Vaatlus

**Vaatlus** on tähelepanekute tegemine füüsilise maailma kohta meeltetaju abil. 

Kogemusteadustes ehk empiirilistes teadustes (loodusteaduses ja teistes reaalteadustes) on vaatlus üks tähtsamaid uurimismeetodeid.   

Kitsamas tähenduses mõeldakse teadusfilosoofias **vaatluse** all nähtuste jälgimist sellisel kujul, nagu need uurija sekkumiseta eest leitakse. Selles mõttes eristatakse vaatlust eksperimendist ehk katsest, mille puhul jälgitakse nähtusi, mis ilmnevad spetsiaalselt loodud ja olulisel määral kontrollitavates tingimustes. Vaatlus laiemas tähenduses on katse hädavajalik osa, sest see võimaldab tulemusi registreerida ja võrrelda.. 

## Eelarvamustevaba vaatluse võimatus
Francis Bacon leidis, et teaduslik vaatlus peaks olema võimalikult objektiivne ja andmete kogumisel süsteemne, et toetuda faktidele, mitte eelarvamustest lähtuvatele teooriatele (vt induktsioon). Tema induktsioonimeetod näeb ette, et vaatlused kogutakse hoolikalt ja järjestatult, et teha nende põhjal üldistusi. Samas otsustab vaatleja juba ette, millele tähelepanu pöörata ja milliseid andmeid koguda, seega  ei saa vaatlus olla täiesti neutraalne.

Vaatlusi pole võimalik teha ilma eelneva arusaamata vaadeldava loomusest. Vaatlus eeldab arusaama sellest, millistele asjadele või omadustele tuleb tähelepanu pöörata. See arusaam võib olla teooriaeelne ja isegi teadvustamata. 
Ka Baconi meetod eeldab andmete kogumisel suunatust teatud laadi vaatlusandmete otsimisele. Tabeli kasutamise puhul eeldatakse faktiliselt, et see, mille näiteid uuritakse, on loomulik liik. Teisest küljest ei pruugita seda, mis tegelikult on loomulik liik, alati ühe mõiste alla paigutada. Sündmuste või asjade sarnasust ei saa täheldada mingi eelduseta, sest mis tahes kaks asja on milleski sarnased ja milleski mitte. Samuti ei saa mingi eelduseta täheldada eri laadi sündmuste koosesinemist. Kõike ei ole võimalik tähele panna, vaid teooria suunab meie tähelepanu.

Teooriateta, eeldusteta ja iidoliteta vaatlus on võimatu. Vaatlus ilma teadvuse ja küllaldase intelligentsuseta pole samuti võimalik ega tähenduslik, sest ei ole konteksti ega süsteemi, kuhu tulemusi paigutada. Vaatluse kirjeldamiseks on tarvis keelt. Samuti on tarvis teadvusega olendite kogukonda, kes tulemustest teada saaksid ja nendest aru saaksid. Inimene, inimühiskond, ajastu ajalooline taust, arengutase, tõekspidamised ja eelarvamused mõjutavad seda, kuidas ühte fakti vaadeldakse ja seletatakse. Kui kasutada Kuhni sõnu, siis võib öelda, et vaatleja saab tajuda tegelikkust üksnes kehtiva paradigma raames. Seetõttu ei oleks Isaac Newton suutnud Baconi meetodi abil avastada seost loodete, planeetide tiirlemise ja õuna kukkumise vahel ning Ignaz Semmelweis ei oleks leidnud seost lapsevoodipalaviku ja laipade lahkamise vahel.

Järelikult on vaatlus mõjutatud eelarvamustest. Vaatlustele toetumisel jääb ekslikele eelarvamustele ja fiktsioonidele üha vähem ruumi ning need asenduvad tõepärasematega. Inimajaloos toimunud maailmavaatelist pööret, mis seab vaatluse ja fakti tähtsamale kohale kui dogmaatilise eelarvamuse, mis peab vaatlust teisejärguliseks ja vähem tähtsaks, on raske alahinnata. 

Suurem usk vaatluse ja katse faktidesse kui üksnes teooriatesse ning filosoofilistesse või religioossetesse hinnangutesse ei saanud valdavaks üleöö, vaid kujunes järk-järgult. Selle juures oli oluline ka tehnika areng, mis võimaldas teha üha täpsemaid ja usaldusväärsemaid vaatlusi ja katseid.

## Vaatluse näide
Kui asetada taim aknalauale, siis on näha, et lehed pöörduvad valguse poole.

## Vaata ka
*Astronoomiline vaatlus
*Linnuvaatlus