open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Põhja malevkond

**Põhja malevkond** (kuni 03.06.2024 Põhja kompanii) on Kaitseliidu Tallinna maleva territoriaalne üksus, mille vastutusalaks on muuhulgas Põhja-Tallinna piirkond. Alates 3. juunist 2024 on Kaitseliidu ülema käskkirja alusel Põhja kompanii ümberkorraldatud Põhja malevkonnaks. Malevkonda kuulub ligikaudu 600 liiget, kes on jaotatud erinevatesse sõjaaja üksustesse.

Malevkonna pealik on leitnant Mart Luik, pealiku abid on leitnant Mati Simm ja major Margus Kalda.

## Ajalugu
Kopli malevkond asutati 1. märtsil 1929. aastal ning tegutses kogu Eesti Vabariigi esimese iseseisvusaja, kuni likvideeriti koos kogu Kaitseliiduga 1940. aastal pärast Nõukogude okupatsiooni algust. 

Tallinna malev taastati 1990. aastal ning koosnes algul üksikrühmadest. Kuna maleva liikmeskond kasvas, siis tekkis mõne aja pärast vajadus liita üksikrühmad suuremateks üksusteks. Nii tekkis mõned aastad pärast taasiseseisvumist Põhja malevkond. Kuna Kaitseliidu põhikiri sätestas, et malevkonna liikmete hulk peab olema vähemalt 300, nimetati Põhja malevkond 1. jaanuaril 2004 ümber Põhja kompaniiks. Samast aastast alates ühendati see koos Lõuna ja Ida kompaniiga Ühendmalevkonnaks. 2008. aasta Ühendmalevkonna juhatuse koosolekul korraldati hääletus, mille tulemusel otsustati malevkond laiali saata, kuna kompaniid olid eelnevalt iseseisvalt tegutsedes olnud efektiivsemad. Põhja kompaniist sai iseseisev üksikkompanii. Alates 03.06.2024 korraldati Põhja kompanii ümber Põhja malevkonnaks.

## Põhja malevkonna lipp
18. juunil 2025, pärast 85-aastast pausi, said Põhja malevkond tagasi oma ajaloolise lipu, mille annetas neile Kaitseliidu Tallinna malev. Kuigi malevkonna esimene lipp ei säilinud okupatsiooniaastate tõttu, taastati see ajaloolaste ja kunstniku koostöös võimalikult autentsel kujul. Lipul on kujutatud müstiline Põhjakotkas, kes katab oma võimsate tiibadega Tallinna linna. Kotka küüniste vahel on haljas mõõk ning lipul on ka Põhja malevkonna deviis: *Pro Patria* – Isamaa eest!

## Põhja malevkonna embleem
Põhja malevkonna käiseembleem on rohelisel kilbikujulisel põhjal. Selle kujundus lähtub ajaloolisest Põhja malevkonna sümbolist Põhjakotkas ning tunnuslausest „Pro Patria“. Embleemil on kujutatud paremale vaatav hõbehall väljasirutatud tiibadega kotkas. Kilbikuju viitab maaväe üksusele ning ülaosas kujutatud merelained malevkonna vastutusalas asuvale merepiirile. Kotka üks tiib varjab osaliselt halli kaitsemüüriga linna, mis sümboliseerib Tallinna. Nähtaval olev jalg hoiab mõõka, teine toetab linna. Kotkas sümboliseerib jõudu ja julgust, hõbehall värv ustavust ja tarkust. Linna kattev tiib ning mõõk väljendavad valmisolekut kaitsta Tallinna ja Eestit. Tekst „Pro Patria“ tähendab „Isamaa eest“.

## Vaata ka
* Eesti kaitsejõud
* Kaitseliit
* Kaitseliidu Tallinna malev

## Viited

## Välislingid
* Põhja kompanii koduleht
* Tallinna maleva koduleht
* Kaitseliidu koduleht
Lõuna kompanii

**Lõuna üksikkompanii** on Kaitseliidu Tallinna maleva territoriaalne üksus, mille vastutusala hõlmab Kesklinna ja Kristiine linnaosa.

Kompaniipealik on Tanel Viks.

## Välislingid
* Lõuna kompanii koduleht
* Tallinna maleva koduleht
* Kaitseliidu koduleht
Nicaragua viipekeel

**Nicaragua viipekeel** (hispaania *Idioma de Signos Nicaragüense*, lühend ISN) on Nicaragua kurtide kasutatav viipekeel, mis on tekkinud 1970. aastate lõpus ja 1980. aastate alguses Managuas kuulmispuudega koolilaste suhtlemise käigus.

Nicaragua viipekeel pakub keeleteadlastele huvi kui uue keele tekkimise juhtum.

## Kirjandus

* Kegl, J. 2000. Is it soup yet? Or, When is it Language? In the Proceedings of the Child Language Seminar 1999. City University, London. 
* Kegl, J. 2002. Language Emergence in a Language-Ready Brain: Acquisition Issues. In Morgan, G. and Woll, B., Language Acquisition in Signed Languages. Cambridge University Press, lk 207-254.
* Kegl, J. and G. Iwata. 1989. Lenguaje de Signos Nicaragüense: A Pidgin Sheds Light on the “Creole?” ASL. In Carlson, R., S. DeLancey, S. Gildea, D. Payne, and A. Saxena, (toim.). Proceedings of the Fourth Meetings of the Pacific Linguistics Conference. Eugene, Oregon: Department of Linguistics, University of Oregon, lk 266-294.
* Polich, S 1998. Social agency and deaf communities: A Nicaraguan case study. University of Texas at Austin Ph.D. dissertation.
* Senghas, R. J 1997. An 'unspeakable, unwriteable' language: Deaf identity, language & personhood among the first cohorts of Nicaraguan signers. University of Rochester, NY Ph.D. dissertation.
* Shepard-Kegl, J.M. 2002. Teaching Literacy to Deaf Students in Nicaragua: A Common Sense Two-Step Approach. Yarmouth, ME: NSLP, Inc. (allalaaditav http://www.nslpinc.org/Download.html)
Elizabeth Weir

**Elizabeth Weir** (teda mängib Torri Higginson) on väljamõeldud tegelaskuju Kanada-USA ulme-telesarjas "Tähevärav Atlantis". Elizabeth Weir kui sarja korduv tegelaskuju jõudis esimest korda ekraanile sarja "Tähevärav SG-1" 7. hooaja kaheosalises jaos "Lost City". Tal ei ole sõjaväelist auastet, kuna ta on tsiviilisik. 

Tegelaskuju mängis peamiselt Torri Higginson, kuigi kui teda "Lost Citys" tutvustati, mängis teda Jessica Steen. Näitleja väljavahetamise põhjus on teadmata. Hiljem, kui replikaatorid Elizabethi (Torri Higginson) kosmosesse siirdasid ja tema teadvus alles jäi, mängis Weiri näitleja Michelle Morgan.

## Välislingid
* Elizabeth Weir "Tähevärav" vikis
* Elizabeth Weir SyFy kanalil ("Tähevärav Atlantis")
Parrot

**Parrot** võib tähendada järgmist:
*Parrot (perekonnanimi), prantsuse päritolu perekonnanimi
**George Frederic Parrot (1767-1852) oli Tartu ülikooli esimene taastamisjärgne rektor. 
**Jean Jacques Friedrich Wilhelm Parrot, eelmise poeg, oli arstiteadlane ja bioloog, Tartu ülikooli rektor 1831–1834.
**Wilhelm Friedrich Parrot (1790–1872), samuti G. F. Parroti poeg, oli vaimulik ja jutlustaja Burtnieki pastoraadis Liivimaal.
Johann Georg Schwartz noorem

**Johann Georg Schwartz noorem** (2. juuli 1838 Põlva – 2. jaanuar 1903 Põlva) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1850–1854 Pärnu kreiskoolis, aastatel 1854–1858 Cēsise lähedal asuvas Bērzaine Maagümnaasiumis (Livländisches Landesgymnasium zu Birkenruh bei Wenden). Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1858–1862. Oli prooviaastal Kanepi Jaani koguduses Georg von Holsti ja Põlva Püha Neitsi Maarja koguduses isa juures. Ordineeriti 21. augustil 1866 Valgas õpetajaks.

Oli aastatel 1866–1868 (introdutseeriti 28. augustil 1866) Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse adjunktõpetaja ja aastatel 1868–1902 sama koguduse õpetaja. Oli aastal 1893 neljaks kuuks pastoriametist kõrvaldatud (suspendeeritud), kuna viis läbi kiriklikke talitusi rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele). Oli aastatel 1885–1899 Võru praostkonna vaimulik koolirevident. Aastatel 1899–1903 oli ta Võru praostkonna praost. Oli Tartu-Võru ringkonna pastorite leskede ja vaeslastekassa direktor.

## Isiklikku
Nii tema isa Johann Georg Schwartz kui ka poeg Johann Christoph Schwartz olid Põlva Püha Neitsi Maarja koguduse õpetajad. Tema õemees Georg Theodor Wilhelm Eisenschmidt oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Tema väimees Karl Ferdinand Baer (abielus tütre Helenega) oli Ruhja koguduse õpetaja.

## Viited
Carl Ferdinand Sigismund Walther

**Carl Ferdinand Sigismund Walther** (12. detsember 1857 Viru-Jaagupi Viru-Jaagupi kihelkond Rakvere kreis Eestimaa kubermang Venemaa keisririik – 25. juuni 1920 Alt-Döbern Alam-Lausitz Saksamaa) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1870–1873 Tartus gümnaasiumis ja 1873–1877 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1878–1881. Korporatsioon Neobaltia liige.

Prooviaastal oli ta Järva-Jaani Ristija Johannese koguduses. Ordineeriti 28. veebruaril 1882 Tallinnas õpetajaks.

Oli aastatel 1882–1918 Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja, sealhulgas 1904–1918 veel Alutaguse praostkonna praost. Lahkus aastal 1920 Saksamaale. Oli aastatel 1918–1920 Pritzeni koguduse õpetaja (Niederlausitzi piirkonnas Brandenburgi liidumaa lõunaosas Cottbusi lähedal). Suri Alt-Döbernis (Pritzeni lähedal).

## Isiklikku
Tema isa Carl Friedrich Sigismund Walther oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, õemees Christfried Otto Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Tema vanaisa Carl Sigismund Walther oli maalikunstnik, teine vanaisa Ferdinand Theodor von Gebhardt oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja (nagu ka onu Peter Bernhard Ferdinand von Gebhardt). Onu Eduard Karl Franz von Gebhardt oli maalikunstnik ja Düsseldorfi Kuns­ti­akadeemia professor. Väimees Lionel Schleyer oli luterlikuks vaimulikuks Bakuus.

## Viited
SimpleText

**SimpleText** on lihtne tekstiredaktor Mac OS-i operatsioonisüsteemile. Programm sarnaneb Windowsi programmiga WordPad.

SimpleText võimaldab teksti vormindamisel kasutada paksu ja kaldkirja, allajoonimist, muuta teksti fonti ja suurust.
Pobeda mägi

**Pobeda mägi** (vene keeles *гора Победа*) on mägi Venemaa idaosas, Tšerski aheliku ja Sahha Vabariigi ning kogu Kirde-Siberi kõrgeim tipp. Kõrgus 3003 meetrit. Asub Ust-Nerast 140 km kaugusel kirde pool ja põhjapolaarjoonest 140 km lõuna pool.
Horatio Nelson

**Horatio Nelson, esimene [[Nelsoni vikont]] ja [[Bronté hertsog]]** (29. september 1758 Burnham Thorpe, Norfolk – 21. oktoober 1805) oli Briti mereväeohvitser, viitseadmiral.

Horatio Nelson sündis kaheksalapselises peres, kus oli viis poega. Ta oli pere kolmas poeg.

Kuulsaks sai Nelson Napoleoni sõdades. Tema kõrgeim auaste oli viitseadmiral (*Vice Admiral of the White*). Võidukas Trafalgari lahingus sai ta surmavalt haavata, tema viimased sõnad olid: "Jumal tänatud, et ma olen oma kohuse täitnud." Pärast surma viidi Nelsoni keha Suurbritanniasse brändiga täidetud kirstus. 9. jaanuaril 1806 maeti Nelson Londoni Saint Pauli katedraali.

Nelsonile püstitatud monumentidest on kuulsaim Londonis Trafalgari väljakule püstitatud Nelsoni sammas (Nelson's Column).

## Viited
Leonard Cohen

**Leonard Norman Cohen** (21. september 1934 Montréal – 7. november 2016 Los Angeles) oli Kanada laulukirjutaja, laulja, luuletaja ja romaanikirjanik.

Tema vanemad olid juudid; isa Nathan Cohen oli pärit Poolast ja ema oli emigreerunud Leedust. Ta võeti vastu Kanada muusika kuulsuste halli, Kanada laulukirjutajate kuulsuste halli ja Rock'n'rolli kuulsuste halli.

## Diskograafia
### [[Stuudioalbum]]id

### [[Tribuutalbum]]id

## Raamatud
*"Let Us Compare Mythologies" (luule) 1956
*"The Spice-Box of Earth" (luule) 1961
*"The Favourite Game" (romaan) 1963
*"Flowers for Hitler" (luule) 1964
*"Beautiful Losers" (romaan) 1966
*"Parasites of Heaven" (luule) 1966
*"Selected Poems 1956–1968" (luule) 1968
*"The Energy of Slaves" (luule) 1972
*"Death of a Lady's Man" (proosa ja luule) 1978
*"Book of Mercy" (proosa, luule, psalmid) 1984
*"Stranger Music" (valitud poeemid ja laulud) 1993
*"Book of Longing" (luule, proosa, joonistused) 2006

## Vaata ka
*Take This Waltz
*"Dance Me to the End of Love"
*"Coming Back to You"
*"In My Secret Life"

## Viited

## Välislingid
* Leonard Coheni koduleht (*inglise keeles*)
* Leonard Coheni prantsuskeelne koduleht
* Mitteametlik veebileht LeonardCohenFiles (*inglise keeles*)
* Leonard Cohen – "Hallelujah", 1984. ja 1988. aasta sõnadega, salvestis Londonist
* Just whose hallelujah is it anyway? BBC selgitus laulu "Hallelujah" tausta kohta
Muuga aedlinn

**Muuga aedlinn** on eramupiirkond Maardu linna haldusalas, mis on kujunenud varem Tallinna piires olnud suvilapiirkonnast.

Muuga on tiheasustusega, kuni kahekorruseliste eramute piirkond, mille planeering võimaldab seda käsitleda omaette aedlinnana. Aedlinna kogupindala on ligikaudu 448 ha ning selles paikneb ligikaudu 3000 kinnistut keskmise suurusega 1000 m². 

## Ajalugu
Muuga aedlinna hakati suvilaid ehitama 1950. aastail. Vanemad suvilad Muuga tee ääres olid vastavalt tolleaegseile ehitusnormidele üsna väikesed.

1967. aastal liideti Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega, Tallinna linna Mererajooni territooriumiga 294 ha suurune osa (Muuga aianduskruntide maa-ala) Harju rajooni Viimsi külanõukogu territooriumist. 

## Sadam
Pääsu Muuga aedlinnast mere äärde lõikas ära Muuga sadama ehituse algus. Aedlinna serva läbib sadamasse suunduv tee.

## Transport
Muuga aedlinna pääseb bussidega: 34 (vt endine Tallinna bussiliin 34A); Põhja-Eesti bussidega 102, 103, 172 ja 173; Viimsi valla bussidega V2, V7 ja V7A; ja Jõelähtme valla bussidega J3, J6, J9 ja J17.

## Vaatamisväärsused
Muuga aedlinna vaatamisväärsused asuvad Viimsi valla territooriumil. Suuruselt teine hiidrahn Eestis – Muuga Kabelikivi – on 18,7 m pikkune, 15 m laiune ja kuni 7 m kõrgune hiidrahn. Kivi maapealse osa maht on 728 kuupmeetrit, kuid koos maa-aluse osaga on see eeldatavasti palju suurem.

Hansumäe kivikülv asub Muuga Kabelikivist 700 meetri kaugusel loodes Hansumäe talu ümbritsevas soises sanglepa-toomingalodus. See koosneb 10 rändrahnust: 6 neist lesib üsna lähestikku vana talumaja ümber, 4 üksikult pisut kaugemal. Neist suurima, 31,2-meetrise ümbermõõduga Hansumäe hiidrahnu (nimetatud ka Keldrikiviks) mõõtmed on: pikkus 10,2 meetrit, laius 7,8 meetrit ja kõrgus 4,5 meetrit. Maht on ligi 200 m³. Keldrikivi koosneb rabakivist. Hiidrahnu ümbruses on mitmesaja meetri laiune kivikülv. Kive jätkub ka kõrvalasuva Mustamäe talu metsa alla.
## Vaata ka
*Muuga segakoor

## Viited

## Allikad
*Muuga Aedlinna Selts MTÜ
*Muuga sadama ilmajaam
Philip Morris

* Philip Morris oli Briti tubakakaupmees;
* Philip Morris Companies Inc. oli Philip Morrise järgi nime saanud konglomeraat, mille nimi tänapäeval on Altria Group;
* Philip Morris USA on Altria Groupile kuuluv tubakatootmisettevõte;
* Philip Morris International on 2008. aastal Altria Groupist eraldatud tubakatootmisettevõte.

## Vaata ka
*Philip Morrise tantsuauhind
Kirde-Siber

**Kirde-Siber** (vene keeles Северо-Восточная Сибирь) on piirkond Venemaa kirdeosas Leena jõe alamjooksust ida pool Aldani jõe alamjooksust põhja pool, mille idapiiriks on Vaikse ookeani rannikul paiknevad veelahkmeahelikud. Selle pindala koos tema koosseisu kuuluvate Põhja-Jäämere saartega on üle 1 500 000 km². Kirde-Siberi territooriumil on Sahha Vabariigi idaosa ja Magadani oblasti lääneosa.

Kirde-Siber on mitmekesise ja kontrastse pinnamoega. Seda läbivad mäeahelikud ja kiltmaad, piirkonna põhjaosas on tasased madalikud.

## Vaata ka
*Lääne-Siber
*Ida-Siber
Mõssovka

**Mõssovka** on küla Venemaal Kaliningradi oblastis Slavski rajoonis. 

Kuni 1946. aastani kandis ta saksakeelset nime **Karkeln**.
Fatmir Sejdiu

**Fatmir Sejdiu** (sündinud 23. oktoobril 1951 Kosovos Podujevos Pakaštica külas) on endine Kosovo president, Kosovo Demokraatliku Liiga juht.

Sejdiu lõpetas 1974 Priština ülikooli õigusteaduskonna. Samast sai ta ka doktorikraadi. Ta räägib albaania, serbohorvaadi, inglise ja prantsuse keelt.

Sejdiu töötas Kosovo ülikoolis professorina ja jätkas seda tööd ka pärast seda, kui oli valitud Kosovo parlamenti. Parlamendis esindas ta Kosovo Demokraatlikku Liigat nagu Kosovo esimenegi, ametlikult tunnustamata president Ibrahim Rugova.

Kosovo Assamblee valis Sejdiu Kosovo presidendiks pärast seda, kui eelmine president Rugova oli kopsuvähki surnud.

9. jaanuaril 2008 toimusid korralised Kosovo presidendi valimised. Samal päeval astus Sejdiu ametist tagasi, et ta saaks neil valimistel osaleda. Tema vastaskandidaat oli Naim Maloku, kelle esitas kolmest opositsioonierakonnast koosnev Kosovo Tuleviku Allianss. Selleks, et saada presidendiks, tuli koguda parlamendis kahekolmandikuline häälte arv ehk 81 häält. Sejdiu sai esimeses voorus 61 ja teises 60 häält, Maloku mõlemas 37. Kolmandas voorus osutus Sejdiu valituks.

Tema ajal, 17. veebruaril 2008 kuulutas Kosovo end iseseisvaks ja ta ise sai seejärel esimeseks rahvusvaheliselt tunnustatud Kosovo presidendiks. Ta lahkus presidendiametist 27. septembril 2010 pärast seda, kui konstitutsioonikohus otsustas, et parteijuhiks jäädes läheb ta vastuollu põhiseadusega. Kuid juba 2010. aasta novembris valiti Kosovo Demokraatliku Liiga juhiks Isa Mustafa.
Luang Prabang

**Luang Prabang** (ka *Louangphabang* ja *Louangphrabang*) on linn Laoses, Luang Prabangi provintsi keskus. Asub Mekongi jõe ääres.

Luang Prabang oli Lan Xangi pealinn 14. sajandist alates 1563. aastani. 1707. aastast oli Luang Prabang Kuningriigi pealinn ja 1953. aastast Laose Kuningriigi kuninglik pealinn. Kuninga asukohaks jäi Luang Prabang kommunistide võimuletulekuni 1975. aastal.

Linna ajalooline osa kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Luang Prabang-Mekong-28-von Wat Phabat Tai-gje.jpg|Mekong
Luang Prabang-Opfergang der Moenche-08-gje.jpg|Mungad
Luang Prabang-Wat Aham-10-Sim und Prang-gje.jpg|Wat Aham
Luang Prabang-Wat Manorom-06-Trommelturm-gje.jpg|Wat Manorom
Luang Prabang-Wat Phabat Tai-04-gje.jpg|Wat Phabat Tai
Luang Prabang-Wat That Luang-12-Sim und Prang.jpg|Wat That Luang
Luang Prabang-Wat Xieng Thong-04-Sim-gje.jpg|Wat Xieng Thong
Luang Prabang-Markt-20-Reis-gje.jpg|Turg

## Välislingid

* Kirjeldus UNESCO maailmapärandi kodulehel
August Einwald

**August Einwald** (21. juuli 1854 Adila – 7. oktoober 1889 Tallinn) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane Põhja-Eestis (eelkõige Tallinnas).

August Einwald sündis Hageri kihelkonnas Adilas taluniku perekonnas. Peagi läks pere Tallinna, kus isa asus tööle majahoidjana ja Toomkiriku teenrina. Pere vaesusele vaatamata üritasid vanemad pojale head haridust anda. Augusti kreiskoolis õppimise ajal suri tema isa ning poeg võttis üle isa ametid, toites ema ning õdesid-vendi ja jätkates samaaegselt ka õpinguid. 

Juba koolipoisina äratas ta oma vaimuerksuse ja andekusega tähelepanu, mistõttu tal polnud raske kreiskooli lõpetamise järel ametnikuna Tallinnas tööd leida. Ametialase tegevuse kõrval lõi ta kaasa rahvuslikes ettevõtmistes, olles suure energiaga tegev ka Kaarli koguduse töös. Ta laulis koos õdedega Kaarli segakooris, korraldades ka mitme mängukoori esinemisi Tallinna Kaarli kirikus. Lisaks osales ta Aleksandrikooli liikumises ning "Lootuse" seltsi tegevuses, olles juhtivaid jõude III Üldlaulupeo organiseerimisel. August Einwald suri aastal 1889 ning maeti Kaarli koguduse kalmistule.

## Teoseid
*"Tallinna Eesti tänu-laulu-pidu määlestuse raamat" Kirja pannud A. Einwald, pidu toimkonna kirjatoimetaja. Tallinn, 1880
*"Wanad ja uued sõnumed Toompea Eesti Kaarle-kiriku üle". Tallinn, 1883

## Viited
Pueblo

**Pueblo** on linn USA-s Colorado osariigis, Pueblo maakonna keskus ja suurim linn.

See asub Arkansase jõe ja Fountain Creeki kokkupuutekohas osariigi pealinnast Denverist 180 km kaugusel lõunas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 111 876. See on osariigi suuruselt üheksas linn. Pueblo on suurima ladinaameeriklaste osatähtsusega suurlinn Colorado osariigis – 2020. aastal moodustasid ladinaameeriklased linna elanikkonnast 49,28%.

Pueblo sai linnaõigused 15. novembril 1885.

Pueblo on USA üks suurimaid terasetootmise linnu.

## Sõpruslinnad

## Viited

## Välislingid

* https://www.pueblo.us/
Toomas Jakobson

**Toomas Jakobson** (**Thomas August Matthias Jakobson**; 18. detsember 1838 Peterburi – 20. detsember 1897 Tallinn) oli eesti rahvusliku liikumise juht Tallinnas.

Toomas Jakobson sündis Peterburis raamatutrükkali pojana. Ta sai Peterburis hea hariduse ning asus koolide lõpetamise järel isa eeskujul tegutsema raamatutrükkijana. Balti raudtee ehitamise ajal asus ta elama Tallinna, kus juhatas pikka aega raudtee trükikoda. Peagi asus ta tegevusse Põhja (hiljem Vene) Telegraafiagentuuri Tallinna agendina, olles sellel kohal surmani.

Ta oli tegev ka raamatukaupluse pidajana ja trükikoja omanikuna. Ta osales pea kõigis rahvuslikes ettevõtmistes, mõjutades oluliselt rahvuslikku liikumist Põhja-Eestis. Ta tegev Aleksandrikooli liikumises ning etendas olulist osa "Estonia", "Lootuse" ja "Linda" seltsis. Ta ostis koos Jakob Kõrviga "Kalevipoja" seltsilt ajalehe Valgus ning hakkas seda Tallinnas välja andma. Ta kuulus Põhja-Eestis peetud üldlaulupidude korraldustoimkonda. Aastal 1881 osales ta Tallinna seltside esindajana nn suurmärgukirja üleandmisel Aleksander III-le. Väga oluline oli tema tegevus Tallinna linnavolikogus, kus ta tõusis eesti saadikute aktiivseimaks esindajaks. 

Toomas Jakobson suri aastal 1897 ja maeti Tallinna Telliskopli kalmistule.

## Viited
Carl Friedrich Sigismund Walther

**Carl Friedrich Sigismund Walther** (17/29. jaanuar 1824 Tallinn – 9/21. juuni 1870 Viru-Jaagupi) oli Eesti vaimulik

Lõpetas Tallinna gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1845–1849.

Oli aastatel 1850–1870 (kutsuti 30. juunil 1850, introdutseeriti 30. juulil 1850) Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Asutas Viru-Jaagupi abipiibliseltsi ja sai 23. oktoobril 1850 selle direktoriks.

Walther avaldas aastal 1869 *Jesuse ello ja Apostlite teud* ning käsitles ka muid usuteemasid, samuti kiriklikku vaestehoolekannet.

## Isiklikku
Tema isa Carl Sigismund Walther oli maalikunstnik, poeg Carl Ferdinand Sigismund Walther oli Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja. Tema äi Ferdinand Theodor von Gebhardt ja abikaasa vend Peter Bernhard Ferdinand von Gebhardt olid Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetajad. Abikaasa teine vend Eduard Karl Franz von Gebhardt oli maalikunstnik ja Düsseldorfi Kuns­ti­akadeemia professor. Tema väimees Christfried Otto Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja.

## Viited
Johann Schwartz

**Johann Schwartz** on olnud mitme Eestiga seotud isiku nimi:
***[[Johann Christoph Schwartz (õigusteadlane)|Johann Christoph Schwartz]]** (1722-1804), baltisaksa õigusteadlane, diplomaat, TÜ audoktor
***[[Johann Georg Schwartz]]** (1793–1874), Eesti vaimulik
***[[Johann Georg Schwartz noorem]]** (1838–1903), Eesti vaimulik
***[[Johann Christoph Schwartz]]** (1869–1942), Eesti vaimulik
Tisler

**Tisler** on oskustööline, kes töötab enamasti mööblitööstuse ja puidutöötlemise ettevõtetes, valmistades puidust ja puidupõhistest materjalidest mööblit ja puittooteid (nt uksi, aknaid, treppe jne).

## Materjalid ja tooted
Tisler oskab kujundada ja valmistada mööblit. Tisler kasutab käsitööriistu ja masinaid, valmistab, dekoreerib ja remondib puidust mööblit ning mööbli puitosi, puidust pisidetaile, mudeleid, šabloone, näidiseid ja muid tooteid nagu piipe, puidust suuski ning reketeid ja keppe sportlastele, aga ka puidust aknaid, uksi ja treppe.

## Tööriistad
Kõrgema taseme tisleri töövahendid on nüüdisajal enamasti puidutöötluspingid, -masinad, -seadmed ning elektrilised, pneumaatilised ja muud käsitööriistad. Tisler oskab projekteerida ja disainida CAD/CAM süsteemides uusi etalontooteid ja kasutada suurt hulka puidutöötlus- ja viimistlusvõtteid. Tisleri töö on paljuski käeline, seega on oluline liigutuste ratsionaalsus, kiirus ja täpsus.

## Ehituspuusepa ja tisleri erinevus
Ehituspuusepa peamised tööülesanded on puidust konstruktsioonielementide ja ehitusdetailide valmistamine ja monteerimine; puitkonstruktsioonidest seinte, vahelagede ja katuste ehitamine ja soojustamine, lisaks ka ümberehitamine, uste, akende ja treppide sobitamine ja paigaldamine. Ehituspuusepa peamised töövahendid on lisaks saele ja kirvele ka vasarad ja höövlid, elektrilistest käsitööriistadest lihvmasinad ja trellid, kuid kasutusel võivad olla ka suuremad tööstuslikud seadmed.

## Vaata ka
* Biidermeier
* Laudsepp
* Puusepp
* Tündersepp

## Viited
Carl Walther

**Carl William Freund Walther** (22. november 1858 – 9. juuli 1915) oli saksa relvameister, ettevõtte Carl Walther GmbH Sportwaffen rajaja.
Woldemar Hansen

**Woldemar Adolf Hansen** (15. oktoober/27. oktoober 1823 Jelgava – 22. mai/22. mai 1881 Viljandi) oli baltisaksa päritolu Liivimaa vaimulik.

Õppis aastatel 1845–1847 Tallinna kubermangugümnaasiumis ning 1847–1852 Tartu ülikooli usuteaduskonnas, grad. stud. Korporatsioon Estonia liige.

Oli 1852 prooviaastal Jõhvi Mihkli koguduses Friedrich Ferdinand Meyeri juures. Aastatel 1852–1853 töötas Tartus koduõpetajana. Ordineeriti 16./28. mail 1854 Riias õpetajaks.

Oli aastatel 1854–1881 (introdutseeriti 6. juunil/18. juunil 1854) Paistu Maarja koguduse pastor. Oli aastast 1866 Pärnu ja Viljandi kreisi vaimulik koolirevident. Toimetas eestikeelset misjoniajalehte *[[Tule ja wata]]*.

## Isiklikku
Tema poeg Winfried Martin Hansen oli Rõngu Mihkli koguduse pastor, vend Heinrich Johann Hansen (1819–1900) oli baltisaksa harrastusajaloolane, vend Theodor Conrad  Hansen (1821–1893) oli Venemaa keisririigi finantsametnik, Venemaa Riigipangas ja Balti raudteel.

## Viited

## Välislingid
*
*
Carl Walther (täpsustus)

**Carl Walther** on olnud mitme tuntud isiku nimi.

***[[Carl Ferdinand Wilhelm Walther]]**, USA vaimulik ja teoloog (1811–1887)
***[[Carl Ferdinand Sigismund Walther]]**, Eesti vaimulik (1857–1920) 
***[[Carl Walther]]**, saksa relvameister (1858–1915)
***[[Carl Sigismund Walther]]**, Eesti kunstnik
Microsoft Estonia

**Microsoft Estonia OÜ** on tarkvarafirma Microsoft Eestis asuv esindus, mis loodi 2003. aastal.

## Ajalugu

Alates 2003. aastast laiendas Microsoft oma tegevust Eestisse. 2004. aastal tuli Microsoft turule kontoritarkvara Microsoft Office 2003 eestikeelse versiooniga. Microsoft Eesti eestvedamisel on loodud ka Windows XP, Windows Vista, Windows 7 ning MSN Messengeri eestikeelse liidesega versioonid.

Äripäeva hinnangul oli ettevõte 2024. aastal Eesti paremuselt teine palgamaksja ja seal töötas 13 inimest.

## Heategevus

Lisaks äritegevusele on Microsoft Eesti kaasatud mitmesse heategevuslikku projekti. 2006. aastal annetas Microsoft Eesti pool miljonit krooni Tallinna Puuetega Inimeste Koja projekti "Puuetega inimeste arvutiõpe ja internetipunkt" jaoks.  2009. aastal koostöös Elioni ja EMTga korrastati ligi 200 arvutit, mis annetati suurperedele, eakatele ja erivajadustega inimestele.  

## Tunnustus

Microsoft oli 2009. aasta töötaja- ja peresõbralikemate ettevõtete nimistus kolmandal kohal. 

## Viited

## Välislingid
* Microsoft Eesti koduleht
Puusepp

**Puusepp** on käsitööline või tööline, kes puitu peamiselt kirve ja saega töödeldes valmistab puidust vähema viimistlusega tarbeesemeid.

Puusepaks võidakse nimetada ka mis tahes muu puutöö tegijat, näiteks laudseppa, tislerit või tünderseppa.
Paul Allen

**Paul Gardner Allen** (21. jaanuar 1953 Seattle – 15. oktoober 2018 Seattle) oli Ameerika Ühendriikide ettevõtja, investor ja filantroop. Koos Bill Gatesiga oli ta Microsoft kaasasutaja.

13. märtsil 2005 avaldas majandusajakiri Forbes maailma kõige rikkamate inimeste edetabeli. Allenile kuulus varandus, mis vastas 246 miljardile Eesti kroonile, millega ta oli maailma rikkuselt 7. inimene.
2018. aastal hinnati tema varanduse suuruseks 20,3 miljardit dollarit. Elu jooksul annetas ta heategevuseks 2 miljardit dollarit.

## Sport

1988. aastal ostis Allen korvpalliklubi Portland Trail Blazers 70 miljoni USA dollari eest.

## Viited
Eesti Teadusajakirjanike Selts

**Eesti Teadusajakirjanike Selts** (aastatel 1999–2014 **Eesti Teadus- ja Keskkonnaajakirjanike Selts**) on Eesti teadusajakirjanikke ühendav selts, mis asutati 1990. aastal.

2010. aastast on seltsi esimees on Priit Ennet. 2021. aasta detsembri seisuga oli seltsil 22 liiget.

Alates 2011. aastast annab selts välja teadusajakirjanduse sõbra auhinda. Alates 2016. aastast annab selts välja kollegiaalset auhinda Ökuli muna. Esimese auhinnaga tunnustati Postimehe teadustoimetust, teine muna anti 2020. aastal ERRi teadusajakirjanikule ja Novaatori korralduslikule juhile Jaan-Juhan Oidermaale. 

## Vaata ka
* teadusajakirjanduse sõbra auhind
* loodusajakirjanik
* teadusajakirjandus
* teaduskommunikatsioon

## Viited

## Välislingid
* Seltsi koduleht
Harry Reid

**Harry Mason Reid** (2. detsember 1939 – 28. detsember 2021) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku partei liige, senati demokraatide liider 2007–2017. Ta lahkus ametist 3. jaanuaril 2017.

Harry Reid oli Nevada osariigist valitud senati liige aastatel 1986–2017. Aastatel 1999–2005 oli ta senati demokraatide "piits" (*whip*).
Friedrich Ferdinand Meyer

**Friedrich Ferdinand Meyer** (18. jaanuar 1799 Viljandi – 1. juuni 1871 Jõhvi) oli Eesti vaimulik.

Õppis Viljandi kreiskoolis, aastatel 1813–1816 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1816–1820. Oli seejärel koduõpetaja. Ordineeriti 13. jaanuaril 1824 õpetajaks.

Oli aastatel 1824–1847 Karula koguduse õpetaja. Aastatel 1848–1867 oli ta (kutsuti 31. juulil 1847 ja introdutseeriti 8. veebruaril 1848) Jõhvi ja Iisaku koguduse õpetaja. Kuna 1867 sai Iisaku kogudus taas iseseisvaks, siis aastatel 1867–1871 teenis ta ainult Jõhvi kogudust. Lisaks oli ta aastatel 1863–1871 Narva-Alutaguse praostkonna praost.

Meyer oli keeleuurija. Temalt ilmus lõunaeestimurdeline Taaveti lauluraamat. Oli Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige ja Soome Kirjanduse Seltsi auliige. Toimetas aastatel 1837–1840 Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi eestikeelset kalendrit ning kirjutas seal lugusid endistest aegadest; neid ilmus ka *[[Inland]]is*. Kirjutas eestlaste ebausust ning öö ja päeva jagunemisest muistses eestlaste usundis. Aastal 1852 avas Jõhvis köstrikooli, mis aastal 1862 muudeti Jõhvi kihelkonnakooliks. Oli talurahvakoolide kooliraamatute autor:
**Lutheri katekismus* (Tartu 1844)
**Arvamise ehk rehkendamise raamat* (Tartu 1852–1853, 1874)
**Kakskümmend ja üks vana kiriku laulu* (Tartu 1863)
**Õpetus peast arvutamiseks ilma tahvlita* (Tartu 1869)

## Isiklikku
Tema isa Christoph Meyer oli Meißenist (Saksimaalt) sisserännanud käsitööline (sepp). Tema äi oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja Friedrich Gottlieb Moritz, naise vanaisa oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Christian Friedrich Moritz, naise teine vanaisa oli Karula koguduse õpetaja Ludwig Nathanael Vick.

## Viited

## Kirjandus
*Vallo Reimaa, Alutaguse suurim rahvavalgustaja Friedrich Ferdinand Meyer, Jõhvi Teataja, nr. 3, 1 märts 2021
Andreas Erlemann

**Andreas Erlemann** (2. november 1833 Vana-Kasaritsa – 29. juuni 1915 Helme) oli eesti köster ja kihelkonnakooliõpetaja ning rahvusliku liikumise tegelane.

Erlemann sündis Võrumaal Vana-Kasaritsa mõisa kupja pojana. Ta õppis Kanepi kihelkonnakoolis ja Võru kreiskoolis, mille lõpetamise järel jätkas aastatel 1853–1856 õpinguid Cimze seminaris.

Seminari lõpetamise järel töötas aastatel 1856–1859 kihelkonnakoolmeistri ja köstrina Kanepis, sattus aga vastuollu kohaliku kirikuõpetajaga ning kolis Helmesse. Helmes asus ta aastal 1859 tööle köstri ja kihelkonnakoolmeistrina, seal tegutses ta elu lõpuni. Ta juhatas Helme kihelkonna laulukoori ning võttis sellega osa kolmest laulupeost. Ta kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi, tegutses Aleksandrikooli Helme abikomitee esimehena. Ta lõi kaasa ka kohalikus seltsielus: asutas Helme Laulu ja Mängu Seltsi, oli Helme Laenu- ja Hoiuühisuse üks asutajaid ja juhatuse liige, osales Helme Põllumeeste Seltsi töös, oli Liivimaa Maanõunike Kolleegiumi peavolinik Helme mõisa agraarstatistika alal. 

Erlemann suri aastal 1915 ja ta maeti Helme kalmistule.

Tema vend Julius Erlemann (1851–1898) oli samuti õpetaja.

## Viited
Jaan Tammann

**Jaan Tammann** (4. juuli 1832 Selja – 3. oktoober 1890 Sikana) oli eesti rahvusliku liikumise tegelane.

Jaan Tammann sündis Tori kihelkonnas Seljal taluniku pojana. Kuigi oli tegemist terase poisiga, jäi tema haridustee lünklikuks ja ta pidi end täiendama iseõppimise teel. Noorena teenis ta endale elatist mitmesuguste töödega (raamatuköitjana, ehitustöölisena), kuni asus tegutsema ehitusettevõtjana. Aastal 1864 võttis ta ette riskantse sammu, laenates sugulastelt raha ja napsas saksa ehitusettevõtjate eest Pärnu suure koolimaja ehitamise tellimuse. Veel mõne koolimaja ehitamisele järgnesid õigeusu kirikud. Kuna ta oli usaldusväärne ja osutus võrreldes saksa meistritega küllaltki odavaks, sai ta üha suuremaid tellimusi. Aastal 1871 sõlmiti temaga leping nelja õigeusu kiriku ehitamiseks Tartumaal. Selle tööga sai ta suurepäraselt hakkama. Tööga saadud raha ta ei lasknud tuulde, vaid ostis selle eest endale Sikanas talu, mis andis välja mõisa mõõdu. See oli oma aja üks moodsamaid majapidamisi, kus ei puudunud aurumasinad ja hobusekasvandus.

Majapidamise kõrval hakkas ta kaasa lööma ka rahvuslikus liikumises, pöörates tähelepanu majanduslikule arengule. Aastal 1868 pöördus ta Johann Voldemar Jannseni poole ettepanekuga eesti põllumeeste seltside asutamiseks. Jannsen haaras ettepanekust kinni ning esitas Pärnu Põllumeeste Seltsi kõrval võimudele kinnitamiseks ka Tartu Põllumeeste Seltsi põhikirja. Aastal 1870 rajatigi mõnekuise vahega Tartu ja Pärnu Põllumeeste Seltsid. Aastal 1871 asutati põllumeeste seltsid ka Võrus ja Viljandis. Tammann lõi kaasa Aleksandrikooli liikumises ja ta valiti 1870. aastal Eesti Aleksandrikooli peakomitee liikmeks ning tema majanduslik mõtlemine aitas Aleksandrikoolile hea tulundusliku aluse luua. Kuuldes, et Põltsamaa lähedal on odavalt müüki pandud Kaarlimõisa hooned, ostis ta need hooned (3623 rubla eest) ära ja müüs need hiljem sama hinnaga Aleksandrikoolile edasi (hoonete tegelik väärtus oli 20 000–30 000 rubla). Emakeelse kooli ideest innustatuna ehitas ta oma projekti järgi ja osaliselt ka oma rahaga Torisse uhke koolimaja, kuhu plaaniti asutada eestikeelne reaalkool. Tema projekti järgi ehitati ka Viira ja Leevi koolimaja. Ta oli ka Eesti Kirjameeste Seltsi liige.

## Viited

## Välislingid
*http://www.eestigiid.ee/?Person=nimi&PYear=aasta&start=210&ItemID=260
Metgetheni veresaun

**Metgetheni veresaun** oli NSV Liidu relvajõudude poolt jaanuaris 1945 toime pandud naiste ja laste piinamine, vägistamine ja tapmine Sambijas Königsbergi lähedal Metgethenis (tänapäeval Kaliningradi linna Aleksandra Kosmodemjanskaja nimeline mikrorajoon).

Saksa sõjaväe uurimisandmete järgi oli tapetuid 32, peamiselt sakslased.
Magneesiumisulamid

**Magneesiumisulamid** on sulamid, mis sisaldavad umbes 90%–99% magneesiumi ning lisaks põhiliselt alumiiniumi, tsinki ja mangaani. Eriotstarbel kasutatakse ka tsirkooniumi, lantanoide, tooriumi, liitiumi ja hõbedat sisaldavaid magneesiumisulameid.

Standardiseeritud magneesiumisulamid sisaldavad teatud vahekorras magneesiumi ning alumiiniumi, tsinki ja mangaani. Kõige levinum tähistuste süsteem on ASTM-süsteem. Selle järgi on näiteks AZ31 plaatide ja ekstrudeeritud profiilide valmistamiseks mõeldud sulam, kus on umbes 3% alumiiniumi ja umbes 1% tsinki; AZ91 on vormide valmistamiseks mõeldud sulam, mis sisaldab 9% alumiiniumi ja 1% tsinki.

Tuntuim magneesiumisulam on elektron.

## Omadused

Standardiseeritud magneesiumisulamite tihedus on 1,76–1,83&nbsp;kg/cm³. Nad kuuluvad kõige kergemate konstruktsioonimaterjalide hulka.  Alumiinium on umbes 1,5 korda ja teras umbes 4,5 korda raskem.

Magneesiumisulamite füüsikaline voolavuspiir on 150–380 MPa ja elastsuspiir (0,2-protsendise pikenemise juures) umbes 80–250 MPa. Kõige kõrgemad väärtused saadakse termilisel töötlemisel, mida magneesiumi-alumiiniumi-tsingisulamitel võib teha, kui alumiiniumisisaldus ületab 6%. Elastsusmoodul on sõltumatult sulami tüübist umbes 45 000 MPa.

Enamik magneesiumisulameid on ka suure soojusjuhtivuse ja elektrijuhtivusega ning vibratsioone summutavad.

Magneesiumisulamite puuduseks võrreldes teiste  metalliliste materjalidega on piiratud kasutatavus kõrgete temperatuuride ning niiske sooli sisaldava atmosfääri korral (vähene korrosioonikindlus).

## Kasutamine

Kerguse tõttu sobivad magneesiumisulamid näiteks lennukite ja autode detailide ning kantavate seadmete (redelite, elektriliste tööriistade, mootorsaagide jms) valmistamiseks.

Tähtis on ka hea töödeldavus (sepistatavus).
Xenix

**Xenix** on Microsoftile kuuluv Unixil põhinev operatsioonisüsteem.
1979. aastal ostis Microsoft AT&T-lt Unixi litsentsi.
Xenix erines 7-st Unixist selle poolest, et kaasatud olid mitmed BSD elemendid.
Santa Cruz Operations portis Xenixi, mis alguses töötas ainult Zilog Z8000 seeria masinatel Inteli X86 arhitektuurile.
Viimane versioon 2.3.4 OS-ist väljastati aastal 1989.
Gottlieb Moritz

**Friedrich Gottlieb Moritz** (31. oktoober 1769 Tartu – 19. juuli 1833 Urvaste) oli Liivimaa vaimulik.

Õppis Riia lütseumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 2. oktoobril 1788) Halle Ülikoolis. Töötas seejärel koduõpetajana Liivimaal. Ordineeriti 20. augustil 1794 õpetajaks.

Oli aastatel 1794–1795 (introdutseeriti 10. septembril 1794) Urvaste Püha Urbanuse koguduse adjunktõpetaja ja aastatel 1795–1833 sama koguduse õpetaja, olles aastatel 1818–1833 Võru praostkonna praost, 1819. aastal sai ta Tartu kõrgema vaimuliku kohtu liikmeks.

Friedrich Gottlieb Moritz oli 1819. aastal Tartus   Tartu- ja Võrumaa pastorite loodud  Eesti Õpetatud Selts (saksa k. *Ehstnische Gelehrte Gesellschaft zu Dorpat*) juhtfiguur.

Moritz tegutses mitmel alal. Nii oli ta raamatu "Wastne Tarto Ma-Kele Kässi-Ramat" (Tartu, 1803) kaastööline, toimetas tartukeelse Uue Testamendi teise trüki, mis ilmus 1821. aastal Miitavis. Eesti lastele kirjutas ta lugemiku "A B D nink weikene luggemise ramat..." (Tartu 1820). Ta avaldas ka 1804. aasta Liivi talurahva seaduse täiendusparagrahvide tartukeelse tõlke: "Säduse Täütmisse-Tükki kummin öigendetas ja selletetas ma-rahva Sädust..." (Riia, 1809).

## Isiklikku
Tema isa oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Christian Friedrich Moritz, tema vanem vend Johann Christian David Moritz oli Tori ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, noorem vend Ludwig Wilhelm Moritz oli Tartu Jaani koguduse eesti pihtkonna õpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor, poeg Friedrich Ernst Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, väimees Friedrich Ferdinand Meyer oli Karula, hiljem Jõhvi ja Iisaku koguduse õpetaja, väimees Carl Heinrich Temmler oli Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja, tütrepoeg Johann Carl Temmler oli Põltsamaa Niguliste koguduse ja Saaremaa Jaani koguduse õpetaja, väimees Carl Heinrich Constantin Gehewe oli Rõngu ja Tartu Maarja koguduse õpetaja.

## Viited
Joseph Black

**Joseph Black** (16. aprill 1728 Bordeaux – 6. detsember 1799 Edinburgh) oli šoti keemik, füüsik ja arst, keda peetakse üheks tänapäevase keemia rajajaks.

Ta taasavastas süsihappegaasi ning võttis kasutusele erisoojuse ja latentse soojuse (sulamissoojus, aurustumissoojus) mõiste.

## Elu ja looming
Tema šoti päritolu isa, kelle kodulinn oli Belfast, tegutses tema sünni ajal Bordeaux's veinikaupmehena.

Kui poiss oli 12-aastane, saadeti ta Belfasti ladina kooli (*[[grammar school]]*).

Black õppis Glasgow' (aastast 1746) ja Edinburghi ülikoolis arstiteadust. Glasgow's oli tema keemiaõppejõud William Cullen.

Blacki keemiaalane uurimistöö sai alguse lubjavee põie- ja neerukividevastase toime uurimisest. Tol ajal arvati, et niinimetatud kaustilised alkaalid (nt põletatud lubi ehk kaltsiumoksiid) on nn mahedad alkaalid (nt kriit ehk kaltsiumkarbonaat), millega on ühinenud flogiston, ning näiteks kaltsiumkarbonaadi kaustiseerimisel flogiston eraldub.

Võrreldes muundumisi lubjakivist põletatud lubjaks, edasi kustutatud lubjaks ning jälle tagasi lubjakiviks magneesiumi ühendite vastavate reaktsioonidega, avastas Black uue elemendina magneesiumi ning ühendina süsihappegaasi. Ta näitas 1752. aastal, et naatriumkarbonaat, kaaliumkarbonaat, magneesiumkarbonaat ja kaltsiumkarbonaat on tollases kõnepruugis kaustiliste alkaalide (kaltsineeritud magneesia, st magneesiumoksiid (MgO) ja põletatud lubi, st kaltsiumoksiid (CaO)) ühendid gaasiga, mida ta nimetas kinnitatud õhuks või seotud õhuks (*fixed air*), st süsihappegaasiga (CO2), ning et see gaas moodustab vastavalt magneesiumoksiidi ja kaltsiumoksiidiga reageerides karbonaadid magneesiumkarbonaadi ja kaltsiumkarbonaadi.

Tema tulemused ilmusid 1755. aastal raamatus "De humore acido a cibis orto et Magnesia alba".

Sellega näitas ta esimesena, et on olemas erinevate omadustega gaase ning et gaas võib peale eraldumise ka ühineda tahkete ainetega, moodustades keemilisi ühendeid. Samuti näitas ta, et põletatud lubi muundub õhu käes aeglaselt kaltsiumkarbonaadiks. Sellest ta järeldas, et atmosfääris peab olema vähesel hulgal süsihappegaasi; see oli esimene märk sellest, et õhk ei koosne ainult ühest ainest.

Black näitas ka, et süsihappegaas moodustub puusöe põlemisel ja käärimisel ning väljub hingeõhuga ning et küünal ei saa süsihappegaasis põleda. Samuti näitas ta, et kui eemaldada küünla põlemisel piiratud õhuga ruumis moodustunud kogu süsihappegaas, tekib kõrvalsaadusena jääk, mis küünla põlemist ei toeta. See viis Blacki õpilase Daniel Rutherfordi 1772 õhu peamise koostisosa "rikutud õhu" ehk lämmastiku avastamiseni.
Ta oli 1756. aastast Glasgow' ülikooli arstiteaduse professor ja keemialektor ning 1766. aastast Edinburghi ülikooli keemiaprofessor.

1760. aasta paiku leiutas Black kalorimeetri. Tema tegi selgeks ka temperatuuri ja soojuse vahelise erinevuse. Ta uuris esimesena ainete erisoojust ning sulamissoojust ja aurustumissoojust (latentne soojus). Neil uurimustel oli suur tähtsus ka näiteks James Watti jaoks aurumasina väljatöötamisel.

Blacki kui keemiku katseriistad ja taip olid omas ajas silmapaistvad.

## Tunnustus
*1783 – Edinburghi Kuningliku Seltsi asutajaliige

## Märkused
Johann Christian David Moritz

**Johann Christian David Moritz** (17. oktoober 1768 Tartu – 1. veebruar 1799 Tarvastu) oli Eesti vaimulik.

Alghariduse sai Tartus. Õppis Riia lütseumis. Aastast 1787 (immatrikuleeriti 3. oktoobril 1787) õppis ta usuteadust Halle Ülikoolis. Ordineeriti 1. juunil 1792 õpetajaks.

Oli aastatel 1792–1795 Tori koguduse õpetaja, aastatel 1796–1799 Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.

## Isiklikku
Tema isa oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Christian Friedrich Moritz, tema vanem vend Friedrich Gottlieb Moritz oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja, noorem vend Ludwig Wilhelm Moritz oli Tartu Jaani koguduse eesti pihtkonna õpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor.

## Viited
Džihaad

**Džihaad** (araabia جهاد‎ *jihād*, 'pingutus, võitlus') on islami usukohustus. Selle täitja on **mudžahiid** (مجاهد *mujāhid*, mitmuses مجاهدين *mujāhidīn*). 

See, milles täpselt džihaad seisneb, tekitab muslimite seas tänini vaidlusi.

Koraanis kasutatakse seda sõna mitmes tähenduses. Sageli peetakse džihaadi all silmas sisemist pingutust kogukonna või üksikisiku halbade kommete võitmiseks. Samuti võib see tähendada pingutust islami kaitsmiseks või levitamiseks. 

Islami õigustraditsioonis on džihaadi mõnikord tõlgendatud ka relvastatud võitlusena islami kogukonna kaitseks. Mõned radikaalsed islamistlikud liikumised mõistavad selle all sõda uskmatute või või õigest usust kõrvalekaldunute vastu. Selles kontekstis on islami usuvõitlejaid Lääne ajakirjanduses nimetatud ka **džihadistideks** ja pühasõdalasteks. 

Klassikalises islami õiguses (*[[fiqh]]*) on maailm mõnikord jaotatud kaheks sfääriks: *dār al-islām* (دار الإسلام 'islami koda') ja *dār al-ḩarb* (دار الحرب‎ 'sõja koda'). Mõnede islamistlike tõlgenduste järgi kuuluvad esimesse islamiusulised ja islami võimu all olevad alad, teise aga need alad, mis ei kuulu islami võimu alla. 

## Vaata ka
* *[[Takfīr]]*
* Ristisõjad

## Viited
Ahhaatriisikas

**Ahhaatriisikas** (*Lactarius circellatus*) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.

Väliselt on haavariisikaga sarnasel ahhaatriisikal kollakas- kuni tuhkhall, katkevalt ringvöödiline (ahhaadi mustriga), nõrgalt kleepuv-limane kübar.

Kasvab laialehistes metsades, eriti tammikutes.

Ahhaatriisikat Eestist pole leitud. 

## Viited

## Välislingid

*
Kõiv

**Kõiv** on eesti perekonnanimi. 

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 1242 inimest perekonnanimega Kõiv.

2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kõiv 1234 inimesel (568 mehel ja 666 naisel) ja see oli levikult 44. perekonnanimi.

## Nime kandjaid
*Aarne Kõiv
*Aino Kõiv
*Alfred Kõiv
*Andres Kõiv
*Eino Kõiv
*Eliisa Kõiv
*Erich Kõiv
*Karl Kõiv
*Karoliine-Lisette Kõiv
*Kauri Kõiv
*Kerli Kõiv
*Kristi Kõiv
*Küllo Kõiv
*Lea Kõiv
*Madis Kõiv
*Martin Kõiv
*Reeli Kõiv
*Salme Kõiv
*Mait Kõiv
*Tõnis Kõiv
*Tõnu Kõiv
*Urmas Kõiv
*Voldemar Kõiv

## Viited
Friedrich Ernst Moritz

**Friedrich Ernst Moritz** (26. veebruar 1803 Urvaste – 28. oktoober 1857 Peterburi) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Õppis usuteadust aastatel 1821–1824 Tartu Ülikoolis ja filosoofiat aastatel 1828–1829 Berliini Ülikoolis. Töötas koduõpetajana Liivimaal. Ordineeriti 11. oktoobril 1831 õpetajaks.

Oli aastatel 1831–1838 Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1838–1857 oli Peterburi Anna koguduse õpetaja, oli aastatel 1838–1855.

## Välislingid
*
Szentes

**Szentes** on linn Ungaris Csongrád-Csanádi komitaadis, Szentesi kreisi halduskeskus. Asub Kurca jõe ääres, Tisza lähedal.

## Viited

## Välislingid

* Szentesi koduleht
Johann Moritz

**Johann Christian Friedrich Moritz** (25. detsember 1741 Berliin – 3. juuni 1795 Tarvastu) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas gümnaasiumi Berliinis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 14. oktoobril 1763) Halle Ülikoolis, olles samal ajal õpetaja ladina koolis. Aastatel 1766–1773 oli Tartus Linnakooli asedirektor. Ordineeriti 23. märtsil 1773 õpetajaks.

Oli aastatel 1773–1780 Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1780–1789 oli ta (introdutseeriti 22. novembril 1780) Riia Jakobi koguduse abiõpetaja ja samal ajal ka Riia lütseumi rektor. Aastatel 1789–1795 oli ta Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.

## Isiklikku
Tema äi Christian David Lenz oli Dzērbene ja Drusti (Cēsise kreisis) koguduste õpetaja, hiljem Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja ja lõpuks Liivimaa kindralsuperintendent; naisevend Friedrich David Lenz oli Tartu Ülikooli esimene akadeemiline eesti keele õpetaja. Tema vanem poeg Johann Christian David Moritz oli Tori ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, keskmine poeg Friedrich Gottlieb Moritz oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja, noorem poeg Ludwig Wilhelm Moritz oli Tartu Jaani koguduse eesti pihtkonna õpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor, pojapoeg Friedrich Ernst Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja, pojatütre mees Friedrich Ferdinand Meyer oli Karula, hiljem Jõhvi- ja Iisaku koguduse õpetaja.

## Viited
Viktorija Motritško

**Viktorija Motritško** (ukraina *Вікторія Леонтіївна Мотрічко*; sündinud 10. märtsil 1989 Odessas) on Ukraina kabetaja. Ta on 2007. aasta naiste maailmameister Vene kabes (2005. aastal jagas ta maailmameistrivõistlustel 1.–2. kohta, kuid halvemate lisanäitajate tõttu pidi leppima hõbemedaliga). 2008. aastal võitis ta Pekingis I mõttespordi maailmamängud. 

Tema treener on olnud Georgi Podstavkin.
Kaitseliidu eriorganisatsioonid

**Kaitseliidu eriorganisatsioonid** on Naiskodukaitse, Noored Kotkad ja Kodutütred. Kaitseliitu ja selle eriorganisatsioonidesse kuulub kokku umbes 20 000 inimest, sealhulgas on Noortel Kotkastel 3500, Kodutütardel umbes 3450 (2006. aasta seisuga) ja Naiskodukaitsel umbes 1150 (2008. aasta seisuga) liiget.

## Viited

## Välislingid
Kaitseliidu koduleht
Naiskodukaitse koduleht
Noorte Kotkaste koduleht
Kodutütarde koduleht
Pēteris Stučka

**Pēteris Stučka** (venepäraselt *Пётр Иванович Стучка*; 26. juuli (vkj. 12. juuli) 1865 Pakuļi talu, Koknese vald, Riia maakond, Liivimaa kubermang, Venemaa Keisririik – 25. jaanuar 1932 Moskva, Nõukogude Liit) oli läti kirjanik, ajakirjanik, jurist ja Vene NFSV ning Nõukogude Liidu riigitegelane. Ta oli üks Läti Kommunistliku Partei loojaid. 

Pēteris Stučka lõpetas 1888. aastal Peterburi Ülikooli õigusteaduskonna. Alates 1893. aastast tegutses Riias advokaadina. Ta oli üks liikumise "Uus vool" ("Jaunā strāva") juhte. Aastatel 1883–1891 ja 1895–1897 oli Stučka ajalehe Dienas Lapa toimetaja. Ta arreteeriti 1897. aastal ja saadeti järgmisel aastal välja Vitebskisse ja sealt 1899. aastal Vjatka kubermangu Slobodskoisse. 1903–1906 elas Vitebskis, seejärel Riias. 1907. aastal saadeti Pēteris Stučka Riiast välja ja ta asus elama Peterburi, kus töötas advokaadina ja osales Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei tegevuses. Veebruarirevolutsiooni järel oli ta Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei Peterburi linnakomitee liige.

20. märtsist kuni 4. septembrini 1918 oli ta Vene NFSV Justiitsrahvakomissariaadi rahvakomissar.

1918. aasta detsembrist kuni 1920. aasta jaanuarini oli Pēteris Stučka Läti Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi Rahvakomissaride nõukogu esimees (valitsusjuht).

Pēteris Stučka abikaasa Dora Stučka (1870–1950) oli luuletaja Rainise noorem õde.

Urn Stučka tuhaga paigutati Moskva Kremli müüri.

Aizkraukle linn Lätis kandis aastail 1967–1991 nime **Stučka**.

## Viited