open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Steve Davis

**Steve Davis** (sündinud 22. augustil 1957 Londonis) on inglise endine elukutseline snuukrimängija.

Davis on saanud snuukris kokku kõige rohkem suurvõite, nende hulgas tulnud 1980. aastatel kuus korda maailmameistriks. Ta oli 7 aastat maailma edetabeli esinumber ning temast sai esimene selle spordiala miljonär.

Üks märkimisväärsemaid kohtumisi oli Davisel 1985. aasta snuukri maailmameistrivõistluste finaalis Dennis Tayloriga. Musta palli finaaliks kutsutud matšis kaotas ta Taylorile 17:18.

2010. aasta maailmameistrivõistlustel jõudis ta veerandfinaali.

Davis on osalenud ka teiste piljardimängude võistlustel, kirjutanud raamatuid ning kommenteerinud snuukrit BBC-s.

## Viited

## Välislingid

* Steve Davis *Snooker.org*
* Steve Davis *SnookerInfo*
Arto Aas

**Arto Aas** (sündinud 9. juunil 1980 Tallinnas) on Eesti endine poliitik. Ta on Eesti Tööandjate Keskliidu tegevjuht (alates 2019). 

Ta on lõpetanud Tallinna Reaalkooli ja Tallinna Tehnikaülikooli haldusjuhtimise erialal. 

Arto Aas oli aastatel 1998–2019 Eesti Reformierakonna liige, seejuures 2009–2013 Reformierakonna juhatuse liige. 

Alates 2007. aastast töötas ta peaministri büroo juhatajana ja peaministri nõunikuna. 2011. aastast oli Riigikogu liige, kuuludes Riigikogu XII, XIII ja XIV koosseisu. Ta oli ka Riigikogu majanduskomisjoni esimees ja alates 2012. aasta detsembrist Riigikogu Euroopa Liidu asjade komisjoni esimees. 

Aastatel 2015–2019 oli ta Taavi Rõivase teises valitsuses riigihalduse minister. 

Arto Aas on Eesti Ujumisliidu juhatuse liige ja Liberalismi Akadeemia nõukogu liige. Varem on ta kuulunud ka AS Tallinna Lennujaama nõukokku ning juhtinud Riigi Kinnisvara AS nõukogu. 

Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Eestis ja sai 353 häält. 2015. aasta Riigikogu valimistel kogus ta 2. valimisringkonnas 2517 häält ning pääses ringkonnamandaadiga Riigikokku. 2019. aasta Riigikogu valimistel kogus ta 1. valimisringkonnas 2339 häält ning pääses ringkonnamandaadiga Riigikokku.

21. mail 2019 asus Arto Aas tööle Eesti Tööandjate Keskliidu tegevjuhina ja lahkus Riigikogust. 

## Viited

## Välislingid
*Arto Aasa koduleht
Sosva

**Sosva** (vene keeles *Сосьва*) on alev Venemaal Sverdlovski oblasti Serovi rajoonis. Ta asub Kesk-Uuralis Sosva jõe vasakul kaldal. Lähim linn on Serov (87 km).

Asulas tegutses Sevurallag ehk Sosva vangilaager.

Elanikke oli 2010. aastal 9321. 1989. aasta rahvaloenduse järgi elas asulas 10&nbsp;412 inimest.

## Vaata ka
* Sevurallag

## Viited
Tauri Tallermaa

**Tauri Tallermaa** (sündinud 17. märtsil 1968) on eesti koolitaja ja mälutreener.

Ta on lõpetanud Tallinna Tehnikaülikooli 1992. aastal raamatupidamise ja majandusanalüüsi erialal.

Tallermaa mängis 1985. aastal lavastatud filmis "Naerata ometi".

2010. aastal osales koos Merlyn Uuskülaga telesaates "Laulud tähtedega".

## Viited

## Välislingid
* www.tallermaa.ee
Usbekid

**Usbekid** (endanimetus O‘zbeklar või O‘zbekler) on turgi rahvas Usbekistanis ja teistes Kesk-Aasia riikides. Kõnelevad usbeki keelt, mis kuulub turgi keelte tšagatai rühma ehk karluki rühma. Usklikud on islamiusulised (sunniidid). Endistes Nõukogude vabariikides järgivad usbekid mõõdukamat islamit, Afganistanis elavad usbekid peavad usukommetest rangemini kinni.

Ühtekokku on usbekke 27–29 miljonit, neist Usbekistanis 22–23 miljonit, Afganistanis 1,5–2,7 miljonit, Tadžikistanis 1,13 miljonit, Kõrgõzstanis 800 000, Kasahstanis 494 000, Türkmenistanis 250 000 – 500 000, Venemaa Föderatsioonis 289 862, Türgis 50 000, Hiinas 25 000, Ukrainas 22 000 ja Ameerika Ühendriikides 16 000.

Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 132 usbekki ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 121 (neist 67 Tallinnas).

Usbeki rahvas on tekkinud kohaliku varasema iraanikeelse elanikkonna segunemisel mitmes laines 11.–15. sajandini saabunud turgikeelsete sisserändajatega. 

Etnonüüm "usbekk" on arvatavasti pärit 14. sajandi algusest, mil Uzbek-khaani valitsusajal hakati nii kutsuma Kuldhordi islamistunud tuumikut. 1499. aastal tungisid Timuriidide valdustesse rändusbekid (Šeibaniidide dünastia). Hiljem hakatigi kohalikku rahvast nende järgi usbekkideks kutsuma.

1860. aastate lõpus ja 1870. aastate algul sattusid usbekid Venemaa keisririigi võimu alla. 

## Viited
Sosva jõgi

**Sosva jõgi** on jõgi Venemaal Sverdlovski oblastis Toboli valglas. Jõe ülemjooksul paikneb Denežkin Kameni looduskaitseala. 

Sosva jõe pikkus on 635 km, valgla pindala 24 700 km². Jõgi saab alguse Põhja-Uurali idanõlvadelt ja voolab läbi Lääne-Siberi madaliku. Enamik jõe veest pärineb sulanud lumest. Kesk- ja alamjooksul kõigub veetase 5–6 meetri ulatuses. Äravool suudmest 140 km kaugusel on 113 m³/s, suurim 2210 m³/s ja vähim 4,48 m³/s. Novembri algusest aprillini on Sosva kaetud jääga. Parvetatav ja laevatatav kuni 333 km kaugusel suudmest. Jõe kaldal asuvad Sosva, Denežkino, Maslovo , Marsjatõ, Andrianovitši, Sosva.

Lisajõed on Vargan, Voltšanka, Turja, Kakva, Ljalja, mis suubuvad jõkke paremalt.
Sevurallag

**Sevurallag** (vene keeles Севураллаг ehk Северо-Уральский исправительно-трудовой лагерь 'Põhja-Uurali parandusliku töö laager') ehk **Sosva vangilaager** loodi 5. veebruaril 1938 NKVD karistuslaagriks Sosvas Sverdlovski oblastis Nõukogude Liidus ja tegutses 1960. aastateni. 

Aastatel 1938–1960 vangistati laagrisse 390 719 inimest. Pole teada, kui palju vange  ebainimlike kinnipidamistingimuste ja massiliste hukkamiste tõttu suri ja kuhu nad maeti. 

## Vangide arv
Suurim vangide arv 33 757 oli 1942. aastal.

Statistika alusel oli Sevurallagis teiste rahvuste esindajate hulgas moldaavlasi üle 1000, armeenlasi üle 6000, pärast sõda palju Saksa sõjavange. 

Eestist saadeti Sevurallagi teadaolevate andmete kohaselt 443 poliitvangi, teisal märgitud 471.

Sverdlovski oblasti Sosva vangilaagris hukati Riigivolikogu liige Nikolai Viitak; Rahvuskogu ja Riigivolikogu liige Ernst Haabpiht; Riigikogu, Rahvuskogu ja Riigivolikogu liige August Laur;  Riigivolikogu liige Elmar-Aleksander Lehtmets Riigikogu, Rahvuskogu ja Riiginõukogu liige. Põllutööminister, Riigikogu liige ja talunik Theodor Pool; haridusminister Alfred Julius Mõttus, Riigikogu, Rahvuskogu ja Riiginõukogu liige Johan Haagivang. 04.05.1942 hukati laagris Aleksander Muni. 

Laagris surid klaasivabrikant Johannes Lorup, eesti ettevõtja Oskar Sõmermaa, kaugsõidukapten Eduard Lepni.

Sevurallagist pääses Ants Jõearu (sündinud 1928), kes arreteeriti 25.08.1945 Kohtla-Järvel, erin. 14.12.46 §58-13, karistus viis aastat.

## Viited

## Välislingid
*Vene keeles laagri ajaloost
Vladimir Romanihhin

**Vladimir Romanihhin** (Владимир Степанович Романихин; 1942, Prohladnõi – 2. mai 2010, Narva) oli Eesti koorijuht, dirigent, helilooja, bajaanimängija, laulja. 

Pärast Teist maailmasõda kaotas ta vanemad ning elas lastekodus ja õppis internaatkoolis. Lapsepõlvest alates tundis ta huvi muusika vastu ja õppis iseseisvalt bajaani, mandoliini ja balalaikat mängima. Alates 1959. aastast õpetas ta koolis muusikat.

Ta õppis Doni-äärse Rostovi kultuuriinstituudis dirigeerimisosakonnas ja Moskva Krupskaja nimelises kultuuriinstituudis. 1968. aastal kolis Vladimir Romanihhin Narvasse ja asus tööle Narva 8. Põhikoolis, hiljem Narva 4. Keskkoolis.

1975. aastal sai Vladimir Romanihhinist Vassili Gerassimovi nimelise kultuuripalee segakoori liige ja koorijuht.

Elu lõpuni oli ta "Veteranõ Krengolma" koorijuht.

## Laulud
*Гуси-лебеди
*Нарвские закаты
*Мы – кренгольмцы

## Viited

## Välislingid
*Vladimir Romanihhini pilt
Dennis Taylor

**Dennis Taylor** (sünninimi **Denis Taylor**; sündinud 19. jaanuaril 1949 Põhja-Iirimaal Coalislandis) on endine elukutseline snuukrimängija, praegune BBC snuukrikommentaator.

Taylor tuli maailmameistriks 1985. aastal. Musta palli finaaliks kutsutud kohtumises võitis ta Steve Davist 18:17.

## Viited

## Välislingid

* Dennis Taylor *Snooker.org*
Põhja-Uural

**Põhja-Uural** (vene keeles Северный Урал) on Uurali mäestiku põhjaosa Lähispolaar-Uurali ja Kesk-Uurali vahel. Selle piirideks on Kosvinski Kamen ja Konžakovski Kamen (59° N) lõunas ning Telposizi massiivi põhjanõlvad ja Štšugeri jõgi (64° N) põhjas.

Uurali mäestik kulgeb seal põhjast lõunasse mitme mäeahelikuna üldlaiusega 50–60 km. Need on keskmise kõrgusega lamedate tippudega mäed. 

Põhja-Uurali kõrgeimad tipud paiknevad lahkmeahelikust eemal. Need on lõunast põhja poole minnes Konžakovski Kamen (1569 m), Denežkin Kamen (1492 m), Tulõmski Kamen (1469 m), Otorten (1182 m), Kozõmiz (1195 m) ja Telpoziz (1617 m).

Halduslikult jaguneb Põhja-Uural nelja haldusüksuse vahel. Haldusüksuste piirid langevad laias laastus kokku valglate piiridega. Põhja-Uurali edelaosa kuulub Permi kraisse. Põhja-Uuralis algavad Permi oblasti jõgedest Jaiva, Jazva, Uls, Veis, Višera ja Kolva, mis kõik viivad oma veed Kaama kaudu Volgasse ja edasi Kaspia merre. Põhja-Uurali loodeosa kuulub Komimaale. Põhja-Uuralis algavad Komi jõgedest Unja, Petšoora, Olõdž, Podtšerje ja Tšugor, mis kõik viivad oma veed Petšoora kaudu Barentsi merre. Põhja-Uurali kirdeosa kuulub Tjumeni oblastisse. Põhja-Uuralis algavad Tjumeni oblasti jõgedest Volja, Njais, Lopsija, Põhja-Sosva ja Leplja, mis kõik viivad oma veed Põhja-Sosva kaudu Obi ja edasi Kara merre. Põhja-Uurali kaguosa kuulub Sverdlovski oblastisse. Põhja-Uuralis algavad Sverdlovski oblasti jõgedest Ložva, Ivdel, Vagran ja Lobva, mis kõik viivad oma veed Tavda, Toboli ja Irtõši kaudu Obi.

Põhja-Uural on Uurali üks kõige raskemini ligipääsetavaid piirkondi. Üks selle tippudest kannab nime Medveži Ugol (Karu nurk). Ivdelist, Vižaist ja Ušmast põhja pool asulad ja teed peaaegu puuduvad. Kogu Põhja-Uuralist ei lähe läbi ühtki ida-läänesuunalist maanteed. Mägedest idas ja läänes on läbimatud metsad ja sood. Kliima on karm. Mägedes leidub siin-seal igilumelaike, mis ei jõuagi suve jooksul ära sulada. Leidub igikeltsa laike, isegi Põhja-Uurali lõunaosas Konžakovski Kameni lähedal. Põhja-Uurali põhjaosas Telposizi mäemassiivis on leitud 2 tillukest liustikku.

Põhja-Uural on maavarade poolest rikas. Leidub boksiiti, mangaani ja rauamaaki.

Kuigi Põhja-Uural on raskesti ligipääsetav ja karmi kliimaga, on ta siiski turismisihtkoht. Põhja-Uuralis asub manside pühapaik . See koosneb 7 looduslikust sambast, mis on 30–42 m kõrged. Nad valiti 2008 seitsme vene ime hulka.

## Viited
Tadžikistani somoni

**Tadžikistani somoni** on Tadžikistani valuuta. Rahaühikuna jaguneb üks somoni sajaks diramiks.

Valuuta on nime saanud Ismoil Somoni järgi.

Somoni võeti kasutusele 2000. aasta 30. oktoobril Tadžikistani rubla asemel kursiga 1 somoni = 1000 rubla.
Sahtlissekirjutatu

**"Sahtlissekirjutatu"** on Renate 2011. aastal välja antud debüütalbum. Album koosneb kahest plaadist: originaalide plaadist ja remikside plaadist. Albumi edukaimad lood on "Paanika", "Sõnu pole vaja", "Hasart", "Vii mind endaga" ja "Koopia".

## Lugude nimekiri
### CD 1

### CD 2
1.  Paanika (WhiteBwoy Remix)
2.  Sõnu Pole Vaja (Aeglane Mix)
3.  Sõnu Pole Vaja (Bootleg Bangers Remix)
4.  Sõnu Pole Vaja (Cosmic Overdrive Remix)
5.  Sõnu Pole Vaja (Lenny LaVida Remix)
6.  Hasart (WhiteBwoy Remix)
7.  Tugevam (WhiteBwoy Remix)
8.  Vii Mind Endaga (WhiteBwoy Remix)
9.  Võid Tulla Minuni (Speakerstyle)
10. Reveal Yourself (Alex Megane Remix)
11. Reveal Yourself (WhiteBwoy Remix)
12. Koopia (WhiteBwoy HHC Remix)
13. II Dimensioon (WhiteBwoy Remix)
14. Transit (2.0 Turbodiisel Mix)
15. Hard (WhiteBwoy Dubstep Remix)

## Viited

## Välislingid
*
Anish Giri

**Anish Koemar Giri** (nepali: अनिश कुमार गिरी; sündinud 28. juunil 1994 Peterburis) on Venemaal sündinud nepali päritolu Hollandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009).

Giri sai suurmeistriks 14 aasta, 7 kuu ja 2 päeva vanuselt. Ta on noorim malesuurmeister Venemaa ja Hollandi maleajaloos, kuigi 2011. aasta oktoobri seisuga on 14 inimest saanud males suurmeistriks veelgi nooremalt kui tema, esimesena neist Péter Lékó 1994. Siiski oli Giri suurmeistriks saamise päeval kõige noorem suurmeister. Suurmeistri nimetuse saamiseks vajaliku viimase kolmanda suurmeistrinormi täitis ta 2009 Wijk aan Zees peetud turniiril.

Anishi isa on nepallane Sanjay Giri ja ema venelane Olga Giri. Anishil on õed Natasha ja Ayusha. Lapsed sündisid Peterburis, kuid 2002. aastal asus perekond elama Jaapanisse ja 2008. aastal Hollandisse, kus elavad tänapäevani.

Erinevalt enamikust lapstähtedest käib Giri iga päev korralikult koolis. Seetõttu on male talle poole kohaga tegevus, mitte põhitegevus. Siiski peab ta koolist tähtsamate turniiride ajal puuduma. Giri lemmikõppeained on füüsika, matemaatika, geograafia ja ajalugu.

Lisaks vene, jaapani ja hollandi keelele räägib Giri vabalt inglise keelt ja natuke nepali keelt. Koolis on ta õppinud saksa keelt.

Viimasel ajal on Giri hakanud kirjutama artikleid maleajakirjadele ja -saitidele, sealhulgas omaenese partiide analüüse.

Giri osales Hollandi meeskonnas 2010. aasta maleolümpial Hantõ-Mansiiskis. Ta mängis neljandat lauda. Holland tuli 15. kohale, aga Giri saavutas oma laual kolmanda koha (esimeseks tuli kõigi aegade noorim suurmeister Sergei Karjakin), olles Hollandi ainus maletaja, kes oma laual esikolmikusse pääses.

2011. aasta jaanuaris oli ta Elo reiting 2686, millega ta oli maailma 52. mängija.

### Pretendentide turniir
Jekaterinburgis peetud MM-i pretendentide turniiri (esimene ring peeti aprillis 2020, teine ring aprillis 2021) jäi Giri kolmandaks (võitis Jan Nepomnjaštši).

## Välislingid

*Anish Giri koduleht
*Anish Giri FIDE andmebaasis
Kasahhid

**Kasahhid** (endanimetus *қазақтар*) on turgi rahvas Kasahstanis ja teistes riikides. Kõnelevad turgi keelte kõptšaki-nogai rühma kuuluvat kasahhi keelt. Usklikud on islamiusulised (sunniidid). Kasahhide üldarv on ligikaudu 18 miljonit. Kasahstanis elab kasahhe 12 800 600, Hiinas 1 400 000–2 000 000, Usbekistanis 800 000–1 200 000, Venemaa Föderatsioonis 647 732, Mongoolias 140 152, Türkmenistanis 40 000–90 000, Kõrgõzstanis 33 200, Afganistanis 21 000, Türgis 19 000–25 000 ja Iraanis 10 000–15 000.

Kasahhi rahvas kujunes pärast Kuldhordi lagunemist Kesk-Aasia steppides 15.–16. sajandil liitunud turgi hõimudest, kelle hulka teataval määral sulandus ka mongoli hõime. Tol ajal rajati Kasahhi khaaniriik. Arvatavasti 17. sajandil jagunes Kasahhi khaaniriik kolme suure hõimurühmitise alusel Vanemaks, Keskmiseks ja Nooremaks hordiks ehk žuziks. Vene riigiga ühendati Kasahstani ala aastatel 1731–1846.

Traditsiooniliselt olid kasahhid tüüpilisimad Kesk-Aasia rändkarjakasvatajad. Nad tegelesid põhiliselt lambakasvatusega, vähemal määral veise-, hobuse- ja kaamelikasvatusega. Maaviljelusega hakkasid kasahhid laialdasemalt tegelema alles 19. sajandi teisel poolel. Tsaariajal ja nõukogude võimu algaastatel nimetati kasahhe ekslikult kirgiisideks.

Eestis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 127 kasahhi ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 107 kasahhi (neist 55 Tallinnas).

## Viited
Dina Rubina

**Dina Rubina** (vene Дина Ильинична Рубина; sündinud 19. septembril 1953 Taškendis) on Iisraeli venekeelne kirjanik.
Ta on õppinud Taškendi Konservatooriumis muusikat. 1990. aastal asus elama Iisraeli.

## Eesti keeles ilmunud
*"Millal ükskord langeb lund?", tõlkinud Hille Karm, Eesti Raamat 1989. 
*"Päikeselisel tänavapoolel", tõlkinud Veronika Einberg, Tänapäev 2008. ISBN 9789985627242
*"Cordoba valge tuvi", tõlkinud Veronika Einberg, Tänapäev 2017.
Moby

**Richard Melville Hall** (esinejanimega **Moby**; sündinud 11. septembril 1965 New Yorgis) on USA DJ, laulja ja laulusõnade autor.

Ta sündis keemiaprofessori James Frederick Halli ja Elizabeth McBride'i (sündinud Warner) pojana. Keskmise nime Melville sai ta selle järgi, et põlvnes kirjaniku Herman Melville'i vennast. Melville'i peateose "Moby Dick" järgi sai poiss hüüdnime Moby, millest hiljem sai tema esinejanimi.

Hall hakkas muusikat õppima üheksa-aastaselt. Kõigepealt õppis ta klassikalist kitarri ja muusikateooriat, seejärel klaverit ja trumme.

Ta on teinud 7 laulu Mylène Farmeri plaadile "Bleu Noir", mis avaldati 6. detsembril 2010. Lisaks on ta koos Farmeriga esitanud kaks duetti ("Slipping Away (Crier la vie)" 2006 ja "Looking for My Name" 2008).

2008. aastal osales Hall plaadi "Songs for Tibet" tegemisel. See album tehti Tiibeti ja selle juhi dalai-laama Tenzin Gyatso toetuseks.

## Auhinnanominatsioonid

Hall on olnud kuus korda nomineeritud Grammy auhinnale, kuid neist ühtki ta võitnud ei ole.
* 2000 – Grammy nominatsioon parima alternatiivse muusika esituse ("Play") ja parima rokkinstrumentaalesituse kategoorias ("*Bodyrock*").
* 2001 – Grammy nominatsioon parima tantsusalvestise kategoorias ("Natural Blues").
* 2002 – Grammy nominatsioon parima pika muusikavideo kategoorias ("Play").
* 2003 – Grammy nominatsioon parima popinstrumentaalesituse kategoorias ("18").
* 2009 – Grammy nominatsioon parima elektroonilise tantsualbumi kategoorias ("Last Night").

## Eraelu

Richard Hall on kristlane, aga ei kuulu ühtegi kogudusse ega samasta end ühegi konkreetse usuvooluga, sest talle tundub, et kristlike organisatsioonide juhid ei ela Jeesuse õpetuste järgi.

Kui Hall oli 19-aastane, proovis ta LSD-d ja hakkas kannatama paanikahoogude all. Tänapäeval tulevat tal paanikahooge ette siis, kui ta on mures töö pärast, tarbinud liiga kalju kofeiini ja eraelulises suhtes, mis ei kulge hästi.

Hall on karsklane, taimetoitlane ja loomade õiguste eest võitleja.

Kuni 2009. aasta keskpaigani kuulus talle teemaja, mille ta asutas koos oma kunagise pruudi Kelly Tisdale'iga, ja aeg-ajalt töötas ta seal ise kelnerina. Tänapäeval on selle teemaja omanik Tisdale üksinda.

## Stuudioalbumid
* "Moby" (1992)
* "Ambient" (1993)
* "Everything Is Wrong" (1995)
* "Animal Rights" (1996)
* "I Like to Score" (1997)
* "Play" (1999)
* "" (2000)
* "18" (2002)
* "Hotel" (2005)
* "Last Night" (2008)
* "Wait for Me" (2009)
* "Destroyed" (2011)
* "Innocents" (2013)
* "Long Ambients 1: Calm. Sleep." (2016)
* "These Systems Are Failing" (2016)
* "More Fast Songs About the Apocalypse" (2017)
* "Everything Was Beautiful, and Nothing Hurt" (2018)
* "Long Ambients 2" (2019)
* "All Visible Objects" (2020)
* "Live Ambients – Improvised Recordings Vol. 1" (2020)
* "Reprise" (2021)
* "Ambient 23" (2023)
* "Resound NYC" (2023)
* "Always Centered at Night" (2024)

## Viited

## Välislingid

* Moby koduleht
Inklinomeeter

**Inklinomeeter** ehk **klinomeeter** on kaldenurga mõõtur. Instrumenti (mõõteriista) tuntakse ka kui kaldenäidiku, kaldeanduri(-sensori), kallakumõõturi, kaldegradiendimõõturi, gradiomeetri ja deklinomeetrina. 

Inklinomeetriga on võimalik mõõta nii tõusvaid kui ka langevaid kaldeid, kasutades kolme mõõtühikut: kraade, protsente ja topot. Astrolaabid on inklinomeetrid, mida kasutati merel navigeerimisel ja astronoomiliste objektide asukoha määramisel taevalaotuses iidsetest aegadest renessansini.

## Ajalugu

Esimesed inklinomeetrid koosnesid kahest põhiosast, millest üks on lame külg või alus, millel see seisab. Teine on õõnes ketas, mis oli pooleldi täidetud mõne raske vedelikuga. Ketta klaaspind on ümbritsetud gradueeritud skaalaga, mis tähistab vedeliku pinna seisunurka tasase aluse suhtes. Kui joon 0 oli alusega paralleelne, siis vedelik seisis sellel joonel ja tasane külg oli horisontaalne. Kui joon oli 90-ga aluse suhtes risti, siis seisis vedelik sellel joonel ja tasane külg oli risti.

## Kasutusala
Inklinomeetreid kasutatakse mitmesugusteks mõõdistamistoiminguteks ehitustel või puuraukude puurimisel. Inklinomeetriga mõõdetakse näiteks kalde gradienti tunneli projekteerimisel ja kaevamisel. Tunnelite ja kaevikute tegemisel saab selle abil jälgida maapinna ja kiviplokkide võimalikku nihkumist. 

Samuti saab inklinomeetri abil jälgida nõlvade stabiilsust nii ehituse ajal kui ka pärast seda. Metsanduses saab inklinomeetri abil, kasutades nurgafunktsiooni arvutust, määrata puude kõrgust. Inklinomeeteranduri saab paigaldada vertikaalselt puuraukudesse, seinapinna kõrvale või konstruktsioonelementidesse.

## Täpsus

Teatud ülitundlike elektrooniliste inklinomeetri andurite väljundresolutsioon võib olla kuni 0,0001°, sõltuvalt tehnoloogiast ja nurga suurusest võib see kahaneda 0,01°. Inklinomeetri tõeline või absoluutne täpsus (mis on summeeritud koguviga) on anduri algkomplektide kombinatsioon: tundlikkus nullnihke suhtes, anduri sirgjoonelisus, hüsterees ja korratavus ning tundlikkus. Elektroonilise inklinomeetri täpsus jääb vahemikku ± 0,01–2° sõltuvalt andurist ja keskkonnast.

Inklinomeetri kasutamist mõjutavad tegurid: 

* gravitatsioon;
* temperatuur; 
* kaldeanduri kalibreerimine;
* lineaarsus; 
* ristsuunaline tundlikkus.

## Viited
Umeå vald

**Umeå vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Västerbotteni läänis.

Lisaks vallakeskusele Umeåle on suuremad asulad Holmsund, Sävar, Hörnefors, Röbäck ja Obbola.

Valda läbib Umeälveni jõgi.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Barle'i jõgi

**Barle'i jõgi** asub Edela-Inglismaal Exmoori rahvuspargis Somerseti krahvkonnas.
 
Jõe pikkus on 12 kilomeetrit. Ta suubub Exe jõkke, mis omakorda suubub La Manche'i.

Barle'i jõe kõige suuremad vaatamisväärsused on selle jõe sillad, millest mõned on väga vanad. Tarr Stepsi kiviplaatsild võib olla isegi 3000 aastat vana. Tähelepanu väärib ka kivist keskaegne võlvkaarne Withypooli sild.

Barle'i jõgi läbib 1,2 ha suuruse tiigi. Selle rajasid John Knight ja tema poeg 19. sajandil tammi abil. Tiigi otstarve on teadmata, aga selle lähedalt on leitud väikese kanali jäänused.

Suuremas osa kulgeb jõgi jalgtee kõrval.

Barle'i jõe ülemjooks on kärestikuline, kuid sobib sõitmiseks algajatele ja keskmise tasemega kajaki- ja kanuusõitjatele.

Barle'i jõest püütakse lõhet ja forelli.

## Viited
Båstadi vald

**Båstadi vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Skåne läänis.

Valla keskus on Båstad. Suuremad asulad on veel Förslöv, Torekov, Grevie, Östra Karup ja Västra Karup.

## Välislingid

*Valla koduleht
Exmoor

**Exmoor** on Suurbritannias Edela-Inglismaal Devoni ja Somerseti krahvkonnas asuv piirkond, mis on tänapäeval rahvuspark. 

Rahvuspark asutati 1954. Selle pindala on 693 km². Rahvuspargist 71% asub Somersetis ja 29% Devonis. Exmooris elab 10 600 inimest.

Umbes kolmveerand pargist on eraomanduses. Suurimad maaomanikud Exmooris on Ajaloolise Väärtusega või Looduskaunite Kohtade Riiklik Trust (10%) ja rahvuspargi juhatus (7%). Veel on suured maaomanikud riigi metsandusamet, Suurbritannia monarh ja vee-ettevõtted. Suurim eraomanik on jahimeeste huve kaitsev Badgworthy Land Company.

## Kliima

Exmooris on parasvöötme mereline kliima, natuke niiskem ja pehmem kui mujal Inglismaal.

Aasta keskmine temperatuur on Exmoori keskel rannikust kaugel Simonbathis +8,3 °C. Temperatuuri aastane ja päevane kõikumine on Exmooris väiksem kui mujal Inglismaal. Kõige soojemad kuud on juuli ja august, kus päeva maksimaalne temperatuur on keskmiselt +21 °C. Lund sajab sisemaal keskmiselt 23 päeva aastas, rannikul keskmiselt 6 päeva aastas. Püsivat lumikatet talvel ei moodustu.

Pilved moodustuvad sageli sisemaal, mägede lähedal, ja vähendavad sealset päikesevalgust. Keskmiselt paistab päike 1600 tundi aastas. Kõige rohkem päikest paistab juunis, kõige vähem detsembris.

Vihma sajab Exmoori idaosas 800 mm aastas, aga mägedes üle 2000 mm.

15. ja 16. augustil 1952 sadas ööpäeva jooksul 225 mm sademeid. Samal päeval toimus Lyni jõel asuvas Lynmouthi külas uputus, mille käigus Lyn tõusis üle kallaste ja hävitas üle saja maja. Hukkunuid oli 34.

## Kultuuri- ja loodusmälestised

Exmooris on 208 kultuuri- ja loodusmälestist. Nende seas on Dunsteri linnus, Tarr Stepsi kiviplaatsild ja Dunsteri kandehobusesild. Exmooris on 16 reservaati.

Exmoor on matkajate, mägironijate ja muidu looduses viibijate seas populaarne. Nende tarbeks on Exmooris 58 km pikkune jalgtee Colerige'i tee, mis on saanud nime 18. sajandi lõpus ja 19. sajandi alguses tegutsenud luuletaja Samuel Taylor Coleridge'i järgi ning algab tema kodu juurest. Exmoori läbivad ka 166 km pikkune Kahe Nõmme tee, mis ühendab Exmoori Dartmooriga, ja 1014 km pikkune Edelaranniku tee, mis on Suurbritannia kõige pikem jalgtee.

## Välislingid

*Exmoor National Park
Dartmoor

**Dartmoor** on Edela-Inglismaal Cornwalli poolsaarel Devoni krahvkonnas asuv piirkond, mis on peamiselt kaetud nõmmega.

1951 rajati piirkonna looduse kaitseks Dartmoori rahvuspark. Selle pindala on 956 km². Rahvuspargi kõrgeim koht asub merepinnast 621 m kõrgusel (High Willhays) ja madalaim 24 m kõrgusel. Osalt rahvuspargi tõttu on Dartmoor saanud turismisihtkohaks.

Dartmoorile on iseloomulikud metsatud künkad, rabad ja sood.

Dartmooris on 625 km² suurune piirkond, kus aluspõhi koosneb graniidist, ja see on suurim selline koht Suurbritannia saarel. Enamasti katavad graniiti turbalademed. Graniit tungis seal maapinnale kivisöeajastul 309 miljonit aastat tagasi. Graniidiga on seotud gravitatsiooniline anomaalia. Anomaalia uurimine on aidanud kindlaks määrata graniidimassi kuju, suurust ja ulatust.

Dartmoorist algab hulk jõgesid. Pikim neist on Taw, mis voolab põhjakaarde ja suubub Barnstaple'i lahte.

Cornwalli kliima on Suurbritannia saare kõige pehmem. Püsivat lumikatet ei moodustu. Vegetatsiooniperiood on kõrgeimatel tippudel 175 päeva aastas ja see on tüüpiline näiteks Eestilegi, seevastu rannikul kestab vegetatsiooniperiood 300 päeva. Kliima on mereline, suvelgi ei tõuse temperatuur õieti üle +20 °C.

Sademeid on väga palju, suvel pisut vähem, talvel rohkem. Keset Dartmoori Princetownis 453 m kõrgusel merepinnast sajab aastas 1975 mm, kõige rohkem detsembris (251 mm) ja novembris (234 mm), kõige vähem mais (100 mm) ja aprillis (109 mm).

Dartmooris on Briti armee enam kui 200 aastat korraldanud laskeharjutusi.

## Dartmoor kultuuris

* Dartmooris toimub Arthur Conan Doyle'i romaani "Baskerville'ide koer" tegevus. Conan Doyle'i jutustus põhineb osalt piirkonna pärimuses tuntud üleloomuliku musta koera muistendil.

* Dartmooris ja Dartmoori rahvuspargis toimub S. K. Tremayne'i (Sean Thomasi pseudonüüm) tänapäevase romaani "Just Before I Died" (2018) tegevus. Eesti keeles on see romaan ilmunud pealkirjaga "Tõde tõuseb, vesi vaob" Aive Lauriste tõlkes (Pegasus, 2019).
 
## Viited

 
## Välislingid

*Dartmoor National Park
Grigori Skulski

**Grigori Skulski** (vene keeles Григорий Михайлович Скульский; 9. oktoober 1912 Mõrgorod – 12. juuli 1987 Rakovo, Valgevene) oli juudi rahvusest Ukraina ja Eesti ajakirjanik ja kirjanik, kes kirjutas vene keeles.

Skulski sündis Mõrgorodis (Poltaava kubermangus, praegu Ukraina) arsti pojana. Lõpetas aastal 1931 Kiievi rahandus-majandustehnikumi ja aastal 1937 Kiievi Pedagoogilise Instituudi filoloogiateaduskonna. Aastatel 1937–1941 töötas ta õpetaja ja teadusliku töötajana. II maailmasõja ajal oli ta aastatel 1941–1945 rindeajakirjanik. Aastatel 1949–1952 töötas ta sõjalaevastiku ajalehe На вахте toimetuses. Pärast demobiliseerimist jäi elama Eestisse.

Aastatel 1963–1964 oli ta ajalehe Sovetskaja Estonija toimetuse osakonnajuhataja, seejärel Tallinnfilmi stsenaariumikolleegiumi liige ja kutseline kirjanik. Oli filmi "Varastati Vana Toomas" (Tallinnfilm, 1970) üks stsenariste. Skulski suri 1987. aastal Valgevenes Rakovos. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Looming
**В далекой гавани* ("Kauges sadamas")
**Белые скалы* ("Valged kaljud")

### Eesti keelde tõlgitud looming
**Ka ees ootavad tormid.* Jutustused ja lühiromaan. Tõlgitud vene keelest. ERK Tallinn 1964.
**Eilne valgus.* Jutustused ja novellid. Vene keelest tõlkinud Valeeria Villandi, Virve Krimm, Remmelgas; kaaneümbris ja kaas: Uno Roosvalt

## Tunnustus
* 1982 Eesti NSV teeneline kirjanik

## Isiklikku
Üks tema tütar on kirjanik, tõlkija ja ajakirjanik Jelena Skulskaja, tütretütar Marina Skulskaja on Peterburis elav ülikooli kostüümiajaloo õppejõud ja moeajakirjanik. Teine tütar on Zoja Gabovitš, arst-homöopaat.

## Viited
Dunsteri linnus

**Dunsteri linnus** (inglise keeles *Dunster Castle*) on linnus Inglismaal Somerseti krahvkonnas Dunsteri väikelinnas.

Dunsteris, mäekünka otsas on linnus asunud enam kui 1000 aastat. Sealt on leitud juba rauaajast pärit inimtegevuse jälgi.

1086 koostatud Viimsepäevaraamatus on kirjas, et samas paigas asus linnus juba enne 1066. aastat, mil William I Inglismaa vallutas. Ühtlasi mainiti seal, et William annetas selle William de Moyonile, kes oli Somerseti šerif. Tema poeg William de Mohun oli Matilda ustav poolehoidja ja Stephen korraldas tema vastu sõjakäigu, aga leides, et Dunsteri linnust on liiga raske vallutada, loobus ta sellest pärast mõningast piiramist.

Esialgu oli kindlus üksnes linnamäe tipul. 13. sajandil laskis Reynold Mohun ehitada kindlustatud kivihoone ka kindluse küljele. Linnuse 1260. aasta kirjelduse järgi olid seal eesruum, toidukamber, sahver, köök, küpsetusruum, kabel, rüütlite saal, 3 torni ja keldris vangla. 13. sajandi lõpus olid mõned katused kaetud vaskplekiga ja mõned puulaastudega.

William de Moyoni järeltulijad elasid Dunsteri linnuses kuni 1376, mil suri John de Mohun ja Johni lesk Joanne müüs selle leedi Elizabeth Luttrellile. Viimase järglastele kuulus linnus kuni 1976.

Hugh Luttrell oli sõjajalal Henry V-ga. Ta laskis linnust remontida ja laiendada, püstitades 1419–1424 suure väravamaja ja selle juurde kindlustatud väravatornid. Need väravatornid ongi vanimad säilinud ehitised linnuses.

15. sajandiks oli meri taandunud ja Luttrellid rajasid selle kohale hirvepargi. Edward IV konfiskeeris 1460 Luttrellidelt nende valdused, andes need Herbertsitele, aga kui Henry VII 1485 troonile tõusis, said Luttrellid linnuse tagasi. 16. sajandil rajas Andrew Luttrell linnuse kummalegi küljele müüri. Kui George Luttrell päris 1571 linnuse, oli see lagunenud ja omanikud elasid mujal. 1617 palkas George Luttrell arhitekt William Arnoldi, et see projekteeriks lagunenud hoone asemele uue. Arnoldi tööst on vähe säilinud, sest 1680. aastatel moderniseeriti selle sisemus täielikult ning 1868 laskis arhitekt Anthony Salvin selle täielikult ümber ehitada ja laiendada.

Inglismaa kodusõja ajal toetasid Luttrellid alguses parlamenti. 7. juunil 1643 ründasid rojalistid linnust ja see alistus. Linnuseomanik Thomas Luttrell vahetas poolt ja toetas seejärel rojaliste, kuni suri järgmise aasta veebruaris. Parlamendi väed alustasid 1645. aasta oktoobris Dunsteri vastu sõjakäiku ja piirasid novembris linnuse ümber. Piiramine kestis seni, kuni linnus 1646. aasta aprillis alistus. Seejärel tabas Dunsteri linnust paljude teiste rojaliste toetanud linnuste saatus: kõik nende kindlustused lammutati, et nad ei saaks enam parlamendi vastu välja astuda. Säilisid üksnes alumine hoone ja kahe torniga väravamaja. Arnoldi projekteeritud ja 1617 rajatud hoone jäeti puutumata.

Linnus kuulub Exmoori rahvuspargi vaatamisväärsuste hulka.

## Välislingid

* "Dunster Castle and gatehouse" *Images of England* English Heritage
2011. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**2011. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes** peeti Hollandis Emmeloordis ja Urkis 7. – 28. maini 2011. aastal. Need võistlused on üheks osaks ka Hollandi Kuningliku Kabeliidu (KNDB) 100. aastapäeva üritustest. Võistlused peetakse 20 osavõtjaga ringsüsteemis turniirina. Et 2009. aastal Brasiilias toimuma pidanud maailmameistrivõistliused jäid ära, siis oli suur segadus praegusele turniirile osavõtjate selgitamisega. Lõppude lõpuks lunastasid endale koha järgmised mängijad: Aleksandr Švartsman, Aleksei Tšižov, Aleksandr Georgijev, Aleksandr Getmanski ja Murodoullo Amrillaev (kõik Venemaa), Alexander Baljakin, Roel Boomstra, Wiebe van der Wijk ja Pim Meurs (kõik Holland) Edvard Bužinskij ja Aleksej Domchev (mõlemad Leedu), Ališer Artõkov (Usbekistan), Dul Erdenebileg (Mongoolia), Alexander Mogiljanski (USA), Jean-Marc Ndjofang (Kamerun), Mor Seck ja Ndiaga Samb (mõlemad Senegal), Allan Silva (Brasiilia), Vadim Virnyi (Saksamaa) ning Moussa Camara (Guinea). Et Samb ja Camara teatasid viimasel hetkel oma loobumisest siis pääsesid turniirile nende aseme varudena Guntis Valneris (Läti) ja Anatoli Gantvarg (Valgevene).

## Välislingid
*Ametlik veebileht
Pille Lukin-Kangur

**Pille Lukin-Kangur** (sündinud 15. mail 1973) Eesti kultuurikorraldaja, dzässifestivali ja muusikaürituste eestvedaja ning organisatsioonijuht, kes on seotud jazz‑muusika edendamise ja kontsertide korraldamisega Eestis. 

Sõru Jazz, Tuletorni Kontsert, Esmaspäeva Jazz korraldaja. 

1996 lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (17. lend). Töötas aastatel 1996–2006 näitlejana Eesti Draamateatris.

Seriaalis "Wikmani poisid" mängis ta Brittat. 

Ta mängis seriaalis "Eestlane ja venelane".

## Tunnustus
* 2006 Eesti Teatriliidu naiskõrvalosatäitja auhind 
* 2014  Eesti Jazzliidu Jazziedendaja auhind 
* 2019 Kultuuripärli preemia 
* 2025  Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali tunnustuspreemia

## Isiklikku
Alates 2005. aasta juunist on ta abielus Guido Kanguriga. Neil on poeg Karl Artur ja tütar Anna Aurelia.

## Viited
Antti Kammiste

**Antti Kammiste** (sündinud 25. novembril 1966) on eesti muusik.

Kammiste on õppinud Haapsalu Gümnaasiumis ja Haapsalu Muusikakoolis klaverit ning Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateooriat ja klaverit. 

Ta on mänginud klahvpille ansamblites In Spe, Just Knud Qvikstad ja Mr. Lawrence ning tegi kuni 2023. aasta augustini koostööd laulja Ivo Linnaga. 

2023. aasta sügisest on ta olnud klaverisaatja Vikerraadio saates "Virgutusvõimlemine" ja 2024. aastast ka Taaramäe lasteaia muusikaõpetaja.

Ta on olnud TV3 saate "Hoia ja keela" (2006) saatejuht ning palju aastaid meelelahutussaate "Tähed muusikas" üks ansamblijuhte ja kapteneid.

2024. aasta kevadel osales ta võistlejana Kanal 2 telesaates „Tähtede täht“ ning sügisel Telia/Inspira telesaates "Masterchef Eesti".

## Isiklikku
Antti Kammiste mõlemad vanemad olid õpetajad.

Antti Kammistel on kahest kooselust kolm last. Tema poeg on kitarrist Mark Eric Kammiste.

Suviti peab ta Haapsalus kohvikut Küünik.

## Viited

## Välislingid
*
Plaan

**Plaan** on kavatsus teha midagi tulevikus. Plaani kujundamise aluseks on visioon või eesmärk, mida soovitakse saavutada. 

Plaani koostamist kutsutakse planeerimiseks. Planeerimist kasutatakse äritegevuse ja ruumi kasutamise planeerimisel. Planeerimine planeerimisseaduse kohaselt on ruumilise planeeringu läbi viimise protsess vastavalt seaduses ettenähtud menetlemise korrale.

## Vaata ka

*territoriaalne planeerimine
*ruumiline planeerimine
*tegevuskava
*agenda
Avalik arutelu

**Avalik arutelu** on arutelu, kus on õigus osaleda igaühel. Õigusteaduslikumalt on see avalik istung asja arutamiseks avatud menetluse korral.

Avalikud arutelud on kohustuslikud:
* ruumiliste planeeringute koostamisel ja menetlemisel, 
* arengukavade ja planeeringute keskkonnamõju strateegilise hindamise (KSH) koostamisel, 
* loataotluste ja projektide keskkonnamõju hindamise (KMH) koostamisel jm sellistel juhtudel. 

Avalikustamise eesmärk on tagada ühiskonnaliikmete võimalus kaitsta oma huve ja olla teadlik planeeringu, arengukava, keskkonnamõju hinnangu sisust või riigis kehtivast õiguslikust korrast vms. 

## Avalike arutelude liigid
### Liigid [[planeerimisseadus]]e järgi
Planeerimisseaduse järgi on ruumilised planeeringud, mille puhul tuleb korraldada avalikke arutelusid:
* üleriigiline planeering,
* maakonnaplaneering,
* üldplaneering,
* detailplaneering.

Planeeringute avalikke arutelusid on kahte liiki: ühed on planeeringu lähtekohtade tutvustamiseks ja planeeringu sisu väljatöötamisel aktiivselt osalemiseks, teised viiakse läbi peale vastuvõetud planeeringu avaliku väljapaneku lõppu ja seal arutatakse peamiselt avaliku väljapaneku aegseid märkuseid. Neil reeglina uusi ettepanekuid enam vastu ei võeta.

Üleriigilise planeeringu ja maakonnaplaneeringu avalikke arutelusid korraldab riik. Üld- ja detailplaneeringu lähteseisukohtade, eskiislahenduste ja planeeringu elluviimisega kaasneda võivate mõjude tutvustamiseks korraldab avalikke arutelusid kohalik omavalitsus. Üldplaneeringu koostamisel on arutelud alati kohustuslikud. Detailplaneeringu lähteseisukohti ja eskiislahendusi tutvustavate väljapanekute ja avalike arutelude vajaduse määrab kohalik omavalitsus. Nendel aruteludel võib teha ettepanekuid lahenduse muutmiseks või esitada vastuväiteid.

### Avalik arutelu [[keskkonnamõju hindamine|keskkonnamõju hindamise]] menetlusel
Avalik arutelu on keskkonnamõju hindamise menetluse üks etapp, mille haldusorgan korraldab enne õigusakti andmist.

## Vaata ka
* Avatud menetlus
* Planeerimine
* Torremolinose harta

## Viited
 

## Välislingid
* Planeerimisseadus
Kathrin Schmidt

**Kathrin Schmidt** (sündinud 12. märtsil 1958 Gothas) on saksa kirjanik.

Schmidt elas algul Gothas ja alates 1964. aastast Waltershausenis. Pärast keskkooli õppis ta aastatel 1976–81 Jena ülikoolis ja sai diplomi psühholoogias. Seejärel töötas ta 1981–82 Leipzigi ülikoolis assistendina ja Berliinis Rüdersdorfi kreisihaiglas lastepsühholoogina. 1986–87 läbis ta Leipzigis Johannes Becheri nimelises kirjandusinstituudis erikursuse. Pärast seda tegutses ta Ida-Berliini ümarlauas ning 1990–91 naisteajakirja Ypsilon toimetajana. Aastani 1993 töötas ta Berliini Võrdleva Sotsiaalse Uuringu Instituudi teadusliku kaastöölisena. Alates 1994. aastast on ta vabakutseline kirjanik. Ta on Saksamaa PEN-klubi liige.

Kathrin Schmidt hakkas juba teismelisena luulet kirjutama ja avaldama. Tema luuletusi iseloomustab täpne rütm, jõuline tundeline kõne ja sagedane sõnamängude kasutamine. Tema romaane on nende rikkaliku sündmustiku tõttu mõnikord maagiliseks realismiks nimetatud. Kathrin Schmidt on ülevoolava kujutlusvõimega jõuline kirjanik, keda kriitikud on võrrelnud varase Irmtraud Mogneri ja Günter Grassiga.

Seni on tema suurim kirjanduslik saavutus autobiograafiliste sugemetega romaan "Sa ei sure". Autor kirjeldab selles kirjaniku Helene haiguse ja paranemise lugu. Helenet tabas rabandus, mis võttis temalt kontrolli tema keha ja kõnevõime üle, ning ta peab uuesti kõnelema õppima.

Kathrin Schmidt elab Berliinis Mahlsdorfis. Ta on abielus ja viie lapse ema.

## Eesti keeles ilmunud teosed
*"Sa ei sure", Eesti Raamat 2010, saksa keelest tõlkinud Piret Pääsuke. ISBN 9789985658642

## Viited

## Välislingid
*Kaarel Kressa, Pärast ajurabandust puslet kokku pannes, Eesti Päevaleht, 6. mai 2011
Katioonne polümerisatsioon

**Katioonne polümerisatsioon** ehk **katioonpolümerisatsioon** on üks ahelpolümerisatsiooni viisidest, milles aktiivsete osakestena osalevad monomeeri molekulidest moodustunud katioonset tüüpi intermediaadid.

Katioonse mehhanismi järgi polümeriseeruvad elektronodonoorseid asendusrühmi sisaldavad alkeenid ja teatud heterotsüklilised ühendid. Siin ahelreaktsioon genereeritakse  monomeerist happelise (s.t. katioonse) initsiaatori toimel. Tavaliselt on selleks tugevad prootonhapped (H2SO4, HClO4 jt) või Lewise happed (BF3, AlCl3, SnCl4, FeCl3 jt). Reaktsiooni initsieerimine Lewise hapete toimel vajab kokatalüsaatori (näiteks vähene hulk vett H-OH või polaarset ühendit R-Cl või R-OH jm) osalust. Initsieerimisreaktsioonis moodustuvad karbokatioonid või ioonpaarid või oksooniumioonid jm. Alkeenide aktiivsuse rida on üldiselt samane moodustuvate karbokatioonide stabiilsuse reaga, kusjuures katioonide aktiivsus muutub vastupidises suunas. Heterotsüklid reageerivad tsükli avanemisega (nimetatakse tsükliavamispolümerisatsioon, milles moodustuvad lineaarsed polümeerid), kusjuures nende reaktsioonivõime on oluliselt seotud tsükli steerilise pingega.

## Katioonse polümerisatsiooni mehhanism
Näiteks alkeeni (siin lihtsustatult C=CR’ ilma vesiniku aatomeid näitamata) polümerisatsioon katioonse mehhanismi järgi näiteks AlCl3 toimel (kokatalüsaator R-Cl) või BF3 toimel (kokatalüsaator H2O):
*reaktsiooni initsieerimine
:1) R–Cl  +  AlCl3  →  R+  +  AlCl4-  
:: R+  + C=CR’  →  R–(C–CR’)+
:2) H2O + BF3 → H+(BF3OH)-
:: H+(BF3OH)- + C=CR’  →  H–(C–CR’)+
See reaktsioon annab polümeeri ahelale algusrühma.

*ahela kasv, see on monomeeri molekulide järjestikuline liitumine üha kasvava katiooniga;  see on valdav reaktsioon, kuna monomeer on keskkonnas valdav nukleofiil
:R–(C–CR’)+  + n C=CR’  →  R–(C–CR’)n+   
*ahela ülekanne, lõpetab ühe ahela kasvu ja alustab uut ahelat
:R–(C–CR’)n+  +  R–Cl   →  R–(C–CR’) nCl  +  R+   
*ahela lõpetamine, näiteks ioonide rekombinatsioon; selle tõenäosus on väike, kuna katalüsaatori ja ioonide  kontsentratsioonid on väga madalad
:R–(C–CR’)n+  +  AlCl4-  →  R–(C–CR’) nCl  +  AlCl3

## Vaata ka
*Initsieerimisreaktsioon
*Elav polümerisatsioon
*Telomerisatsioon
*Karbokatioonid
Mäng sõiduplaaniga

**"Mäng sõiduplaaniga"** on Seichō Matsumoto 1958. aastal ilmunud kriminaalromaan.

Kõigepealt ilmus jutustus ajalehe joonealusena aastatel 1957–1958. Raamatuna andis selle esimesena välja Jaapanis 1958. aastal kirjastus Kobunsha. Inglise keeles avaldati romaan pealkirjaga "Points and Lines".

## Sisututvustus
Jutustuse sündmused leiavad aset Fukuoka linnas. N. ministeeriumi ühe osakonna juhataja abi Kenichi Sayama ja tema armuke on sooritanud enesetapu. Uurimise edenedes avastab peategelane end peagi valitsuse ja N. ministeeriumi vahelisest altkäemaksuafäärist.

## Tegelaskujud
* Jutaro Torigai – Fukuoka prefektuuri uurija
* Kiichi Mihara – Tōkyō politsei departemangu teise uurimisosakonna inspektori abi
* Kenichi Sayama (alias Taizo Sugaware) – N. ministeeriumi direktori asetäitja
* Hideko Kuwayama (alias O-Toki) – ettekandja Tōkyō restoranis Koyuki
* Tatsurou Yasuda – ettevõtja
* Ryouko Yasuda – Tatsurou naine
* Kitaro Sasaki – N. ministeeriumi sekretär

## Eestikeelsed väljaanded
Eesti keeles ilmus teos Eesti Raamatu kirjastuselt sarjas "Mirabilia" 1974. aastal Agu Sisaski tõlkes.

## Kutseliste kriitikute arvustused
* Amazon.com: 
* Library Thing: 

## Viited

## Välislingid
* Seicho Matsumoto. "Mäng sõiduplaaniga". "Mirabilia", Eesti Raamat 1974. leo.ee
* Points and Lines by Seicho Matsumoto. Goodreads Inc 
* A Writer's Website: Seicho Matsumoto's "Points And Lines": The Shortest Distance Is The Truth. Blogi The World of Wolcott Wheeler, 28. jaanuar 2007
*  松本清張の「点と線」を歩く 東京編 (Seicho Matsumoto. "Points and Lines". Walking Guide Toukyou). Tokyo Kurenaidan, 29. september 2007
* Michael E. Grost. The Mystery Fiction of SEICHŌ MATSUMOTO. Mystery File, 11. märts 2011
Tallinna parandusvangla

**Tallinna parandusvangla** (saksa keeles *Zuchthaus*) oli 18.–19. sajandil Tallinna vanalinnas Rataskaevu tänaval majas nr 38 tegutsenud kinnipidamisasutus.

Tallinna parandusvanglas hoiti nii kohtu poolt süüdi mõistetuid kui ka kohtuliku eeluurimise all olnud inimesi. Vange kasutati linnaturu, väljakute ja tänavate koristamisel, samuti lõhkusid nad talviti Tallinna linnakaevude ümbert jääd.

Tallinna parandusvangla ehitamiseks korraldati aastatel 1746–1748 loterii, millest saadud rahaga omandati hoone Rataskaevu tänaval, mis kohandati vanglaks. Vangla tegutses 1820. aastateni, kui asutati uus eeluurimisvangla Vene tänaval.

## Viited
Värvmadar

**Värvmadar** (*Galium boreale*) on madaraliste sugukonda madara perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Värvmadara levila ulatub Põhja-Euroopast lõuna poole Põhja-Itaaliasse ning ida poole Väike-Aasiasse ja Armeeniasse. Austrias ja Ida-Saksamaal on ta üsna levinud, aga Lääne-Saksamaal haruldane ja puudub laialdastel aladel täielikult.

Värvmadar võib kasvada mitmesuguse niiskusega elupaikades alates suhteliselt kuivadest kuni märgade rohumaadeni. Tavaliselt kasvab ta hõredates sega- ja lehtmetsades, harvem stepis. Mägedes kohtab teda kuni metsapiirini. Talle sobib niiske pinnas, mistõttu kasvab sageli veekogu kaldal. Kõige paremini kasvab ta lubjarikkal savi- või turbamullal.

Teisest valgeõielistest madaratest saab värvmadarat eristada kahe tunnuse poolest: lehed on neljakaupa männases ning taimel on neljakandiline 20–50 cm kõrgune püstine sile ja jäik vars. Ainult maa lähedal võib vars tõusev olla. Vars võib olla nii lihtne kui harunenud. Tavaliselt on vars sile, vahel lühikeste jäikade karvadega. Vars on neljakandiline.

Lehed on tumerohelised, süstjad ja kolme soonega, 1½–4 cm pikad ja 3–6 mm laiad. Leheserv on tagasi keerdunud ja kare.

Valged lõhnavad õied on koondatud tihedatesse kohevatesse pööristesse. Õied on meeldiva meelõhnaga. Taim õitseb juunist augustini. Üksikõied on valged, läbimõõduga 3 mm, mõlemasoolised ja 4 kroonlehega. Vili on 2½ mm pikk ja kaetud tagasi paindunud ogakestega. 

Värvmadara puitunud risoom sisaldab steroidseid saponiine, parkaineid, kumariine, flavonoide ja antrahinoone. Maapealne osa sisaldab eeterlikke õlisid, glükosiide, triterpenoide, iridoide, parkaineid, antrahinoone, alkaloide ja C-vitamiini.

Eestis on värvmadarat traditsiooniliselt kasutatud nii ravimtaimena kui ka lõnga värvimiseks. Madarapunane on värvmadara juurtest saadud püsikindel ja mahe punane värv. See oli Eestis üks kõige armastatumaid taimedest saadud värve kuni 19. sajandi teise pooleni. Korjatud madarajuured tavaliselt kuivatati, seejärel tambiti peeneks ja hapendati mõne päeva jooksul kalja sees, misjärel lõngu leotati mitu päeva selles värvivedelikus.

Õied ja lehed sisaldavad rikkalikult renniini, mis paneb piima hapnema, ja sellepärast kasutati seda Hollandis juustu valmistamisel.

## Viited

## Välislingid

*
Bibi Raid

**Bibi Raid** (sündinud 4. jaanuaril 1980) on eesti tõlkija ja õpetaja.

Ta on tõlkinud eesti keelde näiteks Michael Scotti ja Jonathan Stroudi teoseid.

## Tõlgitud teoseid
*Eoin Colfer "Artemis Fowl" Hotger 2003
*Jonathan Stroud "Samarkandi amulett" (1. osa) Pegasus 2005
*J. Stroud "Golemi silm" (2. osa) Pegasus 2006 
*Michael Scott "Alkeemik" (1. osa) Pegasus 2007
*J. Stroud "Ptolemaiose värav" (3. osa) Pegasus 2007
*Stef Penney "Huntide hellus" Pegasus 2008
*Jessica Gruner ja Rob Reger "Emily the Strange" Pegasus 2009
*M. Scott "Maag" (2. osa) Pegasus 2009
*Joanne Harris "Ruunimärgid" Pegasus 2009
*M. Scott "Nõid" (3. osa) Pegasus 2010
*Melissa Marr "Ohtlik armas" Pegasus 2010
*J. Stroud "Oru kangelased" Pegasus 2011
*M. Scott "Surnumanaja" (4. osa) Pegasus 2011
*M. Scott "Sorts" (5. osa) Pegasus 2012
*John Green "Süü on tähtedel" Pegasus 2013
*M. Scott "Võlur" (6. osa) Pegasus 2013
*J. Stroud "Saalomoni sõrmus" (4. osa) Pegasus 2013
*Sadie Smith "Hüljatu" Pegasus 2014
*John Green "Alaskat otsides" Pegasus 2014
*Donna Tartt "Ohakalind" Pegasus 2015
*M.L. Stedman "Valgus ookeanide vahel" Pegasus 2016
*Terry Hayes "Mina olen Pilgrim" Pegasus 2016
*Alan Bradley "Piruka magus põhi" (Flavia de Luce, 1. osa) Päikese Kirjastus 2016
*Alan Bradley "Mõrv ei ole lapsemäng" (Flavia de Luce, 2. osa) Päikese Kirjastus 2016
*Hannah Kent "Matmisriitused" Päikese Kirjastus 2018
*George Grossmith, Wheedon Grossmith "Mõttetu mehe päevaraamat" Rahva Raamat 2019
*Cara Hunter "Nad ei leia sind iial" (Inspektor Fawley #1) Rahva Raamat 2019
*Cara Hunter "Pimeduse kütkes" (Inspektor Fawley #2) Rahva Raamat 2019
*Tana French "Peegelpilt" Päikese kirjastus 2019
*Delia Owens "Kus laulavad langustid" Rahva Raamat 2019
*Cath Crowley "Sõnad sügavas sinises" Rahva Raamat 2019
*Jessica Barry "Vaba langemine" Rahva Raamat 2019
*Cara Hunter "Väljapääsu ei ole" (Inspektor Fawley #3) Rahva Raamat 2020
*Charlie Mackesy "Poiss, mutt, rebane ja hobune" Rahva Raamat 2020
*Cara Hunter "Ohjeldamatu raev" (Inspektor Fawley #4) Rahva Raamat 2020
*Anna Hope "Ootus" Rahva Raamat 2021
*Richard Osman "Neljapäevane mõrvaklubi" (Neljapäevane mõrvaklubi #1) Rahva Raamat 2021
*Tracy Garvis Graves "Tüdruk, keda ma kunagi tundsin" Rahva Raamat 2022
*Cara Hunter "Kogu tõde" (Inspektor Fawley #5) Rahva Raamat 2022
*Richard Osman "Mees, kes suri kaks korda" (Neljapäevane mõrvaklubi #2) Rahva Raamat 2022
*TJ Klune "Maja taevasinise mere ääres" Rahva Raamat 2022
*Megan Hunter "Harpüia" Rahva Raamat 2022
*Adam Silvera "Lõpus surevad mõlemad" Rahva Raamat 2022
*Taylor Jenkins Reid "Evelyn Hugo seitse abikaasat" Rahva Raamat 2022
Arukaerand

**Arukaerand** (*Helictotrichon pratense*) on üks kahest kaerandi perekonda kuuluvast kõrrelisest Eestis. 

Arukaerand, erinevalt aaskaerandist, moodustab tiheda mätta. Tema vars püstine, jäik, kuni 1 m kõrge. Lehed on paljad, kuival ajal ääred kaetud, veidi sinakashalli tooniga lehe alumisel poolel. Õisik on pööris, kitsas ja üsna kare, alumised varred 1–2 kaupa (aaskaerandil 3–5 kaupa). 

Kasvavad kuivadel lubjarikastel niitudel, peamiselt jõeorgudes, kus aluspõhjaks on lubjakivi. 

Eestis tavaline liik. Õitseb mais-juunis.

## Välislingid
*