B2-vitamiin

**B<sub>2</sub>-vitamiin** ehk **G-vitamiin** ehk **riboflaviin** on koondnimetus B2-vitamiini laadset antistomatiitset, antiglossiitset ja antidermatiitset toimet avaldavate, nii looduslike kui ka sünteetiliste ainete kohta ja B-rühma liigitatud vitamiin.

## Allikad
* Piimas olevat riboflaviini nimetatakse **laktoflaviiniks**.
* Munakollases olevat riboflaviini nimetatakse **ovaflaviiniks**.
* Maksas olevat riboflaviini nimetatakse **hepatoflaviiniks**.
* Taimedes leiduvat riboflaviini nimetatakse **verdoflaviiniks**.
* Uriinis leiduvat riboflaviini nimetatakse uroflaviiniks.

## Saamine ja depood
Toidus on B2-vitamiin koensüümina flavoproteiinides (v.a piimas). Seedeensüümid vabastavad neist B2-vitamiini, mis imendub peensooles kandja vahendatud aktiivse transpordina (seda soodustavad sapphapped).

Imendumist pärsivad alkohol, kohv, suitsetamine, mitmed antibiootikumid, suukaudsed rasestumisvastased preparaadid. Riboflaviin fosforüülub koerakkudes FMN-is, millest tekib FAD. Mõlema teket stimuleerivad kilpnäärehormoonid. Tagavara neerudes ja maksas on suhteliselt tagasihoidlik, mistõttu peab seda saama pidevalt toiduga; seda sisaldavad näiteks piim, jogurt, maks, kala ja spinat.

## Biofunktsioonid
Tema bioaktiivsus realiseerub läbi koensüümsete vormide FMN ja FAD. Mõlemad on vajalikud redoksprotsesside ensüümides, nt:
* PyrDH, 
* suktsinaadi DH (mis osaleb süsivesikute, rasvhapete ja aminohapete katabolismis), 
* ksantiini oksüdaas (rasvhapete oksüdatsiooni ja hingamisahela ensüümid), 
* B2-vitamiin on vajalik juuste, naha ja küünte normaalseks arenguks ning nägemisprotsessis.

## Defitsiit
Normaalsel toitumisel ei esine. Kestev alkoholi, kohvi ja musta tee tarbimine, suitsetamine, antibiootikumid, piimatoodete puudus toidus ja kestev väga rohke suhkru tarbimine viib teatud defitsiidi kujunemisele.

Esmatunnused:
* pragunevad katkised suunurgad ja huuled
* nõrkus
* depressioon

B2-avitaminoos:
* keele- ja limaskestapõletikud
* silmade valguspelgus
* dermatiit nina ja silmade ümbruses

NB! Enamasti on B2-avitaminoosi puhul tegu ka tiamiini, niatsiini, B<sub>6</sub>-vitamiini ja foolhappe defitsiidiga.

## Manustamine
Vajalik on kolmetasandiline lähenemine:
* absoluutne tagatav miinimum 1,4–1,7 mg (RDA);
* tervise optimaalseks tagamiseks tänapäeval kuni 5 mg;
* terapeutiline tase alates 25 mg.

Manustamine on hädavajalik defitsiidile viitavate sümptomite korral.

Vitamiini oskuslik/adekvaatne manustamine ravi ühe komponendina võib olla efektiivne alkoholismi, pellagra, Alzheimeri tõbi, parkinsonismi, dermatiidi, katarakti ja muude haiguste puhul.

Võimalusel tuleks manustada koos tiamiimi, niatsiini, B6-vitamiini, C-vitamiini ja foolhappega.

Päevane ohutu koguannus korduval manustamisel on 100 mg ja ühekordsel 200 mg. Toksilisust pole täheldatud.

## Ajaloolist
*1879. aastal eraldas A.W. Blyth vadakust ebapuhta flaviini – laktokroomi. 
*1929. aastal eraldas Richard Kuhn, koos Paul György ja Theodor Wagner-Jaureggiga, keemiliselt B2-vitamiini;
*1933. aastaks eraldasid Kuhn, György, P. ja Wagner-Jauregg, T. puhast riboflaviini pärmist, munavalgest ja vadakust.
*1933.–1934. aastal koostas ta koos Theodor Wagner-Jaureggiga B2-vitamiini struktuuri.

Enam-vähem samal ajal Paul Karreriga (1935) teatas Kuhn B2-vitamiini struktuuri kindlaksmääramisest ja sünteesimisest. Ta eraldas ligi 1 grammi riboflaviini 5300 liitrist kooritud piimast (ingl k *skim milk*), ühtlasi oli ta esimene, kes vitamiini eraldas.
Paul Karreri koostatud sünteesimeetodi võttis vitamiini sünteetiliseks tootmiseks kasutusele Hoffmann–La Roche.

## Vaata ka
* B-rühma vitamiinid
* Vitamiinid

## Viited