open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lurssvili

**Lurssvili** (*Corispermum*) on nelgilaadsete seltsi rebasheinaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

## Nimetus
Perekonna teaduslik nimetus *Corispermum* on tuletatud kreekakeelsetest sõnadest *koris* 'lutikas' ja *sperma* 'seeme'. Wiedemanni eesti-saksa sõnaraamatus (1893) on *lurs* (omastav *lursu*) märgitud Saaremaa sõnaks, mille saksa vaste (*Wanze*) tähendab lutikat. Uuematest murdesõnastikest aga seda sõna ei leia. Ilmselt on eestikeelse nimetuse tuletanud (tõlkinud) ja esimesena kasutusele võtnud Gustav Vilbaste oma taimemäärajas 1925. 

Ka teistes keeltes nimetamisel on tõlgitud teaduslikku nimetust, näiteks inglise k *bugseed* või saksa k *Wanzensamen.* Mõnes teises keeles on taime perekonnanimetus tähenduses 'kaamelirohi', näiteks läti keeles *kamieļzāle* või vene keeles *верблюдка*. 'Kaamel' viitab taime kuivadele kasvukohtadele, peamiselt poolkõrbetele ja steppidele.

## Kirjeldus
Lurssviljad on monokarpsed (üheaastased) rohttaimed kitsaste, vahelduvate terveservaliste lehtedega. Taimed on enamasti püstise varrega, sageli juba alusel tugevasti harunenud. Õied on mõlemasugulised, paiknevad varreharude tippudes ja/või lehekaenlais. Õiekate koosneb 1–5 lehekesest või puudub. Vili on ovaalne või piklik, lame või natuke kumer, enamasti tiivulise servaga.

## Levik ja kasvukohad
Perekonnas on 65–70 liiki, need on levinud peamiselt Euraasias, aga ka Põhja-Ameerikas (mõnede allikate järgi looduslikud, teiste arvates sissetoodud ja naturaliseerunud liigid). Euroopas teada 11 liiki. Üheaastaste taimedena vajavad avakooslusi: liivaseid või savikaid alasid, kus muu taimkate pole kuigi tihe. Eestis sobivad kasvukohtadena rannaluited ja liivikud, teeservad, jäätmaad, karjäärid jne.

## Liike

* põhja-lurssvili – *Corispermum algidum.* Kirjas "Balti flooras", ent leidumine Eestis ja Baltikumis pole tegelikult tõendatud
* käänd-lurssvili – *Corispermum declinatum*
* iisop-lurssvili – *Corispermum hyssopifolium*
* balti lurssvili – *Corispermum intermedium*. Eesti ja Läti endeem, haruldane. Varem olnud laiemalt levinud
* hall lurssvili – *Corispermum marschallii*
* Pallase lurssvili – *Corispermum pallasi*
* kitsatiivane lurssvili – *Corispermum pallasii* subsp. *membranaceum* (*Corispermum leptopterum*). Eestis haruldane tulnukas
* siberi lurssvili – *Corispermum sibiricum*

## Viited
Püranomeeter

**Püranomeeter** on aktinomeeter, mis mõõdab päikese summaarset ja peegeldunud kiirguseenergia hulka pinnaühiku kohta (ühik W/m2).
Kirimale

**Kirimale** (inglise keeles *correspondence chess*) on võistlusmale liike, kus mängijad ei asu vahetult teineteise vastas malelaua taga, nagu see toimub klassikalises males või kiir- ja välkmales, vaid kus mängijad asuvad kustahes kohas ning edastavad partiid mängides oma malekäike kokkulepitud tehnilisi võimalusi kasutades. Tänapäeval kasutatakse selleks põhiliselt internetti. Kirimaleturniiri reglement sätestab, kas võistlus toimub meilitsi või kasutatakse serveri abi.

Varem edastati kirimales käike peamiselt posti teel kirja või postkaardiga. Harvemini kasutati muid sidepidamisvõimalusi (telefon, telegraaf).

Kirimale oluline eripära on, et erinevalt tavamalest on mängijatel lubatud kasutada abimaterjale (malekirjandus) ja abivahendeid (maleprogramme seisude analüüsimiseks).
 
Kirimales rahvusvahelistel võistlustel leiab kasutamist ICCF-i numbriline notatsioon. Selle süsteemi töötas välja 1803. aastal Göttingeni Ülikooli professor J. W. D. Wildt. 

Kirimalereeglid on kehtestanud Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon (ICCF). Igale mängijale antakse partii mängimiseks 30–60 päeva kümne käigu kohta. Kui käikude edastamine toimub posti teel, siis lisatakse sellele kirja teeloleku aeg.

Kirimaleolümpiaid korraldatakse 1949. aastast ja maailmameistrivõistlusi 1949. aastast.

## Vaata ka
*Kirimale suurmeister
*Eesti meistrivõistlused males#Eesti kirimalemeistrid

## Välislingid
*
*Eesti kirimale meistrivõistluste võitjad. eestimale.ee
Mulksupudel

**Mulksupudel** ehk **angster** (ladinakeelsest sõnast *angustus* 'kitsas'), ka **kutterolf** (või *kuttrolf*, *gutterolf*, *guttrolf*, *gluckerflasche*), on varauusaegne keeruka kujuga jooginõu veini joomiseks, millel on sibulakujuline alaosa ja mitmest omavahel põimunud väljavoolutorust moodustatud kitsas kael. Juua sai ainult lonksukaupa, valamisel tekitas mulksuvat heli.

## Ajalugu
Nõutüüp oli kasutusel juba hilisantiikaja Rooma riigis umbes 4. sajandil.

Enim oli mulksupudel levinud Saksamaal Kesk- ja Ülem-Reinimaal, samuti Põhja-Saksamaal. Kirjalikus allikas on seda esimest korda mainitud 1220. aasta paiku kõrge klaasist anumana, kust veini juuakse, Wolfram von Eschenbachi eeposes "Willehalm":
:*wir sulen trinken manegez kunnen,*
:*und in die clâren brunnen*
:*hâhen guttrel von glase,*
:*dâ grüener klê und ander wase*
14. sajandist kohtab mulksupudelit ka Prantsusmaal, samuti tegid neid 16. ja 17. sajandil Veneetsia klaasimeistrid. Siiski saavutas nõu oma populaarsuse tipu Saksamaal ja arhiiviallika teatel on neid 1409. aasta paiku lausa masstoodetud Spessartis. Kasutati 17. sajandini.

Üks mulksupudeli tänapäevane koopia on eksponeeritud Tartu Linnamuuseumis. Arheoloogiline leid, mulksupudeli murdunud kael, on sama muuseumi kogus numbri all TM A 45: 1589, üks uurija on seda nimetanud toruliseks kaelakaunistuseks.

## Viited

## Välislingid
* Kuttrolf. – Glass Dictionary. Corning Museum of Glass
* Kuttrolf. – Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
* Filigraanklaasist Veneetsia mulksupudel
* Video: Mulksupudeli valmistamine
Lora Jakovleva

**Lora Grigorjevna Jakovleva** (vene keeles Лора Григорьевна Яковлева; 21. aprill 1932 Perm – 3. veebruar 2022) oli vene kirimaletaja, kirimale naiste suurmeister (1997). 

Jakovleva tuli esimesel neljal kirimale naiste maailmameistrivõistlustel esinelikusse. Ta võitis kuldmedali 2. MM-il (1972–1977). Pronksmedali sai ta 1. MM-il (1968–1972) ja 3. MM-il (1978–1984). Neljandal kirimale naiste MM-il (1984–1992) jäi ta neljandaks. 

Ta võitis Nõukogude Liidu naiskonna koosseisus teisel naiste kirimaleolümpial (1980–1986) kuldmedali (mängis teisel laual). 

Jakovleva sai ICCF-ilt 1977. aastal seoses naiste maailmameistriks tulekuga kirimale rahvusvahelise meistri nimetuse. Kui 1996. aastal võeti kasutusele kirimale naiste suurmeistri nimetus, oli ta esimesi, kellele see 1997. aastal anti. 

## Viited
Peeker

**Peeker** on pealt laieneva kujuga karikast väiksem ilma jalata jooginõu. Võib olla metallist, keraamiline või klaasist. Erinevalt kruusist ilma kõrvata.

Keskaegsed klaaspeekritüübid, mille fragmente on leitud ka Eesti linnade arheoloogilises materjalis, on emailmaalingutega klaaspeekrid, röömeri eelkäijad nupp-peekrid nagu *[[Krautstrunk]]* ja *[[Berkemeyer]]*, ribilised peekrid ja *[[Passglas]]*id, nuipeekrid *[[Stangenglas]]* ja *[[Keulenglas]]*, niitribipeekrid.

Papist tehtud peekrikujuline ühekordselt kasutatav nõu on papptops.

## Vaata ka
* Hedwigi peeker
* nupp-peeker
* nuipeeker
* pits

## Viited

## Välislingid
* Becher. - Reallexikon zur Deutschen Kunstgeschichte
Jooginõu

**Jooginõu** on anum, milles serveeritakse ja millest juuakse jooke.

Jooginõusid võib jaotada kuju, materjali ja otstarbe alusel.

## Kuju
Jooginõu võib olla hoidmist abistava käepidemega ehk kõrvaga, nagu tass või kruus, või ilma kõrvata, nagu joogiklaas, pits, peeker, pokaal, piaal või karikas. Enamasti võimaldab jooginõu suurus seda inimesel mugavalt käes hoida.

Jooginõu võib olla laia suuavaga (kauss, tass) või kinnine (need on reeglina mõeldud ühtaegu jookide transpordiks, nagu õllepurk, välipudel või plasku; kinnine jooginõu on ka vanaaegne mulksupudel). Olemas on ka mitmesuguseid erilisi jooginõude vorme, nagu konjakipiip konjaki imemiseks klaasist või kataloonia veininõu *[[porró]]* (klaas- või savinõu valamisavaga ülal ja imemistoruga küljel).

## Materjalid
Oletatavad vanimad jooginõumaterjalid inimese enda pihkude järel on taimeosad, nagu lehed, puukoor või viljade kestad, või loomse päritoluga materjalidest merekarbid ning nahk, arvatavasti olid varakult kasutusel ka puidust õõnestatud nõud.

Keraamilised anumad, sealhulgas jooginõud, ilmuvad esmalt umbes 5000 a eKr Mesopotaamias (Eesti ala vanimad keraamilised söögi- ja jooginõud pärinevad nöörkeraamika kultuurist 3000. aasta paiku eKr). Metallide kasutuselevõtuga hakati ka nõusid tegema metallist, kuid enamasti olid need haruldased kultus- või luksusesemed. Juba pronksiajal kasutatakse ka sarvest tehtud joogisarve, mis näiteks Kaukaasias ning germaanlaste aladel levis laialt.

Läbi ajaloo ja kuni tänapäevani on suurem osa jooginõusid keraamilised (portselan, fajanss, kivikeraamika) või metallist (kuld, hõbe, tina, uushõbe, terasplekk vm). Alates Vana-Roomast on jooginõusid tehtud ka klaasist. Alates 20. sajandist ilmuvad uue jooginõude materjalina plastikud ja vedelikukindlaks muudetud papp.
### Näiteid

Smac Neolithikum 088.jpg|Nöörkeraamilised nõud nooremast kiviajast
Cup, metal, handle MET 16.10.438 view 1.jpg|Vasesulamist tass, Egiptus, umbes 1550–1458 eKr
Tripodic goblet Louvre AO4079.jpg|Egiptuse sinine kolmejalgne peeker Mesopotaamiast, 1399–1200 eKr
Roman drinking glass (M.A.N. 1995-69-3) 01.jpg|Rooma joogiklaas, 3. sajand.
ChopeBouleau.jpg|Kasetohust tass
Trinkhorn Oslo.JPG|Kaunistatud joogisarv umbes 1300. aastatest, Kulturhistorisk Museum, Oslo
Kirchenschatz Stadtpfarrkirche Rapperswil - Messkelch Spätrenaissance 1611 - Stadtmuseum Rapperswil 2012-12-01 16-24-57.JPG|Hõbedast armulauakarikas, 1611
Kiirtee põrgusse

**"Kiirtee põrgusse"** on esimene Eesti kinolevisse jõudnud täispikk kodumaine õudusfilm. 

Filmi keskmes on suure kiirtee lähedal asuvasse, vanadest lautadest ümber ehitatud suvemajja tööle tulnud vennad Markus ja Tom. Markuse hämmastav sarnasus kunagise talukoha surnud peremehega äratab piinatud hinged, kes on aastakümneid oodanud ühe koletu kuritöö paljastamist. Markuse keha kättesaamiseks on aga esialgu võimalik kasutada vaid tallu täiesti juhuslikult sattunud ja ülimalt kummaliselt käituvat Dorat.    

Osades Franz Malmsten juunior (Markus), Kersti Heinloo (Dora), Kristjan Kasearu (Tom), Brigitte Susanne Hunt, Oliver Kristman jt.

Filmi režissöör on Urmas E. Liiv, operaator Kristjan Jaak Nuudi ja helilooja Tiit Kikas. Filmi pikkus on 82 minutit.

Film kogus 2019. aastal 10 366 kinokülastust ja teenis ligi 62 000 eurot kassatulu.

## Viited

## Välislingid

*"Labasevõitu kompott tuntud õudukaklišeedest" Postimees, 17. oktoober 2019
*"Hendrik Alla filmist "Kiirtee põrgusse": midagi ilusat ega intellektuaalset seal pole" ERR kultuur, 18. oktoober 2019
*"Eesti esimene täispikk õudusfilm "Kiirtee põrgusse": loe, mida arvavad Eesti inimesed ja filmikriitikud" Delfi kinoveeb, 21. oktoober 2019
*"„Kiirtee põrgusse“ on värskendavalt ebaviisakas" Eesti Ekspress, 23. oktoober 2019
*https://www.facebook.com/kiirteeporgusse/

*https://www.youtube.com/watch?v=tP--sNEEaTw
*https://kroonika.delfi.ee/artikkel/87921877
Graie Alpid

**Graie Alpid** on (itaalia *Alpi Graie*, prantsuse *Alpes grées*) on mäestik Alpide lääneosas Prantsusmaa, Šveitsi ja Itaalia piiril.

## Etümoloogia
Nimi *Graie* tuleb keldi hõimu graiotseelide (ladina *Graioceli*) nimest. Graiotseelid elasid antiikajal Mont Cenis mäekuru ja Viù oru ümbruses, neid on maininud Gallia sõja kirjelduses Julius Caesar.
Teiste allikate järgi pärineb nimi keldi sõnast *graig*, mis tähendab kivi või kaljut ning mäe nimena kaljumägesid.

## Geograafia
Graie Alpid asuvad Prantsusmaal (Auvergne-Rhône-Alpes), Itaalias (Piemonte ja Aosta org) ning Šveitsis (Valais' lääneosa).

## Viited
Tass

**Tass** on enamasti sangaga varustatud väiksem jooginõu. Võib olla põletatud savist, portselanist, klaasist vm. Kasutatakse kuumade jookide (tee, kohv, kakao jt) serveerimiseks, enamasti koos alustassiga.

## Vaata ka
* Kruus
* Piaal
* *[[Chawan]]*
* *[[Yunomi]]*

## Viited
BRELL

**BRELL** oli Eesti, Läti, Leedu, Venemaa ja Valgevene elektrisüsteemide juhtimise alane koostöö.

BRELL oli ühises ühendussüsteemis, mille koostööks sõlmiti 2001. aastal leping. Süsteemi- ja varustuskindlustuse tagamiseks olid riigid üksteisest sõltuvad, eelkõige Leedu ja Poolaga piirnev Kaliningradi oblast. 16. juulil 2024 allkirjastasid Balti süsteemihaldurid Elering, AST ja Litgrid ametliku teate BRELL lepingust väljaastumise kohta. 2025. aasta 8. veebruaril kell 9.09 lahkusid Balti riigid Venemaa ja Valgevenega ühisest sünkroonimispiirkonnast IPS/UPS ning 9. veebruaril kell 14.05 sünkroonisid oma elektrisüsteemi Mandri-Euroopa sünkroonimispiirkonnaga CESA. Varem oli plaanitud sünkroonida uue sagedusalaga 2025. aasta lõpus, kuid 2023. aastal lepiti kokku selle varasemaks toomine.

## Viited

## Välislingid
*"Kapo: Eestis avaldatakse seisukohti, et Vene elektrisüsteemist eraldumine pole parim lahendus" Postimees, 12. aprill 2019
Uued ootused

"**Uued ootused**" on Ott Leplandi singel. Laulu viisi autorid on Ott Lepland, Jörgen Pakkas, Viljar Norman, Kristjan Mängel ja Raun Juurikas. Sõnade autor on Ott Lepland. Loo on produtseerinud Johannes Lõhmus.

## Välislingid
* Video: Uued ootused Youtube.com
* SÕNAD: Uued ootused Sasslantis.ee
Piaal

**Piaal** (pärsia keeles پیاله *piyāla*) on enamasti savist, portselanist või fajansist keraamiline kausike või kõrvata tass, mida kasutatakse Kesk-Aasias ja sellega külgnevates maades tee joomiseks. Piaalid (jaapani keeles 茶碗 *[[chawan]]*) on laialt levinud ka Ida-Aasias, näiteks teetseremoonial Jaapanis.

## Viited
IV liiga 2018

**IV liiga 2018** oli Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga, IV liiga 2018. aasta hooaeg, mis jagunes kolme tsooni – **ida/põhi**, **põhi/lääs** ja **lõuna**.

## IV liiga ida/põhi

### Meeskonnad

### Liigatabel

|-
|colspan="11"|**Allikas:** Eesti Jalgpalli Liit
|}

### Mängutulemused

|-
|

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 style="background: #DFE7FF;"|4 : -2
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

 
 
 style="background: #DFE7FF;"|4 : -2
 
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 

### Parimad väravakütid

## IV liiga põhi/lääs

### Meeskonnad

### Liigatabel

|-
|colspan="11"|**Allikas:** Eesti Jalgpalli Liit
|}

## IV liiga lõuna

### Meeskonnad

### Liigatabel

|-
|colspan="11"|**Allikas:** Eesti Jalgpalli Liit
|}

## Vaata ka
*Meistriliiga 2018
*Esiliiga 2018
*Esiliiga B 2018
*II liiga 2018
*III liiga 2018

## Viited
Johannes Mets

**Johannes Mets** (17. detsember 1932 – 13. november 2013) oli eesti insener, Eesti NSV partei- ja riigitegelane.

1957. aastal lõpetas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise eriala. 

1957. aastast töötas Mets Kullamaa masina-traktorijaamas mehaanikuna, seejärel töökoja juhatajana. 1959. aastast oli ta Türi Põllumajandustehnikumi õpetaja. Aastatel 1961–1973 oli Mets Eesti Põllumajandustehnika Paide Rajoonikoondise peainsener.

## Tegevus NLKP-s ja Nõukogude võimuorganites
*1962 NLKP liige
*lõpetas NLKP Keskkomitee juures asuva Kõrgema Parteikooli 
*1973 EKP Paide Rajoonikomitee tööstus- ja transpordiosakonna juhataja, seejärel Rajoonikomitee sekretär
*1978 Paide Rajooni RSN Täitevkomitee esimees
*1986 valiti EKP XIX kongressil EKP Keskkomitee liikmeks
*1980–1985 Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu saadik
*1985–1990 Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu saadik

## Tunnustus
*1964 – Eesti NSV teeneline insener

## Viited

## Välislingid
*Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseis. Biograafiline lühiteatmik. Tallinn: Eesti Raamat 1981. Lk 140 (kaader 142)
*Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem FOTIS. Paide Rajooni RSN Täitevkomitee esimees Johannes Mets (1987)
*Haud Türi Kõrgessaare kalmistul
Templeuve-en-Pévèle'i kanton

**Templeuve'i kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Templeuve-en-Pévèle.

See koosneb järgmistest valdadest:

# Anstaing
# Attiches
# Avelin
# Bachy
# Baisieux
# Bersée
# Bourghelles
# Bouvines
# Camphin-en-Pévèle
# Cappelle-en-Pévèle
# Chéreng
# Cobrieux
# Cysoing
# Ennevelin
# Fretin
# Genech
# Gruson
# Lesquin
# Louvil
# Mérignies
# Moncheaux
# Mons-en-Pévèle
# Mouchin
# La Neuville
# Péronne-en-Mélantois
# Pont-à-Marcq
# Sainghin-en-Mélantois
# Templeuve-en-Pévèle
# Thumeries
# Tourmignies
# Tressin
# Wannehain

## Viited
Tsiseleerimine

**Tsiseleerimine** (prantsuse keeles *ciseler* 'metalli nikerdama') on valatud, sepistatud või kohrutatud metalleseme pinna viimistlemine viili, uuritsa ja muude metallilõikeriistade abil.

## Vaata ka
* graveerimine
* puntsimine
* trugimine

## Viited
Ülo Nõmm

**Ülo Nõmm** (15. juuli 1933 Virumaa – 26. juuli 2014) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.

Ta lõpetas 1951. aastal Rakvere Kohaliku Tööstuse Tehnikumi ja 1961. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli.

Aastatel 1951–1954 töötas ta Ambla Põllumajanduskoolis õpetajana. 

## Tegevus ELKNÜ-s ja NLKP-s
*1954–1959 ELKNÜ Tapa Rajoonikomitee esimene sekretär
*1955 NLKP liige
*1959–1962 EKP Tapa Rajoonikomitee teine sekretär
*1962–1963 EKP Paide Rajoonikomitee esimene sekretär
*1963. aastal EKP Haapsalu Kolhoosi- ja Sovhoositootmise Valitsuse Komitee sekretär 
*1963–1973 EKP Haapsalu Rajoonikomitee esimene sekretär
*1973–1980 EKP Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja
*1966–1981 EKP Keskkomitee liige
*1980 Eesti NSV Riikliku Kinokomitee esimehe esimene asetäitja 

Aastatel 1971–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VIII, IX ja X koosseisu saadik.

## Publikatsioone
*"Ideoloogiaküsimused parteitöö praktikas". Eesti Raamat. Tallinn 1980

## Viited

## Välislingid
*"Nõmm, Ülo – Eesti NSV Ülemnõukogu kaheksanda koosseisu saadik, EKP Haapsalu Rajoonikomitee esimene sekretär".  Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem FOTIS, 1971
*"Meie saadikukandidaate.Ülo Nõmm".  Sirp ja Vasar nr 24, 13. juuni 1975. Lk 3
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Liidia Piirsalu

**Liidia Piirsalu** (2. detsember 1929 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 22. november 2009) oli eesti õpetaja.

Ta lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafia eriala diplomitööga "Geograafilise asendi käsitlemine välisriikide majandusgeograafias VIII klassis".

1951. aastast töötas ta Jõgeva Keskkoolis õpetajana, hiljem oli samas koolis õppealajuhataja. 1961. aastast töötas Jõgeva Rajooni TSN Täitevkomitee haridusosakonna inspektorina, 1962. aastast Rakvere Rajooni TSN Täitevkomitee haridusosakonna inspektorina. 1974. aastast oli ta Rakvere I Keskkooli direktori asetäitja õppe- ja kasvatustöö alal.

Aastatel 1980–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X koosseisu saadik, haridus- ja kultuurikomisjoni esimehe asetäitja.

Pärast Eesti iseseisvuse taastamist oli ta Lääne-Viru maakonna koolinõunik, hiljem Lääne-Viru maavalitsuse haridusosakonna inspektor.

## Tunnustus
*1975 Eesti NSV teeneline õpetaja

## Viited

## Välislingid
*Eesti pedagoogika arhiivmuuseum. Liidia Piirsalu – Rakvere 1. Keskkooli direktori asetäitja (1976)
*Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem FOTIS. Piirsalu, Liidia – Eesti NSV teeneline õpetaja (1977)
Tourcoingi 1. kanton

**Tourcoingi 1. kanton** on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Tourcoing.

See koosneb järgmistest valdadest:

# Halluin
# Neuville-en-Ferrain
# Roncq
# Tourcoing (osaliselt)

## Viited
Sandton

**Sandton** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis, kuulub halduslikult Johannesburgi linnaringkonna alla.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas seal 222 415 elanikku.

Pärast apartheidi lõppu 1990. aastatel kolis enamik panku ja suurkorporatsioone kasvava kuritegevusega Johannesburgi kesklinnast Sandtoni, mille tõttu on seda kutsutud "uueks Johannesburgiks".

Nimi on kombineeritud kahest ümbruskonna äärelinna, Sandowni ja Bryanstoni nimest.

Sandton on Aafrika mandri rikkaim ärikvartal. Sandtonis asuvad ostukeskus Sandton City ja Gautraini metroo tähtis sõlmpunkt.

Tuntuim vaatamisväärsus on keskuses asuv Nelson Mandela pronkskuju.
Löjöpi keel

**Löjöpi keel** on Vanuatus Ureparapara saarel räägitav keel, mis kuulub Põhja-Vanuatu keelte hulka.

Keelt räägib umbes 240 inimest.

Löjöpi keeles on 11 vokaalfoneemi ja 1 diftong.

## Viited

## Välislingid
*http://www.language-archives.org/language/urr
*http://endangeredlanguages.com/lang/3575
Sabie jõgi

**Sabie jõgi** on jõgi Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo- ja Mpumalanga provintsis. Sabie jõgi on Komati jõe lisajõgi.

Jõgi on nime saanud Sabie linna järgi.
Sabie jõgi voolab läbi Krügeri rahvuspargi territooriumilt.
Chalermpol Malakham

**Chalermpol Malakham** (tai keeles เฉลิมพล มาลาคำ; sündinud 	10. oktoober 1962) on tai laulja ja näitleja.

## Diskograafia (valitud)
* Tam Jai Mae Terd Nong
* Ror Mia Phee Pler
* Ar Dia Rak Wan Khao Phan Sa
* Pued Tam Nan Bak Job Loey
* Kid Hod Pla Keng
* Sieng Jak Phoo Yai Baan
## Viited
Aldur Pitk

**Aldur Pitk** (22. aprill 1939 – 8. detsember 1987) oli eesti kalandustegelane, majandijuht ja Eesti NSV rahvasaadik.

1959. aastal lõpetas ta Tallinna Kalatööstuse Tehnikumi.

1978. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna ehituse ökonoomika ja organiseerimise eriala kiitusega. 

1954. aastast töötas ta Kingissepa rajooni Murrangu kolhoosis kalurina. 1959. aastast töötas madrusena Eesti Kalatööndusliku Ekspeditsiooni Baasis, samal aastal hiljem sai temast Hiiumaa Kalakombinaadi püügimeister, seejärel vaneminsener ja direktori asetäitja püügi alal. Aastatel 1961–1964 oli ta kalurikolhoosi Hiiu Kalur insener. Aastatel 1964–1973 oli ta kalurikolhoosi Saare Kalur peainsener, 1973. aastast Saare Kaluri juhatuse esimees.

Aastatel 1980–1987 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu X ja XI koosseisu saadik.

## Tunnustus
*1979 Eesti NSV teeneline kalur

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem FOTIS. Saare Kaluri kolhoosi esimees Aldur Pitk (1986)
Battlefield V

**"Battlefield V"** on FPS-videomäng, mille töötas välja EA DICE ja tõi turule Electronic Arts. "Battlefield V" on sarja 16. osa. 

Mäng anti välja süsteemidele Microsoft Windows, PlayStation 4 ja Xbox One 20. novembril 2018. Eriversiooni "Deluxe Edition" ostjad said mängule ligipääsu 15. novembril 2018 ning teenuse Origin Access Premium tellijad said mängu arvutile 9. novembril 2018. "Battlefield V" tegevus toimub II maailmasõjas ning see on temaatiline järg I maailmasõjal põhinevale mängule "Battlefield 1".

Väljalaskeelsed reaktsioonid mängule olid kahetised, fännid kritiseerisid mängu treileris esinevaid ajaloolisi ebatäpsusi ning naissõdurite lisamist mängu. Pärast välja laskmist sai "Battlefield V" kriitikutelt peamiselt häid hinnanguid, kiideti head mängitavust, kuid laideti õhukest sisu ning vähest uudsust. Väljaandmisaasta lõpuks õnnestus seda müüa 7,3 miljonit eksemplari, mis valmistas turustajatele pettumuse.

## Viited
Euroopa meistrivõistlused kirimales

**Euroopa meistrivõistlused kirimales** (inglise keeles *European Correspondence Chess Championship*) on Euroopa meistrivõistlused kirimales. Nende võitjast saab **Euroopa meister kirimales**.

Aastatel 1963–2019 on korraldatud kokku 71 kirimale EM-i. Esimesed ametlikud Euroopa kirimale meistrivõistlused peeti aastatel 1963–1965. Euroopa meistriks tuli toona Saksa DV esindaja Werner Stern, kes sai hiljem ka seitsmendaks kirimale Euroopa meistriks (turniir peeti 1970–1974). Stern sai suurmeistri nimetuse ICCF-ilt  alles 2009. aastal. 

Leedulastest on Euroopa meistriks tulnud Vladas Gefenas (turniir peeti 1982–1988), Gediminas Rastenis (1983–1989), Ričardas Žitkus (1987–1993), Valentinas Normantas (1987–1994) ja Alius Mikėnas (1994–1998); lätlastest Jānis Vitomskis (1984–1990).

## Naismaletajad kirimale EM-il
Naistest on pääsenud mängima kirimale EM-i finaalturniirile mõni üksik. Neist edukaim oli Läti maletaja Olita Rause, kes võitis 45. EM-il (1991–1995) hõbemedali. Eesti maletaja Svetlana Zainetdinova tuli 65. EM-il (2008–2009) seitsmendaks.

## Eesti maletajad kirimale EM-i finaalturniiridel
*16. EM (lõppes 1982) – Endel Kuuskmaa, 2. koht
*28. EM (1984–1990) – Aarne Hermlin, 6. koht
*36. EM (1987–1993) – Aksel Rei, 9. koht
*65. EM (2008–2009) – Svetlana Zainetdinova, 7. koht
*66. EM (2008–2009) – Ervin Liebert, 6. koht
*68. EM (2013–2016) – Tõnu Talpak, 14. koht
*71. EM (2017–2019) –Tõnu Talpak, 7. koht

## Vaata ka
*Kirimale maailmameistrivõistlused

## Välislingid
*Euroopa meistrid 1963–2001. iccf-europa.com
*Euroopa MV-sed alates 2005. aastast. iccf-europa.com
Eesti Kirimaleühing

**Eesti Kirimaleühing** (lühend **EKMÜ**) on spordialaliit, mis juhib kirimale kui spordiala tegevust Eestis. Kirimaleühing on klubide ühendus.

Eesti Kirimaleühing asutati 1992. aastal. Eesti Kirimaleühing on Rahvusvahelise Kirimaleföderatsiooni (ICCF) ja Eesti Olümpiakomitee liige.

Aastatel 1992–2012 oli Eesti Kirimaleühingu president Lembit Vahesaar ja 2012–2016 suurmeister Tõnu Tiits. Kirimaleühingu asepresident on 1992. aastast Ervin Liebert. 

Eesti Kirimaleühingu juhatuses on kaks liiget: Merike Rõtova ja Ervin Liebert.

Kirimaleühingu auliikmeid: Tõnu Õim (1992), Hans Tomson (2010), Lembit Vahesaar (2012), Ervin Liebert (2014).

## Eesti kirimale meistrivõistluste võitjad

### Eesti kirimale meistrivõistlused meestele

# Paul Keres, (1935-1936)
# Paul Keres, (1938-1940)
# Paul Keres, (1951-1953)
# Vladimir Roþdestvenski, (1954-1955)
# Jaan Ludolf, (1958-1960)
# Johannes Türn, (1962-1963)
# Endel Kuuskmaa, (1964-1965)
# Andres Vooremaa, (1966-1968)
# René Talving, (1969-1970)
# Enno Kapstas, (1971-1972)
# Alfred Kuuskmaa, (1973-1974)
# Otto Lahi, (1974-1976)
# Ado Truupõld (1976-1978)
# Toomas Mihkelev, (1978-1980)
# Lembit Sankovski, (1981-1982)
# Jüri Schuster, (1982-1985)
# Rein Männik, (1985-1987)
# Villem Tammemägi, (1987-1989)
# Risto Roosaar, (1989-1991)
# Jüri Schuster, (1992-1993)
# Lembit Tali, (1993-1995)
# Ado Truupõld, (1995-1997)
# Ado Truupõld, (1997-1999)
# Alvar Kangur, (1999-2001)
# Jüri Siigur, (2000-2002)
# |
# |
# Jüri Siigur, (2004-2007)    
# Tõnu Talpak, (2006-2007)    
# Priit Tõnisson, (2008-2009)  
# Raúl Kuuk, (1999-1999)  (1.  E-kiri)
# Raúl Kuuk, (2000-2001)  (2.  E-kiri)
# |
# |
# |
# Mihkel Raidaru, (2004-2006)  (6.  E-kiri)  
# Jüri Siigur, (2005-2006)  (7.  E-kiri)  
# Jüri Siigur, (2006-2007)  (8.  E-kiri)  
# Jüri Siigur - Teet Švilponis, (2007-2008)  (9.  E-kiri)  
# Meelik Gornoi, (2008-2009)  (10.  E-kiri)  
# Jüri Siigur, (2009-2010)  
# Jüri Siigur, (2010-2011)  
# Jüri Siigur, (2012-2012)  
# Jüri Siigur, (2013-2015)  
# Jüri Siigur, (2014-2016)  
# Teet Švilponis,  (2015-2016)  
# Vladimir Dmitriev, (2016-2018)  
# Vladimir Dmitriev, (2017-2019)   
# Vladimir Dmitriev, (2018-2020)                            


### Eesti meistrivõistlused kirimales naistele

# Meeri Mikfeldt - Janina Arulaid, (1960-1962)
# Meeri MIkfeldt,  (1964-1966)
# |
# Salmi Võru, (1977-1979)
# Salmi Võru, (1979-1981)
# Salmi Võru, (1981-1983)
# Hilda Joamets, (1983-1985)
# Maie Tilk, (1985-1987)
# Maie Tilk, (1987-1989)
# Maie Tilk, (1989-1991)

## Viited

## Välislingid
*Eesti Kirimaleühing. sport.ee
*Kirimalevõistluste uudiseid. eestimale.ee
*Kirimaleühing otsib riigilt õigust. ohtuleht.ee, 2. märts 2016
Ervin Liebert

**Ervin Liebert** (sündinud 26. detsembril 1939 Tallinnas) on eesti kirimaletaja, tõstja, tõste- ja maletreener, kirimale rahvusvaheline seeniormeister (2007). 

Ta lõpetas 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja 1973. aastal sama ülikooli inglise filoloogina. Valdab vabalt inglise, saksa, rootsi, vene ja soome keelt.

## Tõstesport ja kulturism
Liebert tuli tõstespordis 1962. aastal poolraske- (90 kg) ja 1964. aastal raskekaalus (110 kg) Eesti meistriks. Parandas 19 korda (sh raskekaalus 15 korda) Eesti rekordit. Sai 1963. aastal NSV Liidu meistersportlaseks. Samal aastal saavutas isiklikuks tippmargiks kolmevõistluses 442,5 kg (142,5 + 120 + 180). Ta töötas aastatel 1964–1985 tõstetreenerina.

Ta oli Eesti esimesi kulturiste. Aastatel 1979–1992 oli ta Tallinna Atleetvõimlemise Klubi president ja treener. Ajal, kui kulturism oli NSV Liidus veel põlu all, koostas ta esimesed eestikeelsed õpperaamatud.

## Male
Liebert on 1992. aastast Eesti Kirimaleühingu asepresident. Ta võttis delegaadina osa ICCF-i kongressidest. 1985. aastast tegutseb ta noorte maletreenerina. Tema õpilasi on olnud Riho Liiva ja Mai Narva. 2009. aastal sai ta maletreeneri V kutsetaseme ja 2016. aastal meistertreeneri kutsetaseme males.  

Kirimalega alustas ta 1973. aastal. Ta on kolmekordne Eesti kirimalemeister, Eesti kirimalemeistrivõistlustelt on ta võitnud eri aastatel kokku 10 medalit.

Liebert pääses mängima 66. Euroopa kirimale meistrivõistluste finaalturniirile (2008–2009), kus sai kuuenda koha. Ta kuulus 17. kirimaleolümpia finaalturniiril (2009–2012) seitsmenda koha saanud Eesti meeskonna koosseisu (mängis viiendal laual). 

Ta sai ICCF-ilt 2002. aastal kirimale rahvusvahelise meistri ja 2007. aastal kirimale rahvusvahelise seeniormeistri nimetuse.

## Sporditegelasena
Aastatel 1975–1985 kuulus ta Eesti NSV Tõstespordiföderatsiooni presiidiumi.

Ta on 1992. aastast Eesti Kirimaleühingu asepresident ja oli aastatel 2011–2019 Eesti Maleliidu juhatuse liige. 

## Teosed
*Atleetvõimlemine. Tallinn: Eesti Raamat, 1968. 143 lk
**Atleetvõimlemine [faksiimiletrükk]. Tallinn: Interneed, 2017. 146 lk ISBN 9789949817085
*Atleetvõimleja ABC. Tallinn: Eesti Raamat, 1975. 74 lk

## Tunnustus
*2003 – Bertl von Massowi hõbemedal (ICCF-i autasu) 
*2008 – Bertl von Massowi kuldmedal (ICCF-i autasu) 
*2014 – Eesti Maleliidu aasta treener
*2014 – Eesti Kirimaleühingu auliige
*2019 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali elutööpreemia (eluaegne spordimees)

## Viited

## Välislingid
*
*Sport. Intervjuu. Ervin Liebert. arhiiv.err.ee, 3. aprill 1995
*Tunne Eesti klassikuid – Ervin Lieberti videointervjuu. fitness.ee, 5. aprill 2017
Iwo Jima lahing

**Iwo Jima lahing** oli 19. veebruarist kuni 26. märtsini 1945 toimunud II maailmasõja lahing, mille vältel ründasid Ameerika Ühendriikide merejalavägi ja merevägi Jaapani vägede käes olnud Iwo Jimat ning hõivasid selle. Viis nädalat kestnud lahing oli üks II maailmasõja Vaikse ookeani sõjategevuse verisemaid ja ägedamaid lahinguid.

Jaapani väed olid saare põhjalikult kindlustanud punkrite, tunnelite ja peidetud suurtükipositsioonide võrgustikuga. USA vägedel oli seevastu hea suurtükivõimekus ja kontroll saare õhuruumi üle.

Jaapan kaotas lahingus kolm korda rohkem sõdureid kui Ameerika Ühendriigid, kuid Ameerika kaotuste koguarv (hukkunud ja haavatud) ületas Jaapani omi, mis oli Vaikse ookeani sõjategevuses haruldane. Saart kaitsnud 21 000 Jaapani sõdurist võeti vangi ainult 216 ning ülejäänutest enamik hukkus lahingus. Arvatavalt umbes 3000 jaapanlast jätkasid pärast lahingut sissisõda ning surid saadud vigastustesse või andsid nädalaid hiljem alla.

Hoolimata verisest võitlusest oli Ameerika vägede võit kindel juba enne lahingut, sest neil oli suur ülekaal ja kontroll õhuruumi üle. Saart kaitsnud Jaapani vägedel polnud võimalik taganeda ega saarele lisajõudusid ja varustust tuua. 

Lahingu ajal tegi sõjafotograaf Joe Rosenthal foto "Raising the Flag on Iwo Jima", mis on üks tuntumaid II maailmasõja fotosid.
## Viited
August Saaremägi

**August Saaremägi** (7. veebruar 1921 Pärnu – 10. märts 1986 Tallinn) oli eesti ajakirjanik, Eesti NSV parteitegelane ja rahvasaadik.

Ta lõpetas 1957. aastal NLKP Keskkomitee juures asuva Kõrgema Parteikooli.

1940. aastast töötas arveametnikuna kindlustusseltsis, seejärel Haapsalu Linna Täitevkomitee kommunaalmajandusosakonna vanemraamatupidajana. 

Teise maailmasõja ajal teenis Punaarmees Eesti laskurkorpuses. 1946. aastast oli ta ajalehe Noorte Hääl kirjanduslik kaastööline, hiljem sama ajalehe vastutav sekretär. 1948. aastast oli ta NLKP liige. Aastatel 1951–1955 töötas EKP Keskkomitees, esmalt propaganda- ja agitatsiooniosakonna ajakirjanduse ja kirjastuste sektori juhatajana, hiljem propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja asetäitjana. Aastatel 1955–1981 oli ta ajalehe Rahva Hääl toimetaja ja peatoimetaja. 1981. aastast oli ta personaalpensionär.

Aastatel 1959–1981 oli ta Eesti NSV Ajakirjanike Liidu esimees, 1960. aastast ka NSV Liidu Ajakirjanike Liidu juhatuse sekretär.

Aastatel 1959–1985 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu V, VI, VII, VIII, IX ja X koosseisu saadik. Ta juhtis aastaid Eesti NSV Ülemnõukogu väliskomisjoni.

Aastatel 1956–1981 oli ta EKP Keskkomitee liige, 1956–1964 EKP Keskkomitee büroo liikmekandidaat.

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Tunnustus
*1962 – Lenini orden
*1972 – Eesti NSV teeneline ajakirjanik
*Tööpunalipu orden
*Rahvaste Sõpruse orden
*Isamaasõja II järgu orden

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem FOTIS. Saaremägi, August – Eesti NSV Ajakirjanike Liidu juhatuse esimees (1964)
*Rahvusarhiivi fotoinfosüsteem FOTIS. Saaremägi, August – ajakirjanik, ajalehe Rahva Hääl toimetaja (1976)
Ringkond (Prantsusmaa)

: *Linnad [[Ringkond (Pariis)|Pariis]], [[Lyon]] ja [[Marseille]] on jaotatud [[Linnaringkond (Prantsusmaa)|linnaringkondadeks]], mitte segi ajada selle artikli ringkondadega.*

**Ringkond** (*arrondissement*, [aʁɔ̃dismɑ̃|]) on Prantsusmaa haldusjaotuse tasand, mis üldiselt vastab alamprefekti kontrollitavale territooriumile. Aastal 2019 oli 101 Prantsusmaa departemangu jaotatud 332 ringkonnaks (sealhulgas 12 ülemere).

Ringkonna keskust nimetatakse alamprefektuuriks. Kui ringkond sisaldab departemangu prefektuuri (keskust), on see prefektuur ringkonna keskus, toimides nii prefektuuri kui ka alamprefektuurina. Ringkonnad jagunevad edasi kantoniteks ja valdadeks.

## Roll ja haldus

Ringkonna haldamine on antud alamprefektile *(sous-préfet)*, kes abistab departemangu prefekti *(préfet)*.

Erinevalt Prantsusmaa piirkondadest, departemangudest ja valdadest ei ole ringkondadel avalikus õiguses juriidilise isiku staatust. Lisaks ei juhi neid erinevalt teistest haldusjaotustest valitud ametnikud, vaid poliitilised ametnikud, Prantsusmaa presidendi nimetatud ametnikud.

## Ajalugu

Ringkonnad loodi pärast Prantsuse revolutsiooni *Loi du 28 [[Plüvioos|pluviôse]]* poolt revolutsioonikalendri VIII aastal (17. veebruaril 1800). Prantsuse ajaloo teatavatel perioodidel on nad osalenud seadusandlikel valimistel, eriti Kolmanda vabariigi ajal. Aastal 1926 keelustas valitsus 106 ringkonda. Ehkki väideti, et eesmärk on saavutada eelarve kokkuhoid, pidasid mõned poliitilised analüütikud tulemusi valimismanipulatsiooniks. Mõned nendest keelustatud ringkondadest taastati aastal 1942.

## Statistikat

Enamikus departemangudes on ainult kolm või neli ringkonda. Pariisi ja Belforti departemangudes on ainult üks, samas Pas-de-Calais' departemangus on seitse. Mayotte'il ei ole ühtegi.

## Vaata ka

* Prantsusmaa haldusjaotus
* Prantsusmaa ringkondade loend
* Linnaringkond (Prantsusmaa)
* Ringkond (Pariis)
Namonuito keel

**Namonuito keel** on Mikroneesia keelte hulka kuuluv keel, mida räägitakse Namonuito atollil, Mikroneesias. 

Namonuito keelt räägib umbes 940 inimest.

## Viited

## Välislingid
*https://glottolog.org/resource/languoid/id/namo1247
Eliittreener

**Eliittreener** on Eestis alates 2013. aastast treeneri kõrgeim kutsetase.

Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kolm kõrgemat nendest on vanemtreener, meistertreener ja eliittreener.  

Eliittreeneri kutsetaset annab treeneritele Eesti Olümpiakomitees moodustatud EOK treenerite kutsekomisjon.

2019. aasta oktoobri seisuga on Eestis vaid viis tegutsevat treenerit, kes on saanud eliittreeneri kutsetaseme:

*2016 – Matti Killing, sõudmistreener
*2016 – Rein Ottoson, purjetamistreener
*2019 – Märt Kermon, korvpallitreener 
*2019 – Siiri Põlluveer, ujumistreener
*2019 – Peeter Vahtra, võrkpallitreener

Kutsekomisjoni antud kutsetase on neile kõigile antud tähtajatu kehtivusajaga.
 
## Viited

## Välislingid
*Eliittreenerid. spordiregister.ee
*Nõuded treenerikutse taotlemiseks. eevl.ee
Elle Vunder

**Elle Vunder** (sündinud 30. novembril 1939) on eesti etnoloog. Elle Vunder on esimene etnoloogiaprofessor taasiseseisvunud Eestis, etnoloogiateaduse metodoloogiline uuendaja ning moodsale etnoloogiõppele aluse panija Tartu Ülikoolis.

## Elulugu ja haridus
Elle Vunderi (neiuna Veinimäe) sünnikodu oli Tartus, ent puhkenud Teise maailmasõja ajal viidi ta elama vanavanemate juurde Peipsi ääres asuvasse Mehikoormasse, kus tema koolitee algas kohalikus Piirioja algkoolis. Tartusse naasnuna õppis ta Tartu Õpetajate Instituudi harjutuskoolis ning seejärel Tartu I keskkoolis (ehk Hugo Treffneri gümnaasiumis). Keskkooli lõpetamise järel püüdis Elle Vunder kolmel aastal astuda Tartu Riiklikku Ülikooli, ent poliitilistel põhjustel lükati tema sisseastumisavaldused tagasi. Kuna samal ajal töötas ta Tartu nahajalatsikombinaadis, võeti ta 1961. aastal viimaks töölisnoorena ülikooli vastu. Inspireerituna Jüri Linnuse loengutest valis Elle Vunder oma peaerialaks etnograafia. 1966. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo ja etnograafia erialal.

## Teadustöö
Elle Vunder on töötanud Eesti NSV Riiklikus Etnograafiamuuseumis teadurina (1965–1968), Eesti NSV TA Ajaloo Instituudis aspirandi ja vanemteadurina (1968–1971 ja 1988–1994) ning Eesti Vabaõhumuuseumis teadusdirektorina (1971–1988), kus tema eestvedamisel alustas ilmumist teadusartiklite kogumik "Suitsutare". 1986. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja „Eesti rahvapärane taimornament tikandis. Ajalooline areng ja lokaalsed eripärad” Minskis, Valgevene NSV TA kunstiteaduse, etnograafia ja folkloori instituudis. Alates 1989. töötas ta ka lektorina Tartu ülikoolis, õpetades etnograafiat eesti ajaloo kateedris. 1994. aastal valiti Elle Vunder 1992. aastal asutatud Tartu ülikooli ajaloo osakonna etnoloogia õppetooli esimeseks korraliseks professoriks, kus ta töötas kuni emeriteerumiseni 2004. aastal.

Elle Vunderi peamiseks uurimisvaldkonnaks on rahvapärase tekstiilikunsti ning rahvarõivaste muutumisprotsessid. Ta on keskendunud muuhulgas käsitöömeistrite individuaalse panuse välja selgitamisele kohaliku käsitöötraditsiooni kujunemises (esmajoones rahvapärase ornamentikas) ning näidanud, kuidas rahvapärased mustrid olid pidevas dialoogis oma ajastu trükimeediaga. Lisaks sellele on Vunder avaldanud artikleid kultuurimuutustest, siirdeühiskonna argielust, museoloogiast ning Eesti etnoloogiateaduse ajaloost, kokku enam kui 50 teaduspublikatsiooni, neist 11 monograafiad või nende osad.

## Olulisemad teosed

*1992: Eesti rahvapärane taimornament tikandisTallinn: Kunst

*1998: Eesti rahvakultuur. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus (koostanud koos Ants Viiresega). Teose oluliselt täiendatud teine trükk ilmus 2008. aastal.

## Tunnustus
*1993 Eesti Vabariigi kultuuripreemia teose "Eesti rahvapärane taimornament tikandis" eest
*1998 Eesti Ajalookirjanduse aastapreemia teose "Eesti rahvakultuur" eest.

* 2004 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited
Lobri

**Lobri** on mineraalainete poolvedel toorsegu (lubjakivilobri, savilobri), mida kasutatakse keraamikas ja tsemendi valmistamisel.

## Lobri kasutamine keraamikas
Lobri on keraamikas kasutatavatest savimassidest vedelaim. See valmistatakse veega segatud savist. Lobrit kasutatakse angoobina, esemete valamiseks kipsvormides ja siduva ainena põletamata savist detailide ühendamiseks.

## Lobri kasutamine tsemenditööstuses
Lubjakivi peenendatakse esmalt lõugpurustiga ja seejärel haamerpurustiga. Lubjakivilobri valmistatakse neljas kahekambrilises kuulveskis. Veskisse antakse samaaegselt lubjakivi ja vesi. Savilobri valmib kahes savikarusellis savi segamisel veega. Pärast analüüside tegemist lisatakse lubjakivilobrile teatud kogus savilobri. Tulemuseks saadakse ahjus põletamiseks sobiv lobrisegu, millest põletatakse tsemendiklinker ning sellest jahvatatakse tsement.

## Vaata ka
* Angoob

## Viited
Maletreener

**Maletreener** on sporditreener, maletajaid kutseliselt ette valmistav ja õpetav inimene.

Maletreeneri töö võib hõlmata algajate ettevalmistust, edasijõudnud maletajate treenimist või tippmaletajate abistamist tähtsamate malevõistluste eel ja selle käigus (konkreetsete vastasmängijate partiide analüüsimisel).

Maletreeneri tegevuse eest annab Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) erinevaid nimetusi. Kolm kõrgemat nendest on FIDE instruktor, FIDE treener ja FIDE vanemtreener.

## Eestis
Eestis annavad maletreeneri kutse Eesti Olümpiakomitee koostöös Eesti Maleliiduga moodustatud kutsekomisjon. Aastatel 2006–2013 kehtinud kutsekvalifikatsioonisüsteemis oli viis taset, kusjuures V kutsetase oli kõrgeim. Ainsa maletreenerina oli V kutsetaseme saanud Tõnu Truus, kes sai kõrghariduse Moskva Kehakultuuri Instituudist maletreeneri erialal ja kelle tuntuim õpilane on MM-i pretendentide turniiril mänginud Jaan Ehlvest. Truus sai 1983. aastal NSV Liidu kõrgema kategooria treeneriks ja 1987. aastal Eesti NSV teeneliseks treeneriks.

Eesti Kutsekvalifikatsiooniraamistiku alusel on 2013. aastast Eestis kasutusel 8 treeneri kutsetaset; kolm kõrgemat nendest on vanemtreener, meistertreener ja eliittreener.  

2019. aasta oktoobri seisuga on Eesti maletreenerite seas kuus vanemtreenerit ja neli meistertreenerit. Eliittreeneri kutsetasemega maletreenerid Eestis ei ole. Kutsekomisjoni antud kutsetase on tavajuhul ajalise kehtivuspiiranguga (nelja-aastase kehtivusajaga). Maletreeneritest on ainsana meistertreeneri kutsetaseme tähtajatu kehtivusajaga saanud Tõnu Truus (2014).

### Vanemtreenerid male alal

*2014 – Rainer Raud, Monika Tsõganova, Svetlana Zainetdinova, Igor Švõrjov
*2016 – Tõnu Õim
*2018 – Oleg Kortšagin	

### Meistertreenerid male alal
*2013 – Aksel Rei
*2014 – Tõnu Truus
*2016 – Ervin Liebert	
*2019 – Hendrik Olde

### FIDE treenerid
*2005 – Kalle Kiik, Monika Tsõganova, Ülar Lauk
*2012 – Rainer Raud
*2014 – Hendrik Olde, Leonid Pelešev, Igor Švõrjov, Svetlana Zainetdinova
*2018 – Oleg Kortšagin

### FIDE vanemtreenerid
*2011 – Mihhail Rõtšagov	

## Viited

## Välislingid
*Treenerite tasemekoolitus. Male. 
*Tõnu Truusi loeng "Maletreeneri koolitus" (2007). webzone.ee
FIDE vanemtreener

**FIDE vanemtreener** (inglise keeles *FIDE Senior Trainer*) on males maletreeneri tegevuse eest antav kõrgeim nimetus.

Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE). Nõuded FIDE vanemtreeneri nimetuse saamiseks on kõrgemad kui FIDE treeneri nimetuse saamiseks. FIDE vanemtreeneri nimetus on eluaegne. 

FIDE vanemtreeneri nimetuse saamisele võib pretendeerida kõrgema järgu maletaja (vähemalt rahvusvaheline meister), kelle maksimaalne ELO-reiting on olnud vähemalt 2450, kellel on 10 aastat maletreeneri staaži ja kes on täitnud vähemalt ühe alltoodud juhtudest:

*olnud maailmameistri või tiitlipretendendi treener
*olnud maailmajao individuaalse meistri treener
*olnud vähemalt kolme juunioride või noorte maailmameistri treener
*olnud maleolümpial medali võitnud võistkonna treener 
*olnud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kuldmedali võitnud võistkonna treener
*olnud maailmajao võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali võitnud võistkonna treener
*olnud malekooli asutaja-treener, kelle kasvandikest on võrsunud vähemalt kolm rahvusvahelist suurmeistrit või kuus kõrgema järgu maletajat, kes saanud (suurmeistri, rahvusvahelise meistri või naiste suurmeistri) nimetuse.
 
Lisaks eeltoodule nõutakse FIDE vanemtreeneri kandidaadilt vähemalt ühe võõrkeele valdamist FIDE ametlikest keelte hulgast (araabia, inglise, prantsuse, saksa, hispaania, portugali ja vene keel). 

## FIDE vanemtreenereid
2019. aasta oktoobri seisuga on FIDE andmebaasides kirjas 225 maletreenerit, kes on saanud FIDE vanemtreeneri nimetuse. Nende seas on 169 rahvusvahelist suurmeistrit. 

Enim FIDE vanemtreenereid on Venemaal (35). Ukrainas on neid 15, Iisraelis 12 ja Ameerika Ühendriikides 12. 

*2004 – Zurab Azmaipharašvili
*2004 – Volodõmõr Tukmakov
*2004 – Alexander Beliavsky
*2004 – Yasser Seirawan
*2004 – Gennadi Sosonko
*2005 – Ye Jiangchuan
*2006 – Joël Lautier
*2006 – Mikhail Gurevich
*2009 – Anatoli Karpov
*2009 – Garri Kasparov
*2009 – Gregory Kaidanov 
*2009 – Helgi Ólafsson
*2012 – Eugenio Torre
*2012 – Sergei Rublevski
*2012 – Pavel Tregubov
*2012 – Aleksandr Halifman
*2014 – Jaan Ehlvest
*2015 – Giorgi Giorgadze
*2015 – Bartosz Soćko
*2016 – Vladimir Potkin
*2018 – John Nunn

### Naistreenereid
*2004 – Xie Jun
*2004 – Susan Polgár
*2014 – Xu Yuhua
*2015 – Judit Polgár
*2015 – Antoaneta Stefanova

### FIDE vanemtreenerid Baltimaades
*2011 – Mihhail Rõtšagov, Eesti
*2015 – Edvīns Ķeņģis, Läti
*2018 – Zigurds Lanka, Läti

Ainsana Eesti treeneritest on nimetuse saanud suurmeister Mihhail Rõtšagov, kes sai 1997. aastal Hispaania suurmeistri Alexéi Shírovi (PCA maailmameistrivõistluste tiitlipretendent 1998. aastal) treeneriks. Aastatel 2003–2006 oli Rõtšagov Leedu suurmeistri Viktorija Čmilytė treener. Čmilytė tuli 2003. aastal Euroopa naiste meistriks ja sai 2006. aastal naiste MM-i turniiri poolfinalistiks.

## Viited

## Välislingid
*FIDE Senior Trainer. ratings.fide.com
Annika Saarikko

**Annika Virpi Irene Saarikko** (sündinud 10. novembril 1983 Oripääl) on Soome poliitik, ta kuulub Keskerakonda. Ta oli 10. juulist 2017 kuni 6. juunini 2019 Soome rahvastiku- ja sotsiaalteenuste minister Juha Sipilä valitsuses. 6. juunist 2019 kuni 9. augustini 2019 oli ta Soome teadus- ja kultuuriminister Antti Rinne valitsuses. Alates 27. maist 2021 kuni 20. juunini 2023 oli ta Soome rahandusminister.

Ta lõpetas aastal 2002 Huittinenis Lauttakylä lütseumi, aastal 2008 kandidaadina pedagoogika alal Turu Ülikooli ja aastal 2013 Turu Ülikooli filosoofia magistrina meediauuringute alal.

## Isiklikku
Ta on veebruarist 2014 abielus jurist Erkki Papuneniga, oktoobris 2014 sündis neil poeg. Usutunnistuse poolest on ta luterlane. Nende kodu on Turus Pitkämäe linnaosas.

## Välislingid
* Annika Saarikko koduleht
Chrysler

**Stellantis North America**, ametliku nimetusega **FCA US, LLC** ja varem tuntud kui **Chrysler**, on suur USA autotootja, mille peakorter asub Michigani osariigis Auburn Hillsis. Chrysler on üks kolmest USA suurest autotootjast General Motorsi ja Ford Motor Company kõrval. Lisaks Chryslerile kuuluvad Stellantis North Americale ka kaubamärgid Dodge, Jeep, Ram, Mopar (autode varuosad ja lisatarvikud) ja SRT (sportautode osakond).

1925. aastal asutas Walter Chrysler Chrysler Corporationi, võttes üle Maxwell Motor Company. Chrysler suurenes kiiresti 1928. aastal, kui omandati veoautotootja Fargo ja Dodge Brothers Company; samal aastal loodi automargid Plymouth ja DeSoto.

Chrysler on tavaliselt olnud kontserni tippmark. Plymouth oli Chrysleri algtaseme mark, mis konkureeris GMi Chevrolet' ja Fordiga; Dodge oli kesktaseme mark sportlikemate autodega, konkureerides peamiselt GMi Chevrolet/Pontiaci ja Fordi/Mercuryga. DeSoto oli kõrgema kesktaseme mark, mis konkureeris peamiselt GMi Oldsmobile/Buicki ja Fordi Mercuryga. Chrysler konkureeris valdavalt GMi Cadillaci ja Fordi Lincolniga. 1955. aastal aga otsustati Chrysleri tippmudelist Imperial luua omaette mark, et konkureerida Cadillaci ja Lincolniga.

1960. aastatel laines ettevõte Euroopasse, loodi Chrysler Euroopa divisjon. 1960. aastal läks ka DeSoto hingusele Chrysleri kontsernisisese poliitika tõttu, kus viis marki (Plymouth, Dodge, DeSoto, Chrysler ja Imperial) omavahel konkureerisid, erinevalt General Motorsist, mille viis marki pretendeerisid erinevatele hinnaklassidele ja sihtrühmadele. Ka Dodge oli tulnud välja oma kõrgema hinnatasemega autoga Custom Royal, mis hakkas lõikama DeSoto turuosasse. Ka Chrysler, teinud järelduse, et kliendid ostnuks parema meelega odavaima Chrysleri kui DeSoto, tuli välja algtaseme mudeliga Newport, mis oli kohe DeSotost palju edukam.

1960. aastal läks Chrysler esimesena USA "suurest kolmikust" täielikult üle kandevkeredele (unibody), USAs seni levinuima raamile asetatud kere (body-on-frame) konstruktsiooni asemel. Samas tippmark Imperial läks kandevkerele üle alles 1967. mudeliaastal.

1987. aastal ostis Chrysler American Motors Corporationi, mis tõi Chrysleri alla tulusa Jeepi brändi. 1998. aastal ostis Chrysler Saksamaa autotootja Daimler-Benzi ning ettevõte sai nimeks DaimlerChrysler. 2001. aasta jäi viimaseks ka Plymouthi margile. Alates 1980. aastast olid Plymouthi autod olnud sisuliselt odavamad, kehvema varustustasemega ümbersildistatud (badge-engineered) Dodge'i autod, mistõttu kadus Plymouthi enda identiteet.

2007. aastal loobus Daimler Chryslerist ning uueks nimeks sai Chrysler LLC (2007–2009) ja Chrysler Group LLC (2009–2014). 2014. aastal liideti Chrysler holding-ettevõttega Fiat S.p.A. ning sündis Fiat Chrysler Automobiles (FCA). 2019. aastal teatati soovist liituda Prantsuse autotootjaga Groupe PSA. Liitumine viidi lõpule 2021. aasta jaanuaris ja ettevõtte uueks nimeks sai Stellantis.

2023. aastal kuulus Chrysleri mudelivalikusse ainult kaks autot: Chrysler 300 ja mahtuniversaal Chrysler Pacifica. 300 tootmine lõppes 2023. mudeliaastaga, viimane auto toodeti 8. detsembril 2023. 

## Viited

## Välislingid
* Ametlik koduleht