open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vabakaubandusleping

**Vabakaubandusleping** on rahvusvahelise õiguse kohane rahvusvaheline leping, millega moodustatakse koostööd tegevate riikide vahel vabakaubanduspiirkond. Vabakaubanduslepingud, mis on üks kaubanduspaktide vorme, määravad kindlaks tariifid ja tollimaksud, mida riigid impordile ja ekspordile kehtestavad, eesmärgiga vähendada või kaotada kaubandustõkkeid, mõjutades seeläbi rahvusvahelist kaubandust. Sellised kokkulepped "keskenduvad tavaliselt peatükile, milles nähakse ette tariifne sooduskohtlemine", kuid sageli hõlmavad need ka sätteid kaubanduse hõlbustamise ja eeskirjade koostamise kohta sellistes valdkondades nagu investeeringud, intellektuaalomand, riigihanked, tehnilised standardid ning sanitaar- ja fütosanitaar küsimused.

Oluline on märkida erinevust tolliliitude ja vabakaubanduspiirkondade vahel. Mõlemad kauplemisplokkide tüübid on seotud sisemise korraga, mille pooled sõlmivad omavahelise kaubanduse liberaliseerimiseks ja hõlbustamiseks. Tolliliitude ja vabakaubanduspiirkondade vaheline oluline erinevus on nende lähenemisviis kolmandatele osapooltele. Kui tolliliit nõuab, et kõik osapooled kehtestaksid ja säilitaksid kolmandate riikidega kauplemisel ühesugused välistariifid, siis vabakaubanduspiirkonna osaliste suhtes seda nõuet ei kohaldata. Selle asemel võivad nad kehtestada ja säilitada vajaduse korral tariifirežiimi, mida kohaldatakse kolmandatest riikidest pärit impordi suhtes. Ühtlustatud välistariifideta vabakaubanduspiirkonnad võtavad pooled kaubanduse kõrvalekaldumise ohu vältimiseks vastu sooduspäritolureeglite süsteemi.

Vabakaubanduslepingu all mõeldakse algselt üldist tolli- ja kaubanduskokkulepet (GATT 1994), mis hõlmab ainult kaubavahetust. Sarnase eesmärgiga, st teenustekaubanduse liberaliseerimist soodustavat lepingut nimetatakse teenuskaubanduse üldlepingu (GATS) V artikli kohaselt "majandusintegratsiooni lepinguks". Kuid praktikas kasutatakse seda terminit nüüd laialdaselt lepingute tähistamiseks, mis hõlmavad lisaks kaupadele ka teenuseid ja isegi investeeringuid.
Läänegooti kiri

**Läänegooti** kiri oli 8.–11. sajandil hispaania kultuuri mõjupiirkondades kasutusel olnud ladina kirja liik. Läänegooti kiri oli arenenud rooma kursiivkirjast ja mõjutatud araabia kirjast.

## Kirjeldus
Varane läänegooti kiri, kuni 10. sajandini, oli laia ja tugeva üldpildiga. Hilisem kiri oli kitsas ja nurgeline, tugevate sulerõhkudega ja silmatorkavate ülapikenditega kõrgetel tähtedel, kirja raskuspunkt asus ristjoonel.

## Ajalugu
Läänegootidega pole kirjal rohkem tegemist, kui et kiri tuli kasutusele Pürenee poolsaarel, kus laius varakeskajal läänegootide kuningriik. Kirja arengulugu võib laiades joontes kõrvutada insulaarkirja ja Põhja-Prantsusmaa karolingide minuskli eelsete kirjade arenguga ja tema kujunemine on väga sarnane benevendi kirja kujunemisega Itaalias. Mõlemad kirjad kujunesid välja endise Rooma riigi südaaladel keskkonnas, kus raamatuid kirjutati hilisantiikses pooluntsiaalis ja kus rooma dokumendikirjad, nagu rooma minuskelkursiiv, jäid kasutusele ka pärast Rooma keisririigi lõppu. Läänegooti minuskelkirja tähestik on sama mis pooluntsiaalil ja ligatuurid kattuvad rooma kursiivkirja omadega.

Läänegooti kiri oli võrreldes mõne teise varakeskaegse kirjaga pika elueaga. Ilmudes 8. sajandil või koguni varem, oli läänegooti kiri kasutusel 13. sajandini, kuigi 11. sajandi lõpul asendus see suures osas karolingide minuskliga. Kirjatüübi asendumise tingis paavst Gregorius VII tegevus katoliku kiriku liturgia ühtlustamise nimel. Reformi käigus asendati vana mosaraabia liturgia rooma liturgiaga ning vanade läänegooti kirjas kasutatud liturgiliste raamatute asemel võeti kasutusele uued sissetoodud tekstid, mis olid kirjutatud juba karolingide minusklis, samuti ilmusid kloostrite raamatukogudesse Benedictuse kloostrireeglite käsikirjad vanade Isidoruse ja Fructuosuse reeglite asemele. Kuid sellest hoolimata läänegooti kirja kasutamine jätkus veel paar sajandit.

## Näiteid

Chronicle of 754, London, Egerton 1934, fol. 2r.jpg|Mosaraabia kroonika 8.–9. sajandist. London, British Library, Egerton 1934, fol. 2r
Isidore of Seville, Sententiae, Madrid, Ms. 10067, fol. 83r.jpg|915. aastal kirjutatud koodeks (Sevilla Isidorus, *Sententiae*). Rahvusraamatukogu (Madrid), 10067, fol. 83r
Isidore of Seville, Correspondence, El Escorial, Ms. & I 3, fol. 13r.jpg|1047. aasta käsikiri (Sevilla Isidoruse kirjavahetus Braulioga Zaragozast). El Escorial, Real Biblioteca del Monasterio, Codex & I 3, fol. 13r


## Vaata ka
* Benevendi kiri

## Viited

## Kirjandus
* A. C. Correa. Visigothic script vs. Caroline minuscule: the collision of two cultural worlds in twelfth-century Galicia. -  Mediaeval Studies 78 (2016): 203-242.

## Välislingid
* Visigothic Script (Littera Visigothica)
* Latin Scripts: Visigothic and Beneventan. – Virtual Hill Museum & Manuscript Library
* A. C. Castro. Discovering Visigothic Script Manuscripts. - Clio@King's: The History Department Blog
Mensul

**Mensul** on plaanistuslaud, mida kasutati kaardistustöödel. 

Mensul on ruudukujuline, ta kinnitatakse kolmejalgsele statiivile. 

Mensulkaardistamisel oli abivahendiks kippreegel.

## Vaata ka
*kaardistamine
*plaan
*topograafia
Kippreegel

**Kippreegel** on optiline või mehaaniline geodeetiline mõõteriist, mis võimaldab mõõta vertikaalset nurka ja kaugust.

Kippreeglit kasutati paiga topograafilisel mensulkaardistamisel plaanide või kaartide tegemiseks.

## Vaata ka
*mensul
*teodoliit
Kanada ja Euroopa Liidu vabakaubandusleping

**Kanada ja Euroopa Liidu vabakaubandusleping** (inglise keeles: ***Comprehensive Economic and Trade Agreement***) on Kanada, Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahel sõlmitud vabakaubandusleping. Seda on ajutiselt kohaldatud, seega on lepinguga kaotatud 98% Kanada ja ELi vahelistest tariifidest.

Läbirääkimised viidi lõpule 2014. aasta augustis. Kõik 28 Euroopa Liidu liikmesriiki kiitsid allkirjastamiseks lepingu lõpliku teksti heaks. Viimane riik, kes oma nõusoleku andis, oli Belgia. Kanada peaminister Justin Trudeau sõitis 30. oktoobril 2016 Brüsselisse, et Kanada nimel alla kirjutada lepingule. Euroopa Parlament kiitis lepingu heaks 15. veebruaril 2017. EL ja riikide seadusandjad peavad lepingu ratifitseerima. See saaks jõustuda ainult siis, kui Euroopa Kohus ei oleks pärast Belgia arvamuse taotlust andnud vaidluste lahendamise mehhanismi kohta eitavat arvamust. Euroopa Kohus on oma arvamuses väitnud, et vaidluste lahendamise mehhanism on kooskõlas ELi õigusega. Kuni selle ametliku jõustumiseni kohaldatakse olulisi osi ajutiselt alates 21. septembrist 2017.
Oleksi Danilov

**Oleksi Danilov** (ukraina keeles Олексій Мячеславович Данілов; sündinud 7. septembril 1962 Krasnõi Lutšis Luhanski oblastis) on Ukraina poliitik ja riigitegelane.

## Riigi teenistuses

Aastatel 1994–1997 oli ta Luhanski linnapea. 
Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi nimetas ta 23. juulil 2019 Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretäri asetäitjaks ja 3. oktoobril nõukogu sekretäriks. Ta pidas seda ametit 26. märtsini 2024.

## Viited
Schoenfelsi loss

**Schoenfelsi loss** (letseburgi keeles *Schlass Schëndels*, prantsuse keeles *château de Schoenfels*, saksa keeles *Schloss Schönfels*) on Kesk-Luksemburgis Seitsme lossi orus asuv loss. Loss kuulub Luksemburgi riigile, ent käsiloleva renoveerimise tõttu on külastajatele avatud vaid lossi aed ja õu.

## Ajalugu
Esimese Schoenfelsi lossi ehitas arvatavasti 1292. aastal Schoenfelsi Friedrich. Abielude kaudu kuulus loss järgnevalt Ansembourgi ja Sassenheimi perekondadele.  

1497. aastal läks Schoenfelsi loss Schliederer von Lacheni perekonna valdusse ja oli nende valduses kuni 18. sajandini. Sel ajal oli Schoenfelsi lossi isand kõigepealt Heinrich Schliederer (ka Schloeder) von Lachen. *[[Donjon]]*'i sissepääs on kaunistatud tema relvadega. Heinrich Schliederer von Lachenist kujunes selle aadliperekonna ajaloos otsustav isik. Ta lahkus 1490. aasta paiku Speyeri piiskopi teenistusest Badeni markkrahvi Christoph I teenistusse ja temast sai ühtlasi kuningas Maximilian I kuberner Luksemburgis. Ta kolis Luksemburgi ja sai Schoenfelsi lossi isandaks. Kui Friedrich von Lachen 1520. aastal Anna von Wampachiga abiellus, omandas Schliederer von Lacheni perekond ka Oberwampachis asunud Wampachi lossi. Nad ehitasid uue lossi ja seal on 1580. aastast ka selle perekonna vapikivi. 

Schoenfelsi feodaalloss oli strateegiliselt vähetähtis, kuid 1683. aastal hävitasid prantslased selle kaitserajatised.

22. juunil 1690 põlesid loss ja küla Theodor de Neunheuseri ja Brandenburgi isanda vahelise tüli käigus maha. Juba 1700. aastal jagati Schoenfelsi omandiõigus Ch.-Antoine Schliederer von Lacheni ja Theodore de Neunheuseri vahel.

Kui Marie-Catherine de Neunheuser 1759. aastal Genouillacist pärit Pierre-François de Gaillot'ga abiellus, sai viimasest Schoenfelsi isand. 18. augustil 1813 müüs tema poeg François-Romain de Gaillot lossi Jean-Baptiste Thornile (Thorn-Suttor de Remich), kes oli Luxembourgi provintsi kuberner Belgia perioodil (1831–1839). Jean-Baptiste Thorn ostis 1818. aastal ka Hollenfelsi lossi ja müüs mõlemad lossid 1840. aastal Belgia senaatorile Jacques Englerile. Jacques Engler kinkis Schoenfelsi lossi kaks aastat hiljem oma väimehele parun Auguste Goethalsile. Tema ehitas 1870. aastal *donjon*'i kõrvale härrastemaja ja tõenäoliselt ka *donjon*'i uusgooti stiilis katuse. Pärimise teel läks loss edasi Haagist pärit Charles Van den Polli perekonna valdusse.

1948. aastal ostis kinnistu koos suure metsaalaga Luksemburgi puiduärimees Camillle Weiss, kuid loovutas selle 16. märtsil 1971 Luksemburgi riigile. Riik lammutas härrastemaja 1976. aastal.

## Loss praegu
Praegu käib *donjon*'i restaureerimine. Pärast restaureerimise lõppu kavatseb Luksemburgi riik avada Schoenfelsi lossis Mameri oru looduskaitseala külastuskeskuse, lossi on plaanitud ka Luksemburgi Metsaameti tööruumid. Restaureerimise ajal on loss külastajatele suletud.

## Viited
Eesti Suurorient

**Eesti Suurorient** (prantsuse keeles *Grand Orient d'Estonie*, inglise keeles *Grand Orient of Estonia*, saksa keeles *Großorient von Estland*, vene keeles Великий Восток Эстонии) on liberaalse ehk mandrivabamüürluse loožide katusorganisatsioon Eestis. Eesti Suurorient tunnustab vabamüürlastena nii mehi kui naisi ning töötab vabamüürluse kolmes sümboolses baaskraadis. 

Eesti Suurorient, nagu ka teised mandrivabamüürluse obedientsid, ei nõua oma liikmeilt uskumist mingisse ülimasse olendisse või jumalasse ehk Maailmakõiksuse Suurimasse Arhitekti.

## Ajalugu
Kaasaegne vabamüürlus jaguneb kaheks peamiseks suunaks, millel puuduvad omavahelised ametlikud suhted:

* Inglismaa Ühendatud Suurlooži (United Grand Lodge of England) tunnustusega jurisdiktsioonid,
* Euroopa mandrivabamüürluse (Continental Freemasonry) traditsiooniga jurisdiktsioonid.

Mõningaid erandeid arvestamata nimetatakse esimesi reeglina suurloožideks (Grand Lodge), teisi suurorientideks (Grand Orient).

Esimene vabamüürlaste loož tol ajal tsaari-Venemaa koosseisu kuulunud Eestis – «Isis» – asutati 1773. aastal. 1822. aastal keelustas tsaar Aleksander I Venemaal vabamüürluse.

Esimene eestikeelne loož «Kalevipoeg» asutati Rahvusvahelise Ühis-Vabamüürlaste Ordu «Le Droit Humain» Soome Dominiooni koosseisus Eestis 1926. aastal. Looži asutajateks olid põhiliselt eesti ja vene rahvusest teosoofid. Hiljem asutati lisaks kaks venekeelset looži.

Kui Inglismaa Ühendatud Suurlooži tunnustusega loožidesse kuuluvad vaid mehed, siis ühisvabamüürlaste loožidesse võeti ka naisliikmeid. Tänapäeval on vabamüürlikke ordusid, mis pühitsevad oma ridadesse ainult naisi. Näiteks Naisvabamüürlaste Ordu (Order of Women Freemasons) on Inglismaal tegutsenud juba üle 100 aasta.

«Kalevipoja» ning teiste tol ajal Eestis tegutsenud loožide ametlik tegevus peatati ordu juhtkonna poolt 1934. aastal liikmete vahel puhkenud tülide tõttu.

1992. aastal asutati Eestis esimene eestikeelne Inglismaa Ühendatud Suurlooži tunnustusega tegutsev loož ning 1999. aastast tegutseb Eestis oma Suurloož – Eesti Vabade ja Tunnustatud Vabamüürlaste Suurloož.

Esimene eestikeelne mandri- ehk liberaalse vabamüürluse loož «Septentrion», mis järgib oma tegevuses Belgia ning Austria Suurorientide põhimõtteid, asutati aastal 2010.

2017 asutati Tartusse liberaalne loož «Arcus Meridiani» ning Tamperesse loož «Kivi». 2018 kevadel pandi alus kolmnurkloožile «Tessera» ning asutati Helsingisse loož «Alchemia».

2019. aastal sai Eesti Suurorient Austria (Großorient von Österreich) ja Belgia Suurorientide (Grand Orient de Belgique) kinnitatud litsentsi tegutsemaks suveräänse vabamüürlaste organisatsioonina.

## Viited

## Välislingid
* Eesti Suuroriendi koduleht

Estonia – Bringing in Masonic Lights of the Grand Orient
Riia Tehnikaülikooli maleturniir

**Riia Tehnikaülikooli maleturniir** (läti keeles *Rīgas Tehniskās universitātes Open*) on rahvusvaheline malefestival (mitmest turniirist koosnev maleüritus), mida peetakse igal aastal Riias alates 2011. aastast.

Esimesed kolm festivali (2011–2013) toimusid Riia Tehnikaülikooli peahoones (asub Riia vanalinnas). 2014. aastast mängitakse Ķīpsala jõesaarel asuvas rahvusvahelises näitusekeskuses Ķīpsala. Osalejaid on üle 400. Tegemist on Baltimaade suurima turniiriga klassikalises males.

Augustis 2019 toimus arvult üheksas festival, mille raames peeti kuus turniiri klassikalises males (A-turniir (meistriturniir), Y-turniir (noorteturniir) ja neli turniiri maleharrastajatele (B, C, D, E), kiirmaleturniir ja kaks välkmaleturniiri.

## A-turniir

2019. aastal osales meistriturniiril 275 maletajat, sealhulgas 30 rahvusvahelist suurmeistrit ja kuus naiste suurmeistrit. Mängiti Šveitsi süsteemis 9 vooru. Võitis Igors Kovaļenko leedu suurmeistri Šarūnas Šulskise ees (mõlemad kogusid 7,5 punkti). Eesti 17-st A-turniirist osa võtnud maletajaist olid edukamad Kaido Külaots (42. koht), Kirill Chukavin (44. koht) ja Mai Narva (63. koht). Turniiril 41. koha saanud Irina Bulmaga oli naiste arvestuses parim, naistest teine oli Mai Narva, kolmas Tania Sachdev (77. koht) ja neljas Günay Məmmədzadə (78).

Varasemate aastate meistriturniiri võitjate seas on Bartosz Soćko (2013) ja Aleksejs Širovs (2015). Ameerika Ühendriikide suurmeister Jaan Ehlvest tuli 2011. aastal teiseks. Esikolmikusse on tulnud teiste seas Alexandr Fier (2012), Daniel Fridman (2012), Robin van Kampen (2013), Richárd Rapport (2014) ja Arturs Neikšāns (2016). 

Naismaletajate osas peetakse eraldi arvestust. Naistest on võitnud teiste seas Maria Manakova (2014), Monika Soćko (2015), Lei Tingjie (2017) ning Eestist Margareth Olde (2021) ja Anastassia Sinitsina (2023).

## Välislingid
*Riga Technical University Open 2019 - Tournament A. chess-results.com
Šarūnas Šulskis

**Šarūnas Šulskis** (sündinud 26. novembril 1972 Kėdainiais) on leedu maletaja, maletreener ja malekohtunik, rahvusvaheline suurmeister (1996). 

Šulskis sai suurmeistriks 24-aastaselt 1996. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 9-kordne Leedu malemeister (1991, 1994, 1998, 2001, 2007, 2009, 2011, 2014, 2015).

Ta on mänginud kolmedel FIDE maailmameistrivõistlustel (1997, 2002, 2004). Kahel korral jõudis ta teise ringi: 2002. aastal Moskvas (kaotas seal Pjotr Svidlerile) ja 2004. aastal Tripolis (kaotas Konstantin Sakajevile).

Šulskis on osalenud kahel korral Euroopa Liidu meistrivõistlustel: 2006. aastal Liverpoolis jagas 2.–9. kohta (võitis Nigel Short) ja 2007. aastal Valle d'Aostas Arvier's 7.–9. kohta (110 osavõtja seas).

2018/2019 aastavahetusel jagas Šulskis esikohta Hastingsi rahvusvahelisel turniiril ja 2019. aastal tuli ta Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelisel turniiril Igors Kovaļenko järel teiseks. 

Ta on mänginud Leedu võistkonna koosseisus 10 maleolümpial (1994–1998, 2002, 2004, 2008, 2010, 2014–2018).

Šulskis tegutseb ka kohtuniku ja treenerina. Ta on saanud FIDE-lt FIDE arbiitri (2015) ja FIDE treeneri nimetuse.

## Välislingid
*
*Šarūnas Šulskis FIDE andmebaasis
Pjotr Svidler

**Pjotr Veniaminovitš Svidler** (vene keeles Пётр Вениаминович Свидлер; sündinud 17. juunil 1976 Leningradis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1994). 

Svidler sai suurmeistriks 18-aastaselt 1994. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 8-kordne Venemaa malemeister (1994, 1995, 1997, 2003, 2008, 2011, 2013, 2017). 

2000. aastal võitis ta Bieli suurmeistrite turniiri.

Svidler jõudis FIDE maailmameistrivõistlustel 2002. aastal Moskvas poolfinaali, 2005. aastal Potrero de los Funeses sai kolmanda koha ja 2007. aastal Mexicos viienda koha. MM-i pretendentide turniiridel sai ta 2013. aastal Londonis kolmanda koha, 2014. aastal Hantõ-Mansiiskis seitsmenda koha ja 2016. aastal Moskvas neljanda koha.

Koos 43 teise Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeriti Venemaa sissetungi vastu Ukrainasse.

## Viited

## Välislingid
*
*Pjotr Svidler FIDE andmebaasis
Alexandr Fier

**Alexandr Fier** (sündinud 11. märtsil 1988 Joinville’is Santa Catarinas) on Brasiilia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 

Fier sai suurmeistriks 19-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kahekordne Brasiilia malemeister (2005, 2018). Fier on mänginud maleolümpiatel Brasiilia võistkonna koosseisus (2004, 2006, 2010–2018) .

Ta on abielus naiste malesuurmeistri Nino Maisuradzega. 

## Välislingid
*
*Alexandr Fier FIDE andmebaasis
Riigirüütel

**Riigirüütel** (saksa keeles *Reichsritter*) oli Saksa-Rooma riigis väikeaadlik, kes oli vasallina otsealluv Saksa-Rooma keisrile.

Termin tuli laiemalt käibele 1450. aastatel, eristamaks neid rüütlitest, kes olid suurfeodaalide vasallid.

## Viited

## Kirjandus
* Whaley, Joachim (2011). *[https://books.google.ee/books?id=0Q-SBAAAQBA Germany and the Holy Roman Empire: Volume I: Maximilian I to the Peace of Westphalia, 1493-1648]*. OUP Oxford. ISBN 9780191547522.
Daniel Fridman

**Daniel Fridman** (läti keeles *Daniels Fridmans*; sündinud 15. veebruaril 1976 Riias) on Lätist pärit Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 

1995. aastal sai Fridman FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 25-aastaselt 2001. aastal. 1999. aastal asus ta elama Saksamaale. 

Fridman on 1996. aasta Läti malemeister ja kolmekordne Saksamaa malemeister (2008, 2012, 2014). 

Ta mängis maleolümpiatel: Läti (1996, 2004, 2006) ja Saksamaa (2008, 2012–2018) võistkonna koosseisus. 2011. aastal võitis kuldmedali Saksamaa meeskonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel.

Fridman on abielus naiste malesuurmeistri Anna Zatonskihiga, neil on aastal 2007 sündinud tütar. 

## Välislingid
*
*Daniel Fridman FIDE andmebaasis
Robin van Kampen

**Robin van Kampen** (sündinud 14. novembril 1994 Blaricumis) on hollandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011). 

Van Kampen tuli 2009. aastal 14 aasta vanuses Hollandi juunioride meistriks ja võitis hõbemedali Euroopa noorte meistrivõistlustel U16-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 17-aastaselt 2011. aastal. Kaks aastat varem oli van Kampen FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on mänginud mitmel Tata Steeli turniiril Wijk aan Zees, sealhulgas tuli 2010. aastal suurmeistrite C-turniiril (9. kategooria) kolmandaks ja 2015. aastal B-turniiril (13. kategooria) neljandaks (edestades seejuures Euroopa eksmeistrit Vladimir Potkinit). 2013. aastal tuli ta teiseks Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelisel turniiril.

Van Kampen on mänginud Hollandi võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2014–2016). 2014 aastal Tromsøs, kus ta tegi kaasa varumängijana, sai Holland 12. koha.

## Välislingid
*
*Robin van Kampen FIDE andmebaasis
Vladimir Potkin

**Vladimir Aleksejevitš Potkin** (vene keeles Владимир Алексеевич Поткин; sündinud 28. juunil 1982 Rõbinskis) on vene maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2001), FIDE vanemtreener (2016). 

Potkin sai suurmeistriks 19-aastaselt 2001. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2011. aastal anti talle Venemaa suurmeistri nimetus. 2011. aastal tuli Potkin Euroopa malemeistriks. 

Ta tegutseb Venemaa malekoondise treenerina. On olnud Levon Aronjani treener, alates 2007. aastast on Jan Nepomnjaštši treener. Aprillis 2021 võitis Nepomnjaštši MM-pretendentide turniiri ja sai õiguse kohtuda tiitlimatšis maailmameistriga.

## Välislingid
*
*Potkin FIDE andmebaasis
Mangareva keel

**Mangareva keel** on Prantsuse Polüneesias Mangareva saarel räägitav keel, mis kuulub polüneesia keelte markii rühma.

Keele kõnelejaid on umbes 600. Lisaks Mangareva saarele elab mangareva keele kõnelejaid vähesel määral ka Tahiti ja Moorea saarel. Mangareva keel on ohustatud. 2017. aasta rahvaloenduse andmetel kasutas vaid 24,8% 15-aastastest ja vanematest Gambieri saarte elanikest kodukeelena mangareva keelt. 62,6% kasutas kodus peamiselt prantsuse keelt.

Mangareva keeles on 9 konsonantfoneemi: /p t k m n ŋ v r ʔ/ ja 5 vokaalfoneemi: /a e i o u/.

## Viited

## Välislingid

*https://glottolog.org/resource/languoid/id/mang1401
*http://www.endangeredlanguages.com/lang/3572
Sonoya Mizuno

**Sonoya Mizuno** (jaapani keeles ソノヤ・ミズノ *Mizuno Sonoya*; sündinud 1. juulil 1988 Tōkyōs) on jaapani päritolu Suurbritannia näitleja ja endine tantsija. Jaapanis sündinud Mizuno kasvas üles Inglismaal.  Kahekümneaastaselt alustas ta fotomodelli karjääri. 2015. aastal tegi ta debüüdi näitlejana filmis "Ex Machina".

## Välislingid
*
Venemaa suurmeister

**Venemaa suurmeister** (vene keeles гроссмейстер России) on Venemaal males sportlike saavutuste eest tulemuspõhiselt antav kõrgeim nimetus.

Nimetus kehtestati detsembris 2007 ilmunud Venemaa föderaalseaduses "Kehakultuurist ja spordist Venemaal".

Tegu on eluaegse nimetusega ning selle saavutamiseks on vaja täita teatud nõuded ja tingimused, mis on kinnitatud Venemaa Föderatsiooni spordiministri käskkirjaga 2013. aastast. Selle alusel antakse Venemaa suurmeistri nimetus vähemalt 16-aastasele maletajatele, kes on tulnud näiteks klassikalises males maailmameistrivõistlustel kuue parema või Euroopa meistrivõistlustel kolme parema hulka. Samuti on võimalik nimetust saada kui jõuda võistkondlikel maailmameistrivõistlustel nelja või Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kahe parema hulka. Eraldi nõuded on kiir- ja välkmales.

Analoogiline nimetus on ka kabespordis (Venemaa suurmeister). Teistel spordialadel tulemustepõhiselt antav kõrgeim nimetus on Venemaa rahvusvahelise klassi meistersportlane (мастер спорта России международного класса).

Varem, Nõukogude Liidus, oli maletajatele sportlike saavutuste eest kõrgeim antav nimetus NSV Liidu suurmeister.

## Venemaa suurmeistreid
*2011 – Sergei Karjakin, Vladimir Potkin, Valentina Gunina 
*2012 – Sanan Sjugirov
*2013 – Olga Girja

## Vaata ka
*Suurmeister
*Rahvusvaheline suurmeister
*NSV Liidu suurmeister

## Viited
Marketrii

**Marketrii** (prantsuse keeles *marqueterie*) on üks puitehistöö tehnikaid, panustehnika liik, mille puhul eri värvi ja faktuuriga väärispuidust spooni tükkidest pannakse kokku piltkujutis või ornament puiteseme pinnal. Puitu võidakse kombineerida ka muude ehismaterjalidega, näiteks pärlmutriga, kilpkonnaluuga, vandliga, poolvääriskividega, värvitud õlega, messingiga, hõbedaga ja muude metallidega.

Tehnika leiutati ja seda rakendati ulatuslikult 17. ja 18. sajandi Prantsusmaa mööblikunstis (Boulle'i mööbel kasutas peale pärlmutri ja kilpkonnakilbi palju messingilustusi ja dekoratiivseid kullatud pronksist detaile). 

## Erinevus intarsiast
Intarsia puhul inkrusteeritakse väärisvineerist ja muust materjalist pildi detailid nende jaoks puidusse süvistatud pinda, mis jääb kujutise ümber taustana näha, marketrii puhul kaetakse terve ese, sealhulgas taustaks jääv osa teisest puidust spooni või mõne muu materjaliga.

## Vaata ka
* Intarsia
* Inkrustatsioon

## Viited

## Välislingid
* T. Gross. Boulle Marquetry. – Urban Chateau
* Khan Academy video: The inlay technique of marquetry
* Marquetry in Modern Design. – architonic.com
Dmitri Andreikin

**Dmitri Vladimirovitš Andreikin** (vene keeles Дмитрий Владимирович Андрейкин; sündinud 5. veebruaril 1990 Rjazanis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 

Andreikin sai suurmeistriks 17-aastaselt 2007. aastal. Ta on kahekordne Venemaa malemeister (2012, 2018). Ta tuli 2010. aastal Chotowas juunioride maailmameistriks.

2013. aastal Tromsøs toimunud maailma karikavõistlustel (128 osavõtjat, nokautsüsteem) jõudis ta finaali. Kaotas seal eksmaailmameister Vladimir Kramnikule tulemusega 1½:2½, kuid turniiri kaks paremat pääsesid 2014. aastal Hantõ-Mansiiskis 8 osavõtjaga pretendentide turniirile. Andreikin sai seal 5. koha. FIDE Grand Prix 2014–2015 sarjas sai ta 16 osavõtja seas 9. koha.

Andreikin võitis Venemaa võistkonna koosseisus 2013. aastal pronksmedali Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel ja 2019. aastal Astanas kuldmedali võistkondlikel maailmameistrivõistlustel.

## Välislingid
*
*Dmitri Andreikin FIDE andmebaasis
Aryan Tari

**Aryan Tari** (sündinud 4. juunil 1999 Stavangeris) on iraani päritolu Norra maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2016). 

Tari sai suurmeistriks 17-aastaselt 2016. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kahekordne Norra malemeister (2015, 2016). Tari tuli 2017. aastal Tarvisios juunioride maailmameistriks. 

2016. aastal mängis Tari Kosovos Gjakovas Euroopa meistrivõistlustel, kus ta sai 22. koha ja kvalifitseerus 2017. aastal Thbilisis toimunud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat, nokautsüsteem). Ta kaotas seal teises ringis Aleksandr Lendermanile.

## Välislingid
*
* Aryan Tari FIDE andmebaasis
Aleksandr Lenderman

**Aleksandr Lenderman** (vene keeles Александр Лендерман; sündinud 23. septembril 1989 Leningradis) on Ameerika Ühendriikide maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2010). 

Lenderman elab 1993. aastast USA-s. Ta tuli 2005. aastal Belfortis noorte maailmameistriks U16-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 21-aastaselt 2010. aastal. Viis aastat varem oli ta saanud FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Ta pääses 2017. aastal Thbilisis toimunud maailma karikavõistlustele (128 osavõtjat, nokautsüsteem), kus kaotas kolmandas ringis Maxime Vachier-Lagrave'ile.

## Välislingid
*
* Aleksandr Lenderman FIDE andmebaasis
Maxime Vachier-Lagrave

**Maxime Vachier-Lagrave** (sündinud 12. oktoobril 1990 Nogent-sur-Marne'is) on prantsuse maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2005). 

Vachier-Lagrave sai suurmeistriks 15-aastaselt 2005. aastal. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on kolmekordne Prantsusmaa malemeister (2007, 2011, 2012). 2009. aastal tuli ta Puerto Madrynis juunioride maailmameistriks. Maailma karikavõistlustel 2013. ja 2017. aastal jõudis ta poolfinaali.

Ta on võitnud viiel korral Bieli suurmeistrite turniiri (2009, 2013–2016).

Vachier-Lagrave võitis 2013. aastal Varssavis Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel Prantsusmaa võistkonna koosseisus hõbemedali. Vachier-Lagrave on mänginud seitsmel maleolümpial (2006–2018).

### Pretendentide turniir
Jekaterinburgis peetud MM-i pretendentide turniiril (esimene ring peeti aprillis 2020, teine ring aprillis 2021) tuli Vachier-Lagrave Jan Nepomnjaštši järel teiseks.

## Välislingid
*
*Maxime Vachier-Lagrave FIDE andmebaasis
Levon Aronjan

**Levon Grigori Aronjan** (armeenia keeles Լևոն Գրիգորի Արոնյան; sündinud 6. oktoobril 1982 Jerevanis) on armeenia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2000). 

Aronjan tuli 1994. aastal Szegedis noorte maailmameistriks U12-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 18-aastaselt 2000. aastal. Kolm aastat varem oli Aronjan FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on 2002. aasta Armeenia malemeister. 2011. aastal kaotas ta maailmameistrivõistluste veerandfinaalis Aleksandr Grištšukile.

Ta on võitnud maleolümpiatel Armeenia võistkonna koosseisus kolm kuldmedalit (2006, 2008, 2012). 

2001. aastast elab Aronjan Saksamaal, kuid jätkab esindamast rahvusvahelistel malevõistlustel Armeeniat.

Ta oli abielus naiste rahvusvahelise meistri Arianne Caoiliga. 

## Välislingid
*
*Levon Aronjan FIDE andmebaasis
Pisiplastika

**Pisiplastika**, ka **väikeplastika** on üks skulptuuri alaliike, vabaplastika, millele on iseloomulikud väikesed mõõtmed (nn vitriiniformaat, enim mõnekümnesentimeetrine kõrgus) ja enamjaolt figuraalsed motiivid.

Pisiplastikat luuakse väga erinevates materjalides: kivi, metall, keraamika, puit, luu, portselan jm.

## Vaata ka
* Tanagra figuurid
* Netsuke
* Jõulusõim

## Viited
Pleiße

**Pleiße** on jõgi Saksamaal Saksimaa ja Tüüringi liidumaal.

Pleiße saab alguse Zwickaust edelas Ebersbrunnis, voolab siis läbi Werdau, Crimmitschau, Altenburgi ning teiste Saksimaa ja Tüüringi linnade ja külade, enne Leipzigis paremalt Weiße Elsterisse suubumist. Parempoolsed lisajõed: Paradiesbach, Wyhra, Gösel. Vasakpoolsed lisajõed: Koberbach, Sprotte. Valgla: 1876 km².

Jõe algne looduslik pikkus oli 115 km; kuid Leipzigist lõunas seda õgvendati ja pikkus on nüüd umbes 90 km.

## Vaata ka

* Kleine Pleiße
Schmölln

**Schmölln** on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal Altenburgi maakreisis. See asub Sprotte jõe ääres.

Schmölln koosneb Schmöllni linnast ja 44 kohalikust alljaotusest (*Ortsteile*): Altkirchen, Bohra, Brandrübel, Braunshain, Burkersdorf, Dobra, Drogen, Gimmel, Gödissa, Göldschen, Graicha, Großbraunshain, Großstöbnitz, Großtauschwitz, Hartha, Hartroda, Illsitz, Jauern, Kakau, Kleinmückern, Kleintauscha, Kleintauschwitz, Kratschütz, Kummer, Lohma, Lumpzig, Mohlis, Nöbden, Nitzschka, Nöbdenitz, Nödenitzsch, Papiermühle, Platschütz, Prehna, Röthenitz, Schloßig, Selka, Sommeritz, Trebula, Untschen, Weißbach, Wildenbörten, Zagkwitz, Zschernitzsch.


SchmöllnKirche.jpg
SchmöllnRathaus.jpg|Schmöllni raekoda
DobitschenSchloss.jpg|Dobitscheni loss


## Viited
Osterland

**Osterland** (*terra orientalis*) on ajalooline piirkond Saksamaal. See paiknes Elbe ja Saale jõe vahel põhja pool Pleissnerlandi, mille see hiljem neelas, ning see sisaldas Leipzigi linna. Nimi tuleneb territooriumi endisest nimest *[[Saksi Ostmark|Ostmark]]*, mis tähendab idamarki.

Tänapäeval jääb ala Saksamaa Tüüringi ja Saksi-Anhalti liidumaale.
Vladislav Artemjev

**Vladislav Mihhailovitš Artemjev** (vene keeles Владислав Михайлович Артемьев; sündinud 5. märtsil 1998 Omskis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2014). 

Artemjev tuli 2013. aastal Venemaa juunioride meistriks. Suurmeistriks sai ta 16-aastaselt 2014. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 2019. aastal tuli ta Skopjes Euroopa meistriks. 

Artemjev võitis 2019. aastal Astanas võistkondlikel maailmameistrivõistlustel Venemaa võistkonna koosseisus kuldmedali.

## Välislingid
*
*Vladislav Artemjev FIDE andmebaasis
Jan Nepomnjaštši

**Jan Aleksandrovitš Nepomnjaštši** (vene keeles Ян Александрович Непомнящий; sündinud 14. juulil 1990 Brjanskis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2007). 

Nepomnjaštši tuli 2002. aastal Irákleios noorte maailmameistriks U12-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 17-aastaselt 2007. aastal. Kolm aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. 

Ta on 2010. aasta Venemaa malemeister. Samal aastal tuli ta Rijekas Euroopa meistriks.

Ta on kahel korral võitnud Moskvas peetud Aeroflot Openi A-turniiri (2008, 2015).

Nepomnjaštši on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus kaks kuldmedalit võistkondlikel maailmameistrivõistlustel (2013, 2019).

Detsembris 2019 lõppenud FIDE Grand Prix 2019 sari, kus sarja kaks paremat pääses MM-i pretendentide turniirile, tuli Nepomnjaštši Aleksandr Grištšuki järel teiseks. 

### Pretendentide turniirid ja tiitlimatšid
Jekaterinburgis peetud MM-i pretendentide turniiri (esimene ring peeti aprillis 2020, teine ring aprillis 2021) võitis Nepomnjaštši ja teenis õiguse esitada väljakutse maailmameister Magnus Carlsenile. 

Esialgsete kavade kohaselt pidi MM-tiitlimatš toimuma 2020. aasta teises pooles, kuid lükati edasi 2021. aastasse koroonapandeemia tõttu. Novembris-detsembris 2021 Dubais peetud tiitlimatši Nepomnjaštši kaotas Carlsenile tulemusega 3½:7½.

Juunis-juulis 2022 Madridis peetud MM-võistluste tiitlipretendentide turniiri võitis taas Nepomnjaštši ja teenis õiguse esitada väljakutse maailmameister Magnus Carlsenile. Carlsen otsustas mitte kaitsta oma tiitlit Nepomnjaštši vastu, öeldes, et ta "pole motiveeritud teist matši mängima". Selle tulemusena mängis Nepomnjaštši Ding Lireni vastu, kes saavutas pretendentide turniiril teise koha. Aprillis 2023 Astanas peetud tiitlimatšis mängiti 14-partiiline klassikalise male matš, mis lõppes 7:7 viigiga. Järgnenud neljapartiilise kiirmalematši võitis Ding Liren, tulles sellega uueks maailmameistriks.

Aprillis 2024 Torontos peetud pretendentide turniiril jäi Nepomnjaštši kolmandaks (võitis Dommaraju Gukesh).

## Poliitiline avaldus
Koos veel 43 Venemaa tippmaletajaga allkirjastas ta avaliku kirja Vladimir Putinile, milles protesteeritiVenemaa sissetungi vastu Ukrainasse.

## Viited

## Välislingid

*Jan Nepomnjaštši FIDE andmebaasis
1954. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused

**1954. aasta [[ujumise Euroopa meistrivõistlused]]** toimusid Itaalias Torinos  31. augustist kuni 5. septembrini. 

8. Euroopa ujumise meistrivõistlusi Itaalia võõrustas teist korda, kakskümmend seitse aastat pärast Bologna võistlusi. Võistlused korraldati 50-meetrises välibasseinis: vettehüppajad kasutasid külgnevat basseini ja 33-meetrises sisebasseinis toimusid veepalli võistlused.

Programmi laiendati kaheksateistkümnele alale, kus uue alana ujuti liblikujumises, ning mehed ujusid 200 m ja naised 100 m. Riikide arvestuses oli paremusjärjestuses parim Ungari.
Esmakordselt osalesid meistrivõistlustel NSV Liit ja Ida-Saksamaa, kes domineerisid järgnevatel aastatel Euroopa meistrivõistlustel.

## Tulemused

### Ujumine mehed

#### 100 m vabalt
	 
Maailmarekord: **54,8** (1954) Dick Cleveland,  
Euroopa meister 1950: **57,7** Alexandre Jany, 


#### 400 m vabalt
		
Maailmarekord: **4.26,7** (1954) Ford Konno,  
Euroopa meister 1950: **4.48,0** Alexandre Jany, 

	
#### 1500 m vabalt
		
Maailmarekord: **18.19,0** (1949) Hironoshin Furuhashi,  
Euroopa meister 1950: **19.48,2** Hans-Günther Lehmann, 

	
#### 100 m selili
	
Maailmarekord: **1.02,8** (1954) Yoshinobu Oyakawa,  
Euroopa meister 1950: **1.09,4** Göran Larsson, 


#### 200 m rinnuli
		
Maailmarekord: **2.35,4** (1954) Masaru Furukawa,  
Euroopa meister 1950: **2.38,6** Herbert Klein, 


#### 200 m liblikat
		

#### 4x200 m vabalt
		
Maailmarekord: **8.29,4** (1952)  Wayne Moore,Jimmy McLane,Don Sheff,Dick Thoman 
Euroopa meister 1950: **9.06,5**  Tore Sjunnerholm,Per-Olof Östrand,Olle Johansson,Göran Larsson 


### Ujumine naised

#### 100 m vabalt
		
Maailmarekord: **1.04,6** (1936) Willy den Ouden,  
Euroopa meister 1950: **1.06,4** Irma Heijting-Schuhmacher, 

	
#### 400 m vabalt
		
Maailmarekord: **5.00,1** (1940) Ragnhild Hveger,  
Euroopa meister 1950: **5.30,9** Greta Andersen, 

	
#### 100 m selili
	
Maailmarekord: **1.10,9** (1939) Cor Kint,  
Euroopa meister 1950: **1.17,1** Ria van der Horst, 

	
#### 200 m rinnuli
		
Maailmarekord: **2.48,5** (1951) Eva Novak,  Ungari 
Euroopa meister 1950: **3.00,1** Raymonde Vergauwen, 

 	
#### 100 m liblikat
	

#### 4x100 m vabalt
	
Maailmarekord: **4.24,4** (1952)  Ungari Ilona Novák (1.07,8),Judit Temes (1.05,8),Éva Novák (1.05,1),Katalin Szőke (1.05,7)
Euroopa meister 1950: **4.33,9**  Ans Massaar,Hannie Termeulen,Marie-Louise Linssen-Vaessen,Irma Heijting-Schuhmacher 


### Vettehüpped mehed

#### 3 m hüppelaud
	
Euroopa meister 1950: Hans Aderhold, 

	
#### 10 m torn
	 
Euroopa meister 1950: Günther Haase, 


### Vettehüpped naised

#### 3 m hüppelaud
		
Euroopa meister 1950: Madeleine Moreau, 


#### 10 m torn
		
Euroopa meister 1950: Nicole Pellissard, 


### Veepall
	
Euroopa meister 1950:   Gerrit Bijlsma,Cor Braasem,Gaston Finee,Joop Gabout,Max Gabout,Henny Keetelaar,Nijs Korevaar,Nico Luchs,Frits Smol,Rudy van Feggelen,Max van Gelder

 
### Medalid
 Korraldajariik
Dobitschen

**Dobitschen** on vald Saksamaal Tüüringi isaosas Altenburgi maakreisis. See jaguneb osadeks *([[Ortsteil]]e)* Dobitschen, Meucha, Pontewitz ja Rolika.

## Viited
Göpfersdorf

**Göpfersdorf** on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Altenburgi maakreisis. Göpfersdorf koosneb kahest ringkonnast (Garbisdorf, Göpfersdorf).

## Viited
Priidik Prooso

**Priidik Prooso** (3. veebruar 1877 – 9. november 1952) oli eesti baptisti vaimulik, Kohila baptistikoguduse üks asutajaid.

Raplamaa taluperemees Prooso jõudis usulisele ärkamisele mõjutatuna 1905. aasta revolutsiooni ajal toimunud talupoegade karistamise mõjul. Ta lõi sidemed Tallinna baptistidega ja hakkas läbi viima palvekoosolekuid. Esmalt toimusid need Kurtna külas Kopli talus, hiljem Kohila lähistel Siimu talus. Esimesed täiskasvanute ristimised toimetati piirkonnas Prooso ja tema kaaslaste kuulutustöö tulemusena nelipühade perioodil 1906. aastal. Samal aastal loodi Kohila baptistikogudus ja Priidik Proosost sai selle esimene kogudusevanem.

Kogudus registreeriti ametlikult 1909. aastal, misjärel sai Proosost selle esimene pastor. Tema ametiajal avati koguduse juures 1920. aastal pühapäevakool ja 1923. aastal rajati Kohila raudteejaama lähistele palvemaja. Prooso teenis koguduses kuni 1941. aastani, mil tema ametijärglaseks sai Kaljo Raid.

## Isiklikku

Priidik Prooso oli abielus Anna-Maria Proosoga (1879–1958). Perekonnas oli kokku 6 last.

Prooso tütretütrepoeg Viljar Liht on samuti baptisti vaimulik ja teenis aastatel 1993–2017 oma vanavanaisa asutatud Kohila kogudust. Ka tema teine lapselapselaps Erki Tamm on pastor, aastast 2016 Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu president.

## Viited
Mark Zahharov

**Mark Anatoljevitš Zahharov** (vene keeles Марк Анатольевич Захаров; 13. oktoober 1933 Moskva – 28. september 2019 Moskva) oli vene teatri- ja filmilavastaja, näitleja, stsenarist, pedagoog ja literaat. 

Ta oli aastatel 1973–2019 Moskva teatri Lenkom kunstiline juht ja pealavastaja.

1955. aastal lõpetas ta näitleja erialal Moskva Riikliku Teatrikunsti Instituudi (GITIS, ГИТИС) ning sama aasta sügisel sai temast Permi Draamateatri näitleja. Esimese näidendi lavastas ta Permi Riikliku Ülikooli üliõpilastega 1956. aastal.

Alates 1959. aastast surmani töötas ta Moskvas, esmalt Gogoli-nimelises draamateatris ja seejärel (1960–1964) miniatuuride teatris Ermitaaž.

1965. aastal sai Zahharovist Moskva Satiiriteatri lavastaja ning 1973. aastal Lenkomi-teatri pealavastaja.

## Tunnustus
* Vene NFSV teeneline kunstitegelane (1977)
* Rahvaste Sõpruse orden (1980)
* NSV Liidu riiklik preemia (1987)
* Vene NFSV rahvakunstnik (1988)
* NSV Liidu rahvakunstnik (1991)
* kolm Venemaa Föderatsiooni riiklikku preemiat (1992, 1997, 2002)
* Rahvusvaheline Stanislavski preemia (1995 ja 2010)
* ordeni Teenete eest Isamaa ees kõik neli järku (1997, 2003, 2008 ja 2013)
* Venemaa Televisiooniakadeemia akadeemik (1997)
* Venemaa Teatriinstituudi auprofessor (2002)
* Georgi Tovstonogovi preemia (2003)
* Rolan Bõkovi preemia (2006)
* rahvuslik preemia „Aasta venemaalane” («Россиянин года») (2007)
* Aleksander Nevski orden (2008)
* Vene Kunstide Akadeemia auliige (2009)
* rahvusvaheline preemia „Aasta persoon” («Персона года») (2009)
* Kuldse Maski eripreemia "väljapaistva panuse eest teatrikunsti arengusse" (2014)
* Vene Föderatsiooni töökangelane (2018)

## Osalemine poliitikas
Zahharov on olnud Venemaa Teatritegelaste Liidu sekretär. 
1989 valiti ta NSV Liidu rahvasaadikuks.

21. aprillil 1989 teatas esimesena Nõukogude Liidu Kesktelevisioonis, et Lenin tuleks „kristlikult” maha matta, ja põletas avalikult oma NLKP liikmepileti.

2009. aasta juunis teatas intervjuus ВВС-le, et peab Leninit riiklikuks kurjategijaks ja ta tuleks postuumselt surma mõista, nagu tehti Hitleriga.
 
Märtsis 2014 kirjutas väidetavalt koos teiste kultuuritegelastega alla pöördumisele, milles mõisteti hukka Putini poliitika Ukraina suhtes, kuid hiljem eitas seda. 

2018. aastal toetas Putini tagasivalimist Venemaa presidendiks.

Zahharov suri 28. augustil 2019 ja maeti 1. oktoobril Novodevitšje kalmistule näitlejate Leonid Bronevoi ja Oleg Tabakovi kõrvale.
Teymur Rəcəbov

**Teymur Rəcəbov** (sündinud 12. märtsil 1987 Bakuus) on aserbaidžaani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001). 

Rəcəbov sai suurmeistriks 14-aastaselt 2001. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.

Ta võitis 2004. aastal Tripolis FIDE maailmameistrivõistlustel (128 osavõtjat, nokautsüsteem) pronksmedali (maailmameistriks tuli Rustam Qosimjonov). 2005. aastal Zegrzes võitis ta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali.

Ta on võitnud Aserbaidžaani võistkonna koosseisus kolm kuldmedalit Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2009, 2013, 2017).

### Pretendentide turniirid
Ta tuli FIDE Grand Prix 2008–2010 sarjas teiseks ja pääses 2012. aastal MM-i pretendentide matšturniirile, kus kaotas veerandfinaalis eksmaailmameister Vladimir Kramnikule. 

Ta pääses 2013. aastal turniirikorraldaja nominatsiooni kaudu Londonis peetud pretendentide turniirile, kus jäi kaheksa osavõtja seas viimaseks.

2017. aastal tuli ta FIDE Grand Prix 2017 sarjas kolmandaks ja ei kvalifitseerunud 2018. aastal MM-i pretendentide turniirile (edasi sai kaks paremat).

Oktoobris 2019 võitis Rəcəbov Hantõ-Mansiiskis maailma karikavõistlused ja pääses aprillis 2020 Jekaterinburgis peetavale MM-i pretendentide turniirile. Kuid ta loobus seal mängimast koroonapandeemia tõttu. FIDE andis talle edasipääsu 2022. aasta pretendentide turniirile. Juunis-juulis 2022 Madridis peetud pretendentide turniiril jäi Rəcəbov kolmandaks (võitis Jan Nepomnjaštši).

## Välislingid
*
*Teymur Rəcəbov FIDE andmebaasis
Klaus Bodinger

**Klaus Bodinger** (14. mai 1932 Wrocław, Poola – 6. aprill 1994 Strasbourg, Prantsusmaa) oli saksa ujuja, kes oli spetsialiseerunud 200 m rinnuliujumisele.  Sellel alal tuli ta aastatel 1952–1953 kaks korda riigi meistriks ja aitas Ida-Saksamaal 1954. aastal Euroopa meistriks tulla. Seejärel kolis ta Lääne-Saksamaale, kus tuli aastatel 1955, 1957 ja 1958 kolm korda riigi meistriks. Samuti aitas ta Lääne-Saksamaal võita 1958. aastal Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali.

Bodingeri treenis Herbert Neweklowsky, kes oli enne teist maailmasõda Spandau linnas veepalli mänginud. 1952. aastal tuli Bodinger BSG Steel North Leipzigi klubi koosseisus esimest korda Saksa DV meistriks 200 meetri rinnuliujumises. Järgmisel aastal liitus ta BSG Motor Gohlis-Nordiga. Ta tuli taas Saksa DV meistriks 200 meetri rinnuliujumises ning võitis 100 meetri rinnuliujumises ja 4 x 200 meetri teateujumises teise koha. Pärast seda, kui ta oli 1954. aastal parandanud Saksa DV rekordi 200 meetri rinnuliujumises 2.40,0 minutini, ujus ta 1954. aastal Torinos toimunud Euroopa ujumise meistrivõistlustel 200 meetrit 2.40,9 minutiga ja tuli sellega meistriks.

Juba Euroopa meistrivõistluste ajal olid Neweklowsky ja Bodinger ühendust võtnud Lääne-Saksamaa ametnikega, 1955. aasta alguses lahkusid nad koos Saksa DV-st ja liitusid Karlsruhe ujumisklubiga Neptune 1899. Lääne-Saksamaa meistrivõistlustel 1955. aastal tuli Bodinger 200 meetri rinnuliujumises esimest korda Lääne-Saksamaa meistriks. 1957. ja 1958. aastal ta kordas seda. Lisaks tuli Bodinger Karlsruhes lühirajaujumise meistriks ja võitis ka kaks teatevõistlust. 1958. aastal Budapestis toimunud Euroopa ujumise meistrivõistlustel võitis ta ajaga 2.41,4 pronksmedali Nõukogude Liidu ujuja Leonid Kolesnikovi ja itaallase Roberto Lazzari järel.

Bodinger lõpetas oma sportlaskarjääri 1950. aastate lõpus ja otsis tööd kontoritöötajana. Lihavõtte pühapäeval 1994 suri Bodinger Strasbourgis hotellitoas.

## Viited
IPhone 11

**iPhone 11** on Apple Inc. poolt disainitud, arendatud ja turustatud nutitelefon. See on kolmeteistkümnes põlvkond madalama hinnaga iPhone, mis järgneb iPhone XR-le. Nutitelefon avalikustati 10. septembril 2019 Apple'i tegevjuhi Tim Cooki poolt Apple Parkis Steve Jobsi teatris Cupertinos kõrgema klassi iPhone 11 Pro lipulaevaga. Eeltellimused algasid 13. septembril 2019, ametlik jaemüük 20. septembril 2019, üks päev pärast iOS 13 kavandatud lanseerimist.

Silmapaistvamateks muudatusteks võrreldes iPhone XR-ga on Apple A13 Bionic kiip ja kahekordne lainurk kaamerasüsteem. Kui iPhone 11 Pro-l on kaasas 18W Lightning-USB-C kiirlaadija, siis iPhone 11-l on sama 5W-laadija, mis on eelmistel iPhone'idel, ehkki mõlemad mudelid saavad kiiret laadimist kasutada.
Sügav ja terviklik vabakaubanduspiirkond

**Sügav ja terviklik vabakaubanduspiirkond** (**DCFTA**) on kolm Euroopa Liidu ning Gruusia, Moldova ja Ukraina vahel loodud vabakaubanduspiirkonda. DCFTA-lepingud on osa iga riigi EL-i assotsiatsioonilepingust. Need võimaldavad Gruusial, Moldoval ja Ukrainal pääseda valitud sektorites Euroopa ühtsele turule ja võimaldavad nendes sektorites tegutsevatele ELi investoritele assotsieerunud riigis sama regulatiivse keskkonna kui ELis. Moldova ja Gruusiaga sõlmitud lepingud on ratifitseeritud ja need jõustusid ametlikult 2016. aasta juulis, ehkki osa neist kohaldati juba ajutiselt. Ukrainaga sõlmitud lepingut kohaldati ajutiselt alates 1. jaanuarist 2016 ja see jõustus ametlikult 1. septembril 2017.

Erinevalt tavalistest vabakaubandus piirkondadest on DCFTA eesmärk pakkuda assotsieerunud riigile ELi ühtse turu "nelja vabadust": kaupade, teenuste, kapitali ja inimeste vaba liikumist. Inimeste liikumine toimub aga viisavabaduse vormis lühiajaliseks reisimiseks, samas kui töötajate liikumine jääb ELi liikmesriikide pädevusse. DCFTA on "näide EMP-väliste riikide integreerumisest ELi ühtsele turule".

Euroopa Parlament võttis 2014. aastal vastu resolutsiooni, milles öeldakse, et "vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 49 on Gruusial, Moldoval ja Ukrainal, aga ka kõigil muudel Euroopa riikidel Euroopa perspektiiv ja nad saavad taotleda EL-i liikmeks saamist vastavalt demokraatia põhimõtteid, põhivabaduste ja inimõiguste austamist, vähemuste õigusi ning õigusriigi põhimõtte tagamist ", tunnistades ametlikult kolme riigi tulevase ELiga ühinemise võimalust.
Radziejów

**Radziejów** (saksa keeles *Rädichau*) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Radziejówi maakonna halduskeskus. Radziejów asub Toruńi kesklinnast umbes 43 km lõunas.

Radziejów sai linnaõigused 1298. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Alates 1807. aastast oli Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks linn 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Radziejów linnaõigused, kuid sai need tagasi 1919. aastal. Raudteeühenduse sai Radziejów 1908. aastal.

## Galerii

Radziejow3_DSC0997.JPG
MOs810 WG 2 2018 (Wloclawek Lake) (centrum Radziejowa) (2).jpg
MOs810 WG 2 2018 (Wloclawek Lake) (centrum Radziejowa) (1).jpg


## Viited
Muusikuterõdu

**Muusikuterõdu** on rõdu või rinnatisega nišš, mis asus lossi, raekoja, gildihoone või mõne muu esindusehitise saalis ja oli ette nähtud kutselistele muusikutele pidustuste saatemuusika mängimiseks.

## Näiteid
Tuntud 14. sajandist pärit muusikuterõdu asub Durhami lossi hallis ja algselt mängisid seal menestrelid vürstpiiskopi pidusöökidel ja vastuvõttudel, praegusel ajal kasutatakse seda samuti muusikuterõduna musitseerimiseks Durhami ülikooli pidustustel.

Üks huvitav rõdu, erandlikult sakraalhoones, asub Exeteri katedraalis. Selle kasutus muusikuterõduna on siiski vaieldav, sest keskajal olid instrumentaalmuusikud alati ilmalikud meelelahutajad ja seetõttu on alust oletada, et nende osalemine liturgias oli pigem keelatud. Oletada võib rõdu vajalikkust kantorikoori või väikese oreli asukohana.

### Eestis
Tallinna Suurgildi hoones asub hiliskeskaegne muusikuterõdu, mis avastati alles 2011. aastal remondi käigus, kui eemaldati seina ja selle nišše katnud hilisemad krohvikihid.

2004. aastal Viljandi metsakalmistu kabeli arhitektuurikonkursi võitnud töös on projekteeritud puitkabelisse ka kellatornis asuv ja saali avanev muusikute rõdu

## Pildid

38 Exeter (31)-katedrala.JPG|Exeteri katedraali löövi avanev rõdu musitseerivate inglitega
Interior Great Hall.JPG|Muusikuterõdu Stirlingi lossi peasaalis
Fontainebleau (77) Château Salle de Bal 01.JPG|Renessansiaegne muusikuterõdu Fontainebleau lossi tantsusaalis (Salle de Bal)
Salle des Cariatides in Paris-Louvre.jpg|Suur sammastele toetuv muusikuterõdu Louvre'is


## Viited

## Välislingid
* Fotod Suurgildi hoonest pärast remonti, sh muusikuterõdust suures saalis