open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jamesoni retk

**Jamesoni retk** oli sõjaretk Lõuna-Aafrika Vabariiki ehk Transvaali, mille sooritas 29. detsembrist 1895 kuni 2. jaanuarini 1896 Cecil Rhodesi käsul Briti koloniaaltegelane Leander Starr Jameson. Selles osales umbes 500 Briti Lõuna-Aafrika Kompanii meest, kes sisenesid uusaasta nädalavahetusel Transvaali Rodeesiast. Sellel ajal oli Lõuna-Aafrika Vabariigi riigipresident Paul Kruger, keda Rhodes ei sallinud. Brittide eesmärk oli tekitada Transvaalis Briti tööliste mäss, kuid see ebaõnnestus.

Üle piiri tunginud töölisi kutsuti Johannesburgi vandenõulasteks. Nende ülesanne oli värvata Transvaalist veel mehi ja valmistuda võimupöördeks, kuid haarang ebaõnnestus ja mässu ei tekkinud. Saavutati hoopis vastupidine tulemus: Briti valitsus jäi häbisse, Cecil Rhodes tagandati Kapi koloonia peaministriametist ja buurid said Transvaali ja selle kullakaevanduste üle veel kindlama kontrolli. Lisaks nõrgenes sellega Rodeesia kaitsevõime ning vaid mõni kuu hiljem algas teine matabele sõda (1896–1897). Jamesoni sõjaretk oli ka üks teise buuri sõja põhjustest.

## Vaata ka
* Lõuna-Aafrika Vabariigi ajalugu
* Teine buuri sõda
* Teine matabele sõda

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 
* Holli, Melvin G.  "Joseph Chamberlain and the Jameson Raid: A Bibliographical Survey". *Journal of British Studies* 3#2 1964, pp.&nbsp;152–166. online.
*  A revision of . Author's full name: Elizabeth Harman Pakenham, countess of Longford.
* 
* Onselen, Charles van. *The Cowboy Capitalist: John Hays Hammond, the American West, and the Jameson Raid*(University of Virginia Press, 2018)
* 
* 
* 
* 
*
Levoča ringkond

**Levoča ringkond** (slovaki keeles *Okres Levoča*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna lõunaosas.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Levoča ringkonna elanikest slovakke 91,83%, mustlasi 3,57% ja russiine 0,67%. Rahvus oli teadmata 3,39%-l inimestest.

## Viited
Maresville

**Maresville** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Maresville asub 6 km Montreuil-sur-Merist põhja pool, tee D146 ääres.

## Huviväärsusi

Linnas ei ole poode, kuid seal asub väike talu koos tootepoega ja kaunis 15. sajandi St. Mauri kirik. Seal on väike hotell, millel on suurepärane maine, ja restoran, mis tõmbab inimesi ligi mitme kilomeetri kauguselt.


Maresville église 1.jpg|Kirik
62554-Maresville-Sols.png


## Viited
Paul Kruger

**Stephanus Johannes Paulus Kruger** (10. oktoober 1825 – 14. juuli 1904) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik, president aastatel 1883–1900. Ta oli rahvusvahelisel tasandil buuride (Lõuna-Aafrika Vabariigi ja Oranja Vaba Riigi) eestkõneleja Briti impeeriumi vastu näiteks teise buuri sõja ajal 1899–1902. Ta on mõnes mõttes afrikandrite rahvuskangelane.

Kruger sündis Kapi koloonia idaosas ja võttis lapsena 1830. aastatel osa suurest rändest. Ta ei käinud koolis, kuid teda õpetas buuride juht Andries Pretorius. Aastal 1852 oli ta Sandi jõe konventsiooni allkirjastamise juures ning pärast seda osales Lõuna-Aafrika Vabariigi tekkimise juures buuri komandode juhi ja läbirääkijana. Aastast 1863 oli ta kümmekond aastat kindralkomandant, kuni ta pärast Thomas François Burgersi presidendiks valimist tagasi astus.

Märtsis 1877 sai Krugerist Transvaali asepresident, varsti pärast seda annekteeris Suurbritannia Lõuna-Aafrika Vabariigi. Järgmise kolme aasta jooksul osales ta kahe delegatsiooni juhina Londonis läbirääkimistel, et Transvaal taasiseseisvuks. Temast sai Lõuna-Aafrika Vabariigi juhtiv vabadusvõitleja ning tema püüdlused päädisid Transvaali võiduga esimeses buuri sõjas 1880–1881. Aastani 1883 oli ta osa valitsustriumviraadist ning pärast seda sai temast president. 1884. aastal reisis Kruger taas Londonisse, kus allkirjastati Londoni konventsioon, millega Suurbritannia tunnustas Lõuna-Aafrika Vabariigi iseseisvust.

Kuna Transvaali rändas 1886. aasta Witwatersrandi kullapalaviku käigus sisse tuhandeid peamiselt briti päritolu asunikke (uitlandereid), tekkis Lõuna-Aafrika Vabariigis olukord, et suure osa maksutulust maksid valimisõiguseta inimesed. Valitsus jäi täielikult buuri maaomanike kontrolli alla. Pinged brittide ja buuride vahel iseloomustasid kogu Krugeri presidendiaega, eriti pingelised olid Jamesoni retk ja teine buuri sõda. Kui teine buuri sõda 1900. aastal brittide kasuks hakkas minema, põgenes Kruger Euroopasse ning oli elu lõpuni eksiilis, kuna keeldus pärast brittide võitu naasmast. Ta suri 1904. aastal 78-aastaselt Šveitsis, säilmed viidi tagasi Aafrikasse ning ta maeti Pretoriasse.

## Kirjandus
* 
* Gordon, Cecil Theodore. *The growth of Boer opposition to Kruger, 1890–1895* (Oxford University Press, 1970).
* Marais, Johannes S. *The fall of Kruger's republic* (Oxford UP, 1961).
* 
* Meintjes, Johannes. *President Paul Kruger: A Biography* (Weidenfeld & Nicolson, 1974).
* Pakenham, Thomas. *The Boer War* (1979).

**Muudes keeltes**
* 
* 
* 
*
Merlimont

**Merlimont** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Merlimont asub Prantsusmaa rannikul, La Manche'i kaldal. Pikad laiad liivarannad ja tohutud liivaluited on kõige ilmsemad omadused.

## Huviväärsusi

* Bagatelle, teemapark, avati 1955. aastal


Merlimont mairie2.jpg|Vallamaja
62571-Merlimont-Sols.png


## Viited
Vettehüpped 2024. aasta suveolümpiamängudel

**[[Vettehüpped|Vettehüppevõistlused]] [[2024. aasta suveolümpiamängud]]el** Pariisis peeti 27. juulist 10. augustini 2024 Pariisi veekeskuses. Nendel mängudel võistles kaheksal medalivõistlusel kokku 136 vettehüppajat, mis jagunesid võrdselt meeste ja naiste vahel (neli soo kohta nii individuaalses kui ka paarishüppetes), mis on sama palju kui 2020. aastal Tokyos.

Esimest korda võitsid Hiina vettehüppajad kõik võimalikud võistlused, võites rekordilised kaheksa kuldmedalit. Suurbritannia ei võitnud esimest korda pärast 2012. aastat kuldmedaleid, küll aga rahvusrekordi viis medalit, ainsana peale Hiina võitnud rohkem kui kaks medalit, ning on kolmandatel järjestikustel mängudel tabelis teisel kohal.

## Võistluste ajakava

## Medalitabel
 Korraldajariik (Prantsusmaa)
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Pariis 2024  
|-
## Tulemused
### Mehed
#### 3 m hoolauahüpped
#### 10 m tornihüpped
#### 3 m hoolaua paarishüpped
#### 10 m torni paarishüpped
### Naised
#### 3 m hoolauahüpped
#### 10 m tornihüpped
#### 3 m hoolaua paarishüpped
#### 10 m torni paarishüpped
## Välislingid

*Vettehüpped Pariis 2024 ametlikul kodulehel
Gina Marie Rzucidlo

**Gina Marie Rzucidlo** (28. jaanuar 1978 Auburn, Worcesteri maakond – 7. oktoober 2023 Xixabangma, Tiibet) oli poola juurtega ameerika alpinist.

Mägironijana oli ta tõusnud seitsme tipu klubi raames kõigile seitsmele eri paigus asuvaile kõrgeimatele mäetippudele (viimane tipp 2019. aastal).

Ta üritas ka saada esimeseks  ameerika naismägironijaks, kes on roninud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Seda tihedas konkurentsis kaasmaalase Anna Gutuga. 

2023. aasta septembri seisuga oli Rzucidlol edukalt ronitud 12 kaheksatuhandelist tippu. Teha jäi tal kaks tippu (Cho Oyu ja Xixabangma). Esimese otsa ronitakse tavaliselt mäe põhjaküljelt Tiibetis, teine asub tervikuna Tiibetis. Ronimisload Hiinast olid hangitud ja 2023. aasta septembri lõpus oli Rzucidlo juba Tiibetis (nagu ka Gutugi). 

1. oktoobril 2023 tõusis ta Cho Oyu tippu. Seejärel viis helikopter Rzucidlo ja tema meeskonna Xixabangma baaslaagisse (vahemaa umbes 70 km). Tipputõusu tegi ta koos oma giidi, tugeva šerpa mägironija Tenjen Sherpaga. Puhkenud laviinis jäid nad mõlemad kadunuks. Rzucidlo kuulutati surnuks 7. oktoobril 2023. Ka samal ajal tipuüritust teinud Anna Gutu hukkus koos oma giidiga laviinis.

Mõni päev pärast traagilisi sündmusi märkis Tracee Metcalfe ajakirjanikule, et konkurents Rzucidlo ja Gutu vahel oli viimase kolme kuuga muutunud mürgiseks. "Ma arvan, et Gina oli väga huvitatud sellest, et olla esimene USA naine, kes läbis kõik 14 tippu," ütles Metcalfe. "Ta oli üllatunud, kui kiiresti suutis Anna nende peale ronida."

## Viited
Sirbaz Khan

**Sirbaz Khan** (sündinud 1987 Hunza Valleys Gilgit-Baltistanis) on Pakistani alpinist ja ettevõtja.

Ta elab Hunza orus, kus tegeleb ettevõtlusega, pakkudes mägiekspeditsioonide korraldamist kõigile (viiele) Pakistani kaheksatuhandelistele mägedele ning mägigiidi ja kõrgkandjate teenust.

Mägironijana oli Sirbaz Khanil 2023. aasta septembri seisuga edukalt ronitud 12 kaheksatuhandelist tippu (neist üheksa lisahapniku abita). Tal jäi teha veel kaks tippu (Cho Oyu ja Xixabangma). Esimese otsa ronitakse tavaliselt mäe põhjaküljelt Tiibetis, teine asub tervikuna Tiibetis. Ronimisload Hiinast olid hangitud ja 2023. aasta septembri lõpus oli Khan juba Tiibetis. 

2. oktoobril 2023 õnnestus tal tõusta (koos Naila Kianiga) Cho Oyu tippu. Seejärel viis helikopter Khani ja Kiani (kuulusid Imagine Nepali ekspeditsiooni meeskonda) Xixabangma baaslaagisse (vahemaa umbes 70 km), kust 6. oktoobri õhtul alustasid nad tipputõusu. Nepali meedia teatel tabas ronimismarsruuti 7800 m kõrgusel kaks järjestikust laviini sellal kui mägironijad üritasid laupäeva varahommikul Pakistani aja järgi kell 7 hommikul tippu jõuda. Hukkunute seas olid Anna Gutu, tema  giid Mingmar Sherpa, Gina Marie Rzucidlo ja tema giid Tenjen Sherpa. Khan ja Kiani katkestasid tipputõusu ja naasid baaslaagrisse.

2024. aasta kevadisel hooajal oli Khanil taas plaan tõusta Xixabangma (8027 m) tippu, kuid aprillis 2024 edastas Hiina alpinismiamet teate, et nad ei luba ronimistegevust Xixabangma mäel.

## Viited
Lõuna-Aafrika Vabariigi riigipresident

**Lõuna-Aafrika Vabariigi riigipresident** (afrikaani keeles *Staatspresident van de Zuid-Afrikaansche Republiek*) oli Lõuna-Aafrika Vabariigi ehk Transvaali riigipea. Aastal 1871 vastu võetud põhiseaduse järgi oli president täidesaatva võimu juht ja andis aru Volksraadile ehk parlamendile. Ametiaeg kestis viis aastat ning võimalik oli pidada ametit mitu ametiaega. President pidi olema *[[burgher (buurid)|burgher]]* (buuri soost ja hääleõiguslik), üle 30 aasta vanune, protestantliku koguduse liige ja tänapäevases mõttes kriminaalkorras karistamata.

## Presidentide loend

## Vaata ka
* Oranje Vaba Riigi riigipresident
* Lõuna-Aafrika Vabariigi riigisekretär

## Viited
Allgemeine Zeitung

:*Mainzi ajalehe kohta vaata artiklit [[Allgemeine Zeitung (Mainz)]]. Namiibia ajalehe kohta vaata artiklit [[Allgemeine Zeitung (Namiibia)]].*

**Allgemeine Zeitung** oli Saksa ajaleht, 19. sajandi alguse Saksamaa juhtiv poliitikaajkiri. Seda peetakse laialdaselt esimeseks maailmatasemel Saksa ajaleheks ja Saksa meedia sümboliks välismaal.

Allgemeine Zeitungi asutas 1798. aastal Tübingenis Johann Friedrich Cotta. Selle veergudel avaldati Friedrich Schilleri ja Johann Wolfgang von Goethe loomingut. Aastatel 1803–1807 ilmus see Stuttgardis, pärast seda kuni 1882. aastani Augsburgis.

Ajalehe kaastööliste seas oli ka Heinrich Heine, kes avaldas seal 1831. aastast muusika- ja kunstiarvustusi ning oli Allgemeine Zeitungi korrespondent Pariisis. Ta kirjutas Prantsuse kultuurist, Louis-Philippe I-st ja Saksa poliitikast.

1882. aastal koliti ajaleht Münchenisse, kus seda anti välja kuni 29. juulini 1929.

Ajalehe pärandit kannavad tänapäeval edasi Augsburger Allgemeine, Frankfurter Allgemeine Zeitung ja Mainzi Allgemeine Zeitung.

## Allikad
* Eduard Heyck: *Die Allgemeine Zeitung 1798-1898* in: Beiträge zur Geschichte der deutschen Presse. München 1898, pp.&nbsp;15–81.
* Karl Schottenloher: *Flugblatt und Zeitung. Ein Wegweiser durch das gedruckte Tagesschrifttum,* Vol. 1: Von den Anfängen bis 1848, Berlin, Schmidt 1922. Newly edited and expanded by J. Binkowski, München, Klinkhardt und Biermann 1985.
* Arnulf Kutsch, Johannes Weber: *350 Jahre Tageszeitung, Forschungen und Dokumente.* Bremen 2002.
Takerriisikas

**Takerriisikas** (*Lactarius citriolens*) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. 

Seen on kollaseks värvuva piimmahlaga, kasvab tammede ja kaskede all.

## Välislingid
* Takerriisikas andmebaasis eElurikkus
Saint-Aubin (Pas-de-Calais)

**Saint-Aubin** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See võitis 2000. aastal *[[Entente Florale Europe]]* hõbeauhinna.

Saint-Aubin asub 8 km Montreuil-sur-Merist läänes tee D144E1 ääres.

## Huviväärsusi

* St. Aubini kirik, pärineb 17. sajandist
* 18. sajandi tuvimaja


Saint-Aubin église 3.jpg|Kirik
62742-Saint-Aubin-Sols.png


## Viited
Pihkva asehaldurkond

**Pihkva asehaldurkond** (vene keeles *Псковское наместничество*) oli Venemaa keisririigi haldusüksus aastatel 1777−1796.

## Ajalugu
Pihkva asehaldurkond moodustati keisrinna Katariina II ukaasiga 3. augustil (vkj) 1777 senise Pihkva kubermangu asemel. Päriselt hakkas uus halduskorraldus kehtima 1778. aastal. Keskuseks jäi endiselt Pihkva linn. Asehaldurkond kaotati 31. detsembril (vkj) 1796. aastal keiser Paul I ukaasiga. Selle asemel moodustati uuesti Pihkva kubermang. Endise asehaldurkonna üheksast maakonnast kuus jäid uue haldusüksuse koosseisu, ülejäänud kolm (Holmi, Novorževi ja Petseri maakonnad) likvideeriti.

## Asend
Asehaldurkond piirnes põhjas Peterburi, kirdes Novgorodi, idas Tveri, kagus Smolenski, lõunas Polotski ja läänes Riia asehaldurkonnaga. 

## Haldusjaotus
### 1778−1781
Asehaldurkonna moodustamise ajal koosnes see kümnest maakonnast:
*Gdovi maakond
*Holmi maakond
*Luuga maakond
*Novorževi maakond
*Opotška maakond
*Ostrovi maakond
*Pihkva maakond
*Porhovi maakond
*Toropetsi maakond
*Velikije Luki maakond

### 1781−1782
1781. aasta 11. detsembri (vkj) ukaasiga vähendati asehaldurkonna maakondade arvu kaheksani: sellest eraldati Gdovi ja Luuga maakonnad, mis liideti Peterburi kubermanguga.

### 1782−1796

1782. aasta 7. juuni (vkj) ukaasiga leidis halduskorralduses aset veel üks muudatus: Pihkva maakonnast eraldati uue maakonnana Petseri. Nüüd koosnes asehaldurkond üheksast maakonnast ja see korraldus jäi kehtima asehaldurkonna lõpuni.

### Pihkva asehaldurkonna haldusjaotus 1792. aastal
*Holmi maakond
*Novorževi maakond
*Opotška maakond
*Ostrovi maakond
*Petseri maakond
*Pihkva maakond
*Porhovi maakond
*Toropetsi maakond
*Velikije Luki maakond

## Võimukandjad
### Kindralkubernerid
#### Pihkva, Tveri ja Novgorodi kindralkuberner 1777−1781

#### Smolenski ja Pihkva kindralkubernerid 1781−1796

### Valitsejad
#### Pihkva asehaldurkonna valitsejad 1777−1797

### Viitsekubernerid
#### Pihkva asehaldurkonna viitsekubernerid 1777−1796

## Vaata ka
*Pihkva kubermang
*Pihkva provints
Liptovský Mikuláši ringkond

**Liptovský Mikuláši ringkond** (slovaki keeles *Okres Liptovský Mikuláš*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna kaguosas.

Liptovský Mikuláši ringkond piirneb kirdes Poolaga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Liptovský Mikuláši ringkonna elanikest slovakke 93,29%, tšehhe 0,88%, mustlasi 0,44% ja ungarlasi 0,17%. Rahvus oli teadmata 4,59%-l elanikest.

## Viited
Lučeneci ringkond

**Lučeneci ringkond** (slovaki keeles *Okres Lučenec*, ungari keeles *Losonci járás*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Banská Bystrica maakonna lõunaosas.

Lučeneci ringkond piirneb lõunas ja edelas Ungariga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lučeneci ringkonna elanikest slovakke 67,2%, ungarlasi 23,54%, mustlasi 1,89%, tšehhe 0,34%. Rahvus oli teadmata 6,51%-l elanikest.

## Viited
Malacky ringkond

**Malacky ringkond** (slovaki keeles *Okres Malacky*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Bratislava maakonna põhjaosas.

Malacky ringkond piirneb läänes Austriaga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Malacky ringkonna elanikest slovakke 91,24%, tšehhe 0,78%, ungarlasi 0,4%, mustlasi 0,22%, ukrainlasi 0,14% ja rumeenlasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 6,33%-l elanikest.

## Viited
Martini ringkond

**Martini ringkond** (slovaki keeles *Okres Martin*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna lõunaosas.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Martini ringkonna elanikest slovakke 93,68%, tšehhe 0,82%, mustlasi 0,17% ja ungarlasi 0,15%. Rahvus oli teadmata 4,55%-l elanikest.

## Viited
Paraguai iileks

**Paraguai iileks** ehk **matepuu** (*Ilex paraguariensis*) on  taimeliik perekonnast iileks. Taime looduslikuks levilaks on Lõuna-Ameerika. Taime lehtedest saab valmistada mate-nimelist jooki. Nii taim kui sellest valmistatud jook sisaldavad kofeiini.

## Viited
Okseiileks

Okseiileks *(Ilex vomitoria)* on taimeliik perekonnast iileks. Okseiileksi looduslikuks levilaks on Põhja-Ameerika kaguosa.
Chhatri

***Chhatri*** on sammastele toetuva kuplikujulise katusega poolavatud paviljon Mogulite arhitektuuris ja India arhitektuuris. Põhiplaanilt võivad need olla nelinurksed, kaheksanurksed või ümmargused. Eelkõige on *chhatri* pigem dekoratiivne kui funktsionaalne arhitektuurielement, mis muudab ehitise silueti kergemaks ja rikkalikumaks.

*Chhatri* eeskujuks on olnud baldahhiin haua kohal. Varaseim *chhatri* taoline hooneosa Hindustanis leidub 1159.–1175. aastal ehitatud Ibrahimi hauaehitises Bhadreswaris. *Chhatri* on eriti iseloomulik Mogulite arhitektuurile. Kuulsamad näited on  Humayuni hauakambril Delhis ja Tāj Mahalil Agras. Berari sultanaadis Dekkanis püstitati neid ehitistele kõigis pealinnades, samuti Rajasthanis ja nii hindudest kui ka muslimitest valitsejate poolt.

## Pildid

Bairisal Borj (Jaisalmer Fort), Jaisalmer, Jodhpur, Rajasthan, India (2012).jpg|12. sajandi *chhatri* Jaisalmeri kindluses Rajasthanis
Audienzhalle.jpg|Audientsisaal nelja *chhatri*ga Fatehpur Sikri paleekompleksis
Cenotaph of Musi Maharani.jpg|Musi Rani kenotaaf Alwaris Rajasthanis
Dome Chhatris Spires - Taj Mahal - Agra 2014-05-14 3805.JPG|Tāj Mahali neli kupliga ehistorni


## Vaata ka
* Paviljon
* Lehtla
* *[[Belvedere]]*
* *[[Tempietto]]*
* Latern

## Viited

## Välislingid
* M. S. Afzaal. Chhatri element in the Mughal Architecture. - academia.edu
* Imperial Chhatri. Fatehpur Sikri, India. - ARCHNET
Yitzhak Yedid

**Yitzhak Yedid** (heebrea יצחק ידיד, sündinud 29. septembril 1971 Jeruusalemmas) on Iisraeli-Austraalia kaasaegse klassikalise muusika helilooja. Ta on ka pianist ja koolitaja.

Arvukate auhindade pälvinud Yedid võitis 2021. aastal Azrieli muusikaauhinna oma teose Kiddushim Ve' Killulim eest, 2019. aastal Sidney Myeri loomingulise stipendiumi ja Landau etenduskunstide auhinna 2009. aastal. Tema kompositsioonistiili on iseloomustatud kui "eklektilist, multikultuurset ja sügavalt isiklikku", milles segunevad džässi ja juudi kantorimuusika elemendid, klassikalised Euroopa traditsioonid ja avangardi eksperimenteerimine. Teda on tunnustatud kui üht originaalsemat heliloojat tänapäeval rahvusvahelisel muusikaareenil.

Religioonidevaheline dialoog ja kultuuridevaheline integratsioon on Yedidi kunstipraktikas kesksel kohal.[2] Yedidi looming peegeldab tema sügavat huvi Lähis-Ida kultuuri, iidsete rituaalide, klassikalise ja liturgilise araabia muusika esteetika ning mitte-lääne muusika esituspraktikate vastu.

Yitzhak Yedid on spetsialiseerunud juudi-sefardi ja Lähis-Ida vaimuliku muusika esitamisele klaverikontsertide raames.

## Biograafia
Yitzhak Yedid sündis Jeruusalemmas Süüria ja Iraagi päritolu juudi perekonnas. Tema algsed muusikalised kogemused hõlmasid liturgiliste jumalateenistuste osalemist kohalikus sünagoogis, kus ta omastas Süüria-Juudi Baqashoti traditsiooni helisid ja rütme.

Kui noor Yitzhak sukeldus muusikasse, mille juured on juudi-araabia traditsioonid ja traditsiooniliste Maqamatil põhinevate laulude esitus, siis tema ema püüdis teda tungivalt lääne klassikalise muusika ja lääne instrumendiga tutvuda. Seitsmeaastaselt alustas ta eraõpetajaga klaveritunde.[12] Tema teismeea kujunedes nihkus tema muusikaline fookus džässklaverile ja kahekümnendaks eluaastaks alustas ta oma originaalteoste esitamist oma uue muusika ansambliga.

Yitzhak Yedidi muusikalise esteetika juured on muusikas, millesse ta oma kujunemisaastatel sukeldus, eriti Aleppo traditsioonis laulda Piyyutim ja Baqashot. Tema muusikaline teekond on inspireeritud ka klaverimuusikast ja improvisatsioonist. Yedid integreerib oma kompositsioonides sujuvalt erinevaid elemente, sealhulgas energiaid ja dünaamikat, tuues sisse omanäolise esteetika, mis erineb klassikaliste lavatraditsioonide tavapärastest normidest. Selline uuenduslik lähenemine lisab tema muusikalisele loomingule nüansirikka ja kohati isegi provokatiivse mõõtme.

Yedid õppis 1997. ja 1998. aastal Rubini muusikaakadeemias Vjatšeslav Ganelini juures ning Bostonis New Englandi konservatooriumis Ran Blake'i ja Paul Bley juhendamisel. Pärast Austraaliasse kolimist omandas ta 2012. aastal doktorikraadi Monashi ülikoolis, avaldades meetodid araabia muusika ja araabia mõjutustega juudi muusika elementide integreerimiseks kaasaegsesse lääne klassikalisesse muusikasse.

## Viited
Paragalactinia

***Paragalactinia*** on liudikulaadsete perekond.

## Liike
**Paragalactinia succosa* – kollapiim-liudik
**[[Paragalactinia succosella]]*

## Välislingid
* ''Paragalactinia'' andmebaasis eElurikkus
Oliiv-nikerseen

**Oliiv-nikerseen** (*Simocybe centunculus*) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv liik seeni.

Seen sai uue nime aastal 2024 komisjoni kaudu, kuhu kuulusid Eesti juhtivad mükoloogid, sh Irja Saar.

Seen kasvab lehtpuude lamatüvedel.

## Välislingid
* Oliiv-nikerseen andmebaasis eElurikkus.
Pihlaka näsarooste

**Pihlaka näsarooste** (*Gymnosporangium cornutum*) on liik kandseeni.

Seen kasvab kadakal ja pihlakal.

## Välislingid
* Pihlaka näsarooste andmebaasis eElurikkus
Medzilaborce ringkond

**Medzilaborce ringkond** (slovaki keeles *Okres Medzilaborce*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Prešovi maakonna kirdeosas.

Medzilaborce ringkond piirneb kirdes ja läänes Poolaga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Medzilaborce ringkonna elanikest slovakke 58,55%, russiine 31,29%, ukrainlasi 2,16%, mustlasi 1,84%, tšehhe 0,51% ja ungarlasi 0,16%. Rahvus oli teadmata 5,15%-l.

## Viited
Kofeiinimürgistus

**Kofeiinimürgistus** on kofeiini liigse tarbimise tagajärjel tekkinud mürgistus. Täiskasvanud inimestel võib kofeiinimürgistus tekkida kofeiiniannuste juures, mis on suuremad kui 7-8 milligrammi kehakilogrammi kohta päevas.

Kofeiinimürgistus põhjustab tüüpiliselt iiveldust, oksendamist, värisemist ja südamepekslemist.
Mürgistustunnusteks võivad olla ka näiteks ärrituvus, ärevustunne, rahutus, hallutsinatsioonide teke, peavalu, pearinglus, unetus ja isukaotus.

## Viited
Michalovce ringkond

**Michalovce ringkond** (slovaki keeles *Okres Michalovce*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Košice maakonna idaosas.

Michalovce ringkond piirneb kagus Ukrainaga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Michalovce ringkonna elanikest slovakke 80,34%, ungarlasi 10,44%, mustlasi 1,83%, ukrainlasi 0,39%, tšehhe 0,33% ja russiine 0,2%. Rahvus oli teadmata 6,14%-l elanikest.

## Viited
Myjava ringkond

**Myjava ringkond** (slovaki keeles *Okres Myjava*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna lääneosas.

Myjava ringkond piirneb põhjas ja loodes Tšehhiga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Myjava ringkonna elanikest slovakke 93,87%, tšehhe 0,97%, mustlasi 0,17%, rumeenlasi 0,15%, ungarlasi 0,14% ja ukrainlasi 0,14%. Rahvus oli teadmata 4,16%-l elanikest.

## Viited
Anatoli Bukrejev

**Anatoli Bukrejev** (vene keeles Анатолий Николаевич Букреев; 16. jaanuar 1958 Korkino, Tšeljabinski  oblast – 25. detsember 1997 Annapurna, Nepal) oli Nõukogude Liidu ja Kasahstani vene alpinist ja mägigiid, teeneline meistersportlane (1989).

Ta lõpetas 1979. aastal Tšeljabinski Riikliku Pedagoogilise Instituudi füüsikaõpetaja erialal.

Mägironijana on ta tõusnud kümne üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu (lisahapniku abita). 

Ta sai laiemalt tuntuks mägironijate elude päästmisega 1996. aastal Džomolungma mäel traagiliste tagajärjedega kahe kommertsekspeditsiooni tipputõusul.

Ta hukkus 25. detsembril 1997 puhkenud laviini tõttu, kui ta üritas koos Simone Moro ja Dmitri Soboleviga Annapurna lõunakülje kaudu teha talvise tipputõusu. Ainult Simone Moro pääses eluga.
__NOTOC__
## Kajastus filmis
*Draamafilm "Everest" (režissöör Baltasar Kormákur, Anatoli Bukrejevi osas Ingvar Eggert Sigurðsson; 2015).

## Teosed
*1997 – *The Climb: Tragic Ambitions on Everest* (kaasautor Garym Westonem DeWaltiga), .
*2002 – *Above the Clouds: The Diaries of a High-Altitude Mountaineer* (kaasautor Lindą Wylie), .

### Tõlked eesti keelde
*2006 – Anatoli Bukrejev, G Weston de Walt. "Tõus: Traagilised ambitsioonid Everestil". Tõlkinud Katrin Kern. Eesti Ekspressi Kirjastus.

## Välislingid
Kondensaatormootor

**Kondensaatormootor** on ühefaasiline lühisrootoriga asünkroonmootor, milles pöörleva magnetvälja tekitavad kaks ruumiliselt nihutatud ja teineteisega rööbiti ühendatud staatorimähist.  Ühega neist on jadamisi ühendatud kondensaator, mis tekitab neid mähiseid läbivate voolude vahel faasinihke. Niiviisi saadud lisafaasi tõttu sarnaneb kondensaatormootor käivitus- ja tööomadustelt kolmefaasilise asünkroonmootoriga, kuid on väiksema kasüteguriga. Nad on ka väikese võimsusega (enamasti alla 1 kW).

Kondensaatormootor on hooldusvaba ja asünkroonmootoritele omaselt pika kasutuseaga. Nende  kasutegur on veidi parem kui näiteks lõhipoolustega mootoritel, mida samuti kasutatakse ühefaasiliseks tööks. Kondensaatormootoreid kasutatakse ajamimootorina ühefaasilisest võrgust toidetavates väikese võimsustarbega seadmetes. 

Kondensaatormootori leiutas Nikola Tesla 1889. aastal.

## Viited
Joseph Chamberlain

**Joseph Chamberlain** (8. juuli 1836 – 2. juuli 1914) oli Suurbritannia poliitik. Ta alustas karjääri Liberaalses Parteis, seejärel oli vastu Iirimaa omavalitsusele ning kuulus Liberaalsesse Unionistide Parteisse ja lõpuks oli Konservatiivse Partei uute imperialistide voolu juht. Ta tekitas oma karjääri jooksul lõhe mõlemas suures Briti erakonnas. Tema pojad (eri abieludest) olid Nobeli rahuauhinna laureaat Austen Chamberlain ja Suurbritannia peaminister Neville Chamberlain.

Chamberlaini karjäär algas Birminghamis, algul oli ta kruvitootja ning hiljem sai linnapeaks. Ta oli radikaalne Liberaalse Partei liige ja vastu 1870. aasta haridusreformile, kuna kartis, et sellega hakkab maksumaksja ülal pidama Inglismaa Kiriku koole. Ta töötas ennast ise üles, ülikoolis ei käinud ning põlgas aristokraate. House of Commonsisse valiti ta 39-aastaselt ehk võrreldes privilegeeritud aadlikega suhteliselt vanas eas. William Gladstone'i teises valitsuses oli ta aastatel 1880–1885 Kaubandusnõukogu president. Tol ajal oli Chamberlain silmapaistev oma rünnakute poolest konservatiivide juhi Lord Salisbury vastu ja 1885. aasta üldvalimistel pakkus ta välja progressiivse uute põllumeeste toetusskeemi, mida ei jõutud rakendada. Chamberlain astus Gladstone'i kolmandast valitsusest tagasi, kuna oli vastu Iirimaa omavalitsusõigusele. Ta lõhestas Liberaalse Partei ning rajas Liberaalse Unionistide Partei, kuhu kuulusid Birminghami kandist pärit parlamendiliikmed.

1895. aasta valimiste järel olid liberaalsed unionistid koalitsioonis konservatiividega, keda juhtis Chamberlaini endine oponent Salisbury. Ta oli koloniaalasjade riigisekretär ning töötas välja plaane Briti impeeriumi laiendamiseks Aasias, Aafrikas ja Lääne-Indias. Ta mängis olulist osa teise buuri sõja puhkemises ja oli selle eest vastutav minister. 1900. aastal võitsid konservatiivid ja liberaalsed unionistid valimised. 1903. aastal astus ta valitsusest tagasi, et hakata võitlema tariifireformi eest, kuna ta pooldas importkauba maksustamist, mitte vabakaubandust. Tal oli juba liberaalsete unionistide toetus, kuid 1906. aasta valimistel saadi valus kaotus. Veidi aega pärast 70. sünnipäeva suurejoonelisi pidustusi Birminghamis tabas teda insult ning ta läks erru.

Kuigi Chamberlain ei pidanud kordagi peaministriametit, oli ta üks oma aja mõjukamaid Briti poliitikuid. Ajaloolased on teda iseloomustanud kui üldsusele vastumeelset isiksust, kes oli tihti isekas, halastamatu ja põlatud. Tal olid ambitsioonid, mis jäid suuresti täitmata. Samas oli tal hea vaist rohujuuretasandil organiseerimise osas ning ta mängis teise buuri sõja võidus keskset rolli. Ta läks ajalukku Briti koloniaal-, välis-, maksu- ja munitsipaalpoliitika korraldaja ning mõlema suure partei lõhestajana. Winston Churchill tõdes hiljem, et Chamberlain kujundas Briti poliitilise kliima.

Ta on maetud Birminghami.

## Viited

## Allikad
* 
* 
* 
* 
*  (6 vols.; highly detailed with many letters, friendly to Chamberlain)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Maksut Žumajev

**Maksut Žumajev** (kasahhi keeles Мақсұт Сағынтайұлы Жұмаев; sündinud 1. jaanuaril 1977 Oralis) on kasahhi alpinist, teeneline meistersportlane (2011).

Ta lõpetas 1998. aastal Oralis asuva Lääne-Kasahstani Põllumajanduse Ülikooli loomaarsti erialal ja 2002. aastal kaugõppe teel Almatõs asuva kolledži Kainar juristi erialal.

Mägironijana on ta tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (12. mägironijana maailmas ilma lisahapnikuta). Tal kulus selleks 10 aastat (2001–2011). Tema 14. tipp oli K2 (8611 m) (tipus 23. augustil 2011).

Tagantjärele (juulis 2022) Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi *8000ers* väitel  polnud Maksut Žumajev kahes tipputõusus tegelikult peatippu jõudnud (Manaslu (lõpp-punkti tähistus <C0) ja Dhaulagiri (jõudis "metallposti" kanti). Eelmainitud asjaolud ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Žumajevi nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu.

Kümme aastat (2001–2011) käis ta tipputõusudel koos Vassili Pivtsoviga. 

## Viited
Vassili Pivtsov

**Vassili Talgatovitš Pivtsov** (vene keeles Василий Талгатович Пивцов; sündinud 16. augustil 1975 Almatõs) on Kasahstani alpinist, teeneline meistersportlane (2011).

Ta on lõpetanud äl-Farabi Kasahhi Rahvusülikooli bioloogiateaduskonna.

Mägironijana on ta tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (23. mägironijana maailmas lisahapniku kasutades, kuid enamik tipputõuse tegi ta lisahapniku abita). Tal kulus selleks 10 aastat (2001–2011). Tema 14. tipp oli K2 (8611 m) (tipus 23. augustil 2011).

Tagantjärele (juulis 2022) Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi *8000ers* väitel polnud Vassili Pivtsov kahes tipputõusus tegelikult peatippu jõudnud (Manaslu (lõpp-punkti tähistus <C2) ja Dhaulagiri (jõudis "metallposti" kanti). Eelmainitud asjaolud ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Pivtsovi nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu.

Kümme aastat (2001–2011) käis ta tipputõusudel koos Maksut Žumajeviga.

## Viited
Kasahstani Vabariigi teeneline meistersportlane

**Kasahstani Vabariigi teeneline meistersportlane** (kasahhi keeles Қазақстан Республикасының еңбек сіңірген спорт шебері) on Kasahstanis kõrgeim spordi valdkonnas antav nimetus (kuni 2014. aastani aunimetus). Asutatud 1994. aastal. 

Olümpiamängudel medalikoha saanud sportlasele antakse teenelise meistersportlase nimetus, kuid näiteks OM-del neile, kes jäävad neljandast kuuenda kohani, antakse rahvusvahelise klassi meistersportlase nimetus.  
  
## Aunimetusena saanuid sportlasi
*2011 – Vassili Pivtsov, alpinism
*2011 – Maksut Žumajev, alpinism

## Vaata ka
*NSV Liidu teeneline meistersportlane
*Venemaa teeneline meistersportlane
Chris Warner

**Christopher Bernard Warner**, ka **Chris Warner** (sündinud 1965) on ameerika alpinist. 

Pärast 20. septembril 2023 edukat Manaslu (8163 m) tipputõusu, teatati meedias, et Warner on tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Kokku kulus tal selleks 24 aastat (1999–2023).

Veebisait *8000ers.com* kandis Chris Warneri saidi poolt koostatava kõigi kaheksatuhandeliste tippu jõudnute nn "uude nimistusse".

## Viited
Tracee Metcalfe

**Tracee Lee Metcalfe**, ka **Tracee Metcalfe** (sündinud 30. juunil 1974) on ameerika arst ja alpinist.

Metcalfe on Colorado osariigis Vailis töötav haiglaarst, kes on spetsialiseerunud kõrgmäestiku meditsiinile. Ta on töötanud ka ekspeditsiooniarstina  Manaslu, Džomolungma ja Cho Oyu mägiekspeditsioonidel.

Mägironijana oli ta 2024. aasta jaanuari seisuga tõusnud üheksa (14-st) üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Selle näitaja  poolest on ta täna (2024) tegutsevatest alpinistidest Ameerika Ühendriikide edukaim naismägironija.

## Viited
Viljandi Männimäe jalgpallihall

**Viljandi Männimäe jalgpallihall** on spordihall Viljandis Männimäe linnaosas peamiselt jalgpalli harrastamiseks.

Halli aadress on Riia maantee 95.

Hallis on kunstmurukattega jalgpalliväljak (100 x 64 m), markeeritud on kaks ristiväljakut (64 x 45 m). Ümber jalgpalliväljaku on tartaankattega kahe rajaga jooksuring (350 m), mille nelja rajaga peasirge pikkus on 100 m.

Hall valmis 2021. aastal.

## Viited

## Välislingid
*Viljandi Männimäe jalgpallihall Eesti Spordiregistris. Vaadatud 9. september 2024
Nangolo Mbumba

**Nangolo Mbumba** (sündinud 15. augustil 1941 Olukondas) on Namiibia poliitik. Ta oli 4. veebruarist 2024 21. märtsini 2025 Namiibia president, 2018–2024 Namiibia asepresident.

## Viited

## Välislingid
* Elulugu
Lamine Camara

**Mamadou Lamine Camara** (sündinud 1. jaanuaril 2004 Diouloulous) on Senegali jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Prantsusmaa kõrgliigaklubis Monaco ja Senegali jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Senegalis. Hooajal 2021/22 debüteeris ta Senegali kõrgliigaklubis Génération Foot.

2023. aasta veebruaris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Prantsusmaa klubiga FC Metz. 15. aprillil 2023 debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas mängus Bordeaux' vastu. Metzi põhikoosseisus kindlustas Camara koha hooajal 2023/24, mil ta mängis Metziga Prantsusmaa kõrgliigass.

2024. aasta juulis siirdus ta umbes 15 miljoni euro eest Monacosse, kellega sõlmis nelja-aastase lepingu.

2023. aastal tuli Camara Senegali kuni 20-aastaste koondisega Aafrika omavanuste meistriks ning Camara valiti turniiri parimaks mängijaks. Senegali jalgpallikoondises oli Camara debüteerinud juba aasta varem. 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste esimeses alagrupimängus lõi ta kaks väravat Gambia vastu.

## Viited
Nähe

**Nähe** on meeltega aistitav ese, nagu see silmale paistab ja nagu seda teadvuses tajutakse. Nähe on ainus meile kättesaadav tõelus - see kuidas maailm inimesele kogemuses näib.

## Vaata ka

* nähtumus
* nähtus

## Viited
Tuba (täpsustus)

**[[Tuba]]** on hooneosa.

**Tuba** võib tähendada veel järgmist:
* Tuba jõgi, jõgi Siberis
* Tuba (film 2003)
* Tuba (film 2015)
* Tubad (ainsus *tuba*), rahvas
Andri Sõbiha

**Andri Sõbiha** (ukraina keeles *Андрій Іванович Сибіга*; sündinud 1. jaanuaril 1975 Zborivis) on Ukraina poliitik ja diplomaat, alates 5. septembrist 2024 Ukraina välisminister.

## Haridus
Ta lõpetas aastal 1997 Lvivi ülikooli rahvusvaheliste suhete alal.

## Riigi teenistuses
Viljandi aerutamisbaas

**Viljandi aerutamisbaas** (ka **Viljandi Männimäe aerutamisbaas**) on spordibaas Viljandis Järveotsa linnaosas Viljandi järve ääres aerutamise harrastamiseks.

Baasi ametlik aadress on Riia maantee 93c, kuid uue tänavanimestiku järgi asub see Aerubaasi tänaval.

Baasis on varustuse hoidmiseks elling järve kaldal ning võistluste ajal on võimalik järve paigutada 200, 500 ja 1000 m distantsid.

Baas rekonstrueeriti 2006. aastal.

## Viited

## Välislingid
*Viljandi aerutamisbaas Eesti Spordiregistris
Námestovo ringkond

**Námestovo ringkond** (slovaki keeles *Okres Námestovo*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Žilina maakonna põhjaosas.

Námestovo ringkond piirneb loodes, põhjas ja kirdes Tšehhiga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Námestovo ringkonna elanikest slovakke 97,88%, tšehhe 0,18% ja poolakaid 0,15%. Rahvus oli teadmata 1,59%.

## Viited
Nitra ringkond

**Nitra ringkond** (slovaki keeles *Okres Nitra*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Nitra maakonna lääneosas.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nitra ringkonna elanikest slovakke 89,04%, ungarlasi 4,13% ja tšehhe 0,48. Rahvus oli teadmata 5,48%-l elanikust.

## Viited
Nové Mesto nad Váhomi ringkond

**Nové Mesto nad Váhomi ringkond** (slovaki keeles *Okres Nové Mesto nad Váhom*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Slovakkias Trenčíni maakonna edelaosas.

Nové Mesto nad Váhomi ringkond piirneb loodes ja põhjas Tšehhiga.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nové Mesto nad Váhomi ringkonna elanikest slovakke 94,05%, tšehhe 0,87%, ungarlasi 0,14% ja mustlasi 0,14%.

## Viited
Sabīne Košeļeva

**Sabīne Košeļeva** (sündinud 1989) on läti kirjanik ja ajakirjanik.

Košeļeval on bakalaureusekraad ajakirjanduse erialal, magistrikraad loovkirjutamise erialal Liepāja Ülikoolist ning magistrikraad Vilniuse Ülikoolist inglise uuringutes (kirjandus, keeleteadus, kultuur). Tal on ilmunud lühiromaan "Rīga-Maskava 21. Gadsimta mīlasstāsts" ("Riia-Moskva. 21. sajandi armastuslugu"), mis nomineeriti Läti kirjanduse aastaauhinnale kategoorias Säravaim debüüt. Ta pälvis Egons Līvse mälestusauhinna eriauhinna. 2019. aastal avaldas Košeļeva lasteraamatu "Gurķis Elmārs, kas dikti kreņķējās" ("Kurk Elmar, kes kangesti muretses") ja novellikogu "Vientulības ministrija" ("Üksinduse ministeerium"), mis kandideeris Läti kirjanduse aastaauhinnale kategoorias Parim proosateos.

Sabīne Košeļeva avaldab oma loomingit kultuuriajakirjanduses, käsitledes selliseid teemasid nagu täiskasvanuks saamine, psüühiliste traumade paranemine, ühiskonna moraalsed väärtused, füüsiline ja psühholoogiline vägivald ja seksuaalsus. Ta töötab veebimeedias alates 2012. aastast.

Eesti keeles on ilmunud tema lühijutt "Vakstu".

## Teosed
*"Rīga-Maskava 21.Gadsimta mīlasstāsts" [Riia-Moskva. 21. sajandi armastuslugu]. Riga: Zvaigzne ABC, 2015.
*"Vientulības ministrija" [Üksinduse ministeerium]. Riga: Zvaigzne ABC, 2019.
*"Gurķis Elmārs, kas dikti kreņķējas" [Kurk Elmar, kes kangesti muretses]. Riga: Pētergailis, 2019.

## Artikleid
*Sabīne Košeļeva "No nacionālā lepnuma līdz 'uzbeku traktoristam'. Latviešu enciklopēdijas cauri laikiem", Delfi.lv, 6.02.2019

## Viited
Tunç Fındık

**Tunç Fındık** (sündinud 1972) on türgi alpinist, mägigiid, autor ja tõlkija.

Ta on lõpetanud Ankaras asuva Bilkenti Ülikooli inglise filoloogia erialal.

Oma mägironija karjääri alguses hakkas Findic esialgu ronima Türgi mägedes, seejärel liikus edasi Pamiiri ja Tian Shani. Kui ta esimest korda Himaalajas Džomolungma baaslaagrisse saabus, oli ta šokeeritud. "See oli uskumatu," rääkis ta ajakirjanikule. "Sajad telgid, inimesi tuhande ringis. Tulin üksikutest mägedest äärealadelt, kus polnud luksust. See oli rohkem kui üllatav."
 
2001. aastal ronis ta juba oma esimese kaheksatuhandelise mäe tippu (Džomolungma (8848 m)).

Pärast 26. septembril 2023 edukat Nanga Parbati (8125 m) tipputõusu, teatati meedias, et Fındık on tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu. Kokku kulus tal selleks 22 aastat (2001–2023). Kolm varasemat tipputõusu Nanga Parbatile tal ebaõnnestusid. Neist esimene oli 2013. aastal, kui ta elas üle Ţālebāni terrorirünnaku baaslaagrile (hukkus 11 alpinisti).

Fındıku strateegia kaheksatuhandelistel: ta läheb iseseisva ronijana ja liitub suurema meeskonnaga, et jagada loatasusid ja baaslaagri logistikat. Tema teenuseosutaja on Seven Summit Treks. Alates baaslaagrist tegutseb ta iseseisvalt. Ta kannab oma varustust, püstitab oma telgi ega kasuta lisahapnikku.

Veebisaidi *8000ers* väitel oli 2023. aasta detsembri seisuga Fındık tõusnud 14 kaheksatuhandelise tippu, kuid täpsustusega, et kaks tipputõusu olid tehtud vaid eeltippudesse (Dhaulagiri (WRFS) ja Manaslu (C2)).

## Autor ja tõlkija
Tal on ilmunud kümmekond alpinismiteemalist raamatut, lisaks on ta inglise keelest tõlkinud viis raamatut samal teemal.

## Viited
1996. aasta Everesti tragöödia

**1996. aasta Everesti tragöödia** oli traagiliste tagajärgedega lõppenud mägironijate tipputõusmised Džomolungma mäel, mis leidsid aset kõigest 24 tunni jooksul, 1996. aasta 10. ja 11. mai vahel ja kus kaheksa lumetormi lõksu jäänud inimest kaotasid mäel oma elu tipust laskumisel.

See tragöödia pälvis ülemaailmse meedia tähelepanu, sest ühelt poolt olid ohvrite hulgas mitmed kogenud mägigiidid kommertsekspeditsioonidelt ja teisest küljest avaldasid mõned ellujäänutest hiljem oma raamatud, mis pakkusid omapoolset vaatenurka katastroofini viinud põhjustest ja asjaoludest.
__NOTOC__
## Tragöödia osalisi
#### Adventure Consultantsi Everesti kommertsekspeditsioon
*Rob Hall (1961–1996), ekspeditsiooni juht 
*Michael Groom, ekspeditsiooni giid
*Andy Harris (1964–1996), ekspeditsiooni giid
*Ang Dorje Sherpa, ekspeditsiooni *sirdar* (peašerpa)
*Yasuko Namba (1949–1996), ärinaine, ekspeditsiooni klient
*Jon Krakauer, ajakirjanik, ekspeditsiooni klient, kelle 1997. aastal ilmunud Everesti tragöödiast kirjutatud raamat "Into Thin Air" sai bestselleriks

#### Mountain Madnessi Everesti kommertsekspeditsioon
*Scott Fischer (1955–1996), ekspeditsiooni juht
*Anatoli Bukrejev, ekspeditsiooni giid, kellel ilmus 1997. aastal raamat "The Climb: Tragic Ambitions on Everest" 
*Lopsang Jangbu Sherpa (1971–1996), ekspeditsiooni *sirdar* (peašerpa)
*Lene Gammelgaard, mägironija, ekspeditsiooni klient, kelle 1998. aastal ilmunud Everesti tragöödiast kirjutatud raamatut "Climbing High" müüdi üle miljoni eksemplari

## Kajastus filmis
*Draamafilm "Into Thin Air: Death on Everest" (režissöör Robert Markowitz; 1997).
*Draamafilm "Everest" (režissöör Baltasar Kormákur; 2015).

## Kirjandus
*Jon Krakauer. " Hõredasse õhku: Kohalviibija jutustus Mount Everesti katastroofist". Tõlkinud Kaja Kalm. Hotger, 2000.
*Anatoli Bukrejev, G Weston de Walt. "Tõus: Traagilised ambitsioonid Everestil". Tõlkinud Katrin Kern. Eesti Ekspressi Kirjastus, 2006.
Korkino

**Korkino** (vene keeles Коркино) on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis, Korkino rajooni halduskeskus. Korkino asub Lõuna-Uuralis, Tšeljabinskist ligikaudu 35 km lõunasuunas.

## Tuntud inimesi
*Anatoli Bukrejev
*Artemi Panarin

## Viited

## Välislingid
Lõuna-Uurali Riiklik Humanitaar- ja Pedagoogikaülikool

**Lõuna-Uurali Riiklik Humanitaar-  ja Pedagoogikaülikool** (vene keeles Южно-Уральский государственный гуманитарно-педагогический университет) on riiklik ülikool Venemaal Tšeljabinskis. 

Lõuna-Uurali Riiklik Humanitaar- ja Pedagoogikaülikool asutati 1934. aastal kui **Tšeljabinski Riiklik Pedagoogiline Instituut**. Aastatel 1995–2016 kandis nime **Lõuna-Uurali Riiklik Pedagoogikaülikool**. Alates 2016. aastast on kasutusel praegune nimi.

## Vilistlasi
*Lidija Skoblikova
*Anatoli Bukrejev

## Vaata ka
*Lõuna-Uurali Riiklik Ülikool

## Välislingid
Saint-Josse

**Saint-Josse** või **Saint-Josse-sur-Mer** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Saint-Josse asub 6 km Montreuil-sur-Merist läänes tee D144 ääres. Enne 8. sajandit ulatus meri otse külani, kuid tänapäeval on see 6 km lääne pool.


Saint-Josse (Pas-de-Calais) - Grand-place - 2.JPG|Kirik
62752-Saint-Josse-Sols.png


## Ajalugu

Kohas nimega *Sidraga* või *Schaderias* saabus Põhja-Prantsusmaale 7. sajandi Bretooni prints, kuningas Juthaêli poeg Josse ja otsis Ponthieu krahvi Haymoni kaitset, et elada erakuna ja loobuda Bretagne'i kroonist. 8. sajandil ehitati kohta, kus Josse suri, väike klooster. 903. aastal leidsid mõned normannide sissetungi eest põgenenud mungad varjupaiga Inglismaal. Nende naastes sai kloostrist  palverännakute keskus, mis oli 14. ja 15. sajandil eriti populaarne sakslaste seas.

Klooster suleti 1772. aastal, müüdi maha ja hävitati seejärel 1789. aastal, jätmata monumentaalsest hoonest jälgegi.

Külakirikus on Püha Josse pühamu, kus on reliikviad. Selles 1922. aastal avatud pühamus oli 10. sajandi idamaise kanga tükk, mis saadeti Louvre'i muuseumisse ja mida viidati kui *[[Suaire de St-Josse|Püha Josse surilina]]*.

Saint-Josse-sur-Mer on endiselt kuulus palverännakute koht. Nelipühadele järgneval teisipäeval toimub rongkäik. Pühaku säilmeid sisaldav reliikvia kantakse Airon-Saint-Vaasti Bavémonti mäe otsas asuvale kolgatale.

## Huviväärsusi

* Püha Peetruse kirik, pärineb 16. sajandist
* Kaks lossi

## Viited
Püha Klaara klooster

**Püha Klaara klooster** oli katoliku kiriku naisfrantsisklaste ilmikutest koosnev tertsiaaride ordu klooster keskaegses Tartus Laial tänaval Vene värava juures. 

16. juunil 1514 andis Rooma paavst Leo X loa Tartu piiskopile Christian Bomhoverile, senise Püha Vaimu vennaskonna hospidali maja koos kiriku, kella, kellatorni ja muude vajalike rajatistega Frantsiskuse III ordu õdedele ja 1518. aastast esineb teade, Pühavaimu kiriku ja seegi baasil naistertsiaaride Püha Clara kloostrist Püha Vaimu [kiriku] juures Tartus. Pühavaimu kiriku juures tegutses Tartus juba keskajast alates (esmamainimine 1364) hospidal ning ilmselt tegutses hospidal või seek samas ka Püha Klaara kloostri päevil edasi.  

Eestis oli keskaja lõpul neli frantsiskaani kloostrit: Viljandi (1466) Lihula (1505), Rakvere (1508) ja Tartu naistertsikaaride (klarisside) klooster (1514). 

Keskajal hõlmas mõiste frantsisklased mitut ordut: meesfrantsisklased ehk minoriidid (ladina k. *Ordo Fratrum Minorum*), naisharu – klarissid (*Ordo Sanctae Clarae*), ordu kaitsepühaku Püha Clara järgi, ilmikutest koosnev tertsiaaride ordu (*Tertius Ordo Franciscanus*). Tertsiaaride ordu hõlmas nii mehi kui ka naisi ja oli Eestis olemas nii ilmalik suund, kui ka kloosterlikku ühiselu viljelenud tertsiaarid (*Tertius Ordo Regularis*). Tertsiaarid olid ilmalikus maailmas vaesuse ideaali järgi elavad isikud, kes pühendusid heategevusele ja haigete eest hoolitsemisele.

Püha Klaara klooster (Pühavaimu konvent) suleti reformatsiooni järel Liivimaal 1525. aastal, kloostri varad ja kohustused võttis üle Tartu raad ja kompleks säilitas ka järgnevatel kümnenditel oma sotsiaalhoolduslikud funktsioonid Tartu rae egiidi all.

Alates 16. sajandi teisest poolest kasutati kirikut aidana (oli ümber ehitatud kahekorruseliseks), seal asus Poola ajal kuninglik kroonumagasin. 1889. aastal müüs linn selle aidahoone koos krundiga Tartus Tervisevõimlemise Asutuse Loomise seltsile ja samal aastal ait lammutati ja 1892. aastal valmis seal punastest tellistest Tartu Ülikooli võimlahoone (arhitekt Reinhold Guleke). Praegu asub umbes samal kohal praeguse Tartu Uue teatri punastest tellistest hoone (Lai tänav 37). 

Tartu Püha Klaara kloostri järglaseks peab end Tartus 2001. aastast tegutsev Frantsiskaani MTÜ Püha Franciscuse Maria Immaculata Õdede klooster Veski tänav 2 nimega Klaarakodu. 

## Vaata ka
*Katoliku kirik Kiviõli Püha Klaara kogudus ja RKK Kiviõli Püha Klara kirik
*Tartu katoliku kirik, Veski 1a

## Viited

## Kirjandus
*Richard Otto. Ueber die Dorpater Klöster und ihre Kirchen. Dorpat 1910.
*Freymuth, O. Das Jungfrauenkloster zu St. Claren in Dorpat. Beiträge zur Kunde Estlands XVII Bd. 1. 1931; 47 lk
Bernald Sillaots

**Bernald Sillaots**, ka **Bernhard Sillaots** (sündinud 27. august 1932) on eesti alpinist.

Ta on esimese eestlasena tõusnud Euroopa kõrgeima mäe Elbruse (5642 m) tippu. Tipputõus toimus 11. augustil 1956.

Intervjuus Kristjan-Erik Suurväljale selgitas Sillaots selle tipputõusu tagamaid. Eesti organiseeritud alpinismi eestvedaja 1950.–1960. aastatel Peeter Varep hankis seitse tuusikut Kaukaasia alpilaagritesse, neist ühe, laagrisse Šahtjor (tänapäeval "Elbrus"), pakkus ta Sillaotsale. Varep ise läks koos viie kaaslasega Baksani. Šahtjori laagri lõpus valiti tugevamatest ja edukamatest üheksameheline rühm, kes võisid preemiaks proovida tõusta Elbruse läänetippu (5642 m). Sillaots osutus üheks väljavalitutest.
__NOTOC__
#### Pärast tippujõudmist
Sillaotsa sõnul oli Peeter Varep isegi pahane, et ta tippu jõudis. Seda tõusu ei olnud tema plaanides, ei olnud alpinismi arendamise kavas. Varepi arvates võis esmatõusuks lugeda massilise ürituse käigus tehtud tõusu. 1958. aastal tehti selleks eraldi üritus (turiaad) ja tippu tõusis üle 30 eestlase. Seetõttu kirjutatigi entsüklopeediasse 2000. aastal sisse, et esimeseks eestlaseks Elbrusel oli hoopis Jaanus Orgulas.

## Tunnustus
*1982 – Eesti NSV teeneline ratsionaliseerija

## Viited

## Välislingid
Aleksandr Masljakov

**Aleksandr Vassiljevitš Masljakov** (vene keeles Алекса́ндр Васи́льевич Масляко́в; 24. november 1941 Sverdlovsk – 8. september 2024 Moskva) oli vene telesaatejuht, KVN-i komöödiaprogrammi saatejuht aastatel 1964–1971 ja 1986–2022. 

## Tunnustus

* 1994 Vene Föderatsiooni teeneline kunstitegelane
* 1997 Mahhatškala linna aukodanik 
* 2006 orden Teenete eest Isamaa ees 4. järk
* 2006 orden Teenete eest (Ukraina) 3. järk (kaaluka panuse eest kultuurisidemete arendamisse Ukraina ja Venemaa vahel)
* 2011 orden Teenete eest Isamaa ees 3. järk
* 2015 Aleksander Nevski orden 
* 2016 orden Teenete eest Isamaa ees 2. järk 
* 2016 Sotši linna aukodanik 
* 2017 Tšetšeeni Vabariigi rahvakunstnik 
* 2021 orden Teenete eest Isamaa ees 1. järk

## Surm
Masljakov suri 8. septembril 2024 Moskvas 82-aastaselt kopsuvähki. 

## Viited

## Välislingid
* Aleksander Masljakovi ja ettevõtte veebisait