Mängutänav

## Mängutänav
**Mängutänav** (inglise keeles *play street*) on püsivalt (Simplicable) või ajutiselt graafiku alusel mootorsõidukitele suletav tänav või tänavalõik, mille eesmärgiks on pakkuda kohalikele lastele ja peredele rohkem ruumi mängimiseks. (DSfK lk 150) Mängutänavate ajalugu ulatub 20. sajandi algusesse, ent rohkem tähelepanu on see saanud 21. sajandil seoses liiklusõnnetuste ja mootorsõidukite arvu kasvuga. (Urbanet) Tiheasustusega aladel annab selline ruumikasutus lisaks mängimisele võimaluse ka ohutult sportida, suhelda ning suurendada kogukonnatunnet. (Simplicable) Samuti annab see kohalikele elanikele võimaluse koduukse ees olevat ruumi oma äranägemise järgi kujundada. (Tartu Postimees)  Mängutänava kontseptsiooni seostatakse ka hüpikpargi (Bioneer) ehk pop-up pargiga (PMC).
Eestis on mängutänava kontseptsiooni rakendatud nt Tartus Autovabaduse puiesteel (Tartu korraldab) ning Supilinnas Marja tänaval Supilinna päevade raames (Tartu Postimees), Tallinnas Elava Tänava korraldatud pingipäeval (ERR Pingipäev) ning raekoja platsil hüpikpargina. (Midahekki)

## Ajalugu
Mängutänava kontseptsiooni juured ulatuvad 20. sajandi algusesse, mil linnastumine ja autoliikluse kasv hakkasid piirama laste võimalusi avalikus ruumis mängida. Enne seda olid tänavad loomulik osa laste mängukeskkonnast, eriti tiheasustusega linnades, kus puudusid eraldi mänguväljakud.
1910.–1930. aastatel hakati mitmes linnas, sealhulgas New Yorgis ja Londonis, katsetama tänavate ajutist sulgemist, et pakkuda lastele turvalist mänguruumi. 1937. aastal kehtestati Londonis esimesed ametlikud mängutänavad pärast avalikku survet ja kampaaniaid laste turvalisuse nimel.
Teise maailmasõja järgsel perioodil vähenes tänavamäng autostumise tõttu märgatavalt. 1960.–1970. aastatel tekkis Madalmaades sarnane kontseptsioon nimega *woonerf*, kus jalakäijad ja lapsed on eelistatud ning autoliiklus tugevalt piiratud. See mõjutas hilisemaid liikluse rahustamise ja inimsõbraliku linnaruumi lahendusi kogu Euroopas.
sajandil on mängutänavad taas populaarsust kogunud vastusena laste vähenevale õues liikumisele ja kogukondade nõrgenemisele. Kaasaegne liikumine sai uue hoo 2009. aastal Suurbritannias Bristolis algatatud kogukonnaprojektist *Playing Out*, mille raames elanikud sulgesid ajutiselt tänavaid, et võimaldada lastel turvaliselt mängida.
## Mõju ja tähtsus
Mängutänavate kui kontseptsiooni teke on otseselt seotud mootorsõidukite liikliuse kasvuga. Samuti aitab see vähendada vägivallast või kriminaalsest tegevusest tingitud mõjusid. (PMC) Kuna täiskasvanute ja laste tänavakasutus on väga erinev, siis on tähtis lasta lastel kogeda tavalisi tänavakujunduse elemente nagu valgustuspostid, väravad, puud, bussipeatused kui loova mängu tugielemente (PMC)

## Tekkepõhjused
Ajalooliselt on tänav olnud tavapärane koht mängimiseks, ent mootorsõidukite arvukusega kasvas ka nendega seotud õnnetuste arv ja aastakümnete jooksul on laste turvalisus tänavatel drastiliselt vähenenud. (Washington Post) Mängutänava idee pärineb New Yorkist (LA Dot) lootuses, et lastele eraldatud tänavalõik vähendab traagilisi tagajärgi. (Washington Post) Enamasti rakendatakse mängutänava piiranguid tänavatele suvekuudel. (PMC)

## Mängutänavad Eestis
Eestis on mängutänavate kontseptsioon alles kujunemisjärgus, kuid huvi selle vastu on kasvamas, eriti suuremates linnades. Mõned omavalitsused ja kogukonnad on katsetanud ajutisi tänavasulgemisi, et hinnata elanike valmisolekut ja mõju linnaruumile. Tulevikus võib mängutänavate laiem rakendamine saada oluliseks osaks kestlikust linnaplaneerimisest.
## Vaata ka
Liikluse rahustamine
Jalakäijasõbralik linn
Linnaruum
## Viited

## Allikad
*Play street*. Wikipedia (inglise keeles)
*Woonerf*. Wikipedia (inglise keeles)
*Playing Out*. Wikipedia (inglise keeles)
Museum of Childhood Ireland. *Street Play*
London Play Streets. *History of Play Streets*