open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Korrapärane tetraeeder

**Korrapärane tetraeeder** ehk **korrapärane nelitahukas** ehk **regulaarne nelitahukas** on korrapärane hulktahukas, millel on neli võrdkülgse kolmnurga kujulist tahku ja mille igast tipust lähtub kolm serva. Korrapärane tetraeeder on üks korrapärastest püramiididest. Süsiniku aatomid moodustavad teemandi kristallvõres korrapärase tetraeedri kujundeid. 

Kui kuubi vastaskülgede ristiasuvad diagonaalid kuubi nurkadest omavahel ühendada, võib kuubi sees näha tetraeedrit. Sellise tetraeedri ruumala on kolmandik kuubi ruumalast. Nii saab tetraeedri ruumala arvutada, leides esmalt kuubi ruumala, milles tetraeeder asub, ning jagada see kolmega.
Kuup

----

**Kuup** on korrapärane kuustahukas, üks viiest korrapärasest hulktahukast. Kuubi tahkudeks on kuus ruutu, sel on 12 serva ja 8 tippu. Igas tipus kohtuvad kolm tahku. Kuup on heksaeedriliselt sümmeetriline. Kuupi nimetatakse ka heksaeedriks.

Kuup on kolmemõõtmeline, selle analoogi neljamõõtmelises eukleidilises ruumis nimetatakse tesseraktiks, n-mõõtmeline kuup on hüperkuup.

## Vaata ka

* Ühikkuup on ühikulise servapikkusega kuup
* Risttahukas
* Korrapärane tetraeeder
* Kristallstruktuur  (teemandi kristallvõre kuju)
* A4 formaat

## Viited
Korrapärane oktaeeder

**Korrapärane oktaeeder** ehk **korrapärane kaheksatahukas** ehk **regulaarne kaheksatahukas** on hulktahukas, millel on 12 serva ja kaheksa võrdkülgse   kolmnurga kujulist tahku ning kuus tippu ja igast tipust lähtub neli serva.
Korrapärane dodekaeeder

**Korrapärane dodekaeeder** ehk **korrapärane kaksteisttahukas** ehk **regulaarne kaksteisttahukas** on hulktahukas, millel on 12 korrapärase viisnurga kujulist tahku ja 20 tippu, 30 serva ning igast tipust lähtub kolm serva.

## Vaata ka
* Megaminks
Piacenza

**Piacenza** on linn Itaalias Emilia Romagna maakonnas, Piacenza provintsi halduskeskus.

## Ajalugu

Piacenza asutasid 218 eKr (legendi järgi 31. mail) roomlased; linna toonane nimi oli *Placentia*. Samal aastal võitis Hannibal linna lähedal Trebbia lahingu, kuid Piacenza suutis puunia vägedele vastu seista. Järgmistel aastatel linna ümbrus kuivendati ja rajati jõesadam. Oma asendi tõttu Po jõe ääres sai sellest Emilia tasandiku kaitse seisukohalt olulise tähtsusega garnisonilinn. Piacenza sai ka vilja ja villa tootmise keskuseks.

Pärast (ja isegi enne) Rooma riigi langust rüüstati Piacenzat korduvalt, ent alati kosus ta ruttu. Ta kuulus Bütsantsile, Lombardiale (pealinnana), frankidele ja Püha Rooma riigile. 1095 kuulutati Piacenzas välja Esimene ristisõda. 1126. aastast oli Piacenza vabalinn ja Lombardia Liiga tähtis liige. Põllumajandus ja kaubandus tegid Piacenzast maailma ühe rikkama linna.

1313–1447 kuulus Piacenza Milano Viscontidele, kuni 1499 Sforzadele. Gian Galeazzo Visconti tõi Piacenzasse Pavia ülikooli. 1521. aastani kuulus Piacenza Prantsusmaale ja 1545. aastani Paavstiriigile. Seejärel moodustati Parma hertsogiriik. 1802 liitis Napoleon Piacenza Prantsusmaaga, 1816–1847 kuulus ta Austriale, seejärel liideti rahvahääletuse otsusel Sardiiniaga, mida loetakse Itaalia ühendamise alguseks.

## Vaatamisväärsused
Piacenza linnakeskuses on siiani tajutav Rooma-aegne tänavaplaan. Hulgaliselt hooneid on säilinud keskajast ja renessansist. 

* Raekoda (*Il Gotico*) – punastest tellistest Lombardia gooti stiilis loss 13. sajandist.
* Toomkirik – selle ehitust alustati 1222. aastal ja selle kellatorn on 14. sajandist.

## Viited

## Välislingid
* Piacenza valla koduleht (*itaalia keeles*)
Korrapärane ikosaeeder

**Korrapärane ikosaeeder** ehk **korrapärane kakskümmendtahukas** ehk **regulaarne kakskümmendtahukas**  on hulktahukas, millel on 20 võrdkülgse kolmnurga kujulist tahku, 30 serva ja 12 tippu ning igast tipust lähtub viis serva.
Adam Małysz

**Adam Henryk Małysz** (sündinud 3. detsembril 1977 Lõuna-Poolas Wisłas) on Poola endine suusahüppaja.

Małysz on neljakordne olümpiamedalist ja neljakordne maailmameister. Ta on ainus, kes võitnud maailma karika suusahüpetes kolmel järjestikusel aastal (2001–2003), ja ainus, kes võitnud Holmenkolleni suusafestivali viis korda kokku (1996, 2001, 2003, 2006 ja 2007). 2007 võitis ta maailma karika neljandat korda; peale tema on samuti neli maailma karikat võitnud, on Matti Nykänen. 2001 pälvis ta Holmenkolleni medali.

Ta on valitud neli korda Poola aasta parimaks sportlaseks, nimelt nendel aastatel, mil ta maailma karika võitis.

Ta on suusahüpetes tulnud 39 korda Poola meistriks. Tema käes on Poola rekord suusalennus (230,5 m) ja maailmarekord suurel mäel (151,5 m 2001. aastal Willingenis).

3. märtsil 2011 teatas ta, et lõpetab pärast hooaja lõppu suusahüppajakarjääri.

Pärast karjääri lõppu hakkas ta tegelema autoralliga. Ta osaleb muu hulgas 2012. aasta Dakari rallil.

## Saavutused
### [[Olümpiamängud]]el
* 2002  Salt Lake Citys
**  hõbemedal suurel mäel (K120)
**  pronksmedal normaalmäel (K90)
* 2010  Vancouveris 
**  hõbemedal normaalmäel
**  hõbemedal suurel mäel

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
* 2001  Lahtis 
**  **maailmameister** normaalmäel (K90)
**  hõbemedal suurel mäel (K116)]
* 2003  Val di Fiemmes
**  **maailmameister** suurel mäel (K120)
**  **maailmameister** normaalmäel (K95)
* 2007  Sapporos 
**  **maailmameister** normaalmäel (K90)

### [[Nelja hüppemäe turnee]]
* **1. koht: 2000–2001** 
* 3. koht: 2002–2003

### [[Maailma karikavõistlused suusahüpetes|Maailma karikasarjas]]

Małysz hakkas maailma karikasarja etappidel osalema 1995. Esimest korda jõudis ta esikolmikusse 18. veebruaril 1996 USA-s Iron Mountainis. Esimese MK-etapi võitis ta 17. märtsil 1996 Oslos (Holmenkollenis).

Małysz võitis 2001–2003 ja 2007 maailma üldkarika suusahüpetes.

Małysz on osalenud 13. veebruari 2010 seisuga maailma karikasarja etappidel 319 korda ja jõudnud esikolmikusse 79 korral. 38 etappi on ta võitnud. 13. veebruari 2011 seisuga on ta võitnud 39 etappi ja tulnud esikolmikusse 92 korda. Etapivõitude arvult edestab teda üksnes Matti Nykänen (46) ja esikolmikukohtade arvult üksnes Janne Ahonen (108).

## Isiklikku

Adam Małysz on 169 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 53 kg.

Ta on abielus Izabelaga. Neil on tütar Karolina.

## Viited

## Välislingid

*Adam Małyszile pühendatud blogi poola keeles
*
Torishima

**Torishima** on vulkaan samanimelisel saarel Izu saarestikus. Kõrgus 394 meetrit.

## Välislingid
*Fotod
Maio

**Maio** on saar Atlandi ookeanis, üks Roheneemesaartest. Saar on Tuulealustest saartest kõige idapoolsem. Asub Boa Vista saarest lõunas ja Santiago saarest idas. Kuulub Cabo Verdele.

Pindala 269 km&sup2;. Saar on künklik, kõrgus kuni 436 meetrit. Maio on tuntud rohke metsa poolest, mis pole Roheneemesaartel tavaline. Saare põhjaosas asuv Terra Salgadas on soolaga kaetud tasandik. 

Saare peamine asula on 3000 elanikuga (2005) Vila do Maio, mille lähedal paikneb lennujaam. Kogu saarel elas 2005. aastal umbes 5400 inimest.

Maio saar on nimetatud selle avastamise päeva auks, mis oli 1. mai aastal 1460.


Image-Locator map of Maio, Cape Verde.png|Maio asukoht saarestikus
V DSC00097.JPG|Vaade õhust
Rudolf von Rheinfelden

**Rudolf von Rheinfelden** (u 1030 &ndash; 15. oktoober 1080) oli Švaabimaa hertsog 1057&ndash;1079 ja Saksa vastukuningas 1077&ndash;1080.

Rudolf kasutas 1057. aastal ära Saksa kuninga Heinrich IV alaealisust ning röövis tema õe Matilda. Seetõttu pidi kuningas talle andma nii Švaabimaa hertsogkonna kui ka oma õe temaga naitma. Alguses toetas Rudolf Heinrichit, kuid kui puhkes investituuritüli paavstiga, otsustas Rudolf seda ära kasutada ning lasi ennast 1077 vastukuningaks valida. Ta lubas paavstile kõiki järeleandmisi, et see teda tunnustaks. 1080. aastal paavst tegigi seda ning pani Heinrichi taas kirikuvande alla. Kuid Saksamaal oli toetus siiski pigem Heinrichi poolel ja nii suutis too Rudolfit mitmes lahingus 1079. aastal lüüa. 1080. aastal kaotas Rudolf lahingus parema käe ning suri peagi pärast seda. Švaabimaa oli juba 1079. aastal antud Heinrichi liitlasele Friedrich von Hohenstaufenile.
Konrad (Itaalia kuningas)

**Konrad** (12. veebruar 1074 Hersfeldi klooster &ndash; 27. juuli 1101 Firenze) oli keiser Heinrich IV poeg, Itaalia kuningas 1093&ndash;1098 ja Saksa kuningas 1087&ndash;1098.

Heinrich lasi Konradi juba alaealisena Saksa kuningaks valida, et kindlustada talle pärimisõigus. Kuid 1093 läks Konrad üle paavstimeelsete poolele ning reetis isa, lastes end Itaalia kuningaks nimetada. Konrad tõstis 1095 paavstiks Urbanus II ning too kinnitas, et kroonib ta peagi keisriks. Seetõttu pidi Heinrich 1098 oma vanima poja pärimisõigustest ja tiitlitest ilmajäetuks kuulutama ning määras oma pärijaks ja järgmiseks Saksa kuningaks teise poja Heinrichi. Konrad jäi koos paavsti toetajatega Itaaliasse ning suri kõigest 27-aastaselt Firenzes.
Ferdinand IV

**Ferdinand IV** (8. september 1633 – 9. juuli 1654) oli Habsburgide dünastiast pärinev Böömimaa, Ungari ja Saksa kuningas. Ta oli Ferdinand III poeg.

Ferdinand kuulutati isa soovil juba tolle eluajal nii Böömimaa kuningaks (1646), Ungari kuningaks (1647) kui ka Saksa kuningaks (1653), et kindlustada troonijärglust. Kuid vaid aasta hiljem suri Ferdinand IV ootamatult ning ei saanudki seetõttu kunagi tegelikult võimule. Trooni päris hoopis tema noorem vend Leopold.
Heinrich von Hohenstaufen (Saksa kuningas)

**Heinrich (VII) Hohenstaufen** (1211&ndash;1242) oli keiser Friedrich II poeg ning Saksamaa kuningriigi kaaskuningas 1220&ndash;1235 ja Sitsiilia kuningas.

Heinrich oli Saksa-Rooma keiser Friedrich II ja Aragóni Constanza poeg. 1212. aastal lasi isa Friedrich II Rooma paavstil Heinrichi Sitsiilia kuningaks kuulutada. 

1217. aastal viis ta aga poisi Saksamaale ning lasi ta 1220. aastal (pärast seda, kui ta ise oli Saksa-Rooma keisriks valitud) Saksa kuningaks valida. Mõne aja pärast siirdus Friedrich II Itaaliasse, et keskenduda sealsetele probleemidele. Heinrich jäi Baieri hertsogi Ludwig I hoolde. Kuid varsti hakkas Ludwig Heinrichit süüdistama paavstimeelses poliitikas ja oma isa vastu vandenõu plaanitsemises. Heinrich suutis Ludwigi võimuringkondadest kõrvaldada ning hakkas iseseisvalt Saksamaa kuningriiki valitsema. 

Ent kuna ta poliitika oli isale vastumeelne (Heinrich sõlmis liite Friedrich II vastastega), siis kuulutas Friedrich II 1234. aastal ta Saksa kuninga troonilt tagandatuks. Seepeale hakkas Heinrich isa vastu avalikult mässama ja liitus keisrivastase Lombardia Liigaga. Kuid 1235. aastal sai ta lüüa ja vangistati. 

Isa Friedrich II andis tema tiitlid (Saksa ja Sitsiilia kuningas) üle oma teisele pojale Konradile. Heinrich pandi vangi ning ta suri seal 1242. aastal.

Heinrich VII asutas Eestis Tartu piiskopkonna ja Saare-Lääne piiskopkonna.

## Vaata ka
*Sitsiilia kuningriik
*Lombardia Liiga, Gvelfid ja gibelliinid
Karlmann

**Karlmann** on mitme ajaloolise isiku nimi: 

***[[Karlmann (Ida-Frangi kuningas)|Karlmann]]**, Ida-Frangi kuningas (876–880)
***[[Karlmann (Frangi kuningas)|Karlmann]]**, Frangi kuningas (768–771) ja Karl Suure vend
***[[Karlmann (majordoomus)|Karlmann]]**, Frangi riigi majordoomus ja Pippin Lühikese vend
***[[Karlmann (Lääne-Frangi kuningas)|Karlmann]]**, Lääne-Frangi kuningas 879–884
***[[Karlmann (Charles Paljaspea poeg)|Karlmann]]**, Charles Paljaspea poeg (suri 874) 
***Karlmann** oli ka Karl Suure poeg, kes hiljem ristiti Pippiniks
1413

**1413. aasta**
## Sündmused maailmas

* 20. märts  – Henry V sai Inglismaa kuningaks.

## Sündmused [[Eesti]]s
*1413/1414 talvel külastas Venemaa reisi käigus Eesti ala prantsuse rüütel Ghillebert de Lannoy, kes oma mahukates kirjeldustes on nimetanud Tartut väga ilusaks linnaks.
* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...

## Viited
Islandi väljak

**Islandi väljak** on Tallinna kesklinnas asuv Rävala puiesteega piirnev ja osaliselt kattuv haljastatud/sillutatud plats ning sellest kagu poole jääv sõidu- ja parkimisriba selle platsi ja Välisministeeriumi hoone vahel.

## Nime saamislugu
Selle nime sai haljastatud plats Rävala puiesteel Tallinna Linnavalitsuse määrusega nr 51 21. augustist 1998. Nimi on antud taastatud Eesti Vabariiki esimesena tunnustanud Islandi auks.

11. augustil 1999 taotles Välisministeerium oma senise aadressi Rävala puiestee 9 muutmist aadressiks Islandi väljak 1. 31. augustil 1999 muutis Tallinna Linnaplaneerimise Amet oma kirjaga Välisministeeriumi aadressi taotletud viisil. Et see otsus osutus juriidiliselt ebapädevaks, palus Tallinna Linnaplaneerimise Amet 19. oktoobril 1999 Välisministeeriumil uue aadressi kasutamine ja sellega seotud toimingud õiguslikult korrektse lahenduse leidmiseni peatada. Vastusena teatas Välisministeeriumi kantsler Indrek Tarand 25. oktoobril, et on juba tellitud uue aadressiga dokumentide blanketid, pitsatid, visiitkaardid jne ning edastatud kõikidele välisesindustele noot teatega, et Välisministeeriumil on uus aadress. Samuti oli president Lennart Meri 1999. aasta oktoobris toimunud riigivisiidil Islandile teavitanud Islandi võime Eesti Välisministeeriumi aadressi muutmisest ja selle tagamaadest. Seega ei tulnud aadressi muutmatajätmine välispoliitilistel põhjustel enam kõne alla.

Tallinna Linnavalitsus pakkus välja lahenduse, et Islandi väljakut laiendatakse  senisele Rävala puiestee osale Välisministeeriumi ees. 10. novembril 1999 nõustus kohanimenõukogu sellega kui erandliku lahendusega, rõhutades, et "kohanimede politiseerimine ja pühendusnimedega liialdamine ei kuulu Põhjamaade ega ka Eesti ajaloolisse nimetraditsiooni". 

10. mail 2000 realiseeris Tallinna Linnavalitsus selle kava määrusega nr 31, mis jõustus 15. mail 2000.

## Ajalugu

Väljak, millel algul puudus nimi, loodi 1944. aasta märtsipommitamises hävinud hoonestuse kohale vastavalt Harald Armani 1949. aastal valminud "Tallinna Kultuurikeskuse" projektile "Võidu allee" ja "Estonia esplanaadi" telgede ristumiskohale. 

Aastal 1950 avati väljakul skulptor Nikolai Tomski kujundatud Lenini ausammas, mille graniidist pjedestaali kavandas Alar Kotli. Monument eemaldati 1991. aastal.

22. augustil 2006 avas Islandi peaminister Geir H. Haarde Välisministeeriumi hoone seinal mälestustahvli, mis on pühendatud Eesti taasiseseisvumise tunnustamisele Islandi poolt.

## Vaata ka
*Islandi päev

## Välislingid
*Kohanimenõukogu istungi protokoll
*Tallinna linnavalitsuse määrus 2000. aastast
Märjamaa valla lipp

**Märjamaa valla lipp** on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Märjamaa valla lipp.

Praegune Märjamaa vald, mis tekkis 20. oktoobril 2002 ühinenud Märjamaa alevi, endise Märjamaa valla ja Loodna valla ühinemisel, võttis oma lipuks endise Märjamaa valla lipu. Endise Märjamaa valla lipuna oli see kasutusel juba alates 21. oktoobrist 1996. Märjamaa alevi ja Loodna valla sümbolid kuulutati kehtetuks. 

## Lipu kirjeldus

Märjamaa valla lipp on ruudukujuline vapilipp, mille normaalmõõtmed on 105x105 cm. 

Rohelisel kangal valge sild nelja kaarega – neist otsmised on poolikud, silla kohal on kollane kaheksa kodaraga ratas.

Lipu värvid Pantone värviskaala järgi on roheline PMS 354 ja kuldne PMS Yellow.

## Tõlgendus
Märjamaa valla lipul on kujutatud 1861. aastal rajatud kuuevõlvilist 360 jala (110 m) pikkust Konuvere kivisilda, mis on Eesti suuremate sildade seas tänapäevani säilinutest vanim. Hõbedane (valge) värvus sümboliseerib silla ehitamiseks kasutatud tähtsaimat kohalikku maavara – lubjakivi. Tõllaratas sillal on meenutus ehitise noorusajast ja igavese liikluse sümbol. Rattal on kaheksa kodarat ja Märjamaa nimes kaheksa tähte. Kolm võlvitud sillasammast moodustavad Märjamaa algustähe M-i.

## Lipu kasutamine
Valla lipp heisatakse:
#Alaliselt vallamaja haldushoonel.
#Ajutiselt valla tähtpäevadel.
#Suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega,
#Muudel avalikel üritustel.
#Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
#1. maist kuni 30. septembrini (kaasa arvatud) kell 8.00 ja 1. oktoobrist kuni 30. aprillini (kaasa arvatud) kell 9.00 ning langetatakse päikeseloojangul, kuid mitte hiljem kui kell 22.00, kui vallavanem ei ole andnud erikorraldust valla lipu heiskamise ja langetamise muu kellaaja kohta.
#Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asub valla lipp lipurivi tagant vaadatuna teise riigi, Eesti riigi või maakonna lipust vasakul.
#Valla lippu ja vappi kasutatakse ka valla esindamisel väljaspool valla piire.

Valla sümboolika kasutamise täpsema korra kehtestab volikogu. 

## Vaata ka
*Märjamaa valla vapp
*Märjamaa alevi lipp
*Loodna valla lipp

## Välislingid
* Märjamaa valla sümbolid valla ametlikul kodulehel
* Märjamaa valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Ferdinand IV (täpsustus)

**Ferdinand IV** nime all võib olla tuntud mitu monarhi.

***[[Ferdinand IV (Saksa kuningas)|Ferdinand IV]]** oli Saksa kuningas 1653–1654

Ferdinand IV-ks võidakse nimetada ka järgmisi valitsejaid:
***[[Fernando IV]]**, Kastiilia kuningas 1295–1312
***Ferdinando IV**, Napoli kuningas, rohkem tuntud Mõlema Sitsiilia kuninga **[[Ferdinando I (Mõlema Sitsiilia)|Ferdinando I]]**-na
***[[Ferdinando IV (Toscana)|Ferdinando IV]]**, Toscana suurhertsog 1859–1860

## Vaata ka
*Ferdinando IV

*Ferdinand I
*Ferdinand II
*Ferdinand III
Maine (täpsustus)

**Maine** võib tähendada järgmist:

* Maine, USA osariik
* Maine (Prantsusmaa), piirkond Prantsusmaal
* Maine'i jõgi, jõgi Prantsusmaal
* Maine'i laht, Atlandi ookeani suurlaht Kanada ja USA idarannikul Cape Codi ja Nova Scotia vahel
* Masluva (ka Masneva, Maslova, Maine, Viinamäe), küla Võrumaal Setomaa vallas
* reputatsioon, üldiselt levinud hinnang
* Maine de Biran (1766–1824), Prantsuse filosoof
* Charles Eric Maine (1921–1981), Inglise kirjanik kodanikunimega David McIlwain
* Henry James Sumner Maine (1822–1888), Briti õigusloolane
Indiaca

***Indiaca*** on spordiala, mis sarnaneb olemuselt ja mängu ülesehituselt võrkpalliga, kuid mängimisel kasutatakse tavalise palli asemel spetsiaalset sulgedega *indiaca*-palli. Erinevusi on ka mängijate, võrgu kõrguse ja platsi mõõtmete osas. 

*Indiaca* on pärit Lõuna-Ameerikast. Euroopasse jõudis see spordiala Karl-Hans Krohni vahendusel. 

1996. aastal tutvustas Viktor Saaron seda spordiala Eestis. Sama aasta sügisel moodustati Viktor Saaroni algatusel esimene Eesti *indiaca*-klubi ja 1997. aasta kevadel toimusid esimesed Eesti karikavõistlused. Viktor Saaron on esimene Rahvusvahelise Indiacaliidu president (International Indiaca Association – IIA). 

Eesti Indiaca Liit (EEIL) moodustati 1999. aasta kevadel. EEIL-i presidendid on olnud Ahto Orav, Tarmo Kajandi, Aigar Tarre, Tarmo Eres ja Maarika Jaguson (alates 13.01.2018). 
 

## Välislingid

*Eesti Indiaca Liit
Oddo-Harkinsi reegel

**Oddo-Harkinsi reegel** on seaduspärasus, mille kohaselt on paarisarvulise järjenumbriga keemilised elemendid enamasti laiemalt levinud kui nendega perioodilisustabelis külgnevad paarituarvulise järjenumbriga elemendid.
Pjotr Stolõpin

**Pjotr Arkadjevitš Stolõpin** (vene keeles Пётр Аркадьевич Столыпин; 14. aprill (2. aprill vkj) 1862 Dresden, Saksimaa kuningriik – 18. september (5. september vkj) 1911 Kiiev) oli Venemaa poliitik, siseminister ja peaminister (keiser Nikolai II Ministrite Nõukogu esimees) aastatel 1906–1911.

Oma ametiaja jooksul püüdis ta maha suruda revolutsiooniliste rühmituste tegevust ja viis läbi põllumajandusreformid. Agraarreform võimaldas talupoegadel külakogukonnast välja astuda. 1906–1917 agraarreformi eesmärk oli külakogukonna lõhkumine ning varaka ja lojaalse talupoegade kihi loomine.

Stolõpin hukkus vasakäärmuslase Dmitri Bogrovi 14. septembril 1911 Kiievi ooperis korraldatud atentaadi tagajärjel.

## Mälestuse jäädvustamine
* 1. septembril 1913 avati Simbirskis Stolõpini mälestusmärk. Mälestusmärk eemaldati pärast Veebruarirevolutsiooni.
* 6. septembril 1913 avati Kiievis Stolõpini mälestusmärk. Mälestusmärk eemaldati pärast Veebruarirevolutsiooni.
* 2002. aastal avati Stolõpini mälestusmärk Saratovis
* 2008. aastal asutas Venemaa Föderatsiooni valitsus Stolõpini medali. Medalit antakse teenete eest riigi sotsiaal-majandusliku arengu strateegiliste probleemide lahendamisel.
* Aastal 2008 telekanali Rossija kõigi aegade tähtsaima venelase leidmiseks korraldatud rahvahääletusel sai Pjotr Stolõpin Aleksander Nevski järel teise koha.
* 2009. aastal avati Vilniuses majal, kus Stolõpin oli elanud mälestustahvel
* 2012 avati Stolõpini mälestusmärk Moskvas Vaba Venemaa väljakul

## Vaata ka
*Stolõpini reformid
*Stolõpini vagun
*Stolõpini lips

## Välislingid
* Aare Ermel, "Meedia: Vene telesarjad sõnaga Sirbis" (VI) – Sirp 16. 2. 2007
* Conroy, M.S. (1976), *Peter Arkadʹevich Stolypin: Practical Politics in Late Tsarist Russia*, Westview Press, (Boulder), 1976. ISBN 0-8915-8143-X
Muna jõgi

**Muna** (vene, jakuudi *Муна*) on jõgi Siberis Jakuutias, Leena vasak lisajõgi.
Saab alguse Viljui platoolt ja voolab peamiselt itta. Pikkus 715&nbsp;km, valgala 30 100&nbsp;km².
Ui (täpsustus)

**UI** või **Ui** on lühend, mis võib tähendada:
*ui on võrgunõel
*Ui jõgi
***[[EELK Usuteaduse Instituut]]**
****user interface*** (inglise keeles ' **[[kasutajaliides]]** ')
Elav fossiil

**Elav fossiil** on taime- või loomaliik (vahel ka kõrgem takson), mis esineb nii fossiilina kui ka elusorganismina tänapäeval. Geoloogilise aja jooksul on elavad fossiilid väga vähe muutunud. 

Elavad fossiilid on enamasti mõne kõrgema ja kunagi laialt levinud taksoni ainsad allesjäänud reliktsed liigid.

Tuntud elavad fossiilid on hõlmikpuu (*Ginkgo biloba*) ja vihtuimne kala latimeeria (*Latimeria chalumnae*).

Arvatakse, et terminit "elavad fossiilid" kasutas esimesena Charles Darwin oma raamatus "Liikide tekkimine" (1859), pidades selle all silmas liike, kelle esindajad on elus ja näivad sarnanevat oma miljoneid aastat vanade esivanematega (fossiilidega). 

## Viited
Profaanarhitektuur

**Profaanarhitektuur** on ilmaliku funktsiooniga arhitektuur (nt kindlused, lossid, paleed, elamud, tootmishooned jne).

Profaanarhitektuuri olulise osa moodustavad sõjalised ehitised - linnused, linnakindlused, kindlused. Suurt kunstilist tähendust on nähtud valitsejate ja valitsuste lossides ning linnade raekodades. 20.sajandil hakati olulist kunstipära nägema ka tavalistes elamutes ja tööstusehitistes.

Profaanarhitektuurile vastandub sakraalarhitektuur.
2005. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused

** [[2005]]. aasta [[laskesuusatamise maailmameistrivõistlused]]** olid **40**. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 4.–13. märtsini  Austrias Hochfilzenis.

Lisaks toimus esimest korda segateatevõistlus, mida hinnati maailmameistrivõistlusteks. Võistlus peeti hooaja viimase maailma karikasarja etapi osana 20. märtsil Venemaal Hantõ-Mansiiskis. Reeglid ei olnud nii ranged kui hiljem. Stardis võis olla kaks võistkonda iga riigi kohta ning suusatati 4 × 6 km: esimestes vahetustes naised ja viimastes vahetustes mehed.

Järgmise aasta tippsündmuseks said 2006. aasta taliolümpiamängud. Seetõttu korraldati 2006. aasta maailmameistrivõistlustel ainult segateatevõistlus, mis ei kuulunud veel taliolümpiamängude kavva.
## Tulemused
## Mehed
#### 10 km sprint




Kuupäev: 5. märts
Osavõtjaid: 116
Lõpetajaid: 114
Maailmameister 2004: Raphaël Poirée 

Ametlikud tulemused


### 12,5 km jälitussõit





Kuupäev: 6. märts
Osavõtjaid: 60
Lõpetajaid: 54
Maailmameister 2004: Ricco Groß 

Ametlikud tulemused



### 15 km ühisstardist sõit





Kuupäev: 13. märts
Osavõtjaid: 30
Lõpetajaid: 30
Maailmameister 2004: Raphaël Poirée 

Ametlikud tulemused



### 20 km eraldistardist sõit





Kuupäev: 9. märts
Osavõtjaid: 116
Lõpetajaid: 115
Maailmameister 2004: Raphaël Poirée 

Ametlikud tulemused



### 4x7,5 km teatesõit





Kuupäev: 12. märts
Osavõtjaid: 21 võistkonda
Maailmameister 2004:  Frank Luck Ricco Groß Sven Fischer Michael Greis

Ametlikud tulemused



## Naised

### 7,5 km sprint





Kuupäev: 5. märts
Osavõtjaid: 96
Lõpetajaid: 95
Maailmameister 2004: Liv Grete Poirée 

Ametlikud tulemused



### 10 km jälitussõit





Kuupäev: 6. märts
Osavõtjaid: 60
Lõpetajaid: 55
Maailmameister 2003: Liv Grete Poirée 

Ametlikud tulemused


### 12,5 km ühisstardist sõit





Kuupäev: 13. märts
Osavõtjaid: 30
Lõpetajaid: 30
Maailmameister 2004: Liv Grete Poirée 

Ametlikud tulemused



### 15 km eraldistardist sõit





Kuupäev: 8. märts
Osavõtjaid: 96
Lõpetajaid: 94
Maailmameister 2004: Olga Põljova 

Ametlikud tulemused



### 4x6 km teatesõit





Kuupäev: 11. märts
Osavõtjaid: 19 võistkonda
Maailmameister 2004:  Linda TjørhomGro Istad-KristiansenGunn Margit AndreassenLiv Grete Poirée

Ametlikud tulemused



## 4x6 km segateatesõit





Kuupäev: 20. märts
Võistluspaik: Hantõ-Mansiiskis
Osavõtjaid: 23 võistkonda
Lõpetajaid: 22 võistkonda

Ametlikud tulemused


## Medalid
Air Supply

**Air Supply** on Austraalia *[[soft-rock]]*'i ansambel.

Bänd sai alguse 1976. aastal Sydneys, kui lauljad Russell Hitchcock ja Graham Russell tutvusid rokkooperi "Jesus Christ Superstar" proovides. Tunnetades koostöö sobivust, moodustasid nad ansambli Air Supply.
Mitu aastat tegutses bänd vaid Austraalias, kogemata mingitki tähelepanu mujalt maailmast, kuni Rod Stewart kutsus nad 1979. aastal ühte oma kontserditurneed soojendama.

Saavutanud 1980. aastatel maailmas mõningast edu, lagunes bänd 1986. aastal pärast ebaõnnestunud albumi väljatulekut. 

Uuesti tuldi kokku 1991 ja anti välja veel mõni album, kuid ka need ei pälvinud loodetud tähelepanu. 

2001. aastal andis Air Supply välja esimese stuudioalbumi pärast nelja-aastast pausi.

## Liikmed
### Algkoosseis
*Frank-Esler Smith &ndash; klahvpillid
*David Moyse &ndash; kitarr
*David Green &ndash; basskitarr
*Ralph Cooper &ndash; trummid

### Praegune koosseis
*Russell Hitchcock &ndash; vokaal
*Graham Russell &ndash; kitarr, vokaal 

Ülejäänud liikmed vahelduvad.

## Diskograafia
### Albumid
* "Air Supply" (1976)
* "The Whole Thing Started" (1977)
* "Love & Other Bruises" (1977)
* "Life Support" (1979)
* "Lost in Love" (1980)
* "The One That You Love" (1981) (2. koht USA edetabelis)
* "Now and Forever" (1982)
* "Air Supply" (1985)
* "Hearts in Motion" (1986)
* "The Christmas Album" (1987)
* "The Earth Is..." (1991)
* "Vanishing Race" (1993)
* "News from Nowhere" (1995)
* "The Book of Love" (1997)
* "Yours Truly" (2001)
* "Across the Concrete Sky" (2003)
* "Mumbo Jumbo" (2010)

## Välislingid
* Air Supply koduleht (*inglise keeles*)
Helmuth von Moltke

**Helmuth von Moltke** on mitme inimese nimi.
***[[Helmuth Karl Bernhard Graf von Moltke]]** ehk **Helmuth Moltke vanem** (1800–1891) oli sõjaväelane, Preisimaa ja hiljem Saksamaa kindralstaabi ülem.
***[[Helmuth Johannes Ludwig von Moltke]]** ehk **Helmuth Moltke noorem** (1848–1916) oli eelmise vennapoeg, Saksamaa kindralstaabi ülem Esimese maailmasõja alguses.
***[[Helmuth James von Moltke]]** (1907–1945) oli Hitleri-vastase opositsiooni juhte.
Helmuth Johannes Ludwig von Moltke

**Helmuth Johannes Ludwig von Moltke** ehk **Helmuth Moltke noorem** (25. mai 1848 Biendorf – 18. juuni 1916) oli Saksamaa sõjaväelane ja Saksamaa keisririigi kindralstaabi ülem (1906–1914).

Tema onu Helmuth Karl Bernhard von Moltke ehk Helmuth Moltke vanem oli Preisimaa ja Saksamaa kindralstaabi juhataja. Vennapoeg sai nime selle onu järgi.

Prantsuse-Preisi sõjas teenis Helmuth Johannes Ludwig von Moltke 7. grenaderirügemendis ja tema vahvust märgiti ära. 1875–1878 õppis ta sõjaakadeemias. 1880. aastast töötas ta kindralstaabis. 1882. aastal sai ta oma onu, kindralstaabi ülema isiklikuks adjutandiks. 1891. aastal, pärast onu surma sai ta Saksamaa keisri Wilhelm II *[[aide-de-camp]]*'iks ja pääses nii keisri lähiringkonda. 1890. aastate lõpul oli ta brigaadiülem, seejärel diviisiülem ja 1902. aastal ülendati ta kindralleitnandiks. 1904. aastal sai temast kindralstaabi ülema asetäitja ja 1906. aastal pärast Alfred von Schlieffeni erruminekut kindralstaabi ülem.

Moltke määramine kindralstaabi juhiks tekitas kuulujutte, nagu oleks ta selle koha saanud tänu oma kuulsa onu nimele ja sõprusele keisriga. Sellele kohale oli teisigi väärt kandidaate: Hans Hartwig von Beseler, Karl von Bülow ja vabahärra Wilhelm Leopold Colmar von der Goltz. Väidetavalt oli Beseler Schlieffenile liiga lähedane selleks, et tema ametikoht endale saada, aga Bülow ja von der Goltz olid Wilhelmi meelest liiga iseseisvad.

Moltke pooldas Esimese maailmasõja alguses Schlieffeni plaani järgimist, mis tähendas Saksa vägede hiiglaslikku tiibmanöövrit Pariisile. Kuid esimestel sõjakäikudel saavutatud edust tiivustatuna hülgas ta selle ja püüdis Prantsusmaa pealinnani otserünnakuga jõuda. See tõi kaasa Esimese Marne'i lahingu, kus Saksamaa lüüa sai. Pärast seda Moltke tagandati kindralstaabi ülema kohalt ja ta elas üle närvivapustuse. Tema asemel hakkas Saksa kindralstaapi juhtima Erich von Falkenhayn.

Kaks aastat hiljem ta suri. Surm saabus marssal von der Goltzi matustel, kes oli kaks kuud varem Bagdadis surnud.
Krahv Helmuth James von Moltke

**Krahv Helmuth James von Moltke** (11. märts 1907 Kreisau, Alam-Sileesia (praegune Krzyżowa, Poola) – 23. jaanuar 1945 Berliin) oli Saksa jurist ja inimõiguslane. Ta oli sõjaväelaste Helmuth von Moltke vanema ja Helmuth von Moltke noorema sugulane.

Moltke püüdis Teise maailmasõja ajal vastu seista Saksa armee poolt sooritatud rahvusvahelist õigust rikkuvatele tegudele ning teda toetasid ka mõned Hitleri-vastased kõrgemad sõjaväelased. Kuid 1944 ta arreteeriti ja järgmise aasta alguses mõisteti reetmise eest surma, sest ta pooldas natsionaalsotsialismi asemel demokraatiat. Hitleri tapmist Moltke aga ei toetanud, sest ta oli sügavalt usklik ning see läks vastuollu tema moraalipõhimõtetega.
Müstiline Venemaa

**"Müstiline Venemaa"** on Vikerraadio saatesari, kus käsitletakse Venemaa ajalugu ning mille autor ja saatejuht on David Vseviov.

Saatesari sai alguse veebruaris 1997. Kuni surmani (31. detsembril 2003) oli saate kaasautor, toimetaja ja saatejuht Terje Soots.

Saates on käsitletud Venemaa keisreid ja keisrinnasid ning Bütsantsi keisreid (viimastest kokku 112 saadet), praegu käimasolev tsükkel käsitleb Venemaa ja Nõukogude Liidu ajalugu alates 1917. aastast. 

11. novembril 2007 oli eetris esimene saade J. Stalinist ja tema ajast. 

"Müstiline Venemaa" on üks Vikerraadio populaarsemaid saatesarju. 2004. aastal oli see kuulajaküsitluse põhjal "Rahva teenrite" järel populaarsuselt teisel kohal. Kolmel aastal on see tunnistatud parimaks saateks.

Saade oli nii 2015. aasta novembri kui ka 2020. aasta oktoobri seisuga eetris pühapäeviti kell 11.20, kordusena kell 21.20. Internetis on kuulatav ka saadete arhiiv. Vikerraadio kodulehelt ja mobiiliäpist on 2020. aasta seisuga seda kuulatud ligi 4,5 miljonit korda

Saate materjalide põhjal on algatatud raamatusari "Venemaa – lähedane ja kauge", millest on ilmunud raamat "Bütsantsi keisrid".

1. novembril 2020 oli eetris sarja 900. saade.

## Viited

## Kirjandus
*Jüri Laulik. "Terjele". Nädal, 2004 (David Vseviovi mälestused koostööst Terje Sootsiga)

## Välislingid
*Saatesari "Müstiline Venemaa" Vikerraadio kodulehel
*Saatesarja arhiiv
*Vikerraadio kuulajate lemmiksaade on "Müstiline Venemaa". Postimees, 3. aprill 2010
Heinrich III

**Heinrich III** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Heinrich III (Saksa-Rooma keiser)|Heinrich III]]** oli Saksa-Rooma keiser 1039–1056
***[[Heinrich III (Baieri)|Heinrich Noorem]]** oli Baieri hertsog 983–985 
***[[Heinrich III (Kärnten)|Heinrich III]]** oli Kärnteni hertsog 1122–1124  
***[[Heinrich III (Mecklenburg-Schwerin)|Heinrich III]]** oli Mecklenburg-Schwerini hertsog 1379–1383 
***[[Heinrich III (Grubenhagen)|Heinrich III]]** oli Grubenhageni hertsog (–1526) 
***[[Heinrich III (Anhalt)|Heinrich III]]** oli Anhalt-Ascherslebeni vürst 1266–1283 
***[[Heinrich III (Reuß)|Heinrich III]]** oli Reußi vürst 1635–1640 
***[[Heinrich III (Löwen)|Heinrich III]]** oli Löweni krahv 1079–1095 
***Heinrich III** oli Luksemburgi krahv 1086–1096
***[[Heinrich III (Meißen)|Heinrich Kõrgeauline]]** oli Meißeni markkrahv 1221–1288 
***[[Heinrich III (Luxemburg)|Heinrich Pime]]** oli Luksemburgi krahv 1136–1196 
***[[Heinrich III (Bar)|Heinrich III]]** oli Bari krahv 1291–1302 
***[[Heinrich III (Oranje)|Heinrich III]]** oli Oranje krahv 1504–1538
* **[[Heinrich III (Lobensteini krahv)]]** oli Lobensteini 1673–1710 

***[[Heinrich III (Saare-Lääne piiskop)|Heinrich III]]** oli Saare-Lääne piiskop 
***[[Heinrich (Braunschweig-Dannenberg)|Heinrich III]]**, Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst
***[[Heinrich III (Braunschweig-Grubenhagen)]]**

## Vaata ka
*Henri III (täpsustus)
*Heinrich
Heinrich IV

**Heinrich IV** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Heinrich IV (Saksa-Rooma keiser)|Heinrich IV]]** oli Saksa-Rooma keiser 1056–1106
***[[Heinrich IV (Kärnten)|Heinrich IV]]** oli Kärnteni hertsog 1141–1161 
***[[Heinrich IV (Limburg)|Heinrich Bergist]]** oli von Bergi hertsog 1225–1259 
***[[Heinrich IV (Holstein)|Heinrich Schleswigist]]** oli von Schleswigi hertsog 1404–1427 
***[[Heinrich IV (Mecklenburg-Schwerin)|Heinrich IV]]** oli Mecklenburg-Schwerini hertsog 1423–1477 
***[[Heinrich IV (Luxemburg)|Heinrich IV]]** oli Luksemburgi krahv 1226–1281 
***[[Heinrich IV (Bar)|Heinrich IV]]** oli Bari krahv 1337–1344 
***[[Heinrich IV (Sayn)|Heinrich IV]]** oli Sayni krahv 1539–1606 
*Baieri hertsog **Heinrich IV** oli Saksa-Rooma keiser **[[Heinrich II (Saksa-Rooma keiser)|Heinrich II]]**.
***[[Heinrich IV (Reußi prints)|Heinrich IV]]** on Reußi vürstliku perekonna pea. 
***[[Heinrich IV (Braunschweig-Grubenhagen)]]**

## Vaata ka
*Heinrich
Heinrich V

**Heinrich V** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Heinrich V (Saksa-Rooma keiser)|Heinrich V]]** oli Saksa-Rooma keiser 1106–1125.
***[[Heinrich V (Baieri)|Heinrich V]]** oli Baieri hertsog 1004–1009 ja 1018–1026. 
***[[Heinrich V (Kärnten)|Heinrich V]]** oli Kärnteni hertsog 1310–1335. 
***[[Heinrich V (Glogau-Sagan)|Heinrich Raudne]]** oli Glogau-Sagani hertsog 1332–1369. 
***[[Heinrich V (Mecklenburg-Schwerin)|Heinrich V]]** oli Mecklenburg-Schwerini hertsog 1503–1552.
***[[Heinrich V (Brunswick-Lüneburg)|Heinrich V]]** oli Brunswick-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürst 1514–1568.
***[[Heinrich V (Saksimaa)|Heinrich Vaga]]** oli Saksimaa hertsog 1539–1541. 
***[[Heinrich V (Luxemburg)|Heinrich V]]** oli Luksemburgi krahv 1281–1288.

## Vaata ka
*Heinrich
Heinrich VI

**Heinrich VI** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Heinrich VI (Saksa-Rooma keiser)|Heinrich VI]]** oli Saksa-Rooma keiser 1190–1197
***[[Heinrich VI (Kärnten)|Heinrich Kärntenist]]** oli Kärnteni hertsog, Böömimaa ja Poola kuningas 
*Baieri hertsog **Heinrich VI** oli Saksa-Rooma keiser **[[Heinrich III (Saksa-Rooma keiser)|Heinrich III]]**.

## Vaata ka
*Heinrich
Loviisa linn

**Loviisa** (rootsi *Lovisa*) on linn Soomes Uusimaa maakonnas.

Asub Soome lahe kaldal.

Loviisa on kakskeelne linn, 55% elanikest räägib soome ja 40% rootsi keelt.

Loviisa on asutatud 1745. aastal Rootsi piirikindlusena.

Linnas asub Soome vanim tuumaelektrijaam, mille esimene reaktor alustas tööd 1977. aastal.

1. jaanuaril 2010 liideti linnaga Liljendali vald, Pernå vald ja Ruotsinpyhtää vald.
Enne seda oli elanike arv 7380 (2008).

2011. aastani kuulus linn Ida-Uusimaa maakonda.

## Sõpruslinnad

* Haapsalu, Eesti
* Hillerød, Taani
* Horten, Norra
* Karlskrona, Rootsi
* Kohila, Eesti
* Fjallabyggð (Ólafsfjörður), Island
* Paks, Ungari

## Viited

## Välislingid
* Loviisa koduleht
* Visit Kotka-Hamina
* Kuningattarenranta (Eluasememess 2023)
Heinrich VII

**Heinrich VII** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Heinrich VII (Saksa-Rooma keiser)|Heinrich VII]]** oli Saksa-Rooma keiser 1307–1313
***[[Heinrich von Hohenstaufen (Saksa kuningas)|Heinrich (VII)]]** oli Saksa kuningas 1220–1235 oma isa Friedrich II võimu all
***[[Heinrich VII (Baieri)|Heinrich VII]]** oli Baieri hertsog 1042–1047

## Vaata ka
*Heinrich
Heinrich IX

**Heinrich IX** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Heinrich IX (Baieri)|Heinrich Must]]** oli Baieri hertsog 1120–1126
***[[Heinrich IX (Haynau)|Heinrich IX]]** oli Haynau hertsog 1399–1419/1420
***[[Heinrich IX (Glogau)|Heinrich IX]]** oli Glogau hertsog 1467–1476

## Vaata ka
*Heinrich
Heinrich X

**Heinrich X** oli mitme valitseja nimi:
***[[Heinrich X (Baieri)|Heinrich Uhke]]** oli Baieri hertsog 1126–1138
***[[Heinrich X (Haynau)|Heinrich X]]** oli Haynau hertsog 1441–1452

## Vaata ka
*Heinrich
Heinrich XI

**Heinrich XI** oli mitme valitseja nimi:
*Baieri hertsog **Heinrich XI** oli Austria hertsog **[[Heinrich II (Austria)|Heinrich Jasomirgott]]**
***[[Heinrich XI (Liegnitz)|Heinrich XI]]** oli Liegnitzi hertsog 1551–1576 ja 1580–1581
***[[Heinrich XI (Reußi vanema liini vürst)|Heinrich XI]]** oli Reußi krahv 1722–1788 ja vürst 1788–1800
***[[Heinrich XI (Reußi noorema liini vürst)|Heinrich XI]]** oli Reußi vürst 1692–1726

## Vaata ka
*Heinrich
Evald Tõnisson

**Evald Tõnisson** (24. aprill 1928 Mäo vald, Paide kihelkond, Järvamaa – 1. mai 2001 Tallinn) oli eesti ajaloolane ja arheoloog.

Lõpetas 1946. aastal Paides keskkooli, astus 1946 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonda. Vangistati viimasel kursusel 1951, sest oli kuulunud Paide õpilasorganisatsiooni Uus Eesti. Oli 1951–1955 Põhja-Komis vangilaagris. 

Eestisse naasnult lõpetas 1956. aastal TRÜ ajaloo osakonna. 1969 ajalookandidaat (TRÜ, väitekiri "Liivlaste muistised Vidzemes (X kuni XIII sajandi algus)"; 1988 ajaloodoktor (kinnitatud 1989, TÜ), väitekiri "Городища Эстонии". 

Oli 1955–1957 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi arheoloogiasektori vanemlaborant, 1957–1970 nooremteadur, 1970–1990 vanemteadur ning 1990–1992 arheoloogiasektori juhataja kohusetäitja. 

Ühtlasi oli ta aastatel 1989–1992 Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna eesti ajaloo kateedri professor, 1992–1993 arheoloogia õppetooli juhataja ja professor, 1993. aastast emeriitprofessor. 

## Uurimisvaldkond
Eesti ja naabermaade rauaaeg, eriti muistsed linnused. 

## Teoseid ja publikatsioone
*1963 "Läbi aastatuhandete". Kaasautor Jüri Selirand. Tallinn 1963; 2. trükk 1974 
*1965 "Lõhavere linnamägi". Tallinn 1965 
*1966 "Linnamäed ja maalinnad". Tallinn 1966 
*1966 "Liivi kääbaskalmistud Krimuldas". // ETA Toimetised. Ühiskonnateadused. 1/ 1966; 
*1970 "Arheoloogia areng". Kaasautor Lembit Jaanits. // Leninlik etapp Eesti ajalooteaduses. Tallinn 1970 
*"Muistsed liivlased ja Kuramaa liivlased".  Keel ja Kirjandus, 1970 nr 8, lk 461-466
*1973 "Das jungeiszeitliche Gräberfeld Tammiku in Ostestland". // Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja (1973) 75 
*1974 "Die Gauja-Liven und ihre Materielle Kultur 11. Jahrhundert - Anfang 13. Jahrhunderts. Ein Beitrag zur ostbaltischen Frühgeschichte". Akademie der Wissenschaften der Estnischen SSR, Institut für Geschichtsforschung. Eesti Raamat. Tallinn 1974
*1982 "Eesti esiajaloo" üks autoreid 
*1990 "Kuidas meist said läänemeresoomlased". // Akadeemia 11/ 1990
*1993–1999 "Eesti arhitektuur 1–4" üks autoreid. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn 1993–1999
*2008 "Eesti muinaslinnad". Tartu 2008

## Tunnustus
*1985 – Eesti NSV riiklik preemia
*1998 – Läti Teaduste Akadeemia välisliige
*2001 – Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema tütred on kirjanik Kärt Hellerma ja astrofüüsik Mirt Gramann.

## Kirjandus
*EE 14. Lk 558

## Välislingid
*
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Kaisma vald

**Kaisma vald** oli vald Pärnu maakonna põhjaosas. 27. oktoobril 2009 ühines Kaisma vald Vändra vallaga.

Kaisma valla naabriteks olid läänes Halinga vald, idas Vändra vald, lõunas Are, Tootsi ja Tori vald ning põhjas Rapla maakond.

## Majandus
Vallas tegeldi juba iidsetest aegadest põllumajandusega.

Veel tegeldi vallas metsavarumise, puidutöötlemise, kaubanduse, autotranspordi ja turismiga ning töötas ka väike õmblustsehh.

Valla pindalast oli 51% metsamaad ja 14% haritavat maad.

### Maakasutus
Valla pindalast oli 51% metsamaad ja 14% haritavat maad.

## Rahvastik
### Asustus

Kaisma vallas oli 7 küla: Kaisma, Kergu, Kõnnu, Metsavere, Metsaküla, Rahkama ja Sohlu.

Valla asustustihedus oli 3,4 elanikku 1&nbsp;km² kohta.

## Ajalugu
Algselt kuulusid hilisema Kaisma valla alad Korbe (Pärnu Jaagupi) kihelkonna koosseisu. Mõisatest olid elujõulisemad Kaisma rüütlimõis, Kergu kroonumõis, Annamõisana tuntud Pööravere mõisa karjamõis, krahv Keiserlingile kuulunud Kõnnu jahimõis ja Viluvere mõis.

Kaisma vald asutati Eesti Vabariigi algaastail.

Aastal 1938 liideti Kaisma vallaga osa Enge vallast (Metsavere) ja Viluvere vald.

Aastal 1950 Kaisma vald likvideeriti ning moodustati Kaisma külanõukogu ja Kõnnu külanõukogu, hiljem liideti Kaisma külanõukoguks.

19. detsembril 1991 muudeti Kaisma külanõukogu Kaisma vallaks.

Jaanuaris 2009 tegi Kaisma vallavalitsus Vändra vallale liitumisettepaneku, mille Vändra vallavolikogu ka 28. jaanuaril vastu võttis.

## Haridus
Mõisakoolina asutati Kaisma kool 1770. aastal. Endise valla territooriumil on üks kool, mis valmis 1964. aastal ja seal õppis 2002. aastal 83 õpilast. Koolihoones töötab ka lasteaed.

Kaisma kultuuriajaloo esimeseks tähiseks oli Eesti Aleksandrikooli Kergu abikomitee asutamine 1872.

Endise valla territooriumil on ka kultuurimaja, kus tegutsevad taidlusringid.

## Viited

## Välislingid
* Kaisma piirkonna koduleht
* Ester Vilgats.  Vändra ja Kaisma vald plaanivad ühinemist ERR, 28. jaanuar 2009
Gootika

***Gootika** ehk **[[Gooti stiil]]** on Lääne-Euroopas XII – XVI sajandini valitsenud kunstistiil.

*"**[[Gootika (film)|Gootika]]**" on USA 2003. aasta õudusfilm Halle Berryga peaosas.
Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik

**Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik** (lühemalt ka **Euroopa Liidu eesistujariik**) on Euroopa Liidu liikmesriik, kellel lasub ajutiselt vastutus Euroopa Liidu Nõukogu töö korraldamise eest. Eesistuja määratakse rotatsiooni põhimõttel ning kohustused antakse üle iga kuue kuu järel.

Eesistumist teostavad liikmesriigid teevad tihedat koostööd kolmest liikmesriigist koosnevates rühmades ehk eesistujariikide kolmikutes. See süsteem loodi 2009. aastal Lissaboni lepinguga. Eesistujariikide kolmik seab pikaajalised eesmärgid ja koostab ühise tegevuskava, milles määratakse kindlaks teemad ja olulisemad küsimused, mida nõukogu 18-kuulisel perioodil käsitleb. Nimetatud programmi alusel koostavad kõik kolm riiki oma üksikasjalikuma kuuekuulise programmi.

Eesti oli esimest korda Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariik 2017. aasta teisel poolel, kuuludes kolmikusse koos Bulgaaria ja Austriaga.

## Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigid


1 Aastal 2006 pidi eesistujaks saama Saksamaa, kuid loovutas oma koha Soomele.
2 2016. aastal loovutas Ühendkuningriik pärast Euroopa Liidust väljaastumise referendumit oma presidentuuri.


## Viited

## Välislingid
* Kalev Kask. Tšehhi saab Euroopa Liidu uueks eesistujaks EPL, 31. detsember 2008
Sapporo

**Sapporo** (jaapani 札幌 *Sapporo*, haldusüksusena 札幌市 *Sapporo-shi*) on linn Jaapanis Hokkaidō saarel, Hokkaidō prefektuuri keskus.

Sapporo on jaotatud 10 linnarajooniks (*ku*).

## Ajalugu
Sapporo on asutatud 1866. aastal, linnaõigused sai 1868. aastal.

1971. aastal hakkas tööle metroo. 

Sapporos toimusid 1972. aasta taliolümpiamängud ja 2007. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused.

Elanike arv on 1 882 000 (2005) (Jaapani suuruselt viies linn).

## Vaata ka
*Chitose rahvusvaheline lennujaam
*Hokkaidō Ülikool

## Viited

## Välislingid

*Sapporo koduleht

### Ülikoolid
* Hokkaido University, 北海道大学
* Hokkaido University of Education, 北海道教育大学
* Sapporo City University, 札幌市立大学
* Sapporo Medical University, 札幌医科大学
Vektor

**Vektor** ehk **geomeetriline vektor** (ld sõnast *vector* 'vedaja, kandja') on suurus, millel on pikkus, siht ja suund ning mis on nende andmetega täielikult määratud. Kaks vektorit loetakse seega võrdseks, kui nende siht, suund ja pikkus ühtivad. Vektoreid, mille sihid ühtivad, nimetatakse kollineaarseteks.

Geomeetriliselt on vektor esitatav suunatud lõiguna \overrightarrow{AB}, kus *A* ja *B* on vastavalt vektori alguspunkt ehk rakenduspunkt ja lõpp-punkt. Juhul, kui vektori rakenduspunkt on fikseeritud, räägitakse seotud vektorist. Kui vektori alguspunkt on vabalt valitav, räägitakse vabavektorist. Vabavektor on formaalselt kõigi võrdsete vektorite (kui suunatud lõikude) hulk. Libisev vektor on vektor, mille rakenduspunkti võib vektori mõjusirgel vabalt muuta.

Üldistatult nimetatakse vektoriks mis tahes vektorruumi elementi.

Algebras ja füüsikas tähistatakse vektoreid ühe kaldkirjas tähega, millel on nool (\vec a, \vec F), või paksus püstkirjas tähega (\mathbf{a}, \mathbf{F}), viimane tähistusviis on kasutusel peamiselt inglise keeleruumis.

## Tehted vektoritega

### Nullvektor

Vektorit, mille pikkus on null, nimetatakse nullvektoriks ja tähistatakse sümboliga \overrightarrow{0}. Nullvektori suund on määramata.

### Vastandvektor

### Vektorite liitmine ja lahutamine
Selleks, et liita mitut vektorit, tuleb esimese (I) vektori lõpust tõmmata teine vektor (II), II vektori lõpust kolmas (III) vektor jne. Liitmise tulemuseks on vektor, mis on tõmmatud I vektori algusest viimase vektori lõppu (hulknurga reegel).

### Vektorite korrutamine arvuga
Selleks, et lahutada ühte vektorit teisest, tuleb teisele vektorile liita esimese vastandvektor. Antud vektori vastandvektoriks nimetatakse vektorit, millel on antud vektoriga sama siht ja võrdne pikkus, kuid vastupidine suund.

### Skalaarkorrutis

### Vektori pikkus

Vektori \vec{a} pikkust tähistatakse \left| \vec{a} \right|.

### Vektorkorrutis

### Segakorrutis
Segakorrutis

## Rakendused füüsikas

### Asukoht, kiirus ja kiirendus

### Jõud

### Vektorväljad

## Vaata ka
* Vektoriaalne suurus

## Viited
Tsushima

**Tsushima** (jaapani keeles 対馬 *Tsushima*) on saar Korea väinas, mis kuulub Jaapanile. Halduslikult kuulub Nagasaki prefektuuri.  

Saare kõrgeim tipp on Yatachi mägi (649 m). Tsushima saar koosneb kahest osast, mida ühendab maakitsus ja eraldab Aso laht. Jaapani valitsus peab Tsushimat üheks saareks, kuid seda on peetud ka kaheks saareks. Saarel elab umbes 41 000 inimest. Pindala on 696 km&sup2;.

27. mail 1905. aastal toimus Tsushima lähedal Tsushima merelahing, milles Jaapani laevastik purustas Venemaa Balti laevastiku.

1. märtsil 2004. aastal ühendati saarel asuvad linnad ja külad üheks Tsushima linnaks.
Europe

**Europe** oli vanakreeka mütoloogias Liibanoni printsess Siidonist, Agenori ja Telephassa tütar, Phoinixi, Kilixi ja Kadmose õde.

Europe oli nii ilus, et temasse armus Zeus. Jumal saatis talle unenäo, milles kaks naist tema pärast kaklesid. Ühe nimi oli Ida ja teise nimi Lääs. Kui Ida võitnuks, saanuks Europe jääda oma kodumaale, aga Lääs andis talle peksa, mis tähendas, et Europe pidi kodunt lahkuma ja minema läänemaale. Unenäo abil tahtis Zeus näha, mida Europe arvab elukoha vahetusest. See unenägu ei meeldinud Europele põrmugi, ent Zeus oli kindel, et peab Europe enesele saama.

Ükskord, kui Europe sõbrannadega merekaldal mängis, astus Agenori karja seast välja Zeus lumivalge härja kujul. Härg oli imekspandavalt ilus ja suursugune. Ta oli ka väga sõbralik, nii et lõpuks ronis Europe talle selga. Seepeale kihutas härg otse merre ja viis ta endaga.

Zeus viis Europe Kreetale ja see retk kujunes triumfirongkäiguks. Poseidon oli keelanud merel lainetada, nii et see oli peegelsile. Kõige ees ujus Poseidoni poeg Triton, kes suurt teokarpi nagu pasunat puhus. Järgnes härg-Zeus Europega, siis Poseidon oma naise Amphitritega kaarikul, mida vedasid merihobud. Üleval saatsid neid merelinnud, kõrval delfiinid ja taga nereiidid.

Sellest alates kannab piirkond, kuhu kuuluvad Kreeta, Kreeka ja kogu nendest lääne poole jäävad alad, Euroopa nime.

Kreetal pani Zeus Europet valvama tohutu pronkshiiglase Talose, kes kõigi vaenulike laevade pihta kaljusid pildus. Kreetast purjetas mööda ka Europe vend Kadmos, kelle isa oli saatnud Europet otsima, kuid Talost kartes ei julgenud ta läheneda. Kadmos ei leidnudki Europet, kuid jäi ellu.

Kreetal lähenes Zeus Europele tohutu kotkana. Europe sai kolm poega: Kreeta kuninga Minose, Rhadamanthyse ja Lüükia esimese kuninga Sarpedoni.

Zeusi pulmakingid Europele olid Talos, jahikoer Lailaps, kes ei lasknud kunagi saaki minema, ja kuldne vibu nooltega, mis tabasid alati märki.

Kui Europe vanemaks jäi ja enam Zeusile ei meeldinud, abiellus ta Kreeta kuninga Asterioniga.

## Europe kunstis

Europe oli antiikaja vaasi- ja seinamaali üks lemmikteemasid. Hiljem on Europet maalinud Franois Boucher, Gustave Moreau, Rembrandt, Valentin Serov, Giovanni Battista Tiepolo, Tintoretto, Tizian ja Paolo Veronese.

Europe röövimist on kujutatud Kreeka kaheeurosel mündil.