open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rahvuslike Huvide Keskus

**Rahvuslike Huvide Keskus** (*Center for the National Interest, CNI)* on Ameerika Ühendriikides Washingtonis baseeruv mõttekoda, mis enda väitel esindab konservatiivse realismi koolkonda.

CNI asutas USA ekspresident Richard Nixon 20. jaanuaril 1994 (Nixoni presidendiametisse astumise 25. aastapäeval) Nixoni Rahu ja Vabaduse Keskusena (*Nixon Center for Peace and Freedom*). CNI enda sõnul loodi Keskus eesmärgiga "olla strateegilise realismi hääl USA välispoliitikas. Nagu ta [Richard Nixon] toona ütles, "*on Ameerika Ühendriigid küll külma sõja võitnud, kuid rahu pole see veel võitnud.*" Täna on keskuse eesmärk stimuleerida arutelu, edendada üldsuse arusaamist USA välispoliitikast ja rahvusvahelistest suhetest ning määratleda põhimõttelised, kuid siiski praktilised põhimõtted, et edendada Ameerika rahvuslikku huvi 21. sajandi keerulises maailmas."

1998. aastast kannab CNI nime Nixoni Keskus (*The Nixon Center)* ja 2011. aastast Rahvuslike Huvide Keskus (*Center for the National Interest).* Viimane nimemuutus oli seotud Nixoni perekonna ja Nixoni fondi (*Richard Nixon Foundation*) soovimatusega teha koostööd ja lasta kanda Nixoni nime asutusel, mis muutus järjest enam Kremli suuvoodriks. Nixoni Fond andis keskuse programmidele ette nähtud 2 miljonit dollari üle tingimusel, et Nixoni nimi kaotatakse, ehkki see oli mõne Nixoni austaja jaoks kibe tulemus. "*Kangekaelsetele vabariiklastele, perekonnaliikmetele ja endistele poliitilistele abistajatele, kes istuvad fondi juhatuses, oli aga keskus ja eriti selle kauaaegne president Dimitri Simes muutunud Nixoni perekonnanime häbistamiseks. Simes, Venemaa poliitika ülimuslik esiletõstja, pakkus nende arvates välja Venemaa autokraat Vladimir Putinile vabandusi ja ründas isegi nende partei presidendikandidaati John McCaini tema hukkamõistu pärast Venemaa sissetungi Gruusiasse",* kirjutas USA mõjukas poliitikaväljaanne Politico aprillis 2011.

CNI president ja tegevdirektor on asutamisest 1994. aastal saadik olnud vene-juudi päritolu Dimitri K. Simes, auesimees USA endine välisminister Henry Kissinger. 

Asutuses on tööl keskmiselt 20 inimest, kes tegelevad kuue põhiprogrammiga: energiajulgeolek ja kliimamuutused, strateegilised uuringud, USA rahvuslik julgeolek, USA-Venemaa suhted, USA-Jaapani suhted, Hiina ja Vaikse ookeani piirkond ning piirkondlik julgeolek (Lähis-Ida, Kaspia bassein ja Lõuna-Aasia). 2011. aastal oli tema aastaeelarve 1,6 miljonit USA dollarit.

27. aprillil 2016 korraldas CNI president Dimitri K. Simes Washingtonis asuvas Mayfloweri hotellis Donald Trumpi esinemise oma algava valimiskampaania jaoks ja kohtumise Venemaa suursaadiku Sergei Kisljakiga. Ürituse korraldas CNI. 

CNI annab välja kaks korda kuus ilmuvat rahvusvaheliste suhete ajakirja The National Interest.

## Viited
Sepa põik

**Sepa põik** on tänav Narva Vanalinna linnaosas. Algab Sepa tänavast, kulgeb ida poole, pöörab põhja poole ja jätkub Tolli tänava nime all. Tänava pikkus on umbes 220 m.

1905. aasta linnaplaanil oli selle tänava nimi *Бойная улица*, 1912. linnaplaanil **Tapamaja tänav** ja 1927. aasta linnaplaanil **Õhu tänav**.
Kurovskoje

**Kurovskoje** on linn Venemaal Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub Nerskaja jõe ääres, Moskvast umbes 90 km kagu pool.

Kurovskaja küla on teada alates 1646. aastast. 1952. aastal sai linnaõigused.

2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 20 598.

## Viited

## Välislingid
Albrecht II (Brandenburg)

**Albrecht II** (u. 1177 – 25. veebruar 1220) oli Askania dünastia liige. Ta oli Brandenburgi markkrahv 1205. aastast kuni oma surmani.

## Elu

Albrecht II oli Otto I ja selle teise naise Ada noorim poeg. Tema isa Otto I propageeris ja juhtis piirkonnas saksa asustuse rajamist, mis oli 10. sajandini slaavi.

### Arneburgi krahv

Albrecht II oli alates 1184. aastast Arneburgi krahv Altmarkis. Altmark kuulus Brandenburgile ja tema vanem vend Otto II väitis, et see tähendas, et Askanialased omasid Arneburgi.

Kui Heinrich von Gardelegen 1192. aastal suri, jättis ta oma valduse Albrecht II-le. Kuid see põhjustas konflikti tema ja tema venna vahel. Otto vangistas ta 1194. aastal ajutiselt. 

1197. aastal ühines ta Saksa ristisõjaga. Ta osales 1198. aastal Akkos Saksa ordu avakoosolekul.

### Brandenburgi markkrahv

Albrecht II päris markkrahvkonna 1205. aastal, kui suri tema vanem vend Otto.

Hohenstaufenite ja Welfide vahelises vaidluses keisrikrooni üle 13. sajandi alguses toetas Albrecht esialgu Hohenstaufenist kuningat Švaabi Philippi, nagu Otto enne teda. Kuid pärast Philippi mõrvamist 1208. aastal vahetas ta poolt, kuna keiser Otto IV oli teda aidanud markkrahvkonna kindlustamisel taanlaste vastu ja kinnitas 1212. aasta dokumendiga Askania omandiõigust Brandenburgile.

Sel perioodil oli Albrecht II-l pikk vaidlus Magdeburgi peapiiskopi Albrecht I-ga. Ta mängis ka olulist rolli Brandenburgi kümnisevaidluses.

Albrecht II kindlustas Teltowi, Prignitzi ja osaliselt Uckermarki piirkonnad lõplikult Brandenburgi margile, kuid kaotas Pommeri Greifide dünastiale.

### Surm ja järglus

Albrecht II suri 1220. aastal. Sel ajal olid tema kaks poega veel alaealised. Algselt tegutses regendina Magdeburgi peapiiskop Albrecht I. 1221. aastal asus aga regendiametisse Albrechti lesk krahvinna Mathilde. Pärast tema surma 1225. aastal kuulutati vennad täisealisteks ja nad hakkasid üheskoos markkrahvkonda valitsema.

## Abielu ja järglased

1205. aastal abiellus Albrecht Wettini soost Lausitzi krahvi Konrad II tütre Mathilde von Groitzschiga (1185–1225). Nad said neli last:

* Johann I (u. 1213 – 4. aprill 1266)
* Otto III "Vaga" (1215 – 9. oktoober 1267)
* Mathilde (suri 10. juunil 1261)
* Elisabeth (1207 – 19. november 1231)
Tarutuur

**Tarutuur** ehk **ummikuraud** on eesti etnograafias õõnsa nõgusa tera ja pika varrega, peitli moodi tööriist tarupuude ja ummiknõude õõnestamiseks.

Tarutuur oli nõgusa tera ja putkesse käiva pika varrega tuurataoline riist, millega õõnestati ka pakktarusid ning kasvavaid tarupuid. Tarutuura kasutati metsmesinduse alal kogu Ida-Euroopas, 19. sajandil veel ka Lõuna-Eestis. 
 
## Vaata ka
* mesila
* eesti taru
* mesilased
* mesindus

## Viited

## Välislingid

* Tarutuur. Eesti Rahva Muuseum
* Mesinduse ajaloost.
Naisiai

**Naisiai** on küla Leedus Šiauliai rajooni Meškuičiai vallas. 

Külas on Šiauliai rajooni kirjandusmuuseum, kool kultuurimaja, spordikeskus, raamatukogu ja postkontor.

## Elanikkond


* 8 (1820)
* 80 (1902)
* 131 (1923)
* 121 (1959)
* 207 (1970)

* 363 (1979)
* 480 (1986)
* 603 (1989)
* 624 (2001)
* 539 (2011)


## Ajalugu

Naisiais asus Šiauliai majandi Naisiai mõis. Aastal 1794 andis Katariina II kogu Šiauliai majandi Platon Zubovile. Aastal 1904 otsustas sealne krahv Vladimir Žubov oma valdustesse rajada neli kooli, üks neist asutati ka Naisiaisse. 

Nõukogude perioodil oli Naisiai kohaliku kolhoosi *Už taiką* keskasulaks. Kolhoos oli üks edukamaid Leedus. Aastal 1977 asus kolhoos välja andma Zigmas Gaidamavičius-Gėlė nimelist kultuuripreemiat, mis antakse parima ilmunud debüütluuleraamatu autorile. Ühtlasi rajati Naisiaisse ka väike kirjandusmuuseum.

Tänapäeva Naisiais asub põllumajanduslik suurettevõte UAB „Agrokoncernas“, mille maad asuvad kolmes rajoonis. See finantseerib kolhoosi asemel ka kirjanduspreemia välja andmist.

Aastal 2015 sai Naisiaist esimene Leedu väike kultuuripealinn.


Naisiai, kultūros centras.JPG|Kultuurikeskus
2010_05_22_096Naisiai.JPG|Naisiai
2010 05 22 100Naisiaimokykla.JPG|Koolimaja
2010_05_22_094NaisiaiMuziejus.JPG|Kirjandusmuuseum


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Fuksiin

**Fuksiin** on erk-fuksiaroosat värvust andev aniliinvärv, mis kuulub trifenüülmetaanvärvide hulka ja mille keemiline valem on C20H20N3·HCl. Ühendi nimi on tuletatud erkroosa õiega ilutaime fuksia nimest. Fuksiini hilisem nimetus "magenta" (fuksiini üks ingliskeelsetest nimedest) on antud ka ühele neljavärvitrükis kasutatavatest protsessvärvidest.

Värvainete indeksis on fuksiini tähised C.I. 42500 ja Basic Violet 14, CAS-number on 632-99-5.

## Omadused
Tahkena moodustab fuksiin lõhnatuid tumerohelisi kristalle. Vees lahustub raskelt, lahuses muutub eredaks lillakasroosaks. On heade värviandvate omadustega, peale tekstiilide värvimise on seda kasutatud ka värvainena mikroskoopias ja histoloogias ning mõnikord desinfektandina. 

Sample of Basic Fuchsine.jpg|Fuksiinikristallid purgis
Basic Fuchsine in aqueous solution.jpg|Fuksiini vesilahus

Ainega pidev kokkupuutumine tekitab akuutseid või kroonilisi tervisehäireid, loodusesse sattunult ohustab see veekogusid.

## Vaata ka
* Fuksiinpunane
* Fuksiaroosa

## Viited

## Välislingid
* Fuksiin keemiliste ainete andmebaasis PubChem
* Fuksiin kunsti- ja konserveerimismaterjalide andmebaasis CAMEO
Bestiaarium

**Bestiaarium** on loomi kirjeldav ja neile allegoorilisi seletusi pakkuv teatmeteos. Esimesed bestiaariumid koostati Euroopas antiikajal, kuid enamik bestiaariume pärineb keskaja Lääne-Euroopast ja need on ladinakeelsed. 

Bestiaariumid sisaldavad mütoloogiliste olendite kirjeldusi ning kirjeldatud loomade pilte.
Dobre Miasto

**Dobre Miasto** (saksa keeles *Guttstadt*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas, Dobre Miasto valla halduskeskus. Dobre Miasto asub Olsztyni kesklinnast umbes 24 km põhjas.

Asula on rajatud 1325. aastal, linnaõigused sai 1329. aastal. Linn oli Warmia piiskoppide omanduses. 1466. aastal läks linn Poola Kuningriigi koosseisu. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Rahvahääletuse tulemusel jäi linn 1920. aastal Saksamaale. Poola koosseisu läks Dobre Miasto 1945. aastal.

## Viited
Biskupiec

**Biskupiec** (saksa keeles *Bischofsburg*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas, Biskupieci valla halduskeskus. Biskupiec asub Olsztyni kesklinnast umbes 33 km idakirdes.

Biskupiec sai linnaõigused 1395. aastal. 1466. aastast oli Poola Kuningriigi koosseisus. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poola koosseisu läks 1945. aastal.

## Viited
Orneta

**Orneta** (saksa *Wormditt*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Lidzbark Warmiński maakonnas, Orneta valla halduskeskus. Orneta asub Olsztynist umbes 44 km põhjakirdes ja Elblągist ligikaudu 48 km idas.

Asulat on esmamainitud 1308. aastal, linnaõigused sai 1313. aastal. Linn oli Warmia piiskoppide omanduses, kujunes kaubandus- ja käsitöökeskuseks. Alates 1466. aastast oli linn Poola Kuningriigi koosseisus. 1772. aastal läks linn Esimese Poola jagamise tagajärjel Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1945. aastast on linn taas Poola piires.

## Viited
Lubawa

**Lubawa** (saksa keeles *Löbau in Westpreußen*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Iława maakonnas. Lubawa asub Olsztynist umbes 57 km lääneedelas.

Asulat on esmamainitud 1216. aastal, linnaõigused sai 1311. aastal. Linn oli Chełmno piiskoppide omanduses. 1466. aastal läks linn Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tulemusel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Lühikest aega (1807–1815) oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. 

Linnal on raudteeühendus alates 1902. aastast.

1920. aastast kuulus Lubawa jälle Poolale. Teises maailmasõjas hävis umbes 80% hoonetest.

## Viited
Einar Ágústsson

**Einar Ágústsson** (23. september 1922 – 12. aprill 1986) oli Islandi poliitik, pangandustegelane ja diplomaat.

Einar Ágústsson lõpetas Islandi Ülikooli õigusteaduse erialal 1947. aastal. 1947–1954 töötas ta ametnikuna Islandi Finantsnõukogus. Aastatel 1954–1957 töötas ta Islandi rahandusministeeriumis. 1957–1963 oli ta panga Samvinnubankinn tegevjuht, aastatel 1963–1971 direktor. Aastatel 1963–1978 oli ta Alþingi liige. Aastatel 1968–1980 oli ta Progressipartei aseesimees. Alates 14. juulist 1971 kuni 1. septembrini 1978 oli ta Islandi välisminister. 1978–1980 oli ta Islandi suursaadik Taanis. Alates 1980. aastast oli ta Islandi suursaadik Iisraelis, Itaalias ja Türgis.

## Viited
Szczytno

**Szczytno** (saksa *Ortelsburg*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Szczytno maakonna halduskeskus. Szczytno asub Olsztynist umbes 42 km kagus.

Asula rajati 1359. aastal. Osalised linnaõigused sai Ortelsburg 1616. aastal, täielikud linnaõigused 1723. aastal. Raudteeühenduse sai linn 1883. aastal. Esimese maailmasõja alguses 1914. aastal hävis suur osa linnast, kuid see ehitati kiiresti üles. Rahvahääletuse tulemusel jäi 1920. aastal Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisu.  Poolale läks linn 1945. aastal.

Szczytno kesklinnast 10 km kaugusel asub Olsztyn-Mazury lennujaam.

## Viited
Michael De Santa

**Michael De Santa**, sünninimega **Michael Townley** on üks kolmest videomängu "Grand Theft Auto V" peategelasest, teised tegelased on Franklin Clinton ja Trevor Philips.

Tegelasele on hääle andnud näitleja Ned Luke.

De Santa on endine pangaröövel, kes liitus tunnistajakaitseprogrammiga ja asus seejärel tegutsema filmiprodutsendina. Mängu jooksul asub ta siiski koos Clintoni ja Philipsiga uuesti kuritegelikule teele. Tal on naine Amanda, poeg Jimmy ja tütar Tracey.
Karl von Proffen

**Karl von Proffen** (Venemaal tuntud kui *Karl Karlovitš*, vene keeles *Карл Карлович Проффен*) (7. (ukj 19. september) 1847 – 27. aprill (ukj 10. mai) 1911 Hallila) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (ratsaväe kindralleitnant).

## Elulugu
### Päritolu
Põlvnes Alam-Saksimaalt Einbeckist pärit ja XVIII sajandi lõpul Venemaa teenistusse astunud suguvõsast. Tema isa oli Tallinnas sündinud alampolkovnik Carl Georg von Proffen (1800−?); ema nimi oli Emilie Henriette Wilhelmine von Saltzmann. Proffen pärines sõjaväeliste traditsioonidega suguvõsast: tema lell oli viitseadmiral Albert Leopold von Proffen (1812–1893) ning lellepoeg kindralmajor Georg Albert von Proffen (sündinud 1847).

### Sõjaväeteenistus
Omandas sõjaväelise hariduse 1. Peterburi kadetikorpuses, mille lõpetamise järel astus 30. juulil 1866 ohvitseriks ülendatuna väeteenistusse. 12. juulil 1868 lõpetas Nikolai ratsaväekooli. 1877–1878 võttis osa Vene-Türgi sõjast. Teenis eskadronikomandörina ja korpuseintendandina. 1902−1905 oli ta Kaukaasia sõjaväeringkonna ringkonnaintendandi abi. 1905−1907 oli Primorje sõjaväeringkonna ringkonnaintendant. 1907. aastal läks kindralleitnandi auastmes erru.

## Auastmed

## Tunnustus
### Venemaa autasud
* Püha Stanislavi ordeni III klass koos mõõkade ja lindiga (1878)
* Püha Anna ordeni III klass koos mõõkade ja lindiga (1879)
* Püha Vladimiri ordeni IV klass (1882)
* Püha Stanislavi ordeni II klass (1887)
* Püha Anna ordeni II klass (1891)
* Püha Vladimiri ordeni III klass (1899)
* Püha Stanislavi ordeni I klass (1906)

### Välismaa autasud
* Preisimaa Krooni ordeni III klass (1873)
* Preisimaa Punase Kotka ordeni III klass (1878)
* Preisimaa Krooni ordeni II klass (1884)
* Preisimaa Punase Kotka ordeni II klass (1897)

## Perekond
Oli abielus Nadežda Ivanovnaga, abielust sündis kolm last.

## Sugupuu

## Vaata ka
*Proffen

## Kirjandus
*Sissekanne Erik Amburgeri andmebaasis
*Sissekanne Vene keisririigi ohvitserkonna vikis
*Genealoogiline info Karl von Proffeni kohta. Geni.com
Georg Albert von Proffen

**Georg Albert von Proffen** (Venemaal tuntud kui *Jegor Eduardovitš*, vene keeles *Егор Эдуардович Проффен*) (13. juuli (vkj) 1847 Tallinn − ?) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (admiraliteedi kindralmajor).

## Elulugu
Ta lõpetas 1869. aastal mereväe kadetikorpuses. 1864. aastast teenis Venemaa mereväes. Aastatel 1867−1873 teenis mitmel sõjalaeval, seejärel piirivalves. 1873−1884 oli ta ristleja Nõrok komandör. 1885. aastast teenis laevastikus ja oli kuni 1886. aastani laeva Sertš vanemohvitser. Seejärel oli 3. laevastikuekipaaži komandöri abi. 1888. aastal nimetati Kroonlinna sadamakapteni noorem- ja 1897. aastal vanemabiks. Läks erru 1900. aastal.

## Auastmed

## Tunnustus
* Püha Stanislavi ordeni III klass (1877)
* Püha Anna ordeni III klass (1883)
* Püha Vladimiri ordeni IV klass koos lindiga (1884)
* Püha Stanislavi ordeni II klass (1890)

## Perekond
Sündis õuenõunik Eduard Alexander von Proffeni (1802 Tallinn – 1880 Paide) ja Julie Elisabeth Homanni pojana. Tema lell oli viitseadmiral Albert Leopold von Proffen (1812–1893) ning lellepoeg kindralleitnant Karl von Proffen (1847–1911)

Oli abielus Alice Marie Büttneriga (1857 Tallinn – 1912 Haapsalu). Abielust sündisid:
*Georg Heinrich von Proffen (sündis 1878)
*Roman Albert von Proffen (sündis 1879)
*Ellinor Leontine von Proffen (sündis 1883)

## Sugupuu

## Vaata ka
*Proffen

## Kirjandus
*Sissekanne Erik Amburgeri andmebaasis
*Genealoogiline info Georg Albert von Proffeni kohta. Geni.com

## Välislingid
*Georg Albert von Proffeni teenistuskäik
Micheál Martin

**Micheál Martin** (sündinud 1. augustil 1960 Corkis) on iiri poliitik, alates 23. jaanuarist 2025 Iirimaa peaminister (*[[Taoiseach]]*). Ta oli peaminister ka 27. juunist 2020 kuni 17. detsembrini 2022, seejärel kaitse- ja välisminister. Ta on Fianna Fáili partei juht aastast 2011.

2008–2011 oli ta Iiri välisminister ja 2000–2004 tervishoiuminister. Tervishoiuministrina keelustas ta 2004. aastal suitsetamise kõigis avalikes asutustes. 1992–1993 oli ta Corki lordmeer ning 1997–2000 Iirimaa haridus- ja teadusminister. 2020. aasta Iirimaa parlamendivalimistel sai tema juhitud Fianna Fáil parima tulemuse ning 38 kohta parlamendis. Tulemus oli ühe võrra parem 37 kohta saanud Sinn Féinist. 27. juunil 2020 asus ta peaministrina Fine Gaeli ja Roheliste parteiga moodustatud koalitsioonivalitsuse etteotsa. 17. detsembril 2022 sai vastavalt koalitsioonilepingule peaministriks Leo Varadkar. 2024. aasta Iirimaa üldvalimised võitis Fianna Fáil ning Martin sai uuesti peaministriks.
Punane ooker

**Punane ooker** ehk **maapunane** on looduslik muldpigment, üks ookritest, mille peamine värvi andev komponent on hematiit, keemilise valemiga ∝-Fe2O3. Selle nimetuse alla koonduvad eri nimedega oranžpunased ja tumepunased kuni punakaspruunid muldpigmendid, nagu veneetsia punane, Sinope punane, inglispunane või india punane, aga ka sünteetiline raudoksiidpigment marsspunane. Erinevad autorid on erinevatel aegadel kasutanud punase ookri jaoks erinevaid nimetusi.

Värvainete indeksis kannab punane ooker tähiseid PR 102 (Pigment Red 102) ja C.I. 77491.

## Saamine
Looduslikku punast ookrit saadakse raudoksiidi sisaldavast pinnasest, seda pestakse ja sõelutakse, et eraldada liiv ja muud mittevajalikud komponendid. Saadud produkt kuivatatakse ja peenestatakse pulbriks ning siis on see valmis värvi valmistamiseks. 

## Omadused
Punane ooker nagu kõik raudoksiidid on keemiliselt püsivad – punase ookriga tuhandete aastate eest tehtud koopamaalingud on tänaseni suurepäraselt säilinud. Sobib kõigi pigmentidega ja sideainetega. Hapete toimel ühend siiski laguneb. Sobib kasutamiseks kõikides maalikunsti tehnikates: temperavärvides, freskos, pastell- ja akvarellmaalis, õlivärvides, samuti lubi- ja liimvärvides, keraamikas angoobide toonimiseks, tsemendi toonimiseks jne. Ookrimassist valmistatakse punast kriiti sangviini, mida hinnati joonistusvahendina kõrgelt renessansiperioodist kuni 19. sajandini. Ookrite katvus varieerub tugevalt, neid on opaaksemaid ja laseerivamaid.

Pech Merle main.jpg|Punase ookriga maalitud laigumuster ja inimkäe jäljend Pech Merle koopas Prantsusmaal, 25 000 a eKr
Raspador y polvo de ocre para trabajar la piel. Museo Arqueológico Municipal de Alcoy.jpg|Punase ookri jäljed nahale kantuna - rekonstruktsioon. Alcoy arheoloogiamuuseum
Altamira Ocre MHNT.PRE.2012.0.611.jpg|Altamira koopast leitud ookritükid
Capela de Nossa Senhora das Mercês 01.JPG|Ookriga värvitud 18. sajandi kabel Capela de Nossa Senhora das Mercês Brasiilias
Namibie Himba 0717a.jpg|Punase ookriga kaunistatud himba naine Namiibias


## Vaata ka
* Sangviin
* Boolus
* Sinoopia
* Faluni punane
* Põletatud sieena

## Viited

## Välislingid
* Red Ochre. Natural pigment known since prehistoric times. – colourlex.com
* Red ochre. – Pigments through the Ages
* Video: Ochre pigments I. – Alchemical Arts (ookri valmistamine)
Käteräti päev

**Käteräti päev** on austusavaldusena kirjanik Douglas Adamsile tema fännide poolt ülemaailmselt tähistatav tähtpäev.

Adamsi loomingu austajad kannavad tunnustuse märgiks autori ja tema loomingu vastu sel päeval avalikult endiga käterätti, nagu seda on kirjeldatud Adamsi 1979. aastal ilmunud teoses „Pöidlaküüdi reisijuht Galaktikas“.

Esimene mälestuspäev toimus 2001. aasta 25. mail, kaks nädalat pärast Adamsi surma 2001. aasta 11. mail.

## Viited

## Välislingid

* Towelday.org
Barczewo

**Barczewo** (kuni 1946. aastani **Wartembork**; saksa keeles *Wartenburg in Ostpreußen*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas. Barczewo asub Olsztynist umbes 15 km idakirdes.

Asula on rajatud 1323. aastal, linnaõigused sai 1364. aastal. 1466. aastal läks linn Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poola koosseisu läks linn 1945. aastal.

## Viited
Olsztynek

**Olsztynek** (saksa *Hohenstein*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Olsztyni maakonnas, Olsztyneki valla halduskeskus. Olsztynek asub Olsztynist umbes 26 km edelas.

Asulat on esmamainitud 1351. aastal, linnaõigused sai 1359. aastal. Raudteeühenduse sai linn 1888. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

## Viited
Proffen

**Proffen** oli baltisaksa aadlisuguvõsa.

Suguvõsale pani Eestimaal aluse Alam-Saksimaalt pärit Rootsi sõjalaevastiku arst Georg Heinrich Proffen, kes langes 1788. aastal Suursaare merelahingus vastase vägede kätte vangi ja astus Venemaa keisririigi teenistusse. Ta tegutses edaspidi sõjaväekirurgina ning tõusis lõpuks Eestimaa kubermangu meditsiiniinspektoriks.

Proffenite suguvõsast pärines mitmeid kõrgeid sõjaväelasi.

## Sugupuu
Proffenite sugupuu, mille esitamiseks on kasutatud de Villiers/Pama süsteemi (en)

*A Georg Heinrich von Proffen (1769 Einbeck, Alam-Saksimaa–1850 Tallinn), kirurg, Eestimaa kubermangu meditsiiniinspektor
**B1 Anna Henriette von Proffen (1798–1869)
**B2 Carl Georg von Proffen (sünd. 1800)
***C1 Ottilie Henriette von Proffen (sünd. 1839 Tallinn), abiellus Julius Heinrich Antoniusega
***C2 Karl von Proffen (1847–1911), Venemaa sõjaväelane (kindralmajor)
***C3 Emilie Sulima von Proffen, abiellus Stepan Maksimenkoga
**B3 Eduard Alexander von Proffen (1802 Tallinn–1880 Paide), õuenõunik
***C1 Olga Maria von Proffen (sünd. 1838 Peterburis), asutas Paidesse tütarlaste erakool-pansionaadi, abiellus Johann Strandmanniga
***C2 Oscar Woldemar von Proffen (1841 Rakvere–1917 Haapsalu), abiellus Antonie Henriette Kelleriga
****D1 Magdalene Antonie von Proffen (sünd. 1884 Haapsalus), abiellus Nikolai Börlingiga
****D2 Erich Heinrich Waldemar Proffen (sünd. 1886 Haapsalus)
****D3 Gerhard Eduard Proffen (1889 Haapsalu–1937 Orenburg)
****D4 Osvald Proffen (1892 Haapsalu–1945 Posen), Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane
****D5 Gertrud Proffen (sünd. 1892)
***C4 Maria Lydie von Proffen
***C5 Cäcilie Elfriede von Proffen
***C5 Georg Albert von Proffen (sünd. 1847), Venemaa sõjaväelane (kindralmajor), abiellus 1877 Alice Marie Büttneriga
****D1 Georg Heinrich von Proffen (sünd. 1878)
****D2 Roman Albert von Proffen (sünd. 1879)
****D3 Ellinor Leontine von Proffen (sünd. 1883)
***C6 Julie Henriette von Proffen (sünd. 1849)
**B4 Albert Leopold von Proffen (1812 Tallinn–1893 Tallinn), Venemaa sõjaväelane (viitseadmiral), abiellus Alexandra Kummeriga
***C1 Vassili von Proffen
***C2 Aleksandra von Proffen

## Viited
Vaaraohani

**Vaaraohani** (*Alopochen aegyptiaca*, *Alopochen aegyptiacus*) on liik hanelisi.

Aafrika päritolu liik. Euroopas enamasti sissetalutuna, on muutunud invasiivseks.

Eestis üks juhuleid.

## Välislingid
Pilte.
Czeladź

**Czeladź** on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Będzini maakonnas. Czeladź asub Będzinist vahetult läänes ja Katowice kesklinnast umbes 7 km kirdes.

Czeladźi on esmamainitud 1228. aastal, linnaõigused sai 1262. aastal. Alates 1443. aastast oli Czeladź Krakówi piiskoppide omanduses. 1665. aastal vallutasid ja rüüstasid linna Rootsi väed. 1795. aastal läks linn Kolmanda Poola jagamise tagajärjel Preisi kuningriigi võimu alla. Lühikest aega, aastatel 1807–1815, oli Czeladź Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Czeladź 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn Kongressi-Poola) koosseisu. 

Alates 1860. aastast hakkas Czeladźis arenema tööstus. Avati kaks kivisöekaevandust (Czeladź 1870. ja Saturn 1880. aastal). 

Czeladź kaotas linnaõigused 1870. aastal, kuid sai need 1915. aastal tagasi.

Aastatel 1975–1998 oli Czeladź Katowice vojevoodkonna koosseisus.

## Viited
Katrin Valkna

**Katrin Valkna** (aastani 1994 **Katrin Tuuksam**; sündinud 8. novembril 1970 Audrus) on eesti näitleja.

Ta lõpetas aastal 1989 Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1993 näitejuhtimise erialal Tallinna Pedagoogikaülikooli.

Ta töötas aastatel 1993–2012 teatris Endla. Ta oli projektiteatri Ajateater asutajaliige (2011). Hiljem tegutses ta vabakutselisena.

Ta on mänginud filmis (episoodina) "Noorelt õpitud" (1992, Tallinnfilm) ja teleseriaalides "M Klubi", .

## Välislingid
* Katrin Valkna ETBL-i veebiversioonis
Eesti keele riigieksam

**Eesti keele riigieksam** on riigieksam eesti keeles. See on Eesti Vabariigis kohustuslik eksam gümnaasiumiastme lõpetamiseks. Eesti keele riigieksamiga tegeleb Sihtasutus Innove. Eksamiks on ette nähtud kord, millega soovitakse tagada korrektset eksami sooritust.

Eksam on aja jooksul muutunud. Varem oli eksami ülesandeks kirjutada umbes 600-sõnaline arutlev kirjand. Kirjandi kirjutamiseks oli ette antud 10 teemat. 2010. aastatel muudeti eksami korraldust. Uues eksamis peab eksaminand ühel neljast antud teemast kirjutama 400-sõnalise arutleva kirjandi ning sooritama lugemisosa. Lugemisosa eest on võimalik saada 40 punkti ning kirjutamisosa ehk kirjandi eest 60 punkti.

Eksam võib mõjutada kooli lõpetanud noore edasisi hariduslikke valikuid, kuna enamik Eesti ülikoole võtab kandidaate vastu eksamite punktisummade alusel.
Luis Somoza Debayle

**Luis Anastasio Somoza Debayle** (18. november 1922 León – 13. aprill 1967 Managua) oli Nicaragua poliitik, Nicaragua president aastail 1956–1963,  kuigi sisuliselt valitses ta maad kuni oma surmani.

## Elulugu

Luis Somoza sündis 18. novembril 1922 Leónis Nicaraguas. Tema isa oli Anastasio Somoza García ja ema Salvadora Debayle Sacasa, kes oli Roberto Sacasa tütretütar. Kui Luis Somoza oli 14-aastane, saatis isa ta USA-sse Tampasse Saint Leo ülikooli ettevalmistusosakonda. Edasi õppis ta La Salle sõjaväeakadeemias ja lõpetas Louisiana osariigi ülikooli. 9. juunil 1947 abiellus ta Costa Rica päritolu Isabel Urcuyoga. Neil oli seitse last. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal.

### Poliitiline karjäär

Luis Somoza oli Nicaragua rahvuskongressi alamkoja president aastail 1950–1953 ja 1954–1956.

21. septembril 1956 tulistas luuletaja Rigoberto López Pérez Leónis tema isa. Anastasio Somoza suri 29. septembril 1956 Panama kanali tsoonis Ancónis, kuhu ta ravi saamiseks toimetatud oli. Kohe atentaadi järel sai Luis presidendi kohusetäitjaks, järgmisel aastal valiti ta sellele positsioonile juba ametlikult. Luisi vend Anastasio Somoza Debayle võttis enda peale rahvuskaardi juhatamise.

Presidendina keskendus ta Kesk-Ameerika Integratsioonisüsteemi (ühisturu) loomisele. Ta toetas Sigade lahe dessanti ning lubas Kuuba immigrantidel oma jõudusid Puerto Cabezases dessandiks koondada. Kuigi korruptsioon levis ja kodanikuvabadused jäid piiratuks, leevendas Luis siiski paljuski oma isa diktatuuri, nii näiteks lubas ta konservatiivide parteile mõned kohad parlamendis. 1959. aastal sisenes riiki opositsioonilise ajalehe La Prensa juht Pedro Joaquín Chamorro Cardenal koos 110 konservatiivist mõttekaaslasega. Nad vahistati ja Cardenalile mõisteti üheksa-aastane vanglakaristus, kuid aasta hiljem sai ta amnestia ja tema ajaleht ilmumisloa. 

1960. aastal lahendas ta piiritülid Hondurasega ja pani aluse Nicaragua keskpangale. Tema võimuloleku ajal 1963. aastal alustasid sandinistid valitsuse vastu relvastatud ülestõusu, kuigi liikumisele pani Carlos Fonseca Amador aluse juba kaks aastat varem.

1963. aastal toimusid Nicaraguas valimised ja Luis taandus presidendiametist. Sisuliselt jäi võim riigis siiski tema ja ta venna kätte, kuna nad kontrollisid sõjaväelist rahvuskaarti ja tagasid selle abil uute presidentide lojaalsuse Somozade klannile. Samuti jäi Luis elama Managuas asuvasse presidendipaleesse. Aastail 1965–1966 oli ta Nicaragua Rahvuskongressi Senati president.

1967. aastal tabas Luisi Managuas südamerabandus, seal ta ka 13. aprillil suri.

## Viited
Francisco Urcuyo

**Francisco Urcuyo Maliaños** (30. juuli 1915 Rivas – 14. september 2001 Managua) oli Nicaragua poliitik, Nicaragua presidendi kohusetäitja aastal 1979.

## Elulugu
Francisco Urcuyo lõpetas 1944. aastal Mehhiko Ülikooli, kus ta õppis kirurgiks. Tema abikaasa oli Maria Luisa Muñoz, neil sündis neli last. Poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal.

### Poliitiline tegevus
Francisco Urcuyo asus poliitikaga tegelema 1954. aastal. Ta oli kahel ametiajal tervishoiuminister ja kahel ametiajal Nicaragua rahvuskongressi president. 1. mail 1967 sai temast Nicaragua asepresident.

Anastasio Somoza Debayle valis Francisco Urcuyo oma järglaseks. Kui Somoza Debayle 17. juulil 1979 riigist pages, siis võttis tema ameti üle Urcuyo Maliaños ning tema ametiaeg oleks pidanud 1974. aasta konstitutsiooni järgi kehtima 1. maini 1981. Urcuyo alustas dialoogi riigi erinevate poliitiliste jõudude vahel ning teatas oma valmisolekust jätkata aastal 1974 vastu võetud põhiseadusega kooskõlas kuni Anastasio ametiaja lõpuni. Sandinistidest ülestõusnud leidsid aga, et toimuv on vastuolus presidendi kohusetäitja varasemate ametiülesannetega, milleks on võimu sujuv üleandmine. Ülestõusnud jätkasid pealetungi ja Urcuyo pages 18. juulil Guatemalasse, loobudes nii sisuliselt võimust.

### Kirjanduslik tegevus
Kuigi Francisco Urcuyo suri 14. septembril 2001 Nicaragua pealinnas Managuas, siis varem oli ta pidanud kaua kodumaalt eemal olema. Ta kirjutas sel perioodil neli raamatut. Neist esimene, "Solos" – käsitleb Somoza diktatuuri viimaseid aastaid. Ta kirjutas veel kaks poliitilist analüüsi: "Aliados Traicionados" ja "Carter y los comunistas".

Tema viimane raamat "Poesía y recuerdos" oli perekonnale pühendatud luulekogu.

## Viited
Albert Leopold von Proffen

**Albert Leopold von Proffen** (Venemaal tuntud kui *Albert Jegorovitš*, vene keeles *Альберт Егорович Проффен*) (20. august (vkj) 1812 Tallinn – 15. oktoober (vkj) 1893 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (viitseadmiral).

## Elulugu
### Päritolu
Tema isa oli 18. sajandi lõpul Alam-Saksimaalt Eestimaale asunud kirurg ja hilisem Eestimaa kubermangu meditsiiniinspektor Georg Heinrich von Proffen (1769–1850); ema nimi oli Anna Marie Richter. Proffenite suguvõsast põlvnes mitu kõrget sõjaväelast: Albert Leopoldi vennapojad olid kindralleitnant Karl von Proffen (1847–1893) ning kindralmajor Georg Albert von Proffen (sündinud 1847).

### Sõjaväeteenistus
Hariduse omandas mereväe kadetikorpuses, mille lõpetas 1831. aastal. Teenis ohvitserina Balti laevastikus. Aastal 1849 nimetati 3. laevastikudiviisi staabi vanemadjutandiks. Aastatel 1853−1856 osales Krimmi sõjas. 1855. aastal sai temast mereministeeriumi inspektoridepartemangu vanemadjutant. 1856−1860 oli ta Tallinna sadamakapteni abi ja seejärel sadamakapten. 1868. aastal arvati reservi ja 1873. aastal läks ta viitseadmirali auastmes erru.

## Auastmed

## Perekond
Albert Leopold von Proffen abiellus 1859. aastal Peterburis Alexandra Kummeriga (sünd. 1824), abielust sündisid:
*Vassili von Proffen (sünd. 1852), abiellus 1884 Maria Lachsiga (1865–1898) ja 1899 Tamara Semjonova Mnaušarovaga
*Aleksandra von Proffen (sünd. 1860), abiellus dr. Francesco Chiapettiga

## Sugupuu

## Vaata ka
*Proffen

## Kirjandus
*Sissekanne Erik Amburgeri andmebaasis
*Genealoogiline info Albert Leopold von Proffeni kohta. Geni.com
Kreenholmi tekstiilitöötaja

**Kreenholmi tekstiilitöötaja** (vene keeles *Текстильщик Кренгольма*) oli ajaleht, mis ilmus Narvas aastatel 1979–1990. See allus Kreenholmi Manufaktuuri parteiorganisatsioonile, ametiühingukomiteele, komsomolikomiteele ja ettevõtte administratsioonile.

Kreenholmi tekstiilitöötaja ilmus üks kord nädalas, kokku ilmus 33 numbrit. 

Ajalehe peatoimetaja oli Tatjana Zavjalova

Aastatel 1990–1999 kandis ajaleht nime **Kreenholm**. See ilmus aastatel 1990–1997 üks kord nädalas ja aastatel 1998–1999 kaks korda nädalas. Kokku ilmus 23 numbrit (nr 34–57). Teisipäeviti ilmus see nimega **Kreenholm-Ekspress**. Toimetaja oli Tatjana Zavjalova. Ajaleht kuulus Kreenholmi Valduse AS-ile. 1999. aasta suvel oli tiraaž umbes 4500 eksemplari.

Juunis 1999 otsustas ajalehe omaniku Kreenholmi Valduse AS-i juhtkond ajalehe müüa ajalehele Põhjarannik, kelle eesmärk oli liita ajaleht Kreenholm ajalehega Narvskaja Nedelja.

5. augustil 1999 ajaleht Kreenholm ühines ajalehega Narvskaja Nedelja (*Нарвская Неделя*) ühisväljaandeks nimega *Нарвская Неделя / Kreenholm*. See ilmus aastatel 1999–2000. Toimetaja oli Sergei Stepanov

Endised Kreenholmi ajalehe töötajad otsustasid luua oma ettevõtte ja asutasid OÜ Prospekt-Media, mis sai ajalehe **Krengolmski prospekt** väljaandjaks.

1999.–2006. aastal ilmus ajaleht Kreenholm nimega *Кренгольмский Проспект* (*Krengolmski Prospekt*). See ilmus 1999. aastal üks kord nädalas ja aastatel 2000–2006 kaks korda nädalas. Kokku ilmus 100 numbrit. Peatoimetaja oli Tatjana Zavjalova.

Alates 2007. aastast ilmub see nimega Viru Prospekt (Виру Проспект).

## Viited
Giżycko

**Giżycko** (saksa keeles *Lötzen*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Giżycko maakonna halduskeskus. Giżycko asub Niegocini järve ja Kisajno järve kaldal.

Ristirüütlid rajasid lossi 1340. aastal. Alates 16. sajandi keskpaigast oli Lötzen reformatsiooni keskus piirkonnas. Asula sai linnaõigused 1612. aastal. Rahvahääletuse tulemusel jäi linn 1920. aastal Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisu. Poolale läks linn 1945. aastal.

## Viited
Kętrzyn

**Kętrzyn** (kuni 1946. aastani **Rastembork**; saksa *Rastenburg*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Kętrzyni maakonna halduskeskus. Kętrzyn asub Venemaa Kaliningradi oblasti piirist umbes 28 km kaugusel.

Ristirüütlid ehitasid kindluse preislaste kindlustatud küla kohale 1329. aastal. Rastenburg sai linnaõigused 1357. aastal. Raudteeühenduse sai linn 1868. aastal. 19. sajandi lõpul hakkas linnas arenema tööstus. Teises maailmasõjas hävis umbes 50% linnast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

Aastatel 1975–1998 kuulus Kętrzyn Olsztyni vojevoodkonna koosseisu.

## Viited
Morąg

**Morąg** (saksa keeles *Mohrungen*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Ostróda maakonnas, Morągi valla halduskeskus. Morąg asub Olsztynist umbes 40 km lääneloodes ja Ostródast ligikaudu 25 km põhjas.

Ristirüütlite loss ehitati 1280. aasta paiku. Asula sai linnaõigused 1327. aastal. Poola-Rootsi sõjale 17. sajandi keskpaiku järgnes majanduse langus. Raudteeühenduse sai Mohrungen 1882. aastal, see mõjutas soodsalt linna majanduse arengut. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

Morągis on sündinud saksa kirjanik ja filosoof Johann Gottfried von Herder.

Linna lähedal toimus 25. jaanuaril 1807 Vene ja Prantsuse vägede vahel Mohrungeni lahing.

## Viited
Luhhovitsõ

**Luhhovitsõ** on linn Venemaal Moskva oblastis, samanimelise linnaringkonna keskus. Asub Moskvast umbes 135 km kagu pool.

1949. aastal hakati külla ehitama lennukite katsebaasi ja hiljem lennukitehast. Mikojani lennukitehas on linna peamine tööstusettevõte.

1957. aastal sai Luhhovitsõ linnaks, 2017. aastani oli Luhhovitsõ rajooni keskus.

2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 30 443.

Linna läbib Moskva-Rjazani raudtee.

## Viited

## Välislingid
* Luhhovitsõ linnaringkonna koduleht
Stroker mootor

**Stroker mootor** on ottomootor, mille töömaht on suurendatud kolvikäigu suurendamisega. Kolvikäigu suurendamiseks tuleb vahetada mootoris väntvõll sellise vastu, mille vändakaelad asuvad võllikaeltest kaugemal. Selle tulemusena liigub kolb rohkem üles-alla (kolvi ülemise ja/või alumise surnud seisu asukoht muutub) alla ning mootori töömaht on suurem. Eesmärgiks on suurendada mootori pöördemomenti ja seeläbi ka võimsust. Lisavõimsus tekib mitte ainult töömahu suurenemisest vaid ka asjaolust, et jõuõlg väntvõllil on efektiivsem, sest vändakaelad asuvad väntvõlli tsentrist kaugemal. Mootori modifitseerimise juures ei piisa enamasti ainult väntvõlli vahetamisest, tuleb vahetada või modifitseerida ka kepse, kolbe ja teisi mootori osi.

## Viited
Bartoszyce

**Bartoszyce** (saksa keeles *Bartenstein*) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas, Bartoszyce maakonna halduskeskus. Bartoszyce asub Venemaa Kaliningradi oblasti piirist umbes 12 km kaugusel, Olsztynist ligikaudu 57 km põhjakirdes.

Kindlus ehitati 1240. aastal, linnaõigused sai asula 1332. aastal. 1359. aastal ümbritseti linn müüriga. Raudteeühenduse sai linn 1866. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 50% linnast. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus.

## Viited
Johannes Valk

**Johannes Valk** (sündinud 13. märtsil 1945) on eesti põllumajandus- ja aiandusettevõtja.

Ta lõpetas 1964. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1975. aastal kaugõppes Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse ökonoomika ja organiseerimise erialal. 

Ta oli aastatel 1966‒1981 sovhoosides tööline ja ökonomist, hiljem metsavaht; 1981‒1985 Kohtla-Järve kutselise tuletõrjes tuletõrjuja, 1985‒1989 Kiviõli Aianduse ja Mesinduse Seltsi kaubatundja. Ühtlasi tegeles ta (tolleaegsetes Eesti NSV tingimustes kohati ka mitteametlikult) aiasaaduste ja eriti lillede kasvatamise ning müügiga.

Ta alustas 1989. aastal Harju rajoonis Kurkse külas Laheotsa talu rajamist ja oli aastatel 1989‒2008 selle peremees. Ta on pärast selle talu müüki töötanud edasi põllumajanduse ja aianduse alal.

## Tunnustus
* 2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk
* 2003 Aasta põllumees
* 2003 Harjumaa teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Peeter Raidla. "ENSV rikkad | Kuidas teenekas põllumees klaaspurkidesse topitud tuhandeid rublasid roosipeenardesse mattis". ärileht.ee, 28. juuni 2020
Tatjana Zavjalova

**Tatjana Zavjalova** (vene keeles *Татьяна Завьялова*; sündinud 9. detsembril 1959) on Eesti ajakirjanik. Elab ja töötab Narvas. 

Ta lõpetas Uurali Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna ja ÜLKNÜ KK juures asuva Kõrgema Komsomolikooli (*Высшая комсомольская школа при ЦК ВЛКСМ*) noorte ajakirjanduse osakonna. 

Alates 1979. aastast töötas ta ajalehes Kreenholmi tekstiilitöötaja, oli selle ajalehe peatoimetaja. Aastatel 1990–1999 kandis ajaleht nime Kreenholm ning Tatjana Zavjalova töötas selle toimetajana. Kui 1999. aastal otsustas omanik Kreenholmi Valduse AS ajalehe müüa, otsustas Tatjana koos kolleegidega oma ettevõtte luua. Nad asutasid OÜ Prospekt-Media, mis sai ajalehe Krengolmski prospekt väljaandjaks. Tatjana Zavjalova töötas selle ajalehe peatoimetajana. 2007. aastal muutis ajaleht nime Viru Prospektiks. 2017. aastal omandas OÜ Prospekt-Media ajalehe Narvskaja Gazeta. Tatjana Zavjalova on ajalehe Viru Prospekt peatoimetaja, ajalehe Narvskaja Gazeta vastutav toimetaja-kirjastaja, MTÜ Lead juhatuse liige.

## Tunnustus
* 2003 – Eesti Ajakirjanike Liidu konkursi "Venekeelse ajakirjanduse täht" (*"Звезда русской прессы"*) võitja
* 2007 – Narva linnavalitsuse korraldatud konkursi "Narva Aasta Ettevõtja" tiitel "Narva Parim Naisettevõtja"
* 2016 – Ülemaailmse venekeelse ajakirjanduse assotsiatsiooni Jakov Borovoi nimelise preemia laureaat

## Viited
Kaanetüdruk (Niki)

"**Kaanetüdruk**" on Niki 2009. aastal ilmunud neljas stuudioplaat. Plaadi väljaandjaks on plaadifirma Pyramid Records ja Records 2000.

**Lugude nimekiri:**

# Je T'aime Moi Non Plus
# Joonistan Valge Ma (feat. Peeter Kaljuste)
# Las Kestab Veel Öö (Night-Flight Remix)
# Pakaa (Covergirl Remix)
# Shenandoah Vaim (feat. Miki)
# Torm (Remix)
# Charline (Covergirl Remix)
# Siin ja praegu (Electro-Sex Remix)
# Möödas on aeg (Covergirl Remix)
# Minuta (90s Remix)
# Kuulen su häält (Electro-Sex Remix)
# Petlik soov (feat. Peeter Kaljuste)
# Niki Megamix
Lõtkarino

**Lõtkarino** on linn Venemaal Moskva oblastis, samanimelise linnaringkonna ainus asula. Asub Moskva jõe vasakul kaldal, Moskva ringteest 6 km kagu pool.

Asula on teada 15. sajandist alates. 17. sajandini kuulus see Moskva Imede kloostrile. 1939. aastal sai Lõtkarino aleviks ja 1957. aastal linnaks.

1934–1935 ehitati küla juurde klaasivabrik, mis tegutseb tänini (Lõtkarino Optilise Klaasi Vabrik).

2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 59 150.

## Viited

## Välislingid
*http://lytkarino.com/
2000. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus

**2000. aasta [[Eesti meistrivõistlused kergejõustikus]]** toimusid 12. ja 13. augustil 2000 Tartus Tamme staadionil.

## Tulemused
### Mehed

#### 100 m jooks



#### 200 m jooks



#### 400 m jooks



#### 800 m jooks



#### 1500 m jooks



#### 5000 m jooks



#### 10 000 m jooks


   
#### Poolmaraton

Finaal: 3. september
Koht: Tallinn


#### Maraton

Finaal: 18. juuni
Koht: Tallinn


#### 110 m tõkkejooks


 
#### 400 m tõkkejooks


 
#### 3000 m takistusjooks



#### Kõrgushüpe



#### Teivashüpe



#### Kaugushüpe



#### Kolmikhüpe



#### Kuulitõuge



#### Kettaheide



#### Vasaraheide



#### Odavise



#### Kümnevõistlus

Finaal: 2.–3. september
Koht: Tartu 


### Naised

#### 100 m jooks



#### 200 m jooks



#### 400 m jooks



#### 800 m jooks



#### 1500 m jooks



#### 5000 m jooks



#### Poolmaraton

Finaal: 3. september
Koht: Tallinn


#### Maraton

Finaal: 18. juuni
Koht: Tallinn


#### 100 m tõkkejooks



#### 400 m tõkkejooks



#### Kõrgushüpe



#### Teivashüpe



#### Kaugushüpe



#### Kolmikhüpe



#### Kuulitõuge



#### Kettaheide



#### Vasaraheide



#### Odavise



#### Seitsmevõistlus

Finaal: 2.–3. september
Koht: Tartu
Vereja

**Vereja** on linn Venemaal Moskva oblastis Naro-Fominski linnaringkonnas. Asub Protva jõe paremal kaldal, Moskvast umbes 95 km edela pool.

Verejat on esmamainitud 1371. aastal seoses Leedu suurvürsti Algirdase sõjakäiguga.

2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 5088.

## Viited

## Välislingid
Andrea Amati

**Andrea Amati** (u 1505 Cremona – detsember 1577 Cremona) oli Itaalia viiulimeister, Amati viiulimeistrite dünastia esimene liige.

## Elulugu

Andrea Amati elust on vähe teada. Arvatavasti sündis ta mõni aasta enne 1505. aastat. Tema isa oli käsitööline.  

Pole teada, kus õppis Andrea Amati viiuleid valmistama, kuid juba 1525. aastal töötas ta lauto- või viiulimeistrina ning 1539. aastal oli Andrea Amati iseseisev käsitööline. Teda teati kui viiulimeistrit ka 1576. aastal, kui ta pidas tolle aja ainukest Cremona viiulite töökoda. Andrea Amati rajas Cremona viiulimeistrite koolkonna. Ka tema pojad Antonio Amati ja Girolamo Amati töötasid tema töökojas. Andrea Amati töökoda teati ka väljaspool Itaaliat. Prantsuse kuningas Charles IX tellis Amatilt 68 keelpilli, ühel neist on kirjas aastaarv 1564.  

Andrea Amati maeti 24. detsembril 1577 San Domenico kirikusse Cremona kesklinnas. See kirik ei ole säilinud. 

Andrea Amati andis viiulile tänapäevase kuju. Tema töökojas kujunesid järgijate poolt aktsepteeritud viiuli mõõtmed, proportsioonid ja materjali valik – puit, värvid, lakid. Varasemad viiulilaadsed pillid olid kolme keelega, Amati lisas neljanda keele.

Andrea Amati töökojas valminud keelpille on säilinud tänini. Kindlalt on teada vähem kui kümme viiulit, kaks vioolat, üks tšello. Kõige paremini säilinud Andrea Amati viiul asub USA-s Dakota muusikamuuseumis. Seal on veel teinegi tema viiul ja üks tšello. Üks tema töökojas tehtud viiul asub USA-s New Yorgi Metropolitani Kunstimuuseumis. Euroopas on kaks tema viiulit Inglismaal, üks Prantsusmaal Pariisis ja üks Itaalias Cremonas.

## Viited
Todd Cantwell

**Todd Owen Cantwell** (sündinud 27. veebruaril 1998 Derehamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Šotimaa kõrgliigaklubis Rangers.

Ta alustas klubikarjääri Inglismaa klubis Norwich City, mille noortesüsteemiga liitus ta 2008. aastal. Norwichi põhimeeskonnas debüteeris ta 2018. aasta jaanuaris karikamängus Chelsea vastu. Seejärel suundus ta ülejäänud hooajaks laenule Hollandi esiliigaklubisse Fortuna Sittard, kus lõi 10 mänguga kaks väravat.

Inglismaa esiliigas debüteeris ta Norwichi meeskonnas 2018. aasta septembris mängus Readingi vastu. Esimese värava lõi ta 2018. aasta detsembris mängus Rotherham Unitedi vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi Cantwell esimese värava 24. augustil 2019 mängus Chelsea vastu. Hooaja 2021/22 teises pooles mängis ta Norwich Cityst laenul Inglismaa esiliigaklubis AFC Bournemouth.

2023. aasta jaanuaris sõlmis Cantwell lepingu Rangersiga..

Cantwell mängis Inglismaa kuni 17-aastaste ja kuni 21-aastaste koondistes.

## Saavutused
;Norwich City
*EFL Championship: 2018–19, 2020–21
;AFC Bournemouth
*Championship: Teine koht 2021–22

## Viited

## Välislingid
* Profiil Rangers FC kodulehel
Piret Simson

**Piret Simson** (sündinud 21. novembril 1974 Elvas) on eesti näitleja.

Piret Simson on lõpetanud 1993. aastal Elva Keskkooli. Ta õppis aastatel 1993–1996 Tartu Ülikoolis ajakirjandust, lõpetas 2000. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (XIX lend, kursuse juhendaja Ingo Normet). Ta on õppinud ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppes.

Piret Simson on töötanud aastatel 2000–2003 Ugalas ja 2003–2007 Vanemuises, seejärel on ta olnud vabakutseline. Ta on osalenud Tartu Uue Teatri, R.A.A.A.M., Vaba Lava lavastusprojektides.

Simson on olnud TV3 telesaadete "A4" ja "Värskelt õhus" saatejuht. Ta on tegutsenud aastatel 2008–2018 teleseriaalide ja filmide *casting*’u mänedžerina, hiljem teatriprodutsendina. Alates 2020. aastast on ta olnud Teatri- ja Muusikamuuseumi kuraator. 

## Filmograafia
* 1999–2003 "Õnne 13" teleseriaal, Reet
* 2003 "Kohtumine võõras linnas" mängufilm, prostituut
* 2005 "Libahundi needus" mängufilm, Tiina
* 2006  "Ohtlik lend" teleseriaal, Eva
* 2006, 2011 "Kelgukoerad" teleseriaal, Susanna; Liilia
* 2010  "Ühikarotid" teleseriaal, laudanaine
* 2011 "Täitsa lõpp" mängufilm, (konsultant) 
* 2011 "Kalevipojad" teleseriaal, (näitlejate valija) Anti Eesti naine
* 2012  "Nurjatud tüdrukud" teleseriaal, vanemuurija
* 2012 "Seenelkäik" mängufilm, Siiri
* 2012 "Romet ja Julia" teleseriaal, (näitlejate valija) 
* 2013 "Hakkab jälle pihta" teleseriaal, Marju
* 2014 "Kirsitubakas" mängufilm, (näitlejate valija)
* 2017 "Naabriplika" teleseriaal, Salme Saepuru
* 2023 "Tähtsad ninad" mängufilm, Kasepalu-Murel (teller)
* 2023 "Taevatrepp" mängufilm, doktori ema

## Isiklikku
Tema vend on ajakirjanik Priit Simson. Aastatel 1995–1998 oli tema elukaaslane Rednar Annus. Aastatel 1998–2006 oli ta abielus näitleja Tambet Tuisuga, abielust sündis poeg Taavet.

## Viited

## Välislingid
*Piret Simson. IMDb.
*Piret Simson. Eesti filmi andmebaas.
*Piret Simson ihkab rahulikku elu. kroonika.delfi.ee, 30. september 2002.
*Anu Ansberg. Piret Simson: ma arvan, et naiselik loomus on kohanduv. naine.postimees.ee, 13. juuli 2012.
David Lammy

**David Lindon Lammy** (sündinud 19. juulil 1972 Londonis) on leiboristist Suurbritannia poliitik, asepeaminister aastast 2025. Ta oli aastatel 2024–2025 Suurbritannia välisminister. Ta oli 2000. aastast Suurbritannia parlamendi alamkoja liige ja on olnud ka Keir Starmeri varikabineti liige.

## Varasem elukäik ja haridus
Lammy sündis Põhja-Londonis Guyana päritolu David ja Rosalind Lammy peres. Isa jättis pere maha, kui Lammy oli 12-aastane. Ta kasvas üles Tottenhamis ja käis kohalikus algkoolis. Kümneaastaselt pälvis ta stipendiumi, et saaks laulda Peterborough' katedraali kooris ja õppida samas linnas asuvas The King's Schoolis. Bakalaureusekraadi omandas ta õigusteaduse alal Londoni Ülikoolis ja magistrikraadi esimese mustanahalise britina Harvardi Ülikooli õigusteaduskonnas 1997. aastal.

## Poliitiline karjäär
2000. aastal valiti ta Leiboristliku Partei esindajana Londoni Assamblee liikmeks. Samal aastal valiti ta järelvalimistel Tottenhami ringkonda esindajana Suurbritannia parlamendi alamkotta. 2005. aasta üldvalimiste järel sai temast kultuuriminister Tony Blairi kabinetis ja 2007–2010 oli ta innovatsiooni- ja kõrgharidusminister Gordon Browni kabinetis. 2020. aastast oli ta Keir Starmeri varikabineti justiitsminister.

## Isiklikku
David Lammy on alates 2005. aastast abielus maalikunstnik Nicola Greeniga, neil on kolm last.
100 meetri jooksu Eesti rekordi areng

**[[100 meetri jooks]]u Eesti rekordi areng.**
 
## Mehed

 Allikas: Meeste 100 meetri jooks Kergejõustik.ee
	
## Naised

 Allikas: Naiste 100 meetri jooks Kergejõustik.ee