open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vello Rootsi

**Vello Rootsi** (15. märtsil 1939 Tallinn – 16. detsembril 1999 Tallinn) oli eesti orienteeruja ja sporditegelane.

1957. aastal lõpetas Tallinna 4. Keskkooli. 1962. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna maardlate allmaakaevandamise tehnoloogia ja kompleksse mehhaniseerimise eriala.

Töötas Maardu Keemiakombinaadis.

Hakkas orienteerumist harrastama 1960. aastatel TPIs. 1964. aastal võitis suusaorienteerumise Eesti meistrivõistlustel märkesuusatamises hõbemedali.

Oli aastatel 1962–1987 Kalevi orienteerumissektsiooni esimees. 

Aastatel 1965–1972 Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsiooni presiidiumi liige, aastatel 1969–1971 esimees.

Vabariikliku kategooria kohtunik orienteerumises (1973).

Vello Rootsi on maetud Rahumäe kalmistule.

## Tunnustus
*1987 – Kalevi auliige

## Viited

## Välislingid
*Biograafia ESBLis
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS. Maardu Keemiakombinaadi vahetusejuhatajad Anu Tars ja Vello Rootsi flotatsioonitsehhis. Ajaleht Rahva Hääl, 1962
Avgust

**Avgust** on Venemaa *[[heavy metal]]*'i ansambel, mis alustas tegevust 1982. aastal ja tegutseb siiani.

Avgust on välja andnud viis stuudioalbumit:
* 1987 – "Демон"
* 1989 – "Ответный удар"
* 2003 – "Это сейчас!"
* 2005 – "Абсолют на всё…"
* 2010 – "За чертой"
* 2011 – "Демон и ответный удар: Переиздание"

Ansambel on korduvalt esinenud Eestis. 2012. aastal esines ta klubis Woodstock.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Aili Aasoja

**Aili Aasoja** (sünninimi **Aili Kristjuhan**; sündinud 24. novembril 1949 Tallinnas) on eesti sisearhitekt. 

Ta õppis aastatel 1969–1974 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis.

## Artikleid
*"Sisearhitekt aitab leida ruumis terviklikku lahendust". Ehitaja 10/2005. Lk 33-36

## Viited

## Kirjandus
Eneken Helme. "Aasoja, Aili, sisearhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 12
Otto Jespersen

**Otto Jespersen** (16. juuli 1860 – 30. aprill 1943) oli taani keeleteadlane.

## Teosed
*1924. *The Philosophy of Grammar*.
*1925. *Mankind, nation and individual: from a linguistic point of view*.
Frida Hansdotter

**Frida Marie Hansdotter** (sündinud 13. detsembril 1985 Västeråsis) on Rootsi mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomile. Ta tuli slaalomis olümpiavõitjaks 2018. aasta taliolümpiamängudel. 

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
* 2018  Pyeongchangis
**  **olümpiavõitja** slaalomis

### [[Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
* 2013  Schladmingis
**  hõbemedal võistkonnavõistluses
**  hõbemedal slaalomis
* 2015  Beaver Creekis
**  hõbemedal slaalomis
* 2017  Sankt Moritzis
**  pronksmedal slaalomis
**  pronksmedal võistkonnavõistluses

### [[Maailma karikavõistlused mäesuusatamises|Maailma karikasarjas]]
* Slaalomikarikas
** **1. koht**: **2016**
** 2. koht: 2014, 2015
** 3. koht: 2018
Frida Hansdotter on osalenud (seisuga 25. märts 2018) 205 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 33 korral, neist 4 etappi on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Välislingid

* Frida Hansdotteri koduleht
* Frida Hansdotter FIS-i kodulehel
Toomas Kerem

**Toomas Kerem** (27. veebruar 1939 Tallinn – 29. aprill 2000 Loo, Harjumaa) oli eesti orienteeruja ja kergejõustiklane.

## Haridus
1957. aastal lõpetas Tallinna Polütehnikumi metallide lõiketöötlemise eriala. 1962. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia, metallilõikepinkide ja instrumentide eriala. 

## Töö
Töötas Tallinna Ekskavaatoritehases konstruktorina.

## Sporditegevus
Eesti noorte meistrivõistlustel kergejõustikus võitis 1957. aastal hõbeda 800 meetri jooksus ja pronksi 3000 meetri jooksus.

Aastatel 1963–1970 võitis orienteerumise Eesti meistrivõistlustel 2 kulda (1966 suusaorienteerumise märkesuusatamises ja 1970 orienteerumisjooksu teates Tallinna Polütehnilise Instituudi meeskonnas koos Ülo Saare ja Jaan Miljaniga), 2 hõbedat ja 2 pronksi.

Toomas Kerem oli 11. juunil 1964 Kloostrimetsas toimunud esimese Tallinna orienteerumisneljapäevaku peakorraldaja.

Ta oli Uku Annuse orienteerumistreener.

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS. Baltimaade matškohtumiselt orienteerumises kolmikvõidu saavutanud Hillar Kiisel, Toomas Kerem, Vadim Tsentropov (fotograaf Rain Lahtmets, ajakiri Kehakultuur),1962
Franjo Mihalić

**Franjo Mihalić** (9. märts 1920 – 14. veebruar 2015 Belgrad) oli Jugoslaavia jooksja.

Mihalić võitis 1956. aasta suveolümpiamängudel Melbourne'is hõbemedali maratonijooksus. 

Tema isiklikud rekordid erinevatel distantsidel:
*5000 meetri jooks – 14.18,0 
*10 000 meetri jooks – 29.37,6 
*maraton – 2:21.24
August Albo

**August Albo** (11. september 1893 Suurupi – 13. detsember 1963 New York) oli eesti maalikunstnik, karikaturist ja skulptor.

Kunsti õppis ta aastatel 1912–1916 Stieglitzi Rakenduskunstikoolis ja 1916–1917 Peterburi Kunstiakadeemias.

Ta oli juba enne Oktoobrirevolutsiooni maalinud Moskvas tsaarile. Noorena oli ta ka öelnud, et on balletitantsija ja kutseline viiuldaja. Maalikunstniku karjääri alguses keskendus ta peamiselt abstraktsele kunstile, hiljem hakkas maalima rohkem realistlikus stiilis, mis oli väga detailne. Oma maalidel kasutas ta pseudonüüme Rod Palmer, A. Curtis või lihtsalt Albo.

1913–1914 oli ta eriti viljakas karikaturistina ajalehes Kilk, kus avaldas karikatuure baltisakslastest ja igapäevastest sündmustest. Alates 1914. aastast oli ta juba Kilgi juhtiv karikaturist ja tema karikatuure avaldati igas numbris. Tema karikatuure avaldati ka ajalehes Meie Mats ja Hommik.

Aastatel 1918–1920 töötas ta Tallinna Kaubanduskoolis kunstiõpetajana.

1921. aastal pälvis ta esimese auhinna Eesti Vabariigi paberrahade kavandite eest ja esimese auhinna Lydia Koidula mälestussamba kavandi eest.

Pärast emigreerumist elas Albo algul Saksamaal (1922–1923), siis Prantsusmaal; Saksamaal; Suurbritannias (1923–1951), alates 1953 USA-s New Yorgis.  

2023. aastal toimus tema esimene isikunäitus Eestis Allee galeriis. Näitus "Eesti kunstnik August Albo – iluelamuste maalija New Yorgist" (kuraatorid Harry Liivrand ja Katre Palm) koondas valiku Eesti erakogudes olevatest Albo teostest. 

August Albo on maetud USA New Yorgi osariigi Kensico kalmistule.

## Viited

## Välislingid
* TLÜAR väliseesti isikud
* ESTER – August Albo loomingut
* ERR, "Aktuaalne kaamera", 6. september 2023
* Galerii: Tallinnas näeb valikut New Yorgis elanud Eesti kunstniku August Albo loomingust
Näiv olevik

**Näiv olevik** (inglise keeles *specious present*) on subjektiivselt tajutav elementaarne ajavahemik, mille jooksul tajutav püsib.

Näiva oleviku mõiste esimesi käsitlejaid oli psühholoog ja filosoof William James. 

## Vaata ka
*hetk
*olevik
Peter Naur

**Peter Naur** (25. oktoober 1928 – 3. jaanuar 2016) oli taani arvutiteadlane.

Ta oli üks programmeerimiskeele Algol-60 loojaid. 

Alates 1990. aastaist rõhutas ta eriti William Jamesi ja ka Otto Jesperseni tööde tähtsust mõtlemise mõistmisel ning nende unustussejäämist suures osas 20. sajandi psühholoogias. 

## Tunnustus
*Turingi auhind (2005)

## Teosed
* Naur, Peter 1995. *Knowing and the Mystique of Logic and Rules*. Kluwer.
Eugen Kask

**Eugen Kask** (18. jaanuar 1918 Kiiev, Ukraina – 11. mai 1998 Vimmerby, Rootsi) oli väliseesti maalikunstnik ja graafik.

Kask õppis Pallases vaheaegadega aastatel 1940–1941 ja 1943. Aastal 1944 põgenes Rootsi, 1954 käis õppereisidel Prantsusmaal ja Hispaanias. 

Esines alates 1944. aastast paljude isikunäitustega mitmel pool Rootsis (Ulricehamnis, Boråsis, Uppsalas, Vimmerbys, Stockholmis jm) ja osales grupinäitustel. 

1991. aastal pälvis Stockholmi Eesti Kultuuri Koondise Hedda Hakkeri stipendiumi.

## Välislingid
* Eugen Kase looming EKM Digikogus
Haavaniidu pae

**Haavaniidu pae** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres. Haavaniidu pae paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal jõe vasakkaldal Kiidjärve sillast umbes 1,5 km allavoolu.

Haavaniidu pae on kuni 4 meetrit kõrge ja 20 meetrit pikk Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihiline liivakivi paljand, mis langeb järsu seinana vette. Haaveniidu paest ülesvoolu laieneb paisjärv oluliselt.

## Vaata ka
* Ahja jõgi
* Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala

## Viited

## Välislingid
*Geokogude infosüsteem. Haavaniidu pae (ID: 14161)
Markus Puusepp

**Markus Puusepp** (sündinud 6. märtsil 1986 Võrus) on eesti orienteeruja.

2005. aastal lõpetas Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas ning 2012. aastast Tartu Ülikooli Pärnu kolledžis ettevõtluse ja projektijuhtimise erialal.

Harrastab orienteerumist 1994. aastast.

2003. aastal võitis suusaorienteerumise noorte Euroopa meistrivõistlustel tavarajal pronksi ja sai lühirajal 4. koha.

Aastatel 2007–2013 on ta Eesti meistrivõistlustel orienteerumises võitnud 6 kulda, 6 hõbedat ja 2 pronksi.

2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel orienteerumisjooksus Leedus Druskininkais võitis ta tavarajal pronksi ja Eesti meeskonnas koos Mihkel Järveoja ja Timo Sillaga teatevõistlusel kulla.

2012. aastal oli Jüriööjooksu rajameister.

Aastatel 2011–2013 oli Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.

Joonistanud üle 30 orienteerumiskaardi.

Markus Puusepp oli 2017. aasta juulis Eestis toimuvate orienteerumise maailmameistrivõistluste peakorraldaja.

## Tunnustus
*1998 Eesti Olümpiaakadeemia ausa mängu auhind

## Viited

## Välislingid
*Biograafia ESBL-is
*World of O. Athlete profile: Markus Puusepp
Türsamäe

**Türsamäe** on paikkond Sillamäel.

Türsamäed on esimest korda mainitud 1520 (*Turrisel*). 

Türsamäel on olnud põlevkiviutmistehas, mis hävis II maailmasõjas.

Türsamäe rannas on olnud muul õlitankerite vastuvõtuks.

## Vaata ka
*Türsamäe mõis

## Viited
Sõnajala mägi

**Sõnajala mägi** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe vasakkaldal Kiidjärve sillast umbes 600 meetrit allavoolu. Sõnajala mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. 

Sõnajala mägi on 12 meetrit kõrge ja 40 meetrit pikk Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihiline liivakivi paljand, mis langeb järsu seinana vette. Keskmises osas on liivakivi varisenud.

## Vaata ka
* Ahja jõgi
* Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala

## Viited

## Välislingid
*Geokogude infosüsteem. Sõnajalamägi (ID: 16444)
Anne Maasik

**Anne Maasik** (sündinud 4. septembril 1951 Jõhvis) on eesti laulja ja laululooja, näitleja ja lavastaja.

Anne Maasiku ürgne, omapärane ja võimas hääl ja mõtet kandev esitus on ainulaadsed. Ta on esinenud kontsertidega kirikutes, raamatukogudes, muuseumides, koolides ja vabaõhuüritustel. Vanemuise ja Tartu Lasteteatri näitlejana on ta ka teatris vaatajate ette toonud mitu omaloomingulist laulukava.

Anne Maasik on mänginud nii teatris kui ka filmis. Lavastajatest on teinud koostööd näiteks Jaan Toomingaga (1976 Maia lavastuses "Põrgupõhja uus Vanapagan"; 1976 lavastuse "Veli Joonatan" muusikaline kujundus; 1977 film "Põrgupõhja uus Vanapagan", Maia; 1977 lavastuse "Polonees 1941" muusikaline kujundus; 1978 Krõõt lavastuses "Tõde ja õigus"), Rein Maraniga (1978 loodusfilmide "Tavaline rästik" ja "Rabade vaikuses" muusikaline kujundus; 1980 film "Laanetaguse suvi", ema Anne), Olav Neulandiga (1979 film "Tuulte pesa", Liisa Piir). 

Kaljo Kiisa mängufilmist "Nipernaadi" (1983) pärineb Anne Maasiku esituses üks eesti filmimuusika tuntumaid laule – Ernst Enno "Rändaja õhtulaul".

## Tunnustus

* 2025 Tartu medal

## Diskograafia
* *Rännak lauluvainule* (Terra Records, Stockholm 1980, LP)
* *Anne Maasik, Jaan Tooming - Ja tuulelaeval valgusest on aerud* (Melodija 1990, LP)
* *Lauluaed* (1994, MC)
* *Minekulaulud* (1995, MC)
* *Laulud Ernst Enno ja Uku Masingu sõnadele* (Anne Maasik 2003, CD)
* *Rännak lauluvainule* (Anne Maasik 2012, CD)
* *Kas siis selle maa keel...* (ERR 2013, CD)

## Viited

## Välislingid
* 
* Anne Maasik Eesti Filmi Andmebaasis
* Lauri Sommer. Teekäija Anne. TeMuKi 2012/10.
* Rändaja õhtulaul filmist Nipernaadi YouTube'i video, 2005. 
* Olemine. Anne Maasiku laulude maailm. ERR, 2009 ("Ta leiab luuletused, mis väljendavad meie rahva hinge ja laulab neid." Lauri Sommeri saade, kus peale muu kõlavad ka mõned haruldased helindid aastast 1979. Laulavad Anne Maasik ja Heikki-Rein Veromann. Toimetaja Liina Vainumetsa.)
* Folgialbum. Anne Maasik Tartu Folgiklubis ERR, 2012. (Salvestis Tartu Folgiklubist 19.09.2012. Autoritunnis esineb Anne Maasik, teda küsitleb Ants Johanson, musitseerivad ka Heikki-Rein Veromann ja Mikk Sarv. Saate koostas Liina Vainumetsa.)
* Folgialbum. Kas siis selle maa keel... ERR, 2013. (Anne Maasiku laule esitavad Anne Maasik ja Heikki-Rein Veromann. Intervjuu Anne Maasikuga tegi toimetaja Liina Vainumetsa.)
Indrek Neivelt

**Indrek Neivelt** (sündinud 17. märtsil 1967 Tallinnas) on Eesti ettevõtja, pangandustegelane. 

Ta lõpetas aastal 1985 Tallinna 1. Keskkooli. Aastal 1993 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli ehituse ökonoomika ja juhtimise erialal.

## Töökäik
1991. aastal asus Indrek Neivelt tööle Hansapanka, kuhu teda kutsus selle asutaja Rain Lõhmus, algul laenuosakonna juhatajana. Aastatel 1994–1995 oli Hansapanga juhatuse liige, aastatel 1999–2005 juhatuse esimees.

Pärast Hansapanga täielikku ülevõtmist Swedbanki poolt lahkus Neivelt Hansapangast. Hansapanga ülevõtmise ajal oli ta panga üks suuremaid eraisikutest aktsionäre.

Aastatel 2005–2014 oli ta Venemaa eraomanduses oleva panga Kvest Bank, hiljem Bank Saint Petersburg, nõukogu esimees. 

2016. aastal lõi koos mitme tehnoloogiaspetsialistiga finantstehnoloogiaettevõtte Pocopay.

Oma investeeringuid juhib osaühingu Trust IN kaudu.

## Tunnustus
* 2001 – Maailma Majandusfoorumi tulevikujuhi nimetus
* 2001 – Tallinna Tehnikaülikooli aasta vilistlane 
*2004 – Eesti Kaubandus-Tööstuskoja II klassi aumärk 
* 2005 – Valgetähe III klassi teenetemärk
*2015 – aasta kultuurisõber (koos Maarja Oviir-Neiveltiga)

## Isiklikku
Ta on abielus, kolm last.

## Viited
Savioidu pae

**Savioidu pae** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe vasakkalda lookes Kiidjärve sillast umbes 2,5 km allavoolu. Savioidu pae paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. 

Savioidu pae on Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihiline liivakivi paljand. Savioidu pae on kuni 5 meetrit kõrge paljand 12 meetri kõrguse jõekalda jalamil ja langeb järsu seinana vette. Savioidu pae on 100 meetrit pikk, kuid jagatud sälkorgudega kolmeks osaks. Enne Saesaare paisjärve rajamist moodustasid Piirioidu pae, Savioidu pae ja Mõtstare mägi ühe pideva 700 meetri pikkuse paljandi.

## Vaata ka
* Ahja jõgi
* Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala

## Viited

## Välislingid
*Geokogude infosüsteem. Savioidu pae (ID: 16447)
Eduard-Friedrich Rang

**Eduard-Friedrich Rang** (6. juuni 1910 Riia – 24. juuni 1961 Viljandi) oli eesti poksija ja fotograaf.

Pärast üldhariduse omandamist õppis fotograafiat Riias oma isa ateljees. Sõjaväes sundaega teenides oli Pärnus 6. Üksiku Jalaväepataljoni fotograaf. Seejärel võttis üle Aleksander Livenströmi ateljee Viljandis. Ateljee asus aadressil Jakobsoni 24.

Ta oli Käsitööstuskoja graafikatööstuse sektsiooni liige ja Viljandi Tööoskusameti ekspert fotograafia alal.

### Sporditegevus
Ta oli Viljandi spordiseltsi Tulevik liige, tegeles poksi ja laskespordiga.

Ta sai Eesti meistrivõistlustel poksis 1936. aastal Viljandi Tuleviku esindajana kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 3. koha.

Ta sai 1935. aastal Eesti Raskejõustikumängude poksivõistlusel Viljandi- ja Pärnumaa võistlejana kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) 3. koha

## Viited

## Välislingid
*Eduard Rangi sporditulemused
*Eduard Rangi portreefoto
*Eduard Rangi ateljee fotoümbris
*Eesti fotograafid, elulooline andmebaas
*Haud Viljandi Toome kalmistul
Tütarküla

**Tütarküla** on emaküla lähedale tekkinud asula (nt küla). Tütarküla on rajanud emakülast ümberasunud või sealt mingil põhjusel lahkuma pidanud inimesed. Enamasti on tütarküla kohanimes viide emakülale, nt Aidu-Liiva, Kodila-Uusküla .

## Vaata ka
*tütarlinn

## Viited
Charles Scott Sherrington

**Charles Scott Sherrington** (27. november 1857 Islington – 4. märts 1952 Eastbourne) oli inglise füsioloog, Nobeli auhinna laureaat.

Ta pälvis 1932. aastal neuronite uurimise eest Nobeli füsioloogiaauhinna, mida jagas koos Edgar Douglas Adrianiga.

Ta tegeles neurofüsioloogiaga. Tema järgi on nimetatud Sherringtoni reegel lihaste retsiprookse innervatsiooni kohta.

## Tunnustus
*1893 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
*1932 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind

## Viited
Delta (eriüksus)

**Delta** (ametlik nimi:***Beredskapstroppen***) on Norra politsei eriüksus. Üksuse liikmed on saanud eriväljaõppe eriettevalmistust nõudvate politseiülesannete täitmiseks. Kuigi ametlikult on üksus osa Oslo politseist, on tema piirkonnaks kogu Norra.

Delta tegevusvaldkondadeks on relvastatud ja ohtlike kurjategijate kinnipidamine, pantvangikriiside lahendamine, terrorismivastane võitlus ja muud eriväljaõpet nõudvad ülesanded.

## Tegevus

Keskmiselt sooritab üksus ühe operatsiooni päevas. Näiteks 2004. aastal osales Delta 422 operatsioonil, kus kahel korral kasutati tulirelva. 

Üksuse dramaatilisemaid operatsioone oli Torpi pantvangikriis, mis lõppes politsei tormijooksuga ja ühe kurjategija hukkumisega. See oli ainus kord Norra ajaloos, kui Delta snaiprile anti roheline tuli kurjategija mahalaskmiseks. 

Üksuse tuntumaid kinnipidamisi oli Anders Behring Breiviki tabamine, kes võeti kinni Utøya saarel pärast 77 inimese elu nõudnud terrorirünnakuid.
Nemakščiai

**Nemakščiai** on alev Leedus Raseiniai rajoonis, Nemakščiai valla halduskeskus. Alevi vana venekeelne nimi on Немокшты.

Alevis on keskkool ja raamatukogu. Nemakščiais kaevandatakse liiva. Vaatamisväärsuseks on aastal 1942 püstitatud katoliku kirik, alevis asub ka etnograafiamuuseum.

## Ajalugu

Asulat mainitakse esimest korda aastal 1385 (*Nemaxten*). Toona asus seal suur laas, mille servas asusid söepõletajate majad.

Aleviks nimetatakse Nemakščiaid esimest korda aastal 1590. Tol ajal ehitati sinna ka kabel. Alevis oli turuplats, seal oli ka mõis. Alev kuulus Viduklė kihelkonda. Aastal 1636 valmis Nemakščiai kirik, alevist sai kihelkonna keskus, kus avati ka kihelkonnakool.

Aastal 1768 sai alev õiguse pidada korra aastas laata. Aastal 1780 ehitati maha põlenud kiriku asemele uus. See kirik põles maha aastal 1814. Aastal 1785 sai alev õiguse koguni viiele laadale aastas.

Aastal 1826 hakati maha põlenud kirik taastamiseks raha koguma. Aastal 1831 laastas alevit koolera, sel ajal surid paljud alevis elanud juudid. Uus kirik valmis aastal 1881, toona oli see suurim puukirik Žemaitijas. Kiriku kaunistamiseks valmistati ka mitmeid puuskulptuure. Aastal 1897 oli alevis 1180 elanikku.

Enne Esimest maailmasõda oli alevis 1250 elanikku, neist 800 olid juudid, 200 venelased, 150 sakslased, viiskümmend poolakad ja viiskümmend leedulased. Aastal 1915 rüüstasid Saksa väed sealse kiriku ja hävitasid kellatorni. Kahe sõja vahelisel perioodil rajati alevisse meierei ja elektrijaam. Aastal 1941 põles Nemakščiai kirik maha, uus hoone valmis aastal 1942.

Nõukogude ajal oli Nemakščiai kohaliku kolhoosi keskasula.

## Pilte

Nemaksciai1.jpg|Nemakščiai
Nemaksciai2.jpg|Nemakščiai kirik
Nemakščiai,_etnografijos_muziejus.JPG|Nemakščiai etnograafiamuuseum
Nemakščiai,_lurdas.JPG|Neitsi Maarja kuju Nemakščiais


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
PET

**PET** on mitmetähenduslik lühend
*Polüeteentereftalaat
*Positronemissoontomograaf
*Taani julgeoleku- ja luureteenistus
*Commodore PET on personaalarvutite tootesari.
Valentin Mokijevski

**Valentin Mokijevski** (ebakorrektselt *Valentin Mokievski*, vene Валентин Мокиевский; 30. detsember 1950 – 28. juuni 1994 Narva) oli Eesti maalikunstnik ja karikaturist.

Mokijevski elas ja töötas Narvas. Tema esimesed avaldatud karikatuurid ilmusid 1988. aastal ajakirjas Pikker ja Moskva ajalehes Komsomolskaja Pravda. Ta osales rahvusvahelistel karikatuurinäitustel ja konkurssidel. Hiljem on tema karikatuure ilmunud veel mitmes Eesti ja Venemaa väljaandes ning Belgia, Bulgaaria, Itaalia, Lõuna-Korea, Leedu, Hollandi, Portugali, USA, Jugoslaavia, Prantsuse ja Jaapani ajakirjanduses.

Ta suri 43-aastaselt 1994. aastal, olles Narva Kunstigaleriis tööl.
## Tunnustus
* 1988 – esimese üleliidulise karikatuurivõistluse aukiri Moskvast
* 1989 – üleliidulise karikatuurivõistluse diplom "Kõige parem joonistus"
* 1989–1992 – iga-aastasel Komsomolskaja Pravda korraldatud karikatuurivõistluse sai kõikidel aastatel I koha
* 1991 – aumedal rahvusvaheliselt karikatuurivõistluselt Jaapanist (Tokiost)
* 1991 – ajalehe Pärnu Postimees korraldatud rahvusvahelise karikatuurivõistluse "Pidu" I koht
* 1991 – Eestis korraldatud James Boreni karikatuurivõistluse I koht
* 1992 – rahvusvahelise karikatuurivõistluse (Koreas Seoulis) III koht
* 1993 – rahvusvahelise karikatuurivõistluse (Bulgaarias Gabrovos) III koht
* 1993 – aukiri ajakirja Sobesednik (Собеседник) karikatuurivõistluselt "Kõige süngem maailmanägemus"

## Raamatud
* Arkady Hodos – "V. Mokijevski karikatuurid. Карикатуры. Cartoons" – Vene keelest tõlkinud Liidia Kobzeva ja P. Sillari, 76 lk, Narva (Sata, 1996)
* Valentin Mokijevski – "Karikatuurid" – tõlkija Käthe Kits, Charls Denonn; toimetaja Sergei Koliko, kujundajad ja illustraatorid Tatjana Sonina, Anna Pärtel, Narva (Sata, 1997)

## Näitused
* September 1990 – rahvusvahelisel karikatuurinäitusel Prantsusmaal Saint-Just-le-Martel'is olid väljas ka Valentin Mokievski karikatuurid
* November 1990 – Narva Stomatoloogiapolikliinik – Valentin Mokievski tööde püsinäitus
* 2009 – Narva Muuseum – Valentin Mokievski tööde näitus "Sõnadeta"
* 2014 – Narva Muuseum – Valentin Mokievski tööde näitus "Sõnadeta"

## Viited

## Välislingid
*Avatakse Narva tuntud kunstniku Valentin Mokijevski tööde näitus. Narva.ee, 1. aprill 2014
*Pilt Fotises
*Cartoonia.ru – Valentin Mokievski
Taani julgeoleku- ja luureteenistus

**Taani julgeoleku- ja luureteenistus** (taani: Politiets Efterretningstjeneste, lühend: **PET**) on Taani riikliku julgeoleku eest vastutav asutus. Taani välisluurega tegeleb Taani kaitseluureagentuur, mis kuulub sõjaväe koosseisu. 

## Tegevus

PETi kolm peamist ülesannet on terrorismitõrje, vastuluure ja äärmuslastevastane võitlus. 
PET ei tegele terrorismitõrjel ainult Taani ja tema huvide vastu korraldatud terrorirünnakute toimumise takistamisega, vaid jälgib ka, et Taanit ei kasutataks teise riigi vastu korraldatavate rünnakute baasina. Lisaks nõustab asutus vajadusel firmasid, et vältida tööstusluuret.

PET vastutab ka Taani kuningapere ja poliitikute ihukaitse eest.

## Organisatsioon

Taani julgeoleku- ja luureteenistus kuulub Taani politsei koosseisu, aga kannab oma tegevusest ette otse justiitsministrile.

Peakorter asub Kopenhaagenis ning kaks piirkonnakontorit asuvad Århusi ja Odense kohalikes politseijaoskondades. Kuna PET on seotud Taani politseiga, on asutusel esindajad kõigis piirkondades.
Julius Tiisväli

**Julius Tiisväli** (aastani 1936 **Julius Tiisfeldt**; 5. september 1904 Tallinn – 30. juuni 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli eesti kergejõustiklane ja politseiametnik.

## Haridus
1922. aastal lõpetas Tallinna Reaalkooli, 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonna ja 1927. aastal Politseikooli. Kuulus korporatsiooni Fraternitas Estica.

## Töö
Töötas politseis Tallinna-Harju prefektuuri konstaablina, komissari abina, Narva linna politseikomissarina, Antsla politseikomissarina, Rapla politseikomissarina, Läänemaa abiprefekti kohusetäitjana. Kuulus Kaitseliidu Kalevi malevkonda. 1933. aastal ülendati lipnikust nooremleitnandiks.

Aastatel 1936–1940 oli Politseikooli komissar ja direktori kohusetäitja.

## Sporditegevus
Aastatel 1923–1931 võitis ta kergejõustiku Eesti meistrivõistlustel 21 kuld-, 12 hõbe- ja 5 pronksmedalit eri jooksudistantsidel 100 m jooksust 10 000 m jooksuni. Individuaaldistantsidest tuli 5 korda Eesti meistriks 800 meetri jooksus, 3 korda 400 meetri jooksus, ühe korra 200 m, 1500 m ja 5000 m jooksus. 10 korda tuli ta Eesti meistriks Tallinna Kalevi teatemeeskonnas: 4 × 100 meetri (4 korda) ja 4 × 400 meetri (6 korda) teatejooksudes.

1924. aastal võitis ülemaailmsetel üliõpilasmängudel 1500 m jooksus kulla, 5000 m jooksus hõbeda, 800 m ja 3000 m jooksus pronksi ning kuulus hõbeda võitnud 4 × 100 m teatejooksu ja pronksi võitnud 4 × 400 m ja 800 + 400 + 200 + 100 m teatejooksu meeskonda.

19. juunil 1926 võitis Pirital Kloostrimetsas toimunud Eesti esimese orienteerumisvõistluse – üleriigilise Kaitseliidu päeva spordivõistluste raames toimunud 4,9&nbsp;km pikkuse raja ja 5 kontrollpunktiga orienteerumisjooksu.

Parandas korduvalt Eesti kergejõustikurekordeid jooksudistantsidel.

Isiklikud rekordid: 
* 100 meetri jooks – 11,0 (1931)
* 200 meetri jooks – 23,2 (1930) 
* 400 meetri jooks – 51,0 (1930)
* 800 meetri jooks – 1.58,7 (1930) 
* 1000 meetri jooks – 2.37,6 (1928) 
* 1500 meetri jooks – 4.15,2 (1929)
* 5000 meetri jooks – 16.12,0 (1924)
* 10 000 meetri jooks – 35.08,0 (1924)
* tunnijooks – 16 540,4 m (1924)

Oli Eesti Kerge-, Raske- ja Veespordi Liidu (EKRAVE Liidu) liige, Tallinna Politsei spordiringi ja -liidu juhatuse liige ning Kalevi kergejõustikuosakonna juhatuse liige.

## Isiklikku
1936. aastal ta eestistas oma nime. 1941. aastal ta arreteeriti. 30. juunil 1942 lasti ta Venemaal Sverdlovski oblasti Sosva vangilaagris maha. 14. jaanuaril 1971 saadeti kriminaalasi J. Tiisvälja süüdistuses Eesti NSV Prokuratuuri poolt Eesti NSV RJK uurimisosakonnale täiendavaks kontrollimiseks. 1971. aasta aprillis Julius Tiisväli rehabiliteeriti.

## Tunnustus
* 1938 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Biograafia ESBLs
* Eesti filmi andmebaas. Julius Tiisväli kultuurfilmis "Liiklemise keerises" (1939) http://www.filmi.arhiiv.ee/fis/index.php?act=search_detail&a_id=2860&isik=&autor=&esitaja=&string=&pealk=&mark=&mod=3&lang=et&nocache=1424030106
Henry Graham Sharp

**Henry Graham Sharp** (19. detsember 1917 London – 2. jaanuar 1995 Poole) oli Suurbritannia iluuisutaja.
Fritz Dopfer

**Fritz Dopfer** (sündinud 24. augustil 1987 Innsbruckis) on Saksamaa mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomile ja suurslaalomile.

## Saavutused

### [[Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2013  Schladmingis
**  pronksmedal võistkonnavõistluses
* 2015  Beaver Creekis
**  hõbemedal slaalomis

### [[Maailma karikavõistlused mäesuusatamises|Maailma karikasarjas]]

Fritz Dopfer on osalenud (seisuga 16. veebruar 2015) 107 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse seitsmel korral, millest viis korda on olnud teine ja kaks korda kolmas.

## Välislingid

* Fritz Dopfer FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Vana-Vigala Lasteaed

**Vana-Vigala Lasteaed** on Rapla maakonnas Märjamaa vallas Vana-Vigala külas tegutsev lasteaed.  

Lasteaias on üks liitrühm, kus käib 18 last, kelle vanus on 1–7 eluaastat. Lasteaed on avatud tööpäeviti 10,5 tundi päevas.  

Laste nimekirja kinnitab Vigala osavallavalitsus lasteaia direktori esildise alusel. 

## Töökorraldus

Lasteaia tegevus põhineb riiklikul õppekaval, millega on määratletud õppe- ja kasvatustegevuse eesmärgid ja sisu. Lasteaed on eestikeelne.

Vana-Vigala küla asub keset metsi ja rabasid. Lasteaia lähedal on vana mõisahoone, mõisapark tiikidega ja jõgi; naabruses asuvad Vana-Vigala Põhikool ning Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskool. Liigirikas looduskeskkond annab võimaluse näha aastaaegade muutusi looduses ning ametikooli sepatöö, puidutöö, autoremondi ja kokanduse laborites saab tutvuda erinevate elukutsetega. Laste päevade sisukamaks muutmiseks tehakse koostööd põhikooliga.  

Lasteaed on omanäoline ka ruumide jaotuse poolest. Hoones ei ole ühte suurt rühmaruumi, vaid viis tuba, millest kolm on mõeldud mängimiseks ja õppimiseks ning kaks magamiseks. Hubastes väikestes ruumides saavad lapsed koos mängida, kuid on ka võimalik endale raamatu vaatamiseks või joonistamiseks rahulikum koht otsida. 

Töökorraldus on samuti eripärane. Hommikusi õppetegevusi viiakse samal ajal läbi kahes rühmas: 1–4-aastased lapsed oma toas ühe õpetajaga ja 5–7-aastased lapsed oma toas teise õpetajaga. Sellises rühmas töötava õpetaja töö erineb tööst ühevanuste laste rühmas. Sisuliselt käib õppetöö kaherühmalise lasteaia töökorralduse järgi ning sellega tagatakse lastele sobiv töörütm ja jõukohased tegevused. Mäng ja vabaajategevused viiakse läbi liitrühma töökorralduse järgi, et arendada sotsiaalseid oskusi.

## Ajalugu

25. juulil 1968 avati Vana-Vigalas kolmetoalises korteris 20 lapsele päevakodu.

1990. aastani kuulus lasteaed Rapla haridusosakonna alluvusse. Sellest aastast alates on lasteaed munitsipaalasutus ja kuulub Vigala osavallavalitsusele.

30. augustil 1999 nimetati lastepäevakodu ümber lasteaiaks ja kasvataja ametikoht õpetaja ametikohaks. 2010. aastal nimetati lasteaia juhataja ümber direktoriks.

1997. aastal tehti lasteaia hoones suurem remont, mille algatas tollane vallavanem Toivo Averin. Remondi käigus võeti maha kaht väikest rühmatuba eraldav sein, mille tulemusena tekkis suurem ruum, kus saab pidada ühisüritusi ja pidusid.

47 aasta jooksul on lasteaias käinud ligikaudu 280 last. Praegu toovad lasteaeda oma lapsi juba kunagised lasteaiakasvandikud.

## Viited
Vello Viirsalu

**Vello Viirsalu** (9. juuli 1938 Tallinn – 23. märts 2011 Tartu) oli eesti arst, sporditegelane ja spordiajaloolane. 

## Haridus
1957. aastal lõpetas Rakvere 1. Keskkooli. 1963. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna gastroenteroloogia eriala arstina.

## Töö
Kõigepealt töötas arstina Missos. 1967. aastast töötas arstina Erika haiglas (Tartu Rajooni Haigla nr 3). Hiljem radioloogina Tartu Ülikooli Kliinikumi onkoloogiahaiglas. 

## Sporditegevus
Oli aastatel 1969–1977 Tartu orienteerumissektsiooni esimees, aastatel 1971–1973 Eesti NSV Orienteerumisspordi Föderatsiooni presiidiumi liige. 

Vabariikliku kategooria orienteerumiskohtunik (1976).

1990. aastast Eesti Spordiajaloo Seltsi liige.

Tema orienteerumise ajaloo teemalisi artikleid ilmus ajalehes Spordileht ja ajakirjas Orienteeruja. 

Tema artikleid meditsiini ajaloo kohta on avaldanud ajakirjad Hippokrates ja Akadeemia.

## Artikleid
*Heino Kask, Kalju Tiik, Vello Viirsalu. EOF XXV. Eesti NSV orienteerumissport 1959–1984. Tallinn 1985
*Vello Viirsalu. Tartu orienteerumissport läbi aegade. Tartu, 1987
*Vello Viirsalu, Rein Ole. Celebration of the 70th year of Radiotheraphy at the University of Tartu – Erich Kuus (toimetaja). 1895-1995 - The Century of X-Rays. Tartu Ülikooli Toimetised, vihik 965. Tartu 1993
*Olavi Kärner, Vello Viirsalu. Eesti orienteerumiskoondise 40 aastat. Tõravere 2000
*Vello Viirsalu, Kaidi Oone, Ormar Lutsberg. Orienteerumine. Tallinn: Eesti Orienteerumisliit, 2001
*Vello Viirsalu. Mõtisklusi kiiritusravi ja onkoloogia arenguteelt Tartus: Tartu Ülikooli Kliinikumi Hematoloogia-Onkoloogia Kliiniku ajaloost. Tartu-Nõo 2002
*Vello Viirsalu. Eesti orienteerumise sünd ja hiilgeaastad 1959–1970. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2006

## Tunnustus
*2006 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

## Viited

## Välislingid
*
*Vello Viirsalu artiklid Eesti artiklite andmebaasis ''Index Scriptorum Estoniae''
Torpi pantvangikriis

**Torpi pantvangikriis** oli 28. septembril 1994 toimunud pantvangikriis Norras Sandefjordi Torpi lennujaamas, kus kaks Rootsi päritolu kurjategijat võtsid kaks politseinikku ja kaks pensionäri pantvangi. Politsei korraldas tormijooksu ja Delta võitlejad lasid ühe kurjategijaist maha. See on ainus kord Norra ajaloos, kui Deltale anti roheline tuli kurjategija mahalaskmiseks.

## Sündmuste käik

Kaks Rootsi kodanikku, Rasid Koca ja Zvonimir Majdek, kellest üks oli pärit Tšehhist ja teine Horvaatiast, röövisid Larviki lähedal väikest postkontorit. Kui nad põgenesid, läks nende auto teel rikki ja lõpuks sattusid nad kahe pensionäri koju, pärast seda, kui olid võtnud 44-aastase naispolitseiniku pantvangi. Sandefjordi politseijaoskonnast kutsuti kohale läbirääkija, kes asus meestega politseiraadio kaudu läbi rääkima. Ta suutis neid veenda, et neile antakse lähimas lennujaamas, Torpis, põgenemiseks lennuk, aga kui nad kohale jõudsid, said nad kiiresti aru, et politsei oli neid petnud.

Kui läbirääkija läks neile andma uut akut raadiosaatja jaoks, võtsid mehed läbirääkija enda pantvangi. Seejärel teatasid mehed neid piiravatele politseinikele, et kui neile ei anta 10 miljonit dollarit ja vaba pääsu välismaale, lasevad nad läbirääkija maha. Seejärel sundisid mehed läbirääkijat iga viie minuti järel raadiosse ütlema, kui palju aega oli jäänud tema hukkamiseni.
Kui läbirääkija ütles raadiosse: "Nüüd on kaks minutit selleni, et mind tulistatakse," sai Delta loa tormijooksuks. Delta snaiper lasi Rasid Koca maha ja Zvonimir Majdek võeti kinni. Pantvangid viga ei saanud.

Kuna 28. septembri öösel oli uppunud Estonia, sai kriis vähe meediakajastust, aga kriisist on 2005. aastal tehtud minitelesari "Deadline Torp".
Bernd Nielsen-Stokkeby

**Bernd Nielsen-Stokkeby** (17. september 1920 Tallinn – 8. august 2008) oli saksa ajakirjanik ja kirjanik.

Lõpetas 1939. aastal Tartus keskkooli ja asus õppima farmaatsiat, kuid asus samal aastal ümber Saksamaale (vrdl Umsiedlung). Vabastati Eesti kodakondsusest 23. novembril 1939. 1995 pälvis ta eestluse tutvustajana Saksa avalikkusele ja Eesti taasiseseisvumise toetajana Maarjamaa Risti II klassi teenetemärgi.

## Viited

## Välislingid
*: Bernd Nielsen-Stokkeby
Mihkel Järveoja

**Mihkel Järveoja** (sündinud 30. aprillil 1986 Põlvas) on eesti orienteeruja.

## Haridus
2005. aastal lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2010. aastal lõpetas Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe geograafia erialal. 2012. aastal lõpetas Tartu Ülikooli loodusgeograafia ja maastikuökoloogia eriala magistriõppe *cum laude* ja kaitses loodusteaduse magistri kraadi tööga "Võimalike retsessioonimoreenide esinemine Alutagusel" (juhendajad Tiit Hang ja Raivo Aunap).

## Töö
On töötanud AS Regios kartograafina. 2015. aastal avastas ta, et Viljandi maakonna kõrgeim tipp ei ole Rutu mägi, vaid nimetu mäetipp, millele anti nimeks Härjassaare mägi.

## Sporditegevus
Harrastab orienteerumist 1992. aastast.

Aastatel 1999–2008 võitis ta noorte ja juunioride vanuseklassides Eesti meistrivõistlustel kokku 42 medalit (19 kulda, 12 hõbedat ja 11 pronksi).

2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel orienteerumisjooksus Leedus Druskininkais võitis ta Eesti meeskonnas koos Markus Puuseppa ja Timo Sillaga teatevõistlusel kulla.

Eesti meistrivõistlustelt orienteerumises on võitnud 2 pronksi (2005 orienteerumisjooksu teates ja 2012 suusaorienteerumise märketeatesuusatamises, mõlemad OK Põlva Kobras meeskonnas).

2004. aastast ajakirja Orienteeruja toimetuse kolleegiumi liige. Aastatel 2003–2014 on temalt ilmunud ajakirjas Orienteeruja üle 40 artikli.

2012. aastast Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.

Korraldanud orienteerumisvõistlusi ja olnud rajameister.

## Isiklikku
Tema isa on Nikolai Järveoja. Tema õepoeg on noororienteeruja Villem Piirimäe.

## Tunnustus
*2006 Põlva maakonna parim meessportlane

## Viited

## Välislingid
*Biograafia ESBLs
*Mihkel Järveoja artiklid Eesti artiklite andmebaasis ''Index Scriptorum Estoniae''
Henrik Kristoffersen

**Henrik Kristoffersen** (sündinud 2. juulil 1994 Lørenskogis) on Norra mäesuusataja, kes on spetsialiseerunud slaalomile ja suurslaalomile.

Kristoffersen on neljakordne juunioride maailmameister. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta 19-aastaselt slaalomis pronksmedali, saades nii noorimaks meesmäesuusatajast olümpiamängude medalivõitjaks.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta hõbemedali suurslaalomis.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Åres tuli ta suurslaalomis maailmameistriks.

Hooajal 2015–2016 sai temast pärast Alberto Tomba tippsaavutusi hooajal 1991–1992 esimene mäesuusataja, kes on võitnud ühel hooajal slaalomis kuus võistlust.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
* 2014  Sotšis
**  pronksmedal slaalomis
* 2018  Pyeongchangis
**  hõbemedal suurslaalomis

### [[Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
* 2019  Åres
**  **maailmameister** suurslaalomis

### Juunioride maailmameistrivõistlustel
* 2012  Roccarasos
**  **juunioride maailmameister** suurslaalomis
**  hõbemedal slaalomis
**  hõbemedal Alpi kahevõistluses
* 2013  Mont-Sainte-Anne'is
**  **juunioride maailmameister** Alpi kahevõistluses
* 2014  Jasnás
**  **juunioride maailmameister** suurslaalomis
**  **juunioride maailmameister** slaalomis

### [[Mäesuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]
* Üldkarikas
** 2. koht: 2016, 2018
** 3. koht: 2017
* Slaalomi karikas
** **1. koht**: **2016**
** 2. koht: 2017, 2018
** 3. koht: 2014
* Suurslaalomi karikas
** 2. koht: 2018
** 3. koht: 2016

Henrik Kristoffersen on osalenud (seisuga 11. märts 2019) 127 maailma karikasarja etapil ja jõudnud poodiumile 54 korral, millest 18 korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Välislingid
* Henrik Kristoffersen FIS-i kodulehel
* Henrik Kristoffersen SKI.DB kodulehel
Härma kihistik

**Härma kihistik** on üks kolmest Burtnieki lademe Burtnieki kihistu kihistikust. Seda hakkas esimesena eristama Artur Verte aastal 1955.

Härma kihistik paljandub Valga maakonnas Tõrva vallas asuval Härma paljandil ja Ahja jõe ürgoru paljanditel, sealhulgas Suurel Taevaskojal. Kihistik on kõige paksem Värska VI puuraugus (31.8 m).

## Viited

## Välislingid
*Eesti geokogud. Härma kihistik
*Anne Põldvere. Eesti Devoni stratigraafia, 2014
Margus Tuuling

**Margus Tuuling** (26. detsember 1941 Häädemeeste – 2. aprill 2015 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.

Ta lõpetas 1960. aastal Pärnu 1. Keskkooli ning 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2.lend) ja 1987. aastal Leningradi Kultuuriinstituudi aspirantuuri, ta oli pedagoogikateaduste kandidaat.

Aastatel 1965–1980 oli ta Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri näitleja, 1975. aastast Tallinna Pedagoogilise Instituudi / Tallinna Ülikooli kultuuriteaduskonna režiiõppejõud, 1990. aastast dotsent ja 1991–1999 dekaan. 

Margus Tuuling kirjutas ja lavastas Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris lastenäidendeid ("Sabad sõlmes", 1972, "Nips-näps näärike", 1973, "Bumerang", 1979). Ta lavastas näidendeid ka harrastusnäitlejatega Saue ja Keila kultuurimajas. Mänginud filmis ("Metskapten", 1972, "Indrek", 1976, "Kodumaa sõdur", 1975). 

Ta on õpperaamatute "Pidu ja inimene. Eesti massipidustuste ajalooline areng ja nüüdissituatsioon" (Tallinna Pedagoogiline Instituut, 1987) ning "Esimesed sammud teatriteel. Valik näitlejameisterlikkuse ja režii algtõdedest" (Tallinna Pedagoogikaülikooli Kirjastus, 2001) autor.

## Lavastusi
*Oskar Luts, "Nukitsamees", 1970
*George Bernard Shaw, "Augustus annab oma panuse", 1971
*...

## Isiklikku
Ta oli 1965. aastast abielus näitleja ja kultuuriajakirjaniku Anne Tuulinguga. Tütar Mari Tuuling on teatriteadlane, toimetaja ja dramaturg.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti lavastajad. Eneken Priks (koostaja). Eesti Lavastajate Liit. Tallinn, 1993. Lk 93-94
* Eesti teatri biograafiline leksikon. Tallinn, 2000.
Eduard Agu

**Eduard Agu** (7. mai 1937 Soltsõ, Leningradi oblast – 14. november 2013) oli eesti teatrinäitleja ja -lavastaja.

Ta lõpetas aastal 1956 Tallinna 32. keskkooli ja aastal 1965 Leningradi Teatri-, Muusika- ja Kinematograafia Instituudi režii erialal A. Muzili ja A. Katzmani juhendamisel. Töötas aastast 1965 mitmetes Venemaa teatrites, ka Riias ja Petrozavodskis. Stažeeris lavastajana Moskva teatri Sovremennik juures 1978/79.

1979–1993 oli ta Eesti NSV Riiklikus Vene Draamateatris lavastaja ja näitleja.

## Isiklikku
Ta oli aastast 1966 abielus näitleja Galina Aguga. Tema vanemad emigreerusid tööotsinguil Venemaale, kus isa hukkus represseerituna aastal 1938.

## Viited

## Välislingid
*Eduard Agu Eesti teatri biograafilise leksikoni veebiversioonis
O-Ringen

**O-Ringen** on Rootsis toimuv 5-päevane orienteerumisvõistlus.

Võistlust nimetati varem Rootsi viiepäevajooksuks. Esimene võistlus toimus 1965. aastal Taanis Skånes ja Blekinges 156 osalejaga, kõik järgnevad võistlused on toimunud Rootsis. Võistlus muutus kiiresti populaarseks ja 1973. aastal jõudis osalejate arv üle 10 000. Osavõtjate arvu senine rekord on 1985. aastast, mil osales 24 995 orienteerujat. Ka viimastel aastatel on osavõtjate arv ulatunud üle 20 000.

O-Ringen on maailma osavõturohkeim orienteerumisvõistlus. Võisteldakse erinevates vanuseklassides alates M10 ja N10 (vastavalt 10-aastased poisid ja tüdrukud) kuni M95 ja N95 (95-aastased mehed ja naised). Suuremates vanuserühmades on rajad liigitatud veel pikkuse ja raskusastme järgi. Eraldi rajad on algajatele. Paremusjärjestus selgitatakse viie päeva tulemuste koondarvestuses. Põhivõistluse – individuaalse orienteerumisjooksu – kõrval toimuvad eraldi võistlused veel rattaorienteerumises ja täpsusorienteerumises ning noorte (14–16-aastaste) teatejooks.

Võistlus on rahvusvaheline, 2014. aastal oli osavõtjaid 44 riigist. 1990. aastate algusest on O-Ringenil osalenud alati ka eesti orienteerujaid.
2007. aastal võitis Timo Sild O-Ringenil esikoha meesjuunioride eliitklassis.

Enim võite, kaheksa, on rootslanna Ulla Lindkvisti nimel.

## Viited

## Välislingid
*O-Ringeni ingliskeelne koduleht
Viktor Taimre

**Viktor Taimre** (11. aprill 1917 Tallinn – 12. märts 1984 Pärnu) oli eesti näitleja ja laulja (bariton). 

Viktor Taimre lõpetas 1937. aastal Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi ja õppis laulmist Jenny Siimoni juures. Taimre töötas laulja ja näitlejana PärnusEndla teatris aastatel 1942–1947 ja TartusVanemuise teatris aastatel 1947–1974.

1949. aastal pälvis ta Nõukogude Eesti preemia.

## Lavarolle

*1942 – Saavo (Agapeuse "Patuoinas"), Emilie Lizelle (Hennequini ja Cooluse "Ei või olla"), võõras (Künneke "Onupoeg Bataaviast")
*1943 – Harry Sarburg (Okonkovski ja Steinbergi "Madam Flirt"), Tony Kemeny (Herezegi "Gyurkovicsi tütred"), Viki Peltonen (Serpi Neli naist"), Antti Hanka (Järviluoma "Põhjalased"), Erik (Bromme "Õnneinglike"), Lõoke (Simmi ja Kitzbergi "Kosjasõit")
*1944 – Juhan (Kitzbergi "Püve talus"), Carlo (Kelderi operetipõimik "Muinasjutt armastusest")
*1945 – Jim (Frimli ja Stotharti "Rose-Marie"), Krahv Tassilo Endrödy (Kálmáni "Mariza"), Stefan (Falli "Lõbus talupoeg")
*1946 – Edvin (Kálmáni "Silva"), Don Antonio (Kõrveri "Seltsidaam")
*1947 – Aramis (Dumas´ ja Benatzky "Kolm musketäri"), Rasul Delacroix (Kálmáni "Montmantre`i kannike"), Rudolf (Hindi "Tagaranna meeste kalakuunar"), Nil (Gorki "Väikekodanlased")
*1948 – Pierre (Rombergi "Kõrbelaul")
*1955 – Vürst Jeletski (Tšaikovski "Padaemand"), Paul Runge (Normeti "Valgus Koordis"), Georges Germont (Verdi "Traviata"), sulane Aadu (Normeti ja Arro "Rummu Jüri"), Marko (Dunajevski "Vaba tuul"), Ain (Kõrveri "Ainult unistus")
*1956 – Jago (Verdi "Othello"), Jüri Rumm (Normeti ja Arro "Rummu Jüri")
*1958 – Tema Hiilgus (Tšaikovski "Kuldkingakesed"), Olav (Aava "Vikerlased"), Julius Kadarik (Sõbra "Ristuvad teed"), Don Pedro dal Vegas (Raymondi "Mask sinises")
*1965 – Siebel (Gounod "Faust"), Sharpless, USA konsul (Puccini "Madame Butterfly), Isand Ford (Otto "Windsori lõbusad naised")
*1966 – Ispravnik (Šostakovitš "Katarina Izmailova")
*1971 – Parun Mirkolo Zeta (Lehari "Lõbus lesk")

## Isiklikku
Ta oli 1957. aastast abielus Terese Adele Mugastoga. 

## Viited

## Välislingid

*Stseen Riiklikus Teatris Vanemuine toimunud Vitalis Baumilase ooperi Veronika esietenduselt. Sulane Anicokas - Viktor Taimre (vasakul) ja taluperemees - Kaikaris - Enn Raan.Eesti Teadeteagentuur AS
*Stseen I.Dunajevski operetist "Vaba tuul" RAT "Vanemuises"; Stella- Elo Tamul, Marko- Viktor Taimre.Ajakirja Pilt ja Sõna toimetus
*Reprofoto. "Ainult unistus" (Boris Kõrver). Vanemuine, 1955. Valentine Tern, Viktor Taimre.Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum
Ida (eesnimi)

**Ida** on saksa päritolu naisenimi. Nime variant on Iida.

Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2. detsembri 2015 seisuga 193 Ida-nimelist inimest.

## Nime kandjaid
*Ida Aalberg, soome näitleja
*Ida Auken, Taani poliitik
*Ida Loo-Talvari, eesti laulja
*Ida Suvero, eesti näitleja
*Ida Urbel, eesti ballettmeister ja lavastaja

## Viited
August Sunne

**August Sunne** (4. juuli 1891 Rakvere – 7. jaanuar 1941 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.. 

Ta lõpetas 1906. aastal Tartu linnakooli. Koolipoisina (aastast 1901) mängis Tartu saksa teatris ja hiljem raudteetelegrafisti töö kõrvalt 1910. aastast Narva seltsi Ilmarine teatris.  

1912. aastal kutsus Karl Menning ta Vanemuisesse. 1916. aastal seoses lahkhelidega teatri repertuaari küsimuses lahkus Vanemuisest koos rea näitlejatega nagu A. Teetsov, K. Triipus, O. Teetsov, A. Markus ja L. Reiman ka August Sunne. Need näitlejad tegid katset luua Tallinna uus teater, mis juhinduks oma töös Karl Menningu näitekunsti põhimõtetest. Majanduslikel põhjustel see ei õnnestunud ning varsti võtsid nad vastu kutse ühineda Tallinna Töölisteatriga. Tallinnas elas August Sunne kuni 1924. aasta lõpuni, töötades Tallinna Töölisteatris ja Draamateatris. Aastatel 1925–1926 ning 1930–1934 töötas ta taas Vanemuises, 1928–1930 Estonias ning 1935–1941 Draamateatris. 

Ta oli oma lavastustega Eesti lasteteatri rajajaid. Samuti kuulus 1926 Rändteatri idee algatajate hulka ja oli selle teatri juhatuse esimees ning 1927–1928 näitleja ja lavastaja. Aastatel 1934–1935 oli ta ka Tartu Näitekunsti Stuudio õppejõud.

## Viited
Pataljon "Donbass"

**Eriotstarbeline pataljon "Donbass"** (ukraina keeles батальйон спеціального призначення «Донбас») on Ukraina Rahvuskaardi koosseisus olev väeüksus.

## Ajalugu
Väeüksus moodustati Semen Sementšenko algatusel 2014. aasta aprilli alguses. Väeüksus lõimiti Ukraina jõustruktuuridega Donbassi sõja ajal ja nimetati ümber Ukraina Rahvuskaardi 3. reservpataljoniks. 2015. aastal moodustati pataljoni võiltejatest uus pataljon Donbass-Ukrajina, mis läks 54. mehhaniseeritud brigaadi koosseisu.

### Galerii

Battalion Donbass Open training10.jpg|Väeosa liikmed 2014. aastal
Donbass Battalion flags consecration - 1.jpg|Väeosa lipp 2014. aastal 


## Viited

## Välislingid

* Pataljon «Donbassi» veebisait
* Добровольческий батальон территориальной обороны Донецкой области «Донбасс», ''«Фейсбук»''
Lauri Bambus

**Lauri Bambus** (sündinud 31. mail 1969 Valgas) on Eesti diplomaat. 

Bambus on lõpetanud Tartu Ülikooli 1993. aastal *[[cum laude]]* (õppis filosoofiateaduskonnas) ja 2004. aastal (õppis õigusteaduskonnas). Ta on end täiendanud Turu Ülikoolis rahvusvahelise õiguse erialal ning Viini Diplomaatia Akadeemias. 

Välisministeeriumis töötab Lauri Bambus alates 1995. aastast, mil ta asus tööle konsulaarosakonda. Ta on töötanud Eesti suursaatkonnas Varssavis aastatel 1995–1998 ja Brüsselis 1999–2002 ning ministeeriumi konsulaarosakonnas Schengeni büroo direktorina. 
Aastatel 2005–2007 oli ta peakonsul Eesti peakonsulaadis Peterburis ja seejärel kuni 2010. aastani välisministeeriumi konsulaarosakonna peadirektor. Aastatel 2010–2014 oli Bambus välisministeeriumi asekantsler juriidilistes ja konsulaarküsimustes. 

Aastatel 2014–2017 oli Lauri Bambus Eesti suursaadik Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigis. Kuninganna Elizabeth II-le andis suursaadik volikirja üle 19. novembril 2014.

2012. aastast kuni veebruarini 2021 oli Bambus Eesti suursaadik Omaanis, resideerides esialgu Tallinnas, 2014. aasta augustist Londonis ning 2017. aasta septembrist taas Tallinnas.

1. septembrist 2017 töötas Lauri Bambus välisministeeriumi riikliku protokolli osakonna peadirektorina.

2. juunil 2020 nimetati ta Eesti suursaadikuks Norras, suursaadiku volikirja andis ta Norra kroonprints Haakonile üle 8. oktoobril 2020. Ta oli kaasakrediteeritud suursaadik ka Islandil, kus ta oma volikirja andis üle Islandi presidendile Guðni Thorlacius Jóhannessonile 8. juunil 2021.

Augustist 2024 on Lauri Bambus Eesti suursaadik Itaalia Vabariigis , kus oma volikirja andis üle Itaalia presidendile Sergio Mattarellale 2. oktoobril 2024. Resideerimisega Roomas on Bambus kaasakrediteeritud Eesti suursaadikuks alates 27.11.2024 San Marinos, alates 28.11.2024 Maltal ja alates 12.12.2024 Malta Ordu juures.  

## Tunnustus
*2008 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2010 Piirivalve III klassi teeneterist
*2011 Prantsuse Vabariigi teeneteorden
*2014 Poola Vabariigi teeneteordeni komandöririst
*2014 Soome Lõvi rüütelkonna komandöririst
*2014 Siseministeeriumi hõbedane teenetemärk
*2018 Madalmaade Oranje-Nassau ordeni suurohvitser
*2018 Itaalia Vabariigi teeneteordeni suurohvitser
*2019 Läti Vabariigi Kolme Tähe ordeni komandöririst

## Isiklikku
Võõrkeeltest kõneleb Lauri Bambus inglise, vene, poola ja prantsuse keelt. Lauri Bambus on abielus, tal on tütar ja poeg. 

## Viited
Iduste

**Iduste** oli küla Tartumaal, kuni 1939. aastani Kodijärve vallas, seejärel jaotati Kambja valla ja Veski valla vahel. Praegu on selles kohas Kambja valla Ivaste küla.

## Vaata ka
*Iduste soo
*Iduste järv