open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Entremés

***Entremés*** (mitmus *entremeses*, eesti keelde on see tõlgitud intermeedium või vahemäng ja sõna tähistab hispaania keeles ka vahepealset rooga mitmekäigulise lõunasöögi käikude vahel) oli lühike koomilise sisuga ühevaatuseline näidend Hispaania 16.–17. sajandi teatris; tavaliselt mängiti seda pikema mitmevaatuselise draamateose vaatuste vahelise interluudiumina.

## Ajaloost
Varasemad *entremés*id olid nii proosas kui ka värssides, kuid pärast Luis Quiñones de Benavente (1600-1650) kirjutatud žanrimääratlust kirjutati kõik nad värsis. *Entremés*i tegelased on lihtinimesed, süžee sisaldab tavaliselt satiiri tegelaste kommete ja ettevõtmiste kohta. Mõnikord sisaldasid need vahemängud laule ja muusikat, mis omakorda panid aluse *[[tonadilla]]* žanrile. *Entremés*'ist kujunes hiljem hispaaniakeelse lühikese ooperi taoline *[[sainete]]*, mis omakorda mõjutas zarzuelat.

Vahemänge on kirjutanud enamik Hispaania barokiaja kirjanikke, nagu Miguel de Cervantes, Francisco de Quevedo, Luis Quiñones de Benavente, Luis Vélez de Guevara, Alonso Jerónimo de Salas Barbadillo, Alonso de Castillo Solórzano, Antonio Hurtado de Mendoza, Francisco Bernardo de Quirós, Jerónimo de Cáncer y Velasco, Pedro Calderón de la Barca, Vicente Suárez de Deza y Ávila, Sebastián Rodríguez de Villaviciosa, Agustín Moreto ja Francisco Bances Candamo.

## Eestis
### Tõlked
Eesti keelde on tõlgitud kolm Miguel Cervantese *entremés*i, millest kaks ilmusid 1615. aastal Madridis kogumikus "Ocho comedias y ocho entremeses nuevos, nunca representados" ja kolmas, "Lobisejad" eraldi. Eesti keelde on need tõlkinud Aleksander Kurtna, luuletõlked Juhan Viidingult.
* "Imeteater" (*El retablo de las maravillas*)
* "Salamanca koobas" (*La cueva de Salamanca*)
* "Lobisejad" (*Los habladores*)
Vahemängude "Imeteater" ja "Salamanca koobas" tekstid on ilmunud Jüri Talveti toimetatuna ja kommenteerituna 2004. aastal kogumikus "Hispaania pärand".

### Teatris
Neid kolme tõlgitud näidendit mängiti ühe lavastusena koondpealkirja "Imeteater" all Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris 1979. ja 1980. aastal (30 etendust; lavastaja Veiko Jürisson, kunstnik Jaak Vaus).

Vahemängu "Salamanca koobas" tekste kasutati Vanemuise kontsertlavastuses "Hispaania öö"  (esietendus 2011. aastal, lavastaja ja kunstnik Jüri Lumiste).

## Viited
Travis Konecny

**Travis Konecny** (sündinud 5. mail 1997 Londonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Philadelphia Flyers keskründajana või ääreründajana paremäärel.

Aastatel 2013–2016 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubides Ottawa 67's ja Sarnia Sting. Hooajal 2013–14 lõi ta OHL-is uustulnukatest enim väravaid (26) ja kogus enim punkte (70) ning ta pälvis sel hooajal liiga parimale uustulnukale antava Emms Family Award'i.

2015. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Flyersi poolt 24. valikuna. NHL-is debüteeris ta 14. oktoobril 2016. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 25. oktoobril mängus Buffalo Sabresi vastu. Oma debüüthooajal lõi ta kokku 11 väravat ja andis 17 väravasöötu. 2019. aasta septembris sõlmis ta Flyersiga uue, kuue aasta pikkuse lepingu.

2020. aastal osales Konecny NHL-i tähtede mängul.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

## Viited

## Välislingid
* Travis Konecny NHL.com lehel
* Travis Konecny hockeydb.com lehel
Kuno Kerge

**Kuno Kerge** (sündinud 3. detsembril 1988) on eesti koorijuht, pedagoog ja laulja.

## Õpingud ja töö
Kuno Kerge õppis aastatel 2002–2008 Võru Muusikakoolis trompetit ja tema õpetajaks oli Helmut Kostabi. 2011. aastal lõpetas ta H. Elleri nimelise Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal Alo Ritsingu käe all. Pärast seda astus Kuno Kerge Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiasse koorijuhtimise eriala õppima Ants Sootsi juhendamisel, mille lõpetas 2017. aastal edukalt samal erialal magistrikraadiga.

Erialaselt on Kuno Kerge seotud olnud mitmete laulupidude korraldamise ja neil juhatamistega. Ta oli XII noorte laulupeo "Mina jään" noormeestekoori dirigent, üliõpilaslaulufestivali Gaudeamus 2018 kunstiline juht ning XXVII üldlaulupeo "Minu arm" meeskooride dirigent.

## Koorijuhtimine
* 2011–2018 Eesti Metsatöötajate meeskoor Forestalia dirigent. 
* 2012–2017 Tartu Akadeemilise Meeskoori dirigent, 2017–2024 koori peadirigent.
* 2015– Virumaa poistekoori dirigent, 2016. aastast koori peadirigent.
* 2016–2018 Eesti Rahvusringhäälingu segakoori dirigent.
* 2016– Võru ja Tartu noorte meeskoori Ärkamisaeg dirigent. 
* 2018– Tallinna poistekoori dirigent.

## Tunnustus
* 2016 Gustav Ernesaksa Fondi õppestipendium
* 2018 Aasta noor dirigent (Eesti Kooriühing)

## Viited

## Välislingid
* TAM: dirigendid
* DELTA. Aasta noor dirigent Kuno Kerge intervjuu, ERR arhiiv
Krasnoperekopsk

**Krasnoperekopsk** (ukraina *Красноперекопськ*, vene *Красноперекопск*) on linn Ukrainas Krimmis (*de facto* 2014. aastast Venemaa kontrolli all). Linn asub Perekopi maakitsusel Põhja-Krimmi kanali ääres.

Asula rajati soodavabriku töötajate asulana 1932. aastal ja sai linnaõigused 1966. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 31 023 elanikku.

12. mail 2016 võttis Ukraina parlament vastu otsuse, millega linna ametlikuks nimeks saab **Janõ Kapu**, kuid otsus jõustub pärast Krimmi Ukraina kontrolli alla minekut.

## Viited

## Välislingid
Scott Laughton

**Scott Laughton** (sündinud 30. mail 1994 Oakville'is Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Philadelphia Flyers ründajana vasakäärel.

2010. aastal liitus ta Ontario Hockey League'i klubiga Oshawa Generals.

2012. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Flyersi poolt 20. valikuna. NHL-is debüteeris ta 19. jaanuaril 2013. Kogu hooaja 2013–14 mängis ta taas Oshawa Generalsis. NHL-is lõi ta oma esimese värava 13. detsembril 2014 mängus Carolina Hurricanesi vastu. Suurema osa hooajast 2016–17 mängis ta American Hockey League'i klubis Lehigh Valley Phantoms. Järgmisel hooajal kindlustas ta koha Flyersi põhikoosseisus.

2019. aasta juulis pikendas ta Flyersiga lepingut kahe aasta võrra.

## Viited

## Välislingid
* Scott Laughton NHL.com lehel
* Scott Laughton hockeydb.com lehel
Joonas Korpisalo

**Joonas Korpisalo** (sündinud 28. aprillil 1994 Poris) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Los Angeles Kings.

Enne karjääri Põhja-Ameerikas mängis ta Soome klubides Jokerit, Kiekko-Vantaa, Ilves ja LeKi.

2012. aastal valis Columbus Blue Jackets ta NHL-i ''draft''is Blue Jacketsi poolt 62. valikuna. 2014. aasta märtsis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2014–15 debüteeris ta American Hockey League'i (AHL) klubis Springfield Falcons. NHL-is debüteeris Korpisalo hooajal 2015–16. Samal hooajal mängis ta AHL-i klubis Lake Erie Monsters, kellega võitis Calder Cup'i.

2020. aasta aprillis pikendas ta Blue Jacketsiga lepingut kahe aasta võrra. 2020. aastal valiti Korpisalo NHL-i tähtede mängule, kuid vigastuse tõttu ta seal ei osalenud.

11. augustil 2020 tegi Korpisalo Stanley karika väljalangemismängude esimese vooru esimeses mängus Tampa Bay Lightningi vastu 85 tõrjet. Lightning suutis viiendal lisaajal löödud väravast võita 3:2. 85 tõrjet tähistas kaasaja NHL-i rekordit.

2023. aasta märtsis kaubeldi Korpisalo koos Vladislav Gavrikoviga Blue Jacketsist Los Angeles Kingsi.

Korpisalo kuulus Soome jäähokikoondisse 2017. maailmameistrivõistlustel.

Tema isa Jari Korpisalo oli samuti jäähokimängija.

## Viited

## Välislingid
* Joonas Korpisalo NHL.com lehel
* Joonas Korpisalo hockeydb.com lehel
Džankoi

**Džankoi** (ukraina ja vene *Джанкой*) on linn Ukrainas Krimmis (*de facto* 2014. aastast alates Venemaa kontrolli all). Džankoi on Džankoi rajooni keskus.

Asulat on esmamainitud 1855. aastal ja sai linnaõigused 1926. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 43 343. Neist 59,8% olid venelased, 25,9% ukrainlased ja 8,1% krimmitatarlased.

Džankoi on tähtis transpordisõlm.

## Viited

## Välislingid
Mardi talu

**Mardi talu** asub Luulupe külas Saaremaal.

Mardi talus hoitakse au sees meie esivanemate taluarhitektuuri, -kultuuri, töid ja tegemisi. Jõudumööda taastatakse vana rehimaja, säilitades kõike vana. Korrastatakse talumaid talupoja mõistusega.
Ambitsioonikalt võib talu kutsuda pärandtaluks. Talus on vana rehimaja, on põlised koduloomad. Kihnu maalambad ja maakanad.

## Tunnustus
* 2015 – Leisi valla Kena Kodu auhind
* 2016 – Saare maakonna tunnuskiri ja Rahandusministeeriumi tänukiri 

Mardi talu blogi oli 2016. aasta parim aiandusblogi, 2018. aasta parim aiandus- ja talublogi ja 2019. aastal teise koha vääriline kodublogide hulgas. Mardi talust on kirjutanud ajakirjad Nipiraamat, Pööning, Oma Kodu, Maakodu, Naisteleht.

## Välislingid
*Mardi talu koduleht
Åsa Larsson

**Åsa Elena Larsson** (sündinud 28. juunil 1966 Uppsalas) on Rootsi jurist ja kirjanik. 

## Elukäik
Larsson kasvas üles Põhja-Rootsis Kirunas, kuhu tema perekond kolis kui ta oli 4-aastane. 

Ta õppis Uppsala Ülikoolis õigusteadust ning on töötanud maksujuristina. 

2003. aastal ilmus tema esikteos, kriminaalromaan "Solstorm" ("Päikesetorm"), kus maksujurist Rebecka Martinsson lahendab Kirunas toime pandud mõrvamüsteeriumit. Raamat sai bestselleriks ning pälvis Rootsi kriminaalromaanikirjanikke ühendavalt organisatsioonilt Svenska Deckarakademin aasta debüütromaani auhinna. Seda on Rootsis müüdud üle 350 000 eksemplari. 2004. aastal ilmunud Martinssoni sarja teine raamat "Det blod som spillts" ("Veresüü") pälvis parima rootsi kriminaalromaani auhinna. Sama auhinna sai ka Martinssoni sarja viies osa, 2012. aastal ilmunud "Till offer åt Molok".

2006. aastal pälvis ta ametiühingu Vision välja antava Rootsi aasta kirjaniku auhinna. Valik sünnib ametiühingu liikmete seas läbi viidava hääletamise tulemusel. 

2007. aastal tehti "Päikesetormi" põhjal samanimeline film, kus peaosa mängis Poola–Rootsi näitleja Izabella Scorupco. 

Rebecka Martinssoni ainetel on tehtud ka teleseriaal. 2017. aastal oli Rootsi kanali TV4 eetris sarja esimene hooaeg ning 2020. aastal teine hooaeg. Mõlema hooaja jooksul näidati 8 osa, kokku on tehtud 16 osa. 

Aastatel 2014–2018 kirjutas Larsson koos Ingela Korselliga kümneosalise 9–12 aastastele lastele mõeldud põnevuslugude sarja "PAX". 

## Isiklikku
Larssonil on kaks last ja ta elab Mariefredis.

Tema isapoolne vanaisa Erik Larsson oli suusataja ning esindas Rootsit 1936. aasta olümpiamängudel, kus võitis kuldmedali ja pronksmedali. 

## Bibliograafia
### Romaanid
* 2003 – "Solstorm" (eesti keeles "Päikesetorm", tõlkinud Maarja Aaloe, Varrak, 2015) 
* 2004 – "Det blod som spillts" (eesti keeles "Veresüü", tõlkinud Maarja Aaloe, Varrak, 2016)
* 2006 – "Svart stig"
* 2008 – "Till dess din vrede upphör"
* 2012 – "Till offer åt Molok"
* 2021 – "Fädernas missgärningar"

### PAX-sari
* 2014 – "Nidstången" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Loitsusau", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2014)
* 2014 – "Grimmen" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Sünk", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2015)
* 2015 – "Mylingen" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Kummituslaps", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2015)
* 2015 – "Bjäran" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Kratt", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2015)
* 2015 – "Gasten" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Lummutis", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2016)
* 2016 – "Näcken" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Näkk", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2016)
* 2016 – "Pestan" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Katkuhaldjas", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2017)
* 2017 – "Vitormen" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Hõbemadu", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2017)
* 2017 – "Maran" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Luupainaja", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2018)
* 2018 – "Draugen" (Koos Ingela Korselliga) (eesti keeles "Kodukäija", tõlkinud Kadri Papp, Varrak, 2019)
Dmitri Kordas

**Dmitri Kordas** (sündinud 19. augustil 1986) on Eesti näitleja.

Ta lõpetas aastal 2009 Venemaa Teatrikunsti Instituudi – GITIS (Aleksei Borodini meistriklassi).

Ta on aastast 2011 Vene Teatri näitleja.

## Isiklikku
Ta on aastast 2011 abielus näitleja Jekaterina Kordasega (neiuna Jekaterina Nikolajeva).

## Välislingid
*Dmitri Kordas Vene Teatri kodulehel

## Rolle
Kintspüksid

**Kintspüksid** on kitsad põlvpüksid, mida kanti endisaegses meesteriietuses (praegu kasutusel rahvariietuses).

## Ajaloost
Põhja- ja Kesk-Eestis hakati meeste poolt avaraid põlvpükse kandma alates 17. sajandist Euroopa moe eeskujul. 18. sajandil kanti neid kogu Eestis, v.a. saared. Sellega koos tuli tarvitusele ka nimetus *püksid*. 19. sajandi algul jõudsid  Põhja-Eestis riietusse kitsad, vastu keha hoidvad põlvpüksid, mida nimetati kintspüksid (ka *kintpüksid* või *kukepüksid*). Nende kandmine levis üle kogu Eesti ja ka saartele. 19. sajandi lõpupoole võeti Euroopast üle pikkade pükste kandmise mood.

Kintspükse õmmeldakse neljast tükist, õmblused on külgedel ning ees alla keeratav *lakk*, mis on mõlemast ülanurgast või ka eest nööbitav. Säärte värvlid köidetakse sisseaetud paeltega või seotakse värvlite peale pandud säärepaltega. Sääreotstel olevad lõhikud kinnitatakse 2–3 nööbiga. Kintspüksid õmmeldakse enamasti potisinisest riidest. 

## Vaata ka
*aluspüksid
*dressipüksid
*haaremipüksid
*kaatsad
*kaltsad
*põlvpüksid
*pepuvahepüksid
*püksid
*teksad

## Viited

## Välislingid
*  Eesti rahvarõivad. Laiuse mees.
Ķoniņciems (Saka vald)

**Ķoniņciems** (ka **Ķonenieki**, **Ķoninieki** või **Turaidas**) on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub Durbe jõe kaldal ja jääb valla keskusest Sakast 5, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 11 ning Riiast 209 kilomeetri kaugusele. Ķoniņciemsis asub Turaidase bussipeatus. 

Küla jääb Grīnise looduskaitseala servale. Ķoniņciemsis asuv Puuslikumäe nime kandev linnamägi  on riikliku kaitse all olev mälestis.

Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

## Viited
Mežaine

**Mežaine** on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla lõunaosas merepinnast 10 meetri kõrgusel Durbe jõe kaldal. Mežaine jääb valla keskusest Sakast 8,5, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 15 ja Riiast 2012 kilomeetri kaugusel. Külas asub Mežaine bussipeatus. 

Asula on kujunenud Sūrikase metskonna juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Mežaine jääb Grīnise looduskaitseala servale.

## Viited
Sigaretikoni

**Sigaretikoni** ehk **suitsukoni** sigareti suitsetamisel alles jääv sigaretiosa. 

## Sigaretikoni kui jääde
Suitsukonid on üks peamisi jäätmete tekitajaid maailmas ja suurim reostus ookeanites.  Igal aastal toodetakse keskmiselt 6 triljonit sigaretti,  millest 4,5 triljonit visatakse maha.  Sigaret ise on biolagunev, kuid sigaretifilter ei ole.  Suitsufiltrites sisalduvad raskmetallid nagu arseen, kroom, nikkel, kaadmium ning peamiselt plastikkiud lagunevad keskkonnas väga aeglaselt, mille käigus pääsevad ohtlikud kemikaalid veekogudesse, õhku ja pinnasesse.   Suitsukonide saaste vähendab taimede idanemisvõimet ja võrse pikkust. 

## Sigaretikonid ehitusmaterjalina
Sigaretikonisid saab kasutada lisamaterjalina savitellistes ja teekatetes.

### Tellistes
Survetugevuse vähenemise tõttu sõltub suitsukonide protsendiline sisaldus sellest, millisesse valdkonda telliseid toodetakse. Savitellist põletades jäävad suitsukonide ohtlikud kemikaalid tellissesse suletuks ega pääse keskkonda. 

Positiivsed omadused:
* Suitsukonide lisamine savitellistele 1% ulatuses langetab kuni 58% energiahulka, mis kulub telliste põletamisele.  Ehitusmaksumus muutub seetõttu soodsamaks.
*Tellised muutuvad poorsemaks, mille tõttu väheneb soojusjuhtivus. Sellega saab kodumajapidamistes kütmiskulud madalamaks.
*Toorsavile on omane kuivamisel kahanemine. Tellistes tekivad selle tõttu praod.  Suitsukonide lisamisel kahanemine väheneb. 

Negatiivsed omadused:
*Suitsukonide sisaldus kahandab savitellise tihedust, mis omakorda vähendab survetugevust. Läbiviidud katses selgus, et kui ilma suitsukonideta oli survetugevus 48,6 MPa, siis 1%-lise suitsukonide sisalduse korral langes survetugevus kuni 30,8 MPa; 2%-lise sisalduse korral kuni 27,2 MPa. 
*Veeimavus tõuseb suitsukonide lisamisel peaaegu lineaarselt.
 
### Teekattes
Suitsukonid kuivatatakse ahjus 24 tundi ja eemaldatakse üleliigne tubakas. Seejärel peenestatakse väikesteks kiududeks. Kiud seotakse bituumeni ja parafiiniga ning segatakse kuuma asfaldiga.  Sarnaselt savitellisega jäävad kemikaalid asfaldi sisse suletuks.

Omadused:
*Madalama soojusjuhtivuse tõttu ei kuumene teed üle. 
*Tiheda liikluse taluvus ei lange.  

## Viited
Upsēde

**Upsēde** on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla lõunaosas merepinnast 15 meetri kõrgusel Durbe jõe kaldal. Upsēde jääb valla keskusest Sakast 11, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 18 ja Riiast 208 kilomeetri kaugusel. Külas asub Upsēde bussipeatus. Sinna jäävad Upsēde ja Nikase kalmistud.

Nikase talu elumaja ja Laši muinaskalmed on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

## Viited
Kamala Harris

**Kamala Devi Harris** (sündinud 20. oktoobril 1964 Oaklandis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, 49. USA asepresident 2021–2025.
Ta kuulub Demokraatlikku Parteisse. 2017–2021 oli ta Ameerika Ühendriikide senaator ning esindas senatis California osariiki. Ta oli Demokraatlikku Partei kandidaat 2024. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel, kuid kaotas valimised Donald Trumpile. 

Kamala Harris on Jamaicast ja Indiast pärit immigrantide tütar. Ta lõpetas 1986. aastal Howardi Ülikooli politoloogia ja majanduse alal ning sai 1989. aastal juuradoktori kraadi California ülikooli Hastingsi Juurakolledžist. Ta on töötanud prokurörina. 2011–2017 oli ta California osariigi peaprokurör ning alates 3. jaanuarist 2017 senaator. 

2020. aasta presidendivalimistel seadis ta üles oma kandidatuuri Demokraatliku Partei eelvalimistel. 3. detsembril 2019 teatas ta oma loobumisest, tuues põhjuseks rahanappuse. Märtsis 2020 teatas ta oma toetusest Joe Bidenile. 11. augustil 2020 teatas Biden, et on valinud Harrise oma asepresidendikandidaadiks. 

2021. aasta 19. novembril sai temast lühikeseks ajaks (Joe Bideni meditsiiniline protseduur) esimene naine Ameerika Ühendriikide presidendi kohustes. 

Pärast seda kui Joe Biden loobus 2024. aasta juulis uuesti presidendiks kandideerimast, alustas Harris oma valimiskampaaniat. Tema kandidatuuri toetasid lisaks Joe Bidenile mitmed mõjukad demokraadid, teiste seas Bill ja Hillary Clinton ja Nancy Pelosi ning Barack ja Michelle Obama.

## Viited

## Välislingid

* 
*
Mežvidi (Saka vald)

**Mežvidi** on küla (*vasarnīcu ciems* ehk suvilapiirkond) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Küla asub valla lõunaosas  merepinnast 15 meetri kõrgusel Atupe jõe kaldal. Mežvidi jääb valla keskusest Sakast 14, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 21 ja Riiast 211 kilomeetri kaugusele.

## Viited
Aleksandr Serov (laulja)

**Aleksandr Nikolajevitš Serov** (vene keeles Александр Николаевич Серов; ukraina keeles Олександр Миколайович Сєров *Oleksandr Mõkolajovõtš Serov*; sündinud 24. märtsil 1951 Mõkolajivi oblastis Ukraina NSV-s) on vene ja ukraina laulja, helilooja, dirigent, luuletaja ja muusikaprodutsent. 

Eelkõige on ta tuntud samuti Ukrainast pärit Vene helilooja Igor Krutoi loodud laulude «Ты меня любишь», «Как быть», «Мадонна», «Я люблю тебя до слёз» ja «Звездопад» esmaesitajana. 

Kui ta oli laps, oli tema lemmiklaulja Tom Jones. Pärast 8. klassi lõpetamist 1965. aastal astus ta muusikakooli õppima klarnetimängu, selle kõrvalt õppis ta iseseisvalt klaverit.

1969–1972 oli sõjaväeteenistuses Nõukogude armees Sevastopolis.

1970. aastate lõpul ja 1980. aastate algul töötas ta mitme estraadiansambli juhina. 1983. aastal tegi Serov debüüdi rahvusvahelisel lauluvõistlusel Jaltas, kus pälvis 2. koha. 
Tema esimene heliplaat ilmus 1984. aastal. 

1987. aastal pälvis ta peapreemia rahvusvahelisel konkursil „Intertalent” Prahas ning ilmus tema esimene videoklipp lauluga „Madonna”. 1988 sai Serov peapreemia rahvusvahelisel konkursil Budapestis. 1988–1993 andis ta kontserte Saksamaal (koos Dieter Bohleni ja Cliff Richardiga), Iisraelis, Kanadas ja USA-s.

Alates 1987. aastast esineb ta alalise külalisena populaarses telesaates «Песня года» ('aasta laul'). 2013. aastal valmistati Serovi tellimusel ainueksemplarina kuld- ja briljantkaunistustega klaver Bechstein.

## Sanktsioonid

19. oktoobril 2022. aastal kanti ta seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse sanktsioonide nimekirja isikuna „kes nõuavad avalikult agressiivset sõda, õigustavad ja tunnistavad legitiimseks Vene Föderatsiooni relvastatud agressiooni Ukraina vastu ning ajutist Ukraina territooriumi okupeerimist". Sanktsioonid hõlmavad varade blokeerimist, äritegevuse täielikku peatamist ning majandus- ja finantskohustuste täitmise peatamist. Varem kandis Aleksei Navalnõi loodud korruptsioonivastane fond Anti-Corruption Foundation (ACF) Serovi korrumpeerunud ametnike ja sõjaõhutajate nimekirja tema avaliku toetuse eest Venemaa poolt Ukrainas vallandatud sõjale.

## Tunnustus
* 1988 – Leninliku Komsomoli preemia
* 1991 – Vene NFSV teeneline kunstnik 
* 2004 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik
* 2008 – Venemaa siseministeeriumi preemia
* 2011 – Ukraina rahvakunstnik

## Viited

## Välislingid
Shea Weber

**Shea Michael Weber** (sündinud 14. augustil 1985 Sicamousis Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Montreal Canadiens. Ta on klubi meeskonna kapten.

Aastatel 2001–2005 mängis ta neli hooaega Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets.

2003. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Nashville Predatorsi poolt 49. valikuna. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas 6. jaanuaril 2006 mängus Detroit Red Wingsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 6. aprillil mängus St. Louis Bluesi vastu. Järgmisel hooajal kindlustas ta koha Predatorsi põhikoosseisus. Ta mängis Predatorsis kuni 2016. aastani kokku üksteist hooaega. Aastatel 2010–2016 oli ta Predatorsi kapten.

2016. aasta juunis siirdus ta Montreal Canadiensi. 2018. aasta oktoobris määrati ta klubi kapteniks.

NHL-i tähtede mängule on Weber valitud kokku seitse korda (aastatel 2009, 2011, 2012, 2015, 2016, 2017 ja 2020). Hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 on ta valitud NHL-i hooaja sümboolsesse koosseisu (*[[NHL First All-Star Team]]*) ning hooaegadel 2014–15 ja 2014–15 *[[NHL Second All-Star Team]]*i. 2016. aastal pälvis ta Mark Messier Leadership Award'i.

Aastatel 2010 ja 2014 on ta Kanada jäähokikoondise koosseisus tulnud olümpiavõitjaks ning 2007. aastal maailmameistriks. 2010. aasta olümpiaturniiril valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta võitis Kanada koondisega hõbemedali, oli ta resultatiivseim kaitsemängija (4+8) ning ta valiti turniiri parimaks kaitsjaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. 

## Välislingid

* Shea Weber nhl.com lehel
* Shea Weber hockeydb.com lehel
Benjamin Disraeli

**Benjamin Disraeli** (21. detsember 1804 London – 19. aprill 1881 London) oli Suurbritannia poliitik, peaminister 1868. aastal ja aastatel 1874–1880. Ta oli Konservatiivse Partei liige. Teda peetakse tänapäevase konservatiivse erakonna rajajaks ning *one nation*'i mõtteviisi loojaks, mille eesmärgiks on rikaste ja vaeste vahelise lõhe vähendamine. Disraeli on seni ainuke juudi päritolu Suurbritannia peaminister. 

Tema isa oli kirjanik ja õpetlane Isaac D’Israeli. Disraeli ristiti 1817. aastal (12-aastaselt) ja ta sai Inglismaa Kiriku liikmeks.

Esimest korda valiti ta Suurbritannia parlamendi alamkotta 1837. aastal. Poliitikuna puutus ta kokku antisemitsimi ja tugevate eelarvamustega. 1841. aastal püüdis ta saada ministrikohta Robert Peeli valitsuses, kuid Peel keeldus. Seejärel sai Disraelist üks peaministri teravamaid kriitikuid parlamendi alamkojas. 1852. aastal sai ta rahandusministriks Edward Smith-Stanley, neljateistkümnenda Derby krahvi valitsuses. 1868 astus Lord Derby kolmas valitsus tagasi ning uueks peaministriks sai Disraeli. Tema esimene ametiaeg kestis veidi üle üheksa kuu. 1874. aasta parlamendivalimistel saavutas Konservatiivne Partei ülekaaluka võidu ning Disraeli sai taas peaministriks.

1876. aastal sai ta peeriks, esimeseks Beaconsfieldi krahviks.

Disraeli oli ka kirjanik, kellelt ilmus mitu romaani. Neist esimene, "Vivian Grey" ilmus 1826. aastal.
Hilda Vaiksaar

**Hilda Vaiksaar** (kuni 1956 **Hilda Ollino**; 4. juuli 1928 Tori vald, Pärnumaa – 20. aprill 2017) oli eesti korvpallur ja spordipedagoog. 

Ta lõpetas 1947. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1951. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Sportima hakkas 1942. aastal keskkoolis Linda Rummo ja Elo Raiveti juhendamisel, põhiline suunaja oli Kalevi instruktor Arma Sinkel. Ülikoolis treenis ta Edgar Naaritsa juhendamisel korvpalli. Tuli aastatel 1948–1949 ülikooli spordiklubi korvpallinaiskonnas Eesti NSV meistriks ning sai 1950–1951 hõbemedali. Oli 1950. aastal NSV Liidu üliõpilasmeister.

Töötas aastatel 1951–1956 kehalise kasvatuse õpetajana Pärnu 1. Keskkoolis, 1956–1965 Tallinna 21. Keskkoolis ja 1965–1990 Tartu 10. Keskkoolis (oli seal 1971–1985 ühtlasi ka kooli- ja klassivälise töö organisaator). Oli 1960–1974 Eesti NSV kehalise kasvatuse ainekomisjoni sekretär.

Algatas 1962. aastal koos Arvo Tamsariga Tallinna koolide teatejooksuvõistluse "Kuldne sügis" ja 1968. aastal koos Evi Meruskiga Tartu 10. Keskkooli võimlemispeod.

## Teoseid
*"Metoodiline juhend III-IV klassi kehalise kasvatuse õpetajatele laiendatud programmi järgi töötamiseks". Eesti NSV Haridusministeerium. Tallinn 1972
*Vilma Sahva, Hilda Vaiksaar. "Metoodiline juhend I klassi kehalise kasvatuse õpetajale". 1–2. Eesti NSV Haridusministeerium. Tallinn 1982
*Arnold Vaiksaar, Hilda Vaiksaar. "Traditsiooni sünd. Mart Reiniku Gümnaasiumi võimlemis- ja tantsupeod". Mart Reiniku Gümnaasium. Tartu 2000
*"Muraka, küla Pärnu jõe ääres". Koostajad Mari Andrekson, Urve Paluoja, Heino Talviste, Arnold Vaiksaar, Hilda Vaiksaar; kujundaja Mart Rebane. 2006
*"Hilda Vaiksaar-Ollino: Tõde Pärnu Vabadussõjas langenute mälestussambast". Pärnu Postimees, 29. juuni 2010

## Tunnustus
*1971 õppevahendite konkursi auhind (õppefilmi "Ringsüsteem algklassides" eest)
*1980 Eesti NSV teeneline õpetaja

## Isiklikku
Tema abikaasa oli poksija, sporditegelane ja -pedagoog Arnold Vaiksaar. Tema poeg on sõudja ja sporditegelane Jaan Vaiksaar ning pojatütar on sõudja Sille Vaiksaar.

## Viited

## Välislingid
*
*Haud Tori kalmistul
Jocelyn Bell Burnell

**Dame Susan Jocelyn Bell Burnell** (sündinud 15. juulil 1943) on Põhja-Iirimaa astrofüüsik, kes 1967. aastal kraadiõppurina avastas pulsarid. 

## Haridus
Bakalaureusekraadi omandas ta 1965 Glasgow' ülikoolis ja doktorikraadi 1969 Cambridge'i ülikoolis.

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Ta on töötanud Southhamptoni ülikoolis, University College Londonis, Edinburghi kuninglikus observatooriumis ja Open Universitys ning külalisprofessorina Princetoni ülikoolis. Bell Burnell oli 2002–2004 Suurbritannia Kuningliku Astronoomiaseltsi president ja 2008–2010 Füüsikainstituudi (IOP) president. Alates 2018. aastast on ta Dundee ülikooli aurektor.

2018. aastal asutas ta Briti Füüsikainstituudi juurde 2,3 miljoni naela suuruse Bell Burnelli stipendiumifondi, mis toetab naissoost, etnilistest vähemustest ja põgenikest füüsikatudengeid.

## Nobeli poleemika
Pulsarite avastamise eest anti 1974. aastal Nobeli füüsikaauhind Belli juhendajale Antony Hewishile ja astronoom Martin Ryle'ile, Belli auhinnasaajate seas polnud. Paljud tähtsad astronoomid, nende seas Fred Hoyle, kritiseerisid Belli kui pulsarite avastaja auhinnast ilma jätmist. Rootsi Akadeemia 1974. aasta pressiteates füüsikaauhinna kohta rõhutatakse Ryle'i ja Hewishi rolli radioastrofüüsika alal ja tõstetakse esile Hewishi olulisust pulsarite avastamisel. 

## Tunnustus
*1978 – Robert Oppenheimeri mälestusauhind
*2021 – Karl Schwarzschildi medal 
*on valitud Füüsikainstituudi auliikmeks

## Viited
Ostbaha

**Ostbaha** (ka **Ostbaka** või **Ozbaka**) on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Läti]s Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla lääneosas  Saka jõe kaldal ning jääb valla keskusest Sakast 4, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 2,5 ja Riiast 213 kilomeetri kaugusele.

Ostbaha on tekkinud endise Ozbaka mõisa (*Ostbach*) keskuse juurde. Osa külast, kaasa arvatud ka vana mõisakompleks, on tänapäeval Pāvilosta koosseisu arvatud. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Looduskaitse all on Ostbaha parunite matmispaiga puudetukk ja üks pärn ümbermõõduga 3,75 m.

## Viited
Saļiena

**Saļiena** (vanasti ka **Saļienes muiža**) on küla (*mazciems*) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla idaosas ja jääb valla keskusest Sakast 18, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 19 ning Riiast 197 kilomeetri kaugusele.

Saļiena on tekkinud endise Saliene mõisa (*Sallenen*) keskuse juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda. 

Looduskaitse all on künnapuu ümbermõõduga 4.01 m, saar ümbermõõduga 3.73 m, vahtrad (ümbermõõdud 3.62 ja 3.8 m), pärnad  (ümbermõõdud 4.51 ning 4 m), ja kolm Euroopa nulgu (ümbermõõdud 3.35, 2.7 ning 2.98 m).

## Viited
Aleksei Valujev

**Aleksei Aleksejevitš Valujev** (24. august (12. august vkj) 1892 Tallinn - ?) oli Eesti kaitseväelane ja Keskvangla kõrge ametnik 1920–1923. 

Ta sai aastatel 1907–1910 4-klassilise alghariduse Keisrinna Katariina II nimelises Tallinna 4-klassilises Linnakoolis.

Alates 1911. aastast teenis kantseleiametnikuna 2. kubermanguvanglas Tallinnas.

Astus vabatahtlikuna sõjaväkke 24. juulil 1914, misjärel asus õppima lipnike kooli. Oli suurema osa sõjaväeteenistuse ajast haige. 

Eesti rahvaväes alates 23. detsembrist 1918. Määrati 26. jaanuaril 1919 tagavarapataljoni 6. roodu nooremohvitseriks, kus oli oktoobrini 1920. Auastmelt nooremleitnant.

Teenis alates oktoobrist 1920 Keskvanglas, algul kohusetäitja, hiljem kuni jaanuarini 1921 ülem. Veebruarist 1921 kuni 1923. aastani oli ta vanglaülema abi.

## Tunnustus
*Püha Anna ordeni 3. järk
*Püha Stanislavi ordeni 3. järk

## Välislingid
*Eesti ohvitserid 1918–1940
*''Русская Эстония''
Leo Filippov

**Leo Filippov** (sündinud 13. novembril 1950) on eesti looduskaitsja ning erialalt metsakasvatuse insener.

Ta on lõpetanud Eesti Põllumajanduse Akadeemia 1974. aastal.

Filippovile tehti pakkumine jääda Maaülikooli teadlaseks, kuid mehe südameasjaks jäid siiski kodumets ja kodumeri. Ta töötas Sõrve metskonna metsaülemana (1974–1986), samuti Saare maavalitsuses (1987–2013).

Ta on Eesti Saarte Kogu asutamise algataja; Saaremaa Merekultuuri Seltsi, Eesti Väikesadamate Liidu ja põlispuude omanike ühenduse asutajaliige.

Rääkis saates "Ööülikool" teemal "Vanad metsatarkused"

## Tunnustus
* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2025 Eesti looduskaitsemärk

## Viited
Robert Kimbrough

**Robert Shane Kimbrough** (sündinud 4. juunil 1967) on Ameerika Ühendriikide endine astronaut ja sõjaväelane.

Kimbrough lõpetas 1989. aastal Ameerika Ühendriikide Sõjaväeakadeemia ning osales AH-64 Apache piloodina operatsioonis "Kõrbetorm". 2004. aastal valiti ta NASA astronaudiks.

2008. aastal osales ta Space Shuttle'i programmi missioonil STS-126. 2016. aastal oli ta Rahvusvahelise Kosmosejaama (ISS)  49. ekspeditsiooni liige ja 50. ekspeditsiooni komandör. Juulis 2020 teatas NASA, et Kimbrough on määratud missiooni SpaceX Crew-2 komandöriks. Kimbrough oli 2021. aastal ISS-i 65. ja 66. ekspeditsiooni liige. Ta lahkus NASA-st 31. juulil 2022.

## Viited
Ljubov Agapova

**Ljubov Agapova** (vene keeles *Любовь Агапова*; sündinud 24. mail 1956 Tšehhovis Sahhalini oblastis) on Eesti näitleja.

Ta lõpetas 1973. aastal Tšehhovi 2. Keskkooli ja aastal 1977 Kaug-Ida Kaunite Kunstide Pedagoogilise Instituudi.

Ta töötas aastatel 1977–1983 Liepājas Balti Laevastiku Draamateatris, aastatel 1983–1985 Kaliningradi Draamateatris.

1985. aastast on ta Vene Teatri näitleja.

## Tunnustus
* 2020 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Rollid

## Isiklikku
Ta on olnud abielus näitleja Aleksandr Ivaškevitšiga.

## Viited

## Välislingid
* Ljubov Agapova Vene Teatri kodulehel
*Ljubov Agapova Eesti teatri biograafilise leksikoni veebiversioonis
Kaatsad

**Kaatsad** olid Võru ja Setu murdes, samuti saarte murdes  vanaaegsed linased või takused pikad meeste püksid.

Kagu-Eestis kantud suhteliselt kitsaste säärtega kaatsadele, mis olid tehtud ühest riidelaiast (ilma välise küljeõmbluseta), andis laiust juurde jalgevahele õmmeldud rombikujuline kiil ehk vahetükk, mida kutsuti *põrnaks*. Pükse hoidis üleval palistusest läbiaetud nöör või kroogiti ülaäär värvli külge, mis kinnitati nööbi või pööraga. Kaatsad tehti 19. sajandi I poolel valgest, sajandi II poolel hallitriibulisest linasest või takusest kangast. Lõikelt sarnanesid need vene ja valgevene pükstega.

## Vaata ka
*aluspüksid
*dressipüksid
*haaremipüksid
*kaltsad
*kintspüksid
*põlvpüksid
*püksid
*teksad
*uusad

## Viited

## Välislingid
*  Linased meeste püksid 19. sajandil. 
*  Eesti rahvarõivad. Räpina mehe püksid.
Tonadilla

***Tonadilla*** (deminutiiv hispaania keele sõnast *tonada*, mis tähistas teatud tüüpi soololaulu) oli satiiriline muusikaline minikomöödia, mis oli väga populaarne 18. sajandi ja 19. sajandi alguse Hispaania teatris, kuid ka pärast 18. sajandit Kuubal ja teistes Hispaania kolooniates.

## Ajaloost
*Tonadilla* oli algselt paljude salmidega laul, mis oli kirjutatud lavastuses teksti vahele või mida esitati ilmaliku sisuga *comedia* vaatuste vaheajal, tavaliselt koos järgneva tantsuga. Hiljem hakati *tonadilla* tekstidesse kirjutama dialooge eri tegelaste vahel, nii et seda laulsid eri osatäitjad ja järk-järgult laienes *tonadilla* iseseisvaks muusikateatri žanriks, kümme kui kakskümmend minutit kestvaks pisiooperiks. Mõnikord kasutatakse lavastuse kohta väljendit *tonadilla escénica*, et eristada seda laulust.

*Tonadilla* kujunemisajaks peetakse 1750. aastaid Madridis, kus see sai tavapäraseks osaks teatrimajade repertuaaris, koos tantsu, laulu ja põhimeelelahutusega. Esimesteks *tonadilla*de kirjutajateks on peetud katalaani heliloojat Luis Misóni, samuti Antonio Guerrerot. Teised tonadillade autorid Hispaanias olid Blas de Laserna, Pablo Esteve, Joaquín Rodrigo ja Jacinto Valledor.

Tonadilla tegelasteks oli lihtrahvas, nagu talupojad, kõrtsipidajad, mustlased, habemeajajad, ja selles kasutati rahvalikku igapäevakeelt. Muusika laenas ja kasutas sageli traditsioonilisi viise ja rahvamuusikat ning rahvatantse. Tonadilla mõjutas Hispaaniale iseloomuliku muusikateatri žanri zarzuela kujunemist.

## Vaata ka
* intermetso
* *[[intermède]]*

## Viited
Kahkjas pilvik

**Kahkjas pilvik** (*Russula exalbicans*) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv söögiseen.

Kübar on roosa kuni purpurpunane, keskelt pleekuv, 5–10&nbsp;cm lai.

Kahkjas pilvik on kupatatult söödav. Eestis kasvab ta harva kaasikutes, augustist oktoobrini.

## Viited

## Välislingid

*
Paul Byron

**James Paul Byron** (sündinud 27. aprillil 1989 Ottawas Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Montreal Canadiens ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.

Aastatel 2006–2009 mängis ta kolm hooaega Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Gatineau Olympiques.

2007. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Buffalo Sabresi poolt 179. valikuna. 2009. aastal asus ta mängima American Hockey League'i (AHL) klubis Portland Pirates, mis oli Sabresi noorteklubi. Sabresi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 22. jaanuaril 2011 mängus New York Islandersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 24. jaanuaril mängus Ottawa Senatorsi vastu.

2011. aasta juunis liitus ta Calgary Flamesiga. Esimesel kahel hooajal sai rohkem mänguaega AHL-is mänginud Flamesi noorteklubis Abbotsford Heat.

2015. aasta oktoobris liitus ta Montreal Canadiensiga. Hooaeg 2016–17 oli Byroni senise NHL-i karjääri edukaim, kuid ta lõi 22 väravat ja andis 21 väravasöötu. 2018. aasta septembris pikendas ta Canadiensiga lepingut nelja aasta võrra.

## Viited

## Välislingid
* Paul Byron NHL.com lehel
* Paul Byron hockeydb.com lehel
Rīva

**Rīva** on küla (*vidējciems*) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla kirdeosas merepinnast 20 meetri kõrgusel Rīva jõe kaldal. Rīvas on raamatukogu.

Küla on tekkinud Pievikase mõisa (*Pewicken*) keskuse juurde. Hiljem asusid seal kolhoosi "Centība" osakonnakeskus ja kruusatöötlemisettevõte "Rīva". Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Külas on sündinud baltisaksa maalikunstnik Johann Lebrecht Eggink.

Aastal 2005 oli külas 105 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 48, aastal 2020 aga 39.

## Viited
TRAPPIST

**Transiting Planets and Planetesimals Small Telescope (TRAPPIST)** on kaks robotteleskoopi, mida kasutab Liège'i Ülikool.

Teleskoopide eesmärgiks on otsida eksoplaneete ja Päikese ümber tiirlevaid komeete. TRAPPISTi lõunapoolne teleskoop asub Euroopa Lõunaobservatooriumi La Silla observatooriumis Tšiilis ning see alustas tööd 2010. aastal. Põhjapoolne teleskoop asub Marokos Oukaïmedeni observatooriumis ning alustas tööd 2016. aastal.

## Viited
Volksbank Mittweida eG

**Volksbank Mittweida eG** on ühistupank, mille peakontor asub Saksimaal Mittweidas.

Gewerbebank Mittweida asutamisega pandi alus tänapäeva Volksbank Mittweida eG-le. 13. novembril 1923 toimus asutamiskoosolek Mittweidaeri restoranis Moritzburg.

Regionaalpangas töötab peaaegu 185 inimest ja ta hooldab 36 600 klienti, kellest 12 513 on liikmed (2019. aasta lõpu seisuga). 2019. aasta bilansimaht oli 2,1 miljardit eurot, mis on 17,3% rohkem kui eelmisel aastal.

Volksbank Mittweida eG-l on Saksimaal 9 filiaali ja 4 iseteeninduspunkti.

## Ühiskondlik kaasamine ja tütarettevõtted
* *Mittweida innovativ Gesellschaft für Wissenstransfer mbH*: Tütarettevõte tegeleb peamiselt selliste uuenduslike projektide nagu Werkbank 32 elluviimisega. Werkbank32 abil  ehitatakse vana pesumajahoone ümber innovatsiooni ja alustavate ettevõtete teadus- ja ärilinnakuks. Avamine on kavandatud 28. septembril 2020.
* * Blockchain-Schaufensterregion Mittweida *: on Mittweida linna, Volksbank Mittweida eG ja Hochschule Mittweida ühisprojekt. BMBF-i programmiga WIR! Püüavad nad ühiselt eesmärki arendada Mittweida regioon omamoodi blockchain-tehnoloogia tutvustamiseks.
* * Algatus väärtuslik ettevõttekultuur: * Siin viiakse teadusuuringud ja praktika kooskõlla, mõistes ettevõttekultuuri kui edasiarendamise vahendit ja analüüsides seda teaduslikult põhjendatud küsitlusinstrumendi abil.
* * Mittweida Innovativ: * Mittweida Innovativ Gesellschaft für Wissenstransfer mbH on spetsialiseerunud innovaatilistele projektidele. Tütarettevõttel on kontor Tallinnas (Eesti) olnud alates 2019. aastast. See seisneb innovatsioonisuundumuste väljaselgitamises ja põnevate projektide toetamises, eriti digitaliseerimise valdkonnas.
* * Volksbank Mittweida Immobilien Service GmbH: * Tütarettevõtte ärivaldkond keskendub klassikalisele kinnisvaraärile - objektide rentimisele, ostmisele või müümisele.

## Programmide rahastamine
Volksbank Mittweida eG teeb rohkem vabatahtlikku tööd Mittweida - Kesk-Saksi piirkonnas. Kohalikke spordiklubisid rahastatakse võistluse Stars des Sports kaudu, mille on algatanud Saksamaa Volksbanksi föderaalne liit ja Raiffeisenbanks e.V. (BVR). Seal on ka kogukonna sihtasutus Volksbank Mittweida: kogukonna sihtasutus toetas piirkondlikke projekte üle 25 000 euroga. Kogukonna sihtasutus on spordisponsorluse valdkonnas tegutsenud alates 1999. aastast, kuid toetab ka sotsiaal-kultuurilisi projekte.

## Välislingid
* Volksbank Mittweida eG
* "Aasta pank" "Keskmise suurusega ettevõtete peaauhinna"
Strante

**Strante** on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla põhjaosas ning jääb valla keskusest Sakast 8,5, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 6,5 ja Riiast 202 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud endise Strante mõisa (*Strandhof*) keskuse juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Külla jääb osaliselt Strante-Ulmale järsakrannik. Külas kasvavad künnapuud (ümbermõõduga 4,9 m ja 4,17 m) hobukastanid (ümbermõõduga 3 ja 3,59 m), pöögid (ümbermõõduga 4,48 m, 5,24 m ja 4,2 m), vahtrad (ümbermõõduga 3,67 m, 3,8 m ja 3,79 m), pärn ümbermõõduga 5 m ning saar ümbermõõduga 3,5 m on looduskaitse all. 

2016. aastal oli külas 32 elanikku, 2018. aastal 24 ja 2020. aastal 21.

## Viited
Ulmale

**Ulmale** on küla (*mazciems*) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.

Küla asub valla põhjaosas merepinnast 14 meetri kõrgusel Läänemere kaldal ning jääb endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 10 ja Riiast 200 kilomeetri kaugusele. 

Küla on tekkinud endise Ulmale mõisa (*Ullmahlen*) keskuse juurde. Kuni 1945. aastani oli see Ulmale valla keskuseks ja 1962. aastani Ulmale külanõukogu keskuseks. Tänapäeval on sellega liidetud ka Labragsi küla Saka valla aladele jääv osa. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.

Külas asub Ulmale mototrass. Ulmales on raamatukogu.

Mereäärne asula on suvituspiirkond, sealsed elanikud tegelevad ka kalapüügiga. Külas asub babtistide palvemaja, mis ei ole aga tänapäeval kasutusel.

Külla jääb osaliselt Strante-Ulmale järsakrannik. Külas kasvavad männid (ümbermõõduga 2,5 m ja 2,65 m), vaher ümbermõõduga 4,44 m ning pärn ümbermõõduga 3,64 m on looduskaitse all. Looduskaitse all on ka Ulmale park. Küla idapiiril asuv hiiepaik Ulmale ehk Piņņi ohvrikivi on riikliku kaitse all olev mälestis.

2016. aastal oli külas 70, 2018. aastal 71 ja 2020. aastal 67 elanikku.

## Viited
Kaltsad

**Kaltsad** (ka *kaldsad* või *kalsad* ) on etnograafias vanemat tüüpi kitsaste säärtega pikad püksid.

Kaltsasid kandsid 19. sajandi II pooles ja 20. sajandi alguses põhiliselt mulgi mehed. Need püksid olid valmistatud linasest, takusest või villasest valgest riidest, nad olid lihtsalõikelised ja kitsaste säärtega, mis ulatusid allapoole sääremarja ning seoti säärepaeltega kokku. Värvliotstest kinnitati püksid paela ja aasa abil, vahel ka nööbiga.  Pükste esilõike osa jäi pooleldi lahti ja särk kippus sealt välja paistma. Selle varjamiseks kanti esilõike ees vöö küljes lakaga nahktaskut, milles hoiti nuga, raha, piipu, tubakat, tulerauda jm tarvilikku. Pükste istmikuosale oli lõikega lisatud ristkülikukujuline tükk, mis kokkuõmblemisel koguti tihedalt kurrutatud krookesse. Sellised püksid olid lätipärased ning neid nimetati ka keeruga kaltsadeks.
  
Lisaks nimetati kaltsadeks mõnel pool kintspükstega kantavad linaseid, takuseid või villaseid sääriseid.

## Vaata ka
*aluspüksid
*dressipüksid
*haaremipüksid
*kaatsad
*kintspüksid
*põlvpüksid
*püksid
*teksad
*uusad

## Viited

## Välislingid
*  Eesti rahvarõivad. Helme mees. 
* Kaltsad. Viljandi Muuseum
Ingbert Liebing

**Ingbert Liebing** (sündinud 11. mail 1963 Flensburgis) on Saksamaa poliitik.

Ta on Munitsipaalettevõtete Ühingu (saksa: Verband kommunaler Unternehmen e.V. (VKU)) tegevjuht ja oli Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) poliitik. Aastatel 2005–2017 oli ta Saksamaa Liidupäeva liige ning 2013–2017 Saksamaa CDU ja CSU kohaliku poliitilise ühenduse föderaalne esimees.

## Elukäik ja töö
Pärast Neumünsteri keskkooli lõpetamist 1982. aastal läbis Liebing sõjaväeteenistuse ja asus 1983. aastal õppima Kieli Christian Albrechti Ülikoolis kirjandust, politoloogiat ja idamaiseid õpinguid, mille ta lõpetas 1990. aastal magistrikraadiga (M.A.). 

Seejärel töötas ta Schleswig-Holsteini liidumaa parlamendis teaduse assistendina.

Ingbert Liebing on Berliini Munitsipaalettevõtete Ühingu (saksa: Verband kommunaler Unternehmen e.V. (VKU)) tegevdirektor alates 2020. aastast.

Ingbert Liebing on abielus ja tal on kaks tütart. Ta on Sylti saarel elanud alates 1996. aastast.
Soodaklaas

**Soodaklaas** on suhteliselt pehme ja kergesti töödeldav klaas, mille koostises räbusti ehk loistjana (sulatusainena) kasutatakse soodat. Soodaklaasist on tehtud näiteks klaastaarat, laboriklaasi ja vanemal ajal aknaklaase. Klaasikunstis on soodaklaasist toorikud väga sobivad näiteks teemantgraveeringuks ja muuks külmtöötluseks.

## Viited
Ümarlihv

**Ümarlihv**, ka **kabašon-** või **''cabochon''-lihv** [kaboš·o(n)] on enamasti poolvääriskivide puhul ja läbipaistmatute vääriskivide puhul kasutatav lihvitüüp, mille puhul lihvitakse kivi ühtlaselt kumeraks. Ümarlihv toob hästi välja eri toonide vaheldumise ja sillerdamise vääris- või ehtekivi ühtlaselt siledal, nurkadeta pinnal.

*Cabochon*ideks ehk ümarlihvideks võidakse nimetada ka selle lihviga mineraalipalu või kive endid.

Ümarlihv on ajalooliselt vanem kui fassettlihv, antiikajal ja keskajal lihviti ümaraks ka need kivid, mille puhul hiljem kasutati fassettidena lihvimist.

## Näiteid

Tourmalines cabochons 21207.jpg|Eri värvi turmaliinid
Star-Saphire.jpg|Tähtsafiir
Citrine cabochon gemstone.JPG|Tsitriin
Opal-white2.jpg|Väärisopaal
Estonian Museum of Natural History Specimen No 178073 photo (g229 g229-436 jpg).jpg|Sammalahhaat
Amber.pendants.800pix.050203.jpg|Merevaigust ripatsid
Winchestercathedralwoodlockring.jpg|Ümarlihvitud safiiriga 13. sajandi sõrmus Winchesteri katedraalis


## Viited
Ametüstpilvik

**Ametüstpilvik** (*Russula azurea*) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv söögiseen.

Kübar on violetne kuni purpurlilla, 4–8&nbsp;cm lai.

## Välislingid

*
*Ametüstpilviku levik Soomes
Marat Gramov

**Marat Vladimirovitš Gramov** (vene keeles *Марат Владимирович Грамов*; 27. november 1927 Bridino Toropetsi maakond Pihkva kubermang – 26. veebruar 1998 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigi- ja parteitegelane ning spordifunktsionäär, ta oli aastatel 1986–1990 NLKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta oli aastatel 1983–1989 NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Kehakultuuri ja Spordi Üleliidulise Komitee esimees.
Lilia Šinkarjova

**Lilia Šinkarjova** (sündinud 5. jaanuaril 1948) on Eesti näitleja.

Ta on õppinud Vladivostoki Kunstide Instituudis (Владивостокский Институт Искусств).

Ta on aastast 1971 Vene Teatri näitleja.

## Isiklikku
Ta on abielus näitleja Vladimir Antippiga, nende tütar Maria Antipp (sündinud 1981) on Venemaa näitleja.

## Rollid

## Tunnustus
*2023 Tallinna teenetemärk

## Välislingid
*Lilia Šinkarjova Vene Teatri kodulehel
Uusad

**Uusad** (ka *huusad*) olid läänemurdes vanaaegsed valgest ja hallist linasest, takusest või villasest riidest  meeste püksid.

Põhiliselt kandsid uusasid Kihnu mehed kuni 19. sajandi  lõpuni. Nendel pikkadel või poolpikkadel pükstel olid kitsavõitu sääred, kuid avarust andis uusadele jalgevaheline kiil. Püksid olid värvli külge kroogitud ning neid hoidis üleval sõlmitavate otstega värvelkinnis.

## Vaata ka
*aluspüksid
*dressipüksid
*haaremipüksid
*kaatsad
*kaltsad
*kintspüksid
*põlvpüksid
*püksid
*teksad

## Viited

 
## Välislingid
* Uusad. Eesti Vabaõhumuuseum 
*  Eesti rahvarõivad. Kihnu mees.
Tušita

**Tušita** (sanskriti keeles *tuṣita *‘rahuldav, rõõmuküllane’; tiibeti keeles *dga’ ldan*) on budistlikus kosmoloogias üks deevade seisunditest (*devaloka*) kõrgemas ihade olus (*kamaloka*), mis ei ole enam seotud maiste asjadega.

Budistliku mütoloogia järgi kestab elu Tušitas 4000 aastat, kusjuures sealse aasta üks päev vastab 400 maapealsele aastale. Tušitas veedavad bodhisattvad oma eelviimase elu enne seda, kui laskuvad maa peale ning saavad budaks. 

Kui Šākjamuni laskus Tušitast inimeste maailma, pani ta oma krooni järgmise, tulevase buda Maitreja pähe, kes praegu kuulutab seal jumalatele seadmust ning ootab oma aega maa peale laskumiseks.

Buddha Šākjamuni ema Māyā kehastus uuesti Tušitas. 

## Viited

## Välislingid

* Palikanon.com: tusita.
Irmino

**Irmino** on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Asub Kadijivka ja Pervomaiski vahel, Luhani paremkaldal.

1977–2010 oli linna nimi **Teplogirsk** 2014. aastast on linn mässuliste nn Luhanski Rahvavabariigi kontrolli all.

Peamine majandusharu oli pikka aega kivisöe kaevandamine. 1927. aastast töötas seal Aleksei Stahhanov. 1995. aastal kaevandus suleti.

## Viited

## Välislingid
Piir (perekonnanimi)

**Piir** on eesti perekonnanimi. 

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Piir 581 inimesel (291 mehel ja 290 naisel). Perekonnanimede levikult on Piir meeste puhul 153. ja naiste puhul 184. kohal.

## Nime kandjaid
*Enno Piir, eesti koduloolane (1910–2006)
*Gustav Piir, eesti vaimulik (1961–) 
*Helmut Piir, eesti vaimulik (1924–1976)
*Ivar Piir, eesti füüsik (1929–2017)
*Joosep Piir, eesti põllumees (1847–1934)
*Juhan Piir, Puiatu vallavanem (1886–1974)
*Koidula Piir, eesti keemik (1929–2018) 
*Ly Piir, eesti iluuisutaja ja treener (1930–2020)
*Robert Piir, eesti puuviljandusteadlane (1930–)
*Uno Piir, eesti jalgpallitreener (1929–)

## Viited