open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sidney Jones

**James Sidney Jones** (17. juuni 1861 London – 29. jaanuar 1946 London) oli inglise helilooja ja dirigent, 12 opereti ja muusikalise komöödia autor. Tema rahvusvaheliselt tuntuim muusikal on "The Geisha".

## Elukäik ja looming
Ta oli sõjaväe kapellmeistri James Sidney Jones seeniori ja Ann Jonesi (sündinud Eycott) vanem poeg. Isa oli Suffolki sõjaväeorkestri juht ning töötas ka Harrogate'i munitsipaalorkestri ja Leedsi Grand Theatre dirigendina. Poeg õppis noorukina Leedsis mängima klarnetit ja klaverit. Põhjaliku muusikahariduse sai ta Dublini Trinity kolledžis Robert Stewarti juures. 

Sidney Jones mängis esialgu Leedsi teatris isa orkestris klarnetit. Neli aastat oli Henry Leslie rändoperetitrupi dirigent. Trupp esitas nendel aastatel kõikjal Inglismaal ja Iirimaal Alfred Cellier' koomilisi oopereid "Dorothy", "Doris" ja "The Red Hussar" ("Punane husaar"). 

Aastatel 1882–1893 töötas Sidney Jones Gaiety Theatre'i muusikajuhina ja käis selle teatri trupiga ringreisidel Ameerikas ja Austraalias.

1893. aastal kirjutas ta burleskile "Don Juan" laulu "Linger longer, Loo", mis sai üsna populaarseks. 1893. aastal oli ta lühikest aega Prince of Wales Theatre'i dirigent ning komponeeris selle teatri jaoks ka mõne balleti. Kui inglise impressaario George Edwardes avas 1993. aasta suvel Londonis uue teatri Daly's Theatre, kutsus ta Jonesi selle muusikajuhiks ning innustas kirjutama operette. Kohe esimene oopus "A Gaiety Girl" ("Lõbus tüdruk") pälvis tähelepanu. Kolm aastat hiljem esietendus Jonesi meistritööks nimetatud muusikal "The Geisha". Selles sisalduv laul "The Amorous Goldfish" ("Armunud kuldkala") kujunes 19. sajandi lõpus üle Briti impeeriumi väga sageli esitatavaks lööklauluks. 

Pärast sellist menu loobus Sidney Jones dirigendiametist ja keskendus operettide komponeerimisele. Kuid Esimese maailmasõja eelõhtul publiku maitse muutus ja Jonesi operettidele ei leidunud enam turgu. Sidney Jones tõmbus avalikust elust tagasi ning lõpetas ka heliloominguga tegelemise. 

Ta komponeeris rohkesti lööklaule ja muusikapalu ka varieteeprogrammidele. "The Geisha" ("Geiša") kuulub inglise teatrite mängukava raudvara hulka tänapäevani. Aeg-ajalt on olnud Londonis ja New Yorgis etendamisel ka "A Gaiety Girl". Järgis oma teostes Arthur Sullivani ja saksa heliloojate stiili. Tema vähenõudlik ja lahe iseloom väljendub ka tema teostes. 

Aastatel 1908–1928 esitasid Eesti teatrid "Geišat" kaheksas lavastuses neljas teatris: Estonias 1908, 1913, 1918, 1928; Vanemuises 1920; Ugalas 1924, 1926 ja Endlas 1924. 

## Isiklikku
Ta oli abielus endast kuus aastat vanema Londonist pärit näitleja Hannah Kate Linleyga. Neil oli viis last.

## Teoseid
*"A Gaiety Girl" (1893)
*"An Artist's Model" (1895)
*"The Geisha" (1896)
*"A Greek Slave" (1898)
*"San Toy" (1899)
*"My Lady Molly" (1903)
*"The Medal and the Maid" (1903)
*"See, See" (koomiline ooper, koos F. E. Toursiga, 1906)
*"King of Cadonia" (koos Frederick Rossega, 1908)
*"A Persian Princess" (1909)
*"The Girl from Utah" (koos Paul Rubensiga, 1913)
*"The Happy Day" (koos Paul Rubensiga, 1916)

Kõikide nimetatud teoste esmaettekanne toimus Londonis.
Ökoloogiline sobitumine

**Ökoloogiline sobitumine** (inglise keeles *ecological fitting*) on koosluse moodustumise protsess, kus organismid paigutuvad kooslusse lähtuvalt sobivusest seal olevate teiste liikide ja tingimustega.

Ökoloogiline sobitumine eristub evolutsioonilisest kohastumisest, mille kohaselt koosluse moodustavad koevolutsioneerunud liigid.

Mõiste võttis kasutusele Daniel Janzen 1985. aastal. Varem on sarnast mõistet kasutanud Jakob von Uexküll (saksa keeles *Einpassung*, eristades seda evolutsioonilisest kohastumisest – *Anpassung*).

## Vaata ka
*kohanemine
*võimaldus

## Viited
EstYES

**MTÜ Noortevahetuse Arengu Ühing EstYES** on Eesti mittetulundusühing, mis tegeleb kultuuri- ja noortevahetusega. Ühing loodi 1991. Ühing koordineerib mitmeid rahvusvahelisi projekte, mille kaudu saavad noored alates 14. eluaastast ja kõik täiskasvanud osaleda vabatahtlikkudena rahvusvahelistes tegevustes.

Ühingu edukaim aasta oli 2003, kui välismaa töölaagrites käis 260 noort.

## Viited

## Välislingid
*Ühingu koduleht
Tähistaja

**Tähistaja** (ing: *signifier*; prantsuse: *signifiant*) on pilt, häälik (heliline kujutis või märk), tähenduse kandja ja tähistustoimingu osa (väljendusplaan, vorm). 

Tähistajad on suulise, kirjaliku, joonistatud või muud moodi aineliselt kujutatud (kaardi, foorituled, viiped) nähtused, mis loovad tõlgendava tähistustoimingu. Mõistet hakkas kasutama Ferdinand de Saussure. Ta pidas keelt märgisüsteemiks, milles seos tähistaja ja tähistatava vahel on meelevaldne. Märk pole objekti (4 jalaga ese) ja selle nime (tool) kokkupanemise tulem. Seega keel on sattumuslik ja meelevaldne ühiskondlik kokkulepe, nagu foorituled liikluses. Eri keelte olemasolu tõestab tähistaja ja tähistatava mitteloomulikku seost. F. Saussure hakkas tähistajat ja tähistatavat tähistama valemiga T/T. Jacqes Lacan võttis Saussure'i arusaamise üle. Tähistaja ja tähistatava eristamisest sai seejärel koetisõpetuse (strukturalismi) maailmamõistmise alus ning inimteaduste osa. Jacques Derridal on tähistaja esmane ja tähistatav on metafüüsikaline väljamõeldis (valem: T/t). Tähistatav asub jäägitult tähistaja või esindaja sees. Sellise uue mudeli (T/t) või arusaama kujundamisega lõpetas J. Derrida koetisõpetuse aluseks oleva keskse vastanduse (T/T). J. Derrida valemi, kus tähistaja on tähistatava suhtes täiesti alluv (T/t), võtsid üle hiline Michel Foucault, J.-F. Lyotard ja J. Baudrillard.

## Vaata ka
* tähenduse kolmnurk
* tähistatav

## Viited
Janzeni-Connelli efekt

**Janzeni-Connelli efekt** on nähtus, mille kohaselt liigi noorjärke söövate liikide (parasiitide, herbivooride vm) koondumine paika, kus nende noorjärkude tihedus on suur, toob kaasa dominantsi allasurumise. See on üks liikide kooseksisteerimise mehhanisme. 

Selle efektiga seletasid Daniel Janzen ja Joseph Connell 1970. aastal puude suurt liigitihedust troopilistes metsades.

Veidi üldistatult tähendab see efekt, et liigi looduslike "vaenlaste" toime on liigi populatsioonitihedusest tugevasti sõltuv (enam kui proportsionaalne).
Viljandi Vaba Waldorfkool

**Viljandi Vaba Waldorfkool** on Viljandis aadressil Lutsu 3 tegutsev Waldorfi kool, mis annab nii põhi- kui ka keskharidust. 

Viljandi Vaba Waldorfkool asutati 1993. aastal Sulev Ojapi algatusel. Gümnaasiumiosa avati 2016/17. õppeaastal õpilaste initsiatiivil. Kooli haldab MTÜ Viljandi Vaba Waldorfkooli Ühing. Kooli õppekava toetub Waldorfi pedagoogikale.

## Viited

## Välislingid
* Viljandi Vaba Waldorfkooli koduleht
Oskar Oja

**Oskar Oja** (2. august 1924 Krasnojarsk – 13. august 2002 Tallinn) oli Eesti NSV parteitegelane ja rahvasaadik.

Aastatel 1960–1971 oli ta EKP Rapla Rajoonikomitee esimene sekretär. 1980. aastatel töötas Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi nõukogude osakonna juhatajana (1971.a alates).

Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VI ja VIII koosseisu saadik.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Tunnustus
*1984 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Oja, Oskar – Eesti NSV Ülemnõukogu kaheksanda koosseisu saadik, EKP Rapla Rajoonikomitee esimene sekretär (1971)
Järva kilb

**Järva kilb** on Järva maakonnas toimuv mälumängu. Mälumängu korraldab Sääsküla huviklubi eesotsas Arlet Palmistega. Mälumängu esimene hooaeg oli 2008.

## Viited

## Välislingid
*Kristo Kivisoo, Järva Kilb, Järva Teataja, 6. november 2010
Kalafestival

**Kalafestival** on Tallinnas Kalaturul igal aastal kevadel ja sügisel toimuv festival. Festivali korraldab ettevõte Tallinna Turud. Festivalil muu hulgas kaubeldakse värskete ja töödeldud Eesti päritolu kalakaupadega, samuti korraldatakse huvisõit laevaga Monica.

## Viited

## Välislingid
*http://www.tallinn.ee/est/Uudis-Kalaturul-toimub-Kalafestival
Jabloko

**Venemaa Ühendatud Demokraatlik Partei Jabloko** (vene keeles Российская объединённая демократическая партия "Яблоко") on vasaktsentristlik poliitiline partei Venemaal.

Kuni 2003. aastani oli Jabloko Riigiduumas esindatud fraktsiooniga, seejärel kuni 2007. aastani vaid üksikute saadikutega. 

Jabloko liikmetest töötab kõrge riigiametnikuna Igor Artemjev, kes on Venemaa Föderaalse Monopolivastase Teenistuse juht. Neljas föderaalsubjekti parlamendis on moodustatud Jabloko fraktsioon. 13 Venemaa regioonis on Jabloko liikmed valitud munitsipaalsaadikuteks. Moskvas sai Jabloko 2017. aasta septembris toimunud munitsipaalvalimistel 51 linnarajoonis kokku 181 saadikukohta, seejuures kuues linnarajooni esindusorganis on neil enamus.

2018. aasta märtsis toimunud Venemaa presidendivalimistel andis Jabloko kandidaadi Grigori Javlinski  poolt oma hääle 0,77 miljonit valijat (1,1% valijate koguarvust). Kaheksa kandidaadi seas jäi Javlinski viiendaks.

Kogu Jabloko ajaloo vältel on parteist välja heidetud või konflikti tõttu ise lahkunud mitu tähelepanuväärset tegelast, kes hiljem on teinud poliitilise karjääri: Oksana Dmitrijeva, Ivan Gratšov, Ilja Jašin, Aleksei Navalnõi ja Maksim Reznik. 

## Partei esimehed ja juhtorganid

Jabloko esimene esimees oli Grigori Javlinski (1993–2008). Aastatel 2008–2015 juhtis parteid Sergei Mitrohhin. Alates 2015. aastast on partei esimees Emilija Slabunova. 

Partei kollegiaalseks juhtimisorganiks on 16-liikmeline föderaalne poliitkomitee. Selle koosseisus on teiste seas Lev Šlosberg, Viktor Šeinis, Boriss Višnevski, Igor Artemjev ja Aleksei Arbatov. Poliitkomitee esimees on Grigori Javlinski. 

Partei töö igapäevaseks juhtimiseks on föderaalne poliitkomitee moodustanud 17-liikmeline föderaalne büroo eesotsas partei esimehe Emilija Slabunovaga. Büroo koosseisu kuuluvad ka kõik kolm partei aseesimeest, sealhulgas Nikolai Rõbakov.

## Viited

## Välislingid

*Jabloko koduleht. yabloko.ru
Kalevipoja kala- ja veefestival

**Kalevipoja kala- ja veefestival** on Peipsi-äärsetes asulates igal aastal toimuv festival. Festival on toimunud Kasepää (sel juhul ka paralleelnimetus **Kasepää kala- ja veefestival**), Mustvee ja Raja asulas.  

Festivalil kaubeldakse muu hulgas kohalike kalakaupade, põllu- ja aiasaadustega, samuti tutvustatakse kohalikku kultuuri, mille keskmes on olnud kalapüük. 

Augustis 2018 toimus XIV festival.

## Välislingid
*https://www.agri.ee/et/uudised/kalevipoja-kala-ja-veefestival-toimub-juba-sellel-reedel
*http://www.vooremaa.ee/peipsi-aares-peetakse-laupaeval-kalevipoja-kala-ja-veefestivali/
Humenné

**Humenné**  (saksa *Homenau*, russiini *Гуменне*, ungari *Homonna*) on linn Slovakkias Prešovi maakonnas, Humenné ringkonna keskus. Asub Laboreci jõe ääres.

Asulat on kirjalikes allikates mainitud 1317. aastal nime all *Homonna*. 1871. aastal ehitati linna läbiv raudtee.

Esimese maailmasõja ajal oli linn 1914–1915 lühikest aega Vene vägede poolt okupeeritud.

## Rahvastik

2011. aastal olid linna 35 053 elanikust 27 593 slovakid, 2263 russiinid, 818 mustlased, 406 ukrainlased, 173 tšehhid ja 61 ungarlased.

Linnas on kolm roomakatoliku kirikut, kolm kreekakatoliku kirikut, kalvinistlik kirik ja vene õigeusu kirik.

## Viited

## Välislingid

*Humenné koduleht
Natters

**Natters** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 783 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 7,33 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 2009 inimest. Vald paikneb 3,5 km Innsbruckist lõunas. 

Küla on dokumentides esmamainitud 1151. aasta paiku. Natters, nagu ka Mutters, sai ühenduse Innsbruckiga 1904. aastal tänu Stubaitalbahnile. Vallal on oma haigla. Natterer See on suveturistide poolt kõrgelt hinnatud.

## Viited

## Välislingid
* www.natters.tirol.gv.at
Deltuva

**Deltuva** on alev Leedus Ukmergė rajoonis, Deltuva valla halduskeskus. Alev asub Armona jõe ääres. 

Deltuvas on põhikool, postkontor, kultuurimaja, seltsimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Deltuva lahingu memoriaalkompleks, XVI sajandil ehitatud ning 1946. aastal maha põlenud kalvinistide kiriku varemed ning 1752. aastal ehitatud ja 1872. aastal ümber ehitatud katoliku kirik. Alevi kirdeosas asub Deltuva lohukivi.

## Ajalugu

Juba Ipatjevi kroonikas on nimetatud leedulaste Deltuva muinasmaakonda, umbkaudu kroonika ajast pärinevad ka sealsed muinaskalmed. Deltuvat ennast mainitakse esimest korda aastal 1219. Kättemaksuks Mindaugase tapmise eest liitis Vaišvilkas sealsed maad Leedu suurvürstiriigiga. Deltuva maad (*land Dewilto[w]*) mainitakse ka aastal 1385 ristisõdijate kroonikates, tegemist on tõenäoliselt praeguse asula ümbruskonnaga. Hiljem kandis asula kroonikates nime *Dewiltau*.

Sealset mõisat on esmamainitud 1434. aastal; toona oli tegemist riigimõisaga. XV sajandil kuulus see Valimantaitistele ja Kęsgailadele. Seal sündis ka Mykolas Kęsgaila. 1444. aastal rajati Deltuvasse esimene katoliku kirik.

XVI sajandi algul läks alev Radziwillide valdusse. Alevi staatse kohta on esimesed teated aastast 1560. Aastal 1570 rajasid Radziwillid alevisse ka kalvinistide kiriku, mille juures hakkas tegutsema kihelkonnakool. Aastast 1681 oli Deltuva Ogińskite valduses. Õiguse pidada laata sai alev aastal 1744. XVIII sajandi algul hakkas alevis tegutsema ka katoliiklik kihelkonnakool, mis suleti XIX sajandi keskpaigas.

28. juunil 1812 toimus alevi all Deltuva lahing. Tsaariajal oli alevi benekeelseks nimekujuks kas Девельтово, Дзевалтово,  Дзевалтовъ või Дзiевялтовъ. XIX sajandil läks alev Tyszkiewiczite valdusse. Deltuva põles aastal 1950 ja uuesti aastal 1937. Aastal 1867 nimetati Deltuva Vilno kubermangu kuberneri Konstantin Kaufmani auks ümber **Konstantinovoks**, seda nime kandis alev aastani 1914. Aastast 1905 oli sealne mõis riigimõis.

Aastal 1919 toimus alevi all Leedu Vabadussõja üks esimesi lahinguid, kus osales esimest korda leedu suurtükivägi. Toona asus Deltuva vanas kiriklas Nõukogude vägede staap, mille pihta Leedu suurtükiväelased ka tule avasid. Bolševike staapi hävitada ei õnnestunud, ent hoone sai sedavõrd kannatada, et selle asemele rajati uus kiriklahoone. Vanemale majale on tänapäeval paigaldatud mälestustahvel.

Teise maailmasõja ajal hävis alev peaaegu täielikult. Sõja järel tegutsesid selle ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Deltuva kohaliku kolhoosi keskasulaks.


Armona001.JPG|Armona jõgi
Deltuvos bažnyčios griuvėsiai - panoramio.jpg|Kalvinistide kiriku varemed
Deltuva. Memorialinė lenta ant klebonijos.JPG|Mälestustahvel pastoraadi seinal.
Deltuvos baznycia.jpg|Deltuva 
Deltuva. Mokykla.JPG|Kool
Deltuva. Kapinių koplyčia.JPG|Kabel Deltuva kalmistul
Deltuva. Klebonija.JPG|Kiriklahoone
Deltuva. Bendruomenės namai.JPG|Seltsimaja
Deltuvos mūšio obeliskas.JPG|Deltuva lahingu mälestusmärk


## Viited

## Välislingid

*Alev Poola geograafilises sõnastikus
*Alev portaalis vietoves.Lt
Avatud mänguväljad

**Avatud mänguväljad** on laste ja noorte muuseumidevaheline festival, mis toimub sügisesel koolivaheajal mitmes Eesti suuremas linnas. Festivali raames kutsutakse lapsi ja noori muuseumidesse, kus neid ootavad mängulised juhendid aja veetmiseks ja silmaringi avardamiseks. Festivali korraldab MTÜ Elamusõppe labor. Esimene festival toimus 2016.

## Viited

## Välislingid
*Festivali koduleht
*http://opleht.ee/2015/10/muuseumifestival-avatud-manguvaljad/
Konstantinovo

*Konstantinovo, küla Venemaal Rõbnoje rajoonis
***Konstantinovo**, Leedus asuva Deltuva alevi ametlik nimi aastail 1867–1914
Leonpolis

**Leonpolis** (ka **Levampolis**) on küla Leedus Ukmergė rajoonis Deltuva vallas. Küla asub Šventoji jõe ääres. 

Külas asub Leonpolise mõisa hoonetekompleks. Seal tegutseb linnukasvatuse suunitlusega ettevõte UAB „Zujų paukštynas“, juba Nõukogude ajal oli Leonpolis linnukasvatusega tegeleva sovhoosi keskasulaks. Küla on nime saanud sealse mõisniku Leon Michał Radziwiłłi järgi.

## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Repninski

**Repninski** (vene keeles *Репнинский*) oli vene aadlisuguvõsa.

## Ajalugu
Repninskid olid Venemaa kindralfeldmarssali vürst Anikita Ivanovitš Repnini (1668−1726) abieluvälised järeltulijad. 1732. aastal said tema kolm ebaseaduslikku last õiguse kanda perekonnanime **Repninski**. Perekonnaliin jätkus polkovnik Nikolai Anikititš Repninskiga. Suguvõsa oli alles veel XIX sajandi teisel poolel.

## Maavaldused Liivimaal
1839. aastal oli Pangodi mõis antud rendile kindralleitnant Stepan Jakovlevitš Repninskile (1773−1851). Rendileping pidi kehtima 1848. aastani.

## Suguvõsa liikmeid
*Jakov Nikolajevitš Repninski (1740ndad−1790), kindralporutšik
*Stepan Jakovlevitš Repninski (1773−1851), ratsaväekindral
*Sergei Jakovlevitš Repninski (1775−1818/1819), kindralleitnant
*Nikolai Jakovlevitš Repninski (1790−1841), kindralmajor

## Vaata ka
*Repnin

## Viited

## Kirjandus
**Русский биографический словарь*. Том 16. Гаагъ-Гербель. Москва: Типография Г. Лисснера и Д. Собко, 1896-1918. Lk 69-73.

## Välislingid
*Repninski suguvõsa genealoogia
Arnold Treiberg

**Arnold Treiberg** (2. september 1905 Narva – 15. oktoober 1973 Tallinn) oli Eesti parteitegelane ja rahvasaadik.

1939. aasta oktoobris valiti ta Narva linnavolikogu liikmeks.

Aastatel 1944–1946 oli ta EK(b)P Narva Linnakomitee sekretär, hiljem  EK(b)P Keskkomitee kaadriosakonna juhataja asetäitja.

Aastatel 1947–1955 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu II ja III koosseisu saadik, 1947–1951 ka Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimehe asetäitja.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Viited
Vertikaalaiandus

**Vertikaalaiandus** või vertikaalne põllundus on toidutaimede kasvatamine siseruumides vertikaalselt paigutatud alustel. 

Suurt pinda vajavate kasvuhoonete asemel kasutatakse vähemväärtuslikke hooneid või laevakonteinereid linnades, taimeriiulid paigutatakse vertikaalselt. Eesmärk on aedviljad tarbijale lähemale tuua, vähendada transpordi- ja veekulu ning leida lahendusi kahaneva põllumajandusmaaga piirkondade jaoks, samuti vähendada linlase võõrandumist taimedest ja aiandusest.   

## Viited

## Välislingid
* Square Roots (platvorm konteineraiandusesks)
* Why Vertical Farming Won't Save the Planet. (Miks vertikaalaiandus planeeti ei päästa)
* 5 küsimust toataimede ja vertikaalaianduse kohta. Eesti Roheline Liikumine
Vase tänav (Viljandi)

**Vase tänav** on tänav Viljandis.

Tänav saab alguse Riia maanteel ja lõppeb Vabriku tänaval.
Tänava pikkus on 271 m.

Tänav on varem kandnud Serbia tänava nime. 

## Viited
Navis

**Navis** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1337 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 64,1 km². 1. jaanuaril 2016 elas seal 1985 inimest. 

Vald paikneb 19 km Innsbruckist kagus samanimelises orus, mis on Wipptali kõrvalorg. Valla lai territoorium ulatub Silli äärest kuni 2359 m kõrguse Klammjochi sadulani ja 2886 m kõrguse Lizumer Recknerini Tuxi Alpides. 

Küla värske joogivesi saadakse puhtast Navisbachist. Küla nime päritolu on teadmata, kuid asustamine algas 13. sajandi lõpus. Vaske ja hõbedat leiti 15. ja 16. sajandil.

## Viited

## Välislingid
* www.navis.tirol.gv.at
Eesti Mee Päevad

**Eesti Mee Päevad** on Tallinnas Lillepaviljonis igal aastal kevadel toimuv eeskätt mesindusega seotud üritus. Ürituse eesmärkide seas on propageerida Eesti mett ja mesindussaadusi, nende kõrget toiteväärtust, tervendavaid ja hügieenilisi omadusi. Üritust korraldab Eesti Meetootjate Ühendus.

## Viited

## Välislingid
*Üritusest Eesti Meetootjate Ühingu kodulehel
*http://maaleht.delfi.ee/news/maamajandus/uudised/lillepaviljonis-toimuvad-traditsioonilised-mee-paevad?id=57081330
Solidaarsus (poliitiline liikumine)

**Ühendatud Demokraatlik Liikumine Solidaarsus** (vene keeles Объединённое демократическое движение "Солидарность") on poliitiline liikumine Venemaal.

Liikumise Solidaarsus loomise eestvedajateks olid Boriss Nemtsov, Garri Kasparov, Ilja Jašin ja Vladimir Bukovski. Ettevalmistused liikumise loomiseks algasid 2008. aasta kevadel.

2008. aasta detsembris toimus Himkis Moskva oblastis Ühendatud Demokraatliku liikumise Solidaarsus asutamiskongress, millest võttis osa 300 delegaati 45 Venemaa regioonist. Esindatud olid kõik tollal tegutsenud demokraatlikud parteid ja liikumised, sealhulgas Jabloko, Venemaa Vabariiklik Partei ning endine partei Paremjõudude Liit (mis asutamiskongressi toimumise ajaks oli juba võimude survel likvideeritud). 

Jabloko kui partei distantseerus Solidaarsuse tegevusest, märkides 2008. aasta novembris, et see liikumine on "samm tagasi demokraatliku liikumise arengus" ja soovitas oma liikmetel Solidaarsuse struktuuridest väljuda.

2010. aasta juunis lahkus Solidaarsusest lahkhelide tõttu Garri Kasparoviga föderaalse poliitnõukogu liige Vladimir Milov.

Liikumisel oli juhtiv roll aastatel 2011–2012 Moskvas ja mujal Venemaal toimunud protesti massiaktsioonide organiseerimises. 2013. aasta aprillis liikumise Solidaarsus kongressil võeti vastu resolutsioon liikumise eesmärkidest. Selle järgi jätkab liikumine tegevust neljas põhisuuunas:
*Poliitvangide vabastamine
*Massiaktsioonid
*Valgustuslik ja agitatsioonitöö
*Valimiskampaaniad
 
## Solidaarsuse juhtimine
Solidaarsusel ei ole ainujuhti. Poliitilise liikumise juhtimist teostatakse kollegiaalse juhtimisorgani kaudu. Selleks on 18-liikmeline föderaalne poliitnõukogu. Partei töö igapäevaseks juhtimiseks on föderaalne poliitnõukogu moodustanud endi liikmete hulgast kümneliikmelise föderaalse poliitnõukogu büroo (liikmete seas Vladimir Kara-Murza ja Ilja Jašin).

Aastatel 2008–2013 kuulus föderaalse poliitnõukogu büroosse Garri Kasparov, kes aga 2013. aastal oli sunnitud Venemaalt emigreeruma. 27. veebruaril 2015 tapeti Moskvas Kremli vastas Solidaarsuse föderaalse poliitnõukogu liige (2008. aastast) Boriss Nemtsov.

## Venemaa presidendivalimised
2017. aasta veebruaris toimunud liikumise kongressil otsustati 2018. aasta Venemaa presidendivalimistel toetada Aleksei Navalnõid, kes oli varem teatanud oma soovist kandideerida. Venemaa Keskvalimiskomisjon jättis Navalnõi kandidaadiks registreerimata. Valimiste eel, märtsis 2018, kutsus Solidaarsuse büroo üles valijaid jätta valimistele minemata.

## Viited

## Välislingid

*Poliitilise liikumise Solidaarsus koduleht. rusolidarnost.ru
Eduard Kerschbaumer

**Eduard Kerschbaumer** (19. mai 1920 – oktoober 1995) oli Austria poksija.

Ta oli kokku kolmekordne Austria meister - aastatel 1947 ja 1948 sulgkaalus ning 1950. aastal kergekaalus (kuni 60 kg).

Ta osales sulgkaalus (kuni 58 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale 4. koha saajale Francisco Núñezile (Argentina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.-

## Viited

## Välislingid
*
SHM

**SHM** võib olla:

*Nanki–Shirahama lennujaama IATA-kood
*somaatiline hüpermutatsioon
*Swedish House Mafia, Rootsi house-DJ-de supergrupp, kuhu kuuluvad Axwell, Steve Angello ja Sebastian Ingrosso
Külmasammas

**Külmasammas** on Jõgeval Piibe maantee ääres asuv sammas, kuhu on märgitud Eesti ja Jõgeva külmarekord. Samba kavandi tegi kunstnik Rein Ereb.

## Viited

## Välislingid
* Samba kohta Jõgeva maakonna turismilehel
* Samba kohta Puhka Eestis kodulehel
Loodna Vabaajakeskus

**Loodna Vabaajakeskus** oli sihtasutus, mis korraldas Märjamaa valla kultuurivaldkonda endise Loodna valla aladel. Asutus eksisteeris 2006–2013. 

## Välislingid
* "Loodna Vabaajakeskus sai kümneaastaseks" Märjamaa Nädalaleht, 29. aprill 2009 [DIGAR]
* "SA Loodna Vabaajakeskus on tegevuse lõpusirgel" Maaleht, 29. november 2012
Külimitseen

**Külimitseen** (*Crucibulum laeve*) on laialt levinud seeneliik Põhja-Ameerikas.

Kasvab peamiselt kõduneval puidul. 

Värvuselt kollakas ja kujult meenutab miniatuurset linnupesa.  

“Pesa” on 2–9 mm kõrge, 4–10 mm lai, munad selle sees on ellipsi kujuga, kuni 2 mm laiad ja kinnituvad pesa külge nöörikesega.

## Viited
Half-Life (mänguseeria)

**"Half-Life"** (stiliseeritud **HλLF-LIFE**) on esimeses isikus tulistamismängude sari, mida arendas ja avaldas Valve Corporation. 

Sarja peamised osad järgivad Gordon Freemani – füüsikateoreetikut, kes võitleb tulnukate invasiooni vastu. 

Kaks sarjas ilmunud mängudest, "Half-Life" ja "Half-Life 2" on täispikad mängud ning kaks teist, "Half-Life 2: Episode One" ja "Half-Life 2: Episode Two", on lühemad, episoodlikud mäng. Seeria kolmas episoodiline osa, "Half-Life 2: Episode Three", pidi algselt ilmuma 2007. aasta jõuludeks, kuid ilmumata jätmise tõttu peetakse seda nüüdseks uduvaraks.

2020 ilmus Half-Life seeria uus osa Half-Life: Alyx. Tegu ei ole kolmanda episoodiga, vaid hoopis Half-Life 2 eellooga, sündmustik leiab aset 5 aastat enne teist osa.
Maakilb

**Maakilb** on üle-eestiline omavalitsustevaheline mälumängu. Sarja korraldab MTÜ Eesti Mälumänguliit. 2017/2018 hooaeg oli järjekorras 19.

Sarja parimad võistkonnad mängivad hooaega lõpetavas superfinaalis. Finaali võitjat autasustatakse rändkarikaga "Maaraamat".

Hooaeg 2019/2020 jäi sarjal siiani viimaseks.  

## Viited

## Välislingid
*Sarjast Eesti Mälumänguliidu kodulehel
Raveneli peniseen

**Raveneli peniseen** (*Mutinus ravenelii*) on peniseene perekonda kuuluv seeneliik.

Põhja-Ameerikast pärit tulnukseeneliik jõudis Euroopasse 1942, Riiga 1980, Eestisse 1984. See leiti Eestis kõigepealt Hiiumaal, hiljem on seda leitud väga harva ka mujalt. Kuigi see on tulnukliik, ei peeta teda ohtlikuks ega kahjulikuks.

Raveneli peniseen kasvab inimtegevusega seotud kohtades – aedades, prahipaikadel, majaesisel murul ja mujal. Seen levib spooridega, mida kannavad laiali putukad.

Seen sai nime Ameerika botaaniku Henry William Raveneli järgi.

## Viited

## Välislingid
*
Suomalainen Kirjakauppa

**Suomalainen Kirjakauppa Oy** on Soome suurim raamatukaupluste kett. Keti omanik on aastast 2011 Otava.

Keti ajalugu ulatub aastasse 1912, kui asutati Helsingin Suomalainen Kirjakauppa Oy. 

Keti e-kaubanduse osa Suomalainen.com asutati 1999.
Leonpolise mõis

**Leonpolise mõis** (leedu *Leonpolio dvaras*) on endine mõis Leedus Ukmergė rajoonis Deltuva vallas Leonpolises. Peahoone asub aadressil Sodo g. 16.

Mõis rajati XVI sajandi keskpaigas. Selle esimesed omanikud olid Radziwillid. Arvatakse, et mõisakompleks kujunes välja 1721. aastal, mil Marcijona Radvilienė eraldas sealsed maad oma veel sündimata poja Leon Michał Radziwiłłi tarbeks. 1799. aastal omandasid mõisa Tyszkiewiczid. 1912. aastal ostis selle mõisa Taujėnai mõisa omanik Taida Radvilaitė. 1922. aastal ostis selle mõisa Radziwillidelt arst Mykolas Devenis, Deveniste suguvõsa kätte jäi mõis ka kuni võõrandamiseni. Nemad muutsid mõisa eeskujulikuks põllumajandusettevõtteks, avasid seal kohaliku raamatukogu, maaligalerii ja rajasid sinna suure etnograafiliste esemete kogu.

Ühekorruseline klassitsistlik nelinurkse põhiplaaniga peahoone valmis XVIII sajandi keskpaigas. Hoone all paikneb kõrge poolkorrusena kelder. Peahoone sai praeguse kuju 1849. aastal, 1869. aastal valmisid mõisa kõrvalhooned. Võõrandamise järel asusid seal algul kohalik raamatukogu ja algkool, hiljem ka kohaliku kolhoosi kontor. Osa hoonest oli kasutusel kinosaalina, kolhoosi tööliste tarbeks asus hoones ka saun. Leedu taasiseseisvumisel tagastati hoone õigusjärgsele pärijale Dalia Devenytė-Bobelienėle, kes selle aga 2005. aastal müüs firmale UAB Timber Pack. Pärast seda on hakatud hoonet rekonstrueerima.

Lisaks peahoonele on säilinud veel mitmed mõisa kõrvalhooned: kolm teenijate maja, kuur, pruulikoja ladu, pruulikoda ja kaks lauta. Lisaks on osaliselt säilinud ka mõisa park, sealsed munakivisillutisega teed, silotorn, põhjapoolsed väravad ja tiik. Suurelt teelt viib mõisakompleksini kahe kilomeetri pikkune allee. Mõisakompleks on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.

Leonpolio dvaras, bravoro sandėlis.JPG|Pruulikoja ladu
Leonpolio dvaras, kumetynas.JPG|Mõisateenijate maja
Leonpolio dvaras, tvartas.JPG|Laut
Leonpolio dvaras, galinė dalis.JPG|Peahoone tagantvaates


## Viited

## Välislingid

*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiplaan (*leedu keeles*)
*Video mõisast
Vana kirik

**Vana kirik** on mitme kiriku nimi. Mingi kiriku vanaks kirikuks nimetamist on ajendanud see, et seal lähedal asub ka uuem kirik.
*Tudulinna vana kirik
*Tartu vana Maarja kirik
*Põltsamaa vana Niguliste kirik
*Vana kirik (Helsingi)
*...
Vepriai vald

**Vepriai vald** (leedu keeles *Veprių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Ukmergė rajooni territooriumil. 

Valla pindala on 62,5 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1161 inimest. Valla keskus on Vepriai alev, kus aastal 2011 oli 549 elanikku. Vallamaja asub aadressil Pergalės g. 1. Vallavanem on Dalė Urbonienė.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Sümbolmeloodia

**Sümbolmeloodia** on tuntud loomisviis, kus mingile tuntud viisile luuakse täiesti uued sõnad. Tihti kasutatakse parodeerimiseks väga tuntud sümbolmeloodiaid, just isamaalisi (nt "Kui Kungla rahvas kuldsel a`al kord istus maha jooma") või isegi hümne, kuna need on levinud paljude inimeste seas. Sümbolmeloodiatel on koht rahva mälus ning identiteedis, nad loovad seoseid ning tähendusi.

Sümbolmeloodiad on tänapäeva laulu- ja luuleloomingus populaarsed. Sümboolselt ei mõju mitte ainult tuntud lauluviis, vaid ka uued sõnad, mille funktsioon on pakkuda kas poliitilisi, ühiskondlikke või kultuurilisi vihjeid ja seoseid. Enamasti viisist piisab,  et sümbolmeloodiaid ära tunda. Oluline on veel esitusviis, milles ilmnevad laulu muusikalised tunnused, kuid mis võivad olla nihkes. 

### Sümbolmeloodiaid [[Eesti kultuur|Eesti kultuuris]]

Tuntud sümbolviis, millele eestikeelseid sõnu on seatud, on Ameerika rahvaviis "Yankee Doodle". See meenutab oma viisi ning meloodia poolest eesti uuemaid rahvalaule. Ka kasutas seda meloodiat raadiojaam Ameerika Hääl oma saate algussignaalina. Kuna see oli osa keelatud läänemaailmast, siis kandis see ka poliitilist sõnumit. Eestis on tehtud sellel viisil mitmeid tekste, näiteks EÜE-laulud "Kuldre marsirood" ja "EÜE ja Euromais". Veel ka Jaan Malini luuletus "Jüriöö eelseisund ehk Pardiajajatele"(1986), mida on laulnud ansambel Viies Ratas ning Indrek Rüütle "Ei eesel pole elevant"(1997). Ka ansamblitel Kulo ja J.M.K.E. on oma versioonid sellest laulust. 

Sümbolmeloodiat iseloomustab Contra kaver "Tüütu kärbes", mis on tehtud Suzanne Vega kuulsale laulule, algab see nii:  *näpin voodi nurgas kotte* [null /]  *Und ei tule terve öö* / *vahelduseks tapan rotte / see on ainus meeldiv töö.* 

Näiteks on ukraina rahvatantsust – kasatšokist – inspireeritud "Tantsulaul". Contra on loonud sellest "Kassatšekki"(1992), mis on üleminekuaja perioodi ilmestav tekst, mille peateemadeks on vägivald ja vaesus. 

## Viited
Rops

**"Rops"** ja **"Rops aitab kõiki"** on Boris Kaburi ulmenäidendid (lavastatud vastavalt Tallinna Draamateatris 1964 ja 1965; raamatuna ilmunud 1967), mis tõid lastekirjandussse 1960. aastate teadusmõtlemise, eeskätt küberneetika kui moodsa teadusharu tulevikuvõimalused.

Kuigi näidendeid kammitseb mõnevõrra õpetlik paatos ja moraali illustreerimise vajadus, oli ulmekirjandus 1960. aastatel žanr, mis võimaldas totalitaarses riigis allegooria abil väljendada seda, mida otse ütelda ei saanud. 

## Temaatika
Näidendites on põimitud kaks tasandit: teaduslikkus, mis peegeldab toonast mõtteviisi, ja muinasjutulisus, mille tekitab argipäeva toodud kummaline küberorganism – inimesesarnane robottegelane Rops, kes kehastab teaduslik-tehnilise revolutsiooni unistust. Seda murrangulist epohhi – TTRi ajastut – iseloomustab teaduse fetišistlik positsioon ja teadlase enneolematult tugev roll ühiskonnas. "Ropsi" näidendite kui moodsate muinasjuttude sisuks on teadus, täpsemalt küberneetika, mille põhitõdesid lastele seletataksegi. Autor tõstatab tehnokraatiaga seotud eetilisi probleeme, selgitades inimese ja masina metafoorse suhte kaudu südametunnistuse valikuid, hea ja kurja olemust.

Näidendite üks põhiteemadest seostub nõukogude koolikorralduse ja haridussüsteemiga, laiemalt ühiskonnakriitikaga, mis on suunatud bürokraatliku asjaajamise pihta. Tegelastena esitletakse kolme õppurit: eeskujulikku (Kersti), uuenduslikku (Jüri) ja laiska (Toits). Ühtlasi selgub, et nõukogudeaegne kool on aine- ja õpetajakeskne, reegliks on käskude täpne täitmine, jäik mõtlemine, kollektiivi hea nime eest seismine. Ropsi-näidendites võib näha nõukogudeaegse õppesüsteemi paroodiat, need rõhutavad robotliku, s.o bürokraatliku või skemaatilise mõtlemise absurdsust kui tolleaegset normi.

## Ropsi tegelaskuju
Rops pole superkangelasest küborg, kelle mõtte- ja tundemaailm on inimese omast täiuslikumad, vaid teda on kujutatud liialdatult inimlikuna, humaanseid väärtusi hindava küberorganismina, kes tahab eranditult kõiki aidata ning püüab mõista, mis on hea ja halb. Paraku teeb välimuselt ühe tavalise Jüri-nimelise koolipoisiga identne robot alatasa midagi valesti ja see äratab kaastunnet. Masinlikud tõekspidamised ja skemaatiline tegutsemine on Ropsile tähtsamad kui teiste mure või õnnetus. Nagu üks tegelastest teda õpetab: "Sinu viga seisneb selles, et sa kõiki ühtviisi usud ja aitad. Aga inimesed pole ju ühesugused". Selgub, et välimusest üksi ei piisa, vaid tähtis on funktsioon. Võte, et masinal ilmneb mingi viga, käivitabki näidendi sündmustiku. Teadlase eksimus – unustada robotile südametunnistuserull monteerimata – on näiliselt pisiviga, kuid siiski tõsiste tagajärgedega. Repliigis "kui tal süda sees oleks…" kõlab moraal inimese ja tehnika suhte kohta. 

## Lavastused
Näidendeid lavastati nii Eesti kui ka paljudes Nõukogude Liidu, Ida-Euroopa ja Soome teatrites, samuti USA ja Austraalia eesti näiteseltskondades. 

1982. aastal lavastas Ellu Puudist näidendi Eesti Televisioonis, näitlejateks Jaan Tombi nimelise rahvateatri lapsed.

Pärnu Endlas lavastati näidendid uusdramatiseeringuna pealkirja "Robot Robi" (2005) all.

## Viited
Noortekultuur

**Noortekultuur** (ingl *youth culture*) hõlmab kõikvõimalikke noortega seotud teemasid ja tegevusi, norme ja tavasid, kombeid ja kogemusi, nii elulisi praktikaid kui ka fiktsionaalseid representatsioone. Noortekultuur on vaadeldav mitmesuguste kultuurinähtuste kaudu, nagu mood, muusika, meedia, keel jpm. Noortekultuuris võib täheldada traditsioonide hülgamist ja uute väärtuste pealetungi.  

Tänapäeval on noortekultuuris tähtsaks meediumiks sotsiaalmeedia, mille kaudu kujundatakse iseenda identiteeti ning luuakse sotsiaalseid suhteid. Noortekultuur peegeldab noorte suhtumist ühiskonda, inimestesse ja iseendasse. 

Subkultuur koondab tavaliselt ühiste huvide või ühise päritoluga noori, kes moodustavad küll arvukama kultuurigrupi, kuid ei muutu dominantkultuuri nähtuseks. Subkultuurid võivad põhineda eal, religioonil, sotsiaalsel või etnilisel päritolul, tõekspidamistel. Tuntumad subkultuurid on näiteks emod, gootid, punkarid, räpparid, ökonoored, mootorratturid jt. 

Noortejõukude puhul rääkis esimesena subkultuuridest Albert Cohen. Tema arvates tekkisid subkultuurid seetõttu, et sarnase probleemiga noored hoidsid kokku. 

## Noortekultuuri ajalugu
Noortekultuuri kujunemine algas 18. sajandil. Esimeseks noortekultuuri kantsiks Ameerikas võib pidada Chicago linna (1860. aastal elas linnas u 100 000 inimest, kuid juba 1930. aastateks oli linnas elanikke 3,3 miljonit), mis oli sihtkohaks paljudele Euroopa ja USA immigrantidele. Elanikkonna järsu tõusu tõttu mitmed piirkonnad getostusid, mis omakorda tõi kaasa kuritegevuse laialdase leviku. Getodes tekkis muust sotsiaalsest struktuurist lahknev käitumine, mis soodustas jõukude teket. Tavaliselt olid jõukudesse kuulujad samast rahvusrühmast ning enamasti süüdistati teisi enda probleemides, võideldi enda õiguse üle. Lisaks sellele funktsioneeriti justkui spordiklubide ja salamaailmadena, kus oli võimalik end kehtestada ja eri rolle proovida. 

Seos kuritegevusega tõi kaasa olukorra, kus subkultuuridest ei mõeldud hästi – neid käsitleti hälbeliste allkultuuridena. *Sub*-liide tähendab alamat, põrandaalust.  

Ka noortekirjanduse sünd seostub noortekultuuriga Ameerikas 1950. aastatel, mil tegutsesid biitlid, hipi ja teised täiskasvanulikule elukorraldusele vastanduvad noorteliikumised. Noortekultuuri kultusobjektiks kujunes Jerome David Salingeri romaan “Kuristik rukkis” (1951), mida võib pidada modernse noorteromaani tähiseks.

## Viited
Enoshima

**Enoshima** (jaapani keeles 江の島) on saar Kanagawa prefektuuris Jaapanis. 

See asub Tokyost 50 kilomeetrit lõunas Katase jõe suudmes Sagami lahes. Halduslikult kuulub Enoshima Fujisawa linna alla ning on kaldaga ühendatud 600 meetri pikkuse sillaga.

2016. aastal elas 0,38 ruutkilomeetri suurusel saarel 365 inimest. Saar on oluline turismisihtmärk ning oli 1964. aasta suveolümpiamängude olümpiasadam. 2020. aasta suveolümpiamängudel on Enoshima saar üks purjetamis- ja surfivõistluste toimumiskohti.

Saar on pühendatud budistlikule muusika ja meelelahutuse jumalannale Benzaitenile ning seal asub tempel seitsmele rõõmujumalale. Lõunaküljes on kaks koobast, millest läänepoolne on kujundatud shingoni põhimõtete järgi ja väljendab kahe maailma mandala kontseptsiooni; parempoolne koobas on pühendatud vadžrale (teemant või pikne), vasakpoolne *[[garbhakośa]]*le (emaüsa) ning seal asub vulvakujuline Amaterasu pühamu. Koobastest idapoolne on pühendatud Enoshima draakonile.
Zeliard

**"Zeliard"** (jp k ゼリアード Zeriādo) on rolli- ja platvormimängu sugemetega seiklusmärul, mis töötati välja 1987. aastal Game Artsi poolt NEC PC-8801 jaoks Jaapanis ning mugandati 1990. aastal Sierra Entertainmenti poolt MS-DOSile Euroopa ja Põhja-Ameerika turu jaoks.

Mängu tegevus toimub fantaasiamaailmas, kus vapper rüütel Duke Garland saab ilmutuse kaudu ülesandeks minna Zeliardi kuningriiki ning päästa riik kurja vaimu Jashiini võimu alt ning kuningatütar Felicia nõidusest, millega too on kiviks muudetud. Mängu käigus kogub rüütel Garland üheksa juveeli, mis kannavad nime Esmesanti pisarad, ning hävitab Jashiini.

Rüütel Garland rändab läbi erinevate looduslike asupaikade nagu koopad, metsad jmt, mis vahelduvad küladega. Külas tegutseva pankuri juures saab ta vahetada kullaks kogutud teemandid, mis on vaenulikes piirkondades rüütlit ründavate elajate hingedeks ning jäävad järele elajate tapmisel, ning täiendada kullaga makstes relvameistri, nõiajookide segaja või maagi juures oma varusid, vajadusel puhata võõrastemajas. Külades on võimalik sõbralike, kuid enamasti vaevatud elanikega vestelda ning saada vihjeid oma ülesande edukaks täitmiseks. Garland kannab saapaid ja keepi ning on relvastatud mõõga ja kilbiga, kasutada saab ta eri nõiajooke ning vaenlasi kahjustavaid või kaitse- ja ründerelvade mõju suurendavaid nõidusi, hankida eri otstarveteks sobivaid keepe ja saapaid. Iga vaenuliku piirkonna lõpus on koletis, mille tapmise eest saab rüütel juveeli, koletiste tapmisel on oluline osa nõidusel, läbitavad labürindid sisaldavad hulganisti mõistatusi ning võitlus vaenulike elajatega nõuab suurt osavust rüütli juhtimisel.

Mängus läbitakse kaheksa eri elajatega asustatud looduslikku asupaika:

# Koopad (*The Caverns: Malicia; Peligro*).
# Sügavamad koopad (*The Deeper Caverns: Peligro*).
# Mets (*The Forest: Madera; Riza*).
# Jääkoopad (*Ice Caverns: Escarcha; Glacial*).
# Surnuaed (*The Graveyard: Cementar; Corroer*).
# Kullast koopad (*Caverns of Gold: Arrugia; Plata; Tesoro*).
# Põlev põrgu (*The Burning Inferno: Caliente; Correr; Reaccion*).
# Puuviljaaiad (*Fruit Gardens: Absor; Desleal; Milagro; Falter; Final*).

## Välislingid
*ZeliardGame ülevaatesait
*Käsiraamat
*All The Tropes kirje
*Zeliardi MS-DOSi versioon onlainis mängitavana Internet Archive'is
Vandliranniku kaaja

**Vandliranniku kaaja** ehk **aafrika mahagon** (*Khaya ivorensis*) on meelialiste sugukonda kuuluv heitlehine lehtpuu. Vandliranniku kaaja kasvab Lääne-Aafrikas Libeeriast Nigeeriani. Puuliik kuulub ohualtina (tähis VU) Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punasesse nimestikku.

## Botaanilised tunnused
Vandliranniku kaaja koor on üsna sile, värvuselt hallikas või pruunikas, korbatunud ümarate soomustena. Puu tüvi on jäme, 1–1,5 m läbimõõduga, puu kasvab 30–40 m pikkuseks. Noored lehed on punaka värvusega liitlehed, mis puu vananedes muutuvad roheliseks. Õisik kasvab kobarana, harunenud, värvuselt valged ja magusa lõhnaga. Vili on puitunud, keraja kujuga kookon, mis sisaldab tiibadega seemneid.

## Puidu omadused ja kasutamine
Aafrika mahagoni lülipuit võib varieeruda kahvaturoosast kuni punakaspruunini. Ristlõike värvus muutub vanusega enamasti tumedamaks. Puit on kõva, kuid kerge, talub niiskust ja kestab kaua. Puidu vastupidavus kriimustustele on keskmine, vastupidavus löökkoormusele aga väga väike. Puidu tihedus on 540–590 kg/m3. Puidu mädanemiskindlus on keskmine, kaitse putukate vastu pigem nõrk. Puidul ei ole äratuntavat lõhna.

Kaajapuit on kergesti töödeldav nii käsitsi kui ka masinatega, see on kergesti liimitav ning puitu on lihtne naelu sisse lüüa. See on samuti hästi peitsitav ja poleeritav ning pindmiselt töödeldav. Välitingimustes peab puit vastu 10–15 aastat. Võrreldes tavalise tarbepuiduga on aafrika mahagon puidukaitsevahendiga raskesti töödeldav. Puit kuivab kiiresti.

Aafrika mahagoni on väärispuit, mille kõige tuntum kasutusala on mööblitööstus. Lisaks mööblile kasutatakse puitu pankade ja poodide siseviimistluseks, auto- ja laevatööstuses, tisleritöödel, tiib- ja püstklaverite valmistamisel. Puidujääkidest tehakse vineeri ja saepuruplaate, koort ja juuri kasutatakse meditsiinis külmetuse ja köha raviks.

## Viited
Kristi Raik

**Kristi Raik** (sündinud 17. juunil 1975) on eesti politoloog, alates 2018. aastast Eesti Välispoliitika Instituudi direktor Rahvusvahelises Kaitseuuringute Keskuses. Alates 2022. aastast on ta Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse asedirektor ja välispoliitika programmi juht. 

Ta on ka Turu ülikooli rahvusvahelise poliitika dotsent. Varem on ta töötanud Soome Välispoliitika Instituudis Helsingis ja Euroopa Liidu nõukogu sekretariaadis Brüsselis. Lisaks on ta olnud külalisteadur mõttekodades Centre for European Policy Studies (Brüssel) ja International Centre for Policy Studies (Kiiev). 

Doktorikraadi riigiteaduste alal kaitses ta Turu ülikoolis Soomes. Ta on avaldanud arvukalt teaduspublikatsioone, raporteid ja analüüse Euroopa välis- ja julgeolekupoliitika alal.

Alates 1. jaanuarist 2025 töötab ta Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse (RKK) direktorina.

## Tunnustus
* 2025 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid

* Kristi Raik. Väärtuspõhine välispoliitika ujub nüüd vastuvoolu. Diplomaatia, Nr 175, märts 2018.
* Kristi Raik. Eesti ja Soome räägivad Venemaast nõnda erinevalt ajaloolistel põhjustel. Õhtuleht, 30.01.2018.
* Kristi Raik. Kas kolmas maailmasõda on alanud? Vikerraadio saates Uudis+, 11.03.2022. https://vikerraadio.err.ee/1608513290/uudis-arp-muller/b3c3c14454c238bf703766a932181593
Andres Lemba

**Andres Lemba** (sündinud 6. detsembril 1968 Tallinnas) on eesti helilooja, koorijuht ja pedagoog.

## Haridus
Ta on lõpetanud koorijuhtimise erialal Tallinna Muusikakeskkooli 1987. aastal Eda Kõrgemägi juhendamisel ja Eesti Muusikaakadeemia 1994. aastal professor Ants Sootsi juures.

## Töökäik
Andres Lemba töötab alates 1992. aastast Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana.

Aastatel 2000–2006 oli ta Raplamaa noorte meeskoori peadirigent, aastatel 2005–2016 Vanalinna Muusikamaja tütarlastekoori kontsertmeister. 2003. aastast on ta Rahvusooper Estonia poistekoori koor- ja kontsertmeister.

## Looming
Andres Lemba on kirjutanud nii kammer- kui ka koorimuusikat ning seadnud eri žanrites muusikat koorile ja orkestrile. 2014. aasta üldlaulupeol kõlas naiskooride esituses Ly Seppeli sõnadele kirjutatud "Haned-luiged" ja ühendkooride esituses tema seatud Kait Tamra laul "Oma saar".

2014. aastal toimunud rahvusvahelise vokaalmuusika festivali VocalEspoo kooriloomingu konkursil võitis tema meeskooriteos "Sanctus" I preemia ning segakoorile kirjutatud "Miserere" jagas II preemiat.

2017. aasta noorte laulupeol kõlas poiste- ja noormeestekooride esituses tema "Minu juurte lugu" (tekst Anli Eha), lastekooride esituses seade Mari Jürjensi laulust "Paradiis" ning neidudekoorile kirjutatud seade Mari Kalkuni "Om laulust".

## Tunnustus
* 2015 – aasta koorihelilooja
* 2016 – Riho Pätsi Koolimuusika Fondi stipendium

## Viited

## Välislingid
* Andres Lemba Eesti Muusika Infokeskuse veebilehel
Evelin Kõrvits

**Evelin Kõrvits** (18. oktoober 1972 Tallinn) on eesti muusikateadlane ja helilooja.

## Haridus
Evelin Kõrvits on lõpetanud muusikateooria- ja kompositsioonierialal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli (1995), kus tema loomingu juhendaja oli Alo Põldmäe ning Eesti Muusikaakadeemia muusikateaduse erialal (1999), lõputööks "Eesti muusikaelu ümberkorraldamine Nõukogude okupatsiooni algusaastatel (1940–1941)", juhendaja Toomas Siitan. Muusikaakadeemias võttis Kõrvits kompositsioonitunde Eino Tambergilt.

## Tegevus
Evelin Kõrvits töötas Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikateaduse (1997–2007) ja kompositsiooniosakonna (1998–2007) sekretärina. Alates Eesti Muusikaakadeemias õppimise ajast on Evelin Kõrvits kirjutanud kontserdikavade jaoks annotatsioone ning hooajast 2004/2005 töötab ta Eesti Kontserdis muusikateadlasena. Tema sulest on ilmunud üle tuhande kontserdiannotatsiooni. Ta on esinenud ettekannetega Eesti Muusikateaduse Seltsi ja Eesti Heliloojate Liidu üritustel. Aastast 1997 on ta tegutsenud ka vabakutselise noodigraafikuna. Evelin Kõrvits on laulnud koorides (Tallinna Raekoja Kammerkoor, Haapsalu Festivali Koor) ning osalenud rahvusvahelises projektikooris EuropaChorAkademie mitme vokaalsümfoonilise suurvormi ettekandel Saksamaal.

Evelin Kõrvits on 1998. aastast Eesti Muusikateaduse Seltsi ja 1999. aastast Eesti Heliloojate Liidu liige.

Muusika kõrval on talle olulised tegevusalad ka kokandus, aiapidamine, korilus ja ornitoloogia.

## Looming
Tema heliloomingusse kuuluvad peamiselt vaimulikud soolo- ja koorilaulud (umbes 40), mille kõrval ta on kirjutanud ka klaveripalu ja kammermuusikat. Enamik autori kirikumuusikast on sündinud repertuaarivajadusest kahele vokaalkoosseisule, kus ta on aastaid laulnud: kogudustevaheline Credo-Allika kammerkoor (varemt Credo) ja Tallinna metodisti kiriku juures tegutsev gospelansambel Sela.

Viimastel aastatel on Evelin Kõrvitsa looming jõudnud ka laiema kuulajaskonna ette: üle-eestiliste kirikukooride ja orkestri saatel on see kõlanud näiteks Lootuse Festivalil Saku Suurhallis (2009), Tartu vaimulikul laulupeol (2010), Kristuspäeval Lilleküla staadionil (Kiievi Sümfooniaorkestriga) (2012) ning jõulukontserdil "Immanuel" Tallinna Kaarli ja Tartu Pauluse kirikus (2014). 2014. aastal toimusid kaks kontserti (25. mail Tallinna vanalinna päevade raames Peeter-Pauli kirikus ja 15. juulil XXII Rapla Kirikumuusika Festivalil), kus Credo-Allika kammerkoor ja Collegium Consonante orkester esitasid läbilõike autori loomingust. Kõrvits on tegelenud ka arranžeerimisega, mahukaim töö on olnud Leo Normeti ja Boris Kõrveri opereti "Hermese kannul" arranžeerimine (esiettekanne 2004 Tallinnas).

2015. aasta lõpul ilmus Evelin Kõrvitsa esimene autoriplaat "Nagu liiva mere ääres" 19 teosega, mida esitavad Credo-Allika kammerkoor ja Collegium Consonante orkester, kaastegev on ka vanamuusikaansambel Tuli Taevast ning vokaal- ja instrumentaalsolistid.

## Välislingid
*Evelin Kõrvits Eesti Muusika Infokeskus
Siiami kaksikud

**Siiami kaksikud** on viljastunud munarakust väga hilisel (13.–15. päeval) jagunemisel, mis ei jõuagi lõpule, tekkinud kokkukasvanud kaksikud. Nimetus tuleb Siiamis aastatel 1811–1874 elanud kaksikute Changi ja Engi järgi.