Alkiškiai

**Alkiškiai** (žemaidi *Alkėškē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Naujoji Akmenė maavallas.

Küla asub Dabikinė jõe kaldal. Asulat läbib Venta ja Naujoji Akmenė vaheline raudtee. Jõel asuv Sablauskiai paisjärv jääb osaliselt Alkiškiai külla, selle ääres on puhkeala. Külas on liivakarjäär ja paemurd. Alkiškiais asub Alkiškiai kirik, kõrvalasuvas Raudžiai külas raudteejaam. Tegutseb külaselts.

Alkiškiaist on leitud aare XVI sajandist ja XVII sajandist pärinevate müntidega. Ka on XVII sajandist teateid sealse mõisa kohta. 1830. aastatel asus sinna massiliselt Džūkste ümbruskonnast pärit lätlasi. Nii kujunes asula luteri kihelkonna keskuseks, kuhu hiljem rajati ka kirik. Aastal 1864 sündis külas Läti sõjaväelane Janis Buivydas (Jānis Buvids). Külas oli tugev külakogukond. Aastal 1897 avati külas lätikeelne kool. Aastal 1907 etendas külarahva harrastusteater esimese näitemängu. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil tegutsesid külas läti haridusselts ja karskusselts. Kool andis Leedu iseseisvusaastatel haridust Leedu õppekavade järgi, kuid läti keeles. Aastal 1927 hakkas külas tegutsema auruveski, aastal 1932 saekaater. Aastal 1940 kavandati külas korraldada Läti ja Leedu ühine laulupidu, kuid nõukogude sissetung tegi sellele plaanile lõpu. Aastal 1949 sai külast kohaliku kolhoosi keskasula. Raamatukogu tegutses külas aastail 1948–1992, avati taas aastal 2025.

Külas asub hiiemägi. Aastal 1993 avastati sealt hauatähise jäänused. Sellest kirdesse jääb allikas, mille vett kohalikud toiduvalmistamisel kasutasid, ja mida peetakse ka hiiekompleksi osaks.

Küla nimi tuleneb germaani päritolu isikunimest (Helgi, Elgo või Alko). A. Dailida leiab, et ka nime lõpp -isk oli kasutusel lõunagermaani keeltes, seega pole asula nimi tõenäoliselt balti päritolu. Kazimieras Būga leiab seevastu, et küla nimekuju oli vanasti tõenäolieslt *Alt-Kischken*.

Muinsuskaitse all on Alkiškiai vana kalmistu. Sealsed hauad pole eristatavad, künkale rajatud kalmistul kasvavad puud. Algne kalmistu jäi peale lätlaste sisserändu väikseks, nii eraldas Leedu riik selle laiendamiseks pool hektarit männimetsa. Valitsus võttis puud maha, kohalikud lätlased juurisid kännud välja, tasandasid maa ja piirasid selle kiviaiaga. Kaitse all on ka Alkiškiai luteri kirik. Klassitsistlik hoone asub aadressil Menčių g. 2. Kirik valmis aastail 1861–1865. Hoone on ühe löövi ja eraldiseisva kellatorniga. Kiriku lääneküljel on koorirõdu.

Veel on muinsuskaitse all kiriku juures asuv esimese maailmasõja aegne saksa ja vene vägede sõjaväekalmistu. Sinna on maetud 632 sealsetes lahingutes langenud sõdurit. Esimesed langenud maeti sinna aastal 1915, mil Venemaa viies armee kaitses Venta jõe ületuskohti. Toona püstitati kalmistule ka obelisk. Matmised jätkusid aastani 1918, hiljem maeti sinna Saksamaa kaheksanda armee sõdureid, kelle haudadele püstitati ligi 400 risti. Aastal 1930 piirati kalmistu kiviaiaga. Algsed puust ristid asendati aastal 1937 betoonristidega. Ühel ristil on mainitud ka langenud sõduri nimi (Walter Seligsohn), ülejäänud ohvrid on tundmatud. Kohalike elanike mälestuste põhjal on teada, et vene väed märkisid oma ohvrite nimed haudade juurde püstitatud puust ristile, mis on aga ajaga kaduma läinud.

## Elanike arv


* 236 (1902)
* 321 (1923)
* 271 (1959)
* 258 (1970)
* 352 (1979)

* 354 (1984)
* 468 (1989)
* 444 (2001)
* 374 (2011)
* 269 (2021)


## Viited

## Välislingid

* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt