open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Holger Pukk

**Holger-Feliks Pukk** (14. august 1920 Tallinn – 12. märts 1997) oli eesti lastekirjanik ja ajakirjanik.

Ta lõpetas 1940. aastal Tallinna Poeglaste Kommertskooli. Osales teises maailmasõjas Punaarmees. 

Aastatel 1954–1974 oli ta ajakirja Pioneer ja 1960–1974 ka ajakirja Täheke toimetaja.

## Looming
Kirjutanud seikluslikke jutte poistele, dokumentaaljutustusi eesti kommunistlikest revolutsionääridest ja aimeraamatuid. Ehkki osa Puki loomingust vastas omaaegsele poliitilisele konjunktuurile, olid mõnedki tema teosed ka püsiva kirjandusliku väärtusega laste- ja noortekirjandus. Ühiskondlikult kõige mõjukamaks võiks ehk pidada jutustust "Rohelised maskid", mis langes Eesti 1960.–1970. aastate looduskaitseliikumise konteksti ning mille mõjul moodustati koolides looduskaitseringe.

## Teoseid
### Romaanid
*"Suvest suveni" (1990, 1994)

### Jutud
*"Kaks punast kaelarätti" (1953)
*"Salga au" (1955)
*"Seitseteist vaprat" (1958)
*"Rohelised maskid" (1960)
*"Jüri" (1961)
*"Rikas suvi" (1965)
*"Kes tulistas?" (1968)
*"Rein ja Riina" (1978)
*"Kaevukask" (1981)
*"Tsirkus" (1986)
*"Isemeelsed" (1988)
*"Rong tunnelis" (1990)
*"Lehepoiss ja tema koer" (1995)

### Dokumentaaljutustused
*"Öine lahing" (1970; eesti kommunisti Arnold Sommerlingi surmast pärast 1. detsembri 1924 riigipöördekatse läbikukkumist)
*"Mida te teate Oskarist?" (1974; Eesti noorkommunistist Oskar Cherist)
*"Kirjad Liisale" (1983; eesti kommunisti Jaan Anveldi kirjadest J. I. Vassiljevale aastaist 1909–1912)

### Aimeraamatud
*"Kuidas toimid sina?"(1959)
*"Koolikoti saladused" (1964)
*"Kuidas loete teie" (1964)

## Tunnustus
* Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia 1975 ("Mida te teate Oskarist?")
* Eesti NSV teeneline kirjanik 1978

## Viited

## Kirjandus
* EE 14. köide, lk 381
Moritz Maximilian Põdder

**Moritz Maximilian Põdder** (1. juuli 1852 Võisiku vald – 15. oktoober 1905 Tallinn) oli eesti kirjanik.

Õppis 1873–1876 Tartu ülikoolis.

## Looming
Kirjutas peamiselt jutustusi ning tegi ka tõlkeid saksa ja vene kirjandusest.

## Teoseid
### Jutustus
*"Bob Ellerhein" (1984, raamatuna 1911, 1977, e-raamatuna 2014)

### Tõlge
*"Sõda ja rahu" (1898)

## Välislingid
*
Asta Põldmäe

**Asta Põldmäe** (sündinud 5. aprillil 1944 Puurmanis) on eesti kirjanik.

Lõpetas 1969 Tartu Riikliku Ülikool ajakirjanduse erialal. Töötanud 1969–1975 ajalehe Tartu Riiklik Ülikool ja aastast 1986 Loomingu toimetuses.

## Looming
Kirjutanud psühholoogilist tundlikku lüürilist proosat ning tõlkinud hispaania kaasaegset proosat.

## Teosed
### Proosakogud
*"Me" (LR 1977, nr 1)
*"Mitmekesi maateral" (Eesti Raamat, Tallinn 1978)
*"Linnadealune muld" (Eesti Raamat 1989; saksa keeles "*Die Erde unter den Städten*", Frankfurt a. Main 1993)
* "Viini plika" (Ilmamaa, Tartu 1999)
* "Kirjad pääsukestele. Epistolaareleegia" (Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2009)
* "Ja valguse armulise : kirjatöid aastaist 1975–2013" (Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn, 2014)

### Lasteraamat
*"Sügisjooniku seeme" (Eesti Raamat 1989)

## Tunnustus
* 1979 – Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia laste- ja noorsookirjanduse alal ("Mitmekesi maateral")
* 1983 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Kuumalaine" – Looming 1982, nr 5)
* 1995 – Friedebert Tuglase novelliauhind ("Vastu ööd" – Looming 1994, nr 4)
* 2019 – Edvin ja Lembe Hiedeli nimeline toimetajaauhind
* 2021 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2025 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse valdkonna elutööpreemia väga hea stiilitunnetuse, poeetilise väljenduse ja tundliku teemavalikuga pikaajalise novelliloomingu eest, samuti legendaarse tegevuse eest ajakirjas Looming, kus tema hooliva ja tähelepaneliku toimetajapilgu all on üles kasvanud enamik tänapäevaseid eesti kirjanikke

## Viited

## Kirjandus
* Livia Viitol, "Mõtestatud kujundlikkus ja meie" (raamatu "Me" arvustus) – Keel ja Kirjandus 1977, nr 5, lk 304–306
* Teet Kallas, "Lugemiselamus" (raamatu "Me" arvustus) – Looming 1977, nr 6, lk 1042–43
* Viiu Härm, "Jutud kahes jaos" (raamatu "Mitmekesi maateral" arvustus) – Looming 1978, nr 10, lk 1744–47
* Mall Jõgi, "Niisugune päev nagu täna... Proosajuttu Asta Põldmäega" – aastaraamatus Kirjanduse jaosmaa'78, Eesti Raamat, Tallinn 1980, lk 190–194; ka raamatus: Mall Jõgi, "Kõnelesid", Tallinn 2007, lk 65–69
* Maimu Berg, "Kaks eluraamatut" (raamatu "Viini plika" arvustus) – Looming 1999, nr 10, lk 1585–86
* Livia Viitol, "Kirjanik kui vastasseisude vahekohtunik" (raamatu "Viini plika" arvustus) – Keel ja Kirjandus 2000, nr 3, lk 217–218
* Livia Viitol, "Ajalugu kui eesti keele lugu: Mats Traadi ja Asta Põldmäe viimaste aastate lühiproosast" – Keel ja Kirjandus 2004, nr 6, lk 430–450
* Asta Põldmäe, "Lossi lapsed" (mälestusi) – Looming 2008, nr 10, lk 1527–38

## Välislingid

* Rein Veidemann, "Aukartusest sõna ees ja ilujanust kasvab kirjandus" (intervjuu) 2. aprill 2004, Postimees 
* Leelo Tungal, "Põhjalik ja hoolikas Asta Põldmäe" 2. aprill 2004, Postimees
* Rein Veidemann, "Asta Põldmäe ülev nukrus" (raamatu "Kirjad pääsukestele" arvustus) 19. august 2009, Postimees
* Vahur Afanasjev. Nukker naine kirjutab lindudele, 15. oktoober 2009, Sirp.ee
Jakob Pärn

**Jakob Pärn** (30. oktoober 1843 Lahvardi talu, Torma – 6. oktoober 1916 Elva) oli eesti kirjanik ja pedagoog, eestlaste rahvusliku liikumise tegelane.

Jakob Pärn sai oma alghariduse Carl Robert Jakobsoni isa Adam Jakobsoni käest ja oli hiljem Jakobsoni ideede pooldaja, kes lootis samuti Vene keisrivõimu abiga baltisakslaste positsioone nõrgendada ja eestlaste omi tugevdada.

Jakob Pärn õppis Torma kihelkonnakoolis, 1862–1863 Tartus Oheimi elementaarkoolis, 1863–1865 Tartu kreiskoolis ning 1865–1869 Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. 

Ta töötas 1869–1871 õpetajana Põltsamaal, 1871–1882 oli ta Lihula elementaarkooli juhataja. 1883–1908 Otepää kihelkonnakooli juhataja, sh ka venestamisperioodil. Aastatel 1899–1903 oli Jakob Pärn ka Otepää Põllumeeste Seltsi esimees.

1908–1916 oli ta Lätis Valmiera Õpetajate Seminaris usuõpetuse ja eesti keele õpetaja, pensionini.

Jakob Pärn oli abielus ja tal oli 11 last.

Jakob Pärn suri 6. oktoobril 1916 Elvas. Ta on maetud Tartu Raadi kalmistule.

## Looming
Pärn kirjutas algul käsiraamatuid ja õpetlikke lastejutte, kuid tuntuks sai jutustusega "Oma tuba, oma luba", mille tõlkis 1882. aastal Carl Gustaf Swan esimese eestikeelse proosateosena soome keelde. 

## Teoseid
### Jutustused
*"Oma tuba, oma luba" (1879), õhutab talude päriseksostmist.
*"Must kuub" (1883)
*"Jumala abiga omast jõust" (1884)

## Mälestuse jäädvustamine
26. oktoobrist 1932 kannab tema nime tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Torupilli asumis.
## Viited

## Välislingid
* 
* Jaan Undusk. Eesti lugu: Jakob Pärn: „Oma tuba, oma luba. Must kuub” Eesti Päevaleht, 9. jaanuar 2009
Marie Aglaë

**Marie Aglaë** (saksa keeles **Fürstin Marie Aglaë von und zu Liechtenstein, Herzogin von Troppau und Jägerndorf, Gräfin zu Rietberg**, sünninimi **Marie Aglaë Kinsky von Wchinitz und Tettau**; 14. aprill 1940 – 21. august 2021) oli alates 1989. aastast kuni surmani Liechtensteini vürstinna (vürst Hans Adam II abikaasa).

## Perekond
30. juulil 1967 abiellus Marie Aglaë Vaduzis tollase kroonprintsi, hilisema vürsti Hans Adamiga.

Nende ühised lapsed on:
*kroonprints Alois (sündinud 1968)
*prints Maximilian (sündinud 1969)
*prints Constantin (sündinud 1972)
*printsess Tatjana (sündinud 1973)
Julia Margaret Cameron

**Julia Margaret Cameron** (sündinud **Julia Margaret Paddle**, 11. juuni 1815 – 26. jaanuar 1879) oli Briti fotograaf.

## Välislingid
Alfredo Stroessner

**Alfredo Stroessner Matiauda** (3. november 1912 – 16. august 2006) oli Paraguay sõjaväelane ja poliitik, president aastail 1954–1989.

Stroessneri isa oli Hugo Ströβner, kes oli pärit Saksamaalt Hofi linnast, ja ema oli Heriberta Matiauda, kes pärines jõukast Paraguay perekonnast. 1929. aastal astus ta Paraguay armeesse, 1931 sai leitnandiks. 1948 sai ta kogu Lõuna-Ameerika noorimaks kindraliks.

Tegi 4. mail 1954 41-aastaselt sõjaväe ülemjuhatajana riigipöörde ja kehtestas sõjaväediktatuuri. 15. augustil sai ta 46. Paraguay presidendiks. Ta oli äge kommunismivastane ja seetõttu sai oma valitsusajal USA "sõbraks". 

Stroessner toetas Dominikaani Vabariigi invasiooni USA poolt ja saatis ka Vietnami sõtta sõdureid USA poolele.
Tema valitsusaega on teravalt kritiseeritud piinamiste, inimröövide ja korruptsiooni pärast, mida tõestasid 1992. aastal "terroriarhiivid".
Tema valitsusajal ei olnud kommunistlikel riikidel Paraguays saatkondasid, ainult Jugoslaavial oli (sest Jugoslaavia oli ühinenud blokivälisusliikumisega).

3. veebruaril 1989, kui ta oli võimul olnud 34 aastat ja 172 päeva, kukutati ta kindral Andrés Rodríguez Pedotti poolt, kes oli tema kauaaegne sõber. Stroessner põgenes Brasiiliasse.

Paraguaylased arvavad temast mitut moodi. Tema vihkajate silmis oli ta korrumpeerunud autoritaatne diktaator, need, kellele ta meeldis, armastavad tema valitsusajal olnud poliitilist stabiilsust ja majanduskasvu.

16. augustil 2006 suri Stroessner Brasílias insuldi tagajärjel 93-aastaselt. Ta tahtis enne surma Paraguaysse naasta, et surra oma kodumaal, aga Paraguay valitsus keeldus teda riiki lubamast ja ähvardas ta arreteerida.
Tshinvali

**Tshinvali** on linn Gruusias, Lõuna-Osseetia pealinn Šida Kharthli alal. 

Tshinvali asub sadakond kilomeetrit Thbilisist loodes.

Tshinvalit on esmamainitud 1398. aastal. Venemaa Keisririigi võimu all oli alates 1801. aastast. Linnaõigused sai Tshinvali 1922. aastal.

2008. aasta Lõuna-Osseetia sõjas sai linn tugevalt kannatada.

2015. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tshinvali elanikest osseete 95,35%, grusiine 1,76%, venelasi 1,57% ja armeenlasi 1,11%.

## Viited
Lucjan Żeligowski

**Lucjan Żeligowski** (17. oktoober 1865 Njasviž, Venemaa Keisririik – 9. juuli 1947 London) oli Poola sõjaväelane, kindral ja poliitik, tuntud eelkõige Kesk-Leedu Vabariigi *[[de facto]]* juht aastatel 1920–1922.

Żeligowski teenis enne Esimest maailmasõda Venemaa Keisririigi armees, osaledes ka Vene-Jaapani sõjas. Pärast Poola iseseisvuse taastamist 1918. aastal astus ta Poola relvajõududesse ja tõusis kindrali auastmeni. 1920. aasta oktoobris korraldas ta nn Żeligowski mässu, mille käigus vallutas Poola toetusel Vilniuse piirkonna Leedu käest ning kuulutas välja Kesk-Leedu Vabariigi, mille juht ta ise oli.

Kuigi Kesk-Leedu oli formaalselt iseseisev, oli see sisuliselt Poola kontrolli all ning 1922. aastal annekteeriti piirkond Poola Vabariigi koosseisu. Żeligowski jätkas tegevust Poola sõjaväes ja poliitikas, olles muu hulgas lühiajaliselt ka sõjaminister.

Teise maailmasõja ajal emigreerus ta esialgu Prantsusmaale, hiljem Suurbritanniasse, kus ta ka 1947. aastal suri. Żeligowski isik ja tegevus on jäänud vastuoluliseks, eriti Leedu-Poola suhetes, kuna tema tegevust Vilniuse piirkonnas peetakse Leedu poolel okupeerimiseks.

## Viited
Dynamint

**Dynamint** oli Eesti tüdrukuteansambel. 

Ansambel alustas triona, kuid varsti jäädi tegutsema duetina, kus laulsid Mari-Liis Aasmäe ja Taisi Pettai. Algkoosseisu kuulus ka Evelin Liivamägi. Dynaminti saksakeelne veebileht lõpetas eksisteerimise koos ansambliga.

## Ajalugu
2003. aasta lõpus alustati produtsent Priit Seäski juhtimisel projekti "Halley Superstaar". Projekti võitjatest moodustati ansambel Dynamint. Kolme tüdruku esimene salvestatud lugu oli "Klubi Paradiis", mis avaldati TopTeni albumil "Kevadhitt 2004". 2004. aasta suvel esines ansambel Tivoli Tuuril. Albumil "Sügishitt 2004" avaldati Dynaminti teine lugu "Jätke võtmed väljapoole". 5. oktoobril 2004 tuli välja Dynaminti esimene album "Dynamint".

Jaanuaris 2005 teatas bändi liige Evelin Liivamägi, et lahkub ansamblist kooli tõttu. Bänd jätkas kahe liikmega.

2005. aasta juulis tuli välja tüdrukute teine album pealkirjaga "7". 
Vladimir Adaritšev ja Andrei Pokutni, t.A.T.u. produtsendid kirjutasid ansamblile mõned uued laulud.

Märtsis 2006 esines ansambel esimest korda väljaspool Eestit – Berliinis klubis Qdorf Club.

1. juunil 2006 tuli välja nende kolmas album "Hoia ja keela". 2007. aastal tuli välja kogumik "Best of".

## Albumid
*"Dynamint" (2004)
*"7" (2005)
*"Hoia ja keela" (2006)
*"Best of" (2007)
Johannes Gerhardus Strijdom

**Johannes Gerhardus Strijdom** (tuntud ka kui **Hans Strijdom** või **Hans Strydom**; 15. juuli 1893 Klipfontein – 24. august 1958 Kaplinn) oli Lõuna-Aafrika Liidu poliitik, peaminister 1954. aasta 30. novembrist kuni surmani.
Ahhaltsihhe

**Ahhaltsihhe** on linn Gruusias, Samtshe-Džavahhethi piirkonna keskus.

2014. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ahhaltsihhe elanikest grusiine 71,7%, armeenlasi 26,7% ja venelasi 0,4%.

## Viited
Alice Liddell

**Alice Pleasance Liddell** (4. mai 1852 – 16. november 1934) oli Lewis Carrolli raamatu "Alice Imedemaal" peategelase prototüüp.

Alice Liddell lapsepõlves Lewis Carrolli tuttav ja pildistamise objekt. Üks lugudest, mida Lewis Carroll talle paadisõidu ajal jutustas, sai klassikaliseks 1865. aasta lasteromaaniks "Alice Imedemaal". Tal oli sama nimi kui loo peategelasel Alice'il, kuid teadlased on eriarvamusel selles osas, mil määral tegelane temal põhines. 

4. juulil 1862, kui 10-aastane Alice sõitis aerupaadi Isis pardal Folly Bridge'ist Oxfordist Godstowi piknikule, palus ta Charles Dodgsonil (kes kirjutas pseudonüümi Lewis Carroll all) end ja ta õdesid Edithi (8-aastane) ja Lorinat (13) looga lõbustada. Samal ajal kui reverend Robinson Duckworth paati sõudis, lõbustas Dodgson tüdrukuid fantastiliste lugudega tüdrukust nimega Alice ja tema seiklustest pärast seda, kui ta jäneseurgu kukkus. Lugu ei erinenud neist, mida Dodgson oli õdedele varem jutustanud, kuid seekord palus Liddell Dodgsonil see talle kirja panna. Ta lubas seda teha, kuid ei jõudnud selle ülesandega mitme kuu jooksul edasi. Lõpuks kinkis ta talle novembris 1864 käsikirja teosest „Alice'i seiklused maa all“.
Ozurgethi

**Ozurgethi** on linn Gruusias, Guria piirkonna keskus. 1934-1989 oli linna nimi Filipp Maharadze järgi Maharadze.

## Viited
Jean-François Tartu

**Jean-François Tartu** (11. oktoober 1751 – 24. oktoober 1793) oli Prantsuse sõjaväelane.

Ta oli fregati "Uranie" kapten, sai surmavalt haavata lahingus inglise fregatiga "Thames".
"Uranie" sai hiljem tema auks uueks nimeks "Tartu".

## Kirjandus
*Moodne sõjalaev, mille nimi on "Tartu". Välis-Eesti, 1. aprill 1961, nr. 13, lk. 1.
Malka Silberstein

**Malka Silberstein** (sünnilt **Malka Schli(e)fstein**; 1935–1939 esimeses abielus **Malka Abram**; 15. november 1903 Vilnius – 1941) oli juudi päritolu Eesti advokaat ja Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi ametnik.

Õppis Tartu Ülikoolis meditsiini aastatel 1922–1923, hiljem aga õigusteadust, lõpetas ülikooli 1926. aastal *[[cum laude]]*.

Aastatel 1926–1931 töötas abina vandeadvokaat Mihkel Punga juures, alates 1931. aastast oli vandeadvokaat.

1928. aastal protesteeris ta seoses uue Kriminaalseadustiku eelnõuga "kõige kategoorilisemalt surmanuhtluse kui vabariiki alandava, ebainimliku instituudi elluviimise vastu".

Abiellus 1935. aastal ja võttis uueks perekonnanimeks Abram (ka Schlifstein-Abram). 5. jaanuaril 1940 abiellus Tartus Leopold Adolf Silbersteiniga ja sai uueks perekonnanimeks Silberstein. Teisest abielust sündis tal poeg 1941. aasta juulis. 

Nõukogude teise okupatsiooni ajal töötas ta NKVD prokurörina.

Juulis 1941 elas ta Tartus aadressil Kuperjanovi tänav 32–1. 12. juulil 1941 oli ta Horni söökla varjendis. Samal päeval võeti koos mõnenädalase lapsega Punase Risti hoole alla eesmärgiga Tartust evakueerida. 

Hukati 1941. aastal.

## Isiklikku
Tal oli kaks õde. Üks neist, Sterna Schliefstein, jäi lastehalvatuse tõttu invaliidiks. 1930. aastal oli ta ajakirja Russki Magazin ("Русский магазин") kaastoimetaja (ilmus vaid üks number).

## Viited

## Kirjandus
*Schlifstein, Malka (matrikli nr 3612). EAA.2100.1.15440
*Schlifstein, Malka - jur. EAA.2100.1a.243
*Vandeadvokaat Malka Schliefstein-Abrami kaebus Vandeadvokaatide Nõukogu otsuse kohta tema distsiplinaarasjas. ERA.32.1.140
*Abram, Tevie (Tubia) ja Malka. ERA.1357.2.6832

## Välislingid
*Arnold Eriku ja adv. Schliefsteini mustabörsi protsess. 1933. Wikisource
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
Bolnisi

**Bolnisi** (gruusia keeles: ბოლნისი) on linn Gruusias Khvemo Kharthli piirkonnas, Bolnisi rajooni keskus.

Bolnisi kuulub Gruusia vanimate kristlike linnade hulka. Seal asub 5.–6. sajandist pärinev lihtne kolmekirikubasiilika, mille katus on 20. sajandil asendatud uuega.

Stadteingang von Katharinenfeld.JPG|Linna piiritähis Bolnisi ristiga
Bolnisi Sioni Cathedral.jpg|Bolnisi Sioni kirik


## Viited
Džava

**Džava** on alev Gruusias, nii Lõuna-Osseetiasse kui ka Šida Kharthli piirkonda kuuluva Džava rajooni keskus.
Tšiathura

**Tšiathura** (varasem eestikeelne nimi **Tšiatura**) on linn Gruusias Imerethi piirkonnas.

Tšiathura sõpruslinnad on Keila, Sigulda ja Nikopol.

Linna lähedal paiknevad suured mangaanikaevandused, kust 20. sajandi alguses pärines ligi 70% maailma mangaanivarudest.

## Viited
Andrés Avelino Cáceres

**Andrés Avelino Cáceres Dorregaray** (4. veebruar 1833 – 10. oktoober 1923) oli Peruu president aastatel 1886–1890 ja 1894–1895.
Emanuel Leutze

**Emanuel Gottlieb Leutze** (24. mai 1816 Schwäbisch Gmünd – 18. juuli 1868 Washington) oli ameerika kunstnik.
Alphonse Bertillon

**Alphonse Bertillon** (23. aprill 1853 Pariis – 13. veebruar 1914 Pariis) oli prantsuse kriminalist, antropoloog ja politseiametnik, keda peetakse üheks kaasaegse kriminaalidentifitseerimise rajajaks. 

Ta töötas 19. sajandi lõpul välja inimeste isiku tuvastamise antropomeetrilise süsteemi, mida hakati nimetama bertiljonaažiks. Meetod põhines täiskasvanud inimese kehaosade täpsel mõõtmisel (näiteks pea pikkus ja laius, jäsemete pikkus ja sõrmede mõõtmed) ning erimärkide kirjeldamisel ja fotografeerimisel. Bertillon ühtlustas ka politseis kasutatava pildistamise korra, kehtestades reegli, et inimesest tehakse kaks fotot – otse- ja külgvaates. Selline pildistamisviis levis kiiresti ka teistesse riikidesse.

Bertillon töötas välja ka inimese välimuse üksikasjaliku kirjeldamise süsteemi (nn *portrait parlé* ehk „räägitud portree“), milles kasutati kindlaid mõisteid näojoonte ja teiste tunnuste kirjeldamiseks. See lähenemine pani aluse hilisemale fotoroboti meetodile, kus tunnistaja ütluste põhjal koostatakse kahtlusaluse näokujutis.

Süsteemi kasutati 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses paljudes riikides kurjategijate tuvastamiseks. Hiljem asendati see sõrmejälgede võtmise meetodiga.

## Viited

## Välislingid
Tsalendžihha

**Tsalendžihha** on linn Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas, Tsalendžihha rajooni keskus.

## Viited
Kolm risti

**Kolm risti**  on märk, mida kirjaoskamatud kasutavad allkirja asemel.  

Balti Eraseaduse § 3038 kohaselt pidid kirjaoskamatud kristlased allkirja asemel omakäeliselt dokumentidele kirjutama kolm risti (†††). Asjast mittehuvitatud kolmas isik pidi kolmele ristile lisama nende kirjutaja nime koos märkusega tema kirjaoskamatuse kohta ja oma allkirja. Kolme ristiga kirjutatud allkirja võis tõestada ka ametiasutus või notar.

Kirjaoskamatutel juutidel oli vastavaks märgiks kolm nulli (000).

Saksa korporatsioonides märgitakse allkirjale lisatud ühe, kahe või kolme ristiga ametikohti.
Ardi Liives

**Ardi Liives** (kuni 1939 **Liinev**; 31. august 1929 Tallinn – 9. detsember 1992 Tallinn) oli eesti kirjanik.

Lõpetas 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, töötas aastatel 1953–1962 Õhtulehe toimetuses.

## Looming
Kirjutanud umbes 30 näidendit, novelle, kuuldemänge, operetilibretosid ja romaane. 

## Teosed

### Näidendid
*"Robert Suur" (1957)
*"Uusaasta öö" (1958)
*"Sinine rakett" (1959; ümbertöötatult "Mürgi perenaine" (1967))
*"Siinpool horisonti" (1962)
*"Viini postmark" (1964)
*"Trepp" (1964)
*"Monolisk" (1969)
*"Infarkt" (1971)
*"Suudlus enne koitu" (1977)
*"Lehti ühelt puult" (valik draamasid: "Uusaasta öö", "Trepp", "Mürgi perenaine", "Infarkt", "Suudlus enne koitu"). Eesti Raamat, Tallinn 1979
* "Lehti teiselt puult" (valik komöödiaid: "Robert Suur", "Viini postmark", "Kallimast kallim", "Monolisk", "Maskeraad Ungrus"). Eesti Raamat, Tallinn 1979
* "Madalrõhkkond" (valik näidendeid: "Siinpool horisonti", "Millest vaikis prohvet", "Madalrõhkkond", "Need kauged ajad", "Alati septembris", "Avalik kiri", "Missioon"). Eesti Raamat, Tallinn 1989

### Romaanid
*"Retro" (1981)
*"Vastuarmastus" I-II (1982–1986)
*"Passioon" (1986)
*"Aken vastu päikest" (1988)

## Tunnustus
* 1980 – Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia ("Lehti ühelt puult. Valik draamasid" ja "Lehti teiselt puult. Valik komöödiaid")

## Isiklikku
Ta oli helilooja Eero Liivese poeg.

## Kirjandus
* "Keele ja Kirjanduse" ringküsitlus kirjanikele. Ardi Liives – Keel ja Kirjandus 1961, nr 11, lk 689–690
* Ardi Liives, "Kuidas sünnib näidend" – eesti kirjanike koguteoses "Teose sünd", Eesti Raamat, Tallinn 1976, lk 167–174
* Mari Peet, "Dramatismist ja dünaamikast Ardi Liivese näidendites" – Looming 1977, nr 4, lk 684–688
* Mihkel Mutt, "Ardi Liives ja olmerealistlik näidend" – Keel ja Kirjandus 1979, nr 8, lk 453–458 ja M. Muti raamatus "Kõik on üks ja seesama", Eesti Raamat, Tallinn 1986, lk 211–221
* Ardi Liives, "Pilk möödanikku" – Keel ja Kirjandus 1989, nr 8, lk 488–495
* Eesti kirjanduse ajalugu, V köide, 2. raamat, Eesti Raamat 1991, lk 205–215 (ülevaate autor Mari Peet) ja bibliograafia lk 219
* Vaapo Vaher, "Ardi Liives. Imelaps, kellest ei saanud geeniust" (esseistlik monograafia). Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2007, 464 lk

## Välislingid
*
Khobulethi

**Khobulethi** (gruusia omaladinas *Kobuleti*) on linn Gruusias Adžaarias, Khobulethi rajooni keskus.

## Viited
Senaki

**Senaki** on linn Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas, Senaki rajooni keskus.

1933–1976 oli linna nimi **Mihha Tshakaja** samanimelise revolutsionääri järgi.

1998. aastal toimus linnas Eduard Ševardnadze vastane sõjaväelaste mäss.

2008. aasta Lõuna-Osseetia sõja ajal pommitasid linna ja selle ääres asuvaid Gruusia armee kasarmuid Venemaa lennukid. Tabamuse sai ka Senaki raudteejaam.

Senaki on Rakvere sõpruslinn.

## Viited
Ahhalkhalakhi

**Ahhalkhalakhi** (varem ka *Ahhalkalaki*; gruusia omaladinas *Akhalkalaki*) on linn Gruusias Samtshe-Džavahhethi piirkonnas, Ahhalkhalakhi rajooni keskus.

93,8% linna elanikest on armeenlased (2014).

## Viited
Ninotsminda

**Ninotsminda** on linn Gruusias Samtshe-Džavahhethi piirkonnas, Ninotsminda rajooni keskus.

2014. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ninotsminda elanikest armeenlasi 94,3% ja grusiine 5,3%.

## Viited
Jaan Lintrop

**Jaan Lintrop** (13. juuni 1885 Alliku vald,  Türi kihelkond – 24. märts 1962 Oisu) oli eesti kirjanik.

Õppis Tartus Treffneri gümnaasiumis ning vabakuulajana 1911–1913 Moskva ja 1913–1914 Leipzigi ülikoolis.

1917. aastal oli Jaan Lintrop Järva maakonna  miilitsaülem.

Teenis Vabadussõjas Kindralstaabi Valitsuse raamatukoguhoidjana (sõjaväeametnik). Töötas ajakirjanikuna ning oli aastatel 1920–1929 Eesti Telegraafiagentuuri direktor. Aastast 1935 elas kodutalus.

## Looming
Kirjutanud novelle, kus kujutab iroonilis-kriitiliselt küla- ja agulielu, jutustusi, näidendeid ja reisiraamatu.

## Teoseid
### Novellikogud
*"Igapäevane elu" (1909)
*"Nutt ja naer" (1910)
*"Oma aja lapsed" (1959), valikkogu
*"Kitsad väravad" (1985), valikkogu
### Jutustus
*"Willem Elgas: Laul sinisest rukkilillest" (1911)

### Näidendid

* "Euroopa" (1922)

### Romaan
*"Muiste" (1936)
### Reisiraamat
*"Türgi enne ja nüüd" (1930)

## Viited

## Kirjandus
*JAAN LINTROP. Keel ja Kirjandus, 1962, nr 5, lk 320

## Välislingid
*
Erni Krusten

**Erni Krusten** (õieti Ernst Krustein; 30. aprill 1900 Muraste – 16. juuni 1984 Tallinn) oli eesti kirjanik.

## Elulugu
Õppis Tallinna progümnaasiumis. 1930. aastate alguses asus elama Lääne-Virumaale. Seal töötas ta algul aednikuna Rakvere lihakombinaadi taga Ussimäe talus ning kirjutas sealsest elust-olust kaks värvikat lugu: "Homo homini ..." ja "Härra Krusten, võtke saia!".

1935. aastal asus elama Viru-Jaagupi lähedale Voore külla Kruusimäe tallu, kus oli aednik ja tegeles metsatöödega. Seal kirjutas ta lood, mis avaldati ajakirjas Looming. 1940. aastal töötas ta ajakirja Viisnurk toimetuses sekretärina. Sõja ajal elas ta jälle Voore küla metsatalus ja oli mingi aja ka Kullaaru riigimõisas aednikuks. Saksa okupatsiooni lõpus elas Rakveres Kalinini 39 (nüüdne Pikk tänav).

Aastail 1944–1945 siirdus Krusten aednikutööle Roodeväljale ja seejärel Veltsi, seal kirjutas oma autobiograafilise loo "Õnnestunud külv". 1945. aastal asus kirjanik elama Rakverre Gagarini pst 17 (Kastani puiestee) ja alustas tööd vabakirjanikuna. Valmis romaan "Noorte südamed". 

1950. aastal sai Krusten kutseliseks kirjanikuks. 1956. aastast elas ta Tallinnas Nõmmel.

## Looming
Kirjandusse tuli Erni Krusten 1920. aastate algul luule ja lühiproosaga. Tugevasti isikupärases lüürilise käsitluslaadiga proosas on põhiline esteetiliste ja sotsiaal-eetiliste konfliktide psühholoogiliselt sügav eritlemine, hea ja kurja vastuolu jälgimine. Avaldanud ka 6 lasteraamatut ja 2 näidendit ning tõlkeid vene keelest.

## Teosed
### Romaanid
*"Mineviku jahil" (1929)
*"Org Mägedi armastus" (1939)
*"Pekside raamat" (1946). Oli esimene pärast II maailmasõda Eesti NSV-s ilmunud eesti algupärane romaan. 
*"Nagu piisake meres" (1962)
*"Noorte südamed"

### Lühiproosakogud
*"Kanarbik" (1927)
*"Pime armastus" (1941)
*"Rahu nimel" (1951)
*"Piitsa matused" (1957)
*"Õnnetu armastus" (1957)
*"Kevadet otsimas" (1960)
*"Viis lugu" (1968)
*"Rõõmunäljane" (1973)
*"Vurriluu" (1980)
*"Hull pääsuke" (1981)
*"Metalliotsija" (1984)

### Miniatuuri- ja luulekogu
*"Juka" (1963)
### Luulekogu
*"Peegel tänaval" (1978)
*"Hellus" (luulekogu, ilmus postuumselt 1985)
### Jutustused
*"Vana võrukael" (1966)
*"Väga halb hinne" (1967)
*"Okupatsioon" (1969)
### Humoreskikogu
*"Lemmiktoit" (1967)

### Novellikogumik
## Tunnustus

*1959 Eesti NSV teeneline kirjanik
* 1970 Eesti NSV kirjanduse aastapreemia ("Okupatsioon")
*1972 Eesti NSV rahvakirjanik
*1984 Friedebert Tuglase novelliauhind ("Rio Grande")

## Isiklikku
Erni Krusten on Otto Krusteni ja Pedro Krusteni vend. Tema tütar oli Reet Krusten.

## Viited
Alam-Linda

**Alam-Linda** (abhaasi keeles Аладахьтәи Линда, gruusia keeles ქვემო ლინდა) ('Kummi küla')) on küla Gruusias Abhaasias. 

Küla asutati 1884. aastal. Külal oli oma kooli- ja palvemaja, lauluselts ja laulukoor. 

Tänapäeval seal eestlasi ei ela.

Abhaasias oli viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, *[[Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all]]*

## Viited
Sulevi

**Sulevi** on küla Gruusias Abhaasias.

Abhaasias on viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, *[[Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all]]*

Külas on tegutsenud Sulevi küla kool.

## Vaata ka
*Eesti külad välismaal

## Viited

## Välislingid
*Eesti asunduskülade kirjeldus tegevuse kohta; 5. oktoober 1917. Eesti Rahvusarhiiv, ERA.3372.1.7, leht 4
*Arho Tuhkru. "Vaimulik visiit külalislahkele maale". Eesti Kirik nr 46/ 47, 23. november 2011
*Andres Tohver. "Oleme eluaeg tööd rüganud, aga näe, pensijat ikka ei saa…". Õhtuleht, 30. august 2014 
*Tõnu Pedaru. "Eesti lugu: Kas Abhaasia eestlased kasvatasid mandariine?". ERR Kultuur, 31. jaanuar 2015
Salme küla

**Salme** on 1884. aastal Kuusalu kihelkonnast pärit eestlaste asutatud küla Gruusias Abhaasias.

Abhaasias on viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, *[[Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all]]*

Küla nimetati Salmeks aastal 1885.

Ümberasujad rajasid 19. sajandi lõpus külla väikese lauavabriku. Nad puhastasid maa metsast, kuivatasid soised alad ning rajasid ploomiaedu, ehitasid puuviljade kuivati, viljelesid köögiviljade, sealhulgas lillkapsa kasvatust. Oma toodangut turustasid nad Gagras, Adleris, Sotšis ja teistes Abhaasia rannikuasulates.
Soode olemasolu tõttu asunduse piirkonnas kannatasid elanikud aastas kuude kaupa malaariapuhangute käes, paljud surid haigusesse.

1918. aastaks elas külas umbes 400 elanikku ja see võttis enda alla ligikaudu 1200 tiinu ehk tänapäevastes mõõtühikutes 1300 hektarit. Külas oli kooli- (Salme küla keskkool) ja rahvamaja ning Sulevi külaga ühine külavalitsuse hoone.

1959. aastal elas Salme külas 1268 elanikku, peamiselt venelased ja eestlased. 1989. aastaks elas külas 1659 elanikku, valdavalt eestlased, armeenlased, grusiinid ja venelased.

Enamik sealseid eestlasi pöördus 14. augustil 1992 puhkenud grusiinide ja abhaaside vahelise kodusõja tõttu samal aastal Eestisse tagasi. Abhaasia initsiatiivil on küla ametlik nimi kõrvalasuva Phsou jõe järgi muudetud Phsouks. Kohalikud kutsuvad küla harjumusest siiski Salmeks. Ka Gruusia seaduste järgi kannab küla endiselt Salme nime.

## Viited

## Välislingid
*Eesti asunduskülade kirjeldus tegevuse kohta; 05.10.1917; Saaga ERA.3372.1.7:2
Estonia (Abhaasia)

**Estonia** ehk **Estonka** on küla Gruusias Abhaasias Kodori jõe orus umbes 20 km kaugusel merest.

Abhaasias oli viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 

1882. aastal asusid Põhja-Samarast Suhhumi suunas teele 60 peret eestlasi, nad asusid Suhhumist kaugemal kagus asuvasse kohta, mis sai Estonia nime. Estoniasse 1882 elama läinud Samara eestlasi oli 14 peret.
, *[[Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all]]*
## Viited

## Välislingid
*Jaanus Piirsalu. Eestlaste elu Abhaasias: Estonia küla nimetati ümber Dopuketiks. Eesti Päevaleht, 19. mai 2008
*Eesti asunduskülade kirjeldus tegevuse kohta; 5. oktoober 1917. Eesti Rahvusarhiiv, ERA.3372.1.7, leht 10
Linda küla

**Linda** ehk **Ülem-Linda** on küla Gruusias Abhaasias. 

Küla asutati 1884. aastal ja seal oli oma kooli- ja palvemaja, laulu- ja mänguselts, laulu- ja viiulikoor. Külavalitsuse ja rahvamaja oli ühine koos Alam-Linda külaga.

Abhaasias on viis eesti (eestlastega asutatud) küla: Sulevi, Salme, Linda (Ülem-Linda), Alam-Linda ja Estonia. 
, *[[Abhaasia ajalugu#Venemaa keisririigi võimu all]]*

## Viited
Zestaphoni

**Zestaphoni** (varem ka *Zestaponi*) on linn Gruusias Imerethi piirkonnas, Zestaphoni rajooni keskus.

## Viited
Kaspi

**Kaspi** on linn Gruusias Šida Kharthli piirkonnas, Kaspi rajooni keskus.

## Pilte

Fail:Kaloubani kaspi.jpg
Fail:Kaspis akldamebi (1) 02.jpg
Fail:Kaspi St. George church.jpg
Fail:View in Kaspi district.jpg


## Viited
Sagaredžo

**Sagaredžo** on linn Gruusias Kahhethi piirkonnas, Sagaredžo rajooni keskus.

Ninotsminda katedraal asub linna lähedal.

## Viited
Puu on puude kõrgune

"**Puu on puude kõrgune**" on Heiki Vilepi luuletus ja samanimeline laul Indrek Kalda viisile. Laulust kujunes omamoodi X noorte laulu- ja tantsupeo hümn. 

## Viited

## Välislingid
*Luuletuse teksti 2007. aasta versioon Heiki Vilepi blogis
*Muusikavideo YouTube'is (heli on üsna nõrk)
*Muusikavideo Heiki Vilepi kodulehel (suur fail hea kvaliteediga, kannatust käivitumisel)
Felix Kotta

**Felix Kotta** (25. juuni 1910 Tartu – 11. oktoober 1963 Tartu) oli eesti kirjanik.

Kotta kasvas Jurjevo asunduses Tomski lähedal, kuhu ta vanemad olid Tartust välja rännanud. Pärast keskkooli lõpetamist töötas ta kaks aastat algkooliõpetajana ja õppis Leningradi ajaloo-filoloogia instituudis 1931–1932, oli Siberis Tomski parteikoolis lektor 1932–1933, ajakirjanikuna Novosibirskis 1933–1934, lõpetas 1938 Herzeni-nimelise Leningradi Pedagoogikainstituudi eesti filoloogia osakonna. Töötas Siberis, Novosibirski ja Kemerovo oblastis õpetajana, teise maailmasõja ajal NKVD vägede instruktor 1940–1942.

1944. aastast elas ta Tartus ja oli Tartu Riikliku Ülikooli marksismi-leninismi kateedri assistent 1945–1946. 1946. aastal asus elama Elvasse, kus hakkas töötama kutselise kirjanikuna.

1955. aastast oli Kotta Tartu Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee liige ja 1958–1960 oli ta Tartu Linna TSN TK esimehe asetäitja. Aastatel 1962–1963 oli ta TRÜ vene keele kateedri õppejõud.

## Looming
Tema esimesed trükitud luuletused ilmusid 1926. aastal. Temalt on ilmunud luulekogusid ning 8 luuleraamatut lastele. Ta tegi ka näitekirjanduskatsetusi ning viljeles veidi valmi ja kirjanduslikku paroodiat. Lisaks on ta tõlkinud Vladimir Majakovski luulet.

## Teosed
### Luulekogud
*"Ründ" (1948)
*"Kindlal sammul" (1950)
*"Räägib Mati" (1951)
*"Vaat mis juhtus" (1951)
*"Kaheksas sügis" (1952)
*"Tublid loomad" (1952)
*"Mänguasjad" (1953)
*"Metsapere laulikud" (1955)
*"Vares, vaga linnuke" (1956)
*"Tublid loomad" (1956)
*"Näojooned" (1958)
*"Päikesepaiste" (1960)
*"Hiirejaht" (1963)
*"Valitud värsse" (koostanud A.-R. Jürimäe) (1971)
## Viited

## Välislingid

*
Kaarel Krimm

**Kaarel Krimm** (**Karl Krimm**; 28. juuli 1863 Alatskivi vald – 29. mai 1894 Undla vald) oli eesti kirjanik.

## Elukäik
Sündis Tartumaal Alatskivil, õppis Naelavere külakoolis, aastatel 1874-1879 Kodavere kihelkonna koolis ja tegi 1883. aastal Tartus vallakooliõpetaja eksami. Seejärel läks 1884. aastal Virumaale kooliõpetajaks. Aastatel 1888-1890 oli Viljandimaal Kaarli valla kirjutajaks ja siis Viljandis Sakala toimetuses tegev. Aastal 1893 kinnitati Sakala toimetajaks.

## Looming
Avaldas 1884. aastast ajakirjanduses külajutte ("Uba-Kaarli poeg"; 1892) ja luulet. Raamatuna on ilmunud lugulaul "Saatuste ja vale vangis" (1887). Proosaloomingus ja artiklis "Eesti algupäralisest kirjandusest" (1886) ilmneb lähenemine realismile.

Kuulus Väike-Maarja parnassi.

## Viited

## Kirjandus
* Aino Undla-Põldmäe, "Autor realismi tuleku teelt" – Keel ja Kirjandus 1963, nr 7, lk 429-432 ja Aino Undla-Põldmäe raamatus "Koidulauliku valgel. Uurimusi ja artikleid", Eesti Raamat, Tallinn 1981, lk 316–325
* Richard Alekõrs, "Veel raasuke meie realismi-taime võrsumise päevilt" – R. Alekõrre raamatus "Jutt on see kooruke. Peatumisi meie tõsielulise kirjanduse rindel", Eesti Raamat, Tallinn 1965, lk 159–173 
* Eesti kirjanduse ajalugu, II köide. XIX sajandi teine pool. Eesti Raamat, Tallinn 1966, lk 526–530 ja bibliograafia lk 546, ülevaate autor Oskar Kruus
* Eesti kirjanduskriitika 1875–1900. Kommenteeritud tekstivalimik. Koostanud ja kommenteerinud Karl Taev ja Velli Verev. Eesti Raamat, Tallinn 1984, lk 99–101 (K. Krimmi artikkel "Eesti algupäralisest kirjandusest") ja lk 146–149 (K. Krimmi arvustus "Kirjanduse põllult. Aasa õied. Luuletanud K. E. Sööt")
* Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 224–225, artikli autor Oskar Kruus

## Välislingid
*
Oskar Kruus

**Oskar Kruus** (29. september 1929 Vana-Otepää vald – 29. oktoober 2007) oli eesti kirjandusteadlane, kriitik ja kirjanik.

Ta lõpetas 1953 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina ja oli 1953–1973 Eesti NSV TA Keele ja Kirjanduse Instituudi teadur.

## Looming
Avaldanud kirjandusuurimusi (Juhan Sütistest, naiskirjanikest jt), lühiproosat, luulet, kirjanduskriitikat jm.

### Monograafiad
*"Jakob Mändmets", 1961
*"Hella Wuolijoki : [eesti-soome kirjanik]", 1999
*"Bernard Kangro : elukäik ja looming : [1910–1994]", 2003
### Romaan
*"Aeg atra seada" (1986), rahvusliku liikumise ajast
*"Naiselikkuse seadus" (1986), romaanivõistlusel äramärgitud teos

### Lühiproosakogud
*"Tabamata armastus", 1975
*"Loobumised", 1980
*"Ärkamised", 1984

### Noorsoojutustus
*"Vahimees Põhjanaba teel", 1971

### Leksikon
*"Eesti kirjarahva leksikon = Estnisches Schriftstellerlexikon", 1995 (koostaja ja toimetaja)

## Tunnustus
*2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk
*2004 – Bernard Kangro kirjanduspreemia

## Viited

## Välislingid
*
Käsu Hans

**Käsu Hans** (ka **Hans Kes**, **Kess**; u 1670 – 1715/1734 Puhjas) oli eesti luuletaja ja kooliõpetaja. Ta on enimtuntud oma lõunaeestikeelse itku "Oh! ma waene Tardo Liin" poolest.

Oli Puhjas köster ja õpetaja. Puhja kiriku ees asub Adrian Virginiusele ja Käsu Hansule püstitatud mälestusmärk.

## Looming
Hans kirjutas arvatavasti umbes 1708. aastal Tartule Põhjasõjas Vene vägede tõttu sündinud kannatustest 32-salmilise lõunaeestikeelse kaebelaulu "Oh! ma waene Tardo Liin...". Oma aja kohta kunstiliselt mõjukas isikustatud monoloog säilis rahvasuus. Varaseim üleskirjutus pärineb aastast 1714 pastor Johann Heinrich Grotjahnilt Tartu Jaani koguduse meetrikaraamatus. Trükis ilmus monoloog 1902.

## Kirjandus
### Ilukirjandus
* Herbert Salu, "Surmatrummid ja pajupill" (alapealkiri: "Ülestähendusi Tartust Issanda aastal 1704"; romaan), Lund 1954; 2. trükk: Tallinn, LR 1993, nr 33–36  
* Friedebert Tuglas, novell "Käsu Hansu noorus" (kirjutatud 1942). Esmatrükk: Fr. Tuglas, "Neli novelli", LR 1966, nr 1/2. Kordustrükid: Kogutud novellid II, Eesti Raamat, Tallinn 1971 ja Kogutud teosed, 2. köide (Novellid II), Eesti Raamat, Tallinn 1987, lk 228–240
* Friedebert Tuglas, "Rahutu rada. Elu- ja kirjandusloolist", Eesti Raamat, Tallinn 1973, lk 109–110 ("Käsu Hansu nooruse" saamisloost) ja lk 157–173 ("Katkeid Käsu Hansu kroonikast" – Käsu Hansu fiktiivseid meenutusi, kirjutatud 1942)

### Artiklid ja publikatsioonid
* Eesti kirjanduse ajalugu, I köide, Eesti Raamat, Tallinn 1965, lk 173–177 (ülevaate autor Villem Alttoa)
* Sulev Vahtre, "Senitundmatu fakt Käsu Hansu eluloost" – Keel ja Kirjandus 1965, nr 11, lk 657–658 
* Maie Kalda, "Käsu Hansu pretsedent" – Keel ja Kirjandus 1992, nr 8, lk 472–474
* August Annist, "Käsu Hans ja tema "ikulaul" Tartu hävitamisest a. 1704–1708" – Akadeemia 1992, nr 12, lk 2484–2501 ja 1993, nr 1, lk 125–149
* Käsu Hansu kaebelaul (paralleelselt Aino Valmeti kommenteeritud allikapublikatsioon ja August Annisti rekonstruktsioon) – Akadeemia 1993, nr 1, lk 150–160
* Aino Valmet, "Käsu Hansu kaebelaul ja selle keelekasutus" – Akadeemia 1993, nr 1, lk 161–173
* Anu Raudsepp, "Käsu Hans" - in: Eesti ajalugu elulugudes: 101 tähtsat eestlast. Koostaja: Sulev Vahtre. Tallinn: Olion, 1997.

## Teater
* Mart Kivastiku suveetendus «Käsu Hansu ajalootund» (2009)
*  Mart Kivastiku suveetendus "Kuninga käsk" (Tartu 2024, lavastaja Tiit Palu)
## Viited

## Välislingid
* Oh, ma vaene Tarto liin - Vikitekstides
* Peeter Olesk, "Luuletaja vastutus ajaloo ees" (13. septembril 2008 tähistatakse Puhja kirikus 300 aasta möödumist Käsu Hansu luuletuse "Oh! ma waene Tardo Liin" sünnist) – Eesti Kirik 10. september 2008, lk 3
Meelik Kahu

**Meelik Kahu** (20. veebruar 1935 Kuressaare – 25. oktoober 1991 Tartu) oli eesti ajakirjandus- ja kirjandusteadlane. 

Sündis pedagoogi perekonnas. Lõpetas 1954. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja õppis 1954–1959 Tartu Riiklikus Ülikoolis ajaloo-keeleteaduskonnas eesti kirjandust. 1961–1964 õppis Keele ja Kirjanduse Instituudi aspirantuuris. Filoloogiakandidaadi kraadi kaitses 1971. aastal väitekirjaga "Tartu Eesti Seitung".

Oli 1959–1965 Carl Robert Jakobsoni talumuuseumi teaduslik töötaja. Alates 1965. aastast töötas Eesti Kirjandusmuuseumi bibliograafia osakonnas ning oli 1968. aastast ka selle juhataja.

## Looming
Avaldas artikleid peamiselt eesti ajakirjanduse ajaloo alalt ning kirjutas järelsõnu ning kommentaare Oskar Lutsu memuaarteostele. Samuti koostas koos Eerik Tedrega raamatu "Mälestusi Oskar Lutsust" (1966). Avaldas lühiuurimusi C. R. Jakobsoni Sakalast ja koolilugemikest. 

Meelik Kahu kasutas pseudonüüme A. Kose, Kalle Külm, M. Haug ja U. Meel.

### Raamatuid
*Bibliograafia osakonna 50 aastat sõnas ja arvus. Eesti NSV Teaduste Akadeemia F. R. Kreutzwaldi nim. Kirjandusmuuseum, Eesti NSV Teaduste Akadeemia. Tartu 1971
*Eesti pseudonüümide leksikon. 1. köide, Eestikeelsed raamatud ja perioodika aastaist 1821-1900 = Lexicon pseudonymorum estonicorum = Estonici libri et periodica ab anno MDCCCXXI usque ad annum MCM. Toimetuskolleegium Endel Annus jt. Eesti Teaduste Akadeemia, Fr. R. Kreutzwaldi nim. Kirjandusmuuseum, Eesti Raamat. Tallinn 1991
*Võti C. R. Jakobsoni maailmavaate mõistmiseks : tema kirjanduslik lemmikkangelane ja võrdkuju. Kurgja: Eesti NSV Kultuuriministeerium, 1964 
*Väljaspool Eestit ilmunud eestikeelse töölis- ja nõukogude trükisõna pseudonüümide sõnastik (1905-1940). Eesti NSV Teaduste Akadeemia Fr. R. Kreutzwaldi nim. Kirjandusmuuseum, Eesti Raamat. Tallinn 1978

## Kirjandus
*Eesti kirjanike leksikon. Koostanud Oskar Kruus ja Heino Puhvel; toimetanud Heino Puhvel. Eesti Raamat. Tallinn 2000
*Saarlaste kirjarahvast. Koostaja Helgi Allik. Kuressaare 2003

## Välislingid
*
*Haud Tartu Rahumäe kalmistul
Carl Eduard Körber

**Carl Eduard Anton Körber** (4. juuni 1802 Võnnu, Tartumaa – 4. mai 1883 Tartu) oli baltisaksa päritolu eesti vaimulik ja kirjanik, Martin Körberi vend.

## Elulugu
Carl Eduard Anton Körber õppis 1820–1823 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (grad. Stud. 1834), reisis vend Ludwig August Immanuel Körberiga jalgsi Saksamaale ja Itaaliasse. Oli 1823–1825 koduõpetaja Tarvastus, 1825–1829 koduõpetaja Tuula kubermangus ja 1831–1832 koduõpetaja Härgmäe kihelkonnas. Ordineeriti 23. veebruaril 1836 õpetajaks.

Oli Vändra ja Käru koguduse adjunktõpetaja aastatel 1836–1841 ja õpetaja aastatel 1841–1859. 

Toimetas 1859. aastal Tartus ajalehte Tallorahwa Postimees ja 1861. aastal ajalehte Inland.

## Isiklikku
Tema vanavanaisa Johann Friedrich Körber oli Tarvastu Peetri koguduse, Otepää Maarja koguduse ja Helme Maarja koguduse õpetaja; vanaisa Paul Johann Körber oli Tori koguduse ja Võnnu Jakobi koguduse õpetaja; teine vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz noorem oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. 

Isa Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Vend Ludwig August Immanuel Körber oli Võnnu Jakobi koguduse, Rannu Püha Martini koguduse ja Rõngu Mihkli koguduse õpetaja; teine vend Martin Georg Emil Körber oli Anseküla Maarja koguduse õpetaja. 

Tema poeg oli mereväearst, Tartu Ülikooli hügieeni ja kohtuarstiteaduse professor Bernhard Eduard Otto Körber. Tema pojapoeg oli Venemaa Põhja-Jäämere Laevastiku ülem viitseadmiral Ludwig Körber, 1915. aastast Korvin (1863–1919).

## Looming
Avaldanud peale vaimulike teoste ka aabitsaid, õpikuid, sõnastikke, tõlkelisi lastejutte ja -värsse, rahvapärimust, valme, sententse jm. Joosepi elloramat 1850, Lomisse ramat 1851. Puudutas nn Palermo jutluses (1846) arvustavalt keiser Nikolai I.

1854 ilmus anonüümselt tema toimetatuna õpikusari "Koli-ramat".

## Viited

## Kirjandus
* Eesti kirjanduse ajalugu, II köide, Eesti Raamat, Tallinn 1966, lk 189–190, autor Maie Kalda
* Olev Jõgi, "Ernst Särgava romaan "Lähme linna kirjutama, oma elu kergendama!" Saamislugu. Aineid" (ka Körberist kui Särgava romaani ühest kesksest tegelaskujust) – Keel ja Kirjandus 1968, nr 4, lk 193–207 ja nr 6, lk 340–348; redigeeritud ja täiendatud kujul raamatus: O. Jõgi, "Vaod ja varjud", Eesti Raamat, Tallinn 1975, lk 201–244
* Hando Runnel, "Juhan Luiga ja vene küsimus" (aulaloengu tekst). Tartu 1993, 32 lk; sisaldab lisana lk 29–31 Körberi Palermo jutluse 

## Välislingid
* 
* Anu Vissel, "Körberid - sakslastest estofiilid" – Postimees 21. juuli 1997, lk 14 (rubriik "Olnust olevale")
*
Tõnis Lehtmets

**Tõnis Lehtmets** (sündinud 22. oktoobril 1937 Rakveres) on eesti kirjanik.

Lõpetas 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna. Töötas aastatel 1963–1972 ajalehe Edasi toimetuses ja 1972–1985 Eesti NSV Kirjanike Liidu Tartu osakonnas konsultandina. 

## Looming
Kirjutanud luuletusi, romaane ja jutte. Kujutanud maaelu ja väljendanud linnas raskesti kohaneva maamehe elutunnetust. Tema romaani "Tume laas" (1978) algsele avaldamisele ajakirjas Looming tegid Nõukogude parteiorganid ja tsensuur suuri takistusi, sest see metsakülade inimeste saatusi käsitlev teos puudutas ka metsavendlust ja küüditamist. Pärast Rudolf Sirget oli Tõnis Lehtmets esimene, kes küüditamise teema jälle eesti proosas nähtavaks tegi.

Tõnis Lehtmets oli NLKP liige aastatel 1968–1989.

## Teosed
### Luulekogud
*"Esimesed värsid" (1960)
*"Tänavad ja tanumad" (1962)
*"Kodumurul" (1966)
*"Lõkkemõtted" (1974)
### Jutukogud
*"Kohtumine vanaema aias" (1966)
*"Margapuuga mõõdetud maa" (1976)
### Dokumentaaljutustus
*"Pakane" (1967)
### Romaanid
*"Tume laas" (1978)
*"Kompromiss" (1982)

## Kirjandus
* "Keele ja Kirjanduse" ringküsitlus kirjanikele. Tõnis Lehtmets" – Keel ja Kirjandus 1973, nr 12, lk 736–738
* Hando Runnel, "Tõnis Lehtmetsa häbelikkus" (luulekogu "Lõkkemõtted" arvustus) – Looming 1974, nr 11, lk 1926–28 ja H. Runnel, "Ei hõbedat, kulda", Eesti Raamat 1984, lk 162–165
* Mati Unt, "Mis te minuga teete?" (romaani "Kompromiss" arvustus) – Looming 1982, nr 7, lk 996–998 
* Eesti kirjanduse ajalugu, V köide, 2. raamat, Eesti Raamat 1991, lk 235–236 (ülevaate autor Aadu Säärits) ja bibliograafia lk 246
* Erik Linnumägi, "Kirjanik Tõnis Lehtmets on 12 aastat vaikinud. Miks?" – Maaleht 22. detsember 1994, lk 28
* Hinge Kaljund, "Minu vend Tõnis: kirjanik Tõnis Lehtmetsa elust ja loomingust" (raamatu teine osa sisaldab Tõnis Lehtmetsa lühiproosat). Kirjastus Canopus, Tallinn 2010, 170 lk; ISBN 9789949904150
Uno Leies

**Uno Leies** (6. oktoober 1931 Narva – 13. september 1988 Tallinn) oli eesti lastekirjanik, teatrilavastaja ja telerežissöör.

Õppis Tallinna 20. keskkoolis ning aastatel 1946–1950 Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumis. 

Esimeseks töökohaks sai Eesti Projekt, kus töötas ehitustehnikuna. Töö kõrvalt õppis V. Kingissepa nimelises Draamateatri õppestuudios. Aastatel 1953–1960 töötas näitleja ja lavastajana Eesti NSV Riiklikus Nukuteatris ning 1961. aastast režissöörina Eesti Televisioonis.Lisaks lastelavastustele tegi ETVs saatesarjad "Taat tõi võidu ja "Terekäsi."

Oli Eesti Teatriliidu (1955) ja Kirjanike Liidu liige (1973).

## Looming
Kirjutanud luulet väikelastele ja nukunäidendeid. Loonud üle 500 telelavastuse, sh lastelavastuse "Nõiakivi". Lisaks lastelavastustele tegi ETVs saatesarjad "Taat tõi võidu ja "Terekäsi." Tema näidenditest on enamlavastatud (sh väljaspool Eestit)  "Vihavaenlased  ja "Buratino lendab Kuule".

Vabal ajal joonistas karikatuure, mida avaldati ka ajakirjas Pikker. 1982. aastal sai Õhtulehe karikatuurivõistlusel ergutuspreemia. Kirjutanud ka humoreske ja värsse.Surres jäi tal pooleli lasteseriaali "Naljahammas..."käsikiri.

## Isiklikku
Tema isa oli 1. Suurtükiväegrupi vanemallohvitser Theodor Leies (1900–1967). 1960. aastal abiellus Aino Raidiga.

## Teoseid
### Luulekogud
*"Harjavars on pikem mehest" (1963)
*"Muti metroo" (1965)
*"Tillukesi killukesi" (1966)
*"Loomade olümpiaad" (1968)
*"Kasetohust kaabu" (1970)
*"Atsi patsid" (1970)
*"Kuri Muri" (1982)

### Telelavastused
*"Tipp ja Täpp" (1965–1981)
*"Hunt Kriimsilm" (1968–1987) ("Hunt Kriimsilma üheksa ametit " oli eetris kuni 1991)
*"Liiklusinspektor Buratino lood" (1977–1979)
*"Mängutare" (1979)
*"Vembu ja Tembu" (1983–1984)
*Oh seda eeslit! (1984)
*"Vaat kus lops!" (1985)
*"Tammetõru seiklused" (1988)

### Näidendikogumik
*"Lõbus nukupere" (1971)

## Tunnustus

* 1982 – Õhtulehe karikatuurivõistluse "Tõkestame neile tee" – ergutuspreemia

## Viited