open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plungė

**Plungė** () on linn Leedus, Plungė rajooni halduskeskus. Linna läbib Šiauliai–Klaipėda raudtee. Plungė asub merepinnast 119 meetri kõrgusel Babrungase jõe kaldal. Linna poolakeelne nimi on *Płungiany*, vene keeles on aga kasutusel olnud nimekuju Плунгяны. Halduslikult moodustab linn omaette valla.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Plungė elanikest leedulasi 98,34%, venelasi 0,62% ja ukrainlasi 0,16%.

Linna järgi on nimetatud Oandu lademe Plunge kihistik.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1567. aastal, toona oli see juba alev. Linnaõigused sai 1792. Aastal 1806 läks linn Platon Zubovi valdusse; Zubovitele kuulus see aastani 1873. Hiljem kuulus linn Ogińskite valdusse, nemad ehitasid välja ka Plungė mõisa keskuse. Aastal 1932 valmis linna läbiv raudtee.

Linnas asus suur juutide kogukond. Aastal 1928 elas seal 1815 juuti, neid oli Plungė elanikest 44%. Esimene sünagoog valmis aastal 1719. Kokku ehitati linna viis sünagoogi. Sealne juutide kogukond hävis Teise maailmasõja ajal.

Nõukogude ajal muudeti Plungė tööstuslinnaks. Hakati valmistama kunstnahka, jõusööta, linast riiet.

Linn oli aastal 2009 Leedu kultuuripealinnaks.

## Pilte

Plunge railway station.jpg|Plungė raudteejaam
PlungeVarpine.jpg|Plungė kellatorn
BabrungasPlungėj.JPG|Babrungase jõgi
BZN Plunge church front sideview left 1.jpg|Plungė kirik
 

## Tuntud elanikke

*Mikalojus Konstantinas Čiurlionis – Leedu helilooja
*Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė – Leedu kirjanik
*Yosef Yozel Horwitz – juudi kirjanik
*Chaim Yitzchak Bloch Hacohen – juudi rabi
*Lazarus Goldschmidt – juudi kirjanik
*Lippy Lipshitz – Lõuna-Aafrika Vabariigi kunstnik
*Zenonas Ivinskis – Leedu ajaloolane
*Wanda Rutkiewicz – Poola alpinist
*Petras Vyšniauskas – Leedu saksofonist
*Olga Rajecka – Läti muusik
*Žilvinas Kempinas – USA kunstnik
*Jurgita Jurkutė – Leedu modell
*Mantas Armalis – Leedu modell
*Bronislovas Lubys – Leedu ettevõtja ja poliitik

## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
Addis Abeba

**Addis Abeba** ( (amhara አዲስ አበባ, 'uus õis') on Etioopia pealinn ja suurim linn.

Linn asub Entoto mäe jalamil 2200–3000 meetri kõrgusel. Selle asutas 1886. aastal Shoa neegus Menelik II.

Addis Abebas asub Aafrika Liidu peakorter, mis valmis 2012. aastal. Seal asuvad ka Etioopia rahvusmuuseum, Etioopia rahvusteater, 1950. aastal asutatud Addis Ababa Ülikool ning 2011. aastal asutatud Addis Ababa Teaduse ja Tehnoloogia Ülikool. Linnas on loomaaed.

2007. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 2 739 551 inimest. 74,6% linna elanikest olid 2007. aasta seisuga etioopia õigeusku, 16,2% moslemid.

Linna teenindab Addis Ababa Bole rahvusvaheline lennujaam, mis on Ethiopian Airlinesi kodulennujaam.

## Sõpruslinnad
Addis Abeba sõpruslinnadeks on:
* : Washington, Ameerika Ühendriigid
* : Beersheba, Iisrael
* : Peking, Hiina
* : Johannesburg, Lõuna-Aafrika Vabariik
* : Chuncheon, Lõuna-Korea
* : Harare, Zimbabwe
* : Hartum, Sudaan
* : Leipzig, Saksamaa
* : Lusaka, Sambia
* : Lyon, Prantsusmaa
* : Nairobi, Keenia
* : Ankara, Türgi
* : Windhoek, Namiibia

## Vaata ka
*Addis Abeba hertsog

## Viited

## Välislingid

* Addis Abeba koduleht
Palanga

**Palanga** () on omavalitsuse staatusega linn Leedus endise Klaipėda maakonna aladel. Asub Läänemere kaldal.

Palanga on Neringa kõrval üks Leedu tähtsamaid kuurortlinnu. Palanga liivarand on 18 km pikk. Päikesepaisteliste päevade arv on seal Leedu suuremaid.

## Ajalugu
Palangat on esimest korda mainitud 1253. aastal.
1791. sai linnaõigused.

1824. aastast kuulus (krahv) Tyszkiewiczitele.

Palanga (saksapäraselt *Polangen*) kuulus Kuramaa kubermangu ning tema liitmine Leeduga Leedu-Läti piirilepinguga 1921. aastal andis riigile pääsu merele.

1932 sai teist korda linnaõigused.

1973.–1975. aastal liideti linnaga Vanagupė, Kunigiškiai, Monciškė, Nemirseta, Būtingė ja Šventoji asula.

Linn oli aastal 2013 Leedu kultuuripealinnaks.

Palangas asub merevaigumuuseum.

Palanga rahvusvaheline lennujaam asub kesklinnast 7 km kaugusel.

## Vaata ka
* Palanga mõis
* Palanga botaanikaaed

## Sport
* FK Palanga

## Viited

## Välislingid

* Palanga koduleht
* Palanga24
Görlitz

**Görlitz** on linn Saksamaa idaosas Saksimaal, Görlitzi kreisi keskus. Asub Neisse jõe ääres. 1. augustini 2008 oli kreisivaba linn.
Görlitz on Saksamaa idapoolseim linn.

## Ajalugu

Görlitzit on esmamainitud 1071. aastal (*Gorelic*). 13. sajandil kasvas asula linnaks.

1945. aastal liideti väiksem osa linnast, mis asus Neisse paremkaldal, Poolaga ja moodustati Zgorzeleci linn.

1950. aastatel jõudis linna elanike arv üle 100 000 seoses sakslaste ümberasumisega Poolale antud aladelt. Hiljem elanike arv vähenes. Aastal 2005 oli linnas 57 900 ja 2008. aastal 56 500 elanikku.

Görlitzis on sündinud filosoof Jakob Böhme ja lastekirjanik Mira Lobe.

## Viited

## Välislingid
* Görlitzi koduleht
Yūji Ide

**Yūji Ide** (井出 有治 *Ide Yūji*; sündinud 21. jaanuaril 1975) on jaapani mootorisportlane, endine Vormel 1 piloot.

2006. aasta Vormel 1 hooajal pidi ta sõitma Super Aguri meeskonna eest, kuid mais tema sõidulitsents tühistati  liiga ohtliku sõidu pärast hooaja alguses.
PromFest

**PromFest** (lühend nimest **Pärnu Rahvusvaheline Ooperimuusika Festival**) on Pärnus toimuv rahvusvaheline ooperimuusika festival. Festival toimub alates 2005. aastast igal paaritul aastal ja selle kunstiline juht on Erki Pehk. Festivali korraldab MTÜ PromFest. Peamised koostööpartnerid on Endla Teater, Pärnu Linnaorkester, Pärnu Kontserdimaja, Ammende Villa.

Festivali peamised sündmused on Klaudia Taevi nimeline noorte ooperilauljate konkurss ning spetsiaalselt festivali jaoks produtseeritud ooperilavastused, paljud neist on valminud rahvusvahelises koostöös Kaunase Riikliku Muusikateatriga (2011, 2013, 2017, 2019, 2021, 2023), aga ka Vanemuise teatriga (2015).

## Klaudia Taevi nimeline rahvusvaheline noorte ooperilauljate konkurss

Ajendatuna Pärnu kultuuritegelase Toomas Kuteri ideest mälestada Pärnu vokaalpedagoogi Klaudia Taevi, toimus 1996. aasta mais esimene Klaudia Taevi nimeline konkurss noortele ooperilauljatele. Järgmine konkurss toimus 2001. aastal ja sellest ajast on konkurss toimunud PromFesti raames iga kahe aasta tagant. 
## Ooperid

PromFesti raames tuuakse Endla Teatri lavale originaal-ooperilavastus. 2003. aastal lavastas Linnar Priimägi Giuseppe Verdi "Rigoletto", 2005. aastal Mati Unt Anton Rubinsteini "Deemoni", 2007. aastal tõi Marko Matvere lavale Georges Bizet' ooperi "Carmen". 2009. aastal lavastas Mai Murdmaa Jules Massenet' ooperi "Thais" ja 2011. Üllar Saaremäe Giuseppe Verdi "Attila". 2013. aastal lavastas Teet Kask Nikolai Rimski-Korsakovi "Tsaari mõrsja" ja 2015. aastal lavastas Madis Nurms Giuseppe Verdi "Aida". 2017. aasta ooperiprodutsiooni Giuseppe Verdi "Traviata" lavastas Anu Lamp. 2019 toodi lavale Vincenzo Bellini ooper "I Capuleti e i Montecchi" nime all "Romeo või Julia", mille lavastas Katrin Tegova.  PromFesti esimene koomiline ooper - Gioacchino Rossini "Türklane Itaalias" toodi välja 2021. aastal ja lavastas selle Andrus Vaarik.  2023. aastal lavastas Jüri Nael Jules Massenet' ooper-muinasjutu "Tuhkatriinu" ja 2025. aasta ooperiks valiti Francesco Cilea "Adriana Lecouvreur" kus oma ooperilavastaja debüüdi tegi Marta Aliide Jakovski.  

## Muu

Lisaks konkursile ja ooperite lavastamisele toimuvad erinevad kontserdid ja meistriklassid noortele lauljatele.

## Ajalugu

## Viited

## Välislingid

*Festivali koduleht
*Festivali videokanal
*Facebooki fännileht
Klaudia Taev

**Klaudia Taev** (13. aprill 1906 Saaremaa – 7. juuni 1985 Pärnu) oli eesti lauluõpetaja.

Klaudia Taev sündis õpetaja perekonnas. Huvi laulmise ja muusika vastu tekkis tal juba lapsepõlves. Tallinna Konservatooriumis õppis ta laulmist esimese eesti soost kutselise laulja Aino Tamme käe all, Varvara Malama, Armanda Abbati ja Aleksander Arderi juures. Tema lauljakarjäär jäi lühikeseks. Haiguse tagajärjel kaotas ta hääle ning pühendas oma edasise elu teiste õpetamisele.

II maailmasõja ajal tegutses Klaudia Taev hääleseadja-lauluõpetajana Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites Jaroslavlis, kus temalt võttis tunde ka Georg Ots. Eestisse naasnuna asus ta elama Pärnusse. Aastatel 1944–1950 oli ta Endla operetitrupi vokaalpedagoog ning kuni 1954. aastani ka Pärnu Lastemuusikakooli lauluõpetaja. Pärast lauluklassi sulgemist Pärnu Lastemuusikakoolis andis ta eratunde ning tegutses kultuurikeskustes, õpetades laulmist solistidele, ansamblitele ja hääleseadjana kooridele. 

Klaudia Taevi õpilaste arvu ei tea keegi, sest tema juures õppisid ka suviti Pärnus puhanud välismaalased ja nende lapsed. Tema õpilased on ka Rein Veidemann, Urve Tauts, Viktor Gurjev, Hans Miilberg, Asta Vihandi, Eve Neem, Silvia Vestmann, Toomas Kuter, Marvi Taggo, Malle Raid, Peeter Kaljumäe ja teised. 

Tema auks korraldatakse Pärnus alates 1996. aastast Klaudia Taevi nimelist rahvusvahelist noorte ooperilauljate konkurssi.

## Viited
Lazdijai

**Lazdijai** (, poola *Łoździeje*) on linn Leedus Alytuse maakonnas, Lazdijai rajooni ja Lazdijai valla keskus.

Linn asub merepinnast 126 meetri kõrgusel. See jääb 7 km kaugusele Poola piirist, kus asub Lazdijai piiriületuspunkt.

Linn on saanud nime seda läbiva Lazdija oja järgi (Raišupise oja kohalik nimetus). 1965. aastal registreeriti linnas Leedu kõigi aegade kõige paksem keltsakiht (145 cm).

Lazdijais antakse välja ajalehti Dzūkų žinios, Ryto žvaigždė ja Lazdijų reklama. Haridust annavad gümnaasium ja kaks lasteaed-algkooli. Lazdijais on kultuurimaja, 2000. aastal valminud spordikeskus ja kaks raamatukogu.

Vaatamisväärsusteks on 1895. aastal valminud katoliku kirik ja vanausuliste kirik.

Lazdijai on Łukówi sõpruslinn.

## Ajalugu

Lazdijai mõis rajati 1532. aastal. Zygmunt II August eraldas maad alevi rajamiseks 1560. aastal, samal aastal valmis ka esimene sealne kirik. Sealset asulat on esimest korda mainitud 1561. aastal.

Lazdijai sai linnaõigused 1597. aastal. 1795. aastal läks linn kolmandal Poola jagamisel Preisimaa koosseisu ja hakkas kandma nime *Lasdien*. Hiljem hakkas see kuuluma Venemaale, kus selle venekeelne nimekuju oli Лоздзее. Linn põles aastail 1857, 1879, 1886, 1922 ja 1923.

Teise maailmasõja ajal sai Lazdijai lahinguis kannatada nii 1941. kui ka 1944. aastal. 3. novembril 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed Katkiškė külas ligi 1500 Lazdijai ja selle ümbruskonna juuti. Nõukogude võimud küüditasid 186 linna elanikku. Teise maailmasõja ajal tegutsesid linna ümbruskonnas Leedu metsavennad.

## Elanikkond


* 1517 (1800)
* 3151 (1896)
* 2538 (1897)´
* 2364 (1923)
* 3109 (1959)
* 3842 (1970)
* 4100 (1974)
* 4300 (1976)

* 4364 (1979)
* 5485 (1989)
* 5140 (2001)
* 5000 (2005)
* 4800 (2009)
* 4531 (2011)
* 4396 (2013)
* 3737 (2018)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lazdijai elanike seas leedulasi 96,13%, venelasi 2,36% ja poolakaid 0,37%.


Lazdijai, aikštė prie bažnyčios.JPG|Kirikuväljak
Lazdijai, gimnazija .JPG|Koolimaja
Lazdijai, kultūros centras.JPG|Kultuurikeskus
Lazdijų sentikių cerkvė.JPG|Vanausuliste kirik
Lazdijai, Raišupis.JPG|Raišupise oja
Lazdijai, teismas.JPG|Kohtuhoone


## Tuntud elanikke
*Joseph Achron – USA helilooja
*Avraham Tory – juudi kirjanik
*Motiejus Gustaitis – leedu luuletaja
*Salomėja Nėris – leedu luuletaja
*Valdas Vasiliauskas – Leedu ajakirjanik ja poliitik
*Arūnas Valinskas – Leedu teletäht ja poliitik
*Marijonas Mikutavičius – leedu laulja
*Gytis Andrulionis – Leedu jurist ja poliitik
*Valentina Karatajūtė-Talimaa – Leedu paleontoloog

## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
*Linn Poola geograafilises sõnastikus
Anne Kull

**Anne Kull** on mitme tuntud inimese nimi:
***[[Anne Kull (teoloog)|Anne Kull]]**, eesti teoloog ja tõlkija (1959–)
***[[Anne Kull (geoinformaatik)|Anne Kull]]**, eesti geoinformaatik (1977–)
***[[Anne Kull (tõlkija)|Anne Kull]]**, eesti tõlkija (1957–)
Neumünster

**Neumünster** on kreisivaba linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal.

Neumünster rajati 1127. aastal Oldenburgi piiskopi Vizelini poolt.

## Viited

## Välislingid

* http://www.neumuenster.de/
Neuss

**Neuss** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal. Asub Reini ääres Düsseldorfi vastaskaldal. 

## Sõpruslinnad

## Viited

## Välislingid

*Neussi koduleht
Albert Streckeisen

**Albert Ludwig Streckeisen** (8. november 1901 Basel – 29. september 1998 Bern) oli Šveitsi geoloog.

Albert Streckeisen oli tuntud kui Rahvusvahelise Geoloogiaühingu tardkivimite klassifikatsiooni välja töötanud komisjoni esimees.

Streckeisen õppis geoloogiat, mineraloogiat ja petroloogiat Baselis, Zürichis ja Bernis ning töötas professorina Bukaresti ja Berni ülikoolides. Geoloogias oli ta spetsialiseerunud petroloogiale.

1958. aastal asus Streckeisen täiendama ja revideerima Paul Niggli raamatut "Tabellen zur Petrographie und zum Gesteinsbestimmen". Streckeisen leidis, et seal esitatud tardkivimite klassifikatsioon vajaks hoolikat revideerimist. Samas ei olnud raamatus esitatud klassifikatsioon sugugi ainus selleks ajaks väljapakutu. Kokku oli klassifikatsioone kaksteist. Streckeisen otsustas, et pole mõtet välja mõelda kolmeteistkümnendat, vaid keskenduda tuleks olemasolevate klassifikatsioonide analüüsimisele.

1964. aastal avaldas Streckeisen ülevaateartikli, milles käsitles tardkivimite senise klassifitseerimisega seotud probleeme. Artikkel pälvis palju tähelepanu ja otsustati, et küsimusega tuleb hakata tõsisemalt tegelema. Selleks loodi Rahvusvahelise Geoloogiaühingu juurde komisjon *The Subcommission on the Systematics of Igneous Rocks*. Komisjon alustas tööd 1970. aastal ning esimeseks esimeheks sai Albert Streckeisen. Komisjoni töö tulemusena valminud tardkivimite klassifikatsiooni nimetatakse sageli Streckeiseni klassifikatsiooniks. Tänapäeval on see ülemaailmselt aktsepteeritud viis tardkivimite klassifitseerimiseks ja nimetamiseks.      

## Viited
Menoikeus

**Menoikeus** oli vanakreeka mütoloogias kahe Teeba üliku nimi:
***[[Menoikeus vanem]]**, Kreoni ja Iokaste isa
***[[Menoikeus noorem]]**, Kreoni noorem poeg
Haimon

**Haimon** (vanakreeka keeles *Αἵμων*, ladina keeles *Haemon*) oli vanakreeka mütoloogias Teeba regendi ja hilisema kuninga Kreoni ning tema naise Eurydike vanem poeg. Tema nimi tähendab kreeka keeles 'verine'.

Sõda Seitse Teeba vastu kujunes väga veriseks. Ainult suurte pingutustega suutsid teebalased võita. Muuhulgas langes Haimoni noorem vend Menoikeus. Sellepärast käskis kuningaks saanud Kreon kõik teebalaste poolel langenud suurte auavalduste saatel matta, ent linna rünnanud argoslaste ja nende poolel sõdinute laibad pidid jääma matmata.

Haimon oli kihlatud oma täditütre Antigonega. Antigone mattis keelust hoolimata oma venna Polyneikese ja tabati teolt. Kreon mõistis ta selle eest surma elusalt matmise läbi. Haimon palus isalt Antigonele armu, ja ka ennustaja Teiresias teatas, et see otsus pole jumalatele meelepärane, ent Kreon ei andnud järele. Ööl enne hukkamist poos Antigone end oma kongis üles. Haimon sai seejärel kokkupõrkes isaga surma. Mõne allika järgi tappis Haimon enese.

Pärast seda võttis ka Eurydike endalt elu. Teeba kuningasoost jäid ellu ainult Kreon ja Oidipus. Nendega lõppeski Teeba kuningasugu.
Ivan Kramskoi

**Ivan** Nikolajevitš **Kramskoi** (vene Иван Николаевич Крамской; 8. juuni (vkj. 27. mai) 1837 Ostrogožsk – 5. aprill (vkj. 24. märts) 1887 Peterburi) oli vene maalikunstnik ja kunstikriitik. 

Kramskoi pärines väikekodanluse hulgast. Aastatel 1857–1863 õppis ta Peterburi Kunstide Akadeemias. Ta oli üks akadeemia 14 lõpetajast, kes lahkus akadeemiast lõputööd tegemata, sest neil ei lubatud traditsioonilise mütoloogilise stseeni asemel maalida vabalt valitud teemal.

Kramskoid mõjutasid teistest kunstnikest tugevamini demokraatlikud ja revolutsioonilised ideed. Ta oli peredvižnikute ühingu üks asutajaid ja ideolooge. Tema kunstikriitika oli samuti mõjukas. Tema tööde demokraatlik suunitlus, põhjalikud kriitilised arutlused kunstist ja kunsti iseärasuste objektiivsete hindamiskriteeriumide lakkamatud uuringud arendasid kunsti ja rahva suhtumist kunstisse.

Talle on iseloomulik teoste lihtne ülesehitus, selged jooned ja psühholoogiline sügavus.

Kramskoi maalis hulgaliselt tuntud inimesi, teiste seas Lev Tolstoid (1873), Ivan Šiškinit (1873), Pavel Tretjakovi (1876), Mihhail Saltõkov-Štšedrini (1879) ja Otto Wilhelm von Struvet (1886). Kogu tema loomingu paremik, sealhulgas kõik nimetatud maalid, asuvad praegu Tretjakovi galeriis.

Kunstnik suri 49-aastaselt doktor Rauchfussi portreed maalides. Korraga kummardus ta ette ja kukkus. Doktor püüdis osutada talle esmaabi, kuid oli juba hilja.

## Galerii

Fail:Vasilchikova by Ivan Kramskoi.jpg|Vasilchikova
Fail:Study Ivan Kramskoi.jpg|Õpilane
Fail:Ivan Kramskoi - Mina Moiseyev - Google Art Project.jpg|Mina Moiseyen
Fail:Kramskoy Alexander III (1).jpg|Aleksander III


## Välislingid

*Ivan Kramskoi pildid ja elulugu (inglise keeles)
* Ivan Kramskoi pildid ja elulugu (vene keeles)
* Ivan Kramskoi pildid ja elulugu (vene keeles)
* Ivan Kramskoi looming (vene keeles)
Poeem

**Poeem** on pikk lüüriline või eepiline jutustav luuletus. Olemuselt on poeem värsivormis jutustus. Selle lüroeepilise žanri harude hulka kuuluvad kangelaspoeem ja proosapoeem.

Poeemid muutusid populaarseks romantismi ajal. Neid kirjutasid näiteks George Gordon Byron, Robert Burns, Heinrich Heine, Aleksandr Puškin, Mihhail Lermontov, Vladimir Majakovski, Justinas Marcinkevičius, Aleksandr Tvardovski.

Eesti kirjanduses on poeeme kirjutanud Betti Alver ("Lugu valgest varesest"), Kersti Merilaas ("Poeem Pärnu silgust"), Juhan Smuul ("Tormi poeg", "Järvesuu poiste brigaad", "Poeem Stalinile"), Agu Sisask ("Draakonilend"), Kivisildnik ("Poeem Putinile"), Ivar Sild ("Pealkirjata poeem"), Karl Martin Sinijärv ja Jürgen Rooste ("Tallinna vapipäeva poeem") jpt. Üks esimesi eestikeelseid poeeme oli Friedrich Reinhold Kreutzwaldi menukas Krimmi sõja teemaline regivärsiline poeem "Sõda. Wiru wana Lauliku kenam Kandle-lugu. Eesti-söbradele" (1854; 2. tr. 1861).

Sõna "poeem" kasutatakse vahel laiemas, ülekantud tähenduses, näiteks Anton Makarenko "Pedagoogiline poeem".

Terminit kasutatakse ka muusikas, näiteks sümfooniline poeem.

## Kirjandus
* Endel Mallene, "Taaselustunud poeem" – Keel ja Kirjandus 1965, nr 2, lk 65–69; ka raamatus: Endel Mallene, "Kriitiku päevik", Eesti Raamat 1973, lk 5–13 
* Silvia Nagelmaa, "Eesti poeemikontseptsiooni kujunemisest" – Looming 1980, nr 6, lk 871–876
* Silvia Nagelmaa, "Poeem. Žanriteoreetilisi märkmeid" – Keel ja Kirjandus 1981, nr 4, lk 191–198

## Välislingid
* Karl Martin Sinijärv ja Jürgen Rooste "Tallinna vapipäeva poeem"
Adagio

***Adagio*** [ad'aadžo] on noodikirjas kasutatav tempomärge, mis tähendab 'aeglaselt'. Tavaliselt tähendab see tempot vahemikus 66–76 lööki minutis, igal juhul kiiremini kui *[[lento]]* ning aeglasemalt kui *[[adagietto]]* ja *[[andante]]*.

## Vaata ka
*Adaadžo
Menoikeus noorem

**Menoikeus noorem** oli vanakreeka mütoloogias Teeba regendi ja hilisema kuninga Kreoni ning tema naise Eurydike noorem poeg. Oidipus oli Menoikeuse tädipoeg.

Kui puhkes sõda Seitse Teeba vastu, ei pidanud Menoikeus üldse sõdima, sest oli veel liiga noor. Ent ennustustarga Teiresiase sõnul võis Teebat päästa ainult see, kui Menoikeus sõjas langeb. Kreon oli selle vastu, keelitas Menoikeust linnast põgenema ja lubas riigikassast talle raha tuua. Niisugune teguviis oli Menoikeusele vastuvõetamatu; ta tormas lahingusse ja kuna oli relvade käsitsemises kogenematu, sai kohe surma.

Teeba võitis sõja, kuid see osutus Pyrrhose võiduks: kogu Teeba kuningasoost jäid ellu ainult Oidipus ja Kreon, kelle surmaga kuningasugu lõppes. 10 aastat hiljem toimunud epigoonide sõjakäigus Teeba vallutati ja rüüstati.
Vassili Perov

**Vassili** **Perov** (vene Василий Григорьевич Перов; tegelik perekonnanimi Kridener; 2. jaanuar 1834 (21. detsember 1833 vkj) Tobolsk – 10. juuni 1882 (29. mai 1882 vkj) Kuzminki küla tänapäevasel Moskva maa-alal) oli vene maalikunstnik, peredvižnikute ühingu asutajaliige.

Perov oli parun G. K. Krideneri sohipoeg. Perekonnanimi Perov oli algul tema hüüdnimi ja selle pani talle mittekoosseisuline köster, kes ta kirjutama õpetas.

Perov lõpetas Arzamassi kreiskooli ja astus Arzamassi kunstikooli, mida juhatas Aleksandr Vassiljevitš Stupin.

1853 astus ta Moskva maali-, raid- ja ehituskunstikooli. 1856 pälvis ta väikese hõbemedali imperaatorlikule kunstide akadeemiale esitatud etüüdi eest poisi peast. 1858 pälvis ta juba suure hõbemedali maali "Ringkonnapristavi sõit uurimisele" eest. 1860 sai ta väikese kuldmedali maalide "Hauastseen" ja "Köstri poeg, kes saab esimese teenistusastme" eest. 1861 pälvis ta suure kuldmedali maali "Külajutlus" eest.

Suure kuldmedaliga kaasnes õigus riigi arvel sõita välismaale. Perov asus reisile 1862. aastal külastades Saksamaa linnu ja Pariisi. Oma selle perioodi maalides kujutas ta euroopa tänavaelu. Ta naasis Moskvasse enne tähtaega.

1866 sai Perov akadeemikuks, 1871 professoriks Moskva maali-, raid- ja ehituskunstikoolis. Umbes sel ajal sai temast peredvižnikute liikumise üks asutajaist.

Perov suri 1882 Moskva-lähedases Kuzminki külas tuberkuloosi ja on maetud Doni kalmistule.

## Looming

Vassili Perov armastas maalida lihtrahvast. Talupoegi kujutas ta tõepäraselt ja suure kaasaelamisega. Loomingus on üks läbivaid teemasid matused, leinajate ja orbude kujutamine. Korduvalt kujutab ta maalidel rikaste ja vaeste vastuolu.

Perovil on palju religioosseid maale, kuid neil on tähelepanu pööratud mitte niivõrd piiblisündmustele kui kaasaja, 19. sajandi lihtrahvale, mitte niivõrd sellele, mida nad usuvad, kuivõrd sellele, kuidas religioon neid mõjutab.

Perov on maalinud arvukalt portreid.

### Teoseid

* "Talupoegade ristikäik lihavõttepühal", 1861
* "Teejoomine Mõtištšis Moskva lähedal", 1862
* "Matus", 1865
* "Koduõpetajanna saabumine kaupmehe majja", 1866
* "Troika. Töökoja õpilased veavad vett", 1866
* "Raudteel", 1868
* "Jahimehed puhkamas", 1871
* Vladimir Dali portree, 1872
* Fjodor Dostojevski portree, 1872

### Galerii

Pilt:Проводы покойника.jpg|"Matus" (1865)
Pilt:Wassilij Grigorjewitsch Perow 006.jpg|"Talupoegade ristikäik lihavõttepühal" (1861)
Pilt:1872._Портрет_писателя_Владимира_Ивановича_Даля.jpg|Vladimir Dali portree
Pilt:Портрет художника А.К.Саврасова.jpg|Aleksei Savrassovi portree
Tantsusüit

**Tantsusüit** on mitmeosaline teos väikestele pillikoosseisudele. 

Tantsud järjestatakse kontrastsuse printsiibil. Ühtseks tervikuks liidab süidi üks helistik.

Klassikalise tantsusüidi põhiosadeks on:
#Allemande (4-osalises taktimõõdus rahulik saksa tants)
#Courante (3-osalises taktimõõdus prantsuse jooksutants)
#Sarabande (3-osalises taktimõõdus aeglane, pidulik, traagiline hispaania tants)
#Gigue (3-osalises taktimõõdus kiire šoti hüppetants)

Põhitantsude ette, vahele ja järele võib lisada teisi tantsulisi või sissejuhatavaid osasid, näiteks prelüüd, aaria, menuett, gavott, bourree jt.

## Vaata ka
*Süit
*Orkestrisüit
Madrigal

**Madrigal** (itaalia sõnast *madrigale* 'emakeelne laul') on renessansiajal (15.–16. sajandil) ja varabarokis (aastail 1600–1750) levinud ilmaliku muusika žanr, tõsise sisuga polüfooniline laul, mille sisuks oli valdavalt armastus või loodus.

Mitmehäälne madrigal oli nelja- kuni seitsmehäälne instrumendisaateta heliteos; erinevalt varasematest ilmalikest lauludest, nagu frottola või karnevalilaul, kus sama muusikat korrati igas salmis, oli madrigal läbikomponeeritud teos, mille puhul luuleteksti igale salmile oli kirjutatud oma muusika, mis sageli väljendas teksti emotsioone rea või koguni sõna piires (helimaaling). Madrigalid kajastasid nii igapäevaseid elusündmusi kui ka tundeteemasid, kirjutati nii rõõmsaid, nukraid kui ka traagilise sisuga madrigale.

Madrigali kõrgajaks peetakse 16. sajandit. Varased madrigalid olid neljahäälsed, lihtsa polüfooniaga, hiljem viie- kuni seitsmehäälsed ja keeruka polüfooniaga. Varase madrigali suurim meister oli Jacob Arcadelt.

## Vaata ka
* 14. sajandi madrigal
* Madrigalikomöödia
* Motett
Concerto grosso

***Concerto grosso*** (itaalia keeles 'suur kontsert') on esimene orkestrižanr. 

See koosneb . 

*Concerto grosso* tekkis žanrina barokkajastul, selle rajajaks peetakse itaalia heliloojat Arcangelo Corellit. *Concerto grossot* mängivad barokktrio (*concertino*) ja suurem orkester (*ripieno*), mis toetab väiksemat koosseisu lõiguti. Teost on võimalik mängida ka ainult *concertinoga*.

Näiteks Alfred Schnittke Concerto grosso (see on kirjutatud kahele viiulile, ettevalmistatud klaverile ja keelpillidele).

## Vaata ka
*Kontsert (barokk)
*Mitmekooriline kontsert
*Soolokontsert
Sonaaditsükkel

**Sonaaditsükkel** ehk **sonaat-sümfooniline tsükkel** on muusikas mitmeosaline vorm, milles vähemalt üks osa (tavaliselt esimene) on sonaadivormis.

Sonaaditsükkel saab teosena nimetuse esinejate koosseisu järgi. Ka osade arv,iseloom ja ülesehitus sõltuvad esitavast koosseisust.

*Sonaaditsükkel sümfooniaorkestrile on sümfoonia.
*Sonaaditsükkel soolopillile ja sümfooniaorkestrile on instrumentaalkontsert, mis saab nime soolopilli järgi (näiteks klaverikontsert, trompetikontsert).
*Sonaaditsükkel soolopillile klaverisaatega või ilma on sonaat.
*Sonaaditsükkel kammeransamblile saab nimetuse esinejate arvu järgi.
**2 mängijat – duo
**3 mängijat – trio
**4 mängijat – kvartett
**5 mängijat – kvintett
**6 mängijat – sekstett
**7 mängijat – septett
**8 mängijat – oktett
**9 mängijat – nonett

Sümfoonia ja keelpillikvartett on tavaliselt neljaosalised:
#osa on sonaadivormis ja kiires tempos
#osa on aeglane, tihti variatsioonivormis
#osa on tantsuline, enamasti menuett või skertso
#osa on kiire finaal, sonaadi- või rondovormis

Sonaat ja instrumentaalkontsert on tavaliselt kolmeosalised:
#osa on sonaadivormis, kiire
#osa on aeglane
#osa on tavaliselt rondovormis, kiire
Pavel Tretjakov

**Pavel** Mihhailovitš **Tretjakov** (vene *Павел Михайлович Третьяков*; 27. detsember (15. detsember vkj) 1832 Moskva – 16. detsember (4. detsember vkj) 1898) oli vene kaupmees, metseen ja kunstikoguja, Tretjakovi galerii asutaja. 

Pavel Tretjakov sündis Moskvas kaupmehe peres. Isa kõrval alustas varakult müügitööd. 

Pavel Tretjakov osutas materiaalset abi peredvižnikutele, ostes nende näituste paremad tööd oma galeriile. Galerii kinkis ta Moskva linnale 1892. aastal. 

Ta suri 16. detsembril 1898 Moskvas. Esialgu maeti Tretjakov Daniili kloostri kalmistule, aastal 1948 maeti ta ümber Moskva Novodevitšje kalmistule. 

## Tunnustus
* 1896 – Moskva aukodanik
Sonaadivorm

**Sonaadivorm** ehk **sonaat-allegro** on muusikavorm, mis koosneb ekspositsioonist, töötlusest ja repriisist. 

Sonaadivormile võib eelneda sissejuhatus ja järgneda kooda.

Sonaaditsükli esimene osa on tavaliselt sonaadivormis.

## Ekspositsioon

Ekspositsioon on muusikalise peateema ja kõrvalteema esmakordne esitus. Ekspositsioon koosneb järgmistest osadest:
:#Peapartii, milles esitatakse peateema põhihelistikus.
:#Sidepartii, mis seob peapartiid ja kõrvalpartiid, valmistab ette üleminekut dominanthelistikku.
:#Kõrvalpartii, milles esitatakse kõrvalteema tavaliselt dominanthelistikus.
:#Lõpupartii, milles kinnitatakse dominanthelistik. 

Ekspositsiooni võidakse korrata.

## Töötlus

Töötluses toimub vaba arendus ekspositsioonist pärit või uutel teemadel läbi erinevate helistike, peateemat ei tohi esitada põhihelistikus.

## Repriis

Repriisis korratakse muusikalist teemat uues kvaliteedis.

:#Peapartii, milles peateema tuleb tagasi põhihelistikus.
:#Kõrvalpartii, milles tuleb tagasi kõrvalteema, kuid samuti põhihelistikus.
:#Lõpupartii, milles kinnitatakse põhihelistik.

Peapartii ja kõrvalpartii vahel võib olla ka sidepartii.
Prelüüd

**Prelüüd** ehk **eelmäng** (prantsuse keeles *prélude*, ladina keeles *praeludium*, saksa keeles *Präludium*, itaalia keeles *preludio*) on muusikateose sissejuhatus. 

Alates 19. sajandist võib prelüüd olla ka iseseisev muusikateos.

Prelüüd on tavaliselt lühike, selle täpne vorm võib varieeruda. Tavaliselt on prelüüdis väike hulk rütmilisi ja meloodilisi motiive, mis korduvad teose vältel.

## Tuntud prelüüde
*Prelüüd cis-moll, Sergei Rahmaninov

## Vaata ka
*Koraaliprelüüd
*Prelüüd ja fuuga
*Avamäng
Akrotiri ja Dhekelia

**Akrotiri** (kreeka *Ακρωτήρι*) ja **Dhekelia** (kreeka *Δεκέλεια*) on Suurbritanniale kuuluvad territooriumid, täpsemalt, Suurbritannia meretagune ala Küprose saare lõunarannikul. Nende kogupindala on 254 km².

Akrotiri ja Dhekelia jäid 1960. aastal Küprose iseseisvudes Suurbritanniale. Seal asuvad sõjaväebaasid. Nende ametlik nimetus on **Suveräänsed Baasialad Küprosel** (*Sovereign Base Areas Cyprus*).

Akrotiris ja Dhekelias elab umbes 7000 Briti sõjaväelast ja nende pere liiget ning 7000 Küprose kodanikku, kes tegelevad baaside teenindamise või põllumajandusega.

Alates 1. jaanuarist 2008 kehtib seal euro. 

Territooriumi haldust juhib administraator, kes on ühtlasi Briti Küprose õhujõudude komandör (*Commander of British Forces Cyprus*). Administraatori määrab ametisse Briti monarh kaitseministeeriumi ettepanekul.

## Välislingid

* http://www.sba.mod.uk/
Laios

**Laios** oli vanakreeka mütoloogias Teeba kuningas, Oidipuse isa.

Laios oli Labdakose poeg, mistõttu teda ja tema järglasi kutsutakse ka labdakiidideks.

Kui Labdakos suri, oli Laios vaid aastane. Regendiks saanud Lykos korraldas oma venna Nykteusega paleepöörde ja nad pagendasid Laiose. Nykteus sai kuningaks.

Laios kasvas üles Peloponnesoses Elises sealse kuninga Pelopsi juures. Siiski tal vedas: Teeba kuningasugu tabasid suured õnnetused, Nykteuse ja Lykose järglased surid ning Laios sai uuesti Teeba kuningaks.

Laios lubas Pelopsi noorema poja Chrysippose viia Nemea mängudele, kus poiss pidi võistlema. Selle asemel röövis Laios nooruki ja vägistas ta. Vanad kreeklased pidasid kohati Laiost esimeseks pederastiks ja mõne allika järgi nimetasid pederastiat Laiose patuks. Laios viis nooruki Teebasse ja hoidis teda seal vägisi kinni. Selle karistuseks keelasid jumalad tal lapsi saada.

Laios abiellus oma kauge sugulase Iokastega. Laios muutus väga murelikuks, kui Iokaste rasestus, ja läks Teiresiaselt nõu küsima. Ennustaja vastas, et sünnib poeg, kellele on määratud tappa oma isa ja abielluda emaga. Kui laps sündis, sidus Laios tal jalad kokku ja viis mägedesse, lootes, et laps nii peatselt sureb. Mõne allika järgi saatis Hera selle teo eest karistuseks Sphinxi teebalasi kiusama.

Poisi leidsid karjased, kes viisid ta Korintosesse. Sealne kuningas Polybos ja tema naine Periboia kasvatasid poisi üles ja andsid talle nimeks Oidipus. Kui poiss oli täiskasvanuks saanud, ennustati tallegi, et ta tapab oma isa ja abiellub emaga. Oidipus, kes uskus, et tema tõelised vanemad on Polybos ja Periboia, lahkus seepeale Korintosest ja suundus Teebasse. Teel kohtus ta kaarikus sõitva Laiosega, kes nõudis, et Oidipus annaks talle teed. Nad läksid tülli ja Oidipus tappis Laiose. Kumbki ei teadnud siis, et nad on sugulased.

Oidipus kohtus enne Teebasse jõudmist ka Sphinxiga ja tappis ta. Laiosel sugulasi ei olnud ja Oidipus valiti uueks kuningaks. Ta abiellus vana kuninga lese Iokastega.

## Välislingid
*Laiose ja Chrysippose lugu (*inglise keeles*)
Edmund Kirby Smith

**Edmund Kirby Smith** (16. mai 1824 – 28. märts 1893) oli Ameerika Riikide Konföderatsiooni sõjaväelane.

19. veebruaril 1864 ülendati ta kindraliks. Surres oli ta viimane Ameerika kodusõja kindral.
Judah P. Benjamin

**Judah Philip Benjamin** (6. august 1811 – 6. mai 1884) oli USA ja Suurbritannia poliitik.

Ta oli teine juudist Ameerika Ühendriikide senaator ja esimene Põhja-Ameerika riigi (Ameerika Riikide Konföderatsiooni) valitsuse juudist liige.

Ta oli ainus Konföderatsiooni valitsuse liige, kes suutis vältida vangistamist ja maalt põgeneda.
Henrik (Taani prints)

Tema Kuninglik Kõrgus prints **Henrik**, endise nimega Henri-Marie-Jean André de Laborde de Monpezat, Laborde de Monpezat' krahv1 (11. juuni 1934 – 13. veebruar 2018) oli Taani kuninganna Margrethe II abikaasa.  

Henri de Laborde de Monpezat sündis Talence'is Prantsusmaal 11. juunil 1934 krahv1 André de Laborde de Monpezat (1907–1998) ja tema abikaasa Renée Dursenot (1908–2001) pojana. Esimesed viis eluaastat elas Henri Prantsusmaa Indohiinas (praegune Vietnam), kus ta isa juhatas perefirmat. Elanud vahepeal Prantsusmaal, naasis ta 1950. aastal Hanoisse ja lõpetas seal 1952. aastal prantsuskeelse keskkooli. Aastatel 1952–1957 õppis ta Sorbonne'i ülikoolis õigusteadust ja politoloogiat ning selle kõrvalt École Nationale des Langues Orientalesis hiina ja vietnami keelt. 1957. aastal õppis ta Hongkongis ja 1958 Saigonis. 

Pärast sõjaväeteenistust Alžeeria sõjas 1959–1962 töötas ta Prantsusmaa välisministeeriumis ning oli aastatel 1963–1967 Londoni saatkonnas sekretär. 

Prints Henrik abiellus tollase troonipärija Margrethega 10. juunil 1967 Kopenhaagenis, millega seoses muudeti tema nimi taanipäraselt Henrikuks. Paaril on pojad Frederik (1968) ja Joachim (1969). 

Prints Henriku emakeel oli prantsuse keel, kuid kohe pärast abiellumist õppis ta selgeks taani keele. Ta rääkis vabalt ka inglise, hiina ja vietnami keelt. 

## Tunnustus
*1995 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

## Teosed

Prints Henrik tõlkis taani keelde mitu raamatut ja kirjutas raamatuid ka ise, näiteks:

* 1981. aastal H. M. Vejebergi varjunime all tõlkis ta koos kuningannaga taani keelde Simone de Beauvoir' raamatu "Tous les hommes sont mortales" ('kõik mehed on surnud').
* "Chemin faisant",1982, prantsuse luule kogumik
* "Destin oblige", 1996, tema memuaarid Taani printsina
* "Ikke Altid Gåselever", 1999, valik printsi lemmikretsepte
* "Cantabile", 2000, luulekogu
* "Les escargots de Marie Lanceline", 2003

## Märkused

1Laborde de Monzepat' perekond kasutab krahvitiitlit, ehkki nende õigus sellele on küsitav: Pierre-Marie Diudonnat' "Encyclopédie de la fausse noblesse et de la noblesse d'apparance" kirjutab, et Jean de Laborde tõsteti aadliseisusse 1655. aastal tingimusel, et temast saab aadlik Béarni provintsis, kus asusid tema maad. Seda tingimust pole aga täidetud ning Laborde'i nõudmistest keelduti 1703. ja 1707. aastal. Kuigi perekond kasutab tiitlit, on võimalik, et prints ise sai veast teada alles kihlumisel, kui selle avastasid tema suguvõsa uurinud genealoogid. "Destin oblige" tunnistab ebaedukat aadliseisusse tõstmist.

## Välislingid

*HRH The Prince Consort
Psará

**Psará** (kreeka *Ψαρά*) on saar Egeuse meres, Chíose saarest 22 km kirdes. Kuulub Kreekale.

Saare pindala on 43 km². Saar on künklik, suurim kõrgus on 640 meetrit (Prophítis Ílias). Saarel elab umbes 500 inimest, kes on koondunud peamiselt lõunarannikul asuvasse külla.

## Ajalugu

Psarál oli asustus juba Mükeene ajajärgul. 

1821. aastal liitusid Psará elanikud Kreeka iseseisvusvõitlusega ning uputasid Türgi laevu.

21. juunil 1824 vallutasid türklased saare ning tapsid või vangistasid 15 000 elanikku. Sellest katastroofist pole saar tänapäevani toibunud. Tollal põgenema pääsenute järglased elavad peamiselt Ateenas ja mujal Kreekas.
Henrik

**[[Henrik (eesnimi)|Henrik]]** on eesnimi.

Ilma perekonnanimeta kandsid või kannavad seda:
***[[Läti Henrik]]**, kroonik
***prints [[Henrik (Taani prints)|Henrik]]**, Taani kuninganna Margrethe II abikaasa
***[[Henrik (Uppsala piiskop)|Henrik]]**, legendaarne piiskop Soomes

## Vaata ka
*Hendrik
Johannes Rudbeckius

**Johannes Rudbeckius** (1581–1646) oli Rootsi kiriku- ja haridustegelane, Västeråsi piiskop aastatel 1619–1646. 

Ta asutas Västeråsis Rootsi esimese gümnaasiumi ning reformis jõuliselt kirikuelu. Rudbeckiusel oli ka kuningas Gustav II Adolfi kindel toetus. 

1627. aastal saatis kuningas ta Eestimaale kohalikku kirikuelu reformima. Rudbeckius kavatses Rootsi riigikiriku Eestimaa rüütelkonna võimu alt vabastada ning maarahvakeelsemaks teha. Kuid aadlike privileegid jäid peale ning oma jõulisele tegutsemisele vaatamata ei saavutanud piiskop Eestimaal sisuliselt mitte midagi. Ka Rootsi kuningakoda ei suutnud isepäise aadelkonna vastu suurt midagi ette võtta.

## Isiklikku
Rudbeckiusel oli mitu last, kellest tuntumad on:
*Olaus Rudbeckius vanem, 17. sajandi Rootsi olulisemaid teadlasi
*Johannes Rudbeckius, ka Eestimaal tegutsenud vaimulik
Karl Dönitz

**Karl Dönitz** (16. september 1891 Berliin – 24. detsember 1980 Hamburg) oli Saksamaa sõjaväelane (suuradmiral), Suursaksa Riigi viimane president.

Karl Dönitz oli Emil ja Anna Dönitzi poeg. Tema isa töötas insenerina. Karlil oli vanem vend Friedrich.

Karl Dönitz astus 1. aprillil 1910 Saksamaa mereväkke ja sai 4. aprillil kadetiks (*Seekadett*). 15. aprillil 1911 sai ta lipnikuks (*Fähnrich zur See*) – see auaste anti isikule, kes vähemalt aasta aega oli mereväes ohvitseriks õppinud ja läbinud esimese eksami.

27. septembril 1913 anti Dönitzile leitnandi (*Leutnant zur See*) auaste ja ta sai seega ohvitseriks. Esimese maailmasõja alguses teenis ta kergeristlejal "Breslau" Vahemeres. 1914. aasta augustis müüdi kaks ristlejat, sealhulgas "Breslau", Osmanite riigile ja nimetati ümber. "Breslau" sai nimeks "Midilli" ja ta hakkas Konstantinoopoli lähedal Mustal merel sõdima Venemaa laevastikuga. 22. märtsil 1916 ülendati Dönitz ülemleitnandiks (*Oberleutnant zur See*). Ajal, mil "Midilli" oli dokis remondis, juhatas Dönitz lühikest aega lennuvälja Dardanellide kandis.

Seal taotles ta enda üleviimist laevastikku allveelaevadele ja see rahuldati alates 1916. aasta oktoobrist. Ta teenis vahiohvitserina allveelaeval U-39 ja alates 1918. aasta veebruarist allveelaeva UC-25 kaptenina. 5. septembril 1918 sai ta allveelaeva UB-68 kapteniks. See laev tegutses Vahemerel. 4. oktoobril 1918 laskis Suurbritannia selle laeva põhja ja Dönitz võeti vangi. Ta oli vangis algul Maltal ja pärast Sheffieldi lähedal kuni 1919. aasta juulini. Saksamaale naasis ta 1920.

Dönitz jätkas Weimari vabariigis oma karjääri. 10. jaanuaril 1921 sai ta selle kaptenleitnandiks (*Kapitänleutnant*). 1928 juhatas ta torpeedopaate ja sai sama aasta 1. novembril korvetikapteniks (*Korvettenkapitän*). 1. septembril 1933 ülendati ta fregatikapteniks (*Fregattenkapitän*). 1934 sai ta ristleja "Emden" kapteniks. Sellel laeval sõitsid ohvitseriõpilased aasta otsa mööda maailma meresid, valmistudes ohvitseriks saama. 1. septembril 1935 ülendati Dönitz mereväekapteniks (*Kapitän zur See*) ja siis allus talle juba mitu allveelaeva.

1922. ja 1929. aastal külastas Dönitz Eestit.

Dönitz oli Suursaksa Riigi allveelaevastiku juhataja 1939–1943. 1943–1945 oli ta Suursaksa Riigi laevastiku (Kriegsmarine) ülemjuhataja. Ta korraldas Ida-Preisimaa tsiviilelanikkonna päästmise.

Adolf Hitleri testamendi alusel sai temast alates 30. aprillist 1945 (astus ametisse 1. mail 1945) Saksa Riigi viimane president asukohaga Flensburgis.

8. mail 1945 kirjutas ta alla Saksamaa allaandmisprotokollile, mis lõpetas Teise maailmasõja Euroopas.

23. mail 1945 arreteeriti Dönitz ja tema valitsuse liikmed. Nürnbergi protsessil mõisteti ta 10 aastaks vangi. Selle karistuse kandis ta ära Spandau vanglas. Tema kaitsja protsessil oli Otto Kranzbühler.

1968. aastal avaldas Karl Dönitz mälestusteraamatu "Mein wechselvolles Leben" ("Minu vaheldusrikas elu").

## Tsitaadid

## Vaata ka
*Karl Dönitzi poliitiline testament

## Viited

## Teosed
**Zehn Jahre und Zwanzig Tage*. Bonn 1958.
**Mein wechselvolles Leben*. Göttingen 1968
Rahvusvaheline Vaalapüügikomisjon

**Rahvusvaheline Vaalapüügikomisjon** on 1946. aastal Washingtonis asutatud organisatsioon, kuhu kuuluvad Rahvusvahelise Vaalapüügiregulatsiooni Konventsiooniga liitunud riigid. 

Komisjon reguleerib vaalapüüki, määrab püügikvoodid ja püügiks keelatud alad.

Kord aastas toimub rahvusvaheline konverents. Komisjoni peakorter asub Cambridge'is Inglismaal.

2013. aasta seisuga on komisjoni liikmeks 89 riiki.

## Välislingid

* Rahvusvahelise Vaalapüügikomisjoni koduleht
Üleminekuperiood (1990–1992)

**Üleminekuperiood** oli Eesti Vabariigi Ülemnõukogu poolt 1990. aasta kevadel välja kuulutatud periood, mille lõppeesmärk oli Eesti Vabariigi taastamine iseseisva riigina ning luua riigile omased tunnused.

## 1.1.1990

:Riigi nimi: Eesti Nõukogude Sotsialistlik Vabariik
:Pindala: 45 215,4 km²
:Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
:Pealinn: Tallinn
:Haldusjaotus: 15 rajooni ja 6 vabariikliku alluvusega linna
:Riigikeel: eesti keel
:Rahaühik: rubla (rubla = 100 kopikat)
:Riigitähis: ENSV
:Riigikord: NSV Liidu liiduvabariik
:Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta konstitutsioon

## 8.05.1990

:Riigi nimi: Eesti Vabariik
:Pindala: 45 215,4 km²
:Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus) 
:Pealinn: Tallinn
:Haldusjaotus: 15 maakonda 
:Riigikeel: eesti keel
:Rahaühik: rubla (rubla = 100 kopikat)
:Riigitähis: EV
:Riigikord: NSV Liidu liiduvabariik
:Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta konstitutsioon

## 20.08.1991

:Riigi nimi: Eesti Vabariik
:Pindala: 47 450 km²
:Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
:Pealinn: Tallinn
:Haldusjaotus: 15 maakonda 
:Riigikeel: eesti keel
:Rahaühik: rubla (rubla = 100 kopikat)
:Riigitähis: EV
:Riigikord: parlamentaarne vabariik
:Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta konstitutsioon
## 20.06.1992

:Riigi nimi: Eesti Vabariik
:Pindala: 47 450 km²
:Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
:Pealinn: Tallinn
:Haldusjaotus: 15 maakonda 
:Riigikeel: eesti keel
:Rahaühik: kroon (kroon = 100 senti)
:Riigitähis: EV
:Riigikord: parlamentaarne vabariik
:Põhiseadus (faktiliselt): Eesti NSV 1978. aasta Eesti NSV konstitutsioon

## 05.10.1992

:Riigi nimi: Eesti Vabariik
:Pindala: 47 450 km²
:Rahvaarv: 1 565 662 (01.01.1989 rahvaloendus)
:Pealinn: Tallinn
:Haldusjaotus: 15 maakonda 
:Riigikeel: eesti keel
:Rahaühik: kroon (kroon = 100 senti)
:Riigitähis: EV
:Riigikord: parlamentaarne vabariik
:Põhiseadus (faktiliselt): Eesti Vabariigi 1992. aasta põhiseadus

## Viited
Pehr Evind Svinhufvud

**Pehr Evind Svinhufvud af Qvalstad** (15. detsember 1861 – 29. veebruar 1944) oli Soome riigihoidja aastal 1918 ja president aastail 1931–1937.

Pehr Evind Svinhufvud oli Konstantin Pätsi sõber ning ta külastas 1934. ja 1936. aastal Eestit. 17. märtsil 1934 andis ta käsu, et Helsingis ilmuva ajalehe Ajan Suunta peatoimetaja Somersalo kohtulikule vastutusele võetaks artiklite pärast, mis sisaldavad solvavaid väljendusi Konstantin Pätsi, Soomega sõprussuhetes oleva maa riigipea kohta.

Tema hüüdnimeks Soome rahva seas oli Ukko-Pekka. Maetud Luumäki kalmistule. 

## Viited

## Tunnustus
* Eesti Kotkaristi teenetemärgi I klass, 29. aprill 1931

## Kirjandus
* Soome president saabus Tallinna kaudu. Uus Eesti, 1. august 1936, nr. 205, lk. 3.
* Soome president lahkus Eestist. Uus Eesti, 4. august 1936, nr. 208, lk. 1.
* Svinhufvudile avati mälestussammas. Uus Eesti, 6. september 1937, nr. 241, lk. 3.
* Soome president P. E. Svinhufvud 75-aastane. Uus Eesti, 14. detsember 1936, nr. 339, lk. 5.
* V. Kures. Ukko-Pekka kodus. Uus Eesti, 28. august 1938, nr. 235, lk. 4.

## Välislingid
*s:Soome president kaitseb Eesti head nime
*s:Soome president jõudis Orule
*Soome presidendi külaskäik Eestisse (1934)
*Soome presidendi külaskäik Eestisse (1936)
Kyösti Kallio

**Kyösti Kallio** (sünninimi **Gustaf Kalliokangas**; 10. aprill 1873 Ylivieska – 19. detsember 1940 Helsingi) oli Soome poliitik, riigi president aastail 1937–1940.

Ta oli Soome president 1. märtsist 1937 kuni 19. detsembrini 1940. Ta oli ka Soome peaminister aastail 1922–1924, 1925–1926, 1929–1930 ja 1936–1937.

1930. aastal tegid lapualased katse Kalliot tappa, kuna pidasid teda reeturiks. Ülesanne usaldati Yrjö Hissale ja Juho Perämäkile. Kallio suutis veenda neid oma mõttest loobuma, sest neil polnud tema hingega midagi peale hakata. Ebaõnnestumise häbist, kuna nad polnud suutnud täita neile usaldatud rahvuslikku ülesannet, lasid mõlemad noormehed end maha. 

Helsingi üliõpilaskonna aastapäeva tähistamine 1938. aastal kujunes demonstratsiooniks Soome presidendi ja valitsuse vastu. Presidendi juuresolekul peetud kõnedes võrreldi teda venestusaegse kindralkuberneri Nikolai Bobrikoviga. 

## Teenetemärgid

* Eesti Vabadusristi I liigi 2. järk (14. mai 1920) ja III liigi 1. järk (29. aprill 1925)
* Valgetähe teenetemärgi (Eesti) kett (26. oktoober 1938)
* Kotkaristi teenetemärgi (Eesti) I klass (22. jaanuar 1932)
* Eesti Punase Risti teenetemärgi III klass (20. veebruaril 1920)

## Viited
Lauri Relander

**Lauri Kristian Relander** VR III/1 (31. mai 1883 – 9. veebruar 1942) oli Soome president aastail 1925–1931.

1925. aastal külastas Lauri Relander Eestit. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Tunnustus
*Vabadusristi III liigi 1. järk, 1925
*Kotkaristi I klassi teenetemärk, 1930

## Välislingid
*Soome presidendi külaskäik ja hiilgav vastuvõtt Eestis (film)
Gobi Altai

**Gobi Altai** (mongoli *Говь Алтайн нуруу*) on mäestik Aasias. Kulgeb loode-kagu suunas. Loodes ühenduses Mongoolia Altaiga. Kõrgus kuni 3957 meetrit (mägi Ihh bogd uul, Их богд уул).

Mäestikust idas asub Gobi kõrb.
Piirmõõde

**Piirmõõde** (Inglise keeles *limit of size*) on suurim ja vähim lubatud mõõde. Piirmõõtmed kantakse joonisele harva.

## Näited

* Olgu meil detaili mõõt ja piirhälbed järgnevad: 50-0,027+0,012. Sellisel juhul on vähim lubatud mõõde 49,973&nbsp;mm ja suurim lubatud mõõde 50,012&nbsp;mm.
* Olgu meil detaili mõõt ja piirhälbed järgnevad: 80+0,048+0,120. Sellisel juhul on vähim lubatud mõõde 80,048&nbsp;mm ja suurim lubatud mõõde 80,120&nbsp;mm.
* Olgu meil detaili mõõt ja piirhälbed järgnevad: 25-0,027-0,012. Sellisel juhul on vähim lubatud mõõde 24,973&nbsp;mm ja suurim lubatud mõõde 24, 988&nbsp;mm.

## Vaata ka
* Tolerants
* Täpsus masinaehituses
Paskal

**Paskal** (Blaise Pascali järgi), tähis **Pa**, on rõhu mõõtühik SI-süsteemis. 1 Pa on rõhk või mehaaniline pinge, mille tekitab 1 m2 suurusele pinnale ühtlaselt jaotunud 1 N suurune jõud: 

1\;\text{Pa}=\frac{\text{N}}{\text{m}^2} \;  ehk SI põhiühikutes  \; 1\;\text{Pa}=\frac{\text{kg}}{\text{m} \cdot \text{s}^2}.

### Võrdlus teiste rõhuühikutega

## Vaata ka
* Ühikute detsimaaleesliited
Vahetatavus

**Vahetatavuse** puhul saavutatakse liite või masina etteantud täpsus ilma detailide valiku ja sobitamiseta. Selleks on vaja teha joonised ning anda kõik mõõtmed lubatavate piirhälvetega. Joonisel võib olla mõõde ka piirhälveteta, nt Ø50 mm. Selle järgi millegi valmistamisel võetakse tavaelus kokkuleppeliselt lubatavateks hälveteks ±0,5 mõõtühiku suurusest. See printsiip ei pruugi igaühele aga teada olla ning seda masinaehituses ei toonitata.

Mõõtmete etteandmine piirhälvetega tagab detailide mõõtmete ja kuju vastastikuse vahetatavuse. Detailide vahetatavus on kaasaegse masinaehitusese üks põhiprintsiipe.

## Vahetatavus võimaldab

* Kiirendada tootmist ja alandada omahinda;
* Organiseerida hulgitootmist;
* Spetsialiseerida tootmist;
* Valmistada vajalikul hulgal tagavaraosi mitmesugustele masinatele ja organiseerida remonti kulunud masinaosade väljavahetamise teel.

## Vahetatavuse nõuded

Vahetatavad detailid peavad olema võrdsete mehaanikaliste- ja kasutusomadustega. Vahetatavus tuleb tagada kogu tehnoloogilise protsessi käigus: alates lähtematerjalist, toorikutest, pooltoodetest ja lõpetades valmisdetailide, sõlmede, agregaatidega. Lähtematerjal peab olema kõigi vastastikku vahetatavate detailide jaoks ühesuguste keemiliste, mehaanikaliste ja tehnoloogiliste omadustega, toorikud peab saama töödelda mõõtuseatud tööpinkidel täiendava mõõtmiseta või pingi ümberhäälestamiseta.

On olukordi kus detailide kuju ja mõõtmete täpsusele esitatakse nii suuri nõudeid, et vastastikuse vahetatavuse tagamiseks tuleb suurendada järsult valmistamiskulutusi. Sel juhul sorteeritakse detailid eelnevalt gruppidesse ja sõlmed koostatakse vastastikku sobivate gruppide detailidest (kellakivid, veerelaagrite veerekehad jne). Sellist olukorda nimetatakse valikkoostamiseks.

## Vahetatavuse ajaloost

Masinaehitusest on teada, et kõigepealt hakkas arenema relvatööstus. Iga meister valmistas püssi osade kokkusobitamise teel. Kui sõjaväljal juhtus raud kõveraks minema või lukk purunema, siis vahetada neid ei saanud, sest iga püss oli oma mõõdetelt unikaalne. Vene tsaar Peeter I olevat andnud käsu sellise tootmise lõpetamiseks ning detailide vastastikuse vahetatavuse printsiibi rakendamiseks. Selleks tuli teha joonised ning anda kõik mõõtmed lubatavate piirhälvetega. See võimaldas detailid valmistada üksteisest sõltumatult, ka erinevates kohtades.

## Vaata ka
*Täpsus masinaehituses