open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Keskkonnapoliitika

**Keskkonnapoliitika** on ametlikult kinnitatud põhimõtete, väärtushinnangute, kavatsuste, strateegiliste sihtide ja tegevuseesmärkide kogum, mis põhineb riigi õigusaktidel ning on avaliku, era- ja mittetulundussektori tegevusjuhis keskkonnaküsimustes. 

Keskkonnapoliitika olulised valdkonnad on keskkonnakorraldus, looduse mitmekesisuse kaitse, loodusvarade kasutus, jäätmekäitlus, veekaitse ja -kasutus jne. 

Keskkonnapoliitikat teostab enamasti riik, kuid seda võivad kujundada ja mõjutada ka ettevõtted ja organisatsioonid.

## Vaata ka
*Keskkonnastrateegia
*Keskkonnapoliitika vahend
*Keskkonnakorraldus
*Jevonsi paradoks

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=139 (vaadatud 28.01.2010)

## Lisalugemist
*Jaanus Kiili (2000). Sissejuhatus keskkonnapoliitikassse. Tallinn: TTÜ Kirjastus. 216 lk.
Heinrich Paal

**Heinrich Paal** (6. juuli 1895 Rakvere – 20. september 1942 Vjatlag, Kirovi oblast) oli eesti jalg- ja jääpallur. Tegeles ka kergejõustikuga ning oli treener.

Paal võitles Vabadussõjas, kuulus Kaitseliitu. NKVD arreteeris ta 12. veebruaril 1941 Tallinnas, ta suri vangilaagris.

Aastatel 1920–1930 mängis Paal Eesti jalgpallikoondises ja osales ka 1924. aasta suveolümpiamängudel. 24. juulil 1923 lõi ta Tallinnas Kalevi aias Eesti jalgpallikoondise esimese värava koduväljakul.

Esindas Eestit ka jääpallis ning mängis koondises kokku 8 mängu.

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Välislingid
* 
*
Frantšeska Jarbussova

**Frantšeska Jarbussova** (vene keeles Франческа Альфредовна Ярбусова; sündinud 13. oktoobril 1942 Almatõs) on vene animafilmikunstnik.

Töötas Sojuzmultfilmis, kus tema esimeseks multifilmiks oli "Vedur Romaškovost" (1967).

Frantšeska Jarbussova on illustreerinud raamatu "Siil udus".  

Tema abikaasa on multifilmide lavastaja ja animaator Juri Norštein. 

## Välislingid
*
Mirko Vučinić

**Mirko Vučinić** (sündinud 1. oktoobril 1983 Nikšićis Jugoslaavias) on Montenegro endine jalgpallur (ründaja).

Klubikarjääri jooksul mängis ta muuhulgas Itaalia kõrgliiga Serie A klubides US Lecce (2000–2006), AS Roma (2006–2011) ja Torino Juventus (2011–2014).

Montenegro koondises mängis Vučinić aastatel 2007–2017 ja tõi koondises kokku 17 väravat. Aastatel 2005–2006 mängis ta kolm mängu ka Serbia ja Montenegro koondises. 17. oktoobril 2007 lõi ta värava mängus Eestiga.

## Saavutused
;Roma
*Coppa Italia (2): 2006–07, 2007–08
*Supercoppa Italiana (1): 2007
;Juventus
*Serie A (3): 2011–12, 2012–13, 2013–14
*Supercoppa Italiana (2) 2012, 2013
Erich Segal

**Erich Wolf Segal** (16. juuni 1937 New York – 17. jaanuar 2010 London) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik.

## Haridus
1958. aastal lõpetas ta Harvardi ülikooli, 1959 sai magistrikraadi ja 1965 doktorikraadi. Õpetas klassikalist kirjandust Harvardi, Yale'i ja Princetoni ülikoolis.

## Looming
1967. aastal kirjutas ta stsenaariumi biitlite animafilmile "Kollane allveelaev". 

1970. aastal ilmus tema romaan "Armastuse lugu". Selle põhjal kirjutas ta stsenaariumi mängufilmike "Love Story" (režissöör Arthur Hiller). Film kandideeris ühtekokku seitsmele Oscarile (teiste seas ka parima stsenaariumi auhinnale) ning võitis parima algupärase muusika auhinna (helilooja Francis Lai). 

### Eesti keelde tõlgitud teosed
Eesti keeles on Segali teostest ilmunud "Armastuse lugu" (1972, 1992 ja 2016; tõlkija Katrin Hiedel), "Oliveri lugu" (1993; tõlkijad Erkki Sivonen ja Sirje Veski)" ning romaanid "Arstid" (2000; tõlkija Laine Hone) ja "Lend" (2001; tõlkija Laine Hone).

## Välislingid
*
Ludwig Wilding

**Ludwig Wilding** (19. mai 1927 – 4. jaanuar 2010) oli saksa maalikunstnik, kes põhiliselt viljeles opkunsti ja kineetilist kunsti.
Alofi saar

**Alofi** on saar Vaikses ookeanis, mis kuulub Prantsusmaa meretagusele alale Wallisele ja Futunale ning on üks Horni saartest.

Saar on peaaegu asustamata. 2003. aastal elas saarel 2 inimest ja 2008. aastal vaid 1. Enne kontakti eurooplastega oli Alofi peaaegu sama tihedalt asustatud kui naabersaar Wallis. Endised külad olid Sologa (põhjas), Sa'avaka (kagus), Alofitai (läänes) ja Mua (loodes). Mõnedel kaartidel on märgitud ka Gaino küla põhjas. Alofit eraldab Futunast vaid 1,6 km laiune Chenal Saini väin. Need Futuna elanikud, kel on Alofil aed või istandus käivad seda igal laupäeval hooldamas. Populaarne põllukultuur on tubakas. Alofi saar on Futuna Alo hõimu valdus.

Saare pindala on 32 km² ja Mont Kolofau (tuntud ka kui Mont Bougainville) ulatub 410 m üle merepinna. 70% saarest on kaetud metsaga.

Alofi ja Futuna avastasid eurooplaste jaoks 1616. aastal hollandi meresõitjad Jacob Le Maire ja Willem Corneliszoon Schouten.
Aprikoos

**Aprikoos** on aprikoosipuu vili. See on luuvili, sarnaneb virsikuga, kuid on palju väiksem. Vili on pisut sametine, kollane kuni onranžikaspunane, punakate põskedega. Olenevalt sordist ja kasvualast on viljade suhkrusisaldus väga erinev, kõikudes 4–20% vahel. Euroopas kasvatavate aprikooside suhkrusisaldus on tavaliselt 6–12%. Peamine suhkur on sahharoos. Pektiinaineid leidub viljas 0,1–1,1%. Eriline tähtsus on aprikoosil karoteeni (A-provitamiin) suure sisalduse tõttu, ta on tervistav puuvili.

Aprikoosid on magusad ja mahlased, neid süüakse värskelt, neist tehakse marmelaadi, mahla ja ka kuivatatakse. Tervelt kuivatatud aprikoose kutsutakse urjukiks, poolitatud ja ilma luuta kuivatatuid kuragaaks.

Luuseemneid kasutatakse mandli aseainena kondiitritööstuses, ka valmistatakse neist mandliõli asendajat marmotiõli.

Tavaliselt tehakse martsipani kahest osast mandleist ja ühest osast suhkrust, lisatakse kartulitärklist. Kui selles retseptis mandlid asendada aprikoosi- või virsikuseemnetega, siis saadakse martsipani asendaja persipan.

## Toodang, toiteväärtus ja biokeemiline koostis
2012. aastal toodeti maailmas 3,96 miljonit tonni aprikoose ja aprikoosiistandike kogupindala oli 0,49 miljonit hektarit. Aminohapetest sisaldavad virsikud kõige rohkem aspartaamhapet (100 g kohta 0,31 g).

## Viited

## Välislingid

* Jaya Sehgal, Dr.P.Siddheswaran. Dr.K.L.Senthil Kumar ja Mrs. T. Karthiyayini, Anti-tubercular Activity of fruits of Prunus armeniaca (L.),  International Journal of Pharma and Bio Sciences V1(2)2010
Päivi Istala

**Päivi Kaarina Istala** (endine nimi **Päivi Kaarina Istala-Vilpponen**; sündinud 31. märtsil 1947 Imatras) on soome ajakirjanik.

Ta lõpetas 1971. aastal Helsingi Teatrikõrgkooli dramaturgi erialal ning töötas 1975–1981 Kemi linnateatri juhatajana.

Ta oli aastatel 1967–2011 Yleisradio toimetaja.

Ta on Soome Valge Roosi Rüütelkonna teeneteristi kavaler.
Silvan Zurbriggen

**Silvan Zurbriggen** (sündinud 15. augustil 1981 Brigis) on Šveitsi mäesuusataja.

Zurbriggeni parim saavutus tippvõistlustel on seni 2003. aasta maailmameistrivõistlustel Sankt Moritzis slaalomis saadud teine koht. Samadel võistlustel oli ta Alpi kahevõistluses viies. Kaks aastat hiljem Bormios peetud 2005. aasta MM-il sai ta Alpi kahevõistluses 5. ja slaalomis 7. koha. 2006. aasta olümpiamängudel Torinos oli ta slaalomis viieteistkümnes ja Alpi kahevõistluses katkestas. 2007. aasta MM-il Åres sai ta Alpi kahevõistluses kaheksanda koha ja ülisuurslaalomis neljateistkümnenda koha ning slaalomis sõitis rajalt välja ja katkestas. Val-d'Isère'is toimunud 2009. aasta MM-il sai ta Alpi kahevõistluses 4. koha. 

Maailma karikasarjas osales Zurbriggen esimest korda 20. jaanuaril 2002 Kitzbühelis slaalomis, kuid pidi rajalt väljasõidu pärast võistluse katkestama. Esimest korda jõudis ta MK-etapil poodiumile 2004. aasta detsembris Sestrierees, kus sai teise koha slaalomis. Esimest korda jõudis ta poodiumi kõrgemale astmele 25. jaanuaril 2009 Kitzbühelis, kus võitis Alpi kahevõistluse.  

## Saavutused

### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]

* 2010  Vancouveris
**  pronksmedal Alpi kahevõistluses

### [[Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2003  Sankt Moritzis
**  hõbemedal slaalomis

### [[Mäesuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikas

* Slaalomi karikas
** 3. koht 2010
* Alpi kahevõistluse karikas
** 2. koht: 2009

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Silvan Zurbriggen on osalenud () 248 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 13 korral, millest kahel korral kõige kõrgemale astmele.

## Välislingid

* Silvan Zurbriggeni koduleht
* 
* Silvan Zurbriggen Alpine Ski Database kodulehel
*
Jugapuulised

**Jugapuulised** (*Taxaceae*) on igihaljaste okaspuude sugukond okaspuulaadsete seltsist.

Jugapuuliste sugukonda kuulub kolm perekonda 7–12 liigiga. Mõnikord arvatakse jugapuuliste hulka ka kolme perekonnaga peajugapuulised (*Cephalotaxaceae*). Varem arvati jugapuuliste sugukonda ka pähkeljugapuu (*Torreya*) ja urbjugapuu (*Amentotaxus*) perekond, mis nüüd on paigutatud peajugapuuliste sugukonda.

Sugukonda kuuluvad tugevalt hargnevate okstega põõsad ja väikesekasvulised puud. 

Eestis kasvab pärismaisena jugapuu perekonda kuuluv harilik jugapuu.

## Perekonnad
* ebajugapuu (*Pseudotaxus*)
* jugapuu (*Taxus*)
* lõunajugapuu (*Austrotaxus*)

## Pilte

Pilt:Austrotaxus spicata.JPG|Lõunajugapuu *[[Austrotaxus spicata]]*
Pilt:Taxus baccata MHNT.jpg|Hariliku jugapuu marikäbid


## Välislingid
Taavi Rand

**Taavi Rand** (sündinud 17. juulil 1992 Tallinnas) on endine eesti iluuisutaja, jäätantsija. Tema partneriks oli Irina Štork.

Tema ema Lea Rand on iluuisutamistreener ja vend Kristjan samuti endine iluuisutaja.

## Karjäär ja saavutused
Taavi Rand on koos Irina Štorkiga tulnud neli korda Eesti meistriks jäätantsus.

Juunioride maailmameistrivõistlustel 2007. ja 2008. aastal saavutas Taavi Irinaga 22. koha, 2010. aastal 28. koha, 2011. aastal 10. koha ja 2012. aastal 11. koha.

Koos Irinaga esindas ta Eestit Vancouveri taliolümpiamängudel, kus lõppvõistlusel  jäädi viimasele, 23. kohale.

2012. aastal Sheffieldis toimunud Euroopa meistrivõistlustel tuli paar Taavi Rand – Irina Štork 28 paari hulgas 14. kohale. Sama aasta maailmameistrivõistlustel tulid nad 22. kohale.

Zagrebis toimunud 2013. aasta iluuisutamise Euroopa meistrivõistlustel saavutas Taavi Irinaga 11. koha.

2015. aastal teatas karjääri lõpetamisest.

## Viited
   

## Välislingid

* Tulemused ISU lehel
*Ville Arike: Ira ja Taavi muinasjutt jääl ja elus, Õhtuleht, 9.12.2009
*Taavi Rand: väga raske on pärast kaitseväge tippsporti naasta ERR, 22.12.2014
*Iluuisutajad Irina Štork ja Taavi Rand lõpetavad tippspordi karjääri Delfi Sport, 9.12.2015
Loenduv subaditiivsus

**Loenduv subaditiivsus** on matemaatikas teatavate mittenegatiivsete reaalväärtusega kujutuste teatav omadus. 

Funktsionaalanalüüsis nimetatakse kujutust p:X \to [0,\infty) **loenduvalt subaditiivseks**, kui kehtib

: p(x) \leq \sum^{\infty}_{k=1} p(x_k),

kus x = \sum^{\infty}_{k=1} x_k ja X on normeeritud ruum.

Mõõduteoorias nimetatakse kujutust p:\Sigma \to [0,\infty] **loenduvalt subaditiivseks**, kui kehtib

: p(\bigcup^{\infty}_{k=1} A_k)  \leq \sum^{\infty}_{k=1} p(A_k), 

kus (X,\Sigma) on mõõtuv ruum.

Märkigem, et võrratused on sisukad ka juhul, kui parempoolne rida ei koondu.

## Vaata ka

* Subaditiivsus
* Zabreiko teoreem
Stein Vegard Hagen

**Stein Vegard Hagen** (30. juuni 1944 Lillehammer – 2. september 2010 Tallinn) oli Norra diplomaat, novembrist 2005 kuni surmani Norra suursaadik Eestis.

Ta lõpetas Oslo Ülikooli õigusteaduse erialal.

Alates 1971. aastast töötas Stein Vegard Hagen Norra välisteenistuses. Ta oli suursaadik Abu Dhabis ning töötas Norra saatkondades Jakartas, Pariisis ja Roomas ning esinduses Euroopa Liidu juures Brüsselis.

Ta õpetas Norra kaitsejõudude kõrgkoolis ning töötas välisministeeriumis juhtivatel ametikohtadel, muu hulgas väliskaubandus-, õigus- ja laevandusosakonnas.

## Tunnustus
* 2010 – Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

## Välislingid
* Kalev Vilgats. Stein Vegard Hagen: Norrat ja Eestit seovad pikaajalised sõprussuhted, Pärnu Postimees, 11. november 2009
*Suri Norra suursaadik Eestis Stein Vegard Hagen, postimees.ee, 3. september 2010
Kaunase Žalgiris

**Kaunase Žalgiris** on Leedu kõige vanem ja tituleeritum korvpalliklubi. 

Spordiühing Žalgiris loodi 1944. aastal ja sama aasta 13. oktoobril peeti esimesed võistlused. Esimest korda võitis Žalgirise meeskond NSV Liidu meistrivõistluste kuldmedalid 1947. aastal. Kokku tuli Žalgris NSV Liidu meistriks viiel korral (1947, 1951, 1985–1987), seitse korda tuli hõbedale (1949, 1952, 1980, 1983, 1984, 1988, 1989) ja kuus korda pronksile (1953–1956, 1973, 1978).

1981. osales Žalgiris esimest korda Euroopa karikavõitjate karikasarjas ja jõudis veerandfinaali. 1985. jõuti samas sarjas finaali, kus kaotati FC Barcelonale. 1986. aastal debüteeris klubi Euroopa meistrite karikavõistlustel, kus finaalis kaotas Zagrebi Cibonale. 15. septembril 1986 võitis Žalgrirs Kontinentidevahelise (William Jonesi nimelise) karika, kui finaalis alistas Argentina klubi Ferro Carril Oeste.

1989. aastal jõudis Žalgiris Euroopa karikavõitjate karikasarjas poolfinaali. 1998. aastal võitis Euroopa meistrite karikasarja finaalis Milano Stefaneli 82:67. 1999. aastal tuli Žalgiris finaalivõiduga 82:74 Bologna Kinderi üle Euroliiga võitjaks.

## Kohad Leedu korvpalliliigas 2000-2012
*2000–2001 – 1.
*2001–2002 – 2.
*2002–2003 – 2.
*2003–2004 – 1.
*2004–2005 – 1.
*2005–2006 – 2.
*2006–2007 – 1.
*2007–2008 – 1.
*2008–2009 – 2.
*2009–2010 – 2.
*2010–2011 – 1.
*2011–2012 – 1.

## Mängijad
Aastatel 2009–2010 ja 2013–2016 mängis Kaunase Žalgirises Eesti korvpallur Siim-Sander Vene.

## Vaata ka
* Žalgirio Arena
Zabreiko teoreem

**Zabreiko teoreem** on lemma funktsionaalanalüüsis. See väidab järgmist:

: *[[loenduv subaditiivsus|loenduvalt subaditiivne]] [[poolnorm]] [[Banachi ruum]]il on [[tõkestatud poolnorm|tõkestatud]]*.

Märkigem, et poolnormi tõkestatus on samaväärne poolnormi pidevusega. Zabreiko teoreemi teeb kasulikuks asjaolu, et mitmed väited lineaarsete operaatorite kohta (nagu Banachi teoreem pöördoperaatorist, Banachi teoreem kinnisest graafikust, Banachi-Steinhausi teoreem, ühtlase tõkestatuse printsiip) Banachi ruumidel on esitatavad väidetena teatud poolnormide pidevuse kohta.

Zabreiko teoreem on nime saanud vene matemaatiku Pjotr Zabreiko järgi.

## Viited
Euroopa maastiku konventsioon

**Euroopa maastiku konventsioon** (inglise keeles *European Landscape Convention*) on üleeuroopaline kokkulepe, mille eesmärk on kaitsta kõiki maastikke ja edendada koostööd maastike hindamisel ja väärtustamisel. 

Konventsioonis sätestatud põhimõtted langevad osaliselt kokku UNESCO maailmapärandi kaitse konventsiooni omadega, kuid Euroopa maastiku konventsioon rõhutab, et igasugune maastik kui inimeste elukeskkond vajab kaitset, hoolt ja kokkuleppeid. 

Eesti allkirjastas konventsiooni 20. detsembril 2017 ning see jõustus Eesti suhtes 1. juunil 2018.

## Vaata ka
*Maastikuhooldus 
*Maastikupoliitika

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=503 (vaadatud 28.01.2009) 

## Välislingid
*Euroopa maastiku konventsioon
Altpoolt tulev algatus

**Altpoolt tulev algatus** (inglispärase tõlkelaenuna *bottom-up*) on algatus, mis väljendab soovi lahendada probleeme kodanikualgatuse korras ja üldsuse osalemisel, alustades nn rohujuuretasandist või seda vähemalt kaasates. 

## Vaata ka
*Käsukorrapoliitika (inglise *top-down*)
*Rohujuuretasand

## Viited
Dematerialiseerimine

**Dematerialiseerimine** on kaupade ja teenuste materjali- ja energiakulu vähendamine.  

Dematerialiseerimine tähendab inimeste sõltuvuse vähendamist materiaalsete toodete tarbimisest, toodete asendamist teenustega, kaupade tootmiseks kuluva materjali ja energia olulist vähendamist, toodete muutmist vastupidavamaks ja korduskasutust. Vastupidi keskkonnaprobleemidele lahenduste otsimisele nii-öelda toruotsapõhiselt ehk jäätmete ja heitmete käitlemisega, on dematerialiseerimine allikapõhine strateegia keskkonnaprobleemide lahendamiseks nende tekkekohas. Dematerialiseerimiseks on vaja ressursitootlikkuse märgatavat kasvu, mis viiks majanduskasvu sõltuvuse lõppemiseni loodusvarade kasutuse kasvust, ning keskkonna välismõju arvestamist toodete ja teenuste hinnas – majanduse turuhoobade, näiteks energia- ja ressursimaksude abil. 

## Vaata ka
*Energiamahukus
*Faktor 4
*Faktor 10
*Majanduskasvu, energia- ja ressursitarbimise kasvu vahelise seose lahutamine
*Materjalikulu
*Puhtam tootmine
*Ökoefektiivsus

## Viited

## Kirjandus
*
Eetiline investeering

**Eetiline investeering** (ka **sotsiaalselt vastutustundlik investeering**) on investeering, mis ei ole vastuolus keskkonna või inimarengu eetiliste põhimõtetega.  

Eetiline investeering on näiteks kapitali investeerimine ettevõtetesse, kes seeläbi vähendavad oma tegevuse keskkonnamõju ning ühtlasi ei riku ka inimõigusi (näiteks lapstööjõukasutamine).

## Vaata ka
*Jätkusuutlik ettevõtlus
*Ökopank

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=44 (vaadatud 29.01.2009)
Energiasääst

**Energiasääst** ehk **säästev energiakasutus** (inglise *energy conservation*, *energy saving*) on inimtegevuse eesmärkide saavutamine (sh tootmine) võimalikult väikesemahulise energiamuunduse arvel.

Energiasäästuks on palju võimalusi, näiteks soojuse ja elektri koostootmine, majade soojusisolatsiooni parandamine ja tarbimisharjumuste muutmine.

## Vaata ka
*Passiivmaja
*Säästev energeetika
*Valgusreostus
*Tagasilöögiefekt

## Viited

## Välislingid
* Energiasäästust Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi kodulehel
Irina Štork

**Irina Štork** (sündinud 7. aprillil 1993 Tallinnas) on endine Eesti iluuisutaja, jäätantsija.

Tema partner oli Taavi Rand, treener Lea Rand.

## Karjäär ja saavutused
Irina on Taaviga tulnud neli korda Eesti meistriks jäätantsus.

Juunioride maailmameistrivõistlustel 2007. ja 2008. aastal saavutas Taavi Irinaga 22. koha, 2010. aastal 28. koha, 2011. aastal 10. koha ja 2012. aastal 11. koha.

Koos Taavi Rannaga esindas ta Eestit Vancouveri taliolümpiamängudel, kus lõppvõistlusel  jäädi viimasele, 23. kohale.

2012. aastal Sheffieldis toimunud Euroopa meistrivõistlustel tuli paar Taavi Rand – Irina Štork 28 paari hulgas 14. kohale. Sama aasta maailmameistrivõistlustel tulid nad 22. kohale.

Zagrebis toimunud 2013. aasta iluuisutamise Euroopa meistrivõistlustel saavutasid nad 11. koha.

2015. aastal teatas karjääri lõpetamisest.

## Viited
   

## Välislingid

*
* Tulemused ISU lehel
*Ville Arike: Ira ja Taavi muinasjutt jääl ja elus, Õhtuleht, 9.12.2009
Randristik

**Randristik** (*Trifolium fragiferum*) on mitmeaastane ühekojaline rohttaim liblikõieliste sugukonnast ristiku perekonnast.

Väike taim, õied helelillad.

Taim meenutab valget ristikut, kuid erinevalt sellest lähevad äraõitsenud randristiku õied õhku täis ja muutuvad kerakujuliseks.

Randristik kasvab rannaniitudel. Lääne-Eestis mererannal tavaline taim. 

Õitseb juunist septembrini. Kõrgus 5–20 cm.

## Välislingid

*
Tore vulkaanikell

**Tore vulkaanikell** (*Brighamia insignis*, havai keeles *ʻōlulu* või *alula*) on kellukaliste sugukonda vulkaanikella perekonda kuuluv taim.

Tore vulkaanikell on Havai saarte endeem, mis kasvab looduslikult vaid Kauai ja Niihau saarel.

Tal on mitu alamliiki, mida on peetud ka eraldi liikideks.

Taim kasvab kuni 480 m üle merepinna keskmise niiskusega põõsastikes ja kuivades metsades, kus aastane sademetehulk on alla 170 cm. Ta kasvab ka õhukese pinnasekihiga järskudel basaltkaljudel.

Tore vulkaanikell on sukulent ja hoiab toitainete varusid oma tüves. Taime oksteta tüvi on tavaliselt 1–2 m kõrgune, kuid võib ulatuda 5 meetrini. Ülalt kitseneva tüve tipus on lihakad lehed.

Taim õitseb septembrist novembrini. Õied on kollakasvalged ja koondunud õisikutesse, milles on 3–8 õit. Iga õis on 1–3 cm pikkuse varre otsas. Kroonlehti on viis, need on 3–4 mm laiused, kuid kuni 14 cm pikad, moodustades toru. Õie lõhn meenutab kuslapuu lõhna. Taime vili on 13–19 mm pikkune kupar, mis sisaldab arvukalt seemneid. Seemned on munajad ja umbes 1 mm suurused.

Toredat vulkaanikella tolmeldasid looduses peamiselt ööliblikad, kelle imilont ulatus kuni 7–14 cm sügavuse õie põhja. Peamine tolmeldaja, liblikas *[[Manduca blackburni]]* on nüüdseks ise haruldane, mistõttu taim peaaegu ei saa looduslikul teel paljuneda. Taimi on tolmeldanud botaanikud. 

Tore vulkaanikell on kriitilises seisundis taim. Niihaul leiti viimane eksemplar 1947. aastal. 1994. aastal oli teada 5 looduslikku asurkonda kokku 45–65 taimega. 2001. aastal oli alles 4 asurkonda 20 taimega, aga 2011. aastal kõigest 10 isendit. Tehistingimustes kasvavaid taimi on märksa rohkem.

Lisaks ohustavad taime võõrliigid, metsistunud kodukitsed ja sead, nälkjad, rotid, tuli ja punaste ämblikulestade *[[Tetranychus cinnabarinus]]* levitatav nakkus. Ühe asurkonna lähedalt kulgeb matkarada. Kuna taim kasvab järskudel avatud kaljudel, siis võivad teda kahjustada taifuunid ja maalihked.

Toredat vulkaanikella müüakse ka toataimeks, kuid teda on väga raske kasvatada ja enamasti sureb taim toatingimustes üsna kiiresti. Kuid taimeaias ei ole teda sugugi keeruline kasvatada. Tänu ilutaimeks saamisele on tal lootust pääseda väljasuremisest.

## Viited

## Välislingid
* Kirjeldus ja fotod Riikliku Troopilise Botaanikaaia kodulehel
* http://www2.hawaii.edu/~eherring/hawnprop/bri-insi.htm
Virsik

**Virsik** on virsikupuu (*Prunus persica*) vili. Ta on luuvili, mis sarnaneb aprikoosiga, kuid on palju suurem. Virsik on 5–10 cm pikk ja kaalub keskmiselt 70–75 g. 

Virsikul on kaunis välimus ja mahlane meeldiva maitsega viljaliha. Virsiku pind on karvane, ühel küljel on madalam või sügavam vagu ja varrepoolses otsas süvend. Enamasti on koor rohekaskollane, erkkollane kuni punane, päikesepoolsel küljel on tavaliselt punane laik. Virsiku viljaliha on valge kuni kollane, mõnedel sortidel ka punane, mahlane, magus ja aromaatne. Luuseeme on 3–4 cm pikk, ovaalne, rõmeline, väga kõva kestaga ja sisaldab palju õlisid.

Virsikud sisaldavad palju A- ja C-vitamiini, samuti rauda, kaaliumi ja kiudaineid.

Oma mahlasuse ja õrnuse tõttu ei talu valminud virsikud pikka transporti ega säilitamist, seetõttu viljad koristatakse pooltoorelt. 

Virsikust toodetakse mahla, kompotti, moosi, kasutatakse ka salatites, pannkookide katteks, jogurtites, pudingites jne. 

Sileda pinnaga virsikuid nimetatakse nektariinideks.

## Toodang, toiteväärtus ja biokeemiline koostis
2012. aastal toodeti maailmas 21,1 miljonit tonni virsikuid ja nektariine, istandike kogupindala oli 1,5 miljonit hektarit. Aminohapetest sisaldavad virsikud kõige rohkem aspartaamhapet (100 g kohta 0,42 g).

## Viited
Vikertangara

**Vikertangara** (*Tangara chilensis*) on linnuliik tangaralaste (*Thraupidae*) sugukonnast.
Ta on levinud Lõuna-Ameerikas Amazonase madaliku lääne- ja põhjaosa niisketes troopilistes ja subtroopilistes metsades. Vikertangara on üks värvikama sulestikuga tangaraid - vanalinnu pea on heleroheline, kurgualune purpurne, eesselg must, tagaselg ja päranipuala on sõltuvalt alamliigist kollane ja punane või üleni punane, muu alapool on türkiissinine. Nokk on must ning jalad hallid.
Ettevaatuspõhimõte

**Ettevaatuspõhimõte** ehk **ettevaatusprintsiip** (inglise *precautionary principle*) on põhimõte, mille kohaselt tuleb keskkonnaga seotud riski vältida isegi siis, kui ei ole selge, kas tegevusega kaasneb keskkonnamõju ning milline on mõju arvatav ulatus ja iseloom. Ettevaatuspõhimõte sõnastati 1992. aastal Rio konverentsil. 

Ettevaatuspõhimõtte järgi ei tohiks teha otsuseid, kui mingi tegevuse keskkonnamõju on eeldatavasti negatiivne või seda ei teata; otsuse vastuvõtmise korral tähendaks see (suurt) riski keskkonnale.

## Vaata ka
*Saastaja maksab
*Tootja vastutab

## Viited
Michael Wittlich

**Michael Wittlich** (ka **Mihkel Vitsut**; 26. september (vkj) 1866 Kunda – 6. veebruar 1933 Tartu) oli eesti keemik.

## Hariduskäik

Michael Wittlich õppis Kunda külakoolis, kus jäi silma John Karl Girard de Soucantonile, kes aitas andekal noormehel haridust omandada ja ülikooli lõpetada. Pärast Rakvere kreiskooli ja Tallinna Reaalkooli lõpetamist õppis Wittlich aastail 1885–1890 Riia Polütehnikumis keemiat.

## Kutsetegevus

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta 1890–1901 Tallinnas Girardide perekonnaga seotud aktsiaseltsi "R. Mayer" keemiatehases ning oli viimaseil aastail selle tehniline juhataja. Aastatel 1901–1905 tegutses ta insenerkonsulendina firmas "Rosen & Co" ja "Estländischer Landwirtschaftlicher Vereini" juures. Seoses tööga külastas ta paljusid keemiatööstuse ettevõtteid nii kodu- kui ka välismaal ning temast sai hinnatud ekspert keemilise tehnoloogia valdkonnas.

1905. aastal kutsuti Wittlich Riia Polütehnikumi adjunkt-professoriks, kus sai varsti hinnatud pedagoogiks ja teadlaseks. 1910. aastal nimetati ta polütehnikumi korraliseks keemilise tehnoloogia professoriks. Õppetöö ja teadustegevuse kõrvalt tegutses ta keemiateaduskonna dekaani, prorektori ja alates 1916. aastast, mil polütehnikum oli evakueeritud Moskvasse, ka selle rektorina. 1918. aastal viibis ta taas Lätis ning aitas rajada Läti Kõrgemat Kooli.

Eesti iseseisvumise järel pöördus ta tagasi kodumaale ning määrati haridusministri käskkirjaga 20. augustist 1919 Tartu Ülikooli keemilise tehnoloogia professoriks. Aastail 1920–1925 oli Vittlich õppetöö kõrvalt matemaatika-loodusteaduskonna dekaan ja ülikooli valitsuse liige. Ka pärast professoriametist lahkumist 1. jaanuaril 1932 jäi ta ülikooli eradotsendiks, pidades üliõpilastele jätkuvalt erialaseid loenguid.

## Teadustegevus
Michael Wittlich on uurinud suhkru- ja tärklisetööstust ning käärimisprotsesside tehnoloogiat. Ta on uurinud muu hulgas Eesti kohalike kütuste (turba ja põlevkivi) keemilist koostist ning põlevkiviõli otstarbekat kasutamist. Ta on olnud Eesti Vabariigi algaastail riikliku ettevõtte Riigi Põlevkivitööstus nõukogu liige. 1925. aastal asutas ta Tartu Ülikoolis koos Paul Kogermanniga põlevkivi uurimise labori. Michael Wittlich on kirjutanud ka esimese eestikeelse keemiatehnoloogiaõpiku "Valitud peatükid tehnoloogiast", Tartu 1927.

## Hobid
Michael Vittlichit olevat Eesti spordiringkondades tuntud kui head tennisemängijat, mistõttu ta ka vanas eas "noore ja paenduvana" püsinud.

## Pere
Ta sündis Kunda mõisa rehevanema Kristjan Vitsuti ja selle abikaasa Miina kolmanda lapsena. Tal olid kaks vanemat õde, Maria ja Mai. Ta on maetud Vana-Jaani kalmistule.

Tema abikaasal oli muusikaharidus. Neil oli viis last, kellest neljas oli grafoloog Bernhard Wittlich ja viies Felix Wittlich.
Globaalne ümberorienteerumine

**Globaalne ümberorienteerumine** ehk **globaalne relokaliseerumine** (inglise *global relocalisation*) on kogukonna tasandil asetleidev praktiline vastus maailma valitsuste võimetusele reageerida mõjusalt kriitilistele ressursi- ja sotsiaalsetele probleemidele. 

## Vaata ka
*arukas kasv
*mittekasv

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=507 (vaadatud 29.01.2009)
Jüri Parre

**Jüri Parre** (10. oktoober 1928 Viljandi – 16. juuli 1996 Viljandi) oli eesti veterinaarparasitoloog.

## Elulugu
*Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi 2. Keskkooli
*1948 asus õppima Tartu Riikliku Ülikooli loomaarstiteaduskonda
*1953 lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna veterinaararstina *cum laude*
*1953–1954 Antsla rajooni Keskzooveterinaariaoskonna juhataja ja Antsla rajooni TSN TK peaveterinaararst
*1954–1957 aspirant parasitoloogia ja invasioonihaiguste erialal Moskva Veterinaarakadeemias
*1957–1960 EPA mittenakkavate sisehaiguste kateedri assistent
*1958 Veterinaarteaduste kandidaadi kraadi omistamine (Moskva Veterinaarakadeemia)
*1960–1962 EPA mittenakkavate sisehaiguste kateedri vanemõpetaja
*1961–1962 EPA patoloogilise anatoomia ja parasitoloogia kateedri vanemõpetaja
*1962–1965 EPA patoloogilise anatoomia ja parasitoloogia kateedri dotsendi kt
*1963 dotsendi kutse omistamine (Kõrgem Atesteerimiskomisjon NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi juures)
*1964–1965 EPA mikrobioloogia kateedri vanemõpetaja
*1965–1966 EPA sise-ja nakkushaiguste kateedri vanemõpetaja
*1965–1969 EPA patoloogilise anatoomia ja parasitoloogia kateedri dotsent
*1967–1971 Balti Tsonaalse Lindude Haiguste Laboratooriumi direktor
*1969–1971 EPA patoloogilise anatoomia ja parasitoloogia kateedri vanemteadur (doktorantuur)
*1971–1979 EPA patoloogilise anatoomia ja parasitoloogia kateedri dotsent
*1977–1991 Balti Tsonaalse Teadusliku Uurimise Veterinaarlaboratooriumi vanemteadur
*1979–1989 EPA sise-ja nakkushaiguste kateedri dotsent
*1987 Eesti NSV riiklik preemia kõrgkooliõpiku "Veterinaarparasitoloogia" eest
*1989–1995 Eesti Loomaarstlik Ringvaade, peatoimetaja
*1990–1992 EPA (EPMÜ) sise- ja nakkushaiguste kateedri professor
*1992 Veterinaarmeditsiinidoktori teaduskraad (EPMÜ)
*1992–1994 EPMÜ parasitoloogia õppetooli juhataja
*1994 EPMÜ emiriitprofessor
*1996 Eesti Loomaarstlik Ringvaade, toimetuse liige

## Teadustöö
Jüri Parre oli eesti veterinaarparasitoloogide põlvkonna alusepanija. Uurinud põhjalikult helmintoloogiat ja protozooloogiat.
### Raamatud
*1985 Veterinaarparasitoloogia
*1990 Sigade parasitoosid
*1992 Veiste parasitoosid

## Tunnustus
*1987 – Eesti NSV riiklik preemia
*1995 – Eesti Loomaarstide Ühingu auliige

## Viited

## Välislingid
*Haud Viljandi vanal kalmistul
Inimkesksus (keskkonnaeetika)

**Inimkesksus** ehk **antropotsentrism** on keskkonnaeetika vool, mis inimühiskonna ja looduse suhete kujundamisel lähtub ainult inimesele omistatavatest õigustest ja inimlikust heaolust. Inimkesksusele vastandub looduskesksus ehk ökotsentrism.

Inimkesksus ei pruugi tingimata olla keskkonna suhtes hoolimatum kui looduskesksus, sest inimesed võivad seostada oma heaolu näiteks keskkonna hoidmise ja suhtelise heaoluga (selle üks avaldumisvorm ongi looduskeskne maailmavaade). 

## Vaata ka
*Looduse õigused
*Looduskesksus (ökotsentrism)
*Biotsentrism
*Süvaökoloogia

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=516 (vaadatud 29.01.2009)
Jätkusuutlik ettevõtlus

**Jätkusuutlik ettevõtlus** on ettevõtte tegevus ja tavad, mis arvestavad keskkonnahoidlikke ja sotsiaalseid eesmärke ning loodusvarade säästvat tarbimist.  

Jätkusuutlike põhimõtete rakendamisega panustavad ettevõtted oma pikaajalisse majandusedusse ja samas kogu ühiskonna jätkusuutlikku arengusse. 

## Vaata ka
*"Väike on ilus"

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=521 (vaadatud 29.01.2009)
Keskkonnaaudit

**Keskkonnaaudit** on süstemaatiline, dokumenteeritud ja objektiivne tõendusmaterjali kogumine ja hindamine, mille käigus keskkonnaaudiitor määrab auditi ainestiku vastavuse auditi kriteeriumidele ning edastab tulemused auditi kliendile.

Keskkonnaauditiga võib selgitada ja hinnata tegevuse keskkonnamõju, õigusaktidele ja normatiividele vastavust jne. 

Levinumad keskkonnaauditi liigid Eestis on tegevuskohaaudit, vastavusaudit ja vastutusaudit. 

## Vaata ka
*auditi liigid

## Viited

## Kirjandus
*Säästva arengu sõnaseletusi. Säästva Eesti Instituut, SEI Tallinn. http://www.seit.ee/sass/?ID=1&L_ID=121 (vaadatud 29.01.2009)
Kõnnuõgija

**Kõnnuõgija** (*Lanius isabellinus*) on õgijalaste sugukonda õgija perekonda kuuluv lind.

Teaduslikult kirjeldas kõnnuõgijat esimesena Johann Friedrich Gmelin 1788. Tänapäevast ladinakeelset nime kasutasid esimesena Friedrich Wilhelm Hemprich ja Christian Gottfried Ehrenberg 1833.

Kõnnuõgija on Eestiski levinud punaselg-õgija lähedane sugulane ja täidab sama ökoloogilist nišši, aga elab sellistes piirkondades, kus punaselg-õgijat ei leidu: Kesk-Aasias, Ida- ja Kesk-Hiinas ning Lõuna-Mongoolias. Mägedes tõuseb ta kuni 3½ km kõrgusele.

Kõnnuõgijal eristatakse nelja alamliiki. Kõige laiema levilaga ja meile lähim *L. i. phoenicuroides* elab Kesk-Aasias (välja arvatud suurem osa Tadžikistanist) ja Põhja-Iraanis. *L. i. speculigerus* elab Lõuna-Mongoolias ja sellega piirnevas Hiina osas Välis-Mongoolias. Nimialamliik *L. i. isabelinus* elab Tiibetis. Alamliik *L. i. tsaidamensis* elab Kesk-Hiinas.

Kõnnuõgija on rändlind. Ta talvitub Ida-Aafrikas, Iraagis ja Loode-Indias. Rände ajal eelistab ta samasuguseid paiku (stepid, savannid ja kõrged mäed) kui pesitsusajal.

Eestis on ta eksikülaline ja vaadeldud kolmel korral (ühel korral 2001. ja kahel korral 2012. aastal).

Kõnnuõgija on kuni 17½ cm pikk. Isaslind kaalub 30–38 g, emaslind 31–33 g.

Kõnnuõgija sulestik on pruun. Täpsemalt öeldes nimetatakse seda värvitooni isabelliks ja selle järgi ongi lind oma teadusliku nime saanud. Saba on punane. Noori kõnnuõgijaid saab eristada noortest punaselg-õgijatest selle järgi, et nende kõhupoolel on palju vähem tumedaid jutte.

Nagu punaselg-õgija, nii kütib kõnnuõgijagi suuri putukaid, väikseid linde, närilisi ja sisalikke. Ta varitseb saaki väljapaistval kohal istudes. Selle saagi, mida ta kohe ära ei söö, torkab ta tagavaraks okaspõõsaste või okastraadi okaste otsa.

Kõnnuõgija pesitseb avatud maastikel ja teeb pesa peamiselt okkalistesse põõsastesse.

## Viited

## Välislingid

* 

* Kõnnuõgija Eesti Ornitoloogiaühingu kodulehel
* Rõngastuskokkuvõtted – Kabli linnujaam
* Pilte õgijatest
* Kablis nähti haruldast punasaba-kõnnuõgijat, Maaleht 30.jaanuar 2003
Marika Vaarik

**Marika Vaarik-Soo** (sündinud 13. oktoobril 1962 Kosel) on eesti näitleja.

## Haridus
Ta on lõpetanud Kose Keskkooli, Viljandi Kultuurikooli ja Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise erialal. Õppinud ka Vanalinnastuudio õppestuudios.

## Töökäik
Aastatel 1987–1994 töötas ta näitlejana VAT Teatris. Ta oli ka üks selle teatri asutajaliikmeid. Pärast seda töötas Rakvere Teatris ja hiljem oli vabakutseline näitleja. Aastatel 2009–2018 töötas ta näitlejana teatris NO99. Sügisest 2019 on ta teatri Ekspeditsioon trupi näitleja. 2019-2022 kuulus ta Ekspeditsiooni ja Von Krahli Teatri ühistruppi.

## Looming
### Filmid
* 1989 "Regina"
* 2003 "Vanad ja kobedad saavad jalad alla"
* 2005 "Stiilipidu"
* 2006 "Väike lühinägelik boamadu"
* 2007 "Georg"
* 2008 "Taarka"
* 2009 "Kuni surm meid lahutab"
* 2010 "Kutsar koputab kolm korda"
* 2013 "Elavad pildid"
* 2019 "Tõde ja õigus"

### Telesarjad
* 2006 "Ohtlik lend", ETV
* 2009–2013, 2018 "Kättemaksukontor", Frida Arrak, TV3
* 2011 "Saame kokku Tomi juures", ETV
* 2012–2013 "Saare sosinad", Maria, Kanal 2
* 2013–2014 "Mägede varjud", Maria, Kanal 2

## Tunnustus
* 1999 Suure Vankri auhind
* 2000 Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind
* 2005 Eesti Teatriuurijate ja -kriitikute Ühenduse Hea Teatri Auhind
* 2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2014 Eesti Teatriliidu naiskõrvalosatäitja auhind
* 2016 Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind
* 2016 Eesti Vabariigi kultuuripreemia
* 2018 Helmi Tohvelmani nimeline auhind
* 2019 Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane
* 2021 Eesti Teatriliidu naispeaosatäitja auhind
* 2023 Karl Adra nimeline auhind

## Isiklikku
Tema abikaasa on muusik Mart Soo. Tütar Ruudu Soo on sündinud 1994. aastal.

## Viited

## Välislingid
* Hüvasti, Frida Arrak! Marika Vaarik lahkub "Kättemaksukontorist"! Delfi, 21. juuni 2013
* Marika Vaarik: "Teenetemärgi saamine igapäevategemisi ei mõjuta" Postimees, 6. veebruar 2013
* Marika Vaarik: "Kättemaksukontorit" vaatavad ka vanaemad" Õhtuleht, 3. jaanuar 2013
* Marika Vaarik: "Olen väga palju mõelnud, et teatrist võiks üldse ära tulla." Õhtuleht, 29. september 2013
* Filmograafia Eesti Filmi Andmebaasis, vaadatud 19.07.2014
* Anne Põder. Marika Vaarik võttis Väätsal vastu maineka auhinna Järva Teataja / Postimees, 14. oktoober 2018
A4

* A4 – paberiformaat
* A4 – Audi automudel 
* A4 – Apple-i ühekiibine protsessor
* "A4", TV3 saade
* **[[A4 (Belgia maantee)|A4]]**, Belgia maantee
* **[[A4 (Itaalia)|A4]]**, kiirtee Itaalias
* **[[A4 (Läti maantee)|A4]]**, Läti maantee
***Aggregat 4** ehk **A4** ehk **[[V2]]**, Saksamaa rakettrelv
Olev Eskola

**Olev Eskola** (kuni 27. märts 1935 **Olaf-Andres Esperk**; 18. november 1914 Tallinn – 4. aprill 1990 Kassari) oli eesti näitleja.

## Tunnustus
*1957 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku
Tema vend oli näitleja Ants Eskola ja abikaasa oli samuti näitleja Helle Raa. Maetud Kassari kabeliaeda.

## Välislingid
*
*Näitleja Olev Eskola - 70. Eesti Raadio, 1984
*"Filminäitleja: Olev Eskola". 44 minutit, Eesti Televisioon, 1985
Sarik-linnupiim

**Sarik-linnupiim** (*Ornithogalum umbellatum*) on hüatsindiliste sugukonda kuuluv rohttaim.

Ta on püsik, millel on maa-alused mugulad pikkusega 15–25&nbsp;mm ja läbimõõduga 18–32&nbsp;mm. Õied paiknevad 8–20 kaupa sarikates. Kuus kroonlehte on valged, välisküljelt kergelt rohekad või rohelise triibuga, 15–22&nbsp;mm pikad ja 4–8&nbsp;mm laiad. Taim õitseb juuni algusest alates.

Algselt pärineb Vahemere maadest. Kasvatatakse aedades ilutaimena ja on Eestis kohati naturaliseerunud, sest paljuneb vegetatiivselt kiiresti.

## Välislingid
*
Armastuse lugu

**"Armastuse lugu"** (inglise "Love Story") on 1970. aastal ilmunud Erich Segali teos. Eesti keeles ilmus teos 1972. aastal kirjastuse Perioodika, 1992. aastal kirjastuse PAF ja 2016. aastal kirjastuse Tammerraamat väljaandel. Teose tõlkis Katrin Hiedel.

Raamatu "Armastuse lugu" järg "Oliveri lugu" ilmus 1977. aastal.

Aastal 1970 valmis raamatu põhjal film "Armastuse lugu". Filmi stsenaariumi kirjutas Erich Segal, lavastas Arthur Hiller. 

## Vaata ka
*Love Story
*"(Where Do I Begin?) Love Story"
*"Oliver ja Jennifer"
Love Story

***"[[Love Story (film 1944)]]"**, Suurbritannia 1944. aasta film, mille peaosades on Margaret Lockwood ja Stewart Granger
***"[[Armastuse lugu (film 1970)|Armastuse lugu]]"** ("Love Story"), Erich Segali teosel "Armastuse lugu" põhinev 1970. aasta romantiline draama, mille peaosades on Ali MacGraw, Ryan O'Neal ja John Marley
**"**[[(Where Do I Begin?) Love Story]]**", Francis Lai pala sellest filmist
Armastuse lugu (film 1970)

**"Armastuse lugu"** ("Love Story") on 1970. aasta Ameerika Ühendriikide film. Filmi režissöör on Arthur Hiller, stsenaariumi kirjutas Erich Segal. 

Film põhineb Erich Segali kirjandusteosel "Armastuse lugu". 

"Armastuse lugu" kandideeris seitsmele Oscarile ja võitis neist ühe, auhinna sai Francis Lai parima algupärase muusika autorina. Film kandideeris ka parima lavastaja, parima filmi ja parima stsenaariumi auhinnale ning parima meespeaosatäitja, naispeaosatäitja ja meeskõrvalosatäitja kategoorias.

## Vaata ka
*(Where Do I Begin?) "Love Story"
Harilik liivkann

**Harilik liivkann** (*Arenaria serpyllifolia*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast liivkanni  perekonnast.

## Välislingid
*
Harilik kadakkaer

**Harilik kadakkaer** (*Cerastium fontanum*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast.

## Välislingid
*
Kevad-kadakkaer

**Kevad-kadakkaer** (*Cerastium semidecandrum*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast.

## Välislingid
*
Põld-kadakkaer

**Põld-kadakkaer** (*Cerastium arvense*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast.

Taime kõrgus on keskmiselt 10–30 cm. Õied valged, kuni 2 cm läbimõõduga, 5 poolest pikkusest kaheks jaotunud kroonlehega.

Kasvukoht umbrohuna põldudel ja rohumaadel. Hajusalt peamiselt Mandi-Eestis.

## Välislingid
*
Mägi-kadakkaer

**Mägi-kadakkaer** (*Cerastium alpinum*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast. 

See taim on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (seisuga 2008). 

## Taksonoomia

Eristatakse kolme alamliiki.

## Levik

Liik on levinud põhjapoolkera arktilises vöötmes: Põhja-Euroopas, Kanadas, Gröönimaal. Meile lähimad leiukohad on Karjalas. Eestis on ainus leiupaik Lasnamäe klindineemikul. 

## Kasutamine

Mägi-kadakkaera kasvatatakse õrna ja paljulillelise välimuse tõttu kiviktaimlates.

## Välislingid
*
Biebersteini kadakkaer

**Biebersteini kadakkaer** (*Cerastium biebersteinii*) on taimeliik, nelgiliste sugukonda kadakkaera perekonda kuuluv mitmeaastane igihaljas rohttaim.

Põõsasjas Biebersteini kadakkaer moodustab tiheda padjandi. Varred lamavad, siidjad lehed on kujult lineaalsed või piklik-lineaalsed, väikesed. 15–20 cm kõrgustel vartel asuvad õied on valged, 1,5 cm diameetriga, koondunud poolvihmavarjuna kobarasse. Õitseb mais-juunis 25–30 päeva. 

Kasvatatakse 1820. aastast kultuurtaimena. Armastab valgust, on külmakindel ja kuivalembene. Iluaianduses kasutatakse ääristaimena, muru taustal mustrite loomiseks, kuivade nõlvakute kindlustamiseks ja kiviktaimlates.

## Allikas
*Seemnemaailm

## Välislingid
*
Tallinna Tehnikaülikooli Tartu kolledž

**Tallinna Tehnikaülikooli Tartu kolledž** on Tallinna Tehnikaülikooli koosseisu kuuluv kõrgkool Tartus. See asub aadressil Puiestee tänav 78.

Kolledž paikneb ajaloolistes koolihoonetes, kus haridust on jagatud juba aastast 1878. Kolledži tegevuse peamine eesmärk on tugevdada inseneriõpet Lõuna-Eestis.

Kolledži direktor oli aastatel 2005–2021 professor Lembit Nei. Alates 2021. aastast on direktor kaasprofessor Aime Ruus.

## Erialad
Tartu kolledžis õpetatavad erialad:
* ehitiste projekteerimine ja ehitusjuhtimine
* arukad süsteemid ja rakendusinfotehnoloogia
* tööstusökoloogia

## Ajalugu

15. veebruaril 2005 avas Tallinna Tehnikaülikool Tartu oma Lõuna-Eesti esinduse, mis algselt kandis *Säästva Tehnoloogia Instituudi* nimetust. Õppe- ja teadusasutuse käivitamine tähendas kolmanda avalik-õigusliku ülikooli tulekut Tartusse. Kohe alustas tööd keskkonnakaitse, maastikuplaneerimise ja säästva tehnoloogia õppetool. 1. septembrist 2007 tegutsetakse juba kolledžina.

Tartu kolledžis on õpe toimunud eri tasemetel: inseneri-, bakalaureuse- ja magistriõppes. Teadustöö on suunatud säästvate tehnoloogiate loomisele. Asutuses on tänapäevane mullabioloogia labor, mida juhib professor Mari Ivask. Lisaks uuritakse erinevate materjalide (näiteks reoveesette, plastmassi, metallide jne) taaskasutamise võimalusi. Koolitatakse ehitusinsenere-restaureerijaid, maastikuarhitekte, keskkonnaspetsialiste ja keskkonnatehnoloogiate tundjaid.

Esimesed inseneriõppe läbijad said magistridiplomid 2010. aastal.
 
* Keskkonnakaitse õppetool
** Tööstusökoloogia eriala (bakalaureuse- ja magistriõpe)
* Maastikuarhitektuuri õppetool
** Maastikuarhitektuur (bakalaureuse- ja magistriõpe)
** Maastikuplaneerimine ja -disain (keskkonnatehnika õppekava)
* Säästva tehnoloogia õppetool
** Materjalide taaskasutuse ja ettevõtte juhtimise eriala (keskkonnatehnika õppekava)
** Ehitiste restaureerimise eriala (tööstus- ja tsiviilehituse õppekava) – integreeritud inseneriõppe vormis

Lisaks sai varem Tartus läbida esimene õppeaasta ja siis Tallinnas jätkata järgmistel aladel:

* Elektriajamid ja jõuelektroonika (energeetikateaduskonna eriala)
* Elektroenergeetika (energeetikateaduskonna eriala)
* Mehhatroonika (mehaanikateaduskonna eriala)
* Tootearendus ja tootmistehnika (mehaanikateaduskonna eriala)
* Keskkonnatehnika (ehitusteaduskonna eriala, spetsialiseerumine veetehnikale)
* Tööstus- ja tsiviilehitus (ehitusteaduskonna eriala, spetsialiseerumine ehitustehnikale)
* Transpordiehitus (ehitusteaduskonna eriala, spetsialiseerumine teedeehitusele)

## Vaata ka
* MTÜ Terts
* TTÜ Tallinna Kolledž

## Viited

## Välislingid
* Tartu kolledž Tallinna Tehnikaülikooli kodulehel
Habenelk

**Habenelk** (*Dianthus barbatus*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast nelgi  perekonnast.

Habenelk on tavaline ilutaim, mis metsistub Eestis harva. Liigist on aretatud palju sorte, mille õite värvitoon on valge, roosa või punane erinevate mustritega.

Habenelgi looduslik levila ulatub Lõuna-Euroopas Püreneedest Karpaatide ja Balkanini. Teine alamliik kasvab Lõuna-Venemaal, Koreas ja Hiinas.

Habenelgi õisi peetakse söödavateks.


Pilt:Bund Bartnelken.JPG
Pilt:Dianthus barbatus1.jpg
Pilt:Bartnelke (Lila).jpg
Pilt:Gvazdikas001.JPG
Pilt:Pink Sweet William flowers.jpg
Pilt:Dianthus barbatus 1.JPG
Pilt:Dianthus barbatus.jpg
Pilt:Sweet William Dianthus barbatus 'Heart Attack' Closeup 2816px.jpg|Sort 'Heart Attack' 


## Välislingid
*
Nurmnelk

**Nurmnelk** (*Dianthus deltoides*) on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast. 

Lillade õitega kuni 40 cm kõrgune nelgiliste sugukonna taim, mille vars ja lehed on kergelt sinakasrohelised. Nurmnelgi õied on rohumaadel alati hästi nähtavad. Õite kroonlehed on punakad ja hambulise servaga. Nurmnelk kasvab kuival ja mõõdukalt niiskel heinamaal, sageli muudes elupaikades – metsaservadel ja hõredates kuivades metsades. Eestis paiguti sage. Õitseb juunist septembrini.

Nurmnelgi rahvapärased nimetused on *metsnelk*, *pirdirohi*, *näälike*, *silmalilled*, *pääsukesesilmad*, *verelilled*.

## Viited

## Välislingid
* 
* Liigikirjeldus TÜ loodusteaduste õppematerjalis
* Liigikirjeldus - Herba.folklore.ee
* Kirjeldus - Cubernature.ee
Kartuusia nelk

**Kartuusia nelk** (*Dianthus carthusianorum*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast nelgi  perekonnast.

Eesti looduses võib kohata väga harva tulnuktaimena.

## Välislingid
*
Renate Götschl

**Renate Götschl** (sündinud 6. augustil 1975 Judenburgis) on endine Austria mäesuusataja.

Götschl on võitnud hõbemedali Alpi kahevõistluses ja pronksmedali kiirlaskumises Salt Lake Citys 2002. aasta OM-il. Ta on tulnud maailmameistriks Alpi kahevõistluses (1997) ja kiirlaskumises (1999) ning meeskonnavõistluses (2007). Kokku on ta võitnud üheksa MM-i medalit.

Maailma karikasarjas võitis ta üldkarika 2000. aastal. Kiirlaskumise karika sai ta viiel korral ja ülisuurslaalomi karika kolmel korral. Ta on saanud 46 MK-etapivõitu. Esimese võidu sai ta 1993. aastal slaalomis.

Götschl teatas karjääri lõpetamisest 2009. aasta augustis.

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

* 2002  Salt Lake Citys 
**  hõbemedal Alpi kahevõistluses 
**  pronksmedal kiirlaskumises

### [[Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 1997  Sestrieres
**  **maailmameister** Alpi kahevõistluses
* 1999  Vailis 
**  **maailmameister** kiirlaskumises
**  hõbemedal ülisuurslaalomis
**  hõbemedal Alpi kahevõistluses
* 2001  Sankt Antonis
**  hõbemedal kiirlaskumises
* 2005  Santa Caterinas
**  pronksmedal kiirlaskumises
* 2007
**  pronksmedal ülisuurslaalomis

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 1993  Monte Campiones
**  pronksmedal slaalomis

### [[Mäesuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikas

* Üldkarikas
** **1. koht**: **2000**
** 2. koht: 2001, 2002, 2004
** 3. koht: 1999, 2005

* Kiirlaskumise karikas
** **1. koht**: **1997, 1999, 2004, 2005, 2007**
** 2. koht: 1998, 2000, 2001, 2003, 2008
** 3. koht: 2006

* Ülisuurslalomi karikas
** **1. koht**: **2000, 2004, 2007**
** 2. koht: 1998, 2001, 2003, 2005

* Alpi kahevõistluse karikas
** **1. koht: 2000, 2002**
** 3. koht: 1994, 2001

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Renate Götschl osales 408 MK-etapil ja jõudis poodiumile 110 korral, millest 46 korda kõige kõrgemale astmele.

  

## Välislingid
* Renate Götschli koduleht 
* 
* Renate Götschl Alpine Ski Database'i kodulehel
Hall nelk

**Hall nelk** (*Dianthus gratianopolitanus*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast nelgi  perekonnast.

## Välislingid
*
Zardkūh

**Zardkūh** ('kollane mägi') ehk **Zard-e Kūh-e Bakhtīārī** (pärsia keeles زردكوه بختياري ) on Z̄āgrose mäestiku kõrgeim tipp (4548 m). Asub Iraanis Chahār Maḩāll va Bakhtīārī provintsis.
Aednelk

**Aednelk** (*Dianthus caryophyllus*) on taimeliik nelgiliste sugukonnast nelgi perekonnast.

Aednelk on tavaline ilutaim, millest on aretatud tuhandeid sorte. Aednelk on üks levinumaid lõikelilli. 

Aednelk on pärit Vahemere maadest, kus teda on kasvatatud juba umbes 2000 aastat. Euroopas esineb ta metsikult Kreekas ja Itaalias, kuid pole kindel, kas tegu on metsistunud vormidega või loodusliku levilaga.

## Sümboolika

Nelk oli keskajal Maarja sümbol. Tänapäeval on nelk töölisliikumise sümbol. Paljude sotsialistlike parteide logodel kujutatakse aednelki. 

25. aprillil 1974 Portugalis toimunud riigipööret nimetatakse nelgirevolutsiooniks, sest inimesed panid diktatuurile vastu hakanud sõdurite püssitorudesse nelke.

## Välislingid
*
Iraani mägismaa

**Iraani mägismaa** ehk **Iraani kiltmaa** on mägismaa Ees-Aasias Iraanis, Afganistanis ja Pakistanis. Ta asub Armeenia mägismaa, Mesopotaamia ja Induse madaliku vahel. Mägismaa pindala on umbes 2,5 mln km². Kõrgeim tipp on Damāvand (5604 m). Iraani mägismaal paiknevad suured kõrbed nagu Dasht-e Kavīr, Dasht-e Lūt ja Dasht-e Mārgow.
Francis Lai

**Francis Lai** (26. aprill 1932 Nice – 7. november 2018) oli prantsuse helilooja.

Lai on enamasti kirjutanud filmimuusikat. Enim tuntust on ta kogunud filmidega "Mees ja naine", "Armastuse lugu" ("Love Story"; 1970) ja "Le passager de la pluie". Samuti on ta kirjutanud muusikat sellistele lauljatele nagu Édith Piaf, Juliette Gréco, Yves Montand, Mireille Mathieu ja Johnny Hallyday.

Aastal 1970 autasustati teda Oscari ja Kuldgloobusega filmi "Love Story" muusika eest. Selle filmi tuntuim pala on "(Where Do I Begin?) Love Story".

## Välislingid
* 
*Koduleht