open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maria Valdma

**Maria Valdma** (sündinud 19. augustil 1973) on eesti ehtekunstnik.

Maria Valdma lõpetas 1996. aastal Eesti Kunstiakadeemia metallikunstnikuna, 2000. aastal kaitses magistritöö ja sai magistrikraadi.

Maria liitus 1996. aastal kunstirühmitusega F.F.F.F., millest sai platvorm tema praegusele loomingulisele tegevusele. 

Näitustel on kunstnik osalenud 1994. aastast – nii individuaalselt kui F.F.F.F. koosseisus, muu hulgas Eestis, Soomes, Rootsis, Taanis, Hollandis, Ungaris, Saksamaal, Belgias, Iirimaal, Hiinas, Koreas ja USAs. Loetelus on neli isikunäitust.

Ta on filmi "Linnutiivul oled sa siit läbi läinud (Leili Kuldkepp)" (2000), režissöör.

2006. aastast töötab galeristina HOP galeriis. 2001–2012 töötas Rocca al Mare koolis kunstiõpetajana.

2002. aastast kuulub Eesti Kunstnike Liitu, 2009. aastast kunstirühmituse KAM kartell liige.

## Tunnustus
* 2002 Eesti Kultuurkapitali aastapreemia rühmitusega F.F.F.F.
* 2009 A-galerii aastapreemia
* 2016 Noor Ehe stipendium
* 2021 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia

## Viited

## Välislingid

* Maria Valdma koduleht
* Evely Kink. "Väärtuslik minimalism" Ajakiri Mari, veebruar 2014
* "Näitusel näeb Maria Valdma uusimat ehteseeriat" Eesti Päevaleht, 19. september 2016
* "Sihtasutuse Noor Ehe stipendiumi 2016 pälvisid Kätrin Beljaev ja Maria Valdma" Eesti Päevaleht, 13. oktoober 2016
Jüri Kermik

**Jüri Kermik** (sündinud 24. oktoobril 1957) on eesti sisearhitekt, disainer ja disainiajaloolane.

## Haridus ja töö
Ta lõpetas 1982. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) sisearhitektuuri ja mööblikujunduse erialal. 1994. aastal lõpetas ta Royal College of Arti mööblidisaini erialal (magister) ning 1998. aastal omandas samas ülikoolis ka doktorikraadi vineeritehnoloogia ja -disaini ajaloo erialal.

Ta on Eesti Kunstiakadeemia õppejõud.

## Looming
1980. aastate lõpus oli Jüri Kermikut hakanud huvitama mööblidisain, eriti toolid, ning ta hakkas tegema koostööd Soome mööblifirmaga Avarte. "Esimene Avartega tootmisse jõudnud tool (ON-tool) oli edukas. Seda müüdi hästi Skandinaavias ja ka Jaapanis ning valiti Alvar Aalto, Yrjö Kukkapuro jt kuulsuste tööde kõrval disaini esindama Soome juubelinäitusele Saksamaal."

Suur osa tema loomingust on pühendatud A. M. Lutheri vabriku ajaloo ning toodete uurimisele, mis sai alguse 1994. aastal tehtud magistritööst Royal Collage of Artis. Samal teemal kaitses ta ka doktoritööd 1998. aastal.

Nende uurimistööde põhjal kirjutas ta kaks teost: 
* "A. M. Luther. 1877⎯1940. Materjalist võrsunud vormiuuendus" (2002)
* "Lutheri vabrik. *The Luther factory*" (2004)

Jüri Kermiku üks lemmikmaterjale on vineer, mida on ta kasutanud paljudes töödes. Vineeri kohta on ta öelnud: "Vineer on industriaalajastu markantseimaid leiutisi. On loodud tehnoloogiline menetlus, et muundada puit universaalsete omadustega materjaliks, mille rakendusalad ja tooteliigid on praeguseks loendamatud. Tehismaterjalidest küllastunud maailmas on vineeril hindamatu omadus säilitada loodusliku aine ehedus ja ilu, vääristamaks inimese elamist-olemist raamivat keskkonda. Sellest ka vineeri massiline kasutus mööblitootmises ja igikestev töö, mida tehakse tehnoloogia, tootmismeetodite ja vormikujunduse arendamisel ja uurimisel."

Jüri Kermiku eeskujud mööblidisainis on Gerrit Rietveld, Alvar Aalto, Marcel Breuer ja Yrjö Kukkapuro.

### Sise- ja mööblikujundusi
* Muusikaakadeemia aula (1983)
* Viru hotelli varietee baar (1986)
* Tool "Kimalane" (1990)
* Tool "Äksi" (2002)
### Trükiseid
* "Kunst ja Kodu 1988" (1988) koostaja
* "Kunst ja Kodu 1989" (1989) koostaja
* "Kunst ja Kodu 1990" (1990) koostaja 
* "A. M. Luther. 1877⎯1940. Materjalist võrsunud vormiuuendus" (2002)
* "Lutheri vabrik. The Luther factory" (2004)
* "Uus vaev. New pain" (2018) koostaja
### Näituseid
* "Estonian Design in Focus" (2000)
* "2+2" koos Riina, Jürgen ja Liisa Kermikuga (2007)
* "Uus vaev. Eesti noor disain 1980ndatel aastatel" (2018)

## Tunnustus
* 2002 Ervin Pütsepa preemia (monograafia "A. M. Luther 1877-1940. Materjalist võrsunud vormiuuendus")
* 2002 Eesti Disainiauhind
* 2003 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (raamat "A. M. Luther 1877-1940. Materjalist võrsunud vormiuuendus")

## Isiklikku
Jüri Kermiku abikaasa on Riina Kermik (s. 1956). Nende lapsed on metallikunstnik Jürgen Kermik (s. 1981), mööblikunstnik Liisa Kermik (s. 1984) ja Mikk Kermik.

Alates 1992. aastast elab ja töötab Jüri Kermik Inglismaal.

## Viited
Toivo Paikre

**Toivo Paikre** (1936 aastani Pormann; 22. aprill 1933 Tallinn – 11. veebruar 2017 Tallinn) oli eesti insener, raadioentusiastist ja tehnikakirjanik.

Ta lõpetas 1958. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna tööstusettevõtete ja -seadmete elektrivarustuse erialal.

Toivo Paikre suri 11. veebruaril 2017 Tallinnas ja ta maeti 15. aprillil 2017 Rahumäe kalmistule.

## Isiklikku
Toivo Paikre isa oli kirjanik ja õpetaja Evald Paikre, vend transporditehnika insener ja kirjastaja Enno Paikre ning vanaisa poliitik Aleksander Paikre.

## Teosed
### Raadiokuuldemängud
* "Otstarve pühendab abinõu" 1972
* "Võitlus iseendaga" 1974
* “Pingeotsijad” 1976
* "Raadiopuu" – viieosaline raadio järjejutt, 1996

### Raamatud
* "Elektropuu" (2007)
* "Elektropuu II" (2010)

## Viited
Christian August Lorentzen

**Christian August Lorentzen** (10. august 1749, Sønderborg – 8. mai 1828, Kopenhaagen) oli taani kunstnik, Martinus Rørbye mentor. Aastatel 1809–1810 oli ta Kuningliku Taani Kunstiakadeemia direktor.

## Galerii

Pilt:Martinus Rørbye - C.A. Lorentzen i sit atelier, før 1828, Nivaagaards Malerisamling.jpg
Pilt:Parti af Frederiksholms Kanal 1794.jpg
Pilt:Slaget paa Reden (1801 painting).jpg
Pilt:Danmarks flag 1219 Lorentzen.jpg|Lindanise lahingus (Tallinna all) ilmutunud Dannebrogi ristilipp
Pilt:Model Class at the Copenhagen Academy.jpg


## Vaata ka
*Uusklassitsism
FM-raadioringhääling

**FM-raadioringhääling** on raadioringhäälingu vorm, mis põhineb sagedusmodulatsiooni (inglise keeles *frequency modulation*, lühend FM) kasutamisel.

Sagedusmodulatsiooni leiutas 1933. aastal Ameerika insener Edwin Armstrong, kes viis läbi ulatuslikud katsetused selle raadioringhäälingus kasutusele võtmise kasulikkuse tõestamiseks.

Pärast tema tehtud katsetusi võetigi FM-raadioringhääling kasutusele kui AM-raadioringhäälingust tunduvalt parema kvaliteediga heli ülekannet võimaldav meetod. Pärast Teist maailmasõda, eriti aga 1950. aastatel toimuski raadioringhäälingus massiline üleminek FM-saatjatele, sest nende heli edastamise kvaliteet oli oluliselt parem AM-saatjatega saavutatavast, kuigi teoreetiliselt võis ka AM-ringhääling tagada küllalt hea (Hi-Fi) heli kvaliteedi, vähemalt vastuvõtjate poolel.

FM-raadioringhäälingu edu tagas peale sagedusmodulatsiooni põhimõtteliselt suurema häirekindluse veel üleminek kõrgematele kandevsagedustele (meeterlainete ehk ultralühilainete diapasooni) ja seal helisageduste alast tunduvalt laiema sagedusriba kasutamine iga saatja jaoks (laiusega sadades kilohertsides, sagedusdeviatsiooniga kuni 75 kHz). 

Helisignaali ülekande signaali-müra suhte suurendamises andis olulise osa juurde ka kõrgemate helisageduste jaoks sagedusliku eelmoonutuse (*pre-emphasis*) kasutuselevõtmine.

Eriti oluline oli stereofoonilise signaali edastamise viisi standardiseerimine FM-ringhäälingus 1961. aastal, mis suurendas veelgi FM-ringhäälingu eeliseid AM-ringhäälingu ees, kus ühtse standardini ei jõutudki.

Eestis alustati FM-raadioringhäälingu saateid 1956. aastal, stereofooniliselt (nn polaarmodulatsiooni meetodil) alates 1961. aastast ja kvadrofooniliselt alates 1977. aastast.

Eestis algas stereofooniliste raadivastuvõtjate tootmine 1969. aastal (Estonia Stereo), kuigi valmisolek selleks oli olemas alates radioolast Estonia-3.

Alanud aastatuhandel on toimumas üleminek FM-raadioringhäälingu pealt digitaalsele raadioringhäälingule, kuid sedapuhku mitte niivõrd tehnilise kvaliteedi pärast, kuivõrd digitaalse programmiedastuse muude eeliste tõttu. Analoogiliselt omaaegsele üleminekule AM-raadioringhäälingult FM-raadioringhäälingule on ka siin üleval küsimus raadioringhäälingust kui elanikkonna teavitamise vahendist (loodus)katastroofi või ründamise olukorras elanikkonnakaitse eesmärkidel.

## Viited
Koffiekraal

**Koffiekraal** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Moses Kotane vallas.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Koffiekraali elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,30%, India või Aasia päritolu inimesi 0,30%, värvilisi 0,16% ja teisi 0,26%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 95,61% inimesi, viipekeelt 1,10% ja inglise keelt 1,03%.

## Viited
Joaveski papivabrik

**Joaveski papivabrik** (ka **Joaveski paberivabrik**) oli papivabrik Harju maakonnas Joaveski külas Loobu jõel.

Ettevõte töötas papivabrikuna 1899.–1930. ja 1941.–1994. aastal. Alates 2001. aastast tegutseb tehase ruumides Joaveski hüdroelektrijaam.

## Ajalugu
Loobu jõel Joaveski joa ja praeguse küla lähedal on asunud vesiveskid vähemalt alates 1510. aastast. 1899. aastal ostis vabriku krundi ära Rakvere kreisi Aaspere, Hõbeda, Loobu ja Vatku mõisnik Nikolai Dellingshausen ja asutas vesiveski asemele suurema tehase. Rajati paisjärv, veekanalite süsteem, tööliselamud ja abihooned. Hoonete jaoks paekivi murdes muutus ka Joaveski 4 m kõrgune astang praeguseks astmeliseks joastikuks. 1925. aastal rajati hüdroelektrijaam, 1927. aastal ehitati suurenenud voolutarbe jaoks veel teine elektrijaam – Nõmmeveski hüdroelektrijaam. Toodangut eksporditi Loksa sadama kaudu. Kaaluti tõsiselt ka Loksa ja Joaveski vahelise 12 km pikkuse raudtee ehitamist. Tehasele lisati abihooneid – katlamaja, sepikoda jne, tekkis Joaveski tööstusasula. Tehases töötas 50–70 töölist ja ametnikku.

1930. aastatel ettevõte pankrotistus ülemaailmse majanduskriisi tõttu ja ettevõtte vallasvara müüdi oksjonil.

Tootmine taastus 1941. aastal. 1944 asutati sealsamas uus ettevõte nimega *Joaveski puupapivabrik*. Seda nime kandis ettevõte 1953. aastani. 1954–1959 kandis ettevõte nime **Joaveski papivabrik**.

Vabriku hooned asuvad Loobu jõe orus, ümbritsevast maastikust ja ülejäänud külast madalamal, ja on rahuldavalt säilinud. Peamise tehasekompleksi pikkus on umbes 125 meetrit. Vabriku lähedal asuva Joaveski rahvamaja seinal on vabrikut ja selle ajalugu tutvustav infotahvel. 

## Viited

## Välislingid
*
*Ülle Tamm, Kuidas arendada laguneva papivabrikuga Joaveskit – Lahemaa ainulaadset tööstusküla, Sõnumitooja, Ida-Harju nädalaleht, 07.11.2018
Kiviõli Õmblusvabrik Elf

**Kiviõli Õmblusvabrik Elf** oli Eesti aktsiaselts Ida-Viru maakonnas Kiviõlis. 

Ettevõte asutati 1977 nime all *Kiviõli Õmblustootmiskoondis Noorus*. 1984–1992 kandis ettevõte nime *Kiviõli Õmblusvabrik*. 1992–1995 kandis ettevõte nime **Kiviõli Õmblusvabrik Elf**.

## Viited

## Välislingid
*
Kõrgessaare kunstsiidivabrik

**Kõrgessaare kunstsiidivabrik** oli kunstsiidi tootnud vabrik Hiiu maakonnas Kõrgessaare asulas endise Viskoosa mõisa alal.

1912. aastal ostis osa Viskoosa mõisa aladest  430 tiinu maad Belgia, Prantsuse ja Inglise kapitaliga Peterburi ettevõte La Viscosa. Ettevõte ehitas sinna kunstsiidivabriku, vabrikuhooned ehitati hiigelsuurtest raudkividest. Kõrgessaare oli vabriku asukohaks valitud soodsa Kõrgessaare sadama asukoha pärast. Vabrik jõudis toota vaid proovitoodangut. Kohapealseks direktoriks oli üks osanikke, Cogan-Bernstein. I maailmasõja alguse tõttu lõpetas vabrik tegevuse. Aastatel 1914 ja 1915 tegutses vabrik osalise koormusega, siis evakueeriti sisseseade Moskva lähedale, vabriku ruumidesse aga paigutati Vene sõjavägi.

Hiljem, Eesti NSV ajal, asus vabriku hoonetes  tapamaja-lihatööstus, mis on teinud ka lihatooteid ja kalatehas, viimane tootis põhiliselt kalakonserve. Eesti Vabariigi ajal on nendes hoonetes tootmistegevus hääbunud ja lakanud. 

La Viscosa nimi on kandunud Kõrgesaare aleviku kunstsiidivabrikut ümbritsevale alale ja bussipeatusele. 

## Viited
Karinu klaasikoda

**Karinu klaasikoda** on  (klaasikoda) Järva maakonnas Karinu külas. 

Kojas eksponeeritakse klaasitootmisega seotut. Klaasikoja eesotsas on Ants Leinberg.

Klaasikoda asub endises meiereihoones. Hoone on ehitatud 20. sajandi algul.

## Viited
Caesar (täpsustus)

**Caesar** võib tähendada mitut asja.
***[[Julius Caesar]]** oli Vana-Rooma väejuht, poliitik ja kirjamees.
***[[Caesar (tiitel)|Caesar]]** oli tiitel Vana-Roomas.
***[[Caesar (perekonnanimi)|Caesar]]** on perekonnanimi.
***[[CAESAR]]** on Prantsusmaal toodetud liikurhaubits.
***[[Caesar (arvutimäng)|Caesar]]** on arvutimängude sari.

## Vaata ka
*Julius Caesar (täpsustus)
Linamasin

**Linamasin** oli linavartelt luude lahtimurdmise masin. 

Lõuna-Eesti taludes, kus lina kasvatati müügiks, hakati 19. sajandi keskpaiku senise lõuguti asemel kasutama käsitsi ringiaetavat hammasrullidega linamasinat. Hiljem võeti kasutusele ka hobujõul töötav masin.
Hobujõul töötav linamasin koosnes suurest ringikujulisest alusest, millele olid kinnitatud soontega puupakud ning nende peal paiknevast hammasrullidega kastist, kus olid raskuseks kivid. Kui 20. sajandi algul hakati rajama linavabrikuid, vähenes linamasinate kasutamine oluliselt.

## Viited

## Välislingid
*Linamasin, Eesti Põllumajandusmuuseum muis.ee
Rakke lubjavabrik

**Rakke lubjavabrik** on ettevõte Virumaal Rakke asulas.

Ettevõtte asutas 1910 Karl Kaddak. Esialgu oli ettevõttel üks lubjapõletusahi, 1913 aastal ehitati ka teine lubjapõletusahi. Rakke lubjatehases toodeti kustutamata lupja, mis läks ehitusmaterjalide tööstusele. Algsest lubjavabrikust on praeguseks säilinud nelja Kamariku maa-ahju varemed, Rakke ringahjude korpuste varemed ja maailmas ainulaadne korsten.

Aastatel 1904–1905 rajati Kamarikult Rakkesse 17 versta pikkune kitsarööpmeline raudtee (algul 762 mm, 1915. aastast 750 mm laiune).

Endine Simuna kõrtsmik Karl Kadak rajas viis suurt maa-ahju ja Kamariku paemurru Jaola külas 1890. aastatel, millega pani ta aluse lubja tööstuslikule tootmisele Rakkes. 20. sajandi alguses, tõi Kadak lubjatootmise Kamarikust Rakkesse ja seniste maa-ahjude asemele ehitati kaks moodsat ringahju. 

Tehas oli algusaastatel Baltimaade suurim ja moodsaim lubjavabrik. ja enne Esimest maailmasõda Venemaa keisririigi suurima lubjatehas. 20. sajandi alguses töötas tehases 70–80 inimest, hiljem tõusis tööliste arv üle saja. 

1920. aastate lõpuks kujunes Rakke lubjavabrikust kõrvuti Tamsalu lubjatehasega Eesti ala suurimaks lubjatootjaks. 1927. aastal ehitati laiarööpmeline raudteeharu Rakke jaamast  lubjavabriku ringahjudeni. 1920. aastate lõpus omandas Karl Kaddak ehitusmaterjale tootva osaühistuse Silikaat, millest kujunes Rakke lubjatehase toodangu suurim tarbija.

1950. aastatel sai vabrikuhoone praeguse kuju, mis on hästi vaadeldav näiteks Tallinna–Tartu rongiliini reisijatel. 1959. aastal valmis Rakke lubjatehases neli uut põlevkiviahju, 1960. aastal reorganiseeriti Tamsalu lubjatehas Rakke lubjatehase  tsehhiks. 1988. aastal valmis Rakke lubjatehase kaks uut gaasiga köetavat šahtahju, 3 vana ahju viidi gaasiküttele üle 1991. aastal. Rakke lubjatehas jäi seisma 1992. aastal, kuid alustas uuesti tööd 1996. aastal.

Praegu on Nordkalk Eesti Rakke lubjatehas suurim kohalik tööandja. Ettevõtet opereerib AS Nordkalk.

## Viited
26 (Tallinna bussiliin)

**Tallinna bussiliin 26** sõidab Väike-Õismäe ja Paljassaare vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub kõigil päevadel. Väljumised 20-30 minutit tagant

Marsruut Paljassaare suunal: Õismäe tee, Ehitajate tee, Paldiski maantee, Sõle tänav, Sitsi tänav, Paljassaare tee.

Marsruut Väike-Õismäe suunal: Paljassaare tee, Sitsi tänav, Sõle tänav, Paldiski maantee, Ehitajate tee, Õismäe tee. 

## Ajalugu

## Välislingid
* 26. bussiliini sõiduplaan (Paljassaare suunal) Tallinna linna veebilehel
* 26. bussiliini sõiduplaan (Väike-Õismäe suunal) Tallinna linna veebilehel
Vabrik Tekstiil

**Vabrik Tekstiil** oli tekstiili Tallinnas aadressil Veerenni tänav 29.

Ettevõte asutati 1959. Vabriku «Tekstiil» direktor oli 1980. aastatel Jüri-Eduard Köhler.

Nimed:
*1959–1960 Tallinna Linna Tekstiil-Galanterii Tööstuskombinaat
*1960–1963 Tallinna Linna Tööstuskombinaat Tekstiil
*1963–1991 Vabrik Tekstiil
*1992–1993 Riiklik aktsiaselts Tekstiil
*1994 Vabrik Tekstiil

## Viited

## Välislingid
*
Virgo Saarmets

**Virgo Saarmets** (sündinud 22. juunil 1978 Tartumaal) on Eesti jurist, Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik.

Ta on lõpetanud 1996. aastal Kose Gümnaasiumi kuldmedaliga. 2000. aastal õpetas ta Tartu Ülikooli. 

Aastatel 2000–2001 oli ta Justiitsministeeriumi avaliku õiguse osakonna referent. 2001–2002 oli ta avaliku õiguse osakonna nõunik ning pärast seda õigusloome osakonna avaliku õiguse talituse nõunik.

President nimetas 9. aprillil 2009 Riigikohtu üldkogu ettepanekul Virgo Saarmetsa teise astme kohtunikuks alates 4. maist 2009. Ta töötab tänaseni ringkonnakohtu halduskolleegiumis.

Riigikohtu esimees kuulutas 16. märtsil 2018 välja konkursi riigikohtuniku ametikohale Riigikohtu halduskolleegiumis. Vabanenud kohtunikukohale kandideerisid riigisekretär Heiki Loot, vandeadvokaat Urmas Kukk, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Madis Ernits, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Einar Vene, Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Oliver Kask ja Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Virgo Saarmets ise. Valituks osutus Heiki Loot.

Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige. Ta on olnud selle organisatsiooni juhatuses, aga olnud ka selle juhatuse esimees.

## Viited

## Välislingid
*"(Üld)tuntud ja tundmatu (ema)keel" (1. osa), Õiguskeel 2011/2
*"(Üld)tuntud ja tundmatu (ema)keel" (2. osa), Õiguskeel 2011/3 
*"Resolutsioon olgu regulatiivne, regulatsioon olgu resoluutne", Õiguskeel 2014/4
*"Virgo Saarmets. EKRE suhtumine kahjustab kohtuvõimu autoriteeti", Vikerraadio saade "Uudis+". 28.03.2017.
*Andrus Karnau "Kui kohtunik hakkas koolimaja ehitama", Postimees, 1. juuli 2023
Reet Allikvere

**Reet Allikvere** (sündinud 22. jaanuaril 1951 Kilingi-Nõmmes) on Eesti jurist, endine kohtunik.

Ta lõpetas 1969. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ning 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Töötas alates 1989. aasta maikuust Harju Rajooni Rahvakohtu (alates 1990 Harju Maakohtu) kohtunikuna.

President Lennart Meri nimetas ta 19. augustil 1993 Riigikohtu üldkogu ettepanekul teise astme kohtunikuks Tallinna Ringkonnakohtusse.

President Kersti Kaljulaid vabastas ta 19. märtsil 2018 kohtuniku ametikohalt alates 17. septembrist 2018, kuivõrd Reet Allikvere esitas vastava palve Riigikohtu esimehele.

Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige.

## Viited
Kaire Pikamäe

**Kaire Pikamäe** (sündinud 5. juulil 1976) on Eesti jurist, kohtunik.

23. augustil 2000 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Pikamäe esimese astme kohtunikuks Tallinna Halduskohtusse.

4. juulil 2005 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Pikamäe teise astme kohtunikuks.

1. septembrist 2025 on ta Tartu Ringkonnakohtu halduskolleegiumi liige.

## Viited
Oliver Kask

**Oliver Kask** (sündinud 10. septembril 1976) on Eesti jurist, ametilt riigikohtunik (halduskolleegiumi liige).

29. aprillil 2004 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Oliver Kase teise astme kohtunikuks. Ta asus tööle Tallinna ringkonnakohtu halduskolleegiumi.

2011. aastal vabanes Riigikohtus ametikoht seoses riigikohtunik Julia Laffranque'i nimetamisega Euroopa Inimõiguste Kohtusse. Välja kuulutatud konkursil konkureerisid Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Ivo Pilving, õiguskantsleri asetäitja-nõunik Madis Ernits ja Oliver Kask ise. Riigikohtu esimees Märt Rask tunnistas, et valik oli väga keeruline, kuid ta otsustas esitada Riigikogule Pilvingu kandidatuuri.

16. märtsil 2018 kuulutas Riigikohtu esimees välja konkursi riigikohtuniku ametikohale Riigikohtu halduskolleegiumis. Vabanenud kohtunikukohale kandideerisid riigisekretär Heiki Loot, vandeadvokaat Urmas Kukk, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Madis Ernits, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Einar Vene, Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Virgo Saarmets ja Tallinna Ringkonnakohtu kohtunik Oliver Kask ise. Valituks osutus Heiki Loot.

Detsembris 2023 kuulutati välja konkurss Riigikohtu halduskolleegiumis. Vabanevale ametikohale kandideerisid Tallinna Ringkonnakohtu kohtunikud Janar Jäätma, Virgo Saarmets, Tartu Ringkonnakohtu kohtunik Madis Ernits ja Oliver Kask ise. Riigikohtu esimees Villu Kõve, olles ära kuulanud kohtute haldamise nõukoja ja Riigikohtu üldkogu arvamuse, esitas Riigikogule kandidaadina Kase.

14. mail 2024 otsustas XV Riigikogu nimetada Oliver Kase alates 12. septembrist 2024 Riigikohtu liikmeks. Selle otsuse poolt oli salajasel hääletusel 61 Riigikogu liiget, vastuhääle andsid 7 rahvasaadikut ning erapooletuks jäi 1 parlamendiliige. Ta andis ametivande 10. juunil 2024.

Ta on andnud märkimisväärse panuse Euroopa Nõukogu komisjoni „Demokraatia õiguse kaudu” (Veneetsia komisjoni) töösse, kus ta oli aastatel 2004–2005 asendusliige, 2005–2021 liige ja alates 2021. aastast taas asendusliige. Aastatel 2014–2017 oli ta Euroopa Nõukogu demokraatlike valimiste nõukogu aseesimees ja vahemikus 2017–2022 esimees.

Ta on pidanud loengukursuseid isikute põhiõigustest ja riigiõigusest Sisekaitseakadeemias, Tallinna Ülikoolis ning Tartu Ülikoolis. Samuti on ta teinud valimisõiguse, haldusõiguse üldküsimuste, korrakaitseõiguse, halduskohtumenetluse ja põhiõiguste kaitse teemadel ettekandeid nii Eestis kui ka välismaal.

Ta on osalenud mitmete oluliste seaduste väljatöötamisel: põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seadus, julgeolekuasutuste seadus, halduskoostöö seadus, kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seadus, Riigikogu valimise seadus, Euroopa Parlamendi valimise seadus, rahvahääletuse seadus, korrakaitseseaduse ja keskkonnaseadustiku üldosa seadus.

Ta on avaldanud mitmeid olulisi teaduspublikatsioone ja olnud Eesti Vabariigi põhiseaduse, põhiseaduslikkuse järelevalve kohtumenetluse seaduse, keskkonnaseadustiku üldosa seaduse ja halduskohtumenetluse seadustiku kommenteeritud väljaannete üks koostajatest.

Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige.

## Viited
Marcus Valerius Volusus

**Marcus Valerius Volusus** (või **Volesus**) oli Vana-Rooma konsul 505. aastal eKr koos Publius Postumius Tubertusega.

Ta oli Volesus Valeriuse poeg ning Publius Valerius Publicola (konsul aastatel 509, 508, 507, ja 504 eKr) ja Manius Valerius Maximuse (diktaator aastal 494 eKr) vend.

Konsulina pidas ta võiduka sõja sabiinidega, mille eest autasustati teda triumfiga.

Ta langes 496. aastal eKr Rooma vabariigi ja Latiinide liidu vastu võideldud Regilluse järve lahingus, püüdes tappa latiinide väejuhi ja viimase Rooma kuninga Tarquinius Superbuse poega Titus Tarquiniust.

## Isiklikku
Ta poeg Lucius Valerius Potitus oli 483. ja 470. aastal eKr konsul.
81 (Tallinna bussiliin)

**81** on Tallinna bussilliin, mis teenindab reisijaid marsruudil Mustamäe - Kaubamaja. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub iga päev.

## Viited
Mõisaküla linaketramis- ja kudumisvabrik Bolševik

**Mõisaküla linaketramis- ja kudumisvabrik Bolševik** oli ettevõte Viljandi maakonnas Mõisakülas. 

Ettevõte asutati 1926. aastal. Tollal kuulus ettevõte aktsiaseltsi Linaprodukt alla. 1940. aastal korraldati ettevõte ümber ja see sai uue nime **Mõisaküla linaketramis- ja kudumisvabrik Bolševik**.

## Viited

## Välislingid
*
Mistra

**Mistra** on mitmetähenduslik sõna:
*mistra on nõeltöödeldud põrandakattematerjal sünteetilisest tekstiilist
*Viljandi Eksperimentaalvabrik Mistra
*Mistra-Autex AS
*Mistra jõgi, Norras
* Kunagine Bütsantsi linn Mistra (Mystras) Lõuna-Kreekas
*Mistra nime all mängib käsipalliklubi HC Tallase esindusmeeskond
Martinus Rørbye

**Martinus Christian Wesseltoft Rørbye** (17. mai 1803 Drammen, Norra – 29. august 1848 Kopenhaagen, Taani) oli taaninorra maalikunstnik. Ta oli Christian August Lorentzeni protežee.
Rōnin

**Rōnin** (浪人 [roonin]) oli peremeheta jäänud samurai Jaapani feodalismiperioodil (1185–1868). Samurai jäi peremehetuks viimase surma või peremehe soosingust ilmajäämise tõttu.

## Vaata ka
*47 rōninit

## Välislingid
*
Ulvi Loonurm

**Ulvi Loonurm** (sündinud 30. detsembril 1956 Raplas) on Eesti jurist, kohtunik.

Ta lõpetas 1981. aastal õpingud Tartu Riiklik Ülikooli õiguse erialal. Ta valiti kohtunikuks 1982. aastal.

President Lennart Meri nimetas ta 14. septembril 1993 Riigikohtu üldkogu ettepanekul esimese astme kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse.

President Lennart Meri nimetas ta 5. aprillil 1995 Riigikohtu üldkogu ettepanekul teise astme kohtunikuks Tallinna Ringkonnakohtusse. Ta töötab ringkonnakohtu tsiviilkolleegiumis. Ta on avalike andmete puudumise tõttu täpsemalt teadmata ajast Tallinna Ringkonnakohtu tsiviilkolleegiumi eesistuja.

Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige.

## Tunnustus
*2024 Kohtute aumärk

## Viited
Jägala puupapivabrik

**Jägala puupapivabrik** oli vabrik Harju maakonnas Jägala joa juures. 

Vabrik ehitati 1917 koos Jägala joa hüdroelektrijaama ehitamisega. Vabrik oli Tallinna tselluloosivabriku üksus.

## Viited
Omedu puupapivabrik

**Omedu puupapivabrik** oli vabrik Tartumaal Omedu asulas. Vabrik oli Kodavere kihelkonna üks tähtsamaid tööstusettevõtteid.

Vabrik tegutses 1920. aastatel. Vabriku omanik oli aktsiaselts Silva.

1923 töötas vabrikus üle 200 inimese.

## Viited
Saint Pauli katedraal

**Saint Pauli katedraal** (inglise keeles *St Paul's Cathedral*) on anglikaani kiriku Londoni piiskopkonna peakirik. Katedraal paikneb City of Londoni linnaosa kõrgeimal künkal Ludgate Hillil.

## Ajalugu
Katedraal rajati Londoni suures tulekahjus hävinud vana katedraali asemele. Praeguse kiriku ehitus algas arhitekt Christopher Wreni juhtimisel pärast Londoni 1666. aasta hiigeltulekahju. Pühakoda õnnistati sisse 1711. aastal.

## Arhitektuur
Pühakoda valmis inglise barokkstiilis ja oli aastatel 1710–1967 Suurbritannia pealinna kõrgeim ehitis (111 m maapinnast).


Pilt:St Pauls Cathedral Dome at Sunset.jpg|Katedraali kuppel päevaloojakul
Pilt:St Pauls Cathedral in 1896.JPG|Londoni Saint Pauli katedraal (1896)
Pilt:Zeppelin over St. Paul's.jpg|Saksa dirižaabel LZ 127 Graf Zeppelin katedraali läheduses (1930)
Pilt:Canaletto - St. Paul's Cathedral - Google Art Project.jpg|Katedraaliesist kujutav maal 18. sajandist
Pilt:London 2408.JPG|Vaade katedraalile selle jalamilt


## Vaata ka
* Apostel Paulus

## Viited

## Välislingid
* 
* Koduleht (inglise keeles)
Püha Pauluse katedraal (täpsustus)

**Püha Pauluse katedraal** on mitme kiriku nimi või nimevariant.

Saint Pauli katedraal on katedraal Londonis.

Albaania:
* Tirana Püha Pauluse katedraal

Ameerika Ühendriigid:
* San Diego Püha Pauluse katedraal
* Buffalo Püha Pauluse katedraal
* Oklahoma City Püha Pauluse katedraal
* Saint Pauli katedraal (Minnesota)
* Erie Püha Pauluse katedraal
* Pittsburghi Püha Pauluse katedraal
* Yakima Püha Pauluse katedraal

Austraalia:
* Bendigo Püha Pauluse katedraal
* Melbourne'i Püha Pauluse katedraal
* Rockhamptoni Püha Pauluse katedraal
* Sale'i Püha Pauluse katedraal

Belgia:
* Liège'i Püha Pauluse katedraal

Elevandiluurannik:
* Abidjani Püha Pauluse katedraal

India:
* Kolkata Püha Pauluse katedraal
* Kamloopsi Püha Pauluse katedraal

Kanada:
* Ontario Püha Pauluse katedraal
* Regina Püha Pauluse katedraal
* Saskatooni Püha Pauluse katedraal

Keenia:
* Embu Püha Pauluse katedraal

Lõuna-Korea:
* Incheoni Püha Pauluse katedraal

Malta:
* Mdina Püha Pauluse katedraal
* Valletta Püha Pauluse katedraal

Mosambiik:
* Pemba Püha Pauluse katedraal

Saksamaa:
* Münsteri katedraal

Suurbritannia:
* Dundee Püha Pauluse katedraal
* Saint Pauli katedraal, katedraal Londonis

Uus-Meremaa:
* Wellingtoni Püha Pauluse katedraal
* Dunedini Püha Pauluse katedraal

## Vaata ka
*Püha Pauluse kirik
*Püha Pauluse kabel
Soojusjuhtivuse võrrand

**Soojusjuhtivuse võrrand** on paraboolne osatuletistega diferentsiaalvõrrand, mis kirjeldab mingis piirkonnas soojuse jaotumist ja jaotumise muutumist ajas.

## Võrrandi esitus
Funktsiooni jaoks u(x,y,z,t), mille ruumimuutujad on defineeritud kolmemõõtmelises eukleidilises ruumis ristkoordinaatides x,y,z ja millel on üks ajamuutuja tavaldub soojusjuhtivuse võrrand kujul

:\frac{\partial u}{\partial t} -\alpha\left(\frac{\partial^2u}{\partial x^2}+\frac{\partial^2u}{\partial y^2}+\frac{\partial^2u}{\partial z^2}\right)=0

kus \alpha on reaalarvuline koefitsient, mida nimetatakse keskkonna difusiivsuseks. Kompaktsemalt ja koordinaadisüsteemist sõltumatult saab soojusjuhtivuse võrrandi kirja panna kujul\dot u = \alpha \nabla^2 ukus tähistab \nabla^2on Laplace'i operaatorit ja \dot{u} esimest tuletist aja järgi.

## Vaata ka

* Osatuletistega diferentsiaalvõrrand
* Difusioon
Mirjam Maasikas

**Mirjam Maasikas** (10. oktoober 1916 – 28. september 1992) oli eesti klaasikunstnik.

Ta lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi prof. Maks Roosma õpilasena 1955. aastal. Töötas Tarbeklaasis esialgu graveerijana ja hiljem (1960–1983) kunstnikuna.

Ajastule omaselt on Maasika loodu enamasti teostatud suitsutooni klaasis. Enim toodetutest on tuntumad vaagnad "Atland" ja kausikomplekt "Salat". 
Mirjam Maasika üht pikemalt tootmises olnud komplekti "Inna" toodeti aastatel 1972–1984.

1977. aastal toimus Eesti NSV Riiklikus Kunstimuuseumis Mirjam Maasika isikunäitus, kus oli eksponeeritud peamiselt kunstniku vabalooming.

## Viited
Millennium Bridge

**Millennium Bridge** on Suurbritannia pealinnas City of Londoni linnaosas Thamesi jõge ületav jalakäijate sild. Seda hakati aastatuhandevahetuseks ehitama 1998. aastal ja sild avati juunis 2000.

## Vaata ka
*Thamesi jõgi
*Tate Modern

## Välislingid
Eneserealisatsioon

**Eneserealisatsioon** on lääne psühholoogias, filosoofias ja spirituaalsetes käsitlustes, samuti Indiast pärit religioonides kasutatav mõiste. Lääne tähenduse järgi on see isiku eneseteostuse saavutamine oma annete täieliku väljaarendamise läbi. India tähenduse järgi on eneserealisatsioon vabastav teadmine oma tõelisest minast kui muutumatust ja surematust aatmanist või taolise muutumatu mina puudumisest (śūnyatā).
Alfeld

**Alfeld** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hildesheimi kreisis.

Linna pindala on 72,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 18 814 inimest. Linn paikneb Leine jõe ääres ja on suuruselt teine linn kreisis ning Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkonna osa.

## Ajalugu

Linn asutati enne 1214. aastat. Nimega Alvelde oli see ürikutes 1214., 1221. ja 1233. aastal. Toponüümne element "-feld" tähendab "avatud ala", "arenematta avatud välja" või "harimatta välja". "Al-" tuleneb tõenäoliselt indoeuroopa tüvest "el-/ol-", mis tähendab "vett", "niiskust" või "voolamist".

1426. aastal astus Alfeld Saksi linnade liitu, saades seega Hansa Liidu kaudseks liikmeks. Linn oli üks väiksemaid Hansa Liidus, kuid sai 14. ja 15. sajandil õlle, humala, lina ja lõngaga kauplemisel jõukaks.

Alfeld kuulus algselt Hildesheimi piiskopkonnale, kuid läks pärast Hildesheimi piiskopkonna vaenust (1519–1523) Braunschweig-Wolfenbütteli vürstkonnale. Tagantjärele oli see Braunschweigi periood Alfeldi kuldajastu, selle majandus ja kultuur õitsesid enne Kolmekümneaastast sõda.

## Vaatamisväärsused

Alfeldi vaatamisväärsused on raekoda (1586) koos kaheksanurkse torniga, Püha Nicolai kirik ja keskaegne vahitorn *Fillerturm* ning 1911. aasta Fagus-Werk vabrik, hea näide Walter Gropiuse varajase modernistliku arhitektuuri kohta. Kuulsamad on Sieben Berge ('seitse mäge') põhjas ja Lippoldshöhle ('Lippoldi koobas'), kus öeldakse olla elanud legendaarne röövel-rüütel.

## Kultuur

Väide, et populaarne muinasjutt "Lumivalgeke" sündis Alfeldis, on vale. Kuigi kaevurid, kes kaevandasid maaki Seitsmest mäest, uskusid pöialpoiste olemasolusse, on tõenäolisem, et muinasjutu hälli tuleb otsida Prantsusmaalt. Versioon, mida vennad Grimmid läbi Seitsme mäe reisides kuulsid ja kirja panid niinimetatud muinasjututänaval *(Märchenstrasse)*, on vaid üks paljudest.

## Majandus

Linna suurim tööandja on SAPPI (Lõuna-Aafrika tselluloosi ja paberitööstus) vabrik oma suure korstnaga, millest on saanud üks Alfeldi maamärke. Isegi kuulsam kui SAPPI on Fagus-Werk, ümber ehitatud aastatel 1910–1915 arhitekt Walter Gropiuse jooniste järgi, mis öeldavasti on saanud moodsa arhitektuuri trendiks.

## Popkultuur

Alfeld on strateegiliselt tähtis linn, kus NATO ja Punaarmee väed võitlevad korduvalt Tom Clancy romaanis "Red Storm Rising" sildade tõttu üle Leine jõe.

## Sõpruslinn
* Wakefield, Suurbritannia

## Sündinud Alfeldis
* Augustin von Alveldt (1480–1535), frantsiskaan ja vastuoluline teoloog
* Walter Kappe (1905–1944), nats, kes käis 1930. aastatel emigrandina Ameerika Ühendriikides, propaganda ja spionaaž NSDAP tähenduses
* Albrecht Graf von Goertz (1914–2006), Saksa tööstusdisainer
* Zbigniew Żedzicki (1945-), Poola maadleja
* Uwe Schmidt (1954-), Saksa poliitik (SPD) ja alates 2009. aasta juulist Kasseli kreisi juht

## Vaata ka
* Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkond
* SV Alfeld

## Viited

## Välislingid
* www.alfeld.de
Ketli Tiitsar

**Ketli Tiitsar** (sündinud 15. juulil 1972) on eesti ehtekunstnik.

## Haridus
Ketli Tiitsar õppis aastatel 1991–1995 Tallinna Kunstiülikoolis metallikunsti erialal (lõpetas *cum laude*) ning 1999. aastal sai samal erialal magistrikraadi. Lühikest aega õppis ka Oslos Kunsti ja Disaini Kolledži metalliosakonnas ning ehtedisaini Hollandi Gerrit Rietveldi Akadeemias.

## Töökäik
1996. aastal lõid Ketli Tiitsar, Kristi Paap, Kaire Rannik, Berit Teeäär ja Maria Valdma rühmituse F.F.F.F. (Fun For Five Female), mis tegutses kuni 2005. aastani. Rühmitus tegeles installatsioonide ja fotograafiaga ning ka näituste disainimise ja kureerimisega. Sellest ühendusest on tehtud dokumentaalfilm "F.F.F.F. läheb laiali" (2005). Režissöör Marko Raat, Kuukulgur Film. 50’

1999. aastast on ta Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis kureerinud, korraldanud ja kujundanud näitusi. Alates 2002. aastast töötab ta Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi projektijuhina. 

## Liikmesus
2002. aastal sai temast Eesti Kunstnike Liidu liige ja Tallinna Rakenduskunsti Triennaali ühenduse liige, aastatel 2002–2014 oli ta juhatuse esimees.

## Looming
Peamiselt teeb Ketli Tiitsar oma ehted puidust, mis on tema sõnul tähendusrikas ja kõigile tuttav materjal, aga kasutab ka muid looduslikke materjale. Lisaks peavad ehted tekitama huvi ja looma lugusid.



## Tunnustus
* 2009 Ede Kurreli preemia
* 2017 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (koos Kristi Paabiga, kaasaegse ehtekunsti praktikate järjepideva käsitlemise ja tähenduste avamise ning traditsioonilise ja uudse sidumise eest ehtes nii rahvusvahelisel kui kohalikul kunstimaastikul, mis kulmineerus 2017. aastal tugevaks ja veenvaks tervikuks ühisnäitusel Nature Morte. Cherries and Skeleton Tallinna Linnagaleriis)

## Teoseid avalikes kogudes
*Eesti Kunstiakadeemia metallikunsti osakond
*Eesti Kunstimuuseum
*Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum
*Svelviki Maakonna Keskus, Norra
*Mizgiris' Kunstnike Maja, Nida, Leedu

## Viited

## Välislingid

* "Ketli Tiitsar blogi"
* "What goes on with contemporary jewelry in Estonia: interview with Ketli Tiitsar" Juvelirum, 18.aprill 2016
* "Kunstistuudio"
Osatuletistega diferentsiaalvõrrand

**Osatuletistega diferentsiaalvõrrandiks** (lühidalt ODV) nimetatakse võrrandit, mis sisaldab otsitavat funktsiooni u(x_1 , \ldots , x_n) ja selle osatuletisi. Osatuletistega diferentsiaalvõrranditeks nimetatakse diferentsiaalvõrrandeid, kus otsitavaks on mitme muutuja funktsioon ja võrrand sisaldab osatuletisi.

## Teist järku ODV lineaarsus ja kvaasilineaarsus

### Teist järku ODV
Teist järku ODV sisaldab otsitavat funktsiooni ja tema osatuletisi, kusjuures osatuletised ei ole kõrgemad kui teist järku. Üldkujul on tegemist n-muutujaga teist järku ODV. Seega

: F\left(x_1,\ldots,x_n,u,\frac{\partial u}{\partial x_k},\frac{\partial^2 u}{\partial x_i,x_k}\right)=0 \quad i,k=1,2,\ldots,n 

### Lineaarsus ja kvaasilineaarsus
Vaatleme kahe sõltumatu muutujaga x,y teist järku ODV-si. Seega nende üldkuju on

:F\left(x,y,u,\frac{\partial u}{\partial x},\frac{\partial u}{\partial y},\frac{\partial^2 u}{\partial x^2},\frac{\partial^2 u}{\partial x \partial y},\frac{\partial^2 u}{\partial y^2}\right)=0, kasutades tähistust  \dfrac{\partial u}{\partial x}=u_x, \dfrac{\partial^2 u}{\partial x \partial y}=u_{xy} 
:
:saab viimast kompaktsemalt esitada F(x,y,u,u_x,u_y,u_{xx},u_{xy},u_{yy})=0

* **Lineaarseks** nimetatakse osatuletistega diferentsiaalvõrrandit, kui see on lineaarne lahendi u ning selle osatuletiste suhtes. See tähendab, et osatuletised on esimeses astmes ja kordajad sõltuvad vaid sõltumatudest muutujatest x,y.

::a_{11}u_{xx}+2a_{12}u_{xy}+a_{22}u_{yy}+b_1u_x+b_2u_y+cu=f,
:kus a_{ij},b_i,c ja f sõltuvad (x,y)-st.

* **Kõrgemat järku tuletiste suhtes lineaarne** võrrand on kujul

::a_{11}u_{xx}+2a_{12}u_{xy}+a_{22}u_{yy}+F(x,y,u,u_x,u_y)=0,
:kus a_{ij} sõltuvad (x,y)-st.

***Kvaasilineaarse** võrrandi korral sõltuvad kordajad a_{ij} peale x,y-i ka u-st ja tema esimest järku osatuletistest.

## Teist järku ODV kanoonilised kujud

* **Elliptiline:** u_{x_1x_1}+u_{x_2x_2}+\ldots+u_{x_nx_n}=\phi
* **Hüperboolne:** u_{x_1x_1}=\sum^n_{i=2}u_{x_ix_i}+\phi
* **Ultrahüperboolne:** \sum^m_{i=1}u_{x_ix_i}=\sum^n_{i=m+1}u_{x_ix_i}+\phi
* **Paraboolne:** \sum^{n-m}_{i=1}(\pm u_{x_ix_i})=\phi, \, m>0

## Viited

## Kirjandus

* Matemaatilise füüsika võrrandid, Teet Örd, Ivar-Igor Saarniit, Küllike Rägo, Urve Kanrgro, Tartu Ülikool 2019
* Matemaatilise füüsika võrrandid, Enno Paisi konspekt, koostanud Mirko Mustonen, Tallinn 2013
Peeter Rudaš

**Peeter Rudaš** (sündinud 21. jaanuaril 1942 Tallinnas) on eesti klaasikunstnik.

## Haridus
Ta on lõpetanud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi klaasikunsti erialal 1970. aastal. 

## Töö ja looming
1972. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige ning 1977. aastast Eesti Kunstiakadeemia õppejõud.

Töötas Tarbeklaasis kahel perioodil: 1959–1962 mustrilihvijana, seejärel 1970–1978, pärast Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi lõpetamist eksperimentaalgraveerija, kunstniku ja klaasipuhujana. Rudaš on tuntud unikaalteoste loojana, kuid ta jõudis kujundada ka mitmeid Tarbeklaasi toodangusse kuulunud esemeid. Üks tema tuntumaid töid Tarbeklaasis oli joogikomplekt "Alfa".

Peeter Rudaši loomingus on oluline osa klaasist valatud skulptuuridel. Tehnika ja töövõtete mängulisus ja spontaansus sobivad kunstniku töömeetodite ja eesmärkidega suurepäraselt ning tulemuseks on tema enda sõnul "puäntillistlik skulptuur", kus väikesed erivärvilised klaasplokid liituvad suureks tervikuks ja annavad võimaluse mängida nüansseeritud või kontrastsete üleminekutega.

Rudaš on tuntud eesti klaasimeister, osalenud väga paljudel Eesti ja rahvusvahelistel näitustel.

### Laugu Klaasikoda
Rudaš rajas 1995. aastal oma suvekoju Laugu klaasikoja. Suvekodu õuele rajatud väiksesse hoonesse mahuvad klaasisulatus- ja lõõmutusahi, trummelahi ja paar lihvimispinki, lisaks klaasseintega galerii. Ateljees saab näha, kuidas meister vormib sulaklaasist erinevaid töövahendeid kasutades kauneid klaasobjekte. Kohapeal valminud kunstiteoseid on külastajatel võimalik ka osta. 

2016. aastast lööb klaasikojas kaasa klaasikunstnik Mare Saare, kes valmistab töökojas leekpõletil unikaalhelmeid. Tema sulatustehnikas klaasobjekte on galeriis nii vaatamiseks kui ka müügiks.

Laugu klaasikoda asub Saaremaal Leisi vallas Laugu külas. Klaasikoda on külastamiseks avatud suviti. Jälgida saab klaasipuhumist, külmtöötlust, klaasivalu.

## Isikunäitused
* 1972 Tallinna Kunstisalong, Tallinn
* 1976 Kunsti- ja Koduloomuuseum, Jekabpils, Läti
* 1976 Teaduste Maja, Riia, Läti
* 1980 Kiek in de Kök, Tallinn
* 1982 Tartu Kunstimuuseum, Tartu
* 1988 Kipsala galerii, Riia, Läti
* 1994 Viljandi Kultuurikeskus, Viljandi
* 1998 Runni tervisekeskus, Runni, Soome
* 2000 Raegalerii, Kuressaare
* 2000 Linnagalerii, Haapsalu
* 2018 Raegalerii, Kuressaare

## Tunnustus
* 1980 Üleliidulise Rahvamajanduse Saavutuste Näituse diplom, Moskva, Vene NFSV 
* 1985 III Baltimaade Tarbekunstitriennaali diplom

## Välislingid
* Aili Kokk. Mees mängib tule ja klaasiga. Saarte Hääl, 30. jaanuar 2012
* Laugu Klaasikoja tutvustus veebiportaalis Puhka Eestis
* Peeter Rudaši loomingut tutvustav kogumik (2012), koostaja Mare Saare
Mahāvatār Bābājī

**Mahāvatār Bābājī** (mahāvatār – 'suur avataara', bābājī – (austavalt) 'isa', 'vanem', 'tark') on India pühakule ja joogile antud nimi. Selle nimega hakkasid teda kutsuma mitmed tema õpilased (sealhulgas Lahiri Mahasaya), kes on end öelnud olevat temaga kohtunud aastatel 1861, 1935 ja 1980. Osasid neist kohtumistest on kirjeldanud Paramahansa Yogananda oma raamatus "Joogi autobiograafia". Sealsamas räägib Yogananda ka oma isiklikust kohtumisest Babajiga. Teisest isiklikust kohtumisest Babajiga räägib Sri Yukteswar Giri oma raamatus "The Holy Science". Joogi Sri M-i autobiograafia "Apprenticed to a Himalayan Master (A Yogi's Autobiography)" järgi on Babaji  jumal Šiva. Raamatu teises peatükis kirjeldatakse, kuidas Babaji võttis Šiva kuju. Kõiki neid lugusid on koos täiendavate kohtumistega kirjeldatud mitmetes elulugudes. Yogananda autobiograafias on öeldud, et Babaji on elanud mitmesaja või enama aasta jooksul India vähekülastatud piirkondades, kus teda on kohanud vaid käputäis ta õpilasi ja teisi inimesi. 

## Viited
Logaritmiline sageduskarakteristik

**Logaritmiline sageduskarakteristik** on füüsikalise suuruse või parameetri sageduskarakteristik, mis on esitatud logaritmilises skaalas, seda nii sageduse teljel (x-teljel) kui ka esitatava suuruse teljel (y-teljel).

Logaritmilises esituses osutuvad nii sageduse suhtes nii võrdelised kui pöördvõrdelised sõltuvused sirgjoonteks. Esimesed neist on tõusvad, teised langevad sageduse kasvu suunas. Võrdse dekaadide pikkuse korral mõlemal teljel on esimest järku sagedussõltuvused telgede vahelist täisnurka poolitavad sirgjooned (45-kraadise nurga all, tan=1). 

Sageduskarakteristikute asümptoodid või lihtsa astmefunktsiooniga esitatud lähendused on logaritmilises esituses seega sirgjooned.

Nimele "logaritmiline" vaatamata antakse telgedel esitatavad parameetrid tavaliselt mitte logaritmide vaid reaalselt mõõdetavate suuruste vastavate väärtustega, näiteks, sagedused hertsides, takistused oomides, pinged voltides, jne.

Logaritmilise sageduskarakteristiku taustaks on kindlasti dekaadide piiridele vastavad jooned, kuid lisatud võivad olla ka muude väärtuste jooned, näiteks kümnendarvude reast 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 või oktaavselt 1, 2, 4, 8, 16 jne., või ka muud logaritmiliselt ühtlased jaotused. Dekaadi jagamisel kümneks lõiguks on need väärtused tooduna mõningase ümardamisega järgmised: 1; 1,26; 1,6; 2,0; 2,5; 3,16; 4,0; 5,0; 6,3, 8,0 (ja 10).

Logaritmilist jaotust sageduse osas kasutatakse ka filtrite puhul (oktaavfiltrid, kolmandikoktaavsed ehk terts(iaal)filtrid).
Sard

**Sard** oli püsttoestik vilja, heina, linaseemnete jms kuivatamiseks.

Reas maasse löödud kärbiste okstele või pulkadele asetati 3 või 4 rida latte. Sarda pikkus olenes kuivatatava materjali hulgast. Sardad olid kasutusel Lõuna-Eestis, aga ka Venemaal ja Lätis. 

## Vaata ka
*Rõuk
*Aun
*Kärbis
*Rõuguredel
*Hakk
*Naber
*Saad
 
## Viited
Rõuguredel

**Rõuguredel** oli vilja, heina, põhu vm koresööda järelkuivatamiseks tehtud puidust sisetoestikuga kaldkatuse kujuga kuhilas.

Kahest või kolmest teibast ja neid ühendavatest rõhtlattidest valmistati raam, mille pikkus oli kuni 3 meetrit. Latid üldjuhul tapiti otsateivastesse. Koresööda kuivatamiseks seati rõuguredelid vastamisi. Eestis hakati rõuguredeleid kasutama 19. sajandi teisest poolest. 

## Vaata ka
*Rõuk
*Aun
*Kärbis
*Sard
  
## Viited
VGT (ettevõte)

**AS VGT** (**Võru Gaasianalüsaatorite Tehas**) oli aparaaditehas Võru maakonnas Võrus. 

Peale gaasianalüsaatorite tootis hoone ka teisi aparaate. Ettevõtte peakorpus on üks Võru tuntumaid ehitisi.

Ettevõte asutati 1959. Ettevõtte peakorpus valmis 1962.

Nõukogude ajal kandis ettevõte nime *[[Arnold Veimer]]i nimeline Võru Gaasianalüsaatorite Tehas*.

Ettevõte lõpetas tegevuse 2010.

## Viited

## Välislingid
*http://www.lounaleht.ee/index.php?page=1&id=3735
Rünnak

**Rünnak** on kellelegi pealetung, kallaletung, ründamise üksikjuhtum.

**Rünnak** on ka:
*Rünnak (ajakiri), Eestis aastatel 1926–1933 ilmunud noorsotsialistlik ajakiri.
*Rünnak (sõjandus), sõjaline operatsioon.
*Rünnak (ettevõte), Tallinna ettevõte, mis tootis jalanõusid.
*Rünnak (film), Hollandi film 1987. aastast.
*Rünnak, eesti perekonnanimi. 
*Loomarünnak, looma rünnak inimese vastu.
Takistusmagasin

**Takistusmagasin** (*resistance box*) on seade, millesse on paigutatud kindla suurusega takistust omavad elemendid, mida saab lülitite või juhtmete abil ühendada nii, et saadakse soovitud väärtusega kogutakistus.

Tavaliselt on elemendid rühmitatud või lülitatavad dekaadide kaupa.

Väga tüüpilised on kuuedekaadilised takistusmagasinid, mille esimene dekaad võimaldab moodustada takistusi 0,1...0,9 oomi, viimane aga takistusi 10...90 kilo-oomi. Kõigi kuue dekaadi peale kokku saab moodustada maksimaalse takistuse 99999,9 oomi.

Takistusmagasinid on üldjuhul kõrge täpsusklassiga, näiteks 0,1%.

Traattakistitest moodustatud takistusmagasinide kasutamisel tuleb tihti arvestada sellega, et nendes kasutatud takistusahelatel võivad olla suure mõjuga parasiitparameetrid. Kuigi traattakistid keritakse kas bifilaarsetena või sektsioneeritutena, jäävad nende puhul parasiitparameetrid (näiteks järjestikinduktiivsus Ls või paralleelmahtuvus Cp) oluliselt halvemaks, kui need on diskreetsete komponentide (takistite, kondensaatorite ja induktiivsuste) puhul. See piirab selliste takistusmagasinide kasutamise sagedusala väga oluliselt.

Takistusmagasin võib olla markeeritud elektrijuhtivuse ühikutes. Siis võidakse seda nimetada juhtivusmagasiniks.
Rünnak (ettevõte)

**Jalanõudetööstus Rünnak** oli Tallinna ettevõte, mis tootis jalanõusid. Ettevõte tegutses 1933–1947.

Ettevõtte Standard-Nool asutasid 1933 a varem iseseisvalt tegutsenud A Kuningas ning G Räämet. Asus alguses aadressil Pikk tänav 30. 1935. aastal avati aadressil Vabriku tänav 59 uus tootmishoone, kus oli kasutusel üle 60 mitmesuguse elektri jõul töötanud masina. 1940 ettevõte natsionaliseeriti. Sellega liideti kaks väiksemat tööstust - saapatööstus Aksi ning J. Katzi pealsetööstus ning 1941. aastal nimetati jalanõudetööstuseks Rünnak.

Nimed:
*1933–1940 Jalanõudetööstus Standard-Nool
*1941 Jalanõudetööstus Rünnak
*1942–1944 Natsionaliseeritud saapavabrik Standard
*1944–1947 Jalanõudetööstus Rünnak.

## Viited

## Välislingid
*