open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Howard Aiken

**Howard Hathaway Aiken** (8. märts 1900 Hoboken, New Jersey – 14. märts 1973 Saint Louis, Missouri) oli Ameerika Ühendriikide füüsik ja arvutustehnika pioneer.

Ta oli IBM-i Harvard Mark I arvuti algne väljatöötaja.
Jüri Palm

**Jüri Palm** (14. aprill 1937 Tallinn – 27. aprill 2002 Tallinn) oli eesti graafik ja maalikunstnik.

Jüri Palm sündis kontsertmeistri ja viiuldaja Rudolf Palmi peres. Ta lõpetas 1956. aastal Tallinna 4. keskkooli ning õppis aastatel 1956–1963 ERKI-s keraamikat ja graafikat ning lõpetas kooli plakatikunstnikuna. 

Graafikast viljeles ta peamiselt kõrgtrükki, kujundas ka raamatuid (umbes 100 trükist) ja plakateid. Alates 1960. aastate II poolest pühendus ta maalile.

Ta tegutses peamiselt vabakunstnikuna, oli 1965. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.

## Tunnustus
*1977 Kristjan Raua preemia (maalid "Motoantropo"», "Suur vaikelu" I ja II)
*1988 Kristjan Raua preemia (maal "Eeden")
*1996 Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (isikunäitus Tallinna Kunstihoones)

## Isiklikku
Jüri Palmi isa oli viiuldaja Rudolf Palm.

## Kirjutisi
*1975 - "Eesti raamatukunsti trükiste kujundused". - Tallinn 1975
*1988 - "Närvitoonid. 25 aastat maalimist = 25 years of painting". Eessõna Mai Levin.  - Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituut. Tallinn 1988

## Kirjandus
*1977 - Mai Levin. "Jüri Palmi maalid". Näitusekataloog, ENSV Riiklik Kunstimuuseum. Tallinn 1977
*1987 - Ene Asu-Õunas, Maie Raitar. "Jüri Palm : ilmsi ja silmsi". Näitusekataloog,  Tartu Riiklik Kunstimuuseum. Tallinn 1983
*1996 - Ene Lamp. "Palm, Jüri". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 308-309
École des Beaux-Arts

**École des Beaux-Arts** ehk Kaunite Kunstide kool on kunstikool Prantsusmaal. 

Termin *École des Beaux-Arts* kehtib tegelikult mitmele kunstikoolile Prantsusmaal, kuid neist kuulsaim on Pariisis asuv *École Nationale Superieure des Beaux-Arts*. Eestikeelses kirjanduses peetakse reeglina silmas seda kooli ja ka see artikkel keskendub samale asutusele.

## Kooli ajalugu
École des Beaux-Arts asutati 1648. aastal osana Prantsuse Kaunite Kunstide Akadeemiast kardinal Jules Mazarini poolt. Eesmärgiks oli pakkuda esmaklassilist joonistamise, maalimise, skulptuuri, graafika ja arhitektuuriõpet. Kool allus algselt Louis XIV valitsuse käskudele, kelle huvides oli, et kool toodaks kunstnikke, kes dekoreeriksid paleesid ning maaliksid kuninglikku perekonda, kuid saavutas suurema iseseisvuse Napoleon III ajal 1863. aastal. Kooli õpetamise põhimõtted olid ranged, eeskujuks Kreeka ning Rooma antiikkunsti traditsioon. 
Akadeemia koosnes maali- ja skulptuuriakadeemiast ning arhitektuuriakadeemiast. 1968.aastal eraldati arhitektuuriakadeemia.

Koolis on õppinud mitmed Eesti kunstnikud.

## Vaata ka
*''Beaux-Arts'' uusbarokne arhitektuur
Vergine Liiv-Hillep

**Vergine Liiv-Hillep** (21. jaanuar 1922 Pärnu – 4. jaanuar 2015 Wihogne, Liège'i ringkond, Belgia) oli eesti päritolu Belgia maalikunstnik.

## Elulugu
Ta õppis 1930. aastatel Holstre koolis, noorusaastad möödusid Viljandis. Aastatel 1939–1941 õppis ta Pallase kunstikoolis. Sõja ajal naasis ta kodulinna, lõpetades seal 1943. aastal gümnaasiumi. Samal aastal abiellus ta Richard Hillepiga, kellega aasta hiljem Saksamaale põgenes.

Hillepid sattusid põgenikelaagrisse Lõuna-Saksamaal Kemptenis, kust 1947. aastal siirduti elama Belgiasse Liège'i, kus abikaasal õnnestus leida teenistuskoht mäetööstuses. Vergine töötas lühikest aega lihttööl marmelaadivabrikus ja mänguasjade vabrikus.

1956. aastal alustas ta prantsuse keele õpinguid ning 1957. aastal sai temast Liège'i Kuningliku Kunstiakadeemia (*Académie Royale des Beaux-Arts*) õpilane. Õppetöö kunstiakadeemias kestis kuus aastat, kuid Liiv-Hillep sai lõpetada kolme aastaga, sest arvestati ka tema varasemaid õpinguid. 1960. aastal lõpetas ta kunstiakadeemia silmapaistvate tulemustega õlimaali ja joonistamise ning 1961. aastal maastikumaali ja gravüüri alal.

Hillep on Eestis võrdlemisi vähe tuntud kunstnik. Septembris 2015 avati Kondase Keskuses tema isikunäitus. 

## Viited

## Välislingid
*"Vergine Liiv-Hillep 21. I 1922 – 4. I 2015". Sirp, 23. jaanuar 2015
Académie de la Grande Chaumière

**Académie de la Grande Chaumière** on Pariisis tegutsev kunstikool, mis loodi 1902. aastal.

## Kooli ajalugu
Kool tegutses sarnaselt näiteks Académie Colarossi ja Académie Julianiga vabaakadeemia põhimõtetel, kus vastuvõtt ning õppemeetodid olid vabamad. Kool tegutseb siiani.

Koolis on õppinud mitmed eesti kunstnikud, näiteks Eduard Wiiralt, Ilse Leetaru, Karin Luts, Konrad Mägi.
Académie Colarossi

**Académie Colarossi** ehk **Filippo Colarossi vabaakadeemia** oli Itaalia skulptori Filippo Colarossi loodud Pariisis tegutsenud kunstikool, mis alustas tegevust 1815. aastal.

## Kooli ajalugu
Akadeemia loodi alternatiivina École des Beaux-Artsile, mille õpetamismeetodid olid paljude toonaste avangardkunstnike meelest liiga ranged. Akadeemia erines ka selle poolest, et võttis vastu naisi ja teiste riikide õpilasi. Kool suleti 1930. aastatel.

Eesti kunstnikest on seal õppinud näiteks modernismiklassikud Adamson-Eric, Konrad Mägi, Eduard Wiiralt, Nikolai Triik, Karl Pärsimägi.
Alatskivi kirik

**Alatskivi kirik** on kirik Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Alatskivil. Kirik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Kirik ehitati aastatel 1840–1870. Enne seda oli 1812. aastal ehitatud pikihoone. Aastal 1866 ehitati koor ja ristlööv. 1890. aastal ehitati nelinurkne eenduv läänetorn.

Kirikut kasutab Alatskivi kogudus.

## Viited

## Välislingid

*
Piirissaare Peeter-Pauli kirik

**Piirissaare Peeter-Pauli kirik** on õigeusu kirik Tartu maakonnas Tartu vallas Piirissaarel Tooni külas.

Piirissaarel asub ka teine pühakoda: vanausulistele kuuluv Piirissaare vanausuliste palvemaja Saare külas.

## Välislingid
*Piirisaare Õigeusu kirik, peipsisaar.ee (vaadatud 30.08.2022)
Académie Julian

**Académie Julian** oli kunstikool Pariisis, mis alustas tegutsemist 1868. aastal. 

## Kooli ajalugu
Kooli asutas kunstnik Rodolphe Julian ning see sai peagi üheks hinnatuimaks. Kooli kuldaeg oli aastatel 1875–1915, kui sinna sattusid õppima ja õpetama hiljem eriti tuntuks saanud kunstnikud. 

Koolis on õppinud ka mitmed eesti kunstnikud, näiteks Nikolai Triik, Anatol Kaigorodov.
Ilse Leetaru

**Ilse Leetaru** (sündinud **Ilse Kõpper**; 27. oktoober 1915 Tallinn – 9. detsember 2006 New York) oli eesti graafik ja kunstikoguja.

## Elulugu
Ilse Leetaru sündis Tallinnas. 

Ta õppis Tallinna Kaarli Koguduse Eragümnaasiumis, kus sel ajal oli joonistusõpetajaks Kristjan Raud. Selle lõpetamise järel asus ta 1933. aastal õppima klaveri eriala Artur Lemba klaveriklassis Tallinna Konservatooriumis. Õpingud katkesid 1936. aastal pärast abiellumist *[[dr. med.]]* Edmund Leetaruga. 

Suure põgenemise laine viis ta 1944. aastal Saksamaale. Sealt 1949. aastal USA-sse emigreerunud Leetaru sai kunstiõpinguid alustada võrdlemisi hilja. Ta õppis episoodiliselt Müncheni moekoolis 1948–1949 ning juba USA-s elades asus 1959. aastal õppima *New York School of Visual Arts*is, lõpetades selle 1963. aastal. 1966. aastal täiendas Leetaru end Pariisis, Académie de la Grande Chaumières. 

Leetaru isikunäitused toimusid New Yorgi Eesti Majas 1975, 1979, 1982 ja 2001, Tartu Kunstimuuseumis 1990 ja 2004, Tallinnas Adamson-Ericu muuseumis 1991, Saksa Kultuuri Instituudis 1996 ja Kastellaanimaja galeriis 1998. 2015. aastal toimus Haus galeriis Leetaru 100. sünniaastapäeva mälestusnäitus. 
Ilse Leetaru graafikat eksponeeriti arvukatel välisnäitustel ning tema kunst pälvis rahvusvahelisi auhindu. Ilse Leetaru oli Eesti Kultuurifondi Ameerika Ühendriikides juhatuse liige ja USA Rahvusliku Naiskunstnike Assotsiatsiooni (*National Association of Women Artists*) liige, kuuludes aastaid selle žüriisse.

## Perekond Leetaru kunstikogu
1930. aastatel sai alguse Leetaru perekonna kunstikogu, kuhu kuulusid Eduard Wiiralti, Kaarel Liimandi, Konrad Mäe, Johannes Greenbergi, Erik Haameri, Herman Talviku, Kuno Veeberi jpt. suurepärased teosed. Leetarul õnnestus paguluses suurtes joontes säilitada oma kunstikogu, mida ta täiendas varase eesti eksiilkunstiga. Osa Eestisse jäänud kunstiteostest leidis püsiva koha Tartu Kunstimuuseumis, 2003. aastal kinkis Ilse Leetaru aga ka oma New Yorgis säilitatud eesti kunsti klassika Eestisse, jagades selle Eesti Kunstimuuseumi ja Tartu Kunstimuuseumi vahel.

## Viited

## Välislingid
* Ilse Leetaru TLÜAR väliseesti isikute andmebaasis 
* Ilse Leetaru looming EKM Digikogus
Aitoolia

**Aitoolia** (kreeka keeles Αιτωλία) on mägine piirkond Kreekas Kórinthose lahe põhjakaldal. See moodustab Aitoolia-Akarnaania piirkonnaüksuse idapoolse osa.

## Vaata ka
*Aitoolia liit
Hans von Aken

**Hans von Aken** oli Eesti müürseppmeister ja kujur. 

Hans von Aken osales aastatel 1585–1592 Toompea linnuse ehitamisel, esialgu tavalise kujuri ja kiviraidurina. Pärast senise ehitusmeistri Antonius Poliensisi lahkumist 1585. aastal asus Hans von Aken 1588. aastal Toompea linnuse ehitust juhtima.  1594. aastast pärineb tema valmistatud Rootsi õuemarssali Olof Ryningi hauamonument, mis asub Tallinna Toomkirikus. 1598. aastal osales Aken Oleviste kiriku tornikiivri parandustöödel järelevaatajana. 

1599. aastal sai Hans von Akenist Tallinna kodanik ning 1601. aastal ta kas lahkus Tallinnast või suri. 

## Viited
Hargla kirik

**Hargla kirik** on kirik Valga maakonnas Valga vallas Hargla külas. Seal tegutseb Hargla kogudus.

Kirik ehitati aastatel 1817–1821 ning sellele tehti põhjalik ümberehitus sama sajandi lõpus.

Hargla kirikul oli abikirik Taheval.

Kirik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.


Hargla church 2013.JPG
Hargla kirikutorn.JPG
Hargla kirik.jpg

## Viited

## Välislingid

*
Muhu-Hellamaa Peetruse ja Pauluse kirik

**Muhu-Hellamaa Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kirik** on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saare maakonnas Muhu vallas Hellamaa külas.

See on üks kahest õigeusu pühakojast Muhu saarel, teine on Muhu-Rinsi kirik.

## Ajaloost
Muhu saarele jõudis usuvahetusliikumine 1847. aasta kevadel. Kohalik luterlik köster-koolmeister Carl Wilhelm Freundlich (1803–1872) võitles uue usu vastu mitmel moel. Tema vaenulik hoiak ei takistanud oluliselt õigeusu kiiret levikut saarel. 1848. aastaks oli Saaremaal ja Muhumaal salvitud 69,6% talurahvast.

Muhu õigeusklikud kuulusid 1847. aastal asutatud Muhu-Rinsi kogudusse. Õigeusku salvitud muhulased jaotati kahe koguduse vahel 1850. aastal, mil asutati Muhu-Hellamaa Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudus Hellamaal.

## Arhitektuurist
Kiriku rajamiseks hakati ehitusmaterjali koguma 1864. aastal. Kirik valmis 1866. aastal ja pühitseti apostlite Peetruse ja Pauluse auks. Arhitekt Apollon Edelsoni tüüpprojekti järgi ehitatud apsiidiga pühakoda on ristkülikukujulise põhiplaaniga krohvitud seintega paekivihoone. Kirikul on astmeline kellatorn ja väike haritorn. Riia ja Miitavi piiskop Platon I pühitses Muhu-Hellamaa õigeusu kiriku 29. juunil 1866.

Kirikut kasutab EAÕK Muhu-Hellamaa Pühade Apostlite Peetruse ja Pauluse kogudus.

Kirikust umbes 280 meetrit loodesse jääb Hellamaa kalmistu.

## Peapiiskop Hermani mälestustahvel

Kirikus on mälestustahvel Soome Õigeusu Kiriku peapiiskopiks tõusnud Herman Aavale, kes oli pärit Muhu Hellamaa õigeusu koguduse kösterkooliõpetaja Vassili Aava perest.

## Vaata ka
* Muhu vald
* Hellamaa kalmistu
* Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani pühakuju kirik
* Muhu Muuseum

## Viited

## Kirjandus
* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri Tallinn, 2007; lk 430-434; lk 423; lk 924-926
* Jaanus Plaat. " Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu, 2003; lk 136-140
* Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare, 1997. AS Terbo, Tallinn, 1997; lk 4-5; lk 69
* Jaanus Plaat, Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011. lk 444-451

## Välislingid

* V. Ranniku fotokogu: Hellamaa õigeusu kirik
Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kirik

**Mõniste-Ritsiku [[Ristija Johannes]]e kirik** on õigeusu kirik Võru maakonnas Rõuge vallas Varstu alevikus. See on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Pühakoda kasutab EAÕK Mõniste-Ritsiku Ristija Johannese kogudus.

Kirik ehitati 1855. aastal Mõniste mõisa maadele ja seetõttu kandis see algselt nime Mõniste kirik. Kiriku kõrval on Ritsiku kalmistu. Kuna kirik ei asunud tegelikult Mõnistes, siis hakati seda hiljem kutsuma Mõniste-Ritsiku kirikuks.

17. septembril 2016 avati kiriku juures mälestuskivi eesti soost pühakutele Theodor Petaile (oli mitme õigeusu kooli õpetaja-köster ja ka koolijuht) ja Anna Petaile (oli kooliõpetaja); nad küüditati juuniküüditamise käigus. Theodor lasti maha aastal 1942 Sosva vangilaagris, Anna suri aastal 1948 Tomski oblastis. Aastal 2012 kanoniseeris Konstantinoopoli Püha Sinod nad uusmärtriteks. Mälestuskivi pühitses metropoliit Stefanus koos ülempreestrite Andreas Põllu ja Aleksander Sarapiku ning preester Justinus Kivilooga. Mälestuskivi avamisel osalesid Kaitseliidu Võru maleva auvahtkond, naiskodukaitsjad, noorkotkad ja kodutütred. 

## Pilte

WMEE-exp2019-(137) Mõniste-Ritsiku kirik.jpg
Mõniste-Ritsiku church 01.JPG
Mõniste-Ritsiku church 02.JPG
Mõniste-Ritsiku church 03.JPG
Mõniste-Ritsiku kirik.jpg


## Viited

## Välislingid

*Kiriku koduleht
*
Pärnu Issandamuutmise kirik

**Pärnu Issandamuutmise kirik** on õigeusu kirik Pärnus aadressil Aia tänav 5. See on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Pärnu ja Saare piiskopkonna katedraalkirik. 

Kirikut hakati ehitama aastal 1902, see valmis ja pühitseti aastal 1904. Vana-vene stiilis kirikuhoone ehitamise eestvedaja oli Mihkel Suigusaar, hoone arhitekt oli Vladimir Lunski, ehitusmeister oli Karl Klein. 11 ikooniga ikonostaas valmis aastal 1927. Kirikut on kasutanud Pärnu Issandamuutmise kogudus.

## Vaata ka
*Pärnu Suurmärter Katariina kirik

## Viited

## Välislingid
Vasknarva Prohvet Eelija skeeta

**Vasknarva Prohvet Eelija skeeta** on Vene Õigeusu Kiriku Kuremäe kloostri skeeta Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasknarva külas.

## Prohvet Eelija kirik
Esimene puitkirik prohvet Eelija auks ehitati Vasknarva 1818. aastal, praegune Nikola-Arseniose kalmistukirik. Uue, kolme altariga Vasknarva Prohvet Eelija kivikiriku ehitust alustati 1867. aastal ja selle ehitamiseks kulus kuus aastat. Kirik pühitseti sisse 18. detsembril 1873. 

Kiriku juures tegutses õigeusu kihelkonnakool Vasknarvas ja õigeusu abikool Jaama külas.

Kuremäe klooster asutas seitse kilomeetrit enne Vasknarvat asunud erakla haigetele ja vanadele õdedele. 1940. aastal erakla suleti.

Vasknarva Prohvet Eelija kirik sai teises maailmasõjas raskelt vigastada ja taastati varemetest 1970.–1980. aastatel. 

## Püha Eelija skeeta
2002. aasta septembris muudeti Vasknarva Prohvet Eelija kiriku hoonetekompleks Moskva patriarhi Aleksius II korraldusel Pühtitsa Jumalaema Uinumise Stauropegiaalse Naiskloostri Püha Eelija skeetaks ning viidi kloostri alluvusse. Seejärel algas kogu hoonetekompleksi hõlmanud restaureerimine ja remont. Skeetas elab kümmekond Pühtitsa (Kuremäe) kloostri õde. 

Fail:Vasknarva kloostri värav 2014.jpg|Vasknarva skeeta värav
Fail:Vasknarvajoelt.JPG|Vaade Vasknarva skeetale jõelt

Fail:Prohvet Eeliase kirik Vasknarvas 2014 01.jpg


## Viited

## Välislingid
Tapa Jakobi kirik

**Tapa Jakobi kirik** on EELK Järva praostkonna kirik Lääne-Viru maakonnas Tapal.

Kirik avati 27. novembril. 1932 Algselt kavandatud nõeljas tornikiiver jäi ehitamata, ent ehitati 1994. aastal algset kavandit kasutades lõpuks välja.
## Vaata ka
*MPEÕK Tapa Ristija Johannese kirik
## Viited

## Välislingid
*
Narva-Jõesuu Püha Suurvürst Vladimiri kirik

**Narva-Jõesuu Püha Suurvürst Vladimiri kirik** on õigeusu kirik Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuus. Kirik teisaldati Narva-Jõesuusse 1948. aastal Merikülast.

Kirik põles 2021. aasta veebruaris ja uuesti sama aasta juunis.

## Ajalugu
### Algne kirik
Narva-Jõesuu algse kiriku ehitamiseks laekus annetusi mitte ainult aleviku elanikelt ja suvitajailt, keiser Aleksander III annetas 5000 rubla, Narva linn 6000 rubla ja tasuta ehituskrundi, Pühim Valitsev Sinod aga eraldas 2000 rubla ja sama suur summa laekus ka Balti Õigeusu Vennasteseltsilt. Kiriku nurgakivi piduliku pühitsemise viis 5. augustil 1890 läbi Riia ja Miitavi piiskop Arseni (Brjantsev) keiser Aleksander III, keisrinna Maria Fjodorovna ja teiste keisriperekonna liikmete osavõtul. Keiser Aleksander III pani oma käega paika nurgakivi ja mündi selle sisse. Piiskop Arseni pühitses valmis kiriku 17. augustil 1893 pühale apostlisarnasele vürstile Vladimirile. Kirikul oli viis vene stiilis kivist kellatorni ja ristikäikudeks mõeldud suletud galeriid. Kirik asus Narva jõe vasemal kaldal ja see ehitati arhitekt A. Ivanovi projekti järgi. 1944. aastal lasid taganevad Saksa väed kiriku õhku.

### Teisaldatud kirik
1945. aastal palus kogudus luba tuua Narva-Jõesuusse sõjas purustatud kiriku asemele Mereküla Jumalaema Kaasani ikooni kirik. 1946. aasta algul saadigi Tallinna ja Eesti ülempiiskopi Paveli (Dmitrovski) õnnistus, võimud lubasid teisaldada Mereküla kiriku üksnes uue linnaturu juurde, kus see seisab tänini. Mereküla väike puukirik oli ehitatud 1867. aastal ning pühitsetud Jumalaema Kaasani ikoonile. 1948. aastal pühitses kiriku Tallinna ja Eesti piiskop Issidor (Bogojavlenski) pühale apostlisarnasele vürstile Vladimirile.

## Viited

## Välislingid
*
*
Tapa Ristija Johannese kirik

**Tapa Ristija Johannese kirik** on Lääne-Viru maakonnas Tapal asuv õigeusu kirik, mida kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Tapa Ristija Johannese Kogudus.

Kirik (vene k. *Тапская Иоанно-Предтеченская церковь*) ehitati aastatel 1901–1904 Vladimir Lunski projekti järgi.

Hoone ehitamine otsustati Riia vaimuliku konsistooriumi ukaasiga 30. aprillist 1899, ehitus algas 1901. aastal, nurgakivi pandi 2. septembril 1901. Nurgakivi pani Riia ja Miitavi piiskop Agafangel koos kohaliku vaimulikuga. Kirik pühitseti sisse 13. juunil 1904. 

Koguduse esimeseks preestriks (1895–1925) sai Kirill Janson, kes oli Tapa Ristija Johannese õigeusu koguduse asutaja 1895. aastal. 

1937. aastal ehitati ka kogudusemaja (Pikk tänav 3). Pärast sõda tegutses selles Tapa sidejaoskond, hiljem Tapa postkontor.
## Vaata ka
*Tapa Jakobi kirik
## Viited

## Välislingid
*
Laatre Laurentsiuse kirik

**Laatre Laurentsiuse kirik** on kirik Sangaste kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Valga maakonnas Valga vallas Laatre alevikus. 

Kirikus tegutseb Laatre Püha Laurentsiuse kogudus.

Laatre esimene puukirik hävis tules 1558. aastal. 1594. aastal ehitas Laatre mõisnik Conrad Taube uue kiriku, mis aga Põhjasõja ajal aastal 1702 venelaste poolt maha põletati. Uuesti algas kiriku ehitus aastal 1730. 

Kirik ehitati 1831 kohta, kus varem asus põlenud puukirik. Kirik ja  tornikellon tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Praegune kivikirik õnnistati sisse 11. või 12. mail aastal 1838. Aastal 1881 kirik rekonstrueeriti ning ehitati juurde käärkamber, altar ja kantsel. Samal aastal kinkis paruness Marie von Nolken kirikule maalitud altaripildi. Uue, Walkeni firma oreli sai kirik 1894. aastal 300. aastapäevaks. Maksma läks see 2400 rubla.

1773. aastal sai kirik Laatre kalmistu jaoks maad. Sinna on maetud avaliku elu tegelasi nagu Friedrich Kuhlbarsi isa Jakob Kuhlbars ja vend Joseph Kuhlbars ja teised.

Laatre kiriku köstrid teadaolevatel andmetel: Peeter Treufeldt (1920–1921) ja Peeter Suve (1921–1929).

Aastani 1935 oli Laatre kirik Sangaste kiriku abikirik. EELK Konsistooriumi kirjaga nr 5196, 29. oktoobrist 1935 kuulutati kirik ja kogudus iseseisvaks. (Riigiteataja, nr 43 § 20) Seepärast on ka neis õpetajad olnud ühised. Aastatel 1919–1924 oli nõukogu esimees Willem Treufeldt, kelle ajal ehitati kirikule uus köstrimaja (on praeguseni alles, kuid väga armetus seisus ning eravalduses). Aastatel 1932–1936 oli kiriku nõukogu esimees Julius Raudsepp, aastail 1936–1940 Feliks Fuchs. Juhatuse koguduse esimehed on olnud veel:
* Eduard Jaanson (kuni 1961)
* Jaan Kivi (1961–1966)
* Aleksander Jaanson (1966–1992)
* Väino Gross (1992–1998)
* Marika Troon (1998–2001)
* Olev Tammela (aastast 2001)

2005. aastal märtsis toimus Laatre kirikus EELK Valga praostkonna sinod, milles osalesid praostkonna kõik vaimulikud ning igast kogudusest kaks valitud saadikut. Kirikus toimunud jumalateenistusel teenis ka peapiiskopiks valitud Andres Põder. Eestis on kokku 12 praostkonda. Kõigis peetakse sinod. Laatres toimunu oli teine.

## Viited

## Välislingid

*
Mustvee Halastuse ja Püha Kolmainsuse Ühisusu kirik

**Mustvee Halastuse ja Püha Kolmainsuse Ühisusu kirik** (vene keeles Муствеэская Единоверческая церковь Святой Троицы; varasema nimega *Mustvee Kolmainu Jumala kirik*) on kirik Jõgeva maakonnas Mustvees, Narva maantee  26.

Mustvees valmis Püha Kolmainsuse Ühisusuliste kogudusel puukirik 1840. aastal, 1877. aastal valmis aga tänane kirikuhoone.

Vene õigeusu kirik tegutses hoones kuni 1957. aastani, pärast seda sai hoonest jahu- ja mööblikauplus. Aastal 1980 anti hoone kirikule tagasi, aga sedakorda baptisti kiriku Mustvee Betaania koguduse käsutusse.

2003. aastal sai kiriku enda käsutusse Püha Kolmainsuse Ühisusuliste kogudus Mustvee Halastuse ja Püha Kolmainsuse Ühisusu Kogudus on iseseisev õigeusukogudus, mis ei kuulu Konstantinoopoli ega ka Moskva patriarhaadi kanoonilisse alluvusse.

## Viited

## Välislingid
Juuru Püha Vassili Suure kirik

**Juuru Püha Vassili Suure kirik** on suletud õigeusu kirik Rapla maakonnas Rapla vallas Juuru alevikus.
## Kirikuhoone
Eestimaa kubermangu arhitekti Erwin Bernhardi projekti järgi rajatud pühakoda  Oma stiili ja ehituse poolest on Juuru õigeusu kirik üks omapärasemaid ja kaunimaid Eestis. Juuru õigeusu kiriku ebasümmeetriline plaan ja kaks altarit oli tollal üsna ebaharilik. Ehitisel oli sibulkupliga nelitis, lõunaküljel väike sibulkuppel ja loodes kolmekorruseline kõrge telkkiivriga ja sibul-lõpetustega kellatorn. Kellatorn on hävinud.

Nurgakivi pandi kirikule 17. juulil 1892. Eestimaa kuberneri vürst Sergei Šahhovskoi kaasabil saadi raha 27 000 rubla Ufaa kaupmehelt Mihhail Vassili poeg Pupõševilt tingimusega, et kirik ehitatakse tema kadunud isa mälestuseks. Kiriku peaaltari pühitses Vassili Suure auks 8. septembril 1893 Riia ja Miitavi ülempiiskop Arseni (Brjantsev). Kõrvalaltari pühitses Radoneži Püha Sergiuse auks praost Mihhail Ikonnikov.

Kirikut kasutas Juuru Püha Vassili Suure kogudus alates 1892. aastast kuni koguduse sulgemiseni 1963. aastal. 

Pärast kiriku sulgemist anti see üle Mahtra sovhoosile, mis kasutas seda muuhulgas ka metallitöökojana. 1970. aastateks olid tornikuplid lagunenud ja seinad hakanud mõranema, nüüdisajaks on tornid peaaegu täielikult hävinenud. 

Kirik seisab kasutuseta ja laguneb endiselt, hoonet ei ole konserveeritud. Kirik anti õigusjärgselt vallalt Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule üle 2006. aasta veebruaris. Üks võimalus kirik kurvast saatusest päästa oleks see, kui kohalikud elanikud võtaks näiteks omavalitsuse toel hoone konserveerimise ja selle ümbruse eest hoolitsemise enda kanda.

## Kogudus

## Vaata ka
* Juuru kihelkond
* Juuru mõis
* Juuru Püha Vassili Suure kogudus
* Lelle Püha Kolmainu kirik

## Viited

## Kirjandus
* Eesti õigeusk X-XXI saj". Entsüklopeediline teatmik (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn, 2014 lk 533
* "Õigeusu kirikutes (kogudustes) teeninud vaimulike nimekiri”. Tallinn, 1975. Koostaja preester August Kaljukosk. Käsikiri. Eesti Rahvusarhiiv
* Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945–53". TÜ kirjastus. Tallinn, 2004 lk 65-125
* „Harjumaa AP- õigeusu praostkonna album ülestõusmise pühadeks“, Tallinn, 1933; lk 16
* Jaanus Plaat, Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 656-665

## Välislingid
*
*Juurupildid.ee: Juuru õigeusu kirik
Kettšenerõ rajoon

**Kettšenerõ rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias.

Rajoonis on 9 kohalikku omavalitsusüksust ja 22 asulat.

## Viited
Aseri Peterburi püha õndsa Ksenia kirik

MPEÕK **Aseri Peterburi püha õndsa Ksenia kirik** on õigeusu kirik Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Aseri alevikus. 

Peterburis projekteeritud väike puukirik ehitati 2010. aastal, ning see asub aadressil Pargi tn 8.

## Viited

## Välislingid
*
Jaškuli rajoon

**Jaškuli rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias. Asub Kalmõkkia lääneosas.

Rajoonis on 11 kohalikku omavalitsusüksust ja 27 asulat.

## Viited

## Välislingid
* Jaškuli rajooni koduleht (vene keeles)
Tallinna Jumalaema Kõikide Kurbade Rõõmu pühakuju kirik

**Tallinna Jumalaema Kõikide Kurbade Rõõmu pühakuju kirik** (kunagi tuntud ka kui **Balti Puuvillavabriku kirik**; vene keeles *Скорбященская церковь* või *храм в честь иконы Божией Матери "Всех скорбящих Радость"*) on õigeusu kirik Tallinnas, üks Balti Puuvillavabriku (Balti Manufaktuuri) kunagisi hooneid. Kirik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.. Hoone aadress on Sitsi 15a.

Hoone ehitati kirikuks ümber 1913. aastal varasemast, arvatavasti 19. sajandi keskpaigas rajatud hoonest, mis oli algselt Balti puuvillavabriku surnukuur ja seejärel kabel. Seetõttu ei vasta ehitise asend ilmakaarte suhtes õigeusu traditsioonidele. Hilisemal ajal on kirikus tehtud ümberehitusi. Ehitis kuulub majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumile (al. 2012) ja Tallinna linnakantseleile (al. 2015). 

Hoones tegutseb Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kogudus. 12. oktoobril 1999 pühitses kiriku pärast kapitaalremonti Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius.

Kirik on pühitsetud Jumalaema Kõikide kurbade rõõmu ikoonile (Всех Скорбящих Радость), väikese kiriku ikonostaasis on ainult kaks ikooni.

## Viited

## Välislingid

*
Viljandi Ristija Johannese kirik

MPEÕK **Viljandi Ristija Johannese kirik** on õigeusu kirik Viljandi maakonnas Viljandis aadressil Mäe tänav 8. Kirikut kasutab Viljandi Ristija Johannese kogudus.

Kirik ehitati 1998. aastal ümber endisest surnukuuri hoonest ning kiriku pühitses sisse Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius 1998. aastal. Kiriku on projekteerinud Aili Liik.

## Viited

## Välislingid
*
Hedy Lamarr

**Hedy Lamarr** (sünninimi **Hedwig Eva Maria Kiesler**; 9. november 1914 Viin, Austria-Ungari – 19. jaanuar 2000 Casselberry, Florida, USA) oli Austria päritolu Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja leiutaja. 

Hedwig Kiesler oli pärit jõukast ja kultuurisõbralikust juudi perekonnast.

Kiesler alustas filmikarjääri Saksamaal. Tema tuntuim roll oli peaosa Tšehhoslovakkia filmis "Extase" (1933), milles oli alastistseen – üks esimesi alastistseene maailma filmides. Euroopas oli see film menukas, kuid alastistseeni tõttu keelustati see USA-s ja Saksamaal. Paavst Pius XI mõistis selle filmi Vatikani ajalehes hukka.

Kiesler abiellus vastu oma vanemate tahtmist samal aastal Austria relvatöösturi Friedrich Mandliga. Mees oli väga kontrolliv, hoidis oma naist sisuliselt vangis ega lubanud tal näidelda. 1937. aastal põgenes ta abikaasa juurest (samal aastal abielu lahutati) ja kolis salaja Pariisi. Seal kohtus ta filmistuudio MGM juhi Louis B. Mayeriga, kes pakkus Kieslerile lepingut Hollywoodis. Aastatel 1938–1953 oli Kiesler kodakondsuseta. Ameerikas jäi ta filmistaariks 1930. aastate lõpust 1950. aastateni.

Mayer andis Kieslerile uueks lavanimeks Hedy Lamarr ameerika tummfilminäitleja Barbara La Marri (1896–1926) järgi, keda tema naine austas. Nime oli vaja muuta, et teda ei seostataks kohemaid filmiga "Extase".

Lamarr mängis paljudes populaarsetes filmides, näiteks "Algiers" (1938, koos Charles Boyer'ga), "I Take This Woman" (1940, Spencer Tracyga), "Comrade X" (1940, Clark Gable'iga), "Come Live With Me" (1941, James Stewartiga), "H. M. Pulham, Esq." (1941, Robert Youngiga) ja "Samson and Delilah" (1949, Victor Mature'iga). Režissöör Max Reinhardt nimetas Hedy Lamarri kauneimaks naiseks Euroopas.

Teise maailmasõja algul leiutasid Lamarr ja helilooja George Antheil raadiosignaali edastamiseks kasutatava sagedushüplemise süsteemi, mis ei lasknud teljeriikide raadiosegajail häirida liitlaste torpeedode juhtimissüsteeme. Ehkki USA merevägi võttis uue tehnoloogia kasutusele alles 1960. aastail, kasutavad selle põhimõtteid tänapäeval WiFi, CDMA ja Bluetooth.

Lamarr oli kuus korda abielus. Kõik abielud lõppesid lahutusega ja kõige pikem neist kestis seitse aastat. Viimane abielu lahutati 1965. aastal ja pärast seda elas Lamarr 35 aastat (kuni surmani) vallalisena.

Lamarril oli kolm last. Teisest abielust stsenaristi ja produtsendi Gene Markeyga oli tal lapsendatud poeg ning kolmandast abielust näitleja John Loderiga tütar ja poeg.

## Viited
Rakvere metodisti kirik

**Rakvere metodisti kirik** on kirik Lääne-Viru maakonnas Rakveres aadressil Laada 21.

Kirik ehitati 1929. aastal. Kirikut kasutab EMK Rakvere kogudus.

## Viited

## Välislingid
*
Pärnu metodisti kirik

EMK **Pärnu metodisti kirik** (ka *Pärnu Agape kirik*) on kirik Pärnu maakonnas Pärnus aadressil Männi 2.

Kirik ehitati 1995. aastal Ilmar Klammeri projekti järgi.

## Viited

## Välislingid
*
Narva Püha Antoniuse kabel

RKK **Narva Püha Antoniuse kabel** on katoliku kabel Narvas aadressil Vabaduse 16.

Kabeli ehitusaeg pole täpselt teada. Kabel taaspühitseti 1998. aastal. Enne seda kasutas katoliiklik kogudus 1906. aastal ehitatud Narva Püha Antoniuse kirikut, mis sai sõjas tugevasti kannatada. Kirik lammutati 1970. aastal. 

## Koguduse vaimulikud
Narva Püha Antoniuse koguduse vaimulikud:

* –1928 Eduard Johann Heinrich Stephany (1856-1928)
* –1930 Leon Abraitis (1901–1930)
* 1930– Alphonse Marie Ferdinand Henri Werling (1879–1961)
* 2013– Ivo Õunpuu
## Viited

## Välislingid
*
Sillamäe Püha Adalberti ja Püha Georgiuse kirik

RKK **Sillamäe Püha Adalberdi ja Püha Jüri kirik** on katoliku kirik Ida-Viru maakonnas Sillamäel aadressil Ranna 20.

Kirik ehitati 2001 Vladimir Šurmini projekti järgi. Kirikut kasutab Püha Jüri ja Püha Adalberdi kogudus. Kiriku patroonid on püha Jüri ja püha Adalbert. Kirikus peetakse teenistusi poola ja vene keeles.

## Viited

## Välislingid
*Teenistused kirikus.
*RKK Sillamäe Püha Adalberti ja Püha Georgiuse kirik Teeliste kirikud 2017
Türi Püha Kolmainu Jumala kirik

**Türi Püha Kolmainu Jumala kirik** on õigeusu kirik Järva maakonnas Türil, ühtlasi ainus õigeusu kirik Järva maakonnas. 

Seda kasutab Türi Püha Kolmainu kogudus. 

Uus kirikuhoone valmis 2013. aastal Oleg Zemtšugovi ja Nikolai Djatko projekti järgi, ehituse peamine teostaja oli K-Most. Kiriku üldpindala on 100 ruutmeetrit ning kõrgus ilma ristita 13 meetrit. Hoone mahutab kuni 80 inimest. Hoone on õigeusu kirikule tüüpiline klassikalises stiilis neljasambaline ristkuppelehitis.

## Ajalugu

Türil Aia tänaval asunud pühakoda alustas tegevust 1908. aastal, mil kogudus kuulus veel Paide õigeusu kiriku koguduse koosseisu. Tänu esimesele preestrile Georgi Podekratile avati 1910. aastal kooli- ja palvemaja. 1912. aasta suvel käis Riia ja Miitavi piiskop, ülempiiskop Joann (Smirnov) saatjaskonnaga kirikut pühitsemas. Kuni 1917. aastani toimusid jumalateenistused iga kuu viimasel pühapäeval. Kui Saksa okupatsiooni kartuses evakueeruma asuti, võttis preester Podekrat endaga Venemaale kaasa suurema osa kiriku varast ning 1918. aastani jäi kirik ilma kindla vaimulikuta.

Pärast Paide kiriku kogudusega liitmist 1965. aastal, vahetusid preestrid ja kiriku seisukord halvenes. 1994. aastal asus Türil tegutsema ülempreester Boriss Merlin, kes 2003. aastani kirikus väiksemaid muudatusi tegi. See hoone lammutati 2007. aastal. Vana puukirik oli aastaid halvas seisukorras olnud: torn oli silmnähtavalt viltu vajunud, hoones oli vamm, kahjustunud oli sisustus, puudus vundament ja parkla.

2007. aastal pandi uuele kirikuhoonele nurgakivi, osalesid Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku metropoliit Kornelius, kümme vaimulikku üle Eesti ja veel ligi poolsada inimest. Vaimulikud pühitsesid kiriku asukoha ja asetasid alusmüüri tahvli kirjaga:

"*Isa ja Poja ja Püha Vaimu nimel on rajatud see kirik Püha Kolmainu Jumala auks ja mälestuseks kõrgestipühitsetud Korneliuse, Tallinna ja kogu Eesti metropoliidi valitsemisajal ning asetatud paigale [[Sergi Florinski|Rakvere preestermärter Sergi]] säilmed 7515. aastal maailma loomisest, aga Jumala Sõna ihusse sündimisest 2007.07.19.*"

Uus kirikuhoone, mis on Lasnamäe õigeusu kiriku vähendatud koopia, avati 2013. aastal. Vanast kirikust võeti kaasa ikoonid ja muu kirikuvara, siiski vajab kirik veel ikonostaasi, mida praegu asendab ajutine vahesein.

## Viited

## Välislingid
*
* Kiriku sise- ja välispanoraam
Pärnu adventkirik

AKEL **Pärnu adventkirik** (ka *Pärnu adventkoguduse hoone*) on kirik Pärnus aadressil Karja 3.

Kirik ehitati 1912. 

## Viited

## Välislingid
*
Valga adventkirik

AKEL **Valga adventkirik** (ka Valga adventkoguduse hoone) on kirik Valga maakonnas Valgas aadressil Aia 11.

## Viited

## Välislingid
*
Rakvere adventkirik

AKEL **Rakvere adventkirik** (ka *Rakvere adventkoguduse hoone*) on kirik Lääne-Viru maakonnas Rakveres aadressil Pikk 33.

1898. aastal ehitati Pikk 33 tütarlaste erakoolimaja, mille 1936 ostis kogudus, kes selle ehitas ümber kirikuks.

## Viited

## Välislingid
*
Pärnu Saalemi kirik

EEKBKL **Pärnu Saalemi kirik** (ka *Evangeeliumi Kristlaste Pärnu Saalemi vabakoguduse palvela*) on kirik Pärnus aadressil Suur-Posti 18a.

Kirik ehitati 1933.

## Viited

## Välislingid
*
Tõrva Immanueli kirik

EEKBKL **Tõrva Immanueli Kirik** või **Tõrva Immaanueli Kirik** (ka *Tõrva Immanueli baptistikoguduse palvela* või *Tõrva Immaanueli baptistikoguduse palvela*) on kirik Valga maakonnas Tõrvas aadressil Aia 6.

Kirikuhoone ehitati 1928. aastal. Aastal 1950 see võõrandati koguduselt ja hakati kasutama kultuurimajana. 1997 sai kogudus hoone tagasi ja see ehitati taas ümber kirikuks.

## Viited

## Välislingid
*
Oktjabrski rajoon (Kalmõkkia)

**Oktjabrski rajoon** on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kalmõkkias. Asub Kalmõkkia põhjaosas.

Rajoonis on 7 kohalikku omavalitsusüksust ja 12 asulat.

## Viited
Arussaare Issanda Taevaminemise kirik

**Arussaare Issanda Taevaminemise kirik** on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Arussaare külas.

## Koguduse ajaloost
Viljandimaa Pilistvere piirkonna eestlastele asutati 1848. aastal Pilistvere, Olustvere ja Põltsamaa kogudus. 1871. aastal nimetati Pilistvere kogudus ümber Arussaare koguduseks. Teenistuste pidamiseks kasutati kuni 1873. aastani mitme mõisa hooneid. Kuni oma pühakoja valmimiseni peeti teenistusi Käo mõisas asuvas soldatite kasarmus, 1848. aastal ehitatud savihoones, Loopre mõisa viinaköögis ja aastatel 1857–1873 Arussaare mõisa aidas. Arussaare õigeusu koguduses oli 1890. aastal 2275, 1920. aastal 2052 ja 1938. aastal 1577 liiget. Nõukogude ajal pääses Arussaare kogudus sulgemisest, kuigi enamiku ajast kogudusel oma vaimulikku polnud.

## Arussaare kirik
Kreeka risti kujulise põhiplaaniga Bütsantsi stiili jäljendav maakivist seintega kirik ehitati 1873. aastal Riia arhitekti Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi. Krohvitud paekivinurkadega kirikul on viis kuplit. Kirikukellad saadi kingituseks Aleksander II-lt. Arussaare õigeusu kiriku pühitses Issanda Taevaminemise auks 1873. aastal Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin).

Tänapäeval kasutab kirikut EAÕK Arussaare Issanda Taevaminemise kogudus.

## Õigeusu koolid
Usuvahetusliikumise algusjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette usuvahetajatele õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomist. Arussaare koguduse juurde loodi kihelkonnakool. Koolimaja ehitati 1873. aastal. Õigeusu abikoolid rajati Kurla, Villevere, Sagevere ja Laeva külasse.

## Kalmistud

Pilistvere-Arussaare koguduse liikmeid maeti algul luteriusu kalmistule. Õigeusklikke on maetud ka Kirivere (Pilistvere) vanale kalmistule. Oma kalmistu rajamiseks saadi maad 1855. aastal. 1920. aastal rajati uus õigeusu kalmistu otse kiriku kõrvale.

## Vaata ka
* Pilistvere kalmistu
* Pilistvere vana õigeusu kalmistu
* Loopre mõis
* Arussaare mõis
* Arussaare Issanda taevaminemise kogudus

## Viited

## Kirjandus
* Koguteos "Saaremaa" II köide. TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 924–927
* "Mitut usku Eesti IV. Valik usundiloolisi uurimusi: õigeusu eri". Toimetaja Liina Eek; Tartu Ülikooli Kirjastus, 2015; lk 41–46
* Jaanus Plaat, Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 314–319

## Välislingid
*
*
Anseküla Maarja kirik

**Anseküla Maarja kirik** oli kirik Saaremaal Ansekülas. Seda kasutas E.E.L.K. Anseküla Maarja kogudus.

Algne kirik ehitati 14. sajandil, 1560. aastatel kirikut laiendati. Kõige põhjalikum ümberehitus tehti 1864. aastal, mil kirik sai fotodelt tuntud välimuse.

1941. aastal süütasid kiriku katuse taganevad venelased; kirik hävis täielikult 1944. aastal, kui taganevad sakslased selle õhku lasksid. Selle kohale ehitati 1952. aastal Anseküla tuletorn, mille alusena on kasutusel osaliselt säilinud kiriku läänetorn.

## Viited

## Välislingid
*Pilte Anseküla kirikust Ajapaigas
Järvakandi Pauluse kirik

**Järvakandi Pauluse kirik** on EELK kirik  Järvakandi alevis Rapla maakonnas.

Kirik ehitati 1996. aastal alevivalitsuse majast ümberehitamise teel.

Kirikut kasutab Järvakandi Pauluse kogudus. 

## Vaata ka
*Järvakandi Peetri kirik

## Viited

## Välislingid
*
Illuka kirik

**Illuka kirik** on kirik Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kuremäe külas.

Kirik ehitati 1930. Kiriku ehitust alustati juba 1885, ent asulasse plaanitava Kuremäe kloostri ehitamise tõttu keelasid võimud kiriku ehitamise.

## Viited

## Välislingid
*
Karula Jumalaema Kaitsmise kirik

**Karula Jumalaema Kaitsmise kirik** on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Valga maakonnas Valga vallas Pikkjärve külas. Kirik on pühitsetud Jumalaema kaitsmisele.
## Koguduse ajaloost
Karula õigeusu kogudus avati toonasel Võrumaal 1846. aastal. Kogudusse kuulus 1850. aastal 2369 liiget. Teenistusi peeti algul Karula mõisa vanas puumajas, hiljem ka heinaküünides või vabas õhus. 1896. aastal eraldus Karula kogudusest Kaika õigeusu kogudus. 1938. aastal oli Karula Jumalaema kaitsmise koguduses 2090 liiget. Karula Jumalaema kaitsmise kogudus likvideeriti Nõukogude okupatsiooni ajal 1963. aastal ja taastati Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku poolt 21. sajandi algusaastail.

## Karula kirik
1847. aastal ehitati puukirik Vissi kõrtsi juurde (Vissi kirik). Kirik lammutati 1875. aastal ja sinna hakati ehitama kivikirikut koos selle kõrval asuva kivist koolimaja ja kogudusemajaga. Ehitust rahastas Venemaa Pühim Valitsev Sinod. Maakivist ja punastest tellistest, ladina risti kujulise põhiplaaniga, kellatorni ja massiivse keskkupli ja nelja kupliga kirik valmis 1878. aastal. Karula õigeusu kirik pühitseti Riia ja Miitavi piiskopi Filareti poolt Jumalaema kaitsmise auks 1878. aastal. Pärast koguduse sulgemist kasutati Karula Jumalaema Kaitsmise kirikut kolhoosi laona. Kolhoosiaja viimastel päevadel tehti kirikus remonti, mille käigus paigaldati uued plekk-katused, parkettpõrand ja vitraažid.

## Õigeusu koolid
Juba usuvahetusliikumise algjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette usuvahetajatele õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide asutamist. Konfessionaalne koolikorraldus kinnitati 1849. aasta talurahvaseadusega. Karula õigeusu kiriku juures tegutses kihelkonnakool ja mitmed abikoolid.

## Vaata ka
* Karula kihelkond
* Kaika Püha Kolmainu kirik
* Kaika Püha Kolmainu kogudus
* Kaika kalmistu
* Karula mõisa kalmistu

## Viited

## Kirjandus
* Koguteose "Saaremaa" II köide. TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn 2007; lk 924–927
* Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011; lk 342–345
* "Eesti õigeusk X-XXI sajandil. Entsüklopeediline teatmik" (vene keeles). Koostaja Vladimir Iljaševitš. Kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn 2014; lk 459
* Andrei Sõtšov. "Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945-53". TÜ kirjastus. Tartu 2004; lk 65–125

## Välislingid
*
Kiviõli kirik

**Kiviõli kiriku** all võidakse mõelda:
*EELK Kiviõli Peetri kirikut
*RKK Kiviõli Püha Klara kirikut
*MPEÕK Kiviõli Jumalaema Kaitsmise kirikut
*EEKBKL Kiviõli vene evangeeliumi kristlaste ja baptistide palvelat
Nabala vennastekoguduse palvemaja

EEVK **Nabala vennastekoguduse palvemaja** on palvemaja Harju maakonnas Kiili vallas Paekna külas.

Palvemaja ehitati 1926. Majale kinkis oreli 1920. aastatel kohalik taluperemees Hans Land.

## Viited

## Välislingid
*
Lilly Muik

**Lilly Muik** (2. oktoober 1906 Palmse vald – 23. märts 1983 Tallinn) oli eesti luuletaja.

## Õpingud
Lilly Muigi eesnimi esineb ka kujul **Lilli** ja **Lili**. Ta sündis Palmse valla Palmse külas, kuid võimalik, et hoopis Eru külas. Õppis Võhma ja Vihula algkoolis, seejärel lühikest aega Rakvere Gümnaasiumis, kuid lõpetas 1927. aastal Tapa Linna Ühisgümnaasiumi.

Samal aastal astus Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda, kuid lahkus peatselt ülikoolist.

## Töö
Alates märtsist 1928 töötas Lilly Muik oma isa juhitava Sagadi Tarvitajate Ühisuse kaupluse juhataja-müüjana ning jätkas hiljem tööd raamatupidajana ühistukaubanduses kuni 54-aastaselt pensionile jäämiseni. Pensionipõlves töötas vahel samuti raamatupidajana.

## Looming
1927. aastal ilmus Tapal Lilly Muigi luulekogu "Luuletused", mille kaanel varjunimi **Lill Sygisen**. Ta jätkas luuletuste kirjutamist kuni 1982. aastani, kuid esikkogu üsna negatiivne arvustus Karl Eermelt (Ehrmannilt) ajakirjas Eesti Kirjandus olevat olnud tõenäoline põhjus, miks ta oma luuletuste avaldamisest edaspidi loobus. Esikkogu pälvis ka positiivse arvustuse Rasmus Kangro-Poolilt.

## Viited
Kuusalu vennastekoguduse palvemaja

EEVK **Kuusalu vennastekoguduse palvemaja** on palvemaja Harju maakonnas Kuusalu vallas Kuusalus.

Palvemaja ehitati 1935 ja selle projekteerisid August Volberg ja Edgar Velbri. Palvemaja võõrandati koguduselt 1961, misjärel see muudeti spordisaaliks-mööblilaoks. Palvemaja taaspühitseti 1994. 

## Viited

## Välislingid
* Kuusalu vennastekoguduse palvemaja teatmikus "Teeliste kirikud"
* Kuusalu vennastekoguduse palvemaja vennastekogudus.ee
Leopold Kohr

**Leopold Kohr** (5. oktoober 1909 Oberndorf bei Salzburg – 26. veebruar 1994 Gloucester, Inglismaa) oli majandusteadlane ja anarhist.

Tema vaadete peateese oli, et ühiskonna hädad on enamasti seotud institutsioonide ülemäärase suurusega. Üks tema õpilasi oli Ernst Schumacher, kes arendas sama vaadet oma raamatus "Small is Beautiful".
Small is Beautiful

**"Small Is Beautiful: A Study of Economics As If People Mattered"** ("Väike on ilus") on majandusteadlase Ernst Schumacheri raamat.

Raamat ilmus aastal 1973. Selles põhjendatakse majanduse detsentraliseerituse vajadust ning väikeste ettevõtete tähtsust. Teos on ökoloogilise majandusteaduse alusteoseid.
Pärnu Immaanueli baptistikoguduse palvela

EEKBKL **Pärnu Immaanueli baptistikoguduse palvela** on vanim baptisti palvela Pärnus.

Kirik asub aadressil Henno 3, 80013 Pärnu.

Palvemaja valmis 1896. aasta novembris ja ehitis on siiani püsinud, kuid vana hooneosa on renoveeritud ning 2004. aastal valmis juurdeehitis.

## Pärnu Immaanueli baptistikogudus

Palvelas tegutseb EEKBKL Pärnu Immaanueli baptistikogudus. Koguduse pastor on Eenok Palm. 

Jumalateenistused toimuvad pühapäeviti.

### Pärnu Immaanueli koguduse pastorid


* 1884–1887 Jüri Mill
* 1888–1889 Andres Tetermann
* 1889–1910 Jüri Mill
* 1910–1923 Hendrik Tuttar
* 1923–1929 Daniel Matson
* 1929–1933 Richard Kaups

* 1933–1939 Jaan Sõrra
* 1939–1944 O.Saar
* 1944–1946 Mihkel Raide
* 1946–1958 Voldemar Ritsbek
* 1953–1958 Jaan Treufeld
* 1958–1958 Johannes Laks

* 1958–1975 Albert Tammo
* 1975–1989 Ilmar Kurg
* 1989–29.02.2020 Joosep Tammo
* 01.03.2020–… Eenok Palm


## Viited

## Välislingid
* Palvela info teatmikus "Teeliste kirikud"
* Info koguduse ja palvela kohta EEKBKL kodulehel
Jan Jõemets

**Jan Jõemets** (sündinud 1972) on eesti filosoof ja luuletaja.

Õppis Rakvere 3. Keskkoolis.

Ta on õppinud ja õpetanud Eesti Humanitaarinstituudis 1990. aastail.

Ta on peategelane Vahur-Paul Põldma dokumentaalfilmis "Puhta mõtte ruum" (2015).

## Teosed
*2009. *Teiste sõnadega*. Tallinn: 9 koma.

## Viited
Ventspilsi Kõrgkool

**Ventspilsi Kõrgkool** (läti *Ventspils Augstskola*) on 1997. aastal Ventspilsis asutatud kõrgem õppeasutus. Ülikoolil on kolm teaduskonda. Peahoone asub Ventspilsis aadressil Inženieru 101a.

Aastail 2000–2010 oli rektor Jānis Vucāns, pärast teda Jānis Eglītis. Ülikooli praegune rektor on Gita Rēvalde.

## Organisatsioon

Ventspilsi Kõrgkool koosneb tänapäeval kolmest teaduskonnast.
# Majandus- ja ärijuhtimisteaduskond
# Infotehnoloogiateaduskond (aastast 2006)
# Tõlkeõpingute teaduskond

Koolile alluvad ka Rakenduslingvistika keskus, Ettevõtluse, innovaatika ja regionaalse arengu keskus ning Ventspilsi rahvusvaheline raadioastronoomia keskus.

## Koostööpartnerid

Ventspilsi Kõrgkool teeb programmi "Erasmus" raames koostööd 69 ülikooliga, nende seas Ålborgi Ülikooli, Oulu Ülikooli, Tartu Ülikooli, Euroakadeemia ja Tallinna Tehnikaülikooli Kuressaare Kolledžiga. 

## Viited

## Välislingid
* Ülikooli koduleht (*läti keeles*)
Läti Spordipedagoogika Akadeemia

**Läti Spordipedagoogika Akadeemia** (läti *Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmija*) on 6. septembril 1921 Riias asutatud kõrgem õppeasutus. 

Akadeemia peahoone asub Riias aadressil Brīvības gatve 333.

## Ajalugu

6. septembril 1921 võttis Läti valitsus vastu otsuse asutada praeguse kooli eelkäija, Läti Kehakultuuri Instituut. Selle esimeseks juhiks sai Mārtinš Krūze. Koolist sai 2. oktoobril 1926 Läti Ülikoolile alluv instituut. Õpingud kestsid seal kolm aastat, instituuti juhtis Voldemārs Cekuls.

1. jaanuaril 1946 muudeti kooli nime ja sellest sai Läti Riiklik Kehakultuuri Instituut. Praeguse nime sai kool 10. märtsil 1992.

## Kooli juhid
* Mārtiņš Krūze (1921–1922)
* Jēkabs Dille (1922–1925)
* Voldemārs Cekuls (1925–1940)
* Ivan Lazurka (1945–1946)
* Jevgeni Sretenski (1946–1951)
* Nikolajs Neļga (1951–1958)
* Aleksis Ailis (1958–1960)
* Jurijs Berdičevskis (1960, 1962)
* Andrejs Eļhivs (1960–1962)
* Vladimirs Maksimovs (1962–1982)
* Ilgvars Forands (1982–1988)
* Uldis Grāvītis (1988–2008)
* Jānis Žīdens (2008–2019)

2019. aastast alates on ülikooli rektor Juris Grants.

## Viited

## Välislingid
*Ülikooli koduleht (*läti keeles*)
Sirje Uusbek

**Sirje Uusbek** (sündinud 2. jaanuar 1946 Tallinn) on eesti sisearhitekt.

Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 4. Keskkooli ning õppis aastatel 1966–1971 ERKI-s, mille lõpetas ruumi- ja mööblikujunduse erialal.

Aastatel 1968–1977 töötas ta projekteerimisinstituut Kommunaalprojektis, aastatel 1977–1992 Eesti Teatriliidu projekteerimisbüroos ja seejärel peamiselt vabakutselisena. Ta on 1992. aastast Eesti Sisearhitektide Liidu liige.

## Töid
*1982 - sisekujundus - Tallinna Perekonnaseisuamet, Pärnu mnt 67A (kaasautor L. Zaporožets)
*1984 - sisekujundus - Eesti Draamateater, Tallinn (kaasautor H. Eelsalu)
*1987 - sisekujundus - Estonia Teater, Tallinn
*1991-1993 - sisekujundus - Eesti Üliõpilaste Seltsi maja, Tartu 
*1995-1996 - sisekujundus - Pärnu Maakohtu Kuressaare kohtumaja, Kuressaare

## Viited

## Kirjandus
*1996 - Eneken Helme. "Uusbek, Sirje". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 555