open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tekk (laevandus)

**Laevatekk** ehk **tekk** (varasemas keeles *dekk*) on laevakere peal, keres või ka suuremas tekiehitises asuv horisontaal-tasapinnaline kate või korrus. 

Laevakeret katval tekil asuvad tavaliselt laeva põhilised kinnitumisseadmed, nagu pollarid või piitengid ja ka ankruseadmed. Sageli asuvad tekil ka laadimisseadmed.

## Tekinimetusi
Tekke on eri nimetuste ja numeratsiooniga vastavalt laeva suurusele, otstarbele ja ehitusele. Mitmetekilise laevakere ülaserval asuvat või seda katvat ja tavaliselt ka voolava vee kindla konstruktsiooniga tekki nimetatakse laeva **peatekiks**. Autodele mõeldud tekke kauba- ja reisilaevadel nimetatakse **autotekiks**. 

Reisilaeval ringselt ümber tekiehitise kulgevat tekki või reisijaile avatud teki avaramat ahtriosa nimetatakse sageli **jalutustekiks** ning tekiehitise katusel asuvat ülemist tekki või ülemise teki reisijaile avatud ahtriosa nimetatakse **päikesetekiks**.

Väikese paadi keret osaliselt kattev tekk on **sandek**. Laeva ülatekki nimetatakse ka piltlikult laevalaeks.

## Vaata ka
*Laevakere
*Reeling
*Tekiehitis
*Talastik (laev)
*Parras
Maailma fantaasiakirjanduse tippteoseid

**"Maailma fantaasiakirjanduse tippteoseid"** on kirjastuse Fantaasia ulmeraamatute sari, mis ilmus aastatel 1999–2003. 

Sarjas on ilmunud järgmised teosed:

## Välislingid
* Kirjastuse koduleht
Tekiehitis

**Tekiehitis** on laevakerele tekile või peatekist kõrgemale ehitatud kompaktne funktsionaalse mahuga konstruktsioon. 

Tekiehitises paikneb tavaliselt muuhulgas laeva navigatsioonisild, samuti on sinna mahutatud sageli vajalikud töö- või eluruumid ehk kajutid.

Laeval võib olla sõltuvalt otstarbest rohkem kui üks tekiehitis.

Vaid juhtimiseks väikese laeva või kaatri tekile ehitatud üksikut kinnist tekiehitist kutsutakse ka roolimajaks.
Michelle Phillips

**Michelle Phillips** (neiupõlvenimi Holly Michelle Gilliam; sündinud 4. juunil 1944 Long Beachis) on USA laulja ja näitleja.

Ta oli 1960. aastatel folkrokk vokaalansambli The Mamas & the Papas liige. Pärast bändi laialiminekut tegi enamasti näitlejatööd, aga andis välja ka ühe sooloplaadi "Victim Of Romance" (1977). Muuhulgas on ta mänginud filmis "Dillinger" ja Ken Russelli 1977. aasta filmis "Valentino". Aastal 1993 mängis ta ulmefilmis "Joosua puu". Samuti on tal osatäitmised sellistes telesarjades nagu "Seitsmes taevas" ja "Beverly Hills, 90210". 

Michelle Phillips oli aastail 1962–1970 abielus bändikaaslase John Phillipsiga. Abielust sündis tütar Chynna Phillips, kes on ansambli Wilson Phillips liige. Abielust Grainger Hinesiga on tal pojad Austin ja Aron. 

## Välislingid

*
Kajut

**Kajut** on laeval või muul veesõidukil asuv eluruum (tuba). 

## Majutustraditsioonid
### Kauba- ja reisilaeval
Rahvusvahelise liikluse kauba- ja reisilaevade laevaperel on tavaliselt üksikkajutid, harvemini kahekohalised kajutid. Kapteni ja vanemmehaaniku kajuteis on tavaliselt tööruum ja magamisruum eraldi. Enamiku Läänemere riikide laevakompaniide kollektiivlepingud ei võimalda laevapereliikmeid paigutada mitmekesi kajutisse ega sisekajuteisse. 
Kajutis on tavaliselt koi või koid ja kapp iga meremehe asjade ja varustuse jaoks. Enamasti ka kirjutuslaud ja riiul.
### Sõjalaeval
Üldiselt on igale sõjalaeva (või muu jõustruktuuri laeva) meeskonnaliikmele tagatud koikoht, kuid allveelaeval võib ruumi kokkuhoiu eesmärgil olla koide arv väiksem meeskonnaliikmete arvust – osa meeskonda on ühtlasi pidevalt vahiteenistuses.

Suuremal laeval on komandöril reeglina eraldatud kajut koos töölauaga. Samuti on võimalusel eraldi kajutid komandöri abile ja peamehaanikule. Madalamatel ametikohtadel meeskonnaliikmed majutatakse sageli kahe-, nelja- kuni mitmekaupa suurtesse ühiskajutitesse. Sõjalaeva juhtiva vanemallohvitseri-pootsmani (suuremal laeval peapootsman või peasektsiooni pootsman) kajut võib olla samuti eraldatud.

Väiksematel ja piiratud autonoomsusega kaatritel on tavaliselt vaid ühiskajut(id), kuid võimalusel eraldatakse komandörile siiski oma nurk väikese lauaga.

### Reisijakajutid
Reisilaeva reisijakajutid jagatakse vastavalt mugavusastmele ja sellest tulenevale hinnale klassidesse. Madalaima klassi kajutid on tavaliselt 4-kohalised ja osa ka ilma illuminaatorita sisekajutid. Kõrgeimate klasside kajuteis on sageli elu- ja magamisruum eraldi. Reisilaeva reisijakajutites on tänapäeval tavaliselt ka duširuum, WC ja teler.
## Muid laevaruume
Laevapere söögiruume nimetatakse messiks. Seal võidakse korraldada ka laevapere muid kogunemisi. 

Sõja- või kalalaeva meeskonna ühiskajutit, kus on ka vaba aja veetmise võimalusi, või madalamatele ametikohtadele mõeldud söögi-, puhke- ja olmeruumi võidakse nimetada kubrikuks.

Laevakööki nimetatakse kambüüsiks.
Vöörtääv

**Vöörtääv** on laeva või muu veesõiduki nurgakujulise vööri tipp alates kiilust kuni peateki reelinguni. 

Vöörtäävi konstruktsioon on võrreldes ülejäänud talastikuga sageli spetsiaalselt tugevdatud. Jäämurdja vöörtääv on lisaks tugevusele ka suure kaldenurgaga, mis võimaldab laevakere esiosaga osaliselt jääle sõitmise ja jää murdmise.

## Viited

* MereViki: Vöörtääv, vta.ee
Níkos Kotzías

**Níkos Kotzías** (kreeka keeles *Νίκος Κοτζιάς*; sündinud 19. novembril 1950 Ateenas) on Kreeka poliitik. Ta oli 27. jaanuarist 2015 kuni 28. augustini 2015 ja taas 23. septembrist 2015 kuni 20. oktoobrini 2018 Aléxis Tsíprase valitsuses välisminister.

Ta on õppinud Ateena ülikoolis majandust (lõpetas diplomiõppes), politoloogiat ja filosoofiat (lõpetas magistrikraadiga). Mustade kolonelide režiimi ajal oli ta Ühinenud Demokraatliku Vasakpartei noorsoo-organisatsiooni liige. Hiljem sai tast Kreeka Kommunistliku Partei liige. Selle eest oli ta Mustade kolonelide režiimi ajal mitu korda kohtu all. Gießeni ülikoolis õppis ta Eurointegratsiooni õigust ja poliitikat, ta omandas seal PhD kraadi.

Ta on töötanud õppejõuna Marburgi, Oxfordi ja Harvardi ülikoolis. Aastatel 1993–2008 oli ta diplomaatilises teenistuses Kreeka välisministeeriumis. Aastast 2008 töötas ta rahvusvaheliste ja euroopa uuringute professorina Pireuse ülikoolis.

Ta oli 27. jaanuarist 2015 Aléxis Tsíprase valitsuses välisminister. Ta ei kuulu vasakradikaalsesse erakonda SYRIZA, kuigi tema vaated on selle erakonna vaadetega lähedased.
Pános Kamménos

**Pános Kamménos** (õieti *Panagiótis Kamménos*; kreeka keeles *Πάνος Καμμένος*, täielik nimi *Παναγιώτης Ηλία Καμμένος*; sündinud 12. mail 1965 Ateenas) on kreeka poliitik, erakonna Sõltumatud Kreeklased asutajaliige. Ta oli 27. jaanuarist 2015 kuni 15. jaanuarini 2018 Aléxis Tsíprase valitsuses kaitseministriks.

Ta on õppinud majandust ja psühholoogiat Lyoni ülikoolis (täpsemalt: selle koosseisus olevas Lyoni juhtimiskoolis (EMLYON Business School)).

Aastal 1993 valiti ta esmakordselt Kreeka parlamenti (erakonna Uus Demokraatia ridades). Aastal 2007 määrati ta Kóstas Karamanlíse teise valitsuse kaubalaevastiku ja saarestike ministri Giórgos Voulgarákise asetäitjaks.
Mevlüt Çavuşoğlu

**Mevlüt Çavuşoğlu** (sündinud 5. veebruaril 1968 Alanyas Türgis) on Türgi poliitik, alates 24. novembrist 2015 kuni 4. juunini 2023 Türgi välisminister. Ta oli välisminister ka 29. augustist 2014 kuni 28. augustini 2015.

Ta lõpetas aastal 1988 Ankara Ülikooli rahvusvaheliste suhete erialal bakalaureuseõppes. Seejärel sai ta stipendiumi ja ta kaitses aastal 1991 Long Islandi Ülikoolis majandusteaduste magistri väitekirja. Seejärel tegi ta teadustööd Bilkenti ülikoolis (Türgis Ankaras) ning kaitses doktoriväitekirja Londoni ülikoolis (täpsemalt London School of Economics and Political Science'is).
Zypliai mõis

**Zypliai mõis** (leedu keeles *Zyplių dvaras*) on endine mõis Leedus Šakiai rajoonis Lukšiai vallas Lukšiai alevi ja Tubeliai küla piiril. Mõisa peahoone jääb Tubeliai külla.

XIX sajandi alguses andis Napoleon I sealsed maad, mis toona kuulusid Varssavi hertsogiriiki, Józef Poniatowskile. Too müüs oma valduse, mille juurde kuulus 155 küla, 1813. aastal Teresė Tyszkiewiczite suguvõsast. Toonane mõisasüda asus Zypliais. Uus omanik mõisa vastu suurt huvi ei tundnud, kuna ta elas Pariisis.

Millalgi aastatel 1845–1855 müüs Teresė mõisa Jonas Bartkovskisele. Uus omanik lasi rajada uue mõisasüdame selle praegusse asukohta. Tema surma järel päris mõisa tema kasutütar Joana Volfersaite-Kučinskiene. Too külastas oma valdust vaid kaks korda: kohaliku kiriku ehitamise alustamisel ja selle sissepühitsemisel.

Vahepeal Ljudvika Ostroskienele kuulunud mõisa ostis krahv Tomas Potocki, kes asus sinna rajama esinduslikku mõisakompleksi. Potockite suguvõsa kätte jäi mõis kuni Teise maailmasõjani.

Tomas Potocki lasi mõisakompleksi aastail 1891–1901 põhjalikult ümber ehitada. Vanale klassitsistlikule peahoonele ehitati juurde kahekorruselised tiibhooned, ka lasi ta sillutada mõisa pargis olevad alleed ja rajas pargi põhjapoolse osa. 1897. aastal süttisid aurumasinast pärit sädemest mõisa puidust kõrvalhooned ja põlesid maha; nende asemele rajas krahv uued kivist hooned.

Peahoone kuulus küll 1912. aastast Tomas Potocki lesele, aga too andis hoone 1919. aastal Sejny vaimulike seminari käsutusse ning hiljem asus hoones põllumajanduskool. Pärast võõrandamist oli hoone kasutusel haiglana, kohaliku kolhoosi kontorihoonena ja kohaliku külanõukogu administratiivhoonena. 2012. aastal alustati hoone restaureerimist ja 2014. aastast asub hoones muuseum.

Lisaks peahoonele kuuluvad mõisakompleksi veel kaks kontorihoonet, köök (oli kasutusel ka saunana), kaks lauta, teenijate maja (kasutusel ka mõisavalitseja majana), ait, hoone koertele, tõllakuur ja galeriiks ümber ehitatud tallihoone. Mõisakompleksi hoonete vahele on hiljem püstitatud mitu uusehitist.

Peahoone juures paikneb park, mille pindala on 21 hektarit. Pargis kasvavad hõbevaher ja mägivaher, harilik ja punane tamm, hõbepappel ja palsamipappel, must mänd, Euroopa ja Sukatšovi lehis, arukask ja sookask, harilik jalakas ja korgijalakas.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiplaan (*leedu keeles*)
*Mõisakompleks Leedu kultuuriväärtuste registris (*leedu keeles*)
*Pildid hoonest enne selle restaureerimist
Martin Sajdik

**Martin Sajdik** (sündinud 14. jaanuaril 1949) on Austria diplomaat, Austria alaline esindaja ÜRO juures 2012. aastast.

## Haridus
Sajdik on omandanud ja täiendanud teadmisi Viini ja Moskva ülikoolis ning Johns Hopkinsi Ülikooli Bologna keskuses (The Johns Hopkins University SAIS Bologna Center), tal on õigusteaduste doktori kraad ning ta valdab lisaks saksa keelele veel inglise, vene, prantsuse ja itaalia keelt.

## Töökäik
Aastatel 1980–1985 oli ta Austria Moskva saatkonna nõunik ja pressiatašee, 2007–2011 Austria saadik Hiinas, Mongoolias ja Põhja-Koreas. 

4. jaanuarist 2012 on ta Austria alaline esindaja ÜRO juures. Ta on 14. jaanuarist 2014 ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu eesistuja. 

22. juunil 2015 nimetas OSCE tegevjuht Ivica Dačić ta Heidi Tagliavini asemel OSCE Ukraina eriesindajaks Donbassi konflikti reguleerimise kolmepoolses kontaktgrupis.

## Tunnustus
* 2005 Maarjamaa Risti teenetemärk, III klass

## Isiklikku
Martin Sajdik on abielus, peres on neli last.

## Viited

## Välislingid

* Curriculum Vitae Martin Sajdik, Ambassador (CV, publikatsioonid, ingliskeelne pdf vormingus fail aadressil bmeia.gv.at; 69&nbsp;kB)
Lenini mälestusmärkide loend

Siin on loetletud Vladimir Lenini auks püstitatud mälestusmärgid.

## Eestis

* Haapsalus, 1947?
* Jõgeva keskväljakul, 21. juuli 1952 
* Jõgeva keskkooli ees, 1952?, Tartu samba koopia
* Jõhvis Võidu väljakul, 30.08.1953–08.1991 autorid: Enn Roos, Arseni Mölder ja Signe Rekk 
* Jõhvis kultuuripalees Oktoober, 26.08.1978, Tõnu Maarand
* Kohtla-Järvel Lenini väljakul, 20.07.1950–1960?, betoon; 1960?-13.02.1992, pronks
* Kohtla-Järvel Slantsõhimi ees, 1950ndad
* Kallastel, 1952?-1988
* Kallastel, 22. aprill 1988, skulptor Aime Kuulbusch
* Mäekülas, 1952
* Narvas Kreenholmi Manufaktuuris, 01.05.1952–1982?, betoon, 05.1982–?, skulptor Kalju Reitel
* Narvas Pimeaias, 1949?
* Narva mööblikombinaadis
* Narva Peetri väljakul, 07.11.1957–21.12.1993, nüüd asub Narva linnuses, skulptor Olav Männi, arhitekt Ilmar Bork (3 ,5 meetri kõrgune, pronks, punasest graniidist alusel)
* Pärnus, 1948/49-1981?, betoon
* Pärnus, 04.11.1981–20.09.1990, Kotka mälestusmärgi koopia
* Pärnu-Jaagupis, 1952, "Lenin ja Stalin Gorkis"
* Rakveres, 1950ndad – aprill 1993, betoon
* Rannus, 1970, graniit
* Sillamäel, 1950ndad, betoon
* Sindis, "Lenin ja Stalin"
*Suurpeal, 1950ndate II pool, portreebüst
* Tallinnas Rävala puiesteel (toona Lenini puiestee), 30.04.1950–23.08.1991, pronks, autor: Nikolai Tomski. 1999. aastal renditi Pärnu Uue Kunsti Muuseumile. 2006. aastast asub Eesti Ajaloomuuseumi Maarjamäe lossi hoovis.
* Tallinnas Pääskülas, 1952, betoon
* Tallinnas Dvigateli tehases, 1974, skulptor Kalju Reitel, büst
* Tallinnas,1988, skulptor Matti Varik, ei eksponeeritud muutunud olude tõttu, jäi ARSi lattu
* Tartus Riia mäel
** november 1949–1952, skulptuuri autor: Sergei Merkurov, aluse autor Tartu Riikliku Kunstiinstituudi diplomand Ella Jaaniado ; 
** 1952–1990, autorid: August Vomm, Ferdi Sannamees ja Garibaldi Pommer ning arhitektid Mart Port ja Lorenz Haljak 
* Turbas, november 1951
* Türil, 1952? – 1982, betoon
* Türil, 1982, büst
* Võrus, 21. aprill 1957

## Välismaal
* Lenini monument Seattle'is

*Lenini monument Schwerinis

*Lenini monument Kotkas
*Lenini monument Turus

* Lenini monument Kiievis

## Viited
Stalini mälestusmärkide loend

Siin on loetletud Jossif Stalini auks püstitatud mälestusmärgid.

## Eestis
* Stalini ausammas Jõgeval keskkooli ees, 1952–1962
* Stalini ausammas Kohtla-Järvel, 21. juuli 1952–? autor A. Kibalnikov 
* Stalini ausammas Maardus
* Stalini ausammas Missos teemeistri maja ees, Harkovi tehase betoonskulptuur, 1952–?
* Stalini ausammas Märjamaal
* Stalini ausammas Narvas
* Stalini ausammas Pärnus Rüütli tänava lõpus, st keskväljakul, betoon, autor Aleksander Kaasik (07.11.1952–02.12.1961)
* Stalini ausammas Pärnus mudaravila ees, kips (1949–1961)
* Stalini ausammas Suure-Jaanis, Harkovi tehase betoonskulptuur, 1952–?
* Stalini ausammas Tallinnas Balti jaama vastas, 20. juuli 1950–1961, skulptori Nikolai Tomski, aluse ja haljasala kujundus Peeter Tarvas ja August Volberg
* Stalini ausammas Tartus teedevalitsuse ees, Harkovi tehase betoonskulptuur
* Stalini ausammas Vastseliinas, Harkovi tehase betoonskulptuur, 1952–?
* Stalini ausammas Viru-Jaagupis teemeistrimaja ees, Harkovi tehase betoonskulptuur, 1952–?
* Stalini ausammas Valgas, 1951
* Stalini ausammas Väimelas kooli ees, ? – 1959 
* Stalini ausammas Sindis koos Leniniga
* Stalini ausammas Loksal
* Stalini ausammas Viljandis, püstitati 1955, autor: Aleksander Kaasik
* Stalini ausammas Pärnu-Jaagupis (koos Leniniga)

## Ukraina
...

### Venemaa poolt okupeeritud territooriumid

* 4. veebruaril 2015 avati Krimmis Jaltas Jalta konverentsi 70.-ks aastapäevaks mälestusmärk "Suurele kolmikule" Stalinile, Churchillile ja Rooseveltile
* 15. septembril 2019 püstitati kommunistide eestvõtmisel Stalini büst Luhanskis 
* 18. aprillil 2021 püstitati Donetski oblastis Amvrossijivka rajoonis Olginskoje külas kohalike kommunistide eestvõtmisel Stalini büst 

## Viited
Hachim Mastour

**Hachim Mastour** (araabia: هاشم مستور‎; sündinud 15. juunil 1998 Reggio Emilias) on Maroko jalgpallur. 

Ta mängib Maroko rahvuskoondises ja Itaalia kõrgliiga klubis Milan poolkaitsjana.

## Klubikarjäär
Mastour alustas jalgpalli mängimist kodulinna klubi Reggiana noortemeeskonnas. 2012. aasta juulis liitus 14-aastaselt Milaniga. 2014. aastal kutsus klubi peatreener Clarence Seedorf ta hooaja 2013–14 viimaseks mänguks põhimeeskonna juurde. Kui ta oleks väljakule pääsenud, oleks ta olnud Milani noorim debütant.

## Koondisekarjäär
Mastour mängis kuus korda Itaalia alla 16-aastaste meeskonnas ja lõi ühe värava. Tal oli võimalus mängida nii Itaalia kui ka Maroko rahvuskoondises. 2015. aasta mais teatas ta, et on otsustanud viimase kasuks. Itaalia ajaleht La Gazzetta dello Sport kirjutas, et Itaalia kaotas iseenda otsuse tõttu andeka mängija.

Ta tegi debüüdi Maroko rahvuskoondises 2015. aasta 12. juunil 2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Liibüaga, pääsedes mängu viimaseks kaheks minutiks. 16 aasta ja 363 päeva vanuselt sai ta sellega Maroko noorimaks debütandiks.

## Viited
Jelgava katedraal

**Jelgava katedraal**  on katedraal Lätis Jelgava linnas. See võib tähendada: 

* Jelgava Süüta Neitsi Maarja katedraal – roomakatoliku kiriku Jelgava piiskopkonna katedraali
* Jelgava Püha Siimeoni ja Püha Anna katedraal – õigeusu kiriku Riia piiskopkonna katedraali
Lefortovo vangla

**Lefortovo vangla** (vene k. *ФКУ СИЗО № 2 ФСИН России*) on Venemaa justiitsministeeriumi eeluurimisvangla Moskvas Lefortovo linnaosas.

Vangla asutati 1881. aastal, peale oktoobrirevolutsiooni läks Tšekaa alluvusse. 1954–1991 oli NSV Liidu RJK eeluurimisvangla ning 1995–2005 Venemaa Föderatsiooni Föderaalse Julgeolekuteenistuse eeluurimisvangla. 

2005. aastast on eeluurimisvangla Venemaa justiitsministeeriumi alluvuses.

## Vaata ka
*Eeluurimisisolaator Matroskaja Tišina (vene k. *СИЗО-1/77*),  Moskvas
*Butõrka vangla,  Moskvas
*Krestõ vangla,  Peterburis
Tarvanpää linnus

**Tarvanpää linnus** oli muinasaegne puitlinnus Rebala kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Rakveres Lääne-Viru maakonnas.

## Muistise kirjeldus
Tarvanpää muinaslinnus asetses praeguse Rakvere ordulinnuse kohal, 25 meetri kõrgusel järskude nõlvadega vallseljakul. Linnamägi oli kaitstud kahekordse puitpalissaadiga ja rinnatisega. Muud muinaslinnusele iseloomulikud kaitseelemendid nagu vallid ja vallikraav on Rakvere ordulinnuse rajamise käigus hävinenud. Muinaslinnuse pindala on võrdväärne ordulinnuse omaga. Muinaslinnuse vanim seniteadaolev dateering ulatub 5.–6. sajandisse ja 12.–13. sajandisse.

## Linnuse funktsioonid
Tarvanpää muinaslinnus toimis Virumaa pealinnusena ning teetõkke linnusena Novgorodi vürstiriiki viiva tähtsa kaubatee ääres, võimaldas linnusest kontrollida kogu liiklust.

## Ajalugu
Tarvanpää (*T(h)arwanpe* ehk "tarva pea") linnust on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas, mille järgi paavsti legaat Modena Wilhelm külastas seda 1226. aastal. Hiljem rajati Tarvanpää linnuse kohale Rakvere ordulinnus.

## Vaata ka
*Rakvere ordulinnus
*Rakvere Vallimägi

## Viited

## Kirjandus
* Odette Kirss, Rakvere ajalugu: kõige vanemast ajast kuni 1944. aastani, Virumaa Muuseumid, 2003.

## Välislingid
*
Hans Pöögelmanni tänav

**Hans Pöögelmanni tänav** on mitme tänava endine nimi:

* Kadri tänav Kohtla-Järvel Ahtme linnaosas (1987–1993)
* Kaupmehe tänav Tallinnas (1959–1990)
* Hiie tänav Tartus (1965–1989)
The Ronettes

**The Ronettes** oli 1960. aastatel tegutsenud Ameerika Ühendriikide tüdrukuteansambel. 

Ansambli liikmed olid õed Estelle Bennett ja Veronica Bennett (Ronnie Spector) ning nende nõbu Nedra Talley. Bändi esialgne nimi oli The Darling Sisters, kuid kui 1963 hakati koostööd tegema muusikaprodutsent Phil Spectoriga, muudeti ka ansambli nimi. Sealtmaalt algas ka ansambli tähelend. Lood "Be My Baby", "Baby, I Love You", "(The Best Part of) Breakin' Up" ja "Walking in the Rain" tõusid edetabelis Billboard Hot 100 väga kõrgetele kohtadele. Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis "Be My Baby" 22. kohale. Nende debüütalbum "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" jõudis Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis 427. kohale.

Aastal 2007 lisati bänd Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.

## Diskograafia
### Stuudioalbumid
* "Presenting the Fabulous Ronettes Featuring Veronica" (1964)

### Singlid
* "My Darling Angel" (1961)
* "I Want a Boy" (1961)
* "Silhouettes" (1962)
* "I'm Gonna Quit While I'm Ahead" (1962)
* "The Memory" (1962)
* "Be My Baby" (1963)
* "Baby I Love You" (1963)
* "(The Best Part Of) Breakin' Up" (1964)
* "Do I Love You?" (1964)
* "(Walking) In The Rain" (1964)
* "Born To Be Together" (1965)
* "Is This What I Get For Loving You?" (1965)
* "He Did It" (1965)
* "I Can Hear Music" (1966)
* "You Came, You Saw, You Conquered!" (1969)
* "Go Out and Get It" (1973)
* "I Wish I Never Saw The Sunshine" (1974)
* "Paradise" (1976)

## Välislingid

*Ansamblist lehel rockhall.com
Sibula epidermirakk

**Sibula epidermirakk** on tõenäoliselt hariliku sibula epidermis paiknev taimeraku tüüp, mille ülesandeks elaval sibulataimel on viiruste ja seente vastase kaitse tagamine.

Epidermirakud paiknevad sibulavõrsel ühe kihina ja ei sisalda kloroplasti.

Sibula epidermirakkudel on lipiidne kaksikkiht, rakumembraan, rakukest, endoplasmaatiline retiikulum, aktiinifilamendid, tsütoplasma, rakutuum, vakuool ja mitokondrid.

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Onion epidermal cell]] seisuga 22.07.2015.*
Urve-Anne Kade

**Urve-Anne Kade** (17. aprill 1943 Tartu – 7. juuli 2015) oli eesti kaubandustegelane.

Kade lõpetas aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna kaubandusökonoomika erialal.

Ta läks Tartu kaubamajja tööle 1966. aastal müüjana, oli seal osakonnajuhataja, asedirektor ja ka direktori ülesannetes.

1985. aastal sai  ta Tartu rajooni täitevkomitee esimehe asetäitjaks, plaanikomisjoni esimeheks ning jaanuaris 1990 kinnitati Tartu maavalitsuse maasekretäriks.

Ta on olnud Tartu linnavalitsuse kaubandusosakonna juhataja. 

Ta on töötanud firmades Taurus, FETA, BROM, Tartu Viljasalv ja Tartu Veevärk.
Oli Tartu linnavolikogu liige aastatel 1999–2009.

Kade kuulus Reformierakonda.

## Viited
Bonnie Raitt

**Bonnie Lynn Raitt** (sündinud 8. novembril 1949 Burbankis) on Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Ta ühendab oskuslikult bluusi, roki, folgi ja kantri, olles tuntud slide-kitarri mängu ja emotsionaalse hääle poolest.

2022. aastal pälvis ta Grammy elutööauhinna panuse eest Ameerika muusikasse. Lisaks muusikukarjäärile on Raitt aktiivne ühiskondlikes küsimustes, toetades keskkonnakaitset ja inimõigusi. 

Raitt andis oma esimese albumi välja 1971. aastal. Suurema läbimurde saavutas ta 1989. aastal albumiga "Nick of Time", mis võitis mitu Grammy auhinda, sealhulgas Aasta Albumi. Talle on omistatud kokku 13 Grammy auhinda. Tema tuntumad laulud on "I Can’t Make You Love Me", "Something to Talk About", "Nick of Time" ja "Love Sneakin’ Up On You".

## Stuudioalbumid
* "Bonnie Raitt" (1971)
* "Give It Up" (1972)
* "Takin’ My Time" (1973)
* "Streetlights" (1974)
* "Home Plate" (1975)
* "Sweet Forgiveness" (1977)
* "The Glow" (1979)
* "Green Light" (1982)
* "Nine Lives" (1986)
* "Nick of Time" (1989)
* "Luck of the Draw" (1991)
* "Longing in Their Hearts" (1994)
* "Fundamental" (1998)
* "Silver Lining" (2002)
* "Souls Alike" (2005)
* "Slipstream" (2012)
* "Dig In Deep" (2016)
* "Just Like That..." (2022)

## Isiklikku
Bonnie Raitt oli aastatel 1991–1999 abielus näitleja Michael O'Keefega. Neil ei ole lapsi. 

Raitt on rääkinud avalikult oma varasemast alkoholiprobleemist ning sellest, kuidas ta 1980. aastate lõpus kaineks sai, mis aitas kaasa ka tema loomingulisele ja professionaalsele taassünnile.

## Viited

## Välislingid
Hendrik Saar

**Hendrik Saar** (pseudonüüm **Kivilombi Ints** ja **Sulgnokk**; vkj 24. veebruar/8. märts 1893 Laatre vald Põhja-Ruhja kihelkond Volmari maakond – 1944 jäi teadmata kadunuks) oli eesti ajakirjanik, följetonist, näitekirjanik, ajaviitekirjanik ja kloun. 

Ta esines veel kupleelaulja ja estraadinäitlejana. Tõlkis operetitekste ja teatrinalju ning lavastas endakirjutatud näidendeid. 1919. aastal hakkas koos Goriga välja andma naljaajakirja Sipelgas. Oli Tallinnas veel mitme huumoriajalehe (Vana Meie Mats (1919), Meie Mats (1920–1921), Kodanik Mats (192?), Naljaleht (1929–1930) ja ajakirjade Kino-Film (1927–1928), ning Nauding (1931) toimetaja. Lisaks andis välja jätkuromaane "Tallinna saladused" (1926–1927) 6 numbrit (mis konfiskeeriti) ja jätkus alates 1927. aasta veebruarist pealkirjaga "Uued Tallinna saladused", mida ilmus 18 numbrit.

Kuna Hendrik Saart ei võetud näitlejaks teistesse teatritesse, tegi ta oma miniatuurteatri Illusioon, parodeerimaks "tõelist kunsti". 1930. aastal oli tal kõrvalosatäitja roll filmis Kuldämblik, kus mängis pillimeest.

Pärast Nõukogude–Saksa sõja puhkemist 1941. aastal avaldas ta ajalehes Sirp ja Vasar Adolf Hitleri kohta följetoni. Arvatavasti selle följetoni pärast arreteeriti ta 1942. aastal Saksa okupatsioonivõimude poolt. Viimati nähti teda 1944. aasta kevadsuvel vangide töökolonnis Tallinna tänavaid puhastamas.

## Teoseid
* Nurjaläinud äpardus (1918)
* Käbid torbiku sees (1918)
* Punktimehed (Tallinn, 1918–1924)
* Ha-ha-ha! (Sipelgas, 1919)
* Kui kaks nii ühte nägu on... : naljamäng kahes vaatuses (Sipelgas, 1919) 
* Otsekohesus (1921)
* Nõialind ja hea poiss Juku (1922)
* Riigivaras (1922)
* Imesõrmus ja vaene laps Anni (1922)
* Kolmikliit (Gori joonistused ja Hendrik Saare salmid, 1922)
* Ahvi tütar. Juhtumised maal ja üksikul saarekesel (1923)
* Paremad kupleed (Sipelgas, 1923)
* Kergats (1923)
* Elli langemine. Jutustus Tallinna elust (1923)
* Pöörang (1924)
* Abielumeeste kavalused (1924)
* Pleki-Karla kosjakäigud (operett, 1924)
* Kah kaarditark (1925)
* Kommunistid korteris (1925)
* Sangaste Juss (1925)
* Viina pärast (1925)
* Tallinna saladused (1.-6. number 1926 detsember - 1927 jaanuar, konfiskeeriti; 1927. aasta veebruaris hakkas ilmuma uue pealkirja all "Uued Tallinna saladused")
* Lõbunaisterahva romaan. Tallinna juhtumisi (1927)
* E. Roos – Jõulu-album 1927, Hendrik Saare salmid (1927)
* Pruut ja lehm (1933)
* Sulgnokk. "Misajast Hitler on hull?". Sirp ja Vasar nr 27, 24. juuli 1941. Lk 5

## Isiklikku
Hendrik Saare tütar oli balletitantsija Asta Saar (1920–2000), kes oli 1944–1964 Georg Otsa abikaasa.

## Viited

## Kirjandus
*Martin Neithal. "Saar, Hendrik". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 497

## Välislingid
*Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
Indiana (laulja)

**Lauren Henson** (esinejanimega **Indiana**; sündinud 1987) on Suurbritannia laulja. 

Tema 2015. aasta debüütalbum "No Romeo" sisaldab Suurbritannia edetabelisse Top 20 kuulunud singlit "Solo Dancing" (2014).

Ta on üles kasvanud Loughborough's.
Stary Olsa

**Stary Olsa** (valgevene Стары Ольса) on Valgevene folk-ansambel. Ansambli eesmärk on võimaluse piires rekonstrueerida Leedu suurvürstiriigi aegne muusikatraditsioon.

Ansamblile pani 1999. aastal alguse Źmicier Sasnoŭski, kes on ühtlasi ansambli vokalist. Ansambli nimi tuleneb Valgevene idaosas Mahiloŭ oblastis asuvast Olsa jõest.

Stary Olsa on tuntud ka väljaspool Valgevenet ning esines 2014. aastal Klaaspärlimängu festivalil.

## Diskograafia
### Albumid
*"Kielich Koła" (2000)
*"Vir" (2001)
*"Verbum" (2002)
*"Šlach" (2003)
*"Ładździa rospačy" (2004)
*"Skarby litvinaŭ" (2004)
*"Siaredniaviečnaja dyskateka" (2005)
*"Hieraičny epas" (2006)
*"Drygula" (2009)
*"Liepšaje" (2009)
*"Santa Maria" (2013)
*"Kola rycerska" (2016)
*"Medieval Classic Rock" (2016)
*"Water, Hops and Malt" (2017)

## Liikmed
### Praegused liikmed
*Źmicier Sasnoŭski (torupill, gusli, *tromba marina*, vokaal, rataslüüra)
*Illia Kublicki (lauto, tsitter)
*Alieś Čumakoŭ (vokaal, gusli, tsitter, rebekk, pommer)
*Maryja Šaryj (flööt, pommer)
*Siarhiej Tapčeŭski (trummid, löökpillid, *tromba marina*)
*Aliaksiej Vojciech (trummid, löökpillid)

### Endised liikmed
*Kaciaryna Radziviłava
*Andrej Apanovič
*Aksana Kaścian

## Literatuur
* 

## Viited

## Välislingid
*Ametlik veebileht
Jelgava Püha Siimeoni ja Püha Anna katedraal

**Jelgava Püha Siimeoni ja Püha Anna katedraal** (läti keeles *Jelgavas Sv. Simeona un Sv. Annas pareizticīgo katedrāle*) on õigeusu katedraal Lätis Jelgava linnas aadressil Akadēmijas ielā 12 / Raiņa iela 5. Katedraal kuulub Läti Õigeusu Kiriku Riia piiskopkonnale. 

Kirikutornis asub üheksa kella, kõige raskem neist kaalub 830 kg. 

## Ajalugu

### Vanem ajalugu

Jelgavasse õigeusu kiriku rajamise nõude esitas Peeter I aastal 1711, mil Friedrich Wilhelm Kettler abiellus Anna Ivanovnaga. Algselt rajati kirik Jelgava lossi juurde, aga linna rajati Siimeonile ja prohvet Annale pühitsetud puidust kirik 1726. aastal.

1774. aastal andis Katariina II korralduse rajada Jelgavasse katedraal. Vana kiriku asemele hakati rajama barokkstiilis hoonet 1774. aastal, aga pühitseti katedraal 1780. aastal. Kirik oli ühe altariga, selle juures asus ühekorruseline kupliga kaetud kellatorn. Üks kuppel oli ka kirikul. Puidust ikonostaas toodi sinna vanast lossi juures asunud kirikust.

Ametlikult sai sellest kirikust katedraal alles 1850. aastal. Kirik tegutses 12. veebruarini 1890. Selleks ajaks oli linna rahvaarv nii suureks kasvanud, et sealsed ruumid jäid kitsaks. Ka oli selle sisustus mitmete tulekahjude läbi kannatada saanud.

### Uus hoone

Aastail 1890–1892 ehitati vana hoone kardinaalselt ümber; suurema osa selleks vaja minevast rahast annetas Aleksander III (30 000 rubla), 12 000 rubla annetas Sinod ja 8000 rubla annetasid kohalikud elanikud. Barokkstiilis hoonest säilis vaid vundament ja altari ümbruses asunud osa. Uue ehitise projekti autor oli Nikolai Tšagin. Vana hoone kohal asub uue hoone tamburiga kuppel.

Ehitus algas 3. juunil 1890. Katedraali pühitses 14. novembril 1892 Riia ja Miitavi piiskop Arseni.

Aastail 1936–1943 oli kirik Jelgava vikaarpiiskopkonna katedraaliks.

Katedraal sai Teise maailmasõja lahingutes kannatada. Pärast sõda rekvireerisid Nõukogude võimud kiriku ja kandsid hoone kultuurimälestiste nimekirja; hoone võeti kasutusele kemikaalide laona. Hoone taastamist juhtis arhitekt Vladimir Šervinski, aga tööd katkestas tema arreteerimine 1951. aastal. 

Läti taasiseseisvumisel tagastati kirik kogudusele. See taastati aastatel 1993–2003.

## Viited

## Välislingid

*Katedraali koduleht
Illuminaator

**Illuminaator** on veesõiduki või õhusõiduki ruumi (kajuti) vee- ja õhukindlalt suletav ümmarguse kujuga aken. 

Ümmargune kuju tagab illuminaatorile parima vastupidavuse. Paljud traditsioonilised illuminaatorid on õhutuseks avatavad ja ühtlasi suletava läbipaistmatu kattega. 

Sõidu ajal ja ka kajuti elaniku äraolekul peavad laevakeres olevad illuminaatorid olema üldjuhul veekindlalt suletud.
Helen Sildna

**Helen Sildna** (sündinud 2. novembril 1978) on eesti kontserdikorraldaja.

Ta on Tallinn Music Weeki peakorraldaja.

## Tunnustus
* 2012 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (muusikaettevõtluse edendamine ja silmapaistev korraldustegevus)
* 2014 Välisministeeriumi kultuuripreemia
* 2014 Tampere muusikaauhind
* 2015 aasta kodanik
* 2016 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2018 Tallinna teenetemärk

## Isiklikku
Helen Sildna ema on ooperilaulja ja teatrinäitleja Kaja Sildna.

## Viited
Kuno Plaan

**Kuno Plaan** (1. detsember 1930 Jaagu talu, Müüsleri, Esna vald, Peetri kihelkond, Järvamaa – 21. juuli 2015) oli eesti kondiiter.

Kuno Plaan töötas alates 1948. aastast kondiitriõpilase ja kondiitrina kohvikus Tallinn.

Pärast Viru hotelli valmimist 1972. aastal juhtis ta sealset kondiitritsehhi. 

Kas 1995. või 1997. aastal lõi ta oma ettevõtte Kuno Plaan & Kondiitrid. Pärast tema surma 2015. aastal jätkab ettevõtte tegevust tema poeg teisest abielust Kuno Plaan noorem.

## Tunnustus
*1970 Eesti NSV teeneline kaubandustöötaja

## Viited

## Kirjandus
*Valve Raudnask. "Kuno Plaan ja Viru kringel". Tammerraamat. 2013, ISBN 9789949482849
*Kuno Plaan ja kuulsad Viru hotelli kohviku kringlid. Elukiri, jaanuar 2015
*Katharina Toomemets. ""Kuno Plaan ütles, et inimesi ega tainast ei tohi liialt tülitada. Lahkus legendaarne Viru kondiiter". Õhtuleht, 23. juuli 2015

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Mehmet Şimşek

**Mehmet Şimşek** (sündinud 1. jaanuaril 1967 Gercüşis Batmani provintsis Türgis) on kurdi päritolu Türgi poliitik. Ta oli alates 1. maist 2009 kuni 24. novembrini 2015 Türgi rahandusminister. 24. novembrist 2015 kuni 9. juulini 2018 oli ta Türgi asepeaminister.

Ta lõpetas aastal 1988 Ankara Ülikooli majandusteaduse bakalaureuse astmega. Aastal 1990 sai ta stipendiumi Inglismaal õppimiseks ja ta kaitses aastal 1993 Exeteri ülikoolis majandusteaduse magistri väitekirja.

Seejärel töötas ta mitmes panganduskontsernis: UBS-is, Deutsche Bankis ja Merrill Lynchis.

2007. aasta Türgi parlamendivalimistel kandideeris ta Õigluse ja Arengu Partei nimekirjas Türgi Suure Rahvuskogu ridadesse. Ta oli aastatel 2007–2009 Türgi riigiminister. 1. maist 2009 kuni 24. novembrini 2015 oli ta Türgi rahandusminister. 24. novembrist 2015 kuni 9. juulini 2018 oli ta Türgi asepeaminister.

## Isiklikku
Ta on teist korda abielus, tema abikaasa Esra Kara on arhitekt. Tal on nii Türgi kui ka Suurbritannia kodakondsus.
Sibulakasvatus

**Sibulakasvatuse** all peetakse silmas  põllumajanduses ja väikekasvatajate aiamaadel sesoonselt läbiviidavaid agrotehnilisi võtteid ja selleks vajalike põllumajandusseadmete (olemasolul) ja -hoonete ning tööjõu ja vajaliku oskusteabe kogumit ja rakendamist, mille eesmärgiks on hariliku sibula kui köögiviljana kasvatatava kultuurtaime paljundamisele ja viljakusele kaasa aitamine nii sibulapõlluks töödeldud mullapinnal, kasvuhoonetes, kui kodusel aiamaal ning tema saaduste paljudele inimestele kättesaadavaks tegemine. 

Sibulat on kultiveeritud rohkem kui 5000 aastat. 

Osadest seemnesortidest saadakse sobivate kliima- ja kasvutingimuste korral söögisibul, teistest esimese aasta sügise hakul aga tippsibul (nii sordiaretuse kui põllumajanduse tarbeks). 

Paljundusmaterjaliks sibulakasvatuses on kas sibulaseemned, sibulaistikud või tippsibulad. 

Aastane sibulasaak maailmas on ligi 45 miljonit tonni, see tõstab sibula tomati kõrval majanduslikult üsna tähtsaks köögiviljakultuuriks.

2009. aastal toodeti maailmas 72,31 miljonit tonni sibulaid ning sibulakasvatuse alla jäävate põldude kogupindala oli 3,69 miljonit hektarit. Viimase 40 aastaga on toodangu maht tõusnud natuke üle nelja korra.

## Eesti sibulakasvatus

## Viited

## Kirjandus
; Agrotehnika
* George E. Boyhan, W. Terry Kelley, 2007 Onion Production Guide (B 1198-2)

* Sõnnik: Jongtae Lee, Evaluation of Composted Cattle Manure Rate on Bulb Onion Grown with Reduced Rates of Chemical Fertilizer, HortTechnology,  detsember 2012, 22. väljaanne, nr 6, 798-803
Kaive tamm

**Kaive tamm** on nii Läti kui ka kõigi Baltimaade kõige jämedam tamm. Selle ümbermõõt on 10,2 meetrit ja kõrgus on 18 meetrit.

Kuigi Kaive tamme täpne vanus ei ole teada, on puu vanuseks pakutud 800–1000 aastat. Põlispuude asjatundja Guntis Eniņši hinnangul on varem Kaive mõisa juures kasvanud tamm siiski 400 aastat vana.

Kaive tamm asub Lätis, Tukumsi piirkonna Sēme vallas Kaives ning selle koordinaadid on .

Kaive tamm on põlispuuna looduskaitse all ja hiiepuuna kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis.

## Vaata ka
* Stelmužė tamm – Baltikumi vanim tamm

## Viited

## Välislingid
*Latvian Nature Monuments – Kaive oak
*Latvian Nature Monuments – Outstanding trees in Latvia
*Latvia Travel – Kaives Old Oak
Mardus (laev 1911)

**Mardus** oli Eesti merejõudude sõjalaev aastatel 1918–1938.

## Ajalugu
Laev ehitati 1911. aastal kas Göteborgis või Helsingis Riia linna tarbeks ja sai nimeks *N*. Sõja ajal mobiliseeriti Mardus mereväe teenistusse ja uppus võimuvahetuste käigus lõpuks Pärnu sadamas.

1918. aasta lõpul tõsteti laev üles ja võeti Eesti merejõududesse, kus teenis kuni 1938. aastani suurtükipaadi, miinitraaleri ja vahilaevana. Seejärel arvati reservi. 

Pärast Eesti okupeerimist mobiliseeriti Mardus eeldatavalt Punalaevastiku koosseisu puksiirina. 

27. augustil 1941, päev enne sakslaste sisenemist Tallinna, laev uppus või uputati tugeva plahvatuse tulemusena Miinisadamas sadamavärava tõkestamise ajal.

## Laeva põhiandmed
*Pikkus: 27,5 m
*Laius: 6 m
*Süvis: 2,1 m
*Veeväljasurve: 150 t
*Jõuseade: aurumasin 260 hj
*Söevaru: 15 t
*Sõidukaugus: 500 meremiili
*Kiirus: 11 sõlme
*Relvastus: üks 75 mm kahur, kaks kuulipildujat
*Meeskond: 14 inimest, sh 3 ohvitseri

## Välislingid
*www.raudtee.eu: Mardus Naissaare sadamas
Helly Luv

**Helly Luv** (kodanikunimega **Helan Abdulla**; sündinud 16. novembril 1988 Urmias Lääne-Aserbaidžaanis Iraanis) on kurdi rahvusest laulja, tantsija, näitleja ja modell.

Ta sündis aastal 1988 Urmias Lääne-Aserbaidžaanis Iraanis. Õige pea pärast sündimist põgenesid tema vanemad Iraanist Türki. Mõne aja pärast sai perekond varjupaiga Soomes Lahtis (nende perekond oli üks esimesi kurdi põgenikke, kes sai Soomes poliitilise varjupaiga). Soomes elas ta 18. eluaastani.
Mardus (täpsustus)

**[[Mardus]]** on mütoloogiline tegelane. Tema järgi on nimetatud:

* **[[Mardus (laev 1911)|Mardus]]**, aastal 1911 valminud sõjalaev
* **[[Mardus (laev 1959)|Mardus]]**, aastal 1959 valminud sõjalaev
* **[[Mardus (ajakiri)|Mardus]]**, ajakiri
Lihunik

**Lihunik** on elukutse. Lihuniku tööks on tappa koduloomi, nülgida neilt nahk ja tükeldada keha. Sageli ka kaubelda liha ja lihasaadustega.
## Ajalugu
Keskajal moodustasid lihunikud (saksa k. *Knochenhauer*) eraldi tsunfte, mis kuulusid väikegildidesse.
Punker

**Punker** ehk **blindaaž** on tavaliselt vaatepiludega (laskepiludega) varustatud vastupidavast materjalist rajatud ja pikemaajaliseks kasutamiseks mõeldud kaitseehitis.

Esimesed teated punkri kohta on 1854.–1855. aasta Sevastopoli lahingust.

Rajatise algne ingliskeelne nimetus (*pillbox*, 'ravimikarp') tulenes selle sarnasusest silindri- või ka kuusnurga karpidega, milles kunagi müüdi tablette. Vene keeles kasutatakse rajatise kohta ka nimetust *ДОС* (lühend sõnadest *долговременное огневое сооружение*, 'pikaajaline tulepunkt ehk püsitulepunkt, punker vaenlase tulistamiseks', doti nüüdisaegne nimetus).

Eestis ehitasid metsavennad Nõukogude okupatsiooni algusajal peamiselt puidust ja mullast rajatisi, mida kasutati varjumiseks, kaitseks ja elamiseks ning mida hakati kutsuma punkriteks.

## Vaata ka
*varjend

## Galerii

SK16_bunker_of_Mannerheim_line.jpg|Mannerheimi liini punker (2009)
Pillbox Type 25, Sheephatch Lane (front).JPG |
LO vz. 36 Jizni Morava (objekt cislo 633).jpg |Kuusnurkne punker Lõuna-Moravas Tšehhis
Балаклава ДОТ.jpg |
Malta - St. Julian's - Triq il-Wilga 01 ies.jpg |
Malta - Qrendi - Wied iz-Zurrieq - Triq Congreve - bay+harbour 09 ies.jpg |
פילבוקס.jpg|


## Viited

## Kirjandus
*
*
*
*

## Välislingid
*
Chris Froome

**Christopher Clive Froome** (sündinud 20. mail 1985 Nairobis) on Keenias sündinud Briti jalgrattur. Ta kasvas üles Keenias ja Lõuna-Aafrikas, kuid sõidab alates 2008. aastast Suurbritannia, oma isa ja vanavanemate sünnimaa lipu all.

## Karjäär

* 2010–2020 Team Sky (Ineos)
* 2021–....... Israel–Premier Tech

## Saavutused
Ta on neljakordne Tour de France'i võitja (2013, 2015, 2016, 2017). 

Giro d'Italia 2018 võitja.

Vuelta a España 2011 ja 2017 võitja.

2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis ja 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta eraldistardist sõidus pronksmedalid.

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
*
Leetopiss

**Leetopiss** (ajalookirjanduses ka **letopiss**, ebakorrektselt *le(e)topis*; kirikuslaavi keeles *ле́топись* või *летописание*) on vanavenekeelne kroonika, mis sisaldab mingi ajaloolise sündmuse kirjeldust. Leetopissides on sündmused esitatud aastate kaupa ja need algavad sageli fraasiga "aastal ..." ("*в лето …*").

Teistes keskaegse Euroopa kristlikes maades olid leetopisside analoogid annaalid või kroonikad.

Leetopisside koostamist alustati 11. sajandi teisel poolel. Samas pärineb näiteks enamik 11. sajandi sündmusi käsitlevate leetopisside redaktsioone alles 15. sajandist. Seejuures võtsid leetopisside ümberkirjutajad arvesse oma kaasaegseid olusid, kuna keskajal ei kujutletud minevikku teistmoodi ajana. Neis kajastuvad ka Vene valitsejate arusaamad minevikust või see, kuidas nad tahtsid seda näha lasta. Seetõttu ei peeta leetopisse täiesti usaldusväärseteks allikateks. Siiski polnud tol ajal kombeks oma eelkäijate tegusid suurendada ning sarnaselt Euroopa tolleaegsete katoliiklike võimukandjate ajalookirjutusega oli tegu ennekõike kristlusest motiveeritud teostega.

Sõna tuleneb kahest idaslaavi sõnatüvest: *лето* (*leto*) algtähenduses 'suvi', kuid viie või enama suve puhul sama mis 'aasta' ning *пись* (*piss*) ehk 'ülestähendus', 'kirjutis'. 

## Vaata ka
* Jutustus möödunud aegadest

## Viited
Komisjon

**Komisjon** on alaliselt või ajutiselt moodustatud mitmest isikust koosnev organ, mis on loodud selleks, et täita mingeid ülesandeid või valmistada ette otsustamisele tulevaid küsimusi. 

Komisjonide liigid on näiteks valimiskomisjon, revisjonikomisjon.

## Viited
Eduard Salumäe

**Eduard Salumäe** (kuni 1939 **Eduard Näkk**; 28. september 1919 Tähtvere vald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 13. juuni 1985 Tapa) oli Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulik ja soomepoiss.

Ta õppis Tartu Poeglaste Gümnaasiumis, Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja Usuteaduse Instituudis. Ta oli aastast 1942 Tartu Pauluse koguduse organist ja koorijuht. Ordineeriti aseõpetajaks 14. detsembril 1949, õpetaja õigused sai 9. aprillil 1970 pärast Usuteaduse Instituudi lõpetamist.

2. novembrist 1943 oli ta Soome sõjaväes. Ta oli väljaõppel Porokyläs, Taavettis ja Jalkalas. Ta osales 200. jalaväerügemendi koosseisus tõrjelahinguis Karjala kannasel, Viiburi lahel ja Vuoksil. Eestisse tuli ta tagasi 19. augustil 1944.

Ta oli aastatel 1945–1949 Paistu koguduse jutlustaja, 1949–1950 oli ta sama koguduse õpetaja. Aastatel 1950–1952 oli ta Alatskivi ja Kodavere koguduse õpetaja, 1952–1953 Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1953–1985 oli ta Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, lisaks hooldas ta Leesi Katariina kogudust, 1973–1985 Loksa Püha Neitsi Maarja kogudust ja 1984–1985 Tapa Jakobi kogudust.

Eduard Salumäe suri Tapal, valmistudes jumalateenistuseks Tapa Jakobi kirikus. Maetud Tartu Maarja kalmistule. 

## Isiklikku
Tema pojad on kirikuõpetajad Jaak Salumäe, Tiit Salumäe ja Mart Salumäe. 

Väimees Endel Kuulpak oli kirikuõpetaja, väimees Sulev Mäeväli on arhitektuuriajaloolane. Tütrepoeg Peeter Paenurm on kirikuõpetaja, tütrepoeg Toomas Mäeväli on orelimeister, pojapoeg Erik Salumäe (Jaagu poeg) on jurist ja poliitik.

## Viited

## Kirjandus
* Soomepoiste elulood. Soome sõjaväes II maailmasõja aastatel teeninud eestlased ja Eesti vabatahtlikud. Koostanud Peep Pillak ja Heini Vilbiks, konsultant Vello Salo. Eessõnad: Toomas Hendrik Ilves, Sauli Niinistö. Grenader. Tallinn 2015

## Välislingid
*Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetajad (Laurentsiuse Seltsi kodulehel)
*Haud Tartu Maarja kalmistul
Sopwith 1½ Strutter

**Sopwith 1½ Strutter** (ka British Sopwith 11/2-Strutter) oli I maailmasõjaaegne Briti kahe- või ühekohaline mitmeotstarbeline biplaan sõjalennuk, mida kasutati nii pommituslennukina kui ka hävituslennukina. 

Lennuki konstrueeris Harald Smith  ettevõttes Sopwith Aviation Company. Lennuki esmalend toimus detsembris 1915, sarjana ehitamine algas aprillis 1916. Lennuk oli esimene sünkroonkuulipildujaga Briti lennuk. 
## Lennuk Eestis
1919–1921 kasutas Eesti inseneripataljon, lennuväesalk, lennuvägi ja lennurood Sopwith 1½ Strutterit (Eesti sõjalennuk nr. 3) luurelennukina.

## Vaata ka
* Eesti sõjalennukite loend (1918–1940)
Epp Ojamaa

**Epp Ojamaa** (ka **Epp Kuhn**, **Epp Kuhn-Ojamaa**; sündinud 11. märtsil 1938 Tallinnas) on Ameerika Ühendriikides elav eesti kunstnik.

Kunstikriitik Jüri Haini hinnangul on Ojamaa teosed Ameerika Ühendriikide kunstis tavalise, kuid "pagulaseesti kultuurikeskkonna silmis radikaalse vormikõnega", milles on nähtud ka erootikat. Ilmar Laaban on tõmmanud paralleele tema kunsti ja Marie Underi luule vahel: "Mul on mulje, et juba meie Siuru nii sõnas kui pildis omal viisil kohtas neid teelahkmeid elava meelelisuse ja kunstniku dekoratiivsuse, sügava tabamise ja pinnalise ülelibisemise vahel. Epp Ojamaa problemaatika hakkab tunduma vähem võõrana, kui mõtleme hetke näiteks varase Underi omale."

Eesti Rahvusraamatukogu kunstikogusse kuuluvad tema neli suuremõõtmelist graafilist lehte sarjast "Legendid" (1969).

## Viited

## Välislingid
* Jüri Hain. Võimatu missiooni elluviijad Sirp 24. juuli 2015
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2078
Ene Falkenberg

**Ene Falkenberg** (aastani 1936 **Zoja Falkenberg**, seejärel **Ene Süve**, **Ene Mänd**, **Ene Syve**, **Ene Bruce**, **Ene Crumley**; 2. november 1914 Pihkva – 10. märts 2003 Toronto) oli eesti maalikunstnik ja skulptor.

Ta õppis aastatel 1936–1938 maalimist ja skulptuuri Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, kuid ei lõpetanud. 1938–1941 õppis ta Riigi Kõrgemas Kunstikoolis.

Tegutses maalikunstnikuna ja esines näitustel juba enne Teist maailmasõda. 

1944. aasta jaanuaris põgenes ta Soome kaudu Rootsi, kust hiljem siirdus Kanadasse. 1952. aastal oli ta seal Euroopa kunstnike ühingu Colour and Form Society asutajaid. Aastatel 1963–1993 elas ta Vancouveris.

Tema teoseid leidub ka Eesti Rahvusraamatukogu kunstikogus.

## Viited

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
Mai Reet Järve-Vomm

**Mai Reet Järve-Vomm** (sündinud 18. aprillil 1938 Tallinnas) on Kanadas elav eesti kunstnik.

Mai Reet Järve-Vomm esines näitusel esimest korda 1960. aastal. Kriitik Jüri Haini sõnul on ta "paistnud silma erakordse aktiivsusega pagulaskunstnike ühistegevuse organiseerimisel".

Eesti Rahvusraamatukogu kunstikogusse kuulub tema maal "Pilvitus rannas", mis Haini hinnangul on "suure üldistusastmega".

Mai Reet Vommi isa August Vomm oli tuntud skulptor, kes jäi ka sõja järel Eestisse. Ema, maalikunstnik Benita Vomm põgenes 1944. aastal koos lastega Saksamaale. Mai Reet Järve-Vommi vend oli maalikunstnik Ants Erik Vomm, Mai Reeda poeg on kunstnik Jaak Toomas Järve (sündinud 1956).

## Tunnustus
* Eestlaste Kesknõukogu Kanadas (EKN) teenetemärk
* Eesti Kunstide Keskuse teenetemärk (Kanada)
* 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*http://isik.tlulib.ee/index.php?id=772
Jaak Toomas Järve

**Jaak Toomas Järve** (sündinud 13. augustil 1956 Torontos) on Kanadas elav eesti kunstnik.

Ta on õppinud George Browni Kolledžis (en) filmikunsti, Ryersoni Polütehnilises Instituudis (en) disaini, illustreerimist ning raadio- ja televisioonikunsti.

Eesti Rahvusraamatukogu kunstikogusse kuulub tema teos "Homme" ("Tuleviku linn", 1988).

## Isiklikku
Jaak Toomas Järve ema on kunstnik Mai Reet Järve-Vomm ja onu oli maalikunstnik Ants Erik Vomm. Emapoolne vanaisa August Vomm oli tuntud skulptor, kes jäi ka sõja järel Eestisse. Vanaema, maalikunstnik Benita Vomm põgenes 1944. aastal koos lastega Saksamaale.

## Viited

## Välislingid
*http://isik.tlulib.ee/index.php?id=2645
Hüdrograafialaev

**Hüdrograafialaev** on veealade laevatatavuse korraldamiseks vajalike (ehk hüdrograafia-) tööde läbiviimiseks mõeldud laev või abilaev. 

Väiksemaid hüdrograafiaaluseid võidakse klassifitseerida hüdrograafiakaatriteks.

## Kirjeldus
Hüdrograafialaevad on üldiselt kasutusel kui:
*poilaevad - veekogus paiknevate navigatsioonimärkide paigamise laevad;
*mõõdistuslaevad - veepõhja mõõdistustöödeks seadistatud laevad;
*navigatsioonimärkide teeninduslaevad.

Üks laev võib täita ka mitut funktsiooni. 

Siseveekogudel sadamates ja muudes kaitstumates või kitsamates akvatooriumides kasutatakse eelnimetatud hüdrograafialaevade ülesannte teostamiseks sageli vastavalt seadistatud kaatreid.

Hüdrograafialaevad ja vastav teenistus on paljudes riikides mereväe või piirivalve või rannavalve alluvuses.

## Vaata ka
*Tuukrilaev
*Uurimislaev