open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zhuk-klassi patrullkaater

**Zhuk-klassi patrullkaater** (vene keeles tuntud kui Projekt 1400 *Grif*) on Nõukogude Liidus ja hiljem Venemaal valmistatud kerge patrullkaater, mis on kasutatav piirivalve või rannavalve funktsioonides.

## Kirjeldus
Kaater on alumiiniumkerega ja kiirekäiguline. Maksimumkiirus on 30 sõlme, ökonoomne kiirus 15 sõlme. Sõidukaugus 1100 meremiili, autonoomsus 5 ööpäeva. Relvastuseks 1 või 2 kuulipildujatorni 12,7&nbsp;mm paariskuulipildujatega NSV, algul ka 14,5&nbsp;mm paariskuulipildujad kilbiga lafetiga. Samuti on varustuses helgiheitjad.

Meeskonna suurus on sõltuvalt relvastusest ja ülesandest 6–9 liiget, neist 1 ohvitser ja 2 vanemallohvitseri.

### Variandid:
* 1400 – 1 × 2–14,5&nbsp;mm kuulipildujalafetiga 2M-7 vööris. 
* 1400A – relvastamata.
* 1400E – 2 × 2–14,5&nbsp;mm kuuipildujalafettidega 2M-7 vööris ja ahtris.
* 1400M – 1 × 2–12,7&nbsp;mm kuulipildujatorniga Utes (NSV) vööris, võimsamate mootoritega.
* 1400ME – 2 × 2–12,7&nbsp;mm kuulipildujatornidega Utes vööris ja ahtris, võimsamate mootoritega.

## Ajalugu
Kaatrit hakati Nõukogude Liidus valmistama 1969. aastal. Kokku on toodetud umbes 300 seda tüüpi alust, mis on osaliselt kasutusel ka tänapäeval. Neid on veel kasutusel ligikaudu 15 muuski riigis, kuhu Nõukogude Liit neid eksportis. Ekspordiks toodeti kokku u 100 kaatrit. Kaatrit tootsid laevatehased Leningradis ja Feodossias. Tootmine lõpetati hiljemalt 1996.

Grifid on sattunud lahingutegevusse Lahesõjas, operatsioonil Iraagi Vabadus ja Gruusia sõjas, kus neid on uputatud õhuründevahendite või teise laeva poolt kokku 7 ja pääsenud on 1.

## Grif Eesti mereväes
Eesti mereväe käsutuses oli 1990. aastate algul kaks Grif-tüüpi kaatrit. Need võeti Kaitsealgatuskeskuse eestvõttel 8. juunil 1992 jäägrikompanii poolt Miidurannas jõuga ära firmalt Favora, mis ütluste kohaselt pidanuks saama nende edasimüügist (kuulu järgi Liibüasse?) 5 miljonit USA dollarit. Kaatrid pukseeriti minema ja jäid Kaitseliidu kasutusse – üks seisis Pärnus, teine Haapsalus. Nimedeks ristiti Edgar ja Erika (tuntud poliitiku ja tuntud olümpiavõitja eesnime järgi). Kuna Kaitseliidu malevatel ja Kaitsealgatuskeskusel ressursid kaatrite ülalpidamiseks praktiliselt puudusid, alused enamasti seisid ja ka amortiseerusid. 

14. juunil 1994 anti kaatrid vabariigi valitsuse korraldusega üle Eesti mereväele. Kaatrid pukseeriti Miinisadamasse, kus said nimedeks Grif ja Leopard. Üks kaatritest seati sõidukorda, kuna teine jäi pigem varuosadeks. 25. mail 2001 arvati mõlemad amortisatsiooni tõttu kasutusest välja. Grif kingiti Eesti Meremuuseumile, Leopard lammutati. Grif on kaldale tõstetuna eksponaat Meremuuseumi Lennusadamas.

## Välislingid

* Zhuk class (*inglise keeles*)
Aive Mandel

**Aive Mandel** (sündinud 20. juunil 1985 Tartus) on eesti keeleteadlane, keeleõpetaja ja tõlkija.

## Haridus
Ta lõpetas 2009. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe lähiajaloo alal (bakalaureusetöö "Kirjanduse sovetiseerimine Eesti NSV-s aastatel 1944–1954 loominguliste komandeeringute näitel"), 2017. aastal bakalaureuseõppe eesti ja soome-ugri keeleteaduse alal (bakalaureusetöö "Komitatiivi funktsioonid eesti kirjakeeles 18. sajandist tänapäevani") ning 2021. aastal sama eriala magistriõppe (magistritöö "Eesti, soome ja läti keele jaatava väitlause sõnajärg").

## Töökäik
Alates 1. jaanuarist 2020 töötab ta Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna eesti ja üldkeeleteaduse instituudi rakenduslingvistika osakonnas.

## Tõlked
Ta on tõlkinud läti keelest Inga Gaile raamatu "Klaas" (Tallinn: Kultuurileht, 2018; Loomingu Raamatukogu 12–14).

## Viited

## Välislingid
*
Rožõštše

**Rožõštše** (ukraina Рожище, poola Rożyszcze) on linn Ukrainas Volõõnia oblastis, Rožõštše rajooni halduskeskus. Rožõštše asub Lutskist umbes 19 km põhjas.

Rožõštšet on esmamainitud 1377. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1567. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rožõštše elanikest ukrainlasi 97,81%, venelasi 1,54%, valgevenelasi 0,29% ja poolakaid 0,16%.

## Viited
Vitali Zahhartšenko

**Vitali Zahhartšenko** (ukraina keeles Віталій Юрійович Захарченко, sündinud 20. jaanuaril 1963 Kostjantõnivkas) on Ukraina poliitik ja endine siseminister.
Oona Orpana

**Oona Orpana** (sündinud 21. jaanuaril 2001 Haminas) on soome tennisist.

Tema parim koht WTA edetabelis on 479 (3. veebruaril 2020).

Soome Fed Cupi võistkonnas on ta võitude-kaotuste suhe Fed Cupi karikavõistlustel 7-7.

2019. aastal valiti ta Soome aasta naistennisistiks.
Nugisäga

**Nugisäga** (*Vandellia*) on kalade perekond sugukonnast *[[Trichomycteridae]]* sägaliste seltsis.

Perekonda kuuluvad liigid on hematofaagsed parasiidid. Nad on levinud Lõuna-Ameerika jõgedes.

## Liigid
**Vandellia beccarii* – guajaana nugisäga 
**Vandellia cirrhosa* – kandiru
**Vandellia sanguinea* – kaan-nugisäga

## Välislingid
*
Vasko Simoniti

**Vasko Simoniti** (sündinud 23. märtsil 1951 Ljubljanas) on Sloveenia ajaloolane ja poliitik, erakonna Sloveenia Demokraatliku Partei liige. Ta oli aastatel 2004–2008 Sloveenia kultuuriminister. Ta sai 13. märtsil 2020 uuesti Sloveenia kultuuriministriks ja oli selles ametis kuni 1. juunini 2022.

Ta lõpetas 1988. aastal Ljubljana ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloolasena, aastal 1989 kaitses ta samas doktorikraadi. Ta asus ülikoolis õpetama Kagu-Euroopa varajase moodsa perioodi ajalugu. Ajaloolasena pühendus ta peamiselt Sloveenia maade ajaloole varases uusaja perioodil, eriti Sloveenia maade ja Ottomani impeeriumi suhetele. Ta on kirjutanud ka ajalooteaduste metoodika ja epistemoloogia probleemidest.

2000. aasta Sloveenia parlamendivalimistel kandideeris ta, kuid edutult. 3. detsembrist 2004 kuni 21. novembrini 2008 oli ta Sloveenia kultuuriminister Janez Janša esimeses valitsuses. 13. märtsist 2020 kuni 1. juunini 2022 oli ta Sloveenia kultuuriminister Janez Janša kolmandas valitsuses.

## Isiklikku
Ta on abielus teleajakirjanik Alenka Zor Simonitiga. Tema isa oli sloveenia helilooja ja dirigent Rado Simoniti (1941–1981), vend on diplomaat Iztok Simoniti.
Kukeseene kuulamise kunst

"**Kukeseene kuulamise kunst**: läänemeresoome elutunnet otsimas" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2017 ilmunud raamat.

Raamatu tutvustus:Läänemeresoome elutunne on otsekui kauge ja salapärane saar tänapäeva maailmas, omamoodi vastupanuliikumine kõigele sellele, mille poole nügib inimest kaasaegne elu. On üks suur küsimus, millele otsime vastust: kas sellel saarel on varjul minevik või hoopis tulevik? Kas eestlased on veel hingelt läänemeresoomlased?

Läänemeresoome elutunnet kehastab oivaliselt kukeseen. Kukeseen on üks neid salapäraseid seeni, mida ei ole siiani õnnestunud kultiveerida. Ta kasvab üksnes vabas looduses. See isepäine seen on keeldunud metsast välja tulemast, kuigi enam kui sada aastat on püütud talle selgeks teha, et elu põllul on palju parem kui elu metsas. Mõnda natuuri lihtsalt ei õnnestu tsiviliseerida, putkesta palju tahad.
Välgi metsad

**Välgi metsad** on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita kirjastus, mis avaldab tema enda raamatuid.

## Ilmunud teosed

* "Lingvistiline mets: tsibihärblase paradigma. Teadvuse kiirendi" Valdur Mikita. 2013
* "Lindvistika ehk metsa see lingvistika" Valdur Mikita. 2015
* "Metsik lingvistika: sosinaid kartulikummardajate külast" Valdur Mikita. 2016
* "Kukeseene kuulamise kunst" Valdur Mikita. 2017
* "Eesti looduse kannatuste aastad. Manifest Eesti metsale, kirja pandud iseenda jaoks 2018. aasta suvel ja sügisel, aga kardetavasti sai see natuke liiga sünge" Valdur Mikita. 2018
* "Mikita keeleaabits. Põliskeele omailm" Valdur Mikita. 2019
Berestetško

**Berestetško** (ukraina Берестечко, poola Beresteczko) on linn Ukrainas Volõõnia oblastis Gorohhivi rajoonis. Berestetško asub Stõri jõe vasakul kaldal, Lutskist umbes 46 km lõunaedelas.

Berestetškot on esmamainitud 1445. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1547. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Berestetško elanikest ukrainlasi 97,32% ja venelasi 1,88%.

## Viited
Leede

**Leede** võib tähendada:
* veest väljaulatuv liivaseljandik ranna lähedal; leetseljak
*toitainevaene valkjashall mullakiht ning sellise mullaga maa
Kameeleonsäga

**Kameeleonsäga** (*Acrochordonichthys*) on kalade perekond sugukonnast *[[Akysidae]]* sägaliste seltsis.

Perekonda kuuluvad liigid on levinud peamiselt Kagu-Aasias. Mitu liiki esinevad ainult Borneo jõgedes.

## Liigid
**Acrochordonichthys chamaeleon* – kapuasi kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys falcifer* – käänuim-kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys guttatus* – tähniline kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys gyrinus* – sirpuim-kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys ischnosoma* – kiitsakas kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys mahakamensis* – mahakami kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys pachyderma* – borneo kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys rugosus* – kare kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys septentrionalis* – põhja-kameeleonsäga 
**Acrochordonichthys strigosus* – sale kameeleonsäga

## Välislingid
*
Kärnsäga

**Kärnsäga** (*Pseudobagarius*) on kalade perekond sugukonnast *[[Akysidae]]* sägaliste seltsis.

Perekonda kuuluvad liigid on levinud peamiselt Kagu-Aasias, sealhulgas Borneol, Kambodžas, Hiinas, Laoses, Tais ja Vietnamis.

## Liigid
**Pseudobagarius alfredi* – alfredi kärnsäga 
**Pseudobagarius baramensis* – barami kärnsäga 
**Pseudobagarius filifer* – niituim-kärnsäga 
**Pseudobagarius fuscus* – tõmmu kärnsäga 
**Pseudobagarius hardmani* – hardmani kärnsäga 
**Pseudobagarius inermis* – kärestiku-kärnsäga 
**Pseudobagarius leucorhynchus* – valgekoon-kärnsäga 
**Pseudobagarius macronemus* – poisur-kärnsäga 
**Pseudobagarius meridionalis* – lõuna-kärnsäga 
**Pseudobagarius nitidus* – kena kärnsäga 
**Pseudobagarius pseudobagarius*; indoneesia kärnsäga 
**Pseudobagarius similis* – vietnami kärnsäga 
**Pseudobagarius sinensis* – hiina kärnsäga 
**Pseudobagarius subtilis* – sale kärnsäga

## Välislingid
*
Nugade peal

**Nugade peal** on 2019. aasta Ameerika müsteeriumifilm, mille kirjutaja ja režissöör on Rian Johnson ning produtsendid Johnson ja Ram Bergman. Nüüdisaegne mõrvamüsteerium jälgib kuidas perekonna kokkusaamine läheb allamäge. Pärast majahärra surma hakkab kaptendetektiiv seda mõrva uurima. Filmis on esindatud näitlejad: Daniel Craig, Chris Evans, Ana de Armas, Jamie Lee Curtis, Michael Shannon, Don Johnson, Toni Collette, Lakeith Stanfield, Katherine Langford, Jaeden Martell ja Christopher Plummer. 

Film esilinastus 2019. aasta 7. septembril Toronto rahvusvahelisel filmifestivalil ja Lionsgate avaldas selle Ameerika Ühendriikides kinodesse 27. novembril 2019. Film pälvis kõrge tunnustuse, eriti selle stsenaariumi, lavastamise ja näitlemise eest. See film teenis kogu maailmas 312 miljonit dollarit 40 miljoni dollari suuruse eelarvega. 77. Kuldgloobuse galal sai film kolm nominatsiooni muusikali või komöödia kategoorias: parim film, parim meesnäitleja Craig'i eest ja parima naisnäitleja de Armas'i eest. See pälvis ka parima originaalse stsenaariumi nominatsioonid 73. Briti Akadeemia filmiauhindadel ja 92. Oscarite galal. Ameerika Filmiinstituut ja riiklik kogu valisid selle ka USA 2019. aasta kümne parima filmi hulka. 

Lionsgate teatas 2020. aasta veebruaris, et kaalutakse filmile järge.  

## Viited
2009. aasta pretendentide matš males

**2009. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlipretendentide matš** (inglise keeles *Challenger’s Match 2009 of the World Chess Championship*) oli males 2009. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlipretendentide matš. 

16.–28. veebruaril 2009 Sofias peetud pretendentide matš (kavandatud 8-partiilisena) 2006. aastal MM-tiitlimatši Vladimir Kramnikule kaotanud ja seetõttu 2007. aastal Méxicos peetud MM-turniirile mittepääsenud 33-aastase bulgaarlase Veselin Topalovi ja 2007. aastal maailma karikaturniiri võitnud 34-aastase Ameerika Ühendriikide maletaja Gata Kamsky vahel lõppes tulemusega **4½:2½** Topalovi kasuks. Topalov sai õiguse kohtuda aprillis 2010 Sofias alanud tiitlimatšis valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga.

Matsi auhinnafondi moodustas 250 000 USA dollarit, mis jagati võrdselt pretendentide vahel.

Topalovi–Kramsky matš mängiti Rahvuslikus Kultuuripalees. Matši kohtunikena tegutsesid rahvusvahelised arbiitrid Ignatius Leong (Singapur) ja Ašot Vardapetjan (Armeenia). Matši järelevalvet teostas rahvusvaheline arbiiter Hal Bond (Kanada). Matši organiseerimiskomitee esimeheks oli Bulgaaria peaminister Sergej Stanišev.

Mängiti ajakontrolliga kaks tundi 40 käigule, seejärel üks tund järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta alates 61. käigust.

## Vaata ka
*2005. aasta FIDE MM-turniir
*2006. aasta MM-tiitlimatš males
*2007. aasta MM-turniir males
*2008. aasta MM-tiitlimatš males
*2010. aasta MM-tiitlimatš males

## Välislingid

*Matši koduleht
*Open Letters From Bill Goichberg, Susan Polgar and Gata Kamsky. chessdom.com, 8. november 2008
*Bulgaria ready to host the match Kamsky – Topalov (update and official letter). chessdom.com, 11. november 2008 
*Kamsky agrees to play with Topalov in Sofia. chessdom.com, 18. november 2008
*Kamsky–Topalov 2009. chessdom.com, 24. november 2008
2007. aasta MM-turniir males

**2007. aasta male maailmameistrivõistluste turniir** (inglise keeles *World Chess Championship Tournament 2007*) oli 2007. aastal Méxicos peetud male MM-võistluste kaheringiline ringsüsteemis mängitav turniir. 

Turniiri võitis ja uueks maailmameistriks tuli Indiat esindav 37-aastane suurmeister Viswanathan Anand, kes edestas punktiga Venemaa maletajat Vladimir Kramnikut ja Iisraeli maletajat Boris Gelfandit.

2007. aasta MM-turniir peeti 13.–29. septembril 2007 Méxicos. Osavõtjaid oli kaheksa. Turniir kuulus 21. kategooriasse. Peakohtunikuna tegutses rahvusvaheline arbiiter Antonio Bento Brasiiliast.

## Reglement
Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga kaks tundi 40 käigule, seejärel üks tund järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

## Osavõtjate kvalifitseerumine


¹) Esialgsete kavade kohaselt pidi 2005. aasta FIDE MM-turniiri võitnud Veselin Topalov samuti kvalifitseeruma 2007. aasta MM-turniirile, kuid 2006. aastal MM-tiitlimatši eel sõlmitud lepingu kohaselt matši kaotaja ei pääsenud 2007. aasta MM-turniirile. Küll aga anti Topalovile kompensatsiooniks võimalus mängida 2009. aastal pretendentide matš õigusele kohtuda maailmameistriga

## Turniiri lõpptulemus


¹) Kramnikul oli Gelfandiga võrreldes parem Bergeri koefitsient

## Vaata ka
*2006. aasta MM-tiitlimatš males
*2007. aasta pretendentide turniir
*2008. aasta MM-tiitlimatš males
*2009. aasta pretendentide matš males

## Välislingid
*World Chess Championship Mexico 2007. chess-results.com
Kostopil

**Kostopil** (ukraina Костопіль, poola Kostopol) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Kostopili rajooni halduskeskus. Kostopil asub Rivnest umbes 33 km põhjakirdes.

Kostopil sai linnaõigused 1783. aastal. Aastatel 1920–1939 oli Kostopil Poola koosseisus. Kostopil sai linnaõigused 1. jaanuaril 1923. 1939. aasta septembris hõivas linna Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti linn Ukraina NSV osana Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa okupatsioon kestis linnas 1. juulist 1941 kuni 14. jaanuarini 1944.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kostopili elanikest ukrainlasi 96,21%, venelasi 2,76%, valgevenelasi 0,41%, poolakaid 0,37% ja sakslasi 0,04%.

## Viited
Eduard Dubov

**Eduard Lvovitš Dubov** (vene keeles Эдуард Львович Дубов; 27. aprill 1938 – 27. aprill 2019 Moskva) oli vene malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter. 

Matemaatiku haridusega Dubov sai Nõukogude Liidus tuntuks reitingute süsteemi väljatöötajana males. Tegutses ka malekohtunikuna ja malefunktsionäärina. Dubov oli Moskva Maleföderatsiooni esimees. Paljudel malevõistlustel oli ta peakohtunik (viimaseid suuremaid turniire oli 2011. aastal Venemaa meistrivõistluste superfinaal). 

Tema lapselaps Daniil Dubov on malesuurmeister.

## Tunnustus
*2008 – FIDE auliige

## Välislingid
*Эдуард Дубов. ruchess.ru
Vladimir Dvorkovitš

**Vladimir Jakovlevitš Dvorkovitš** (vene keeles Владимир Яковлевич Дворкович; 30. detsember 1937 Taganrog – 29. juuni 2005 Moskva) oli Venemaa malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter. 

Dvorkovitš lõpetas 1960. aastal Taganrogi Pedagoogilise Instituudi füüsika-matemaatikateaduskonna. Sai tuntuks maletegelasena. Aastatel 1982–1984 oli ta NSV Liidu Maleföderatsiooni vastutav sekretär. Ta on kuulunud maailmameister Garri Kasparovi treenerimeeskonda. Tegutses peakohtunikuna paljudel malevõistlustel. Esines raadiojaama Ehho Moskvõ eetris maleeksperdina.

Taganrogis peetakse 2006. aastast Vladimir Dvorkovitši mälestusturniiri.

## Isiklikku
Tema poeg Arkadi Dvorkovitš on Venemaa riigi- ja maletegelane, FIDE president 2018. aastast.
Jänespüks Jojo

**"Jänespüks Jojo"** on 2019. aasta Ameerika Ühendriikide komöödia-draamafilm, mille stsenarist ja režissöör on Taika Waititi. Film põhineb Christine Leunensi raamatul "Vangistatud taevas".  

Roman Griffin Davis kujutab nimitegelast, Hitleri noorteorganisatsiooni liiget Johannes Jojo Betzlerit, kes saab teada, et tema ema (Scarlett Johansson) peidab nende pööningul juudi tüdrukut (Thomasin McKenzie). Selle tagajärjel peab ta kahtlema oma uskumustes, tegeldes samal ajal oma kujutletava sõbra, Adolf Hitleri (Taika Waititi) väljamõeldud versiooniga, kellel on koomiline seisukoht kogu sõjast. Filmis mängivad veel Rebel Wilson, Stephen Merchant, Alfie Allen ja Sam Rockwell. 

## Osatäitjad

* Roman Griffin Davis – Jojo, noor saksa poiss, kes kuulub Hitlerjugendisse 
* Thomasin McKenzie – Elsa, juudi tüdruk, keda Rosie oma kodus peidab 
* Taika Waititi – Adolf, Jojo kujuteldav sõber Adolf Hitleri järgi 
* Rebel Wilson – Fräulein Rahmina, Hitlerjugendi noortelaagri jõhker instruktor 
* Stephen Merchant – Deertz, Gestapo agent 
* Alfie Allen – Finkelina, kapten Klenzendorfi parem käsi 
* Sam Rockwell – kapten Klenzendorf, sõjaväeohvitser, kes juhib Hitlerjugendi noortelaagrit 
* Scarlett Johansson – Rosie, Jojo ema, kes on salaja natsismivastane 
* Archie Yates – Yorki, Jojo parim sõber ja Hitlerjugendi liige

## Viited
Eesti looduse kannatuste aastad

"**Eesti looduse kannatuste aastad**. Manifest Eesti metsale, kirja pandud iseenda jaoks 2018. aasta suvel ja sügisel, aga kardetavasti sai see natuke liiga sünge" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2018 ilmunud raamat.

Raamatu tutvustus:“**Eesti looduse kannatuse aastad**” on ühe põlvkonna manifest Eesti metsale. Loodan, et nii süngetes toonides ei ole enam tulevikus vaja Eesti loodusest kirjutada. Eestis on rikkumata metsi alles 2%, rikkumata soid umbes 5%. XX sajand hävitas Eesti looduse.

Mis põhjustas sellise katastroofi, mida me praegu rahvana sügavalt läbi elame? Eestlasi iseloomustab teiste XX sajandil peetud sõdade kõrval kolm isemoodi sõda: soodesõda, fosforiidisõda ja metsasõda. Need ütlevad ilmselt midagi olulist ka eestlaste ilmavaate ja elutunnetuse kohta. Lisaks oleme vähem kui saja aasta jooksul kaotanud (või kohe kaotamas) kolm eestlasi maarahvaks vorminud identiteeti: rannarahva, talurahva ja metsarahva oma.

See raamat on läänemeresoomlase viimane karje uue maailmakorra künnisel. Minu meelest peaksime tegema kahte asja – säilitama indiaanlase väärikuse ja minema oma kavatsustes lõpuni. Mis kavatsused need täpsemalt on, sellele küsimusele otsime raamatus vastust.

## Välislingid
* Hasso Krull "Holokaust Eesti moodi. Valdur Mikita võitlev animism" Vikerkaar, Oktoober 2019
* Rutt Ernits "Valdur Mikita uuest teosest: õnn oleks sellist raamatut mitte kunagi enam kirjutada" ERR, 13. detsember 2018
Teoreem (Mikita)

"**Teoreem**" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2011 ilmunud raamat. Raamat koondab kahte novelli - "Jänesekapsa teoreem" ja "Nõia teoreem".

Raamatu tutvustus:Raamat koosneb kahest ebatavalisest novellist, mis pajatavad haarava loo inimese rännakutest ja eksirännakutest. Novellidel on seikluslik süžee, mis põimib omavahel zen-filosoofiat ja eriskummalist huumorit, suuri küsimusi ja salapäraseid maastikke, kosmilist erootikat ja ränduri müstilisi kogemusi. Kas teoreem on lahenduv? Alla 16 aasta ei ole soovitatav.
Andri Kljujev

**Andri Kljujev** (ukraina keeles Андрій Петрович Клюєв, vene keeles Андрей Петрович Клюев; sündinud 12. augustil 1964 Donetskis) on Ukraina poliitik ja ettevõtja.

## Elulugu
Ukraina ajakiri Korrespondent nimetas ta 2011. aastal mõjukuselt 7. inimeseks riigis.

Aastail 2012–2014 juhtis ta Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu. Seejärel juhtis ta 2014. aastal lühikest aega Ukraina presidendi administratsiooni.

Tema vend on samuti poliitik ja ettevõtja.

## Viited
Fred Jüssi. Olemise ilu

**"Fred Jüssi. Olemise ilu"** on Taska Filmi ja Jaan Tootseni toodetud film (2020), kus "peategelane" on Eesti loodus. Filmi ainuke osatäitja on Fred Jüssi.

Film pälvis Eestis väga positiivse tunnustuse ja tõusis teisel linastusnädalal tolle aja vaadatuimaks filmiks kinodes. 

Filmi toetasid: Eesti Filmi Instituut, Eesti Kultuurkapital, Armin Karu, LHV Pank, Viru Filmifond, Tartu Filmifond, Tartu Loomemajanduskeskus, Elisa ja TV3.

Filmi tutvustus:Fred Jüssi on loodusfilosoof, kes seistes looduse ja kultuuri ristteel on sügavalt läbi tunnetanud inimeseks olemise põhiküsimused. Praeguses maailmas räägitakse nii palju edukusest ja töörabamisest. See film on viljakast mittemidagitegemisest. Laiskuse ja jõudeelu kiituseks. Hümn aeglasele elule. Kulgedes mööda looduse salaradu, vaadates tundide kaupa rändavaid pilvi ja vajudes lõkkesuitsu magusasse embusse, jäävad meist kaugele maha linnakära ja majanduskasv. Nagu mõtiskleb loodusfilosoof Fred Jüssi: vahel peab olema laisk ja patune, olles iseendaga.

## Välislingid
* Olev Remsu "Arvustus. Julgus olla sina ise" ERR, 13. jaanuar 2020
* Eliisa Pass "„Fred Jüssi. Olemise ilu”. Teejuht looduse kaudu iseendani" Eesti Ekspress, 19. jaanuar 2020
* Tõnu Õnnepalu "Fredi evangeelium" Sirp, 17. jaanuar 2020
Sankt Anton im Montafon

**Sankt Anton im Montafon** on linn Montafoni orus Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.

See on populaarne suusakeskus ja enamus rahvastikust elatub turismist.

## Viited
Abdrezjakovo

**Abdrezjakovo** (Abdrezjak) on küla Baškiirias Kigi rajoonis.

Küla külje all oli 20. sajandi algusest peale ka Eestist väljarännanute külake.

Sellest külast on pärit Nelli Abašina-Melts.

## Viited
Mikita keeleaabits

"**Mikita keeleaabits**. Põliskeele omailm" on eesti kirjaniku ja semiootiku Valdur Mikita 2019. aastal ilmunud raamat.

Raamatu tutvustus:2019. aasta on rahvusvaheline põliskeelte aasta ja lisaks ka eesti keele aasta. See raamat jutustab eesti keele omailmast, mis on põnev, salapärane ja ennekõike väga ilus. Keel on eesti rahva kõige suurem ja kõige vanem ühislooming. Pole kahtlust, et eesti keel kuulub maailma kõige elujõulisemate keelte hulka.

Siin raamatus on juttu põliskeelest ja keelemüütidest, keelemängudest ja maagilisest sõnast ning sünesteetide hämmastavast maailmast. Inimene võib lõpetada kooli ja mitte osata õigesti kirjutada, kuid südamevaluks pole põhjust: keeleline andekus ja õigekirjaoskus ongi erinevad asjad. Loovus ja isikupärane keeletunnetus on olulisem kui õigekiri.

See, kes tunneb eesti keele sõnade maitset, ei peagi teadma millise, sõna ette tuleb panna koma!
Omakultuurist ja oma kultuurist

"**Omakultuurist ja oma kultuurist**" on Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia juubeliks (2017) valminud raamat. Selle autorid on Madis Arukask, Anzori Barkalaja, Ave Matsin, Virgo Sillamaa, Jim Ashilevi, Valle-Sten Maiste ja Valdur Mikita.

Raamatu tutvustus:TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia juubeliks valminud raamat, mis on keskendunud mõiste "omakultuur" ümber, proovimata seda defineerida ega selgitada. Autorid, kes omakultuurset ja oma kultuurset mõtet jagavad on Madis Arukask, Anzori Barkalaja, Ave Matsin, Virgo Sillamaa, Jim Ashilevi, Valle-Sten Maiste ja Valdur Mikita.

Raamatu kujundaja on Epp Barkalaja ja kujunduses on kasutatud TÜ Viljandi kultuuriakadeemia vilistlase Monika Hindi loomislaulu ainetel loodud gobelääni motiive. Raamat on trükitud 100% taaskasutatud paberile.

## Tehnilised andmed
Ilmunud: 2017

Lehti: 104

Formaat: 245x175x13 (mm)

Kirjastus: Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia

## Välislingid
* "Viljandi kultuuriakadeemia esitleb juubelikogumikku „Omakultuurist ja oma kultuurist“" Tartu Ülikooli Viljanfi Kultuuriakadeemia, 03. mai 2017
Linda (Baškiiria)

**Linda** on küla Baškortostanis Alšejevski rajoonis, Davlekanovo rajooni piiri lähedal. 

Küla on olnud asustatud eesti väljarändajate poolt 20. sajandi esimesel poolel.

## Viited
Balti Assamblee kunstipreemia

**Balti Assamblee kunstipreemia** on rahvusvaheline kunstipreemia, mis on üks Balti Assamblee kolmest kultuuripreemiast. Preemia asutati 1994. aastal.

## Laureaadid

* 1994 – Eimuntas Nekrošius (Leedu)
* 1995 – Peeter Mudist (Eesti)
* 1996 – Pēteris Vasks (Läti)
* 1997 – Gidon Kremer (Läti)
* 1998 – Erkki-Sven Tüür (Eesti)
* 1999 – Mindaugas Baužys (Leedu)
* 2000 – Veljo Tormis (Eesti)
* 2001 – Ilmārs Blumbergs (Läti)
* 2002 – Biruta Baumane (Leedu)
* 2003 – Jaan Toomik (Eesti)
* 2004 – Mindaugas Navakas (Leedu)
* 2005 – Vilniuse Keelpillikvartett (Leedu)
* 2006 – Andres Tali (Eesti)
* 2007 – Silvija Radzobe (Läti)
* 2008 – Petras Vyšniauskas (Leedu)
* 2009 – Marko Mäetamm (Eesti)
* 2010 – Antanas Žukauskas (Leedu)
* 2011 – Andris Nelsons (Läti)
* 2012 – Visible Solutions LLC (Eesti)

* 2013 – Peeter Vähi (Eesti)
* 2014 – Alvis Hermanis (Läti)
* 2015 – Modestas Pitrėnas (Leedu)
* 2016 – Kristijonas Vildžiūnas (Leedu)
* 2017 – Laima Slava (Läti)
* 2018 – Jurgita Dronina (Leedu)
* 2019 – Normunds Šnē (Läti)
*2020 – Kristīne Briede (Läti), Audrius Stonys (Leedu)
*2021 – Ginta Gerharde-Upeniece (Läti)
*2022 – Šarūnas Sauka (Leedu)
*2023 – Peeter Laurits (Eesti)
*2024 – Dāvis Sīmanis (Läti)
## Vaata ka

* Balti Assamblee kultuuripreemiad
* Balti Assamblee kirjanduspreemia
* Balti Assamblee teaduspreemia

## Viited
Tschagguns

**Tschagguns** on vald ja küla Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas Montafoni orus. Tschaggunsis saab suusatada oma suusakeskuses nimega Golm. Tschaggunsis saab matkata, sõita maastikujalgrattaga, teha talisporti ja palju muud. Gauertal on org Tschaggunsis Mittagspitze ja Golmi vahel. See on kuulus "3 Türme" poolest, mis tähendab 3 torni.

## Paigast pärit isikud

* Werner Bleiner (* 1946), mäesuusataja
* Christian Orlainsky (* 1962), mäesuusataja

## Paigaga seotud isikud

* Georg Friedrich Haas (* 1953), helilooja, kasvas Tschaggunsis üles

## Aukodanik

* Arnold Durig (1872-1961), füsioloog

## Viited
Rajamustrid

"**Rajamustrid**" on eesti zooloogi, loodusfotograafi ja looduse populariseerija Fred Jüssi 2017 ilmunud raamat.

Raamat tutvustus:Teeliste rajad ühendavad, lahutavad, tekitavad mustreid. Lõpuks rohtuvad, jättes nähtamatu jälje. Teerajal on omadus teelisele õpetada minevikust oleviku kaudu ulatuda ka tulevikku.

## Tehnilised andmed
Ilmunud: 2017

Lehti: 96

Formaat: 236x205x11 (mm)

Kirjastus: Pilgrim
Judita Vaičiūnaitė

**Viktorija Judita Vaičiūnaitė** (12. juuli 1937 Kaunas – 11. veebruar 2001 Vilnius) oli leedu kirjanik ja tõlkija.

## Elukäik
Tema isa Viktoras Vaičiūnas oli psühhiaater, ema halastajaõde. Esimesed 17 eluaastat elas ta Kaunases, pärast isa surma kolis perekond Vilniusse, kus elasid isa vennad: luuletaja ja näitekirjanik Petras Vaičiūnas ning pastor Juozas Vaičiūnas.

Judita Vaičiūnaitė lõpetas 1959. aastal Vilniuse Riikliku Ülikooli ajaloo- ja filoloogiateaduskonna, kus õppis leedu keelt ja kirjandust. Selle kõrvalt õppis ta ka muusikat. Õpingute ajal tekkisid tal sõprussuhted kursusekaaslaste Aušra Sluckaitė ja Tomas Venclovaga, kes aitasid kaasa Vaičiūnaitė kirjanduslikule kujunemisele.

Aastail 1962–1966 töötas ta ajalehe Literatūra ir menas, aastail 1973–1974 ajalehe Kalba Vilnius juures.

## Looming
Vaičiūnaitė luuletusi avaldati trükis juba 1956. aastal, debüütkogu aga ei lasknud tsensuur avaldada; teine kogumik "Pavasario akvarelės" ("Kevadeakvarellid") ilmus 1960. aastal. Hiljem ilmus veel mitu luulekogu. Ta kirjutas luuletusi ja lugusid ka lastele.

Ta tõlkis leedu keelde Anna Ahmatova, Olga Bergholtzi, Semjon Kirsanovi, Giorgi Leonidze, František Hrubíni, Desanka Maksimovići, Sofja Mogilevskaja, Vladislav Krapivini ja Lewis Carrolli loomingut.

## Tunnustus
* 1978 "Luulekevade" laureaat
* 1986 Leedu NSV riiklik preemia
* 1996 Vilniuse linna kirjanduspreemia
* 1996 Balti Assamblee kirjanduspreemia luulekogu "Žemynos vainikai" (1995) eest
* 1997 Suurvürst Gediminase ordeni 4. järk
* 2000 Leedu Kirjanike Liidu auhind

## Viited

## Välislingid
* Judita Vaičiūnaitė looming veebisaidil tekstai.lt
Vandans

**Vandans** on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas. Paiknedes 650 m üle merepinna, on see tuntud heade suusatamis- ja matkamisvõimaluste poolest.

## Viited
Thüringen (Vorarlberg)

**Thüringen** on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas, Großwalsertali suudmes.

## Galerii


Pilt:Montjola Wasserfall 2.JPG|Montjola kosk


## Inimesi

* Norman Douglas (1868–1952), Šoti kirjanik
* Kaspar Winkler (1872–1951), tööstur ja leiutaja
* Martin Purtscher (* 1928), Vorarlbergi endine *[[Landeshauptmann]]*

## Viited
Sakala (laev 1886)

**Sakala** oli Eesti merejõudude sõjalaev-abilaev. 

Kandis ka nimesid Dvina ja Meransidül.

## Ajalugu
Laev ehitati 1886. aastal Riias sadamatöödeks ja kandis algselt nime Dvina. 

1918. aasta novembris jäi Dvina pärast sakslaste lahkumist kasutuskõlbmatuna Tallinna maha. Laev läbis Sadamatehastes remondi anti 1. juunist 1919 merejõudude Tallinna sadamavalitsuse käsutusse sidelaevaks. 24. juunil nimetati laev Meransidül-iks (lühend sõnadest: meri, rand, side, ülem) ja viidi juulis üle rannavalve-, mereside- ja päästejaamade valitsuse alla. 

Pärast Vabadussõda sai laev nimeks Sakala ja teenis esialgu merejõudude piirivalve ujuvate abinõude osakonna alluvuses. 1920. aasta septembrist novembrini osales traalimistöödel traalerite divisjoni koosseisus. 1921. aasta jaanuarist alates oli laev merejõudude rannavalve ujuvate abinõude osakonna käsutuses. Sakala põhiülesandeks alates 1921. aastast sai merekindluste Naissaare ja Aegna komandantuuridele varustuse ja inimeste transport ning ujuvmärklaudade vedamine. Tänu väikesele süvisele kasutati Sakalat ka rannikule uhutud miinide korjamiseks. 1922. aasta aprillis määrati Sakala merejõudude staabi mereside- ja ujuvate abinõude osakonna kasutusse. Alates 1927. aastast oli Sakala abilaevana Sõjasadama koosseisus.

19. septembril 1940 andis sõjasadama ülem Sakala aktiga punavõimule üle. Koostati ka põhjalik nimekiri varast. Edaspidi täitis Sakala rannakaitse abilaeva ülesandeid. Vene-Saksa sõja alates evakueerus Leningradi. Viimased andmed laeva kohta pärinevad Leningradist 1941. aasta sügisest.

## Kirjeldus
*Pikkus 18,9 m
*Laius 3,5 m 
*Süvis 2 m
*Mahutavus 45 brt 
*Peamasin aurumasin 40 hj 
*Kiirus 8 sõlme
*Meeskond 8

## Vaata ka
* Sakala M314

## Välislingid
*Mil.ee: Kunagine Sakala
Rõhud

**Rõhud** on naiste rahvarõivaisse kuuluv vöö külge kinnitatud, puusal rippuv vaskkettidest ehe.

Rõhud tulid Eesti rahvarõivastesse arvatavasti 16. sajandil kohalikust linnamoest. Järgmisel kahel sajandil kanti neid mitmel pool Põhja-Eestis, 19. sajandi teise pooleni aga üksnes Hiiumaal.

Hiiumaa rõhud kuulusid vaskvöö juurde ning koosnesid kuni 10 rööbitisest vahelüliga kaheks rühmaks (*lapivaheks*) eraldatud 
vaskkettide reast. Eriliseks tegid selle ehte omapärased kolmetahulised ketid, mida tuli vasktraadi lülidest käsitsi kokku murda.
Alumise ketirea küljes rippusid tihedalt vasklitrid.
 
## Viited

## Välislingid
*Vöö ja rõhud Eesti Rahva Muuseum
*Rõhud
Korets

**Korets** (ukraina Корець, poola Korzec) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Koretsi rajooni halduskeskus. Korets asub Rivnest umbes 65 km idas.

Koretsit on esmamainitud 1150. aastal. 15. sajandi teisest poolest kuni 17. sajandi alguseni oli Korets oluline majandus- ja kaubanduskeskus. Teise Poola jagamise tulemusel läks Korets 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. 1920–1939 oli Korets Poola koosseisus. 17. septembril 1939. aastal hõivas Punaarmee Koretsi ja mõni aeg hiljem inkorporeeriti see Ukraina NSV-sse kuuluvana Nõukogude Liidu koosseisu. Korets sai linnaõigused 1940. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Koretsi elanikest ukrainlasi 97,09%, venelasi 1,81%, poolakaid 0,66% ja valgevenelasi 0,15%.

## Viited
Gregorius

**[[Gregorius (eesnimi)|Gregorius]]** on mehenimi.

## Nime kandnud paavstid
### Paavstid ja vastupaavstid

* Gregorius I, Gregorius Suur (590–604)
* Gregorius II (715–731)
* Gregorius III (731–741)
* Gregorius IV (827–844)
* Gregorius V (996–999)
* Gregorius VI (vastupaavst) (1012)
* Gregorius VI (1045–1046)
* Gregorius VII (1073–1084)
* Gregorius VIII (vastupaavst) (1118–1121)
* Gregorius VIII (1187)
* Gregorius IX (1227–1241)
* Gregorius X (1271–1276)
* Gregorius XI (1370–1378)
* Gregorius XII (1406–1415)
* Gregorius XIII (1572–1585)
* Gregorius XIV (1590–1591)
* Gregorius XV (1621–1623)
* Gregorius XVI (1831–1846)

## Vaata ka
* Gregorios
Räbik

**Räbik** on setu naise valge poolvillane pikk-kuub.

Räbik sarnaneb kaunistustelt ja lõikelt setu villase särgiga. Räbik on pidurõivas, mis pidi varem olema seljas kirikusse minnes ja kirikus – sõltumata sellest, kas oli talv või suvi. Kui räbik on seljas, jäetakse pealiniku otsad selle alla. Setu naiste täisvillasest riidest pikk-kuube kutsuti villasärgiks. Setu naise räbik ja setu mehe poolsärk on mõlemad tüüpilised händkuued.

Murdes on räbik ka vanaaegne takune kuub; jämedast takusest riidest kalurikuub; räbalane, katkine rõivas.

## Viited

## Välislingid
*Räbik Obinitsa Muuseum
*Seto rõivas
Richard Brabec

**Richard Brabec** (sündinud 5. juulil 1966 Kladnos) on Tšehhi poliitik, ta on erakonna ANO 2011 liige. Ta oli 29. jaanuarist 2014 kuni 17. detsembrini 2021 Tšehhi keskkonnaminister.

Ta lõpetas Prahas Karli ülikooli loodusteaduskonna magistrina.

Ta oli 29. jaanuarist 2014 kuni 17. detsembrini 2021 Tšehhi keskkonnaminister. Lisaks oli ta 13. detsembrist 2017 kuni 30. aprillini 2019 Tšehhi asepeaminister.

## Isiklikku
Ta on abielus, peres on kaks poega. Ta elab vaheldumisi Prahas ja Lovosices Litoměřice ringkonnas Ústí maakonnas.
UA: Peršõi

**UA: Peršõi** (ukraina keeles UA:Перший) on Ukraina riiklik telekanal.

## Välislingid
*UA:Перший (Youtube`i kanal)
Balti Assamblee teaduspreemia

**Balti Assamblee teaduspreemia** on rahvusvaheline teaduspreemia, mis on üks Balti Assamblee kolmest kultuuripreemiast. Preemia asutati 1994. aastal.

## Laureaadid

* 1994 – Andris Caune (Läti)
* 1995 – Juozas Kulys (Leedu)
* 1996 – Juhan Maiste (Eesti)
* 1997 – Rimutė Rimantienė (Leedu)
* 1998 – Jānis Krastiņš (Läti)
* 1999 – Janīna Kursīte-Pakule (Läti)
* 2000 – Silvestras Gaižiūnas (Leedu)
* 2001 – Raimo Pullat (Eesti)
* 2002 – Algirdas Gaižutis (Leedu)
* 2003 – Elita Grosmane (Läti)
* 2004 – Arvo Krikmann (Eesti)
* 2005 – Ēvalds Mugurēvičs (Läti)
* 2006 – Gediminas Valkiūnas (Leedu)
* 2007 – Tarmo Soomere (Eesti)
* 2008 – Lembit Vaba (Eesti)
* 2009 – Leonardas Sauka (Leedu)
* 2010 – Jānis Stradiņš (Läti)
* 2011 – Andres Ilmar Kasekamp (Eesti)
* 2012 – Algis Petras Piskarskas (Leedu)
* 2013 – Renāte Blumberga (Läti)
* 2014 – Juozas Vidas Gražulevičius (Leedu)
* 2015 – Eva-Clarita Pettai ja Vello Pettai (Eesti)
* 2016 – Maija Dambrova (Läti)
* 2017 – Andres Metspalu (Eesti)
* 2018 – Els Heinsalu (Eesti)
* 2019 – Jūras Banys (Leedu)
*2020 – Roberts Eglītis (Läti)
*2021 – Virginijus Šikšnys (Leedu)
*2022 – Gustavs Strenga, Andris Levāns, Renāte Berga, Laura Kreigere-Liepiņa (Läti)
*2023 – Arnolds Laimonis Klotiņš (Läti)
*2024 – Limas Kupčinskas (Leedu)

## Vaata ka

* Balti Assamblee kultuuripreemiad
* Balti Assamblee kirjanduspreemia
* Balti Assamblee kunstipreemia

## Viited
Johannes von Wesenberg

**Johannes von Wesenberg** (ka *Johannes de Wesenberch*) oli 14. sajandi Liivimaa kõrgvaimulik, kes oli Tartu, Saare-Lääne, Tallinna ja Århusi toomhärra.

Johannes von Wesenberg pärines tõenäoliselt Eestimaa hertsogkonna aadli seast, kuid pole selge, kas Wesenbergide suguvõsa sai nime Rakvere saksakeelse nime järgi või pärinesid nad hoopis Holsteini samanimelisest aadlisuguvõsast. Ka suguvõsa esimene esindaja Eestimaal, vasall 13. sajandi lõpus ja 14. sajandi alguskümnendeil, kandis samuti Johannes de Wesenbergi nime. Toomhärra Johannes de Wesenberchi on esmamainitud 1321. aastal, kui ta oli Tallinna toomhärra. Sel aastal rajas mõjuvõimas Århusi toomhärra Brotherus Diaconus enda toomkapiitli juurde uue toomhärrakoha ning esitas sellele kohale Johannes de Wesenberchi. Selle otsuse kinnitasid ka Århusi piiskop ja toomkapiitel. 

Kolm aastat hiljem, 1324, kinnitas paavst Johannes XXII Johannes de Wesenbergile ka Tartu toompraosti (toomkapiitli juhi) koha, mida ta oli taotlenud juba alates Tartu piiskop Nikolausi ametiajast (1313–1323). Kuid paavsti otsuse vaidlustasid Tartu piiskop Engelbert von Dolen ja toomkapiitel ning 1328. aastal tühistas paavst Wesenbergi ametissemääramise. 

Tartu toomhärrakohast ilmajäämine ei takistanud siiski Wesenbergi edasist karjääri teises piiskopkondades: 1332. või 1333. aastal on teda mainitud Saare-Lääne toomhärrana. 1338. aastal viibis ta aga tulevase Taani kuninga Valdemar IV kaaskonnas ning teda nimetati Saare-Lääne toomskolastikuks ja Århusi toomhärraks. See on ka viimane teade tema kohta.

## Viited
  
## Välislingid
*Stefan Pajung ja Mihkel Mäesalu, 10. J’accuse – tapmisest, rüüstamisest ja teistest hirmsatest kuritegudest. Järg Johann von Wesenbergi loole, blogi.linnamuuseum.ee, Carlsbergi stipendiaadid
Räsasratas

**Räsasratas** on viltu ratas.

Räsasrattal olid rummust pisut väljapoole kaldu olevad kodarad. Kodarad olid risti kergelt koonilise ja sissepoole laieneva teljeauguga. Selline ratas oli koorma raskusele märksa vastupidavam.

## Vaata ka
*vankriratas

## Viited
Baja California Suri osariigi lipp

**Baja California Suri lipp** on Baja California Suri osariigi lipp.

## Vaata ka
*Baja California Suri osariigi vapp

## Viited
Reet Rootare

**Reet Rootare** (29. mai 1941 Tallinn – 22. september 2004 Haapsalu) oli eesti näitleja.

Ta isa Vidrik Rootare oli raamatupidaja ja maletaja, ema oli maletaja Salme Rootare. Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 18. Keskkooli, 1964. aastal algklasside õpetaja erialal Tallinna Pedagoogilise Instituudi ja 1971. aastal Nukuteatri õppestuudio. Töötas 1964–1969 õpetajana ja 1969–1980 Nukuteatris.

## Viited
Nutka lupiin

**Nutka lupiin** ehk **nutka hundiuba** (*Lupinus nootkatensis* Donn ex Sims) on taimeliik lupiini ehk hundioa perekonnast. 

Nutka lupiini looduslik kasvuala on Põhja-Ameerikas, peamiselt Alaskas. 

20. sajandi esimesel poolel introdutseeriti nutka lupiini Islandile, kus ta invasiivsena peagi haaras enda alla väga ulatuslikud alad, tõrjudes välja nõmmekooslused.

## Viited
Kõverusraadius

**Kõverusraadius** või **kõveruse raadius** ja **kumeruse raadius** on diferentsiaalgeomeetrias kõveruse pöördväärtus. Kõvera korral võrdub kõverusraadius antud kõvera mingi punkti ümbruses kõvera osale kõige lähema kaare raadiusega. Pindade korral on kõverusraadius ringi raadius, mis on kõige lähemal normaaltasandile .

## Definitsioon
Ruumilise kõvera korral on kõverusraadius kõverusvektori pikkus.

Tasandilise kõvera korral on kõverusraadius R  defineeritud valemigaː

: R \equiv \left|\frac{ds}{d\varphi} \right| = \frac{1}{\kappa},

kus *s* on kõvera punktist määratud kaugusel olev kaarepikkus, φ on antud punktist tõmmatud puutuja tõusunurk ja κ on kõverus.

Kui kõver on defineeritud ristkoordinaatides *y*(*x*), siis on kõverusraadius esitatav valemi kujul:

: R =\left| \frac { \left(1 + y'^{\,2}\right)^\frac32}{y*}\right|, \qquad\mbox{kus}\quad y' = \frac{dy}{dx},\quad y* = \frac{d^2y}{dx^2}, 
ja |*z*| tähistab *z* absoluutväärtust.

Kõvera esitamisel parameetrilistes koordinaatides *x*(*t*) ja *y*(*t*) on kõverusraadius
:R = \left|\frac{ds}{d\varphi}\right| = \left|\frac {\left({\dot{x}^2 + \dot{y}^2}\right)^\frac32}{\dot {x}\ddot{y} - \dot{y}\ddot{x}}\right|, \qquad\mbox{kus}\quad \dot{x} = \frac{dx}{dt},\quad\ddot{x} = \frac{d^2x}{dt^2},\quad \dot{y} = \frac{dy}{dt},\quad\ddot{y} = \frac{d^2y}{dt^2}.

## Vaata ka
* Kõverus
*Kõver

## Viited
Trait du Nord

**Trait du Nord**, varem tuntud ka kui **Ardennais du Nord** või **Ardennais de type Nord**, on tugev veohobuse tõug, mis on aretatud Hainaut' piirkonnas Lääne-Belgias ja Kirde-Prantsusmaal. Algselt peeti seda ardenni alatüübiks, seda tunnustati aga eraldi tõuna 1903. aasta tõuraamatus. See on aretatud viljakatel flaami rohumaadel põllutöödeks suuruse ja veojõu tõttu. 1855. aastaks pidasid mõned veterinaarid Hainaut' lähedal kasvatatud hobuseid teistest flaami tõugu hobustest paremaks. Trait du Nordi kasutati 19. sajandi lõpust kuni 1920. aastani ulatuslikult kaevandamisel, vähemal määral jätkati seda kuni 1960. aastateni. 

Trait du Nordi kasutati põllumajanduses laialdaselt ka II maailmasõja ajal, kuid pärast sõda selle kasutamine ja tõu populatsioon vähenes märkimisväärselt, kuna põllumajandus muutus üha rohkem automatiseeritumaks. 20. sajandi keskpaigas oli tõug suures nõudluses hobuseliha tootmise tõttu ning sellepärast aretati see hobused suuremaks ja raskemaks. 1970. aastate alguses hakkas hobuseliha populaarsus vähenema ja Trait du Nord, nagu paljud sarnased Euroopa tõud, oli väljasuremisohus. Alles 1990. aastal võis täheldada väikest taassündi tänu suurenenud huvile hobustega sõitmise vastu 

Trait du Nord on suur, täkud kaaluvad üle tonni ning on aretatud veohobuseks. Tõugu leidub paljudes ühtlastes värvides, ning on teadaolevalt õrn ja hõlpsasti käsitletav hobune. On kahte veidi erinevat tüüpi Trait du Nordi: suuremat tüüpi raskemate koormate vedamiseks ja kergemat tüüpi kiiremate tööde jaoks. Prantsuse valitsus peab seda tõugu ohustatuks, kuna aastas sünnib vähem kui sada varssa. Prantsusmaal tegutsev riiklik tõuregister teeb koostööd kohalike rühmadega, et edendada selle tõu käekäiku ja taastada arvukus.
Zempléni mäestik

**Zempléni mäestik** või **Tokaji mäestik** (ungari *Zempléni-hegység* või *Tokaji-hegység*) on mäestik Kesk-Euroopas Ungaris, osa Karpaatidest, täpsemalt Põhja-Ungari keskmäestikust. Mäestik asub Bodrogi ja Hernádi jõe vahel. Põhjas jätkub see Slovakkias Zemplíni mäestikuna. Kõrgus kuni 895 meetrit (Nagy-Milic).

Kuigi tänapäeval kasutatakse valdavalt nimetust Zempléni mäestik, kasutavad geoloogid valdavalt Tokaji mäestiku nime. See nimetus on vanem ja täpsem, kuna kirjeldab mäestiku asukohta täpsemalt. Zempléni mäestiku nimetus võeti kasutusele pärast esimest maailmasõda, algselt kasutati seda turismikaartidel. Enne 1945. aastat oli mäestiku nimi ametlikult Eperjes-Tokaji mäestik, selle esimene pool tulenes Prešovi linna ungarikeelsest nimekujust.

Mäestik on oluline turismipiirkond. Seal on ligi 500 matkarada, mägedesse on rajatud keskaegseid kindlusi.

Mägedes kasvavad tammikud ja pöögimetsad.

## Geoloogia

Mäestik on vulkaanilise tekkega. Valdav osa sealsetest kivimitest on miotseeni lõpust pärinevad vulkaanilised kivimid, põhiliselt rüoliit, ent leidub ka andesiiti ja obsidiaani. Sealset obsidiaani hakati kasutama juba paleoliitikumis, ent põhiliselt toodeti seal tööriistu neoliitikumis; tegemist on olulisima obsidiaani leiukohaga Euroopas. Leidub ka datsiiti. Olulisim vulkanismi mälestis on Kopasz-hegy mägi.

Mäestiku moodustavatest kivimitest on levinum veel tuff, pealmised kihid moodustab kohati löss. Sealne pinnas sobib viinamarjakasvatuseks.


Castle of Füzér, view.jpg|Loss Zempléni mäestikus
Füzéri_várhegyről_a_Zempléni_hegység.jpg|Vaade mägedele Füzéri kindlusest
The Tokaj mountain 1.JPG|Kopasz-hegy mägi


## Viited

## Välislingid

*Infot piirkonna kohta; fotod (*tšehhi keeles*)
Kivertsi

**Kivertsi** (ukraina Ківерці, poola Kiwerce) on linn Ukrainas Volõõnia oblastis, Kivertsi rajooni halduskeskus. Kivertsi asub Lutskist umbes 13 km kirdes.

Kivertsi on asutatud 1870. aastal seoses raudteejaama rajamisega, linnaõigused sai 1951. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kivertsi elanikest ukrainlasi 96,49%, venelasi 2,81%, valgevenelasi 0,21% ja poolakaid 0,12%.

## Viited
Põhja-Lubjakivialpid

**Põhja-Lubjakivi Alpid** (saksa keeles *Nördliche Kalkalpen*) on Ida-Alpide mäestik Kesk-Ida-Alpidest põhjas, paiknedes Austrias ja külgnevatel Baieri maadel Lõuna-Saksamaal. Eristamine viimasest grupist, kus asuvad kõrgemad tipud, põhineb geoloogilise koostise erinevustel.

## Geograafia

Kui vaadata lääne-idateljel, ulatuvad Põhja-Lubjakivi Alpid Reini orust ja Bregenzerwaldist Vorarlbergis Austrias läänes, kulgedes piki Saksamaa Baieri liidumaa ja Austria Tirooli liidumaa vahelist piiri läbi Salzburgi, Ülem-Austria, Steiermargi liidumaa ja Alam-Austria ning lõppevad lõpuks Wienerwaldis Viini linnapiiril idas.

Põhja-Lubjakivi Alpide kõrgeimad tipud on Parseierspitze (3036 m) Lechtali Alpides ja Hoher Dachstein (2996 m). Veel üks oluline tipp selles mäestikus on Zugspitze (2962 m), mis paikneb Saksa-Austria piiril ja mida loetakse Saksamaa kõrgeimaks tipuks.

## Alpiklubi klassifikatsioon

Põhja-Lubjakivi Alpide mäestikud Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsiooni järgi (idast läände):

## Vaata ka
* Lubjakivialpid
* Lõuna-Lubjakivialpid
* Alpide geograafia
Rüiu

**Rüiu** (ka **sõlmnarmaspõime**) on sõlmtehnika liik, mille puhul sõlmenarmad on pikad ja sõlmeread paiknevad hõredalt; samuti on ta selles tehnikas kootud narmaline vaip ehk **rüiuvaip**. 

## Ajaloost
Rüiut on kasutatud Skandinaavias kõrgemate seisuste poolt alates 15. sajandist, algselt voodivaibana (narmad allküljel), 17. sajandi lõpust dekoratiivvaibana (narmad pealpool). Soomes sai laialdaselt tuntuks 17.–18. sajandil, ka talurahva hulgas. 

## Eesti olud
Eestis tegid peamiselt rannarootslased ühevärvilisi ja valge-pruuniruudulisi rüiusid. Nende 7–9 cm pikkused narmad paiknesid võrgukujuliselt, mitte tihedate ridadadena nagu Rootsis. Vähesel määral on rüiut tuntud Põhja-Eesti rannikul, kus narmastega kaeti vaid osa vaiba mustrist. Hiiumaa rüiude narmad olid kahe sõrme laiused ja sõrmepikkused riideribad (*nukud*).

## Tehnika
Rüiu tekib lõimelõngade ümber sõlmitud koelõngakimpudest. Iga narmarea vahele kootakse lihtsat(labast) taustakudet. Sõlmimisviise on mitmesuguseid, näiteks põhjamaised vaibad sõlmitakse nn smürna sõlmega, kus narmaste kimp kinnitatakse keeruga ümber kahe lõimelõnga.

## Muud
Jaan Elkenil on 2007 aastal loodud maal «Rüiu. Rüiu. Rüiu», kus autor kasutas maalimisel oma ema rüiu-tehnikas vaipu, mis kunagi kaunistasid kunstniku vanematekodu.

## Vaata ka
*Kangakudumine

## Viited

## Välislingid
*Rüiu tehnika näide, Eesti Rahva Muuseum
*Vaiba kudumise tehnika
Tagasi paradiisis.2

**"Tagasi paradiisis 2"** on ansambli Kollane Allveelaev G 1992. aastal ilmunud teine helikassett. Väljaandjaks AS Giga ja tootjaks Tallinna Helikassetitehas.

Esitajad: Arne Saluveer, Agu Tammeorg, Ain Varts, Harri Kõrvits Jr., Ivo Linna, Jaak Joala, Jaan Karp, Karl Madis, Margus Kappel, Meelis Punder, Riho Sibul, Tiit Kõrvits, Vesa Aaltonen.

## Lood
### A-pool
#Täna Ilma Piimata	
#Kuula Mu Südame Lööke	
#Keegi Veel On Truu	
#Keerlen Ja Pöörlen	
#Enne Ööd Sõida Linna	
#Poolvend	
#Istun Toas	
#Päikeseline Pärastlõuna	

### B-pool
#Kaunis Naine	
#Igaüks Nüüd Teab	
#Suvehari Südalinnas	
#Loodan, Et Sa Mind Meeles Pead	
#Soojus	
#Kes Annaks Nõu?	
#Kui Teda Suudlen	
#Tuju Norm!	
#Vihm Katusel
Võimlemine olümpiamängudel

Võimlemine on osalenud kõigil suveolümpiamängudel alates nüüdisaegse olümpialiikumise sünnist Ateenas 1896. aasta suveolümpiamängudel. 32 aasta jooksul lubati võistlema ainult mehi. Alates 1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis, lubati ka naistel võistelda  riistvõistlemise võistlustel. Iluvõimlemine lisati olümpiaprogrammi 1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses ja trampoliinvõimlemine debüteeris 2000. aasta suveolümpiamängudele Sydneys. Sellest ajast alates pole võimlemise olümpiaprogramm muutunud.

## Olümpiamängude kokkuvõte

 Olümpiamänge ei peetud 

## Medalid