open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kęstutis Šapka

**Kęstutis Šapka** (15. november 1949 Vilnius – 11. oktoober 2025) oli Leedu kõrgushüppaja, kes rahvusvahelistel võistlustel esindas Nõukogude Liitu.

Šapka tuli Euroopa meistriks 1971. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis, kus ta võitis kuldmedali tulemusega 2.20 m. 1974. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas võitis ta hõbemedali tulemusega 2.25 m.

Ta osales ka 1972. aasta suveolümpiamängudel Münchenis, kus saavutas kõrgushüppe finaalis 12. koha.

Šapka tuli Euroopa sisemeistriks 1974. aastal ja sai hõbeda 1972. aastal; samadel aastatel võitis ta ka Nõukogude Liidu meistritiitlid.

Sportlaskarjääri jooksul püstitas Šapka kaheksa korda Leedu kõrgushüppe rekordi, parandades selle 2,10 meetrilt 2,25 meetrini. Lisaks aitas ta kaasa hüppetehnika arengule, olles üks esimesi, kes populariseeris tollal uuenduslikku nn selg ees üle lati stiili (Fosbury Flop).

Pärast sportlaskarjääri lõpetamist töötas ta treeneri ja spordikohtunikuna. Ta oli aastatel 1991–1997 Leedu kergejõustikukoondise peatreener. 

Šapka lõpetas 1977. aastal Vilniuse Pedagoogilise Instituudi.

## Viited

## Välislingid
*
Signoskoop

**Signoskoop** on filateelias kasutatav seade, mida kasutatakse postmarkide uurimiseks, eelkõige vesimärkide, paranduste ja võimalike võltsingute tuvastamiseks.

Signoskoopi saab seadistada kaheksa erineva valguse ja kolme erineva valge valguse soojuse vahel. Erinevate valgusrežiimide kasutamine sama margi vaatlemisel võimaldab täpsemat analüüsi. Näiteks punase valguse kasutamine aitab neutraliseerida punast templit, mis võib margi tagaküljelt läbi kumada ja raskendada detailide märkamist. Samal ajal ei mõjuta värvimõjud vesimärkide ja paranduste nähtavust, mistõttu paistavad need kontrastsemalt silma.

Signoskoop töötab kolme võimsa RGB LED-valguse (kokku üheksa LEDi) abil, mis tagavad energiasäästliku ja töökindla valgustuse. Valgustugevust saab reguleerida, et saavutada uuritava margi jaoks optimaalne valgus – maksimaalne heledus ei pruugi alati anda parimat vaatlustulemust.

## Viited
Ukraina riiklik teabeagentuur

**Ukraina riiklik teabeagentuur** (ukraina keeles :*Українські національні новини*, lühendatult **UNN**) on peamiselt poliitikat, sotsiaalküsimusi ja majandust käsitlev ukraina-, vene- ja ingliskeelne üleukrainaline uudisteagentuur, mille veebileht pakub lugejaile pidevalt uuenevat uudistevoogu. Lisaks uudistele edastab väljaanne ka foto- ja videomaterjale, korraldab otseülekandeid ja pakub teabenõustamisteenuseid. Väljaande veebilehe keskmine külastatavus on üle nelja miljoni lugeja kuus ning see kuulub Ukraina kümne külastatavaima uudisteallika hulka.

## Viited

## Välislingid
* Ukrainakeelne versioon
* Venekeelne versioon
* Ingliskeelne versioon
Jučiai

**Jučiai** (žemaidi *Jotē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Küla asub Läti piiri ääres, Vadakste jõe kaldal. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Venta keskjooks. Seal on algkool.

Küla moodustati 1932. aastal. 1956. aastal avati Jučiai raamatukogu. Aastail 1954–1963 oli küla kohaliku külanõukogu halduskeskuseks. Ka oli see Nõukogude perioodil kohaliku kolhoosi keskasulaks. 1977. aastal liideti Jučiaiga Žiopeliai küla.

Muinsuskaitse all on Jučiai ja Žiopeliai küla vana kalmistu. Seal on säilinud üks hallist graniidist ristiga hauasammas.

## Elanike arv


* 76 (1959)
* 80 (1970)
* 284 (1979)
* 301 (1985)

* 269 (1989)
* 252 (2001)
* 144 (2011)
* 85 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Sprogiškė

**Sprogiškė**  (žemaidi *Spruogėškė*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Aastal 2004 liideti Sprogiškėga Gailiškė küla.

## Elanike arv


* 9 (1902)
* 42 (1923)
* 78 (1959)
* 63 (1970)

* 11 (1979)
* 0 (1989)
* 2 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Kesiai

**Kesiai**  (žemaidi *Kesē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Küla asub Läti piiri ääres, Vadakste ja Agluona jõgede kaldal. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Venta keskjooks. Külas asub Kivyliai paisjärv.

XIX sajandil käisid küla elanikud Medemrodė mõisa omanike Roppidega neilt võetud põldude ja karjamaade asjus 25 aastat kohut. Aastal 1892 mõisteti 11 küla elanikku mõisa teenistuses olnud advokaadi J. Bagdzevičiuse tapmise eest süüdi ja viis neist saadeti sunnitööle. Nõukogude perioodil küüditati 30 küla elanikku. 

Muinsuskaitse all on Kesiai kalmed. Need olid kasutusel XVI sajandist XVIII sajandini. Ka on Vadakste jõe ääres küngas, mis on koos sealse kiviga muinsuskaitse all. Rahvasuu räägib mäele viidud ohvritest ja seal elanud väga heast emandast Aglonast, kes end seal põletas. Ka mäel asuv kivi on kohalikes legendides kajastatud ja nii muinsuskaitse all. Mägi ise kannab Hiiemäe nime.

## Elanike arv


* 141 (1902)
* 169 (1923)
* 115 (1959)
* 58 (1970)

* 31 (1979)
* 17 (1989)
* 8 (2001)
* 3 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Latvaliai

**Latvaliai** (ka **Latveliai**, žemaidi *Latvalē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Osaliselt ulatuvad külla Kamanose soo Natura 2000 linnuala ja loodusala, ka ulatuvad küla maad Kamanose looduskaitsealale.

Aastal 2004 liideti Latvaliaiga Pakamaniai ja Antanaičiai külad.

## Elanike arv


* 57 (1902)
* 95 (1923)
* 53 (1959)
* 33 (1970)

* 20 (1979)
* 8 (1989)
* 3 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Pealisornament

**Pealisornament** on hilisrenessansis ja manerismis peamiselt arhitektuuris ja tarbekunstis kasutusel olnud lame sümmeetrilise paigutusega pinnakaunistus, mis imiteeris neetidega kinnitatud metalldetaile. Ornamendi kõrgaeg jäi 1600. aastatesse ja see ilmus uuesti historitsismis aastail 1870–1890. 

## Ajaloost
Pealisornament ilmus esmakordselt kasutusse Hollandis 16. sajandi lõpus ja levis mustriraamatute vahendusel Saksamaal, kus seda kasutati umbes 1620. aastateni. Ornament esineb sageli koos rullisornamendiga ja läheb selleks sujuvalt üle, näiteks kartuši servades. Ajalt osaliselt samaaegne kõhrornament, mis kasutas sujuvamaid vorme, võib samuti esinede sellega koos.

Näiteid pealisornamendi kasutusest leidub ka Eesti renessansiperioodi kiviraidkunstis. Kullatud pealis- ja rullisornament kaunistab Arent Passeri kujundatud Pontus De la Gardie ja Sofia Gyllenhielmi hauamonumendi otsaviilusid (1595), samuti on pealisornament Hans von Akeni kujundatud Olof Ryningi hauamonumendil (1594) Toomkiriku koori seinal ning Oleviste 3 seinas asuval raiddetailil, kunagisel aknasamba konsoolil (1647). Raekoja plats 11 majas asuvate 17. sajandi teisest poolest pärinevate maskaroonidega aknasammaste alumine kolmandik on kaetud pealisornamendiga. Madal pealisornament ääristab Tallinna Mustpeade Vennaskonna hoone supraporti.

Samuti leiab pealisornamenti Eesti renessansskantslite dekooris, näiteks Jõelähtme kiriku kantslil, Kihelkonna kiriku kantslil, samuti mitmel Niguliste kirikus eksponeeritud epitaafil - Dietrich Mölleri epitaafil, Antonius von der Buschi epitaafil. Pealisornamendi motiiv piklike kullatud needpeade ja teemantkvaadrite ning Mauritiuse profiilpeaga keskel asetseval medaljonil kaunistab ka Mustpeade maja ukse lünetti.

Pealisornament oli sage motiiv renessansi köitekunstis, mille puhul on osutatud motiivi võimalikule idamaisele algupärale.

Pealisornamenti esineb väikesel rühmal renessanss-sõlgedel, mis arvatavasti on linnakäsitööliste tehtud, sealhulgas reljeefne pealisornament Eesti suurejoonelisimal renessanss-sõlel 1599. aastast, mida kaunistavad kullatud lõvipead ja puuviljakobarad. Teiste Eesti pealisornamendiga renessanss-sõlgede joonis on graveeritud.

## Pildid

CarewStrapworkExeter.JPG|thumb|Gawen Carew' mälestusmärgi detail Exeteri katedraalis, 1589
Cartouche omgeven door moresken.jpg|Pealis- ja rullisornament pinnakattes ja kartuši kujunduses trükises
GeorgeSlee Died1613 ChestTomb NorthSide StPeter'sChurch Tiverton Devon.PNG|1613. aastal surnud George Slee sarkofaag Tivertonis
Rathausstrasse2.JPG|Historitsistliku maja viilukaunistus Bregenzis


## Viited

## Välislingid
* [Beschlagwerk. - Reallexikon der Deutschen kunstgeschichte](https://www.rdklabor.de/wiki/Beschlagwerk_(Beschl%C3%A4gwerk))
Horezm (täpsustus)

**Horezm** võib tähendada järgmist:

* **[[Horezm]]** on ajalooline piirkond Kesk-Aasias
* **[[Horezmi vilajett|Horezm]]** on Usbekistani haldusüksuse lühinimi
* **Horezm** on mitme ajaloolise riigi nimi:
** **[[Horezmi riik]]**, 13. sajandi suurriik, mille põrmustasid mongolid
** **[[Hiiva khaaniriik]]**, mis on tuntud ka kui Horezm
** **[[Horezmi NSV]]**, lühiajaline Nõukogude Liidu liiduvabariik
** **[[Horezmi riik (vanaaeg)|Horezmi riik]]**, vana- ja varakeskajal eksisteerinud riik
* **[[Horezmi dünastia|Horezm]]** on Horezmi suurriiki valitsenud suguvõsa nimi

## Vaata ka

* Xorazm FK
* Xorazm (staadion)
Karl Grepp

]
**Karl Grepp** (20. august 1900 Olga küla, Leisi vald – 5. november 1973) oli eesti fotograaf, kes tegutses Saaremaal, põhiliselt Leisi ümbruses.

## Elulugu
Karl Grepp sündis Leisi vallas Olga külas Sepa talus. Tema isa Eduard (1879–1908) oli mehaanik, ema Viiu (1878–1936) oli sündinud Pärsama vallas. 1914. aastal lõpetas Karl Armuadra algkooli.

Fotograafitöö kõrvalt tegeles Grepp projekteerimisega. Leisi alevikus on tema projekteeritud näiteks pritsikuur ning tema enda ateljee-elamu, mille projekteerimiseks olevat ta juhiseid saanud vendadelt Parikastelt. Ta võttis osa Leisi Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu, haridusseltsi Püüe, tarvitajate ühisuse ja muude ühingute tööst. Grepp valiti korduvalt Leisi vallavolikogu liikmeks.

1938. aastal abiellus Karl Grepp Loona vallast pärit Ida Martinsoniga (1910–1960) ning nad said neli last. Poegadest Tõnu (1941–2016) ja Tavi Grepist (sündinud 1946) said samuti fotograafid.

## Tegevus fotograafina
Karl Grepp puutus fotograafiaga kokku tänu oma naabrile ja õpetajale Aleksander Roosele (1877–1951), kes oli Leisi esimene fotograaf. Grepp täiendas end fotograafia alal erialakirjanduse toel, millest olevat eriliselt hinnanud vendade Parikaste õpikut. 16-aastaselt hakkas ta kodus õuemaja külge ehitatud ateljees tööle iseseisva fotograafina. Esimese maailmasõja ajal oli pildistamine keelatud, mistõttu pildistas Grepp näiteks rehetoas magneesiumitule valgel. Isakodus toimetas ta 1937. aastani, seejärel oli kuni uue ateljee valmimiseni 1939. aastal koolijuhataja Albert Seppeli majas.

Pärast Teist maailmasõda töötas Grepp Leisi Tarbijate Kooperatiivi, hiljem teeninduskombinaadi Saare fotograafina, pensionärina abistas oma poega Tõnu ateljees.

## Viited


## Välislingid
*https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:134576/113419/page/125
Latveliai

**Latveliai** (žemaidi *Latvelē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Küla asub Liibavi–Romno raudtee ääres, raudtee eraldab seda Papilėst.

Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel. Aastal 2004 liideti Latveliaiga endine Traidžiai küla.

Külast viib Stadalė soosaarele salatee. Saarel seisnud kord nüüdseks hävinud (mõne variandi kohaselt maa alla vajunud) kirik. Küla elanikud kasutasid sõdade ajal saart varjumiseks ja oma varade ning karja peitmiseks.

## Elanike arv


* 95 (1902)
* 88 (1923)
* 60 (1959)
* 53 (1970)
* 7 (1979)

* 5 (1989)
* 7 (2001)
* 5 (2011)
* 5 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Wicklow' krahvkond

**Wicklow' krahvkond** (iiri keeles: *Contae Chill Mhantáin*, inglise keeles: *County Wicklow*) on maakond Iirimaal. See oli 32 traditsioonilisest krahvkonnast viimane, moodustatud alles 1606. aastal. Wicklow kuulub Leinsteri provintsi.

Piirneb idas Iiri merega ning lõunas Wexfordi, edelas Carlow', läänes Kildare'i krahvkondadega ja põhjas Lõuna-Dublini halduskrahvkonnaga.

Wicklow on nime saanud krahvkonna halduskeskuse järgi, mille nimi pärineb vana-skandinaavia keelest *Víkingaló* ('viikingite aas'). 2022. aasta rahvaloenduse andmetel elas krahvkonnas 155 258 inimest.

Rahvasuus kutsutakse krahvkonda „Iirimaa aiaks” tänu selle looduskaunile maastikule, mis hõlmab ulatuslikke metsi, matkaradu, randu ja muistseid varemeid, sealhulgas Glendalough kloostrit. Krahvkonnas paikneb ka enamik Wicklow' mägede rahvuspark.

## Viited
Mihhail Grigorjev

**Mihhail Grigorjev** (25. mai 1888 – 9. oktoober 1938) ehk Pildi-Mihkel oli Saaremaal Audla külas tegutsenud fotograaf.

## Elulugu
Mihhail Grigorjev sündis Venemaal Pihkva kubermangus. Saaremaale sattus ta Esimese maailmasõja ajal ning asus koos elukaaslase Mariaga elama Audla küla Tolmu (Tänava) vabadikumajja. Ta suri kopsupõletikku ning on maetud Levala kalmistule.

## Tegevus fotograafina
Mihhail Grigorjev oli Pöide ja Laimjala kandi üks põhilisi fotograafe, kuid tal puudus ateljee. Maja külge oli ehitatud väike pimik, kus ta pilte ilmutas. Ta pildistas kliente oma koduõues või käis väljakutsetel, suheldes vaid vene keeles. Pildistamiseks kasutas ta ainult 13 x 18 cm klappkaamerat. Fotod valmisid kolme päeva jooksul.

2025. aasta seisuga oli Eesti Rahva Muuseumis tuvastatud ja hoiul 6 Grigorjevi fotot, 34 tööd aga Saaremaa Muuseumis. Viimases on oodata kogu suurenemist, sest samal aastal avastatud ja digiteeritud negatiivide seas oli hulgaliselt Grigorjevi klaasnegatiive.

## Loomingu näiteid

Fail:Kuke kanali avamine Audla külas.png|Kuke kanali avamine Audlas, SM F 1495 F
Fail:Kuke veski turbiini ülestõmbamine Audla külas.png|Kuke veski turbiini ülestõmbamine Audlas, SM F 1496 F
Fail:Leerilapsed Kahtla külas.png|Leerilapsed Kahtla külas, SM F 3630:70 Fkl
Fail:Kaks noormeest.png|Kaks noormeest, SM F 3630:69 Fkl


## Viited
Aegna Lemmiku siht

**Aegna Lemmiku siht** oli meresiht Ihasalu lahel orienteerumaks sõiduks Suurde salme ja ümbersõiduks Aegna madalast.

Sihi märgid (päevamärgid) asuvad Lemmiku poolsaarel Aegna saarel. Ülemise ja alumise päevamärgi vahe on 162 meetrit. Sihi sissesõidu asimuut on 202°37'48".

Sihi esimesed päevamärgid paigaldati 1830. aastal, praegused märgid paigaldati aastatel 1891–1897. Märgid kustutati navigatsioonimärkide loetelust 1968. aastal.

## Viited

## Kirjandus
*"Aegna sihtpaagid". Artikkel "Aegna" alaosa. // Mereleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 11
*Jaan Vali. "Aegna Lemmiku nina sihi paagid". // "Eesti tuletornide ajalugu". Tallinn 2011. Lk 260
Plahvatavad püksid

**Plahvatavatest pükstest** teatati Uus-Meremaal 1930. aastatel, mil põllumehed püüdsid tõrjevahendiga tõrjuda umbrohtu – harilikku voolmerohtu.

Põllumehed pritsisid valitsuse soovitatud umbrohutõrjevahendit naatriumkloritit ja osa pihustatud ainest oli sattunud ka nende riietele. Naatriumklorit on tugevalt oksüdeeruv aine ja reageeris riiete orgaaniliste kiududega (st vill ja puuvill). Teadetes oli juttu sellest, kuidas põllumeeste püksid hakkasid kas hõõguma või süttisid, eriti kõrgetel temperatuuridel või lahtise leegi lähedal. Ühel juhul kirjeldati pesunööril suitsema hakanud pükse. Samuti oli mitu kirjeldust pükste plahvatamisest põllumeeste jalas, põhjustades raskekujulisi põletusi.

Juhtumit kirjeldas 2004. aastal James Watson Massey ülikoolist laialdaselt kajastatud artiklis "Härra Richard Buckley plahvatavate pükste olulisus", mis hiljem võitis Ig Nobeli auhinna.

## Televisioonis
2006. aasta mai saates alapealkirjaga "Plahvatavad püksid" uuris populaarne USA telesaade "MythBusters" ('müüdimurdjad') ideed, et püksid võiksid plahvatada, lähtudes 1930. aastate Uus-Meremaa sündmustest. Katsetajad testisid puuvillast pükstel nelja ainet:

* püssirohu ja vee segust koosnev pasta;
* 1930. aastate herbitsiid, milleks oli naatriumklorit, potentsiaalselt plahvatusohtlik herbitsiid, mida toona kasutati;
* 1930. aastate väetis, mis oli vedelkütusega (tõenäoliselt diislikütusega, kuna kaadris oli näha lisaks väetisele ka laual olevat punast plastist kütusekanistrit) segatud ammooniumnitraat;
* püssirohu koostisosa nitrotselluloos.

Neid erinevalt töödeldud rõivaid prooviti süüdata neljal viisil: leegi, kiirgussoojuse, hõõrdumise ja löögiga. Kuigi herbitsiidina ei täpsustatud naatriumkloritit, kinnitati saates, et sellega immutatud püksid süttivad leegi, kiirgussoojuse ja löögi korral tõepoolest kiiresti, kuid hõõrdetestid süttimist ei põhjustanud. Põlemine (st eksotermiline keemiline reaktsioon kütuse ja oksüdeerija vahel) ei ole aga sama mis plahvatus, mis hõlmab mahu kiiret suurenemist, millega kaasneb energia vabanemine intensiivsel moel (st lööklaine). Sellegipoolest võib seda ise kogenud inimene (eriti kui tal olid sellised süttivad püksid jalas) sellist ootamatut sündmust tõenäoliselt plahvatusena kirjeldada. Testid näitasid ka, et ükski ülejäänud aine ei põhjustanud pükste süttimist, mis viitab sellele, et naatriumklorit oli tõenäoliselt nende juhtumite põhjustaja.

## Vaata ka

* isesüttimine
* tolmuplahvatus

## Viited
Agluonai

**Agluonai** (žemaidi *Aglounā*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Külas on postkontor ja raamatukogu.

Agluonaid on esmamainitud 1652. aastal, mil seal asus karjamõis. Nõukogude perioodil oli seal kohaliku ühismajandi keskasula. Aastal 1977 liideti sellega Medemrodė küla.

Medemrodės asus Medemrodė mõis. See kuulus XIX sajandi alguses Medemite suguvõsale ja sai selle järgi ka nime. Mõisas oli viinaköök ja vesiveski. Aastal 1895 avati mõisa juures kool, mis suleti aastal 2009.

Muinsuskaitse all on Medemrodė vana kalmistu. Seal on säilinud mõned graniidist ja betoonist hauatähised. Kalmistu oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi alguses. Seda ümbritseb maakividest müür, väravaid tähistavad nelinurksed sambad. Eraldi on kaitse all krahv Vladimir Zubovi haud. Krahv suri aastal 1933, ent hauatähisele on lisatud ka kiri tema naise andmetega, kes suri Siberisse küüditatuna aastal 1941.

Veel on kaitse all Medemrodė mõisa hoonetekompleks. Lisaks muinsuskaitsealustele hoonetele on säilinud veel ühe talli ja teenijate maja müüride jäänused, maja, meierei, kooli ja jääkeldri asemed.

Eraldi on kaitse all mõisa kelder, mille ruumidel on punastest keraamilistest tellistest silindervõlvid. Esimesel säilinud majandushoonel on lõunafasaadil kiri 1881, mis tähistab selle ehitamisaastat. Teine majandushoone valmis XIX sajandi lõpus ja XX sajandi alguses. Tegemist on ühekorruselise hoonega, millel on trapetsikujuline frontoon. Samal perioodil valmis ka ühekorruseline pööninguga ait. Veel on kaitse all mõisa esimene tall, mis samuti samal perioodil valmis.

## Elanike arv


* 74 (1923)
* 63 (1959)
* 45 (1970)
* 382 (1979)
* 317 (1984)

* 312 (1989)
* 309 (2001)
* 207 (2011)
* 204 (2021)


Elanikud Medemrodės

* 151 (1902)
* 173 (1923)

* 274 (1959)
* 327 (1970)


## Tuntud elanikke

*Vladimir Zubov – Vene aadlik
*Vladas Kurkauskas – Leedu sõjaväelane
*Sofija Zubovienė – Leedu aadlik

## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
* Medemrodė Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Mažuliai

**Mažuliai**  (žemaidi *Mažolē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Osaliselt ulatub külla Kamanose soo Natura 2000 linnuala ja loodusala.

Küla  kujunes samanimelise karjamõisa juurde. Maareformi järel said seal ja Laugaliai karjamõisa juures maad 35 uusmaasaajat. Aastal 1941 moodustati külas Leedu esimene kolhoos.

## Elanike arv


* 63 (1902)
* 94 (1923)
* 138 (1959)
* 75 (1970)
* 22 (1979)

* 6 (1989)
* 10 (2001)
* 6 (2011)
* 3 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Aegna Lemmiku alumine päevamärk

**Aegna Lemmiku sihi alumine päevamärk** on endine päevamärk Lemmiku poolsaarel Aegna saarel.

Sihi esimesed päevamärgid paigaldati 1830. aastal, praegune alumine märk paigaldati 1897. aastal. Märk kustutati navigatsioonimärkide loetelust 1968. aastal.

Märk moodustas sihi koos ülemise päevamärgiga, mis asub 162 meetri kaugusel lõunaedelas.

Päevamärgi moodustab kivikbetoonist vundamentidel (neli tugijala vundamenti ja üks keskposti vundament) paiknev püramiidikujuline terassõrestik, mille keskpost on püramiidi tipust oluliselt kõrgem. Püramiidi küljed on kaetud hõreda terasribavoodriga, mis arvatavasti olid värvitud punaseks. Keskposti küljes on topimärkidena kaks terasvitstest sõrestikuna koostatud kera. Kõrgus maapinnast on 12,4 meetrit. 

Kaks merepoolsemat vundamenti on merelained uhtunud ära, märk püsib ühel keskposti ja kahel maapoolsel vundamendil.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti Loots. 1927. Lk 82 (kaader 134)
*"Aegna sihtpaagid". Artikkel "Aegna" alaosa. // Mereleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 11
*Jaan Vali. "Aegna Lemmiku nina sihi paagid". // "Eesti tuletornide ajalugu". Tallinn 2011. Lk 260
Lygeikiai

**Lygeikiai**  (žemaidi *Līgēkē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas. 

Muinsuskaitse all on Lygeikiai vana kalmistu. Säilinud on kaks metallist risti.

Küla kujunes maareformi järel aastal 1923.

## Elanike arv


* 115 (1959)
* 127 (1970)
* 56 (1979)
* 24 (1989)

* 20 (2001)
* 19 (2011)
* 8 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Mančeliai

**Mančeliai**  (žemaidi *Mončelē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Küla asub Agluona jõe ääres.

Muinsuskaitse all on kaks kalmistut. Esimene Agluonai küla vana kalmistu oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi alguses. Sealsetest maakivist hauatähistest on säilinud vaid tükid. Teine kalmistu oli kasutusel samal perioodil, aga sealsed hauatähised säilinud ei ole.

## Elanike arv


* 70 (1902)
* 74 (1923)
* 68 (1959)
* 48 (1970)

* 19 (1979)
* 6 (1989)
* 1 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Aegna Lemmiku ülemine päevamärk

**Aegna Lemmiku sihi alumine päevamärk** on endine päevamärk Lemmiku poolsaarel Aegna saarel.

Sihi esimesed päevamärgid paigaldati 1830. aastal, praegune ülemine märk paigaldati 1891. aastal. Märk kustutati navigatsioonimärkide loetelust 1968. aastal.

Märk moodustas sihi koos alumise päevamärgiga, mis asub 162 meetri kaugusel põhjakirdes.

Päevamärgi aluse moodustab põllukividest mördiga laotud ruudukujulise põhiplaaniga tahukas, mille keskel kõrgub väiksem tahukas. Märgi moodustavad neli terasest tugijalga, mis toetuvad alumisse tahukasse ning üks terasest kaheosaline keskpost, mis toetub väiksemale ja kõrgemale tahukale.

Tugijalgadele toetub püramiidikujuline terassõrestik, mille keskpost on püramiidi tipust oluliselt kõrgem. Püramiidi küljed olid kaetud hõreda laudvoodriga, mis arvatavasti oli värvitud punaseks. Keskposti ülemise osa küljes on topimärkidena kolm terasvitstest sõrestikuna koostatud kera. Kõrgus maapinnast on 14 meetrit.

Keskposti ülemise osa kaks kolmandikku koos kahe topikeraga on murdunud lahti ja vedeleb eemal maas. Keskposti ülemise osa üks kolmandik koos ühe topikeraga on murdunud ja vajunud viltu, kuid püsib praegu veel (oktoobris 2025) keskposti küljes.

## Viited

## Kirjandus
*Eesti Loots. 1927. Lk 82 (kaader 134)
*"Aegna sihtpaagid". Artikkel "Aegna" alaosa. // Mereleksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 11
*Jaan Vali. "Aegna Lemmiku nina sihi paagid". // "Eesti tuletornide ajalugu". Tallinn 2011. Lk 260

## Välislingid
*"Aegna Lemmiku sihi ülemine märk". Foto: Tiit Einberg. Eesti Meremuuseum, MM F 5877
*"Aegna Lemmiku sihi ülemine märk". Foto: Tiit Einberg. Eesti Meremuuseum, MM F 5878
*"Aegna Lemmiku sihi ülemine märk". Foto: Tiit Einberg. Eesti Meremuuseum, MM F 5879
*"Aegna Lemmiku sihi ülemine märk". Foto: Tiit Einberg. Eesti Meremuuseum, MM F 5880
Süüria kadakas

**Süüria kadakas** (*Juniperus drupacea*) on küpressiliste sugukonda, kadaka perekonda kuuluv okaspuu. Taimed on igihaljad, kahekojalised. Süüria kadakas on kadakaliikidest kõige kõrgema kavu ja suurimate marikäbidega kadakaliik, mille looduslikuks levialaks on Vahemere idaosa rannikualad. 
Liik on kadaka perekonna alamperekonna või sektsiooni *Caryocedrus* ainus esindaja. Sektsiooni *Caryocedrus* käsitletakse vahel ka eraldi perekonnana *Arceuthos*.

## Kirjeldus
Puud on koonilise võraga, 10–20 meetrit kõrged. Teadaolevalt kõrgeim puu on ligikaudu 40 meetrit. Nad kasvavad kivistel aladel, eelistavalt 600–1500 meetri kõrgusel merepinnast. 

Lehtedeks on okkad, mis paiknevad kolmekaupa männases. Okkad on 15–25 millimeetrit pikad, 2,5-3,5(-4) mm laiad, olles kõige laiemad okka esimesel kolmandikul. Okaste ülemisel poolel on kaks heledat õhulõhede triipu.

Marikäbid on võrreldes teiste kadakaliikidega suurimad, 20–25 mm läbimõõduga ja valmivad teisel aastal, olles esialgu rohelised, kuid valmides muutuvad sinakas-violetjaks kuni pruunikaks. 
Marikäbidel võib eristada 6-9 kokku kasvanud soomust, millest igal soomusel on kergelt tõusev tipp. Kolme ülemise soomuse all on igalühel üks seeme, kuid need kolm seemet on omavahel kokku kasvanud üheks pähklitaoliseks moodustiseks. Vahel võib seemneid olla ka vähem kui kolm.

Isaskäbid paiknevad kobaratena (erinevalt teistest kadakatest), on 5–20 kaupa koos, kollased, 3–4 mm pikad ning varisevad varakevadel varsti pärast õietolmu eraldamist.

## Kasutamine
Süüria kadaka marikäbid on söödavad. Vahel kasutatakse neid melassi tegemiseks, millel teatakse olevat tervistavaid omadusi.


Juniperus drupacea (Syrian Juniper) (30485886163).jpg| vasakul|Okkad.
Juniperus drupacea 1.JPG|vasakul|Oksad marikäbiga.
Juniperus drupacea MHNT.BOT.2005.0.1124.jpg|vasakul|Marikäbi kahes vaates.


## Viited
Äravõetud olümpiamedalite nimekiri

Järgnev on **nimekiri äravõetud olümpiamedalite** kohta. Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK) on olümpiamängude juhtorgan ja seetõttu võib ta otsustada, et sportlased on rikkunud mängude reegleid, mille eest sportlaste olümpiamedalid ära võtta (s.t. tühistada). Lisaks on Spordi Arbitraažikohtul (CAS) arbitraažipädevus kõigis olümpiamängudega seotud küsimustes ja seega on tal ka õigus medaleid ära võtta või tagastada. Äravõetud medalid peab rikkuv sportlane või võistkond ROK-ile tagastama ja need saab taastada ainult ROK või CAS.

Valdav enamus äravõetud medalitest on seotud dopingurikkumistega.. Dopingurikkumised avastatakse sageli tükk aega pärast fakti ja need võivad kaasa tuua medalite äravõtmise palju aastaid pärast nende andmist.... Harvadel juhtudel võetakse medaleid ära muudel põhjustel.

## Riigiti ära võetud medalid

Kokku on 38 riigilt/meeskonnalt ära võetud medaleid, arvestades lisaks Venemaale ka endist Nõukogude Liitu, 1992. aasta ühendvõistkonda, 2018. aasta Venemaa olümpiasportlaste võistkonda ja 2022. aasta Venemaa Olümpiakomitee võistkonda. Kokku on 99 (61%) kõigist ära võetud medalitest pärit endistest Nõukogude Liidu vabariikidest.

## Viited
Royal Air Maroc Agadiri lennuõnnetus

**Royal Air Maroc Agadiri lennuõnnetus** toimus 3. augustil 1975. aastal, kui Pariisist Agadiri suunduv reislennuk lendas enne Agadiri Inezgane'i lennujaama maandumisel vastu mäge. 

## Lennuõnnetuse iseloomustus
Kõik Boeing 707-321C tšarterlennul olnud 188 reisijat ja lennukimeeskonna liiget hukkusid. Õnnetuses osalenud lennuki operaatorfirma oli Royal Jordanian Airlines. See lennuõnnetus oli Maroko ajaloo ohvriterohkeim, samuti suurima ohvrite arvuga lennuõnnetus, mis Boeing 707 tüüpi lennukitega oli juhtunud. Hukkunute arv ületas kaks aastat varem toimunud Nigeria Airways Kano lennuõnnetuse oma, mis toimus samuti Royal Jordanian Airlines poolt renditud Boeing 707 lennukiga.

Kõik pardal olnud 181 reisijat olid Maroko või Prantsusmaa kodanikud. Lennu tellis Maroko lennufirma Royal Air Maroc, et tuua Prantsusmaal töötavad inimesed koos peredega pühade ajaks koju Marokosse.

Lennuk lähenes Agadirile õnnetuse päeva varahommikul. Piirkonnas oli tihe udu ja lennuk oli jõudnud kirde suunast Atlase mägede kohale. Umbes kell 4.25 kohaliku aja järgi, kui Boeing 707 oli laskunud 2400 m kõrguselt 700 meetri kõrgusele, et maandumisraja poole suunduda, tabasid selle parem tiib ja parempoolne äärmine mootor umbes 72 kilomeetrit Agadirist kirdes mäekülge. Osa tiivast eraldus, lennuk kaotas juhitavuse ja kukkus umbes 550 m kõrguselt alla orgu.

## Päästetööd
Agadirist umbes 50 km loodes asuva mägiküla kohalikud elanikud, märganud õnnetust, pidid telefoni juurde jõudmiseks ja õnnetusest teatamiseks kõndima 19 kilomeetrit. Päästemeeskonnad saabusid helikopteritega ja leidsid pärast tihedas udus tundidepikkust otsimist laialipaiskunud lennukirususid suurelt alalt. Lennukikere oli suures osas purunenud kuni 1 ruutmeetri suurusteks tükkideks.

## Põhjus
Peale juurdluse lõppu nimetati õnnetuse põhjuseks piloodi poolt tehtud viga, kes ei taganud udus lennu jätkumist mööda ettenähtud põhja-lõuna suunalist lennukoridori, mida tavaliselt kasutati Agadiri suunduvateks lendudeks.

Õnnetuse päeval oli see lennunduse ajaloo suuruselt kolmas õnnetus.

## Viited
Aegna sadama tulepaak

**Aegna sadama tulepaak** on tulepaak Aegna sadama muuli lõunaotsas.

Praeguse tulepaagi kõrgus jalamist on 5 m ja tule kõrgus merepinnast 7,2 m.

## Ajalugu
Aegna sadamas rajati tulepaak 1953. aastal. See oli lihtne terastornpaak.

Uus tulepaak rajati 1987. aastal, mis koosnes saledast tornist ja selle ülaosas olevast rõdust. Alates 1994. aastast tulepaak enam ei töötanud ja tühistati 2005. aastal.

Tulepaak taastati meremärgiga 2006. aastal.

## Viited

## Kirjandus
*Jaan Vali. "Aegna sadama tulepaak". // "Eesti tuletornide ajalugu". Tallinn 2011. Lk 260

## Välislingid

*
*"Naine kahe lapsega Aegna sadama tulepaagi juures". Foto: Rein-Aksel Oras. Eesti Meremuuseum, MM F 643/7
Aegna kabel

Aegna saare Aegna küla idaserva rajati 1798. aastal Eliisabeti kabel (praeguse loodusmaja piirkonda).

12. juulil 1882 õnnistati kalmistu kõrval uus puidust kabel.

Sõjaväesaareks kohandamise ja tsiviilelanike sundkolimise tõttu Aegna saarelt demonteeriti kabel 1922. aasta algul ning veeti jääd mööda Rohuneeme külla.

## Rohuneeme vana kabel
Seal püstitati see uuesti Viimsi Kalameeste Ühisuse juhatuse liikme Julius Lamboti poolt annetatud Oti talust eraldatud maatükile, kuhu rajati ühtlasi ka uus kalmistu. 1944. aastal hävitas Nõukogude sõjavägi Rohuneeme kabeli.

## Rohuneeme uus kabel
Rohuneeme uus kabel ehitati ja õnnistati sisse 2004. aastal. Vanast kabelist on uues kabelis säilinud tornikell.

## Viited

## Välislingid
*"Rohuneeme kabeli välisvaade ja Prangli kabeli sisevaade". Rannarahva Muuseum, IKM F 25 F
Kristel Voltenberg

**Kristel Voltenberg** (sündinud 25. juunil 1968) on eesti jurist, endine Eesti Advokatuuri kantsler, ettevõtja ja poliitik. Ta on alates 8. detsembrist 2025 Pärnu linnapea.

Aastatel 2021–2025 oli Kristel Voltenberg Pärnu linnavolikogu liige.

## Haridus
Kristel Voltenberg on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja saanud magistrikraadi. Ta on õppinud Estonian Business Schoolis juhtimisteaduse doktoriõppes. Tal on ka magistrikraad ka Tartu Ülikooli Euroopa kolledži Euroopa õpingutes.

* Pärnu 1. Keskkool, keskharidus
* 2004 – Tartu Ülikooli Euroopa Kolledž, MA Euroopa õpingutes
* 2007 – Tartu Ülikooli õigusteaduskond, MA õigusteaduses

## Töökäik
Enne Eesti Advokatuuri kantsleri ametikohale asumist 2007. aastal töötas Voltenberg aastaid juristina eraettevõtetes. Ta on olnud CEEBA (*Chief Executives of European Bar Associations*) ja IILACE (*International Institute of Law Association Chief Executives*) liige ning esindanud Eesti Advokatuuri Vastutustundliku Ettevõtluse Mõttekojas. Ta on kuulunud ka pressinõukokku.

Aastatel 2007–2017 töötas ta Eesti Advokatuuri kantslerina.

Kristel Voltenberg on ChampChamber OÜ asutaja liige ja Mulligalerii eestvedaja.

## Poliitiline tegevus ja töö avalikus teenistuses
2017. aastal kandideeris Voltenberg Riigikogu Kantselei direktori kohale, kuid ei osutunud valituks. 

2021. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris ta Pärnu linnavolikogusse ja osutus valituks. 

2025. aastal otsustas ta luua Valimisliidu Südamega Pärnu, mille nimekirjas ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel. Ta oli valimisliidu Pärnu linnapeakandidaat ning sai valimistel 1303 häält, millega pääses volikokku. 24. oktoobril 2025 allkirjastati Pärnus koalitsioonilepe, mille kohaselt sai üheks aastaks linnapeaks Südamega Pärnu juht Kristel Voltenberg. Ta kinnitati linnapeaks Pärnu linnavolikogu 8. detsembri 2025. aasta istungil.

## Liikmesus

* 2005–2007 – *Ladies Circle International* – valitsuse sekretär
* 2008–2017 – CEEBA (*Chief Executives of European Bar Associations)* – täisliige
* 2011–2015, 2019 – Pressinõukogu – liige

## Looming

2023. aastal ilmus Voltenbergil aimeraamat "Šampanjaga olen ma rõõmus. Jagades kirge elust, šampanjast ja toidust".

## Tunnustus

* 2022 – Eesti Advokatuuri teenetemedal

## Viited
Donetsi kõrgustik

**Donetsi kõrgustik** (ukraina Донецкий кряж) on Ukraina-Venemaa piiril asuv kõrgustik. See ulatub loodest kagusse ja on umbes 370 km pikk. Kõrgustik lõpeb järsu nõlvaga (150–200 m), mis viib Severski Donetsi jõeorgu.

Kõrgustikul asub Donetsi söebassein, mis on ajalooliselt üks Ukraina suuremaid tööstuspiirkondi.

Piirkond on saanud nime Donetsi jõe järgi.

## Geograafia
Donetsi kõrgustik asub Ida-Euroopa lauskmaa lõunaosas. Piirkonna reljeefi iseloomustavad lainja laega vaheplatood ja künkad, mida eraldavad sügavalt (kuni 100–150 m) sisselõigatud jõeorud. Kõrgustiku kõrgeim tipp on Mohõla Metšetna mägi, mille kõrgus on 367 meetrit.

Valdav pinnakate kõrgustikus on löss. Pinnas koosneb liiva- ja lubjakividest ning kiltadest. Pinnases leidub polümetallimaaki ja keemilisi tooraineid. Sellele lisaks asuvad seal Donetsi söebasseini rikkalikud söevarud.

Kõrgustikku katab peamiselt (leostunud või leetunud) mustmullane stepp, kõrgemates piirkondades ka hall metsamuld. Ajalooliselt esines piirkonnas laialehiseid metsi (peamiselt kasvasid tamm, saar ja vaher), kuid tänapäeval on suurem osa piirkonnast põllustatud. Peamiselt on kõrgustikul kasvatatud teraviljakultuure (nisu ja maisi), viljapuid ja köögiviljakultuure. Erosiooni tõttu on piirkonnas levinud jäärakud ja karstid.

Donetsi kõrgustiku kliima on mõõdukalt kontinentaalne. Jaanuari keskmine temperatuur on -6° ja -8°C vahel. Juuli keskmine temperatuur on 21°–22°C. Aastane sademete hulk on 400–550 mm.

## Viited
Iisraelis vangis olevad palestiinlased

**Iisraelis vangis olevad palestiinlased** on Iisraelis vangi mõistetud või vahi alla võetud palestiinlased. Nende tulevik on Iisraeli-Palestiina rahuprotsessi kontekstis keskse tähtsusega. 

Iisraelis on palju palestiinlasi vangis, süüdistatuna terrorismis või keelatud terroriorganisatsiooni kuulumises, nagu Hamas või (kuni 1993. aasta Oslo lepeteni) Palestiina Vabastusorganisatsioon. Väidetavalt on palestiinlasi vangi mõistetud ka poliitaktivismi, näiteks Palestiina lipu lehvitamise eest.

Aprillis 2022 oli Iisraeli kinnipidamisasutustes 4450 palestiinlast, sealhulgas 160 last, 32 naist ja üle 1000 administratiivkinnipeetu (tähtajatult ilma süüdistust esitamata vahistatud inimesed). Pärast Gaza sõja algust oktoobris 2023 jäeti väidetavalt paljudest õigustest ilma ka Iisraeli kodakondsusega palestiinlastest vangid. Inimõigusorganisatsioon B'Tselem leidis ka, et piinamised on Iisraeli vanglates tavalised.

Juulis 2024 oli Iisraeli vanglates 9623 palestiina vangi, kellest 4781 oli nn administratiivkinnipidamise režiimil.

## Vaata ka
* Laager 1391
* Sde Teimani vangilaager
* Ktzi'oti vangla
* Oferi vangla
* Massilised kinnipidamised Gaza sõjas
* Araablastest Iisraeli kodanikud
* Palestiina poliitiline vägivald
* Irguni ja Lehi vangistus Aafrikas

## Viited

## Allikad
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
Rafaḩi piiripunkt

**Rafaḩi piiripunkt** (araabia keeles معبر رفح, *Ma‘bar Rafaḥ*) on piiripunkt Egiptuse ja Gaza sektorI vahel. See on Gaza sektori ainus piiripunkt mõne muu riigiga peale Iisraeli.

Rafahi piiripunkti avas Iisrael pärast 1979. aasta Egiptuse-Iisraeli rahulepingu sõlmimist ning see oli Iisraeli kontrolli all 2005. aastani. Pärast seda oli piiripunkt Egiptuse, Palestiina Rahvusliku Omavalitsuse ja Euroopa Liidu ühiskontrolli all. See oli esimene kord kui Palestiina sai rahvusvahelise piiriületuspunkti üle vähemalt osalise kontrolli. Aastal 2007 vallutas Hamas Gaza sektori, Euroopa Liit lahkus ning Iisrael kehtestas Gazale täieliku blokaadi, millega lõigati Gaza sektor sisuliselt muust maailmast. Samal aastal sulges Egiptus Rafahi piiripunkti. Pärast seda on piiripunkt olnud avatud harva.

Aastal 2007 leppisid Egiptus ja Iisrael kokku, et Egiptus küll kontrollib piiripunkti, kuid kaubaveo jaoks on vaja Iisraeli luba. Mais 2024 võttis Iisrael Gaza sõja ajal piiripunkti taas oma kontrolli alla, kuid lahkus sealt vaherahu ajal jaanuaris 2025. Iisraeli väed naasid piiripunkti märtsis 2025. Sama aasta oktoobri seisuga on piiriületuspunkt endiselt suletud ning seda valvab Iisraeli Gaza diviis. Rahuläbirääkimiste raames proovitakse piiripunkt taasavada.

## Vaata ka
* Gaza-Iisraeli piir
* Kerem Shalomi piiripunkt
* Egiptuse-Palestiina suhted

## Viited
Gailaičiai (Akmenė vald)

**Gailaičiai**  (žemaidi *Gālātē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Osaliselt ulatub külla Kamanose soo Natura 2000 linnuala ja loodusala.

Aastal 1923 asus selle koha peal kaks samanimelist küla. Ühes neist oli 120 elanikku, teises 22. Aastal 1939 oli nende elanike arv vastavalt 111 ja  29. Toona olid külas ka koorelahutusjaam (Dabikinė küla meierei filiaal) ja postkontor (suleti aastal 1994). Teise maailmasõja järel külad liideti. Sel tegutseb külaselts *Gailaičių sodžius*.

Muinsuskaitse all on Rootsi haudadeks kutsutud Gailaičiai vana kalmistu. Seal on säilinud kaks betoonist risti ja muude ristide jäänuseid.

## Elanike arv


* 85 (1902)
* 142 (1923)
* 131 (1959)
* 150 (1970)
* 185 (1979)

* 174 (1985)
* 155 (1989)
* 162 (2001)
* 133 (2011)
* 99 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Ivanauskiai

**Ivanauskiai**  (žemaidi *Ėvanauskē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Teise maailmasõja järel oli seal Pakempiniai külanõukogu halduskeskus.

## Elanike arv


* 54 (1902)
* 38 (1923)
* 45 (1959)
* 53 (1970)
* 58 (1979)

* 27 (1989)
* 2 (2001)
* 7 (2011)
* 5 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Kepurlaukiai

**Kepurlaukiai**  (žemaidi *Keporlaukē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Aastal 2004 liideti sellega endine Lebeliai küla.

## Elanike arv


* 40 (1902)
* 102 (1923)
* 113 (1959)
* 69 (1970)
* 35 (1979)

* 67 (1989)
* 27 (2001)
* 28 (2011)
* 19 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Peruu Vabariigi Kongress

**Vabariigi Kongress** (hispaania keeles *Congreso de la República*) on Peruu ühekojaline parlament.

Kuna Peruu parlament saab presidendi tagandada ilma põhjuseta, on riigi seadusandlik võim täidesaatva võimu suhtes ülem. Kuna ka konstitutsioonikohtu liikmed valib parlament, on parlament ka kohtuvõimu suhtes ülem.

Pärast 2021. aasta valimisi on parlamendis enamus olnud parempoolsetel erakondadel. Suurim vasakpoolne erakond Vaba Peruu teeb koostööd konservatiivide ja fujimoristidega.

Põhiseaduse järgi kuulub parlamenti 130 liiget erinevatest valimisringkondadest ja kahest eriringkonnast, milleks on Lima provints ja välisperuulased. Mandaatide arvud jaotuvad ringkondade vahel rahvaloenduse alusel. 2017. aasta rahvaloenduse järgi on suurim hulk mandaate Lima provintsist (36).

Kongress võtab vastu seaduseid ning tõlgendab, muudab või tunnistab kehtetuks vanu seaduseid. Lisaks ratifitseerib kongress rahvusvahelisi lepinguid, võtab vastu riigieelarve ja võtab riigi nimel laenu. Parlamendil on vetoõigus presidendi otsuste osas. Lisaks saab parlament tagandada riigiametnikke (nt presidenti), anda luba võõrvägede toomiseks Peruu territooriumile ja anda presidendile luba riigist lahkumiseks.

Kongress peab oma istungeid Limas Seadusandlikus Palees.

Saadikud valivad kongressi presidendi, kes on üldiselt võimupartei juht, ning tema juhatab istungeid. On ka kolm asepresidenti.

## Vaata ka
* Peruu poliitika
* Parlamentide loend

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Dina Boluarte tagandamine

**Dina Boluarte tagandamine** oli Peruu presidendi Dina Boluarte ametist tagandamine 10. oktoobril 2025. Parlament oli otsuses ükshäälne, põhjuseks toodi põhiseaduses sätestatud "püsiv moraalne teovõimetus". Otsus kuulutati välja, kui selle poolt oli hääletanud 87 saadikut. Boluartest sai riigi ajaloo viies tagandatud president pärast Guillermo Billinghursti (1914), Alberto Fujimorit (2000), Martín Vizcarrat (2020) ja Pedro Castillot (2022).

Boluarte oli ebapopulaarne riigipea, teda kutsuti ka maailma ebapopulaarseimaks riigijuhiks, 2025. aasta alguses oli tema toetusmäär 2%. Tema ametiaega iseloomustasid korruptsioonisüüdistused, halb juhtimine ja korduvad taganduskatsed. Varasemad katsed, mida juhtisid vasakpoolsed erakonnad, kukkusid läbi, aga lõpuks õnnestus parlamendis kokku saada presidendi ametist tagandamiseks vajalik häälte arv. Parempoolsed erakonnad nõustusid tagandamisega kaasa minema, kuna kuritegevuse määr hakkas Peruus kasvama, näiteks 8. oktoobril toimus Chorrilloses tulistamine, milles sai haavata kuus inimest. Boluarte hääletuse ajaks kongressi ei ilmunud, tema advokaat viitas väidetavatele menetlusprotsessi rikkumistele. Pärast keskööd kuulutas kongress presidendi ametist tagandatuks ning presidendiks vannutati seni kongressi juhtinud José Jerí.

## Viited
Pakabučiai

**Pakabučiai** (žemaidi *Pakabotē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Osaliselt ulatuvad külla Kamanose soo Natura 2000 linnuala ja loodusala.

Pakabučiai moodustati aastal 1926 maareformi tagajärjel. Toona jagati seal uusmaasaajatele Klyšiai mõisa ja Lingiškiai karjamõisade maid. Aastal 2004 liideti Pakabučiaiga Peiliškiai ja Lingiškiai külad.

## Elanike arv


* 68 (1959)
* 40 (1970)
* 16 (1979)

* 1 (1989)
* 3 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Soovirada

**Soovirada** on mitteametlik sissekäidud rada, tavaliselt otsetee. 

Tarkvaraarenduses tähistab see sõna kasutajate seas levinud käitumist tarkvara probleemkohtade lahendamiseks. Sooviradade kujunemist on kasutatud anarhismi, intuitiivse disaini, isikliku loovuse ja massitarkuse illustreerimiseks. 

## Tekkepõhjus

Soovirajad tekivad tavaliselt otseteedena kohtadesse, kus n-ö ametlikud, kavandatud teed või rajad on kasutajate jaoks liiga pikad, kulgevad suurema ringiga, need katkevad või pole soovitud suunas teed olemas. Rada on nähtav lumel ja taimestikus pärast selle esimeste rajajate läbimist, iga järgnev  läbija kulutab rada rohkem sisse ning süvendab erosiooni, nii et ajapikku kujuneb selgelt nähtav rada. Sooviradade tõrjumiseks kasutatakse tarasid, tihedat taimestikku, silte või püütakse tõrjumise asemel muude vahenditega mõjutada teisi radu kasutama.

## Maastikukujundamine ja linnaplaneerimine
Mõnikord maastikuarhitektid või linnaplaneerijad järgivad väljakujunenud sooviradu, kattes need sillutisega ning liites need ametliku teevõrgustikuga. Planeerijad teevad seda ka ennetavalt, jättes kujundamisel oleva maalapi täielikult või osaliselt sillutamata teedeta ning ootavad, kuni rajad sisse kõnnitakse ja katavad seejärel vastavad rajad. Näiteks Soomes külastavad avaliku ruumi kujundajad pärast esimest lumesadu parke, mil "ametlikud" rajad on lumekihi all varjul ja näha on jalajäljed, mis markeerivad soovitavad loomulikud rajad, kuhu tasub teed rajada.

Sooviradade järgimine aitab transporti ja linnaruumi kujundada ning analüüsida liikumismustreid – nii kasutati näiteks 1959. aasta Chicago piirkonna transpordiuuringus sooviradu pendelrände valikute illustreerimiseks rongiliikluses.

## Looduses
Soovirajad võivad mõnikord sattuda haavatavadele või kaitstud aladele, ohustades elustikku või olles kasutajatele endile ohtlikud. Samas annavad need ka looduskaitsealade haldajatele aimu liikluse kontsentreerumistest – Yosemite rahvuspargis juhindutakse sellistest indikaatoritest pargi tegevuse planeerimisel.

Uuringu kohaselt võib juba 15 käimise tulemusel tekkida muust keskkonnast eristuv rada, mis meelitab ka järgmisi liikujaid sama rada käima. Uuringu tulemusel loodi juhend, mis soovitab matkajatel käia kas olemasolevatel radadel või siis nendelt grupina hälbides hajutada liikmete liikumisradu, et vältida sobimatutesse kohtadesse radade tekkimisi.

## Pilte

Fail:Olifantenpad_Delft_2023.jpg|alt=a garden path with yellow gravel that runs diagonally to a sidewalk flanked by new shrubbery|Hollandis ametlikku teevõrgustikku liidetud soovirada
Fail:Desired_path_in_a_park.jpg|Tõkestatud ja taimkattega taas kaetud soovirada Austraalias
Fail:Cattle_desire_paths.jpg|Lehmade joogikohta viivad kolm rada


## Vaata ka

* linnaplaneerimine
* maastikukujundus
* kallasrada
* matkamine
* tee

## Välislingid

* TALLINN | Urban Infrastructure & Public Transportation | Linnasisene infrastruktuur ja ühistransport, TALLINN | Urban Infrastructure & Public Transportation | Linnasisene infrastruktuur ja ühistransport, 2017
* Inimtekkelised jalgrajad Tallinnas Reddit, 2024

## Viited
Rūsteikiai

**Rūsteikiai** (žemaidi *Rūstēkē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Osaliselt ulatuvad külla Kamanose soo Natura 2000 linnuala ja loodusala, ka jääb külla suurem osa Kamanose looduskaitsealast.

## Elanike arv


* 24 (1902)
* 35 (1923)
* 35 (1959)
* 21 (1970)

* 5 (1979)
* 1 (1989)
* 0 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Padvarėliai

**Padvarėliai** (žemaidi *Padvarelē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Aastal 1923 asus selle koha peal kaks samanimelist küla. Ühes neist oli 50 elanikku, teises 45. Teise maailmasõja järel külad liideti. Sellest sai kohaliku kolhoosi keskasula. Aastal 2016 liideti sellega veel osa Rūdupiai külast.

## Elanike arv


* 73 (1902)
* 95 (1923)
* 68 (1959)
* 87 (1970)
* 130 (1979)

* 108 (1989)
* 109 (2001)
* 97 (2011)
* 75 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Ukraina-Venemaa suhted

**Ukraina-Venemaa suhted** on kahepoolsed suhted Ukraina ja Venemaa vahel.

## Ajalugu
Ukraina kuulutas 1991. aastal end Nõukogude Liidust iseseisvaks. NSVL järelkäijariik Venemaa nõustus 1994. aasta Budapesti memorandumiga austama Ukraina riigipiiri.

Kui Venemaa presidendiks said Vladimir Putin, sai osaks tema ambitsioonist hoida Ukraina majanduslikult ja poliitiliselt Venemaaga tihedalt seotud. Esialgu oli tema strateegia pehme sundimine, kuid aja jooksul muutus see jõulisemaks ja agressiivsemaks. Ukraina eksportis oma toodangut peamiselt Venemaale, kõrgeimatel julgeolekupositsioonidel töötasid Venemaa passi omavad isikud ja Ukraina oli sõltuv Venemaa gaasist. Venemaa narratiivid ja vene keel domineerisid Ukraina meedia- ja kultuuriruumis. Ukraina põhiseadusse lisati Venemaa nõudmisel neutraalsus, mis takistas Ukraina liitumist NATO-ga. Enne 2018. aastat puudus Ukrainas iseseisev õigeusu kirik ja Vene Õigeusu Kirikul oli Ukrainas täielik jurisdiktsioon kanoonilise territooriumi üle.

Konfliktikohaks kujunes ka vaidlus Sevastopoli linna ja Krimmi poolsaare (endise NSV Liidu Musta mere laevastiku tugibaasi) kuuluvuse üle. 1991. aasta detsembris hääletati Krimmis Ukraina iseseisvuse poolt, kuid juba 1992. aastal algatasid kohalikud venelased kampaania Krimmi tagastamiseks Venemaale. 1997. aastal sõlmitud Vene-Ukraina sõpruse, koostöö ja partnerluse lepinguga tunnustas Venemaa taas Ukraina piire ja territoriaalset puutumatust, ent ka pärast seda kordasid Vene poliitikud mõnikord nõudmisi Krimmi üleandmiseks Venemaale. 2010. aasta kokkulepe tagas, et Venemaa Musta mere laevastik võis Krimmi jääda edasi veel aastakümneteks.

#### Sõda
Kui ukrainlased kukutasid 2014. aastal revolutsiooniga venemeelse Ukraina presidendi Viktor Janukovõtši, pages ta Venemaale. Euromaidanile järgnenud segastel aegadel tungis Venemaa roheliste mehikestega üle Ukraina riigipiiri ja annekteeris Krimmi 2014. aasta märtsis. Seejärel soosis Venemaa separatistlikke liikumisi Ida-Ukrainas, mis algatas Vene-Ukraina sõja. Sõda eskaleerus 2022. aastal, kui Venemaa tungis täiemahuliselt Ukrainasse.

## Viited
Kadagiai

**Kadagiai** (žemaidi *Kadagē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Akmenė vallas.

Küla asub Dabikinė jõe kaldal ja piirneb Akmenė linnaga.

XIX sajandil ja XX sajandi alguses oli külas Dabikinėlė mõisa karjamõis. Aastal 1976  rajati külla väike veehoidla, mille kaldad on Akmenė linnaelanike puhkepaigaks. 

## Elanike arv


* 16 (1902)
* 17 (1923)
* 45 (1959)
* 39 (1970)

* 29 (1979)
* 18 (1989)
* 14 (2001)
* 4 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias