open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Canvey saar

**Canvey saar** (inglise keeles *Canvey Island*) on saar Inglismaa lõunarannikul Thamesi suudmes.

Suurbritannia saarest eraldab Canvey saart loodeliste harujõgede süsteem, kuhu kuuluvad saarest põhja ja kirdesse jääv Benfleet Creek ning saarest läände jääv Holehaven Creek. Kolmandat harujõge, mis jääb saarest loodesse ning ühendab Benfleeti Holehaveniga ja eraldab Canvey saart Suurbritannia saarest, nimetatakse Easthaven Creekiks.

Saare pindala on 18,45 km² ja saarel elab üle 37 000 elaniku.

Halduslikult kuulub Essexi krahvkonna Castle Pointi valda.

20. sajandil sai saarest merekuurort.

1953. aasta üleujutus nõudis 58 inimelu. 13 000 elanikku evakueeriti ajutiselt saarelt. Tänapäeval on saar üleujutuste eest kaitstud 24 kilomeetri pikkuse betoontammiga.

## Vaatamisväärsused
Üks tuntumaid Canvey saare vaatamisväärsusi on merekuurordiks kujunemise perioodist (20. sajandi esimene pool) aastail 1932–1933 ehitatud Ove Arupi projekteeritud Labworth Café. Arhitektuurselt on hoone ehitatud rahvusvahelises stiilis. Hoone oli 1970.–1980. aastatel üsna viletsas seisus, kuid aastal 1996 sai arhitektuurimälestis renoveeritud ja nüüd töötavad selles hoones ranna bistroo ja restoran.


Water canvey.jpg|Canvey saar üleujutuse ajal (1953)
Canvey 220608.jpg|Vaade Canvey saarele ja Benfleet Greekile. Aerofoto


## Välislingid
* Saare kaart
Martin Johann Roth

**Martin Johann Roth** (1686 Pärnu – 30. jaanuar/10. veebruar 1750 Puhja) oli Eesti vaimulik.

Roth immatrikuleerus 12. juunil 1705 Academia Gustavo-Carolinasse (Pärnu ülikooli), kus õppis aastatel 1705–1709. Immatrikuleeriti 8. juunil 1709 Greifswaldi ülikooli.

Oli aastatel 1712–1720 Märjamaa Maarja koguduse õpetaja, teenis 1714–1720 ka Vigala Maarja kogudust. Aastatel 1721–1750 oli ta Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja, teenides 1721–1729 ka Rannu Püha Martini kogudust.

Roth oli Tartu suurgildi liige ja sai aastal 1722 Tartu linna kodanikuks.

## Isiklikku
Tema isa Johannes Roth oli Pärnu linnakooli rektor ja aastal 1692 Pärnu Nikolai koguduse (saksa koguduse) abiõpetaja. Tema poeg Martin Gottfried Roth oli Räpina Miikaeli koguduse õpetaja. Tema väimees Tobias Plaschnig oli Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja.

## Viited
Jacob Obrecht

**Jacob Obrecht** (1457/8 Gent – juuli lõpp 1505 Ferrara) oli renessansihelilooja franko-flaami koolkonnast. Ta oli 15. sajandi lõpu kuulsaim missade looja.

## Elu
See vähene, mis on teada Obrechti päritolu ja lapsepõlve kohta, tuleb peamiselt tema motetist "Mille quingentis". Ta oli Genti trompetisti Willem Obrechti ja Lijsbette Gheeraertsi ainuke poeg. Tema ema suri 1460. aastal 20-aastaselt, isa suri 1488. aastal Gentis. 

Tema haridusest on vähe teada, kuid ilmselt õppis ta mängima trompetit, nagu isagi, ning selle käigus ka tundma kontrapunkti ja improvisatsiooni *[[cantus firmus]]el*. On väga võimalik, et ta kohtus Burgundia hertsogi õukonnas Antoine Busnois'ga, kuid kindlasti tundis ta tema muusikat, sest Obrechti esimene missa on stiililiselt vanema helilooja omale väga lähedane.

Obrecht töötas õpetlase, helilooja ja vaimulikuna. Ta oli oma patroonide ja kaasaegsete heliloojate seas kõrgelt austatud. Johannes Tinctoris lisas Napolis Obrechti oma lühikesse nimekirja tolle aja meisterlikematest heliloojatest. Obrecht oli sel ajal vaid 25-aastane. 

Kuigi enamik Obrechti ametikohtadest asus Flandrias, tegi ta vähemalt kaks reisi Itaaliasse, esimest korda kuus kuud 1487. aastal Ferrara hertsog Ercole d'Este I kutsel ja uuesti aastal 1504. Hertsog Ercole oli kuulnud Obrechti muusikat, mis levis Itaalias alates 1484. aastast, ning pidas seda kõigi teiste kaasaegsete heliloojate muusikast paremaks. 1504. aastal suundus ta uuesti Itaaliasse, kuid pärast hertsogi surma järgmise aasta alguses jäi ta ametikohata. Obrecht suri Ferraras katku veidi enne 1. augustit 1505.

## Salvestised
* "Flemish Masters", Virginia Arts Recordings, VA-04413, esitab Zephyrus. Sisaldab Obrechti "Missa Sub tuum presidium"
* "Missa Maria zart", Gimell CDGIM 032, esitab Tallis Scholars, juhatab Peter Phillips
*"Jacob Obrecht. Chansons, Songs, Motets" Capilla Flamenca ja Piffaro, 2005 (Eufoda 1361)

## Viited

## Allikad
*Atlas, Allan W. 1998. "Renaissance Music". New York: W.W. Norton
*Sparks, Edgar H. "Obrecht, Jacob", *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, 1980 ed.
*Wegman, Rob C. 1994. "Born for the Muses: The Life and Masses of Jacob Obrecht". Oxford: Clarendon Press
*Wegman, Rob C. "Obrecht, Jacob" *Grove Music Online*', http://www.oxfordmusiconline.com/subscriber/article/grove/music/20231 (vaadatud 22. novembril 2010)
Hervé Guibert

**Hervé Guibert** (14. detsember 1955 Pariis – 27. detsember 1991 Pariis) oli prantsuse kirjanik, ajakirjanik ja fotograaf.

## Teosed eesti keeles
*"Sõbrale, kes ei päästnud mu elu". Prantsuse keelest tõlkinud T. Arot, järelsõna Tõnu Õnnepalu. Kupar, Tallinn 1996, 176 lk
Rahvusvaheline stiil

**Rahvusvaheline stiil** (inglise keeles *international style*) oli modernistliku arhitektuuri juhtiv vool 1930.–1960. aastatel.

Selle arhitektuuristiili esmaviljelejad olid Walter Gropius, Peter Behrens ja Hans Hopp Saksamaal. Stiili väljapaistvad järgijad olid Le Corbusier (Prantsusmaa), Ludwig Mies van der Rohe (Saksamaa-USA) ja Jacobus Oud (Holland).

Ingliskeelne mõiste *international style* võeti kasutusele 1932. aastal USA-s. Sel ajal toimus New Yorgi moodsa kunsti muuseumis rahvusvaheline moodsa arhitektuuri näitus, mille kuraatorid olid Henry-Russell Hitchcock ja Philip Johnson. Nende eesmärk oli piiritleda ja ühiskonnale teadvustada seda, mis oli ühist moodsale arhitektuurile kogu maailmas. Selle tulemusena keskendus näitus rohkem modernismi stiililisele küljele. Hitchcock ja Johnson tuvastasid kolm põhimõtet: pigem mahu kui massi väljendamine, pigem tasakaalu kui sümmeetria väljendamine ja kõigi kaunistuste kõrvalejätmine. Nad valisid kõik teosed, mida sellel näitusel esitleti, hoolikalt vastavalt nendele reeglitele. Pärast näitust avaldasid Hitchcock ja Johnson raamatu "International style", milles kirjeldasid niihästi moodsat arhitektuuri, oma näitust kui ka selle koostamise põhimõtteid ning aitasid kinnistada uut terminit ühiskonna teadvuses.

Rahvusvahelise stiili esteetika nõudis loobumist rahvuskultuurde iseärasustest ja ajaloolisest dekoorist. Esiplaanile tõusid sirged jooned, puhtad geomeetrilised vormid ning siledad klaas- ja metallpinnad. Materjalidest eelistati raudbetooni. Interjööris hinnati suuri avatud ruume.

Sõjajärgseil aastail olid rahvusvahelise stiili tüüpilised näited Mies van der Rohe, Johnsoni ja Ieoh Ming Pei pilvelõhkujad.

1950. aastail sai Mies van der Rohest juhtiv ärihooneid projekteeriv arhitekt. Tema loodud kõrghooned rõhutasid puhtaid geomeetrilisi vorme: risttahukakujulisele metallkarkassile kinnitub klaasfassaad, mis moodustub terve korruse kõrgustest identsetest akendest. Sellistena nägid välja tornelamu Lake Shore Drive Apartments Chicagos (1951), büroohooned Seagram Building New Yorgis (1958) ja Toronto-Dominion Centre (valmis 1969). Mies van der Rohe loodud rahvusvahelise stiili etalonid leidsid laialdast jäljendamist 1950.–1960. aastail.

1970. aastatel sai rahvusvaheline stiil tugeva kriitika osaliseks, eelkõige Robert Venturi poolt, kes rajas arhitektuuris postmodernismi.

## Viited
Adaptiivne kaitsekorraldus

**Adaptiivne kaitsekorraldus** ehk **kohanduv kaitsekorraldus** (inglise *adaptive conservation management*) on kaitsekorraldus, mille käigus kogutakse pidevalt andmeid objekti seisundi ja kaitsekorralduslike tööde tulemuslikkuse kohta ning tuginedes nende andmete jooksvale analüüsile, kohandatakse kaitsekorraldust vastavalt ökosüsteemi terviklikkuse hoidmise vajadustele.

Kohanduv kaitsekorraldus tugineb peaasjalikult kohanduva majandamise (inglise *adaptive management*) lähenemisviisile ja põhimõtetele.

## Viited
Puumala vald

**Puumala** on vald Soomes Lõuna-Savo maakonnas.

Puumalas elab 2455 inimest (31. mail 2011), kellest 98,7% räägib soome keelt emakeelena.

Puumala piirneb Juva valla, Mikkeli linna, Ristiina valla, Ruokolahti valla, Savitaipale valla, Sulkava valla, Suomenniemi valla ja Taipalsaari vallaga.

## Külad
Hamula, Harmaala, Himahuuha, Huhtimaa, Hurissalo, Huuhkaala, Ihalais, Junninmäki, Kaipaala, Kauppila, Keriniemi, Kietävälä, Kiljula, Kitula, Kokkola, Kontila, Kyllölä, Lampila, Lieviskä, Liimattala, Lintusalo, Luukkola, Maunola, Miettula, Muuramäki, Niinimäki, Niinisaari, Ollila, Oritsalo, Pellilä, Petäjäniemi, Pirttimäki, Piskola, Pitkälahti, Puumala, Repola, Rokansalo, Ruokotaipale, Ryhälä, Sepänkylä, Sipilänsaari, Sopala, Sorjola, Torsantaka, Valtola, Vesiniemi.

## Viited
Päikeseloojangu bulvar

**"Päikeseloojangu bulvar"** (inglise keeles *Sunset Blvd.*, ka *Sunset Boulevard*) on 1950. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide *[[film noir]]*, mille lavastas Billy Wilder. 

1989. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogu National Film Registrysse.

## Näitlejad
* William Holden – Joseph C. Gillis (Joe)
* Gloria Swanson – Norma Desmond
* Erich von Stroheim – Maximillian von Mayerling (Max)
* Nancy Olson – Betty Schaefer
* Fred Clark – Sheldrake
* Lloyd Gough – Marino
* Jack Webb – Arthur Green (Artie)
* Cecil B. DeMille – kehastab iseennast
* Hedda Hopper – kehastab iseennast
* Buster Keaton – kehastab iseennast
* Anna Q. Nilsson – kehastab iseennast
* H. B. Warner – kehastab iseennast

## Tunnustus
1951. aastal kandideeris "Päikeseloojangu bulvar" 11. Oscarile ja võitis neist kolm: 
* Parima algupärase stsenaariumi Oscar (*Best Writing, Story and Screenplay*) – Billy Wilder, Charles Brackett, D. M. Marshman, Jr.
* Parima kunstnikutöö Oscar (*Best Art Direction-Set Decoration (Black-and-White)*) – Hans Dreier, John Meehan, Samuel M. Comer, Ray Moyer
* Parima muusika Oscar (*Best Music (Score of a Dramatic or Comedy Picture)*) – Franz Waxman

Samal aastal kandideeris film seitsmele Kuldgloobusele ja võitis neist neli: 
* Parim draamafilm (*Best Motion Picture - Drama*)
* Parim draamafilmi naisnäitleja (*Best Motion Picture Actress - Drama*) – Gloria Swanson
* Parim lavastaja (*Best Motion Picture Director*) – Billy Wilder
* Parim muusika (*Best Motion Picture Score*) – Franz Waxman 

Gloria Swanson pälvis Norma Desmondi rolli eest Soome filmiauhinna Jussi (Foreign Actress; Diploma of Merit, 1951).

## Viited

## Kirjandus
* "Sunset Boulevard". Wilder screenplay. (University of California Press, 1999) Sunset Boulevard Amazon.
* Sam Staggs. "Close-up on Sunset Boulevard". (St. Martin's Griffin, 2003) Closeup on Sunset Boulevard Amazon, Close-up on Sunset Boulevard: Billy Wilder, Norma Desmond, and the Dark Hollywood Drea. Google Books.

## Välislingid

* 
* 
* Sunset Boulevard (1950). AllRovi
* Sunset Boulevard. Filmistsenaariumite. The Daily Script
* Otto Penzler Sunset Boulevard. Raamatust "The 101 Greatest Films of Mystery and Suspense", 2000
* Derek P. Rucas. An Analysis of the Reception of Sunset Boulevard in Postwar America. Film Articles and Critiques. 10. Veebruar 2003
* Sunset Blvd. (1950). Blogi Film Noir of the Week, 21. detsember 2007
* Päikeseloojangu bulvar. Blogi Onu Kalveri lühijutud liikuvate piltide ainetel, 27. oktoober 2009
* Jeffrey M. Anderson. Shadows of Film Noir: Sunset Boulevard. The Moviefone Blog, 28. juuli 2010
Hermann Wahrhusen

**Hermann Adolf Ferdinand Wahrhusen** (11. aprill 1830 Volmar – 13. oktoober 1908 Viljandi) oli Viljandi kaupmees ja raehärra.

Hermann Adolf Ferdinand Wahrhusen oli pärit Lätist Volmarist. Asus elama Viljandisse, kus sai 3. gildi kaupmeheks. 22. jaanuaril 1854 sai temast Viljandi kodanik. 1851. aastal abiellus ta Viljandist pärit Elvine Dorothea Strohmiga (1832–1899), kes oli linna Suure Gildi oldermanni Alexander Benedict Strohmi tütar. Abielust sündisid neli tütart. 1859–1862 oli ta Viljandi raehärra. Wahrhusen lasi tellida Viljandi Jaani kiriku jaoks 48 tulega kroonlühtri, mis on tänaseni osaliselt säilinud ja muinsuskaitse all.

## Viited
Leonel Power

**Leonel Power** (1370 ja 1385 vahel – 5. juuni 1445) oli inglise hiliskeskaja ja vararenessansi helilooja. Koos John Dunstable'iga oli ta tähtis figuur 15. sajandi alguse inglise muusikas.

## Elu

Poweri elust on väga vähe teada. 1440ndate alguse dokumenditide andmetel pärines ta Kentist. Varaseim dateeritud viide temale näitab, et oli kooripoiste õpetaja Clarence'i hertsog Thomas of Lancasteri õukonnas, kes suri 1421. aastal. Järgmine viide on aastast 1423: 14. mail liitus ta Canterbury katedraali vennaskonnaga. Üsna kindlalt oli ta katedraali koormeister. Ta suri Canterburys ja maeti järgmisel päeval pärast surma.

## Looming ja mõju

Kuigi Poweri pärand on suuruselt väiksem kui Dunstable'i oma (säilinud on ainult 40 teost), oli nende kahe helilooja mõju üsna võrdne. Power oli üks esimesi heliloojaid, kes kirjutas missa ordinaariumiosi, mis olid temaatiliselt seotud ja mõeldud järjest esitamiseks.

## Teosed
### Missatsüklid, missaosad
* *Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus, Agnus*, kolmehäälne (võimalik, et autor hoopis Dunstable)
* *Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus, Agnus*, kolmehäälne (võimalik, et autor Dunstable või Benet)
* *Gloria, Credo, Sanctus, Agnus*, kolmehäälne (on Alma redemptoris mater)
* *Gloria, Credo*, nelja-viiehäälne
* *Gloria, Credo*, kolmehäälne
* *Sanctus, Agnus*, kolmehäälne
* *Sanctus, Agnus*, neljahäälne
* 2 Kyriet, 6 Gloriat, 3 Credot, 5 Sanctust, 3 Agnus Deid

### Muud teosed
* *Alma redemptoris mater*, kaks versiooni kolmele häälele (võimalik , et autor Dunstable)
* *Anima mea liquefacta est* (*Christus resurgens*), kahe/kolmehäälne
* *Anima mea liquefacta est*, 3h
* *Ave regina celorum, ave*, 3h
* *Ave regina celorum, ave*, 4h
* *Beata progenies*, 3h
* *Beata viscera*, 3h
* *Gloriose virginis*, 4h
* *Ibo michi ad montem*, 3h
* *Mater ora filium*, 3h
* *Quam pulchra es*, 3h
* *Regina celi*, 3h
* *Salve mater Salvatoris*, 3h (võimalik, et autor Dunstable)
* *Salve regina*, 3h
* *Salve regina*, 3h
* *Salve sancta parens* (*Virgo prudentissima*), 3h

## Viited

## Kirjandus
* Margaret Bent: "Leonel Power", Grove Music Online, ed. L. Macy (Accessed October 25, 2006), (subscription access)
* Gustave Reese, *Music in the Renaissance*.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4
Akiva Jaglom

**Akiva Moissejevitš Jaglom** (vene Акива Моисеевич Яглом; 6. märts 1921 Harkiv – 13. detsember 2007 Boston) oli juudi päritolu Nõukogude Liidu ja USA füüsik, matemaatik, statistik ja meteoroloog.

Alates 1992. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides ja töötas Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis.

## Viited
Troofiline kaskaad

**Troofiline kaskaad** (inglise *trophic cascade*) on kõrgemal troofilisel tasemel oleva populatsiooni suuruse muutumise (st nende söömissurve) mõju neist allpool olevatele troofilistele tasemetele. 

## Vaata ka
*bioproduktsioon
*toiduvõrgustik
*toitumisahel
*troofilised tasemed
*väljasuremiskaskaad
Toiduvõrgustik

**Toiduvõrk** (ka **toiduvõrgustik**) on toitumissuhete võrk; kogum biotsönoosis või bioomis põimuvaid toiduahelaid. 

Toiduvõrgu skeemidel kujutatakse enamasti üksnes arvukamaid ja/või ökosüsteemi seisukohast kõige olulisemaid liike. 

## Vaata ka
*toiduahel
*toitumissuhted
*troofiline kaskaad
*ökoloogiline püramiid

## Viited
Königsbergi ülikool

**Königsbergi ülikool** (ka *Albertina*, saksa keeles *Albertus-Universität Königsberg*) oli aastail 1544–1945 Königsbergis tegutsenud ülikool.

Ülikooli asutas esimene Preisimaa hertsog Albrecht. 

Praegune Kaliningradis tegutsev Immanuel Kanti nimeline Balti Föderaalne Ülikool peab end Königsbergi ülikooli järglaseks.
Adam Christian Gaspari

**Adam Christian Gaspari** (18. november 1752 Schleusingen – 27. mai 1830 Königsberg) oli saksa geograaf, Tartu Ülikooli õppejõud ja rektor.

Gaspari sai filosoofiadoktoriks 1790, misjärel asus krahv Moltke juurde tööle koduõpetajana. 1795 asus ta Jena ülikooli erakorralise filosoofiaprofessorina. 1797 asus ta Oldenburgi vanas gümnaasiumis tööle erakorralise geograafiaprofessorina, aga töötas seal kõigest ühe aasta ja alates 1798 andis eratunde Wandsbekis, mis tänapäeval on Hamburgi põhjapoolseim linnaosa, aga tol ajal veel Hamburgi alla ei kuulunud.

Sel ajal sai ta kuulsaks oma teadustöödega statistika ja geograafia vallas ning 28. veebruaril 1803 kutsuti ta Tartu ülikooli ajaloo- ja statistikakateedri korraliseks professoriks. Tööd alustas Gaspari 20. märtsil 1803. 1. augustil 1804 valiti ta 1 aastaks Tartu ülikooli rektoriks ja 1. augustil 1806 samuti 1 aastaks filosoofiateaduskonna dekaaniks. Tartu ülikoolis õpetas Gaspari järgmisi kursusi: Venemaa statistika, peamiste Euroopa riikide statistika, väljaspool Euroopat asuvate maailmajagude geograafia, geograafia ajalugu, heraldika, peamiste Euroopa riikide (välja arvatud Venemaa ja Saksamaa) ajalugu, Läänemereprovintside ajalugu. Kolmel viimasel aastal lisandus neile Venemaa ajalugu. Peale selle andis ta õpetajate instituudis Venemaa ajalugu ja kuulus õppekomisjoni koosseisu.

1810. aastast oli ta Königsbergi ülikooli geograafia ja statistika korraline professor.

Gaspari oli vabamüürlane ja 1814–21 kuulus ta Königsbergi looži Zum Phoenix.
Reintroduktsioon

**Taasasustamine** ehk **reintroduktsioon** (inglise *reintroduction*, *reestablishment*) on mingi liigi taasasustamine tema kunagisele asualale ja seal endisega sarnase asurkonna taasloomine.

## Vaata ka
*introduktsioon
*liigikaitseline introduktsioon
*taastamisökoloogia
*tugiasustamine
*veeloomade asustamine

## Viited
Tugiasustamine

**Tugiasustamine** (inglise *augmentation*, *reinforcement*, *supplementation*) on olemasolevasse populatsiooni täiendavate isendite lahtilaskmine populatsiooni arvukuse ja geneetilise mitmekesisuse suurendamiseks.

## Vaata ka
*Introduktsioon
*liigikaitseline introduktsioon
*reintroduktsioon

## Viited
Šotha Rusthaveli

**Šotha Rusthaveli** (შოთა რუსთაველი; sündinud vahemikus 1160–1166, surnud 1216) oli Gruusia luuletaja, kes kirjutas Gruusia rahvuseepose "Kangelane tiigrinahas" (ვეფხისტყაოსანი). Rusthaveli ei ole mitte tema perekonnanimi, vaid epiteet, mis osutab luuletaja pärinemisele paigast, mille nimi oli Rusthavi.

Rusthaveli eluloost on teada väga vähe. Ta õppis Kreekas ja oli hiljem kuninganna Thamari (თამარი) varahoidja.

## Teosed eesti keeles
* "Kangelane tiigrinahas". Tõlkinud Juta Bedia. Järelsõna: Uno Ussisoo. Eesti Raamat, Tallinn 1991, 320 lk; ISBN 5450018312

## Kirjandus
* Alekhsandre Baramidze, "Šotha Rusthaveli". Tõlkinud Uno Ussisoo – Keel ja Kirjandus 1966, nr 9, lk 560–563
* Sergo Genadze, "Mõistatused Šota Rustaveli ümber. Suure gruusia poeedi 800. sünnipäevaks" – Looming 1966, nr 9, lk 1436–44
* Uno Ussisoo, "Šotha Rusthaveli tõlkimisest" – Looming 1974, nr 12, lk 2078–85
* Haljand Udam, "Kas viimane eeposetõlge?" (raamatu "Kangelane tiigrinahas" arvustus) – Eesti Ekspress, 30. august 1991 ja H. Udami raamatus "Loetud ja kirjutatud: esseed raamatutest ja elust", Eesti Entsüklopeediakirjastus, Tallinn 1998, lk 55–58

## Välislingid
* Brigitta Davidjants, "Rusthavelist gruusia kirjandusloo taustal" – Eesti Päevaleht/Arkaadia 20. september 2008, lk 12
Juri Boiko

**Juri Boiko** (sündinud 9. oktoobril 1958 Gorlivkas) on Ukraina majandustegelane ja poliitik. 

## Ukraina majanduselus
Aastatel 2002–2005 oli ta Naftogaz Ukrajinõ juhatuse esimees.

## Ukraina poliitikas
Ta oli kütuse- ja energeetikaminister 2006–2007 ja 2010. Aastatel 2010–2012 oli ta kütuse- ja kivisöetööstuse minister. 

Kandideeris 2019. aasta Ukraina presidendivalimistel ning kogus esimeses voorus 11,67% häältest.

## Viited
Alur Reinans

**Sven Alur Reinans** (1. jaanuar 1932 Tallinn – 12. november 2010 Tallinn) oli eesti ühiskonnategelane, ajakirjanik, sotsioloog ja kunstikoguja. 

Põgenenud koos vanematega 1944. aastal Rootsi, naasis ta Eestisse pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Aktiivse kultuuritegelase suureks kireks oli kunstiteoste kogumine. Eriti paelusid teda Eesti alal valminud kunstipärased hõbetööd, mida ta aastakümnete jooksul ostis kokku peamiselt Rootsis oksjonitelt ja antiigiäridest. Nii tekkis kunstikogu, milles on esindatud mitte ainult suuremate keskuste, nagu Tallinna ja Tartu, vaid ka paljude teiste linnade, nagu Narva, Pärnu, Rakvere ja Haapsalu meistrite looming. 

2012. aastal kinkis Alur Reinansi perekond kunstikogu Eesti Kunstimuuseumile. Kogu koosneb paarisajast Eestis 17.–20. sajandil valminud hõbetööst. Kuna Reinans kogus suurte luksusesemete kõrval ka lihtsamaid hõbedast lauanõusid ja tarbeesemeid, annab tema terviklik kogu ülevaate eri tüüpi esemetest, mida on aegade jooksul Eestimaal hõbedast valmistatud. 

Oluline täiendus Eesti Kunstimuuseumi Eduard Wiiralti tööde kogule oli valik eesti graafiku sõjajärgsest loomingust, mis illustreerivad kunstniku loomingulisi otsinguid tema viimasel eluperioodil. Kingituse hulgas jõudsid muuseumi kogudesse ka paarkümmend lehte 18.–19. sajandi baltisaksa Estica-teemalisest graafikast, kus on peamiselt kujutatud eestlasi rahvariietes.

Ta valiti 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse. Alur Reinans oli Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Seltsi asutajaliige.

## Tunnustus
* 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Reinans, Alur. Tallinna Ülikooli akadeemilise raamatukogu väliseesti isikulooline andmebaas
Haavatud ingel

**"Haavatud ingel"** (soome keeles *Haavoittunut enkeli*) on Hugo Simbergi maal.

Maal on maalitud aastal 1903 lõuendile. Maali mõõtmed on 127×154 cm. See asub Ateneumi kunstimuuseumis.

Kui Hugo Simberg sai ülesande maalida freskod Tampere toomkirikusse, maalis ta aastatel 1905–1906 sinna ka *Haavatud ingli*, oma lemmikteose.
Bulgarija

**Bulgarija** (vene keeles *Булгария*, endine *Ukraina*) oli kahe tekiga seitsmeteistkümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, 1. seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1955. aastal.

Bulgarija hukkus 10. juulil 2011 Volga jõel asuvas Kuibõševi veehoidlas. Laeval olnud 201 inimesest päästeti 79. Laeva hukkumise põhjus oli kehv tehniline seisukord ning nõuete mittetäitmine sõidul jõest veehoidlale, iseäranis tuulise ilmaga.

## Ajalugu
Esimene 785. projekti laev nimega *Ukraina* ehitati veel 1952. aastal tava järgi: esimesena sai valmis Rossija, teisena Ukraina ning kolmanda alusena loomulikult Belorussija, kuid selle seeria Ukraina põles maha Doni jõel 1953. aastal.

Telliti uus sama klassi (projekt 785/OL800 slovaki keeles  osobna lod 800, s. t. reisilaev 800 hj), laev *Ukraina* nime all, kuid juba 2. seerias. Laev valmis 1955. aastal ja seda kasutati Venemaa jõgedel NSVLi lipu all kuni 1993. aastani ja 1993. aastast kuni katastroofini Venemaa lipu all. Alates 2010. aastast sõitis laev Bulgarija (Volgabulgarija) nime all.

## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* Volga jõel uppus mootorlaev Bulgaria
* 122 uppunuga Vene laeva hukus süüdi halb meeskond
* ''Bulgarija''-reisijate viimased elutunnid piltidel (vene keeles)
Neeva laht

**Neeva laht** (vene keeles Невская губа) on Läänemeres asuva Soome lahe kõige idapoolsema osa laht. See paikneb lahte suubuva Neeva jõe suudmesaare Vassili ja meres asuva Kotlini saare vahel.

Lahe pindala on umbes 329 km² ja keskmine sügavus 3 m. Laevaliikluse jaoks on lahte kohati süvendatud. Ülejäänud Soome lahest eraldab seda Peterburi pais. 

Neeva lahte ümbritseb täielikult Läänemere suurim linn Peterburi. Lahe ääres asuvad veel miljonilinna ajalooline sõjasadam Kroonlinn ning mitmed tsaaripaleed ja suveresidentsid.

## Välislingid
Kaili Närep

**Kaili Närep** (sündinud 16. augustil 1970) on eesti näitleja ja juuksur.

## Haridus
Kaili Närep on lõpetanud 1985. aastal viiuli erialal Pärnu Lastemuusikakooli, 1988. aastal Pärnu 4. Keskkooli ja 1992. aastal Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri (15. lennus, juhendaja Kalju Komissarov).

Hiljem on ta õppinud Pärnumaa Kutsehariduskeskuses ning saanud juuksuri (2006) ja hooldustöötaja kvalifikatsiooni (2013).

## Töökäik
Alates 1991. aastast töötas ta Ugala teatris.

Aastatel 2003–2009 töötas ta Endla teatris näitleja ja grimeerijana. Seejärel on ta olnud vabakutseline näitleja ning töötanud selle kõrvalt kaks aastat hooldajana Pärnu kodutute varjupaigas ja hiljem Pärnus juuksurina.

## Tegevus näitlejana
Ta on mänginud telesarjades "Kälimehed", "Papad mammad", "Pilvede all", "Kättemaksukontor", "Doktor Silva" , " "Padjaklubi" "Homme põgeneme" (2022) ja "Krista lood". 

Kairi Närep on mänginud mängufilmides "Perekonnapildid" (1989), "Vanad ja kobedad saavad jalad alla" (2003), "Detsembrikuumus" (2008) ja "Vehkleja" (2015).

## Viited

## Välislingid
*Näitleja Kaili Närep õppis sotsiaaltöötajaks, ERR uudised, 20. juuni 2013
*Kaili Närep oleks kaalukaotuse tõttu Beriti rollist ilma jäänud, Õhtuleht, 13. aprill 2012
*"Papad mammad" Kaili Närep: "Mul oli raske lapsepõlv. Eks ma olin murelaps.", Naisteleht, 21. september 2016
*"Olen ka mõelnud, kas on üldse vaja näitlemisega tegelda", Õhtuleht, 25. oktoober 2016
Serhi Tihipko

**Sergi Tigipko** (Сергій Тiгiпко; sündinud 13. veebruaril 1960) on Ukraina poliitik. 

Ta oli Ukraina sotsiaalpoliitika minister ning asepeaminister aastatel 2010–2012.

2010. aasta presidendivalimistel sai Tigipko 13% häältest ja saavutas kolmanda tulemuse.

2000. aastal tegutses Tigipko majandusministrina.

Aastatel 2000–2005 oli Tigipko partei Töötav Ukraina (Трудова Україна) juht, aastast 2009 sama partei järglase Tugev Ukraina (Сильна Україна) juht. 2011. aasta augustis teatati soovist ühendada partei Regioonide Parteiga.
Jorge Carlos Fonseca

**Jorge Carlos de Almeida Fonseca** (sündinud 20. oktoobril 1950) on Roheneemesaarte õigusteadlane, jurist ja poliitik, kes oli 9. septembrist 2011 kuni 9. novembrini 2021 Roheneemesaarte president.

Ta kuulub parteisse Liikumine Demokraatia eest. Aastatel 1991–1993 oli ta Roheneemesaarte välisminister.

Jorge Carlos Fonseca on õpetanud õigusteadust näiteks Lissaboni ja Macau ülikoolis.

Temalt on ilmunud kaks luuleraamatut.

2011. aasta presidendivalimiste esimeses voorus 7. augustil 2011 sai ta enim hääli (37,4%). 21. augustil peetud teises voorus võitis ta Manuel Inocêncio Sousa ja valiti presidendiks. 2. oktoobril 2016 valiti ta 74,08% valijate toetusega teiseks ametiajaks Roheneemesaarte presidendiks.

## Välislingid
* Koduleht
Kun

**Kun** (õieti **[[Sergio Agüero]]**) on Argentina jalgpallur. 

**[[Kun (hiidkala)|Kun]]** on hiidkala hiina mütoloogias. 

**Kun** on perekonnanimi, mille kandjate seas on olnud:
*Béla Kun, Ungari poliitik
*Rueben Kun, Nauru riigipea

**[[Kun (eesnimi)|Kun]]** on eesnimi, mille kandjate seas on olnud: 
*Cao Kun, Hiina riigipea
*Goh Kun, Korea poliitik
Aterno-Pescara jõgi

**Aterno-Pescara** (ladinakeelne nimi *Aternus*) on jõgi Itaalias Abruzzo maakonnas. Aterno-Pescara on Abruzzo pikim jõgi.

Jõgi saab alguse Laga mägedest (L'Aquila provintsis Montereales) Aterno nime all. Alates ühinemisest Sagittario jõega kuni liitumiseni Pescara jõega kutsutakse jõge Aterno-Sagittario jõeks. 

Popoli juures (Pescara provints) ühineb Aterno Pescaraga ning hakkab kandma Aterno-Pescara nime või siis kutsutakse seda lihtsalt Pescara jõeks. Jõgi suubub Aadria merre Pescaras.

Jõe kallastel asuvad Montereale, Cagnano Amiterno, Barete, Pizzoli, L'Aquila, San Demetrio ne' Vestini, Raiano, Popoli, Brecciarola, Bussi sul Tirino, Castiglione a Casauria, Chieti ja Pescara.

## Galerii

Pilt:Pescara quelle 05.jpg|Pescara
Pilt:Gole di San Venanzio 2008 by-RaBoe 01.jpg|Aterno
Pilt:Aterno vicino Gola di S Venazio 03 (RaBoe).jpg|Aterno
Pilt:Pescara quelle 01.jpg|Pescara allikas
Pilt:Pescara quelle 03.jpg|Pescara allikas
Pilt:Pescara 137 (RaBoe).jpg|Aterno-Pescara suue
Pilt:Aterno 001 (RaBoe).jpg|Aterno San Venanzio mäekurus.
Pilt:Popoli Ponte Risorgimento 02.jpg|Risorgimento sild Popolis
Pilt:|


## Välislingid
Herbert Vainu

**Herbert Vainu** (kuni 1936 **Vainov**; 24. detsember 1929 – 13. august 2011) oli eesti ajakirjanik, publitsist ja väliskommentaator.

Ta kaitses 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia ja loogika kateedris diplomitöö teemal "Materialistlikud elemendid M. I. Karinski loogikas".

Ta töötas aastatel 1952–1953 Vastseliina rajooni TSN täitevkomitees.

Hiljem töötas ta ajakirjanikuna Eesti Televisioonis ja Eesti Raadios. Ta oli aastaid väliskommentaator ETV uudistesaates "Aktuaalne kaamera" ja tegi kaastööd ajalehtedele.

## Tegevus NLKP-s
Ta oli alates 1957. aastast Eestimaa Kommunistliku Partei liige.

## Raamatud
*Rohelised baretid. Tallinn: Eesti Raamat, 1967
*Oktoobrirevolutsioon ja rahvusvaheliste suhete areng: abiks lektorile. Tallinn 1977
*Aafrika nüüdisprobleemidest: metoodiline materjal lektorile. Tallinn: Eesti NSV Ühing Teadus, 1979
*Relvastuse piiramise ja desarmeerimise aktuaalsed küsimused: abiks lektorile. Tallinn: Eesti NSV ühing Teadus, Rahvusvaheliste suhete propaganda teaduslik metoodikanõukogu, 1981
*Sotsialistlik maailmasüsteem – saavutused ja arenguprobleemid. Tallinn: Eesti Raamat, 1982
*Sotsialistliku maailmasüsteemi arenguprobleeme. Tallinn: Eesti NSV Ühing Teadus, 1982
**Kuin syvä rotko: Suomen ulkopolitiikka toisen maailmansodan aikana*. Tõlkinud Jouko Vanhanen. Helsinki: Kirjayhtymä, 1983
*Jääraku põhja: Soome välispoliitika Teise maailmasõja aastatel. Tallinn: Eesti Raamat, 1983
*Neokonservatism tänapäeva imperialistliku kodanluse ideoloogias ja poliitikas: abiks lektorile. Tallinn: Eesti NSV ühing Teadus, 1985
*Võitlus rahu ja julgeoleku eest Aasia-Vaikse ookeani piirkonnas. Tallinn: Eesti NSV Ühing Teadus, 1987
**Эстония: узел межнациональных противоречий*. Tallinn: Olion, 1990

## Artikleid
*"Nii nad tapsid Ferdinandi". Muusikaleht nr 5, mai 2000. Lk 1
*"Poliitikas topeltviga ei andestata". Kesknädal, 19. september 2001
*"Kõrvaltvaataja mõtted Keskerakonna mäslemisest ja sellest jagusaamisest". Kesknädal, 5. mai 2004
*"Ainuke laps". Õpetajate Leht, 1. aprill 2005
*"Vaesusest meil ja mujal". Videvik 

## Viited

## Kirjandus
*Teet Kallas. "Venekeelne Eesti". Õhtuleht, 18. jaanuar 1998
*"Suri publitsist Herbert Vainu". Postimees, 13. august 2011

## Välislingid
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Riigiarhiiv (Eesti)

**Riigiarhiiv** (lühend **ERA**) oli Eesti arhiiviasutus, mis selgitas välja, kogus, säilitas ja korraldas Eesti omariikluse tekkest kuni tänapäevani Eestis tekkinud või Eesti ajalugu kajastavate dokumentide kasutamist. Aastail 1999–2016 oli riigiarhiiv Rahvusarhiivi struktuuriüksus, edaspidi Rahvusarhiivi Tallinna osakond.  

## Ajalugu
Eesti riigiarhiivi asutas valitsus 9. veebruaril 1921, kinnitades Tartu Ülikooli professori Arno Rafael Cederbergi juhitud arhiivikomisjoni otsuse asutada Riigiarhiiv Tallinna ja ajalooline Eesti Riigi Keskarhiiv (ERKA) Tartusse. Riigiarhiiv alustas tööd 1. aprillil 1921, juhatajaks kinnitati August Nuth, hiljem oli direktor Gottlieb Ney. Arhiiv tegutses Riigikantselei alluvuses endise kubermanguvalitsuse arhiivi ruumides Toompea lossis.

1940 organiseeriti riigiarhiiv *Eesti NSV Riigi Keskarhiiviks*. Aastatel 1948–1989 kandis see nime *Eesti NSV Oktoobrirevolutsiooni ja Sotsialistliku Ülesehitustöö Riiklik Keskarhiiv* (lühend ENSV ORKA). 1940–1948 oli Keskarhiivi filiaal Eesti NSV Riiklik Ajaloo Keskarhiiv (praegune Eesti Ajalooarhiiv).

Riigiarhiiv tegutses Tallinnas kolmes majas. Peahoone ja kantselei paiknesid aadressil Maneeži 2/4, sealseis hoidlais oli peamiselt Nõukogude okupatsiooni aegsete riigiasutuste dokumentatsioon.

Aadressil Tõnismäe 16 asus endine Parteiarhiiv, kus säilitati Eesti NSV Siseministeeriumi, Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee, Eestimaa Kommunistliku Partei ja sellega seotud organisatsioonide arhivaale.

Riigiarhiivi uusim hoone asus Madara 24, kus olid materjalid Eesti Vabariigi sünnist ja iseseisvuse esimesest perioodist, samuti uurimissaal.
## Viited

## Välislingid
* Riigiarhiiv (ei tööta)
* Eesti.ee
2011. aasta Abhaasia presidendivalimised

**2011. aasta Abhaasia presidendivalimised** toimusid 26. augustil. Korralised presidendivalimised pidid toimuma 2014. aastal, kuid Sergei Bagapš suri ametis olles 29. mail.

Rahvusvaheliselt tunnustamata Abhaasia seadused lubavad presidendiks kandideerida abhaasi rahvusest Abhaasia kodanikel, kes valdavad ladusalt abhaasi keelt, on vähemalt 35-aastased ja mitte vanemad kui 65-aastased ja kes on vähemalt 5 aastat olnud Abhaasia püsielanikud.

Kandidaate sai esitada 27. juunist 17. juulini. 

Kandidaatideks registreeriti Raul Hadžimba, Aleksandr Ankvab ja Sergei Šamba. Peaminister Šamba ja asepresident Ankvab astusid seaduse nõudel kandideerimise puhul ametist tagasi.

Valimiskampaania käigus on Šamba toetajad levitanud süüdistusi, et Ankvab jagas Abhaasia sõja luureinfot Gruusiale, Ankvab omakorda süüdistab Šambat räpaste võtete kasutamises.

Valimised võitis Aleksandr Ankvab, kes sai 54,86% häältest. Kuna ta sai üle 50% häältest, ei läinud vaja teist hääletusvooru. Šamba sai 21,04% ja Hadžimba 19,83% häältest. Valimisaktiivsus oli 71,92%.

## Viited

## Välislingid
* Valimisseadus
Paepark

**Paepark** (ka **Pae park**) on park Tallinnas Lasnamäel.
Paepark asub Sikupilli asumis ning jääb Laagna teest lõuna poole vana paekarjääri maa-alale.

Pae pargis asub Pae karjäär. Veekogu on eri allikates tähistatud erinevate nimedega. Kohanimeregistris on see kirjas Lasnamäe karjääri nime all, kasutatud on ka Lasnamäe järve nime. Tallinna nimekomisjon kinnitas 2011. aastal nimeks Pae järv. See on suuremõõtmeline tehisveekogu, mis on tekkinud pikaajalise paekivi kaevandamise tulemusel. Karjääri sügavus on 8 m. Ümber korrastatud veekogu kulgeb 1,9 km pikkune asfaltkattega kergliiklustee.

## Pargi elustik
Puuliikidest leiduvad pargis näiteks remmelgas, haab, kask, hall lepp, vaher, toomingas, harilik pooppuu, aprikoosipuu.

Veekogul armastavad pesitseda ja puhata veelindudest naeru- ja kalakajakas, sinikael-part, kühmnokk-luik, tuttvart, tuttpütt, lauk. Järve lasti 2009. aastal 350 karpkala.

## Viited

## Välislingid
*"Lasnamäele tuleb paepark" Eesti Päevaleht, 13. detsember 1996
Gilles Binchois

**Gilles Binchois** (õieti **Gilles de Binche**, tuntud ka kui **de Bins**; u 1400 – 20. september 1460) oli franko-flaami ja Burgundia koolkonna renessansihelilooja. 

Ta oli üks kolmest 15. sajandi alguse tuntumast heliloojast. Tihti on ta jäetud Guillaume Dufay ja John Dunstable'i varju, kuid tema mõju oli nende omast isegi suurem, sest tema teoseid kasutati allikmaterjalina rohkem kui ühegi teise tolle aja helilooja omi.

## Elukäik
Binchois oli arvatavasti pärit Monsist. Tema vanemad olid Jean ja Johanna de Binche, kes võisid olla pärit lähedalasuvast Binche'i linnast. Jean de Binche oli Hainaut' krahvi Guillaume IV nõunik ja töötas ka Monsi kirikus. Binchois' elust pole midagi teada enne 1419. aastat, kui temast sai Monsi Ste. Waudru kiriku organist. 1423. aastal läks ta elama Lille'i. Umbes sel ajal võis ta olla ka sõjaväeteenistuses.

Millalgi 1420. aastate lõpus liitus ta Burgundia hertsogi õukonnakapelliga. 1431. aastaks, kui ta kirjutas moteti "Nove cantum melodie", oli ta seal kindlasti laulja, sest moteti tekst nimetab kõiki 19 lauljat.

## Looming
Binchois'd peetakse 15. sajandi parimaks meloodialoojaks, tema hoolikalt vormitud meloodiaid on lihtne laulda ja meelde jätta. Tema loodud viise kasutasid hilisemad heliloojad tihti missade alusmaterjalina. Suurem osa tema muusikast on lihtne ja puhas, kohati isegi askeetlik, luues suure kontrasti eelneva sajandi *[[ars subtilior]]*'i ajastuga. Enamik tema ilmalikest lauludest on rondood, mis sai sajandi jooksul kõige tavalisemaks lauluvormiks. Binchois järgis nendes harva stroofilist vormi, arendades meloodiat teksti riimiskeemist sõltumatult.

## Kirjandus

* David Fallows, "Gilles Binchois," *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ISBN 1-56159-174-2
* Gustave Reese, *Music in the Renaissance*. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
* "Binchois Studies", Edited by Andrew Kirkman and Dennis Slavin. Oxford, Oxford University Press: 2000.
Hiina Vabariigi ja Paraguay suhted

Hiina Vabariik ja Paraguay sõlmisid diplomaatilised suhted 8. juulil 1957. Liit antikommunistide Alfredo Stroessneri ja Chiang Kai-sheki vahel oli tihe. Ka pärast Stroessneri kukutamist 1989. aastal on nende riikide suhted jätkunud. Paraguay on suurim riik maailmas, mis tunnustab Hiina Vabariiki. Paraguayl on suursaatkond Taipeis. Hiina Vabariigil on suursaatkond Asunciónis ja peakonsulaat Ciudad del Estes.

## Välislingid
* Paraguay välisministeerium suhetest Hiina Vabariigiga
* Hiina Vabariigi suursaatkond Asunciónis
* Paraguay suursaatkond Taipeis
Tervishoiu tänav

**Tervishoiu tänav** on tänav Tartus.

Tänav algab umbtänavana raudteejaama piirkonnas, ristub Väikse kaare ja Ludvig Puusepa tänavaga ning lõpeb Nikolai Lunini tänaval.

Tervishoiu tänavaga ristumisel teeb Ludvig Puusepa tänav S-kujulise käänaku.

Tänava pikkus on umbes 380 meetrit. Endine nimi Väike-Maarjamõisa muudeti 1950.
Paul Greenberg

**Paul Greenberg** (sündinud 1967) on ameerika esseist ja kirjanik, kelle teoste peamised teemavaldkonnad on loodus ja keskkond ning infotehnoloogia.

Temalt on ilmunud romaan "Leaving Katya" (2002) ja aimeraamat "Four Fish: The Future of the Last Wild Food" (2010), esseid ja artikleid. 

## Välislingid
*"The semio-grads" – P. Greenbergi artikkel semiootika õpetamisest Browni Ülikoolis.
Räni tänav

**Räni tänav** on tänav Tartus.

Tänava pikkus on 730 m. Tänav algab Väike kaare tänavalt ja lõpeb Soinaste tänava ja Raja tänava ristis.

Räni tänavaga ristuvad Ränikivi tänav (vasakult), Räni põik (paremalt), Kesk kaar, Luige tänav (paremalt), Suur kaar ja Kure tänav.

Räni tänav sai nime 24. septembril 1923.

## Vaata ka
*Ränilinn

## Viited
Raja tänav

**Raja tänav** on tänav Tartus Tammelinna ja Maarjamõisa linnaosas.

Tänav algab Soinaste tänava ja Räni tänava ristist ja lõpeb Lääneringteel. Siis jätkub pikalt ka teisel pool Lääneringteed, aga mitte enam Tartu linna tänavana. Üldiselt kulgeb ta läände. Pikkus Tartu tänavana on 1,54 kilomeetrit.

Raja tänavaga ristuvad Tamme puiestee, Peedu tänav (paremalt), Elva tänav (paremalt), Tammepärja tänav (vasakult), Sihi tänav (paremalt), Savi tänav (vasakult), Riia tänav, Sanatooriumi tänav (paremalt), Puhkekodu tänav (vasakult) ja Tervise tänav (paremalt).

Tänav läbib Sanatooriumi parki.

## Viited
Ḩāfiz̧ al-Asad

**Ḩāfiz̧ al-Asad** (ka *Hafez al-Assad*; 6. oktoober 1930 – 10. juuli 2000) oli aastatel 1971–2000 Süüria president.

Asad oli pärit vaesest alaviidi perekonnast. 1946. aastal astus ta Ba'athi parteisse. 1952. aastal asus ta õppima sõjaväeakadeemiasse ja teenis seejärel Süüria õhujõududes. 1957. aastal õppis ta Nõukogude Liidu lennukoolis.

Aastatel 1961–1963 töötas Asad meretranspordi ministeeriumis. Ta osales 1963 riigipöördes, mis tõi Ba'athi võimule. Pärast seda naasis ta õhujõududesse, ülendati majoriks ja seejärel kindraliks ning sai 1965. aastal õhujõudude ülemjuhatajaks.

1966. aastal aitas ta Şalaḩ Jadīdil kukutada president Amīn al-Ḩāfiz̧i ning sai kaitseministriks.

1967. aastal sai Süüria Kuuepäevases sõjas lüüa. Asadit toetav fraktsioon valitsevas parteis sattus vastuollu Şalaḩ Jadīdi ja president Nūr ad-Dīn al-Atāsīga. 1970. aastal kukutas ta nad ja viis parteis läbi puhastuse.

Ḩāfiz̧ al-Asad oli abielus Anīsah Makhlūfiga. Pärast Asadi surma sai riigi presidendiks nende poeg Bashshār al-Asad.
Mai Raud-Pähn

**Hinge Mai Raud-Pähn** (2. november 1920 Pärnu – 23. aprill 2024 Stockholm) oli eesti kunstiajaloolane ja ühiskonnategelane Rootsis, ajakirja Rahvuslik Kontakt peatoimetaja (1987–2014)..

## Haridus ja töö Eestis
Ta õppis aastatel 1928–1934 Viljandi Eesti Haridusseltsi Tütarlaste Gümnaasiumi Algkoolis ja 1934–1937 Pärnu Linna Tütarlaste Keskkoolis. Lõpetas Tallinna Õpetajate Seminari ja sai 1941. aastal algkooliõpetaja kutse. Eestis jõudis ta töötada kolm aastat algkooliõpetajana Nõmmel Kivimäe koolis. 

## Elu ja töö Rootsis
Teise maailmasõja ajal põgenes ta 22. septembril 1944 laevaga Horst Wessel Saksamaale ja sealt 1947. aastal Taani kaudu Rootsi.

Rootsi jõudnult töötas ta haiglaõena Uttrani tuberkuloosihaiglas. Stockholmis töötas ta Städerna kindlustusseltsis algul arhiivis, hiljem IBM-i algse süsteemiga infoosakonnas. Töö juures joonistas ta puhkehetkedel karikatuure ja tema tööd jäid paljudele silma. Ta hakkas saama pakkumisi kujundada kulisse, plakateid, õnnitluskaarte. 1950. aastast õppis ta kunstikooli õhtustel kursustel ilukirja. Aastatel 1956–1959 õppis Konstfackskolani joonistusõpetajate instituudis. Pärast kooli lõpetamist töötas ta kolm aastat joonistusõpetajana Ojamaal Visbys.

1962. aastal kolis Mai Raud-Pähn tagasi Stockholmi. Aastatel 1959–1964 õppis ta professor Sten Karlingi juures Stockholmi Ülikoolis kunstiajalugu, lisaks arheoloogiat, etnoloogiat ja etnograafiat. 

## Teadustöö
Karling soovitas Mai Raud-Pähnal hakata uurima hõbekäsitööd. 1972. aastal sai Mai Raud-Pähn litsentsiaadikraadi tööga "Hõbesepad Tallinnas 1474–1659". Oma uurimusest on ta avaldanud artikleid Eesti Teadusliku Seltsi aastaraamatus Annales Societatis Litterarum Estonicae in Svecia ja esinenud ettekannetega samal teemal. Viimase ettekande Balti hõbedast pidas Mai Raud-Pähn oma 100. aasta juubelil. 

1980. aastal, pärast isa surma, asus Mai Raud-Pähn tööle Rootsi Eestlaste Liidu büroo sekretärina ning 1987. aastast büroojuhatajana, kus töötas kuni pensionile minekuni.

## Liikmesus
* Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu liige. 
* 2006. aastast Rootsi Eestlaste Liidu auliige. 
* Eesti Akadeemiliste Naiste Ühingu liige. 
* Eesti Naisüliõpilaste Seltsi ja TRIINU liige.
* Eesti Rahva Muuseumi Sõprade Seltsi auliige (23. aprill 2005).
* Rootsis tegutseva Eesti Teadusliku Seltsi auliige ja endine sekretär.

## Tunnustus
* 2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk
* 2006 – Rootsi Eestlaste Liidu kultuuriauhind
* 2020 – Aino Järvesoo auhind, eesti kultuuri ja keele hoidja välismaal

## Isiklikku
Tema abikaasa Ilja Pähn oli silmaarst, isa Märt Raud oli koolitegelane ja kirjanik. Ema Anna Raud (sünd Treumann) oli noorena kooliõpetaja, hiljem koduperenaine.

## Viited
Ergutusmaks

**Ergutusmaks** ehk **stimuleeriv maks** (inglise *incentive tax* või *tax incentive*) on maksumaksjate majandustoiminguid mõjutama mõeldud maks ehk tootjate ja tarbijate käitumise muutmiseks kehtestatud maks. Ergutusmaks on näiteks tootemaks.

Ergutusmaksude eesmärk võib olla näiteks panna ettevõtteid hindu alandama.

## Vaata ka
*Ergutussüsteem
*Tarbimisharjumuste muutmine
*Tootemaks
*Majanduslik stiimul

## Viited
Toomas Rull

**Toomas Rull** (sündinud 11. jaanuaril 1965) on eesti muusik, kes on tuntud peamiselt löökpillimängijana.

## Tunnustus
* 2009 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (silmapaistva tegevuse eest interpreedi, autori ja pedagoogina; esimese eestikeelse trummiõpiku väljaandmine)

## Välislingid
* Toomas Rulli koduleht
*
Indrek Kalda

**Indrek Kalda** (sündinud 6. detsembril 1960) on eesti viiuldaja, helilooja ja pedagoog. 

Ta lõpetas 1976. aastal Võru lastemuusikakooli (õpetaja Samuel Onno) ning õppis 1976–1979 G. Otsa nimelises muusikakoolis viiulit (õpetaja Lemmo Erendy) ja koorijuhtimist (õpetaja Silvia Mellik). 1986. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuurikooli orkestrijuhtimise erialal. Töötanud mitmesugustel ametikohtadel, näiteks olnud Tallinna Puhkeparkide Direktsiooni ja Tallinna 12. kutsekeskkooli ansamblijuht ning aastast 1992 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias õpetaja. Õpilasi: Tiit Kikas ja Peeter Rebane. 

Ta mängib ansamblites Justament, Lindpriid ja Kaunimate Aastate Vennaskond, on osalenud ka Kukerpillides ja Jääääres, samuti esinenud Saksamaal, Austrias, Poolas, Tšehhis, Slovakkias, Venemaal ja teistes Euroopa riikides ning ka Austraalias ja Jaapanis, USA-s. Loonud laule ja instrumentaalpalu, teinud muusikalisi kujundusi, kirjutanud teatri- ja filmimuusikat. Teinud Eesti Raadios eri kollektiividega ligikaudu 200 salvestust, osalenud paljude heliplaatide salvestamisel. 

2006. aastal ilmus autoriplaat "Jagatud armastus".

2013. aastast musitseerib ta koos oma poja Paul Kristjan Kaldaga, 2013. aastal tegid nad koos plaadi "Lihtsalt lood".

Ta oli kuni 2012. aastani õppejõud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias.

## Poliitiline tegevus
Ta astus 2013. aastal Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liikmeks, kandideeris kohalikel valimistel Tartus ja kogus 147 häält. 2017. aasta kohalikel valimistel sai ta 588 häält ning osutus valituks Tartu linnavolikogu liikmeks.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 468 häält ning ei osutunud valituks.

2024. aasta juunis astus ta EKRE-st välja.

## Tunnustus
* 2013 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Välislingid
* Aigi Viira. "Indrek Kalda: püüd olla moodne muutub pikapeale piinlikuks" Õhtuleht, 6. november 2013
* "Indrek ja Paul Kristjan Kalda esitavad lugusid uuelt plaadilt" ETV "Terevisioon", 13. november 2013
Martin Roth

**Martin Roth** on olnud mitme tuntud isiku nimi:

***[[Martin Johann Roth]]**, Eesti vaimulik (1686–1750)
***[[Martin Georg Roth]]**, Eesti vaimulik
***[[Martin Gottfried Roth]]**, Eesti vaimulik (1718–1770)
***[[Martin Roth (muuseumi direktor)|Martin Roth]]**, Saksamaa muuseumidirektor ja kuraator (1955–2017)
Agu Tammeorg

**Agu Tammeorg** (sündinud 6. juunil 1957) on eesti muusik ja helilooja.  

Ta on kirjutanud palju laule ansamblile Karavan, mis on ilmunud üheskoos albumil Karavan - "Agu Tammeoru laulud" 2002. 

Heliloojana on üks tema tuntumaid lugusid igihaljas jõululaul "Talveöö". 

Ta on mänginud ansamblites Elektra, Karavan, Kollane Allveelaev G.

## Isiklikku
Tema ema oli Aino Tammeorg.

## Vaata ka
*Agu Tammeoru laulud
Priit Pihlap

**Priit Pihlap** (sündinud 14. mail 1958 Pärnu-Jaagupis) on eesti helilooja, laulja, trummar ja kitarrist. 

Priit Pihlap on lõpetanud 1976. aastal Tartu 8. Keskkooli. Ta on õppinud Tartu Muusikakoolis klaveri erialal.

Ta alustas ansamblis Fix mängimist 17-aastaselt, veel on ta mänginud ansamblites Apelsin, Armaada, Nemo. Lisaks trummimängule valdab ta veel kitarri, suupilli ja klaverit. 

Tema loodud tuntumad laulud on "Vana pildiraam", "Kuninganna", "Grammofon", "Üksik ratsamees", "Valges kitlis näitsik", "Tuulehoog", "Aeg sõuab, aeg nõuab", "Tähtede poole", "Koopalaul", "Varblane", "Uksed" jne.

Ta on välja andnud albumi "Kontsertsalvestus" (CD, 2006) ja albumi (CD, 2008) "Hingepeegel".

## Isiklikku
Tema vanemad olid Leida ja Juhan Pihlap. Priit Pihlapi abikaasa on Sirje Pihlap. Lauri Pihlap on tema poeg ja Tarmo Pihlap oli tema vend.

## Vaata ka
*Kontsertsalvestus 26. jaanuar 2006 Eesti Raadio 1 stuudio
*Hingepeegel, 2007

## Viited

## Välislingid
*
* ELU EDETABELID. Priit Pihlap. arhiiv.err.ee, 3. november 2018.
* Heli nälg. Priit Pihlap. vikerraadio.err.ee. 5. juuni 2022.
Hillar Norralt

**Hillar Norralt** (9. mai 1960 – 15. september 2019) oli eesti muusik. 

Osalenud aastatel 1977–1990 ansamblites Vahe, Proov 583, Data, Maagia, Peegel ja P3.

Norraltil oli tugev kõrge täishääl. Tema hüüdnimi oli Papa Catnap, kuna ta innustas oma kahe poja bändi Catnap tegutsemist. Kõrge hääle tõttu nimetati teda ka Eesti Jon Andersoniks. 

Ta suri vähki.

## Isiklikku
Ta oli abielus 33 aastat. Tal on kolm poega.

Ta oskas ehitada ja oli seltskondliku iseloomuga.

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Liiva kalmistul
Ain Tammesson

**Ain Tammesson** (sündinud 9. juulil 1956) on eesti muusik ja laulja. 

## Haridus
Ta õppis kuni 8. klassini Tallinna Muusikakeskkoolis ja pärast läks Tallinna 21. Kooli. Muusikakeskkoolis õppis ta viiulit ja klaverit. 

## Muusikukarjäär
Tallinna 21. koolis sai temast koolibändi liige, mis muutus ajapikku Nemoks. Kui koolis harjutamise võimalus ära langes, leiti ajutine peavari Mustamäe Mängude Majas. Ent kuna esinemiskutseid tuli järjest rohkem ja need olid märksa paremini tasustatud kui tantsuõhtud mängude majas, jõudis kätte aeg sealtki edasi liikuda. Just siis algas suur laulude salvestamise periood raadiomajas, kus Aini head sidemed helioperaatorina avasid uusi uksi. 

### Kirjutatud laulud
Laule on Ain kirjutanud läbi aastakümnete. Enamasti on ta kirjutanud laule Anne Veskile.

Näiteks on ta kirjutanud laulud:

* „Ei päevi halle“
* „Kurblik maantee“
* „Veereb, aeg nii veereb“
* „Sa hoia mul käest“
* „Sada suudlust vaid“
* „Käed taeva“

## Ettevõtlus
Lisaks muusikale on Tammesson tegelenud ka ettevõtlusega. Ta on KARMASYNTH OÜ asutaja ja juhatuse liige. Ettevõtte põhitegevusalaks on muusikaline loometegevus, sealhulgas kontsertide lavastamine ja esitamine.

## Isiklikku
Ain Tammesson on Anne Veski onupoeg. Ain ei ole kunagi abiellunud ega tal pole ka lapsi. Tal on noorem vend Enn Tammesson (sündinud 1959).

## Viited