open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Võhmuta vald (Järva-Jaani kihelkond)

**Võhmuta vald** (saksa keeles *Wechmuth*; aastast 1916 **Ivanovi vald** ehk **Jaani vald**) oli vald Järvamaal Järva-Jaani kihelkonnas. Valla pindala oli 92 km² ja elanikke oli 2762 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 594 talundit ja elamut ning need kasutasid 8387 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Türje külas.

Vallas asus muu hulgas Türi–Paide–Tamsalu kitsarööpmelisel raudtee Võhmuta raudteepeatus.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Võhmuta valla maa-alast, välja arvatud Järsi ja Metsamõisa külade, Võhmuta asunduse, Liivaku, Salu, Kuristiku, Kalda, Lombi, Kivimäe, Kopli, Lipumäe, Pusuotsa, Tammiku, Vilja, Tammrääga ja Mullamaa talude, talude nr. A-2–A-9 juurdelõigete ja Varangu metskonna Karinu metsandiku kvartaalide nr. 64–73 ja 196–209 maa-alad; senise Kuksema valla maa-alast, välja arvatud Kihme ja Kiigemõisa külade ja Purdi mõisa järgi olevate sootükkide nr. A-78, A-76 ja A-57 maa-alad; senise Väinjärve valla Ramma küla maa-alast Võhmuta vald.

## Viited

## Välislingid
*
Keila staadion

**Keila staadion** on Harju maakonnas Keilas aadressil Ehitajate tee 13 asuv jalgpallistaadion. 

Väljaku omanik on Keila Linnavalitsus. Staadion on jalgpalliklubi Keila JK koduväljak.

Staadioni kõrval on ka kunstmuruväljak.

## Viited

## Välislingid
*
Kaagvere staadion

**Kaagvere (jalgpalli)staadion** on Tartu maakonnas Kastre vallas Kaagvere külas asuv täismõõtmetele (95 x 70 m) vastav jalgpallistaadion.  Väljaku omanik oli enne 2017. aasta haldusreformi Mäksa Vallavalitsus.

Staadionil opereerib jalgpalliklubi Tartu FC Santos.

Staadionil on muu hulgas peetud jalgpallivõistlusi Kaagvere Cup ja Peipsi Cup, samuti muid spordivõistlusi (nt Vooremäe mängud), aga ka rahvaüritusi, nt Jaanituli. 

## Viited

## Välislingid
*Staadionist Mäksa valla kodulehel
*
Evi Krass

**Evi Krass** (21. mai 1925 – 9. oktoober 2021 Tartu) oli eesti kergejõustiklane ja spordipedagoog. 

1944. aastal lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli ja 1948. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (õppis kehakultuuriteaduskonnas). 

Sportima hakkas ta 1942. aastal ja on tulnud 9 korda Eesti meistriks: 1945–1946 ja 1948–1051 kaugushüppes, 1948 viievõistluses, 1949–1950 teatejooksus. 
Krassi parim kaugushüppetulemus on 5.23. 

Medaleid on ta võitnud ka 100 ja 200 meetri jooksus (1944–1945), 80 meetri tõkkejooksus (1946–1949) ja kõrgushüppes (1945). 

Ta on kuulunud 21 korral Eesti koondisse. Töötanud 1947–1980 TRÜ kergejõustikukateedris õppejõuna. Tegutsenud kergejõustikukohtunikuna. 

Krass on avaldanud kergejõustikuartikleid ja raamatu "Kergejõustik Tartu Riiklikus Ülikoolis" (1970).

## Välislingid
* Evi Krass spordileksikonis
Kaarel Eelma

**Kaarel Eelma** (sündinud 18. detsembril 1973 Tallinnas) on eesti kunstnik.

## Elukäik
Kaarel Eelma sündis kunstnike Herald Eelma ja Marju Mutsu pojana Tallinnas. Õppis aastail 1992–1995 Tallinna Pedagoogikaülikoolis joonestamist ja kunstiõpetust ning 1995–1999 Eesti Kunstiakadeemias maali.

## Looming
Maalikunstnikuna alustanud, kuid aastatega järjest enam end läbi mahuliste objektide teostanud kunstnik kirjeldab oma loomingus elamise absurdust, kujutades asjade nihestatud seisu ruumis. Eelma installatsioonid on napid ja teravmeelsed, lakooniliste kujundite kaudu esitab ta päevakajalisi teemasid viisil, kus need muutuvad omamoodi universaalideks.

### Kunstiprojektid
* 2005 "Hingamine" (koos Sirja-Liisa Vahtraga), Nordic Artists Center Dale, Norra
* 2005 "Game Company" – "Mängud maastikul" (koos Sirja-Liisa Vahtraga), Måren Biennaal 2005, Norra
* 2005 "Mixed views" – "Segatud vaated", Hardanger Streif 2005, Norra
* 2005 "AKKURAT" – "Kogupere kirvemäng" (koos Sirja-Liisa Vahtraga), DaleBiennaal, Norra

### Isikunäitused
* 2011 "Soe tuba", Draakoni Galerii
* 2008 "Loomulik hügieen", Hobusepea galerii
* 2003 "Hüüs!", Hobusepea galerii
* 2001 Jazz Cafe, Pärnu
* 1997 "Kuu tiivad", A. H. Tammsaare muuseum (koos Sirja-Liisa Vahtraga)

### Grupinäitused
* 2010 "4/4", Evald Okase Muuseum, Haapsalu
* 2007 rühmitus AROONIA “Rokk’n’Jokk”, Kuressaare Kultuurikeskus
* 2006 "Kurja lilled", EKL-i aastanäituse projekt, HOP galerii, Tallinn
* 2005 rühmitus AROONIA kaprealismi sügisnäitus Draakoni galeriis, Tallinn 
* 2005 "Hordastreif 2005", kunstnike ühisnäitus Dale Biennale, Norra
* 2005 "Eraldi ja samas koos", E. Okase muuseumis Haapsalus 
* 2004 noorte kunstnike ühisnäitus E. Okase muuseumis Haapsalus
* 2003 "Mina ja teine" – EKL-i aastanäitus, Tallinna Kunstihoone
* 2003 Maalikunstnike Liidu näitus "Chart", Hobusepea galerii
* 2002 "Minimal", Pärnu Linnagalerii ja Kuressaare Raegalerii
* 2000 Lõuendit avastamas, Raatuse galerii ja EKA galerii 
* 1998 eesti kunstnike ühisnäitus Göteborgis, Rootsi
* 1998 Studio 22 näitus, Tallinna Linnagalerii
* 1998 "Eesti noor rahvuslik maal", kino Võit, Tallinn
* 1997, 1998, 2002, 2003 – maalikunstnike liidu aastanäitused

### Lavastuskunst
* 2011 Ott Aardami “Mee hind” Viljandi Ugala 
* 2010 Jevgeni Grishkovets ”Planeet” Theatrumis

### Töid avalikes kohtades
* 2009 installatsioon "Linnupuuriit" Kirsimägi, Tallinn
* 2006–2007 Eesti Vabariigi väljakuulutamise ausammas (koos Mart Aasa ja Mikk Mutsuga), Pärnu
* 1997 seinamaalid Kuressaare Vaekojas

## Viited
Heinrich Ajo

**Heinrich Ajo** (17. juuni 1906 Vastse-Koiola, Põlva kihelkond (Väimela vald), Võrumaa – 7. juuni 1953) oli Eesti NSV riigitegelane.

1913. aastal kolis Ajode pere Petrogradi kubermangu, 1919. aastal Põhja-Kaukaasiasse. 1924–1927 õppis Heinrich Ajo Leningradi Eesti Pedagoogilise Instituudi töölisfakulteedis. 1927–1936 töötas ta õpetaja, algkooli juhataja, rajooni rahvahariduse osakonna inspektori ning mittetäieliku keskkooli direktorina Omski oblastis, selle kõrval õppis 1935–1936 ÜK(b)P KK Parteiaktiivi Massilise Väljaõppe Instituudis. 1936–1942 oli Ajo Omski oblasti Kalatšinski rajooni rahvahariduse osakonna juhataja, 1939–1941 õppis Omski Õpetajate Instituudis. 1940. aastast kuulus Ajo ÜK(b)P-sse. 1942–1943 oli ta masina-traktorijaama poliitosakonna juhataja ning ekspediitor Omski oblastis ja 1943–1944 NSVL Varumise rahvakomissariaadi volinik Omski oblasti Azovo rajoonis.

1944. aasta augustis suunati Heinrich Ajo Eestisse. 1944. aastast oli ta NSV Liidu Varumise rahvakomissariaadi volinik Virumaal, kus tehtud töö eest andis NSV Liidu Ülemnõukogu Ajole 1945. aastal Isamaasõja ordeni. 

1946–1948 oli Ajo Virumaa Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees, 1948–1950 EK(b)P Virumaa Komitee I sekretär. 1947. aastast surmani 1953. aastal oli Ajo Eesti NSV Ülemnõukogu liige (valitud Undla valimisringkonnast nr 87), 1948. aastast kuulus EKP Keskkomiteesse. 16. juulist 1950 kuni 29. maini 1952 töötas Ajo Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe (ja ühtlasi välisministri) Aleksei Müürisepa asetäitjana. Ajo oli ÜK(b)P/NLKP XIX istungjärgu saadik 5.–14. oktoobrini 1952.

Tartu oblasti lühiajalise eksistentsi vältel 1952. aasta maist 1953. aasta maini oli Ajo EK(b)P ja EKP Tartu oblastikomitee 1. sekretär ja Tartu Oblasti Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee liige

1953. aasta 22. maist juulini oli Heinrich Ajo Tartu Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees (tänapäeva mõistes Tartu linnapea).

Heinrich Ajo isa oli Jaan (teistel andmetel Jakob) Ajo, ema Leena Ajo. Tal oli kaks õde, Adele ja Eleonore Ajo.

## Viited

## Kirjandus
* "Heinrich Ajo" Rmt: Olev Liivik "Eesti NSV Ministrite Nõukogu institutsionaalne areng ja kaadrid 1940–1953". Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, 2014 (doktoritöö), lk 278
* "Eestimaa Kommunistliku Partei kohalikud organisatsioonid 1940–1991". Koostanud ja toimetanud Enn Tarvel. Tallinn: Kistler-Ritso Eesti Sihtasutus 2005, lk 236–237
* "Valitud ja valitsenud: Eesti parlamentaarsete ja muude esinduskogude ning valitsuste isikkoosseis aastail 1917–1999". Koostanud Jaan Toomla. Tallinn: Eesti Rahvusraamatukogu 1999, lk 201

## Välislingid
* Айо Генрих Якович Справочник по истории Коммунистической партии и Советского Союза 1898 – 1991
Lasnamäe kergejõustikuhalli kunstmuruväljak

**Lasnamäe kergejõustikuhalli kunstmuruväljak** (lühemalt **Lasnamäe KJH kunstmuruväljak**) on Tallinnas aadressil Punane tänav 45 asuv jalgpalliväljak. Väljakul on FIFA kahetärniväljaku sertifikaat (inglise *FIFA 2 Star Field Certificate*).

Väljakut valdab Tallinna Spordihall ja väljak kuulub Lasnamäe kergejõustikuhalli spordikompleksi.

Väljakut kasutavad jalgpalliklubi FC Infonet ja selle duubelvõistkond FC Infonet II, varem ka FC Infonet III.

## Vaata ka
*Lasnamäe SPK kunstmuruväljak (Lasnamäe linnaosas)
*Ajaxi staadion (Lasnamäe linnaosas)

## Viited

## Välislingid
*
*Infoneti Lasnamäe staadion jalgpall.ee
Inte raudteepeatus

**Inte raudteepeatus** oli raudteepeatus Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonnas ja Limbaži vallas. Peatus asus Riia raudteejaamast 69,5 km kaugusel.

Peatus rajati aastal 1934. Viimane rong peatus seal aastal 1999. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka ootepaviljon, ooteplatvorm ja 67. kilomeetril asunud kaev.

Endise peatuse juures asub Intes stacija bussipeatus.

## Viited

## Välislingid

* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Peatus vanal kaardil
Stiene raudteejaam

**Stiene raudteejaam** oli raudteejaam Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonnas ja Skulte vallas. Jaam asus Riia raudteejaamast 66,1 km kaugusel.

Peatus rajati aastal 1934 Stiene mõisa elanike tarbeks. Kahekorruseline jaamahoone valmis aastal 1938, selle projekteeris arhitekt T. Dumpis. Tänapäeval on hoonekasutusel elumajana. Aastal 1991 pikendati elektriraudtee Skulte peatuseni ja see muudeti raudteejaamaks. Algselt kavandatud liini pikendamine Stiene jaamani jäi ära ja jaamast sai peatus Limbažisse sõitvate rongide jaoks. Viimane rong peatus seal aastal 1999. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka jaamahoone, kaks ooteplatvormi, lindla, käimla ja kaev.

## Viited

## Välislingid

* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Jaam vanal kaardil
The Soul of Rock and Roll

**"The Soul of Rock and Roll"** on 2008. aastal avaldatud plaadikogumik (*box set*) Roy Orbisoni loomingu ülevaatega läbi nelja aastakümne. Karbis on 4 CD-plaati. Kogumiku andis välja Sony Music Entertainmenti divisjon Legacy Recordings. Kogumikul on ka mitu varem avaldamata salvestist ning laulude demoversioone. Kogumikul on ka kaks päeva enne Roy Orbisoni surma tehtud kontsertsalvestis laulust "It's Over".

## CD1

## CD2
Kõikide lugude esitaja on Roy Orbison

## CD 3
Kõikide lugude esitaja on Roy Orbison, välja arvatud "That Lovin' You Feelin' Again", mis on duett Emmylou Harrisega.

## CD4
Treimani Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudus

**Treimani Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudus** on õigeusu kogudus Häädemeeste vallas Treimanis.

Kogudus asutati 1920. 1930. aastate keskel oli kogudusel umbes 600 liiget. 

Kogudus kasutab Treimani Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kirikut. 

Koguduse ülempreester on Ardalion Keskküla. 

## Viited

## Välislingid
*Kogudusest EAÕKi kodulehel
Põltsamaa Pühavaimu kogudus

**Põltsamaa Pühavaimu kogudus** on õigeusu kogudus Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põltsamaa linnas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.

## Ajalugu
Kogudus asutati 17. märtsil (vkj) 1846. 

7. juunil 1925 metropoliit Aleksandri eestvedamisel toimunud koduse revideerimise ajal oli kogudusel 1646 liiget. Kirikus käis pühapäeviti harilikult umbes 100 inimest, suurtel pühadel on kirik täis. Preestri tasu on 1000 marka kuus, köstril 500 marka kuus. "Noorsoos usutõdede tundmine nõrgenemas, sest saab üles kasvatud ilma õigeusuõpetuseta."

1946. aasta 15. ja 16. juunil tähistati Põltsamaa Apostliku õigeusu koguduse 100. ja kiriku 50. juubelit jumalateenistustega. Laupäeval, 15. juuni õhtul kell 18 toimus kirikus õhtuteenistus. Pühapäeval, 16. juuni hommikul kell 10.30 toimus samas pidulik kontsert-jumalateenistus. Juubelipidustustel teenisid lisaks kohalikule preestrile Viljandimaa praostkonna ja Tallinna külalisvaimulikud.

## Kirikuhooned
Alates koguse rajamisest kuni 19. oktoobrini (vkj) 1851 kasutati üüritud kroonuhoonet Põltsamaa alevikus (Uue-Põltsamaa mõisa alal). 

Alates 19. oktoobrist (vkj) 1851 kuni juunini 1893 kasutati Põltsamaa vana õigeusu kirikut.

Kui vana kirikut hakati juunis 1893 kasutusest välja jätma, siis enne uue kiriku valmimist 10. septembril (vkj) 1895 kasutati kirikuna alevikus Schiele üürimaja.

Alates 10. septembrist (vkj) 1895 kasutab kogudus uut Põltsamaa Pühavaimu kirikut.

## Kalmistud
Koguduse kalmistu rajati tõenäoliselt kohe pärast koguse asutamist. Varsti pärast seda ehitatud Põltsamaa vana õigeusu kirik jäi kalmistust umbes 0,65 km kaugusele.

Kui vana kiriku kasutamisest loobuti, rajati selle lähedale uus kalmistu. Vana kiriku lammutamisel saadud ehitusmaterjalist rajati uuele kalmistule kabel.

## Preestreid
* Vassili Polistovski (1846–1849)
* Konstantin Horošavin (1849–1852)
* Simeon Popov (1852–1862)
* Aleksei Troitski (1862–1866)
* Eufimi Küppar (1866–1873)
* Nikolai Tsvetikov (1874–1875)
* Viktor Bežanitski (1876–1881)
* Vassili Ink 1881–1917)
* Joann Podekrat (1917–1936)
* Joann Meltsaar (1936–1940)
* Arseni Vapper (1940)
* Viktor Lind (1940–1944)
* Augustin Poola (1944)
* Eugen Tamm (1944)
* Leo Maidre (1944–1953)
* Konstantin Kaus (1954–1959)
* Nikolai Pärl (1959–1991)
* Aleksander Aim (1991) 
* Rafael Hindrikus (1991–1992)
* Johannes Keskküla (1992–1999)
* Meletios Ulm (1999 - 2004)
* Stefan Ots (2004 - ... )
* Kristjan Otsmann

## Viited

## Välislingid
*Kogudusest EAÕKi kodulehel
Harju Politseiprefektuur

**Harju Politseiprefektuur** oli aastatel 1990–2003 tegutsenud Eesti Politsei piirkondlik politseiprefektuur.

Aastatel 1991–1992 asus Harju Politseiprefektuur Tallinnas Munga tänav 4 hoones (endine Harju Rajooni RSN TK Siseasjade Osakond). Prefektuuri ülem oli alampolkovnik Rein Ling ja asetäitja Arno Kelnik. Prefektuuril oli allasutus Keilas, mida juhtis ülem Ants Tsugart. Tallinnas aadressil Niine tänav 15 asus Harju Autoinspektsioon (allus Harju SAO), Autoinspektsiooni ülem oli major Jüri Kalve, asetäitja – kapten Ülo Kraus, rühmakomandör – Riiklik Autoinspektsiooni leitnant Sven-Orli Orgmets. Kaudne alluvus Eesti NSV Riiklik Autoinspektsioonile, ülem Hellat Rumvolt.

1991. aasta märtsist kandis asutus nimetust **Harju Prefektuur**. Harju maavanem Anti Oidsalu määras prefektiks Kalju Jaanisoo, endise Harju SAO SORVVO sotsialistliku omandi riisumise vastase võitluse osakonna ülema. Prefektuuri osakonnad olid Paldiski, Keila, Saue, Maardu (Kallaveres), neist likvideeriti Paldiski ja Keila. 

Sauele prefektuuri ruumidesse jäid kohapeale konstaablijaoskond ja Klooga konstaabli jaoskond tegutses Kloogarannas. Prefektuur asus Saue linnas aadressil Tule 24. Prefektuuri tööpiirkond oli Harju maakond, välja arvatud Tallinna linn. Sauele üle viidud Harju Politseiprefektuuri prefektiks sai Ants Tsugart (abiprefekt Madis Niinemets). Tsugart vabastati ametist 1997, hiljem oli ta ülem Maardus ja Ida-Harju PP prefekt. Tsugartile järgnesid Jüri Urm (1997–2000) ja Raimo Koha (2000–2003) lahkusid komissarid Riivo Pappel ja Priit Nuka.

2004. aastal moodustati Tallinna Politseiprefektuuri ja Harju Politseiprefektuuri baasil uus politseiprefektuur: Politsei- ja Piirivalveameti Põhja Politseiprefektuur. Politseiprefektuur teenindab Tallinna ja Harju maakonda. Praegu on piirkonnas kolm osakonda, organiseerimise käigus https://www.politsei.ee/et/asukohad/politseijaoskonnad

## Viited

## Välislingid
*Harju Politseiprefektuuri põhimäärus eRTis
*Mihkel Kärmas, Vennaskond lõvi märgi all, Eesti Ekspress, 29. jaanuar 2003
* https://www.ohtuleht.ee/735/harju-prefekt-saab-ametist-priiks
Tartu Püha Georgi (Jüri) kogudus

MPEÕK **Tartu Püha Georgi (Jüri) kogudus** on õigeusu kogudus Tartus. Kogudus kuulub MPEÕK Tallinna piiskopkonda.

1919–1944 oli koguduse esipreester Konstantin Kokla. Praegu on koguduse preestriks Aleksander Aim.

Kogudus kasutab Tartu Püha Jüri kirikut.

## Viited
Limbaži raudteejaam

**Limbaži raudteejaam** oli raudteejaam Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbažis. Jaam asus Riia raudteejaamast 82,3 km kaugusel.

Jaam rajati aastal 1934. Juba enne seda rajati perroonid ja jaamahoone, mida ehtis Limbaži linna vapp. Aastal 1936 valmis uus kahekorruseline jaamahoone, mis hävis Teises maailmasõjas. Praegune jaamahoone valmis aastal 1954.

Viimane rong peatus seal 19. juulil 1999.. Aastal 2001 hakkas jaamas tegutsema kaubarongide tollipunkt. Järgmisel aastal peatati jaamas ka kaubarongide liiklus. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka jaamahoone, pagasihoidla, laoplats, käimla ja kaks kaevu. Raudteejaamas oli 16 pööret ja 22 foori. Jaamateede kogupikkus oli 4748 meetrit, peatee pikkus jaama territooriumil oli 1255 meetrit. Jaama inventar anti üle Läti Raudteeajaloo Muuseumile.

Jaamahoones asub tänapäeval Limbaži autobussijaam.

## Viited

## Välislingid

* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Jaam vanal kaardil
Lāde raudteepeatus

**Lāde raudteepeatus** oli raudteepeatus Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonnas ja Limbaži vallas. Peatus asus Riia raudteejaamast 74 km kaugusel. Peatus asub Lāde küla ja Lāde järve lähistel.

Peatus rajati 1934. aastal. Algselt kavandati peatuse nimeks *Nabe*, ent veel enne rongiliikluse avamist muudeti see praeguseks. 
Teise maailmasõja järel muudeti jaam peatuseks. 1950. aastal valmis vana jaamahoone asemele uus. Viimane rong peatus seal 1999. aastal. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimise ajal kuulusid sealsete ehitiste hulka jaamahoone, ooteplatvorm ja kolm kaevu.

Lādes stacija 09.jpg|Peatus tänapäeval
Lādes stacija 01.jpg|Vana jaamahoone
Lādes stacija 10.jpg|Jaamahoone


## Viited

## Välislingid

* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Peatus vanal kaardil
Jaakko Ryhänen

**Jaakko Sakari Ryhänen** (kuni 1953. aastani **Jaakko Vuorinen**; sündinud2. detsembril 1946 Tamperes Soomes) on soome ooperilaulja (bass) ja laulupedagoog.

Ryhänen on lõpetanud Heinola Õpetajate Seminari ja õpetanud neli aastat algklasse. Laulmist on ta õppinud Tauno Kaivola, Matti Lehtineni ja Jolanda di Maria Petriksi käe all. 

1975. aastal sai temast Soome Rahvusooperi solist, kuid juba 1972. aastast oli tal seal rolle külalisesinejana. 

Tema rahvusvaheline karjäär algas 1983. aastal Metropolitan Operas, Soome Rahvusooperi külalisetendustel, kus ta laulis ooperis "Viimased kiusatused" Paavo Ruotsalaineni rolli. Sestpeale on ta esinenud kontsertide ja oratooriumide solistina, laulnud kandvaid bassirolle ja külastanud kõiki maailma juhtivad ooperiteatrid, sh Viini Riigiooperit, kus ta oli regulaarne külalisesineja. 

Ka on Ryhänen osalenud "kolme bassi kontsertidel" koos Matti Salmineni ja Johann Tilliga ning Eestis Koit Soasepa ja Priit Volmeriga. 

Jaakko Ryhänen teatas 2012. aasta novembris pensionile jäämisest tervislikel põhjustel. Pärast seda elab ja õpetab ta sünnilinnas Tamperes. 

## Pedagoogitöö

Jaakko Ryhänen on töötanud lauluprofessorina Sibeliuse Akadeemias ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (EMTA, 2003–2013). 2014. aastal nimetati ta EMTA audoktoriks.  

Tema õpilased on olnud Aleksander Arder, Simo Breede, Tui Hirv, Märt Jakobson, Kadri Kipper, Roland Liiv, Helen Lokuta, Pille Lill, Karmen Puis, Urmas Põldma, Koit Soasepp, René Soom, Olari Viikholm ja Priit Volmer.

## Tunnustus

* 1988 Pro Finlandia medal  
* 2001 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2006 Golden Gospeli auhind  
* 2007 Tampere linna kuldmedal 
* 2013 Soome Kultuurifondi auhind 

## Diskograafia
* *Joka aamu on armo uus* (1982)
* *Toivo Kuulan ja Oskar Merikannon lauluja* (1983)
* *Laulut kauneimmat* (1985)
* *Jaakko Ryhänen* (1987)
* *Ilta Volgalla* (1989)
* *Syysillan tuuli* (1992)
* *20 suosikkia – Ystävän laulu (Jaakko Ryhänen)|Ystävän laulu* (1996)
* *Kesäyö* (1996)
* *Tummien metsien taa* (2003)
* *Jouluyö, juhlayö* (2006)
* *Musiikin mestareita: Muistojen laulut* (Jaakko Ryhänen ja Seppo Hovi) (2006)

## Viited

## Välislingid
*Maailmamees Jaakko Ryhänen Ajakiri Muusika 1/2007, lk 2–7
*Jaakko Ryhänen: kui ma enam ei laula, siis elan õpilastes Eesti Päevaleht, 3. oktoober 2009
*Jaakko Ryhänen - Ha! wie will ich triumphieren YouTube'is
*Jaakko Ryhänen - Madamina, il catalogo è questo YouTube'is
*Jaakko Ryhänen ja inimhääle pillerkaar PLMF-is
Henn Pai

**Henn Pai** (29. mail 1937 – 2. juuni 2021) oli eesti laulja (bariton) ja laulupedagoog. 

Henn Pai on õppinud klassikalist laulu Tartu MuusikakoolisRudolf Jõksi klassis ja lõpetanud selle 1960. aastal. Ta jätkas õpinguid Tallinna Konservatooriumis Aleksander Arderi käe all ja lõpetas kooli 1965. aastal. 

Pai oli aastatel 1961–1965 Eesti Televisiooni ja Raadio segakoori laulja ning 1965. aastal sai temast Tartu Vanemuise teatri ooperi- ja operetisolist; ta astus üles rohkem kui 40 ooperis. Elu hilisemal perioodil õpetas ta juba ise klassikalist laulu Tartu muusikakoolis.

## Rolle
* Scarpia – Puccini „Tosca“
* Krahv Ungern – Ernesaksa „Tormide rand“
* Rigoletto – Verdi „Rigoletto“
* Olav – Aava „Vikerlased“
* Crown – Gershwini „Porgy ja Bess“
* Onegin – Tšaikovski „Jevgeni Onegin“
* Danilo – Lehari „Lõbus lesk“
* Figaro – Rossini „Sevilla habemeajaja“
* Meelis – V. Kapi „Lembitu“

## Isiklikku
Henn Pail oli abielust Lea Stella Paiga kolm poega, neist noorim on eesti teatritegelane Meelis Pai. 

## Viited

## Välislingid
*Foto. Pai, Henn Onegini rollis ooperis "Jevgeni Onegin" RAT-s Vanemuine Võrumaa Muuseum
*“Sevilla habemeajaja” 1983 Rahvusarhiiv
Rafinha (sündinud 1993)

**Rafael Alcántara do Nascimento** (sündinud 12. veebruaril 1993 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Katari kõrgliigaklubis klubis Al-Arabi.

Ka tema vend Thiago Alcántara, kes mängib Liverpoolis, on jalgpallur.

## Klubikarjäär
### Barcelona
Rafinha kuulus meeskonda, mis võitis 2014–15 hooajal nii La Liga, Copa del Rey kui ka Meistrite Liiga.

Ta lõi värava 2015. aasta UEFA Superkarikas, kui Barcelona võitis Sevillat lisaajal 5:4.

26. veebruaril 2017 lõi Rafinha mängu esimese värava Hispaania kõrgliiga võõrsil kohtumises Madridi Atléticoga, Barcelona võitis 2:1.

2017–18 hooaja jaanuaris andis Barcelona Rafinha laenuks Itaalia kõrgliiga klubisse Inter Milan.

## Saavutused

;Barcelona
*La Liga: 2014–15, 2015–16, 2018–19
*Copa del Rey: 2014–15, 2015–16, 2016–17
*Hispaania superkarikas: 2016, 2019
*UEFA Meistrite Liiga: 2014–15
*Euroopa superkarikas: 2015
*Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2015
;Paris Saint-Germain
*Coupe de France: 2020–21

;Brasiilia U-23 koondis
*Olümpiamängud: 2016

## Viited

## Välislingid
Loo staadion

**Loo staadion** on Harju maakonnas Jõelähtme vallas Loo alevikus asuv spordirajatis (staadion). Staadioni kompleksi kuulub 333 m pikkune tartaan ringrada, kaugushüppe- ja kuulitõukepaik, kunstmurukattega jalgpalliväljak (Loo kunstmuruväljak) ja korvpalli- ning võrkpalliväljakud.

Staadioni omanik on Jõelähtme Vallavalitsus ja seda haldab OÜ Jõelähtme Varahaldus.

## Viited

## Välislingid
*
*Loo kunstmuruväljakust OÜ Jõelähtme Varahalduse kodulehel
Rakvere kunstmurustaadion

**Rakvere kunstmurustaadion** on Rakveres aadressil Võidu tänav 67 asuv kunstmuruga staadion. Staadion kompleksi kuulub jalgpalliväljak (104 x 68 m), 8-rajaline 110 m pikkune jooksurada, kaugushüppe- ja teivashüppepaigad, samuti korvpalli- ja võrkpalliväljakud.

Väljaku omanik on Rakvere Linnavalitsus ja haldaja Rakvere Spordikeskus.

Jalgpalliväljakut kasutab Rakvere JK Tarvas koduväljakuna talveperioodil; muidu kasutab jalgpalliklubi Rakvere linnastaadionit.

## Vaata ka
*Rakvere linnastaadion

## Viited

## Välislingid
*
Aloja raudteejaam

**Aloja raudteejaam** oli raudteejaam Lätis Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Alojas. Jaam asus Riia raudteejaamast 114,3 km kaugusel.

Jaam rajati aastal 1936. Praegune jaamahoone valmis pärast sõda aastal 1956. Reisirongiliiklus Aloja jaamani toimis kuni aastani 1997. Aastatel 2005–2006 võeti metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Jaama likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka jaamahoone, kaks aita, platvormid, veepaak, käimla ja kaev. Jaamas oli 11 pööret ja 24 foori. Jaamahoone on tänapäeval kasutusel elumajana.

## Viited

## Välislingid

* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Jaam vanal kaardil
Puikule raudteejaam

**Puikule raudteejaam** oli raudteejaam Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonna Brīvzemnieki ja Katvari valla piiril Puikules stacija külas. Jaam asus Riia raudteejaamast 102,5 km kaugusel ja Heinaste raudteejaamast 39,4 kilomeetri kaugusel

Jaam rajati aastal 1912. See jäi toona Volmari kreisi Dikļi kihelkonda, jäädes valdavalt Aloja kihelkonnas asuva Puikule mõisa maadele. Algselt läbis seda Ainaži–Valmiera–Smiltene kitsarööpmeline raudtee ja jaam kandis nime *Puiķele*. Sellel raudteel eelnes jaamale Ārciemsi raudteejaam ja järgnes Ozoli raudteejaam, Puikules asus aga kahe jaama vaheline peatus. Kui rajati Ruhja viiv raudtee, ristus uus tee just selle jaama juures vanaga, nii et Puikulest sai aastal 1935 tähtis sõlmjaam. Ruhja teel eelnes jaamale Pociemsi raudteepeatus ja järgnes Purezersi raudteepeatus. Toona ehitati sinna ka kaks jaamahoonet – üks laiarööpmelise ja teine kitsarööpmelise raudtee tarvis. Ühtlasi nimetati jaam ka ümber Puikuleks. Laiarööpmelise jaama hoone oli kahekorruseline ja see valmis aastal 1939. Selle juurde rajati ka pagasi hoiuruum, veetorn ja pumbajaam. Aastal 1944 lasid taganevad Saksa väed need õhku. Uus jaamahoone valmis pärast sõda, aastal 1958 valmis jaamast Ruhja poole ka turba laadimise platvorm. 

Aastal 1998 lammutati kitsarööpmelise raudtee hoone. Reisirongiliiklus Puikule jaamani lõpetati selsamal aastal. Aastatel 2005–2006 võeti metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Tänapäeval seisab jaam tühjalt, turba laadimiseks mõeldud plats on aga võsastunud. Jaama likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka jaamahoone, pagasihoidla, platvormid, pumbajaam, veetorn, kaks pööranguposti, diiselagregaat AD-3OCT 400, kaks arteesia kaevu ja viis kaevu. Jaamas oli 8 pöörangut ja 9 foori. 

## Viited

## Välislingid

* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Jaam vanal kaardil
Diktofon

**Diktofon** (lad *dicto* dikteerin’ + *phone* ’heli, hääl’) on kõne salvestamise ja taasesitamise seade. Kasutatakse küsitluste, vestluste, esinemiste ja loengute salvestamiseks, et neid hiljem kuulata ja tarbe korral tekstiks muuta (seega asendab diktofonisalvestus omaaegset stenograafiat). 

Esialgu (alates 1950. aastatest) toimus analoogsignaali magnetiline salvestamine väikese (mini- või mikroformaadis) kompaktkasseti lindile (samal põhimõttel kui kassettmagnetofonis), kusjuures lindi kiirus oli 2,38 või 1,19&nbsp;cm/s.

Üleminek digitaalsele salvestusele toimus 1990. aastate keskel. Nendes diktofonides on andmekandjaks sisemine välkmälukiip või vahetatav mälukaart. Mõnel mudelil on diktofon digikaameraga kokku ehitatud. Siis saab lisaks kõnele salvestada ka fotosid.

Kõneandmete levinud tihendusstandard on DSS (*Digital Speech Standard*) ja selle edasiarendus DSS Pro. Kui 1-minutine kõne vajab kadudeta pakkimise vormingus salvestusmahtu kuni 1300 kB, siis DSS-i korral normaalsalvestuse (SP) korral 102 kB ja kauamängimise režiimis (LP) 47 kB. Nutitelefoni diktofonirakendus võib kasutada MP3-pakkimist.

Diktofonil on võimalik valida mitu salvestusrežiimi vastavalt salvestuskestuse ja helikvaliteedi vahekorrale: 
*LP – kõige pikem salvestusaeg (nt mälumahu 64 MB korral kuni 22 tundi), helisagedusala kuni 3000&nbsp;Hz;
*SP – normaalkiirus, kuni 5000&nbsp;Hz;
*HQ – eriti puhta heliga, kuni 12 000&nbsp;Hz;
*SHQ – stereorežiim, kuni 15 000&nbsp;Hz.

Sagedusala alumine piir jääb eri mudelitel vahemikku 100–300&nbsp;Hz.

Diktofonide omadusi ja võimalusi:
*sisemine mono- või stereomikrofon võib olla müra redutseeriva toimega; välismikrofoni ühendamise võimalus;
*sisseehitatud valjuhääldi;
*häälega sisselülitamise funktsioon VCVA (*Variable Control Voice Actuator*) – salvestamine käivitub kõne alustamisel, kõnepauside ajaks salvestamine peatub;
*märgistamine – kõneüksuse jaotamine märgiste (siltide) abil nummerdatud osadeks nende kiireks ülesleidmiseks (peale kuulamise ka ümbertõstmiseks, uuesti salvestamiseks, osaliseks või täielikuks kustutamiseks); märgiseid võib panna nii salvestamisel kui läbikuulamisel;
*võimalus rakendada dünaamikakompressiooni (ahendada audiosignaali dünaamikaulatust) kõne arusaadavuse parandamiseks; 
*taimer salvestamiseks etteantud ajavahemikus;
*kõne muundamine tekstiks (arvuti vahendusel) kõnetuvastustarkvara (nt Voice Pro 12) abil.

Tänapäeval täidab diktofoni ülesandeid mobiiltelefon opsüsteemile vastava rakenduse abil.

## Vaata ka
*Magnetofon

## Kirjandus
*Lembit Abo. Koduelektroonika käsiraamat. Tallinn, 2007. 352 lk
Salme staadion

**Salme staadion** (Eesti spordiregistris **Salme jalgpalliväljak**) on Saare maakonnas Saaremaa vallas Salme aleviku lähedal Viiasel asuv normaalmõõtmetega jalgpalliväljak. 

Väljaku omanik ja haldaja oli Salme Vallavalitsus.

Väljak on FC Kuressaare II koduväljak.

## Viited

## Välislingid
*
Narva linnamüür

**Narva linnamüür** oli Narva linna ümber ehitatud ja tänapäevaks mittesäilinud linnamüür.

Narva linnamüür ehitati Liivimaa ordu ajal 14. sajandi lõpus. Kunstiajaloolase Kaur Alttoa arvates polnud algselt linnamüür linna ümber tervikuna, oletatavasti puudus see looduslikult hästi kaitstud idaküljel. 

Linnamüüri pikkus oli umbes üks kilomeeter, paksus oli kuni kaks meetrit ja ülemises osas olid kaitsekäigud ja laskeavad. Narva Hermanni linnuse (2,60 ha) ja linna (14,60) ringmüüriga ümbritsetud pindala oli 17,20 hektarit.

Narva linnamüüris oli neli väravat: Viru värav läänes, Karjavärav põhjas, jõesadamasse viiv Vana värav idas ja Vee- ehk Väikevärav kagus. Väravad olid üle löödud raudplaatidega, nende ees olid tõstesillad. Linnamüüri kindlustasid vähemalt seitse torni, mille nimed pole teada. Nad asetsesid müüride perimeetril ja paiknesid peamiselt väravate juures. 

Müüri ümbritses vallikraav.

Ordu aja lõpu poole linnamüüri täiendati eesväravatega. Keskaegsed müüritornid kohandati suurtükitornideks ehk rondeelideks ja võeti kasutusele suurtükkide tarbeks. Hiljem ehitati need ümber. Kaks rondeeli on tänapäevani linnuse läänehoovi nurkades säilinud.

1558 vallutasid Liivimaa ordult Narva linna venelased, neilt 1581 aga omakorda rootslased, kes tulistasid linnamüüri sisse kahe päeva jooksul suured augud. Pärast Narva vallutamist alustati Rootsi kuninga Johan III käsul uuendustöid, mille käigus tugevdati olemasolevaid kindlustusi. Linnamüüri nurkadesse ehitati keskaegsete tornide asemel mullaga täidetud tornid ehk basteid. 17. sajandi alguses kindlustati linnamüüri mullavallidega.

1582. aastal alustati väravate kohale bastionide ehitamist. Väravavaheline keskaegne linnamüür jäeti kurtiinvalli, mis ühendas kindluse kaht bastioni ühendav tagasiastuv sirge peavallilõiguna, tugimüüriks.

1777. aastal anti korraldus Narva linnamüüri jäänuste lammutamiseks.

## Vaata ka
*Narva kindlus

## Viited

## Kirjandus
*Jevgeni Kaljundi. "Keskaegsed kindlustused". // "Narva". Eesti arhitektuur 3. Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn 1997. Lk 181
*Jevgeni Kaljundi. "Uusaegsed kindlustused". // "Narva". Eesti arhitektuur 3. Harjumaa. Järvamaa. Raplamaa. Lääne-Virumaa. Ida-Virumaa. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn 1997. Lk 181–183
Storrs McCall

**Ronald Storrs McCall** oli Kanada filosoof (1930 – 2021).

Ta sai 1964 doktorikraadi Oxfordi Ülikoolist. 

McCall on tegelnud ruumi ja aja filosoofia, konneksiivse loogika, mõõtmise ja mittelokaalsuse probleemidega kvantmehaanikas  ning kaalutlemise, otsuse, vaba tahte ja valiku probleemidega ning aritmeetika kooskõlalisuse ja aegruumi hargnemisega. 

## Publikatsioone
**Aristotle's Modal Syllogisms*, Amsterdam 1963.
**Polish Logic, 1920-1939* (toim), Oxford 1967.
*Objective Time Flow. – *Philosophy of Science*, 1976, lk 367–372.
**[[A Model of the Universe]]*, Oxford 1994.
*An Insoluble Problem. – *Analysis*, 2010, lk 647–648.
*The Supervenience of Truth: Freewill and Omniscience. – *Analysis*, 2011, 71, lk 501–506.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne McGilli ülikooli lehel
Hageri–Kodila–Kuusiku tee

**Hageri–Kodila–Kuusiku tee** (registrinumbriga 20101) on kõrvalmaantee Kohila ja Rapla vallas. Tee pikkus on 21,94 km.

Tee saab alguse Kernu–Kohila teelt Hageri asulas ja lõppeb Kuusiku asulas. Tee kulgeb näiteks läbi Rabivere ja Kodila asula. Kodila juures läheb tee sillana üle Kodila jõe.

## Viited
Silla–Jädivere tee

**Silla–Jädivere tee** (registrinumbriga 16155) on kõrvalmaantee Märjamaa ja Lääne-Nigula vallas. Tee pikkus on 30,047 km.

Tee saab alguse Tallinna–Pärnu–Ikla maanteelt Jädivere asulast ja lõppeb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteega ristumisel Silla külas. Tee kulgeb näiteks läbi Kivi-Vigala ja Vana-Vigala asula. 

## Viited
Paeküla – Vana-Vigala tee

**Paeküla – Vana-Vigala tee** (registrinumbriga 20184) on kõrvalmaantee Märjamaa vallas. Tee pikkus on 12,69 km.

Tee saab alguse Märjamaa–Konuvere teelt Paeküla asulast ja lõppeb Vana-Vigala asulas. Tee keskosas voolab selle kõrval Kasari jõgi.

## Viited
Pärnu kunstmuruväljak

**Pärnus** asub kaks **kunstmuruväljakut**:

* Pärnu Mai kunstmuruväljak
* Pärnu Rehepapi kunstmuruväljak
Kapu–Rakke–Paasvere tee

**Kapu–Rakke–Paasvere tee** (registrinumbriga 15124) on kõrvalmaantee Järva ja Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 41,37 km.

Tee saab alguse Tartu–Jõgeva–Aravete maanteelt Kapu küla lähedalt ja lõppeb Rakvere–Luige maanteega ristumisel Paasvere külas. Tee kulgeb näiteks läbi Rakke, Laekvere, Simuna asula. Rakke asulat läbi tee Friedrich Robert Faehlmanni tee (üks Rakke tänavaid) nime all. Tee ületab sillana mitut jõge: näiteks Preedi jõge.

## Viited
Milvi Pärnamägi

**Milvi Pärnamägi** (14. juuli 1931 Tallinn – 15. mai 1998) oli eesti tekstiilikunstnik.

## Elukäik
Milvi Pärnamägi õppis 1958–1960 Tartu Kujutava Kunsti Koolis rõivaste konstrueerimist ja modelleerimist ning 1960–1966 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis tekstiili erialal. 1965–1986 töötas tekstiilivabrikus Punane Koit kunstnikuna. Alates 1986. aastast oli vabakutseline kunstnik. 

## Looming
Milvi Pärnamägi alustas loometeed mitmesugustes tehnikates dekoratiivsete kangastega (batika, maal). Alates 1971. aastast lõi kunstnik peamiselt põimetehnikas suuremõõtmelisi vaipu. Esimesed vaibad köitsid pilku erksate värvide, kompositsiooni jõulisuse, dünaamilisuse ja ruumilise efektiga. 1970. aastate lõpus muutus vaipade värvilahendus vaoshoitumaks, kompositsioon abstraktsemaks.

1980. aastatel lõi kunstnik monumentaalseid ja selge rütmikaga vaipu ("Avarused", 1981; "Hommik", 1986). 1990. aastate vaibad oli aga uus lehekülg kunstniku loomingus, möödunud aastate dünaamilisuse, jõulise värvi- ja vormimängu delikaatne ja kammerlik meenutus, millele oli antud uudselt mõjuv dekoratiivne, oma lihtsuses väärikas ja suurejooneline lahendus ("7 tähte", 1993; "Õis", 1994). 

Isikunäitused toimusid Tallinna Kunstihoone salongis (1969), Kiek in de Kökis (1981), Viljandi kultuurihoones (1995), ta osales ülevaatenäitustel nii Eestis kui ka välismaal.

## Viited
Metsavahi tee

**Metsavahi tee** on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kloostrimetsa ja Pirita asumis.

Tänav algab Merivälja teelt ja lõppeb Kloostrimetsa teega ristudes.

Tänav sai nime 14. veebruaril 1958 ja nimetati Metsavahi teeks seepärast, et tollal viis tee Pirita metsavahi elamu juurde

Aadressil Metsavahi tee 19 asub Pirita Majandusgümnaasium. Kooli juurdeehitises tegutseb ka Pirita raamatukogu.

Aadressil Metsavahi 51a on Pirita sõjavangide kalmistu.  

## Vaata ka
*Metsavahi põik

## Viited
Paljassaare tee

**Paljassaare tee** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Karjamaa ja Paljassaare asumis, valdavalt Paljassaare poolsaarel.

Tänav algab Tööstuse ja Sitsi tänava ristumiskohast ja lõppeb umbtänavana Paljassaare poolsaare Katariina kai juures.

Tänava nimi on kasutusel 1938. aastast ja nime ajendiks oli seotus Paljassaare poolsaarega.

## Viited
Paplite puiestee

**Paplite puiestee** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Laagri asumis.

Tänav saab alguse Tammede puiestee lähedalt ja lõppeb Pajude puiesteega ristudes.

Tänav sai nime 4. septembril 1970.

## Viited
Fortuna bastion

**Fortuna bastion** ("Fortuna" ladina keeles tähendab "Õnn") on Narva linnakindlustuse täiendamisel 1683–1704 ehitatud Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi bastion.

Rootsi ajal, 17. sajandil ehitati aastatel 1676–1680 alustati Narvas kaitserajatiste uue muldkindlustuste vööndi uuendamist Vaubani süsteemi alusel. Ehitustöid alustati 1682. aastal ja jätkati kuni Narva vallutamiseni Moskva tsaaririigi poolt Põhjasõjas 1704. aastal. Valmis jõuti ehitada bastionilaadne kindlustus Spes ('Lootus'), mis asus Narva kindluse lõunamüüri ees ja kuus bastionit: 
*Victoria bastion, idasuunal Narva jõe ääres
*Honori bastion, põhjasuunal
*Gloria bastion, põhjasuunal
*Fama bastion, läänesuunal
*Triumphi bastion, edelasuunal
*Fortuna bastion, lõunamüüri ees.

## Vaata ka
*Narva bastionid

## Viited

## Välislingid
* Narva bastionid
Triumphi bastion

**Triumphi bastion** (ladina keeles *triumphus* 'hiilgav võit') on Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi Narva linnakindlustuse täiendamisel aastatel 1683–1704 ehitatud bastion.

Bastionist lõuna pool asus Peeter I värav, mis ehitati 1822. aastal ja mille järgi on nime saanud Peetri plats.

## Vaata ka
*Narva bastionid

## Viited

## Välislingid
* Narva bastionid
Noorelt õpitud

**"Noorelt õpitud"** on Eesti 1991. aasta mängufilm. Filmi režissöör on Jüri Sillart. Filmi tootis Tallinnfilm.

Film oli kavandatud filmitriloogia teine film (esimene on "Äratus" (1989)); kolmas film jäi tegemata.

Film räägib 1950. aastate keskpaigas ühe Eesti kooli abiturientide ja õpetaja vahel tekkinud tülist, mis läheb nii kaugele, et kohale kutsutakse võimuorganid.

## Osatäitjad
*Sulev Luik – Klorofüll
*Tõnu Kark – Võmm
*Erki Veling – Jüri
*Tiina Vilu – Riina
*Ülle Kaljuste – Taimi
*Gaute Kivistik – Jaan
*Anne Paluver – Direktriss
*Maria Klenskaja – Uurija
*Andreas Kangur – Andreas
*Kaie Mihkelson – Jüri ema
*Ain Lutsepp – Riina isa

## Viited

## Välislingid
*
Vabana sündinud (täpsustus)

**"Vabana sündinud"** (inglise Born Free) võib tähendada mitut asja

## Kirjandus
*"Vabana sündinud" ("Born Free") on Joy Adamsoni romaan (1960)

## Filmid ja telesarjad
*"Vabana sündinud" (inglise "Born Free") on James Hilli film (1966)
*"Vabana sündinud" ("Born Free") on USA telesari
Tallinna Pauluse kogudus

E.E.L.K. **Tallinna Pauluse kogudus** oli luterlik kogudus Tallinnas.

Kogudus registreeriti 25. septembril 1905.

Kogudus kasutas Tallinna Rootsi-Mihkli kirikut ja Tallinna Püha Vaimu kirikut. Kogudus proovis mitu korda ehitada oma kirikut, ent see jäigi lõplikult valmimata.

Kogudus lõpetas tegevus 1945. aastal.

## Pauluse koguduse õpetajad
*1906 Aleksander Kapp
*1907–1908 Johan Keerig
*1908–1927 Aleksander Mäevälja
*1932–1944 Rein Uhke
**1938–1939 Georg-Voldemar Klaus

Tallinna Pauluse koguduse liikmeid: Andres Larka, Gustav Pihlakas

## Vaata ka

## Viited
Majonees

**Majonees** on külm kaste, mille tegemiseks on kasutatud taimeõli, munarebu või muna pulbrit, piimapulbrit ja mitmesuguseid maitseaineid nagu sinepipulber, suhkur, pipar.
Vabana sündinud

**"Vabana sündinud"** (*Born Free*, 1960) on loodusteadlase Joy Adamsoni autobiograafiline 1960. aastal ilmunud romaan. Eesti keeles 1971.  Autor kirjeldab teoses koos abikaasa George Adamsoniga Keenia looduses töötades kogetut. Läbiva liinina jälgitakse lõvipoeg Elsa elu: arengut ja toimetulekut Aafrika looduses.

1960. aastatel oli teos menuk, 1966. aastal valmis selle põhjal samanimeline film, mis võitis Oscari ja oli esmalinastusaastal maailmas üks populaarsemaid filme.

## Vaata ka
*Samburu loodusreservaat

## Viited
Vabana sündinud (film)

**"Vabana sündinud"** (inglise "Born Free") on 1966. aastal valminud Suurbritannia mängufilm. 

Linateos tugineb Joy Adamsoni 1960. aastal ilmunud samanimelisele raamatule. Film oli esmalinastusaastal maailmas üks populaarsemaid.

Filmi stsenarist oli pseudonüümi Gerald L. C. Copley all Hollywoodi musta nimekirja kuulunud Lester Cole.

## Tunnustus
* Oscar (1967)
** Parim helitöötlus: John Barry
** Parim filmilaul ("Born Free"): John Barry ja Don Black
* Kuldgloobus (1967)
** Parim draamafilm (nominatsioon)
** Parim draamafilmi naisnäitleja: Virginia McKenna (nominatsioon)
** Parim laul ("Born Free"): John Barry ja Don Black (nominatsioon)

## Viited

## Välislingid
*
Selma Irmak

**Selma Irmak** (sündinud 8. märtsil 1971 Kızıltepes) on kurdi rahvusest Türgi poliitik (Rahvaste Demokraatlik Partei). Ta on aastatel 2014–2018 Türgi Suure Rahvuskogu liige.

Ta sündis aastal 1971 Kızıltepes (asub Mardini provintsis).
Magnetiline inklinatsioon

**Magnetiline inklinatsioon** ehk inklinatsioon (lad *inclinatio* – kallutamine, kaldu) on Maa magnetvälja jõujoonte ja rõhttasandi vaheline nurk, võib olla vahemikus +90 kuni –90 nurgakraadi. 

Punkte, kus inklinatsioon on +90° või –90°, nimetatakse Maa magnetpoolusteks. Kesk-Euroopa laiusel on magnetiline inklinatsioon 66,5°.

## Viited
Vedu puhkpilliorkester

Puhkpillimängust ja mängijatest Vedul ja Väägveres

1888.aastal oli Vedu vallas näitemäng eesmärgiga koguda raha kohalikule koolile mänguriistade muretsemiseks. 
1889. aastal tervitas Liivi kuberneri Vedu pasunakoor.
1913. aastal esines Vesneris Haava koolimajas Vedu pasunakoor. 1930. aastatel töötas puhkpilliorkester Vedu koolimaja juures. Kooli juhataja oli Juku Roonurm ja orkestrit juhatas Georg Meos Soekülast. 1940. aastate teisel poolel orkestri tegevus vaibus, kuna orkestri juht ja paljud mängijad Soekülast arreteeriti või küüditati Venemaale. Edasine võimalus Vedu meestel puhkpilli mängida avanes Väägvere orkestris. 

Vedu meestest on kõige kauem Vedu ja Väägvere orkestrites mänginud Arnold Laas. Kornetimängijana on ta esinenud kahel üldlaulupeol ja Tartu laulupidudel.
Cantus planus

***Cantus planus*** ehk 'lihtne laul' (inglise keeles *plainsong*, prantsuse keeles *plain-chant*) on muusikas mitmetähenduslik termin, mis sõltuvalt kontekstist võib tähendada:
* tavalist, lihtsalt lauldavat kirikulaulu vastandina keerukale polüfooniale;
* gregoriuse koraali;
* *[[cantus firmus]]*'t;
* lihtsat ühepikkustes helivältustes laulmist vastandina rütmiliselt keerukale *[[cantus figuratus]]*'ele 
* *[[cantus traditionalis]]*'t, st keskaegset kirikulaulu vastandina 16.-17. sajandil muudetud ja lühendatud lauludele.

Algne *cantus planus* on monofooniline, saateta, vaba rütmiga meloodia, mida lauldi lääne kiriku liturgias.
Cantus figuratus

***Cantus figuratus***, ka ***cantus figuralis*** ja ***cantus figurativus***, on muusikas alates 15. sajandist rütmiliselt diferentseeritud kiiretes helivältustes vokaalpartii, mis vastandus pikkades helivältustes kulgevale *[[cantus planus]]*'ele. 

Kuna ka *cantus figuratus*'e ülesmärkimiseks kasutati mensuraalnoodikirja, asendas see termin varasema termini *[[cantus mensuratus]]*.
Vähimudel

**Vähimudel** ehk **vähi jäljendaja** on inimese vähi sarnane katseobjekt, mille peal enne kliinilisi katsetusi testitakse vähiravimi kandidaate.

Levinumad vähimudelite tüübid on hiiremudel, mille puhul laborihiirel on tekitatud vähk geenide muundamise või vähikoe siirdamise teel, ja inimeselt võetud vähirakkude kogum, mida kasvatatakse laboris rakuliinina.

Püütakse välja töötada vähimudeleid, mis on võimalikult sarnased ühe või teise inimese vähivormiga.

## Viited
Sally Sedgwick

**Sally Sedgwick** (sündinud 1956) on USA filosoof, kes uurib Immanuel Kanti ja Georg Wilhelm Friedrich Hegeli filosoofiat.

Ta sai doktorikraadi Chicago Ülikoolist Manley Thompsoni juhendamisel. 

Sedgwick on Illinoisi Ülikooli (Chicago) professor. 

## Publikatsioone
**Kant's Groundwork of the Metaphysics of Morals: An Introduction*, Cambridge University Press 2008.
**Hegel's Critique of Kant: From Dichotomy to Identity*,  Oxford University Press 2012.

## Välislingid
*Sissekanne Illinoisi Ülikooli (Chicago) saidil
*Intervjuu
*Tutvustus
Olga Holts

**Olga Holts** oli Eesti tummfilm.

## Filmograafia
* 1924 "Õnnelik korterikriisi lahendus " (pliinimüüja rollis)
* 1927 "Kevade unelm" (Aamisepa naise rollis)
* 1929 "Jüri Rumm" (Jüri Rummi naise rollis)
* 1929 "Dollarid" (küpses eas teise daami rollis)
* 1930 "Pühapäevakütid" (köstriemanda rollis)

## Välislingid
*
*
Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudus

EKÕK **Tallinna Nõmme Ristija Johannese kogudus** on Tallinnas tegutsev õigeusu kogudus.

Kogudus asutati 1922.

Kogudus kasutab Tallinna Nõmme Ristija Johannese kirikut.

Kogudus viib kaks korda kuus läbi täiskasvanutele mõeldud eesti- ja venekeelseid pühapäevakool.

## Koguduse vaimulikud
Kogudust on teeninud järgmised vaimulikud:
*1922–1960 ülempreester Christofor Vink
*1960–1990 ülempreester Vjatšeslav Jakobs
*1990 iguumen Nikander (Mölter)
*1990–1991 preester Vladimir Andrejev 
*1991 preester Juvenalius Kaarma
*1991–2006 ülempreester Pavel Popov
*2006. aastast ülempreester Toomas Hirvoja
*2006–2013 preester Sergei Liiv
*2013. aastast preester Dmitri Žestkov

## Viited

## Kirjandus

* Schvak, Toomas. Nõmme Ristija Johannese kogudus : uurimus Tallinna Nõmme õigeusu koguduse ja kiriku 90-aastasest ajaloost. Tallinn, Püha Johannese Kooli Sihtasutus, 2013. ISBN 9789949309542.
* Schvak, Toomas. Nõmme Ristija Johannese õigeusu kirik ja kogudus. – Nõmme kirikud ja kogudused / toim. Leho Lõhmus. Tallinn, Nõmme Linnaosa Valitsus, 2013, lk 64–86. ISBN 9789949332571.

## Välislingid
*Koguduse koduleht
Tallinna Kopli kogudus

E.E.L.K. **Tallinna Kopli kogudus** oli Tallinnas tegutsenud luterlik kogudus.

Algul pidas Tallinna praost Aleksander Mohrfeldt Koplis jumalateenistusi endises Vene-Balti asunduses paiknenud Tallinna 26. algkooli ruumides. Kogudus asutati 1923. aastal emeriitpraost Mihkel Jürmanni eestvõttel. Tänu tema initsiatiivile andis Kalevi pataljon Sõjaministeeriumi loal kogudusele endise Peeter Suure Merekindluse hospidallinnaku kinohoone, mille piiskop Jakob Kukk pühitses 1925. aastal Tallinna Kopli kirikuks. 1931. aastal nõudis Kalevi pataljon kirikuhoone tagasi, pakkudes asemele teise hoone, kus Peeter Suure Merekindluse hospidallinnaku aegu oli olnud õigeusu kirik.

Pärast hoonete (kus Vene ajal olid haigla ja surnukuur, seejärel Kalevi pataljoni töökojad ja lugemistuba) ümberehitust õnnistati uus kirik sisse praost Aleksander Kapi poolt 18. oktoobril 1931. Selle kiriku põletasid taganevad Nõukogude väed maha 27. augustil 1941. Uut kirikut kogudus enam ehitada ei jõudnud. Koguduse tegevus lakkas pärast II maailmasõda, kui 1951. aastal liideti Kopli kogudus Tallinna Jaani kogudusega.

Enne 1934. aastat polnud kogudusel oma kirikuõpetajat, vaid hooldajaõpetaja. Esimeseks hooldajaõpetajaks oli Mihkel Jürmann; veel on tegutsenud hooldajaõpetajana Hermann Hansson, Einar Kiviste ja Robert Walter. 1934. aastal sai koguduse esimeseks kirikuõpetajaks Rudolf Sauerbrei, kes pidas seda ametit 1939. aastani, kuni põgenes Saksamaale. Aastatel 1939–1943 oli koguduse õpetaja Georg Klaus.

## Viited

## Kirjandus
*"Eesti evangeeliumi luteriusu kirikud". Toimetanud Bruno Ederma, Asta Jaik. Konstantin Jaik'i kirjastus. Tartu 1939. Lk 24

## Välislingid
*Robert Nerman, Ligi sada aastat tagasi said Kopli luterlased endale kiriku, Eesti Päevaleht, 17. aprill 2003
Jaapani spanjel

**Jaapani spanjel** (ingl keeles *Japanese chin*) on väikesekasvuline seltsi- ja sülekoer. 

Jaapani spanjelid olid algselt Jaapani aristokraatia armastatud sülekoerad. Iseloom sarnaneb neil veidi kassi omaga. Need koerad on intelligentsed ja toredad väikesed seltsilised. Jaapani spanjelid on tuntud oma suurte ja armsate silmade poolest.

Täiskasvanud looma turjakõrgus on 20–27 cm, kaal 1,4–6,8kg. Karvastiku värvuse kombinatsioonid: must ja valge, punane ja valge, sidrunikollane ja valge, pruun ja valge. Keskmine eluiga 12–14 aastat.

## Viited
Armastus ja Anarhia

**Armastus ja Anarhia**; ka **Helsingi rahvusvaheline filmifestival** (lühend **HIFF**), on igal aastal septembris Helsingis toimuv rahvusvaheline filmifestival.

Filmifestivali korraldatakse 1988. aastast.

## Välislingid
*Koduleht
*"30 aastat armastust ja anarhiat Helsingis ehk Filmihundid siin- ja sealpool Soome lahte" Postimees.ee.