open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hy-Brasil

**Hy-Brasil** (ka Brasil, Hy Breasil, Hy Breasail, Hy Brazil, I-Brasil vms) on müütiline saar Atlandi ookeanis Iirimaast läänes, mida on kujutatud mitmetel kesk- ja uusaegsetel kaartidel. Iiri mütoloogias varjas saart kogu aeg udu, välja arvatud ühel päeval aastas iga seitsme aasta tagant, mil saart võis merelt näha, kuid selleni ei olnud võimalik jõuda.

Merekaartidel esines saar nimega Bracile Iirimaast läänes juba 1325. aastal, mil selle kaardistas Angelino Dulcert. Insula de Brasili nime kandis see Veneetsia kartograafi Andrea Bianco kaardil 1436. aastast, kus saar asus suurema saarestiku lähedal, mida mõnda aega samastati Assooridega.

Ligikaudu 1480. aastast pärinev katalaani kaart nimetab kaht saart "Illa de brasil". Neist üks paikneb Iirimaast edelas (kus pidi asuma müütiline saar) ja teine lõunas Illa verde saarest ehk Gröönimaast.

Kaartidel kujutati Hy-Brasili ümmargusena. Sageli läbis seda ida-läänesuunaline väin või jõgi.

Ehkki saart leida ei õnnestunud, seisis see Galway lahest edelasse jääva mereala kaartidel kuni 1865. aastani, kui seda nimetati Brasil Rock ehk "Brasili kalju".

Vaatamata nime sarnasusele tänapäeva Brasiilia nimega on nende nimede päritolu erinev. Iiri allikates seostatakse Hy-Brasili nime iirikeelse kujuga *Uí Breasail*, mis viitab ühe iiri klanni asutajale Bresailile. Tänapäeva keeleteaduses ei ole nime päritolu suhtes konsensust. Brasiilia nimi tuleneb aga puuliigist portugalikeelse nimetusega *pau-brasil*, mille aluseks on ladina sõna *brasa*, mis tähendab tuletukki.
Vadbolski

**Vadbolski** (vene keeles *Вадбольский*) oli Rjurikust põlvnenud Venemaa aadlisuguvõsa.

## Ajalugu
Vadbolskid põlvnesid Beloozero vürstidest. Suguvõsaliin algab vürst Ivan Andrejevitš Vadbolskiga, kes oli Rjuriku järeltulija 18. põlves. Tema kahest pojast põlvesid suguvõsa pealiinid: vanema esiisaks oli vürst Grigori Ivanovitš Vadbolski (suri pärast 1549), noorema liini rajas vürst Mihhail Ivanovitš Vadbolski (suri pärast 1551).

Vadbolskid võeti Jaroslavli, Kaasani, Kaluuga (1833), Kostroma, Moskva, Poltava, Rjazani (1844, 1858, 1889), Tambovi (1843) ja Vladimiri kubermangu aadliraamatusse.

## Suguvõsa liikmeid
*Vürst Ivan Mihhailovitš Vadbolski (suri pärast 1589), Novgorodi vojevood
*Vürst Vassili Aleksejevitš Vadbolski (suri pärast 1692), stolnik
*Vürst Fjodor Fjodorovitš Vadbolski (1663−1712), vaimulikuna Feodossi, Krutitski piiskop
*Vürst Nikita Matvejevitš Vadbolski (1666−1731), brigadir, Tuula relvatehase ehitaja
*Vürst Sergei Ivanovitš Vadbolski (suri enne 1788), kindralporutšik
*Vürst Pjotr Sergejevitš Vadbolski (1749−1816), õuenõunik, Tuula kubermangu aadlimarssal
*Vürst Ivan Mihhailovitš Vadbolski (1781−1861), kindralleitnant, mõisavaldaja
*Vürst Aleksandr Nikolajevitš Vadbolski (1787−pärast 1834), kindralmajor
*Vürst Aleksandr Petrovitš Vadbolski (1806−1863), kaardiväe alamporutšik, dekabrist
*Vürst Aleksei Aleksandrovitš Vadbolski (1815−1853), kindralmajor
*Vürst Pjotr Sergejevitš Vadbolski (1831−1885), tõeline riiginõunik, Radziwiłłówi aktsiisiringkonna ülem, rahukohtunik
*Vürst Nikolai Petrovitš Vadbolski (1869−1945), kindralleitnant, diviisi-, armeekorpuse ja armeekomandör, osales valgekaartlikus liikumises

## Vadbolski suguvõsa mõisavaldused
*Rjazani kubermang:
**Samoilovka (XIX sajandil)
*Saaremaa:
**Tagamõisa (*Taggamois*) (1826−1838, rendivaldus)
*Tuula kubermang:
**Pokrovskoje (XIX sajandil)

## Kirjandus
*Schwennicke, Detlev. *Europäische Stammtafeln*. Neue Folge. Bd III. Seiterverwandte der Rurikiden. Frankfurt am Main: Vittorio Klostermann, 2004. Taf. 970-976.
**Дворянские роды Российской Империи*. Том первый. Кназья. Санкт-Петербург, 1993. Lk 298-300 http://rurik.genealogia.ru/Rospisi/Vadbolsk.htm http://rurik.genealogia.ru/Rospisi/Vadbol3.htm.
*Долгоруков, Пётр Владимирович. *Российская родословная книга*. Частъ первая. С. Петербургь: Печатано вь типографии Эдуарда Веймара, 1854. Lk 222-225 https://runivers.ru/bookreader/book58515/#page/222/mode/1up.

## Välislingid
*Vadbolski suguvõsa genealoogia saidil history-ryazan.ru
*Vadbolski suguvõsa genealoogi saidil rurik.hostenko.com
*Vadbolski suguvõsa genealoogiline tabel saidil rgfond.ru
Taimo Mühlbaum

**Taimo Mühlbaum** (29. mai 1929 – 1993) oli eesti kirjastustegelane.

Ta oli EKP Keskkomitee Kirjastuse direktori asetäitja.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

## Tunnustus
*1989 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited
Ivi Tingre

**Ivi Tingre** (perenimi kuni 7. aprillini 1936 **Tinger**; 5. jaanuar 1932 Tallinn – 3. detsember 2012 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane.

Ta lõpetas 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloo eriala.

Aastatel 1957–1992 töötas ta kultuuriministeeriumi raamatukogunduse juhina.

Aastatel 1989–1995 oli ta Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu juhatuse liige, 1992–1993 ühingu esimees.

Ivi Tingre pani 1995. aastal rändauhinnana käiku omanimelise kullast safiiridega sõrmuse teenekale raamatukogutöötajale, et väärtustada raamatukoguhoidja elukutset ja teadvustada raamatukoguhoidja loomingulist, sihipärast ja vastutustundlikku tööd.

2010. aastal asutas ta Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde omanimelise allfondi raamatukogunduse arengu toetamiseks.

## Tunnustus
*1983 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*2004 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2010 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu teenetepreemia

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Dinokana

**Dinokana** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ramotshere Moiloa vallas.

Dinokana kuulus kuni 1994. aastani Bophuthatswana bantustani koosseisu.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dinokana elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,41%, India või Aasia päritolu inimesi 0,20%, värvilisi 0,16%, valgeid 0,09% ja teisi 0,14%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 92,45%, inglise keelt 2,61%, suulu keelt 1,34%, ndebele keelt 1,21%, viipekeelt 0,46% ja afrikaani keelt 0,44%.

## Viited
Itsoseng

**Itsoseng** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ditsobotla vallas.

Itsoseng on asutatud 1963. aastal. Linn kuulus aastatel 1977–1994 Bophuthatswana bantustani koosseisu.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Itsosengi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,22%, värvilisi 0,37%, India või Aasia päritolu inimesi 0,22%, valgeid 0,04% ja teisi 0,16%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 87,17%, inglise keelt 2,82%, sotho keelt 2,63%, koosa keelt 2,25%, suulu keelt 1,49%, ndebele keelt 1,24%, viipekeelt 0,65% ja afrikaani keelt 0,57%.

## Viited
Järve tänav (täpsustus)

**Järve tänav** on tänav mitmes Eesti linnas, alevis, alevikus ja külas:

* **[[Järve tänav (Abja-Paluoja)|Järve tänav]]** Abja-Paluoja linnas
* **[[Järve tänav (Aegviidu)|Järve tänav]]** Aegviidu alevis
* **[[Järve tänav (Antsla)|Järve tänav]]** Antsla linnas
* **[[Järve tänav (Aseri)|Järve tänav]]** Aseri alevikus
* **[[Järve tänav (Elva)|Järve tänav]]** Elva linnas
* **[[Järve tänav (Kambja)|Järve tänav]]** Kambja alevikus
* **[[Järve tänav (Kilingi-Nõmme)|Järve tänav]]** Kilingi-Nõmme linnas
* **[[Järve tänav (Kobela)|Järve tänav]]** Kobela alevikus
* **[[Järve tänav (Kohtla-Järve)|Järve tänav]]** Kohtla-Järve linnas
* **[[Järve tänav (Kuremaa)|Järve tänav]]** Kuremaa alevikus
* **[[Järve tänav (Kõpu)|Järve tänav]]** Kõpu alevikus
* **[[Järve tänav (Luige)|Järve tänav]]** Luige alevikus
* **[[Järve tänav (Mehikoorma)|Järve tänav]]** Mehikoorma alevikus
* **[[Järve tänav (Misso)|Järve tänav]]** Misso alevikus
* **[[Järve tänav (Mustvee)|Järve tänav]]** Mustvee linnas
* **[[Järve tänav (Nõo)|Järve tänav]]** Nõo alevikus
* **[[Järve tänav (Olustvere)|Järve tänav]]** Olustvere alevikus
* **[[Järve tänav (Põlva)|Järve tänav]]** Põlva linnas
* **[[Järve tänav (Roela)|Järve tänav]]** Roela alevikus
* **[[Järve tänav (Räpina)|Järve tänav]]** Räpina linnas
* **[[Järve tänav (Suure-Jaani)|Järve tänav]]** Suure-Jaani linnas
* **[[Järve tänav|Järve tänav]]** Tallinna linnas
* **[[Järve tänav (Tõrva)|Järve tänav]]** Tõrva linnas
* **[[Järve tänav (Valga)|Järve tänav]]** Valga linnas
* **[[Järve tänav (Vana-Antsla)|Järve tänav]]** Vana-Antsla alevikus
* **[[Järve tänav (Varnja)|Järve tänav]]** Varnja alevikus
* **[[Järve tänav (Varstu)|Järve tänav]]** Varstu alevikus
* **[[Järve tänav (Veriora)|Järve tänav]]** Veriora alevikus
* **[[Järve tänav (Viljandi)|Järve tänav]]**  Viljandi linnas
* **[[Järve tänav (Väätsa)|Järve tänav]]** Väätsa alevikus
* **[[Järve tänav (Võru)|Järve tänav]]** Võru linnas
* **[[Järve tänav (Äksi)|Järve tänav]]** Äksi alevikus
Kanepi tänav (täpsustus)

**Kanepi tänav** on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:

* **[[Kanepi tänav (Narva)|Kanepi tänav]]** Narva linnas
* **[[Kanepi tänav (Pärnu)|Kanepi tänav]]** Pärnu linnas
* **[[Kanepi tänav|Kanepi tänav]]** Tallinna linnas
* **[[Kanepi tänav (Vahi)|Kanepi tänav]]** Vahi alevikus
* **[[Kanepi tänav (Valga)|Kanepi tänav]]** Valga linnas
* **[[Kanepi tänav (Viljandi)|Kanepi tänav]]** Viljandi linnas
* **[[Kanepi tänav (Võru)|Kanepi tänav]]** Võru linnas
Fii-omadused

**Fii-omadused** ehk **φ-omadused** on keeleteaduses predikaadi ja argumendi vahelised vastavused isiku, soo ja arvu osas.

Fii-omadusi on uuritud eelkõige generatiivse grammatika vallas. 

Fii-omadused on väga üldised, nende olemasolu on tõendatud ka eelkeelelistes märgisüsteemides.

## Viited
Centralny rajoon

**Centralny rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 22 km². 2018. aasta seisuga elas seal 118 257 inimest.

Rajoon loodi aastal 1969. Aastal 2001 arvati selle koosseisu osa Frunzenski rajooni maid. Tänapäevastes piirides on see aastast 2014, mil selle koosseisu arvati mitmed Minski ümberringteest sissepoole jäänud külad, mis seni Minski koosseisu ei kuulunud. Rajoon asub Svisłači jõe kallastel.

Täitevkomitee hoone asub aadressil вул. Мэльнікайтэ 6, rajooni juhib Dmitri Petruša, kes oli ametisse astudes kõige noorem Valgevene rajoonijuht. Tööstusettevõtetest asuvad seal mitmed toiduainetetööstuse ettevõtted, elektroonikatehas Horizont, Minski kodumasinate tehas Atlant ja Silvano Fashionile kuuluv Euroopa suurim nahatöötlemivabrik Milavitsa. Raamatukogusid on neli, lisaks asuvad seal veel viis teatrit ja kolm kino.

Rajooni läbib Minski metroo. Selle territooriumile jääb Minski ajalooline linnasüda koos linna raekojaga ja arvukate ajalooliste kirikutega, arhitektuuri- ja kultuurimälestistega. Rajoonis asuvad Valgevene Muusikaakadeemia, Valgevene Riiklik Kehakultuuriülikool, Valgevene Ooperi- ja Balletiteater ning Parlamentarismi ja Ettevõtluse Instituut. Kutsekoole on seal kaks: Valgevene riiklik muusikakolledž ja Minski Suvorovi sõjaväekool. Aastal 2001 ehitati sinna Vabariigi Palee nimeline kultuuri- ja konverentsikeskus. Centralny rajoonis asuvad ka kaks linna tähtsamat näituseväljakut.

Rajooni territooriumile jäävad sellised linnaosad nagu Lebiadziny, Asmałoŭka ja Navinki.
## Viited

## Välislingid
*Rajooni koduleht (*vene keeles*)
Smita Nair Jain

**Smita Nair Jain** (sündinud 20. novembril 1969) on India näitleja, autor, stsenarist, laulja ja ettevõtte juht. Enamik filme, milles ta mänginud, on hindikeelsed, kuid ta on mänginud ka ingliskeelsetes filmides. Ta on abielus näitleja Rajiv Jainiga. Usutunnistuselt on ta hindu. 

Ta sai tuntuks eelkõige oma 2008. aastal avaldatud romaaniga "Kkrishnaa's Konfessions" ("Kṛṣṇa ülestunnistused"), mis pälvis seltsi Young Achievers auhinna.
## Filmograafia
* 2004: Remix
* 2005: India Calling 
* 2005: Bombay Talking 
* 2005: Mano Ya Na Mano 
* 2005: Kaajjal - Sabbki Aankhon My Basi 
* 2005: Darna Mana Hai 
* 2006: Zindaggi Rocks
* 2006: L'intouchable
* 2010: Hath Na Lagaye
* 2013: Issaq
* 2014: Bal Gopal Kare Dhamaal 
* 2014: Happy Ending
* 2014: Kabhi Yun Bhi Toh Ho
* 2016: 60 minutes
* 2017: Love Ni Bhavai 
## Teosed
* Kkrishnaa's Konfessions (2008) ISBN 978-81-89975-47-0
* Piggies on The Railway:a Kasthuri Kumar Mystery (2010) ISBN 978-93-80283-74-6 
## Vaata ka
*Bollywoodi näitlejate loend
## Viited

## Välislingid

*  
* Ametlik koduleht
Kamennaja Gorka

**Kamiennaja Horka** (vene keeles *Kamennaja Gorka*, transkribeerituna **Kamennaja Gorka**) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, Kamiennaja Horkas asub ka aastal 2005 avatud Minski metroo kõige läänepoolsem jaam – Kamiennaja Horka metroojaam.

Kamiennaja Horka koosneb viiest mikrorajoonist. Autode parkimist korraldatakse seal nii, et autosid pargitakse mitte hoovides, vaid linnaosa lõunaserva jääval parkimisalal. Sealsete parkimisprobleemide lahendamiseks kavandatakse sinna metallist kahekorruseliste 39-kohaliste parkimismajade rajamist.

Kamiennaja Horka arvati Minski koosseisu 2004. aastal. Linnaosa ehitus algas 2008. aastal.

Linnaosas asub endisele Tallinna vikaarpiiskopile Jaapani Nikolaile pühitsetud kirik.

## Viited
Suhharava

**Sucharava** (vene keeles *Suhharevo*, transkribeerituna **Suhharava**) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid.

Sucharava piiril Minski ümberringtee taga asub üks Minskit elektriga varustavatest soojuselektrijaamadest. Linnaosa koosneb kaheksast mikrorajoonist.

Sucharava kohal asus varem samanimeline küla, mida on esimest korda mainitud aastal 1557. Aastal 1827 rajati sinna metsapark, mille kesksel platsil asus itaalia skulptori Bernini loodud purskkaevu koopia (park asub tänapäeval Sucharava ja Zachadi linnaosa vahel). Küla arvati Minski koosseisu aastal 1992. Linnaosa hakati ehitama aastal 2009.

## Viited
Karbiküla (Tallinn)

**Karbiküla** oli Tallinna kvartal, mis asus tänapäevase Niidi ja Sitsi tänava piirkonnas.

Kvartal tekkis 1920. aastatel, kui Sitsi, Sõle ja Kopli tänava vahelisele alale planeeriti rajada 100 krundiga aedlinn. Kruntide kasutamisel oli nõue, et hooned ei võinud enda alla võtta üle 20–25% krundi pindalast. Kruntide piirid tuli ümbritseda 1,2–2 m kõrguse piirdega. Ehitamisjärgus kvartal oli paljude valmisjärgus hoonete ("majakarpide") ja kasutamata tühja ala tõttu eriilmeline, mistõttu nii rahvasuus, aga ka ajakirjanduses ja ametlikes dokumentides nimetati seda **karbikülaks**. 

## Viited
Slagsmålsklubben

**Slagsmålsklubben** (**SMK**) oli Rootsi elektroonilise muusika ja *[[synthpop]]-i* ansambel.

SMK asutati 2000. aastal Norrköpingis Joakim Nybomi, Björn Anders Nilssoni ja Joni Mälkki poolt, kes kõik olid *[[punk rock]]* ansambli The Solbrillers endised liikmed. Hiljem liitusid ansambliga Hannes Stenström (2001), Frej Larsson (2003) ja Kim Nilsson (2004).

## Diskograafia
### Stuudioalbumid
* "Den svenske disco" (2003)
* "Sagan om konungens årsinkomst" (2004)
* "Boss for Leader" (2007)
* "The Garage" (2012)

### EP-d
* "Hit Me Hard" (2004)
* "Den Officiella Os-Låten" (2004)
* "His Morning Promenade" (2005)
* "Malmö Beach Night Party" (2007)
* "Brutal Weapons" (2009)
* "Jake Blood" (2012)
* "Snälla TV Plz" (2012)

## Välislingid
* 
* Slagsmålsklubben Facebookis
Trichardt

**Trichardt** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Govan Mbeki vallas.

Trichardt on asutatud 1906. aastal. Linn on saanud nime Carolus Johannes Tregardti järgi (1811–1901), kes oli voortrekkerite juhi Louis Tregardti poeg.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Trichardti elanikest valgeid 61,57%, mustanahalisi aafriklasi 20,05%, India või Aasia päritolu inimesi 14,33%, värvilisi 3,06% ja teisi 0,99%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 59,85% inimesi, inglise keelt 19,89%, suulu keelt 7,19% ja sotho keelt 1,90%.

## Viited
Marloth Park

**Marloth Park** (afrikaani keeles **Marlothpark**) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Ehlanzeni ringkonnas Nkomazi vallas.

Marloth Park on asutatud 1977. aastal. Linn on saanud nime saksa botaaniku Rudolf Marlothi järgi. Marloth Park piirneb Krügeri rahvuspargiga. Põhiliseks tegevusalaks linnas on turism.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Marloth Parki elanikest valgeid 67,50%, mustanahalisi aafriklasi 30,80%, India või Aasia päritolu inimesi 0,80%, värvilisi 0,50% ja teisi 0,50%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 48,13% inimesi, svaasi keelt 22,81%, inglise keelt 21,35%, tsonga keelt 2,92% ja suulu keelt 1,04%.

## Galerii

Blick auf Marloth Park.jpg
Crocodile Rier view.jpg
Zebras vor dem Haus.jpg
Giraffen in Lionspruit.jpg


## Viited
Saehammasfriis

**Saehammasfriis**, ka **saehammasornament** (saksa keeles *Sägezahnfries*, *Spitzzahnfries*, ka *Sägenzahnverzierung*, prantsuse keeles *dent-de-scie* , inglise keeles *sawtooth* või *indented moulding*, itaalia keeles *denti di lupo* 'hundi hambad') on ehisliist, mille ornamendi moodustavad ühest servast seotud ja ruumiliselt eenduvad, otsevaates saehambaid meenutavad kolmnurgad.

Levinud ornament romaani arhitektuuris ja romaanikalt gootikale üleminekustiili ehitistes, kaunistades katuse- ja vahekarniise hoonete välisseintel ja arkaadide kaari ning portaalide arhivolte, harvem talumeid või sambabaase. Portaalidel võib esineda koos siksakfriisiga. Motiiv esineb ka mujal, näiteks moodustab ta rikkaliku dekoori Ammani tsitadellis asuva Omaijaadide palee vastuvõtusaalis Jordaanias.

20. sajandi arhitektuuris on saehammasfriisi motiivi kasutatud *[[art déco]]* ja ekspressionistlikus stiilis ruumikujunduses ning ehitiste välisdekooris. Eesti arhitektuurist on parimad näited riigikogu hoone istungitesaali saehammaskarniis ja teravnurksete saehambamotiividega aknapalendid.

### Sõnavara
Seda ornamenti on nimetatud mõnes allikas koerahambafriisiks (*dog-tooth*) ja siksakfriisiks (*cheveron*).Metallehistöös (näiteks sõlgede, sõrmuste kaunistusena) kannab saehambataoline sakiline ornament nimetust *[[hundihammasornament]]*.

## Pildid

Fail:Percy-en-Auge église Saint-Gervais corniche.JPG|Püha Gervasiuse kiriku karniis Percy-en-Auge'is (Calvados, Normandia)
Fail:Surgères Notre-Dame-de-l’Assomption Façade occidentale 298.jpg|Saehammasornament lääneportaalil, Notre-Dame-de-l’Assomption, Surgères, Akvitaania
Fail:Echebrune 17 Chapiteau et pointes de diamant 2 2012.jpg|Kaks vastassuunalist saehammasfriisi karniisil, Échebrune'i Püha Peetruse kirik, Akvitaania
Fail:F07.Echebrune.0015.JPG|Konsoolist vasakul rosett saehammasmotiiviga, paremal ketasornamendiga, Échebrune'i kirik
Fail:F92.Aulnay.Langhauskapitelle.Elefanten.jpg|Aulnay Püha Peetruse kirik, saehammasfriis kapiteelide talumitel, Akvitaania
Fail:Santa Fosca (Torcello) Apsis.JPG|Saehammasfriis ja sakkfriis Torcello Santa Fosca kiriku apsiidil, Torcello, Veneetsia
Fail:Gonesse (95), église St-Pierre-et-St-Paul, détail du chœur (2).jpg|Saehammasfriis tugipiilaritel, Gonesse, Île-de-France
Fail:Inside the Umayyad Palace.JPG|Omaijaadide palee sisevaade, Amman, Jordaania
Fail:Exterior eagle detail of Federal Building and U.S. Courthouse, Binghamton, New York LCCN2010719327.tif|*Art déco* saehammasfriis föderaalkohtu hoonel Binghamtonis New Yorgis
Fail:PenobscotIndian1.jpg|Siksakornamendid *art déco* stiilis fassaadiskulptuuril, Penobscot Building Detroitis
Fail:Tallinn Parliament- 2008.JPG|Riigikogu istungitesaal, näha on laekarniis ja aknapalendid
Fail:Riigikogu sisehoov1.jpg|Saehammasfriis riigikogu hoonel välisseinal 


## Vaata ka
* Hundihammasornament
* Siksakfriis
* Sakkfriis
* Romaani arhitektuur
* *[[Art déco]]*
* Ekspressionism

## Viited
Amiga

**Amiga** on Commodore'i aastatel 1985–1994 toodetud personaalarvutite perekond. Pärast Commodore'i pankrotti jätkasid piiratumalt tootmist Escom AG (1995–1996) ja QuikPak (–u 1998).

Seeria esimene mudel Amiga 1000 tuli müügile 1985. aasta juulis, kuid tootmis- ja turundusprobleemide tõttu ei saavutanud see laiemat edu. Seeria suurima läbimüügiga mudeliks saanud Amiga 500 ilmus 1987. aastal ning osutus üheks 1980. aastate lõpu ja 1990. aastate alguse populaarsemaks koduarvutiks: seda müüdi ainuüksi 1991. aastal maailmas miljon tükki. 1990. aastal ilmunud A3000 pani aluse Amiga teisele põlvkonnale, kuhu kuulusid veel A500+ (1991) ja A600 (1992). 1992. aasta lõpus ilmus Amiga kolmas ja ühtlasi viimane põlvkond, mille populaarsemad arvutid olid A1200 ja A4000.

Amigad kogusid tuntust ja tähelepanu ka oma multimeedia- ja muusikaprogrammidega.

## Viited

## Kirjandus
* Maher, Jimmy (2012). *[https://books.google.ee/books?id=z-blqZH2gWwC&redir_esc=y The Future Was Here: The Commodore Amiga]*. MIT Press. ISBN 978-0-262-01720-6.

## Välislingid
* AmigaOS-i ametlik koduleht
Krasnõ Bor

**Krasny Bor** (valgevene keeles Красны Бор, valgevene-eesti transkriptsioonis **Krasnõ Bor**; vene keeles Красный Бор *Krasnõi Bor*) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. 

Linnaosa läbivad bussid ja trollid, aastaks 2030 kavandatakse sinna ka metroojaama rajamist.

Linnaosa koosneb kolmest mikrorajoonist. Haridust annavad üks keskkool ja üks gümnaasium. Linnaosa ehitus algas 1990. aastatel. Seda läbib suur veetrass, mis varustab veega ka Kuncaŭščyna, Sucharava ja Masiukoŭščyna linnaosa.
## Viited
Zahhad

**Zachad** (vene keeles *Zapad*, transkribeerituna **Zahhad**) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, linnaosa piiril asub ka kaks metroojaama.

Zachad koosneb tänapäeval neljast mikrorajoonist. Esimene mikrorajoon, mis Zachadi linnaossa rajati, kuulub tänapäeval aga hiljem rajatud Kuncaŭščyna linnaosa koosseisu. Tegemist pole tüüpilise magalaga, linnaosa lõunapoolsemas osas asub ka tööstuspiirkond, kus asuvad elektroonikatehased, lisaks asub seal haigla. Sinna kavandatud kino ja raamatukogu asemele rajati aga korterelamud. Haridust annavad seitse kooli.

2. mikrorajoonis asus Tallinna järgi nime saanud kauplus Tallin.

## Ajalugu

1827. aastal rajati endise Sucharava küla juurde metsapark, mille kesksel platsil asus itaalia skulptori Bernini loodud purskkaevu koopia (park asub tänapäeval Sucharava ja Zachadi linnaosa vahel). Linnaosa maad arvati Minski koosseisu 1970. aastate alguses, ehitustööd algasid seal 1978. aastal.

## Viited
Dambrovka

**Dambroŭka** (vene keeles *Dombrovka*, transkribeerituna **Dambrovka**) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad üksnes bussid.

Linnaosa koosneb neljast mikrorajoonist (puuduvad esimene ja teine). Seda hakati rajama 2000. aastal samanimelise varasema karjamõisa kohale. Algselt rajati sealsed mikrorajoonid Masiukoŭščyna linnaosa osana. Dambroŭka nimi võeti kasutusele 2006. aastal. Haridust annab üks keskkool. Linnaosa suurim probleem on teenuseid osutava infrastruktuuri puudumine või liig vähene ulatus, samas on sinna kavandatud suured hoovid, nii et erinevalt paljudest teistest Minski magalarajoonidest seal parkimisprobleeme ei esine.

## Viited
Hampton by Hilton

**Hampton by Hilton**, varem ka **Hampton Inn**, on Hilton Worldwide'i hotellibränd. 

Hamptoni nimega hotellid on peamiselt omatud ja opereeritud frantsiiside poolt, aga osad hotellid on omatud ja opereeritud Hilton Worldwide'i poolt. Hampton by Hilton on üks suuremaid hotellifrantsiise Ameerika Ühendriikides. Hamptoni frantsiisiga hotelle on maailmas kokku üle 2300 ja neid hotelle leidub peaaegu 20 riigis.
Hilton Garden Inn

**Hilton Garden Inn** on brändinimi hotellidele, brändinime omab Hilton Worldwide. Hilton Garden Inn-i brändinimi asutati 1996. aastal.
Kauge tänav (täpsustus)

**Kauge tänav** on tänav mitmes Eesti linnas ja alevikus:

* **[[Kauge tänav (Sonda)|Kauge tänav]]** Sonda alevikus
* **[[Kauge tänav|Kauge tänav]]** Tallinna linnas
* **[[Kauge tänav (Viljandi)|Kauge tänav]]** Viljandi linnas
Ronk (ajakiri)

**Ronk** : *perekonna ja noorsoo ajakiri*, oli meelelahutusajakiri, mis ilmus aastatel 1923–1927 Tallinnas. 

Ajakiri ilmus alapealkirjadega: 

* *Perekonna ja noorsoo ajakiri* (1925 nr. 29 – 1926 nr. 5);
* *Perekonna ajakiri* (1926 nr. 6 – 1927)

Ajakiri ilmus kaks korda kuus ja seda trükiti Tallinnas trükikojas Vaba Maa.

**Väljaandjad** 

* Aleksander Veiler 1923 – 1926 nr. 36
* Kirjastus "Bibliofiil" 1926 nr. 37 – 1927

**Vastutav toimetaja ja tegevtoimetajad**

* Helmi Jansen 1923 – 1926 nr. 36
* Hermann Jänes 1926 nr. 37 – 1927

**Kaastöölised**

* A. Blauhut
* Anton Hansen Tammsaare
* Evald Abram Jalak
* Hermann Jänes

Hilisem pealkiri oli Kodukolle (1927–1928).

## Viited
DoubleTree by Hilton

**DoubleTree by Hilton** on Ameerika hotellikett, mis on osa Hilton Worldwide´ist. Enamus DoubleTree hotellidest on omatud ja opereeritud frantsiiside poolt, aga osad DoubleTree hotellid on ka opereeritud Hilton Worldwide´i poolt. DoubleTree on alates 2007. aastast kõige kiiremini kasvav Hiltoni kaubamärk kinnisvara omanduste arvu poolest.
Aasia infrastruktuuriinvesteeringute pank

**Aasia infrastruktuuriinvesteeringute pank** (inglise keeles *Asian Infrastructure Investment Bank*; lühend **AIIB**) on rahvusvaheline arengupank, mille eesmärgiks on toetada taristuobjektide ehitust Aasia-Vaikse ookeani regioonis.

Panga loomise ettepaneku tegi 2013. aastal Hiina ning see asutati 22 Aasia riigi poolt 2014. aasta oktoobris.

## Välislingid
* AIIB koduleht
* Aasia riigid lõid uue maailmapanga, ärileht.ee, 24. oktoober 2014
Slovaki karst

**Slovaki karstimäestik** (slovaki *Slovenský kras*) on mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Matesova kalju (925 m). Mäestiku aladel asub Slovaki karsti rahvuspark.

Aastast 1995 on see koos Aggteleki karsti koobastega UNESCO maailmapärandi nimistus.

Selle territooriumil eristatakse mitmeid alampiirkondi. Selle loodepiirkonnas asub Jelšava karst (kõrgeim koht Slovenská kalju (622 meetrit), lõunaosa asub 230 meetrit üle merepinna), edelaosas asub Turňa nõgu (umbkaudu 180 meetrit üle merepinna), kus asuvad arvukad karstiallikad. Enamik neist on seotud läbiuuritud koopasüsteemidega, ent nõo põhjaosas asub 20 karstiallikat, mis on seotud tundmatute koopasüsteemidega.

Mäestiku lääneosas asub Koniarska planina (kõrgeim koht Veternik (610 meetrit), lõunaosa asub 210 meetrit üle merepinna), loodeosas Plešivská planina (kõrgeim koht Bučina (810 meetrit), lõunaosa asub 210 meetrit üle merepinna). Mäestiku keskosa moodustab Silická planina (kõrgeim koht piirkonna põhjaosas (610 meetrit, lääneosa asub 210 meetrit üle merepinna). Idaosas asub Zádielska planina (kõrgeim koht Grečov vrch (891 meetrit), lõunaosa asub 180 meetrit üle merepinna), kaguosas Jasovská planina (kõrgeim koht Vysoká (706 meetrit), lõunaosa asub 190 meetrit üle merepinna). Selles piirkonnas asub Jasovi koobas.

Ungari piiril asub Dolný vrch (kõrgeim koht Pavlovský vrch (611 meetrit), idaosa asub 190 meetrit üle merepinna). Teisel pool Ungari piiri jätkub see Alsó-hegy mäestikuna. Selles piirkonnas esineb ohtralt karri ja karstilehtreid, langatuslehtreid ja koopaid, mis on moodustunud Triiase lubjakividesse. Mäestiku kõrgeima osa moodustab selle põhjaosas asuv Horný vrch (kõrgeim koht mäestiku kõrgeim tipp Matesova kalju (925 meetrit), edelaosa asub 210 meetrit üle merepinna). Seal on selge kõrgusvööndilisus, kõrgemas osas on mägiaasad, allpool lehtmetsad, kõige alumises osas aga metsastepp. Ka seal esineb palju maapealseid karstivorme, sealhulgas karri ja karstilehtreid.

Mäestik on valdavalt kaetud lehtmetsadega, kus kasvavad tammed, pärnad ja pöögid. Piirkonnas on avastatud ligi 1300 karstikoobast. Tuntumad neist on Domica, Gombaseki koobas, Ochtinská aragoniidikoobas ja Krásna Hôrka koobas. Mäestikus elutsevad stepi-tuuletallaja, madukotkas ja kääpakotkas.

## Asend

Revúca kõrgustik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
* loodes Revúca kõrgustiku;
* põhjas Rožňava nõo ja Voloveci mäestiku;
* lõunas Lõuna-Slovaki nõo ja
* idas Košice nõoga.

## Viited

## Välislingid

* Infot piirkonna kohta; fotod (*tšehhi keeles*)
Riiklik leedu keele komisjon

**Riiklik leedu keele komisjon** (leedu keeles *Valstybinė lietuvių kalbos komisija*) on Leedu riiklik asutus, mis reguleerib leedu keelega seonduvat.

Komisjon loodi 1961 ja algul oli see Leedu Teaduste Akadeemia koosseisus. Nõukogude ajal tegutses komisjon lünklikult, sest pidevalt olid tülid võimuorganitega. 

Tänapäevane komisjon on taasasutatud Leedu seimi eestvõttel.

## Välislingid
*Koduleht
Rožňava nõgu

**Rožňava nõgu** (slovaki *Rožňavská kotlina*) on maastikuregioon Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Mních (654 m), madalamad alad (225 m) jäävad aga Sajó kallastele. Nõo keskosas asub Rožňava linn.

## Asend

Rožňava nõgu piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
* loodes Revúca kõrgustiku,
* kirdes Voloveci mäestiku ja
* lõunas Slovaki karstiga.

## Viited

## Välislingid
Norberto Ramírez

**Norberto Ramírez Áreas** (1800 León – 1856 León) oli Nicaragua poliitik ja jurist, aastail 1849–1851 Nicaragua ülemdirektor.

Norberto Ramíreze tütar oli Mercedes Ramírez de Meléndez.

1840. aastal toimus Kesk-Ameerika Liitvabariigi San Salvadori garnisonis ülestõus, mida juhatas Francisco Malespín. See sundis liitvabariiki esindava ülemdirektori Antonio José Cañase ametist lahkuma. Malespín lootis sellega ise piirkonnas võimule tõusta, jättes Cañase võimule üksnes nimeliselt, ent tekkinud võimuvaakumis sai uueks ülemdirektoriks hoopis Norberto Ramírez. Tema võimuloleku ajal toimus Petronilo Castro juhitud indiaanlaste ülestõus. 7. jaanuaril 1941 andis ta võimu üle Juan Lindole, kellest sai riigi esimene president.

Norberto Ramíreze tütar oli Mercedes Ramírez de Meléndez, kahe hilisema El Salvadori presidendi, Jorge Meléndeze ja Carlos Meléndeze ema.

Kui Nicaragua ülemdirektor José María Guerrero oli sunnitud terviseprobleemide tõttu ametist lahkuma, määras ta enda asemele Bernardo Toribio Terán Prado. Märtsis määras parlament Teráni asemel kohusetäitjaks José Benito Rosalese, kes oli ametis uute valimisteni. Valimised võitis Norberto Ramírez, kelle võimuloleku ajal sõlmisid USA ja Suurbritannia lepingu Nicaragua kanali ehitamiseks. Lepingu sõlmimisel oli kohal ka Ramírez. Hiljem andis see leping USA-le aluse Nicaragua sisepoliitikasse sekkumiseks.

## Viited
Masjukovštšõna

**Masiukoŭščyna** (vene keeles *Masjukovštšina*, transkribeerituna **Masjukovštsõna**) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, selle põhjapiiril asub ka  aastal 1951 avatud Masiukoŭščyna raudteepeatus.

## Ajalugu

Linnaosa rajati varasema Masiukoŭščyna küla kohale. Küla kujunes tatarlase Ibrahimi poolt aastal 1589 ostetud maadele, mis ta hiljem oma poegade vahel ära jagas. Küla läks tema pojale Musale ja poja nimest kujunes ka selle valgevenekeelne nimekuju.

XIX sajandi keskpaigas leiti sealse mõisa varemetest (tõenäoliselt kunagistest kirikuruumidest) XIV sajandist pärinev Minski evangeeliumiks nimetatud käsikirjaline piiblifragment.

1941. aastal asutati külla koonduslaager Stalag 352 filiaal, mis hakkas tegutsema endise Nõukogude sõjaväeosa territooriumil. Seal hukkus ligi 9000 inimest, laagri territooriumile on rajatud väike memoriaalkompleks.

Sõja lõppedes jätkas sealne sõjaväeosa tegevust. Hiljem seda laiendati, sinna rajati sõjaväelinnak, loodi ka ettevõtteid, kus sõjaväelaste pered said töötada.

Minskiga liideti küla alad 1970. aastal, osalt ka 2004. aastal.

## Viited
Kuntsavštšõna

**Kuncaŭščyna** (vene keeles *Kuntsevštšina*, transkribeerituna **Kuntsavštšõna**) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. 

Linnaosa läbivad bussi- ja trolliliinid, linnaosa piiril asub kaks metroojaama (Kamiennaja Horka ja Kuncaŭščyna metroojaamad).

Kuncaŭščyna koosneb tänapäeval kahest mikrorajoonist. Neist esimene rajati algselt Zachadi linnaosa arendamisel, ent tänapäeval kuulub see hiljem rajatud Kuncaŭščyna koosseisu. See piirkond kavandati eksperimentaalrajoonina, kuhu pidi rajatama eri kõrgusega maju, mis tuli sealse ebatasase maastiku tõttu rajada mitme tiivaga ja keerukate põhiplaanidega. Ehitust alustati 1980. aastatel, mil ehitusettevõtted ei olnud eksperimenteerimisest huvitatud, ka polnud toona piisavalt raha sinna kavandatud majade varustamiseks uute tehnoloogiatega. Nii sai Kuncaŭščynast tavaline magalarajoon, mille hooned ehitati tüüpprojektide järgi. Haridust annavad kolm keskkooli, kaks gümnaasiumi ja laste muusikakool.

## Viited
Kirjutamistõrge

**Kirjutamistõrge** (inglise keeles *writer's block*) on seisund, milles autor kaotab võime luua uusi teoseid või tema loomingulisus pidurdub. Kirjutamistõrgete raskusaste varieerub tugevalt, see võib ulatuda raskustest uute algupäraste ideede leidmisel kuni aastaid kestva loomevõimetuseni. Kirjutamistõrkeid on loojatel ette tulnud kogu kirjanduse ajaloo vältel. Valdavalt kasutatakse terminit "kirjutamistõrge" otseselt kirjutamise ning seejuures enamasti ilukirjanduse kontekstis, kuid sama nähtus esineb ka teistel loomealadel, näiteks muusikas ja kujutavas kunstis.

Kutselistest autoritest on kirjutamistõrgete käes kannatanud näiteks kirjanikud F. Scott Fitzgerald ja Joseph Mitchell, koomiksite autor Charles M. Schulz, helilooja Sergei Rahmaninov ja laulukirjutaja Adele. Sellealaste teadusuuringuteni jõuti 1970. aastate lõpus ja 1980. aastatel. Sellastes uuringutes valitsesid protsessuaalne ja postprotsessuaalne paradigma, mistõttu keskenduti peamiselt kirjutamisprotsessile. Kirjutamistõrgete esimese teadusliku kirjelduse andis 1947. aastal psühhoanalüütik Edmund Bergler. Samas on mitmed silmapaistvad kirjanikud kannatanud kirjutamistõrgete all ammu enne Bergleri kirjeldust, näiteks Herman Melville, kes mõni aasta pärast "Moby Dicki" lõpetamist loobus romaanikirjutamisest sootuks.

## Põhjused
Kirjutamistõrgetel võib olla mitmesuguseid põhjusi. Osa neist on loovusprobleemid, mis on seotud autori enda loominguga. Kirjanik võib kaotada loomingulise inspiratsiooni, teda võivad häirida välised sündmused. Sellist olukorda on kirjanduslikult kujutatud George Orwelli romaanis "Keep the Aspidistra Flying", mille peategelane Gordon Comstock püüab asjatult lõpetada eepilist poeemi, mis kirjeldab üht päeva Londonis: "Õigupoolest oli see tema jaoks liiga suur. See ei olnud kunagi tõeliselt edasi liikunud, üksnes pudenes laiali kildudeks."

Tõrked võivad tuleneda ka häirivatest asjaoludes autori elus või töös nagu haigused, depressioon, eraeluliste suhete katkemine, rahamured või läbikukkumistunne. Juba surve loomingu tootmiseks võib kirjutamistõrkele kaasa aidata, eriti kui see sunnib autorit töötama vastu oma loomupäraseid kalduvusi (näiteks tähtajaks, sobimatus stiilis või žanris). Kirjutamistõrkeni võib viia ka surve, mis tuleneb eelnevast suurest edust.

## Tühja lehe sündroom
Tühja lehe sündroom sarnaneb kirjutamistõrkega, ehkki ei ole rangelt psühholoogiline termin. See võib esineda igal ajal, sõltumata varasemast loomingulisest edust. Sündroom võib olla kirjanike jaoks eriti häiriv ning takistada uute teoste loomist pikka aega. Sellega toimetulekuks kasutatakse mitmesuguseid strateegiaid: konkreetsest teosest distantseerumine, teiste raamatute lugemine ja enese kirjutama sundimine sõltumata tulemusest. Tühja lehekülje sündroomi vältimiseks on kõige parem, kui juba kirjutama asudes on olemas idee, ning hoidutakse prokrastineerimisest, kuna stress vaid süvendab tühja lehekülje sündroomi.

## Viited

## Välislingid
* 
* Ledoux, Denis, Don't Let Writer's Block Stop You
* What is Writers Block
* Cartoon strip ''Writer's Block'' at FLIP Animation Magazine
* 101 Techniques to Overcome Writer's Block Used by Writers
Lazdijai rajoon

**Lazdijai rajoon** on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Alytuse maakonna aladel. Rajoon piirneb läänes Poola ja lõunas Valgevenega.

Rajooni pindala on 1309 km². 2017. aasta seisuga elas seal 19 827 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piirides on aastast 1999, mil osa sellest eraldati Druskininkai omavalitsuse moodustamiseks. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Būdvietise, Kapčiamiestise, Krosna, Kučiūnai, Lazdijai, Noragėliai, Seirijai, Šeštokai, Šlavantai, Šventežerise ja Veisiejai vald. Omaette linnavalla moodustab veel Lazdijai linn.

Halduskeskus on Lazdijai linn. Tähtsamad asulad on Veisiejai linn ning Kapčiamiestise, Krosna, Rudamina, Seirijai, Šeštokai ja Šventežerise alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,1% leedulased, 0,84% venelased, 0,34% poolakad, 0,09% ukrainlased ja 0,06% valgevenelased, 0,55% oli teistest rahvustest.

Rajooni suurimad jõed on selle idapiiril voolav Nemunas ja selle lisajõed Baltoji Ančia ning Seira. Seal on 152 järve, millest suurimad on Metelys, Dusia, Seirijis ja Galstas. Veel kuuluvad suuremate järvede hulka Veisiejis ja Ančia järv, mis on saavutanud aga oma praegused mõõtmed ülespaisutamise teel. Rajooni territoorium jääb osaliselt Veisiejai regionaalpargi territooriumile, osaliselt aga Meteliai regionaalparki. Osa rajoonist kuulub ka Dzūkija rahvusparki, rajoonis asub Žuvintase biosfäärikaitseala.

Didysis_Širvinto_ąžuolas,_kamienas.JPG|Širvintase suur tamm
Drevėtasis_Širvinto_ąžuolas.JPG|Širvintase õõnes tamm
Paveisiejai,_pušis.JPG|Paveisiejai mänd
Paveisiejų_ąžuolas.JPG|Paveisiejai kolmeharuline tamm
Taikūnų_pušis.JPG|Taikūnai mänd
VainežerioParkas.JPG|Vainežerise mõisa park
Veisiejų_parkas,_liepų_ratas.JPG|Veisiejai mõisa park
Kučiuliškės_draustinis.jpg|Kučiuliškėse kilpkonnade kaitseala
Kauknorėlis.jpg|Kauknorėlise järv


## Viited

## Välislingid

* Rajooni koduleht (*leedu keeles*)
Jatvingid

**Jatvingid** oli balti hõim, kes asustas Grodno, Lomža ja Suvalki vahelist ala. Jatvingid rääkisid jatvingi keelt. Nende arv ulatus hinnanguliselt 50 000 inimeseni. 

Jatvingid jagunesid neljaks hõimuks. Czarna Hańcza jõe ümbruskonnas elasid nn pärisjatvingid, neist edelas elasid polleksaanid (nende järgi on nime saanud tõenäoliselt nii Podlasie kui ka Polesje), ida pool dainavalased ja põhjas Šešupė ülemjooksul sūduvalased.

Kroonikates mainitakse jatvinge esimest korda aastal 983. 1009. aastal üritas Bruno Querfurtist jatvinge ristida, ent ebaõnnestunult.

10. sajandil alustasid jatvingite maade alistamist nii nende naabruses elavate idaslaavi ja lääneslaavi hõimude valitsejad, hiljem ka germaanlastest ristisõdijad. 1248. aastal kaotasid jatvingid ühe oma tähtsama kindluse Drohiczyni. Tähtsaks jatvingite pealikuks kujunes Skomand, kes juhtis sõjaväge nii Pinski kui ka Chełmno vastu, ent alistus hiljem ristisõdijatele. Aastail 1277–1283 juhatas ta ristisõdijate retki jatvingite maale, mille tagajärjel osad neist alistusid ja küüditati Sambijasse, teised suundusid aga sõjapealik Skurda juhatusel elama Leedu suurvürstiriiki. Aastail 1283–1422 oli endine jatvingite asuala sisuliselt inimtühi. Jatvingid kadusid 14. sajandi alguseks.

## Viited

## Välislingid
Aleksander Walmann

**Aleksander Walmann Åsgården** (sündinud 12. jaanuaril 1986) on Norra laulja. 
2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Grab the Moment", mis kogus finaalis 158 punkti ja saavutas 10. koha.

## Viited
Esimene Eesti Kinnituse Selts

**Esimene Eesti Kinnituse Selts** (lühend **EEKS** või **Eeks**) oli 1866-1932 tegutsenud Eesti kindlustusselts. 

EEKS asutati 1866 nime all *Tallinna Vastastikune Kinnitusselts*.  „Tallinna Alewite Wastastikune Tulekinnituse Seltsi" põhikiri  kinnitati 11. juulil 1866 siseministri poolt. 

16. detsembril 1866 peeti Tallinna börsisaalis 35 majaomaniku osavõtmisel seltsi avamiskoosolek, kus asutaja Harju  mangerihti sekretär  R. Siegel uue seltsi ühistegelise iseloomu ära tähendas järgmises avamiskõnes: „Kasu, mis meie uus selts Tallinnas peab tooma, on vist meil kõigil selge. Mitte üksnes see, et nüüd kindlustusmaksud majade pealt senistest poole odavamad tulevad ja suur hulk raha, mis kindlustustega Tallinnast iga aasta välja läks, tulevikus meie linna alles jääb, vaid niisugune ühing arendab ja kasvatab ka üldsuse huvidest arusaamist, mille mõjul meie linnas viimaseil aastail palju rõõmuäratavaid ettevõtteid ellu on tõusnud. Nüüdsest peale võtab iga selle seltsi liikmeks astunud majaperemees üldsuse kui ka oma isiklikkudes huvides mitte ainult oma enese maja, tulekahju ärahoiu sihil, oma iseäralise hoole alla, vaid vaatab ka oma seltsimehe maja

1868.–1882. aastal asus Tallinna Vastastikuse Kinnitusseltsi kontor Tatari tänav 15 (praeguseks lammutatud) hoones.

1919 nimetati kindlustusselts ümber **Esimeseks Eesti Kinnituse Seltsiks**. ja  jätkas tegevust üleriigilisena. Esindus asus ka Tartus, Suur-Turg 1.

1932. aastal ühinesid EEKS ja Kinnisvaraomanikkude Kinnitusselts Maja, misjärel moodustati Esimene Eesti Kindlustuse Selts Maja (lühendatult Eeks-Maja).

## Viited
Esimene Eesti Kindlustuse Selts Maja

**Esimene Eesti Kinnituse Selts Maja** (lühendatult **EEKS-MAJA** või **Eeks-Maja**) oli aastatel 1932–1940 tegutsenud Eesti kindlustusselts.

EEKS-Maja asutati 1932. aastal, kui ühinesid Esimene Eesti Kinnituse Selts (EEKS) ja Kinnisvaraomanikkude Kinnitusselts Maja.

1936. aasta 22. aprillil vastu võetud kindlustusasutuste seadusega nimetati ülemaalised kindlustusühistud ühistegelikeks kindlustusseltsideks. Seadusega anti neile õigus tegutseda kogu riigis kõikidel kindlustusaladel nii otse- kui ka edasikindlustuses, kui nende põhikapital oli vähemalt 50 000 krooni.

Ühistegelik Kindlustusselts „Eeks-Maja” natsionaliseeriti 1940. aastal.

## Viited
Krosna

**Krosna** on alev Leedus Lazdijai rajoonis, Krosna valla halduskeskus. Alev asub Alytus-Kazlų Rūda raudtee ääres, selle territooriumile jäävad tänapäeval suletud Krosno ja Krosno II raudteepeatused.

Krosnas on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1842. aastal valminud katoliku kirik.

## Ajalugu

Krosnat on esmamainitud XVI sajandil (*Krasnica*). 1602. aastal kasutati esimest korda nime Krosna. 1650. aastal hakati ehitama esimest kirikut, 1688. aastal rajati küla juurde mõis. 1760. aastal moodustati Krosno ümber kihelkond.

Aleviks kujunes Krosna XIX sajandil, mil seda hakkas läbima Alytuse ja Marijampolė vaheline maantee; aastal 1897 valmis veel raudtee, mis viis Alytusest Suwalkisse.

Teise maailmasõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Krosna kohaliku kolhoosi keskasulaks.

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Kinnisvaraomanikkude Kinnitusselts Maja

**Kinnisvaraomanikkude Kinnitusselts Maja** oli Eesti kindlustusselts, mis tegutses aastatel 1928–1932. 

1932. aastal Kinnisvaraomanikkude Kinnitusselts Maja ja Esimene Eesti Kinnituse Selts (EEKS) ühinesid, misjärel moodustati Esimene Eesti Kindlustuse Selts Maja (lühendatult Eeks-Maja).

## Viited
Kjetil Mørland

**Kjetil Mørland** (sündinud 3. oktoobril 1980) on Norra laulja.

2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat koos Debrah Scarlettiga, kus nad saavutasid looga "A Monster Like Me" 8. koha.

2013. aastal andis ta välja EP "Mørland" ja 2016. aastal stuudioalbumi "Make a Sail".

2020. aastal võitis ta kaasautorina Norra eelvooru MGP-d teist korda looga "Attention", mida esitas Ulrikke. See lugu Eurovisiooni lõppvõistlusele ei jõudnud kuna koroona tõttu jäi laulukonkurss ära. 

2023. aastal osaleb kaasautorina Eesti Laul 2023 konkursil looga "House Of Glass", mida esitab Janek.

## Viited
Asundusnõukogu

**Asundusnõukogu** oli aastail 1937–1940 Põllutööministeeriumi juures tegutsenud kolleegium, mis tegeles asundusega seotud küsimustega. 

Asundusnõukogu ülesanded olid:
*varade omandamise otsustamine väärtuses üle 3000 krooni;
*asundamiskavade kinnitamine;
*toetussummade määramine asundamistööde teostamiseks;
*maasaajate valiku ettepanekute läbivaatamine;
*maakohtade müügitingimuste määramine,
*Asundusameti eelarve ja aruande ning asundustegevusse puutuvate seaduste, määruste ja juhtnööride kavade läbivaatamine ja neis asjus seisukoha avaldamine põllutööministrile.

Asundusnõukogu koosnes 7 liikmest, kes kinnitati ametisse Vabariigi Presidendi poolt kandidaatidest, kellest 2 esitati Põllutööministeeriumi, 1 Majandusministeeriumi, 1 Sotsiaalministeeriumi, 1 Põllutöökoja, 1 Maatööliste ja Väikemaapidajate Koja ja 1 Eesti Maapanga poolt. Nõukogu esimehe määras Vabariigi President nõukogu liikmete hulgast. Nõukogu koosolekutest võttis osa sõnaõigusega Riigikontrolli esindaja.

Nõukogu esimees oli August Lepik. 

## Vaata ka
*Asundusseadus

## Viited
Auhinnatöö

**Auhinnatöö** on enamasti ettemääratud teemal kirjutatud uurimus auhinna taotlemiseks; ka see uurimus, mis on auhinna võitnud.

Auhinnatööde traditsioon algab 1921 Tartu ülikoolist. Ülikoolis taheti selliste konkurssidega muu hulgas äratada üliõpilastes huvi teadusliku töö vastu. Kõige parematele auhinnatöödele määras ülikool preemiad suurusega 5000 marka (I koht), 3000 marka (II koht) ja kiituskiri (III koht).

## Viited
Katarina Baer

**Katarina Baer** (sündinud aastal 1969) on baltisaksa-soome päritolu soome ajakirjanik.

Ta on olnud ajalehe Helsingin Sanomat ajakirjanik.

Ta on kirjutanud raamatu oma vanaisast Gerhard Baerist "Nad olid natsid".

## Isiklikku
Tema vanavanaisa Karl Ferdinand Baer oli Ruhja koguduse õpetaja, isapoolse vanaisa emapoolne vanaisa Johann Georg Schwartz noorem oli Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja.
Balti Päästeselts

**Balti Päästeselts** **AS** oli alates 1918. aastast tegutsenud aktsiaselts, mis tegeles Läänemerel merepääste ja rannasõiduga.

1918. aastal nimetati Vene-Balti Päästeselts ümber Balti Päästeseltsiks. Alates 1881. aastast tegutsenud Vene-Balti Päästeseltsi järglane Balti Päästeselts jätkas päästetöödega kommertsalusel. Seltsi kasutada oli 12 erinevat pääste- ja abilaeva. 

1918. a. alustati Eesti sadamate basseinide puhastamiseks sõja käigus uputatud laevade ülestõstmist Tallinna ja Pärnu sadamas. 1919. a. 1919. a. päästeti Briti lennukikandja Vindictive tehti 18 päästetööd, 10 tuukritööd ja 10 pukseerimist. 

Kuni 1921. aastani tegeles selts ainult merepäästetöödega. Seoses Eesti iseseisvumisega jäi päästetöid vähemaks. Ühtlasi oli kulukas pidada üleval suhteliselt suurt laevastikku. Osa alustest müüdi Lätti, pärast seda kuulusid 1923. aastast seltsi päästelaevade hulka Meteor, Gladiator, Karin, Micheline, Neptun ja Solid, lisaks pukserid Ingeborg, Elbe ja Tõll. 

Eesti vabariigi iseseisvudes asutati Balti Päästeseltsi juurde rannasõiduliinide osakond, mis hoidis käigus riigisiseseid laevaliine. 1921. a. osteti reisi-kaubaaurik Grenen ja 1922. a. aurik Eestimaa. 1924. a. asuti teenindama rannasõiduliine, 1926. a. võeti rendile ka seni saarte ja randadega ühendust pidanud aurikud Endla, Kungla ja Traali ning osteti reisilaev Dagmar. Kõik lisandunud laevad rakendati rannasõiduliinide teenindamiseks. 

1930. aastatel müüdi seltsi aktsiad Soome päästeseltsi Neptun osanikele. Samal ajal vähenes ka kauba- ja reisijateveo maht saarteliinidel ja seltsi tegevust hakati koomale tõmbama. 1929. a. müüdi soomlastele päästeseltsi laev Neptun, 1937. a. Gladiator ja 1939. a. Solid. 

Alates 1937. a., kui vanametalli hinnad olid märgatavalt tõusnud, alustati üles tõstetud vrakkide lammutamist ja vanametalli realiseerimist. 1938. a. rannasõiduliinide osakond likvideeriti ja rannasõiduks kasutatud aurikud müüdi laevafirmale G. Sergo & Ko. 1940. a. 

Uue valitsuse võimuletulekuga 1940. a. lõpetati Balti Päästeseltsi tegevus ja natsionaliseeriti seltsi allesjäänud varad. Suuremad päästelaevad anti Punalipulise Balti Laevastiku koosseisu. 1941. a. hukkus kokkupuutel miiniga päästelaev Karin. Pärast Teise maailmasõja lõppemist olid päästeseltsi mitmed alused endiselt rivis. Seltsi lipulaev Meteor tegeles päästetöödega kuni 1958. aastani, Micheline töötas pärast sõda Tallinna sadamas 1960. aastateni Võru nime all. 

## Viited