open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Brotherhood of Man

**Brotherhood of Man** on Suurbritannia ansambel. Ansambel võitis 1976. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Save Your Kisses for Me". Ansamblil on olnud Suurbritannias kolm esikohasinglit: "Save Your Kisses for Me" (1976), "Angelo" (1977) ja "Figaro" (1978).

## Koosseis
### Alates 1972. aastast
*Nicky Stevens (aastast 1972 tänini)
*Sandra Stevens (aastast 1972 tänini)
*Martin Lee (aastast 1972 tänini)
*Lee Sheriden (aastast 1972 tänini)
*Barry Upton (aastail 1982–84)
### Aastail 1969–1972
*John Goodison (1969–71)
*Tony Burrows (1969–70)
*Roger Greenaway (1969–71)
*Sue Glover (1969–72)
*Sunny Leslie (1969–72)
*Hal Atkinson (1971–72)
*Russell Stone (1971–72)

## Välislingid
* Koduleht
Please Mr. Please

**"Please Mr. Please"** on populaarne laul, mille 1975. aastal laulis tuntuks Olivia Newton-John. Laulu autorid on Bruce Welch ja John Rostill, kes mõlemad olid Cliff Richardi bändi The Shadows liikmed. Welch salvestas laulu ise juba 1974. aastal, aga seda ei saatnud edu.

Eesti keeles sai laul tuntuks Anne Veski esituses pealkirjaga **"Vii mind, vii"**. Eestikeelsete sõnade autor on Jaak Veski. Laulu on salvestanud ka ansambel Lindpriid (albumil "Mundrid kapis tolmavad", 2015).
Hästholmen

**Hästholmen** on saar Soome lahes, Soome ranniku lähedal. 

Saar on 1,5 km pikk ja 0,6 km lai, maksimaalne kõrgus merepinnast on 16 m. 

Saarel asub Loviisa tuumajaam.
Collinsville

**Collinsville** on linn USA-s Illinoisi osariigis. See asub Madisoni ja St. Clairi maakonna territooriumil Missouri osariigi piiri lähedal Saint Louise linnast 20 km kaugusel põhjas ning kuulub Suur-Saint Louise linnastusse.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 24 366. Aastal 2010 oli elanikke 25 579. Linnas elab palju Itaalia päritolu inimesi.

Collinsville asutati 1810. aastatel. Algselt oli asula nimi Unionville, kuid kuna Illinoisis asus juba selle nimega koht, muudeti see Collinsville'iks.
Collinsville nimetati Collinside vendade järgi, kes sinna 1817. aastal Connecticutist elama asusid.

Küla plaanistati 1837. aastal, kuid küla põhikiri võeti vastu alles 1850. aastal. 1872. aastal sai Collinsville linnaõigused. 1885. aastal valmis Collinsville'i linnavalitsushoone. 1870. aastatel hakati piirkonnas tegelema söekaevandamisega.

Esimese maailmasõja ajal lintšiti seal sakslasest söekaevur Robert Prager.

Pärast suurema tööstuse taandumist sai Collinsville 1950. aastatel Saint Louise magalarajooniks.

Collinsville'is asub maailma suurim ketšupipudel. See on tegelikult linna veetorn ja selle kõrgus on 52 meetrit. Linna lähedal asub Monksi kääbas, mis on suurim inimeste rajatud muldehitis Põhja-Ameerikas. See on osa Cahokia ajaloopargist.

Collinsville'i on nimetatud "maailma mädarõikapealinnaks". Piirkond on üks suurimaid mädarõikakasvatajaid riigis. Linnas toimub igal aastal rahvusvaheline mädarõikafestival.

## Viited

## Kirjandus
* 

## Välislingid
* Koduleht
Süleyman Soylu

**Süleyman Soylu** (sündinud 21. novembril 1969 İstanbulis) on Türgi poliitik, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 24. maist 2016 kuni 31. augustini 2016 Türgi töö- ja sotsiaalminister ja on 31. augustist 2016 kuni 4. juuni 2023 Türgi siseminister.

Ta sündis aastal 1969 İstanbulis. Ta on lõpetanud İstanbuli ülikooli mänedžmendi teaduskonna. Ta on töötanud kindlustusfirmades.

Poliitikasse asus ta aastal 1987 Demokraatliku partei noorsoo-organisatsiooni ridades. Ta on olnud partei piirkonna liider, aastatel 2008–2009 oli ta Demokraatliku partei liider. Aastal 2010 arvati ta Demokraatliku partei ridadest välja, kuna ta toetas Türgi konstitutsiooni referendumit. 5. septembril 2012 astus ta Õigluse ja Arengu Parteisse (teda kutsus sinna Recep Tayyip Erdoğan).
Marimekko

**Marimekko Oyj** on 1951. aastal Armi ja Viljo Ratia loodud Soome ettevõte, mis tegeleb tekstiili, rõivaste ja kodusisustuskaupade tootmisega.

Marimekko müüb oma toodangut ligi 40 riigis. Võtmetähtsusega turgude hulka kuuluvad Skandinaavia maad, Põhja-Ameerika ja Kagu-Aasia piirkond. Ettevõttes on umbes 400 töötajat.

Marimekko aktsiaid on Helsingi aktsiabörsil noteeritud 1974. aastast. Armi Ratia juhtis Marimekkot 28 aastat kuni oma surmani 1979. aastal. Amer Group Ltd. omandas 1985. aastal Marimekko, mille aktsiad viidi Helsingi börsilt ära. Majanduskriis viis 1980. aastate lõpus ettevõtte pankroti äärele.

1991. aastatel omandas ettevõtte Kirsti Paakkanen, kelle juhtimise all hakkas Marimekko taas tugevalt kasvama ja kasumit tootma. 1999. aastal noteeriti ettevõtte aktsiad uuesti Helsingi börsil.

Ettevõtte positsioon tugevnes rahvusvahelistel turgudel märgatavalt 2000. aastatel, mil avati Marimekko brändipoed. Firma organiseeris üle maailma näitusi, mis aitasid kaasa Marimekko brändi tuntuse ja ettevõtte ekspordi kasvule.

## Viited
Olsen Brothers

**Olsen Brothers** (taani **Brødrene Olsen**, lühendatud variant **Brdr. Olsen**) on Taani rokkmuusika ansambel (duett). Ansambel võitis 2000. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Fly on the Wings of Love". 

Ansambli asutasid 1972. aastal vennad **Jørgen** ja **Niels Olsen**.

Ansambli esimene album "Olsen" ilmus 1972. aastal ja albumi hittlugu oli "Angelina".
Trükikiri

**Trükikiri** on teksti trükitehniliseks paljundamiseks vajalike tähtede, numbrite ja muude märkide komplekt. 

Igal komplektil ehk kirjatüübil on nimi, näiteks Times, Futura, Courier.

Tekstitöötluses nimetatakse kindla kujuga ja nimega kirjamärkide komplekti fondiks. Arvutifonte (ingl ''computer font'') on laias valikus ja neid lisandub järjest.

Kirju (sh fonte) liigitatakse tüübi, suuruse ja laadi järgi.

## Kirjatüübid
Kirjatüüpi iseloomustavad tunnused on eelkõige suur- ja väiketähtede kõrguse suhe, põhi- ja abijoonte jämeduse suhe, samuti seriifide olemasolu või puudumine. Kirjatüüpide hulgas on ka ehiskirju ja kirjutuskirju, s.t käsitsi kirjutatud kirja kujulisi trükikirju.

## Kirjasuurused
Trükikirja suuruse ehk kirjakraadina mõistetakse tähtede kõrgust (suurtähe täppidest väiketähe alapikendusteni). Rea kõrgus – rea mõeldavast alusjoonest järgmise rea alusjooneni – valitakse keskmiselt 20% võrra suurem.

Trükitehnikas mõõdetakse pikkusi (kirjasuurust, tähtede ja ridade vahekaugust) tüpograafilise mõõdusüsteemi ühikutes, mille lõid Prantsuse kirjavalajad Pierre-Simon Fournier ja François-Ambroise Didot 18. sajandil. Selle süsteemi põhiühik on tüpograafiline punkt (tähis p, ka dp, Didot’ punkt). 1879. aastal seostati punkt meetrisüsteemiga: 1 meetrile vastab 2660 punkti ja seega 1 p ≈ 0,376&nbsp;mm. Suuremad ühikud on tsiitsero (12 p ≈ 4,50&nbsp;mm) ja kvadraat (48 p ≈ 18&nbsp;mm).

Kui 1980. aastatel algas üleminek tinalaolt arvutil ladumisele, võeti kasutusele angloameerika tüpograafilise süsteemi punkt (tähis pt sõnast *point*), mida nimetatakse ka DTP-punktiks (ingl *desktop point*, ka *PostScript point*). Selle punkti suurus on 1/72 tolli, seega 25,4/72 ≈ 0,353&nbsp;mm. Niisiis on DTP-punkt 6% väiksem kui Didot’ punkt.

Tinalao ajastul väljendati kirjasuurusi üldiselt täisarvu punktidega. Levinumatel kirjakraadidel on ajalooliselt väljakujunenud nimed.

## Kirjalaadid
Peamised kirjalaadid (kirjatüübi teisendid ja kirjaerisused) on järgmised:
* **paks kiri**
* *kaldkiri ehk [[Kursiiv (kirjavorm)|kursiiv]]*
* allakriipsutus 
*kapiteelkiri (väiketähekõrgused suurtähed)
* SUURTÄHTKIRI
* s õ r e n d u s

Laialt levinud fontidel on eraldi nimedega teisendeid, näiteks
*Arial
*Arial Narrow
*Arial Rounded MT Bold
*Arial Black

## Vaata ka
* ladina kiri
* font
* kirjastiil

## Viited

## Kirjandus
* Lembit Abo. Autori teatmik. Tallinn, Valgus, 2001
* Ivar Sakk. AA kuni Zz. Tüpograafia ülevaatlik ajalugu. Tallinn, 2011

## Välislingid
*  Andrus Rinde. Tekstmaterjal
Jakovlev Jak-40

**Jakovlev Jak-40** (vene *Як*-40, NATO koodnimi **Codling**) oli Nõukogude Liidu kolmemootoriline regionaal reaktiivreisilennuk. 

Lennuk konstrueeriti 1966. aastal Jakovlevi konstrueerimisbüroos, mida ehitati aastatel 1968–1981 kokku 1011. 

## Tehnilised andmed
* Reisijaid: kuni 40
* Kasulik last: 3200 kg
* Maks. lennukal: 17,2 tonni
* Suurim lennukiirus: 550 km/h
* Reisikiirus: 510 km/h
* Mootorid: 3 x AI-25,iga mootori tõmme - 14,7 kN
Häme linnus

**Häme linnus** on keskaegne linnus Soomes Hämeenlinnas. Linnus asub praegu Vanajavesi järve kaldal, algselt asus see saarel. 

## Ajalugu

Häme linnus arvatakse olevat ehitatud 13. sajandi lõpus,  Soome selle aja keskusteks on mereäärsed Turu, Viiburi, Hämeenlinna. 

## Rootsi sõjaväe kindlusena
Kuningas Gustav III juhtimisel hakati 1770. aastatel linnust suurejooneliselt ümber ehitama. Hämeenlinna linn koliti keskaegse linnuse kõrvalt oma uude asupaika, et saada ruumi linnuse ümber rajatavasse bastionaalsüsteemis kindlustistele. Häme linnusesse viidi garnison, sinna ehitati peavahihoone ning linnuse ringmüüri siseküljele rajati mitmesuguseid töökoja-, toiduvamistamis- ja toiduhoidmisruume ning sõjaväelaste elamisruume. Linnus muudeti uue Häme kindluse keskuseks. 

## Vanglana
Linnuse osasid oli kasutatud ajutise vangistuspaigana juba keskajal. Pärast Soome vallutamist Venemaa poolt tegutses linnuses alates 1830. aastatest vangla, kuid tegutsesid edasi ka viljalaod.

Carl Ludwig Engeli tegi linnuse vanglaks ümberehitamise projekti aastal 1837, mille järgi ehitai linnus täielikult vanglaks ning viljaladu viidi mujale. Vangla tegutses linnuses 1953. aastani vangla, siis hakati seda järk-järgult sulgema. Lõplikult suleti keskaegses linnuses asunud vangla 1972. aastal. 

## Muuseumina
Alates 1979. aastast toimib linnus muuseumina.

## Viited

## Välislingid
*Häme linnus Soome Rahvusmuuseumi kodulehel. Soome keeles (vaadatud 9. mail 2019)
Jaffa ja Ashkeloni krahvkond

**Jaffa ja Ashkeloni krahvkond** (prantsuse keeles *Comté de Jaffa et d'Ascalon*), a-ni 1153 **Jaffa krahvkond** oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. 13. sajandi juristi Ibelini Jeani (1215–1266) hinnangul oli krahvkond üks Jeruusalemma kuningriigi neljast olulisemast valdusest.

## Ajalugu
Jaffa langes ristisõdijate kätte Esimeses ristisõjas. 1100. aastal lasi seda kindlustada Bouilloni Godefroy. Jaffale esitas nõudmise Jeruusalemma esimene ladina patriarh Pisa Daimbert, kuid tema püüdlused jäid viljatuks. Nii jäi see kuninglikuks valduseks kuni aastani 1110, mil see anti Puiset’ Hugues´le. Tema poeg Hugues II pidas vandenõu Jeruusalemma kuninga Foulques’i vastu ja tema krahvkond konfiskeeriti. Pärast mässu jagati Jaffa väiksemateks valdusteks ja sellest sai kuninglik domeen. 

1151. aastal anti see apanaažina kuningas Foulques’i noorimale pojale Amauryle. Tema vanem vend Baudouin vallutas 1153. aastal Ashkeloni ja see liideti tema venna valdustega; edaspidi oli krahvkond tuntud kui Jaffa ja Ashkeloni krahvkond. Järgnevalt oli krahvkond Jeruusalemma kuningliku perekonnaga seotud isikute käes. 

Pärast Hattini lahingut 1187. aastal hõivas Jaffa Egiptuse sultan Salah ad-Din, kuid Inglise kuningal Richard I Lõvisüdamel õnnestus see 1191. aastal tagasi vallutada. Krahvkond oli järgnevalt Lusignani, Brienne’i ja Ibelini suguvõsa käes. 

1268. aastal vallutas Jaffa linna ja krahvkonna Egiptuse sultan Baibars. Kaks aastat hiljem purustas ta täielikult Ashkeloni. Jaffa ja Ashkeloni titulaarkrahvi tiitel oli käibel veel 19. sajandi alguses.

## Vasallid
Jaffa ja Ashkeloni krahvid olid otseses vasallisuhetes Jeruusalemma kuningaga, kuid neil oli ka endal allvasalle. 12. sajandi keskpaigas olid kõik need senjööriad Ibelini suguvõsa valduses.
*Ibelini senjööria
*Mirabeli senjööria (õiguslikult eraldiseisev, kuid tegelikult seotud Ibelini senjööriaga)
*Ramla senjööria (a-st 1126)

## Jaffa võimukandjad

### Jaffa krahvid
*1099–1110 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
*1110–1118 Puiset’ Hugues I (surn. 1118)
*1118–1122 Namuri Albert, Hugues I lese abikaasa
*1122–1134 Hugues II (surn. 1134)
*1134–1151 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
*1151–1153 Jeruusalemma Amaury (1136–1174)

### Jaffa ja Ashkeloni krahvid
*1153–1163 Jeruusalemma Amaury (1136–1174)
*1163–1176 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
*1176–1177 Monferrato Guglielmo (1150–1177) ja Jeruusalemma Sybille (1159–1190)
*1177–1180 Jeruusalemma Sybille (1159–1190)
*1180–1186 Lusignani Guy (1159–1194) ja Jeruusalemma Sybille (1159–1190)
*1186–1187 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
*1187–1191 *Egiptuse Aijubiidide valdus*
*1191–1193 Lusignani Geoffroy (1150–1224)
*1193–1198 Lusignani Amaury II (u 1145–1205)
*1198–1208 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
*1208–1209 Küprose Hugues I (1193–1218) ja Champagne´i Alix (u 1195/6–1247)
*1209–1221 *Jeruusalemma kuningriigi valdus*
*1221–1246 Brienne´i Gautier IV (1205–1246)
*1247–1266 Ibelini Jean (1215–1266)
*1266–1268 Ibelini Jacques (u 1240–1276)
Imago

**Imago** (ka *imidž*; ladina keeles 'pilt, kujutis, kujutlus') on ühiskonnas kujunenud pilt kellestki või millestki.

Imagot kujundatakse imagoloogi sihipärase töö käigus, mille tööriistadeks on suhtekorraldus, propaganda ja reklaam ning teised turundusvaldkonnas tuntud hoovad. Imagoloogi töövahenditeks on nii reklaamiettevõtted, PR ettevõtted, kui ka objekti olemust ja sisekultuuri mõjutavad hoovad. Imagoloogi töö eesmärk on kujundada objektist uus teisenenud kujutluspilt ehk imago. Imago võib sisaldada nii reaalseid kui ka loodud imaginaarsete kujundite (neid, mida tegelikult ei ole) omadusi.

**Imagoloog** 

Spetsialist, kes on õppinud imagoloogiat.

**Imago ja kuvand**

Tänapäeval leidub imago ja kuvandi kohta mitmesuguseid seisukohti. Lääne erialakirjanduses tähistatakse terminiga *image* objekti kuvandit, mis luuakse meie psüühikas objekti iseloomulike tunnuste alusel. Seega on termin *image* laiem, kui lihtsalt „objekti kuvand” – see hõlmab peale väliste, nähtavate tunnusjoonte ka nähtamatuid.

„Kuvand” ja „imago” pole sünonüümid – imago on kuvandi liik. Täpsemini, imago on iseloomulik subjektile, mitte igale nähtusele. Mõistete „kuvand” ja „imago” sisu uurib lähemalt imagoloogia.

## Objekti imago
Objekti imago on emotsionaalse ja ratsionaalse tunnetuse käigus kujunenud pilt, mille inimesed kujundavad selle alusel, kuidas nad on objekti kuvandi (inimene, organisatsioon, süsteem jne) selle ühe või teise tunnusjoone järgi kujundatud pildi oma psüühikas vastu võtnud.

## Riigi imago
Igal riigil on siseimago (kodanikele) ja välisimago (avalikkusele).

Riigi imago on seotud paljude sotsiaalpsühholoogiliste aspektidega, nagu inimestevaheliste suhete, suhtumiste, stereotüüpide ja eelarvamuste, kommunikatsiooni ja mõjutamise, avaliku arvamuse, massimeedia, sotsiaalse interaktsiooni ja konformsuse, isiksuse ning sotsiaalse tajuga. Iga kategooria peegeldab nii riigi sise- kui ka välisimagot.

## Organisatsiooni imago
Organisatsiooni imago on see, kuidas inimesed tajuvad organisatsiooni. See on ettekujutus, mille kujunemist mõjutavad nii organisatsioonikäitumine ja kommunikatsioon kui ka tajuja suhtumine organisatsiooni. Imago põhjal eristavad inimesed üht organisatsiooni teisest.

Imagot mõjutavad tegurid:

#Organisatsiooni rahaline olukord
#Organisatsiooni ajalugu, traditsioonid ja maine
#Juhi isiksus
#Avalikustamine – reklaamist tulenev kuulsus
#Sotsiaalne vastutus ühiskonna ees
#Organisatsiooni juhtimine
#Organisatsiooni identiteet
#Tegevuste ja suhete eetilisus
Esmatõus

**Esmatõus** ehk **esmavallutamine**, ka **esmavallutus**,  on alpinistide  esmakordne tipputõus mäetipule. Tippujõudmine peab olema tõendatud pildimaterjali ja marsruudikirjelduse näol.

Isikut, kes sooritab esmavallutuse, nimetatakse **esmatõusjaks** või **esmavallutajaks**.

Kui alpinistid tõusevad tippu uut marsruuti mööda, nimetatakse seda **esmatõusuks uuel marsruudil**. Üldjuhul valitakse uued marsruudid tehniliselt raskemini läbitavatel tõusuteedel.  Kuulsamaid esmatõuse uutel marsruutidel on esmatõus Eigeri põhjaseinal 1938. aastal (80 aastat pärast mäe esmavallutust).

## Eesti alpinistide esmavallutatud mäetipud

Põhiallikas:
*1829 – Suur-Ararat (5165 m), Armeenia mägismaa 
*1960 – Estonia mäetipp (6211 m), Taga-Alai ahelik, Pamiir 
*1974 – kahe tipu esmavallutused Pamiiris
*1977 – mitme tipu esmavallutused Pamiiri Alai ahelikus
*1982 – Tartu ülikool 350 (6258 m), Pamiir
*1982 – J. F. Parroti mäetipp (6277 m), Pamiir
*1984 – Tallinna mäetipp (6047 m), Pamiir
*1984 – Spordiühing Kalevi mäetipp (5750 m), Pamiir
*1984 – Tipp Pamiiris (5700 m)
*1989 – Eesti ülikool (üle 5000 m), Pamiir
*1991 – Norma mäetipp (5467 m), Pamiir
*1991 – Paide mäetipp (5341 m), Pamiir
*2010 – Tipp 5202 (5202 m), Kunlun, esmatõusjad Priit Joosu, Kristjan-Erik Suurväli, Marko Aasa
*2010 – Tipp 5419 (5419 m), Kunlun, esmatõusjad Priit Joosu, Priit Simson
*2018 – Kunchang Kangri (6801 m), Karakoram

### Esmatõus uuel marsruudil
*2010 – Lazio (6045 m), Eesti alpinistide esmatõus uut marsruuti mööda

## Viited
Cis-soolisus

**''Cis''-soolisus** ehk **paiksoolisus** on olukord, kus inimese sooidentiteet kattub tema bioloogilise sooga. Paiksoolise inimese "sooidentiteet või sooroll vastab sellele, mida ühiskond peab kohaseks tema soole." Paiksoolisuse vastandmõisteks on transsoolisus.

= Viited =
Valdek Udris

**Valdek Udris** (sündinud 13. märtsil 1960) on eesti mägimatkaja, mäesuusataja, lumelaudur alpinist ja seljakotirändur ning fotokonkursi Tamroni reisifoto kahekordne võitja.

Mägedes on ta matkanud ja alpinismiga tegelenud (alpilaagrites Kaukaasias ja Pamiiris) alates 1981. aastast. 1987. aastal sai ta 1. spordijärgu alpinimis.

Ta oli Jaan Künnapi Alpinismiklubi II taseme treener.

15. aprillil 1999. aastal tõusis Noorte Matkaklubi grupiga Elbruse idatippu ja 16. juulil 2000 soolotõusuna Elbruse läänetippu ning laskus mõlemalt lumelaual. 

2000. aastal võttis ta osa Valdo Kanguri juhtimisel toimunud ekspeditsioonist Pamiiris Lenini mäe (7134 m) tippu, mille käigus laskus ta 21. augustil esimese eestlasena tipult lumelauaga mööda mäe põhjaseina. Tema laskumine on ka kõigi aegade teine laskumine lumelaual Lenini tipust.

2001 tõusis Alpides nii Matterhorn'ile (4478m) esimese eestlasena mööda Leongrat marsruuti kui ka Dent du Geant'ile. Mont Blanc'i tippu on tõusnud 4 korda (3 erineval marsruudil).

2013. aastal osales Valdek Udris Go Traveli ja Matkaspordi poolt Aasta Seikluseks 2013 valitud matkal idarannikult läänerannikule läbi Kalimantani saare, mis on maailmas suuruselt 3 saar.

Pühendunud seljakotirändur, reisinud 52 riigis kõigis maailmajagudes ja mandritel, välja arvatud Austraalia ja Antarktis.

Ta on töötanud sporditarvete hulgi- ja jaemüügi alal, Nõmme seikluspargis ning praegu töötab ta mäesuusaõpetajana Nõmme Lumepargis.  

## Tunnustus

*2000 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Lenini mäetippu ja laskumine sealt lumelaual)
*2000 – Eesti Matkaliidu aunimetus aasta matkaja 
*2014 – fotokonkursi "Tamroni reisifoto 2014" võitja (võidutöö "Gulmarg, Kashmir, India")
*2015 – fotokonkursi "Tamroni reisifoto 2015" võitja (võidutöö "Yuanyangi riisiterrassid, põlvkondade ja sajandite elustiil")

## Viited

## Välislingid
*White Coca Cola- reisijutud. Kirja pannud: Valdek Udris.
*Kuidas me Alpides puhkamas käisime ning vabal ajal ka alpinismi tegime. matkasport.ee
*Lumelaual Lenini mäetipult. Kirja pannud: Valdek Udris. matkasport.ee
*Mont Blanc'i matkapäevik. Kirja pannud: Valdek Udris
*Matterhorn, 1 katse matkapäevik. Kirja pannud: Valdek Udris 
*Lumelauaga Elbruselt alla. Kirja pannud: Valdek Udris
*Aasta Seiklus 2013
Intersoolisus

**Intersoolisus** ehk **vahesoolisus** on olukord, kui inimene omab sootunnustes, muuhulgas kromosoomides, sugunäärmetes, suguhormoonides või suguelundites selliseid variatsioone, mis ei sobitu tüüpilise mehe või naise keha definitsioonidesse. Selliste variatsioonide alla võib kuuluda suguelundite mitmesus või kombinatsioon kromosoomi genotüübis ja seksuaalses fenotüübis, mis ei vasta XY-mees ja XX-naine mudelile.

Intersoolisi inimesi on varem nimetatud hermafrodiitideks, "kaasasündinud eunuhhideks" ning isegi kaasasündinud "sugukülmadeks". Need mõisted on langenud põlu alla. Näiteks terminit "hermafrodiit" loetakse eksitavaks, häbimärgistavaks ja teaduslikult petlikuks. Intersoolisuse lugemine sootunnuste kujunemise häireks on olnud vastuoluline alates mõiste kasutuselevõtust 2006. aastal.

Intersoolised inimesed seisavad sünni hetkest või intersoolisuse tunnuste avastamisest alates silmitsi stigmatiseerimise ja diskrimineerimisega. Osades riikides võib see hõlmata imikutappu, hülgamist ja perekonna häbimärgistamist. Üle maailma muudetakse osade intersooliste imikute ja laste keha kirurgiliselt või hormonaalselt, et viia see vastavusse sotsiaalselt aktsepteeritumate sootunnustega. Näiteks puudutab see neid, kelle välised suguelundid on mitmetimõistetavad. Selline keha muutmine on vastuoluline: puuduvad kindlad tõendid, et selline teguviis teeb inimesele head. Protseduur võib sisaldada muuhulgas ka steriliseerimist. Keha korrigeerimine võib puudutada ka täiskasvanuid, teiste seas naissoost tippsportlasi. Järjest enam peetakse mittekonsensuslikku kehade muutmist inimõiguste rikkumiseks. Seda seisukohta on väljendanud mitmed nii rahvusvahelised kui ka rahvuslikud inimõiguste ja eetika institutsioonid. Kolmas Rahvusvahelisel Intersoolisuse Foorum väljastas Malta deklaratsiooni, mis muuhulgas kutsub üles lõpetama kehade moonutamise ja "normaliseerimise".

2011. aastal sai Christiane Völling esimese intersoolise inimesena võidu kohtukaasuses, millega määrati talle kahjutasu mittekonsensusliku kirurgilise sekkumisega tehtud kahju eest. 2015. aasta aprillis sai Maltast esimene riik, mis keelas mittekonsensusliku meditsiinilise sekkumise isiku anatoomilisse soosse. Selle alla käivad ka intersoolised inimesed.

Enamik intersoolisi inimesi samastub neile määratud sooga ehk sooga, millega neid on üles kasvatatud. Samas võib osa neist end hiljem identifitseerida neile määratust erineva sooga.

## Viited
Eeva Joenpelto

**Eeva Elisabeth Joenpelto** (aastast 1945 **Hellemann**; 17. juuni 1921 Sammatti – 28. jaanuar 2004 Lohja) oli soome kirjanik. Ta on kasutanud varjunimesid **Eeva Helle** ja **Eeva Autere**.

Ta sündis aastal 1921 Sammattis kaupmehe perekonnas. Ta lõpetas aastal 1940 keskkooli ja õppis aastatel 1940–1942 Sotsiaalteaduste Instituudis (Tampere Ülikooli eelkäijas). 1940. aastatel töötas ta reklaami ja ajakirjanduse alal. Aastatel 1964–1967 oli ta Soome PEN-klubi esimees.

Tema esimene romaan "Seitsemän päivää" ilmus pseudonüümi **Eve Helle** all aastal 1946. Tema teine romaan "Seitsemän päivää" ilmus pseudonüümi **Eeva Autere** all aastal 1950.

1970. aastatel ilmus talt neljaosaline niinimetatud Lohja-sari: "Vetää kaikista ovista" (1974), "Kuin kekäle kädessä" (1976), "Sataa suolaista vettä" (1978) ja "Eteisiin ja kynnyksille" (1980).

Eesti keeles on Eeva Joenpelto raamatutest ilmunud aastal 1967 kirjastuse Orto väljaandel Torontos "Rüütel laante süngusest" (originaalis "Ritari metsien pimennosta", Harry Ingelmani tõlkes), aastal 1981 kirjastuses Eesti Raamat "Tõmbab ustest ja akendest" (originaalis "Vetää kaikista ovista", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1982 kirjastuses Eesti Raamat "Otsekui tulest tõmmatud tukk" (originaalis "Kuin kekäle kädessä", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1984 kirjastuses Eesti Raamat poolt "Sajab soolast vihma" (originaalis "Sataa suolaista vettä", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1987 kirjastuse Eesti Raamat poolt "Esikutesse ja künnistele" (originaalis "Eteisiin ja kynnyksille", Hella-Mare Männamaa tõlkes), aastal 1987 kirjastuse Sinisukk poolt "Kohtunik Müller, tõeline härrasmees", (originaalis "Tuomari Müller, hieno mies" Kadi Lehtmetsa tõlkes).

## Isiklikku
Ta oli aastatel 1945–1975 abielus kirjastaja Jarl Hellemanniga, neil oli kaks last.

## Tunnustus
*1967 Aleksis Kivi auhind
*1968 Pro Finlandia
*1994 Finlandia kirjandusauhind
Lex Nederlof

**Leendert Arie Nederlof** (sündinud 10. juunil 1966 Oostvoornes) on endine hollandi elukutseline jalgrattur. Ta oli kõige vanem võistlustel osalenud profi kuni karjääri lõpuni 2018. aastal.

## Meeskonnad

* 1988 –  Superconfex-Yoko *(stagiair)*
* 2005 –  Fondas Imabo-Doorisol Team
* 2012 –  CCN Cycling Team
* 2013 –  CCN Cycling Team
* 2014 –  CCN Cycling Team
* 2015 –  CCN Cycling Team
* 2016 –  Black Inc Cycling Team

## Saavutused
2007
* Tour of Siam, 7. koht

2013
* Melaka kuberneri karikas, esikoht

## Viited
Hagar Olsson

**Alli Hagar Olsson** (16. september 1893 Kustavi, Päris-Soome – 21. veebruar 1978 Helsingi) oli soomerootsi kirjanik, kriitik ja tõlkija.

Hagar Olsson oli pärit kirikuõpetaja perekonnast. Ta lapsepõlv möödus Ahvenamaal, 1906. aastal kolis perekond Karjala kannasele Räisälässe (tänapäeval Melnikovo). Gümnaasiumi lõpetamise õppis ta mõnda aega Helsingis Rootsi Kõrgemas Kaubanduskoolis, mille jättis 1914. aastal pooleli ja asus õppima humanitaaraineid Helsingi Ülikoolis. Ülikooliõpingud katkesid 1916. aastal, mil Olsson pühendus kirjanduslikule ja ajakirjanduslikule tegevusele.

Hagar Olssoni esikromaan "Lars Thorman och döden" ('Lars Thorman ja surm') ilmus 1916. aastal. Samal aastal ilmus ka Edith Södergrani luulekogu "Dikter" ('Luuletused'). Seda peetakse modernismiperiooni alguseks soomerootsi kirjanduses.

Olssoni esimene novellikogu "Själarnas ansikten" ('Hingede näod') ilmus 1917. aastal, proosapoeem "Kvinnan och nåden" ('Naine ja arm') 1919. aastal. 1918. algas Hagar Olssoni ajakirjanduslik ja publitsistlik tegevus. Ta töötas toimetajana kirjandusajakirjas Ultra ja tegi kaastööd ajakirjale Quosego. 1920. aastatel ja 1930. aastatel oli Hagar Olsson soomerootsi modernismi üks juhtivamaid teoreetikuid, ta avaldas esseekogud "Ny generation" (1925) ('Uus põlvkond') ja "Arbetare i natten" (1935) ('Tööline öös').

Alates 1920. aastate teisest poolest kirjutas Hagar Olsson ka näidendeid.

Olssoni olulisemate teoste hulka kuulub 1933. aastal ilmunud autobiograafiline arenguromaan "Chitambo".

1940. aastal avaldatud müstiline romaan "Träsnidaren och döden" ('Puunikerdaja ja surm') kuulub samuti kirjaniku loomingu silmapaistvamate teoste hulka.

Hagar Olsson avaldas veel novellikogud "Hemkomst" ('Kojutulek', 1961), "Drömmar" ('Unenäod', 1963) ja "Ridturen" ('Ratsasõit', 1968).

1965. aastal sai ta Eino Leino auhinna.

Eesti keeles on 1987. aastal ühiste kaante vahel ilmunud Hagar Olssoni proosapoeem "Siidimaal" ja novell "Kojutulek". Valimikus "Vastutus : soomerootsi novelle" (1977) on avaldatud Hagar Olssoni novell "Tantsijatar".

## Viited
Ladumine

**Ladumine** on trükivormi tekstiosa koostamine. 

Selle protsessi tulemus on trükiladu, kusjuures kasutatakse trükikirja ehk laokirja. 

Olenevalt lao koostamise viisist eristatakse käsiladu ja masinladu. Masinladumiseks on olnud kasutusel tinavalul põhinevad tähe- ja realadumismasinad. 

Nüüdisajal toimub ladumine arvutil. Tinalaolt arvutilaole ülemineku ajal 1980. aastatel oli kasutusel ka fotoladu.

* Käsiladumisel võttis laduja tähekastist ükshaaval trükitüübid ja koostas nendest sõnad ning read. Selle ladumisviisi leiutas 1440. aastail Johann Gutenberg.
*Täheladumismasin ehk monotüüp koosneb kahest eraldi masinast: klaviatuuriosas sisestatatakse tekstiinfo perfolindile, mille järgi valamismasin valab trükitinast üksikud trükitüübid ja koostab neist lao.
*Realadumismasin ehk linotüüp valmistab klaviatuurilt sisestatud info järgi kohe lao tähematriitside järgi trükitinast valatud ridadena. See pikka aega laialdaselt kasutatud masin leiutati 1884. aastal.
*Fotolao korral kantakse kirjamärkide kujutised fotomehaaniliselt või fotoelektriliselt fotopaberile või filmile, mille järgi valmistatakse trükivorm.
*Arvutiladumisel sisestatakse informatsioon tekstitöötlustarkvara kasutades klaviatuurilt arvuti mällu ja saadetakse küljendatuna trükikotta trükiplaadi valmistamiseks. 

## Viited
Küljendamine

**Küljendamine** (ingl *page layout*) on laotud tekstiridadest, neist moodustatud veergudest, piltidest ja kujunduselementidest soovitud suuruse ja kujundusega lehekülgede  – **küljendite** – koostamine.

Küljendid on trükise vm dokumendi üksustena kasutusel tekstitöötluses, kuvamisel, printimisel ja trükivormi valmistamisel.

Küljendaja määrab lehekülje paigutuse, veergude arvu ja veeriste laiuse. Lõigu piirides töötab küljendaja teksti joondusega ja sõna- ning tähevahedega, et vältida tüpograafilisi apsakaid, nagu jõed või orbread.

## Vaata ka
*PostScript
*Tekstitöötlus
*WYSIWYG

## Viited
Orbrida

**Orbrida** on tekstilõigu üksik eraldiseisev rida lehekülje alguses või lõpus. Vastavalt on tegemist ülemise või alumise orbreaga:
*ülemine orbrida ehk **ülaorb** (inglise keeles *widow* 'lesk') on lõigu viimane rida, mis viiakse üle järgmise veeru või lehekülje algusse, kus ta jääb üksi;
*alumine orbrida ehk **alaorb** (inglise keeles *orphan* 'vaeslaps') on lõigu esimene rida, mis jääb üksi veeru või lehekülje lõppu.

Küljendamisel peetakse selliste ridade teket esteetiliseks veaks, sest nad mõjuvad häirivalt lugemisrütmile ja küljendipildile. 

## Vaata ka
*Tekstitöötlus

## Viited
Ted 2

**"Ted 2"** on aastal 2015 valminud Ameerika Ühendriikide komöödiafilm Johnist (Mark Wahlberg) ja tema sõbrast, rääkivast karust, kes elavad Bostonis. See on järg 2012. aasta filmile "Ted".

Filmi režissöör on Seth MacFarlane.

## Osatäitjad
* Mark Wahlberg – John Bennett
* Seth MacFarlane – Ted Clubber-Lang
* Amanda Seyfried – Samantha Leslie Jackson
* Jessica Barth – Tami-Lynn McCafferty
* Giovanni Ribisi – Donny
* Morgan Freeman – Patrick Meighan
* John Slattery – Shep Wild
* Patrick Warburton – Guy
* Michael Dorn – Rick
* Bill Smitrovich – Frank
* Cocoa Brown – Joy
* John Carroll Lynch – Tom Jessup
* Ron Canada – Judge Matheson
* Jessica Szohr – Allison
* Jay Patterson – Karl Jackson
* Tara Strong – Tedi "I Love You" hääl
* Sam J. Jones – tema ise
* Sebastian Arcelus – Dr. Ed Danzer
* Maggie Geha – medõde
* Tom Brady – tema ise
* Dennis Haysbert – viljakusraviarst
* Taran Killam – tema ise
* Jimmy Fallon – tema ise
* Jimmy Kimmel – tema ise
* Jay Leno – tema ise
* Bill Maher – tema ise
* Kate McKinnon – tema ise
* Bobby Moynihan – tema ise
* David Hasselhoff – tema ise
* Liam Neeson – Trix Customer
* Lenny Clarke – Cop
* Patrick Stewart – jutustaja
* Curtis Stigers – laulja pulmas
* Nana Visitor – adopteerimistöötaja
* Ralph Garman – Stormtrooper
* Jack Knight – Todd Kidder
Wuqimai

**Wuqimai** (hiina keeles 完顔呉乞買, *Wányán Wúqǐmǎi*; templinimi **Taizong**; 25. november 1075 – 9. veebruar 1135) oli tšurtšenite valitsetud Jini dünastia teine keiser 27. septembrist 1123 kuni oma surmani. Tema valitsusajal vallutas Jini riik kitanite valitsetud Liao riigi. Hiljem juhtis ta Songi riigi vastu tehtud sõjakäiku, vallutas 1127. aastal Songi riigi pealinna Bianjingi (Jingkangi intsident) ja hõivas suurema osa Põhja-Hiinast.
Mirabeli senjööria

**Mirabeli senjööria** (prantsuse keeles *Seigneurie de Mirabel*) oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. Selle senjöör oli Jaffa ja Ashkeloni krahvi vasall.

## Ajalugu
Ristisõdijad vallutasid Mirabeli kindluse esimesel kümnendil pärast Esimest ristisõda ja see liideti Jaffa krahvkonnaga. Pärast Jaffa krahvi Hugues II mässu anti see Ibelini Barisanile, kelle järeltulijad seda edaspidi valdasid. Ehkki õiguslikult oli tegemist eraldiseisva lääniga, oli see väga tihedalt seotud Ibelini senjööriaga. 1187. aastal vallutas selle Egiptuse sultan Salah ad-Din ja see ühendati Aijubiidide valdustega.

## Mirabeli senjöörid
*1135–1151 Ibelini Barisan (Balian) (surn. 1151)
*1151–1186 Ibelini Baudouin (surn. 1187)
*1186–1187 Ibelini Thomas (surn. 1188)
*1187 *Egiptuse Aijubiidide valdus*
Teine oopiumisõda

**Teine oopiumisõda** oli Suurbritannia ja Prantsusmaa ning Hiina Qingi riigi vaheline sõda aastatel 1856–1860.

## Vaata ka
* Esimene oopiumisõda
* Taipingi ülestõus
* Niani ülestõus
* Tunganite ülestõus

## Viited
Ibelini senjööria

**Ibelini senjööria** (prantsuse keeles *Seigneurie d’Ibelin*) oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. Selle senjöör oli Jaffa ja Ashkeloni krahvi vasall.

## Ajalugu
Ibelini kindluse rajas Jeruusalemma kuningriigi kaitseks kuningas Foulques. Ashkelon jäi kuni 1153. aastani Egiptuse Fatimiidide kätte ja nad ründasid sealt igal aastal kuningriigi alasid. Rajatud kindlus pidi selle ohu tõrjuma. 1141. aastal anti senjööria Ibelini Barisanile tasuks lojaalsuse eest Jaffa krahvi Hugues II mässu ajal. Valdus jäigi tema järeltulijatele ja lääni järgi sai nende suguvõsa ka oma nime. 1187. aastal vallutas selle Egiptuse sultan Salah ad-Din ja see ühendati Aijubiidide valdustega.

## Ibelini senjöörid
*1141–1151 Ibelini Barisan (Balian) (surn. 1151)
*1151–1170 Ibelini Hugues (surn. 1170)
*1170 Ibelini Baudouin (surn. 1187)
*1170–1187 Ibelini Balian (surn. 1193)
*1187 *Egiptuse Aijubiidide valdus*
Aleksis Kivi auhind

**Aleksis Kivi auhind** on Soome Kirjanduse Seltsi (SKS) elutööauhind soomekeelse ilukirjanduse toetuseks.

2013. aastal oli auhinna suurus 15 000 eurot, 2023. aastal 25 000 eurot.

## Aleksis Kivi auhinna laureaadid

*1936  Otto Manninen
*1937  F. E. Sillanpää
*1938  Maria Jotuni (Kaarlo Sarkia)
*1939  V. A. Koskenniemi (Ilmari Kianto)
*1940  Maila Talvio (Yrjö Jylhä)
*1941  Larin Kyösti
*1942  Aino Kallas
*1943  Martti Merenmaa
*1944  L. Onerva
*1945  Toivo Pekkanen
*1946  Aaro Hellaakoski
*1947  Mika Waltari
*1948  Einari Vuorela
*1949  Viljo Kojo
*1950  Ilmari Kianto
*1951  Heikki Toppila
*1952  Yrjö Jylhä

*1953  Lauri Viljanen
*1954  P. Mustapää
*1955  Aale Tynni
*1956  Lauri Viita
*1957  Lauri Pohjanpää
*1958  Helvi Hämäläinen
*1959  Viljo Kajava
*1960  Väinö Linna
*1961  Eeva-Liisa Manner
*1962  Juha Mannerkorpi
*1963  Matti Hälli
*1964  Arvo Turtiainen
*1965  Eila Pennanen
*1966  Paavo Haavikko
*1967  Eeva Joenpelto
*1968  Elina Vaara
*1970  Veikko Huovinen

*1972  Veijo Meri
*1974  Pentti Saarikoski
*1976  Tuomas Anhava
*1978  Antti Hyry
*1981  Eila Kivikk'aho
*1984  Eino Säisä
*1987  Sirkka Selja
*1990  Hannu Salama
*1993  Kerttu-Kaarina Suosalmi
*1996  Erno Paasilinna
*1999  Martti Joenpolvi
*2002  Aila Meriluoto
*2005  Sirkka Turkka
*2009  Antti Tuuri
*2012  Kirsi Kunnas
*2013  Leena Krohn
*2016  Pirkko Saisio
*2017  Eeva Kilpi
*2020 Helena Sinervo
*2023 Rosa Liksom

## Viited
Maroni senjööria

**Maroni senjööria** (prantsuse keeles *Seigneurie de Maron*) oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. Selle senjöör oli Toroni senjööri vasall.

## Ajalugu
Maron kuulus Toroni koosseisu kuni aastani 1229, mil see loovutati Saksa Ordule. Viimane loobus vastutasuks oma nõudlusesest Toronile.
Chastel Neufi senjööria

**Chastel Neufi senjööria** (prantsuse keeles *Seigneurie de Chastel Neuf*) oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. Selle senjöör oli Toroni senjööri vasall.

## Ajalugu
Chastel Neufi kindluse (ladina keeles *Castellum Novum*) lasi ehitada Galilea vürst Saint-Omeri Hugues 1105. aasta paiku. 1157. aastal andis Toroni senjöör Onfroy II pool linnusest hospitaliitidele, et nad võtaksid selle kaitsmise enda õlule. 1167. aastal vallutas kindluse Aleppo ja Damaskuse emiir Nur ad-Din Zengi, kes selle lammutas. Chastel Neuf langes aga tagasi Toroni senjööri kätte ja seda hakati taastama. Kui Toroni Onfroy IV kihlus Jeruusalemma kuninga Baudouin IV õe Isabelle’iga, langes valdus kuningale. 1186. aastal andis kuningas selle Courtenay Joscelin III-le. 1187. aastal vallutas kindluse Salah ad-Din. Ehkki see tagastati 1190. aastal pärast oma naisest lahutamist nominaalselt Onfroy IV-le tagasi, jäi see Egiptuse kontrolli alla. 1222. aastal purustas linnuse Damaskuse valitseja al-Mu’azzam. Ristisõdijad said valduse tagasi 1241. aastal, kuid 1266. vallutas selle Egiptuse sultan Baibars I.

## Chastel Neufi senjöörid

## Viited
Elmer Diktonius

**Elmer Rafael Diktonius** (20. jaanuar 1896 Helsingi – 23. september 1961 Kauniainen) oli soomerootsi luuletaja, proosakirjanik ja helilooja.

Elmer Diktonius oli pärit rootsikeelsest perekonnast, kuid ta käis soomekeelses koolis ja oli kakskeelne. 1915–1919 õppis ta Helsingi Muusikainstituudis. 1919. aasta augustist kuni 1920. aasta septembrini teenis ta sõjaväes. 1920. aastal jõudsid avalikkuse ette Diktoniuse modernistlikud laulud, mis aga ei leidnud muusikakriitika poolehoidu. Diktoniuse esimene raamat "Min dikt" ('Minu luule') ilmus 1921. aastal ja koosned suuremas osas aforismidest. Aastatel 1921–1922 tegi ta kaastööd ajalehele Arbetarbladet. Diktoniuse teine luulekogu "Hårda sånger" ('Karmid laulud') ilmus 1922. aastal. Laiemalt tuntuks sai ta oma kolmanda luulekoguga "Brödet och elden" ('Leib ja tuli') (1922). 1927. aastal avaldatud luulekoguga "Stenkol" ('Kivisüsi') sai ta Rootsiski tuntuks noore vasakpoolse poeedina. 1930. aastal järgnes luulekogu "Stark men mörk" ('Tugev, kuid tume'). Diktonius oli ka üks aastatel 1928–1929 ilmunud kirjandusajakirja Quosego asutajaid.

Diktonius oli 1920. aastate–1930. aastate soomerootsi modernistliku luule üks juhtivamaid autoreid ja ideolooge.

Elmer Diktoniuse ainus romaan on 1932. aastal ilmunud "Janne Kubik". Eksperimentaalse romaani kulminatsiooniks on 1918. aasta sündmused Soomes.

Kaheköiteline novellikogu "Medborgare i republiken Finland" ('Kodanikud Soome Vabariigis') ilmus 1935. ja 1940. aastal.

Viimane luulekogu, mille Diktonius ise avaldas, oli "Novembervår" ('Novembrikevad') (1951).

Eesti keeles on 1968. aastal ilmunud Elmer Diktoniuse luule- ja aforismivalimik "Maine hellus".

Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Viited
Esimene oopiumisõda

**Esimene oopiumisõda** (tuntud ka kui **Oopiumisõda** ja **Inglise-Hiina sõda**) oli Ühendkuningriigi ja Hiina Qingi riigi vaheline sõda aastatel 1839–1842, mille ajendiks sai riikidevaheline vaidlus diplomaatiliste suhete, rahvusvahelise kaubanduse ja välismaalaste jurisdiktsiooni üle Hiinas.

17. ja 18. sajandil Euroopas kasvanud nõudlus Hiina kaupade (eelkõige siidi, portselani ja tee) järele viis kaubandusbilansi tasakaalust välja, kuna Hiinas praktiliselt puudus turg Lääne kaupadele. Hiina majandus oli suuresti eneseküllane ning eurooplasi ei lubatud riigi siseprovintsidesse. Seetõttu liikus Euroopa hõbe Hiinasse, kus 18. sajandi keskel juurutatud Kantoni süsteem piiras merekaubanduse Cantoni (tänase Guangzhou) sadama ning Kolmeteistkümne Faktooria Hiina kaupmeestega. Analoogne monopol Briti kaubanduses kuulus Briti Ida-India Kompaniile, mis hakkas müüma oma India istandustes kasvatatud oopiumi hõbeda eest teiste riikide kaupmeestele. Seejärel hakati oopiumi vedama Hiina rannikule ja müüma kohalikele vahendajatele, kes seda Hiina sisemaal edasi müüsid. Hõbeda väljavool ja oopiumisõltlaste arvu kasv ärritasid Hiina ametnikke.

1839. aastal keeldus keiser Daoguang oopiumi legaliseerimast ja maksustamast ning määras asekuninga Lin Zexu oopiumikaubandust lõpetades probleemi lahendama. Lin konfiskeeris umbes 20 000 kasti oopiumit (ligikaudu 1210&nbsp;tonni) ilma kompensatsiooni pakkumata, tõkestas kaubanduse ja sulges välismaised kaupmehed neile määratud kvartaleisse. Ehkki Briti valitsus ei eitanud ametlikult Hiina õigust kontrollida narkootikumi sissevedu, protesteeris siiski ootamatu konfiskeerimise vastu ning kasutas oma mereväge ja tulejõudu, et Hiinat kiirelt ja otsustavalt lüüa; hiljem hakati seda taktikat nimetama "suurtükilaevadiplomaatiaks" või "suurtükipaadidiplomaatiaks" (*gunboat diplomacy*).

1842. aastal sõlmitud Nankingi rahuleping, esimene reast lepinguist, mida hiinlased hakkasid hiljem nimetama ebavõrdseteks rahudeks, andis Suurbritannia valdustele Hiinas puutumatuse ja ekstraterritoriaalsuse, avas kaubanduseks viis lepingusadamat ja kohustas Hiinat andma brittide käsutusse Hongkongi saare. Leping ei rahuldanud siiski Briti soove kaubanduses ja diplomaatias ning viis Teise oopiumisõja puhkemiseni (1856–60). Hiina ajalookirjanduses peetakse Esimest oopiumisõda Hiina tänapäevase ajaloo algustähiseks.

## Vaata ka
* Taipingi ülestõus
* Teine oopiumisõda
* Niani ülestõus
* Tunganite ülestõus

## Viited

## Kirjandus
* Tsang, Steve (2007). *A Modern History of Hong Kong*. I.B.Tauris. ISBN 1-84511-419-1.
* Martin, Robert Montgomery (1847). *[https://books.google.com/books?id=tNsDAAAAQAAJ China: Political, Commercial, and Social; In an Official Report to Her Majesty's Government]*. Volume 2. London: James Madden.
* Le Pichon, Alain (2006). *China Trade and Empire*. Oxford University Press. ISBN 0-19-726337-2.
Faina Melnik

**Faina Melnik** (abielus **Faina Veleva-Melnik**; 9. juuni 1945 – 16. detsember 2016 Moskva) oli Ukraina päritolu Nõukogude Liidu kettaheitja, olümpiavõitja.

Faina Melnik sündis Bakotas juudi perekonnas.

1971. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis heitis ta viimases voorus maailmarekordi 64.22 ja võitis kuldmedali. Aasta hiljem võitis ta kuldmedali ka suveolümpiamängudel Münchenis. Tema parim heidetud tulemus 66.62 oli ühtlasi ka olümpiarekord. 1973. aasta suveuniversiaadil võitis ta kuldmedali tulemusega 64.54. 1974. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas kaitses ta oma võitu, kui tuli teist korda Euroopa meistriks. Parimal katsel heitis ta 69.00 ja edestas seejuures teise koha saanud rumeenlannat Argentina Menist enam kui nelja meetriga.

Melnik oli esimene naiskettaheitja, kes heitis üle 70 meetri. See juhtus 20. augustil 1975 Zürichis, kui ta heitis ketast 70.20. Viimast korda parandas ta maailmarekordit 24. aprillil 1976 Sotšis, kui heitis 70.50. Kokku parandas ta maailmarekordit 11 korral, rohkem kui keegi teine sellel alal suutnud on. Melnikule kuulus maailmarekord 12. augustist 1971 kuni 23. septembrini 1972, kui selle ületas Argentina Menis. 25. mail 1973 ületas ta Menise tulemuse uuesti. Maailmarekord oli Melniku nimel kuni 12. augustini 1978, kuni selle ületas sakslanna Evelin Jahl.

Ta saabus favoriidina ka 1976. aasta suveolümpiamängudele Montréalis, kuid pidi tulemusega 66.40 leppima neljanda kohaga. Montréalis tegi ta kaasa ka kuulitõukevõistluse ja sai seal kõrge 10. koha. 

1978. aasta Euroopa meistrivõistlustel Prahas sai ta 62.30-ga viienda koha. 1980. aasta suveolümpiamängudel Moskvas ta eelringist edasi ei pääsenud, kuid heitis nädal pärast olümpiat 6. augustil Donetskis ketast 69.60, mis on üle 35-aastaste maailmarekordina tema nimel siiani.

Pärast sportlaskarjääri lõppu tegutses Melnik treenerina. Ta juhendas teiste seas 1988. aastal Seoulis kuulitõukes olümpiavõitjaks tulnud Natalja Lissovskajat ja neli aastat hiljem Barcelonas samal alal võidutsenud Svetlana Kriveljovat.

Faina Melnik oli abielus bulgaaria kettaheitja Velko Veleviga. Abielu lahutati. Aastatel 1977–1979 kandis Melnik oma abikaasa järgi perekonnanime Veleva.

Melnik suri 2016. aasta 16. detsembril 71-aastaselt. Ta on maetud Moskva Trojekurovo kalmistule.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Helsingi Ülikooli Observatoorium

**Helsingi Ülikooli Observatoorium** (soome keeles *Helsingin yliopiston Observatorio*) oli Helsingi Ülikoolis aastatel 1834–2009 tegutsenud teadusasutus (observatoorium). Aastast 2012 tegutseb selle hoones näitustekeskus **Helsingi observatoorium**, mis on osa Helsingi Ülikooli muuseumist.

Ehitis kavandati koostöös professor Friedrich Wilhelm Argelanderiga ja arhitekt Carl Ludvig Engeliga ning see valmis aastal 1834. Observatoorium oli omal ajal maailma moodsaimate astronoomiaobservatooriumide seas ja mitmed Euroopa observatooriumid on ehitatud Helsingi Ülikooli observatooriumi eeskujul.

Hoone aeda rajati ka eraldi tähetorn, kuhu paigutati teleskoop astrofotograafia jaoks. See ehitis valmis aastal 1890.

Observatoorium paikneb kesklinna lähedal ning seda pole teaduslikeks vaatlusteks kasutatud alates 20. sajandi 70. aastatest.

Helsingi Ülikooli astronoomiaosakond liideti füüsikaosakonnaga 2010. aasta alguses ja astronoomid kolisid ümber Kumpula kampusesse. Observatoorium renoveeriti täielikult ning avati muuseumina 2012. aastal. Hoones tegutseb amatöörastronoomide ühendus Ursa..

## Viited
Kolmikliidu sõda

**Kolmikliidu sõda** (tuntud ka kui **Paraguay sõda**) oli aastatel 1864–1870 Paraguay ning Argentinast, Brasiiliast ja Uruguayst koosnenud Kolmikliidu vahel võideldud sõda, mis lõppes Kolmikliidu võiduga. Hinnanguliselt 400 000 hukkunuga sõda peetakse üheks verisemaks kogu Lõuna-Ameerika ajaloos. Eriti laastav oli sõda Paraguay jaoks, sest riik kaotas sõja käigus 70% oma täiskasvanud meeselanikkonnast ning pidi loobuma mitmetest valdustest. Mõnede hinnangute kohaselt vähendas sõda Paraguay elanikkonda 525 000-lt 221 000-le, kellest vaid 28 000 olid mehed.

Sõda algas 1864. aasta teisel poolel Paraguay ja Brasiilia vahelise konflikti tagajärjena, mille oli põhjustanud Uruguay sõda. Argentina ja Uruguay liitusid sõjaga Paraguay vastu 1865. aastal ja selle järgi hakati sõda kutsuma Kolmikliidu sõjaks.

## Viited

## Allikad
* Burton, Richard Francis (1870). *Letters from the Battlefields of Paraguay*. London: Tinsley Brothers.
* Bethell, Leslie (1996). *The Paraguayan War*. Institute of Latin American Studies.

## Välislingid
*
Ramla (suguvõsa)

**Ramla** oli perekond, kellele kuulus 12. sajandi alguses ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigis läänina Ramla senjööria.

## Sugupuu

Ramla Baudouin (surn II/XII 1138), Ramla kastellaan (1106–1134) ja senjöör (1134–1138); abiellus Nabluse Stephanie’ga
*Hugues (surn enne 1136)
*Baudouin II (surn enne 1144)
*Rénier (surn pärast 1148), Ramla senjöör (1138–1147); abiellus 1) Isabelle‘iga, 2) Evaga (surn pärast 1169)
**Baudouin (surn pärast 1153)
*Helvis (u 1115–pärast 1158); abiellus 1) u 1130 Ibelini Barisaniga (Balian) (surn 1151), 2) Hierges’i Manasses’ga (surn 8. I 1176)

## Viited
Airi Rütter

**Airi Rütter** (12. september 1947 Tallinn, Harjumaa – 14. detsember 2016 Jõgeva) oli eesti rahvatantsujuht. 

Ta oli naiste rahvatantsu eestkõneleja, naiste tantsupidude idee algataja ning I Eesti Naiste Tantsupeo ja II Eesti Naiste Tantsupeo korraldusjuht.

## Elulugu
Airi Rütter lõpetas 1967. aastal Tallinna 7. Keskkooli, kus õppis lisaerialana žurnalistikat. 

Aastatel 1967–1970 õppis ta Viljandi Kultuurharidustöö Koolis klubitöö ja koorijuhtimise erialal. . 1975. aastal lõpetas Rütter Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuritöötaja ja koorijuhi erialal. 1988. aastal lõpetas ta Eesti Rahvatantsujuhtide kooli. 

Rütter töötas aastatel 1970–1973 Türi Kultuurimaja piirkonnametoodikuna 9. Mai kolhoosi klubis. 1973–1977 oli ta Laiuse kultuurimaja direktor. 1977. aasta märtsist 1988. aasta augustini töötas Airi Rütter Jõgeva KEK-is taidluse instruktor-metoodikuna .
Aastatel 1988–1990 töötas ta Jõgeva kultuurikeskuse kunstilise juhina ja 1990–2013 kultuurikeskuse direktorina.

Jõgeva kultuurikeskuse seinal on Airi Rütteri bareljeef, mille autor on Jaak Soans.

## Ühiskondlik tegevus
Airi Rütter oli folklooriseltsi Jõgevahe Pere asutaja ja kauaaegne seltsi juht. Seltsis oli ta lisaks veel kunstiline juht, tantsuõpetaja ja akordionist-kontsertmeister.

Ta kuulus aastatel 1993–2002 ja 2009–2013 Jõgeva linnavolikokku ning juhtis volikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni.

Rütter oli Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Jõgeva koguduse üks asutajaid ja koguduse kauaaegne juhatuse liige 

## Tunnustus
* 2005 – Folkloorinõukogu CIOFF Estonia hõbemärk
* 2008 – Ullo Toomi preemia
* 2009 – Jõgevamaa kuldrist
* 2009 – Kodanikupäeva aumärk
* 2011 – Jõgevamaa kultuuripärl
* 2013 – Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2013 – Kultuurkapitali elutööpreemia
* 2013 – Jõgeva linna aukodanik
* 2013 – Jõgevamaa aasta kodanik
* 2014 – Jõgevamaa vapimärk
* 2016 – Jõgevamaa aasta kodanik

## Viited
Millennium Stadium

**Millennium Stadium** (kõmri keeles *Stadiwm y Mileniwm*), praegu tuntud sponsornimega kui **Principality Stadium** (kõmri keeles *Stadiwm Principality*) on Walesi rahvusstaadion, mis asub Cardiffis. Walesi ragbi- ja jalgpallikoondised mängivad seal oma kodumänge.

UEFA Meistrite Liiga 2016/17 finaal toimus sellel staadionil 3. juunil 2017.

Pärast Wembley sulgemist renoveerimiseks 2000. aastal koliti EFL karikafinaal 2001–2007. aastateks Cardiffi Millennium Staadionile.

## Viited
Narmasjumikas

**Narmasjumikas** (*Centaurea phrygia*) on korvõieliste sugukonda jumika perekonda kuuluv taimeliik.

Eristub teistest Eesti jumikaliikidest mustade narmalise servaga õisikukattelehtede poolest. 

Eestis sagedam Põhja-Eestis. 

Narmasjumikat on kujutatud 2007. aastal välja antud 7 eurosendisel (1,10 kroonisel) Eesti postmargil.

## Viited

## Välislingid
* 

*Pilt herbaareksemplarist.
Marten Esko

**Marten Esko** (sündinud 18. novembril 1990) on eesti kuraator ja kirjanik. Aastast 2015 on Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumi juhataja ja Tallinna Graafikatriennaali esimees.

Ta lõpetas aastal 2013 Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal bakalaureuseastmes.

Valiti üheks kunstnikupalga saajaks aastatel 2025‒2027.

## Viited

## Välislingid
*Marten Esko: maalidel peituvad salasõnumid on sageli paljudele huvitavamad kui teos ise, ERR, 17. märts 2021