open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Harald Heinsaar

**Harald Heinsaar** (ka **Harald-Heinrich**; perekonnanimi kuni 1935 **Heimera**; 4. september 1912 Tallinn – 2. aprill 1960 Tallinn) oli eesti maastikuarhitekt.

Ta õppis 1921–1927 Tallinna 8. algkoolis ja 1927–1930 kaubanduskoolis. Kunstiharidust sai ta aastatel 1935–1940 Riigi Kõrgema Kunstikooli õhtukursustel ja 1940–1941 J. Koorti nimelise Riigi Rakenduskunsti Koolis, 1948. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi aia- ja pargikujunduse erialal. 

Aastatel 1937–1940 töötas ta Loodushoiu ja Turismi Instituudis, algul aiatöölisena, seejärel iluaiandusbüroos joonestajana. 

Aastatel 1941–1945 võttis Punaarmeesse mobiliseerituna osa Teisest maailmasõjast.

Aastatel 1945–1946 töötas Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi assistendina.

Aastatel 1946–1948 oli ta Puhkekodude, Kuurortide ja Sanatooriumide Valitsuse ning 1948–1951 Tallinna Linna TSN TK arhitektuuriosakonna projekteerimisbüroo arhitekt, 1951–1960 Eesti Põllumajandusprojekti projektipeainsener.

## Looming
Harald Heinsaar koostas eraaedade ja puhkealade haljastusprojekte ning kujundas Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi näitusi.
### Haljastusprojekte
*Vana loomaaed (Väike-Zoo) Tallinnas Mäekalda tänav 45 (avati 1939)
*1948–1949 Pärnu, Pühajärve, Võru-Kubija ja Haapsalu puhkekodu maa-ala planeerimine
*1950 Estonia teatri- ja kontserdihoone ümbruse haljastamine
*1958–1959 Eesti Vabaõhumuuseumi planeerimine Rocca al Mares 
*1959 Tallinna Muuga linnaosa haljastus
### Trükised
*"Kolhoosi keskuse kaunistamine". Tallinn: Poliitiline Kirjandus, 1949. 16 lk
*"Põllumajanduslike tootmishoonete ümbruse haljastamine". Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959. 32 lk
**"*Озеленение производственных центров колхозов и совхозов*". Таллин: Эстгосиздат, 1959. 35 lk

## Liikmesus
*1959 Eesti Arhitektide Liit
*Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts

## Tunnustus
*1950 Nõukogude Eesti preemia ("Estonia" teatri- ja kontserdihoone ümbruse haljastamisprojekti eest)

## Kirjandus
*Nora Tammoja. "Heinsaar, Harald, aia-pargikujundaja". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 104
*"Heinsaar, Harald, aia- ja pargiarhitekt". // Eesti aianduse biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1998. Lk 35

## Välislingid
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Mamatlakala bussiõnnetus

**Mamatlakala bussiõnnetus** oli 2024. aasta 28. märtsil Lõuna-Aafrika Vabariigi kirdeosas asuvas Limpopo provintsis Mamatlakala läheduses toimunud bussiõnnetus, kui Botswana pealinnast Gaboronest Morias toimuvale lihavõttepühade jumalateenistusele palverändureid vedanud buss sõitis Johannesburgist ligikaudu 300&nbsp;km kaugusel põhjas asuvalt ligikaudu 50&nbsp;meetri kõrguselt teelt kuristikku. Hukkus 45 inimest. Ainus ellujäänu, 8-aastane tütarlaps, viidi haiglasse, kust ta 3.&nbsp;aprillil ema saatel lennukiga Botswanasse toimetati.

## Viited
Johannes Undusk

**Johannes Undusk** (10. september 1918 Pihkva kubermang (tänapäeval Pihkva oblast), Vene NFSV – 28. märts 1979 Tallinn) oli Eesti NSV poliitik, kes oli 27. märtsist 1961 kuni juunini 1971 Tallinna Linna TSN Täitevkomitee esimees.

Undusk lõpetas 1940. aastal Leningradi oblasti kultuuriteaduste kooli ja asus tööle klubijuhina. Teise maailmasõja ajal astus ta 8. Eesti Laskurkorpusse, teenis 249. eesti laskurdiviisis ning oli 8. Eesti Laskurkorpuse poliitosakonna sekretär ja rindelehe Tasuja toimetaja asetäitja. Kommunistliku partei liige jaanuarist 1943.

Pärast sõda valiti ta ELKNÜ Keskkomitee II sekretäriks. Ta töötas ka Eesti NSV Ministrite Nõukogus juures asuva Eesti NSV Kultuurhariduslike Asutuste Komitee esimehena ja Tartu linnakomisjoni esimese sekretärina. 

1955. aastal edutati ta Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhatajaks, EKP Keskkomitee sekretariaadis. 

Ta valiti ka NSV Liidu ja 1955–1963 Eesti NSV Ülemnõukogu IV, V koosseisu saadikuks, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee liikmeks 1952–1976 ja Tallinna Linna TSN Täitevkomitee esimeheks.

Aastatel 1961–1971 oli ta Tallinna Linna TSN Täitevkomitee esimees. Tema ametiajal avati reisiparvlaevaliiklus Tallinna ja Helsingi vahel 1965. aastal.

Aastatel 1971–1979 oli ta Välismaaga Sõpruse ja Kultuurisidemete Arendamise Eesti Ühingu esimees. Organisatsioon oli välispoliitika edendaja ja Eesti nõukogudeaegsete saavutuste propageerija. 

Undusk on maetud Metsakalmistule.

Tema poeg on teleajakirjanik ja poliitik Feliks Undusk. Tema vend oli pedagoogikateadlane ja õpetaja August Undusk.

## Vaata ka
* Tallinna linnapeade nimekiri

## Viited
2026. aasta meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis

**2026. aasta Euroopa meistrivõistlused võrkpallis** on 34. meeste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis, mida korraldab Euroopa Võrkpalliliit CEV. Finaalturniir toimub neljandat korda neljas riigis: Bulgaarias, Soomes, Itaalias, ja Rumeenias. Kokku kvalifitseerus võistlustele 24 Euroopa võrkpallikoondist.

## Toimumisaasta muutus
2023. aastal vaatas FIVB suurvõistluste korraldamise korra üle ning otsustas kontinentaalseid meistrivõistlusi hakata korraldama paarisarv aastatel, mille tõttu lükkus võistlus planeeritust aasta edasi.

## Korraldajad
* 
* 
* 
* 
5. detsembril 2022 kuulutati esimeseks korraldajaks Rumeenia. Teise korraldajana tehti 26. veebruaril 2024 teatavaks Bulgaaria, kellest sai sellega esimene riik, kes on järjestikustel turniiridel korraldaja olnud. Soome linn Tampere kuulutati 14. märtsil 2024 üheks alagrupi korraldajaks. Viimase korraldajana tehti teatavaks 25. märtsil 2024 Itaalia, kes samuti oli üks korraldajatest ka eelmistel võistlustel.

## Kvalifitseerunud võistkonnad
Bulgaaria, Soome, Itaalia ja Rumeenia kvalifitseerusid finaalturniirile korraldajatena. 2023. aasta EM-i kaheksa parimat pääsesid otse finaalturniirile (va korraldajatena juba koha saanud). Läbi valiksarja kvalifitseerus lisaks 12 Euroopa võrkpallikoondist.

## Alagruppide protseduur
### Alagruppide moodustamine
# Korraldaja riigid asetatakse erinevatesse alagruppidesse (Itaalia alagrupis A, Bulgaaria alagrupis B, Soome alagrupis C ning Rumeenia alagrupis D).
# Eelnevate meistrivõistluste kaks parimat loositakse erinevatesse alagruppidesse (Poola ei saanud olla ühes alagrupis Itaaliaga).
# Korraldajad saavad valida oma alagruppi ühe võistlustele kvalifitseerunud võistkonna (Rootsi valiti A alagruppi, Põhja-Makedoonia B alagruppi, Eesti C alagruppi ja Läti D alagruppi).
# Ülejäänud võistkonnad jagatakse CEV rahvuste edetabeli koha alusel alanevas järjekorras erinevatesse loosikaussidesse ning loositakse alagruppidesse.

Loosimine toimus 5. oktoobril 2025 Baris, Itaalias.

## Alagrupiturniir
* Iga alagrupi neli paremat võistkonda pääsevad väljalangemismängudele.

### A-alagrupp
* **Asukoht:**  Torino, Modena ja Napoli

### B-alagrupp
* **Asukoht:**  Varna

### C-alagrupp
* **Asukoht:**  Tampere

### D-alagrupp
* **Asukoht:**  Cluj-Napoca

## Vaata ka
*2026. aasta naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis

## Viited

## Välislingid
*CEV koduleht
2013. aasta Austria ajateenistusreferendum

Austrias toimus 20. jaanuaril 2013 mittesiduv rahvahääletus ajateenistuse lõpetamise üle. Ettepanekut toetasid Sotsiaaldemokraatlik Partei ja Roheliste Partei ning vastu olid Austria Rahvapartei ja FPÖ. Kuigi põhiseadusest tulenevalt ei ole neil kohustust vastavalt tegutseda, teatasid mõlemad valitsuse osapooled, et austavad tulemusi.

Ajateenistuse lõpetamise ja elukutselise armee kehtestamise ettepanek lükati tagasi.

## Taust
Austria on üks väheseid Euroopa Liidu liikmesriike, kus on endiselt säilinud kohustuslik ajateenistus, 2013. aastal on teiste hulgas Küpros, Eesti, Soome ja Kreeka. Teenindus Austria relvajõududes on kohustuslik kõikidele Austria meestele, kes on vanemad kui 18 aastat, 2012. aastal võetakse igal aastal kuueks kuuks teenistusse umbes 22 000 meest Ajateenijatel on võimalik ajateenistuse asemel valida alternatiivina kodaniku- ja ühiskondliku töö.

## Positsioonid

### Parlamendiparteid

#### Austria Sotsiaaldemokraatlik Partei (SPÖ)
Toonane kaitseministeerium Norbert Darabos toetas ettepanekut, öeldes, et ajateenistus on kaasaegses terrorismi- ja küberkuritegevusega võitlemise maailmas aegunud, kuna ohtude muutumise tõttu on vaja muuta relvajõud professionaalseks armeeks.

#### Austria Rahvapartei (ÖVP)
Siseminister Johanna Mikl-Leitner kritiseeris ettepanekut, nimetades seda "2 miljardi euro suuruseks taevalossiks" professionaalse armee loomise eeldatava hinna tõttu. ÖVP pidas ajateenistust oluliseks Austria suveräänsuse kaitsmisel ning looduskatastroofide puhul abistamisel ja sotsiaalkindlustuse toetamisel. Samuti ennustati, et professionaalne armee vähendab relvajõudude kvaliteeti ja suurendab selle maksumust.

### Muud organisatsioonid

* Katholische Jungschar: organisatsiooni esimees Noemi Müller väljendas rahvahääletuse suhtes vastakaid tundeid, väljendades oma vastuseisu ajateenistusele, kuid vastumeelsust ajateenistusega kaasneva kohustusliku kodanikuteenistuse lõpetamise suhtes.

## Tulemused

## Viited
Pia Skrzyszowska

**Pia Skrzyszowska** (sündinud 20. aprillil 2001 Varssavis) on poola jooksja, kes võsitleb peamiselt tõkkejooksu lühidistantsidel.

2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta 100 meetri tõkkejooksus kuldmedali ja  4×100 meetri teatejooksus hõbemedali.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 60 meetri tõkkejooksus isiklikku rekordit kordava tulemusega 7,78 pronksmedali. Sama aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas võitis ta 100 meetri tõkkejooksus isikliku rekordiga 12,42 pronksmedali.

2025. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Apeldoornis võitis Skrzyszowska 60 meetri tõkkejooksus Ditaji Kambundji ja Nadine Visseri järel ajaga 7,83 pronksmedali. Sama aasta sisemaailmameistrivõistlustel Nanjingis jooksis ta finaalis Poola rekordi 7,74 ja sai neljanda koha. Tasavägises finaalis kaotas ta maailmameistriks tulnud Devynne Charltonile 2 sajandiksekundiga ja pronksmedali võitnud Ackera Nugentile vaid 3 tuhandiksekundiga.

Tema ema Jolanta Bartczak on endine kaugushüppaja.

## Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
*Seisuga 9. juuni 2024

## Välislingid
*
*
*
Naira Zograbjan

**Naira Zograbjan** (armeenia *Նաիրա Զոհրաբյան*; sündinud 8. mail 1965 Jerevanis) on Armeenia poliitik.

## Elulugu
Zograbjan sündis 8. mail 1965 Jerevanis. Ta lõpetas kiitusega Jerevani 21. Keskkooli ja 1987. aastal Jerevani kunsti- ja teatriinstituudi teatriteaduse teaduskonna. Täiendavalt läbis kaheaastase rahvusvahelise ajakirjanduse koolituse ning spetsialiseerumiskursused Moskva Riiklikus Teatrikunsti Instituudis, Üleliidulises Riiklikus Kinematograafia Instituudis ja Moskva Satiiriteatris.

1992. aastast töötas ta ajakirjanikuna mitmes ajalehes (Aravot, Hajots Aškharh, Hayk). Samaaegselt avaldas ta mitmeid teatriteoseid kohalikes ja välismaistes kultuuriajakirjades. Aastatel 1999–2006 oli Zograbjan päevalehe Hajkakan Žamanak poliitikakommentaator. 2007. aastal oli ta poliitilise telesaate "Verelk" saatejuht Kentron TV-s.

#### Poliitiline karjäär
2007. aastal valimistel valiti Zograbjan Õitsva Armeenia valimisnimekirjast Armeenia parlamenti. 19. juunist 2007 8. juunini 2009 oli ta Rahvuskogu  teadus-, haridus-, kultuuri-, noorte- ja spordikomisjoni aseesimees, 16. juunist 2008 ka märtsis toimunud meeleavalduste uurimise ajutise komisjoni liige. 8. juunist 2009 kuni 31. maini 2012 oli ta Euroopa integratsiooni alalise komisjoni esimees. 2009. aastast alates oli ta samuti Euroopa Nõukogu Parlamentaarse Assamblee liige ja Armeenia esindaja assambleel.

2012. aastal valimistel mais valiti ta uuesti Rahvuskogu liikmeks ja ta jätkas Euroopa integratsiooni alalise komisjoni esimehena. Aastatel 2012–2015 oli ta Õitsva Armeenia fraktsiooni sekretär, 2015–2017 fraktsiooni juht. 

Aprillis 2017 valimistel osutus Zograbjan uuesti Rahvuskokku valituks valimisliidu Tsarukjan koosseisus ja ta jätkas Euroopa integratsiooni alalise komisjoni esimehena. Pärast sametrevolutsiooni valiti ta taas 2018. aasta valimistel Õitsva Armeenia liikmena parlamenti. 18. jaanuaril 2019 valiti Zograbjan inimõiguste ja avalike suhete alalise komitee esimeheks. 2020. aastal kirjutas Zograbjan postituse, kus nimetas Armeenia peaministrit Nikol Pašinjani rämpsuks, mille järel ta eemaldati aasta lõpus inimõiguste komitee esimehe kohalt.

2021. aasta erakorralistel valimistel ei ületanud Õitsev Armeenia valimiskünnist ja Zograbjan jäi ilma oma kohast Rahvuskogus ja ENPA-s. Pärast valimistel lüüasaamist lahkus ta erakonnast. 2024. aastal teatas ta plaanist luua uus erakond.

## Viited
Tiszakécske

**Tiszakécske** on linn Ungaris Bács-Kiskuni komitaadis, Tiszakécskei kreisi halduskeskus.

Linnas asuvad mitmed spaad.

## Geograafiline asend
Linn asub Tisza paremal kaldal, komitaadikeskusest Kecskemétist ligikaudu 31 km idas. Linna läbib Szolnok-Kecskeméti raudteeliin.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1332. aastal (*Cechke*). Türgi ikka ajal hävis küla peaaegu täielikult. 18. sajandil asustati külla katoliiklikke perekondi Nógrádi komitaadist ja Honti komitaadist. Uusasukate elukohaks sai Kécske suurem mahajäetud osa, mille nimeks sai Újkécske (Uus-Kécske). Vanad Kécske elanikud hakkasid oma asulat kutsuma Ókécske (Vana-Kécske). 1867. aastal jagati senine Kécske ka halduslikult kaheks asulaks. Raudteeühenduse sai Újkécske 1887. aastal. 1950. aastal ühendati kaks asulat Tiszakécske nime all. Linnaõigused sai Tiszakécske 1986. aastal.

## Sõpruslinnad
* Lübbecke, Saksamaa
* Lunca de Sus, Rumeenia

## Viited
Lengyeltóti

**Lengyeltóti** on linn Ungaris Somogyi komitaadis Fonyódi kreisis.

Lengyeltóti kuulub Balatonboglári veiniregiooni.

## Geograafiline asend
Lengyeltóti asub Balatoni järvest ligi 11 km lõunas, komitaadikeskusest Kaposvárist umbes 36 km põhjas.

## Ajalugu
Asulat on ürikutes esmamainitud 1116. aastal. Kirik ehitati külla 12. sajandi teisel poolel. Aastatel 1871–1950 oli Lengyeltóti kreisikeskus. Raudteeühenduse sai asula 1896. aastal. 1977. aastal sai Lengyeltóti suurkülaks. Linnaõigused anti Lengyeltótile 1992. aastal.

## Sõpruslinnad
* Lupeni, Rumeenia
* Dielheim, Saksamaa
* Węgierska Górka, Poola
* Lechnica, Slovakkia
* Đurđevac, Horvaatia

## Viited
Kaloža kirik

**Kałoža Pühade Barõssi ja Hlebi kirik** (valgevene keeles *Каложская царква*, *Царква Св. Барыса і Глеба*) on Valgevene linna Grodna vanim säilinud ehitis ja ainus säilinud mälestis keskaegsest Must-Vene ehituskunstist, mida iseloomustavad värvilistest keraamilistest kividest ristid jm ornamendid tellisseintel. Kirik on pühitsetud märtritest pühakutele Borissile ja Glebile. Ehkki kiriku lõunasein ja lõunaapsiid on varisenud, on ehitis taastatud puidust juurdeehitisega ja seal tegutseb kirik ka praegusel ajal.

## Arhitektuur
Ehitis oli põhiplaanilt kuue ümarpiilariga ristkuppelkirik. Välisseina liigendavad ümardatud nurkadega eenduvad pilastrid või liseenid, ka hoone nurgad on ümardatud.

Kirikust on säilinud põhjasein ja osa lääneseinast, kaks apsiidi ja kaks läänepoolset piilarit neljast, mis toetasid keskkuplit. Ehitusmaterjalideks on lame rooma tellis, kivi, glasuurkivi ja lubimört. Hoone mõõdud on 13,5 korda 21,5 meetrit, seina paksus umbes 2,1 meetrit, idaseinast eendub kolm poolringikujulise põhiplaaniga apsiidi. Mõnedel tellistel näeb slaavi tähti ja reljeefkujutisi. Fassaadiseinte tellislaos on suuremaid värvilisi poleeritud pinnaga graniit- ja gneisskive ning eri suuruse ja kujuga keraamilisi glasuurkive, millest on laotud geomeetrilisi kujundeid ja riste. 

Siseruumi põrandat katavad mustritena erikujulised kollased, rohelised ja pruunid keraamilised plaadid, mis moodustavad ruumi peamise dekoori. Siseruumi seintes näeb hulgaliselt sisse müüritud savikruuse, mille ümmargused avad on ruumi suunas; need võisid olla resonaatorid. Nende elementide pärast puuduvad siseruumis maalingud. 1,2 meetri jämedused kuus ümarpiilarit jagasid ruumi kolmeks lööviks. Lääneseinas oli koorirõdu, millesse pääses lääneseinas olevat kitsast trepikäiku mööda, säilinud on rõdu kandnud eend. Kaks teist teadmata otstarbega treppi leiti külgapsiidide seintes, millest üks on täielikult säilinud

Horadnia, Kałoža. Горадня, Каложа (1852) (2).jpg|Vaade idast, 1852
Horadnia, Kałoža. Горадня, Каложа (1852).jpg|Vaade läänest
Horadnia, Kałoža. Горадня, Каложа (I. Gornostaev, XIX).jpg|I. Gornostajevi joonised varisenud kirikust
Коложа. Рекнострукция 1864 года..jpg|1864. aastal tehtud rekonstruktsioon


## Ajaloost
Kirik ehitati enne 1183. aastat ja säilis puutumatuna 1853. aastani. Hoone on kujutatud Michał Kulesza 1840. aastatel tehtud akvarellil, kus kirikul on kõrge viilkatus ja väike haritorn. 1853. aastal varises maalihke tõttu hoone lõunasein, mis jäi Nemunase kõrge kalda poole. Taastamistööde käigus avastati apsiidides mõned 12. sajandi maalingute fragmendid.

Church of St. Boris and Gleb in Grodno.jpg|Michał Kulesza akvarell, 1840. aastad
Horadnia, Kałoža. Горадня, Каложа (1852) (5).jpg|1852. aastal tehtud joonis
Horadnia, Kałoža. Горадня, Каложа (1866).jpg|Vaade interjööri pärast varingut (1866)


Grodnas ja Vaŭkavyskis on avastatud nelja samas stiilis kiriku jäänuseid, kaunistatud freskode asemel õõnsustega ja värviliste kividega tellisseinas, mis kõik on dateeritud 12.–13. sajandi vahetusse nagu ka vana Grodna linnus.

2004. aastal kanti kirik UNESCO maailmapärandi esialgsesse nimistusse.

## Viited
Pjatnitskoje kalmistu

**Pjatnitskoje kalmistu** (vene keeles Пятницкое кладбище) on kalmistu Moskvas Kirderingkonnas Aleksejevski munitsipaalringkonnas (linnarajoonis) aadressil Droboliteinõi pereulok 5.

Pjatnitskoje kalmistu pindala on 14,3 ha. Kalmistul on ka kolumbaarium.

Kalmistu on rajatud 1771. aastal Moskvat laastanud katkuepideemia ajal. Aastatel 1830–1835 ehitati kalmistule Kolmainu kirik ja 1916–1917 Siimon Pärslase kirik.

Esialgu maeti kalmistule valdavalt kaupmeheseisusest inimesi. Hiljem maeti sinna ka teadlasi, dekabriste ja kirjanikke.

## Maetuid
*Aleksandr Afanasjev, folklorist
*Vladimir Arnoldi, botaanik, morfoloog ja algoloog
*Boriss Bunejev, filmilavastaja ja stsenarist
*Vjatšeslav Deinega, zooloog-morfoloog
*Pjotr Fedotov, julgeolekutöötaja ja luuraja
*Ruvim Frajerman, kirjanik
*Ivan Gorožankin, botaanik
*Timofei Granovski, ajaloolane
*Vladimir Guerrier, ajaloolane ja ühiskonnategelane
*Gleb Jakunin, õigeusu vaimulik ja ühiskonnategelane
*Aleksei Kazantsev, draamakirjanik, lavastaja ja teatritegelane
*Juri Levin, matemaatik, loogik, semiootik ja kirjandusteadlane
*Aleksandr Nekrassov, mehaanikateadlane ja matemaatik
*Sergei Ognjov, bioloog ja zooloog
*Valentin Pavlov, riigitegelane
*Semjon Raitš, luuletaja, pedagoog ja tõlkija
*Fjodor Rostoptšin, riigitegelane, sõjaväelane ja publitsist
*Boriss Slutski, luuletaja ja tõlkija
*Ivan Surikov, luuletaja
*Dmitri Sõreištšikov, botaanik
*Mihhail Štšepkin, näitleja
*Vladimir Toporov, filoloog ja keeleteadlane
*Foma Toropov, maalikunstnik
*Aleksandr Tšiževski, biofüüsik
*Aleksandr Urussov, jurist ja advokaat

## Viited
Tšerkessogaid

**Tšerkessogaid** (), või **tšerkessi armeenlased** (armeenia keeles: չերքեզահայեր *cherk'ezahayer*; tšerkessi keeles: Адыгэ-ермэлы; ), mõnikord ka **Ermeli** (tšerkessi keeles: Ермэлы), **mägiarmeenlased** () või **Transkubani armeenlased** (), on armeenlased, kes on asustanud Venemaa Krasnodari kraid ja Adõgee Vabariiki alates 15. sajandi lõpust ning rääkisid adõgee keelt (praegu räägib enamik neist oma esimese keelena vene keelt), erinevalt teistest piirkonna armeenlastest. Nad elavad peamiselt Armaviri ja Maikopi linnades. Tšerkesogai koguarv on umbes 50 000 inimest (2008. aasta hinnang). Venemaa 2002. aasta rahvaloenduse andmetel räägib 230 armeenlast adõgee keelt ja 222 Kabardi-tšerkessi keelt. 

Märkimisväärsete Tšerkesogaide hulka kuuluvad esimene Nõukogude miljonär Artjom Mihhailovitš Tarasov, Goncourti auhinna võitnud kirjanik Henri Troyat (sünd. Lev Aslanovitš Tarasov), kaupmees Nikita Pavlovitš Bogarsukov ja baleriin Olga Aslanovna Tarasova.

## Ajalugu
Alates varakeskajast on paljud armeenlased elanud diasporaana, seda tänu välismaistele sissetungidele Armeeniasse, rahvuslikule ja usulisele tagakiusamisele, genotsiidile ja sõdadele. Enamik praegusest Põhja-Kaukaasia armeenia diasporaast saabus 17. ja 18. sajandil, kuigi esimesed Hemšini armeenlased saabusid 8. sajandil. Armeenlaste ränne Kubani toimus lainetena. Esimene toimus 1780. aastate lõpust 1860. aastateni, mil Venemaal asuvatest linnadest Astrahanist, Kizljarist ja Mozdokist saabus umbes 3000 armeenlast ning umbes 300 Pärsia armeenlast. Sel perioodil rajati Kubanis esimesed armeenlaste asundused, sealhulgas 1839. aastal asutatud Armavir, mida peetakse neist esimeseks. Armeenlased asutasid kogukondi ka suurematesse linnadesse nagu Novorossiisk, Anapa ja Krasnodar.

Teine migrantide laine saabus 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses, kui piirkonda saabus umbes 30 000 peamiselt Türgi Hemšini armeenlast, lisaks mõned Pärsiast ja Taga-Kaukaasiast. Mõned tulid majanduslikel põhjustel, samas kui teised olid sunnitud lahkuma Osmanite valitsuse rõhumise ja genotsiidi tõttu. Ränne saavutas haripunkti 1870. aastate lõpust 1910. aastate lõpuni, mis langes kokku Vene-Türgi sõjaga (1877–1878), armeenlaste vastaste pogrommidega Türgis ja Bakuus ning aastatel 1915–1920 toimunud armeenlaste massilise tagakiusamisega Türgis.

Kolmas rändelaine leidis aset 1950. aastatel ja hõlmas vähem kui 300 Gruusia etnilist armeenlast (Ahhalkhalakhi armeenlased), kes asusid peamiselt elama Anapa rajoonis, peamiselt Gaikodzoris.

Neljas laine toimus 1970. aastatel ja koosnes peamiselt Aserbaidžaani (Karabahhi armeenlased) ja Kesk-Aasia etnilistest armeenlastest, Usbeki, Kasahhi ja Kirgiisi NSV-dest. Krasnodari kraisse saabusid nad peamiselt majanduslikel põhjustel ja nende arv oli 5000–7000 inimest.

1980. aastate lõpust kuni 1990. aastate keskpaigani saabus Kubani piirkonda veel umbes 300 000 migranti endise Nõukogude Liidu etniliste konfliktide tõttu, näiteks Aserbaidžaanist ja Armeeniast. Mõned tulid hiljem Armeeniast, Gruusiast ja Kesk-Aasiast pärit vastloodud vabariikide halbade majandustingimuste tõttu.

## Viited
Scheibbs

**Scheibbs** on linn (*Stadtgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal, Scheibbsi ringkonna keskus. 1886. aastal sai sellest esimene elektrilise tänavavalgustusega linn Austrias.

Linn asub Erlaufi jõe ääres.

## Sõpruslinnad
* Rutesheim, Baden-Württemberg, Saksamaa (1972)

## Inimesi
* Johann Heinrich Schmelzer (umbes 1620–1680), õukonnahelilooja ja esimene mitteitaallasest õukonnadirigent Leopold I Viini õukonnas
* Franz Schuh (1804¬1865), arst ja kirurg, esimene eeteranesteesiaga kirurgiline protseduur
* Hermann Senkowsky (1897–1965), finantsekspert, NSDAP ametnik
* Andreas Buder (* 1979), suusataja
* Paul Scharner (* 1980), jalgpallur
* Marion Gröbner (* 1985), jalgpallur
* Kathrin Zettel (* 1986), suusataja
* Jonathan Schmid (* 1990), jalgpallur
* Klaudia Tanner (* 1970), poliitik ja kaitseminister


Johann Heinrich Schmelzer.jpg|Johann Heinrich Schmelzer
Franz Schuh Litho.jpg|Franz Schuh 1843. aastal


## Viited
Jolanta Bartczak

**Jolanta Bartczak** (abielus **Jolanta Skrzyszowska** ja **Jolanta Małolepszy**; sündinud 20. märtsil 1964 Ozorkówis) on Poola endine kergejõustiklane, kaugushüppaja.

Jolanta Bartczaki isiklik rekord kaugushüppes on 6.90, mille ta hüppas 1988. aasta juunis Bratislavas.

1988. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel võitis ta tulemusega 6.62 pronksmedali. Kuldmedali võitis tulemusega 7.30 Heike Drechsler ja hõbemedali Galina Tšistjakova tulemusega 7.24. Samuti osales ta 1988. aasta suveolümpiamängudel, kus ta hüppas kvalifikatsioonis 6,30 meetrit ja lõppvõistlusele ei pääsenud. Kokkuvõttes sai ta 20. koha.

Jolanta Bartczaki tütar Pia Skrzyszowska on tõkkejooksja.

## Välislingid
*
*
Jeffrey Donaldson

Sir **Jeffrey Mark Donaldson** (sündinud 7. detsembril 1962 Kilkeelis Põhja-Iirimaal) on Põhja-Iirimaa poliitik. Ta oli aastatel 2021–2024 Demokraatliku Unionistliku Partei juht.

## Isiklikku
Ta on aastast 1987 abielus Eleanor Cousinsiga, neil on kaks tütart.
Tököl

**Tököl** (horvaadi keeles *Tukulja*, saksa keeles *Teckel*) on linn Ungaris Pesti komitaadis Szigetszentmiklósi kreisis.

## Geograafiline asend
Tököl asub Csepeli saarel, Budapesti kesklinnast ligikaudu 21 km lõunaedelas.

## Ajalugu
Arheoloogilised leiud tõestavad, et piirkond on olnud asustatud juba tuhandeid aastaid. Ürikutes on asulat esmamainitud 1270. aastal. 16. sajandi algul oli Tököl juba turulinn. Türgi ikke ajal jäi asula tühjaks. 18. sajandil toodi Tökölisse saksa ja horvaadi asunikke. Budapesti linnalähiraudteega ühendati asula 1892. aastal. Teise maailmasõja ajal rajati Tököli lennujaam. 1950. aastal erladati Tökölist Szigethalom ja Halásztelek, millest said iseseisvad asulad.

Linnaõigused sai Tököl 2001. aastal.

## Rahvastik
Lisaks ungarlastele elab Tökölis 1200 horvaadi ja 300 saksa perekonda.

## Sõpruslinnad
* Klein Rönnau, Saksamaa

## Viited
Irena Bačiulytė

**Irena Sonia Bačiulytė** (abielus **Irena Vaitkevičienė**; 8. jaanuar 1939 Kybartai – 28. märts 2024 Vilnius) oli leedu sõudja ja sõudmistreener.  Aastatel 1963–1966 kuulus Nõukogude Liidu koondisse.

Ta lõpetas 1962. aastal Vilniuse Pedagoogikaülikooli.

Sõudmise Euroopa meistrivõistlustelt võitis ta kaheksapaadil kolm kuldmedalit (1963, 1965, 1967) ja kaks hõbemedalit (1964, 1966).

Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas Vilniuses sõudmistreenerina.

Tema abikaasa Ričardas Vaitkevičius oli samuti sõudja.
Kata (täpsustus)

* **[[Kata]]** on küla Harju maakonna Kose vallas.

* **Kata** (jaapani 型 'mudel', 'muster') on rändmõiste Jaapani kultuuriruumis. 

:Mis on kasutusel kunstides:
:* nō
:* kabuki
:* nihon buyō
:* teetseremoonia
:* ikebana

:ning **[[kata (võitluskunstid)|võitluskunstides]]** (näiteks iaido, judo, karate, kendō jne).
:* **[[Kata (karate)|karate]]**
Laanekorgik

**Laanekorgik** (*Amyloporia piceata*) on *[[Fomitopsidaceae]]* sugukonda kuuluv seeneliik.

Seen kasvab kuuskede vanadel lamatüvedel.

## Välislingid
*
Lidia Pettai

**Lidia Pettai** (eesnimi ka **Lydia**; 2. detsember 1922 Nõmme, Harjumaa – 22. veebruar 1995 Tallinn) oli eesti maastikuarhitekt.

Ta õppis aastatel 1930–1936 Nõmme algkoolis, 1936–1941 Nõmme Gümnaasiumis, 1941–1942 Kehtna Kõrgemas Kodumajanduskoolis, 1942–1944 Kehtna Aiandusinstituudis ning aastatel 1944–1950 Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, kus lõpetas aia- ja pargikujunduse eriala.

Töötas Tallinnas 1950–1960 "Eesti Projekti" arhitektina, 1960–1962 "Eesti Tööstusprojekti" grupijuhina, 1962–1965 Tallinna peakunstnikuna, 1965–1975 "Eesti Metsaprojekti" maastikuarhitektina ning 1975–1978 "Eesti Maaehitusprojekti" peaspetsialistina ja ERKI õppejõuna.

## Looming
Teinud väikeparkide, kooli- ja era-aedade plaane, kujundanud näitusi. Harrastas akvarell- ja portselanimaali.
### Töid
*juhtis generaalplaani koostamist:
**Narva (1953–1973)
**Pärnu-Jaagupi (1953–1973)
**Kärdla (1954–1974)
**Suure-Jaani (1954–1974)
**Kuressaare (1955–1975)
**Narva-Jõesuu (1956–1976)
**Aseri (1956–1976)
**Lavassaare (1957–1962)
**Pirita-Kloostrimetsa (1958–1960)
**Aegviidu (1962–1977)
**Puka  (1976–1977)
*1961 Tallinna mereäärne park
*osales Mustamäe elamuala detailplaneerimises (1969–1970)
*puhkealade planeeringuid:
**Rannamõisa puhkeala (1958–1975)
**Valgejõe puhkeala (1967–1970)
**Neeruti puhkeala (1967–1970)
*Moldova soojuselektrijaama puhkeala, 1970–1975. Moldova
*tuumaelektrijaama puhkeala. 1973–1977. Uraalid, Venemaa
*Troitskaja hüdroelektrijaama puhkeala. 1973–1977. Tšeljabinski oblast, Venemaa
*parkmetsa detailplaneeringuid:
**Keila-Joa (1965–1975)
**Kloogaranna (1965–1975)
**Vääna-Jõesuu (1966–1975)
**Pirita jõe vasaku kalda ja Saare kolmnurga planeerimise projekt. Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi Tallinna osakond, Ethel Brafmann, Lidia Pettai, Valentin Koldre (1966–1968)
**Pärnu ümbrus  (1967–1969)
**Viljandi ümbrus (1970–1975)
*maastiku- ja pargikujundusi:
**Kohtla-Järve park (1951–1955)
**Alavere park (1976–1980)
**Albu park (1976–1980)
**Vigala Hirvepark (1970–1975)
**Lahemaa rahvuspargi skeem ja maastikukujundus (1971–1977) 
*1957–1960 Tallinna Pärnamäe kalmistu üldplaneering, koos Anton Soansiga

### Kirjandus
*Lydia Pettai. "Lilled vaasis". Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959. 32 lk

## Liikmesus
*1959 Eesti Arhitektide Liit
*Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts

## Viited

## Kirjandus
*Nora Tammoja. "Pettai, Lidia, aia-ja pargikujundaja". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 382
*"Pettai, Lidia, aia- ja pargiarhitekt". // Eesti aianduse biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1998. Lk 101–102

## Välislingid
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Risoidlehtrik

**Risoidlehtrik** (*Rhizocybe pruinosa*) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.

Seen kasvab erinevates metsades, tavaliselt seoses okaspuudega.

## Välislingid
*
Helena Adler

:*Mitte segamini ajada saksa kirjaniku [[Helene Adler]]iga.*

**Helena Este Adler** (pseudonüüm) (sünninimi **Stephanie Helene Prähauser**; 16. mai 1983 Oberndorf bei Salzburg – 5. jaanuar 2024 Salzburg) oli Austria kirjanik ja visuaalkunstnik. 

Helena Adler on pseudonüüm, mille ta võttis selleks, et teda ei aetaks segamini teise Austria kirjaniku Teresa Präaueriga.

Õppis Salzburgi Ülikoolis psühholoogiat ja filosoofiat ning maalimist Salzburgi Mozarteumis. Elas visuaalkunstnikust abikaasa Thomas E. Stadleri ja pojaga Antheringi ümbruskonnas.

Helena Adleri debüütromaan "Hertz 52" ilmus 2018. aastal kirjastuses Arovell Verlag. 2018. aastal määrati talle 10 000 eurone Salzburgi kirjandusstipendium.

Teine romaan "Die Infantin trägt den Scheitel links" ilmus 2020. aastal ja sai suure tähelepanu osaliseks lugejate ja kriitikute seas ning jõudis Saksa Raamatuauhinna nn pikka nimekirja.

Kolmas romaan "Fretten" ilmus 2022. aastal. Oktoobris 2022 jõudis romaan ORFi parimate raamatute nimekirjas esikohale.

Eesti keeles tema teoseid seni ilmunud ei ole.

Helena Adler suri 40-aastaselt 5. jaanuaril 2024 Salzburgis pärast pikka ja rasket haigust. Ta on maetud Oberndorf bei Salzburgi kalmistule.

## Viited
Barcs

**Barcs** (horvaadi keeles *Barča* või *Barč*, saksa keeles *Bartsch*, varem ka *Draustadt*) on linn Ungaris Somogyi komitaadis, Barcsi kreisi halduskeskus.

## Geograafiline asend
Barcs asub Drava jõe vasakul kaldal Horvaatia piiri ääres, komitaadikeskusest Kaposvárist ligikaudu 50 km lõunakagus ja Pécsist umbes 62 km läänes. 

## Ajalugu
Barcsi on esmamainitud 1389. aastal. Barcsi kindlust on ürikutes esimest korda mainitud 1460. aastal. Türgi ikke ajal jäi piirkond inimtühjaks. Kui Miklós Zrínyi juhitud väed lähenesid 1664. aastal linnale, siis lahkusid türklased sealt ja lasksid Zrínyil kindluse maha põletada. Pärast Türgi ikke lõppu asustati piirkonda horvaate ja sakslasi.

Turulinnaks sai Barcs 1797. aastal ja linnaks 1979. aastal.

27. oktoobril 1991 viskas Jugoslaavia lennuk Barcsi äärelinnale kobarpomme. Inimesed kannatada ei saanud.

## Sõpruslinnad
* Knittelfeld, Austria
* Odorheiu Secuiesc, Rumeenia
* Sinsheim, Saksamaa
* Virovitica, Horvaatia
* Želiezovce, Slovakkia

## Viited
Meeste Euroopa liiga võrkpallis

**Meeste Euroopa liiga võrkpallis** on ametlik kontinentaalne võistlus meeste võrkpalli rahvuskoondistele Euroopas, mida korraldab Euroopa Võrkpalliliit (CEV). Liiga loodi 2004. aastal ning see oli kvalifikatsioonivõistlus Maailmaliigale (kuni 2016) ning aastast 2018 Challenger Cupile.

## Tulemused

## Viited

## Välislingid
*Võistluste tulemused CEV arhiivis
*CEV koduleht
Göstling an der Ybbs

**Göstling an der Ybbs** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.

## Sõpruslinnad

* Hüttenberg, Saksamaa
* Purkersdorf, Austria

## Viited
Chościsko

**Chościsko** on legendaarne tegelane Poola ajaloos, Piastide dünastia rajaja Piasti isa. Tema nimi esineb Gallus Anonymuse esimeses Poola kroonikas *[[Cronicae et gesta ducum sive principum Polonorum]]* , kus autor viitab kolm korda Piastile kui Chościsko pojale.

Chościsko nimi on tõenäoliselt tuletatud sõna *Hastingsko* lihtsustatud hääldusest, mis tuleneb terminist *Hasding* (tähendab pikakarvaline  ), mida oli vanaslaavi keeles raske hääldada. Teine analüüs viitab sellele, et Chościsko nimi on tõenäoliselt tuletatud vanaslaavi keeles *chost* või *chwost*, mis tähendab *saba*.

## Viited
Piast

**Piast** või **Ratassepp Piast** (  740/741? – 861; ladina keeles: *Past Ckosisconis*, *Pazt filius Chosisconisu*; poola keeles: *Piast Chościskowic*, *Piast Kołodziej*) on tegelane varakeskaegses Poolas (9. sajand) ja tulevast Poola kuningriigi valitseva Piasti dünastia oletatav rajaja.

## Legend

Piasti mainitakse Gallus Anonymuse kroonikas *[[Gesta principum Polonorum]]* koos oma isa Chościsko ja Piasti naise Rzepichaga.

Kroonika räägib kahe võõra inimese ootamatust külaskäigust Piasti koju. Nad paluvad liituda Piasti perega, et tähistada Piasti poja Siemowiti 7. sünnipäeva (paganlik üleminekuriitus noortele poistele). Vastutasuks külalislahkuse eest loitsivad külalised, et Piasti kelder oleks alati küllust täis. Seda nähes kuulutavad Piasti kaasmaalased ta oma uueks printsiks, kes asendab kadunud prints Popieli.

Kui Piast oleks tõesti olemas olnud, oleks ta olnud Poola esimese ajaloolise valitseja prints Mieszko I (u 930–92) vanavanavanavanaisa ja esimese Poola kuninga Bolesław I Vapra vanavanavanavanaisa (967). –1025).

Legendaarsed Piastid olid pärit Gnieznost, hästi kindlustatud linnast, mis asutati kaheksanda ja üheksanda sajandi vahel polaanide hõimude territooriumil. 

Legendi järgi suri ta 861. aastal 120 aasta vanusena. 

## Pärand

Rohkem kui 1000 aasta pikkuse Poola ajaloo jooksul ei kandnud keegi teine nime Piast. 

Sõna *Piast* etümoloogiat selgitavad kaks teooriat. Esimene annab nimejuure sõnale *piasta* (poola keeles "rumm"), mis viitab tema elukutsele. Teine seostab Piasti *piastuniga* ("hooldaja" või "hoidja"). See võib vihjata Piasti esialgsele positsioonile majordoomina ehk "majaülemana" teise valitseja õukonnas ja sellele järgnenud võimu ülevõtmisele Piasti poolt. See oleks paralleelne varakeskaegse Frangi dünastiate arenguga, kus Merovingide kuningate majaülemad võtsid järk-järgult poliitilise kontrolli.

## Viited
X (Blacky)

**"X"** on ansambli Blacky kontsertalbum. Kontsert salvestati 2009. aasta novembris Tallinnas, klubis Rock Café ja ilmus CD/DVD kujul sama aasta detsembris. Ansambel tähistas sellega oma kümnendat sünnipäeva.

## Lood

### CD

### DVD
Siemomysł

**Siemomysł** või **Ziemomysł** (suri  ) oli Piastide dünastiast pärit polaanide kolmas hertsog ja Poola esimese kristliku valitseja Mieszko I isa. Gallus Anonymous nimetas ta oma raamatus *[[Gesta principum Polonorum]]* ja ta oli teise teadaoleva polaanide hertsogi Lesteki poeg. Galluse jutustuse ja ajalooliste uuringute kohaselt on Siemomysłile omistatud polaanide, goplanide ja masoovlaste maade jätmist oma pojale Mieszko I-le, kes laiendas neid oma valitsemisajal veelgi. 

Kaasaegse Poola ajaloolase Henryk Łowmiański sõnul aitas Siemomysł aastal 954 sakslaste vastast ukranilaste (mitte ajada segadusse ukrainlastega) ülestõusu.

Ta valitses väidetavalt umbes aastast 930 (kuigi mõned ajaloolased usuvad, et ta valitses umbes aastast 950). Siemomysł ühendas polaanide, goplanide ja masoovlaste maad (mõned ajaloolased arvavad, et võib-olla tegi seda esimesena tema isa). Tema matmispaik on teadmata.

Siemomysłi naine (või naised) on teadmata. On olemas teooria, et lendilaste hõimu vürsti Włodzisławi tütar võis olla Siemomysłi naine, kuid selle kinnituseks puuduvad ajaloolised tõendid. Varem arvati, et tema naine kannab nime Gorka, kuid Oswald Balzer lükkas selle seisukoha 1895. aastal ümber. Mieszko I ja Czcibor olid tema pojad.

## Viited
Lunz am See

**Lunz am See** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Alam-Austria liidumaal Scheibbsi ringkonnas.

Alates 2007. aasta maist on Lunz am Sees *"Wasser Cluster Lunz".* See on registreeritud kui Kesk-Euroopa kõige külmem koht, kuna 19. veebruaril 1932 mõõdeti siin temperatuuri –52,6 °C.

## Viited
Euroopa meistrivõistlused käsipallis

**Euroopa meistrivõistlused käsipallis** on riikide rahvuskoondiste võistlus, mis toimub alates 1994.aastast iga kahe aasta järel paarisaastatel, käsipalli maailmameistrivõistluste vaheaastal. Turniir on ka piirkondlikuks valikturniiriks suveolümpiamängudele ja käsipalli maailmameistrivõistlustele kvalifitseerumiseks.

## Medalimängud

## Finaalturniiridel osalenud meeskonnad (1994 – 2022)
Tabel on järjestatud finaalturniiridel kogutud punktide järgi.

## Välislingid
*Ametlik koduleht. European Handball Federation.
Újkígyós

**Újkígyós** on linn Ungaris Békési komitaadis Békéscsaba kreisis.

## Geograafiline asend
Újkígyós asub komitaadikeskusest Békéscsabast ligikaudu 10 km läänedelas, Rumeenia piirist 20 km kaugusel.

## Ajalugu
Asulat on ürikutes esmamainitud 1398. aastal. Vahepeal sõdades hävinud küla taasasutati 1814. aastal. 1858. aastal rajati Szolnok–Aradi raudteeliin, mis läks Újkígyósi lähedalt mööda. See mõjus soodsalt küla majanduse arengule. Suurkülaks sai Újkígyós 1970. aastal. 

Újkígyós sai linnaõigused 1. juulil 2009.

## Sõpruslinnad
* Frumoasa, Rumeenia
* Zapson, Ukraina
* Zimandu Nou, Rumeenia

## Viited
Algebraline murd

**Algebraline murd** on algebraline avaldis, millel on jagatise kuju. Tavaliselt on see esitatud murrujoone abil.
Rajevo kalmistu

**Rajevo kalmistu** (vene keeles Раевское кладбище) on kalmistu Moskvas Kirderingkonnas Babuškini munitsipaalringkonnas (linnarajoonis) aadressil Olonetski projezd 2.

Rajevo kalmistu pindala on 2,92 ha. Kalmistul on nii avatud kui ka suletud kolumbaarium.

Rajevo kalmistu on asutatud 1900. aastal. Kalmistu on saanud nime omaaegse Rajevo küla järgi, mis asus Jauza jõe paremal kaldal. 1960. aastast on Rajevo kalmistu Moskva piirides. Täpset arhiivi maetute kohta peetakse 1992. aastast.

## Maetud
*Nikita Kaimanov, piirivalvur, Nõukogude Liidu kangelane
*Ivan Prudnikov, raketi- ja kosmosetehnika konstruktor
*Nikolai Svištšov-Paola, fotokunstnik
*Igor Vassilkov, ajakirjanik ja telesaatejuht

## Viited
Liibuv narmastaelik

**Liibuv narmastaelik** (*Asterodon ferruginosus*) on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente liik.

Seen kasvab lamakuuskedel.

## Välislingid
*
Trevor Bassitt

**Trevor Bassitt** (sündinud 26. veebruaril 1998 Ohio osariigis Blufftonis) on USA kergejõustiklane. Tema põhiala on 400 meetri tõkkejooks.

Ta tegi rahvusvaheliste tiitlivõistluste debüüdi 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis, kui võitis 400 meetri jooksus Jereem Richardsi järel hõbemedali isikliku rekordiga 45,05. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta 400 meetri tõkkejooksus Alison dos Santose ja Rai Benjamini järel isikliku rekordiga 47,39 pronksmedali. 4×400 m teatejooksus jooksis ta eeljooksus viimast vahetust. Finaalis ta ei võistelnud, kuid kuna USA meeskond tuli maailmameistriks, võitis kuldmedali ka eeljooksus osalenud Bassitt.

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis jooksis Bassitt 400 meetri tõkkejooksu poolfinaalis isikliku rekordi 47,48. Finaalis sai ta ajaga 48,22 6. koha. 4×400 m teatejooksus võitis ta taas USA võistkonna koosseisus kuldmedali, kuid osales vaid eeljooksus.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's osales Bassitt vaid 4×400 m teatejooksu eeljooksus ja võitis Ameerika Ühendriikide meeskonnaga hõbemedali.

## Isiklikud rekordid
;Tavarada

;Lühirada

## Välislingid
*
Teemaviide

**Teemaviide** (inglise keeles *hashtag* või *hash tag*), ka **räsimärk**, on metaandmete silt, mis on sotsiaalmeedias laialt kasutusel, et kategoriseerida sisu. See algab trelliga (#), millele järgneb märksõna või fraas ilma tühikuteta. Teemaviited võimaldavad kasutajatel lihtsamalt leida sotsiaalmeedia kanalitest teemasid, mis neid huvitavad, ja osaleda avalikes aruteludes. Nende populaarsus sai alguse Twitterist 2007. aastal, seejärel on need levinud paljudes teistes tuntud platvormides (sh Instagram, Facebook, LinkedIn).

Teemaviidete kasutamine on kujunenud oluliseks osaks digitaalsest turundusest. Need võimaldavad brändidel suurendada oma nähtavust, osaleda sihtrühmaga dialoogis ja juhtida kampaaniaid. Teemaviide ehk *hashtag* on võimas tööriist sihtrühma kaasamiseks ja bränditeadlikkuse tõstmiseks. Turundusstrateegiates kasutatakse neid sageli, et edendada konkreetseid tooteid või kampaaniaid, jälgida tagasisidet ja suurendada sisu levikut.

Edukas teemaviide kasutamine nõuab strateegiat. Oluline on valida asjakohased ja täpset sihtrühma kõnetavad märksõnad. Ülekasutamine või ebarelevantsete teemaviidete kasutamine võib aga mõjuda vastupidi, vähendades postituse tõhusust. Lisaks on oluline jälgida trende ja kohandada oma sotsiaalmeedia strateegiat vastavalt muutuvatele eelistustele ja kultuurikontekstidele.

## #IceBucketChallenge
Üks maailmakuulsaid näiteid teemaviite kasutusest on #IceBucketChallenge. See oli sotsiaalmeedia kampaania, mis levis üle maailma 2014. aastal. Eesmärk oli suurendada teadlikkust amüotroofse lateraalskleroosi (ALS) haigusest ja koguda raha selle uurimiseks. Osalejad valasid endale pea kohale jääkülma vett ja postitasid video sotsiaalmeediasse, kasutades teemaviidet #IceBucketChallenge, seejärel kutsusid nad sõpru osalema. Kampaania osutus ülimalt edukaks, kogudes miljoneid dollareid annetusi ja suurendades märkimisväärselt teadlikkust ALSist.

## #BlackLivesMatter
Teine näide on #BlackLivesMatter, mis sai alguse Ameerika Ühendriikides pärast Trayvon Martini surma 2012. aastal. See teemaviide on kasutusel sotsiaalse liikumise raames, mis võitleb rassismi ja politseivägivalla vastu mustanahaliste kogukonnas. #BlackLivesMatter on aidanud algatada proteste, arutelusid ja poliitilisi nõudmisi kogu maailmas. #BlackLivesMatter toob esile süsteemse rassismi probleemid ja edendab sotsiaalset muutust.

## Mõju
Sellised teemaviited võivad ühiskondlikke küsimusi esile tuua ja inimesi üle maailma ühendada. Teemaviited on võimsad tööriistad sõnumite levitamiseks ja kollektiivse tegevuse innustamiseks.

Kokkuvõttes on teemaviited sotsiaalmeedia turunduses asendamatud, need aitavad kaasa brändi nähtavusele ja kogukonna kaasamisele. Nende tõhus kasutamine võib oluliselt parandada sotsiaalmeedia strateegiate tulemuslikkust ja aidata saavutada turunduseesmärke.

## Välislingid
Hashtag – kasutada või ei?
Mezőkeresztes

**Mezőkeresztes** on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Mezőkövesdi kreisis.

## Geograafiline asend
Mezőkeresztes asub kreisikeskusest Mezőkövesdist umbes 9 km idas ja komitaadikeskusest Miskolcist ligikaudu 32 km lõunas.

## Ajalugu
Kuningas Ladislaus Postumus andis 1456. aastal Mezőkeresztesile linnaõigused, vapi ja pitsati. Kuningas Mátyás I andis 1471. aastal linnale lisaprivileege.

Pika Türgi sõja ajal toimus 22.–26. oktoobril 1596. aastal linna lähedal Mezőkeresztesi lahing, milles Habsburgide-Transilvaania ühendvägi sai Osmanite armeelt lüüa.

Mezőkeresztesi lahingu järel rüüstasid türklased kogu piirkonna ja see taasasustati alles Türgi ikke järel. 1755. aastal taastas Maria Theresia kõik senised õigused. Kuid 19. sajandil jäi linn üha enam tagaplaanile. 1950. aastal ühendati Mezőkeresztes ja Kereszespéspök suurkülaks Mezőkeresztese nime all.

Vahepeal kaotatud linnaõigused sai Mezőkeresztes tagasi 1. juulil 2009. 

## Viited
С́

**С́** (**с́**) on kirillitsa täht, mida kasutatakse montenegro keele kirjutamisel. Tähe moodustavad С ja akuut.

Selle vaste ladina kirjas on ś.
Ђ

**Ђ** (ђ) on kirillitsa täht, mis esineb serbia tähestikus 6. tähena. Tähistab /d̠͡ʑ/-häälikut (heliline alveolopalataalne afrikaat).
Serbia ladina tähestikus vastab sellele täht đ, mida kasutatakse selle tähe vastena ka eesti transkriptsioonis.

*ђ* esineb sageli serbia perekonnanimede lõpus.

## Vaata ka
*Serbia keel
Kännufrees

**Kännufrees** on masin kändude purustamiseks. 
Kände eemaldatakse pinna tasandamiseks.  

## Kännufreeside liigid
### Käsitsi kasutatav kännufrees
Kasutatakse, kui kännule on suurema masinaga raske ligi pääseda. Käsitsi kasutatava kännufreesiga purustamine on odavam kui masinfreesiga.

### Masinfrees
Suure läbimõõduga kändude ning sügavamate juurte eemaldamiseks. 
On ka kaugjuhtimisega masinfreese.

## Kännufreesi osad
Kännufreesi põhiosa on freesipea, kus asetsevad lõiketerad. Mootor paneb freesipea pöörlema. Freesil võivad olla juhtkäepidemed, millega freesi juhitakse. Rattad võimaldavad masinal liikuda. Eri mudelitel on vastavad ohutusseadmed ja juhtimissüsteemid. 

## Vertikaalne kännufrees
Vertikaalsel kännufreesil on järjestikused metallhambad, mis purustavad suuri kände. Vertikaalne kännufrees on kinnitatud masinale, näiteks traktorile.

Ka Eestis toodetakse kännufreese. Üks tuntuimatest on Dipperfoxi kännufrees SC 850 Pro.
 
## Horisontaalne kännufrees
Horisontaalse kännufreesi ketastel on hüdrauliliselt pööratavad karbiidhambad. Lisaks tõstmis- ja langetamismehanismid.

## Kännufreesi ajalugu
Gary Vermeer leiutas esimese kaasaegse kännufreesi 1956. aastal. 

## Vaata ka
* metsatööd
* maastikukujundus 
## Viited
Gyöngyöspata

**Gyöngyöspata** on linn Ungaris Hevesi komitaadis Gyöngyösi kreisis.

## Georaafiline asend
Gyöngyöspata asub kreisikeskusest Gyöngyösist umbes 11 km lääneloodes, Salgótarjánist 31 km lõunas ja komitaadikeskusest ligikaudu 44 km läänes.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1234. aastal. 15. sajandi alguses sai Gyöngyöspata turulinnaks ja säilitas selle staatuse kuni 1871. aastani.

Gyöngyöspata sai linnaõigused 15. juulil 2013.

## Sõpruslinnad
* Patapoklosi, Ungari
* Zetea, Rumeenia

## Viited
Abaújszántó

**Abaújszántó** on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis Gönci kreisis.

## Geograafiline asend
Abaújszántó asub Zempléni mäestiku läänejalamil, Slovakkia piirist 24 km kaugusel, komitaadikeskusest Miskolcist ligikaudu 36 km idakirdes.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1275. aastal (*Zamthou*). Kuni 1871. aastani oli Abaújszántó turulinn.

Linnaõigused sai Abaújszántó 2004. aastal.

## Sõpruslinnad
* Košice, Slovakkia
* Căpâlnița, Rumeenia
* Bad Schwalbach, Saksamaa
* Oberlungwitz, Saksamaa

## Viited
Linnapea Alberti ülestõus

**Linnapea Alberti ülestõus** () oli aastatel 1311–1312 Poola Krakówi linna linnakodanike mäss hertsog Władysław I Łokietek vastu.  Mässu juhtis Albert, *wójt*, kes Magdeburgi õiguse alusel oli tegelikult Krakówi linnapea.  See lõppes hertsog Władysławi võidu ja Krakówi linnameeste karistamisega.

## Taust
Pärast seda, kui Kraków oli 1241. aasta mongolite sissetungi ajal laastatud, taastati selle Magdeburgi õiguse kohaselt vürst Bolesław V-le.  1291. aastal langes Krakówi hertsogkond Böömimaa kuningale Wenceslaus II-le, kellest 1300. aastal sai ka Poola kuningas. Pärast Přemysliidide väljasuremist aastal 1306 võttis Krakówis võimu Piastide dünastiast pärit hertsog Władysław I, 1310. aastal aga läks Böömi kuningriik Luksemburgi dünastia valdusse. Uus kuningas Jan Pime jätkas Poola kuningliku tiitli nõudmist ja püüdis pealegi vasalliseerida külgneva Sileesia piirkonna hertsogid.

## Mäss
Aastal 1311 algatas Krakówi linnapea (1290-1312) wójt Albert mässu vürst Władysławi võimu vastu eesmärgiga muuta linn &#x2013; tollane Poola ülemprovintsi pealinn &#x2013; Böömimaa vasalliks.  Mäss oli nii poliitiliselt kui kultuuriliselt saksameelne ja poolavastane. Albertit, kes ise oli saksa  või tšehhi  päritolu, toetasid mõned linnakodanikest sakslased.  Teda toetasid ka Saksa-Sileesia päritolu piiskop Jan Muskata ja Sileesia hertsog Bolko I Opolest ning paljud Krakówi kodanikud. Pärast seda, kui Władysław linna piiras, lõppes mäss ebaõnnestumisega.   Sarnased mässud toimusid mitmes teises linnas, eriti Sandomierzis ja Wieliczkas; ka need suruti Władysławi poolt maha.

## Tagajärjed
Albert põgenes Böömimaale  ja tema maja lammutati, samas kui Gniezno peapiiskop Jakub Świnka esitas piiskop Muskatale süüdistuse, et ta on "Poola rahva vaenlane". Pärast mässu kaotas Krakówi linn paljud oma privileegid, kuna mõned linnakodanikud toetasid ülestõusu. Vürst Władysławi vaatevinklist oli mäss ajendatud Poola-vastasest meeleolust ja Saksa kodanikud tõestasid oma ebalojaalsust.

Ühe allika, nn *Krasiński annaalide* järgi kasutati Krakówi saksakeelsete linnakodanike eristamiseks shibbolethi *Soczewica, koło, miele, młyn* ("Lääts, ratas, jahvatab , veski"). Need, kes ei suutnud seda fraasi õigesti hääldada, hukati. 

Ülestõusu kirjeldati omaaegses ladinakeelses luuletuses *De quodam advocate Cracoviensi Alberto* ("ühest Krakówi linnapeast Albertist"), mille kirjutas anonüümne autor ja mida võib kirjeldada kui "germanofoobilist". 

## Viited