open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leopold von Plessen

**Leopold von Plessen** on mitme inimese nimi
* Leopold von Plessen (minister) (1769–1837), saksa diplomaat ja kammerhärra 
* Leopold von Plessen (diplomaat) (1894–1971), saksa diplomaat
Bill Shankly

**William Shankly**, OBE (9. september 1913 – 29. september 1981) oli šoti jalgpallitreener ja jalgpallur, kes sai tuntuks eelkõige Liverpooli peatreenerina. 

Teda peetakse üheks aegade parimaks jalgpallitreeneriks.

Väikesest Šoti kaevanduslinnast pärit Shankly oli üks viiest vennast, kes mängisid jalgpalli elukutselistena. Ta oli äärepoolkaitsja ning mängis Šoti koondises tosin korda, nende hulgas ka seitsmel sõjaaegsel kohtumisel. Ta mängis ühe hooaja Carlisle Unitedis, seejärel liitus Preston North Endiga, kus ta mängis kuni oma mängijakarjääri lõpuni. Prestoniga võitis Shankly ka 1938. aastal FA karika. Shankly mängijakarjääri katkestas tema teenistus kuninglikus õhuväes Teises maailmasõjas. Pärast mängijakarjääri lõpetamist 1949. aastal sai temast treener. Ta jõudis juhendada Carlisle Unitedit, Grimsby Towni, Workingtoni ja Huddersfieldi, enne kui temast sai Liverpooli peatreener 1959. aasta detsembris.

Shanklyst sai Liverpooli juhendaja ajal, mil meeskond oli Inglismaa esiliigas, kuid peagi ehitas ta üles meeskonna, millest sai üks edukamaid Inglismaal. Ta viis Liverpooli 1962. aastal Inglise esiliiga võiduni ja seeläbi Inglise kõrgliigasse ülendamiseni, misjärel tuli Liverpool šotlase käe all kolm korda Inglismaa meistriks ning võitis kaks FA karikat, neli Inglise superkarikat ja ühe UEFA karika.  

Kaks nädalat pärast Liverpooli 1974. aasta FA karika võitu tegi Shankly avalikkusele üllatusena teatavaks otsuse panna Liverpooli peatreeneri amet maha ning minna pensionile. Shankly ohjad Liverpooli peatreenerina võttis üle tema pikaaegne abitreener Bob Paisley. Shankly suri seitse aastat hiljem, olles 68-aastane.
Bob Paisley

**Robert Paisley** OBE (23. jaanuar 1919 – 14. veebruar 1996) oli inglise jalgpallitreener ja jalgpallur, kes veetis pea viiskümmend aastat Liverpooli klubiga: paremkaitsjana, füsioterapeutina, abitreenerina ning peatreenerina. Tänu saavutustele Liverpooli peatreenerina on Paisley pälvinud läbi aegade ühe parima jalgpallitreeneri maine. Paisley on tänini ainuke treener, kes on võitnud kolm Euroopa karikat.

Sündinud Durhami krahvkonnas, mängis Paisley noorukina Bishop Aucklandi meeskonnas, enne kui temast sai Liverpooli mängija 1939. aastal, kuigi Teine maailmasõda takistas tal Liverpooli esindamast kuni 1946. aastani. 1947. aastal murdis ta Liverpooli esindusmeeskonda ja aitas klubil tulla esimest korda 24 aasta jooksul liiga meistriks. 1951. aastal sai temast klubi kapten ja ta jäi Liverpooliga kuni 1954. aastani, mil ta mängijakarjääri lõpetas.

Pärast mängijakarjääri lõpetamist jäi ta klubisse, saades reservmeeskonna treeneriks ja teenides samal ajal ka klubi füsioterapeutina. Selleks ajaks oli Liverpool kukkunud esiliigasse ning ka klubi rajatised olid kehvas seisus. 1959. aasta detsembris sai Liverpooli peatreeneriks Bill Shankly, kes ülendas Paisley oma abitreeneriks. Nende käe all tõusis Liverpool taas Inglise kõrgliigasse ja klubi käekäik paranes märgatavalt.

1974. aastal pani Shankly ameti Liverpooli peatreenerina maha ja Paisley määrati tema järglaseks. Paisley käe all algas Liverpooli domineerimine nii Inglismaal kui ka Euroopas, kui üheksa aastaga võideti kakskümmend autasu – 6 meistritiitlit, 3 liigakarikat, 6 superkarikat, 3 Euroopa karikat, 1 UEFA karikas ja 1 Euroopa superkarikas. Paisley nimetati aasta peatreeneriks rekordiliselt kuuel korral. Paisley pani ameti maha 1983. aastal, minnes ajalukku Liverpooli kõige edukama peatreenerina. Ta suri 1996. aastal Liverpoolis, olles 77-aastane.
40 (Tallinna bussiliin)

**40** on Tallinna bussiliin, mida teenindab Tallinna Linnatranspordi AS.

Bussiliin ühendab Pelguranna asumit Põhja-Tallinnas Südalinna asumiga Lasnamäel, läbides Kelmiküla, Pelgulinna ja Kesklinna. Liin saab alguse Priisle peatusest. Tööpäeva tipptundidel sõidab 5 bussi. Väljumised 10-17 minuti tagant.

## Välislingid
*Tallinna 40 liini sõiduplaan
Katsmaziv

**Katsmaziv** (ukraina keeles Кацмазів) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 993. Pindala on 4,344 km².
Komitasi panteon

**Komitasi panteon** ehk **Komitasi-nimeline panteon** (armeenia keeles Կոմիտասի անվան պանթեոն, *Komitasi ankan pantheon*) on Jerevani kalmistu, kuhu maetakse väljapaistvaid armeenia kultuuritegelasi. 

Panteon asub Šengavithi rajoonis Komitasi-nimelises pargis. Geograafilised koordinaadid on 40°9′36,37″ N, 44°30′7,43″ E.

Panteon tekkis 1930. aastate keskpaigas, kui Jerevani linna täitevkomitee otsusega suleti vana kalmistu ja selle kohale rajati park. Säilinud on osa selle kalmistu lubjakivist tarast. Parki hakati varsti nimetama Komitasi-nimeliseks pargiks. Aghasi Sandžjani ettepanekul rajati pargi ühte ossa 1936. aastal kultuuritegelaste kalmistu. 1969. aastal rajati Stepan ja Ruzan Kjurktšjani juhtimisel panteoni kivireljeefidega põhjamüür ja vahemüürid. 2005. aastal panteon rekonstrueeriti põhjalikult Stepan Kjurktšjani juhtimisel. Tööde eelarve oli 96 miljonit Armeenia drammi. 

## Panteoni maetud
* Hovhannes Abeljan, näitleja (1865–1936)
* Horen Abrahamjan, näitleja ja lavastaja (1930–2004)
* Vardan Adžemjan, näitleja ja lavastaja (1905–1977)
* Mariam Aslamazjan, kunstnik (1907–2006) 
* Vahagn Davthjan, kirjanik (1922–1996)
* Karen Demirtšjan, Armeenia KP KK esimene sekretär, Rahvuskogu esimees
* Ohan Durjan, helilooja (1922–2011)   
* Petros Durjan, luuletaja ja näitekirjanik (1851–1872; ümber maetud on ainult kolba jäänused) 
* Gohar Gasparjan, lauljatar (1924–2007)
* Hakob Hakobjan, kunstnik (1924–2013) 
* Sero Hanzadjan, kirjanik (1915–1998) 
* Aram Hatšhaturjan, helilooja (1903–1978)
* Hovhannes Hovhannesjan, luuletaja
* Avetik Isahakjan, luuletaja (1875–1959) 
* Vladimir Jengibarjan, poksija (1932–2013)
* Silva Kaputikjan, luuletaja (1919–2006)
* Suren Khotšharjan, näitleja (1904–1979) 
* Komitas, preester, laulja ja helilooja (1869–1935; maeti 1936. aastal ümber)
* Šušanik Kurghinjan, luuletaja (1876–1927)
* Andranik Margarjan, peaminister (1951–2007)
* Hrant Mathevosjan, kirjanik (1935–2002)
* Romanos Melikhjan, helilooja (1883–1935)
* Spiridon Melikhjan, helilooja
* Eduard Mirzojan, helilooja (1921–2012 
* Mher Mkrtšhjan, näitleja (1930–1993)) 
* Hratšhja Nersisjan, näitleja (1895–1961) 
* Sergei Paradžanov, filmirežissöör (1924–1990)
* Vahram Phaphazjan, näitleja (1888–1968)
* Vrthanes Phaphazjan, kirjanik (1866–1920)
* Hamo Sahjan, luuletaja (1914–1993) 
* Ara Sargsjan, skulptor (1902–1969) 
* Sos Sargsjan, näitleja (1929–2013) 
* Martiros Sarjan, kunstnik (1880–1972) 
* William Saroyan, armeenia päritolu ameerika kirjanik (1908–1981; panteoni on maetud pool tema tuhast)
* Hovhannes Širaz, luuletaja (1915–1984) 
* Alekshandr Širvanzade, kirjanik (1858–1935)
* Nairi Zarjan, kirjanik (1900–1969) 
* Vahan Terjan, luuletaja (1885–1920)
* Alekshandr Thamanjan, arhitekt, Jerevani rekonstrueerimise plaani autor (1878–1936) 
* Thoros Thoramanjan, arhitekt (1864–1934)

## Välislingid
* Sissekanne linna kodulehel
* Ekskursioon Panteonis
*Sissekanne lehel findagrave-com
*Sissekanne saidil armeniapedia.org
Pku

***Pku*** (armeenia keeles Պկու; ka ***pzuk***) on klarnetisarnane Armeenia rahvuspill. See instrument pärineb arvatavalt 5. sajandist pKr, *Pku* heliulatus on üks oktav. Pill koosneb seitsme auguga puhumistorust, mille otsa on kinnitatud veise sarv.

## Vaata ka
* Erkencho
* Shofar

## Viited
Ankurdamise efekt

**Ankurdamise efektiks** nimetatakse tunnetuslikku eelarvamust ehk inimese loomupärast omadust otsuste tegemisel jääda kinni esimese ettejuhtuva info (ankru) külge. Selleks võib olla näiteks toote/teenuse hind või mingi muu suvaline (arvuline) suurus. Samuti võib ankurdamisena käsitleda inimese eelarvamusi ja stereotüüpe kellegi või millegi suhtes.

Ankurdamise efekti kirjeldasid 1974. aastal esimestena põhjalikumalt Amos Tversky ja Daniel Kahneman. Nende järgi on ankurdamise efekt otsuse tegemisel ilmneva esialgse väärtuse ülemäärane mõju otsuse tegijale.

Prantsuse keeles käsitles ankurdamist Serge Moscovic juba 1961. aastal loodud laialt levinud arusaamade kujunemist kirjeldavas sotsiaalsete representatsioonide teoorias.

Amos Tversky ja Daniel Kahneman viisid läbi uuringu , kus palusid uuritavatel vastata, mitu protsenti ÜRO riikidest on Aafrika riigid. Kuid enne seda pidid osalejad tõmbama käima loosiratta, kuhu olid joonistatud numbritega arvud nullist sajani (0–100), loosiratas aga peatus alati kindlatel ettemääratud numbritel (nt ühe katsealuste grupi jaoks 10 või 65). Kui ratas peatus, küsiti inimestelt, et kas nende arvates jääb Aafrika riikide protsent üle või alla rattal olnud numbri ja seejärel paluti öelda täpne protsendiline hinnang. Inimeste, kelle loosiratas peatus number 10 peal, mediaanhinnang oli 25%, aga nende, kelle loosiratas peatus 65 peal, mediaanhinnang oli 45%. See on klassikaline näide selle kohta, kuidas inimene "ankurdatakse" kinni esimesena saadud info külge või sellele infole väga lähedale.

## Viited
Rohekireslane

**Rohekireslane** (*Adscita statices*) on kireslaste sugukonda rohekireslase perekonda kuuluv ööliblikas. Tema tiivaulatus on 25–28 mm. Lendab mai keskpaigast augusti alguseni, lend on kohmakas ja aeglane.

## Välislingid
*
Koger Projektijuhtimine

**Koger Projektijuhtimine** (varem **Koger ja Partnerid AS**) on Eesti ehitusettevõte, mille 1999. aastal asutas ehitusärimees Andres Koger.

Varem ettevõttes Koger & Sumberg ehitusega tegelnud Koger rajas uue ettevõtte pärast seda, kui Koger & Sumbergi liitumisel ehitusettevõttega FCM moodustati ettevõte FKSM. Koger ja Partneritest kujunes üks Eesti suuremaid ehitusfirmasid. Nimele vaatamata ei olnud Andres Kogeril ettevõtte omanikest partnereid.

2000. aastate lõpu ja 2010. aastate alguse ülemaailmses majanduskriisis sai Eesti ehitussektor tugeva löögi, mis mõjutas ka Andres Kogeri äritegevust. 2009. aastal sattus Koger & Partnerid AS raskustesse ning 2011 kinnitas kohus saneerimiskava, mida ei täidetud. 2010. aastal viidi Tallinnas Mustamäel asuva Sipelgapesa elurajooni arendus, mis algas 2006. aastal, riskide maandamiseks üle uude ettevõttesse OÜ Koger Kodu, mis ei kuulunud Koger ja Partnerite gruppi.

Enne 2010. aasta majandusaasta aruande kinnitamist muutis firma nime, uueks nimeks sai Koger Projektijuhtimine. 2013. aastal esitas Koger Projektijuhtimine pankrotiavalduse, samuti esitas Overok AS pankrotiavalduse Kogeri vastu isiklikult, kuna Koger oli käendanud firmat isikliku varaga.

## Viited

## Välislingid
* Andres Reimer. Andres Koger: riik käitub põllumehena, kes kallab sõnniku põllu ühte serva, ilma et oleks tarmukust seda laiali laotada EPL/Ärileht 12. detsember 2013
* Marta Jaakson. Andres Kogerit ähvardab eraisiku pankrot Äripäev 21. november 2013
* Koger Projektijuhtimise AS esitas pankrotiavalduse E24/BNS 11. aprill 2013
* Hans Väre. Andres Koger: ei tohi seada endale mõttetuid piiranguid Sakala 8. aprill 2006
Ararat (brändi)

**Ararat** (ka **ArArAt**) on Armeenia brändi. Traditsioonilise meetodi järgi tehakse seda Armeenia valgetest viinamarjadest (sordid "Rkaziteli", "Mskhali", "Garan Dmak", "Kangu" ja "Voskehat") ning allikaveest. Brändi kangus võib varieeruda.

Ararati tootja alates 1887. aastast on Jerevani konjakitehas (*Yerevani Konyaki Gortsaran*), mis kuulub tänapäeval Prantsuse kontserni Pernod Ricard. Nendele brändidele iseloomulik aroom ja mitmekülgne maitsebukett on Jerevani kompaniile mitmetel väljapanekutel ja maitseproovidel rahvusvahelist tunnustust ja edu toonud. 

Ararati brändi pole populaarne mitte ainult Armeenias, vaid ka paljudes teistes endistes Nõukogude Liidu vabariikides, peamiselt Venemaal (kus seda tuntakse *Armjanski konjak*'i nime all), Gruusias, Ukrainas ja Valgevenes. Endistes sotsialismimaades, kus kõneldakse vene keelt, on nimetatud seda brändit konjakiks, sest 1900. aastal võitis see Pariisis *grand prix* auhinna ja Jerevani kompanii olevat prantslastele nii suurt muljet avaldanud, et nad lubasid seda seaduslikult konjakiks nimetama hakata.  

## Vanuselist
Ararati brändil on võrreldes teiste maade alkoholitootjatega pisut teistsugune aastakäikude pudelitele märkimise viis. 

Näiteks 3 aastat tammevaatides seisnud brändi märgitakse pudelil kolme tärniga. Sellist tärnidega süsteemi kasutatakse kuni 6 aasta vanuse brändi pudelitel, edasi muutuvad märgistused vastavalt aastakäigule: 

*Ani – 6 aastat;
*Endir – 7 aastat;
*Otborny;
*Akhtamar – 10 aastat;
*Hobelianakan;
*Tonakan – 15 aastat;
*Vaspyurakan – 15 aastat;
*Vaspourakan – 18 aastat (praegusel ajal ei toodeta);
*Nairi ja Armenia – 20 aastat.

Erinevates maades võib kehtida ka erisugune brändipudelite märgisüsteem.  

## Legendid ja kuulsused
Ühe kindlalt dokumenteerimata anekdootliku loo järgi olevat Jossif Stalin pakkunud Jalta konverentsil Winston Churchillile Armeenia brändit "Dvin", millest Churchill olevat niivõrd vaimustusse sattunud, et palunud igal aastal seda endale saatma hakata. Kui saadetud brändi maitse olnud natuke teistsugune, olevat Churchill saatnud selle kaebusega Stalinile tagasi. Seepeale saadeti uus, kuid mis juhtus brändivabriku direktoriga, seda ei tea keegi.

Venemaa presidendi Vladimir Putini ja Suurbritannia peaministri David Cameroni kohtumisel Sotšis Putini isiklikus villas 2013. aastal kinkis Putin Cameronile pudeli Armeenia brändit, et meenutada sedasama 1945. aasta Stalini ja Churchilli lugu.

## Viited

## Välislingid
* Jerevani brändi kompanii
Drôme

**Drôme** (ka **Drome**) võib tähendada mitut asja:

* **[[Drôme'i jõgi|Drôme]]** on jõgi Prantsusmaal, Rhône'i lisajõgi
* **[[Drôme'i jõgi (Aure)|Drôme]]** on jõgi Prantsusmaal, Aure'i lisajõgi
* **[[Drôme'i departemang|Drôme]]** on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal
Pelguranna tänav

**Pelguranna tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelguranna asumis.

Tänav algab Kopli tänava ja Sõle tänava ristmikult Pelguranna ja Kopli asumi piiril, möödub Kopli kalmistupargist, Kopli välisjaotlast, kulgeb piki Stroomi randa (paremal) ja Merimetsa parkmetsa (vasakul) ja lõppeb Stroomi rannapargi lõpus Kopli lahe alumise tulepaagi lähedal. 

Edasi Paldiski maanteele suunduv tänavaosa eraldati 25. juunil 2014 Pelguranna tänavast ja nimetati Lahepea tänavaks.

Pelguranna tänav sai nime 31. juulil 1959.
## Hoonestus
Tänapäevani säilinud Pelguranna asumi hoonestust hakati rajama alles 1950. aastate algul. Tänapäeva hoonestus koosneb enamjaolt Nõukogude ajal ehitatud elamutest, mis vanemas osas on neljakorruselised, uuemas osas suuremalt jaolt viiekorruselised ning on ka üks 14-korruseline elumaja.

* Pelguranna tänav 5, 7, 9, 11, 13, 15, 37, tüüpprojekti 1-317-9 järgi ehitatud viiekorruselised korterelamud (nn hruštšovkad)
*Pelguranna tänav 19, 21, 23, 25, 27, tüüpprojekti 1-317-10 järgi ehitatud viiekorruselised korterelamud
* Pelguranna tänav 39, tüüpprojekti 1-317 järgi ehitatud viiekorruselised korterelamu
*Pelguranna tänav 41, 45, 47, 51, 53 tüüpprojekti 1-317-14 järgi ehitatud viiekorruselised korterelamu
* Pelguranna tänav 49 asub Pelguranna Lasteaed.
* Pelguranna tänav 58 asub Stroomi rannahoone


File:Pelguranna tänav.jpg|Pelguranna tänav
File:07-06-21-tallinn-by-RalfR-036.jpg|Pelguranna tänava ja Kopli tänava ristmik
File:Abandoned building in Pelguranna street.JPG|

File:EU-EE-Tallinn-PT-Pelguranna-Pelguranna 33.JPG|Pelguranna 33
File:Pelguranna 57 2010-07-21.JPG|Pelguranna 57
File:EU-EE-TLN-Põhja-Tallinn-Pelguranna street.JPG|Kopli kalmistupark on paremal pool



## Vaata ka
*Kopli kalmistupark
*Hruštšovka

## Viited
Taddeo II da Montefeltro

**Taddeo II da Montefeltro** (suri 1. mail 1282) oli Itaalia kondotjeer da Montefeltro suguvõsast.

Taddeo oli Bonconte I da Montefeltro poeg (ühtlasi Taddeo I da Montefeltro vennapoeg) ning aastatel 1242–1255 (kuni surmani) Urbino hertsogiks olnud gibelliinide kondotjeeri Montefeltrano II da Montefeltro vend. Taddeo nõbu oli Romagna gibelliinide juht Guido da Montefeltro.

Taddeo langes Forlì lahingus 1282. aasta 1. mail.

Taddeol oli üheksa last: Corrado, Malatesta, Taddeo Novello, Roberto, Ubertino, Speranza, Giovanna, Filippuccio ja Rinaldo.

## Viited

## Kirjandus
* F. Ugolini. *Vita dei conti e duchi di Urbino*. 1959, Firenze.
Romagna

**Romagna** (hääldus: [roˈmaɲɲa]; romanja keeles *Rumâgna*) on ajaloolis-geograafiline piirkond Põhja- ja Kesk-Itaalias, Aadria mere ja Apenniinide vahel. Romagna piiridesse jääb ka San Marino vabariik.

Enamik piirkonnast on nüüdse Emilia-Romagna maakonna kaguosas (Ravenna, Forlì-Cesena ja Rimini provints ning città metropolitana di Bolognast Imola, Casalfiumanese, Borgo Tossignano, Fontanelice, Castel del Rio, Dozza ja Mordano). Väiksem osa piirkonnast jääb Itaalias ka nüüdsesse Marche (osa Pesaro ja Urbino provintsist) ja Toscana maakonda (osa città metropolitana di Firenzest ja Arezzo provintsist). Piirkond jääb Itaalias kokku 96 valla alale.

Romagna pindala on 6380,6 km² ja elanike arv 1 107 057 (2010).

## Välislingid
*"Teine Romagna", kohalik institutsioon (*itaalia keeles*)
*RomagnaOggi.it, veebiajaleht (*itaalia keeles*)
Vahur Koorits

**Vahur Koorits** (sündinud 8. detsembril 1981) on eesti ajakirjanik.

Aprillist 2006 kuni aprillini 2011 töötas ta reporterina ajalehes Postimees. 

Alates aprillist 2011 on ta reporter internetiportaalis Delfi.

Ta kuulub 2022. aastast Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 20 häält ning ei osutunud valituks.
Andres Koger

**Andres Koger** (sündinud 4. novembril 1961) on Eesti ehitusärimees.

1984. aastal lõpetas Koger Tallinna Polütehnilise Instituudi, seejärel töötas ta Viljandi KEKis.

Pikka aega kuulus Kogerile üks Eesti suuremaid ehituskontserne, Kogerit on nimetatud "legendaarseks ehitusettevõtjaks". Ettevõtlust alustas ta koos Tarmo Sumbergiga Viljandi kooperatiivis Ramses, mis loodi 1989. aastal Viljandi KEKi juurde, kui Viljandimaalt pärit väliseesti ärimees Lembit Soots tellis KEKilt motelli Peoleo ehituse Tallinnas. Kooperatiiv sai nime Vana-Egiptuse vaarao Ramses Suure järgi. 1991. aastal reorganiseeriti Ramses aktsiaseltsiks EKS ("ettevõtjad Koger ja Sumberg"). Mõni aasta hiljem võeti kasutusele pikem nimeversioon Koger & Sumberg.

Koger ja Sumberg tõusis 1990. aastate keskel üheks Eesti tuntumaks ehitusfirmaks, kuid lõpetas tegevuse 1998, ühinedes ehitusettevõttega FCM ettevõtteks FKSM. Selleks ajaks oli Tarmo Sumberg jäänud firmas passiivseks osanikuks, tegeldes rohkem hotellindusega. Mõni kuu pärast ühinemist lahkus Koger FKSMist, põhjendades seda organisatsioonikultuuride erinevusega.

1999. aastal rajas Koger omaenda firma Koger ja Partnerid AS.

2000. aastate lõpu ja 2010. aastate alguse ülemaailmses majanduskriisis sai Eesti ehitussektor tugeva löögi, mis mõjutas ka Andres Kogeri äritegevust. 2009. aastal sattus Koger & Partnerid AS raskustesse ning 2011 kinnitas kohus saneerimiskava, mida ei täidetud. Enne 2010. aasta majandusaasta aruande kinnitamist muutis ettevõte nime, uueks nimeks sai Koger Projektijuhtimine. 2013. aastal esitas Koger Projektijuhtimine pankrotiavalduse, samuti esitas Overok AS pankrotiavalduse Kogeri vastu isiklikult. Pankrotiuudiste järel teatas Koger, et kavatseb loobuda ehitusärist ning hakata valmistama ja eksportima puidutooteid.

## Seisukohavõtte
2013. aastal avaldas Andres Koger arvamust, et ehitussektori toetamiseks peaks Eesti riik üksikute suurehituste asemel nagu (Tallinna Vangla ja Eesti Rahva Muuseumi uus hoone) ehitama rohkem ja väiksemaid objekte, mis aitaksid ehitusala peatöövõtjatel pinnale jääda. Samuti leidis ta, et Eestis ei saa jätkata samasuguse maksusüsteemiga kui riigi algusaegadel, alustuseks peaks hakkama maksustama ettevõtete tulu.

## Isiklikku
Andres Koger on abielus, tal on neli tütart teisest ning poeg esimesest abielust.

## Viited

## Välislingid
*Andres Reimer. Andres Koger: riik käitub põllumehena, kes kallab sõnniku põllu ühte serva, ilma et oleks tarmukust seda laiali laotada EPL/Ärileht 12. detsember 2013
*Marta Jaakson. Andres Kogerit ähvardab eraisiku pankrot Äripäev 21. november 2013
*Andres Koger: “Kuidas saada ja jääda edukaks?” Ärikatel, 2012
*Koger Projektijuhtimise AS esitas pankrotiavalduse E24/BNS 11. aprill 2013
*Kaie Ilves. Pivarootsi ehitati loata torn Lääne Elu 20. september 2012
*Hans Väre. ANDRES KOGER: ei tohi seada endale mõttetuid piiranguid Sakala 8. aprill 2006
*Toivo Tänavsuu. Andres Koger: mind vaadatakse kui luuserit, aga olen rahu ise Eesti Ekspress 21. aprill 2011
Karl Einer

**Karl Sulev Einer** (17. august (vkj)/ 30. august 1907 Mäksa vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 4. november 1968 London) oli eesti proosakirjanik ja tõlkija.

## Elukäik
Ta õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja lõpetas Paide Ühisgümnaasiumi, seejärel õppis Tartu Ülikooli filosoofia- ja õigusteaduskonnas.

Ta oli 1928. aastal Tartus ajakirja Aeg kaasasutaja.

Aastatel 1927–1931 töötas ta Tartu–Petseri raudtee ehitusel raamatupidajana. Aastal 1937 organiseeris ta Tartus väikekirjastuse Kuldkiri, mis andis välja lasteajakirja Päike ja mõned raamatud.

Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale. 1947. aastal siirdus ta edasi Inglismaale, kus töötas algul vabrikutöölisena, hiljem raamatupidajana. Ka oli ta Londonis BBC kaastööline ja raamatukaupluse välismaise raamatumüügi korraldaja.

## Looming
Väljavõte (Barbi Pilvre. "Einer, Karl". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 76–77):
*"Eesti kirjandusse tuli ta tõlkijana, kuid asus ka ise proosat kirjutama. Ta kujutab elegantselt, kuigi pealiskaudselt pagulaselu Inglismaal. Läbivaks teemaks on meeste ja naiste vahelised suhted. Romaanis "Ainult üks valge liblikas" (Toronto Orto 1953) lisanduvad pagulaselu argipäevale poliitilised motiivid, irooniliselt suhtub ta kodumaal toimuvasse. Romaan "Suletud sadam" (Toronto Orto 1955) käsitleb taas inimsuhteid ja kohanemisraskusi pagulasühiskonnas, sealhulgas puudutatakse narkomaaniaprobleemi. Romaan "Raudne vilepuhuja" (Toronto Orto 1957) jutustab meremehe elust ja tema suhetest eri naistega. Romaan "Kui aeg saab täis" I–II (Toronto Orto 1960) jälgib elu vanadekodus, käsitledes ühiskonna hoiakut vanadusse ja haigustesse".
*"Ta on eesti keelde tõlkinud Marguerite Steeni "Päike on mu saatus" I–II (Toronto Orto 1957); Margaret Mitchelli "Tuulest viidud II" (koos H. Rone'ga, Toronto Orto 1958); John P. Marquandi "Südamlikult, Willis Wayde" (Toronto Orto 1959); Françoise Sagani romaanid "Tervitan sind, kurbus. Eriline naeratus." (Toronto Orto 1960); Edna Ferberi "Hiiglane" (koos Valve Ristkokiga, Toronto Orto 1961); Pearl S. Bucki "Suur armastus" (Toronto Orto 1962) ja Hugh MacLennani "Öö möödunud on" (Toronto Orto 1961)".

## Isiklikku
Tema vend oli keemik ja esperantist Max Arvisto ning õde oli advokaat Josephine-Helene Einer.

## Viited

## Kirjandus
*Leinateated. Eesti Hääl nr 1107, 8. november 1968. Lk 4
**Eesti Hääl nr 1108, 15. november 1968. Lk 4
*"Kirjanik Kari Einer surnud". Vaba Eestlane nr 82, 16. november 1968. Lk 3
*"Karl Einer". Kodumaa nr 49, 20. november 1968. Lk 7
*Barbi Pilvre. "Einer, Karl". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 76–77
* Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*TLÜAR väliseesti isikud
Seinapink

**Seinapink** on rehetoas seina ääres paiknev 40–50 cm laiune ja suhteliselt pikk pink. Seinapinki kasutati peale istumise ka uinaku- ja magamiskohana. 

Rehetoas võis olla üks või kaks seinapinki.

## Vaata ka
*rennitagune pink
*pink

## Viited

## Välislingid
*
Selenotsentriline orbiit

**Selenotsentriline orbiit** on ümber Kuu tiirleva keha orbiit. Kuu-lähedased orbiibid, mis on vähem kui 100 kilomeetri kõrgusel, on kõige huvipakkuvamad Kuu pinnase uurimisel. Selenotsentrilistel orbiitidel on probleeme orbiidi stabiilsusega ning ainult vähesed "jäätunud" orbiidid võimaldavad pikaajalist tiirlemist ümber Kuu.

## Mehitamata kosmoselennud

Nõukogude liit saatis esimesena kosmoseaparaadi Kuu lähedale. See oli Luna 1, 4. jaanuaril 1959, mis jõudis 6000 kilomeetri kaugusele Kuu pinnast, kuid ei jõudnud selenotsentrilisele orbiidile. Luna 3 oli esimene kosmoselaev, mis läbis Kuu "tasuta" tagasituleku trajektoori ehk siis kosmoselaev jõudis Maale tagasi kasutades Kuu gravitatsiooni ja mitte lisakütust tarvitades. See kosmoselaev tegi ka esimese pildi Kuu tagaküljest.

Luna 10 oli esimene kosmoselaev, mis saavutas 1966. aasta aprillis Kuu orbiidi. Sellega uuriti mikrometeoroidide hulka vastaval orbiidil ning Kuu keskkonda. Kosmoselaev oli sellel orbiidil kuni 1966. aasta 30. maini.

Esimene Ameerika Ühendriikide kosmoselaev, mis saavutas Kuu orbiidi oli Lunar Orbiter 1, mille apogee oli 1867&nbsp;km ning perigee 189&nbsp;km. Seejärel saavutati ringorbiit 310&nbsp;km kõrgusel, mida kasutati piltide tegemiseks. Viis sarnast kosmoselaeva lasti USA poolt üles, et oleks võimalik leida sobiv maandumiskoht Apollo programmi maandumiskohtadeks.

## Mehitatud kosmoselennud

Apollo programmi käigus suudeti esimesena USA poolt viia Kuu pinnale astronaudid Apollo 11 meeskonnaga. Selle käigus paigutati kosmoselaev 110&nbsp;km kõrgusele ringorbiidile, mille periood oli umbes 2 tundi ning saadeti alla maandumismoodul.
Maandumismoodul muutis esimese sammuna orbiidi elliptiliseks, mille perigee oli 15&nbsp;km, et mitte kokku põrgata Kuu mägedega, ning seejärel hakati moodulit aeglustama.

## Orbiidi stabiilsus

Gravitatsiooni anomaaliad, mis mõjutasid objekte Kuu orbiitidel, viisid suurema massiga piirkondade avastamisele Kuu pinnases. Need on tingitud kokkupõrgetest teiste kosmiliste objektidega kauges minevikus ning nimetatakse ka Masconi efektiks. Need anomaaliad on küllalt suured, et juba mõne päevaga orbiiti märgatavalt muuta. Apollo 11 arvestas selle efektiga, kui see taaskohtus enda kosmoselaeva põhiosaga (sel ajal ei olnud jäätunud orbiidid teada ning seetõttu orbiit muutus pidevalt). Küll ülehinnati seda efekti kahekordselt ning seetõttu oli vaja teha korrektsioonie Apollo 11 kokkusaamisel põhimooduliga.

Masconi efekti mõju uurimise kaudu avastati 2001. aastal neli jäätunud orbiiti neljal orbiidi inklinatsioonil 27°,50°,76°,86°. Nendel orbiitidel on kosmoselaevadel võimalik orbiidil püsida nii kaua kui vaja.

## Viited
Armeenia kliima

Kuna Armeenia maastik on üsna suurte kõrguseerinevustega (kõrguse amplituud <2800&nbsp;m), on ka kliima Armeenia piires väga varieeruv.
Hoolimata Armeenia asumisest subtroopilises kliimavöötmes võib subtroopilist kliimat kohata riiki läbiva Väike-Kaukasuse mäestiku tõttu ainult Armeenia lõunaosas (Metgri regioonis), mis on piirkond, kus kasvavad ka selliseid vilju nagu apelsinid, sidrunid, oliivid andvad subtroopilised taimed.

Teistes Armeenia regioonides on kliima märkimisväärselt kontinentaalsem. Suved on kuivad ja päikselised ning kestavad juunist septembri keskpaigani. Talved on lühikesed ja suhteliselt külmad ning lumerohked. Mägedes jääb keskmine suvine temperatuur +10 ja +22&nbsp;°C vahele ning talviti on see +2 kuni −14&nbsp;°C. Tasandikel on jaanuari keskmine temperatuur −5&nbsp;°C ja juulis +25&nbsp;°C.

Sügiseti ja kevaditi võib esineda üsna madalaid temperatuure ning pinnase temperatuur võib langeda kohati kuni −28&nbsp;°C. Õhutemperatuur Armeenias sõltub otseselt asukoha kõrgusest merepinnast. Isegi näiteks linna piires võib temperatuur kahe naaberlinnaosa vahel erineda 2–3&nbsp;°C võrra. Keskmine temperatuur Armeenias, nagu ka teistes mägistes riikides, langeb 1&nbsp;°C iga 200-meetrise tõusu kohta.

Aastane sademete hulk sõltub samuti piirkonna kõrgusest merepinnast, olles keskmiselt 200–800&nbsp;mm aastas. Üks vihmasem periood Armeenias kestab kevadest varasuveni ning oktoober ja november on samuti vihmased. Talvel esineb mägipiirkondades rohket lumesadu (kuni 100–150&nbsp;mm), mis kestab kuni märtsi-aprillini mäe nõlvadele, lumesadu on aastaringne mäetippudel.

## Armeenia kliima ajalugu
Ajalooliste andmete kohaselt on Armeenias talv varem olnud samasugune nagu on praegu, küllaltki külm nii mägedes kui ka madalamatel aladel. Xenophon kirjeldab oma memuaarteoses "Anabasis" ("Sõjaretk") 10 000 Kreeka palgasõduri naasmist sügisel läbi Armeenia mägede ning märgib, et öösel, kui sõdurid magasid, sadas mägedes maha nii paks lumi, mis kattis mehed ja nende relvad meetripaksuse kihiga. Samas teoses kirjeldab Xenophon, et armeenlased määrisid oma keha rasva või mandliõliga, et kaitsta ennast külma eest. Armeenia ajaloolane Movses Khorenatsi (5. sajand A.D.) kirjeldab suvist Ararati tasandikku kliimat kuuma ja kuivana.

### Ilmastikuparameetrite sõltuvus kõrgusest

## Viited
48 (Tallinna bussiliin)

**Tallinna bussiliin 48** on Tallinna bussiliin, mida teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ja mis 21. oktoobrist 2024 ühendab läbi Lasnamäe Pirita ja Vesse asumeid.

**Tallinna bussiliin 48** oli algselt Tallinna bussiliin, mida teenindas Tallinna Linnatranspordi AS ja mis alates 1. augustist 2023 ühendati bussiliiniga 35, uus marsruut Seli - Pelguranna. 

Bussiliin ühendas Südalinna asumit Kesklinnas Pelguranna asumiga Põhja-Tallinnas, läbides Lilleküla ja Pelgulinna. Liin sai alguse Viru Keskuse bussiterminalist. 

Enne 1. novembrit 2016 oli 48 ekspressliin, mis ei peatunud Vabaduse väljaku ja Sõle peatusete vahel.

## Praeguse liini peatused
;Pirita – Vesse
Pirita - Pirita - Kalmuse tee - Metsakalmistu - Kloostrimetsa - Teletorn - Pärnamäe tee - Laiaküla - Iru - Kelluka tee - Kose tee - Jussi - Läänemere tee - 
Linnamäe tee - Kuristiku - Priisle kauplus - Ussimäe tee - Priisle (K.Kärberi tn) - Priisle (Laagna tee) - Rauna - Kiviku - Mustakivi - Taevakivi - Sabatähe - Varraku - Kuuli - Gaasi (Peterburi tee) - Vesse  - Gaasi (Gaasi tn)

;Vesse - Pirita
Gaasi (Gaasi tn) - Vesse (J.Smuuli tee) - Vesse (Peterburi tee) - Gaasi (Peterburi tee) - Kuuli - Varraku - Taevakivi - Mustakivi - Kiviku - Rauna - Priisle - Ussimäe tee - Priisle kauplus - Kuristiku - Linnamäe tee - Läänemere tee - Jussi - Kose tee - Kelluka tee - Iru - Laiaküla - Pärnamäe tee - Teletorn - Kloostrimetsa - Metsakalmistu - Kalmuse tee - Pirita

## Liini esimese iteratsiooni peatused
;Viru Keskus – Pelguranna
Viru Keskus 3 - Viru - Vabaduse väljak - Tõnismägi - Koidu - Taksopark - Ülase - Sõle - Ädala - Kolde puiestee - Nisu - Ehte - Kari - Randla

;Pelguranna – Viru Keskus
Randla - Pelguranna - Vihuri - Puhangu - Ehte - Nisu - Kolde puiestee - Ädala - Ülase - Taksopark - Koidu - Vabaduse väljak - Estonia - A. Laikmaa

## Viited

## Välislingid
* Tallinna 48. liini sõiduplaan
Kaelalülid

**Kaelalülid** (ladina *vertebrae cervicales*, ainsuses *vertebra cevricalis*) on paljude selgroogsete loomade selgroo ülemised lülid, mis järgnevad ajukoljule ja moodustavad kaela luulise aluse – kaelaskeleti, ka skeleti luu. 

Kaladel kaelalülide piirkonda ei eristata.

## Roomajatel
### Maolistel
Madudel on 7 kaelalüli. 

## Imetajad
Enamikul imetajatel on 7 kaelalüli. 

### Inimestel
Inimesel on selgroo kaelaosa kaelalülideks lülisamba seitse ülemist lüli, neid tähistatakse lühendatult tähega C (CI kuni CVII). 

Kaelalülidel on väike ja madal keha kuid suur lülimulk. Ristijätkel on mulgud, mida läbivad lüliarterid. 

Kaelalülil eristatakse: ristijätket, ülemist liigesejätket, alumist liigesejätket, ogajätket, ristijätkemulku ja lülikeha. 

Esimesel kaelalülil ehk kandelülil (CI) ehk *atlas*el (*atlas*) lülikeha puudub, teisel kaelalülil ehk telglülil (CII) ehk *aksis*el (*axis*) on hammasmine lohk, mis liigestub kandelüli kaare sisepinnaga. Nende kahe kaelalüli abiga liigutatakse pead: 
*jaatamisliigutus toimub tavaliselt kuklaluu ja kandelüli vahel;
*eitamisliigitus toimub kandelüli ja telglüli vahel.

1% inimestel võib alumise kaelalüliga olla ühendatud ka ülemäärane roie – kaelaroie. 

## Vaata ka
*lüli
*selgroog

## Välislingid
*FRIETSON GALIS,*[http://frietsongalis.nl/wp-content/uploads/2009/06/Galis-1999-J-Exp-Zool.pdf Why Do Almost All Mammals Have Seven Cervical Vertebrae? Developmental Constraints, Hox Genes, and Cancer], JOURNAL OF EXPERIMENTAL ZOOLOGY (MOL DEV EVOL) 285:1926 (1999), Veebiversioon (vaadatud 13.12.2013)
*[[Meeli Roosalu]]. *Inimese anatoomia*, Kirjastus [[Koolibri]], lk 31-32  [[2010]], ISBN 978-9985-0-2606-9.
*[[Walter Nienstedt]], [[Osmo Hänninen]], [[Antti Arstila]], [[Stig-Eyrik Björkqvist]]. "Inimese füsioloogia ja anatoomia", [[Werner Söderström Osakeyhtiö]], Kirjastus [[Medicina]], 6 trükk, lk 109, 2011, toimetaja [[Georg Loogna]], tõlkija [[Heli Kõiv]], keeletoimetaja [[Tiiu Sulsenberg]], ISBN 9985-829-36-0.
**Terminologia Anatomica'' - A02.2.02: Vertebrae cervicales Kaelalülid
Haspel

**Haspel** on riist näiteks lõnga, traadi, nööri või kaabli rulli või vihti kerimiseks ja  pasmaste lugemiseks. Haspli abil kerimismaterjali lõnga vm. käsitsemist nimetatakse **haspeldamiseks**.

## Vaata ka
*viipsik
*räsa
*kerilaud

## Viited

## Välislingid
*
Hakk (viljakoristus)

**Hakk** on püsti asetatud viljavihkude kuhilas põllul. Põhjaeesti murdes nimetati hakki **hakkjalg**, kirderanniku murdes *viisik*.

Enamasti pandi hakkidesse rukist, harvem ka suvivilja.
Kuni 25 rukkivihust laoti koonuskujuline kuhil, mille keskmes oli kolm üksteisele toetuvat vihku (jalavihku). Vihud pandi hakki ladvaga ülespoole. Vihma eest kaitsmiseks pandi kuhja tippu suurem peavihk, tüveosaga ülespoole. Mõnikord jäeti rukkihakk ka katteta. 

Eestis pandi rukist hakkidesse 20. sajandi keskpaigani, mil kasutusele tulid kombainid.

## Vaata ka
* Naber

## Viited

## Välislingid
*Rukkihakid ja -naber foto EPM-is
Abdul Quader Molla

**Abdul Quader Molla** (ka **Abdul Kader Mollah**; bengali keeles আবদুল কাদের মোল্লা}}; 14. august 1948, Amirabad, Faridpuri piirkond, Bangladesh – 12. detsember 2013, Dhaka, Bangladesh) oli Bangladeshi poliitik, kes 2013. aastal mõisteti surma ning hukati sõjakuritegude eest Bangladeshi iseseisvussõjas 1971. aastal, vaatamata ÜRO protestile. Ta oli riigi suurima islamistliku partei Bangladesh Jamaat-e-Islami asepeasekretär. 

Molla oli Bangladeshi ajalehe The Daily Sangram endine tegevtoimetaja ning kandideeris kaks korda ebaõnnestunult Bangladeshi parlamendivalimistel, 1986. ja 1996. aastal, kandideerides Faridpur-4 ringkonnas Jamaat-e-Islami nimekirjas.

5. veebruaril 2013 mõistis Bangladeshi Rahvusvaheline Tribunal ta süüdi viies punktis kuuest, süüdistatuna kuritegudes inimsuse vastu ja sõjakuritegudes. Kohtuotsuse järgi osales Mollah iseseisvussõjas Bangladeshi iseseisvuse vastase paramilitaarse organisatsiooni Al-Badr liikmena 344 tsiviilisiku tapmises ja teistes kuritegudes. Algselt mõisteti talle eluaegne vangistus. Kohtuotsuse tõttu puhkesid Bangladeshis meeleavaldused, kus nõuti kõigile kohtualustele surmanuhtlust. Protestiliikumine levis pealinnast Dhakast ka ülejäänud riiki. Meeleavaldajad nõudsid, et kõik sõjakuritegudes süüdistatud mõistetaks surma ning Jamaat-e-Islami partei keelustataks. Jamaat-e-Islami korraldas riigis vägivaldseid meeleavaldusi enda kaitseks, nõudes oma süüdistatavate ja süüdimõistetud juhtide vabastamist. 17. septembril 2013, pärast muudatust rahvusvahelise tribunali seaduses, mis lubas valitsusel või kaebajal tribunali otsus edasi kaevata, mõistis Bangladeshi ülemkohus Molla süüdi mõrvades ja teistes sõjakuritegudes, mõistes talle eluaegse vangistuse asemel surmanuhtluse. 11. detsembril otsustati ta puua, kuid hukkamine lükati edasi ja Molla poodi 12. detsembril esimese sõjakurjategijana, kes on hukatud kuritegude eest Bangladeshi iseseisvussõjas.

Human Rights Watch on kritiseerinud Molla kohtuotsust, kuna nende hinnangul avaldas Bangladeshi valitsus tribunalile kohatut survet ning seadust muudeti, et seda saaks rakendada tagasiulatuvalt, rikkudes sellega rahvusvahelisi õiglase kohtumõistmise reegleid.

## Viited
Govinda Chandra Dev

**Govinda Chandra Dev** (ka **G.C. Dev**; bengali keeles গোবিন্দ চন্দ্র দেব}}; 1. veebruar 1907 – 26. märts 1971) oli Bangladeshi filosoof, filosoofiaprofessor Dhaka Ülikoolis. Ta tapeti Bangladeshi iseseisvussõja alguses, kui Pakistani armee hukkas süstemaatiliselt Bangladeshi intelligente.

G. C. Dev sündis Govinda Chandra Dev Purakayastha nime all Lauta külas Ida-Bengalis toonases Briti Indias. Tema esivanemad olid Gujaratist pärit brahmiinid. Pärast Devi isa surma kasvatasid teda kohalikud kristlikud misjonärid.

Dev õppis Kolkata Ülikoolis, kus kaitses 1944. aastal doktorikraadi filosoofias väitekirjaga "Reason, intuition and reality". Väitekiri ilmus hiljem raamatuna "Idealism and Progress".

### Filosoofia
G. C. Dev alustas karjääri lektorina Riponi kolledžis Kolkatas. Kui Teise maailmasõja ajal viidi kolledž Kolkatast Dinajpuri nüüdses Bangladeshis, kolis ka Dev Dinajpuri. 1945. aastal kolis kolledž tagasi Kolkatasse, ent Dev jäi Dinajpuri juhtima vastasutatud Surendranathi kolledžit. Juulis 1953 asus ta tööle Dhaka ülikooli filosoofiateaduskonnas. 1963 määrati Dev filosoofiateaduskonna dekaaniks, 1. juulil 1967 sai temast professor. 1960. aastate lõpul õpetas ta külalisprofessorina Wilkes-Barre'i kolledžis USA Pennsylvania osariigis, saades ka seal kiiresti populaarseks. Tema austajad kolledžis asutasid Devi humanistliku filosoofia levitamiseks fondi "The Govinda Dev Foundation for World Brotherhood".

1960. aastatel valiti Dev Pakistani filosoofiakongressi peasekretäriks, selles ametis oli ta surmani 1971. aastal. Dhaka Ülikoolis asutas ta oma humanistliku filosoofia propageerimiseks Filosoofiamaja (Philosophy House), millest sai üks ülikooli kultuurikeskusi.

Eluaegse poissmehena annetas G. C. Dev suure osa oma varast juba eluajal ülikoolile. Annetuste varal rajati 1980. aastal Dhaka Ülikooli filosoofiauuringute keskus (Center for Philosophical Studies). 

## Isiklikku

Devil oli adopteeritud tütar. Tema väimees tapeti koos Deviga.

## Teosed
Govinda Chandra Dev kirjutas sadu artikleid inglise ja bengali keeles nii Bangladeshi kui ka rahvusvahelistes teadusajakirjades. Eluajal ilmus tema sulest seitse raamatut:
* *Idealism and Progress* (1952)
* *Idealism: A New Defence and A New Application* (1958)
* *Amar Jibandarshan (The Philosophy of My Life)* (1960)
* *Aspiration of the Common Man* (1963)
* *The Philosophy of Vivekananda and the Future of Man* (1963)
* *Tattvavidya-sara* (1966)
* *Buddha: the Humanist* (1969).

Veel kaks raamatut ilmusid postuumselt: *Parables of the East* (1984) ja *My American Experience*.

## Viited

## Kirjandus
* Bangalir Dorshan: Prachinkal Theke Somokal by Prof. Dr. Aminul Islam, Dept. of Philosophy, DU, (Maola Brothers, Dhaka, 2002), pp.&nbsp;247–258

## Välislingid
* A tribute to Prof. G.C. Dev
Sardar Fazlul Karim

**Sardar Fazlul Karim** (bengali keeles সরদার ফজলুল করিম}}; 1. mai 1925 Barisal Ida-Bengal (nüüdne Bangladesh) – 15. juuni 2014) oli Bangladeshi filosoof, tõlkija, esseist ja poliitiline aktivist, Dhaka Ülikooli professor.

Enne Bangladeshi iseseisvumist seisis Karim reformimeelse poliitika eest, mistõttu ta pidi olema vangis peaaegu kogu aja, mil Bangladesh kuulus Pakistanile (24 aastat). Ta osales 58-päevases näljastreigis, nõudes vangide inimlikku kohtlemist. Vangina valiti ta Pakistani Põhiseadusassamblee (Constituent Assembly of Pakistan) liikmeks.

Karim on tõlkinud lääne filosoofiat, sealhulgas Platoni, Aristotelese, Jean-Jacques Rousseau ja Friedrich Engelsi teoseid, ning kirjutanud filosoofiaraamatuid, sealhulgas "Bengali filosoofiaentsüklopeedia".

## Viited

## Välislingid
* Heroes in Our Times The Daily Star, 05.01.2011
Huik (etnograafia)

**Huik** (murdes ka: *jänesehuik*) on umbes vaksapikkusest putkevarretükist tehtud puhkpill. Pillist tulev heli meenutab klarneti oma. 

Peale Eesti rahvakultuuri on huik teada ka näiteks Soome ja Norra rahvakultuuris.

## Viited
Hundiõng

**Hundiõng** on endisaegne, enamasti metallist hundipüünis, millel oli neli kiskudega konksu. Hundiõng peideti sööda sisse ja mingil viisil oli see kinnitatud puu või posti külge. 

Hundiõnge kasutati 18. ja 19. sajandil.

## Vaata ka
*hundiaed
*hundiork
*hundisõit
*hundivõrk

## Viited
Sünkroonne ajurünnak

**Sünkroonne ajurünnak** (ingl s*ynchronous brainstorming*) on ajurünnak, mille puhul kasutatakse arvutitehnoloogiat eri paikades asuvate inimeste samal ajal ühendamiseks. Tegemist on ühe elektroonilise ajurünnaku alaliigiga, teine alaliik on asünkroonne ajurünnak. 

Metoodika sõnastas 1940. aastate alguses Alex Faickney Osborn. Üheks printsiibiks on see, et esimeses faasis välditakse igasugust diskussiooni ja kriitikat, sest need takistavad ideede „voolamist“. Teiseks printsiibiks on esmapilgul pööraste ideede toetamine, sest eesmärgiks on nende kvantiteet, mitte kvaliteet. 

## Meetod
Sünkroonne tähendab seda, et see toimub ühes ajaruumis. Kõik arutelus osalejad on korraga ühes jututoas vestluses ja postitavad oma ideid (näiteks virtuaalne klassiruum jm). Suhtlemine toimub samaaegselt, vastupidi asünkroonsele ajurünnakule, mis võib toimuda ka eri aegadel. Kasutajad võivad arendada oma ideid paralleelselt, mis kahandab produtseerimise blokeerimist ja suurendab grupi tootlikkust, mis väljendub grupi poolt genereeritud ideede hulgas. Gallupe ja Cooper leidsid 1993. aastal, et sel meetodil saadud ideed on kvaliteetsemad kui näost näkku meetodil saadud.  

Ajaline piiritletus on üks peamine tunnus, mis eristab sünkroonset ajurünnakut asünkroonsest, kus arutelu võib toimuda mitme päeva või isegi pikema perioodi vältel. Aktiivne periood on tavaliselt 15–30 minuti pikkune, aga see pole range reegel. Ajavahemik määratakse kindlaks grupijuhi poolt, lähtudes lahendatava ülesande eripärast ja keerukusest. 

## Eelised
Sünkroonse ajurünnaku eeliseks on see, et kõigil grupiliikmetel on võimalik oma ideid esitada samal ajal, ilma et peaks ootama seda, kuni eelmine inimene on oma jutu lõpetanud. Ideid saab luua kiiresti ning mugavalt ka kodust lahkumata. Tänu puhvrile, mis hoiab oma idee trükkimise ajal kuni kümmet teiste esitatud ideed kuvatuna ja näitab järgmiseid ideid alles siis, kui oled edastanud oma idee, on võimalik rohkem keskenduda ideede tootmisele, mitte ainult teiste ideede lugemisele. Samuti hoiab võimaluste otsija (ingl *opportunity seeker*) tähelepanu ülesandel, mis on sellise ajurünnaku viisi juures väga oluline ja võimaldab ka produktiivsemat ideede esitamist. Ühtlasi on võimalus osaleda mõnes avatud arutelus ka täiesti anonüümselt. 

## Puudused
Sünkroonse ajurünnaku puuduseks on see, et selle vahendid võivad põhjustada informatsiooni ülekoormuse, kui neid on valesti rakendatud. Kuna tähelepanu tuleb jagada teiste ideede lugemise ja enda omade genereerimise vahel, võib see olla osadele inimestele raskem ülesanne. Teiseks mureks seoses ideede filtreerimisega ajurünnaku sessioonide vältel on see, et ideed, mis edastatakse sessiooni lõpuosas, ei pruugi mõne kasutajani jõuda. Selline olukord võib tekkida siis, kui mõni kasutaja on vähem tootlikum kui teised, kas siis oma trükkimise kiiruselt või inspiratsioonipuuduse tõttu. Ferreira, Antunes ja Herskovic leidsid oma 2011. aastal tehtud uuringus, et võimaluste otsija lisamine sünkroonsesse ajurünnakusse parandas oluliselt grupi üldist sooritust.

## Viited
Heinakäru

**Heinakäru** (ka: **sookäru**) on kahest laiast vitsrattast ja neljakandilisest varbkorvist koosnev kerge käru, mille kõrgus oli kuni 1,5 meetrit. Heinakäru kasutati enamasti sooheinamaalt heinte väljaviimiseks. Sookäru ratas oli valmistatud kahest rööbiti painutatud vastupidavast tammepuu vitsast, mis moodustasid ratta pöia. Pöidade kinnitamiseks löödi kodarate otsa risti sobiva pikkusega ristpuud (*lombid*, ka *lapid*), mile peale vitsad kinni naelutati. Sookäru veeti tavaliselt kahe inimese poolt, kolmas lükkas tagant.

Eestis kasutati heinakäru 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi algul Lääne- ja Kesk-Eestis.

## Viited
Hárslevelű

**"Hárslevelű"** (slovaki keeles **"Lipovina"**, rumeenia keeles **"Frunza de tei"**, saksa keeles **"Lindenblättriger"** ja prantsuse keeles **"Feuille de Tilleul"**; nimi tähendab kõigis keeltes pärnalehte) on Ungari ja Slovakkia valge viinamarjasort. Slovakkias registreeriti sort "Lipovina" nime all 1952. aastal. 

Peamiselt kasvatatakse seda Ungari Tokaj-hegyalja veinipiirkonnas ja Slovakkia Tokaj veinipiirkonnas tokaieri valmistamiseks, vähemal määral ka Somló veinipiirkonnas Ungaris, Rumeenias ja Lõuna-Aafrikas. Ukrainas on "Hárslevelű" (ukraina keeles Харшлевею) all umbes 20 hektarit Krimmis ja Karpaatides, kus sellest valmistatakse tokaisarnaseid veine.

"Hárslevelű" vajab sügavat toitainerikast pinnast, kasvab lopsakalt, ei ole kuigi külma- ega põuakindel ning on vastuvõtlik hallitusele. Marjakobarad on pikad, silindrikujulised ja keskmisest hõredamad, marjad ümarad ja keskmise suurusega.

"Hárslevelű" tüüpiliste maitsete hulgas on pärnamesi, aniis ja vürtsid. Slovaki variandid on vähem aromaatsed, tunda on rohkem mineraalseid toone.

## Sünonüümid
"Hárslevelű" on tuntud ka paljude muude nimede all: "Budai Goher", "Feuille de Tilleul", "Frunza de Tei", "Frunze de Tei", "Gars Levelyu", "Garsh Levelyu", "Garsleveliu", "Garsz Levelju", "Gorsh Levelyu", "Hachat Lovelin", "Harch Levelu", "Harchlevelu", "Hars Levelu", "Hars Levelü", "Hárs Levelű", "Hars Levelyu", "Harslevele", "Hárslevele", "Harst Leveliu", "Harzevelu", "Hosszúnyelű Fehér", "Kerekes", "Kereklevelű", "Lämmerschwanz", "Lämmerschwanz", "Weisser", "Lidenblättriger", "Lindenblätrige", "Lindenblättrige", "Lindenblättriger", "Lindenblütrige", "Lindener", "Lipolist", "Lipolist Biyali", "Lipovina", "Musztafer", "Nöthab", "Tarpai", "Tokai", "Tokay" ja "Vörös".

## Viited
Xenocalamus

***Xenocalamus*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon
Perekonda *Xenocalamus* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Xenocalamus bicolor]]* Günther, 1868
* *[[Xenocalamus mechowii]]* Peters, 1881
* *[[Xenocalamus michellii]]* Müller, 1911
* *[[Xenocalamus sabiensis]]* Broadley, 1971
* *[[Xenocalamus transvaalensis]]* Methuen, 1919.

## Levila
Nad elavad Sahara-taguses Aafrikas.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne AWD-s
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s 
*Sissekanne veebisaidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Xenocalamus]] seisuga 13.12.2013.*
Karussõstar

**Karussõstar** ehk **sõstik** (*Ribes × nidigrolaria*) on sõstraliik, musta sõstra, haralise karusmarja ja karusmarja hübriid. (*Ribes* × *nidigrolaria* = *[[Ribes nigrum]]* × *[[Ribes divaricatum]]* × *[[Ribes uva-crispa]]*). Karussõstart ei tasu sassi ajada ka Eestis kasvava Musta Neegusega mis on ainult musta sõstra ja karusmarja hübriid (*Ribes nigrum* × *Ribes uva-crispa*), erinevalt Mustast Neegusest ei ole karussõstral okkaid.

Hübriid on saadud teadaolevalt Saksamaal, maailmas tuntakse teda nimega Josta, milles on ühendatud saksakeelsete sõnade *Johannesbeere* ('sõstar') ja *Stachelbeere* ('karusmari') algusosad.
Omadusi on taim pärinud mõlemalt ristlusvanemalt: lehed meenutavad karusmarja lehti, kuid on suuremad; okasteta, nagu sõstar; võrsed sarnanevad musta sõstra võrsetega; paljundada saab nagu musta sõstart; viljad on vahepealse suurusega, hapukad, valminult mustad.

## Sordid
Levinumad sordid on 'Josta' ja 'Kroma'.
*'Jocheline'  H. Murawski 
*'Jogranda' R. Bauer
*'Josta' R. Bauer 
*'Jostine' R. Bauer
*'Rikö'  - Ungari sort. 

## Viited

## Välislingid
Vibuhäll

**Vibuhäll** on häll, mille kereks on kas vitsvõrule või raamile tõmmatud riie, õhukesest lauast ovaalne nõu, piklik peergkorv või laudkast. 

## Paigaldus
Eesti alal rippus vibuhäll talutoas ema magamisaseme juures lakke kinnitatud umbes 3 m pikkuse kasepuust lati (nimetati vibu,võru murdes*nõder*) küljes. Tööajal kiikus imik heinamaal või põllul vibuhällis, mis paigaldati kohapeal, ka puuoksa külge. 

## Kasutamine
Kask sobis vibuks tema painduvuse ja sitkuse tõttu. Hälli ülemiste nurkade külge kinnitati neli nööri, millega see vibu otsa riputati. Kasest vibu jämedus valiti nii, et häll õõtsuks sobival kõrgusel. Vibu ots pisteti lae ja tala vahele ning toetati keskosas lakke kinnitatud konksule või kinnitati nööriga rippuma aampalgi külge. Hälli alumises servas oli põrandani nöör, mille otsa oli seotud kepp. Kui jalaga kepile vajutada, hakkas häll kiikuma ning ema sai käsi kasutada muu töö tegemiseks.

Hälli otsad olid kergelt kaarja kujuga. Hälli tõsteti kaare- või südamekujuliste avauste abil, mis olid lõigatud otsalaudade servadesse. 

## Vaata ka
*jalashäll

## Viited

## Välislingid
* Vibuhäll, Eesti Rahva Muuseum
* https://www.folklore.ee/era/nt/PF5/5Kasema.htm, Setu hällitused... Maarja Kasema