open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kustav Kuuskvere

**Kustav Kuuskvere** (ka **Gustav**; kuni 1936. aastani **Kustav Kuuskmann**; 14. jaanuar 1901 Alavere vald, Harjumaa – 28. aprill 1982 New Brunswick, New Jersey osariik, USA) oli Eesti kohtunik.

Ta õppis aastail 1923–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Rotalia vilistlane.

Kustav Kuuskvere osales Vabadussõjas, oli 1920–1921 Kohtupalati kantseleiametnik, 1921–1923 ETK nooremraamatupidaja, 1923–1926 kantseleiametnik kohtu-uurijate juures Tallinnas, 1927–1930 Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1930–1934 ja 1938 Mustvee jaoskonnakohtunik, 1934–1937 Lihula jaoskonnakohtunik, 1937 Tartu 4. jaoskonnakohtunik, hiljem Rakvere Ringkonnakohtu liige. 

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1949. aastal USA-sse.
Boris Trelin

**Boris Trelin** (1884 Rakvere – 10. november 1960 New York) oli Eesti kohtunik ja filatelist.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1904. aastal, oli Tartu ja Viljandi Ringkonnakohtu liige.

Boris Trelin oli Eesti Filatelistide Seltsi asutajaliige ja abiesimees.

## Kirjandus
*A. E. Pensa. Boris Trelin. In memoriam. Eesti Filatelist, nr. 7, august 1961, lk. 4.
Martti Kass

**Martti Kass** (sündinud 26. oktoobril 1983 Viljandis) on eesti ajakirjanik.

Ta töötab Õhtulehes reporterina.
Vastseliina rajoon

**Vastseliina rajoon** oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1959.

Vastseliina rajoon moodustati 1950. aastal Võrumaa Meremäe, Misso, Ruusmäe ja Vastseliina vallast.

Rajooni keskus oli Vastseliina alevik. 

Rajooni loomisel kuulusid sellesse Kalatškovo, Kapera, Luhamaa, Luutsniku, Mauri, Obinitsa, Perametsa, Pugola, Ruusmäe, Tsolli ja Veretino külanõukogu. 

1952–1953 kuulus Vastseliina rajoon Tartu oblasti koosseisu.

1954. aastal liideti teiste külanõukogudega Luhamaa, Luutsniku, Pugola, Tsolli ja Veretino külanõukogu. Mauri nimetati ümber Illi külanõukoguks, Kalatškovo Meremäe külanõukoguks ja Perametsa Saaluse külanõukoguks.

Vastseliina rajooni likvideerimisel 1959. aastal liideti selle alad Võru rajooniga.

## Viited
Viljandi Ringkonnakohus

**Viljandi Ringkonnakohus** (endise nimetusega **Viljandi-Pärnu Rahukogu**) oli Eesti 2. astme kohus asukohaga Viljandis. Vaatas läbi Viljandi Maakohtu, Pärnu Linnakohtu, Pärnu Maakohtu ja Järva Maakohtu lahendeid

## Ajalugu
### Viljandi-Pärnu Rahukogu
1889. aastal jõustunud kohtu- ja talurahvaasutuste reformiga moodustati Viljandi-Pärnu Rahukogu ringkond. Viljandi-Pärnu rahukogu ringkonna alla, mis asus Viljandis, kuulus ka Pärnu kreis.

Venemaa keisririigiaegsete ringkonnakohtute ja rahukogude liitmisel moodustati neli rahukogu, kaasa arvatud Viljandi-Pärnu rahukogu. Viljandi-Pärnu rahukogu tööpiirkond oli Viljandi maakond ja Pärnu maakond. 7. märtsil 1919. aastal laiendati Viljandi-Pärnu rahukogu tööpiirkonda võimalikul korral Eestimaa külge liidetavate Volmari maakonna osadega.

### Viljandi ringkonnakohus
1935. aasta kohtureformiga muudeti ära ka senised ringkonnakohtute liitnimed, Viljandi-Pärnu rahukogu nimeks sai Viljandi ringkonnakohus.

Viljandi Ringkonnakohtu ringkondades töötasid:
* Viljandi 1. jaoskonnakohtunik Posti 22
* Viljandi 2. jaoskonnakohtunik Posti 22
* Suure-Jaani jaoskonnakohtunik Valter Taremaa Ringpuiestee 2
* Põltsamaa jaoskonnakohtunik Eduard Suits Lossi 11
* Pärnu 1. jaoskonnakohtunik Rüütli 19
* Pärnu 2. jaoskonnakohtunik Rüütli 19
* Pärnu 3. jaoskonnakohtunik Rüütli 19
* Mõisaküla jaoskonnakohtunik Kesk 7.

Kohtu esimehed olid teiste seas Gustav Seen (3. detsember 1918 – 20. november 1925), Jaak Tepandi (1940), Jüri Soontak (1940), ja Johannes Evertson (1941)

1940. aastal kuulusid kohtu koosseis esimees ja kriminaalosakonna esimees Jaak Tepandi, abiesimees ja tsiviilosakonna esimees Gustav Talts, August Ammon, Valter Märtson, Kaarel Leetmaa, Oskar Sein, Boris Trelin ja August Vihvelin.

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16. novembri 1940. aasta seadlusega kujundati ümber kehtiv kohtute süsteem ja ringkonnakohtud muudeti samanimelisteks kohtuteks esimese ja teise kohtuastme asjade arutamiseks. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu 19. detsembri 1940 määrusega määrati Viljandi Ringkonnakohtu asukohaks — Viljandi,  Viljandi 1. ja 2., Mustla, Suure-Jaani, Põltsamaa, Pärnu 1.—3., Vändra, Kilingi-Nõmme ning Abja-Paluoja rahvakohtujaoskondadest.

## Viited
Enn Aarend

**Enn Aarend** (kuni 1937. aastani **Edgar Edmund Adler**, perekonnanimi muudetud 23. jaanuaril 1937; 6. märts 1899 Tähtvere vald, Tartumaa – 18. mai 1979 Hamilton, Ontario provints, Kanada) oli Eesti kohtunik.

Enn Aarend osales Vabadussõjas.

Ta lõpetas 1922. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1922–1927 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Kungla asutajaliige, korporatsiooni Ugala vilistlane.

Ta oli 1927–1935 Rakvere-Paide rahukogu, 1935 Viljandi ja 1936–1937 Tallinna Ringkonnakohtu kohtuameti kandidaat. 1937. aastal oli ta Hiiumaa, 1937–1939 Haapsalu ja alates 1939. aastast Tallinna 8. jaoskonnakohtunik. 

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, siirdudes sealt Taani ja edasi Kanadasse.
Kuntsevo rajoon

**Kuntsevo** on rajoon (munitsipaalringkond) Moskvas, mis kuulub Lääneringkonda.

5. sajandil eKr asus Kuntsevo kohal soomeugrilaste asula, 15. sajandi allikates on mainitud Moskva jõe paremal kaldal asunud Kuntsevo küla. 19. sajandil kujunes küla moskvalaste suvilarajooniks. 1926. aastal nimetati asula linnaks, mis liideti 1960. aastal Moskva linnaga. 1991. aasta haldusreformiga lahutati endisest Kuntsevo linna alast Možaiski, Filjovski Parki ja Fili-Davõdkovo rajoon. 

Rajoonil oli 2012. aastani Moskva oblastis 2 eksklaavi: Rubljovo ja Mjakinino.

## Välislingid

*http://kuncevo.zao.mos.ru/
*http://www.kuntsevo.org/
Diskordiaanlus

**Diskordiaanlus** on religioon, mis põhineb kreeka-romaani vaenujumalanna Erise teenimisel. Religioon sai alguse umbes 1958-1959, kui ilmus (esimene) pühakiri "Principia Discordia", mille kirjutasid Malaclypse the Younger ja Omar Khayyam Ravenhurst pärast mitmeid keeglisaalis kogetud ühiseid hallutsinatsioone.

Diskordiaanlust peetakse kohati religiooni paroodiaks, kuigi selle määra üle vaieldakse. Diskordiaanlaste seas on levinud oma tõekspidamiste levitamine huumorivõtmes, mis väldib nende muutumist dogmaatiliseks. Diskordiaanlaste hulga hindamine on keeruline, sest nad ei ole kohustatud diskordiaanlust oma ainsaks usundiks pidama ning kuna skismade loomine on soovitatav.

Religiooni on Rinzai koolkonna absurdil põhinevate tõlgenduste tõttu võrreldud Zeniga. Diskordiaanlus põhineb tõekspidamisel, et nii kord kui korratus on illusioonid, mida inimese närvisüsteem universumile omistab ning ei näiv kord ega korratus pole kumbki kuidagi teisest korrektsem ega tõe mõttes objektiivsem.

2011. aasta rahva ja eluruumide loenduse andmetel oli Eestis 6 diskordiaani.

## Tõekspidamised

Diskordianismi interpretatsioone on sama palju kui diskordiaane ning need koonduvad märksõnade "vanad kreeklased", "kaose kummardamine" ja "anarhism" ümber. See on väga vaieldav üldistus, sest püüab diskordiaanlikke tõekspidamisi kuidagi defineerida.

### Hallpale needus

Üks diskordiaanluse oluline osa on Hallpale needus, mida on "Principia Discordia" lehtedel mitmes kohas mainitud. "Principia" väitel oli Hallpale 1199 eKr elanud mees, kelle õpetuse kohaselt oli elu tõsine asi ning mäng patt. Needus kätkeb nende tõekspidamiste poolt johtuvat psühholoogilist ja hingelist tasakaalutust nii üksikisikute, gruppide, riikide kui ka tsivilisatsioonide tasemel.

"Principia" kohaselt kohustas Hallpale oma jüngreid "enda ümber olevat korda imetlema" (*Principia Discordia*, lk 00042), ning mingil moel suutis ta inimkonda tõsise korra aadetega nõustuma. "Principia" kohaselt oli kummaline, et Hallpale suutis nii palju järgijaid leida hoolimata sellest, kui palju "korratust" ümberringi leidus.
: Hallpale ja tema järgijad pidasid eluga mängimist elust endast olulisemaks ning mõnikord juhtus koguni nii, et nad hävitasid nende teiste olendite elu, kelle eluviisid nende omast erinesid.
::—Malaclypse Noorem, Principia Discordia, lk 00042

"Principia" kohaselt oli elu tõsiselt ja korrapärase ettevõtmisena määratlemise tagajärjeks see, et Hallpale järgijad hakkasid eristama "korrapäraseid" ja "ebakorrapäraseid" nähtusi. Selles süsteemis püütakse korra säilimist tagada iga hinnaga.

## Paavstid

Tuginedes "Principia Discordia" väidetele, on "iga planeedil Maa elav mees, naine ja laps" paavst. Raamatuga kaasneb ametlik paavsti visiitkaart, mida võib kopeerida ning kõigile vabalt jagada. Selle kaardi omamisega ei saa paavstiks; see lihtsalt annab inimesele teada, et ta on "ehe ja autoriseeritud paavst" diskordiaanluse mõttes.

Kuigi paavsti voli ei ole "Principia" kaante vahel täpselt sätestatud, ütleb kaart, et "paavst on keegi, kes pole võimu võimu all". On diskordiaane, kes on paavsti volitusi laiendanud.

## Viited
Tüüp 75 MLRS

**Tüüp 75 MLRS** (75式130mm自走多連装ロケット弾発射機, nana-go-shiki-130mm-jisou-ta-rensou-Rocket-dan-hassya-ki) oli 130 mm Jaapani mitmelasuline raketiheitja, mida kasutasid Jaapani Omakaitsejõudude maaväed. Masin kasutab soomustransportöörilt Tüüp 73 pärinevaid roomikuid, vedrustust ja mootorit. Kere osa konstrueeris ja valmistas Komatsu, relvasüsteem ja raketid pärinesid firmalt IHI Aerospace (nüüd Nissan Aerospace Division). Toodeti 66 raketiheitjat ja 15 ilmavaatlusmasinat, et tagada relvasüsteemile vajalik meteoroloogiline info.

Mootoriks oli 300 hobujõuline Mitsubishi 4ZF diiselmootor.

## Relvastus
Raketid olid 131,5 millimeetrise läbimõõduga ja 1,86 meetrit pikad. Üks rakett kaalus 43 kilogrammi, millest 15 kilogrammi moodustas HE-FRAG lõhkepea. Salv mahutas 30 raketti ja neid oli võimalik lasta kas ühekaupa või 12 sekundit kestva valanguna. Rakettide laadimine toimus käsitsi ning treenitud meeskonnal kulus selleks 15 minutit.Raketidel olid stabilisaatorid. 

Lisaks rakettidele oli masina katusele paigutatud 12,7 mm kuulipilduja.

## Kasutamine
Laadimismeeskond on liikus raketiheitjaga kaasas eraldi veoautol. Iga raketiheitjapatarei juurde kuulusid laadimismasinad, tulejuhtimismasin ja ilmvaatlusmasin. Ilmavaatlusmasin on varustatud mastiga, mis on võimalik tõsta kuni 12,5 meetri kõrgusele ja mis suudab korraga mõõta tuule kiiruse kahest suunas.

2005. aastal oli veel kasutusel 17 relvasüsteemi ja 5 ilmavaatlusmasinat, aasta hiljem seda tüüpi relvasüsteeme enam kasutusel ei olnud.  Jaapan vahetas need USA päritolu 227 mm M270 MLRS süsteemide vastu välja. Uusi süsteem toodeti litsentsi alusel Jaapanis.

## Viited

## Kirjandus
* Chant, Christopher. *A Compendium of Armaments and Military Hardware.* New York and London: Routledge & Kegan Paul, 1987 ISBN 0-7102-0720-4, lk. 120–121

## Välislingid

* Type 75 Pildid
Steven Davis

**Steven Davis** (sündinud 1. jaanuaril 1985 Ballymenas) on Põhja-Iirimaa jalgpallur, kes mängib Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers. Ta mängib poolkaitsja kohal.

Rangersis on ta mänginud ka aastatel 2008–2012, mil tuli kolm korda Šotimaa meistriks. Hooaegadel 2008–09, 2009–10 ja 2011–12 valiti ta Šotimaa kõrgliiga sümboolsesse koosseisu. 2010. aastal valiti ta Rangersi hooaja parimaks mängijaks ja samal hooajal samuti mängijate poolt liiga parimaks.

Davis on mänginud ka mitmes Inglismaa kõrgliiga klubis: Aston Villas (2004–2007), Fulhamis (2007–2008) ja Southamptonis (alates 2012. aastast). 2006. aastal valiti ta Aston Villa aasta parimaks mängijaks.

Debüüdi Põhja-Iirimaa rahvuskoondises tegi Davis 9. veebruaril 2005 mängus Kanada vastu. 21. mail 2006 sai ta mängus Uruguay vastu Põhja-Iirimaa koondise ajaloo noorimaks kapteniks.

## Saavutused
;Rangers
*Scottish Premier League: 2008–09, 2009–10, 2010–11
*Scottish Cup: 2007–08, 2008–09
*Scottish League Cup: 2007–08, 2009–10, 2010–11
*UEFA karika teine koht: 2007–08

## Viited
Tukumsi piirkond (2009–2021)

**Tukumsi piirkond** (läti keeles *Tukuma novads*) oli 1. järgu haldusüksus Lätis.

Piirkond moodustati 2009. aastal Tukumsi linnast ja kümnest endise Tukumsi rajooni vallast. 2021. aastal ühendati see Engure, Jaunpilsi ja Kandava piirkonnaga uueks, Tukumsi piirkonnaks.

Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Tukumsi piirkonna elanike seas lätlasi 84%, venelasi 8,7%, valgevenelasi 2,2%, ukrainlasi 1,2% ja muust rahvusest inimesi 4%.

## Territoriaalne jaotus

* Tukums
* Degole vald (*Degoles pagasts*)
* Džūkste vald (*Džūkstes pagasts*)
* Irlava vald (*Irlavas pagasts*)
* Jaunsāti vald (*Jaunsātu pagasts*)
* Lestene vald (*Lestenes pagasts*)
* Pūre vald (*Pūres pagasts*)
* Sēme vald (*Sēmes pagasts*)
* Slampe vald (*Slampes pagasts*)
* Tume vald (*Tumes pagasts*)
* Zentene vald (*Zentenes pagasts*)

## Viited
Paolo Guerrero

**José Paolo Guerrero Gonzales** (sündinud 1. jaanuaril 1984 Limas) on Peruu jalgpallur, ründaja. Ta mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Internacional.

Guerrero mängis oma klubikarjääri alguses Saksamaal Müncheni Bayernis, kellega tuli aastatel 2005 ja 2006 Saksamaa meistriks. Pärast Bayernist lahkumist mängis Guerrero aastatel 2006–2012 Hamburger SV-s.

2012. aastal liitus ta Brasiilia klubiga Corinthians. Ta tuli klubiga 2012. aastal klubide maailmameistriks. 2014. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 12 väravat ja valiti kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.

Ta on Peruu jalgpallikoondise kõigi aegade suurim väravakütt.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Peruu rahvuskoondises tegi Guerrero 9. oktoobril 2004 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 17. novembril 2004 MM-i valikmängus Tšiili vastu

2007. aasta Copa América esimeses alagrupimängus 26. juunil lõi ta värava Uruguay vastu.

2011. aasta Copa América esimeses alagrupimängus 4. juulil lõi ta värava Uruguay vastu ja teises alagrupimängus 8. juulil värava Mehhiko vastu. Peruu jõudis lõpuks poolfinaali, kus kaotati 19. juulil hilisemale meistrile Uruguayle. 23. juulil toimunud kolmanda koha mängus alistas Peruu Venezuela ja Guerrero tegi kübaratriki. Ühtlasi oli ta viie väravaga turniiri suurim väravakütt.

2015. aasta Copa América veerandfinaalis 25. juunil tegi Guerrero kübaratrüki Boliivia vastu. Polfinaalis 29. juunil kaotas Peruu hilisemale meistrile Tšiilile. 3. juulil toimunud kolmanda koha kohtumises võitis Peruu 2:0 Paraguayd, Guerrero lõi Peruu teise värava. Ta oli nelja väravaga Tšiili mängija Eduardo Vargas kõrval turniiri suurim väravakütt ning valiti lisaks turniiri sümboolsesse koosseisu.

2016. aasta Copa América Centenario esimeses alagrupimängus 4. juunil lõi ta värava Haiti vastu. Ta lõi sellega oma koondisekarjääri 27. värava ja sai Peruu kõigi aegade suurimaks väravakütiks.

2017. aasta oktoobris andis Guerrero dopinguproovi, millest leiti kokaiini tarvitamise jälgi. Algselt määrati talle aasta pikkune võistluskeeld, kuid FIFA apellatsioonikomisjon otsustas seda lühendada poole aasta võrra. Maailma Antidopingu Agentuur (WADA) pöördus pärast seda Rahvusvaheline spordiarbitraaži (CAS) poole ning CAS pikendas Guerrero karistust 14-kuuliseks. 2018. aasta mai lõpus teatas Šveitsi ülemkohus, et Guerrerole määratud karistus peatatakse, tänu millele sai ta mängida 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

2018. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta värava Austraalia vastu. Peruu kogus kolme mänguga võidu ainult Austraalia vastu, millest ei piisanud edasipääsuks kaheksandikfinaali.

2019. aasta Copa Américal valiti ta turniiri sümboolsesse koosseisu.

## Saavutused
;Müncheni Bayern
*Bundesliga: 2004–05, 2005–06
*DFB-Pokal: 2004–05, 2005–06
;Hamburger SV
*UEFA Intertoto karikas: 2007
;Corinthians
*Campeonato Paulista: 2013
*Recopa Sudamericana 2013
*Klubide maailmameistrivõistlused: 2012
;Flamengo
*Campeonato Carioca: 2017

## Viited

## Välislingid
IU (laulja)

**IU** (sünninimi **Lee Ji-eun**, korea keeles 이지은; sündinud 16. mail 1993) on Lõuna-Korea laulja ja näitleja.

## Välislingid
*IU ametlik koduleht
Deltasete

**Deltasete** (inglise *deltaic sediment*, *deltaic deposit*) on deltas kuhjunud sete.

Deltasetted on deltatasandiku jõesängides valdavalt jämedateralised, jõesängide vahel aga peeneteralised; leidub ka järvesetteid ja turvast. Delta nõlvu katavad peeneteralised setted. 

## Vaata ka
*Jõesetted

## Viited

## Kirjandus
*EE 3. köide, 1988.
Salomon Adam

**Salomon Adam** (ka **Adams**; suri 1639) oli Rootsi sõjaväelane 17. sajandil.

1620. ja 1621. aastal teenis ta leitnandina krahv Philipp von Mansfeldi rügemendi ooberstleitnant Jost Clodti kompaniis.

Juba järgmisel aastal teenis ta kapteni ja kompaniiülemana ooberst Kristoffer Assarsson Mannersköldi (sünd. 1583) Västergötlandi rügemendis.

1624. aastal teenis ta kapteni ja kompaniiülemana Johan Banéri (1596–1641) Östergötlandi rügemendis.

Oktoobris 1625 teenis ta kapteni ja kompaniiülemana  Smålandi ja Jönköpingi lääni rügemendis ooberstleitnant Lars Kaggi (1595–1661) alluvuses. Vähemalt novembrist 1626 kuni teenis ta samas (alates hiljemalt augustist 1628 ooberst Erik Handi alluvuses) majori ja kompaniiülemana. Hiljemalt oktoobrist 1628 jätkas samas rügemendis teenimist juba ooberstleitnandi auastmes.

Selle rügemendi koosseisus olles ülendati ta ka hiljem ooberstiks ning rügemendi ülemaks.

Enne aga jõudis ta aga võidelda ka Hamiltoni markii Briti vägedes, osaledes 1631. aasta jõulude ajal Magdeburgi piiramisel. Ta valiti üheks läbirääkijaks linna alistumise tingimusi läbi arutama. Seejärel naasis ta oma rügemendi juurde ning piiras 1633. aastal Hamelni linna Alam-Saksimaal.

1635. aastal võttis ta osa tribunalist, mis vaagis endise Rootsi sõja- ja õuenõuniku Johannes Stalmanni süüasja. Viimast süüdistati nimelt feldmarssal Johan Banéri ja riigikantsler Axel Oxenstierna tapmise plaanimises aprillis 1634.

4. oktoobril 1636 osales Salomon Adam Wittstocki lahingus.

Salomon Adamile kuulus Tuudi mõis Läänemaal.

Ta maeti 8. veebruaril 1639 Tallinna Niguliste kirikusse.

## Perekond
Salomon Adam oli abielus Anna Dorothea von Derfeldeniga, kes oli viitseadmirali ja Riia asekuberneri Johann von Derfelden vanema (1561–1633) ja Elisabeth von Plate tütar. Abielust sündisid:
*Johanna Dorothea von Adam, oli abielus Jürgen Johann von Ulrichiga

## Viited
Lebedinoje ozero

**Lebedinoje ozero** (end *General Vatutin*) on nelja tekiga Dmitri Furmanovi klassi (projekt 302 *teine seeria*) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1986. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M (Binnenfahrgastschiff 129 meetrit), laev moderniseeriti täielikult 2002. ja 2006. aastal. 1986. aastal sai laev nime Nõukogude Liidu kindrali Nikolai Vatutini auks.

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 388 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRP) üle 1986. aastal. Dnepri Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte Tšervona Ruta (ukraina keeles *Червона рута*) on kasutanud General Vatutinit Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi. Laeval oli kaks restorani, Odessa ja Kiiev. General Vatutin oli kasutusel kuni 2016. aastani, selle aastani kasutati ka sõsarlaeva Zirka Dnipra.
Laeva kapten (seisuga 2012) oli Viktor Holodenko.
## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
* RRR 242313
* General Vatutin - IMO 8620088, shipspotting (inglise keeles)
* Laeva pildid
Viking Akun

**Viking Akun** (vene keeles *Викинг Акун*) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302, *teine seeria*) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Saksamaal Boizenburgis VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases 1988. aastal ja mida käitas kruiisiettevõte Orthodox Cruise Company. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, täielikult moderniseeritud.

## Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 393 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1988. aastal *Maršal Koševoi* nime all. Dnepri Laevakompanii RE UkrRetšFlot ((ПО Главречфлот, Межотраслевое государственное объединение Укрречфлот)ja hiljem eraettevõte ASK UkrRetšFlot on kasutanud Maršal Koševoid 2011. aastani Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi, kus kasutati ka sõsarlaevu Zirka Dnipra, General Lavrinenkov ja General Vatutin.

Ukraina raske majandusliku seisukorra tõttu müüdi laev Venemaa Laevakompaniile Doninturflot Rostovis Doni ääres ja alates 2011. aasta oktoobrist sõidab jõereisilaev Venemaa lipu all. 2012. aastal kasutas Orthodox Cruise Company seda laeva Peterburi–Moskva liinil välismaa turistide jaoks. 2013. aasta aprillis nimetati laev ümber Viking Akuniks.

## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited
General Lavrinenkov

**General Lavrinenkov** (vene keeles *Генерал Лавриненков*) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302, *teine seeria*) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1990. aastal ja mida käitab kruiisiettevõte Orthodox Cruise Company. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, täielikult moderniseeritud. Laev sai nime Nõukogude kindrali Vladimir Lavrinenkovi auks.

## Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 397 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1990. aastal. Dnepri Laevakompanii RE UkrRetšFlot ja hiljem eraettevõte ASK UkrRetšFlot on kasutanud General Lavrinenkovi 2008. aastani reisideks Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi. Samasugusteks reisideks kasutati ka sõsarlaevu Zirka Dnipra ja General Vatutin.

Ukraina raske majandusliku seisukorra tõttu müüdi laev Venemaa Laevakompaniile Doninturflot Rostovis Doni ääres. Alates 2008. aasta oktoobrist sõidab General Lavrinenkov Venemaa lipu all välisturistidega, kuid 2012. aasta esimesele reisile Rostovist Doni ääres Moskvasse müüakse pileteid Vene rublade eest siseturistidele.

## Vaata ka
*Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
*Laev Orthodox Cruise Company kodulehel (inglise ja vene keeles)
*Laev infofloti kodulehel (vene keeles)
Kaadõr-ool Bitšeldei

**Kaadõr-ool Bitšeldei** (vene keeles Каадыр-оол Алексеевич Бичелдей, tõva keeles Каадыр-оол Алексей оглу Бичелдей; sündinud 2. jaanuaril 1950) on Venemaa poliitik, Tuva Ülemnõukogu esimees (1991–1993).

On sündinud Pestunovka alevis Ulug-Hemi kožuunis tööliste perekonnas, rahvuselt tõvalane.

1968. aastal lõpetas keskkooli. 1968–1970 õppis Kõzõli riikliku pedagoogilise instituudi filoloogiateaduskonnas. 1975. aastal lõpetas Mongoolia riikliku ülikooli idamaade asjatundja ja filoloogi erialal, filoloogia kandidaat. 

1975–1990 oli Tõva keele, kirjanduse ja ajaloo teadusinstituudis teadlane.

1990. aastal valiti ta Tõva Vabariigi ja Venemaa Föderatsiooni deputaadiks, Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu liikmeks.

1991–1993 oli Tuva ANSV Ülemnõukogu esimees. 1993. aasta detsembris valiti ta Tõva Vabariigi Ülemnõukogu deputaadiks, alates 6. jaanuarist 1994 kuni 29. juunini 1998 oli ta Tõva Vabariigi Ülemnõukogu esimees. 1996–1998 oli Venemaa Föderatsiooninõukogu liige.

1999. aastal valiti ta Venemaa Riigiduumasse, mille liige ta oli kuni 2003. aastani.

Aastatel 2012–2015 oli ta Tõva Vabariigi haridus- ja teadusminister.

Kaadõr-ool Bitšeldei on 5. klassi tõva keele õpiku, sõnastiku ja venelaste jaoks koostatud tõva keele õpiku autor. Tal on ilmunud üle 40 artiklit tõva keele, kultuuri, religiooni ja filosoofia kohta.

On abielus, tal on kolm last.
Dmitri Furmanov (laevaklass)

**Dmitri Furmanovi** klassi laevad on neljatekilised jõereisilaevad, mis ehitati aastail 1983–1990 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau ja aastail 1990–1992 reorganiseeritud Elbewerft Boizenburg GmbH laevatehases Boizenburgis Saksamaal. Saksa DV-s tähistati selle klassi laevu tähisega **BiFa 129 M** (saksa keeles *Binnenfahrgastschiff 129 Meter* – 'rannasõidu-reisilaev 129 meetrit'). 

Seeria sai nime esimese selle klassi laeva, 1983. aastal vette lastud Dmitri Furmanovi järgi. Dmitri Furmanovi klassi alused on tuntud ka **projekt 302** nime all. Projekti autor on Saksa Demokraatliku Vabariigi laevatehas Boizenburg.

Rohkem kui 3800 tonnise veeväljasurvega 129,10 meetrit pikki Dmitri Furmanovi klassi jõelaevu ehitati Venemaa Volga, Doni, Kama, Volga-Doni, Loode, Moskva, Ukraina Dnepri, Hiina Regal China Cruises ja Hollandi Oceandiva jõelaevakompaniidele kokku kakskümmend kaheksa ning need jagunevad nelja seeriasse: I, II, III (302M) ja IV (302MK).

## Projekti 302 laevade esialgse nimega loetelu
Ümbernimetused on sulgudes, kronoloogiliselt järjestatud:

Projekti 302 jõereisilaevad:

## Ülevaade

## Vaata ka
*Rossija, projekt 785
*Sergei Jessenin, projekt Q-065

## Viited

## Välislingid
*Projektide 301 ja 302 jõereisilaevad (vene keeles)
Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu

**Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu** (vene keeles *Верховный Совет Российской Федерации*; aastatel 1938–1990 **[[Vene NFSV Ülemnõukogu]]**, *Верховный Совет РСФСР*) oli aastatel 1990–1993 tegutsenud riigivõimu kõrgeim organ, esimene pidevalt tegutsenud Venemaa Föderatsiooni parlament pärast 1917. aasta septembrit.
 
Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu koosnes kahest kojast – Rahvuste Nõukogust ja Vabariigi Nõukogust – ja see valiti Venemaa Föderatsiooni Rahvasaadikute Kongressi poolt, olles viimase organ.

21. septembril 1993 andis Venemaa president Boriss Jeltsin välja seadluse nr 1400 "Venemaa Föderatsiooni etapiviisilisest konstitutsioonilisest reformist". Selle seadlusega saadeti Ülemnõukogu ja Rahvasaadikute Kongress laiali. Kohe pärast seadluse väljakuulutamist kokku tulnud Venemaa Föderatsiooni Konstitutsioonikohus kuulutas seadluse konstitutsioonivastaseks.

4. oktoobril 1993 aeti Rahvasaadikute Kongress ja Ülemnõukogu Venemaa presidendi Boriss Jeltsini käsul tankidega laiali.

Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu likvideeriti 1993. aasta Venemaa Föderatsiooni Põhiseadusega ja asendati Venemaa Föderatsiooni Föderaalkoguga, mis koosneb kahest kojast: föderatsiooninõukogust ja riigiduumast.
Tõva keel

**Tõva keel** (varem **tuva keel**; tõva keeles *тыва дыл* 'tõva dõl') on turgi keel, mida kõnelevad tõvad, peaasjalikult Lõuna-Siberis asetsevas ja Venemaa koosseisu kuuluvas Tõva Vabariigis. Selle lähemad sugulased on hakassi ja altai keel.

Tõva keeles on arvukalt mongoli, tiibeti ja uuemal ajal ka vene laene. Vähemal määral kõneldakse tõva keelt Hiina Rahvavabariigis ja Mongoolias. Tänapäeval pruugib tõva keelt emakeelena umbes 265 000 inimest. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Venemaal tõva keele oskajaid 253 673 inimest.

Tõvas kõneldav tõva keel jaguneb nelja murderühma: läänemurre, keskmurre, kirdemurre ja kagumurre. Lisaks on tõva keelel väiksemad džungaari, tsengeli ja duha murded, mida pole tänini kuigi põhjalikult uuritud.

Tänapäevane tõva kirjakeel Venemaal kasutab täiendustega kirillitsat. Algselt tarvitati tõva keeles kirjutamiseks siiski mongoli kirja. 1930. aastal koostas buda munk Monguš Lopsang-Tšinmit (ehk Lubsan Žigmed) ka ladina kirjaviisi, milles trükiti mõned raamatud ja ajalehed, samuti aabitsad ja õpikud täiskasvanutele. 1943. aasta septembris asendati see kirjaviis praeguse kirillitsaga. Viimasel ajal on tehtud uusi ettepanekuid ladina tähestiku kasutuselevõtuks.

## Viited
Mongoolia Riiklik Ülikool

**Mongoolia riiklik ülikool** (mongoli keeles Монгол Улсын Их Сургууль) on Mongoolia vanim ülikool.

Aastal 1942 asutatud ülikool asub Ulaanbaataris.

Ülikoolis õpib üle 21 000 üliõpilase.

## Viited

## Välislingid
*http://www.num.edu.mn/
Tõvalased

**Tõvalased** ehk **tuvalased** ehk **tõvad** (tõva keeles тывалар *tõvalar*; türgi keeles *Tuva Türkleri* või *Tuvalar*; mongoli keeles *Tuva Uriankhai*) on Lõuna-Siberis elav turgi rahvas. Ajalooliselt on nad tuntud ka mongolikeelse nime järgi *urjanhaidena*.

Tänapäeval on tõvalasi kokku üle 280 000, neist 236 000 Venemaal, 31 823 Mongoolias (5169 tõvalast, 26 654 urjanhaid) ja umbes 3900 Hiinas. 2010. aasta andmetel moodustasid tõvalased 82,0% Venemaa koosseisu kuuluva Tõva Vabariigi elanikkonnast. Eestis elas  2021. aasta rahvaloenduse andmetel 6 tõvalast.

Tõvalased kõnelevad turgi keelte hulka kuuluvat tõva keelt, nende etniliste juurte seas on mongoli, turgi ja samojeedi rahvad. Levinumad võõrkeeled on vene ja mongoli keel.

Tõvalaste ajalooline asuala jaguneb üheksaks kožuuni-nimeliseks piirkonnaks: Todža, Salchak, Oyunnar, Hemtšik, Khaasuut, Shalyk, Nibazy, Daavan & Choodu ning Beezi. Esimest nelja neist valitsesid uriankhai mongoli vürstid, ülejäänuid bordžigiti mongoli vürstid.

Ajalooliselt on tõvalased olnud karjakasvatajaist rändrahvas. Tuhandeid aastaid on nad kasvatanud kodukitsi, lambaid, kaameleid, põhjapõtru, veiseid ja jakke. Traditsiooniliselt on nad elanud vildiga kaetud jurtades või kasetohu või nahkadega kaetud tšummides, mida nad aastaaegade vaheldudes kolivad ühelt karjamaalt teisele.

Tõvalaste traditsiooniline usund on tengriismiga läbi põimunud Tiibeti budism.

Tõva muusikast on kõige tuntum kõri- või kurgulaul, selle viljelejad on korduvalt esinenud ka Eestis.

## Urjanhaid
Rahvanime "urjanhaid" tähendus on segane. Mongolid nimetasid nii kõiki metsarahvaid, sealhulgas tõvalasi. Ka Mongoolias endas on rahvaid, keda selle nime all tuntakse. Sama nime varianti *Uraŋxai* kasutati jakuutide kohta. Venelane Pavel Nebolsin kirjeldas 1850. aastail Volga kalmõkkide Uranhu klanni. Veel üht sama nime varianti *Orangkae* (오랑캐) tarvitati Koreas kõigi "barbarite" kohta, kes elasid Koreast põhjas.

## Viited
Kumulatiivlaeng

**Kumulatiivlaeng** on silindriliselt metallkoonustühemiku taha paigaldatud tavalõhkelaeng, mille plahvatuse korral on ligikaudu 50% plahvatuse energiast koonuse teljest kitsalt fokuseeritult eemale suunatud. Kasutatakse sellise ilmingu läbistamisefekti. Laengu plahvatuse tulemusena moodustub koonuse (sfääri) metallmaterjalist (vask, uraan, tantaal jne) sulametallijuga. Selliseid laenguid kasutatakse paksude terasplaatide (soomuse), betoonkonstruktsioonide jm läbistamiseks/lõikamiseks.

Kõige suurem purustusefektiivsus saavutatakse siis, kui purustatav/lõigatav materjal paikneb lõhkekohast fookuskaugusel, sest sellel momendil on joa pikkus optimaalne.

## Vaata ka

* Franz von Baader (Benedikt Franz Xaver Baader)

## Viited

## Välislingid
* Kumulatiivlaeng ja selle toimimise põhimõte (vene sait)
* Kumulatiivefekt lõhkekehade hävitamisel. Sisekaitseakadeemia
Plahvatuspõlemine

**Plahvatuspõlemine** on lõhkeaines 400–1000 meetrit sekundis leviv füüsikalis-keemiline protsess, mille tulemusena leiab aset plahvatus. Kui põlemistsooni levik aines on aeglasem, on tegemist põlemisega, kui kiirem, siis nimetatakse toimuvat detonatsiooniks.

Plahvatuspõlemise käigus eralduv energiahulk on võrdne detonatsioonil vabaneva energiaga, kuid kuna reaktsiooni kestus on pikem, siis jääb vabanev võimsus oluliselt väiksemaks.

Plahvatuspõlemine on iseloomulik paiskavatele lõhkeainetele (näiteks must püssirohi), kuna selle käigus tekkivate plahvatusgaaside rõhk suureneb aeglasemalt ja sellest tulenevalt omandab plahvatus ka paiskava iseloomu.

Plahvatuspõlemisel aset leidev keemiline reaktsioon toimub tavaliselt nii õhu kui ka lõhkeaine enda koostises oleva hapniku arvel.

## Vaata ka
*Plahvatus
*Keemiline plahvatus
Kapseldetonaator

**Kapseldetonaator** on süütenööri otsa ühendatav ja kesta pressitud laeng, mille ülesandeks on süütenöörilt tuleva leegi ülekandmine lõhkelaengule plahvatuse esilekutsumiseks.

Kapseldetonaator koosneb tavaliselt ligikaudu 7&nbsp;mm läbimõõduga ja 45–50&nbsp;mm pikkusega ühest otsast suletud metallkestast, mille suletud ots on täidetud tugevdatud võimsusega brisantse lõhkeainega (tavaliselt massiga 1–1,5 g) ning millele on tihti lisatud ka initsieerivast lõhkeainest valmistatud primaarlaeng, mille ülesandeks on süütenöörilt saadava tuleimpulsi toel detoneerida brisantne põhi- ehk sekundaarlaeng.

Detonaatori suletud ots on sageli valmistatud nõgusa põhjaga ehk kumulatiivsüvendiga, et plahvatuse impulssi paremini edasi kanda.

Kapseldetonaator koos süütenööriga moodustab süütli.

Elektrisütikut sisaldav kapseldetonaator on elektridetonaator.
Elektrisütik

**Elektrisütik** ehk **elektrisüütur** on elektrivoolu tuleimpulsiks muutev elektridetonaatori osa.

Süüturit läbiv elektrivool kuumutab hõõgniiti, mis süütab seda ümbritseva süütepea ning edasi levib impulss juba kas primaarlaengule või viiteelemendile ja sealt primaarlaengule.
Ivar Must

**Ivar Must** (sünninimega **Igor Tsõganov**; sündinud 7. mail 1961 Tallinnas) on Eesti helilooja ja muusikaprodutsent.

Ivar Must on 2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitnud Eesti eurolaulu "Everybody" meloodia autor.

## Viited

## Välislingid
* Kohus teeb otsuse Ivar Musta rahanõudes Põltsamaa Felixi vastu juunis ERR Uudised, 4. mai 2018
Mõrv golfiväljakul

**"Mõrv golfiväljakul"** on Agatha Christie 1923. aastal avaldatud kriminaalromaan, milles astuvad üles Hercule Poirot ja Arthur Hastings.

Jutustuse sündmused toimuvad Prantsusmaal. Seal tutvub kapten Hastings Dulcie Duveeniga, kellega hiljem abiellub.

## Tegelased
* Hercule Poirot
* Kapteni Hastings

### Villa Geneviève elanikud
* Paul Renauld – endise nimega Georges Conneau
* Eloise Renauld – tema naine
* Jack Renauld – nende poeg
* Françoise Arrichet – villa eakas teener
* Léonie Oulard – majas elav noor neiu
* Denise Oulard – Léonie Oulardi õde
* Auguste – villa aednik
* Gabriel Stonor – Eloise Renauldi sekretär

### Villa Marguerite elanikud
* Madame Daubreuil – Paul Renauldi naaber, varem Madame Jeanne Beroldy
* Marthe Daubreuil – tema tütar

### Merlinville-sur-Mer ja Pariisi politseiametnikud
* Lucien Bex – kohalik komissar
* Monsieur Hautet – eeluurimiskohtunik
* Dr Durand – kohalik arst Merlinville'is
* Monsieur Giraud – salapolitseinik Sûreté Nationale'is

### Teisi tegelasi
* Joseph Aarons – Briti teatri agent
* Bella Duveen – Jack Renauldi kihlatu, näitlejanna
* Dulcie Duveen – Bella Duveen õde Bella
* Maître Grosier – Jack Renauldi kaitsja

## Eestikeelsed väljaanded
* 1937 – "Mõrv golfiväljakul", sarjas "Kriminaalromaan" nr. 11; kirjastus Loodus. 192 lk, pehmes köites. Inglise keelest tõlkinud Irene Liiv.
* 2004 – "Mõrv golfiväljakul" sarjas "Hercule Poirot' lood"; kirjastus Varrak. 239 lk, taskuformaadis ja pehmes köites. Inglise keelest tõlkinud Liina Tordik.

## Viited

## Välislingid
*The Murder on the Links. Stories. Agatha Christie koduleht.
Hans Herbjørnsrud

**Hans Herbjørnsrud** (2. jaanuar 1938 Heddal – 15. november 2023 Notodden) oli norra kirjanik. 

Oma teostes mängis ta tihti norra kahe keelevormi (bokmåli ja nynorski) ja murrete erinevustega. Tema loodud tegelaskujud on tihti keeleliselt loomingulised, segavad ja leiutavad keelevahendeid ning mõnikord hakkavad keelemängudesse takerdudes oma identiteeti kaotama.

Herbjørnsrud kasvas üles Telemargi maakonnas ja sai talupidajaks. Pärast mõnda aega õpetajana töötamist hakkas ta 40. eluaastates jutte kirjutama. Esimese lühijutukogu avaldas ta 1979. aastal ning sai selle eest ka aasta debüüdipreemia. Hiljem on ta saanud veel mitu olulist kirjandusauhinda. 

Tema jutte on tõlgitud mitmesse keelde, sealhulgas saksa, inglise, prantsuse, vene ja hindi keelde. Mänguline murrete kasutus teeb tema teoste tõlkimise keeruliseks. Juttu "Kai Sandemo" (1997) peeti kaua aega tõlkimatuks. Zürichi ja Müncheni ülikoolid võtsid ette mitmeaastase ülesande tõlkida see saksa keelde ning avaldasid tõlke 2005. aastal. Nad viisid jutu tegevustiku Šveitsi ning asendasid norra keele variandid ja murded saksa keele variantide ja murretega.

## Tunnustus
* 2005 – Doblougi preemia
Associação Portuguesa de Desportos

**Associação Portuguesa de Desportos** on 1920. aastal asutatud Brasiilia jalgpalliklubi.

Klubi kodulinn on São Paulo.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
George Martin

Sir **George Henry Martin** (3. jaanuar 1926 London – 8. märts 2016) oli inglise muusikaprodutsent, arranžeerija ja helilooja, keda enim tuntakse The Beatlesi produtsendina.

George Martini pärand on mitmekesine ja mõjukas, hõlmates koostööd selliste ansamblite ja lauljatega nagu UFO, Ultravox, Jeff Beck, Celine Dion, Peter Sellers ja .

## 1950. aastad
1950. aastal, kui Martin EMI-sse tööle asus, pandi ta vastutama plaadifirma Parlophone eest. Ta arendas oma produktsioonioskusi töötades komöödiaplaatidega, mida avaldasid näiteks Peter Ustinov ning Spike Milligan ja Peter Sellers raadiosarjast "The Goon Show". 

## 1960. aastad
1960. aastatel alustas ta koostööd The Beatlesiga, olles algselt rohkem sisse võetud bändi karismast kui nende muusikast. 1962. aastal sõlmis ta The Beatlesiga lepingu, ja kui temast sai nende produtsent, algas ansambli tõeline tähelend. Ta töötas kõigi The Beatlesi albumite kallal ning juhtis hilisemaid väljaandeid, sealhulgas 2006. aastal ilmunud remikside plaadi "Love" loomist. 

Hiljem oli George Martin Elton Johni singli "Candle in the Wind" produtsent, millest sai kõigi aegade müüduim singel.

## 1970. aastad
1972. aasta oktoobris alustas Martin taas koostööd Paul McCartneyga, et toota ansambli Wings nimilugu James Bondi-filmile "Ela ja lase teistel surra" ("Live and Let Die"), millest hiljem tegi oma versiooni Guns N' Roses.

1974. aasta 17. aprillil alustas Martin tööd ansambli America albumiga "Holiday". 1976. aastal anti välja ansambli American Flyer debüütalbum. Martin nimetas seda suurimaks pommiks, mida ta eales teinud. Kokku juhtis ta seitsme America albumi produtseerimist.

## Tunnustus
* Briti impeeriumi ordu komandör (CBE)
* 1996 – löödi rüütliks (Knight Bachelor)

## Viited

## Välislingid
Elektridetonaator

**Elektridetonaator** on elektrisütikut sisaldav kapseldetonaator, mida kasutatakse lõhkelaengute initsieerimiseks elektrivoolu abil.

Toimeaja alusel liigitatakse elektridetonaatorid hetk-, lühiviit- ja viittegevusega detonaatoriteks. Kui hetkdetonaator annab elektriimpulsi otse primaarlaengule, mis kutsub kohe esile plahvatuse, siis lühiviit- ja viittegevusega elektridetonaatoritel on elektrisüüturite hõõgniidi ja primaarlaengu vahel viiteelement. See tagab oma põlemiskestusega ettenähtud pikkusega viivituse impulsi saamise, enne kui süütab detonaatori primaarlaengu ja kutsub sellega esile sekundaarlaengu ning sellega ka detonaatori enese plahvatuse. Viitekestus lühiviittegevusega detonaatoritel on 15–300 millisekundit ja viittegevusega detonaatoritel 0,5–100 sekundit.

Elektridetonaator koosneb tavaliselt seda ümbritsevast detonaatori kestast, kaitsekapslist, juhtmetest (mis sisenevad kaitsekapsli kaudu detonaatorisse ja on kinnitatud hõõgsilla ehk süütepea külge), primaarlaengust ja sekundaarlaengust ning vajadusel ka viiteelemendist.

Elektrilõhkamise kasutamisel peab elektridetonaatoreid ja muid elektrilõhkevõrgu komponente hoidma ohutul kaugusel elektriülekandeliinidest ning raadio- ja televisioonisaatjatest, et vältida elektridetonaatorite iseeneslikku rakendumist elektriülekandeliinide tekitatava madalsagedusliku elektromagnetvälja mõjul.

Elektridetonaatorite kasutamine on vajalik, kui soovitakse ühel ajal lõhata mitu lõhkelaengut.

## Vaata ka
* Elektrilõhkevõrk
* Kapseldetonaator

## Viited

## Välislingid
* "Detonaator tõi mehele kaela rahalise karistuse" Delfi, 3. november 2010
Aleksei Stahhanov

**Aleksei Stahhanov** (vene keeles Алексей Григорьевич Стаханов, ukraina keeles Олексій Григорович Стаханов; 3. jaanuar 1906 (21. detsember 1905 vkj) Lugovaja, Orjoli kubermang, Vene Impeerium – 5. november 1977 Thorez, Donetski oblast, Ukraina NSV, NSVL) oli vene kaevur, stahhaanovlaste liikumisele nime andja, sotsialistliku töö kangelane (1970). Ta oli kahekordne Lenini ordeni kavaler (1936 ja 1970). Samuti pälvis ta Tööpunalipu ordeni.
Kapsapea

**"Kapsapea"** on Oskar Lutsu ühevaatuseline komöödia.

Selle peategelane on taluperemees Saamuel Pliuhkam, kes igatseb näituse auhinda ning püüab seepärast petta välja saunanaise Krõõda hiigelsuurt kapsapead. Näidendi lõpul selgub, et näitus peeti juba eelmisel nädalal ära.

Teose esimene väljaanne ilmus 1913. aastal. Sestsaadik on seda korduvalt lavastatud, näiteks 2011. aastal Võru Linnateatris (peaosas muusik Jaan Pehk).

Kapsapea kuulub Sirgasmäe tsüklisse.

Näidendi põhjal valmis 1993. aastal Riho Undi multifilm "Kapsapea", mille järjed "Tagasi Euroopasse" (1997) ja "Saamueli internet" (2000) puutuvad Lutsu loominguga küll kokku vaid peategelase Saamuel Pliuhkami kaudu.
 
"Kapsapea" instseneeringuid on korduvalt lavastatud Eesti teatrites. Kirjandusloolase Ants Järve hinnangul on see "eesti näitekirjanduse parim ühevaatuseline komöödia".

## Viited

## Välislingid

* Helmi Neetar "Üht-teist Oskar Lutsu "Kapsapea" keelest"
Kärner

**Kärner** on eesti ja saksa perekonnanimi. See tuleneb saksa keelest pärinevast, praeguseks vananenud laensõnast *kärner* (*Gärtner*), mis tähendab aednikku.

Nimede eestistamisel anti Kärneri-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Aarla, Illissoo, Kannel, Kaseniit, Kändaru, Käreväli, Laul ja Loitloo.

2012. aasta 11. jaanuari seisuga oli rahvastikuregistrisse kantud 538 perekonnanime Kärner kandvat inimest.

2008. aastal koostatud levinumate eesti perekonnanimede tabelis oli Kärner 213. kohal.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kärner 513 inimesel: 237 mehel ja 276 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kärner meeste puhul 222. ja naiste puhul 203. kohal.

## Nime kandjaid
*Aleksander Kärner (1880–1942), poliitik
*August Kärner (1894–1966), vaimulik
*Günter Kärner (1933), saksa kirikumuusik ja helilooja
*Hillar Kärner (sündinud 1935), maletaja
*Jaak Kärner (1892–1937), laskur
*Jaan Kärner (1891–1958), kirjanik
*Jüri Kärner (1940–2010), bioloog
*Kaja Kärner (1920–1998), kunstnik
*Lembit Kärner (1917–1966), laskur
*Olavi Kärner (sündinud 1942), atmosfäärifüüsik ja orienteeruja
*Olle Kärner (sündinud 1977), orienteeruja
*Rain Kärner (sündinud 1991), korvpallur
*Siim Kärner (1945–2007), luuletaja ja kunstnik
*Theodor Kärner (1884–1966), saksa portselanimaalija ja skulptor
*Kris Kärner (sündinud 1996), turundusspetsialist, poliitik, voogedastaja

## Viited
Maido Saar

**Maido Saar** (sündinud 23. mail 1957 Pärnus) on eesti koreograaf.

Maido Saar on tantsuseltsi Lee looja ja kunstiline juht. Samuti on tema loodud rahvatantsurühm Kagu Kabujalakõsõ. 

Tantsijana osales Maido Saar tantsupeol esimest korda 1977. aastal. 1982. aasta tantsupeol värbas üldjuht Mait Agu ta assistendiks. 

Ta on olnud 2007. aasta noorte tantsupeo "Lävel" idee autor ning pealavastaja ja
XIX üldtantsupeo "Puudutus" kunstiline juht 2014. aastal. 

Maido Saare tantsudest on tuntumad "Polka burlesk", "Tule aga tule", "Kui merelt tulen ma...", "Konn astus". Tema tantsudest on välja antud raamat "Maido Saare tantsud I".

## Tunnustus
*1998 Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium
*2000 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Viimsi suveprojekti "Taevane põrgu" lavastamine)
*2007 Sinilinnu aastapreemia
*2007 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (koos Aarne Saluveeriga, X noorte laulu- ja tantsupeo kunstilised juhid)
*2008 Põlvamaa teenetemärk
*2008 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Aarne Saluveeriga, X noorte laulu- ja tantsupidu "Ilmapuu lävel")
*2014 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (koos Hirvo Survaga, XXVI laulupeo ja XIX tantsupeo „Aja puudutus. Puudutuse aeg“ – hinge ja südamega jagatud puudutuste eest)
*2015 Valgetähe III klassi teenetemärk
*2017 Tallinna teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Maido Saar.  Tantsuansambel Lee veebisait
Sotsialistliku töö kangelane

**Sotsialistliku töö kangelane** (vene keeles Герой Социалистического Труда) oli aunimetus Nõukogude Liidus aastatel 1938–1991, kõrgeim tunnustus majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise ülesehitustöö alal osutatud teenete eest.

Aunimetust anti isikutele, kes olid ilmutanud töökangelaslikkust, kes oma silmapaistva novaatorliku tegevusega olid andnud olulise panuse ühiskondliku tootmise efektiivsuse suurendamisse ja kes olid kaasa aidanud rahvamajanduse, teaduse ja kultuuri tõusule ning NSV Liidu võimsuse kasvule.

Aunimetus kehtestati 27. detsembril 1938, sellele lisandusid Lenini orden, aukiri ja 1940. aastast ka medal Sirp ja Vasar.

Esimene autasustamine toimus alles aasta pärast aunimetuse asutamist kui 20. detsembril 1939 anti sotsialistliku töö kangelase aunimetus Jossif Stalinile.

Kahekordseks sotsialistliku töö kangelaseks saanut autasustati teise medaliga Sirp ja Vasar ning kodukohta püstitati tema pronksbüst. 

Kokku anti aunimetust 20 615 korral, sealhulgas 201 inimest said kahel ja 15 inimest kolmel korral selle aunimetuse.

## Kolmekordsed sotsialistliku töö kangelased
*Anatoli Aleksandrov, füüsik ja teadusakadeemia juht 
*Nikolai Duhhov, tuumarelva- ja tankikonstruktor  
*Juli Hariton, füüsik ja tuumarelvakonstruktor
*Nikita Hruštšov, partei- ja riigitegelane
*Sergei Iljušin, lennukikonstruktor 
*Mstislav Keldõš, rakendusmatemaatik, mehaanikateadlane ja teadusakadeemia juht 
*Dinmuhamed Konajev, partei- ja riigitegelane, Kasahhi NSV parteijuht 
*Igor Kurtšatov, füüsik, Nõukogude aatomipommi "isa" 
*Andrei Sahharov, füüsik, Nõukogude tuumapommi loojaid (1980. aastal NSVL ÜN Presiidiumi seadlusega ära võetud)
*Jefim Slavski, riigitegelane, Nõukogude aatomitööstuse juht 
*Kirill Štšolkin, füüsik ja tuumarelvakonstruktor 
*Jakov Zeldovitš, füüsik ja keemik, Nõukogude aatomi- ja vesinikupommi loojaid
*Andrei Tupolev, lennukikonstruktor 
*Hamroqul Tursunqulov, kolhoosiesimees Usbeki NSV-s 
*Konstantin Tšernenko, partei- ja riigitegelane
*Boriss Vannikov, riigitegelane, Nõukogude aatomiprogrammi organiseerijaid

## Eesti NSV-s
Eesti NSV-s said sotsialistliku töö aunimetuse 1979. aasta seisuga 119 inimest (nende hulgas 45 naist). 1987. aasta seisuga oli aunimetuse saanud 137 inimest. Ainsana pälvis kahel korral aunimetuse kolhoosiesimees Endel Lieberg.

## Vaata ka
*Nõukogude Liidu kangelane
*Venemaa Föderatsiooni töökangelane

## Viited
John Ernest Walker

**John Ernest Walker** (sündinud 7. jaanuaril 1941 Halifaxis West Yorkshire'is) on inglise keemik.

Aastal 1997 sai ta Nobeli keemiaauhinna.

## Tunnustus
*1995 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
*1999 – valiti Hollandi Kuningliku Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks
*2004 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*2012 – Copley medal
Johannes Bauer

**Johannes Bauer** (7. jaanuar 1884 Väike-Maarja – 9. jaanuar 1946 Rotterdam) oli Eesti diplomaat.

1920. aasta juulist kuni 31.detsembrini töötas ta Berliini saatkonnas esimese sekretärina, 1922. aastal oli Petrogradi konsulaadi ametnik. 1924. aastal oli Rotterdami aukonsulaadi sekretär ja asekonsul, 1925 kuni 1939 Rotterdami aukonsulaadi sekretär ja aukonsul, 1939. aasta augustist auasekonsul Rotterdamis. 

## Isiklikku
Ta oli abielus Amanda-Johanna Lauriga. Neil sündisid lapsed Wilhelm-Ernst ja Viktor-Alfred-Johann. Hiljem oli Johannes Bauer abielus Hilda-Katharina Schmidtiga.

## Viited

## Kirjandus
* "Hollandi ja Eesti suhted kahe maailmasõja vahel 1918–1940". Jan Brouwer, Onno Bus ja John de Jonge, Kirjastus Free Musketeers, Zoetermeer (Madalmaa) 2008.

 


Vladimir Bezobrazov

**Vladimir Bezobrazov** (vene keeles Владимир Михайлович Безобразов; 11. jaanuar 1857 – 17. september 1932 Nizza) oli vene kindral ja aastal 1906 Eestimaa kubermangus tegutsenud karistussalkade üldjuht.

Bezobrazov lõpetas aastal 1877 Paažikorpuse. Aastatel 1877–1878 võttis ta osa Vene-Türgi sõjast. 8. septembril 1896 määrati ta 9. Bugi ulaanipolgu komandöriks. Aastatel 1900–1904 oli Bezobrazov Tema Majesteedi keisrinna Maria Fjodorovna ratsakaardiväepolgu juht, 1904–1906 1. ratsakaardiväediviisi 1. brigaadi ülem, 1906–1909 ratsaväeohvitseride kooli juhataja. Aastatel 1909–1912 oli ta 2. ratsakaardiväediviisi juhataja, 1912–1915 kaardiväekorpuse ülem ning 1916. aastast kaardiväe vägede juhataja. 1917. aastal Bezobrazov arreteeriti, pärast bolševike võimuletulekut Venemaal läks ta Taani ja hiljem Prantsusmaale.

## Tegevus Eestis
Bezobrazov saabus (komandeeriti Peterhofist 1. ratsakaardiväediviisi 1. brigaadist) Tallinna 20. detsembril 1905. Tema enda väitel laskis tema karistussalk maha 22 inimest ja ihunuhtlust sai 333 inimest; tagaselja mõisteti surma paarkümmend inimest. Ta pidas sõjaväljakohut, olles ise selle juht. Kohtupidamisel ei peetud kinni isegi mitte välikohtu nõuetest ega antud enda kaitsmiseks mingit võimalust.

## Viited