open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kocēni

**Kocēni** on küla (*ciems*) Lätis Valmiera piirkonnas, Kocēni valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 60 meetri kõrgusel. Asulas oli Kokmuiža mõisa (*Kokenhof*) süda.

Asulat läbib maantee A3. Küla on tekkinud Kokmuiža mõisakompleksi juurde. Kocēnis on lisaks administratiivhoonetele veel põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Külas on Silvēni, Kocēnu veikalsi, Kocēnu skola, Kocēnu pagrieziensi ja Kocēni bussipeatus.  

Küla lähedal asub hobusekasvatus "Kocēni". Vaatamisväärsusteks on Kokmuiža häärber ja Beste rändrahn. Looduskaitse all on Ridēni tamm, Robiņi künnapuu, Kokmuiža tamm, veel üksteist tamme ja kaks pärna. Osa külast jääb Gauja rahvusparki. 

Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda, olles selle halduskeskuseks.

## Elanikkond


* 366 (1970)
* 639 (1979)
* 735 (1989)
* 821 (2000)

* 937 (2011)
* 1034 (2015)
* 949 (2021)
* 909 (2025)


## Viited


Kokmuižas_pils_Kocēnos_2000-04-29.jpg|Kokmuiža häärber, praegune koolimaja
Stalbe

**Stalbe** (vanasti ka **Stalbes muiža**) on küla (*ciems*) Lätis Cēsise piirkonnas, Stalbe valla halduskeskus. 

Küla asub merepinnast 70 meetri kõrgusel maantee A3 ääres. Stalbe jääb Riiast 77 kilomeetri kaugusele.

Stalbet on esmamainitud 1425. aastal. Küla kujunes Stalbe mõisakompleksi asemele. 2021. aastani kuulus küla Pārgauja piirkonda, seal asus piirkonna administratiivkeskus.

Lisaks valla haldushoonele asuvad Stalbes veel kultuurimaja, raamatukogu ja keskkool. Seal on Grantskalni, Baltiņi, Stalbe ja Stalbes centrsi bussipeatus.

Küla jääb Gauja rahvusparki. Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistut, mis on tähistatud obeliskiga.

## Elanike arv


* 157 (1970)
* 250 (1979)
* 407 (1989)
* 432 (2000)
* 373 (2011)

* 402 (2015)
* 365 (2016)
* 356 (2021)
* 354 (2025)

## Viited
Maloorlivka

**Maloorlivka** on küla Ukrainas Donetski oblastis Šahtarski rajoonis.

Maloorlivka kõrgus merepinnast on 271 meetrit.

2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1227 inimest.
Vysokaje

**Vysokaje** (transkribeerituna **Võssokaje**) on linn Valgevenes Bresti oblastis Kamienieci rajoonis. Poola keeles *Wysokie*. Linn asub Pulva jõe kaldal, 152 meetrit üle merepinna.

Haridust annavad keskkool, kolledž ja sanatoorne kool. Vysokajes on ka kultuurimaja ja 2 raamatukogu. Linnas on toiduainetetööstus, seal valmistatakse ka ehitusmaterjale.

Vaatamisväärsusteks on Potockite mõisakompleks, juudi kool (XVII sajand), aastal 1772 ehitatud katoliku kabel ja õigeusu kirik aastast 1869. Linna ääres asub klooster aastast 1785, seal asub ka park, mis on rajatud endise Sapiehade lossi asemele. 

## Ajalugu

Vysokajet mainitakse esimest korda XIV sajandil, seda külastas toona Gediminas. Leedu suurvürst Aleksander andis asulale aastal 1481 linnaõigused. XV sajandil lasi Vytautas sinna katoliku kiriku ehitada.

Aastal 1511 andis Zygmunt I linna Chreptowiczite valdusse. Asula käis käest kätte, kuuludes sel sajandil veel Piatkiewiczitele, Jodkaviczitele ja Chliaviczitele. Tol ajal hakati seal tootma tikitud diivaneid ja tekke. Aastal 1618 kuulus asula Wojnadele, Andzej Wojna lasi sinna ehitada uue katoliku kiriku, mis on rekonstrueeritult ja ümberehitatult säilinud tänapäevani.

Aastal 1647 said asula omanikeks Sapiehad. Linna juurde ehitati kindlus, mis sai algul uputuse ja seejärel Põhjasõja ajal kannatada. Aastal 1671 sai linn õiguse pidada laata, mille kestus oli neli päeva. Aastal 1748 põlesid kindlus ja selle juures asunud Sapiehade loss maha, neid enam ei taastatud. Sajandi teisel poolel rajasid Sapiehad linna juurde kloostri, mille juurde kuulus ka haigla. Samuti asus linnas tellisevabrik.

Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Vysokaje hakkas kuuluma Hrodna kubermangu. Ühtlasi sai Vysokajest alev. Aastaks 1816 oli Vysokaje läinud Potockite valdusse, need rajasid sinna uue lossi. Ühtlasi laiendasid nad vana lossi juures olnud 30 hektari suurust parki vana lossi müüride vahele, nii et selle pindala kasvas enam kui 50 hektari suuruseks. 

Kastuś Kalinoŭski ülestõusu ajal (1863) hõivasid linna ülestõusnute väed. Aastal 1869 ehitasid Venemaa võimud asulasse õigeusu kiriku. Aastal 1886 oli linnas kaks turuplatsi, seal peeti 15 korda aastas laata.

Aastast 1921 oli asula Poola koosseisus. Vysokajest sai taas linn. 

1939. aastal liideti linn Valgevene NSV-ga. Aastast 1962 on linn Kamienieci rajooni koosseisus.

## Pilte


Pilt:Vysokaje. Высокае (4.08.2008).jpg|Vanalinn
Pilt:Vysokaje, pałac (4.08.2008).jpg|Potockite loss
Pilt:Vysokaje. Высокае (2007).jpg|Vysokaje kindlus tänapäeval
Pilt:Троіцкі касьцёл.jpg|Katoliku kirik
Pilt:Vysokaje, carkva (4.08.2008).jpg|Õigeusu kirik


## Tuntud elanikke

*Aleksander Michał Sapieha – Rzeczpospolita riigitegelane
*Pavieł Łyžyn – Valgevene kuulitõukaja
*Trafim Lašuk – Argentina valgevenelaste organisaator

## Viited

## Välislingid

* Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
Elsa Avesson

**Elsa Avesson** (17. veebruar 1911 Omsk – 24. juuli 1986 Tallinn) oli eesti pianist ja muusikapedagoog.

Ta lõpetas 1933. aastal Tallinna Konservatooriumi (Artur Lemba klassis), aastatel 1938–1978 töötas samas kontsertmeistriklassi õppejõuna (1947. aastal sai dotsendiks).

Ta esines peamiselt ansamblistina nii Eestis kui ka välismaal, sealhulgas Saksamaal, Soomes, Tšehhoslovakkias; 1935. aastal esitas ta eesti muusikat Praha Raadios. Püsivam koostöö oli tal Jaan Tamme nimelise puhkpillikvintetiga ning solistide August Karjuse, Jenny Siimoni, Elsa Maasiku, Ellen Laidre, Paula Padriku, Herbert Laane, Juhan Kaljaspooliku, Roland Kriidi ja Samuel Saulusega. Ta paistis silma *prima vista* mängijana.

## Isiklikku
Tema vanem vend Rudolf Avasalu (1915–1949) oli viiuldaja, noorem vend Lembit Avesson (1925–2008) oli helilooja ja organist.

## Tunnustus
* 1957 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Kirjandus
*
Rudolf Avasalu

**Rudolf Vladimir Avasalu** (aastani 1935 **Rudolf Vladimir Avesson**; 24. aprill 1915  – 25. veebruar 1949 Haunstetten) oli eesti viiuldaja.

Ta lõpetas aastal 1934 Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1928–1935 Tallinna Konservatooriumis (Alfred Papmehli klassis). Aastal 1935 astus ta Tartu Ülikooli, õppides lühikest aega tehnikateaduskonnas (ehitusinseneriks), kuid siis läks üle usuteaduskonda, kus õppis aastani 1940 (teaduskonna likvideerimiseni nõukogude võimu poolt). Aastatel 1940–1941 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Ta oli EÜS Põhjala liige.

Õpingute ajal töötas ta teatris Vanemuine orkestrandina ja sõja ajal kontsertmeistrina, laga ka viiuliõpetajana Tartu Kõrgemas Muusikakoolis.

Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale. Aastast 1945 elas ta Augsburg-Haunstetteni pagulaslaagris, kus esines nii solistina kui ka ansamblites. Koos endise vanemuislase Jüri Mandrega esitas Augsburg-Pfersee Drei Könige teatris täissaalidele mitmeid kavu Eesti kammermuusikast, kusjuures osa töid kõlas esiettekandes (näiteks Jüri Mandre "Vabadus võidab"). Ta andis samas kontserte klaveritrios koos Peeter Paul Lüdigi ja Aleksei Köhleriga. Aastast 1948 esines ta solistina teisteski pagulaslaagrites (viimane kontsert oli 24. veebruaril 1949 Hochfeldis).

## Isiklikku
Tema õde Elsa Avesson (1911–1986) oli pianist ja muusikapedagoog, vend Lembit Avesson (1925–2008) oli helilooja ja organist. Tema abikaasa Valda Avasalu (1914–2014) oli tantsija ja näitleja.

## Kirjandus
*
Voŭčyn

**Voŭčyn** (valgevene keeles *Воўчын*, transkribeerituna **Vovtšõn**, poola keeles *Wołczyn*) on küla (endine alev) Valgevenes Bresti oblastis Kamienieci rajoonis. Asula on Voŭčyni külanõukogu halduskeskus. Küla asub Pulva jõe kaldal, merepinnast 137 meetri kõrgusel.

Haridust annab keskkool. Voŭčynis on ka raamatukogu ja kultuurimaja.

Vaatamisväärsusteks on XIX sajandil ehitatud sünagoog ja vesiveski (hävis 2013 tulekahjus), katoliku kirik (1729–1733) ja XVIII sajandil ehitatud endine kreekakatoliku, praegune õigeusu kirik aastast 1799 ning endine katoliku kirik, lisaks veel kaks kabelit. 

## Ajalugu

Voŭčynit on mainitud esimest korda XVI sajandil, toona oli see Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda kuuluv alev. Esimesed teadaolevad omanikud olid Sołtanid.

XVII sajandi alguses läks valdus Gosiewskite kätte. Aastal 1639 ehitas Aleksander Korwin Gosiewski sinna esimese kiriku. Aastal 1708 abiellus viimane pärija Sapiehade suguvõssa, tema surma järel (1710) müüdi valdus Flemmingitele. Järgmiseks omanikuks oli Kazimierz Czartoryski. Tema tütar abiellus Stanisław Poniatowskiga. Üks nende lastest, hilisem poola kuningas Stanisław II, sündis selles alevis.

Poola jagamisel läks Voŭčyn aastal 1795 Venemaa koosseisu. Aastal 1828 läks valdus Czartoryskitelt üle Pusłowskitele, hiljem aga Marczewskitele. XIX sajandi lõpus oli asulas kaks kirikut ja heebrea palvemaja, kool, vesiveski, 24 laohoonet, alevis peeti kolm korda aastas laata.

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Voŭčyn Poola koosseisu. Aastal 1938 maeti sinna ümber kuningas Stanisław II. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi sai Voŭčynist küla. Aastal 1995 viidi kuninga põrm Voŭčynist edasi Varssavisse.

1942. aastal hukkasid saksa sõjaväelased külas 350 juudi tsiviilisikut. Nende mälestuseks on küla servale püstitatud mälestussammas.

## Ajalugu


Voŭčyn (08.2008).jpg|Voŭčyn
Voŭčyn (4.08.2008).jpg|Veski
Voŭčyn. Воўчын (08.2008).jpg|Õigeusu kirik
Voŭčyn (2008).jpg|Katoliku kiriku varemed


## Viited

## Välislingid

* Voŭčyn (vene keeles)
* Artikkel holokaustist Voŭčynis (inglise keeles)
* Voŭčyn Valgevene fotoentsüklopeedias
Magnus Pehrsson

**Magnus Pehrsson** (sündinud 25. mail 1976 Lidingö vallas) on Rootsi jalgpallitreener ja endine jalgpallur.

Ta oli Eesti jalgpallikoondise peatreener 2013. aasta detsembrist kuni 2016. aasta septembrini.

## Viited

## Välislingid
*Ott Järvela. Ott Järvela | Magnus Pehrssoni pärand, järeldused ja õppetunnid, ohtuleht.ee, 14. september 2016
Erebuni

**Erebuni** (ka **Irpuni**, **Irepuni**, urartu keelesURUer-bu-ú-ni, armeenia keeles Էրեբունի) oli Urartu riigi linn, mille varemed paiknevad Armeenias tänapäeva Jerevani äärelinnas Arin-Berdi künkal. 

Erebuni rajas Urartu kuningas Argišti I 782 eKr tugipunktina urartulaste kannakinnitamiseks Ararati orus. Et Erebuni asus Jerevani lähedal ning nimed "Jerevan" ja Erebuni on sarnased ja on võib-olla etümoloogiselt lähedased, samastatakse Erebunid sageli Jerevaniga, lugedes 782. aastat eKr Jerevani asutamisaastaks, kuigi pole andmeid, et Jerevani kohal oleks 4. sajandist eKr kuni 3. sajandini pKr olnud märkimisväärset asulat. 

## Uurimislugu
Esimest korda pöörasid teadlased Arin-Berdile tähelepanu 1894. aastal, kui vene teadlane Aleksei Arsenjevitš Ivanovski omandas Tšolmaktši küla (praegu Jerevani linnaosa Norkh) elanikult urartukeelse kiilkirjaga kivi.  Kohalik elanik Papak Ter-Avetissov kinnitas, et leidis selle 1879. aastal Arin-Berdi künkalt. Pealdise joonise ja ligikaudse tõlke avaldas varsti Mihhail Vassiljevitš Nikolski Kivil olev pealdis teatas, et sellesse kohta ehitas Urartu kuningas Argišti I viljahoidla "mahuga 10 100 kapit". Ent alles 1947. aastal tegi  Jerevanis Karmir Bluri künkal Boriss Piotrovski juhtimisel väljakaevamisi teinud ekspeditsioon künkal arheoloogilist luuret. Aastal 1950 alustas seesama ekspeditsioon Arin-Berdi künkal süstemaatilisi väljakaevamisi (Оганесян 1961).

### Urartu Erebuni samastamine varemetega Arin-Berdi künkal
25. oktoobril 1950 leidis armeenia teadlane Konstantin Hovhannisjan luuretööde käigus kaks kiilkirjaga kaetud basaltkivi. Üks kivi teatas sellest, et Urartu kuningas Sarduri II ehitas viljahoidla, teine omistas Erebuni kindluse ehitamise kuningas Argišti I-le. Pärast seda leidu oletati, et Arin-Berdi künkal on peidus Erebuni varemed. Alates 1952. aastast jätkas künkal väljakaevamisi juba kaks ekspeditsiooni Boriss Piotrovski üldjuhtimisel koos: üks Armeenia NSV TA Arheoloogia ja Etnograafia Instituudist, teine A. S. Puškini nimelisest Riiklikust Kujutava Kunsti Muuseumist. Et palju esemeid pealdisega "Erebuni" oli leitud läheduses asuva Teišebaini väljakaevamistel, siis jäid mõneks ajaks kahtlused, kas Erebuni ikka asus Arin-Berdi künkal: jäi võimalud, et tahvel, mille Hovhannisjan oli 1950. aastal leidnud, oli  sellele künkale sattunud juhuslikult. Kahtlused hajusid lõplikult 1958. aastal: väljakaevamistel leiti puutumatuna veel üks Argišti I pealdis Erebuni rajamise kohta vanaaja müüri pandud kivilt (Оганесян 1961, Пиотровский 1959:22–23).
Beverini piiramine (1208)

**Beverini piiramine** oli 1208. aastal toimunud end Beverini linnuses kaitsnud kohalike latgalite piiramine ugalaste ja sakalaste väe poolt. 

Beverini piiramise kirjeldus pärineb Henriku Liivimaa kroonikast, mille kohaselt 1208. aastal ugalaste ja Tālava latgalite vahel teravnenud konflikt kasvas üle sõjaks, kui latgalid palusid abi Riia piiskop Albertilt ja Mõõgavendade ordult ning tegid nende vägedega koos rüüsteretke Ugandisse. Peagi tungisid ugalased koos appikutsutud sakalastega vastuseks Trikātasse, võtsid seal vange, põletasid Wardeke-nimelise latgali elusalt tules ja tegid "palju kurja". Sulev Vahtre hinnangul viitab sakalaste kiire ühinemine ugalastega nende maakondade vanemate vahel sel ajal olnud liidusuhetele. Lõpuks piirati sisse Beverini linnus. Sealt väljatunginud latgalite salgal õnnestus viis piirajat tappa ja nendelt röövitud hobustega tervelt sisse tagasi jõuda.

Linnuses viibis ka kroonika autor Läti Henrik, kes lahingu ajal läks üles kindlustusele jumalat paludes laulma ja pilli mängima (on arvatud, et see pidi olema tugeva heliga instrument, näiteks kas pasun või väike kaasaskantav orel). Varem sellist muusikariista mitte kuulnud eestlased olevat seepeale lahingu katkestanud ja küsinud "nii suure rõõmu põhjust". Latgalite vastus oli, et nad rõõmustavad ja kiidavad jumalat, kuna näevad, et pärast ristiusu vastuvõtmist see neid kaitseb. Seejärel tegid piirajad ettepaneku rahu sõlmida, kuid seesolijad lubasid seda teha vaid juhul kui nad tagastavad varem röövitud kaubad ja nõustuvad ristiusu vastu võtma. Selle peale eestlased lahkusid pahaselt linnuse alt. Neid jälitama asunud latgalitel läks korda paljusid neist haavata. Samal ajal saadeti kiiresti abikutse Võnnusse ordumeister Wennole, kes koos sealsete latgalitega läks samuti ugalasi ja sakalasi jälitama. Kuna eestlased olevat röövitud kariloomi tappes ja vangid lahti lastes kiiruga põgenenud, siis jälitajad peagi loobusid ja pöördusid tagasi. Beverini latgalite eestvõttel koguti aga peagi suurem vägi ja korraldati kättemaksuretk Sakalasse.

## Viited
Eston Kohver

**Eston Kohver** (sündinud 1971 Jõhvis) on Eesti kaitsepolitseiametnik.

Ida-Virumaalt pärit Eston Kohvri isa on eestlane, ema venelanna. Kohver lõpetas 8. klassi Adolf Kesleri nimelises Kohtla-Järve 5. keskkoolis, seejärel õppis kutsekoolis. 1991. aastal lõpetas ta Nõmme miilitsakooli Tallinnas. 1992. aastal astus ta Eesti Riigikaitse Akadeemiasse, mille lõpetas 1996. aastal korrektsioonikolledži lipniku auastmes. 1994. aastal oli ta üks akadeemia üliõpilastest, kes valiti töötajate otsimise käigus kaitsepolitsei poolt välja praktika läbimiseks Kaitsepolitseiametis. Pärast Eesti Riigikaitse Akadeemia lõpetamist asus Kohver tööle Kaitsepolitseiametisse.
 
2011. aastal käis Eston Kohver koos välisminister Urmas Paeti ja teiste kaitsepolitseiametnikega Liibanonis röövitud Eesti Vabariigi kodanikke koju toomas.

5. septembril 2014 võtsid FSB töötajad Eston Kohvri Eesti ja Venemaa ajutise kontrolljoone lähedal kinni ning toimetasid Moskvasse, kus talle esitati süüdistus spionaažis. Venemaa väitel võeti Kohver kinni Venemaa territooriumil, Kaitsepolitseiameti väidetel võeti Kohver aga kinni Eesti territooriumil.

12. märtsil 2015 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, milles nõuti Eston Kohvri viivitamatut vabastamist.

19. augustil 2015 mõistis Pihkva oblastikohus Eston Kohvri süüdi ning määras talle 15-aastase vangistuse.

26. septembril 2015 korraldasid Kaitsepolitseiamet ja FSB Eesti ja Venemaa vahelisel ajutisel kontrolljoonel üle Piusa jõe kulgeval sillal vahetuse, millega kaitsepolitsei loovutas FSB-le Aleksei Dresseni ja sai vastu Eston Kohvri.

## Tunnustus
* 2010 Kotkaristi V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Andrew Higgins. Tensions Surge in Estonia Amid a Russian Replay of Cold War Tactics, The New York Times, 05.10.2014 (vaadatud 04.06.2015, *inglise keeles*)
* Why Eston Kohver Matters, Vabadusraadio, 3. juuni 2015 (vaadatud 04.06.2015, *inglise keeles*)
* Andrei Kuzitškin, Väidetavalt hoiatati Eston Kohvrit juba 2014. aasta mais, postimees.ee (vaadatud 10. augustil 2015)
* Eesti Siseministeerium. About Eston Kohver (*inglise keeles*, vaadatud 29.09.2015)
* Olev Remsu, Paar küsitavust Eston Kohvri asjus. Kogumik Aja Kirju, Petrone Print, 2016
OÜ Identity

**Identity OÜ** on Eesti strateegilise disaini agentuur. 

Ettevõttes on mh loodud brändid Bauhof, IIZI, Levira, Cinamon, Arigato, Bosse, Sparta, Thermory, Solaris, Nortal, Tuule, Clint, Capital Mill, Retro FM, Lyon, Arcwood jpt. 

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Galvanic Elephants

**Galvanic Elephants** on 2010. aasta augustis Tartus tegevust alustanud Eesti alternatiivroki ansambel.

Ansambel avaldas oma esimese pala "Rum Rumble" 2010. aasta detsembris ning 2011. aasta mais andis bänd ise välja viie looga EP "B Side".

2013. aasta kevadel lahkus ansamblist trummar Mihkel Ronk, keda hakkas asendama Oleg Ivanov. Bändiga liitus ka klahvpillimängija Dirk Lloyd.

2014. aasta 29. aprillil ilmus veebis bändi esimene täispikk album – debüütalbum "Mosaic". Kuu alguses oli ilmunud ka albumi esimene singel "Handshakes". Füüsilisel kujul jõudis ansambli enda välja antud album müügile 2014. aasta mais.

## Diskograafia

### EP-d
* "B Side" (2011)

### Albumid
* "Mosaic" (2014)

## Koosseis

### Algkoosseis
* Taavi-Peeter Liiv – vokaal
* Kaido Paapstel – kitarr
* Gert Look – basskitarr
* Mihkel Ronk – trummid

### Koosseis 2013–
* Taavi-Peeter Liiv – vokaal
* Kaido Paapstel – kitarr
* Gert Look – basskitarr, süntesaator
* Dirk Jonathon Lloyd – klahvpillid
* Oleg Ivanov – trummid

## Viited
Tarmo Sulger

**Tarmo Sulger** (sündinud 26. septembril 1967) on mitmekordne Eesti meister ringrajasõidus. 

Ta töötab liikluseksperdina OÜ-s Stratum.

**Tulemused 1995-2000**
* 1996. aasta Eesti meistrivõistlustel IV koht klassis Lada-Rex.
* 1997. aasta Eesti meistrivõistluste III koht klassis Super-1600.
* 1998. aasta Eesti meistrivõistluste IV koht klassis Super-1600.
* **1999. a. Eesti meister klassis Super- 1600.**
* **1999. a. Eesti meister vabaklassis.**
* 2000. aasta Baltimaade MV II koht klassis Super-1600.
* **2000. a. Eesti meister klassis Super- 1600.**
* 2000. a. NGK Karikavõistluste I koht klassis Super-1600.
* 2001. a. Klassis Super-1600 4. koht (Toyota Yaris 1300cc) ja vabaklassis 2. koht autol Estfield.
Hooaegadel 2002 ja 2003 tegutses Tarmo sõiduõpetaja ringraja Toyota Yarise roolis.
Beverini piiramine (1211)

**Beverini piiramine** oli 1211. aastal toimunud end Beverini linnuses kaitsnud kohalike latgalite piiramine ugalaste ja sakalaste väe poolt.

Beverini piiramise kirjeldus pärineb Henriku Liivimaa kroonikast, mille kohaselt 1208. aastal alanud Tālava latgalite ja ugalaste-sakalaste sõjalise konflikti käigus, mida iseloomustasid sagedased vastastikused rüüste- ja sõjaretked, tungis suur ugalaste ja sakalaste vägi latgalite aladele. Nad said kätte ja tapsid paljusid latgali üliku Russini kaaskonnast, rüüstasid Trikātas ja kogunesid lõpuks Beverini linnust piirama. Pärast katset linnust põlema süüdata olevat piirajad kaitsjatele meelde tuletanud nende Ümera ääres tapetuid, need aga vastuseks Turaida juures tapetuid, soovitades eestlastel ristiusku astuda. Selle peale olid sakalased ja ugalased vihastunud ning röövitud saagiga oma maale tagasi pöördunud.

## Viited
B Side

**"B Side"** on Eesti alternatiivroki ansambli Galvanic Elephants 2011. aasta mais ilmunud esimene helikandja. EP lindistati Tartu stuudios Ö Stuudio. EP neljas lugu "Rum Rumble" oli ansambli üldse esimene avaldatud lugu.

## Lugude nimekiri
# "Thumbs Down" (3:13)
# "Moonstruck" (3:17)
# "My Time To Get Out" (3:41)
# "Rum Rumble" (4:05)
# "It's Only Cool To Watch The Rain Through A Window" (4:50)

## Viited
Velise mõisa Maydellide kalmistu

**Velise mõisa kalmistu** on kalmistu Rapla maakonnas Märjamaa vallas Päärdu külas. Ajalooliselt asus kalmistu Läänemaal Vigala kihelkonnas. Kalmistu jääb Velise mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele lääneloodesse.

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Maydellid tõenäoliselt 19. sajandi lõpus pärast mõisa ostmist Wetter-Rosenthalidelt, sest Maydellid ei soovinud enam kasutada mõisa alal asuvat endiste omanike Wetter-Rosenthalide kalmistut. 

Kalmistule on teadaolevalt maetud neli inimest. Kalmistul paikneb uusgooti stiilis matusekabel.

Umbes 200 meetri kaugusel lõuna suunas üle Velise jõe paikneb Velise mõisa varasem, Wetter-Rosenthalide suguvõsa kalmistu. Omaaegu oli kalmistute vahel otsetee, kuid praegu on sellel teel olnud sild hävinud ja kalmistute vahel puudub otsetee.

## Kalmistule maetuid
*1885 – Carl Anton von Maydell (1816–1885)
*1910 – Lilly von Maydell (sündinud Rosen; suri 1910) 
*1913 – Boris von Maydell (1890–1913)

## Kirjandus
*Alo Särg. "Velise (*Schloß Felx*)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 226
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

## Välislingid
* 
*Velise mõisa Maydellide kalmistu kunsti fotokogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
*
*Velise mõis ja selle kalmistud Eesti mõisaportaalis
*Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Üheaegsus

**Üheaegsus** ehk **samaaegsus** (saksa keeles *Gleichzeitigkeit*) ehk **simultaansus** (inglise keeles *simultaneity*, saksa keeles *Simultanität*) ehk **sünkroonsus** (saksa keeles *Synchronität*) on sündmuste omadus toimuda täielikult või osaliselt ühel ja samal ajal. 

Albert Einsteini relatiivsusteooria kohaselt sõltub sündmuste üheaegsus mõnel juhul taustsüsteemist.
Surnud 15. septembril

*Siin loetletakse [[15. september|15. septembril]] surnud tuntud isikuid.*
* 1700 – André Le Nôtre, prantsuse aednik
* 1858 – Johann Karl Simon Morgenstern, Eesti klassikaline filoloog
* 1893 – Hermann Sauppe, saksa klassikaline filoloog, pedagoog ja epigraafik
* 1908 – Jaan Nebokat, eesti ajakirjanik ja õpikute autor 
* 1921 – Roman von Ungern-Sternberg, Venemaa sõjaväelane
* 1938 – Thomas Wolfe, USA kirjanik
* 1942 – Gabriel Terra, Uruguay president
* 1945 – Anton Webern, Austria helilooja
* 1945 – André Tardieu, Prantsusmaa poliitik
* 1952 – Hugo Raudsepp, eesti kirjanik
* 1961 – Eerik Laid, eesti etnoloog ja arheoloog
* 1971 – John Desmond Bernal, Briti füüsik 
* 1972 – Ásgeir Ásgeirsson, Islandi poliitik
* 1973 – Gustav VI Adolf, Rootsi kuningas
* 1973 – Víctor Jara, Tšiili teatrilavastaja, luuletaja ja laulja
* 1975 – Pavel Suhhoi, lennukikonstruktor
* 1978 – Willy Messerschmitt, saksa lennukikonstruktor
* 1980 – Bill Evans, Ameerika Ühendriikide džässpianist ja helilooja
* 1981 – Claude Scudamore Emery, Briti sõjaväelendur
* 1982 – Karen Aabye, taani kirjanik ja ajakirjanik
* 1982 – Rolfe Sedan, USA näitleja
* 1983 – Kadri Hazbiu, Albaania kommunistlik riigitegelane
* 1989 – Robert Penn Warren, USA luuletaja, proosakirjanik ja kriitik
* 1990 – Antanas Barčas, leedu näitleja
* 1992 – Alfred Ots, eesti rahvusest USA elektromehaanikainsener
* 1993 – Julian Semjonov, vene kirjanik
* 1994 – Kaja Kõlar, eesti laulja
* 1998 – Viljo Heino, soome pikamaajooksja
* 2003 – Aleksei Paivel, Eesti botaanik, dendroloog
* 2003 – Josef Hiršal, tšehhi proosakirjanik ja luuletaja
* 2004 – Johnny Ramone, USA muusik, kitarrist
* 2005 – Heino Heinlo, eesti kergejõustiklane ja biokeemik
* 2006 – Oriana Fallaci, itaalia kirjanik ja ajakirjanik
* 2006 – Douglas Henderson, šoti poliitik
* 2006 – Charles L. Grant, USA õudus- ja ulmekirjanik
* 2007 – Aldemaro Romero, Venezuela helilooja, pianist ja dirigent
* 2007 – Colin McRae, šoti rallisõitja
* 2008 – Gangadhar Gadgil, India kirjanik
* 2008 – Richard Wright, inglise klahvpillimängija
* 2008 – Elmer Dills, USA ajakirjanik
* 2008 – Marion Dewar, Kanada poliitik
* 2008 – Dean Hoge, USA sotsioloog
* 2009 – Gerald Lestz, USA ajakirjanik ja publitsist
* 2009 – Fred Cusick, USA spordikommentaator
* 2009 – Troy Kennedy Martin, Briti stsenarist
* 2009 – Nicu Constantin, rumeenia näitleja
* 2009 – Larissa Preobraženskaja, vene tennisist ja tennisetreener
* 2010 – Kalju Jakobsoo, Eesti Leegioni võitleja
* 2010 – Angidi Chettiar, Mauritiuse poliitik
* 2011 – Tõnu-Reid Kukk, eesti poliitik
* 2011 – Romualds Ancāns, läti näitleja
* 2012 – Arthur Magugu, Keenia poliitik
* 2013 – Virve Aruoja, eesti filmilavastaja
* 2014 – Post Bahadur Bogati, Nepali poliitik
* 2015 – Olaf Utt, eesti publitsist, ajakirjanik ning kirjandus- ja teatrikriitik
* 2017 – Violet Brown, Jamaica ülipikaealine
* 2019 – Hillar Norralt, eesti laulja
* 2020 – Moussa Traoré, Mali sõjaväelane ja poliitik
* 2022 – Saul Kripke, Ameerika Ühendriikide filosoof ja loogik
* 2023 – Fernando Botero, Colombia maalikunstnik ja skulptor
Mosaic (Galvanic Elephantsi album)

**"Mosaic"** on Eesti alternatiivroki ansambli Galvanic Elephants 2014. aasta aprillis ilmunud debüütalbum. Album lindistati Tartu stuudios Ö Stuudio ja masterdati stuudios Forwards Studio.

Albumi esimene singel "Handshakes" ilmus 2014. aasta aprilli alguses. Album ilmus digitaalsel kujul 29. aprillil, füüsilisel kujul jõudis ansambli enda välja antud album müügile 2014. aasta mais.

## Lugude nimekiri
# "Diamonds And Stones"
# "We Are Together" (trompetist Jaak Järvekülg)
# "Reversed"
# "Pawns In A Line"
# "Napoleon"
# "Handshakes"
# "Fluorescent Lights"
# "Idèe Fixe"
# "Olympics" (trompetist Jaak Järvekülg)

## Arvustused
* "Arvustus: Galvanic Elephants ja tema uusromantiline sündi-indi" Margus Haav, kultuur.err.ee, 09.06.2014. Hinne: 6/10.
* Galvanic Elephants "Mosaic" Lauri Tikerpe, Eesti Ekspress, 06.08.2014. Hinne: 6/10.

## Viited
Ksenija Judajeva

**Ksenija Judajeva** (sündinud 17. märtsil 1970 Moskvas) on vene majandusteadlane ja riigitegelane.

Alates 11. septembrist 2013 on ta Venemaa Keskpanga juhatuse aseesimees. Enne seda oli ta Venemaa Föderatsiooni presidendi eksperdivalitsuse (Экспертное управление Президента Российской Федерации) ülem. Ksenia Judajeva on Venemaa Föderatsiooni 1. klassi riiginõunik.

## Elulugu
* 1992 – sai Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonnast kiitusega diplomi majandusmatemaatiku kvalifikatsiooniga;
* 1994 – sai Venemaa majanduskoolist magistrikraadi; 
* 1998 – sai Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist doktorikraadi majanduse alal; 
* 1998–1999 – õpetas Stockholmi majanduskoolis (:en:Stockholm School of Economics) üleminekuaja majandust; 
* Alates 1999. aastast on Venemaa majanduskooli õppejõud
* 1999–2000 – Venemaa-Euroopa majanduspoliitika keskuse juhtivmajandusteadlane; 
* 2000–2006 – Majanduse ja rahanduse teadusuuringute keskuse rakenduskavade direktor; 
* 2006 – Carnegie Moskva Keskuse teadusnõukogu liige ning Strateegiliste teadusuuringute keskuse teadusjuht; 
* 2008 – Presidendi vanemnõunik, peaökonomist; Venemaa Sberbanki makromajanduslike teadusuuringute keskuse juhataja; samal aastal sai ka valitsuse komisjoni eksperdinõukogu esimehe asetäitjaks; 
* 2009 – veebruaris kantud esimese 100 juhtivtöötaja reservi Venemaa Föderatsiooni presidendi egiidi all; 
* 13. juulil 2012 – 10. septembrini 2013 oli Venemaa Föderatsiooni presidendi eksperdivalitsuse ülem – presidendi administratsiooni juht Sergei Ivanov kirjeldas Judajevat suurepärase finantsistina ja majandusteadlasena; 
* 2012–2013 – oli Venemaa Föderatsiooni presidendi esindaja G-20 juures; 
* 2013 – juunis ennustasid eksperdid, et Judajeva saab Venemaa Keskpanga presidendi esimeseks asetäitjaks; need ennustused läksid täide 11. septembril 2013; 
* 2014 – märtsis sai Judajeva 30. koha ajakirja Ogonjok "Venemaa 100 mõjukaima naise" edetabelis. 

Ksenia Judajeva on "Strateegia 2020" (:ru:Стратегия 2020) uuendamisel eksperdirühma nr 3 üks juhte pensionisüsteemi reformi küsimustes ning eksperdirühma nr 10 teadussekretär finants- ja pangandussektori arendamise küsimustes.

## Isiklikku
2012. aastal oli Judajeva deklareeritud sissetulek 23 600 000 rubla. Ta osaleb regulaarselt analüütilistes telesaadetes. Judajeva on Facebooki kasutaja. Enda sõnul on ta Prince'i, Vladimir Võssotski, Viktor Tsoi ja DDT fänn. Ksenia Judajeva ei ole abielus.

## Kriitika
Ksenia Judajeva tegevuse suur kriitik on Mihhail Hazin. Hazini sõnul ei ole Ksenia Judajeva pädev, tema tegevus ei ole mõistlik ja toob kaasa rubla languse.

## Viited


## Välislingid
* Ksenia Judaeva biograafia
* Forbes
Kiss Me Once

"**Kiss Me Once**" on Austraalia laulja Kylie Minogue'i kaheteistkümnes stuudioalbum. See ilmus 14. märtsil 2014. 

## Lugude nimekiri
#"Into the Blue" – 4:08
#"Million Miles" – 3:28
#"I Was Gonna Cancel" – 3:32
#"Sexy Love" – 3:31
#"Sexercize" – 2:47
#"Feels So Good" – 3:37
#"If Only" – 3:21
#"Les Sex" – 3:47
#"Kiss Me Once" – 3:17
#"Beautiful" (feat. Enrique Iglesias) – 3:24
#"Fine" – 3:36

;Boonuslood (Special edition)
#"Mr. President" – 4:11
#"Sleeping with the Enemy" – 3:54

## Viited
Nestoriaanlus

**Nestoriaanlus** on Konstantinoopoli peapiiskopist Nestoriosest (suri 450 pKr) alguse saanud kristluse suund, millest arenes välja nestoriaanlik kirik.

Nestoriaanlus algas Nestoriose ettepanekust asendada neitsi Maarja autiitel "jumalasünnitaja" (kreeka keeles *Theotokos*) tiitliga "Kristuse-sünnitaja" (*Khristotokos*). Nestoriose arvates oli Maarja austamine muutnud Jeesuse austamise teisejärguliseks ning ta üritas vana kristoloogilise õpetuse taastamise abil rahvahulkades levivat Maarja-kultust välja tõrjuda.  

Nestoriose ettepanekuid arutas 431. aastal pKr oikumeeniline kirikukogu Efesoses ning otsustas need tagasi lükata. Väljaspool Rooma impeeriumi elavad idamaade kristlased (tulevased orientaalsed kirikud) suhtusid Nestoriose ettepanekutesse pooldavalt. 

## Nestoriaanluse levik
Nestoriuse õpetus levis Antiookiast ja Ida-Süüriast Mesopotaamiasse ning seejärel üle kogu Sassaniidide impeeriumi. Seetõttu nimetatakse nestoriaanlust mõnikord ka Pärsia kristluseks. Sisuliselt ei ole ta aga kunagi olnud pärsialik, kuigi Sassaniidide aegu pöördus palju zoroastristlikke pärslasi kristlusse. Liturgiliseks keeleks jäi süüria keel ning see määras suuresti ka kiriku meelsuse.

Aastaks 500 pKr oli nestoriaanlik kirik Iraani impeeriumis organiseeritud Rooma riigistruktuuride ja zoroastrismi eeskujul, seda organisatsiooni võib nimetada ka nestoriaanlikuks kirikuks.

Ka osa araablasi pöördus nestoriaanlikku kristlusse. Iraani piiri ääres Lakhmiidide kuningriigis (pealinn al-Hirah) tekkis nestoriaanlik piiskopkond. Nestoriaanidest araablastel ei etendanud hõimusuhted enam olulist rolli, siin sai alguse araabia rahvus. 

Nestoriaanlus levis tänapäeva Usbekistani aladele. 6. sajandi keskel pKr said hunnid endale oma nestoriaanliku piiskopi. 

Nestoriaanide hulgas oli palju edukaid ja ettevõtlikke kaupmehi, kes liikusid mööda Siiditeed. Nii nestoriaanlikud kaupmehed kui ka mungad olid olulisteks misjoni teostajateks. Piki Siiditeed tekkisid asundused, millest paljud kuulusid nestoriaanidele. Kirikute kõrvale rajati tavaliselt ka kirikukool ja haigla. Tolleaegsed nestoriaanid olid kuulsad nii oma koolihariduse kui ka meditsiini poolest.
Külakalmistu

**Külakalmistu** oli talurahva kalmistu, mis asus kihelkonnakirikust kaugemal. Külakalmistuid kasutati Eestis 13.–17. ja kohati 18. sajandini. 

Külakalmistu asukohale viitavad sageli kohanimed, näiteks Kalmu-, Kabeli-, Surnumägi.

## Viited
Siksali kalmistu

**Siksali** ehk **Siksälä kalmistu** on Misso aleviku lähedal asuv muinas- ja keskajal I aastatuhande lõpuveerandist kuni 15. sajandini kasutatud kalmistu.

Aastatel 1980–1988, 1990–91 ja 1993 Silvia Laulu juhatusel (koos Jüri Peetsuga) toimunud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus on kalmistult avastatud 43 kääbast, mille läbimõõt on 2–5&nbsp;m ja kõrgus kuni 0,75 m. Matmisviisina on kindlaks tehtud põletusmatus ja laibamatus, kokku on andmeid 304 matuse kohta.

## Viited

## Kirjandus
* Silvia Laul, Heiki Valk,  Siksälä kalme (1. osa) Muistis ja ajalugu, 2014

## Välislingid
*
Alfred Papmehl

**Alfred Papmehl** (22. mai 1890 Peterburi – 10. mai 1975 Lübeck) oli baltisaksa-inglise päritolu viiuldaja ja muusikapedagoog.

Ta alustas viiuliõpinguid 12-aastaselt. Aastal 1908 asus ta õppima Peterburi konservatooriumi, pärast lühikest sõjaväeteenistust õppis ta aastatel 1912–1914 Müncheni Muusikaakadeemias ja täiendas ennast aastatel 1914–1916 Petrogradis Leopold Aueri juures.

Aastal 1917 siirdus ta Tallinna, kus andis viiulitunde ja esines solistina (klaverisaatjateks olid tal Vladimir Padva, Sigrid Antropoff-Hörschelmann ja Paul Indra) ning ansamblistina (näiteks trios Raymond Bööcke ja Valentine Riivesega, aga ka heategevus- ja sümfooniakontsertidel (dirigendid Raimund Kull ja Nikolai Goldschmidt) Tartus, Valgas ja Viljandis.

Ta alustas pedagoogitegevust eraõpetajana, seejärel õpetas lühikest aega Ella Hirschi muusikakoolis ja aastatel 1919–1941 Tallinna Konservatooriumis (olles aastast 1938 professor). Tema õpilasteks olid Rudolf Palm, Emil Laansoo, Raivo Erendi, Kurt Brinkman, Arved Jakobi ja Harri Külvand. Ta oli tegev solistina ja kammeransamblites.

Ta lahkus aastal 1941 Saksamaale, ta tegutses pedagoogina Posenis ja Wismaris ning aastast 1955 Lübeckis. Ta on andnud soolokontserte Saksamaal ja Rootsis ning on loonud viiulipalu.

## Isiklikku
Tema abikaasa Antonina Papmehl (neiuna Semeljova, 1902–1976) oli pianist, nende poeg Vassili Papmehl (1925–1989) oli viiuldaja ja Bad Segebergi muusikakooli direktor.

## Kirjandus
*
Kaberla kalmistu

**Kaberla kalmistu** (ka: **Kaberla Kabeliväli**) on Kuusalu vallas Kaberla külas asuv muinaskalmistu.

Kalmistut kasutati 13.–17. sajandini. Kalmistul tehti arheoloogilisi kaevamisi 1955–1966.

## Viited

## Välislingid
*
*
Rõsna kääbaskalmistud

**Rõsna kääbaskalmistud** on Setomaa vallas Rõsna külas asuvad muinaskalmistud. Kääpad on kultuurimälestistena võetud kaitse alla.

Kääpaid kasutati I aastatuhande II poolel. Kääpad avastas 1976. aastal arheoloog Mare Aun.

## Viited

## Välislingid
*
2S4 Tulp

**2S4 Tulp** (vene keeles тюльпан 'tulp') on Nõukogude Liidus valmistatud liikurmiinipilduja. GRAU koodnimetus on 2S4.

## Ajalugu
Relva väljatöötamist alustati vastavalt NLKP KK ja NSVL Ministrite Nõukogu 1967. aasta 4. juuli määrusele nr 609-201.

Nõukogude armee kasutas relva Afganistani sõjas ning  Esimeses ja Teises Tšetšeenia sõjas. 

2012. aastal oli Venemaa Föderatsiooni Relvajõududes kasutusel 20 relva ning varuks 410 relva.

Väidetavalt kasutas 2012. aastal relva Süüria armee. 2S4 Tulp oli 2014. aasta seisuga kasutuselolevaist relvadest maailma raskeim miinipilduja. 

### Vene-Ukraina sõda
Relva on kasutatud ka 2014. aasta Donbassi sõjas. Väidetavalt kasutati relva Luhanski lennujaama kaitsvate valitsusvägede väljatõrjumiseks kaitstavalt territooriumilt. Septembri teisel poolel võeti relv kasutusele Donetski lennuvälja kaitsvate valitsusvägede vastu. Kõnealuste liikurmiinipildujate liikumine fikseeriti Donetski oblastis 2015. aasta jaanuari lõpul.

Venemaa kasutas relva 2022. aastal sõjategevuses Ukraina vastu.

## Vaata ka
* 2S5 Giatsint-S

## Viited

## Välislingid

*Video of a Tyulpan mortar being fired
*2S4 240&nbsp;mm Tulpan at armscontrol.ru
*www.globalsecurity.org
New Yorgi Pauluse kogudus

**New Yorgi Pauluse kogudus** on Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kirikusse kuuluv kogudus, mis asutati 17. novembril 1949.

Kogudusel on kaks pihtkonda: Albany-Schenectady pihtkond (esinaine Eve Rebassoo), mis iseseisvus Schenectady-Albany kogudusena 19. märtsil 2016, ja Syracuse'i pihtkond (esinaine Kadi Piirak).

Oma kirikut ei ole, jumalateenistused toimuvad üks kord kuus Manhattanil ja üks kord koos Bergen County kogudusega Bogotas New Jerseys. Kogudust teenis kuni 2023. aastani Thomas Vaga. Koguduse organist on Ingrid DeSisto.

Koguduse esimesse nõukogusse kuulusid Karl Robert Pusta, Ernst Jaakson, Boris Rea, Walter Brunberg, August Ruut, Eduard Lemming, Leonhard Vahter, William Tomingas, Johanna Fraz-Kase, Meta Ebrus, Heino Kalda ja Voldemar Metsik. Koguduse vaimulikud on olnud Aleksander Hinno, Valdeko Kangro ja Thomas Vaga. Organistid on olnud August Ruut, Helen Tobias Duesberg ja Ingrid DeSisto. 

## Välislingid
*Koguduse koduleht
Edinburghi hertsogi auhind (Jaapani Akadeemia)

**Edinburghi hertsogi auhind** on Jaapani Akadeemia autasu.
 
Alates 1987. aastast määrab Jaapani Akadeemia iga kahe aasta tagant prints Philipi, Edinburghi hertsogi ettepanekul Edinburghi hertsogi auhinna ühele Jaapani teadlasele väljapaistvate saavutuste eest eluslooduse kaitsel. Selle autasuga kaasneb miljoni jeeni suurune auhinnaraha.

Prints Philip on Jaapani Akadeemia auliige 1975. aastast.

## Laureaadid
*1988 – Makoto Numata, taimekoosluste struktuuri ja dünaamika ökoloogiline uurimine.
*1990 – Terumi Mukai,puuviljakärbse *Drosophila* looduslike populatsioonide geneetilise struktuuri uurimine.
*1992 – Nobukiyo Takahashi, looduslike metsade majandamise ja looduskeskkonna säilitamisega seotud tegevus ja uurimisalane töö.
*1994 – Kunio Iwatsuki, taimede bioloogilise mitmekesisuse ja ohustatud liikide looduskaitsebioloogia süstemaatiline uurimine.
*1996 – Hiroya Kawanabe, mageveekalade bioloogilise mitmekesisuse säilitamise ja looduskaitse ökoloogilised uurimused.
*1998 – Tatuo Kira, panustamine kvantitatiivsesse taimeökoloogiasse ja looduskeskkonna kaitse.
*2000 – Hiroshi Hasegawa, lühisaba-albatrossi (*Phoebastria albatrus*) ökoloogia ja käitumise uurimine ning ohustatud liikide kaitse. 
*2002 – Yasushi Kurihara, ökosüsteemide kaitse. 
*2004 – Masao Kawai, primaatide uurimine Jaapanis ja Aafrikas ning nende kaitse.
*2006 – Satohiko Sasaki, troopiliste metsade kaitse.
*2008 – Eitaro Wada, ökosüsteemide struktuuri selgitamine ja kaitse. 
*2010 – Moritaka Noshihira, korallriffide kolooniate struktuuri uurimine ja kaitse Jaapanis, eriti Okinawa vetes.
*2012 – Katsumi Tsukamoto, angerja kudemiskohtade avastamine Vaikses ookeanis.
*2014 – Kazuo Komagata, mikroobide taksonoomilised teadusuuringud ja mikroobikultuuri kogumine.
*2016 – Makoto Matsuoka, fütohormooni giberelliini uuringud.
*2018 – Gen Suwa, jaapani paleoantropoloog, antropogeneesi- ja evolutsiooni-alased uuringud.

## Välislingid
*Prize Recipients Jaapani Akadeemia koduleht (inglise keeles)
Velise mõisa Wetter-Rosenthalide kalmistu

**Velise mõisa kalmistu** on kalmistu Vigala kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Velisemõisa külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas. Kalmistu jääb Velise mõisa südamest linnulennult umbes 1,1 km kaugusele lääneloodesse.

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Wetter-Rosenthalid vähemalt 1824. aastal, sinna maetute üldarv ei ole teada. Kalmistul paikneb klassitsistlikus stiilis matusekabel, mis on praegu varemetes.

Umbes 200 meetri kaugusel põhja suunas üle Velise jõe paikneb Velise mõisa hilisem, Maydellide suguvõsa kalmistu. Omaaegu oli kalmistute vahel otsetee, kuid praegu on sellel teel olnud sild hävinenud ja kalmistute vahel puudub otsetee.

## Viited

## Kirjandus
*Alo Särg. "Velise (*Schloß Felx*)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 225-226
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

## Välislingid
*
*Velise mõis ja selle kalmistud Eesti mõisaportaalis
*Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Surnud 9. augustil

*Siin loetletakse [[9. august]]il surnud tuntud isikuid.*

* 117 – Traianus, Vana-Rooma keiser
* 1904 – Friedrich Ratzel, saksa geograaf ja etnograaf
* 1915 – Alfred Seeberg, baltisaksa vaimulik
* 1919 – Ralph Albert Blakelock, ameerika kunstnik
* 1919 – Ruggero Leoncavallo, itaalia helilooja ja libretist
* 1921 – Jaan Timse, Eesti konsul Krimmis
* 1928 – Friedrich II, endine Badeni suurhertsog
* 1936 – Otto Kotilainen, soome helilooja
* 1943 – Chaïm Soutine, juudi päritolu Prantsuse kunstnik
* 1943 – Elmar Raidal, eesti õpetaja, koolijuht ja ühiskonnategelane 
* 1944 – Alberts Kviesis, Läti advokaat ja poliitik, president aastatel 1930–1936
* 1945 – Otto Pork, Eesti sõjaväelane
* 1962 – Hermann Hesse, saksa kirjanik
* 1966 – Antanas Žmuidzinavičius, leedu kunstnik
* 1969 – Sharon Tate, ameerika näitleja (mõrvati)
* 1975 – Dmitri Šostakovitš, vene helilooja
* 1979 – Heino Raotma, eesti arstiteadlane ja psühhiaater
* 1980 – Ain Ruuvet, eesti majandusteadlane
* 1983 – Leonhard Oja, eesti köster ja muusik
* 1985 – Mauri Sariola, soome kirjanik
* 1992 – Elva Kilps, eesti arhitekt
* 1995 – Jerry Garcia, ameerika kitarrist (Grateful Dead)
* 1995 – Kai Käärid, eesti maalikunstnik
* 1995 – Aina Piksarv, eesti keemik
* 1998 – Lembit Vaik, eesti tehnikateadlane
* 1999 – Viktor Obet, Eesti metsateadlane, maastikuarhitekt ja sõjaajaloolane
* 1999 – Juri Volõntsev, vene näitleja
* 2004 – Otto Kranzbühler, Saksa jurist
* 2005 – Colette Besson, Prantsusmaa kergejõustiklane
* 2006 – James Van Allen, USA astrofüüsik
* 2006 – Kalvi Schilf, eesti insener ja ehitusettevõtja
* 2006 – Jenny Gröllmann, saksa näitleja
* 2007 – Ivar-Heldur Petersen, eesti matemaatik
* 2007 – Ulrich Plenzdorf, saksa kirjanik
* 2008 – Heinrich Aasamaa, eesti botaanik ja harrastuskunstnik 
* 2008 – Mahmoud Darwish, Palestiina luuletaja
* 2008 – Igor Apasjan, Nõukogude Liidu, Ukraina ja Venemaa filmirežissöör
* 2008 – Bernie Mac, USA näitleja
* 2009 – Frank Borth, USA koomiksikunstnik
* 2009 – John Quade, USA näitleja
* 2009 – Thierry Jonquet, prantsuse kirjanik
* 2010 – Ted Stevens, USA poliitik
* 2010 – Jaan Paavle, eesti kirjanik ja kunstnik
* 2010 – Mihkel Ehala, eesti teatrikunstnik
* 2012 – Mel Stuart, USA filmilavastaja
* 2012 – Pjotr Fomenko, vene teatrilavastaja 
* 2012 – Heino Müller, eesti metallikunstnik
* 2014 – Andri Bal, Nõukogude Liidu ja Ukraina jalgpallur ja jalgpallitreener
* 2015 – Inge Teder, eesti kunstiajaloolane ja -kriitik
* 2016 – Ernst Neizvestnõi, Vene ja Ameerika Ühendriikide skulptor
* 2016 – Hans Raudsik, eesti ufoloog
* 2017 – Malle Leis, eesti maalikunstnik
* 2017 – Aili Jõgi, eesti vabadusvõitleja, laskesportlane ja treener
*2019 – Paul Findley, Ameerika Ühendriikide poliitik 
* 2019 – Barry Stroud, Kanada päritolu filosoof 
* 2019 – Altair Gomes de Figueiredo, Brasiilia jalgpallur
* 2020 – Endla Tuutma, eesti metalli- ja maalikunstnik ning raamatukujundaja
* 2020 – Aarand Roos, eesti keeleteadlane, kirjanik ja poliitik
* 2021 – Sergei Kovaljov, Venemaa poliitik, endine dissident ja poliitvang
* 2022 – Jussi Hakulinen, soome laulja ja laulukirjutaja
* 2023 – Ita Ever, eesti näitleja
OK

**OK** on lühend, mis võib tähendada järgmist:

* OK on Omakaitse (1941–1944 Eestis tegutsenud organisatsioon)
* OK on Olümpiakomitee
* OK on Oma Keel (ajakiri)
* OK on Oklahoma osariigi postikood ning ka osariigi kood (US-OK) standardi ISO 3166-2 järgi.

* **OK** ehk **[[okei]]** on heakskiitu väljendav sõna
Vana-Vigala mõisa kalmistu

**Vana-Vigala mõisa kalmistu** on kalmistu Vana-Vigala külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas (varasema haldusjaotuse järgi Vigala kihelkonnas Läänemaal). Kalmistu jääb Vana-Vigala mõisa südamest linnulennult umbes 500 meetri kaugusele idasse.

Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Uexküllid tõenäoliselt 1792. aastal. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada.

Kalmistul paikneb tõenäoliselt koos piirdemüüriga 1850. aastatel rajatud matusekabel, mis on eraldi kultuurimälestis. Kalmistu 1856. aastal rajatud piirdemüür on olnud eraldi kultuurimälestis nr 15388 "Vana-Vigala mõisa kalmistu piirdemüür".

## Kalmistule maetuid
*1827 – Berend von Uexküll (1762–1827)
*1865 – tema abikaasa Elisabeth von Uexküll (sündinud von Sievers; 1776–1865)

## Viited

## Kirjandus
*Alo Särg. "Vana-Vigala (*Schloß Fickel*, varem *Sickenkos*)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 216-218
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002

## Välislingid
* 
*Vana-Vigala mõisa kalmistu Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
*Vana-Vigala mõisa kalmistu kabel Veljo Ranniku kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
*Vana-Vigala mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
*Ketlin Sirge. Eesti mõisakalmistud. // Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
Surnud 12. augustil

*Siin loetletakse [[12. august]]il surnud tuntud isikuid.*

*30 eKr – Kleopatra VII, Egiptuse vaarao
*1652 – Jakob De la Gardie , Rootsi väejuht ja riigimees
*1827 – William Blake, inglise luuletaja, graafik ja maalija
*1846 – Adam Johann von Krusenstern, baltisakslasest Vene meresõitja, admiral
*1865 – William Hooker, inglise botaanik
*1900 – Vladimir Solovjov, vene filosoof, luuletaja, publitsist ja kirjanduskriitik
*1911 – Jozef Israëls, Hollandi maalikunstnik
*1921 – Pjotr Boborõkin, vene kirjanik ja ajakirjanik
*1922 – Arthur Griffith, iiri poliitik
*1924 – Sándor Bródy, ungari kirjanik ja ajakirjanik
*1928 – Leoš Janáček, tšehhi helilooja
*1940 – Nikolai Triik, eesti maalikunstnik
*1944 – Aleksei Durakov, vene luuletaja
*1945 – Alfred Gustav Stein, Eesti vaimulik
*1952 – Dovid Bergelson, juudi kirjanik
*1955 – Thomas Mann, saksa kirjanik
*1955 – James Sumner, USA biokeemik, Nobeli laureaat 1946
*1959 – Henrik Norman, eesti tehnikateadlane ja haridustegelane
*1960 – Aleksandr Galperin, vene ajaloolane
*1964 – Ian Fleming, Briti kirjanik ja ajakirjanik
*1966 – Artur Alliksaar, eesti luuletaja
* 1966 – Martin Grossholm, eesti advokaat
*1967 – Risto Luukkonen, soome poksija
*1973 – Boris Voogas, Eesti arst ja sõjaväelane
*1978 – Leho Võrk, eesti keeleteadlane
*1979 – Ernst Chain, saksa päritolu Briti biokeemik
*1982 – Henry Fonda, USA näitleja
*1985 – Kyū Sakamoto, jaapani laulja, laulukirjutaja ja näitleja
* 1985 – Leida Adamberg, eesti arst
*1986 – Tiit Kaldma, eesti näitleja ja käsipallur
*1988 – Jean-Michel Basquiat, USA kunstnik
* 1988 – Herman Mürk, eesti atmosfäärifüüsik
*1992 – John Cage, USA helilooja
* 1992 – Uno Uibo, eesti teatrikunstnik ja kunstipedagoog
*1996 – Viktor Hambardzumjan, armeenia astrofüüsik
*1998 – Enn Veskimägi, eesti keeleteadlane
*2000 – Loretta Young, USA näitleja ja laulja
*2001 – Rein Kull, eesti keeleteadlane
*2003 – Walter Ong, USA jesuiidi preester, ingliskeelse kirjanduse professor, kultuuri- ja usundiloolane ning filosoof
*2004 – Artur Vahter, eesti muusikateadlane, koorijuht ja pedagoog
* 2004 – Godfrey Hounsfield, inglise elektriinsener
*2005 – Lakshman Kadirgamar, Sri Lanka poliitik
*2005 – Olev Liik, eesti tehnikateadlane
*2006 – Mazisi Kunene, Lõuna-Aafrika Vabariigi luuletaja ja kirjandusõppejõud
*2007 – Ralph Asher Alpher, juudi päritolu USA astrofüüsik
*2007 – Ronald N. Bracewell, Austraalia füüsik
*2008 – Mick Clough, Austraalia poliitik
*2008 – Francis Lacassin, Prantsusmaa ajakirjanik
*2008 – Halina Wyrodek, poola näitleja 
*2008 – Christie Allen, Austraalia laulja
*2009 – Ruth Ford, USA modell ja näitleja
*2009 – John Gregson, Briti ärimees ja poliitik
*2009 – Shingo Yamashiro, jaapani näitleja
*2009 – Juta Viire, eesti näitleja
*2010 – Guido de Marco, Malta poliitik
*2012 – Olaf Kuuli, eesti ajaloolane
*2013 – Vassili Peskov, vene kirjanik, fotograaf ja ökoloog 
*2013 – Johan Friso, Hollandi prints
*2014 – Lauren Bacall, USA teatri- ja filminäitleja
*2015 – Ines Jaagus, eesti arhitekt 
*2015 – Jaakko Hintikka, soome loogik ja filosoof
*2016 – Ülle Podekrat, eesti rahvakultuuri edendaja ja muusikapedagoog
*2025 – Aino Pervik, eesti proosakirjanik, luuletaja ja tõlkija
Spartak (Jassõnuvata rajoon)

**Spartak** on küla Ukrainas Donetski oblastis Jassõnuvata rajoonis, ligi 10&nbsp;km kaugusel Donetski keskusest põhjaloodes. Spartak piirneb edelas Donetski rahvusvahelise lennujaamaga.

Küla kõrgus merepinnast on 232 meetrit.

Spartak asutati 1922. aastal, 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 1956 inimest.

2014. aasta Ukraina kriisi ajal on külas ja selle lähistel toimunud mitmeid ägedaid lahinguid Donetski lennujaama kaitsvate valitsusvägede ja valitsusvastaste jõudude vahel.

## Viited

## Välislingid
* 14. november 2014. *[[Ukrajinska Pravda]]*. ATO jõud hävitasid kaks mässajate eesliini positsiooni (*vene keeles*)
PMV

**PMV** on lühend, mis võib tähendada järgmist:
*PMV on Põlva Maavalitsus
*PMV on Pärnu Maavalitsus
*...