Beaumont Newhall

**Beaumont Newhall** (22. juuni 1908 – 26. veebruar 1993) oli Ameerika kuraator, ajaloolane, kirjanik ja fotograaf. 

Tema raamat "The History of Photography" ('fotograafia ajalugu') on tänini üks olulisemaid käsitlusi fotograafia valdkonnas ja sellest on saanud klassikaline fotograafiaõpik. Newhall pälvis mitmeid auhindu oma saavutuste eest fotograafiaajaloo uurimisel.

## Noorpõlv ja haridus
Beaumont Newhall sündis Lynnis, Massachusettsis, Ameerika Ühendriikides 22. juunil 1908. Ta oli Herbert W. Newhalli ja Alice Lillia Davise poeg. Mõned tema varaseimad lapsepõlvemälestused olid seotud fotograafiaga. Ta meenutas, kuidas ta jälgis oma ema pimedas toas, kui too ilmutas oma klaasplaatide pilte, ja kuidas ta kastis oma sõrmi keemialahustesse, et näha, mis siis juhtub.

Newhall soovis ülikoolis õppida filmi ja fotograafiat, kuid Harvardi ülikooli ei õpetatud tol ajal neid aineid eraldi erialadena. Selle asemel valis ta kunstiajaloo ja muuseumiteaduse.

Harvardis õppides oli Newhallile suureks toeks tema õppejõud Paul J. Sachs, tänu kellele sai Newhall pärast magistrikraadi omandamist töökoha Philadelphia kunstimuuseumis õppejõuna.

Newhall jätkas magistriõpinguid Pariisi ülikooli kunsti- ja arheoloogiainstituudis ning Londonis Courtauldi kunstiinstituudis. Ta töötas lühikest aega New Yorgi Metropolitani kunstimuuseumis ja avalike tööde ameti Massachusettsi osakonnas. Suure depressiooni ajal tekkinud rahaliste raskuste tõttu ei saanud Newhall pühenduda doktorantuurile ja lõpuks võttis ta stabiilse sissetulekuallikana vastu töökoha moodsa kunsti muuseumis.

## New Yorgi moodsa kunsti muuseum
Newhalli karjäär moodsa kunsti muuseumis algas 1935. aastal, kui temast sai muuseumi raamatukoguhoidja. 1937. aastal kutsus MoMA direktor Alfred Barr Jr. ta koostama esimest põhjalikku fototööde retrospektiivi. Newhalli korraldatud näitus oli ülioluline fotograafia koha kindlustamisel kunstis. Sellega kaasnev kataloog „Fotograafia ajalugu” oli esimene ülevaade fotograafia ajaloo esimesest 100 aastast, mis tunnustas võrdselt nii selle tehnilisi omadusi kui ka väärtust kunstivormina. Lewis Mumford märkis oma arvustuses ajakirjas The New Yorker, et Newhall, kes muuseumi jaoks fotod ja instrumendid kokku pani, tegi imetlusväärset tööd oluliste kollektsioonide läbiotsimisel ajalooliste näidete leidmiseks” ja kiitis oma kataloogi kui „väga põhjalikku ja asjatundlikku ekspositsiooni; ühte parimat lühikest kriitilist ajalooraamatut, mida ma tean mis tahes keeles”. Näitus tuuritas veel kümnes Ameerika muuseumis ja kataloog elas näitusest palju kauem, saades oluliseks ressursiks.

## George Eastmani muuseum
Newhall sai Guggenheimi stipendiumi ja kasutas seda fotograafia ajaloo uue väljaande loomiseks. Samuti alustas ta dagerrotüübi ajaloo uurimist Ameerikas, kus seda kasutati veel kümme aastat pärast seda, kui see Euroopas ajale jalgu jäi.

Aastatel 1948–1958 oli Newhall George Eastmani muuseumi kuraator, mis asus George Eastmani endises elukohas Rochesteris New Yorgi osariigis. Seejärel sai temast muuseumi direktor, ametikoht, mida ta pidas kuni 1971. aastani. Eastmani muuseumis töötades vastutas Newhall ühe maailma suurima fotokogu kogumise eest.

## Hilisem karjäär ja surm
Kogu oma karjääri jooksul õpetas Newhall fotograafia ajalugu ja fotograafiat sellistes institutsioonides nagu Rochesteri Ülikool, Rochesteri Tehnoloogiainstituut, New Yorgi Riiklik Ülikool Buffalos ja Salzburgi Ameerika Uuringute Seminar Austrias.

Pärast George Eastmani Muuseumist pensionile jäämist määrati ta 1972. aastal New Mexico Ülikooli professoriks ja 1984. aastal emeriitprofessoriks.

Beaumont Newhall suri Santa Fes New Mexicos 26. veebruaril 1993. Temast varem suri tema abikaasa Nancy, kes suri 7. juulil 1974 vigastustesse, mille ta sai Grand Tetoni rahvuspargis, kui ta jäi Snake'i jõel langeva puu alla.

## Tunnustus
* 1970 – Saksa Fotograafiaühingu (DGPh) kultuuriauhind koos Leo Fritz Gruberiga. 
* 2005 – Newhall võeti pärast tema surma Rahvusvahelise Fotograafia Kuulsuste Halli ja Muuseumi liikmeks.

## Viited