open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nova Publishers

**Nova Publishers** on USA kirjastus, mis annab välja peamiselt teadusraamatuid ja -ajakirju.

Kirjastus asutati 1985. aastal.

## Välislingid
*Kirjastuse koduleht
Now and Forever

## Muusikas
### Albumid
*"Now and Forever", Air Supply album, 1982
*"Now & Forever", Color Me Baddi album, 1996
*"Now & Forever", Kim Wilde'i album, 1995
*"Now and Forever", Triinu Kivilaane album ja selle albumi nimilaul, 2008
*"Now and Forever: The Hits", TLC kogumikalbum, 2003
*"Now and Forever: The Video Hits", TLC muusikavideote kogumik, 2004

### Laulud
*"Now and Forever", Angella Deani laul, 1979
*"Now & Forever", Drake'i laul albumilt "If You're Reading This It's Too Late", 2015
*"Now and Forever", Richard Marxi laul, 1994
*"Now and Forever", Russell Watsoni laul albumilt "True Stories", 2016
*"Now and Forever", Jaapani popmuusikaansambli Hinoi Team singel aastal 2006
Journal of Biosemiotics

**Journal of Biosemiotics** oli esimene rahvusvaheline biosemiootikaalane teadusajakiri. Seda andis välja kirjastus Nova Science Publishers. 

Ajakirja toimetajad olid Marcello Barbieri (peatoimetaja), Claus Emmeche, Jesper Hoffmeyer, Kalevi Kull ja Anton Markoš.

Ajakirja ilmus kaks mahukat numbrit aastal 2005, mis mõlemad on hiljem välja antud ka eraldi raamatuna:
* *Biosemiotics Research Trends* (2007);
* *Biosemiotics: Information, Codes and Signs in Living Systems* (2007).

Ajakirja asemele asutati rahvusvaheline ajakiri Biosemiotics, mida annab välja kirjastus Springer ja mis ilmub alates aastast 2008.

## Välislingid
*Ajakirjast kirjastuse kodulehel
Flagstaff

**Flagstaff** (navaho *Kinłání*) on linn Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis, Coconino maakonna halduskeskus.

Flagstaffi pindala on 164,8 km² ja elanike arv 2006. aastal oli 58 213. 2020. aastal oli elanike arv 76 831. Linn asub 2104 meetri kõrgusel merepinnast, olles nii USA suurima elanike arvuga linn, mis asub vähemalt 2 kilomeetri kõrgusel. 

Flagstaff on tuntud talispordikeskus. Linna lähedal on Suure Kanjoni rahvuspark. Läbi linna kulgeb ajalooline Route 66. 

Varem põhines linna majandus puidu-, raudtee- ja rantšotööstusel. Tänapäeval on linna majanduses olulisel kohal turismiga seotud ettevõtted ning teadusasutused, nagu Põhja-Arizona Ülikool, Lowelli Observatoorium, USA Mereväeobservatooriumi Flagstaffi jaam ja USA Geoloogiateenistuse uurimiskeskus. 

## Välislingid
* Linna koduleht
Nenya

**Nenya** on oluline ese J.R.R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".

Nenya kuulub võimusõrmuste hulka, olles üks kolmest haldjasõrmusest. 

Nenya – veesõrmus.

Nenya oli valmistatud mithrilist ja temale oli asetatud teemandist kivi.
 
Nenya vardjaks oli Galadriel.

Galadrile sai Nenya Celebrimborilt kui sõrmused peideti 1693. aastal Teisel Ajastul. Galadriel kasutas sõrmust, et säilitada Kuldse Metsa ilu Lothlorienis, et mets näiks ajatu, et tema ilu ei hääbuks ega vajuks unustusse. Samuti kasutas Galadriel Nenyat valvamaks ning kaitsmaks Lothlorieni piire kui Sauroni vari hakkas kasvama. Lothlorieni piirid olid nii hästi kaitstud, et isegi Sauron ei saanud neid ületada. Seetõttu hakkas ta kahtlustama, et üks Kolmest võib olla Galadrieli käes seal varjul, kuid sellele vaatamata jääb Nenya tema eest varjule.

Kui Frodo saabub Lothlorieni 3019. aastal, siis püüab Galadriel sõrmust Frodo eest varjata. Kuid olles võimusõrmuse kandja, ei jää see tema eest varjule nagu teiste eest.

Galadrile ütleb Frodole, et kui Frodol õnnestub Võimusõrmus hävitada, siis Nenya kaotab oma võimu ja Lothlorien hääbub. See kurvastab küll Galadrieli sügavalt, kuid tema ja teised haldjad lepivad sellega, kui see tähendab Sauroni lõpliku lüüasaamist.

Nenya suurendab Galadrielis mere ihalust ning soovi naasta Kadumatule Maale. 23. septembril 3019 pärast Sauroni hävitamist lahkubki Galadriel Keskmaalt Läände ning võtab Nenya enesega ühes.
Vilya

**Vilya** on oluline ese J. R. R. Tolkieni kolmikteoses "Sõrmuste Isand".

Vilya kuulub Võimusõrmuste hulka, olles üks kolmest Haldjate Sõrmusest

Vilya - Õhu Sõrmus

Vilya oli valmistatud kullast ning sellel asetses sinine kivi.

Vilya oli valmistatud Elrondile.

Vilya on Kolmest Haldjate Sõrmustest vägevaim.

Esmalt anti see sõrmus Gil-galadile hoiule hiljem andis aga Gil-glad selle Elrondile. Gil-gald võis sõrmuse Elrondile anda umbes 1701. aastal kui ta määras Elrondi oma asemikuks.

Elrond kasutas sõrmust hoidmaks Rivendelli pelgupaigaks Sauroni teenrite eest. Elrond hoidis Vilya olemasolu salajas kuni Sõrmuse sõja lõpuni. 29. septembril 3021 lahkub Elrond koos Galadrieli ja Gandalfiga Keskmaalt Läände ning temagi võtab oma sõrmuse enesega ühes.
Anton Markoš

**Anton Markoš** (sündinud 20. märtsil 1949 Kremnicas, praeguse Slovakkia alal) on tšehhi bioloog. Ta on tegelenud teoreetilise bioloogiaga, sealhulgas biosemiootika ja biohermeneutikaga. 

Ta on Prahas Karli ülikooli loodusteaduste filosoofia ja ajaloo kateedri juhataja.

Ta on üks ajakirja Biosemiotics toimetajaid ja populaarteadusliku ajakirja Vesmír kaastööline.

## Isiklikku
Tema abikaasa on bioloog Fatima Cvrčková.

## Teosed
* *Povstávání živého tvaru*, 1997
* *Tajemství hladiny - hermeneutika živého*, 2000, 2. trükk 2004. Inglise keeles: Markoš, Anton 2002. *[[Readers of the Book of Life: Contextualizing Developmental Evolutionary Biology]]*. Oxford: Oxford University Press. 
* Anton Markoš, Jozef Kelemen. *Berušky, andělé a stroje*, 2004 
*Anton Markoš, Tomáš Daněk. *Život čmelákův: koláž o pobývání v různých světech*, 2005
Inimeste Sõrmused

**Inimeste Sõrmused** on olulised esemed J.R.R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste isand".

Inimeste Sõrmused kuulvad kahekümne Võimusõrmuse hulka. Inimestele oli võimusõrmustest antud 9 sõrmust.

Sõrmused olid valmistatud haldjaseppade poolt Eregionis u 1500. aastal Sauroni juhendamisel. Kuid haldjad ei teadnud, et need sõrmused on kurjast ning valmistatud täitma kurja nõu. Kui teised sõrmused olid valmistatud, valmistas Sauron ise salaja veel ühe sõrmuse – Võimusõrmuse, et allutada teised Sõrmused täitma oma tahet. Inimeste Sõrmused olid valmistatud, et muuta inimesed Nazguliteks – Sõrmuste Vaimudeks, kes täidavad oma isanda tahet.
1697. aastal andis Sauron 9 sõrmust üheksale mehele – kolm neist kutsusid endid numenoorlasteks. 
Need mehed kasutasid sõrmuste võimu, et saada rikkust, au ja kuulsust enesele.

Üheksa tegid oma kandjad nähtamatuks ning pikendasid nende eluiga. Kuid peagi sai neist kingitustest oma kandjaile needus. Nad muutusid jäädavalt nähtamatuks ning nende elu tõmmati viimseni pingule kuni elamine muutus neile talumatuks. Nendest said vaimud, nähtamatud va siis kui nad enesele mustad rüüd heitsid. Esimest korda kutsuti üheksa sõrmuse kandjaid Sõrmuste vaimudeks ehk Nazguliteks u 2251. aastal Teisel Ajastul.

Sõrmuste vaimud olid täielikult Sauroni kontrolli all ega omanud mingisugustki oma tahet. Seega oli Sauroni plaan valitseda Võimusõrmusega teisi Võimusõrmuseid kõige enam õnnestunud just inimeste puhul. Päkapikude eluiga sõrmused ei pikendanud ning päkapikud olid nii kangekaelsed, et Sauroni võim ei hakanud neile peale kuigi muutis nad ahnemaks ja sõjakaks, Haldjad aga oma sõrmuseid ei kasutanud kui Sauroni käes oli Võimusõrmus. Ainsana saigi Sauron oma täieliku võimu alla inimesed.

Nazgulitest said Sauroni võimsaimad teenrid. Nad külvadsid vägivallaga üle kõik kes neile ei allunud. Sõrmuse sõja ajal saadab Sauron Nazgulid otsima Frodot. Neid juhtis üks sõrmus ning kui Frodo selle sõrme pani siis muutus ta Nazgulitele nähtavaks.

Kui 25. märtsil 3019 Võimusõrmus hävitati siis kaotasid ka teised Võimusõrmused oma väe. Nazgulite isand on juba lahingus alistatud, kuid kaheksa ülejäänud Nazgulit süttivad Võimusõrmuse hävimise järel leekidesse, üheksa sõrmust aga hävinevad kui Bara-dur kokku langeb ja Mordor hävineb.
Barahiri sõrmus

**Barahiri sõrmus** on ese J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".

Barahiri sõrmus on Isilduri perekonna reliikvia, mis on inimeste ja haldjate sõpruse sümboliks. Sellel sõrmusel polnud väge, kuid ta oli väärtuslik pärand. Sõrmuse valmistas noldor Kadumatul Maal.

Finrod Felagund andis sõrmuse Barahirile tänutäheks oma elu päästmise eest. Sealt edasi pärandati sõrmust põlvest põlve edasi.

2951. aastal annab Elrond selle sõrmuse edasi Aragornile kui osa tema pärandist. 2980. aastal annab Aragorn sõrmuse Arwenile, kui nad kihluvad.
Gimli

**Gimli** on üks keskseid tegelasi J. R. R. Tolkieni triloogias "Sõrmuste Isand".

Gimli kuulub Päkapikkude rassi. Tema isa Gloin oli omal ajal Bilbo kaaslane nende seiklusel Üksildasele Mäele.

Gimli on ustav ning südi. Ta kuulub Sõrmuse Vennaskonda, mille eesmärk on toetada Frodot tema ülesandel hävitada Võimusõrmus.

Retke jooksul saab Gimli üle oma rahvale omastest kahtlustest haldjate osas ning imetleb sügavalt Haldjate Emandat Galadrieli ning tema lähimaks sõbraks Vennaskonnas saab Sünklaane haldjas Legolas.
Korni keel

**Korni keel** (*Kernowek*) on kõmri ja bretooni keelele lähedane keldi keel, mida kõneldakse Cornwalli krahvkonnas Edela-Inglismaal.

Cornwallis kõneldud keel suri 18. sajandi lõpus välja, kuid taaselustati  20. sajandil.

## Keelenäide
Meieisapalve:


*Agan Tas ni, eus e’n nev,*
*benigys re bo dha hanow.*
*Re dheffo dha wlascor,*
*Dha vodh re bo gwres e’n nor pecar'a e’n nev.*
*Ro dhyn ni hedhyw agan bara pub dedh oll,*
*ha gav dhyn agan cabmweyth*
*pecar del evyn nyni*
*dhe’n re na eus ow cabmwul war agan pydn ni;*
*ha na wra agan gorra en temptashyon,*
*mes delyrv ni dhort drog.*
*Rag dhiso che ew an wlascor,*
*ha’n gallos ha’n gordhyans,*
*bys vyken ha bynary.*
*Yndella re bo!*

## Vaata ka
*Kornikeelne Vikipeedia
*Cornwall

## Välislingid
Kohvik Kadriorg

**Kohvik Kadriorg** ehk **Must Luik** oli arhitektide Voldemar Herkeli ja Hindrek Piiberi projekti järgi 1966–1971 valminud hoone Kadriorus Tallinnas Narva maantee 90, mida rahvas hakkas kutsuma Mustaks Luigeks, kuna ruumilise mustvalge ribifassaadiga hoone katusel oli pilt uhkest luigest. Hoone lammutati 2008. aasta juulis.

Allkorrusel tegutsesid Musta Luige baar ja iseteenindusega püstijalakohvik, teisel korrusel mängis õhtuti orkester.

1990. aastatel ehitati populaar­set söögi- ja joogikohta mitu korda ringi. Kadrioru Keskus Must Luik avati 1996. aasta detsembris. Hoonest oli saanud 30 poega ostukeskus, kus esimesel korrusel oli suur toidupood ja mõned väiksemad poed ning teisel korrusel hulk väikesi poekesi, kus ostjaid harva näha sai.

## Kohvikuhoone lammutamine ja uue hoone projekteerimine
Musta Luige keskuse omanikfirma NG Eesti otsustas 2008. aasta juulis maja lammutada. Uue hoone projekti tegi arhitektuuribüroo JVR arhitekt Enn Rajasaar eesmärgiga teha kunagise kuulsa hoonega võimalikult sarnane hoone. Kadrioru kohvik lammutati 11. juulil 2008.

Kahekorruselise ostukeskuse asemele plaanitakse ehitada kolmekorruseline büroohoone, kus võivad olla ka mõned esinduslikud pisipoed. Uue hoone pindala on 500 ruutmeetrit, sinna mahuvad ka terrassiga kohvik, kondiitriäri, kulinaaria ja lillepood. Toidukauplust hoonesse plaanitud ei ole. Hoone kahele ülemisele korrusele tuleb 36 külaliskorterit.

## Välislingid
* "Miks tehakse Kadrioru Luige kohvikust kortermaja, aga mitte vabaajakeskus?" EE, 26. juuli 2007
* "Kadrioru kuulus Must Luik elab oma viimaseid päevi" Postimees, 30. juuni 2008
*"Legendaarne Kadrioru “Must Luik” saab uue näo" Eesti Päevaleht, 17. juuli 2008
*"Legendaarne Must Luik viimast päeva Kadriorus" Õhtuleht, 11. juuli 2008 (lammutustööde fotogalerii)
Aon Center (Chicago)

**Aon Center** on Ameerika Ühendriikides Chicagos asuv 83-korruseline hoone, mis valmis 1973. aastal.

Aon Center on maailma ainus risttahukakujuline maja, mis on üle 300 meetri kõrge. Kõrgusega 346,26 m on see Chicago kõrguselt neljas ja USA 12. pilvelõhkuja. Valmides oli see USA kõrgeim maja väljaspool New Yorki, kuni 1974 valmis Willis Tower, tollase nimega Sears Tower. Alles 2009. aasta juulis paigaldati Aon Centeri katusele väike sideantenn.

Aon Center on 83-korruseline. John Hancock Center, mis valmis 1969 ja oli enne Aon Centerit 346 meetriga Chicago kõrgeim maja, oli täpselt 100-korruseline.

Aon Centeri arhitekt oli Edward Durell Stone. Hoonele pandi nurgakivi 6. aprillil 1970 ja tseremoonial hõljus õhus 346 meetri kõrgusel, et rahvale näidata, kui kõrge see tuleb. Maja tellis oma peakorteriks Standard Oil Company ning esialgu oli maja nimi **Standard Oil Building** ja hüüdnimi **Big Stan**. 1985 muudeti ettevõtte ja vastavalt muudeti ka hoone nime: selleks sai **Amoco Building**. 2009. aastani oli Aon Center USA kõrgeim hoone, mille nime on muudetud. 1998 müüs Amoco hoone The Blackstone Groupile avalikustamata summa eest, mis ekspertide hinnangul jääb vahemikku 430–440 miljonit USA dollarit. 30. detsembril 1999 nimetati hoone ümber Aon Centeriks, ehkki Aon Corporation sai hoone suurimaks üürnikuks alles 2001. aasta septembris. 2003. aasta mais omandas Wells Real Estate Investment Trust maja summa eest, mis jääb vahemikku 465–475 miljonit USA dollarit. 10. augustil 2007 sai ettevõte nimeks Piedmont Office Realty Trust.

Algselt oli hoone välispind kaetud 43 000 Itaaliast toodud valgest Carrara marmorist plaadiga, kuid kliima osutus neile sobimatuks ning plaatkate hakkas murenema. Juba 1974. aastal kukkus üks marmorplaat alla kõrvaloleva Prudential Centeri peale. Järgnenud inspektsioon avastas marmorkattes hulgaliselt pragusid. Probleemi lahendamiseks kinnitati kõik marmorplaadid hulga terasrihmadega. 1990–1992 asendati marmor valge graniidiga. Remondiks kulutati 80 miljonit dollarit, mis on üle poole hoone esialgsest maksumusest.

Aon Centeri aadress on 200 East Randolph Street.

Majast üürib suurimat osa Aon Corporation. Üürnike hulka kuuluvad näiteks Microsoft, BP, Agency.com, Chicagolandi Kaubanduskoda ja Veolia.

## Välislingid
*Hoone tutvustus
Kõrvalmaantee

**Kõrvalmaantee** on Eesti riigimaantee, mis ühendab linna alevite ja alevikega, aleveid ja alevikke omavahel või küladega ning neid kõiki põhi- ja tugimaanteedega.

## Vaata ka
*Eesti kõrvalmaanteede loend
## Viited

## Välislingid
*Maanteeamet
*Riigi Teataja
Maantee klass

**Maantee klass** on maantee tehnilist taset iseloomustav tunnus, mis määratakse eeldatava liiklussageduse alusel.

Maantee klass määratakse uue tee ehitamisel, arvestades eeldatavat liiklussagedust, piirkonna arenguvajadusi ja rahvusvahelist liiklust, regionaalpoliitilisi eesmärke ja majanduslikke võimalusi. Tee rekonstrueerimise ja remondi projekti koostamisel maantee klassi ei muudeta.

Klassi järgi kehtestatakse maanteele esitatavad nõuded ehk maantee projekteerimiseks vajalike tee põhiparameetrite piirväärtused.

Näiteks I klassi maantee peab olema mõlemas sõidusuunas vähemalt kahe sõidurajaga ning ristub raudteega või teise teega enamasti kahel tasandil. Teele sõidetakse kiirendusraja kaudu ja teelt ära aeglustusraja kaudu.

## Viited
Põhimaantee

**Põhimaantee** on Eesti riigimaantee, mis ühendab pealinna teiste suurte linnadega, neid omavahel ja tähtsate sadamate, raudteesõlmede ja piiripunktidega.

Riigiteed liigitakse järgmiselt: 1) põhimaantee; 2) tugimaantee; 3) kõrvalmaantee; 4) ühendustee; 5) riigi jäätee; 6) muu riigitee.

Eestis on põhimaanteid kokku 1603 km, kogu riigimaanteede võrgust moodustab see 9,4%. Samas on põhimaanteedel liikluskoormus ülejäänud teedevõrguga võrreldes oluliselt suurem, igapäevane läbisõit põhimaanteedel moodustab umbes 50% kogu maanteeliiklusest.

## Vaata ka
*Poola põhimaanteed

## Viited
Mustkate

**Mustkate** on kruusa ja vedelbituumeni segust (mustsegust) ehitatud teekate, tavaliselt pinnatud. Valdavalt valmistatakse segu teehöövliga kohapeal (tee peal).

## Mustkatte ajalugu Eestis
Teise maailmasõja järel alustati sõjapurustuste likvideerimist ja maanteede sõidetavuse taastamist. Mustkatte kasutuselevõtul oli Eesti teedeehituses murranguline tähtsus, sest teede üldine kvaliteet paranes väga oluliselt. Esimesed kilomeetrid uut katet ehitati üleliidulise tähtsusega teedele 1946. aastal. Mustkatte ehitamine oli väga intensiivne 1950. ja 1960. aastatel. Ka järgnevatel aastakümnetel oli mustkate Eestis peamine püsikattematerjal. Veel praegugi on Eestis kõrvalmaanteid, mille kate on rajatud 1950. aastate alguses.

2007. aasta alguse seisuga oli Eestis mustkattega põhimaanteid 127, tugimaanteid 1308, kõrvalmaanteid 2467, rampe või ühendusteid 4 kilomeetrit, kokku 3906 kilomeetrit.

2012. aasta alguse seisuga oli Eestis mustkattega põhimaanteid 96, tugimaanteid 1077 ja kõrvalmaanteid 2596 kilomeetrit, kokku 3769 kilomeetrit.

## Viited

## Välislingid
*Fotosid mustkattest
Kruusatee

**Kruusatee** on tee, mille pealiskiht on ehitatud looduslikust või purustatud kruusast tihedate segude põhimõttel.

## Kruusateed Eestis
2007. aasta alguse seisuga oli Eestis kruusakattega tugimaanteid 78, kõrvalmaanteid 7000 ja rampe või ühendusteid 1 kilomeeter, kokku 7079 kilomeetrit.

2012. aasta alguse seisuga oli Eestis kruusakattega tugimaanteid 3 km ja kõrvalmaanteid 5755 kilomeetrit, kokku 5758 kilomeetrit.

## Vaata ka
* Pinnastee
* Pinnatud kruusatee

## Viited
Liiklussagedus

**Liiklussagedus** on tee, sõidusuuna või -raja ristlõiget ajaühikus läbivate sõidukite arv.

Eestis korraldab riigimaanteedel liiklusloendust Maanteeamet. Andmeid kasutatakse teede projekteerimisel, ehitus-, remondi- ja korrashoiutööde planeerimisel, eelarveraha jaotamisel ja mitmesuguste normatiivdokumentide rakendamisel. 

## Välislingid
*Eesti teede liiklussageduse statistika Maanteeamet
Bussipeatus

**Bussipeatus** on liinibusside peatumiseks ette nähtud tähistatud koht. Bussipeatuse rajatised peegeldavad tavaliselt peatuse kasutust: suurema ja tihedama kasutusega peatustes võib olla rajatisi ja linnamööbliesemeid, nagu peatustasku, ooteplatvorm, istmed, ootekoda, infotahvel sõiduplaani jms jaoks, elektrooniline infotabloo, prügikastid, valgustid jne, väiksema kasutusega peatustes võib olla vaid post koos sildi või märgiga peatuskoha tähistamiseks.

Teenindamispõhimõtte järgi on kolm peamist bussipeatuse liiki: tähistatud peatus, kus liinibuss peatub igal juhul; tähistatud nõudepeatus, kus buss peatub juhul, kui selle peatuse jaoks on ostetud pilet või seal ootab reisijaid; nn hääletuspeatus, mis ei ole kindlas kohas tähistatud, vaid reisida soovija võib bussi peatada ja peale minna soovitud kohas kas kogu liinimarsruudi ulatuses või teatud lõigul. Bussipeatus võib olla ette nähtud ainult reisijate pealevõtmiseks või ainult mahaminekuks.

Mõned hooldekodud ja haiglad rajavad erakorralisi bussipeatusi, mida liiklus tegelikult ei läbi, selleks et dementsuse või muude sarnaste probleemidega elanikud või patsiendid ei jalutaks kaugele ega kaoks ära, vaid jääksid bussi ootama tuttavlikku peatusse, kust neid on lihtne leida.


Hargla bussipeatus.JPG|Hargla bussipeatus
Kodijärve bussipeatus.JPG|Kodijärve bussipeatus
Tubala bussipeatus.JPG|Tubala bussipeatus
Seliste bussipeatus.jpg|Seliste bussipeatus


## Vaata ka
*Eesti bussipeatuste loend
*Bussijaam
*Trammipeatus
*Trollipeatus
Pindamine

**Pindamine** on teekattele kulumis- ja ilmastikukaitsekihi ehitamine, mille puhul kattele laotatakse vaheldumisi bituumensideainet ja sobiva terakoostisega kivimaterjali ning rullitakse. Pindamine võib olla ühe- või mitmekihiline.
Hobuveok

**Hobuveok** on hobuse jõul liikuv veovahend, enamasti millegi transportimiseks. Hobune rakendatakse veoki ette rakmetega. Peamised hobuveokid on vanker, regi, saan, kaless, tõld.

**Hobusõiduk** on hobuste jõul liiklemiseks kasutatud omnibuss, tramm, vms.

## Vaata ka
*Hobutransport
Rahvusvaheline Biosemiootika Ühing

**Rahvusvaheline Biosemiootika Ühing** (*International Society for Biosemiotic Studies*) on biosemiootika alal tegutsevate uurijate ülemaailmne organisatsioon. Ühing asutati aastal 2005. Ühingu ajakiri on Biosemiotics, mis hakkas ilmuma aastal 2008. Ühingu aastakonverentsideks on saanud *[[Gatherings in Biosemiotics]]*.

Ühingu esimene president oli Jesper Hoffmeyer, asepresident oli 2005–2012 Donald Favareau, alates 2012 Timo Maran. Alates aastast 2015 on president Kalevi Kull ja asepresident Donald Favareau.

Nagu väidab Thomas Sebeok, asutati Glottertalis 8. juunil 1990 *International Biosemiotics Society* (IBS). Kuigi too ei hakanud tegelikult tööle, sündis Glottertali kohtumistel rahvusvaheline biosemiootika rühm, mis 2005. aastal ühingu (taas)asutas.

Ühing annab välja Jesper Hoffmeyeri nimelist auhinda noortele teadlastele.

## Viited

## Välislingid
*Ühingu koduleht
Onud

**Onud** (kuni 2011. aastani **Lehmakommionud**) on tantsumuusikat mängiv Eesti ansambel.

## Ajalugu
Ansambel alustas tegevust Saaremaal Orissaare Keskkoolis 1991. aasta novembris. Kuna elektrilisi pille saada ei olnud, kasutati alguses akustilisi pille. Koosseis oli siis Ahto Nellis (kontrabass), Martti Nõu (mandoliin), Koit Kelder (akustiline kitarr).

## Koosseis
*Ahto Nellis – laul, basskitarr
*Kalev Saar – laul, trummid
*Koit Kelder – laul, kitarr
*Juhan Tõhk – laul, klahvpillid ja paaniflöödid
*Jüri Lamp – heli

## Salvestised
*Singel "Tü-tü-tü"
*Singel "Veidi veel"
*Singel "Triiksärk mu kaela poob"
*Singel "Kõik on jälle Türil koos"

## Tunnustus
*Aasta tegijam pulmabänd 2008 (pulmad.ee portaali kasutajate hääletus)
*Aasta tegijam pulmabänd 2009 (pulmad.ee portaali kasutajate hääletus)

## Välislingid
*Ansambel Lehmakommionud ametlik koduleht
*"Lehmakommionud võitsid «Haara mikris» The Suni taustalauljaid", Elu24.ee 19. jaanuar 2008
*Raul Vinni, "Lehmakommionudega pruudid kaasa ei jookse", Oma Saar 7. veebruar 2009
Adrar

**Adrar** on linn Alžeerias, Adrari provintsi halduskeskus. Asub oaasis, kus tegeletakse peamiselt põllumajanduse ja käsitööga.
Bensiin

**Bensiin** (Briti inglise keeles *petrol*, Ameerika inglise keeles *gasoline*, saksa keeles *Benzin*) on peamiselt mootorikütusena kasutatav kergete süsivesinike segu (keeb temperatuurivahemikus 30–200&nbsp;°C), kergesti süttiv, enamasti värvusetu vedelik. Bensiini saadakse peamiselt nafta töötlemisel.

## Vaata ka
* Ligroiin
* Bioetanool E85

## Viited

## Välislingid

* Riiklik kütuseseire andmebaas
* Riiklik kütuselabor
Constanze von Wetter-Rosenthal

**Constanze Elisabeth Marguerite von Wetter-Rosenthal** (18. aprill (ukj 30. aprill) 1872 Härgla mõis – 14. september 1948 Othmarschen, Hamburg) oli baltisaksa skulptor. 

## Elukäik
Constanze von Wetter-Rosenthal sündis Härgla, Kauksi ja Kernu mõisniku Hermann Ferdinand Gotthard von Wetter-Rosenthali ja Olga Cäcilie Justine Viktoria von Roseni tütrena. Õppis 1901–1905 Dresdenis ja 1906–1909 Berliini Preisi Kunstiakadeemias. Oli 1909. aastast vabakunstnik. Elas 1913. aastast Tartus, Tallinnas ja Pirgu mõisas. 1927. aastal kolis Hamburgi.

## Looming
Loonud portreid ja figuurplastikat, hauasambaid ning keraamikat. Tema portreelooming kujutab peamiselt Eestis elanud baltisakslasi. Wetter-Rosenthali parimad tööd "Brahmsi valsi tantsijatar" ja "Istuv tütarlaps" asuvad Hamburgi Kunstihallis.

Wetter-Rosenthali loodud on 1913. aastal valminud Tartu Toomemäe sildadel asuvad pronksreljeefid: Tartu Ülikooli rektori George Frédéric Parrot' portree Inglisillal ning ülikooli taastanud Vene keisri Aleksander I portree ja võidupärg Kuradisillal. Kirjanduses on ekslikult väidetud, et tema skulptuur "Sihile" (2025. aasta seisuga Kumu püsiekspositsioonis) esindas Eesti Vabariiki Berliini olümpiamängude võidukarikate konkursil.


Inglisild lähivaates 2025.jpg|George Frédéric Parrot' pronksreljeef Tartus Inglisillal (1913)
Kuradisild lähivaates lõunaküljelt.jpg|Aleksander I pronksreljeef Kuradisilla lõunaküljel (1913)
Kuradisild lähivaates põhjaküljelt.jpg|Võidupärg Kuradisillal (1913)


## Sugupuu

## Välislingid
* 
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Ruth-Kaja Pekk

**Ruth-Kaja Pekk** (sünninimi **Ruth-Kaja Sild**, 1971–1992 **Ruth-Kaja Garmider**) sündinud 29. septembril 1945 Tallinnas on eesti psühholoog ja lektor.

## Elulugu
Ruth-Kaja Sild sündis Aurelie (1924–1965) ja Rudolf Silla (1918–1953) vanima lapsena, tal on õde Ene ning vennad Riho ja Enn. Pere elukoht oli Sepa talu Juuru vallas Harjumaal, varem 47-hektariline suurtalu.

## Haridus- ja töökäik
1968. aastal ta lõpetas Tallinna Pedagoogilise Instituudi algklasside õpetuse metoodikuna ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogina.

Ta on töötanud Eesti Majandusjuhtide Instituudis, Tallinna Ülikoolis ja mitmes Eesti firmas. ETKVLs oli ta aastatel 1985–1989 Tööstuskoondise kaadriosakonna juhataja. Eesti Majandusjuhtide Instituudis töötas ta õppekonsultandina, hiljem ka psühholoogi, kursuste korraldaja ja lektorina.

Ta kuulub Eesti Konsultantide Assotsiatsiooni.

## Tegevus poliitikuna
Alates 1998. aastast kuulub ta Eesti Reformierakonda. Ta on ka Reformierakonna ühenduse NaiRe liige. Ta on osalenud kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel Tallinna kesklinna linnaosa piirkonnas Reformierakonna nimekirjas kahel korral – 2002 ja 2005. Ta olnud nii Tallinna Kesklinna halduskogu, Tallinna Kesklinna linnavara komisjoni ja Tallinna linnavarakomisjoni liige.

## Pirgu mõisa omanikuna
Alates 1994. aastast on ta Pirgu mõisast järelejäänud hoonete ja Pirgu mõisa pargi omanik, temaga koos juhib seda tema tütar Eva Garmider-Laur.

## Välislingid
*FOTOD | Imeilus Pirgu mõis on pea miljoni euroga müügis Delfi Ärileht, 12.08.2018
Peeter Võsa

**Peeter Võsa** ehk Võsa-Pets (sündinud 28. detsembril 1967 Tallinnas) on eesti teleajakirjanik ja endine poliitik, XII Riigikogu liige. 

Ta on lõpetanud Tallinna 43. Keskkooli. 2009. aastast õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis haldusjuhtimist.

Ta on juhtinud selliseid saateid nagu "Võsareporter", "Politseinädal", "Kriminaalkroonika", "Politseikroonika", "Baar", "Saaga", "Võimalik vaid Eestimaal", "Võsavinkel".

Ta on kuulunud Isamaa ja Res Publica Liidu ridadesse ja Keskerakonda. 2014. aastal süüdistati Keskerakonna fraktsiooni liiget Peeter Võsa rassismis ja ta saadeti partei aukohtu ette. Samal aastal avaldas Võsa arvamust, et Eesti poliitika on räpasem, kui ta oletas. 

Võsa on paistnud silma värvikate ja rahvalike sõnavõttudega. Nii on ta immigratsiooni ja pagulaste teemal ütelnud: "Igatahes, olge valmis – mustmiljon hämarat tegu võib olla meie poole teel. Praegu on need plaanid kõik veel võib-olla peidus hallides ajurakkudes pruunide silmade taga mustade mõtete laekas."

Tuntuse tipus on politsei teda korduvalt kainenema viinud ja ta on joobes peaga avalikes kohtades vahele jäänud.

2018. aasta intervjuus rääkis Võsa-Pets "Reporterile" oma uuest raamatust "Kadunud Eesti", milles käsitletakse "Politseikroonika" aegseid lugusid, ehk teisisõnu kirjutas Võsa prostituutidest ja politseist.

## Osalemine valimistel

## Isiklikku
Peeter Võsa on vallaline, tal on poeg ja tütar.

## Viited

## Välislingid

*Peeter Võsa Riigikogu kodulehel
*Peeter Võsa lõpetab politseisaate juhtimise
*Joobes telemeest Peeter Võsa peksti ja rööviti 
*Peeter Võsa "arenes" Keskerakonda
*Politsei võttis kinni purjus Võsareporteri
* Karoliina Vasli. Vaataja valik: Kersna saade põrus Õhtuleht, 10. jaanuar 2009
* Argo Ideon. Kuidas Peeter Võsa saab olla Rakvere linnapea kandidaat? Eesti Ekspress, 15. jaanuar 2009
* Skandaalne Peeter Võsa valiti Keskerakonna osakonnajuhiks ERR, 27. veebruar 2009

## Raamatud
*Eesti rahva appikarje. 2019.
*Kadunud Eesti. 2018.
Eesti Konsultantide Assotsiatsioon

**Eesti Konsultantide Assotsiatsioon** (**EKA**) on juhtimis- ja majanduskonsultantide ühendus. 

Mõned konsultandid on sidunud oma igapäevatöö konsultatsioonifirmaga, mõned ülikooliga, mõned tegutsevad nn vaba odamehena ehk iseseisvalt. EKA liikmete hulgas on tuntud nimesid, tunnustatud õppejõude, raamatute või artiklite autoreid, uudsete juhtimismeetodite või –võtete maaletoojaid.

Konsulteerimise temaatika on lai, haarates 67 alltegevusala 11 tegevusvaldkonnas – isikupsühholoogiast kuni sotsiaalpsühholoogiani, töökliima uuringutest kuni strateegilise juhtimiseni ja patendindusest kuni keskkonnauuringuteni. Iga EKA liige tunnustab assotsiatsiooni eetikakoodeksit, mis on ühtlasi ka kliendisuhete aluseks.

## Välislingid
* Eesti Konsultantide Assotsiatsiooni koduleht
NaiRe

**NaiRe** (varem **Naiste Reformiklubi**) on Eesti Reformierakonna juures tegutsev naisteühendus. NaiRe loodi Pärnus 30. aprillil 1995. Ühendusse kuulub enam kui 400 naist kogu Eestist.

Ühenduse tegevuse eesmärk on laiendada naiste silmaringi ja neid poliitiliselt harida. NaiRe on korraldanud seminare Euroopa Liidu teemadel, külastanud välisriikide saatkondi, ministeeriume, Eesti Panka, kohtunud erakondade poliitikutega, Riigikogu liikmetega Toompeal, osalenud naisühenduste ja erakondade naisorganisatsioonide vabariikliku ümarlaua töös jms. NaiRe liikmed ei pea olema Reformierakonna liikmed, kuid nad ei tohi kuuluda teistesse erakondadesse.

NaiRel on kohalikud ühendused Tallinnas, Tartus, Võrus, Jõhvis, Narvas, Saaremaal, Viljandis, Põltsamaal, Pärnus, Räpinas, Paldiskis, Viimsis, Rõuges ja Rakveres.

NaiRe on Eesti Naiste Koostööketi asutajaliige ja Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liidu liige. Ühenduse esinaine on Terje Trei. Varasemad esinaised on olnud Valve Kirsipuu (1995–2001), Ivi Eenmaa (2001–2003), Margot Fjuk (2003–2009) ja Maie Urbas (2009–2012).

## Sõnavõtte
2005. aastal süüdistas NaiRe telekanalit TV3 prostitutsiooni propageerimises, kui tõsielusaates "Tenerife" andis saatejuht Eda-Ines Etti NaiRe arvates "positiivse hinnangu prostituuditeenuste ostmisele kui igati tunnustatud ja esiletõstmist väärivale tegevusele". Sarnased kaebused esitasid ka Pärnumaa Naiste Ümarlaud, Eesti Naisteühenduste Ümarlaud ja 12 eraisikut ühise kirjaga. Avaliku Sõna Nõukogu otsuse kohaselt oli tegemist siiski mitte "prostitutsiooni tahtliku propageerimisega, vaid pigem nii saatejuhi kui ka toimetaja(te) ebaprofessionaalse otsusega".

## Viited

## Välislingid
* NaiRe koduleht
* NaiRe Reformierakonna kodulehel
* "Reformierakonna naisteühendus süüdistab telekanalit prostitutsiooni propageerimises" EPL, 10. mai 2005
* "Õrnema soo reformlased kohtusid Viljandimaal" Sakala, 23.04.2004
* "Endine rahvaliitlane hakkab Reformierakonna naisi juhtima" Järva Teataja, 6.04.2010
Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoor

**Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoor** on eesti koor, mille asutasid 1966. aastal TPI nais- ja meeskoori parimad lauljad. Koori liikmeteks on põhiliselt Tallinna Tehnikaülikooli üliõpilased ja vilistlased. Kammerkoor on aastate jooksul osalenud paljudel koorifestivalidel ja konkurssidel nii Eestis kui ka mujal maailmas.

Koori jaoks olulisemad saavutused on:
* 2006 – II koht IX Eesti Kammerkooride Festivalil B-kategooria kooride hulgas
* 2004 – I auhind cum laude Veldhoveni rahvusvaheliselt noortekooride festivalilt Hollandis
* 2002 – II koht VII Eesti Kammerkooride Festivalil Pärnus B-kategooria kooride hulgas
* 2000 – eripreemia parima kohustusliku laulu esituse eest (Raimo Kangro "Veel üks") Eesti sega- ja kammerkooride konkursil "Uus Tuljak" Tartus
* 1999 – kuld- ja hõbediplom Budapesti rahvusvaheliselt koorifestivalilt
* 1998 – "Hõbediplom" Riva del Garda rahvusvaheliselt koorifestivalilt
* 1991 – Grand Prix F. Schuberti koorikonkursil Viinis
* 1991 – "Kuldne diplom" Budapesti koorifestivalil
* 1982 – "Kuldne diplom" Tampere laulufestivalil

Koori peadirigendid on olnud Ants Üleoja, Enn Oja, Ene Üleoja, Karin Rööp, Hain Hõlpus, Andres Lemba, Karmel Eikner, Arvo Saar. Abidirigentidena on koori juures tegutsenud Moonika Karm, Ülle Eerik, Evi Eespere, Imbi Potter, Ene Kapten.

Alates 1996. aasta sügisest juhatab TTÜ Kammerkoori Peeter Perens.

Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoor kuulub Eesti Kooriühingusse ja Eesti Kammerkooride Liitu.
Tallinna Tehnikagümnaasium

**Tallinna Tehnikagümnaasium** (varasema nimega **Tallinna 43. Keskkool**) on asutatud 1972. aastal. Alates 1988. aastast on kool Tallinna Tehnikaülikooli baaskooliks.

Aastal 2017 tehti koolis suur remont, ehitati uus maja, Sõpruse puiestee 187 Tallinn.

Koolis on loodud nii õpilastele kui õpetajatele sobiv ja mugav töökeskkond. On kaks korralikku arvutiklassi, suur lugemissaal ja raamatukogu, renoveeritud aula ja avar aatrium. Kooli neljandal korrusel asub moodne presentatsioonisaal.

Koolis töötavad lisaks pädevatele õpetajatele ka oma ala spetsialistid - psühholoog, logopeed, arvutiinsenerid, haridustehnoloog.

Koolil on välja töötatud oma sümboolika ja traditsioonid - kooli lipp ja müts. TTG lipp on sisse õnnistatud Kaarli kirikus 21. detsembril 1995. aastal. 21. detsembril on traditsiooniline kooli lipupäev.

Kooli direktor on Martin Medar.

Kool asub Mustamäel aadressil Sõpruse pst 187.

## Välislingid

*Tallinna Tehnikagümnaasiumi koduleht
Eva Garmider-Laur

**Eva Garmider-Laur** (kuni 1997 **Eva Garmider**; sündinud 6. aprillil 1974) on eesti .

## Haridus
Eva Garmider on lõpetanud 1992. aastal Tallinna 43. Keskkooli ning 1997. aastal Tallinna Tehnikaülikooli majandusarvestuse eriala bakalaureusekraadiga ja 2000. aastal magistrikraadiga. 

## Töökäik

Ta on töötanud aastatel 2002–2004 teadurina Euroopa Liidu uurimisrühmas “Accounting Harmonization and Standardization in Europe: Enforcement, Comparability and Capital Market Effects”; 1999–2003 lektor ja 2000–2002 instituudi direktori kohusetäitjana Tallinna Tehnikaülikooli Majandusarvestuse instituudis. 

Alates 1994. aastast töötas ta Pirgu mõisa juures. Aastatel 1993–1997 RE Eesti Kütus raamatupidaja, stipendiaat.

## Publikatsioonid
„Accounting regulations in Eastern Europe and issues of income recognition timeliness and conservatism” (2005 artikkel), "Konservatiivsuse printsiibi mõjudest finantsaruannetele" (2003, majandusarvestus & finantsjuhtimine IV, TTÜ), "Kasumiaruandest" (2001, majandusarvestus & finantsjuhtimine III, TTÜ), „Varadest eelarveliste asutuste raamatupidamises“ (2000, majandusarvestus & finantsjuhtimine, TTÜ) ja “Accounting and taxation problems”, (1999, ettekanne ja artikkel TTÜ rahvusvahelisel konverentsil).

## Stipendiumid
* “Accounting Harmonization and Standardization in Europe: Enforcement, Comparability and Capital Market Effects” 2002 Euroopa Liit projekt HPRN-CT-1999-00062.

## Muu tegevus
Euroopa Raamatupidamise Assotsiatsioon (2001–2005), majandusüliõpilaste ühenduse AIESEC Nõuandva Kogu liige (alates 2001–2004), Tallinna Tehnikaülikooli Majandusteaduskonna nõukogu (2000–2002), Tallinna Tehnikaülikooli Majandusarvestuse instituudi nõukogu (2000–2002), Eesti Raamatupidajate Liit (alates 1999), Eesti Kooriühing (alates 1997).

1992. aastast laulab ta Tallinna Tehnikaülikool Kammerkooris. Aastatel oli 1996–1999 koori president.

2004. aastast kuulub Eva Garmider-Laur Eesti Reformierakonda.
Tapio Rautavaara

**Kaj Tapio Rautavaara** (ka **Tapsa Rautavaara**; 8. märts 1915 Nokia – 25. september 1979 Helsingi) oli soome sportlane, laulja ja näitleja.

Tapio Rautavaara oli mitmekülgne sportlane, kes võitis odaviskes kuldmedali 1948. aasta Londoni olümpiamängudel ja pronksmedali 1946. aasta Euroopa meistrivõistlustel Oslos. Lisaks tuli ta 1958. aastal vibulaskmises võistkondlikuks maailmameistriks.

Tapsa Rautavaara oli üks soomlaste armastatumaid lauljaid. Tema hiilgeaeg oli 1950. ja 1960. aastatel, kuid ta jätkas esinemist kuni oma elu lõpuni. Osa lauludest kirjutas ta ise, kuid tegi muu hulgas tuntuks paljud Toivo Kärki laulud, sealhulgas Reino Helismaa tekstidele loodud laulud. Tema tuntumate laulude hulgas on näiteks "Isoisän olkihattu" ja "Päivänsäde ja menninkäinen".

Tapio Rautavaara osales ka rohkem kui 20 filmis. Pärast seda, kui Johnny Weissmüller näitlemisest loobus, oli Rautavaata üks kandidaate Tarzani rolli.

24. septembril 1979 Tapio Rautavaara libises ja kukkus Tikkurila ujulas Vantaas lüües pea vastu põrandat. Ta viidi lähedasse tervisekeskusesse, kus tema vigastusi ei võetud tõsiselt, sest arvati, et ta on purjus. Tema pea seoti kinni ja ta saadeti koju. Ta suri järgnenud ööl ajuverejooksu tõttu oma kodus Helsingis Oulunkyläs. Ta on maetud Malmi surnuaeda.

Kõigi aegade suurima soomlase hääletusel 2004. aastal sai Tapio Rautavaara 35. koha.
Peeter Perens juunior

**Peeter Perens juunior** (sündinud 17. novembril 1971 Tallinnas) on eesti koorijuht, 2019. aasta suvel toimunud XXVII üldlaulupeo kunstiline juht.  

Ta on lõpetanud Eesti Muusikaakadeemia koorijuhtimise erialal professor Kuno Arengu klassis 1995. aastal ning ooperilaulu erialal professor Virgilijus Noreika klassis 2002. aastal. 

1996–2010 töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli Kammerkoori dirigendina. Aastatel 2003–2019 oli Tehnikaülikooli Akadeemilise Meeskoori peadirigent. Samuti juhatab ta Eesti Panga Kammerkoori. 

Peeter Perens on osalenud solistina suurvormide ettekannetel. Aastal 2001 osales ta "Europa Cantati" korraldatud I Rahvusvahelisel Euroopa Noorte Koorijuhtide Konkursil Budapestis, kus ta jõudis kuue finalisti hulka ja pälvis ühe eripreemiatest. Peeter Perens on osalenud oma kooridega edukalt mitmel rahvusvahelisel koorikonkursil Euroopas.

Peeter Perens on töötanud 10 aastat Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimise õpetajana ja olnud ka koorijuhtimise osakonna juhataja. 

Aastate jooksul on ta olnud seotud väga mitmete kooridega, mille seas on näiteks Estonia Seltsi Segakoor ja segakoor Endla ning ta on juhatanud kontsertidel nii Eesti Rahvusmeeskoori kui ka Eesti Filharmoonia Kammerkoori. 

Laulupidudel on Peeter Perens olnud mitmeid kordi nii sega-, mees- kui ka noormeeste kooride liigijuht. 2017. aastal oli ta XII noorte laulupeo "Mina jään" noormeestekooride liigijuht ning 2019. aastal XXVII laulupeo "Minu arm" kunstiline juht.

## Tunnustus
*2006 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (mitmekülgse kontserttegevuse eest Tallinna Tehnikaülikooli Akadeemilise Meeskooriga)
*2019 – Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium
*2019 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (koorimuusika aastapreemia pikaajalise panuse eest Eesti meestelaulu ning pühendunud töö eest juubelilaulupeo "Minu arm" kunstilise juhina)
*2020 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Peeter Perensi isa oli Peeter Perens (1934–1997).

## Viited
Peeter Perens

**Peeter Perens** (20. jaanuar 1934 Tallinn – 5. juuli 1997 Tallinn) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.

Peeter Perens õppis koorijuhtimist Kirovi ja Tallinna Muusikakoolis ning lõpetas 1963. aastal koorijuhtimise erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi.

Ta töötas muusikaõpetaja ja kultuuritöötajana; alates 1966. aastast oli Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimisõpetaja. Ta oli mitme tunnustatud koori (sealhulgas Eesti Teaduste Akadeemia mees- ja naiskoori) koorijuht.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistu heliloojate kvartalisse.
Karita Mattila

**Karita Marjatta Mattila** (sündinud 5. septembril 1960 Somerol) on soome ooperilaulja (sopran).

Karita Mattila õppis laulmist Sibeliuse Akadeemias ja Londonis Vera Rózsa käe all. Rahvusvaheliselt tuntuks sai ta 1983. aastal, kui võitis Cardiffis BBC lauluvõistluse "Singer of the World".

Ta on laulnud solistina muu hulgas koos New Yorgi, Bostoni, Los Angelese, Londoni, Berliini ja Viini filharmoonikute, Milano La Scala orkestri, BBC Sümfooniaorkestri ning mitme Prantsusmaa ja Rootsi orkestriga.

2012. aasta juulis esines ta Saaremaa Ooperipäevade raames Kuressaares.

## Tunnustus
* Karita Mattila on võitnud kaks Grammyt parima ooperisalvestuse eest (1998 ja 2004).
* Aastal 2001 tunnustati teda medaliga Pro Finlandia.
* Ta on saanud Prantsusmaa kõrgeima kultuuriaumärgi.
* Tema nime kannab alates 2000. aastast lauljatele antav Soome suurima auhinnarahaga preemia.
* Kõigi aegade suurima soomlase hääletusel 2004. aastal sai Karita Mattila 78. koha.
Asfaltbetoonkate

**Asfaltbetoonkate** on normidekohaselt kuumalt või soojalt paigaldatud asfaltbetoonsegust teekate.

2007. aasta alguse seisuga oli Eestis asfaltbetoonkattega põhimaanteid 1471, tugimaanteid 895, kõrvalmaanteid 1251 ja rampe või ühendusteid 41 kilomeetrit, kokku 3658 kilomeetrit.

2012. aasta alguse seisuga oli Eestis asfaltbetoonkattega põhimaanteid 1503, tugimaanteid 1172 ja kõrvalmaanteid 1473 kilomeetrit, kokku 4148 kilomeetrit.

## Viited
Ramp

"**Ramp**" on mitmetähenduslik sõna. 
***[[Ramp (kaldtee)|Ramp]]** on erinevaid tasandeid ühendav kaldega tee.
***[[Ramp (laevandus)|Ramp]]** on kail või laeval paiknev (enamasti reguleeritava kõrgusega) pealesõidutee laevale.
***[[Kalaramp|Ramp]]** on vooluveekokku paisu juurde rajatud kare kaldpind, mis võimaldab veeorganismidel liikuda üle paisu.
***[[Ramp (teater)|Ramp]]** on lava eesosa koos valgustusseadmetega.
Kostivere sild

**Kostivere sild** (silla number: 81) on sild Maardu–Raasiku tee neljandal kilomeetril üle Jõelähtme jõe.

Sild on ehitatud aastal 1720, alguses puidust, 19. sajandil asendati see paekivist sillaga, mis on praegu muinsuskaitse all. Silla pikkus on 44,2&nbsp;m, silla laius on 5,5&nbsp;m, sõidutee laius sillal on 4,5&nbsp;m.

Sild renoveeriti 2011. aastal 1934. aastast säilinud fotode põhjal. Tööd algasid 4. aprillil. Vana silla kõrvale ehitati liiklusohutuse kaalutlusel ka uus kergliiklussild. Renoveeritud sild avati pidulikult 19. novembril.

## Välislingid
*
Ühendustee

**Ühendustee** on samatasandilise ristmiku koosseisu kuuluv iseseisev teeosa, mis võimaldab ühelt lõikuvalt teelt siirduda teisele teele.

## Vaata ka

*Ramp (kaldtee)
Kodasoo liiklussõlm

**Kodasoo liiklussõlm** (ramp registrinumbriga 1102) asub Kodasoo külas, Tallinna–Narva maantee 32. kilomeetril, kus lõikub Kodasoo–Kaberla tee. Liiklussõlm on eritasandiline. 

Tallinna–Narva maantee koosneb siin kahest vastassuunalisest sõiduteest, mis on eraldusribaga eraldatud. Maantee mõlemad sõiduteed ületavad viaduktide (Kodasoo viadukt I ja Kodasoo viadukt II) abil liiklussõlme rambi. Rambi teede kogupikkus on 0,9 km.
Liiklussõlm

**Liiklussõlm** on sama- või eritasandiline keeruline ristmik.

*Kahala liiklussõlm
*Kiiu liiklussõlm
*Kodasoo liiklussõlm
*Kuusalu liiklussõlm
*Patika liiklussõlm
*Puurmani liiklussõlm
*Ülemiste liiklussõlm
Viadukt

**Viadukt** ehk **maasild** on kuivamaasild, mida mööda tee ületab teise tee, oru või mõne muu kuivamaaobjekti.

## Vaata ka
*Pärnu maantee viadukt (Tallinnas)
*Akvedukt

## Viited
Ristmik

**Ristmik** (vabamas keelepruugis ka **risttee** ja **teerist**) on  kahe või enama tee (tänava) lõikumiskoht, kus võib ühelt teelt siirduda teisele ja kus sõltuvalt liikluskorraldusest ei pruugi kõik pöörded olla lubatud.

## Ristmik liiklusseaduse järgi
Liiklusseaduse järgi on ristmik samatasandiliste sõiduteedega teede lõikumisel moodustunud ala. Ristmikuks ei loeta parkla, õueala, puhkekoha ega teega külgneva ala teega piirnemise kohta, samuti parkla, õueala, puhkekoha ega teega külgneva ala juurdesõiduteed, üherajalise tee ning põllu- või metsatee teega lõikumise kohta ja selliste teede omavahelisi lõikumisi. 

Ristmik on reguleeritav, kui liiklejate liikumise järjekorra määravad foorituled või reguleerija märguanded. Muul juhul on ristmik reguleerimata.

Ristmiku suuruse määrab lõikuvate teede laius. Lõikuvatel teedel on sõiduteed ja ristmikul moodustub ala, mida nimetatakse sõiduteede lõikumisalaks. Kui lõikuvatel teedel on mitu sõiduteed, moodustub mitu sõiduteede lõikumisala. Seda on oluline teada, sest mõned liiklusmärgid, näiteks „Kohustuslik sõidusuund“, kehtivad ainult sellel sõiduteede lõikumisalal, mille ette need on paigutatud.

## Vaata ka
*Eritasandiline ristmik
*Ringristmik
*Liiklussõlm
Eritasandiline ristmik

**Eritasandiline ristmik** on kahe või enama tee eritasandiline lõikumine nii, et ühelt teelt on võimalik siirduda teisele.

## Vaata ka
*Ristmik
Sõidutee

**Sõidutee** on ainult sõidukite liiklemiseks ettenähtud teeosa. 

Teel võib olla mitu eraldusribaga eraldatud sõiduteed. Sõiduteel võib olla ka trammitee. 

Sõidutee ületamiseks jala või kergliiklusvahendiga tuleb kasutada ülekäigurada.

Jalgrattatee ja kergliiklustee ei ole sõidutee.

## Vaata ka
*Tänav
*Maantee
*Kiirtee
*Jäätee
Eraldusriba

**Eraldusriba** on sõiduteid omavahel eraldav tõkke-, haljas- või muu riba, mis ei ole ette nähtud sõidukite liiklemiseks.

Sõidukit ei tohi peatada ega parkida eraldusribapoolsel sõiduteeäärel, välja arvatud liikluskorraldusvahendiga näidatud kohas ja viisil. Sõidukit ei tohi peatada eraldusribal ja selle katkestuskohas, välja arvatud liikluskorraldusvahendiga lubatud juhtudel. Väljaspool asulat võib eraldusribaga teel vasakule või tagasi pöörata vaid kohas, kus on asjakohased liiklusmärgid.

Kiirteel ei tohi sõita eraldusribale ja eraldusriba katkestuskohale.

Jalakäija ei tohi asulas eraldusribaga teel ületada sõiduteed väljaspool käigusilda, -tunnelit, ülekäigurada või ülekäigukohta, liikuda eraldusribaga sõiduteel eraldusriba kõrval ega piki eraldusriba, kui sellel pole kõnniteed.

Teede projekteerimisnormide järgi on 2+2 radadega maantee puhul määratud sõidusuundi eraldava riba laiuseks kuus meetrit. Kolme- ja kaherajaliste maanteede puhul on maksimaalne nõutav eraldusriba laius 1,5 meetrit.

## Viited

## Vaata ka
*ohutussaar
Kodasoo viadukt I

**Kodasoo viadukt I** (silla number: 27) on viadukt Tallinna–Narva maantee 32. kilomeetril Kodasoo külas Kodasoo liiklussõlmes. Viadukt asub maantee esimesel sõiduteel (Narva suunas). 

Viadukt on ehitatud 1989. ja viimati renoveeritud 2005. aastal. Silla pikkus on 51,5 m, silla laius on 16,5 m, sõidutee laius sillal on 13 m.

## Vaata ka

* Kodasoo viadukt II
Soodla sild

**Soodla sild** on maanteesild Kiiu–Soodla maanteel üle Soodla jõe.

Soodla sild asub Harjumaal Anija vallas Soodla külas. 

## Ajalugu
Kolmesildeline sild rajati 1930. aastate lõpul monoliitsest raudbetoonist talasillana kivisammastel. Mõlemad jõesambad on raudkivivooderdisega. Ehitas ehitusettevõtja Ins Lõvi ja Ko. Teises maailmasõjas sai sild osaliselt kannatada. Taastati 1953. aastal (vaata fotot taastamisest http://www.muis.ee/museaalview/1742437).

Silla tehnilised andmed enne renoveerimist 2010. aastal: silla pikkus 28 m, sõidutee laius 5 m.

### Muinasaeg
Sealne jõeületuskoht pidi olema kasutusel juba muinasajal, sest Kuusalu kiriku lõunaküljelt kulges tähtis muistne maantee edelasse sisemaa poole. See tee viis esmalt Võllaskatku kaudu Soodlasse ning sealt edasi üle koolmekoha Jägala jõel Anija kaudu Harju-Jaani, kust pääses omakorda edasi lääne ja lõuna pool olevatele suurematele aladele. Enam-vähem sama teed pidi liiguti ka vastupidi – Perila ja Harju-Jaani kandist Tsitre muinassadamasse ja selle kaitseks ehitatud Muuksi linnamäele.

## Silla renoveerimine 2010

Soodla silla renoveerimisprojekti koostas 2009. aastal Stricto Project OÜ. Projekti autor on Taavi Kolts. Sillateki plaadid projekteeriti AS E-Betoonelemendi, AS Merko Ehituse ja OÜ EstKONSULT ühistööna. 

Soodla silda võib liigitada mõõduka sildega sillaks. Sellistele on tänapäeval levinuim lahendus terasest ja raudbetoonist komposiitkonstruktsiooniga talasild – terasest talad koos raudbetoonist tekiplaadiga. Nii tehti ka Soodla sillaga. 

Silla kogu sildeehitis eemaldati. Uus pealisehitus oli projekteeritud liitkonstruktsioonina, koosnedes kahest metall-jätkuvtalast (HE 1000B) kogupikkusega 28 m (6 + 16 + 6 m) ning taribetoonist tekiplaadist. Metalltalad tarnis OÜ Monik. Raudbetoonist tekiplaadid toodeti ühe kuu jooksul AS E-Betoonelemendi Tamsalu tehases. Kokku valati 12 monteeritavast raudbetoonist tekiplaati mõõtudega 2,375 × 9,48 m, plaadi paksus oli 165–300 mm ning ühe plaadi mass kuni 12,5 tonni. Tekiplaadi pindala on kokku 270 m² (Vaata pilte montaažist http://betoonelement.ee/referentsid-soodla-sild). Tekiplaadile paigaldati peale valu armatuur ja valati pealevalu. Uue laiema sõidutekiga suurenes silla sõidutee laius 8,7 meetrini. 

Sillale rajati uued kaldasambad ja olemasolevad jõesambad renoveeriti. Jõesammaste raudkivivooder puhastati ja vuugid täideti uuesti.

Projekt ei näinud ette silla kandevõime suurendamist, kuna uus konstruktsioon on kergem ning kui võtta arvesse suurenenud liikluskoormust ja uut, väiksemat omakaalu, siis ei ole muutusi võrreldes endise olukorraga.

## Viited

## Välislingid

* Foto Soodla sild. Eesti Maanteemuuseum.
* Soodla silla remont. Eesti Maanteemuuseum.
* Foto Soodla sild. Eesti Maanteemuuseum.
* Foto Soodla sild. Eesti Maanteemuuseum.
Kiiu liiklussõlm

**Kiiu liiklussõlm** (ramp registrinumbriga 1103) asub Kiiu alevikus, Tallinna–Narva maantee 37.–38. kilomeetril, kus lõikub Kiiu–Soodla tee. Liiklussõlm on eritasandiline.

Tallinna–Narva maantee koosneb siin kahest vastassuunalisest sõiduteest, mis on eraldusribaga eraldatud. Maantee mõlemad sõiduteed ületavad viaduktide (Kiiu viadukt I ja Kiiu viadukt II) abil Kiiu–Soodla tee. Rambi teede kogupikkus on 1,5 km. Tallinna–Narva maanteest põhja pool on rambi ja Kiiu–Soodla tee lõikumisel ringristmik, lõuna pool on tavaline ristmik.