Koopula

**Koopulaks** ehk **köitmeks** nimetatakse traditsioonilises loogikas väljendit, mis seob subjekti (seda, mille kohta midagi öeldakse) predikaadiga (sellega, mida subjekti kohta öeldakse). Tavaliselt on koopulaks sõna "on".

Keeleteaduses nimetatakse **koopulaks** ehk **köitmeks** sõna või fraasi või lihtsalt morfeemi, mis seob alust öeldistäitega. Koopulal peaaegu puudub semantiline sisu ja panustab väga vähe lause tähenduse kujunemisele. 

## Koopula ilukirjanduses

Koopula on olulisel kohal A. H. Tammsaare "Tõe ja õiguse" teise osa 13. peatükis, kus see saab hüüdnimeks saksa keele õpetajale, kes õpilaste meelest ei paista peale koopula eriti midagi muud õpetavat.

## Koopula keeleteaduses

### Koopulatüübid
Paljudes keeltes kasutatakse aluse ja öeldistäitega sidumiseks kopulatiivseid verbe, mis kannavad öeldisverbi grammatilisi tunnuseid (kõneviisi, aega, ühildumist jne). Sellised verbid on nt inglise keeles *be*, eesti keeles *olema*. Mõnes teises keeles ei ole aga tegu verbidega, nt hausa keeles. 

On olemas ka koopulad, mis esinevad sufiksi või kliitikuna, nt idapomo keeles (pomo keelkond) :

báheʔ qo·dí-ʔè

too hea-COPULA

'too on hea'

### Eesti keeles
Eesti keeles on koopulaks kõige sagedamini verb *olema*, mille markeerimata vorm on isikulise tegumoe kindla kõneviisi oleviku ainsuse 3. pöördes *on* . 

Tekstistiilist tingituna esineb ka koopula ärajättu, lakoonilise väljendusviisiga tekstistiilides (nt lühisõnumites, pealkirjades, kujundlikus väljendusviisis) jäetakse sageli koopula ära.  Näiteks:

Mis kallis, see kaunis.

Lisaks *olema*-verbile peetakse öeldistäite põhjaks ka üldise seisundimuutuse tähendusega verbid *tulema*, *saama* ja *jääma* (nt *Ilm tuleb ilus*) ning kogejalausetes esinev verb *hakkama* (nt *Mul hakkab halb*), neid nimetatakse poolkopulatiivseteks verbideks, kuna neil on rohkem semantilist sisu kui koopulal ja neid ei saa lausest välja jätta ilma lause tähendust mõjutamata. 

### Koopula kasutamine
Paljudes keeltes nõutakse mitteverbiliste predikaatidega lausetes kopulatiivset verbi, nt inglise keeles, kus peab lausetes olema kopulatiivne verb *be* nõude rahuldamiseks . Näiteks:

a. My dog is black.

b. My dog is a cocker spaniel.

c. My dog is in the house.

Mõnes keeles sellist nõuet aga pole, mitteverbiliste predikaatidega laused väljendatakse ilma koopulata. Nt tagalogi keeles, kus koopulat üldse ei ole, laused koosnevad ainult mitteverbilisest predikaadist ja subjektist. Näiteks:

a. Matalino ang=batà.

     tark NOM=laps

    'Laps on tark.'

b. Anak ni=Belen si=Romy.

laps GEN=Belen NOM=Romy

    'Romy on Beleni poeg.'

c. Nasa Maynila ang=gusali.

kohas.DAT Manila NOM=hoone

   'Hoone on Manilas.'

Sõltuvalt öeldistäite tüübist võib ka eri koopulat kasutada. Nt hispaania keeles on kaks kopulatiivset verbi: *ser* ja *estar*. *Ser* kasutatakse, kui öeldistäide on nimisõnafraas; *estar* kasutatakse, kui öeldistäide on adverbifraas.  Näiteks:

a. La señora Alvarez es una profesora conocida.

    ART proua Alvarez SER üks õpetaja tuntud

   'Proua Alvarez on üks tuntud õpetaja.'

b. La madre está aquí.

     ART ema ESTAR siin

    'Ema on siin.'

Öeldistäite tüüp võib samuti mõjutada koopula olemasolu. Nt mandariini keeles on koopula tavaliselt kopulatiivne verb *shì*, see jäetakse sageli välja, kui öeldistäide on omadussõnafraas, ning jääb alles, kui öeldistäide on nimisõnafraas.  Näiteks:

a. Nèi gè nǚrén hěn piàoliang.

too CLF naine väga ilus

'Too naine on väga ilus.'

b. Nèi gè nǚrén shì wǒ péngyǒu.

too CLF naine COPULA minu sõber

'Too naine on minu sõber.'

Tegur, mis võib koopula olemasolu mõjutada, võib ka olla nt grammatiline aeg. Nt suahiili keeles, kus puudub kopulatiivne verb olevikus, kuid leidub see minevikus ja tulevikus ja esineb erinevas vormis. Näiteks:

a. Hamisi mpishi

Hamisi kokk

'Hamisi on kokk'

b. Hamisi alikuwa mpishi

'Hamisi oli kokk'

c. Hamisi atakuwa mpishi

'Hamisi saab olema kokk'

## Viited