open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kõhukilbised

**Kõhukilbised** (ladina *scuta ventralia*, *ventralia*; *gastrostege*, ainsuses *scutum ventrale*) on paljudel soomuselistel keha kõhupoolt katva naha soomused.

Kõhukilbised võivad olenevalt liigist olla erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

Anaalkilbist ei loeta kõhukilbiste hulka. 

## Kõhukilbiste loendamine

Kõhukilbiste loendamisel võetakse esimeseks kõhukilbiseks see kilbis, mis külgneb mõlemal pool madalaima seljasoomuse reaga - selle leidmiseks tuleks jälgida piki kaela kulgevaid seljasoomuste ridu kuni need läevad lahku kõhukilbistest. Kõhusoomuste loendamine peaks lõppema kloaagiavaeesse ehk pärakueesse kilbise ees.

## Madudel
Madudel paiknevad kõhukilbised, kaela ja kloaagiavause vahel, kere all kõhu ja kohati külgede peal. Kõhukilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.    

## Viited

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Ventral scales]] seisuga 20.01.2014.*
Internaat

**Internaat** on mingi õppeasutuse õpilaste ühiselamu. 

See ühiselamu võib olla samas hoones, kus tegutseb ka kool (internaatkool). Internaatkooli eripära on see, et õpilaste elamise ja õppimise suhtes teevad järelevalvet kasvatajad ja õpetajad.

Nõukogude Liidus hakati internaatkoole rajama aastast 1956.

## Vaata ka
*internaatkodu
*Internaatkool

## Viited
Anaalkilbis

**Anaalkilbis** (ladina *scutum anale*) on paljudel soomuselistel kere kõhupoolel paiknev kloaagiavaust kattev naha soomus.

Anaalkilbis võib olenevalt liigist olla erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse seda ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

Anaalkilbist ei loeta kõhukilbiste hulka.  

## Madudel
Madudel paikneb anaalkilbis, mis võib olla paaritu  või ka  paariline (jaotunud), kere all kõhu pool kloaagiavause ees.

Anaalkilbist kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.    

## Viited

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Anal scale]] seisuga 20.01.2014.*
Sabaalune kilbis

**Sabaalune kilbis** (ladina *scutum subcaudale*, mitm *scuta subcaudalia*; *urostege*; *subcaudalia*) on teatud soomuselistel kere kõhupoolel paiknev saba kattev naha soomus.

Sabaalused kilbised võivad olenevalt liigist olla erineva kuju ja suurusega, seetõttu võetakse neid arvesse ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

Anaalkilbist ei loeta sabaaluste kilbiste hulka.  

## Madudel
Madudel paiknevad sabaalused kilbised, mis võivad olla paaritud  või ka paarilised, kere all kõhu pool kloaagiavausest edasi saba otsani. Sabaaluseid kilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.    

## Viited

*Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit [[:de:Scutum subcaudale]] seisuga 20.01.2014.*
Ķengarags

**Ķengarags** on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna osa pindalaga 5,190 km². Asub Maskavas forštatest kagus, Šķirotavast edelas ja Rumbulast loodes Daugava paremal kaldal. Asumit ühendab Katlakalnsiga Lõunasild. 53 352 elanikku (2010). 

Ķengaragsi asumi kõige kõrgem punkt ulatub 13 meetrit üle merepinna. Kuna veel kõrgemad kohad on Riias Läänemere eri arengustaadiumite rannavallid, siis on Ķengaragsi ala kõige varasem vee alt vabanenud piirkond Riias.

Ķengaragsi alad asusid vanasti Riia linnasarases. Need piirid seadis paika juba Wilhelm Modenast. Asumi territooriumil asus siiski Mõõgavendade ordule kuulunud **vend Bertoldi veski**, mis ehitati tõenäoliselt aastal 1208. Kivist hoonet kasutati ka kindlusena; on teada, et vesiveskil oli ka kaitsetorn või siis asus selline torn veski juures. Riia linna ja ordu vaheliste konfliktide ajal ründasid Riia väed korduvalt veskit – ja mitte alati edukalt. 14. sajandil kaotas veski oma sõjalise tähtsuse, kuid jäi siiski edasi tegutsema.

Veskit kasutati 16. sajandini. Hilisematel aegadel jahvatati seal lisaks viljale ka pipart. Hiljem kasutati veski seadmeid vase töötlemisel ja kangaste valmistamisel. 1656. aastal ründasid veskit Vene väed, aga edutult. 

Nimi Ķengarags (*Kengeragge*) kujunes 16. sajandi teisel poolel. Toona elas Daugava kaldal Ķengade perekond. Pere elas paigas, kus Daugava kaldal paljandus dolomiit, mida nad Mazā Jumpravmuiža mõisa jaoks murdsid.

18. ja 19. sajandil oli Ķengaragsis sadam ja lootsipunkt. Asumisse ehitati Blieki mõis. Toona hakkas asumisse tekkima ka tööstus. Esimesed ettevõtted olid saekaatrid, mida käitati Hollandi tuulikute abil. 19. sajandi algul lisandusid suhkruvabrik ja telliselööv. 1871. aastal ostis vene ärimees Sidor Kuznetsov vend Bertoldi veski ning rajas selle asemele portselani- ja fajansivabriku. Asumisse tekkis ka teine fajansitootmine. 1860. aastal rajati Daugava kaldale linatööstus.

Suurem osa asumist liideti ametlikult Riiaga 1924. aastal. Ķengarags jäi tööstuspiirkonnaks kuni Nõukogude võimu tulekuni. 1950. aastatel hakati asumisse ehitama paneelelamuid ja Ķengaragsist sai korterelamute piirkond.

Characteristics of Kengarags.jpg|Ķengarags
Ķengaraga Street in Riga.JPG|Ķengaraga iela
Aglonas street at October, 2011 - Ivars Indāns - Panoramio.jpg|Aglonas iela
Enjoing the winter. Froozen pond. January, 2010 - Ivars Indāns - Panoramio.jpg|Talvine Ķengarags


## Viited

## Välislingid

*Ķengaragsi koduleht (*läti keeles*)
Blieki mõis

**Blieki mõis** (*Blieķu muižiņa*, ka *Šrēdera muižiņa* või *Bleichmuiža*) oli suvemõis Lätis Riia linnas Ķengaragsi asumis peahoone aadressiga Maskavas iela 322. Saksa keeles *Bleichhof*.

Mõis rajati XVIII sajandi kolmandal veerandil. Toona rentis lähedal asunud Krusta kõrtsi Schröderi nimeline mees, kes ehitas selle lähedale barokkstiilis kahekorruselise puidust suvemõisa. Mõisa juurde tekkis ka küla.  Häärberi lähedale rajasid hilisemad omanikud Ventid ja Benkid saeveski, aastal 1807 ostis mõisa omanik Vent ka lähedal asunud Rammi kõrtsi.

Blieki mõisa nime sai mõis XIX sajandil. Toonased omanikud hakkasid mõisa ümbruse maid lina pleegitamiseks välja rentima. Lageda taeva all pleekivad kangad andsid mõisale nii selle saksakeelse kui ka lätikeelse nime. XX sajandi algul ehitati mõisa kohale kummitehas "Kvadrats".
 
## Välislingid
*Sissekanne Riia mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Seljakilbis

**Seljakilbis** (ladina *scutum dorsale*, mitm *scuta dorsalia*; *dorsale*) on paljudel soomuselistel keha seljapoolt katva naha soomus.

Seljakilbis võib olenevalt liigist olla erineva kuju ning suurusega, seetõttu kasutatakse seda ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.

## Seljasoomuste loendamine

Seljasoomuste loendamiseks keha ülapoolel loendatakse väikeste soomuste pikiridu aga kehaga risti, ninamiku ja kloaagiava vahelise ala keskosas, alustades ühe külje kõhusoomustest diagonaalselt ettepoole selja keskpaigani ja seejärel diagonaalselt tahapoole kuni teise külje kõhusoomuseni.
 
## Madudel
Madudel paiknevad seljakilbised pea taga, kere peal  seljal ja kohati külgede peal. Seljakilbiseid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.    

## Viited
Ambla vald (Ambla kihelkond)

**Ambla vald** (saksa keeles *Gemeinde Ampel*; enne 1892 **Käravete vald**, saksa keeles *Kerrafer*) oli vald Ambla kihelkonnas Järvamaal. Vallamaja asus Ambla külas.

Vallas sündisid August Lubi, Leopold Raudkepp ja Endel Inglist.

1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Ambla valla koosseisu, välja arvatud Kuru, Kitseküla ja Rägavere küla ning Jootma asunduse maa-alad, mis läksid Lehtse valla koosseisu.

## Viited
Viddalba

**Viddalba** on vald (*comune*) Itaalias Sardiinia maakonnas Sassari provintsis Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Halduskeskus asub Viddalbas.

Viddalba on Gallura ajaloolise piirkonna 21 omavalitsusüksusest ainus, mis ei kuulunud Olbia-Tempio provintsi, vaid piirnes sellega.

22 meetri kõrgusel merepinnast asuva Viddalba asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Viddalba piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Aggius (OT), Badesi (OT), Bortigiadas (OT), Santa Maria Coghinas, Trinità d'Agultu e Vignola (OT), Valledoria.

Viddalba halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Giagazzu, Giùncana, L'Avru, Li Reni, Tungoni.


Viddalba01.jpg
Viddalba-Chiesa di San Giovanni-fronte.jpg|Keskaegne kirik
Viddalba-Chiesa di San Giovanni-retro.jpg|Keskaegne kirik


## Viited

## Kirjandus
* Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), *[http://www.sardegnadigitallibrary.it/index.php? Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, 2 (E-L)]*, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 88-7138-430-X.
* Francesco Floris (a cura di), *[http://www.sardegnacultura.it/j/v/321?s=7&v=9&c=2475&c1=28430&o=1&na=1&n=10 Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari]*, Newton&ComptonEditori, 2007.

## Välislingid

* Koduleht (*itaalia keeles*)
Terje Matsik

**Terje Matsik** (28. detsember 1976 Haapsalu – 14. juuli 2007 Ridala vald) oli eesti kergejõustiklane (vasara- ja kettaheitja). 

Koolipäevil harrastas ta vehklemist Pille Raudsepa ja Helen Prinitsa õpilasena. Ülikoolis harrastas ta Mart Paama õpilasena ketta- ja vasaraheidet. 

Ta tuli aastatel 1999–2006 kolm korda Eesti meistriks vasaraheites ja sai veel lisaks 5 hõbemedalit. Ta sai Eesti meistrivõistlustel kettaheites 3 hõbe- ja 3 pronksmedalit. 

Ta uuendas aastatel 1999–2002 Eesti naiste vasaraheiterekordit kokku 14 korda.

## Hariduskäik
*1984–1992 Ridala Põhikool
*1992–1995 Haapsalu 1. Keskkool
*1995 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskond (lõpetamata)

## Töökäik
*1999–2007 Tartu Kalevi kergejõustikukool (treener) 

## Välislingid
*Terje Matsik Eesti spordi biograafilises leksikonis
*Terje Matsiku sporditulemused
*Gunnar Press, Ants Põldoja. "Vasaraheitja Terje Matsik elas spordile, kuid alistus haigusele". Õhtuleht, 17. juuli 2007
*Haud Ridala uuel kalmistul
Luka-Barska

**Luka-Barska** (ukraina keeles Лука-Барська) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 677. Pindala on 0,444 km².
Katašõn

**Katašõn** (ukraina keeles Каташин) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšetšelnõki rajoonis. Elanike arv on 793. Pindala on 2,47 km².
Peri ristipuu

**Peri ristipuu** on ristipuu ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Peri külas. 

## Välislingid
* Peri ristipuu Hiite Maja SA andmekogus.
Kuutsi ohvrikivi

**Kuutsi ohvrikivi** on ohvrikivi ajaloolisel Võrumaal Hargla kihelkonna Kuutsi külas. 

## Välislingid

* Kuutsi ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus. 
*
Mäletjärve Annemägi

**Mäletjärve Annemägi** on looduslik pühapaik Tartumaal Võnnu kihelkonna Mäletjärve külas. 

Annemäel asub ka Mäletjärve Annemäe ohvrikask, mis on võetud ka kaitse alla, ja Mäletjärve Annemäe ohvrikivi.

## Välislingid
* Mäletjärve Annemägi Hiite Maja SA andmekogus. 
* Mäletjärve Annemäe ohvrikivi Hiite Maja SA andmekogus. 
*
Karste hiietamm

**Karste hiietamm** ehk **Kuku tamm** oli pühapuu ajaloolisel Võrumaal Kanepi kihelkonna Karste külas.

Tamm on hävinud, alles on vaid kuivanud tüügas, seetõttu arvati puu 2017. aastal looduskaitse alt välja ja eemaldati keskkonnaregistrist.

## Välislingid
* 
* Karste hiietamm Hiite Maja SA andmekogus. 
* Karste Kuku tamm andmebaasis "Muistised ja pärimuspaigad"
*
Verhulitsa Laudsi pettäi

**Verhulitsa Laudsi pettäi** ehk **Laudsi pettäi** on pühapuu Setumaal Värska aleviku lõunaosas Verhulitsa küla poole viiva tee ääres.

Männi tüvi haruneb neljaks ja rahvapärimuse järgi on seda seletatud sellega, et küla rajamisel istutatud sinna kõrvuti neli mändi, mis hiljem kokku kasvasid.

Ühes Postimehe 1928. aasta artiklis kirjutati, et "Pildil olev "Laudsi pettäi" kuulub kohalikule külakonnale, kes selle tänavu maharaiumisele määras. Üks kohalik elanik ostis selle külakonnalt ära, hakates selle juurde elamut ehitama, päästes sellega ühtlasi ajaloolise puu."

Laudsi pettäi on võetud looduskaitse alla.

## Välislingid
* [Verhulitsa Laudsi pettäi](http://andmekogu.hiis.ee/kohad/Setomaa-2685/Seto%20(EE.%20-2687/Verhulitsa%20Laudsi%20pettäi-249) Hiite Maja SA andmekogus.
Toompark

**Toompark** on haljasala Tallinna kesklinnas. Haljasala piires on ka endisest vallikraavist moodustatud Snelli tiik ning spordiväljak.

## Asukoht

Toompargi piir kulgeb Toompuiestee ja Nunne tänava ristumiskohast mööda Nunne tänava pargipoolset teemaad kuni Nunne 11 kinnistuni, mööda nimetatud kinnistu läänepoolset piiri ja piki selle sirgjoonelist pikendust lõunasse kuni Toompea müürini, mööda müüri edelasse ja seejärel lõunasse kuni ristumiseni Falgi teega, mööda Falgi tee pargipoolset teemaad läände kuni ristumiseni bastioni müüriga, mööda müüri kirdesse ja loodesse ning piki müüri sirgjoonelist pikendust kirdesse kuni kinnistu Toompuiestee 18c hooneni, mööda nimetatud hoone pargipoolset seina kuni Toompuiesteeni ning mööda Toompuiestee pargipoolset teemaad põhja ja seejärel kirdesse kuni ristumiseni Nunne tänavaga, jättes välja kinnistud Toompuiestee 24, 26 ja 30.
## Türgi tiib

Pargi Toompea-poolset Falgi teega piirnevat osa, kus asunud Tallinna muldkindlustusvööndi Tallinna bastionikindlustuste osa on nimetatud Türgi tiivaks. Türgi tiival paiknevad kaitserajatise maa-alused ruumid ehitati aastatel 1689–1696 ja kolmnurkselt välja ulatuv muldkindlustus valmis aastatel 1698–1703. 

1860. aastatel rajati Toompeale pääsuks Tallinna vanalinna kahe bastioni vahele Falgi tee. Falgi tee kõrval Toompargis asuv Türgi tiivaks nimetatud kindlustus oli maa alt ühendatud Rootsi bastioniga. 1930. aastatel ehitati Falgi teelt Toomparki viiv trepp ja 1930. aastate lõpus kohandati Rootsi bastioni Türgi tiiva maa-alused ruumid varjendiks ning sissepääsuhoone fassaad on oletatavalt rajatud peale 1935. aastat.

Treppi restaureeriti viimati arvatavalt 1970. aastate lõpul. 2019. aastal renoveeriti müüritis ja trepp, mis viib Toompealt laskuvalt Falgi teelt kõrvalasuvasse Toomparki.

## Gootide reduut

## Snelli staadion

, endine Eesti NSV aegne ÜVSÜ “Tööjõureservide” Eesti Tööjõureservide staadion  () 
Toompea kõrgendiku ja Toompea lossi jalamil asuv ala koosneb jalgpalliväljakust, kahest korvpalliväljakust, kergejõustikurajast ning klubihoonest.
## Snelli tiik
Toompea lossi kaitserajatisest (vallikraavist) moodustunud kunstlik veekogu (tiik), mis asub Tallinna Kesklinna linnaosas Vanalinna asumis ning jääb Toompea kõrgendiku, Falgi tee, Toompuiestee ja Nunne tänav vahele.

## Patkuli reduut

Endise vallikraavi, hilisema Snelli tiigi Toompea külgsel osal asub algse Patkuli reduudi väljaulatuv reduudiosa.
  () 
## Patkuli trepp

Patkuli trepp ühendab all-linna Toompeaga Balti jaama poolsest küljest. Patkuli trepp algab Nunne tänava kõrval Snelli tiiki ümbritseva Toompargi Toompea põhjaküljelt ning tõuseb mööda mäenõlva Toompeal Rahukohtu tänav 3 ja 5 hoonete vahelisel alal asuvale Patkuli vaateplatvormile.

Trepp ehitati 1903. aastal ja avati 6. oktoobril 1903. aastal.

## Ajalugu

Snelli tiigi ääres Toompargis asus 1. detsembril 1974 avatud 1924. aasta 1. detsembri ülestõusu mälestusmärk.
## Vaata ka
*Tallinna parkide loend
## Viited
Tuvi park

**Tuvi park** on haljasala Tallinna kesklinnas Tõnismäel, Veetorni, Tõnismäe ja Toom-Kuninga ja Suur‑Ameerika tänava vahel.

## Asukoht
Tuvi pargi piir kulgeb Veetorni tänava ja Toom-Kuninga tänav 11 (Saksamaa Suursaatkond Tallinnas) kinnistu ristumiskohast mööda Toom-Kuninga 11 ja Toom-Kuninga 13a kinnistute idapiiri lõuna suunas kuni Suur-Ameerika tänav 14 kinnistu loodenurgani, mööda Suur-Ameerika 14 ja Suur-Ameerika 14d kinnistute põhjapiiri ida suunas kuni kinnistu Tuvi tänav 14b edelanurgani, mööda selle kinnistu läänepiiri põhja, ida ning seejärel põhja suunas kuni sama kinnistu loodenurgani, seejärel mööda nimetatud kinnistu läänepiiri sirgjoonelist pikendust põhja suunas kuni kinnistu Tuvi 12 edelanurgani, mööda selle kinnistu läänepiiri ning selle mõttelist pikendust põhja suunas kuni Veetorni tänavani ning sealt mööda Veetorni tänava pargipoolset teemaad lääne suunas Toom-Kuninga 11 kinnistu piirini.
## Ajalugu
Tuvi pargi praegune nimi on tinglik ja suhteliselt hiline: park on saanud nime sellega külgneva Tuvi tänava järgi. Viimasele andis aga arvatavasti nime sealkandis elanud sadulseppmeister Hugo Aleksander Taubenheim. Tuvi park hõlmab endise Basti, Friedheimi suvemõisa ja Köningstahli suvemõisa (andis nime Toom-Kuninga tänavale) suvemõisa ja nende parke.

1930. aastatel ehitati Tuvi parki kuue meetri laiune paekivist paraadtrepp pargist Suur‑Ameerika tänavale. 1950.−1970. aastatel oli pargis Noorte Loodussõprade keskmaja katseaed koos kasvuhoonetega. 1970. aastail rajati Suur-Ameerika tänava äärde Lastestaadioni spordiväljakud. Park sai tugevasti kannatada 1967. aasta suures tormis.

Suvemõisate ajast on alles vaid üksikuid põlispuid, 1980. aastatel  park metsistus ja jäeti hooletusse, kuid alates 2003. aastast on parki hoogsalt korrastatud. 2004. aastal võeti park riikliku looduskaitse alla.

## Viited
Sarvkest

**Sarvkest** (ladina keeles *cornea*) on inimestel ja paljudel maismaa- ja veeloomadel silmamuna fibrooskesta osa. Sarvkest on silmamuna kattev eesmine läbipaistev osa, mis piirneb külgedelt ja tagant kõvakestaga.

Sarvkesta areng, anatoomia, füsioloogia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

## Roomajatel
### Madudel
Madudel on tuvastatud silma sarvkest embrüonaalses arengujärgus, juba kolmenädalastel hariliku nastiku embrüotel.

Madude silma katab väljast läbipaistev silmakilbis, mis vahetub koos ülejäänud nahaga kestumise ajal.
Madudel ei moodusta silmakilbis ja sarvkest üksteist katvaid kesti vaid neid eraldab vahekiht, mis kestumise käigus täitub lümfivedelikuga. Sarvkesta niisutamise ja toitmise eest hoolitseb vesivedelik, sekreedid suubuvad nina-pisara juhadesse ja selle kaudu suuõõnde.

Öise eluviisiga madudel on sarvkest suurem kui päevase eluviisiga madudel.

#### Patoloogia
Looduses elavatel madudel jääb sarvkesta patoloogia enamasti tähelepanu ning ravita. Kuid loomaaedades ning maokasvandustes ja ka kodustes terraariumites tuleks, lisaks maopidamise eeskirjadele, tähelepanu pöörata ka mao silmade tervislikule seisukorrale – läbipaistmatu ülespoole kaardunud servadega silmakilbis võib vajada veterinaari abi. Mitte mingil juhul ei tohiks *rebida* kuivanud nahatükki (silmakilbist) omal käel, see võib vigastada mao silma.

## Imetajatel
Sarvkest on veresoonte ja lümfisoonteta – teda toidavad pisaravedelik ja silma vesivedelik.

### Inimestel
Sarvkest on silma kiudkesta kumerdunud ja läbipaistev osa. Sarvkesta taga on mitmekihiline lameepiteel, mis on varustatud närvilõpmetega. Närvilõpmed muudavad sarvkesta tundlikuks koeks – püüdes sarvkesta ja silma kaitsta sulgeme silmad üsna kiiresti, nn sarvkestarefleks. 
Sarvkesta mõõtmed ja paksus erinevad indiviiditi.

Sarvkest arvati koosnevat viiest kihist (eest-taha) : 
* *[[corneal epithelium]]*
* Bowmani membraan
* *[[corneal stroma]]*
* Descemet' membraan
* *[[corneal endothelium]]*.

2012. aastal avastasid Inglise Nottinghami ülikooli teadlased, et inimese sarvkihil on ka kuues kiht – Dua kiht. 
  
#### Sarvkesta lihvimine silmakirurgias
Mõned nägemishäired alluvad erinevatele kirurgilistele muundustele, nii näiteks saab ka Eestis, vastavalt kliendi soovile ja silma anatoomilistele eripäradele, lasta silmakirurgidel töödelda spetsiaalsete laseraparaatidega ja meetoditega (näit LASIK) silma sarvkesta nii, et saavutatakse ihaldatud nägemisteravus nägemisabivahenditeta (prillide, läätsedeta).

#### Patoloogia
Inimestel seostatakse sarvkestaga mitmeid silmahaigusi, nagu sarvkestapõletik, sarvkestahaavand, sarvkestasade jpt.

## Vaata ka
*sarvkestaimplantaat

## Viited

## Välislingid
* W M Bourne, Biology of the corneal endothelium in health and disease, Eye (2003) 17, 912–918. doi:10.1038/sj.eye.6700559, Cambridge Ophthalmological Symposium, veebiversioon (vaadatud 01.08.2014) (*inglise keeles*)
* Vilve Torn, Eesti silmakirurgias tehti ajalugu, 03. aprill 2014, veebiversioon (vaadatud 03.04.2014)
Nunnavärav

**Nunnavärav** (vanas kirjaviisis **Nunnawärraw**; ka **Saunavärav**) oli ajalooline Tallinna linnamüüri müürivärav Toompea kõrgendiku ja Saunataguse torni vahel linna loodemüüris.

Nunnavärav rajati 14. sajandil Taani kuninga Erik IV Menvedi asehalduri Johannes Kanne korraldusel, kes oli 1310. aastal andnud juhised Tallinna linnamüüri täiustamiseks. Nunnavärav on nimetatud selle lähedal asunud keskaegse tsistertslaste Tallinna Mihkli naiskloostri järgi. Kohe värava kõrval asunud sauna järgi on seda ka Saunaväravaks kutsutud. Nunna väravat on esmamainitud 1355. aastal "tornina sauna kõrval pika mäe all".

14. sajandi I pooles rajati neljakandiline kõrge peaväravatorn, mis asus linnamüüriga ühel joonel. Peavärava tugevdamiseks ehitati I eesvärav, mille põhjapoolsesse nurka rajati ümar, veidi lapiku põhiplaaniga neljakorruseline nurgatorn. Hiljem ehitatud II eesväraval nurgatorne ei olnud. 

Nunnavärava kaitseehitised koosnesid oma lõplikul kujul kolmest järjestikusest väravast, mille hiljem lisati veel 1610. aasta paiku ehitatud vallivärav koos vahtkonnamajaga. Tegemist oli Tallinna ühe võimsama väravakompleksiga. Toompea kõrgendiku all asuvatest väravaehitistest eesväravatest ja väravahoonest ulatus kuni Toompea kõrgendikuni kaks umbes 15 m vahega paekivist kaitsevalli, mis on ainsatena osaliselt säilinud.

1490. aastal ehitati Nunne värava juurde seek, nn Uus hospidal (saksa k *Das neue Sekenhaus*). Uue hospidal hoonestik koosnes hospidalist, ühest elumajast ja kahest aidast. Uus hospidal paiknes kitsal maa-alal Toompea nõlva all Nunne ja Laia tänava ristumiskohal. Majad müüdi 1547. aastal linnaelanikele.

Osa Nunnaväravast lammutati 1820. aastal ning selle säilinud osas asus 19. sajandil hobupostijaam. 1864. aastal tasandati värava taga asunud vallikraav ja muldkindlustused. 

Linna arenemisel ja laienemisel ning 1870. aastal valminudBalti Raudtee Seltsi raudteevaksalile sujuva liikluse kindlustamiseks (läbipääs Nunna väravat kaudu linnast välja oli väga väike, kitsas ja pime) müüdi 1868. aastal värav lammutamiseks maha ning lammutati. Kuid ka Nunna värava lammutamine ei taganud piisavat läbipääsu Balti vaksalini, mistõttu tehti Suur-Kloostri tänaval linnamüüri läbimurdega ka uus väravaava.

Säilinud on vaid mõned Nunne tänaval Toompea-poolses müüris olevad eesvärava osad.
 

## Vaata ka
*Nunne tänav
*Nunnatorn
*Tallinna Püha Miikaeli klooster
## Viited

## Välislingid
*Nunne värava kujutised Eesti Muuseumide Veebiväravas
*Vana Nunne värav Tallinnas, Theodor Albert Sprengel. Tallinna Linnamuuseum: kunstikogu Tallinna Linnamuuseum, MuIS, Number: TLM 44 G 41
*Nunne värav 19. saj. algul, Rahvusrahiivi fotode andmebaas
Dua kiht

**Dua kiht** (inglise keeles *Dua's layer*) on inimese silmamuna katva sarvkesta kiht.
 
### Asend ja morfoloogia
Dua kiht paikneb sarvkesta tagaosas, *[[stroma of cornea]]* ja Descemet' membraani vahel.

Dua kiht on tugev ja tema paksuseks, koepankade sarvkestanäidiste alusel, loetakse 15 mikromeetrit.

## Avastamine
2012. aastal avastasid Inglise Nottinghami ülikooli teadlased Harminder Singh Dua, Lana A. Faraj, Dalia G. Said, Trevor Gray, James Lowe, et inimese sarvkihil on ka kuues kiht – Dua kiht.

Dua kiht võib varasemast oftalmoloogiaalasest teaduskirjandusest puududa, kuna kuni 2012. aastani teati, et sarvkiht koosneb viiest kihist, mis on omavahel ühendatud kollageenikiududega.

## Viited
Merivälja raamatukogu

**Merivälja raamatukogu** oli Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu Pirita linnaosas aadressil Tuule tee 18. 

Merivälja raamatukogu asutati 1949. aastal. Seda plaaniti sulgeda juba 1998. aastal, lõplikult on see suletud alates 1. jaanuarist 2010. Endistesse ruumidesse rajati kodanikualgatuse korras Meriväja lugemistuba, mis avati veebruaris 2010. Eesti Postilt saadi õigus ka kirjaümbrike ja postmarkide müügiks.

## Viited

## Välislingid
*Merivälja raamatukogu ajalugu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Kopli raamatukogu

**Kopli raamatukogu** oli Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asus Põhja-Tallinna linnaosas viimati aadressil Uus-Maleva 1a. 

Kopli raamatukogu avati 15. septembril 1926. 1930. aastate lõpul kerkis päevakorrale uue koolimaja ehitamine Koplisse, kuhu oleks uued ruumid saanud ka raamatukogu. 1993. aastal koliti lõpuks uutesse ruumidesse Uus-Maleva 1a. Raamatukogu on suletud alates 1. juunist 2008. 

## Välislingid
*Kopli raamatukogu ajalugu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Volhovi rinne

**Volhovi rinne** (vene keeles *Волховский фронт*) oli Teises maailmasõjas võidelnud Nõukogude Liidu Punaarmmee Idarinde armeegrupp.

## Ajalugu
Volhovi rinne moodustati 17. detsembril 1941. aastal Leningradi rinde vasakust tiivast ja STAVKA reservidest Tihvini vasturünnaku ajal 4., 52., 59., ja 26. armeest. 1941. aasta detsembris moodustati 26. armee baasil 2. löögiarmee. 

1942. aasta jaanuarist aprillini püüdsid Volhovi rinde väed Ljubani pealetungioperatsiooniga edutult murda Leningradi piiramisrõngast. 1942. aasta 23. aprillil saadeti rinne laiali ning väeosadest moodustati Volhovi operatiivgrupp, mis tegutses Leningradi rinde alluvuses. 

1942. aasta 9. juunil moodustati operatiivgrupist uuesti rinne ning selle koosseisu lisati 8. armee ja 54. armee. 1942. aasta augustist kuni septembrini osalesid rinde väed koostöös Leningradi rindega Sinjavino pealetungioperatsioonis väegrupp Nordi 18. armee kaitseliinile Laadoga järve lõunakaldal.

1943. aasta jaanuaris õnnestus rindel Laadoga järvel kaitsel olevatest Saksa vägedest Pealetungioperatsioon Iskra käigus läbi murda ning taastada maismaaühendus Leningradiga. 

1944. aasta jaanuarist veebruarini osales koostöös Leningradi ja 2. Balti rindega Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsiooni Novgorodi–Luga pealetungioperatsioonis,  14. jaanuar – 15. veebruar 1944. 

Rinne saadeti 15. veebruaril laiali, väeüksused jaotati Leningradi ja 2. Balti rinde vahel ära ning juhtkond arvati STAVKA reservi.

## Ülemjuhatajad
*Armeekindral Kirill Meretskov

## Vaata ka
*Leningradi blokaad
*väegrupp Nord
Salme raamatukogu (Tallinn)

**Salme raamatukogu** on Tallinna Keskraamatukogu tegevuse lõpetanud haruraamatukogu, mis asus Põhja-Tallinna linnaosas aadressil Salme 12. See asus viimati Salme Kultuurikeskuse esimesel korrusel, selle pindala oli 120 m². Kogusse kuulus 2001. aastal 26 903 teavikut.

Jaan Tombi nimeline Kultuuripalee asutati 1940. aastal Mustpeade Majas, samas asutati ka kultuuripalee raamatukogu. 1965. aastal kolis kultuuripalee koos raamatukoguga uude hoonesse Salme tänaval. 

Kultuuripalee raamatukogu anti 1991. aastal üle Tallinna Keskraamatukogule ning sellest moodustati kaks uut haruraamatukogu: Salme raamatukogu ja Tungla raamatukogu. Salme raamatukogu suleti 2006. aastal, kui Kalamaja raamatukogu sai uued ruumid ning liideti kaks lähestikku paiknevat raamatukogu. Kogud anti enamikus üle Nurmenuku raamatukogule.

## Viited

## Välislingid
*Ajalugu Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Aarna ristipuud

**Aarna ristipuud** on ristipuud ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Aarna külas. 

## Välislingid

* Aarna ristipuud I Hiite Maja SA andmekogus. 
* Aarna Kala teeharu ristipuud Hiite Maja SA andmekogus.
Riigivargad

**"Riigivargad"** on Eesti 2014. aastal valminud dokumentaalfilm-tragikomöödia, mille režissöör on Manfred Vainokivi. Film räägib nn riigi tagant varastamisest nõukogude ajal. 

Žanrimääratluse segasuse tõttu ka autorifilmiks nimetatud linateose käsikiri põhineb inimeste meenutustel nõukogude ajast. Meenutusi hakkas režissöör koguma 2011. aastal, seejärel kohendas neid kirjanik Andrus Kivirähk. 

Rollides näeb nii kutselisi näitlejaid kui ka amatööre. Filmis mängivad näitlejad Arvo Kukumägi (elumees) ja Tambet Tuisk (naistelemb), Kristina Märtin (pruut), ärimees Marek Reinaas (peigmees) ning Orissaare ja Salme valla harrastusnäitlejad.

2014. aastal käis Eesti kinodes filmi vaatamas 1661 inimest.

## Viited

## Välislingid
*Peeter Sauter "Intervjuu Manfred Vainokiviga: vanade meeste kiiks" – kultuur.err.ee, 10. jaanuar 2014
*Aigi Viira ""Riigivaraste"-pruut Kristina: "Varem pole mind märgatud ega filmi sisse torgatud!"". Õhtuleht, 10. jaanuar 2014
*Tiit Tuumalu "Narrid rehepapid need eestlased". Postimees, 11. jaanuar 2014
*Katrin Lust "Manfred Vainokivi: "Riigivargaid eksisteerib igal ajal"". Õhtuleht, 13. jaanuar 2014
Viira ristipuu

**Viira ristipuu** on ristipuu ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna Viira külas. 

## Välislingid
*Viira ristipuu II Hiite Maja SA andmekogus.
Raido Mägi

**Raido Mägi** (sündinud 19. detsembril 1968 Otepääl (teistel andmetel Tartus)) on eesti kergejõustiklane ja sporditegelane.

## Hariduskäik
1987. aastal lõpetas ta Otepää Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. 

## Spordikarjäär
Kooli ajal huvitus ta eriti korvpallist, murdmaasuusatamisest ja võrkpallist. Suuremat edu tõi talle aga kergejõustiku mitmevõistlus.

Ta kergejõustikutreeningud algasid Käärikul, kus teda algul juhendas John Põldsam. Hiljem õpetasid teda ka Fred Kudu ja Martin Kutman.

### Spordisaavutusi
*1996 Eesti meister kümnevõistluses 
*1997 Eesti meister kümnevõistluses
*1998 teine koht Eesti meistrivõistlustel kümnevõistluses
*1999 Eesti meister seitsmevõistluses

Ta kümnevõistluse rekord on 7360 punkti (aastal 1996) ja seitsmevõistluse rekord 5397 punkti (aastal 1999).

## Töökäik ja ühiskondlik tegevus
*1997–2000 Tamme staadioni direktor
*2000–2006 Tartu spordibaaside direktor
*alates 2006 Tartu Spordiseltsi Kalev tegevdirektor
*alates 2011 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali nõukogu liige
*alates 2012 Eesti Spordiseltsi Kalev juhatuse liige
*alates 2013 Eesti Vehklemisliidu juhatuse liige

## Tunnustus
*2021 Kalevi auliige

## Viited

## Välislingid
*
Anaplasmataceae

***Anaplasmataceae*** on bakterite sugukond.

## Klassifikatsioon
Sugukonda *Anaplasmataceae*  klassifitseeritakse järgmised bakteriperekonnad: 
**[[Anaplasma]]*
**[[Ehrlichia]]*
**[[Neorickettsia]]*
**[[Wolbachia]]*

**[[Aegyptianella]]* - *[[incertae sedis]]*. 

## Kirjeldus
*Anaplasmataceae* sugukonna bakterid on obligatoorsed intratsellulaarsed, gramnegatiivsed bakterid. 

## Viited

## Välislingid
*George Garrity, Don J. Brenner, James T. Staley, Noel R. Krieg, David R. Boone, Paul De Vos, Michael Goodfellow, Fred A. Rainey, Karl-Heinz Schleifer,   ...,*[http://books.google.ee/books?id=dgejA4wa5R4C&pg=PA138&dq=Bergey%27s+Manual+of+Systematic+Bacteriology++Anaplasmataceae&hl=et&sa=X&ei=oKLeUq3NMYby4QTyxYCQBA&redir_esc=y#v=onepage&q=Bergey's%20Manual%20of%20Systematic%20Bacteriology%20%20Anaplasmataceae&f=false Bergey's Manual® of Systematic Bacteriology: Volume Two: The Proteobacteria]*, lk 117 – 146, 2005, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 21.01.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit [[:de:Anaplasmataceae]] seisuga 21.01.2014.*
Sant'Antonio di Gallura

**Sant'Antonio di Gallura** on asula ja vald (*comune*) Itaalias Sardiinia maakonnas Sassari provintsis Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas.

354 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sant'Antonio di Gallura asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

Sant'Antonio di Gallura piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Arzachena, Calangianus, Luras, Olbia, Telti.

## Viited

## Kirjandus
* Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), *[http://www.sardegnadigitallibrary.it/index.php? Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, 2 (E-L)]*, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 88-7138-430-X.
* Francesco Floris (a cura di), *[http://www.sardegnacultura.it/j/v/321?s=7&v=9&c=2475&c1=28430&o=1&na=1&n=10 Grande Enciclopedia della Sardegna, Sassari]*, Newton&ComptonEditori, 2007.

## Välislingid

* Koduleht (*itaalia keeles*)
Anak Krakatau

**Anak Krakatau** (indoneesia keeles 'Krakatau laps') on 1927. aastal merest tõusnud vulkaaniline saar Krakatau saarestikus, mis moodustus 1883. aasta Krakatau purske kaldeeras.

Saare piirkonnas on aktiivne vulkaaniline tegevus, vulkaanitipu kõrgus on 813 meetrit ja see suureneb.
Ehrlichia

***Ehrlichia*** on gramnegatiivsete bakterite perekond.

## Klassifikatsioon
Perekonda *Ehrlichia* klassifitseeritakse järgmisedbakteriliigid: 
**[[Ehrlichia canis]]* (Donatien & Lestoquard 1935) Moshkovski 1945
**[[Ehrlichia chaffensis]]* Anderson jt 1992
**[[Ehrlichia ewingii]]* Anderson jt 1992
**[[Ehrlichia muris]]* Wen jt 1995
**[[Ehrlichia ruminantium]]* (Cowdry 1925) Dumler jt 2001.

## Morfoloogia

*0,2–2 µm suurused bakterid. 

## Patoloogia
*Ehrlichia* perekonda liigitatud bakterid võivad vaheperemeesorganismide, peamiselt puukide kaudu põhjustada loomadel ja inimestel nakkushaigusi (nt erlihhioosi). 

## Nimi
Perekond *Ehrlichia* on nime saanud Saksa bakterioloogi Paul Ehrlichi auks.

## Välislingid
*George Garrity, Don J. Brenner, James T. Staley, Noel R. Krieg, David R. Boone, Paul De Vos, Michael Goodfellow, Fred A. Rainey, Karl-Heinz Schleifer, ...,*[http://books.google.ee/books?id=dgejA4wa5R4C&pg=PA138&dq=Bergey%27s+Manual+of+Systematic+Bacteriology++Anaplasmataceae&hl=et&sa=X&ei=oKLeUq3NMYby4QTyxYCQBA&redir_esc=y#v=onepage&q=Bergey's%20Manual%20of%20Systematic%20Bacteriology%20%20Anaplasmataceae&f=false Bergey's Manual® of Systematic Bacteriology: Volume Two: The Proteobacteria]*, lk 123–132, 2005, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 21.01.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit [[:de:Ehrlichia]] seisuga 21.01.2014.*
Lēdurga (ajalooline piirkond)

**Lēdurga** on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud piirkond Turaidas, Koiva liivlaste asualal. Aģe jõe ülemjooksul asuva Lēdurga keskuseks oli samanimeline küla. Koha nime (Henriku Liivimaa kroonikas *Lethegore*) on arvatud tulevat liivikeelsetest sõnadest *lēd* "leht" ja *urga* "väike oja", "voolava veega madalik".

Lēdurgast on teada mitmeid noorema rauaaja kalmistuid. Kaubanduse olulisest rollist annavad tunnistust 11.–13. sajandist pärit mündileiud ja piirkonda läbiv tee, mis ühendas Koiva jõe äärset Turaida keskust põhja pool asuva Metsapoole alaga. Lēdurgast itta jäi Idumea. Lääne suunas ta mööda Aģe jõge Liivi laheni ilmselt ei ulatunud ja Henriku Liivimaa kroonikas mainitavad Aģe jõe äärsed liivlased Lēdurga elanikud ei olnud.

Liivi ristisõja aegset linnust sellest piirkonnast teada ei ole. Vaid oletatav linnamägi Inciemsi metsas võis olla sõjaaegseks pelgupaigaks.

Sarnaselt muude liivlaste piirkondadega alistus Lēdurga 1206. aastal ristisõdijatele. 1207. aastal Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahelise leppega läks ta Riia piiskopkonna koosseisu ja sinna moodustati omaette kirikukihelkond.

Henriku Liivimaa kroonikas on Lēdurgat mainitud seoses sinna ulatunud läänemaalaste ja saarlaste rüüsteretketega 1211. ja 1218. aastal.

## Viited

## Allikad
* Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
* Lang, Valter. *Baltimaade pronksi- ja rauaaeg*. Tartu Ülikooli Kirjastus, 2007.
Anaplasma

***Anaplasma*** on gramnegatiivsete bakterite perekond.

## Klassifikatsioon
Perekonda *Anaplasma* klassifitseeritakse järgmisedbakteriliigid: 
* *[[Anaplasma bovis]]* (Donatien and Lestoquard 1936) Dumler, Barbet, Bekker, Dasch, Palmer, Ray, Rikihisa & Rurangirwa 2001
* *[[Anaplasma caudatum]]* (Kreier and Ristic 1963) Ristic & Kreier 1984
* *[[Anaplasma centrale]]* (ex Theiler 1911) Ristic & Kreier 1984
* *[[Anaplasma marginale]]* Theiler 1910
* *[[Anaplasma ovis]]* Lestoquard 1924
* *[[Anaplasma phagocytophilum]]* (Foggie 1951) Dumler, Barbet, Bekker, Dasch, Palmer, Ray, Rikihisa & Rurangirwa 2001
* *[[Anaplasma platys]]* (French and Harvey 1983) Dumler, Barbet, Bekker, Dasch, Palmer, Ray, Rikihisa & Rurangirwa 2001.

## Morfoloogia

*Diameetriga 0,2–0,4 µm. 

## Patoloogia
*Anaplasma* perekonda liigitatud bakterid võivad vaheperemeesorganismide, peamiselt puukide kaudu põhjustada loomadel ja inimestel nakkushaigusi (nt *Anaplasma phagocytophilum* võib nakkust kandva puugi hammustuse korral põhjustada inimese granulotsütaarset anaplasmoosi).  

## Välislingid
*George Garrity, Don J. Brenner, James T. Staley, Noel R. Krieg, David R. Boone, Paul De Vos, Michael Goodfellow, Fred A. Rainey, Karl-Heinz Schleifer, ...,*[http://books.google.ee/books?id=dgejA4wa5R4C&pg=PA138&dq=Bergey%27s+Manual+of+Systematic+Bacteriology++Anaplasmataceae&hl=et&sa=X&ei=oKLeUq3NMYby4QTyxYCQBA&redir_esc=y#v=onepage&q=Bergey's%20Manual%20of%20Systematic%20Bacteriology%20%20Anaplasmataceae&f=false Bergey's Manual® of Systematic Bacteriology: Volume Two: The Proteobacteria]*, lk 117–125, 2005, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 21.01.2014) (*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud portugalikeelset artiklit [[:pt:Anaplasma]] seisuga 21.01.2014.*
Eesti Klavessiinisõprade Tsunft

**MTÜ Eesti Klavessiinisõprade Tsunft** on asutatud 2000. aastal. Tsunft ühendab kutselisi klavessiinimängijaid ning eri elualade inimesi, kes klavessiinimuusikat armastavad. Tsunfti juhatuse esimees on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor Imbi Tarum. Juhatusse kuuluvad veel Eesti klavessinistid Ene Nael ja Kristiina Are.

Igal paarisaastal korraldab tsunft rahvusvahelist klavessiinifestivali, kus lisaks omamaistele mängijatele on fookus maailmanimega klavessinistidel. 

Viisteist aastat on tsunfti ja Vanalinna Hariduskolleegiumi koostöös aset leidnud ajaloolisele interpretatsioonile pühendatud suvine klahvpilli- ja orkestrilaager, kuhu tulevad oma oskusi lihvima ja täiendama Eesti noorimad muusikud. 

Tsunfti klavessiinimängijatest liikmed annavad kontserte ja loengkontserte ning korraldavad meistrikursusi Eestis ja väljaspool seda, ning õpetavad klavessiinimängu eri vanuses ja tasemel mängijaile Tallinnas, Tartus, Viljandis ja Rakveres.

## Klavessiinipäevad 2014
Üheksas klavessiinifestival toimus 9.–13. aprillil 2014 Tallinna Raekojas, Eesti Ajaloomuuseumis, Kõltsu mõisas ja Eesti Lastekirjanduse Keskuses. Festivali seitsmel kontserdil astusid üles:
* Kenneth Weiss (klavessiin)
* Duo Ovocutters: Sonja Leipold (klavessiin) / Christoph Hofer (akordion)
* Anna Maria McElwain (klavessiin, Soome)
* Duo Marieke Spaans (klavessiin) / Anton Steck (barokkviiul)
* Imbi Tarum (klavessiin)
* Julia Ageyeva Hess (klavessiin)
* Eesti noorimad klavessiinimängijad

## Klavessiiniharidus Eestis
* Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia, prof. Imbi Tarum
* Tallinna Muusika- ja Balletikool, õp. Kristiina Are
* Heino Elleri Muusikakool, õp. Ele Sonn
* VHK Muusikakool, õp. Ene Nael
* Rakvere Muusika- ja Kunstikool KAUR, õp. Piret Villem
* Viljandi Muusikakool, õp. Heili Kirsimäe

## Välislingid
*Tsunfti koduleht
Astraviec

**Astraviec** (transkribeerituna **Astravets**; leedu **Astravas**, poola **Ostrowiec**) on linn Valgevenes Hrodna oblastis, Astravieci rajooni halduskeskus. Asub Łoša jõe kaldal.

Linna nimi pärineb tõenäoliselt slaavi keeltest ja tähendab saart. Sellise nime sai asula, kuna Łoša jõgi piiras vana Astravieci kolmest küljest.  

Linna piirides on keskkool ja  muusikakool. Astraviecis on kino, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on XVIII sajandil ning aastal 1911 valminud katoliku kirikud. 

Tööstusettevõtetest on Astraviecis metsatööstus ja toiduainetetööstus, toodetakse ehitusmaterjale.

2013. aastal alustati linna lähedale Valgevene tuumaelektrijaama ehitamist. Kahest reaktorist esimene läks käiku juunis 2021.

## Ajalugu
Astravieci mainitakse esimest korda aastal 1468, mil sealsele kirikule tehti annetus kahe mõõdu vase näol aastas. Toona oli asula Goštautaste valduses. Aastast 1542 oli Astraviec Zygmunt I ja aastast 1546 Zygmunt II Augusti valduses. Hiljem kuulus asula Karyckitele ja Korsakitele, aastast 1775 sai Astraviecist alev. 

Aastal 1795 läks alev Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. XIX sajandil oli asula Kostrowickite, Sycjanakite ja Žilinskite valduses. Astravieci Kostrowickitele sündis pagenduses Wilhelm Albert Włodzimierz Apolinary Kostrowicki ehk Guillaume Apollinaire, Siberisse küüditatud harul aga Valgevene luuletaja Karuś Kahaniec. Aastal 1888 pandi Astravieci ja Hudahaj raudteejaama vahel käima konka. 

Aastast 1921 oli Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Aastal 2012 sai Astraviecist linn.

## Vaata ka
*Valgevene tuumaelektrijaam

## Viited

## Välislingid
* Astravieci rajooni koduleht
* Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
* Astraviec
Stratijivka

**Stratijivka** (ukraina keeles Стратіївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšetšelnõki rajoonis. Elanike arv on 1403. Pindala on 4,2 km².
Laevamehaanik

**Laevamehaanik** ehk **mehaanik** on laeva jõuseadmete – masinate – ja teiste laevasüsteemide korrasoleku eest vastutav meremees.

## Jagunemine ja tegevus
Masinameeskonda juhib vanemmehaanik. Meeskonda kuuluvad tavaliselt esimene mehaanik, teine mehaanik ja vahel ka kolmas mehaanik. Lisaks võib suuremal laeval olla eraldi elektrimehaanik (elektromehaanik), külmutusseadmete mehaanik. Mehaanikutele alluvad sageli veel motoristid ja elektrikud. Ajalooliselt on kuulunud aurulaevade masinameeskondadesse veel kütjad ja trimmerid.

Laevamehaanikuil on samasugune vahiteenistus kui tüürimeestel sillas. Peale vahtide on nende vahel tööülesanded ka vastutuspiirkonniti ära jagatud. Suuremates laevades on igas vahis ka motoristid.

## Haridus
Laevamehaanikud on keskeri- või kõrgharidusega. Eestis on laeva jõuseadmete eriala võimalik õppida Eesti Mereakadeemias või Eesti Merekoolis. Eesti Mereakadeemias võib saada rakenduskõrghariduse, õpiaeg sel erialal on 4 aastat, millele lisandub aasta praktikat. Eriala lõpetanu saab rahvusvahelise konventsiooni STCW 95 kohase tunnistuse, mida tunnustatakse kogu maailmas.

Erinevalt tüürimeestest ei ole laeva jõuseadmete ja külmutusseadmete eriala õppima asujatel vaja meremehe tervisetõendit, sest neil on võimalik pärast kolmandat kursust spetsialiseeruda laevaremondile, mida tehakse laevatehastes.

## Vormirõivastus
Mehaanikutel on vormirõivastus, mille värv ja disain riigiti erinevad, aga aluseks on traditsiooniline meremeheülikond, millel võivad olla õlakud ametikoha pagunitega. Paraadvormi kuuel on ametikoha märgid käistel. Vahimehaaniku märgiks on laevaohvitseri ametikohta tähistav Nelsoni silmus ühe triibuga ja iga järgmine lisatriip tähistab kõrgemat ametikohta. Suuremate laevade vanemmehaanikuil on kuuekäistel neli triipu. Paljudes riikides, sh Eestis on mehaanikute vormi käistel ja pagunil ka lisatähisena sõukruvi Nelsoni silmuse kohal, ent paljude riikide laevamehaanikute pagunitelt on ruumi vähesuse tõttu kas Nelsoni silmus või sõukruvi ära jäetud.

## Vaata ka
* Peamasin
* Tüürimees
* Pootsman

## Välislingid
*Mereviki
Sarvaine

**Sarvaine** ehk **keratiin** (ladina keeles *keratinum*, *ceratinum*) on vees lahustumatute valkude perekond. Keratiine leidub paljude keelikloomade kattekoerakkudes. Sealhulgas inimese nahas, karvades, küüntes ja juustes.

Keratiini filamendid on üsna levinud epidermise sarvrakkudes (keratinotsüütides).

## Liigitus
Keratiinid liigitatakse:
*α-keratiinid – imetajate juustes, karvastikus, sarvedes,küüntes, küünistes, villas jm;  
*β-keratiinid – roomajate küünistes, soomustes ja kilbistes ja lindude sulgedes, nokas, küünistes jm;
*tsütokeratiinid – jaotatakse 2 alagrupiks:
**happelised keratiinid (40–70 kDa)
**neutraalsed ja aluselised keratiinid (40–70 kDa).

## Madudel
Madude epidermis on kaetud sarvainest kilbiste ja soomustega. Kilbised sisaldavad nii alfa- kui ka beetakeratiine. Ka osade lõgismadulaste lõgisti sisaldab keratiini. Sarvaine muudab madude marrasknaha tugevaks ja üsna vastupidavaks, kuid samas takistab maopoegade kasvamist, seetõttu vahetub marrasknahk perioodiliselt kestumise käigus, aga ka paaritumisperioodil.

## Patoloogia

Naha sarvainet kasutavad toiduks nahaseened ning osad neist põhjustavad naha seenhaigusi. 

## Vaata ka
* Juuksed
* Karvad
* Küüned
* Nahk
* Soomused
* Suled

## Viited

## Välislingid
*Chikako Odaka, Anne Loranger, Kazuya Takizawa, Michel Ouellet, Michel J. Tremblay, Shigeo Murata, Akihito Inoko, Masaki Inagaki, Normand Marceau,Keratin 8 Is Required for the Maintenance of Architectural Structure in Thymus Epithelium, 24. september 2013, DOI: 10.1371/journal.pone.0075101, veebiversioon (vaadatud 14.09.2014)(*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Keratin]] seisuga 22.01.2014.*
Hartius Möller

**Hartius-Gerhard Abraham** **Möller** (22. jaanuar 1885 Hellemäe talu, Tõrma, Virumaa – 19. veebruar 1942 Uhtižemlagi vangilaager, Komi ANSV, Venemaa) oli eesti näitleja.

Möller õppis Rakvere linnakoolis, Peterburi kunstikoolis, ja Stieglitzi kunstikoolis.

Pärast õpinguid näitles ta Vanemuise trupis, mida juhtis Karl Menning. 1910. aasta 23. juulil Hellemäe talus abiellus Möller Vanemuise näitleja Elviine Annukiga, kelle hilisem näitlejanimi oli Mari Möldre; abielu lahutati Eesti Vabariigi ajal. Esimese maailmasõja ajal töötas Möller Soomes sõjaväe varustajana, hiljem mängis Estonias ja lavastas provintsiteatrites sealhulgas Saaremaa suveteatris. Ta oli tuntud eeskätt komöödianäitlejana.

Hartius Möller mängis ka 1925. aastal valminud filmis "Esimese öö õigus" ja 1929. aasta salongidraamas "Dollarid". Viimase üldiselt laitvas arvustuses suhtus Karl August Hindrey siiski näitlejatesse positiivselt.

22. novembril 1940 Möller arreteeriti NKVD poolt Tallinnas ja küüditati, süüdistatuna nõukogudevastases propagandas. § 58 p. 13 alusel mõisteti talle 10 aastat paranduslikku töölaagrit. Tallinna vanglast saabus Uhtižemlag’i vanglilaagrisse 22.05.1941. Teda süüdistati ka Kaitseliitu kuulumises ja 1. detsembri 1924 mässukatse mahasurumises. Ta suri 19. veebruaril 1942

## Viited

## Kirjandus
*Tõnis Erilaid "Kuidas tasub meenutada ka unustatud näitlejaid". Õhtuleht, 22. jaanuar 2014. Lk 14
Assamalla raamatukogu

**Assamalla raamatukogu** on Tapa vallas Assamalla külas tegutsev rahvaraamatukogu.

Alates 1. jaanuarist 2019 on Assamalla raamatukogu Tapa Vallaraamatukogu struktuuriüksus.

### Ajalugu
1920. aastal asutati Assamalla Kooli klassis Porkuni Rahvaraamatukoguselts ja Porkuni Rahvaraamatukogu, hilisem Assamalla Raamatukogu. Raamatukogu asutajaliikmed olid Elmar Elisto ja Mart Urbas. E. Elisto oli ka esimene raamatukoguhoidja ja laenutaja. Raamatukogul olid osakonnad Lasilas, Porkunis ja Raekülas.

1946. aastal kolis raamatukogu Vandereri majja, vahepeal olid ruumid ka vallamajas ja 1979. aastal koliti tagasi Vandereri majja. 2000. aastal hakkasid maja omanikud raamatukogule piiranguid seadma, mistõttu otsustas Tamsalu Vallavalitsus ehitada raamatukogule uue hoone, vanale külasaunale tehti juurdeehitus ja maja avati pidulikult 19. septembril 2001. Selles majas asub raamatukogu ka praegu.

Aastatel 1961–2013 töötas raamatukogus Viljandi Kultuuriharidustöö Kooli raamatukogunduse erialal lõpetanud Meeli Särglepp-Kuntur.

1985. aastal sai Assamalla raamatukogu oma käsitsi kirjutatud kroonikatega tunnustust rajoonis ja 3. koha ülevabariigilisel võistlusel.

2019. aasta veebruarist on kasutusel Deltmar OÜ loodud raamatukoguprogramm RIKS, varem oli Urram.

## Välislingid
*Raamatukogust Tamsalu valla vanalt veebilehelt
Saksi raamatukogu

**Saksi raamatukogu** on rahvaraamatukogu (Tapa Vallaraamatukogu struktuuriüksus), mis asub Lääne-Virumaal Tapa vallas Moe külas.

Raamatukogu asutati 1918. aastal ning kuna algseks tegevuskohaks oli Saksi vallamaja, siis sealt sai raamatukogu ka nime.

## Välislingid
*Saksi raamatukogu ajalugu Tapa vallaraamatukogu koduleht
Laekvere raamatukogu

**Laekvere raamatukogu** on raamatukogu Lääne-Virumaal Vinni vallas Laekvere alevikus. 

2009. aasta lõpust tegutseb raamatukogu aadressil Kesk 7 (OÜ Laglepesa ruumides). .

## Ajalugu
Raamatukogu on asutatud 1922. aastal. 

Raamatukogu nimesid: 
**Laekvere Hariduse Seltsi Raamatukogu*
**Laekvere Haridusseltsi Avalik Raamatukogu*
**Laekvere Rahvaraamatukogu*
**Laekvere Külaraamatukogu*. 

## Viited

## Välislingid
*Laekvere raamatukogu
Jäneda raamatukogu

**Jäneda raamatukogu** on rahvaraamatukogu (Tapa Vallaraamatukogu struktuuriüksus), mis asub Lääne-Virumaal Tapa vallas Jäneda külas Jäneda mõisas.

## Välislingid
*Jäneda raamatukogu info Tapa Vallaraamatukogu kodulehel