval, kes loopis kive Gustav Adolfs torgi, Drottninggatani ja Blasieholmeni akendesse, sealhulgas peapiiskop Wingårdi akendesse.

19. märtsil kogunesid rahvahulgad taas ja rüüstasid ärisid. Kui rahvahulk Storkyrkobrinkenis keeldus laiali minemast, kutsus monarh välja miilitsa. Kõlasid lasud, mis viis 18 ohvrini meeleavaldajate hulgas. Norra Smedjegatanis ründas sõjavägi barrikaadi. Rikaste kaupmeeste klassi hulgas moodustati relvarühmitusi rahu hoidmiseks.

Järgmine päev oli rahulik. 21. märtsil saabusid pealinna armee tugevdused, et olla käepärast edasiste rahutuste puhul, kuid midagi ei toiminud.
Mahu-Rannametsa looduskaitseala

**Mahu-Rannametsa looduskaitseala** on looduskaitseala Lääne-Viru ja Ida-Viru maakonnas. Kaitseala pindala on 412,8 hektarit.

Looduskaitseala moodustati, et kaitse alla võtta väärtuslikke elupaigatüüpe (näiteks lammi- ja lodumetsad, vanad loodusmetsad, vanad laialehised metsad) ja kaitsta kaitsealuseid loomaliike.
 	
## Viited

## Välislingid
*
Härjakivi

**Härjakivi** on kultusekivi Saare maakonnas Saaremaa vallas Suur-Pahila külas. Kivi on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Kivi lähedal asub teine tähelepanuväärne kivi: Rautsikivi (ka Raudsikivi, Ratsikivi).

## Viited

## Välislingid
*
Mõisamaa allikad

**Mõisamaa allikad** on kaitsealused allikad Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Väike-Rakke külas Onga jõe lammil. Allikad jäävad Pandivere veekaitsealale.

## Viited

## Välislingid
*
Vinni-Pajusti maastikukaitseala

**Vinni-Pajusti maastikukaitseala** on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Kaitseala pindala on 93,2 hektarit.

Kaitseala moodustati selleks et kaitsta: I kategooria liiki, Vinni-Pajusti tammikut, sealseid karste, väärtuslikke elupaigatüüpe (näiteks puisniidud, puiskarjamaad).
 	
## Viited

## Välislingid
*
Mahtra looduskaitseala

**Mahtra looduskaitseala** on looduskaitseala Harju ja Rapla maakonnas.

Kaitseala pindala on 7609,9 hektarit.

Kaitseala eesmärk on kaitsta sealseid poollooduslikke kooslusi, metsakooslusi, kaitsealuseid linnuliike, huumustoitelisi järvi, puisniite.
 	
## Viited

## Välislingid
*
Ruila looduskaitseala

**Ruila looduskaitseala** on looduskaitseala Harju maakonnas Saue vallas.

Kaitseala pindala on 830,6 hektarit.

Kaitseala moodustati selleks, et kaitsta sealset Ruila raba ja selle kooslusi ja kaitsealuseid liike koos nende elupaikadega.
 	
## Viited

## Välislingid
*
Aela maastikukaitseala

**Aela maastikukaitseala** on maastikukaitseala Harju ja Rapla maakonnas. Kaitseala pindala on 3662 hektarit.

Kaitseala moodustati selleks, et muu hulgas kaitsta sealseid sooalasid (Aela-Viirika soo), kus elab mitmeid kaitsealuseid liike.

Kaitseala ajalugu ulatub 1981. aastasse, mil moodustati Aela-Viirika sookaitseala.

## Vaata ka
* Käometsa raba

## Viited

## Välislingid
*
Teet Ehala

**Teet Ehala** (sündinud 11. septembril 1945 Paides) on eesti teatritegelane.

Ta töötab 1961. aastast teatris Ugala, 1994. aastast on ta Ugala lavastusala juht.

## Tunnustus
* 1995 Ugala kolleegipreemia
* 2009 Kaarel Saha preemia
* 2012 Viljandi Linna Teatripreemia

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Viljandi Draamateatri "Ugala" valgustuse juhtpuldi taga istub teatrilava elektriala vaneminsener Teet Ehala (fotograaf Endel Veliste)
*Ranner Raba. Mees, kes pani Karlssoni lendama. Sakala, 21. jaanuar 2012
Kõneanalüüs

**Kõneanalüüs** on keeletehnoloogia interdistsiplinaarne haru, mis uurib inimkõnest vajaliku info automaatset eraldamist, kasutades selleks keeleteaduse ja informaatika uurimistulemusi. 

Kõneanalüüsi kasutatakse näiteks kõnetuvastuses, kõnelejatuvastuses, masintõlkes jne.
Kõnelejatuvastus

**Kõnelejatuvastus** (inglise keeles "Speaker identification", "Speaker recognition") on kõneleja isiku kindlakstegemine tema hääle alusel. Selleks luuakse isikute kõnemudelid ja võrreldakse tuvastatava kõnet nendega. Sõltuvalt eesmärgist kasutatakse kõneleja identifitseerimist (otsitakse sisendile lähimat andmebaasis olevat mudelit) ja verifitseerimist (võrreldakse, kas sisend on piisavalt lähedal andmebaasis oleva sama kõneleja mudeliga). Kõnelejatuvastus kuulub kõneanalüüsi valdkonda.
Largentière

**Largentière** [lar'žän'tjeer] on linn Prantsusmaal Ardèche'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (*sous-prefecture*) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 147–420 meetri kõrgusel üle merepinna.

Linnapea on Jean-Roger Durand.

## Viited

## Välislingid

* Linna info (*prantsuse keeles*)
Rahumeri

**Rahumeri** (ka Rahujärv) on looduslik järv Pärnu maakonnas Saarde vallas Kärsu külas. Järve pindala on 1,5 ha.

## Viited

## Välislingid
*
Privas

**Privas** [pri'va] on linn Prantsusmaal Ardèche'i departemangus. Ta on departemangu prefektuur (*prefecture*) ehk halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.

Linna territoorium asub 200–750 meetri kõrgusel üle merepinna.

## Sõpruslinnad
*  Tortona, Itaalia
*  Weilburg, Saksamaa
*  Wetherby, Suurbritannia
*  Zevenaar, Holland

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht (*prantsuse keeles*)
Riisipere lõpp

**Riisipere lõpp** on looduslik järv Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. 
Järve pindala on 11,2 ha.

Järve kaldajoone pikkus on 3044 m.

## Viited
Ridalepa paisjärv

**Ridalepa paisjärv** on järv Pärnu maakonnas Pärnu linnas.

Järve pindala on 9,3 ha.

Järve keskmine sügavus on 1,16 m.

Kaldajoone pikkus on 4102 m.

## Viited
Käomardi laht

**Käomardi laht** (vanemates allikates ka *Kaumardi laht*, *Kaomardi laht*, *Käomardi järv*; samuti *Käümardi laht*) on järv Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Hõbesalu külas. See kuulub Nehatu looduskaitseala koosseisu. Rannajärvena asub see merest (Paatsalu laht) umbes poole kilomeetri kaugusel.

1953. aastal märgati lahel Eestis esmakordselt pelikani. 24.–25. juunil 1953 toimusid järve teaduslikud süvauuringud. 

## Kirjeldus
Järv on 400 meetrit lai ja 700 meetrit pikk. Selle valdavalt kivine (erandiks kohati mudane põhja- ja kirdekallas) kaldajoon on kokku 1887 meetri pikkune. Selle pindala on 10,6 hektarit ja valgala suuruseks on hinnatud 19,7 ruutkilomeetrit.

Seda on hinnatud väga madalaks: järve sügavaim koht on 0,5 meetrit allpool veepinda. Madala põhja tõttu tõuseb järvevee temperatuur suviti tihti väga kõrgeks. Põhjapind on tasane, süvenedes ühtlaselt. Kallaste lähedal katab järve põhja klibu koos mõne suurema kiviga, kirdeosas paas ning keskosas kuni 0,7 meetri paksune hall tervismuda, mille all on savikiht. 

## Taimestik ja loomastik
Ehkki veesisene taimestik katab vahelduva tihedusega peaaegu kogu järvepõhja, on see suhteliselt liigivaene. Domineerivaks on mändvetikas, saartevahelisel alal on levinud ka kamm-penikeel ja tähkjas vesikuusk. Kaldaveetaimestikus, mis esineb katkendlikult, on liigiti levinuim kare kaisel ja pilliroog, vähemal määral näiteks meri-mugulkõrkjas, sooalss, ahtalehine hundinui.

Fütoplanktoni hulka on hinnatud väheseks. Zooplanktoni levikut on liikide kui ka mahu poolest hinnatud väga väikseks: suvel levivad avavees ja kaldavöötmes keriloomad, märkimisväärselt vähemal määral aerjalalised ja veelgi harvem vesikirublised (neist arvukaim *[[Chydorus sphaericus]]*). Talvist zooplanktoni levikut peeti eriti väheseks.

Põhjaloomastikus domineerivad vesikakandid ning ühepäevikuliste ja ehmestiivaliste vastsed.

Kaladest on levinuim haug, esineb ka särge, linaskit, ogalikku, luukaritsat ja viidikat.

1953. ja 1955. aastal tehtud vaatluste järgi on seda hinnatud väga linnurikkaks järveks. Levinud liikidena toodi esile sarvikpütt, tuttvart ja vesikana, vähemal määral punapea-varte ning sinikael-, räga-, ja luitsnokk-parte Järve keskel asuvas rootukas elutses naerukajakate koloonia, saarekestel pesitsesid mõned jõgitiirud. Värvulistest tähendati rästas-roolindu.

## Viited
Kivilöövi paisjärv

**Kivilöövi paisjärv** on järv Pärnu maakonnas Saarde vallas.

Järve pindala on 2,8 hektarit.

## Viited
Teotalli laht

**Teotalli laht** oli järv Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Järve pindala oli 1,5 ha.

Veekogu on kinni kasvanud ja keskkonnaregistrist eemaldatud.

## Viited
Surju järv

**Surju järv** (ka Surju paisjärv) on järv Pärnumaal Saarde vallas Surju külas.

Järve pindala on 4,8 ha. Kaldajoone pikkus on 2268 meetrit. Järves on kaks saart. Läbivoolav jõgi on Surju oja. Järve maht on 85 500 m³. Valgala pindala on 41 km².

Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

## Viited
Valgeraba järv

**Valgeraba järv** on järv Oissaare külas Saarde vallas Pärnu maakonnas.

Järv asub Kikepera hoiualal.

Järve pindala on 1,7 ha.

## Viited
Rae järv

**Rae järv** (ka Rae paisjärv) on Paisjärv Pärnu maakonnas Saarde vallas. Rae järve pindala on 9,8 ha.


Rae järv, Pärnumaa.jpg|Rae järv novembris


## Viited
Aksel Nõmmela

**Aksel Nõmmela** (sündinud 22. oktoobril 1994) on Eesti jalgrattur. 

Ta sõidab Prantsusmaa klubis Team Pro Bike Shop St Etienne.

2015. aasta jalgratta maanteesõidu maailmameistrivõistlustel saavutas ta alla 23-aastate sõidus 106. koha.
Daniel Albert Naurits

**Daniel Albert Naurits** (sündinud 22. märtsil 1998) on Eesti iluuisutaja, kes 2014–2015 esindas Prantsusmaad.

## Poliitiline tegevus
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tallinna linnavolikokku valimisliidus Savisaare Valimisliit ja Tegus Tallinn.

## Viited

## Välislingid
*Lühibiograafia ja tulemused ISU kodulehel
Endrik Puntso

**Endrik Puntso** (sündinud 12. juunil 1993) on Eesti jalgrattatreener, endine jalgrattur ja stand-up koomik.

2015 tuli ta U23 vanuseklassis Eesti meistriks grupisõidus.

## Stand-up
2022. aastal esines Comedy Estonia sügistuuril, 2023. aastal tegi ta sooja Mikael Meema stand-up soolotuuril "Palderjan", 2024. aastal Sander Õiguse soolotuuril "Vertikaalne lõpmatus" osadel etendustel sooja ning 2024. aastal tegi ta sooja ka Mikael Meema stand-up soolotuuril "Peaingel Mikael".

## Viited
Ervin Korts-Laur

**Ervin Korts-Laur** (sündinud 21. juulil 1986) on Eesti jalgrattur.

Ta on Eesti meistrivõistlustel kokku võitnud 10 medalit: 2 kulda, 4 hõbedat ja 4 pronksi.

## Viited
Henri Rüütli

**Henri Rüütli** (sündinud 16. märtsil 1987) on Eesti jalgpallur.

Ta on mänginud klubides FC Nõmme United, FC Tallinna Flora.

Tema isa on endine jalgpallur ja jalgpallitreener Tarmo Rüütli.

## Viited
Igor Tšikinjov

**Igor Tšikinjov** (26. juunil 1961 Kohtla-Järve – 8. detsember 2022) oli Eesti vehkleja ja vehklemistreener, 7. kutsetase (2014-2018)  Osales 2000 Sydney, 2004 Ateena ja 2008 Pekingi OM-il Rootsi koondise ning 2016 Rio de Janeiro OM-il Eesti koondise treenerina.

Lapsepõlves harrastas jäähokit ja jalgpalli, alates 1973 aastast tegeles vehklemisega, Valeri Romanovi ja Kladvi Jadlovski käe all. Meeskondlikult tuli ta 1981. aastal epees ja aastatel 1984–1985 floretis Eesti NSV meistriks, individuaalselt tuli ta 1984. aastal floretis teiseks.  Aastast 1978 meistersportlane. 1994. aastal lõpetas  Peterburis Sõjaväe Kehakultuuri Instituudi (Военный институт физической культуры) ja sai kõrgema hariduse vehklemistreenerina. 1982. aastal alustas tööd vehklemistreenerina Tallinna Mererajooni Spordikoolis, kus töötas kuni 1992. Igor Tsikinjovi esimeste õpilaste seas oli olümpiavõitja Oksana Jermakova. 1991-1992 oli Eesti epeenaiskonna vanemtreener. 1993. aastal viis ta Eesti epeenaiskonna peatreenerina maailmameistrivõistlustel pronksmedalite võiduni ja Oksana Jermakova tuli 1993 Essenis toimunud MM individuaalselt maailmameistriks. Aastast 2013-2018 ja 2020-2021 Eesti epeemeeskonna peatreener. 

Ta sai treenerina tuntuks rahvusvaheliselt, jõudis olla Rootsi koondise peatreener (2003-2012) ja Usbekistani vehklemiskoondise peatreener (aastal 2018).  Temal oli oluline roll Nikolai Novosjolovi jõudmisel maailmameistriks. Õpilasi: Oksana Jermakova, Maria Isaksson, Nikolai Novosjolov.  

Igor Tsikonjov oli keeleliselt andekas, rääkis eesti, vene, inglise ja rootsi keelt, mis andis võimaluse rahvusvaheliseks suhtluseks ja edukaks treeneritööks mitmete riikide sportlastega.

## Tunnustus
*2014 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (vehklejate kõrgetele kohtadele treenimise eest – 2014. aasta MM-i pronksmedalisti Erika Kirpu ning maailma kaheksanda mehe Sten Priinitsa treener – mees, kes on viinud tippu mitme põlvkonna vehklejad)

## Viited

## Välislingid
*
Josten Vaidem

**Josten Vaidem** (sündinud 23. augustil 1994) on Eesti jalgrattur.

2021. aastal tuli ta Eesti meistriks maastikurattamaratonis.

2015. aastal sai ta USA-s Richmondis toimunud maailmameistrivõistlustel maanteerattasõidus 53. koha.

## Viited