open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Degimai

**Degimai** (žemaidi *Degėmā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Küla nimi on tüüpiline tulekahju üle elanud maa-ala tähistav toponüüm. Rahvasuu räägib, et kord olnud seal küla, mille maaisand oli hästi kuri inimene. Lõpuks ei suutnud sealne rahvas enam seda taluda ja nad ütlesid: "Kui meil ei või midagi olla, siis ei pea ka maaisandal midagi olema." Nii põletasid nad seal kõik maha. Kui sinna uus küla rajati, siis sai see tolle põlengu mälestuseks nimeks Degimai.

1938. aastal avati külas algkool. Seal oli kaks klassikomplekti: koolis õppisid ka naaberküla Savarina venekeelsed lapsed. Kohalik rahvas kutsus seda kooli Kremliks. 1943. aastal suleti koolimajja seitse leedu partisani, keda sakslased seal ka teiste partisanide nimede teadasaamiseks piinasid. Nõukogude perioodil paigaldati hukatud partisanide hauale mälestustahvel.

## Elanikkond


* 51 (1902)
* 105 (1923)
* 108 (1959)
* 54 (1970)
* 33 (1979)

* 23 (1989)
* 24 (2001)
* 6 (2011)
* 7 (2021)


## Viited

## Välislingid
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Dauginiai

**Dauginiai** (žemaidi *Daugėnē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Dauginiai asub Virvyčia jõe kallastel. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Virvytė org, sinna jääb ka osaliselt Pavirvyčia botaaniline kaitseala. 

Külas on kirik ja kalmistu. Asula nimi tuleneb isikunimest Dauginis.

Küla kalmistu rajati tõenäoliselt juba aastal 1709. Aastal 1943 püstitati sinna ka kirik.

Teise maailmasõja järgsetel aastatel tegutses külas lugemisklubi, mille baasil rajati sinna ka nüüdseks suletud raamatukogu.

Muinsuskaitse all on sealne XIX sajandil rajatud külakalmistu ja kalmistu värav. Põletatud tellistest värav valmis aastal 1848. Seda ehivad kolm kaarjat nišši, lääneküljel aga Kristuse bareljeef. Väraval on kolm metallist risti. Kalmistul on säilinud vanad hauatähised, millest viis on kunstimälestised. Ka asub kalmistul 1939. aastal püstitatud votiivkabel.

## Elanikkond


* 206 (1902)
* 180 (1923)
* 199 (1959)
* 142 (1970)
* 86 (1979)

* 41 (1989)
* 48 (2001)
* 12 (2011)
* 9 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Janne Tüür

**Janne Tüür** (24. juuni 1949 – 24. jaanuar 2024) oli eesti füüsik ja pedagoog.

## Elulugu
Janne sündis jaanipäeval 1949. aastal Suure-Jaanis Vainude perekonnas. Tema vanemad, Helmi ja Aleksei Vain, olid sõja keeristest läbi käinud ning naasnud pärast sõda tagasi Eestisse. Janne oli peres kolmas laps, järgnedes Lembitule ja Vaikele ning saades hiljem nooremaks õeks Anne ja vennaks Reinu. Tema varajane elu kulges Suure-Jaani Keskkoolis, kus õppis lisaks tavapärasele ka viiulit ja kunsti.

Janne õppis Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonnas vahemikus 1967–1971. Pärast ülikooli lõpetamist suunati ta Haapsalu 1. Keskkooli füüsikaõpetajaks. Pereelu Haapsalus oli mitmekesine ja täis väljakutseid, kuid Janne suutis hakkama saada nii õpetajatöö, elektrikuameti kui ka suure pere igapäevaeluga.

Pere elas üle parvlaeva Estonia katastroofi, kus abikaasa Peeter Tüür oli tööl, kuid kellel õnnestus sealt eluga pääseda.

Janne töötas füüsikaõpetajana  Tallinna 21. Keskkoolis ajavahemikus 1985–2004 ja Tallinna Prantsuse Lütseumis 2004–2013. 

Tallinna 21 Keskkoolis oli ta klassijuhatajaks 40 lennu C klassile, mis lõpetas 1989, 50 lennu C klassile, mis lõpetas 1999 ja TPLi 30 lennu klassijuhataja, mis lõpetas 2010.

## Isiklikku
Janne Tüüri lesk Peeter Tüür (s.1947) on pärit Muhu saarelt. Neil on viis ühist last: Tõnis (s.1972), Reiu (s.1974), Mihkel (s.1976), Maia (s.1978) ja Madis (s.1980).

## Viited

## Välislingid
* MINU LAPSEPÕLVE LEMMIKRAAMAT. Õpetaja Janne Tüür lemmikraamatutest – 28. august 1991
* Janne Tüüri Facebooki mälestuskonto
* Valgustatud monarhi kool - Eesti Ekspress - 31.03.2005
Jõe kontiinumi kontseptsioon

**Jõe kontiinumi kontseptsioon** (JKK) on mudel vooluvee klassifitseerimiseks ja kirjeldamiseks, lisaks üksikute veelõikude klassifitseerimisele seal leitavate organismide abil. Teooria põhineb dünaamilise tasakaalu kontseptsioonil, mis seisneb selles, et voolava keskkonna organismid kohanevad füüsikalisite parameetritega, nagu laius, sügavus, kiirus ja settekoormus, samas võttes arvesse ka bioloogilisi tegureid. Kontseptsioon võimaldab jõe struktuuri vee bioloogiliste omaduste osas paremini ennustada. Selle kontseptsiooni töötas esimesena välja 1980. aastal Robin L. Vannote koos Stroud Water Research Centeri teadlastega.

## Elukooslused ja toidutüübid
Jõesiseste omaduste pidevad erinevused tulenevad eelkõige  organismide koosseisusu muutustest erinevates veekogu osades. Jõe kontiinumis eristatakse peamiselt nelja toitumistüüpi: närijad ehk peenestajad, filtraatorid, kraapija ja kiskjad. Kõik need organismid, välja arvatud kiskjad, toituvad taimsest materjalist. 

## Jõe jaotus
Jõe kontiinumi kontseptsioon jagab jõe erinevad lõigud kolme klassi. Need klassid kehtivad kõigi jõgede vete kohta ehk alustades väikestest ojadest ja lõpetades keskmise ja suurte jõgede ja järvedega.

## Mõjutavad tegurid
Pidevad muutused jões on tingitud mitmetest eri teguritest. Jõge mõjutab alguses väga tugevalt süsteemivälise päritoluga materjal, eriti orgaaniline materjal, mida tarbivad mitmesugused makroselgrootud (peamiselt peenestajad). Süsteemis allapoole liikudes suureneb orgaanilise materjali tootmine. Toodangu ulatus varieerub sõltuvalt päikesevalguse hulgast. Viimane jõe osa on vähem sõltuv välistest teguritest, kuid siiski väga tugevalt sõltuv lagunemisprotsessidest. Pidevas süsteemis ilma segamiseta, näiteks sissevoolu tõttu, on selline areng võimalik kõigis jõesüsteemides, kusjuures mõned variatsioonid on tingitud hooajalistest muutustest ja muudest keskkonnateguritest (eriti temperatuurist).

## Ressursid ja süsteemi stabiilsus
Orgaanilise materjali lisamisel süsteemi see kasutatakse ära või säilitatakse, kusjuures väike osa jõuab ka edasi allavoolu. Olemasolev energia on süsteemi piiravaks kasvufaktoriks, seetõttu püüab süsteem olla võimalikult efektiivne. Vabad ressursid võimaldavad uutel organismidel keskkonda asustada, nii et üleliigsed ressursid kasutatakse kiiresti ära. See põhimõte ei kehti ainult jõgede ökosüsteemide puhul, vaid kehtib enamiku süsteemide kohta. Jõgedes mängib see aga suuremat rolli, sest ressursse ei kulutata ühes kohas, vaid transporditakse pidevalt allavoolu.

## Probleemid
Kuigi jõe kontiinumi kontseptsioon on laialt aktsepteeritud teooria, on selle rakendamine piiratud. See kirjeldab täiuslikku ja ühtlast mudelit, võtmata arvesse häiringuid ja ebakorrapärasusi. Mudel ei hõlma selliseid häiringuid nagu tammid või looduslikud sündmused, näiteks kalda üleujutus.

## Viitenimekiri
Mei

**Mei** on perekonnanimi.

Hiinas oli perekonnanime Mei (kirjaviis 梅, mandariini dialektis latiniseeritakse Mei, kantoni dialektis translitereeritakse kui Mui või Moi) kandjaid 2014. aastal ligi 1 116 000 isikut. Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi isikuid üle 7800, Indoneesias  ja Itaalias üle 6000.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mei 80 inimesel: 39 mehel ja 41 naisel. Perekonnanimede levikult oli Mei meeste puhul 2871. kohal ja naiste puhul 2975. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Mei vanuserühmas 30–34, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,18. Nimi oli kõige sagedasem Lääne-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 1,89 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Tartumaal Kodavere ja Rõngu kihelkonnas; Läänemaal Pühalepa ja Ridala kihelkonnas; Virumaal Jõhvi kihelkonnas
ning Harjumaal Hageri kihelkonnas 8 korral nimeks Mey ja Mei. 

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Mei aastatel 1935–1937 kasutusele 6 korral isikute poolt, kes kandsid varem nime Meibaum, Mein (3) ja Mironov (2).	

## Nime kandjaid
* Aino-Koidula Mei, eesti keemik (1935–)
* Aksel Mei, Eesti riigiametnik (1896–1964)
* Andrea Mei, Itaalia jalgpallur (1989–)
* Anita Mui, Hongkongi laulja ja näitleja
* Anna Kong Mei, hiina-ameerika kirjanik
* Bernardino Mei, itaalia maalikunstnik ja graveerija (1612/15–1676)
* Emo Mei, eesti kirjanik (1905–1992) 
* Girolamo Mei, Itaalia ajaloolane ja humanist (1519–1594)
* Juhan Mei (Johann Mey), eesti meresõitja, hüdrograaf, geodeet ja sõjaväelane  (1867–1927)
* Kristine Mei, eesti skulptor ja raamatukujundaja (1895–1969)
* Lydia Mei, eesti kunstnik (1896–1965)
* Mei Lin, Hiina näitleja
* Mei Yaochen , Songi dünastia luuletaja
* Natalie Mei, eesti teatrikunstnik ja raamatugraafik (1900–1975)
* Nicola Mei, Itaalia elukutseline korvpallur  (1985–)
* Paolo Mei, itaalia maalikunstnik (1831–1900)
* Peeter Mei, Eesti sõjaväelane (1893–1941)
* Stefano Mei, Itaalia pikamaajooksja  (1963–)

## Viited

## Välislingid
*
Surm Lõuna-Saksamaal

"**Surm Lõuna-Saksamaal"** on ansambli Kosmikud album, mis ilmus 2024. aasta märtsis. Albumi tootis Viska Mulda Records

## Lood

# “Surm Lõuna-Saksamaal” – 3:32
# “Hipodroomi kurtisaan” – 2:05
# “Kalmistu baar” – 4:23
# “Must auk” – 3:49
# “Berber” – 5:02
# “Prillipapad poksiringis” – 2:26
# “Su silmadest” – 4:54
# “Ja nuttis tuba” – 3:51
# “Zeus” – 3:21
# “Kõik me sureme üksi” – 3:48

## Koosseis
*Meelis Hainsoo (Hainz) – laul
*Andres (Aleksander) Vana – kitarr, laul
*Elmu Värk – kitarr
*Lauri Leis (Uims) – bass
*Kristo Rajasaare – trummid
Bobulina

**Bobulina** (žemaidi *Buobuėna*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla asub Virvyčia jõe kallastel.

Küla nimi on moonutatud vorm venekeelsest sõnast, mis tähendab vanaema.

1943. aastal piirasid partisane jahtivad Saksa väed küla sisse ja vahistasid peaaegu kõik küla meessoost elanikud.

## Elanikkond


* 21 (1902)
* 134 (1923)
* 83 (1959)
* 60 (1970)

* 23 (1979)
* 0 (1989)
* 0 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Nabuiliai

**Nabuiliai** (žemaidi *Naboilē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla asub Virvyčia jõe kallastel.

## Elanikkond


* 63 (1923)
* 18 (1959)
* 16 (1970)
* 13 (1979)

* 1 (1989)
* 4 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Suvitajad

**"Suvitajad"** on Eesti mängufilm, mis on lavastatud Juhan Smuuli monoloogi "Suvitajad" ainetel. Filmi võtted toimusid 2021. aasta augustis-septembris Saaremaal Kavandi külas.

## Algmaterjal
1. jaanuaril 1979 esilinastus telefilm "Siin me oleme!" Eesti Televisiooni ekraanil, selle režissööriks oli Sulev Nõmmik. Komöödiafilm "Siin me oleme" põhineb peamiselt Juhan Smuuli Muhu monoloogil "Suvitajad" ning vähemal määral ka teistel Smuuli monoloogidel.

"Suvitajad“ on samateemaline film, kuid mitte vana telefilmi uusversioon. Nende filmide aluseks on küll Juhan Smuuli looming, aga esimese filmi puhul kirjutas selle stsenaariumiks Enn Vetemaa ja teisel puhul Martin Algus. Mõlema filmi juures on tegemist algallika erinevate tõlgendustega autorite poolt ning need ei lange üks ühele kokku. Smuuli tekstide baasil on loodud kaks erinevat ekraniseeringut.

## Sisu
Kalur Ärni on otsustanud kehva kalasaagi tõttu jaaniajaks suvitajad oma talusse kostile võtta. Plaan tundub hea, kuid tema kenasse Muhumaa tallu saabuvad tülikad külalised: proua Sohvia, tema abikaasa Johan, nende poeg Juunior ja Sohvia kaunitarist õde Erna koos oma ärimehest kavaleri Ivoga. Kiiresti selgub, et Ärnil ja tema naisel Lainel läheb suvitajatega väga keeruliseks. Pealinnast tulnud suvitajad on tähtsust täis ja nõuavad erikohtlemist, kuid neil on ka piinlikke saladusi, mis tülide käigus avanema hakkavad. Linnarahva sekeldustesse tõmmatud talupere avastab nüüd ka oma elu kitsaskohti. Talus toimuvate sündmuste kõrval tekib romantiline suhe kahe noore, Tallinnast tulnud Johan noorema ja peretütre Tiivi vahel. Naljakate segaduste ja intriigide saatel minnakse vastu jaaniõhtule, mille jooksul hakkab suhetesse selgus tulema.

Mängufilmi "suvitajad" treiler.

## Osatäitjad
*Kaire Vilgats – Sohvia
*Meelis Rämmeld – Johan seenior
*Pääru Oja – Ivo
*Kristel Elling – Erna
*Ago Anderson – Ärni
*Maarja Jakobson – Laine
*Lauri Nebel – naabrimees
*Robert Klein – Johan juunior
*Adele Taska – Tiivi
*Olev Sten Erik Jõgi – maapoiss Meelis
*Jakob Saare – maapoiss Lembitu

## Viited

## Välislingid
* "Suvitajad". andmebaasis IMDb.
* "Suvitajad". Eesti filmi andmebaas.
* Henrik Alla. Kuus põhjust, miks "Suvitajaid" vaatama minna. kultuur.postimees.ee, 14. veebruar 2023.
* Karl Martin Sinijärv. "Suvitajad": hea tuju film paneb suve ootama. kultuur.err.ee, 14. veebruar 2023.
* Viktoria Maripuu. "Suvitajad" on film, mis läheb saalist väljudes ruttu meelest. diktor.geenius.ee, 14. veebruar 2023.
* Kaspar Viilup. "Suvitajad" üritab halba põhjuseta heaks muuta. Teater.Muusika.Kino aprill 2023.
Cannolo

***Cannolo*** (mitmuses ***cannoli***) on torukujuline praetud tainast küpsetis, mis on täidetud magusa kreemja *ricotta*-täidisega. See on Sitsiilia köögi põhiline magustoit.

*Cannoli*'de täidis on valmistatud lambapiimast, keedukreemiga täidetud torusid itaallased *cannoli*'deks ei kutsu). *Cannoli*'de suurus jääb vahemikku 9–21 cm. Tavasuuruses *cannoli* on siiski vähemalt 14 cm pikk, pisemaid nimetatakse *cannolicchio*'deks ehk *cannoli*'kesteks. Mandri-Itaalias tuntakse neid üldiselt kui *cannoli siciliani* (Sitsiilia *cannoli*'d). *Cannoli*'d on tihtilugu kaetud tuhksuhkru ja kaunistustega, näiteks kuivatatud puuviljadega.

Inglise keeles kasutatakse sõna *cannoli* tavaliselt ainsusena, kuid itaalia keeles on tegu mitmusega ja ainsus on *cannolo* [kanˈnɔːlʊ]. Sõna tähendus otsetõlkes on 'väike toru'.

## Ajalugu

Mõned toiduajaloolased arvavad, et *cannoli*'de päritolu ulatub aastatesse 827–1091. Sitsiilias valitsesid sel ajal araablased ja tollal tunti seda Sitsiilia emiraadina. See annab alust teooriale, et sõna *cannoli* tuleneb araabiakeelsest sõnast *qanawāt*, mis tähendab torusid ja viitab küpsetise torukujulisele kestale. Araablaste valitsemisaeg mõjutas paljuski ka toidukultuuri. Tänu araablastele hakati küpsetamisel kasutama suhkrustatud puuvilju, pistaatsiapähkleid ja kaneeli. Samuti tutvustasid nad viisi, kuidas valmistada pähkleid ja puuvilju suhkru ja meega.

Kirjanik Gaetano Basile väidab, et *cannoli* on pärit Palermo ja Messina  piirkonnast. Tema sõnul valmistati *cannoli*'sid ajalooliselt maiuspalana karnevalihooajal. Lõpuks sai sellest Sitsiilias aastaringne magustoit.

## Tarbimine
*Cannoli* tuleb täita vahetult enne söömist. Kui täidis on lisatud rohkem kui pool tundi varem, siis on söömise ajaks krõbedast torust alles jäänud vaid pehme tainas.

Kuigi *cannoli*'sid müüakse aasta läbi, on parim aeg nende söömiseks oktoobrist maini. Nendel kuudel on lammastel kõige parem toidulaud, mistõttu on ka piim parima kvaliteediga.

## Vaata ka
* Itaalia köök

## Viited
Pušinava

**Pušinava** (žemaidi *Pošėnava*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. 

Küla nimi tuleneb sõnast *pušis* (mänd).

## Elanikkond


* 38 (1923)
* 25 (1959)
* 13 (1970)
* 9 (1979)

* 2 (1989)
* 1 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Matthew Henson

**Matthew Alexander Henson** (8. august 1866 – 9. märts 1955) oli afroameeriklasest maadeuurija, kes käis ligi 23 aasta vältel koos Robert Pearyga seitsmel Arktika retkel. Nad veetsid ekspeditsioonidel kokku 18 aastat. Ta osales 1908.–1909. aasta ekspeditsioonil, mis väidetavalt jõudis 6. aprillil 1909 geograafilisele põhjapoolusele. Hensoni sõnul olevat ta oma seltskonnast olnud esimene, kes jõudis põhjapoolusele.

## Noorpõlv
Henson sündis Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis Nanjemoys loonusrentnike peres. Ta jäi varakult orvuks ning veetis suurema osa noorpõlvest Washingtonis. 12-aastaselt jättis ta kooli pooleli ja asus tööle jungana. Hiljem naasis ta Washingtoni ja töötas kaubamajas müüjana. Üks tema kliente oli Robert Peary, kes palkas ta 1887. aastal oma teenriks.

## Põhjapoolus
Nende esimene ühine Arktika ekspeditsioon toimus aastatel 1891–1892. Henson oli navigaator ja käsitööline ning teda tunti Peary "parema käena". Ta õppis koos Pearyga inuittide ellujäämisvõtteid.

Aastatel 1908–1909 toimunud Gröönimaa ekspeditsiooni oli Henson üks kuuest mehest – lisaks Pearyle ja neljale inuitile –, kes väitsid, et jõudsid esimesena geograafilisele põhjapoolusele. Intervjuudes esitles Henson ennast esimese poolusele jõudjana. Hiljem on nende saavutus vaidlustatud seoses sellega, et nende ekspeditsioonide andmed ei olevat usaldusväärsed ja ebausutav olevat tempo nende teekonna viimases osas ning et mehed võisid navigatsioonivigade tõttu eksida poolusest 48–97 km.

## Tunnustus
Henson sai ekspeditsioonil osalemise tõttu tuntuks ja 1912. aastal avaldas ta memuaarid "Neegermaadeavastaja põhjapoolusel" (*A Negro Explorer at the North Pole*). Hiljem, eaka mehena pälvisid tema saavutused taas tähelepanu. 1937. aastal oli ta esimene afroameeriklane, kes võeti The Explorers Clubi (ingl 'maadeuurijate klubi') eluaegseks liikmeks; 1948. aastal sai ta klubi auliikmeks. 1944. aastal pälvis Henson Peary Polaarekspeditsiooni medali ning presidendid Harry Truman ja Dwight Eisenhower võtsid ta Valges Majas vastu. 1988. aastal maeti tema ja ta abikaasa põrm ümber Arlingtoni riiklikule kalmistule. 2000. aastal autasustas National Geographic Society Hensonit postuumselt Hubbardi medaliga, mille esimene laureaat oli olnud 1906. aastal Robert Peary. 2021. aasta septembris nimetas Rahvusvaheline Astronoomialiit tema järgi ühe Kuu kraatri.

## Pilte

Fail:Matthew henson.jpg|Matthew Henson ülikonnas
Fail:EXPLORER MAT HENSON - ONLY LIVING AMERICAN TO SET FOOT ON THE NORTH POLE - NARA - 535688.jpg|Pilt Hensonist (1943)
Fail:Matthew Henson and four Inuit guides.jpg|Henson koos nelja inuitist ekspeditsiooniliikmega
Fail:The_negro_who_reached_the_Pole.jpg|Matthew Henson polaarvarustuses
Fail:Mat. Henson, in fur parka, on sled, Battle Harbor LCCN2014684251.jpg|Henson kelgul Battle Harbouris. Henson ehitas kõik ekspeditsioonikelgud ise
Fail:Matthew A. Henson LCCN2018646109.jpg|Henson sigaretipakikaardil (1910)


## Vaata ka

* maadeavastaja
* põhjapoolus
* Arktika

## Viited
Užventė

**Užventė** (žemaidi *Ožventė*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Užventė asub Venta jõe kallastel. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ülemjooks ja Venta jõe org. Ka jääb asula osaliselt Venta regionaalparki. 

Tegutseb külaselts. Užventė nimi tuleneb Venta jõest.

Aastal 1988 avati Užventė kultuurimaja; sellega samades ruumides oli ka küla raamatukogu. Kultuurimaja suleti aastal  1992.

## Elanikkond


* 122 (1902)
* 112 (1923)
* 64 (1959)
* 119 (1970)
* 160 (1979)
* 175 (1987)

* 328 (1989)
* 363 (1996)
* 355 (1998)
* 355 (2001)
* 294 (2011)
* 256 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Skleipiai

**Skleipiai** (žemaidi *Skleipē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Küla asub Virvyčia jõe kallastel. Küla kohal on jõel pais ja Skleipiai paisjärv. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Virvytė org. Ka jääb asula osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Venta regionaalparki.  Külas asub looduskaitsealune Skleipiai rahn, mis tõsteti praegusesse asukohta hüdroelektrijaama rajamisel. Kivi pikkus on 5,4 meetrit, laius 3,6 meetrit, kõrgus 3,7 meetrit.

Küla nimi tuleneb isikunimest Skleipys. Skleipiais asub hüdroelektrijaam võimsusega 264 kW.

Aastal 1902 asusid praeguse küla kohal karjamõis ja kaks talu. Sealsed maad kuulusid Kapėnai mõisale. Hiljem rajas Bernardas Kondratavičius külla vesiveski. Aastast 1926 on teada, et külas oli algkool. Aastail 1999–2000 valmis sealne hüdroelektrijaam.

## Elanikkond


* 21 (1902)
* 32 (1923)
* 42 (1959)
* 32 (1970)

* 4 (1979)
* 2 (1989)
* 3 (2001)
* 2 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Pavirvytė

**Pavirvytė** (žemaidi *Pavirvītė*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Pavirvytė asub Virvyčia jõe kallastel. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Virvytė org. Ka jääb asula osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Venta regionaalparki. 

Aastal 1840 ostis Juozapas Paulavičius Ilinčiustelt sealse mõisa ära. Aastal 1949 moodustati külas kolhoos.

## Muinsusmälestised

Muinsuskaitse all on Pavirvytė mõisa hoonetekompleks. Mõisa süda koosnes kahest osast. Põhjapoolsem osa oli majandusosa ja seal on muinsuskaitse all kuur, kuuriosaga laut ning moonakatemaja. Lisaks on kompleksis veel neli majandushoonet ja kaks juurdeehitist, mis muinsuskaitse all ei ole. Lõunapoolses osas on kaitse all mõisniku elumaja, vana häärberi varemed, laut, aedniku elumaja ja säilinud osa mõisapargist. Lisaks jäävad kaitstavale alale veel kuus majandushoonet ja transformaator.

## Elanikkond


* 24 (1902)
* 82 (1923)
* 56 (1959)
* 59 (1970)
* 36 (1979)

* 27 (1989)
* 18 (2001)
* 16 (2011)
* 13 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Žalionė

**Žalionė** (žemaidi *Žaliuonė*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas. Küla jääb osaliselt Venta regionaalparki. 

Aastal 1919 asutati külla algkool. Algselt toimus õppetöö küll Dargužiškiai külas, kuid kui Žalionės koolile ruumid leiti, kolis õppetöö ka sinna ümber. Tänapäevastes piirides on küla aastast 1926, mil sealsed mõisamaad uusmaasaajatele jagati. Ühtlasi eraldati nii Kapėnai kui Pavirvytė mõisade maadest maid ka koolile.

Muinsuskaitse all on sealne vana kalmistu. Kalmistul kasvavad kõrged puud, seda piirab kolmest küljest maakividest aed.

## Elanikkond


* 80 (1902)
* 86 (1923)
* 52 (1959)
* 46 (1970)
* 22 (1979)

* 7 (1989)
* 9 (2000)
* 6 (2001)
* 11 (2011)


## Viited

## Välislingid

*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Lorentz von Numers (1673–1736)

**Lorentz von Numers** (1673–1736) oli Numersite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane ja ooberst, kes osales Põhjasõjas.

## Elulugu
Lorentz von Numers sündis 1673. aastal Lorentz ja Catharina von Numersi (sünninimega Appelberg) perekonda.

1693. aastal astus ta vabatahtlikuna ooberst Sparrfelti rügementi ning sai seal samal aastal lipnikuks. 1697. aastal astus ta E. Sparre rügementi, mis oli Prantsuse teenistuses. Põhjasõja alguseks naasis ta Liivimaale ning oli 1701. aastal Magnus Stenbocki vägedes adjutant.  Samal aastal oli ta leitnant Dalarna rügemendis.

1702. aastal astus ta Holsteini teenistusse ning sai grenaderide üksuse kapteniks. 1711. aastal oli ta Stades paikneva pataljoni major. Kaks aastat hiljem sai ta Wismari kubernerirügemendis ooberstleitnandiks. Hiljem teenis ta veel Vestgöta ja Hälsinge rügementides. 1728. aastal sai ta Tavastehusi ning 1734. aastal Kalmari rügemendi ooberstiks.

Lorentz von Numers suri 20. mail 1736.

## Abielu
Lorentz von Numers abiellus Charlotta Dorothea Bruncronaga. Abielust sündis kaks last: Carl Mauritz ja Frederik Magnus.

## Viited
Gudai

**Gudai** (žemaidi *Gudā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Gudai asub Virvyčia jõe kallastel. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta ümbruskond ja Virvytė org. Ka jääb asula osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Venta regionaalparki. 

Küla nimi tuleneb vanast leedu nimetusest valgevenelaste kohta – *gudas*.

Gudais on hüdroelektrijaam.

## Muinsusmälestised

Muinsuskaitse all on Gudai küla vana kalmistu. Kalmistul asub puust rist ristilöödud Jeesuse kujutisega. 

Aadressil Virvytės g. 111 asub Gudai vesiveski. Kahekorruseline mansardkorrusega hoone valmis aastal 1924. Veskis on põletatud tellistest kamin. Vundament on maakividest, seda eraldab puidust osast põletatud tellistest riba. Põletatud tellistest ja maakividest on ka veekanali võlvid. Suur osa veski sisseseadest on säilinud. Lisaks hoonele kuuluvad kompleksi veel juurdevoolu- ja äravoolukanalid. Veskikoht pärineb aastast 1922, selle rajasid lätlased Vilis ja Alvynas Jungid. Hiljem kuulus veski kolhoosile; aastal 1986 lõpetas see tegutsemise. Aastal 1995 pandi veski müüki, uued omanikud rajasid selle juurde hüdroelektrijaama.

## Elanikkond


* 84 (1902)
* 82 (1923)
* 102 (1959)
* 90 (1970)
* 62 (1979)

* 62 (1985)
* 45 (1989)
* 38 (2001)
* 25 (2011)
* 26 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Shāhed

**Shahed** võib olla:
*Shahedi Ülikool, õppeasutus Teheranis

*Shahed Aviation Industries, Iraani ettevõte
*Shahed Aviation Industries Research Center

*HESA Shahed 136

*HESA Shahed 274
*HESA Shahed 278
*HESA Shahed 285

*Shahed 121
*Shahed 123
*Shahed 125
*Shahed 129
*Shahed 131
*HESA Shahed 136
*Shahed 141
*Shahed 149 Gaza
*Shahed 161
*Shahed Saegheh-1
*Shahed 171 Simorgh
*Shahed 191 (Saegheh-2)
*Shahed 197
*Shahed 238
Anna Czerwińska-Rydel

**Anna Czerwińska-Rydel** (sündinud 7. septembril 1973 Gdańskis) on poola muusik, pedagoog ja lastekirjanik.

Ta on Poola Kirjanike Liidu liige ja Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) Poola osakonna liige.
Riikka Hakola

**Riikka Johanna Hakola** (7. detsember 1962 Seinäjoki – 5. veebruar 2024) oli soome ooperilaulja, sopran.

Riikka Hakola õppis laulmist Sibeliuse Akadeemias, hiljem täiendas end Londonis, New Yorgis, Milanos ja Viinis.

1990. aastast töötas ta Soome Rahvusooperis, kuid esines ka Moskva Suures Teatris ning mitmes ooperiteatris Põhjamaades, Saksamaal ja Ameerika Ühendriikides. 1998. aastal laulis ta Georg Otsa muusikapäevadel Violetta rolli Giuseppe Verdi "Traviatas". Riikka Hakolat peeti üheks maailma paremaks Violetta osatäitjaks.

2023. aasta septembris diagnoositi tal ajukasvaja glioblastoom. Riikka Hakola suri 61-aastaselt 5. veebruaril 2024.

## Rolle
* Violetta (Giuseppe Verdi "Traviata")
* Donna Anna (Wolfgang Amadeus Mozart "Don Giovanni")
* Fiordiligi (Wolfgang Amadeus Mozart "Così fan tutte")
* Micaëla (Georges Bizet "Carmen")
* Rosina (Gioachino Rossini "Sevilla habemeajaja")
* Gilda (Giuseppe Verdi "Rigoletto")
* Giuditta (Ferenc Lehár "Giuditta")

## Viited

## Välislingid
*
Breitenfurt bei Wien

**Breitenfurt bei Wien** on vald *(Marktgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas.

Breitenfurt asub Wienerwaldis, mis külgneb edelas Liesingi orus vahetult Viini linnaga. Vald on piirkonna üks suuremaid ja selle asustustihedus on 197 in/km². Vallas on suured kõrguse erinevused ja see asub 260–592 meetri kõrgusel merepinnast.

Vald koosneb kahest osast: Breitenfurtist ja Hochroterdist. Breitenfurt-Ostende asub Wien-Kalksburgi kõrval. Breitenfurtist viib tee üle Kleinen Semmeringi Wolfsgrabenisse.

## Ajalugu

Breitenfurt asutati suhteliselt hilja ja seda on ajalooürikutes asustatud paigana esmamainitud 1622. aastal. Seni kasutati nime *Breitenfurt* ainult maapiirkonna tähistamiseks. Kuni Türgi sissetungini 1683. aastal asus seal kuninglik jahiloss, mille varemed kajastuvad valla vapil. Pärast Türgi okupatsiooni oli Breitenfurtis alles 20 maja. Peagi asustati piirkond inimestega Salzburgist, Baierist ja Steiermargist. Elanikud olid enamasti puutöölised. 1721. aastal oli linnas juba 42 ja valla äärealadel 32 maja. Aastatel 1714–1732 ehitas pangandusmagnaat Gregor Wilhelm von Kirchner piirkonda barokkstiilis palee, mis lammutati 1796. aastaks. Praegune kihelkonnakirik oli algselt selle palee kabel.

Breitenfurtist sai 1848. aastal iseseisev omavalitsusüksus ja 1850. aastal valiti sellele esimene linnapea. Paigast sai Viini elanike armastatud kuurort ja turismitööstus õitses. 1898. aastal plaaniti Viinist puhkajate toomiseks elektrirongiliini, kuid see projekt ei realiseerunud.

Tänu rahvastiku pidevale kasvule sai Breitenfurtist 1930. aastal turulinn. 1938. aastal liideti omavalitsus, nagu ka paljud teised selles piirkonnas, Viini linnaga ning sellest sai Suur-Viini 25. ringkond. See sai taas iseseisvaks omavalitsuseks 1954. aastal.

## Viited
European Jazz Orchestra

**European Jazz Orchestra** (EJO) oli Euroopa noori muusikuid koondav bigbändiprojekt, mis oli oma tegutsemisaastatel 1998–2013 suurim omalaadne maailmas.

Alates 1998. aastast oli European Jazz Orchestra (EJO) projekti eestvedaja organisatsioon Swinging Europe. Igal aastal valiti koostöös partneritega – Euroopa Ringhäälingute Liit, Džässiprodutsentide Klubi ja Rahvusvaheline Džässikoolide Liit – üle Euroopa välja 18–30-aastased muusikud ja dirigent. Aastatel 1998–2013 osales projektis ligikaudu 300 Euroopa muusikut ja korraldati üle 200 kontserdi 35 riigis Euroopas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas ning Aasias. EJO pälvis suurt tunnustust töö eest osalevate noorte muusikutega, kellest enamik sai osalemise tulemusena kasvatada oma rahvusvahelist võrgustikku.

Pärast 16 tegevusaastat lõpetas EJO projekt 2013. aastal tegevuse. 8. mail 2014 kogunes 2013. aasta EJO meeskond lühiajaliselt taas Ankaras, et tähistada Euroopa päeva esinemisega Türgis.

## Viited
Tucker Carlson

**Tucker Swanson McNear Carlson** (sündinud 6. mail 1969 San Franciscos) on Ameerika Ühendriikide konservatiivne poliitikakommentaator ja kirjanik. 

Carlson alustas meedias tööd 1990. aastatel, kirjutades artikleid The Weekly Standardile ja veel mitmele väljaandele. Aastatel 2000–2005 oli ta CNN-i kaastööline ja juhtis 2001–2005 debatisaadet "Crossfire". Aastatel 2005–2008 oli tal telesaade "Tucker" MSNBC-s. 2009. aastast töötas ta Fox Newsi uudistekanalis poliitikaanalüütikuna ja osales mitmes telesaates, kuni sai 2016. aastal omaenda poliitilise jutusaate "Tucker Carlson Tonight". Seda juhtis ta kuni 2023. aasta aprillini, mil Fox põhjust nimetamata ta lepingu lõpetas. 

Carlson oli üks Foxi töötajatest, keda nimetati kohtuasjas Dominion Voting Systems v. Fox News Network, mis puudutas Fox Newsis levitatud laimu ja valeväiteid Dominion Voting Systemi hääletamismasinate kohta. Fox News pidi kohtuotsuse järgi maksma 787,5 miljonit dollarit ja tunnistama, et eetris kõlanud väited olid valed. 2010. aastal oli ta parempoolse uudisteportaali The Daily Caller kaasasutaja ja töötas kuni 2020. aastani portaali peatoimetajana.

Carlsoni saavutuseks on peetud paremäärmuslike vaadete ja teemade toomist Ameerika Ühendriikide peavoolupoliitikasse. Ta on tuntud äärmuslike vaadete poolest mitmetel ühiskondlikel ja poliitilistel teemadel, näiteks on ta toetanud valge natsionalismi põhimõtteid ja välisriikide autoritaarseid juhte. Carlson on propageerinud vandenõuteooriaid seoses koroonapandeemiaga, demograafiliste muutustega Ameerika Ühendriikides, Kapitooliumi ründamise ja Vene-Ukraina sõjaga. Ta on korduvalt esitanud vale- või eksitavaid väiteid nii neil kui muudel teemadel.

2024. aasta veebruaris viibis Tucker Venemaal ja intervjueeris 6. veebruaril Vladimir Putinit. Intervjuu avaldati 8. veebruaril.

2024. aastal jagas Carlson dokumentaalfilmiprodutsendiga oma uskumust, et deemon ründas teda voodis olles. Rünnaku tagajärjel hakkas ta veritsema.  Mõni päev hiljem väitis ta, et tuumatehnoloogia lõid deemonid. 

## Teosed
* Carlson, Tucker (2003). *[[Politicians, Partisans, and Parasites|Politicians, Partisans, and Parasites: My Adventures in Cable News]]*. New York: Warner Books. .
* Carlson, Tucker (2018). *[[Ship of Fools (Carlson book)|Ship of Fools: How a Selfish Ruling Class Is Bringing America to the Brink of Revolution]]*. New York: Simon & Schuster. .
* Carlson, Tucker (2021). *[[The Long Slide|The Long Slide: Thirty Years in American Journalism]]*. New York: Simon & Schuster. .

## Viited

## Välislingid

* "Lennukas karjäär, mis lõppes krahhiga: kes on Putiniga intervjuu teinud vastuoluline ajakirjanik Tucker Carlson?" Kroonika, 8. veebruar 2024
Maran (perekonnanimi)

**Maran** on perekonnanimi.

Indias oli perekonnanime Maran kandjaid 2014. aastal ligi 3900 isikut. Indoneesias oli sellenimelisi isikuid üle 3400, Itaalias üle 3100 ja Myanmaris ligi 2500.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Maran 150 inimesel: 75 mehel ja 75 naisel. Perekonnanimede levikult oli Maran meeste puhul 1223. kohal ja naiste puhul 1379. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Maran vanuserühmas 80–84, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,92. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 8,28 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Harjumaal Rapla kihelkonna Lellapere mõisavallas, Viljandimaal Helme kihelkonna Jõgeveste mõisavalla ja Võrumaal Rõuge kihelkonna Vastse-Nursi mõisavallas 3 korral nimeks Marahn ja Marran (normaliseeritult Maran). 

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Maran aastatel 1935–1940 20 korral kasutusele isikute poolt, kes kandsid varem nime Blockmann (2), Hüts, Madison, Maanik (2), Marranik, Martinson, Mauer, Maur, Maurer (2), Michelson (3), Mihkelson (2), Müller ja Muri (2).	

## Nime kandjaid
*Elfriide Maran, eesti skulptor (1905–1998) 
*Iko Maran, eesti kirjanik (1915–1999)
*Kaur Maran, eesti teadusajakirjanik (1989–) 
*Kätlin Maran, eesti ettevõtja (1970–)
*Olav Maran, eesti maalikunstnik (1933–)
*Rein Maran, eesti filmilavastaja ja -operaator (1931–)
*Tiit Maran, eesti zooloog (1959–)
*Timo Maran, eesti zoosemiootik ja luuletaja (1975–)

## Viited

## Välislingid
*
Lorentz von Numers

* Lorentz von Numers (1614–1671), Narva rae liige ja bürgermeister.
* Lorentz von Numers (surnud 1676), Rootsi major.
* Lorentz von Numers (surnud 1735), Rootsi kapten.
* Lorentz von Numers (1673–1736), Rootsi ooberst.
* Lorentz von Numers, Vene major.
Gaaden

**Gaaden** on vald *(Gemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas.

Gaaden asub Wienerwaldi põhjaosas Anningeri jalamil.

## Viited
Johann Hermann von Campenhausen

**Johann Hermann von Campenhausen** (1641–1705) oli Campenhausenite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane, ooberst ja Riia viitsekuberner, kes osales Põhjasõjas.

## Elulugu
Johann Hermann von Campenhausen sündis 1641. aastal Hermann Kamphuseni ja Gertrud von der Linde peres.

1656. aastal astus Campenhausen jalaväelasena sõjaväkke. Kolm aastat hiljem läks ta edasi Stolzenbergi ratsarügementi. 1661. aastal astus ta Saksa-Rooma keisririigi teenistusse ning oli vabatahtlik Raimondo Montecuccoli vägedes. 1665. aastal astus ta ka veel Poola-Leedu teenistusse ning oli vürst Lubomirski vägedes kornet. Järgmisel aastal naasis ta Rootsi ning sai ooberst Knutsdorffi rügemendis samuti korneti auastme.

1668. aastal juhatas Campenhausen Riias ja kaks aastat hiljem ka Daugavgrīvas kindlustustöid. 1674. aastal juhatas ta ehitustöid ka Tallinnas.

1675. aasta 24. septembril Campenhausen aadeldati. Samal aastal kanti tema perekond nr. 881 all Rootsi aadlisuguvõsade loendisse.

1676. aastal sai Campenhausen Liivimaa jalaväerügemendis ooberstleitnandiks. Järgmisel aastal sai ta seal ooberstiks. 1691. aastal oli ta Ostrobotnia rügemendi ooberst. 1696. aastal sai ta Riia viitsekuberneriks ning tema rügement asus Riia garnisoni koosseisu.

1701. aastal osales ta Erastvere lahingus. Tema rügement ründas lahingu ajal Erastvere mõisa.

Johann Hermann von Campenhausen suri 28. veebruaril 1705.

## Abielu
Johann Hermann von Campenhausen abiellus 1675. aastal Agnes Margaretha Gyldenhoffiga. Abielust sündis 11 last: Carl Balthasar, Eva Christina, Christer Lorentz, Johann Michael, Robert Wilhelm, Vendla Margaretha, Axel Leonard, Gustaf Hermann, Jakob Johann, Johann Balthasar ja Erik Reinhold.

## Viited
MAGURA V5

**MAGURA V5** (inglise keeles Maritime Autonomous Guard Unmanned Robotic Apparatus V-type) on Ukraina mitmeotstarbeline mehitamata kaater. Meredroon suudab täita erinevaid ülesandeid nagu luure, miinitõrje, otsing ja pääste, patrullimine, valve ja väekaitse. Drooni juhitakse eemalt raadio- või satelliitside kaudu.

## Ajalugu
Ukraina valitsus kuulutas 2022. aasta novembris välja 800 km tegevusulatusega meredrooni välja töötamise. Droon avalikustati 25.–28. juulil 2023 toimunud relvanäitusel Istanbulis. 29. juulil kinnitas CNN-i uudislugu, et MAGURA V5 meredroon ei eksisteeri ainult näituseeksponaadina ja masin on täiesti kasutuskõlblik.

## Teenistus
Esimest korda kasutati MAGURA V5 meredroone lahingus 2023. aasta novembrikuus, kui nendega hävitati Krimmi poolsaare lääneosas Tšornomorske sadamas  kaks dessantkaatrit.

Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsuse ülem kindralleitnant Kõrõlo Budanov vihjas 2024. aasta alguses, et Venemaa mereväe Tarantul-klassi raketikaatri Ivanovets uputasid kuus MAGURA V5 meredrooni.

14. veebruaril 2024 tabasid MAGURA V5 droonid Musta mere laevastiku Roputša-klassi dessantlaeva Tsezar Kunikov. Krimmi poolsaare lõunarannikul Alupka linna lähedal seilanud sõjalaev vajus rünnaku tõttu suurde kreeni ja tõenäoliselt uppus.

Ukraina luure teatel rünnati 5. märtsi varahommikul meredroonidega Venemaa mereväe projekt 22160 valvelaeva Sergei Kotov. Ukraina ametnike väitel osales rünnakus viis MAGURA V5 drooni ja laev uppus. Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsuse avaldatud video ei kinnita Sergei Kotovi uppumist, kuid meredroonide tabamused rebisid valvelaeva kerre augu ja põhjustasid järelplahvatusi.

31. detsembril 2024 hävitas MAGURA V5 esimest korda sõjaajaloos õhusihtmärgi – raketiga  tabati Vene helikopterit Mi-8.

## Kasutajad
### Praegused
* 

## Vaata ka
* Sea Baby
* FL-paat

## Viited

## Välislingid
M. K. Stalin

**Mutruvel Karunanidhi Stalin** (tamili மு. க. ஸ்டாலின் ['mut̪ːuʋeːl kaɾuˈɳaːniði ʈaːˈlin], sündinud 1. märtsil 1953) on India poliitik, kes on alates 2021. aastast 8. ja praegune Tamil Nadu osariigi peaminister. 

Peaminister M. Karunanidhi Stalin on olnud partei Dravida Munnetra Kazhagam (DMK) esimees alates 28. augustist 2018. Ta töötas 1996–2002 Chennai 45. linnapeana ja 2009–2011 Tamil Nadu peaministri esimese asetäitjana. Ajaleht The Indian Express paigutas Stalini 2022. aastal India mõjuvõimsamate isikute nimekirjas 24. kohale.

Stalin on kauaaegse Dravida Munnetra Kazhagami parteijuhi M. Karunanidhi poeg. Stalini nime pani Jossif Stalini järgi talle isa pärast seda, kui oli kuulnud Nõukogude Liidu juhi surmast. 

Juba 14-aastaselt tegi Stalin esimest korda kampaaniat 1967. aasta valimistel. Ta asutas 1980. aastal oma partei noorteorganisatsiooni ja sai kaks aastat hiljem selle sekretäriks.

Ta toetab osariikide suuremat autonoomiat. 

## Viited
Noor Vidts

**Noor Vidts** (sündinud 30. mail 1996 Vilvoordes) on Belgia seitsmevõistleja.

Vidtsi läbimurdeaasta oli 2021. Ta võitis 2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Torunis viievõistluses kaasmaalase Nafissatou Thiami järel 4791 punktiga hõbemedali. Ta püstitas isikliku rekordi 60 meetri jooksus, kaugushüppes ja 800 meetri jooksus ning parandas oma viievõistluste rekordit 126 punktiga. Olümpiamängudel Tokyos parandas ta isiklikku rekordit viiel alal ja sai seitsmevõistluses isikliku rekordiga 6571 punkti 4. koha.

2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis tuli Vidts Adrianna Sułeki ja Kendell Williamsi ees viievõistluses maailmameistriks Belgia rekordiga 4929 punkti. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is sai ta seitsmevõistluses 6559 punktiga 5. koha. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis oli ta 6467 punktiga neljas.

2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Istanbulis võitis Vidts Nafissatou Thiami ja Adrianna Sułeki järel 4823 punktiga pronksmedali. Maailmameistrivõistlustel Budapestis oli ta 6450 punktiga kuues.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's kaitses ta viievõistluses tiitlit, võites 4773 punktiga kuldmedali Saga Vannineni ja Sofie Dokteri ees. 2024. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas võitis ta Nafissatou Thiami ja Auriana Lazraq-Khlassi järel pronksmedali isikliku rekordiga 6596 punkti. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis parandas ta isiklikku rekordit 111 punktiga ja võitis 6707 punktiga pronksmedali Thiami ja Katarina Johnson-Thompsoni järel.

## Isiklikud rekordid

### Mitmevõistlus

*Seitsmevõistlus – 6707 punkti, 9. august 2024, Pariis
*Viievõistlus – 4929 punkti, 18. märts 2022, Belgrad 

### Üksikalad
;Väljas

;Sees

## Isiklikku

Vidts on õppinud Leuveni Ülikoolis biotehnoloogiat.

## Välislingid

*
Ragnis Pärnmets

**Ragnis Pärnmets** (sündinud 14. juunil 1989 Tartus) on eesti loodusfotograaf.

Tema fotosid ja artikleid on avaldatud ajakirjas Eesti Loodus. Fotodega saab kõige paremini tutvuda tema kodulehel ning tegemisi jälgida YouTube kanalil, kus tal on videoblogi oma fotoretkedest, kaadritagustest hetkedest ja fototarkusest. Pildistamisel kasutab Nikoni fototehnikat.

Oma kodulehel kirjutab Ragnis enda kohta järgnevalt: "Minu jaoks on loodusfotograafia elustiil! See on harmooniline suhe inimese ja looduse vahel, mis aitab mõista meid ümbritseva keskkonna ja bioloogilise mitmekesisuse tähtsust. See on nägemine, kogemine, tunnetamine, tajumine ja emotsioon üheskoos, mida kaamera vahendusel vaatajani tuua." 

## Tunnustus

* 2015 - Sony Talvefoto 2015, III koht 
* 2015 - Looduse Aasta Foto, žürii tunnustus kategoorias "Mustvalge looduspilt" 
* 2017 - Looduse Aasta Foto, žürii tunnustus kategoorias "Loomad tegutsemas" 
* 2019 - Canon Kevadfoto 2019, III koht 
* 2019 - Looduse Aasta Foto, žürii tunnustus kategoorias "Maastikupildid" 
* 2019 - Looduse Aasta Foto, III koht kategoorias "Loomaportreed" 
* 2019 - Eesti Looduse fotovõistlus, parim aasta looma foto 

## Välislingid
* Koduleht
* YouTube
* Meenutusi möödunud talvest ehk esimese lume ootuses Eesti Loodus, detsember 2013
* Fotograafia ja keskkonnahoidlik mõtteviis Eesti Loodus, september 2014
* Ragnis Pärnmetsa nõuanded drooniga pildistamiseks Fotojutud.ee, 24. jaanuar 2020
Brunn am Gebirge

**Brunn am Gebirge** on vald *(Marktgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Mödlingi ringkonnas.

## Ajalugu

Neoliitikumi perioodist pärit väljakaevamised näitavad, et piirkond oli asustatud juba aastal 6000 eKr ja Brunn tegi sellest Austria varaseima teadaoleva põllumajandusliku asula. Ka Awarengräber, mis leiti Mödlingist, viitab sellele, et asustas piirkond juba sel ajal. Väljakaevamiste tõttu arvatakse, et roomlaste asula oli siin veteranidele.

Uusajal oli see helilooja Hans Gáli sünnikoht (1890).

## Kultuur

Alates 2007. aastast on Brunn am Gebirge rahvusvahelise klaveribluusi ja bugi-vugi festivali korraldaja, kus osalevad Little Willie Littlefield, Carl Sonny Leyland, Axel Zwingenberger, Dana Gillespie, Sonny and his Wild Cows, Michael Pewny, Stella Jones, Kim Cooper The Rounder Girlsist, Lila Ammons, Vince Weber, Silvan Zingg, Axel Ramerseder, Mojo Blues Band, Jan Preston, Martin Pyrker, Al Cook, The Untuchables, The Hot Shakers, Ed Philips, Meena Cryle, The Boogie Boys, Dan Popek, Wendy De Witt, Angela Brown, Janice Harrington ja paljud teised.

## Viited
Moskva kõrgem üldvägede juhtivkoosseisu kool

**Moskva kõrgem üldvägede juhtivkoosseisu kool** (vene keeles: Московское высшее военное командное училище, МВОКУ; lühendatult MVOKU) on Venemaa relvajõudude kõrgem sõjaline õppeasutus. Kooli kursante tuntakse ka Kremli kadettidena.
Kristlyn Liier

**Kristlyn Liier** (sündinud 19. jaanuaril 1996 Pärnus) on kunstikuraator.  

Ta on lõpetanud 2018. aastal Tartu Ülikoolis kunstiajaloo bakalaureuseõppe ja 2020. aastal sotsiaalteaduse valdkonnas (turunduse) magistriõppe.  

## Kuraatorina
*"Pintsakud ja piibud. Sissevaade Eesti Kunstnikkude Ryhmitusse" (2020 Valga Muuseum)
*"Siiri Jüris. keha(stuv) mateeria" (2021 Tartmus); "Metsikud" (2021 Tartmus)
*"Lingid maailma. Andy Warhol & Willard Maas" (2021 Tartmus)
*"Ludmilla Siim. Olemise helk" (2022 Tartmus)
*"Sürrealism 100 x Tartmus" (2023 Eesti Suursaatkonnas Helsingis)
*"Sürrealism 100. Praha, Tartu ja teised lood..." (2024 ERM)

Ta on Tartu Kunstnike Liidu, Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühingu ning ICOMi liige. 

### Tunnustus
*2020 oli Tartu Kultuurikandja 2019. aasta nominent aasta noore kultuurikandja kategoorias
Gyvoliai

**Gyvoliai** (žemaidi *Gīvuolē*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Viekšniai vallas.

Gyvoliai asub Virvyčia jõe kallastel. Osaliselt ulatuvad külla Natura 2000 alad Venta jõe org ja Virvytė org. Osaliselt asub külas Santekliai metsa hariliku männi geneetiline kaitseala. Ka jääb asula osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Venta regionaalparki. 

Gyvoliais on Gudai algkool. Kuigi kool pole kunagi Gudais asunud, anti sellele Gudai kooli nimi, kuna seda ei tahetud Gyvoliai kooliks kutsuda. Ka tegutseb külaselts. Külas asub Albinas ja Juozas Navickiste aed, kus kasvab 180 liiki ilupõõsaid ja 600 liiki lilli; seda on valitud 10 Leedu kõige ilusama aia hulka.

Küla nime kohta on kaks legendi. Erimese kohaselt elanud sealkandis üks naine nimega Katrė, kes kasvatas kartuleid. Kutsus siis sealsed mehed appi kartuleid üles võtma, ise läks aga talgulistele süüa tegema. Kui toit oli valmis, kutsus mehed sööma, pärast sööki aga avastas - mehed ei olnud veel kartuleid võtma hakanud. Ütles siis südametäiega, et need mehed on parajad lojused (kohalikus murdes *gyvūliai*). Teise loo kohaselt elanud seal kunagi kamp räpakate eluviisidega venelasi, keda siis lojusteks kutsuma hakati. Ka olevat seal olnud  seal kuri mõisnik, kes ikka oma talupoegi peksis ja lõpuks neid muudmoodi enam ei kutsunudki kui lojusteks. Veel ühe loo kohaselt surnud seal kunagi pea kõik rahvas katku, ellu jäi (*gyvas*) vaid üks mees. Veel ühe  loo kohaselt asunud küla kohal kunagi ühe mõisa karjamaa, kus lojuseid karjatati.

Küla maadel asusid varem kaks mõisa - Gyvoliai I mõis ja Gyvoliai II mõis. Aastal 1919 hakkas tegutsema sealne algkool. Aastal 1928 tükeldati Gyvoliai I mõis uusmaasaajatele ja sellest kujunes Gyoliai I küla. Gyvoliai II mõis tükeldati uusmaasaajatele aastal 1933 ja sellest kujunes Gyoliai II küla. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Muinsuskaitse all on Gyvoliai linnamägi, mis oli kasutusel esimesest aastatuhandest XIII sajandini. Ovaalne linnusehoov on mõõtudega 40x30 m. Linnusevalli pikkus on olnud 60 meetrit. See oli kaks meetrit kõrge ja 8-13 meetrit lai. Linnamäe nõlvade on 11 meetri kõrgused. Idas ja põhjas on neil linnusehoovist eraldatud ja sellest paar meetrit madalam terrass, millel laiust neli ja pikkust 30 meetrit. Linnuse kultuurikiht on 20-40 cm paksune. Kohalik rahvas kutsub seda Rootsi mäeks (Švedkalnis) ja räägib, et see olnud vana pühapaik, kus põles püha tuli. Ka olevat see olnud mõisa ajal karistamispaik. Rootslased lasknud rasedatel naistel mäe põlledega kokku kanda, sellest siis ka Rootsimäe nimi.

Arheoloogilised uuringud näitavad, et sealtkandist jooksis vanasti kuralaste ja žemaitide asuala piir. Nii linnuses kui ümbruskonna muinaskalmetes on esindatud mõlema rahva kultuur; ka on ümbruskonna muinaskalmetes läbisegi žemaidipärased ja kurapärased matused.

## Elanikkond


* 138 (1902)
* 161 (1923)
* 212 (1959)
* 211 (1970)
* 311 (1979)

* 319 (1985)
* 303 (1989)
* 323 (2001)
* 277 (2011)
* 233 (2021)


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Mart Nurk (näitleja)

**Mart Nurk** (sündinud 30. septembril 1964) on eesti näitleja ja psühholoog.

## Elukäik
Mart Nurk on lõpetanud 1982. aastal Tallinna Lilleküla Keskkooli ja 1988. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (13. lend, kursuse juhendaja Kalju Komissarov). Nurk on õppinud Tartu Ülikoolis bioloogiat ja psühholoogiat. Mart Nurk sai psühholoogia magistrikraadi New Yorgis ülikoolis nimega New School for Social Research. 

Pärast lavakunstikateedri lõpetamist töötas ta 1990. aastani Noorsooteatris. Hiljem on Nurk osalenud psühholoogi ja koolitajana ettevõtluses. 

Ta on töötanud aastaid Saue vallavalitsuse haridusosakonnas koolipsühholoogina.

## Loominguline töö
### Teater
* 1987 "Oklahoma", Ugala (diplomilavastus), Jude
* 1987 "Tõrksa taltsutus", Ugala (diplomilavastus)
* 1988 "Skangpoomijad", Noorsooteater, politseikonstaabel Vile
* 1989 "Tumm teener", Noorsooteater, Ben
* 2019 "Vihanemees.com", Kinoteater
* 2023 "Ristumine peateega ehk Muinasjutt kuldsest kalakesest", Pullitalliteater
### Filmid, seriaalid
*  1986 "Keskea rõõmud", mängufilm
*  1990 "Surnud hiir südames", lühifilm
*  1991 "Surmatants", mängufilm, Notke sell
*  1992 "Armastuse lahinguväljad", mängufilm, võõras
*  2012 "Deemonid", mängufilm, Kant 1
*  2013 "Kättemaksukontor", teleseriaal, Johannes Väil
*  2015 "Varjudemaa", teleseriaal, Voll
*  2016–2017 "Siberi võmm", teleseriaal, Gunnar Rebel
*  2017 "Taasta side", lühifilm, Kristjan
*  2018 "Lõks", teleseriaal, uurija
*  2019–2023 "Reetur", teleseriaal, Valeri Blok
*  2023 "Tume paradiis", mängufilm, Paavo

## Viited

## Välislingid
* Mart Nurk. Eesti filmi andmebaas.
* Mart Nurk. IMDb.
*Mart Nurk: "Reeturi" süžee ja tegevustiku tagamaad on väga põnevad. menu.err.ee, 19. september 2021.
*Näitleja Mart Nurk: ettevalmistusega on nagu karul raipe söömisega – vahepeal on see toksiline. elisa.ee, 2. oktoober 2021.
*Jaanus Kulli. Psühholoog ja näitleja Mart Nurk: kiusaja on tihti ise kõige suuremas hädas. ohtuleht.ee/elu, 2. detsember 2022.