open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Õigusinformaatika

**Õigusinformaatika** on teadusharu, mis uurib infotehnoloogia rakendamise võimalusi õigusteaduses.

## Konverentsid
22.–24. veebruar 2007
IRIS 2007

21.–23. veebruar 2008
IRIS 2008Internationales Rechtsinformatik Symposion
Universität Salzburg

12.–13. november 2009
http://www.jus.uio.no/ifp/seri/tjenester/seminarer/xxiv_nordisk_konferanse/invitasjon.htmlXXIV Nordiske konferanse i rettsinformatikk

## Uurimisinstituudid
*Rovaniemi (FI)Oikeusinformatiikan instituutti Lapin yliopisto
*Stockholm (SE) Institutet för rättsinformatik Stockholms Universitet 
*Oslo (NO) Senter for rettsinformatikk Universitetet i Oslo
*Saarbrücken (DE) Institut für Rechtsinformatik Universität des Saarlandes
*Hannover (DE) Institut für Rechtsinformatik Universität Hannover 
*Viin (AT)Arbeitsgruppe Rechtsinformatik, Universität Wien
*Leuven (BE) Interdisciplinary Centre for Law & ICT (ICRI), Katholieke Universiteit Leuven 
*Namur (BE) Centre de Recherches Informatique et Droit (CRID) Facultes Universitaires Notre-Dame de la Paix Namur 
*Amsterdam (NL) Instituut voor Informatierecht Universiteit van Amsterdam 
*Tilburg (NL) Tilburg Institute for Law, Technology, and Society of the Schoordijk Institute Tilburg University 
*Stanford Law Scool (USA) The Center for Internet and Society (CIS)
*Chicago (USA) Center for Law and Computers *[[Chicago-Kent College of Law]]*

## Artiklid
Õigusinformaatikast polaarjoone taga. H.Pisuke Eesti Jurist 1992 nr 2.

## Välislingid
*Õigusinformaatika (PDF 82 lk; Lapi Ülikooli Õigusinformaatika instituudi juhataja prof Ahti Saarenpää raamat soome keeles)
*Tartu Ülikooli raamatukogu andmebaasi märksõna õigusinformaatika
Hasongad

**Hasongad** (prantsuse keeles *Khassonkés*) on etnos Malis Kayesi piirkonnas. Hasongad räägivad mande keelte hulka kuuluvat hasonga keelt, mis sarnaneb bambara keelega.

Neil on omapärased traditsioonilised muusikainstrumendid: *[[dundunba]]* (suur silindriline trumm, kahe nahaga), *[[jingò]]* (väike silindriline trumm, kahe nahaga); *[[tantanwò]]* (väike trumm), *[[tamandinwo]]* ja mitmesugused jahiviled.

## Välislingid
* Rahva koduleht (*prantsuse keeles*)
Republican

**Republican** on jõgi Põhja-Ameerikas Suurel tasandikul. 

Voolab valdavalt ida ja kagu suunas. Ühinedes Smoky Hilli jõega, moodustab Kansase jõe.

Jõe pikkus on 729 km.
Penniini Alpid

**Penniini Alpid** (prantsuse keeles *Alpes valaisannes*, saksa keeles *Walliser Alpen* ('Valais' Alpid')) on mäestik Euroopas Šveitsi ja Itaalia piirialal, osa Lääne-Alpidest. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 4634 meetrit (Monte Rosa massiivi tipp Dufourspitze, Šveitsi kõrgeim tipp ja Lääne-Euroopas teine Mont Blanci järel). 

Samasse ahelikku kuulub ka teravatipuline Matterhorn.
Senegali jõgi

**Senegali jõgi** on 1790 kilomeetri pikkune jõgi Lääne-Aafrikas. 

Jõgi moodustub Bakoy ja Bafingi jõe liitumise tulemusena Bafoulabé linna juures Malis. Jõgi suubub Atlandi ookeanisse. 

Senegali jõgikonna pindala on 483 181 ruutkilomeetrit, aastane vooluhulk 8 miljonit kuupkilomeetrit.

Eurooplastele oli jõgi tuntud juba antiikajal. Plinius Vanem on seda nimetanud **Bambotuse jõeks**, Klaudios Ptolemaios **Niase jõeks**. Arvatavasti käis mööda jõge tihe kaubavahetus Kartaagoga kuni Kartaago langemiseni 146 eKr.
Andres Ojamaa

**Andres Ojamaa** (3. august 1969 Tartu – jäi 8. augustil 1993 teadmata kadunuks) oli eesti sulgpallur.

Ta lõpetas 1987. aastal Tartu 5. Keskkooli.

Oli aastatel 1986–1993 13-kordne Eesti NSV ja Eesti mester: 6 korda üksik-, 4 korda meespaaris- ja 3 korda segapaarismängus.

Kuulus 1987–1989 NSV Liidu noortekoondisse ning 1986–1992 Eesti NSV ja Eesti koondisse.

## Tunnustus
*1986 NSV Liidu meistersportlane

## Välislingid
*
Mäetipp

**Mäetipp** on mäe suurima absoluutse kõrgusega punkt.

Mäetippu ümbritsev mäeosa võib olla nii lauge kui ka järsu kaldega. Järsud kaljused mäetipud tekivad tavaliselt mitme liustike erodeeriva tegevuse tulemusel tekkinud tsirkusoru liitumise teel. Lamedad mäetipud võivad olla näiteks vulkaanilistel mägedel, kus kõrgemaks punktiks võib olla kraatri serv.

Suurima absoluutse kõrgusega mäetipp Maal on Džomolungma mäel Himaalajas (8848 m). Eesti kõrgeim punkt on Suure Munamäe tipp (318 m).

Mäetippe eristatakse välise kuju järgi: koonus, püramiid, kuppel, torn, sarv, hammas, nõel. Laugete mägede kõrgeim osa võib olla ka tipuplatoo, kus täpse kõige kõrgema punkti leidmine on raske.

Paljudel mägedel on mitu tippu. Neid nimetatakse tihti ilmakaarte järgi. Näiteks Rootsi kõrgeimal mäel Kebnekaisel on lõuna- ja põhjatipp. Nende omavaheline kõrgus sõltub aastaajast ja lumeoludest - lumine lõunatipp on kevadel põhjatipust kõrgem, suvel aga lumi sulab ja kõrgemaks saab kaljune põhjatipp.  Sama mäe eri tippe võib käsitleda nii eraldi mägedena kui sama mäe eri osadena.

## Viited
Hombori mägi

**Hombori mägi** on mägi Malis Mopti piirkonnas, Hombori linna lähistel. Kõrgeim punkt (1153 meetrit) on ühtlasi Mali kõrgeim punkt. 

Oluline arheoloogiline piirkond, mis asustati umbes 2000 aastat tagasi.

## Välislingid
*Hombori mäe pildid
Aragoniit

**Aragoniit** on karbonaatne mineraal.

Aragoniidi keemiline valem on CaCO3 (kaltsiumkarbonaat). Aragoniit on looduses vähem levinud kui temaga polümorfne kaltsiit.

Aragoniit esineb peamiselt karbonaatsetes sinikildafaatsiese moondekivimeis ja settekivimeis. Normaaltingimustel on aragoniit metastabiilne ning kristalliseerub aja jooksul ümber kaltsiidiks. Aragoniidist ehitavad oma toese paljud merelised organismid. Näiteks pärlid koosnevad aragoniidist.
Hombori

**Hombori** on linn Malis Mopti piirkonnas. Linn on üks maailma kuumimaid paiku. Temperatuur on ööpäev läbi 30 kraadi ümbruses.

Linna lähedal asub Hombori mägi, mis on populaarne mägironijate hulgas. Mäel asub Mali kõrgeim punkt (1153 meetrit).
Kati

**Kati** on linn Malis Koulikoro piirkonnas, Bamakost 15 kilomeetrit põhja pool. Linn on  Kati ''cercle'''i keskus.

Linnas on sõjaväehaigla ja tsiviilhaigla.

Kati asub Dakari-Nigeri raudtee, Bamako-Kolokani maantee ning Kati-Négéla-Kita maantee ääres.

Elanikkonna enamik on moslemid. Linnas on ka väike kristlaste kogukond.

Enamik elanikest räägib bambara keelt.

Puteaux Prantsusmaal on alates 1985. aastast Kati sõpruslinn.
Kati cercle

**Kati ''cercle*** on *cercle* [[Mali]]s [[Koulikoro piirkond|Koulikoro piirkonnas]].

Rahvaarv on 948 128 (2009). *Cercle''  halduskeskus on Kati.  

Koosneb 37 vallast:

*Baguineda vald 
*Bancoumana vald 
*Bossofala vald 
*Bougoula vald 
*Dabani vald 
*Diagoni vald 
*Dialakoraba vald 
*Dialakorodji vald 
*Dio-gare'i vald 
*Dogodoumani vald 
*Dombila vald 
*Doubabougou vald 
*Kalabankoro vald 
*Kalifabougou vald 
*Kambila vald 
*Kati vald 
*Kourouba vald 
*Mandé vald 
*Moribabougou vald 
*Mountoungoula vald 
*N'gabakoro vald 
*N'Gouraba vald 
*N'Tjiba vald 
*Niagadina vald 
*Nioumamakana vald 
*Ouelessebougou vald 
*Safo vald 
*Sanankoro Djitoumou vald 
*Sanankoroba vald 
*Sangarebougou vald 
*Siby vald 
*Sobra vald 
*Tiakadougou faraba vald 
*Tiakadougou-Dialakoro vald 
*Tiélé vald 
*Torodo Diedougou vald 
*Yélékébougou vald
Kéniéba cercle

**Kéniéba ''cercle*** on *cercle'' Malis Kayesi piirkonnas. Ta kaguneb 12 vallaks:

*Baye' vald 
*Dabia vald 
*Diafalara vald 
*Dombia vald 
*Faléa vald 
*Faraba vald 
*Guenegore'i vald 
*Kassama vald 
*Kéniéba vald 
*Kouroukoto vald 
*Sagalo vald
*Sitakili vald

Territoorium on kullarikas.
Kidal

**Kidal** on linn Mali põhjaosas, Kidali piirkonna ja Kidali ''cercle'' halduskeskus. Elanikud on valdavalt tuareegid.


Maison artisans.JPG|Kunstnike maja Kidalis
Kidal.jpg|Linna nimi kaljul linna piiril
Kolokani cercle

**Kolokani ''cercle*** on *cercle'' Malis Koulikoro piirkonnas. 

Koosneb 10 vallast:

*Didieni vald 
*Guihoyo vald 
*Kolokani vald 
*Massantala vald 
*Nonkoni vald 
*Nossombougou vald 
*Ouolodo vald 
*Sagabala vald 
*Sebecoro vald
*Tioribougou vald
Sergej Stanišev

**Sergej Dmitrievič Stanišev** (venepäraselt **Sergei Dmitrijevitš Stanišev**; bulgaaria ja vene keeles *Сергей Дмитриевич Станишев*; sündinud 5. mail 1966 Hersonis) on Bulgaaria poliitik, peaminister 17. augustist 2005 kuni 27. juulini 2009, Bulgaaria Sotsialistliku Partei esimees.

Ta sündis Ukraina NSV-s Hersoni linnas. Tema isa oli endine Bulgaaria Kommunistliku Partei Keskkomitee sekretär Dimitǎr Jakov Stanišev (1924–2000), kes vastutas Bulgaaria Kommunistliku Partei rahvusvaheliste suhete eest, ja ema Sofia Ülikooli slaavi filoloogia professor Dina Sergejevna Muhhina (1927–2015). Tal on vanem vend, arhitekt Georgi Stanišev (sündinud 1952). 

Ta lõpetas Sofias keskkooli, mis praegu on Dobri Vojnikovi nimeline 35. Keskkool. 1989. aastal lõpetas ta kiitusega Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. 1994. aastal kaitses ta seal doktoriväitekirja teemal "Kõrgemate tsiviilauastmete teenistusliku edutamise süsteem Venemaal ja selle evolutsioon 19. sajandi teisel poolel".    

Aastatel 1994–1995 töötas Stanišev vabakutselise ajakirjanikuna. Ta on avaldanud üle 50 välispoliitikateemalise artikli Bulgaaria ja välismaa ajakirjandusväljaannetes. 

1995. aastal määrati ta Bulgaaria Sotsialistliku Partei Ülemnõukogu peanõunikuks. Aastatel 1996–2001 töötas ta sealsamas osakonnajuhatajana.

1998. aastal õppis ta politoloogiat (Moskva Poliitiliste Uuringute Kool) ja 1999–2000 rahvusvahelisi suhteid (*[[London School of Economics]]*). 

Mais 2000 valiti ta Bulgaaria Sotsialistliku Partei Ülemnõukogu liikmeks. Juunis 2001 valiti ta 19. Ruse mitmemandaadilisest valimisringkonnast Bulgaaria parlamenti (Rahvakogusse). Detsembris 2001 valiti ta Bulgaaria Sotsialistliku Partei Ülemnõukogu esimeheks ning fraktsiooni Koalitsioon Bulgaaria Eest esimeheks. 

2005. aasta valimistel 25. juulil valiti ta saadikuks 2. Burgase mitmemandaadilisest valimisringkonnast. Tema partei sai 31% häältest. Enne peaministriks valimist oli ta fraktsiooni Koalitsioon Bulgaaria esimees Rahvakogu 40. koosseisus. 16. augustil 2005 valiti ta 168 rahvaesindaja häältega Bulgaaria Vabariigi peaministriks ning asus ametisse 17. augustil. Tema koalitsioonivalitsusse kuulusid Koalitsioon Bulgaaria Eest, Rahvuslik Liikumine Simeon Teine ja Liikumine Õiguste ja Vabaduste Eest.  

2014. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige.

## Isiklikku
Sergej Stanišev sai Bulgaaria kodakondsuse alles 1996 (enne seda oli tal Nõukogude Liidu ja Venemaa kodakondsus). 

Kuigi tema isa on bulgaarlane, kannab ta endiselt venepärast isanime. 

Tema elukaaslane on ajakirjanik Elena Jončeva. Lapsi ei ole. 

Ta armastab sõita mootorrattaga. 2002. aastal hämmastas ta erakonnakaaslasi, sõites Buzludža mäele erakonna nõupidamisele mootorrattal ja kandes nahktagi kirjaga seljal "Kui sa näed seda kirja lugeda, siis peab Elena olema tagant maha kukkunud."

## Välislingid
*Võimuvõitlus Bulgaarias
*Bulgaaria Sotsialistliku partei koduleht
Ivan Kostov

**Ivan Jordanov Kostov** (*Иван Йорданов Костов*; sündinud 23. detsembril 1949 Sofias) on Bulgaaria poliitik, peaminister 27. maist  1997 kuni 24. juulini 2001.
Stefan Sofijanski

**Stefan Antonov Sofijanski** (ka *Stefan Antonov Sofiyanski*; bulgaaria *Стефан Антонов Софиянски*; sündinud 7. novembril 1951 Sofias) on  Bulgaaria poliitik, peaminister 13. veebruarist 1997 kuni 21. maini 1997.
Žan Videnov

**Žan Videnov** (ka *Zhan Vasilev Videnov*; bulgaaria *Жан Василев Виденов*; sündinud 22. märtsil 1959 Plovdivis) on Bulgaaria poliitik, peaminister aastatel 1995–1997.
Reneta Indžova

**Reneta Ivanova Indžova** (ka *Reneta Ivanova Indzhova*; bulgaaria *Ренета Иванова Инджова*; sündinud 6. juulil 1953 Nova Zagoras) on Bulgaaria poliitik, Bulgaaria peaminister 1994–1995.
Ljuben Berov

**Ljuben Borisov Berov** (ka *Lyuben Borisov Berov*; bulgaaria *Любен Борисов Беров*; 6. oktoober 1925 Sofia – 7. detsember 2006 Sofia) oli Bulgaaria majandusteadlane ja poliitik, kes oli riigi peaminister aastatel 1992–1994.

Berov ei kuulunud ühegi erakonna ridadesse ning oli ametisse nimetamisel sõltumatu kandidaat. Tema valitsus kujunes pärast poliitilist kriisi, mis järgnes Bulgaaria esimese demokraatlikult valitud presidendi Želju Želevi ametiaja algusele ja valitsuskoalitsiooni lagunemisele. Berovit toetasid parlamendis erinevad poliitilised jõud, sealhulgas Bulgaaria Sotsialistlik Partei.

Tema peaministriaega iseloomustasid majanduslikud raskused ja reformikatsed, sealhulgas üleminek plaanimajanduselt turumajandusele, kuid ka poliitiline ebastabiilsus ja korruptsioonisüüdistused. Ta astus tagasi 1994. aasta lõpus.
Filip Dimitrov

**Filip Dimitrov Dimitrov** (bulgaaria *Филип Димитров Димитров*; sündinud 31. märtsil 1955 Sofias) on Bulgaaria poliitik,  Bulgaaria peaminister 1991–1992.
Rahvusvaheline temperatuuriskaala

**Rahvusvaheline temperatuuriskaala** ehk **praktiline temperatuuriskaala** on praktilistel kaalutlustel loodud temperatuuri mõõtmise skaala. Esimene praktiline temperatuuriskaala kinnitati 1927. aastal, selle aluseks võeti Celsiuse skaala.

Praegu kehtiv rahvusvaheline praktiline temperatuuriskaala ITS-90 (*International Temperature Scale of 1990*) võeti vastu 1990. aastal ning see on järjekorras seitsmes. 

Rahvusvahelise temperatuuriskaala sisuks on 17 loodusliku etaloniga tagatud püsipunkti (referentspunkti) olemasolu vahemikus 3 K – 1358 K, mis on sobitatud 17 punktis Celsiuse skaalasse. Püsipunktideks on madalatel temperatuuridel gaaside kolmikpunktid ja kõrgetel temperatuuridel metallide sulamistemperatuurid. 

Temperatuuriskaala ITS-90 defineerib nii rahvusvahelise kelvini temperatuuri, mille tähis on T_{90} (ühiku kelvin tähis K) kui ka rahvusvahelise Celsiuse temperatuuri  t_{90} (&deg;C). Ühtlasi seotakse Kelvini ja Celsiuse skaala väärtused omavahel:

:T_{90} \; [\text {K}] = t_{90} \; [\mathrm{{}^\circ C}] + 273,15

## Vaata ka
*Temperatuuriskaala
*Celsiuse skaala
*Kelvini skaala

## Välislingid
* Temperatuuriskaalad
Dimitǎr Popov

**Dimitǎr Iliev Popov** (*Димитър Илиев Попов*; 26. juuni 1927 – 5. detsember 2015) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 7. detsembrist 1990 kuni 8. novembrini 1991.

Ta oli Bulgaaria esimene valitsusjuht pärast kommunistliku režiimi kokkuvarisemist.
Andrej Lukanov

**Andrej Karlov Lukanov** (*Андрей Карлов Луканов*; 26. september 1938 Moskva – 2. oktoober 1996 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, peaminister (1990).

## Lapsepõlv

Lukanov sündis Moskvas Nõukogude liidus Bulgaaria immigrantide peres. Kui Bulgaarias 1944. aastal kommunistlik pööre toimus, kolis pere tagasi Bulgaariasse. Lukanovi isa Karlo Lukanov oli parteis tähtis isik ja aastatel 1956–1961 Bulgaaria välisminister.

## Peaminister
3. veebruarist kuni 7. detsembrini 1990 oli ta Bulgaaria peaminister.

## Atentaat

2. oktoobril 1996 tulistas palgamõrvar Lukanovit kodumaja uksel rindu ja pähe. Mees suri saadud vigastustesse. Teda tulistanud mees põgenes ja teda pole tabatud. Pärast mõrva arreteeriti kinnisvaraärimees Angel Vassilev, aga ta mõisteti hiljem mõrva tellimises õigeks.
Georgi Atanasov

**Georgi Ivanov Atanasov** (bulgaaria keeles *Георги Иванов Атанасов*; 10. juuni 1933 – 31. märts 2022) oli Bulgaaria poliitik, peaminister aastatel 1986–1990. 

1992. aastal mõistis kohus Atanasovi finantskuritegude eest 10 aastaks vangi, kuid 1994. aastal andis president talle armu.
Griša Filipov

**Griša Filipov** (õieti **Georgi Stančev Filipov**; *Георги (Гриша) Станчев Филипов*; 13. juuli 1919 Kadijevka, Ukraina –  2. november 1994) oli Bulgaaria peaminister 16. juunist 1981 kuni 21. märtsini 1986. 

Pärast kommunismi langemist 1989. aastal ta vangistati. Ta suri vanglas enne kohut.
Amarillo

**Amarillo** on linn USA-s Texase osariigis, Potteri maakonna halduskeskus. Osa linnast jääb Randalli maakonda. Linnast 27 km põhja poole jääb USA ainus tuumarelvi valmistav tehas Pantex. 

## Välislingid

*Linna koduleht
Stanko Todorov

**Stanko Todorov** (õieti **Stanko Todorov Georgiev**, *Станко Тодоров Георгиев*; 10. detsember 1920 Klenovik – 17. detsember 1996) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 7. juulist 1971 kuni 16. juunini 1981.
Sélingué hüdroelektrijaam

**Sélingué hüdroelektrijaam** on hüdroelektrijaam Malis Koulikoro piirkonnas Sankarani jõel, Mali suurim elektritootmisettevõte.

Jaam ehitati 1976–1981. Tööle hakkas see enne lõplikku valmimist 1980. aastal. Ehitise kogumaksumuseks kujunes 140 miljonit USA dollarit. 

Tammi kõrgus on 25 meetrit. 

Jaama võimsus on 44 megavatti. Tunnis toodetakse keskmiselt 200 miljonit kilovatti energiat.

Sélingué hüdroelektrijaamast saavad energiat Bamako, Kati, Koulikoro, Ségou, Fana, Dioïla, Yanfolila ja Kalana.

Paisjärve pindala on 430 km². Järvest püütakse kala.

Jaama renoveeriti 1996 ja 2001. 

## Välislingid
*FAO raport Sélingué hüdroelektrijaamast
*Sélingué hüdroelektrijaama statistika
Anton Jugov

**Anton** Tanev **Jugov** (*Антон Танев Югов*; 15. august 1904 – 6. juuli 1991) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 17. aprillist 1956 kuni 1962. aastani.
Vǎlko Červenkov

**Vǎlko Velev Červenkov** (*Вълко Велев Червенков*; 6. september 1900 –  21. oktoober 1980) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 1950. aastast kuni 17. aprillini 1956 ja Bulgaaria Kommunistliku Partei Keskkomitee liige.

## Isiklikku
Vǎlko Červenkov oli abielus Elna Dimitrovaga, kelle vend oli Georgi Dimitrov, kommunistliku liikumise juhtorgani Kominterni juhtiv tegelane, Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Rahvavabariigi peaminister 1946. aastast kuni surmani 1949.
Vasil Kolarov

**Vasil Petrov Kolarov** (*Васил Петров Коларов*; 16. juuli 1877 – 23. jaanuar 1950) oli Bulgaaria poliitik,  peaminister 1949–1950.
Georgi Dimitrov

**Georgi Dimitrov** (õieti **Georgi Dimitrov Mihajlov**, *Георги Димитров Михайлов*; ka **Georgij Mihajlov Dimitrov**, *Георгий Михайлов Димитров*; 18. juuni 1882 – 2. juuli 1949) oli kommunistliku liikumise juhtorgani Kominterni juhtiv tegelane, Bulgaaria poliitik, Bulgaaria Rahvavabariigi peaminister 1946. aastast kuni surmani 1949. aastal. 

Tema järgi on nimetatud Dimitrovgrad Venemaal Uljanovski oblastis.

## Välislingid
Kimon Georgiev

**Kimon Georgiev** (11. august 1882 Pazardžik – 28. september 1969 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 19. maist 1934 kuni 22. jaanuarini 1935 ja 9. septembrist 1944 kuni 22. novembrini 1946.
Tarmo Linnas

**Tarmo Linnas** (sündinud 29. juunil 1962) on eesti vaimulik, muusik, näitleja.

Lõpetas aastal 1980 Tartu 2. Keskkooli ja aastal 2000 Tartu Teoloogia Akadeemia. Ordineeriti 11. mail 2002 diakoniks, 5. juunil 2007 õpetajaks.

Ta oli aastatel 2002–2007 Viru-Jaakobi koguduse diakon; aastast 2007 on ta Viru-Jaakobi koguduse õpetaja ja aastast 2011 veel Viru vangla vanemkaplan. Oli Tartu Teoloogia Akadeemia heebrea keele ja Vana Testamendi eksegeesi õppejõud. Ta on Martin Lutheri Ühingu liige.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Eestis teenivad vaimulikud seisuga 1. juuli 2013. EELK Konsistoorium, Tallinn 2013.

## Välislingid
*https://www.youtube.com/channel/UCLpo1dgp4PMbO-5wIrmCSsA
*Hingekarjane, kes laulab Õllesummeril
*Helo Talva Onu Bella ja Öörahu tulevad Õllesummeri uuel laval taas kokku
Toomas Nigola

**Toomas Nigola** (sündinud 10. jaanuaril 1981 Pärnus) on EELK vaimulik, assessor, aastast 2024 Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja ning aastast 2025 Pärnu praostkonna praost. 

Ta lõpetas aastal 1998 Pärnu Koidula Gümnaasiumi. Aastatel 1998–2003 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, aastatel 2003–2007 bakalaureuseõppes EELK Usuteaduse Instituudis teoloogiat ning aastatel 2015–2017 Tartu Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudis kommunikatsioonijuhtimise erialal. Ordineeriti 13. aprillil 2003 diakoniks, 9. märtsil 2007 õpetajaks. 

Aastatel 2001–2005 teenis ta jutlustajana ja diakonina Kambja koguduses, 2002–2003 Tartu vangla kaplanina, 2004–2005 Rahvusvahelise Vanglakaplanite Assotsiatsiooni Euroopa osakonna juhatuse täitevsekretärina. 

Ta on läbinud politseikaplani väljaõppe Ameerika Ühendriikides ning osalenud politseikaplanaadi loomisel Eestis. 2006. aastal kirjutas ta Usuteaduse Instituudi diplomitööna "Kristliku politseikaplani käsiraamatu", mida hiljem on täiendatud Tõnis Nõmmiku jt poolt. Abipolitseinikuna tegutseb Nigola 2007. aasta "pronksiööst" alates ning oli aastatel 2016–2018 ka Eesti Abipolitseinike Kogu juhatuse liige. 

2005. aasta septembrist viidi Nigola üle Pärnusse, kus ta teenis esmalt diakonina, seejärel abiõpetajana EELK Pärnu Eliisabeti kogudust, samuti Sindi ja Vändra koguduste hooldajaõpetajana. 

1. juulil 2007 valis Põlva Maarja koguduse nõukogu ta koguduse uueks õpetajaks seni kogudust teeninud, kuid pereprobleemide tõttu vaimulikutööst vabastatud Üllar Kase asemele. 

2018. aastast kuulub Nigola ajalehe Eesti Kirik kolleegiumisse. 

2021. aastal valiti ta Võru praostkonna esindajana EELK XXXI Kirikukogu liikmeks. 

Alates 2015 töötas Nigola EELK konsis­too­riumi avalike suhete assistendina. Alates 2023. aasta novembrist on ta EELK konsistooriumi avalike suhete juht. 30. aprillil 2024 valis Kirikukogu ta EELK assessoriks. 

2021–2023 oli ta MTÜ Tartu Luterlik Peetri Kool juhatuse liige. 

2021–2025 oli Toomas Nigola Põlva vallavolikogu Isamaa fraktsiooni esimees ning kuulus volikogu sotsiaalkomisjoni ja turvalisuse komisjoni. 

2023. aastal valiti ta Põlva Jakobi Kooli Sihtasutuse nõukogu esimeheks, kuid andis sama aasta novembrist ameti üle Priit Sibulale. 

22. septembril 2024 valiti Nigola Pärnu Eliisabeti koguduse õpetajaks, ta alustas tööd Pärnu koguduse õpetajana alates 1. novembrist ja seati ametisse 3. novembril. 
11. aprillil 2025 valis Pärnu praostkonna sinod Nigola EELK Pärnu praostkonna praostiks.

## Tunnustus
* 2001 – B. G. Forseliuse Seltsi medal „Wastne Testament 1686“ 
* 2015 – Kaitseliidu teenetemedali III klass 
* 2020 – EELK meediapreemia 
* 2020 – abipolitseiniku teenetemärk
* 2021 – Kaitseliidu teenetemedali II klass 
* 2024 – EELK aasta vaimulik
* 2025 – Põlvamaa teenetemärk

## Viited
Etnos

**Etnos** (kreeka keeles ἔθνος *ethnos* 'rahvas') on inimeste kogum, mida iseloomustab ajalooliselt kujunenud ühine kultuur. 

Etnos võib esineda erinevates vormides: hõimuna, hõimuliiduna, rahvana, rahvusena. Kuna etnos on pidevas arengus, võib selle vorm muutuda: näiteks rahvas võib areneda rahvuseks.

Kui rahvuse puhul on oluline selle enese määratletud identiteet, siis etnos võib olla määratletud ka teiste poolt.

## Etnoseteooria
Etnoseteooriat on arendatud peamiselt Venemaal. Termini võttis tänapäevases tähenduses kasutusele Sergei Širokogorov, kes pani aluse ka etnoseteooriale. Ta pidas etnost lokaalsete rühmade põhiliseks olemisvormiks ning pidas etnose põhitunnuseks päritolu, kommete, keele ja elulaadi ühtsust. 

Julian Bromlei pani ette eristada etnikosi (etnos kitsamas mõttes), millel on ühine keel, kultuur ja eneseteadvus, ja etnosotsiaalseid organisme (etnos laiemas) mõttes, millel on ühine territoorium ja riik või haldusüksus ning mis on ühiskonna arengu makroüksused; need on vastavalt ühiskondlik-majanduslikule formatsioonile hõimud, rahvad või rahvused. Bromlei klassifitseeris ka etnilisi protsesse. 

Sergei Arutjunov ja Nikolai Tšeboksarov vaatlesid etnoseid kui eriti tiheda info alasid. Nad pöörasid tähelepanu eriti põlvkondadevahelisele infoedastusele, mis tagab etnose järjepidevuse ja stabiilsuse. Hõim, rahvas ja rahvus on infotiheduse tüübid.  

Lev Gumiljovi järgi on etnosed etnosfääri elemendid. Etnos võib olla persistentses (tsüklilises) või dünaamilises seisundis. Viimasesse jõuab ta passionaarse tõuke toimel. Etnos läbib teatud arengustaadiumid ja lõpuks sureb.

## Vaata ka
*pärismaalased
*rahvus
*subetnos
*superetnos
*etnilisus

## Viited

## Kirjandus
* Smith, Anthony D. *Euroopa rahvus või rahvuste Euroopa*. Akadeemia nr 3, lk 484–485
Konstantin Muraviev

**Konstantin Vladov Muraviev** (bulgaaria keeles Константин Владов Муравиев; 5. märts 1893 Pazardžik – 31. jaanuar 1965 Sofia) oli Bulgaaria peaminister lühikest aega septembris 1944. 

5. septembril 1944 võttis tema valitsus vastu otsuse lõpetada juutide tagakiusamine. 8. septembril kuulutas sõja Saksamaale. Tõugati võimult riigipöördega 9. septembril 1944.
Ivan Bagrjanov

**Ivan Ivanov Bagrjanov** (29. oktoober 1891 – 1. veebruar 1945) oli Bulgaaria peaminister 1944. 

26. augustil 1944 kuulutas Bulgaaria käimasolevas Teises maailmasõjas neutraalseks, ning alustas rahuläbirääkimisi liitlastega.

Pärast kommunistide võimuletulekut hukati.
Dobri Božilov

**Dobri Božilov** (13. juuni 1884 Kotel – 1. veebruar 1945) oli Bulgaaria poliitik ja riigitegelane, kes oli Bulgaaria peaminister aastatel 1943–1944. 

Božilov asus peaministriks Teise maailmasõja ajal ning jätkas Bulgaaria senist poliitilist suunda, olles Saksamaa liitlane. Tema valitsusaega iseloomustasid sõjaolud ja kasvav sisepoliitiline pinge.

Pärast kommunistide võimuletulekut Bulgaarias 1944. aastal arreteeriti Božilov ning anti Rahvakohtu ette. Ta mõisteti surma ja hukati 1. veebruaril 1945.
Petǎr Gabrovski

**Petǎr Gabrovski** (bulgaaria keeles Петър Димитров Габровски; 9. juuli 1898 – 1. veebruar 1945) oli Bulgaaria peaminister 9. septembrist kuni 14. septembrini 1943. 

Hukati 1. veebruaril 1945.
Bogdan Filov

**Bogdan Dimitrov Filov** (9. aprill 1883 – 2. veebruar 1945) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 1940. aastast kuni 9. septembrini 1943. 

Bogdan Filov hukati 2. veebruaril 1945.
Georgi Kjoseivanov

**Georgi Kjoseivanov** (19. jaanuar 1884 – 27. juuli 1960) oli Bulgaaria peaminister 23. novembrist 1935 kuni 1940. aastani.
Petǎr Zlatev

**Petǎr Ivanov Zlatev **(2. november 1881 – 24. juulil 1948) oli Bulgaaria sõjaväelane, peaminister 1935. aastal.

Ratsaväekindral Zlatev oli parempoolse Sõjalise Liidu liige, kellest pärast 1934. aasta riigipööret sai kaitseminister. Pärast uut riigipööret määras Boris III ta 22. jaanuaril 1935 peaministriks. Kui Boris III oli võimu riigis kindlalt enda kätte saanud, vallandas ta Zlatevi peaministri kohalt.
Nikola Mušanov

**Nikola Mušanov** (12. aprill 1872 – 10. mai 1951) oli Bulgaaria peaminister 12. oktoobrist 1931 kuni 1934. aastani.

Kaotas võimu sõjaväelise riigipöörde tagajärjel.
Andrej Ljapčev

**Andrej Ljapčev** (30. november 1866 Resen – 6. november 1933 Sofia) oli Bulgaaria riigitegelane ja poliitik, kes oli Bulgaaria peaminister 12. jaanuarist 1926 kuni 29. juunini 1931.

Ta kuulus Demokraatlikku Parteisse (Демократическа партия), mis oli üks olulisemaid liberaal-demokraatlikke jõude Bulgaarias 20. sajandi alguses.

Ljapčevi valitsus püüdis leevendada eelnevate repressiivsete režiimide tagajärgi, andes poliitilisi amnestiaid ning taastades järk-järgult kodanikuvabadusi. Tema valitsemisaega iseloomustasid pingutused riigi rahanduse korrastamiseks ja välisvõla ümberstruktureerimiseks, samuti mõõdukas suhtumine opositsiooni.

Tema valitsuskoalitsioon sai siiski kriitikat majandusraskuste, sotsiaalsete pingete ja paremäärmuslaste surve tõttu. 1931. aastal kaotas Ljapčev parlamendivalimised ja taandus poliitilikast. 

Andrej Ljapčev suri 66-aastaselt 1933. aastal Sofias.
Aleksandǎr Cankov

**Aleksandǎr Cankov** (29. juuni 1879 Orjahovo – 27. juuli 1959 Buenos Aires) oli Bulgaaria peaminister 9. juunist 1923 kuni 4. jaanuarini 1926.
Aleksandǎr Stambolijski

**Aleksandǎr Stambolijski** (1. märts 1879 – 14. juuni 1923) oli Bulgaaria peaminister 14. oktoobrist 1919 kuni 9. juunini 1923.

Kukutati 1923. aastal sõjaväelise riigipöördega. Teda piinati ja seejärel hukati.
Teodor Teodorov

**Teodor Teodorov** (bulgaaria keeles Теодор Иванов Теодоров; 8. aprill 1859 – 5. august 1924) oli Bulgaaria peaminister 28. novembrist 1918  kuni 14. oktoobrini 1919.
Gedeon Burkhard

**Gedeon Burkhard** (sündinud 3. juulil 1969 Münchenis Saksamaal) on saksa filmi- ja seriaalinäitleja. 

Kuigi ta on mänginud paljudes filmides ja sarjades, tuntakse teda enim Alex Brandtneri rolli järgi Austria ja Saksamaa koostöös toodetud politseisarjas "Komissar Rex" (1998–2001).

Gedeon on näitleja Elisabeth von Molo poeg, kes on hariduse saanud ühes Inglise internaatkoolis. Tema näitlejakarjäär algas 1979. aastal Saksa telefilmis "Blut und Ehre". Burkhardi mänedžer on tema isa Wolfgang Burkhard.

1990. aastatel elas ta Ameerika Ühendriikides ja töötas mitme projekti kallal, kuid ei saavutanud märkimisväärset edu. Sel perioodil ta ka abiellus Las Vegases, kuid nelja kuu pärast abielu lahutati. Pärast seda elas ta üle viie aasta Austrias Viinis, kus filmiti sarja "Komissar Rex". Seejärel tegi ta kaasa Quentin Tarantino 2000. aastal valminud sõjafilmis "Vääritud tõprad" (*Inglourious Basterds*), kus mängis nooremseersant Wilhelm Wicki.

Kuni 2007. aasta novembrini elas ta Saksamaal Kölnis, kus filmiti telesarja "Kutsuge Cobra 11"; Gedeon Burkhard mängis selles uurija Chris Ritterit. 
Seejärel kolis näitleja Saksamaale Berliini, kus elab tema tütar Gioia.

## Välislingid
*Foto
Tom Hanks

**Thomas Jeffrey Hanks** (sündinud 9. juulil 1956 Concordis Californias) on kaks Oscarit pälvinud USA filminäitleja, Emmy auhinna saanud filmilavastaja ja -produtsent.

Hanks alustas karjääri teatrinäitlejana USA Ohio osariigi Lakewoodi linna teatri Lakewood Civic Auditoriumi etendustes. Ta tegi filmidebüüdi kõrvalrolliga õudusfilmis "He Knows You're Alone" (1980).

Tema tuntumad osatäitmised on filmides "Plärts" (1984), "Olla suur" (1988), "Philadelphia" (1993), "Forrest Gump" (1994), "Apollo 13" (1995), "Reamees Ryani päästmine" (1998), "Roheline miil" (1999), "Kaldale uhutud" (2000), "Da Vinci kood" (2006), "Kapten Phillips" (2013) ja "Hr. Banksi päästmine" (2013). Lisaks on ta andnud hääle muu hulgas rollidele filmis "Polaarekspress" (2004) ja neljas "Leluloo" filmis.

Hanks on olnud nomineeritud paljudele auhindadele. Rollide eest filmis "Philadelphia" ja "Forrest Gump" pälvis ta mõlemal korral parima meesnäitleja Oscari ja Kuldgloobuse. 2002. aastal sai noorimana Ameerika Filmiinstituudi elutööauhinna.

2014. aastal tunnustati teda Kenndy Keskuse elutööauhinnaga (Kennedy Center Honors Lifetime Achievement Award) ja 2016. aastal Presidendi Vabadusmedaliga (Presidential Medal of Freedom). 2020. aastal pälvis ta Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna.

## Tunnustus
### Auhinnad
* Parima meespeaosatäitja Oscar
** 1994. aastal rolli eest filmis "Philadelphia"
** 1995. aastal rolli eest filmis "Forrest Gump"

* Los Angelese filmikriitikute parima meesnäitleja auhind
** 1988. aastal rollide eest filmides "Olla suur" ja "Punchline"

## Eraelu
Hanks oli aastatel 1978–1987 abielus näitleja Samantha Lewesiga, neil on kaks last.

1988. aastal abiellus Hanks näitleja Rita Wilsoniga. 

## Osaline filmograafia

## Viited

## Välislingid

* 
* 
* Tom Hanksi (osaline) perekonna ajalugu
* Tom Hanks DVDology
Saladuslik saar

"**Saladuslik saar**" on Jules Verne'i romaan, mis jutustab Ameerika kodusõja ajal piiramisrõngast õhupalliga põgenenud viiest mehest ja nende elust asustamata saarel.

Õhupalliga põgenedes satutakse Vaikse ookeani lõunaossa asustamata saarele, mis saab nimeks Lincolni saar. Seal tuleb neil ellu jääda võitluses loodusjõudude ja piraatidega.

Raamatu esmatõlke andis välja Eesti Kirjanduse Selts, hiljem on romaan on ilmunud eesti keeles sarjas "Seiklusjutte maalt ja merelt" ning kordustrükkides.

## Tegelased
* Cyrus Smith – insener ja seltskonna juht
* Gideon Spilett – reporter
* Nab – Smithi endine ori
* Pencroff – kunagine meremees
* Harbert – andekas nooruk, Pencroffi kasupoeg

Hiljem päästetakse kõrvalsaarelt endine mereröövel Ayrton, kes on ka Jules Verne'i varasema romaani "Kapten Granti lapsed" tegelane.

Kogu raamatu jooksul tegutseb tundmatu abistajana kapten Nemo, kes on enam tuntud Jules Verne'i raamatu "20 000 ljööd vee all" tegelasena.

## Välislingid

* Jüri Talvet, "Romaaniülikool: Jules Verne "Saladuslik saar"" – Eesti Päevaleht, 2. november 2007.
* Jules Verne'i "Saladuslik saar" (2007)
Kontsentrilised objektid

Üksteise sees olevatel **kontsentrilistel** objektidel on sama keskpunkt või telg. Kontsentrilised objektid on näiteks ringid, torud, silindrid, kettad ja sfäärid. Kontsentrilistel objektidel on erinev raadius.

## Välislingid
*Kontsentriliste ringide interraktiivne demo
Fahrenheiti skaala

**Fahrenheiti skaala** on temperatuuriskaala, mille võttis 1714. aastal kasutusele Saksa füüsik Daniel Gabriel Fahrenheit. 

Fahrenheiti skaala püsipunktideks on vee keemispunkt temperatuuril +212 °F ja jää sulamispunkt temperatuuril  +32 °F.  Fahrenheiti kraad võrdub  nende temperatuuride vahest normaalrõhul. Fahrenheiti kraadi tähis on **°F**.

Fahrenheit valis oma skaala nullpunktiks (0 °F) lume ja ammooniumkloriidi (salmiaagi) segu sulamistemperatuuri, millele Celsiuse skaalal vastab –17,77… °C. Kraadide arvuks püsipunktide vahemikus valis Fahrenheit 180 selle mõttega, et inimese kehatemperatuur jääb siis 100 °F lähedale. 

Fahrenheiti skaala on rahvusvahelise temperatuuriskaalaga seotud järgmiselt:
:**Celsiuse kraadid  Fahrenheiti kaudu**: °C = (°F − 32) / 1,8; näiteks temperatuurile 100 °F vastab (100 – 32) / 1,8 ≈ 37,8 °C
:**Fahrenheiti kraadid Celsiuse kaudu**: °F = °C × 1,8 + 32; näiteks temperatuurile 25 °C vastab 25 × 1,8 + 32 = 77 °F

Absoluutne nulltemperatuur on Fahrenheiti skaalal –459,67 °F.

Fahrenheiti termomeeter oli esimene praktilisse kasutusse võetud temperatuurimõõteriist. Fahrenheiti termomeetrid on seniajani kasutusel Ameerika Ühendriikides ja veel mõnes riigis. Kõikjal mujal maailmas on tänapäeval üldlevinud Celsiuse skaala.

## Vaata ka
*Celsiuse skaala
*Kelvini skaala
Kotel

**Kotel** on linn Bulgaarias Sliveni piirkonnas.

Selle linnaga on seotud mitmed Bulgaaria tuntud inimesed, näiteks Aleko Bogoridi, Stefan Bogoridi, Vraca piiskop Sofronij, Petǎr Beron, Gavril Krǎstevič, revolutsionäär Georgi Rakovski ja Teise maailmasõja aegne peaminister Dobri Božilov.

Tuntud on Koteli muusikakool, kust on välja kasvanud mitmeid tuntud muusikuid.


Bulgaria-Kotel-01.jpg
Bulgaria-Kotel-02.jpg
Bulgaria-Kotel-03.jpg
Bulgaria-Kotel-04.jpg


## Viited
Vasil Radoslavov

**Vasil Hristov Radoslavov** (27. juuli 1854 – 21. oktoober 1929) oli Bulgaaria poliitik ja riigimees, kes täitis peaministri ametikohustusi kahel korral: esmakordselt aastatel 1886–1887 ning seejärel uuesti 1913–1918, olles peaminister kogu esimese maailmasõja vältel.

Radoslavov oli hariduselt jurist ja õppis õigusteadust Saksamaal Heidelbergis, mis mõjutas tugevalt tema liberaalseid ja saksameelseid vaateid. Ta oli üks Liberaalse Partei juhtfiguure ning mängis olulist rolli Bulgaaria poliitika kujundamises pärast riigi iseseisvumist.

Tema esimene ametiaeg peaministrina jäi lühikeseks, kuid tema teine valitsusperiood oli märgilise tähendusega Bulgaaria ajaloos. Tema juhtimisel liitus Bulgaaria esimese maailmasõja ajal Keskriikidega (Saksamaa ja Austria-Ungari), lootes seeläbi taastada ja laiendada riigi territooriume pärast ebaõnnestumist teises Balkani sõjas.

Kuigi algul saavutati teatud territoriaalseid võite, lõppes sõda Bulgaaria jaoks kaotusega. 1918. aasta novembris, pärast sõjalist ja poliitilist kokkuvarisemist, astus Radoslavov tagasi ja põgenes riigist. Ta elas eksiilis Saksamaal kuni surmani 1929. aastal.

Radoslavovi poliitiline pärand on vastuoluline: ühed peavad teda pragmaatiliseks riigimeheks, teised aga süüdistavad teda riigi viimise eest hukatuslikku sõtta. 

## Viited
Eudoxos

**Eudoxos [[Knidos]]est** (410 või 408 eKr – 355 või 347 eKr) oli Vana-Kreeka astronoom ja matemaatik.

Ükski tema töödest ei ole säilinud ja teda tuntakse teiste õpetlaste tööde kaudu (näiteks Aratose poeem astronoomiast).

Eudoxos oli Platoni sõber ja õpilane.

## Matemaatika
Andis Vana-Kreeka jaoks elegantse ja usaldusväärse põhjenduse, kuidas võrrelda suurusi isegi siis, kui neil pole ühisosa (Vana-Kreekas kerkis probleem, kuidas võrrelda üldjuhul täisnurkse kolmnurga kaateteid ja hüpotenuuse. Tulemuseks võis olla näiteks ruutjuur 2-st – see aga ei olnud kreeklaste jaoks arv. Vt. Pythagorase teoreem).

## Astronoomia
Järgides Platoni üleskutset koostas Eudoxos planeetide liikumise matemaatilise mudeli. Eudoxose idee järgi oli planeedid kinnitatud kontsentriliste sfääride külge. Need sfäärid liikusid erinevalt ja mõnikord olid nende pöörlemisteljed üksteise suhtes kallutatud. Kolme või nelja sfääri kasutades suutis Eudoxos kirjeldada Merkuuri, Jupiteri ja Saturni liikumist. Seda mudelit arendasid edasi Kallippos Kyzikosest, kes sfääride lisamisega suutis selgitada ka Kuu, Päikese, Veenuse ja Marssi liikumist ning Aristoteles kes kasutas oma mudelis ühtekokku 55. kristallsfääri.
Praktilisteks arvutusteks oli seda süsteemi raske kasutada, hoopis mugavam oli rehkendada Klaudios Ptolemaiose deferentide ja epitsüklite süsteemi järgi.

## Allikas
* Paolo Del Santo, Giorgio Strano "Machina Mundi", Edizioni Polistampa, 2000 ISBN 88-8304-761-3
Ivan Gešov

**Ivan Evstratiev Gešov** ( Иван Евстратиев Гешов; 20. veebruar 1849 – 11. märts 1924) oli Bulgaaria poliitik.

Ta oli peaminister 29. märtsist 1911 kuni 30. maini 1913.
Petǎr Gudev

**Petar Todorov Gudev ** (*Петър Тодоров Гудев*; 13. juuli 1863 – 8. mai 1932 ) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 16. märtsist  1907 kuni 28. jaanuarini 1908.
Dimitǎr Stančov

**Dimitǎr Janev Stančov** (Димитър Янев Станчов; 21. mai 1863 – 23. märts 1940) oli Bulgaaria poliitik, peaministri kohusetäitja 12. märtsist  16. märtsini 1907.
Dimitǎr Petkov

**Dimitar Petkov** (Димитър Петков; 1856 – 11. märts 1907) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 5. novembrist 1906 kuni surmani.
Račo Petrov

**Račo Petrov Stojanov** (*Рачо Петров Стоянов*; 3. märts 1861 – 22. jaanuar 1942) oli Bulgaaria poliitik, sõjaväelane, peaminister lühikest aega 1901. aastal ning 1903. aastast kuni 5. novembrini 1906. 

Esimeses maailmasõjas juhatas Bulgaaria neljandat armeed.
Stojan Danev

**Stojan Petrov Danev** (bulgaaria keeles *Стоян Петров Данев*; 28. jaanuar 1858 – 30. juuli 1949) oli Bulgaaria poliitik ja riigitegelane.

Ta oli Bulgaaria peaminister kahel korral: esimest korda 4. jaanuarist 1902 kuni 1903. aastani ning teist korda lühiajaliselt 1913. aastal. Danev kuulus Bulgaaria poliitilisse eliiti 20. sajandi alguses ning osales aktiivselt riigi sise- ja välispoliitikas.

Lisaks peaministri ametile tegutses ta ka diplomaadina ning oli seotud Bulgaaria välissuhete ja Balkani piirkonna poliitiliste küsimustega.
Petko Karavelov

**Petko Karavelov** (*Петко Стойчев Каравелов*; 24. märts 1843 – 24. jaanuar 1903) oli Bulgaaria poliitik,  neljakordne peaminister (1880–1881,  1884–1886, 1886 ja 1901–1902).
Toivo Ninnas

**Toivo Ninnas** (sündinud 29. veebruaril 1940 Käpla külas Ridala vallas) on Eesti kaugsõidukapten, merendustegelane ja poliitik. 

Varem kuulus ta Reformierakonda, kuid astus hiljem Keskerakonda.

Toivo Ninnas õppis aastatel 1947–1954 Parila 7-klassilises koolis ja seejärel Haapsalu I Keskkoolis, mille lõpetas 1958. aastal. 1961. aastal lõpetas ta Tallinna Merekooli. Kiitusega lõpetanuna oli tal õigus töökohta valida ja ta asus tööle Sahhalini Merelaevandusse.

Aastatel 1962–1966 õppis ta kaugõppes Vladivostokis Kaug-Ida Admiral Nevelskoi nimelises Kõrgemas Inseneride Merekoolis veetranspordi juhtimise erialal.

1972. aastal naasis Toivo Ninnas Eestisse ja alustas tööd Eesti Merelaevanduses. Aastail 1987–1997 oli ta Eesti Merelaevanduse peadirektor. Ta oli NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige 1989–1991.

Aastatel 1997–2014 oli ta ASi Tallink Grupp nõukogu esimees, alates 2015. aastast on ta ASi Tallink Grupp nõukogu liige.

Aastatel 2000–2001 Tallinna linnavolikogu liige, 2001–2004 Tallinna abilinnapea, 2004–2005 Tallinna linnavolikogu liige.

Lembit Uustulnd on kirjutanud Toivo Ninnasest raamatu "Kapten Toivo Ninnase üheksa lainet".

## Tunnustus
* 1990 – NSV Liidu meretranspordi autöötaja
* 2008 – Tallinna teenetemärk
* 2012 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk
* 2017 – Pärnu vapimärk (Pärnu linna ettevõtluse ja taastusravikeskuse Viiking pikaajalise arendamise eest)

## Isiklikku
Õigupoolest on tema perekonnanimi **Niinas**, kuid Venemaal Kaug-Idas elades muutus see Ninnaseks.

## Viited

## Välislingid
*
Vasil Drumev

**Tǎrnovo metropoliit Kliment** (sündinud **Vasil Nikolov Drumev**; *Васил Николов Друмев*; u 1841 – 10. juuli 1901) oli Bulgaaria kirjanik ja poliitik, peaminister 1879–1880 ja 1886.
Todor Ivančov

**Todor Ivančov** (*Тодор Иванчов*; 1858 Veliko Tǎrnovo – 1906 Pariis) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 13. oktoobrist 1899 kuni 5. jaanuarini 1901.
Dimitǎr Grekov

**Dimitǎr Panajotov Grekov** (*Димитър Панайотов Греков*; 14. september 1847 – 7. mai 1901) oli  Bulgaaria poliitik, peaminister 30. jaanuarist kuni 13. oktoobrini 1899.
Apollonios Pergest

**Apollonios Pergest** (umbes 265 eKr Väike-Aasias Pamfüülias Perges – umbes 190 eKr) oli Vana-Kreeka matemaatik ja astronoom.

Apollonios õppis Aleksandria Museionis Eukleidese juures ja töötas peamiselt Pergamonis.

## Matemaatika

Apolloniose suurim panus matemaatikasse on koonuselõigete teooria. See ilmus tema peateoses "Konika" ("Lõiked") ning andis ellipsi, parabooli ja hüperbooli mõiste. "Konika" koosneb 8 köitest, millest esimesed 4 on säilinud kreeka keeles, 3 järgmist üksnes araabiakeelse tõlke kaudu ning viimasest on teada kõigest rekonstruktsioon . "Konika" võttis kokku antiiksed teadmised koonuselõigetest .

Apollonios uuris, missugused on minimaalse ja maksimaalse pikkusega sirglõigud, mida võib tõmmata antud punktist antud kõverale. Tänapäeval nimetatakse neid kaht joont normaaliks ja puutujaks. Ta andis ka meetodi kõvera kõverusraadiuse määramiseks selle mis tahes punktis.

## Astronoomia

Apollonios ei olnud rahul Eudoxose kontsentriliste sfääride mudeliga planeetide liikumise kirjeldamiseks. Selle asemel võttis ta kasutusele epitsükliteooria : deferentide ja epitsüklite süsteemi, mille järgi planeet liigub mööda väikest ringjoont (epitsüklit), selle keskpunkt omakorda liigub aga mööda suurt ringjoont (deferenti). Deferendi keskpunktis asub Maa. Apolloniose teoreem näitab, et need kaks maailma kirjeldamise meetodit on võrdväärsed, kui neile anda õiged parameetrid.

Sellele süsteemile andis lõpliku kuju Klaudios Ptolemaios.

## Viited

## Kirjandus
*Paolo Del Santo, Giorgio Strano "Machina Mundi", Edizioni Polistampa, 2000 ISBN 88-8304-761-3
Konstantin Stoilov

**Konstantin Stoilov** (bulgaaria keeles *Константин Стоилов*; 5. oktoober (23. september vkj) 1853 – 5. aprill (23. märts vkj) 1901) oli  Bulgaaria riigitegelane ja poliitik, peaminister lühiajaliselt 1887. aastal ning uuesti aastatel 1894–1899.

Stoilov oli hariduselt jurist, õppinud Heidelbergis Saksamaal. Ta kuulus konstitutsioonilise partei juhtfiguuride hulka ning mängis olulist rolli Bulgaaria parlamentaarse süsteemi kujunemisel 19. sajandi lõpus. Tema valitsusaega iseloomustasid mõõdukas konservatiivsus, õigusreformid ja suhteline poliitiline stabiilsus.
Stefan Stambolov

**Stefan Nikolov Stambolov** (bulgaaria keeles *Стефан Николов Стамболов*; 12. veebruar (31. jaanuar vkj) 1854 Veliko Tǎrnovo – 18. juuli (6. juuli vkj) 1895 Sofia) oli Bulgaaria revolutsionäär, poliitik ja riigimees, üks nüüdisaegse Bulgaaria riikluse kujundajaid. Ta osales aktiivselt Bulgaaria rahvuslikus vabastusliikumises Osmanite võimu vastu ning oli nooruses tuntud ka luuletaja ja ajakirjanikuna.

Stambolov tegutses aastatel 1886–1887 Bulgaaria regendina (riigipea kohusetäitjana) ning oli seejärel Bulgaaria peaminister aastatel 1887–1894. Tema valitsemisaega iseloomustasid tugev tsentraliseeritud võim, iseseisev välispoliitika ja vastuseis Venemaa mõjule Bulgaaria siseasjades. Stambolov edendas riigi moderniseerimist ja diplomaatiliste suhete loomist Lääne-Euroopa riikidega, kuid tema autoritaarne juhtimisstiil ja karmid meetodid opositsiooni vastu tekitasid palju vastakaid arvamusi.

1895. aastal mõrvati Stambolov Sofias poliitilise atentaadi käigus. Teda peetakse üheks Bulgaaria ajaloo mõjukamaks ja vastuolulisemaks riigimeheks.
Dragan Cankov

**Dragan Kiriakov Cankov** (bulgaaria keeles *Драган Кириаков Цанков*; 25. oktoober 1828 – 11. märts 1911) oli Bulgaaria poliitik, riigitegelane ja diplomaat. Ta oli Bulgaaria peaminister 1880. aastal ning uuesti aastatel 1883–1884.

Cankov oli üks Bulgaaria liberaalse liikumise rajajaid ja tähtsamaid ideolooge. Ta mängis keskset rolli riigi poliitilise ja ühiskondliku süsteemi ülesehitamisel pärast Bulgaaria vabanemist Osmanite võimu alt 1878. aastal. Cankov toetas parlamentaarset demokraatiat, rahvuslikku iseseisvust ja kiriku sõltumatust.

Enne poliitikasse siirdumist tegutses ta õpetaja ja ajakirjanikuna ning oli üks esimesi, kes propageeris bulgaaria keele ja kultuuri tähtsust rahvusliku ärkamise ajal. 1850.–1860. aastatel toetas ta Bulgaaria kiriklikku iseseisvust ja osales Bulgaaria eksarhaadi loomise liikumises. Samuti oli ta üks esimesi, kes trükkis ja levitas bulgaaria keeles poliitilist ajakirjandust.

Pärast Bulgaaria vürstiriigi moodustamist sai Cankovist üks esimesi peaministreid. Tema valitsus oli tuntud liberaalsete reformide poolest, kuigi ta pidi tasakaalustama suhteid vürst Aleksander Battenbergiga ja konservatiivsema opositsiooniga. Aastatel 1883–1884 moodustas ta uue valitsuse, mis püüdis tugevdada põhiseaduslikku korda ja laiendada kodanikuvabadusi. Hiljem asutas ta Rahvusliberaalse Partei (Национал-либерална партия) ja jäi poliitiliselt aktiivseks kuni elu lõpuni.

Cankovit peetakse üheks tänapäevase Bulgaaria riikluse ja demokraatliku mõtte arendajaks, kelle tegevus mõjutas oluliselt rahvusliku identiteedi ja poliitilise kultuuri kujunemist.
Leonid Sobolev

**Leonid Nikolajevitš Sobolev** (*Леонид Николаевич Соболев*; 9. juuni 1844 – 13. oktoober 1913) oli Venemaa sõjaväelane, Bulgaaria peaminister 1882 – 19. september 1883.
Johan Casimir Ehrnrooth

**Johan Casimir Ehrnrooth** (26. november 1833 Nastola – 5. veebruar 1913 Helsingi) oli Soome (soomerootsi) päritolu Venemaa sõjaväelane. 1881. aastal oli ta lühikest aega Bulgaaria peaminister. 

Vene sõjaväes jõudis ta kindralleitnandi auastmeni ja sai tsaari usaldusmeheks. Ta osales imaam Šamili vastases sõjas Tšetšeenias, Poolas mässu mahasurumisel ja Bulgaarias osmanitevastases võitluses. Pärast Bulgaaria iseseisvumist oli ta Bulgaaria sõjaminister.
Bulgaaria kirjandus

**Bulgaaria kirjandus** on bulgaaria keeles kirjutatud kirjandus. 

Bulgaaria kirjandustraditsioon on üks vanemaid slaavi rahvaste seas, selle juured ulatuvad 9. sajandisse, kui eksisteeris Esimene Bulgaaria riik. Järgmistel sajanditel tõlgiti palju raamatuid kreeka keelest, kuid loodi ka originaalteoseid. Kirjutamiseks kasutati glagoolitsat ja kohandatud kirillitsat. Bulgaaria õpetlaste teosed mõjutasid ülejäänud slaavi maailma. Pärast Esimese Bulgaaria riigi lõppu 1018 toimus kirjanduelus tagasilangus. Teise Bulgaaria riigi loomisega saabus uus õitseaeg. Keskaegse bulgaaria kirjanduse teemad olid vaimulikud, teoste enamiku moodustasid hümnid, traktaadid, apokrüüfid ja hagiograafiad, tihti heroilise ja õpetliku stiiliga. Teise Bulgaaria riigi lõpp ja langemine Osmanite võimu alla 1396. aastal oli tõsine hoop kirjandusele ja kultuurile üldiselt. Kirjanduslik tegevus koondus kloostritesse, mis püsisid bulgaaria kultuurielu keskustena. Kõik vähesed loodavad teosed olid endiselt religioonikesksed. Kuni 17. sajandini olulisi muutusi ei toimunud.

## Bulgaaria kirjanikke
*Hristo Botev
*Vasil Drumev
*Angel Karaliitšev
*Georgi Markov
*Ljubomir Peevski
*Elin Pelin
*Emilijan Stanev
*Pavel Vežinov
Todor Burmov

**Todor Stojanov Burmov **  (*Тодор Стоянов Бурмов*; umbes 2. jaanuar 1834 – 25. oktoober 1906) oli Bulgaaria esimene peaminister 1879.
Apollonios

**Apollonios** on mitme tuntud isiku nimi.
***[[Apollonios Atikast]]** oli kujur (1. sajand eKr)
***[[Apollonios Kronos]]** oli filosoof (4. sajand eKr) 
***[[Apollonios Pergest]]** oli matemaatik ja astronoom (3. ja 2. sajand eKr)
***[[Apollonios Rhodoselt]]** oli eepik (3. sajand eKr)
***[[Apollonios Tralleisest]]** oli kujur (hellenismiaeg)
***[[Apollonios Tyanast]]** oli matemaatik ja filosoof (1. sajand pKr)
***Apollonios** ehk **[[Molon]]** oli retoorik (2. ja 1. sajand eKr)
***[[Apollonius (konsul)|Apollonius]]** oli Ida-Rooma konsul 460. aastal