Franz Xaver Messerschmidt

**Franz Xaver Messerschmidt** (6. veebruar 1736 – 19. august 1783) oli Saksa-Austria skulptor, kõige tuntum oma "tegelaspeade" (*Charakterköpfe*) büstiseeria poolest, mis kujutavad grotesksete ilmetega nägusid.

## Elukäik
Franz sündis 6. veebruaril 1736 edela-Saksamaal Wiesensteigi külas käsitööliste perre. Ta kasvas üles oma onu Johann Baptist Straubi kodus Münchenis. Temast sai ka Franzi
esimene õpetaja, kelle juures ta õppis uusimaid barokk- ja rokokoostiili tehnikaid. Oma
teise õpetaja, skulptor Philipp Jacob Straubi, kes oli ka samuti tema onu, juures veetis ta kaks
aastat Grazi linnas. Pärast mida, 1755. aasta lõpus, võeti teda vastu Viini Kaunite Kunstide
Akadeemiasse, kus ta sai omakorda Jacob Schlettereri õpilaseks.
1760. aastate esimesel poole täitis ta mitu tellimust keisrinna Maria Theresa ja keiser Franz I
jaoks, sealhulgas mitu pronksist portreebüsti ja kaks täissuuruses skulptuuri. Nende töödega
sai ta väga populaarseks Viini õukonnas. 

Aastal 1765 käis ta õppereisil Roomas, kus ta
kopeeris antiikskulptuure. 1760. aastate lõppu võib lugeda Messerschmidti kuldajaks, ta
saavutas valgustusajastu inimeste seas erilise soosingu, ilmselt seetõttu, et tema skulptuurid
väljendasid endas ratsionaalset maailmapilti, mis muutus sel ajal moodsaks. Ka keiser
Joseph II oli kõrgelt hinnanud Messerschmidti tööd ja tellis tema käest mitu skulptuuri.
Alates 1769. aastast õpetas Messerschmidt Viini Kaunite Kunstide Akadeemias dotsendina.

Aastal 1770 märkasid Messerschmidti kolleegid muutust tema olekus, kommenteeriti
"segadust peas" ja tehti viiteid vaimsele haigusele. Naljakal kombel esimene asitõend
sellest tuleb Messerschmidtilt endalt oma kirjas oma vennale. Umbes sel ajal alustas
Messerschmidt oma tegelaspeade seeriaga. 1774. aastal öeldi talle ära äsja vabanenud skulptuuriprofessori koht, osaliselt tema vaimse tervise probleemide ja osaliselt akadeemia sisepoliitika pärast. Kui tema õpetaja, skulptuuri osakonna pea, Jacob Schletterer
suri, oleks pidanud Messerschmidt automaatselt saama äsjaavanenud professori koha,
vastavalt Akadeemia enda eeskirjale aastast 1769, see aga ei juhtunud seoses1
võimuvahetusega Viini Akadeemias tollel ajal. Peale kõige selle surid paljud tema toetajad ja
püsitellijad Viinis lühikese aja jooksul, sealhulgas Maria Theresa ja prints Joseph Wencesclas.

Häbistatuna ja pettununa müüs Messerschmidt 1774. aasta märtsis oma maja Viinis ja lahkus
sealt. Seejärel veetis ta kolm vaheaastat reisides kesk-Euroopas, alguses oma kodulinna
Wiesensteigi ning seejärel kutsuti teda Münchenisse, kuhu jäi ta ootama talle lubatud
tellimust ja alalist töökohta sealses õukonnas. 1777. aastal kolis ta kokku oma vennaga,
Johann Adamiga, Bratislavas. Seal töötas Messerschmidt peaaegu täielikus üksinduses
linna ääres, peamiselt oma tegelaspeade kallal, kuus aastat, kuni oma surmani 1783. aastal.

## Looming
Esimesed teadaolevad kunstiteosed valmistas Messerschmidt aastatel 1760–1763 Viini Akadeemias, hilisbaroki stiilis pronksbüstid keisripaarist ja troonipärijat ning tema naist
kujutavad reljeefid. Samuti hilisbaroklikus stiilis, veel kaks elusuurusest suuremat keisrit ja tema abikaasat kujutavat tinakuju, mis on valminud Maria Theresa tellimusel aastatel
1764–1766. Lisaks mõnele muule portreele tegi Messerschmidt ka religioosse teemaga
töid. Säilinud on ka hulk Savoia printsessi tellitud kujusid.
Pärast Messerschmidti reisi Rooma, oli tema teostes märgatav uus tagasihoidlikkus mida
varem seal polnud, kunstnik nüüd keskendus rohkem inimfiguurile ja pööras vähem
tähelepanu materialistliku rikkuse väljendamisele. Tema loomingu barokkperiood lõppes
1769. aastal keisrinna tellitud õuearsti Gerard van Szuieteni büstiga. Samal ajal ilmusid tema
esimesed varaneoklassitsistlikud teosed, mis olid Viini Akadeemia poolt tellitud. Nendele ja
hilisematele töödele rakendas ta 1765. aastal Rooma õppereisil saadud kogemusi.

Aastatel
1770–1772 hakkas Messerschmidt tegelema oma nn tegelaspeadega.
Enam kui viiekümnest peast koosnev seeria, mis kujutavad groteskseid osaliselt realistlikke
grimassnägusid. Pead on valmistatud plii- ja tinavalamist ja ka alabasterist. Mõned neist
arvatakse kujutavat kunstnikku ennast. Sari on tuntud nime "tegelaspead" (saksa k. Charakterköpfe)
all. Vastavalt intervjuule, mille andis Messerschmidt õpetlasele Friedrich Nicolai'le, aastal
1781. aastal, aitasid need tööd tal hoida ära ohtlike vaimude väge. Messerschmidt oli
1770. aastate algusest kannatanud hallutsinatsioonide ja tagakiusamise pettekujutluste
all ning nendel, tema tehtud peadel, oli väidetavalt tervendav ja kaitsev funktsioon. Enamus
nendest skulptuuridest olid valmistatud juba Bratislavas, Messerschmidti viimastel
aastatel.

Pärast Messerschmidti surma läksid skulptuurid pärandina tema vennale ja jäid pere valdusse,
kuniks nad jõudsid Viini 1793. aastal, kus Messerschmidti nõbu Johann Pendel korraldas näituse. Anonüümne autor koostas nende esimeste näituste jaoks ka lühikese brošüüri, kus anti ka peadele nimed, mis on sestpeale püsima jäänud.

## Viited

## Allikad
* "Messerschmidt, Franz Xaver", Web Gallery of Art https://www.wga.hu/frames-e.html?/bio/m/messersc/biograph.html [külastatud 17.01.2024]
* Olvido, Karlyn C., "Mesmerizing Muses: The Life of Franz Xaver Messerschmidt, his Character Heads, and his Influences on Contemporary Artists" (Brandeis University : 2013)
* Sžocs, Miriam, "Intrigue or insanity? The case of Franz Xaver Messerschmidt" Sculpture Journal 20 (1) (Liverpool: Liverpool University Press, 2011) lk 55–70
* Yonan, Michael, "The Man Behind The Mask? Looking at Franz Xaver Messerschmidt" Eighteenth-Century Studies 42 (3) (Baltimore: Johns Hopkins University press, 2009) lk 431–451
* Yonan, Michael, “Messerschmidt’s Character Heads: Maddening Sculpture and the Writing of Art History” Studies in Art Historiography (New York: Routledge, 2018)

## Välislingid