open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wanradti ja Koelli katekismus

**Wanradti ja Koelli katekismus** oli 1535 Wittenbergis välja antud eesti- ja alamsaksakeelne luterlik katekismus, kõige vanem (osaliselt) säilinud trükis, mis sisaldab eestikeelset teksti. 

Raamatu koostasid Tallinna Niguliste kiriku koguduse pastor Simon Wanradt ja Tallinna Püha Vaimu kiriku koguduse pastor Johann Koell. Viimane on ka eestikeelse osa tõlkija. Raamatut trükiti 1500 eksemplari 1535. aastal Saksamaal Wittenbergis Hans Luffti trükikojas.

Raamatu kogumaht oli umbes 140 lehekülge. See oli luterlik katekismus, mille alamsaksakeelne tekst oli trükitud raamatu vasakule ja eestikeelne tõlge paremale leheküljele. Varsti pärast raamatu Tallinna jõudmist pani Tallinna raad selle keelu alla, arvatavasti kõrvalekaldumiste pärast Lutheri katekismusest.

Eestikeelset teksti on leitud 11 lehekatkel, mille avastas Eestimaa Kirjanduse Ühingu raamatukoguhoidja Hellmuth Weiss 1929. aastal Eestimaa Üldise Avaliku Raamatukogu ühe koguteose kaane täitematerjali hulgast. Too raamat oli köidetud arvatavasti 1540. aastal Tallinnas. Säilinud lehtede hulgas on lõpulehekülg, millel on andmed trükkija ning trükkimise koha ja aja kohta. 

Raamatu autorsuse andmed on Tallinna rae kohtuotsuste raamatu 17. juuli 1537 sissekandes, kui raamatu koostaja ja tõlkija raamatukaupmees Giesebertus oma kulutiste tagasisaamiseks hagejana toimis, kuna rae poolt raamatu müük Tallinnas temas esinevate paljude „errata’de" tõttu keelati. 

## Vaata ka
*Agenda parva
*Kieveli katekismus
## Viited

## Kirjandus
*Gunnar Mickwitz, Uusi andmeid eesti vanima raamatu ajaloo kohta., Ajalooline Ajakiri, 1936 nr. 2, lk 62-65
## Välislingid
* "Wanradti ja Koelli katekismus" Tartu Ülikooli vana kirjakeele uurimisrühma kodulehel
Meeletu

**"Meeletu"** on Jaan Tätte 2004. aastal valminud näidend.

Näidendi lavastas Tallinna Linnateatris Eva Klemets, see esietendus 5. mail 2005. 

## Välislingid
*"Meeletu" Tallinna Linnateatri kodulehel
Johann von Derfelden

**Johann von Derdelden** oli mitme ajaloolise isiku nimi:
***[[Johann von Derfelden vanem]]** (sündinud 1561; maetud 1633),  Rootsi sõjaväelane
***[[Johann von Derfelden noorem]]** (sündinud 1604; maetud 1658), Rootsi sõjaväelane, eelmise poeg
***[[Johann von Derfelden (1849–1913)|Johann von Derfelden]]** (1849–1913), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant)
Balti küsimus

**Balti küsimus** on rahvusvahelist õigust puudutav küsimus Balti riikide – Leedu Vabariigi, Läti Vabariigi ja Eesti Vabariigi – 1940. aasta NSV Liidu okupatsiooni ja anneksiooni (1940–1941 ja 1944–1991) mittetunnustamisest. 

Balti küsimus oli aktuaalne Teise maailmasõja ning külma sõja ajal, hiljem on see pigem ajaloolise tähendusega probleem, mis mõjutab eeskätt Eesti, Läti ja Leedu suhteid Venemaa Föderatsiooniga.

## Muud tähendused
Terminit "Balti küsimus" on kasutatud ka Vana-Liivimaa ümber kujunenud välispoliitilise olukorra kirjeldamiseks 16. sajandil enne Liivi sõda (näiteks Walter Kirchner raamatus "The Rise of the Baltic Question"). 

Toomas Karjahärm on seda nimetust kasutanud ka Venemaa keisririigi 19. ja 20. sajandi Baltikumi-poliitikat analüüsides. 

## Vaata ka
*Mittetunnustamispoliitika
## Viited

## Kirjandus
*Walther Kirchner. The Rise of the Baltic Question. University of Delaware Monograph Series, No. 3. Newark: University of Delaware Press, 1954
*Hans Kruus, "Balti küsimus" XVI sajandil tänapäeva välismaises ajalookirjanduses, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised Ühiskonnateaduste seeria, VIII kd, 1959, nr. 2, lk 178–193
Meeletu (film)

**"Meeletu"** on 2006. aastal Jaan Tätte näidendi "Meeletu" põhjal valminud film.

Filmi režissöör on Elmo Nüganen.

## Osatäitjad
*Rain Simmul – Toomas
*Mari-Liis Lill – tüdruk
*Anne Reemann – Anu
*Indrek Taalmaa – Peeter
*Aivar Tommingas – Vorsti-Jüri
*Peeter Tammearu – Meinart
*Kalju Orro – Uugu
*Helene Vannari – Leida
*Arvo Raimo – Eedu
*Rein Oja – Rommi
*Taavi Eelmaa – Miku
*Kalju Komissarov – vallavanem
*Märt Avandi – kinnisvaraagent
*Kristel Elling – Silvia
*Sulev Teppart – kaitsja

## Välislingid
*
Ants Ilus

**Ants Ilus** on mitme tuntud inimese nimi:
***[[Ants Ilus (Vabadussõja veteran)|Ants Ilus]]** oli viimane elusolev Vabadussõja veteran.
***[[Ants Ilus (loomakasvatusteadlane)|Ants Ilus]]** oli eesti loomakasvatusteadlane.
Andrei Haritonov

**Andrei Haritonov** (vene Андрей Игоревич Харитонов ; 25. juuli 1959 Kiiev – 23. juuni 2019 Moskva) oli vene filminäitleja ja -režissöör. 

Tema ema oli vene keele ja kirjanduse õpetaja, isa insener. Ta kasvas üles Kiievis. 

Andrei käis füüsika- ja matemaatikakallakuga keskkoolis. Ta joonistas palju ning soovis arhitektuuriinstituuti astuda. Hiljem on talle tundunud, et see oli vaid enesepettus: sisimas unistas ta kogu aeg vaid lavast ja ekraanist.

Kui Andrei Haritonov õppis Karpenko-Karõi nimelise Teatriinstituudi teisel kursusel, sai ta kutse minna mängima Kiini E. Voinochi samanimelise romaani põhjal tehtavas telefilmis. Esimest korda filmis ja kohe peaosas, pealegi nii populaarses ekraniseeringus! 20-aastasele üliõpilasele tõi see roll 1981. aastal Monte Carlo rahvusvahelise telefilmide festivali "Kuldnümfi" ja Ukraina NSV Tarass Ševtšenko nimelise riikliku preemia ning muidugi tohutu suure populaarsuse terves Nõukogude Liidus.

Väga menukas oli ka muusikaline film, rokkooper "Joaquin Murieta täht ja surm". milles Haritonovil oli taas nimiosa, jällegi romantiline kangelane, seekord aga vaene tšiili nooruk, kes koos paljude omataolistega läks Californiast kulda otsima ja kellest sai omamoodi õilis röövel – kättemaksja gringodele nende ülekohtu ja julmuse eest. Andrei Haritonovi ülesanne oli sedavõrd vastutusrikkam, et filmi aluseks võetud P. Gruško näidend (mis omakorda tugines Pablo Neruda poeemile ja Ladina-Ameerika rahvaste folkloorile) oli noorte seas saanud ülipopulaarseks, ka heliplaat selle muusikaga (helilooja A. Rõbnikov) oli levinud tohututes tiraažides. Nii nagu Haritonovi Kiin võeti noore põlvkonna poolt vastu oma kangelasena, nii köitis tema romantiline kangelane neis meile eksootilistes olukordades, mille kaudu režissöör toob noore vaatajani paljud ka tänapäeval aktuaalsed ühiskondlikud probleemid.

Haritonovi Lance Agatha Christie romaani põhjal loodud mängufilmis "Musträstaste saladus" erines eelnimetatuist kardinaalselt. On ju filmis kaua aega sümpaatsena tundunud Lance oma ahne ja kalgi perekonna kõige paadunum liige, kes söandab varandusvõitluses minna kaugemale kui ükski teine. Muide, Miss Marple'it mängis selles filmis Ita Ever.

Andrei Haritonov näitles veel paljudes kino- ja telefilmides: "Jaroslav Tark", "Assol", "Granaadisaartel", "Vanina Vanini" jt. Enamasti mängis ta eksootilisi kangelasi, ilmudes ekraanile tinglikes, igapäevaelust kaugetes olukordades. Eriskummaline oli ka tema nähtamatuks muutunud teadlane Griffin H. G. Wellsi maailmakuulsa ulmeromaani motiividel tehtud linaloos.

Ühes intervjuus ütles Andrei Haritonov, et tema arvates pole vaja loobuda ühestki pakutavast rollist, on ju huvitav katsetada end ootamatutes ülesannetes. Näitleja tahaks mängida nii nüüdisaegset kui klassikalist repertuaari. Tema unistuseks oli Treplev Tšehhovi "Kajakas". 

Tema harrastuseks oli maalikunst, samuti katsetas ta laulmist.

## Välislingid
* Nõukogude filminäitlejad: Andrei Haritonov
*
Cortona

**Cortona** on linn Itaalias Toscana maakonnas Arezzo provintsis.

## Ajalugu
Etruskide asutatud Cortona on üks Toscana vanimaid kindluslinnu.

Keskajal oli Cortona võimas riik, mis seisis vastu nii Sienale kui ka Arezzole.

## Vaatamisväärsused

* Cortona raekoda (*Palazzo Communale*) Piazza Signorellil. 
* San Francesco kirik (1245)
* Madonna del Calcinaio kirik (1485, renessanss)
* Museo dell'Accademia Etrusca, kus etruski muinsuste kõrval on eksponeeritud ka hulgaliselt Egiptuse ja Rooma leide. 
* Museo Diocesano

## Vaata ka
* *[[Laudario di Cortona]]*

## Viited

## Välislingid

* Cortona valla koduleht (*itaalia keeles; osaliselt ka inglise ja saksa keeles*)
Vaikiv olek

"**Vaikiv olek**" on väljend, mille võttis erakondade ja V Riigikogu tegevuse peatatuse aja kohta kasutusele toonane siseminister ja autoritaarse režiimi peakujundajaid Kaarel Eenpalu. Hiljem võtsid Konstantin Pätsi valitsemise vastased selle järgi sama asja kohta (ning toonase aja kohta üldisemalt) kasutusele väljendi "Vaikiv ajastu".
Marek Sadam

**Marek Sadam** (sündinud 20. oktoobril 1978) on eesti laulja. 

Ta elas Suure-Jaani lähedal kuni neljanda eluaastani, seejärel kolis tema pere Kolga-Jaani.

Ta on lõpetanud Kolga-Jaani Põhikooli ja Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi. 

Ta on olnud solist ansamblites N-Euro, Sadamasild, Tuulemaa.

## Diskograafia
### CD-d
* 2003 Tuulemaa "Küll süda teab"
* 2008 Laur ja Sadam "Kirjad maale" EAA
* 2008 "Tähepoisi laulud 1 - 12 kuud" EAA
* 2014 Sadamasild "Siis tulen, siis jään..." BGM Records
* 2017 Sadamasild "Grifoon ja šansoon"
* 2017 Marek Sadam ja Martin Trudnikov "Prantsuse šansoonid Läänemere ääres"
* 2018 Marek Sadam "Tulbid ja bonsai" 3CD
*2020 Sadamasild "Õrntumedana"
*2023 Sadamasild "Sina ja pojengid"

## Raamatud

* 2010 „Bussiga Miamist Los Angelesse ja teised lood“
* 2018 „Tulbid ja bonsai“
* 2019 „Grifoon Leenu“
* 2020 „Me saame sellest üle“
* 2022 „Tahaks veel midagi öelda ... Lea Dali Lion“ (koos Inge Pitsneriga)
* 2023 „Inglid on armidest tehtud“

## Filmid
* "Snowflake"

## Isiklikku
Tema isa on õpetaja, koolijuht ja poliitik Peeter Sadam ja ema on Reeda Sadam.

Marek Sadamal on kaks last: tütar Geterly, kes sündis 2. augustil 2022 (ema Gerly Kedelauk), ja poeg Hugo, kes sündis 8. juulil 2023 (ema Anna-Maria Valliveere).

## Viited

## Kirjandus
*"SALAJANE TOPELTELU! Muusik Marek Sadam sai ühe aastaga kaks last". Õhtuleht. 21. juuli 2023
Sehnsucht

**"Sehnsucht"** (saksa keeles; 'igatsus') on saksa ansambli Rammstein teine stuudioalbum. See anti välja 22. augustil 1997. 

## Lood
# "Sehnsucht" – 4:06
# "Engel" – 4:26
# "Tier" – 3:49
# "Bestrafe mich" – 3:37
# "Du hast" – 3:57
# "Bück dich" – 3:24
# "Spiel mit mir" – 4:45
# "Klavier" – 4:26
# "Alter Mann" – 4:26
# "Eifersucht" – 3:37
# "Küss Mich (Fellfrosch)" – 3:29

## Boonuslood
Olenevalt riigist avaldati plaadil ka boonuslugusid:
*ingliskeelne versioon lugudest "Du hast" ja "Engel" pealkirjadega vastavalt "You Hate" ja "Angel"; 
*Rammsteini ingliskeelne kaver Depeche Mode'i loost "Stripped"; 
*"Du riechst so gut '98"; 
*"Asche zu Asche" singel.
Sepultura

**Sepultura** on Brasiilia päritolu *[[death metal|death]]/[[thrash metal]]*-bänd, mis tegutseb 1984. aastast.
Bändi nimi tähendab portugali keeles 'hauda'.

## Ajalugu

Ansambli asutasid Belo Horizontes 1984. aastal vennad Max ja Igor Cavalera. Läbimurdealbumiks kujunes 1987. aastal ilmunud bändi teine album "Schizophrenia". 1993 ilmunud albumil "Chaos A.D." oli esimest korda mõjutusi *[[hardcore]]*-muusikast. Aastal 1996 ilmunud albumil "Roots" on lisaks *hardcore*ile mõjutusi ka Brasiilia indiaanlaste rahvamuusikast. 1996. aastal lahkus bändist laulja Max Cavalera ning asutas oma bändi Soulfly. Teda asendas ameeriklane Derrick Green, kelle ajal on bändi muusikaline stiil liikunud *[[hardcore punk]]*i suunas.

## Koosseis (2006)

* Derrick Green – vokaal, kitarr
* Andreas Kisser – kitarr, taustavokaal
* Paulo Pinto – basskitarr
* Jean Dolabella – trummid 

## Endised liikmed
* Max Cavalera – vokaal, kitarr (1984–1996)
* Jairo Guedz – kitarr (1984–1986)
* Wagner Antichrist – vokaal (1984)
* Igor Cavalera – trummid (1984–2006)

## Diskograafia

### Albumid

* Morbid Visions (1986)
* Schizophrenia (1987)
* Beneath the Remains (1989)
* Arise (1991)
* Chaos A.D. (1993)
* Roots (1996)
* Against (1998)
* Nation (2001)
* Under a Pale Grey Sky (live 1996) (2002)
* Roorback (2003)
* Live In Sao Paolo (2005)
* Dante XXI (2006)
* A-Lex (2009)
* Kairos (2011)
* The Mediator Between the Head and Hands Must Be the Heart (2013)
* Machine Messiah (2017)
* Quadra (2020)

### DVDd

* Chaos (2003)
* Live In Sao Paolo (2005)

## Välislingid
*Ametlik koduleht
*Sepultura laulude sõnad
Herzeleid

**"Herzeleid"** (saksa keeles: südamevalu) on saksa ansambli Rammstein debüütalbum, mis ilmus 1995. aasta septembris.

## Lood
# "Wollt ihr das Bett in Flammen sehen?" – 5:17
# "Der Meister" – 4:08
# "Weisses Fleisch" – 3:35
# "Asche zu Asche" – 3:51
# "Seemann" – 4:48
# "Du riechst so gut" – 4:49
# "Das alte Leid" – 5:44
# "Heirate Mich" – 4:44
# "Herzeleid" – 3:41
# "Laichzeit" – 4:20
# "Rammstein" – 4:25
Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor

**Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor** (kuni 30. novembrini 2010 **Mainori Majanduskool**) on Eesti eraõiguslik rakenduskõrgkool, mis alustas tegevust 1992. aastal. Kõrgkool keskendub peamiselt ettevõtluse, juhtimise, rahanduse,  logistika ja disainiga seotud erialadele.

Õppekeskused asuvad Tallinnas ja Tartus. Mainoris on võimalik õppida nii rakenduskõrghariduse kui ka magistriõppe tasemel.

Kõrgkoolis õpib üle 1200 üliõpilase. Tegemist Eesti suurima rakenduskõrgkooliga, samuti Eesti suurima erakõrgkooliga. Lisaks tasemeõppele pakub avatud kõrgkooli raames võimalust omandada mikrokraade või läbida lühikursuseid, mis võimaldavad täiendada oma teadmisi ilma pikaajalise õppeprogrammiga liitumata.

Kõrgkooli akadeemiline struktuur on jagatud erialapõhiselt. 

Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor on Ülemiste City ärilinnaku arendaja. Ülemiste City asutati 2005. aastal eesmärgiga ehitada endise Dvigateli tehase 33-hektarilisele territooriumile nüüdisaegne linnaosa.

## Rektorid
Kõrgkooli rektorid on teiste seas olnud Mati Lukas (2005–2010), Krista Tuulik (2010–2015) ja Ülo Pärnits (2003–2005, 2015–2016). Pärast Ülo Pärnitsa surma oli rektori kohusetäitja kooli õppeprorektor Eneken Titov. 2023. aastast on Eesti Ettevõtluskõrgkooli Mainor rektor Andrus Pedai. 

## Viited

## Välislingid
*Eesti Ettevõtluskõrgkooli Mainor koduleht
Aarja rass

**Aarja rass** ehk **aaria rass** oli Euroopa poliitilises ja kultuurilises diskursuses 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi esimesel poolel levinud mõiste, mis põhines ideel, et indoeuroopa algkeele kõnelejad moodustasid eraldi rassi. Selle idee tuntuim rakendaja natsionaalsotsialistlik ideoloogia pidas  aarjalaste puhtaimateks esindajateks põhjaeurooplasi.

## Vaata ka
*Põhjala teooria

## Välislingid
Tšehhi kroon

**Tšehhi kroon** (tšehhi keeles *koruna česká*, lühend **Kč**) on olnud Tšehhi Vabariigi rahaühik alates 8. veebruarist 1993. See vahetas välja Tšehhoslovakkia krooni.

ISO 4217 kood on **CZK**.

Üks kroon on sada hellerit (tšehhi keeles *haléř*, lühend *h*)

Tšehhi plaanis euro kasutusele võtta aastal 2010, praegu on see edasi lükatud ja täpne aeg pole kindlaks määratud.

## Rahatähed
Tšehhis ringlevad järgmised rahatähed:
*5000 krooni
*2000 krooni
*1000 krooni
*500 krooni
*200 krooni
*100 krooni
*50 krooni (kuni 31. märtsini 2011; vahetatakse kõikides Tšehhi pankades 31. märtsini 2012 ning kuni 31. märtsini 2017 Tšehhi keskpangas)
*20 krooni (kuni 31. augustini 2008; vahetatakse Tšehhi keskpangas kuni 31. augustini 2014)

## Mündid
Mündid on väärtustes 
*10 hellerit (kuni 31. oktoobrini 2003; vahetamine keskpangas lõpetati 31. oktoobril 2009)
*20 hellerit (kuni 31. oktoobrini 2003; vahetamine keskpangas lõpetati 31. oktoobril 2009)
*50 hellerit (alumiinium, kuni 31. augustini 2008; vahetatakse Tšehhi keskpangas kuni 31. augustini 2014)
*1 kroon (roostevaba teras)
*2 krooni (roostevaba teras)
*5 krooni (roostevaba teras)
*10 krooni (pronksiga kaetud teras)
*20 krooni (messinguga kaetud teras)
*50 krooni (pronksi ja messinguga kaetud teras)

## Valuutakursid

Seisuga 5. august 2011:
*1 EUR = 24.255 Kč
*1 USD = 17.134 Kč
*1 GBP = 27.911 Kč
*100 JPY = 21.8 Kč

## Viited

## Välislingid
*Tšehhi Vabariigi mündid www.mundimoneda.com kodulehel
*Tšehhi Vabariigi rahatähed Tšehhi panga kodulehel
Slovakkia kroon

**Slovakkia kroon** (slovaki keeles *slovenská koruna*) oli Slovakkia rahaühik 1939–1945 ja alates 8. veebruarist 1993 kuni 1. jaanuarini 2009, kui selle asendas euro.

Enne Slovakkia krooni kasutuselevõtmist käibis Slovakkias Tšehhoslovakkia kroon. 

Slovakkia krooni ISO 4217 kood oli **SKK** ja lühend oli **Sk**. 

Üks kroon jagunes 100 helleriks (slovaki keeles *halier*, lühend **hal** või **h**).

## Mündid 1993–2009

Mündid olid väärtuses 50 h, 1 Sk, 2 Sk, 5 Sk ja 10 Sk.

10- ja 20-hellerised mündid eemaldati kasutusest 31. detsembril 2003.

Münte saab Slovakkia Riigipangas eurode vastu ümber vahetada kuni 31. detsembrini 2013.

## Rahatähed 1993–2009

Paberrahatähed olid väärtuses 20, 50, 100, 200, 500, 1000 ja 5000 Sk.

Slovakkia paberraha saab Slovakkia Riigipangas eurode vastu vahetada tähtajatult.

## Valuutakursid 1993–2009

Sedamööda, kuidas Slovakkia majandus kosus, tugevnes ka Slovakkia kroon teiste valuutade suhtes. Slovakkia ühines Euroopa II Valuutavahetusmehhanismiga 28. novembril 2005 kursiga 1 euro = 38,4550 krooni. Lubatud oli kursi kõikumine 15%. 17. märtsil 2007 revalveeriti krooni 8,5% ja kursiks sai 1 euro = 35,4424 krooni. 28. mail 2008 revalveeriti krooni veel 17,7% ja kursiks sai 1 euro = 30,1260 krooni. Enam krooni kurss oluliselt ei muutunud.

Valuuta korduva revalveerimise ja tugevnemise tõttu teiste valuutade suhtes oli Slovakkias inflatsioon suhteliselt väike: 2,2% aastas.

1 Slovakkia kroon = 0,421553 Eesti krooni (seisuga 6. oktoober 2006).

Seisuga 16. september 2006:
*1 EUR = 37,4481 SKK
*1 GBP = 55,5920 SKK
*1 USD = 29,6080 SKK
Germaani algkeel

**Germaani algkeel** ehk **protogermaani keel** on germaani keelte hüpoteetiline algkeel.

Sellest keelest puuduvad kirjalikud allikad ning keel on rekonstrueeritud võrdlev-ajaloolisel meetodil. Säilinud on ruunikirjas pealiskirjad umbes aastast 200, mis paljude arvates tähistavad muinaspõhja keele taset, kuid see pole just identne. Ümberkaudsetes mittegermaani keeltes esinevad laensõnad, mis arvatavasti laenati germaani algkeele ajal; näiteks sõna *kuningas* soome ja eesti keeles, mis meenutab lähedalt taastatud germaani algkeele sõna **kuningaz*.

Germaani algkeel on omakorda indoeuroopa algkeele järglane, mis on algkeeleks mitmetele keeltele Euroopas ja Aasias.

Germaani algkeelel oli kaks ajavormi (minevik ja olevik), võrreldes kuue-seitsmega kreeka, ladina ja sanskriti keeles. Erinevusi põhjustab ka täismineviku vormi kaotus indoeuroopa algkeeles.

## Keele areng
Indoeuroopa keelte rääkijad saabusid Lõuna-Rootsi ja Taani aladele pronksiajal (u 4000 aastat tagasi). Need on ainsad alad, kus pole leitud eelgermaani kohanimesid.

Toimusid Grimmi seaduseks nimetatavad hääldusmuutused, mis arvatavasti algasid u 500 eKr ja lõppesid hiljemalt 2. sajandil eKr.

Paljud arvavad, et germaani algkeel arenes mõnd aega teatud eralduses. Nende tõestus põhineb peamiselt sõnavaral, mis on väidetavalt 1/3 mitteindoeuroopa keelte päritolu, eriti sõnades, mis puudutavad merendust, sõda ja loomi. Teised õpetlased on selle vaidlustanud ning on neile sõnadele pakkunud indoeuroopa algkeelel põhinevaid vasteid.

Germaani algkeel on kõigi praeguste germaani keelte lähim ühine algkeel, mida kasutati alates 5. aastatuhande eKr teisest poolest. Indoeuroopa algkeelele järgnenud murdeid, mida räägiti Põhja-Euroopa pronksiajal (u 2500–500 eKr), nimetatakse eelgermaani algkeeleks, neil pole teisi järglaseid kui germaani keeled. Et kolmandik germaani algkeele sõnavarast ei pärine indoeuroopa keeltest pole ebatavaline keele kohta, mida räägiti u 500 eKr, sama näitavad ka teised keeleharud.

### Ristumine
Arvatakse ka, et germaani algkeel tekkis kreoolkeelena kultuuri levimisel geograafiliste alade algasukatele. Kuna germaani keeled on omadustelt vähe muutunud ja neil on homogeensed vormid, siis oleks seesuguse kreoolkeele teke unikaalne.

On pakutud, et germaani algkeel tekkis kahe indoeuroopa keele murde ristumisel. Need murded oleks pidanud ristumise ajal olema aga vastastikuselt mõistetavad.

### Mitteindoeuroopa keelte elemendid
Taastatud germaani algkeele sõnavara sisaldab hulgaliselt sõnu (mis puudutavad nt. kehaosi, loomi ja loodust), mis pole indoeuroopa päritolu. Mõjutusteks olid ilmselt Põhja-Euroopa algasukad. Mõju mehhanism on teadmata, tegu võis olla lihtsalt laenamistega või ka vanade sõnade säilitamisega inimeste poolt, kes läksid üle germaani algkeelele.

## Vaata ka
*Germaani laenud eesti keeles
Atri

**Atri** on asula Itaalias Abruzzo maakonnas Teramo provintsis.

## Vaatamisväärsused
* Atri toomkirik (*Duomo*) 13. sajandist. Kirik on ehitatud Rooma-aegsete termide kohale, kiriku krüpt oli kunagi suplusbassein ja apsiidis on näha fragmente algsest mosaiikpõrandast.

## Viited

## Välislingid
* Atri valla koduleht (*itaalia keeles*)
Sulmona

**Sulmona** on linn Itaalias Abruzzo maakonnas L'Aquila provintsis.

## Vaatamisväärsused

* Annunziata palee, ehitatud 1320 gooti ja renessanss-stiilis.
* San Francesco della Scarpa kirik

## Kultuur

Sulmonas on 43. aastal eKr sündinud poeet Ovidius.

## Viited

## Välislingid
*Sulmona linna ametlik koduleht (*itaalia keeles*)
Valgustatud absolutism

**Valgustatud [[absolutism]]** (ka **valgustatud [[monarhia]]**; prantsuse *despotisme éclairé*, selle järgi ka **valgustatud [[despootia|despotism]]**) on ideoloogia, mis kujunes 18. sajandi esimesel poolel. 

Valgustatud absolutismi ideoloogid peavad riigile ja rahvale parimaks valitsejaks haritud ja reformimeelset piiramatu võimuga monarhi. Üks teooria peamiseid kujundajaid oli prantsuse filosoof Voltaire.

## Teooria
Valgustatud absolutismi teooria kujunes tänu 18. sajandi ühiskondlikele oludele (haridustaseme kiire tõus ja harituse laiem levik, teadusliku maailmavaate sügavam kinnistumine, uued leiutised ja avastused ning "lihtrahva" tähtsuse tõus valitseva kihi silmis) ning eelnevalt välja kujunenud valitsemiskorraldusele (absoluutsele monarhiale). Paljude filosoofide ning mitmete tulevikku vaatavate riigimeeste arvates oli just haridus lahendiks ühiskonda painavatele probleemidele, nende taga nähti enamasti alamate harimatust, valgustamatust, aga ka kahjulikke riigipoolseid piiranguid. Seega tuli asja muutmiseks riiki oluliselt reformida, et tagada võimalikult ulatuslik haridus võimalikult suurele hulgale inimestele ning kaotada minevikust jäänud riigipoolsed takistused ühiskonna arenguks. Et seda aga teha, pidi uuendajal olema riigis täielik võim, kuna muidu oleks ju asjad erinevate huvigruppide, eriti traditsionalistliku aadelkonna vastuseisu tõttu, pidama jäänud. Nii jõutigi valgustatud monarhi kontseptsioonini, kes pidi olema edumeelse (valgustatud) ilmavaatega ning kõik oma ideaalid ka praktikas ellu rakendama. Monarh ei saanud valgustusfilosoofide arvates mitte mingil juhul alluda vaid enda poolt kehtestatud standarditele (stiilis Louis XIV ütlusega: "Riik, see olen mina"), vaid pidi alluma üldiselt heakskiidetud seadustele ning eetikanormidele. Näiteks Friedrich II pidas ennast riigi esimeseks teenriks.

Valgustatud absolutismi kriitika lähtus peamiselt kahelt aluselt. Liberaalsed arvustajad väitsid, et allumine ühele isikule, olgu ta nii valgustatud ja haritud kui tahes, on vale ja järgima peaks Montesquieu välja töötatud võimude lahususe printsiipi. Konservatiivid leidsid aga, et lükates kõrvale traditsioonilise seisusliku valitsuskorralduse, destabiliseerivad monarhid riiki ning takistavad selle loomulikku arengut. Lisaks juhiti tähelepanu ka sellele, et absolutistliku korraga riigis võib üks valitseja olla küll edumeelne ja viia läbi progressiivseid reforme, ent tema järglane ei pruugi seda sugugi olla. Ent kuna ka tollel on absoluutne võim, siis võib ta kõik valgustusreformid tühistada.

## Praktika
Valgustatud monarhideks on peetud Preisimaa kuningat Friedrich II Suurt, Saksa-Rooma keisrit Joseph II-t, Rootsi kuningat Gustav III-t, Venemaa keisrinnat Katariina II-t, Hispaania kuningat Carlos III-t ja mitmeid Saksa väikevürste. Samuti viisid valgustusliku sisuga reforme ellu ka mitmed teised monarhid, näiteks Austria valitsejanna Maria Theresia, keda mõnikord on samuti arvatud valgustatud monarhide hulka.

## Vaata ka
*Absolutism
*Valgustusajastu
Venemaa rubla

**Venemaa rubla** ₽ (vene keeles: *рубль*, mitmuses *рубли*) on Venemaa rahaühik, mida kasutavad ka Abhaasia ja Lõuna-Osseetia. 

Rubla oli varem ka Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi, Venemaa Nõukogude Vabariigi ja Vene SFNV rahaühikuks.

1 rubla jaguneb 100 kopikaks (vene keeles: *копейка*, mitmuses *копейки*).

ISO 4217 rahakood on RUB. Endine rahakood RUR tähistab ümberarvestusele (1 RUB = 1000 RUR) eelnevat Vene rubla.

Seisuga 2. detsember 2014 oli Euroopa Keskpanga rubla vahetuskurss 1 EUR = 66,267 RUB. 9. veebruaril 2016 oli EKP euro kurss 88,3952 rubla.

Seisuga 14. aprill 2018 oli Venemaa rubla kurss:
*1 EUR = 76,2186 RUB
*1 USD = 62.0231 RUB

Seisuga 20. aprill 2021 oli Venemaa rubla kurss:
*1 EUR = 91,76 RUB
*1 USD = 76 RUB

## Päritolu
Sõna "rubla" tuleneb vene tegusõnast *рубить* ('raiuma'). Ajalooliselt oli rubla teatud kaaluga raiutud hõbedatükk. See oli Vene vaste keskaegse Lääne-Euroopa margale.

Sõna "kopikas" tuleneb vene sõnast *копьё* ('oda'). Esimesed kopikad, mis vermiti Moskva Suurvürstiriigis peale Novgorodi vallutamist 1478. aastal, kandsid Moskva vappi püha Jüriga, keda kujutati odaga tapmas draakonit.

## Traditsiooniline jagunemine
Raha väärtused jagunevad järgmiselt: 1, 2, 3, 5, 10, 15, 20, 50 kopikat ja 1, 3, 5, 10, 25, 50, 100 rubla. Seda traditsiooni on järgitud juba impeeriumi ajast. Samuti on rahatähtede värvid jäänud ühtlaseks üle sajandi kuni nõukogude aja lõpuni:

*1 rubla – pruun
*3 rubla – roheline
*5 rubla – sinine
*10 rubla – punane
*25 rubla – lilla
*50 rubla – roheline
*100 rubla – pruun

Alates 2004. aastast kasutatavad rahatähed:

*10 rubla – kollane
*50 rubla – sinine
*100 rubla – pruun
*500 rubla – lilla
*1000 rubla – roheline
*5000 rubla – oranž

## Rahatähed

## Mündid

Venemaa 2016. aasta 5-rublasel metallrahal, mis ilmus sarjas „Nõukogude vägede poolt Saksa fašistlike anastajate käest vabastatud riikide pealinnad“, on lisaks pronkssõdurile kujutatud ka Tallinna linnamüüri torni ja Oleviste kiriku kontuure.

## Vaata ka
*Duumarubla
*Kerenski rubla
*Nõukogude rubla

## Viited

## Välislingid

* Venemaa Keskpank
* Goznak
* 28. märts 2015, Naine, kes päästis Vene rubla kuristikust, äripäev.ee
* Venemaa pangatähed sealhulgas NSV Liidu ja õigusjärglaste pangatähed (saksa, inglise, prantsuse keeles)
Valpolicella

**Valpolicella** on piirkond Itaalias Verona provintsis Garda järvest ida pool. Ta hõlmab seitse valda: Pescantina, San Pietro in Cariano, Negrar, Marano, Fumane, Sant'Ambrogio ja Sant'Anna d'Alfaedo.

Sealsel künklikul alal asuvad Itaalia ühed paremad viinamarjaaiad. 

Veinipiirkonnana on Valpolicella olnud tuntud juba alates Rooma ajast. Tuntumad veinid on Recioto ning   kuivatatud viinamarjadest valmistatud kange vein Amarone.
V Riigikogu valimised

**[[V Riigikogu]]** valimised toimusid 1932. aasta 21.–23. mail.  

Valimiste eel toimus poliitilisel maastikul suurem ümberkujunemine kui ühinesid ühelt poolt põllumeeste erakonnad Ühinenud Põllumeeste Erakonnana tuntuks saanud ühendusse (tegelik nimi Põllumeeste Kogud ja põllumeeste, asunikkude ja väikemaapidajate koondus) ning teisalt liitusid Rahvaerakond, Tööerakond, Kristlik Rahvaerakond ja majaomanike ühendus Rahvuslikuks Keskerakonnaks. 

## Tulemused
Hääleõiguslikke 737 930 (armeeta)
Osalus: 495 313 (67,1%) pluss armees 8587
Kehtetud hääled: 3388 armeega; 0,7%
Maksvad hääled: 500 512; 99,3%

## Kirjandus
*V Riigikogu valimised : 21.-23. maini 1932 / [koostanud A. Tooms] ; Riigi Statistika Keskbüroo = Élections au parlement : de 21.-23. mai 1932 / Bureau Central de Statistique de l'Estonie. Ilmunud Tallinn : Riigi Statistika Keskbüroo, 1932 (Narva : M. Minis)
*Eesti rahvas käis sirmi taga. Rahvaleht, 24. mai 1932, nr. 60, lk. 2.
*Rahvasaadik saab võtta. Rahvaleht, 26. mai 1932, nr. 61, lk. 4.
*Mis Toompeal lahti. Rahvaleht, 31. mai 1932, nr. 63, lk. 4.
Erki Silvet

**Erki Silvet** (kuni 7. jaanuarini 1937 **Sulsenberg**; 10. mai 1922 Tallinn – 29. september 2006) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane ning Eesti jurist ja õiguskeele arendaja.

Ta oli Saksa okupatsiooni ajal aastatel 1941–1944 Nõukogude tagalas.

Ta lõpetas 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 

## Töökäik
*1947. aastast Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumis
**1951–1956 osakonnajuhataja
**1958–1960 NSV Liidu Ülemnõukogu Teataja eestikeelse väljaande toimetaja
**1960–1971 osakonnajuhataja
*1971. aastast Eesti NSV Justiitsministeeriumis
**1971–1976 Eesti NSV justiitsministri asetäitja, kellele allusid Eesti NSV JM: 1) kohtute osakond, 2) rahvamajanduse õigusteeninduse osakond, 3) õiguspropaganda osakond, 4) bülletään Nõukogude Õigus, 5) kantselei.
**1976–1985 Eesti NSV justiitsminister
*Eesti Justiitsministeeriumis 
**1990. aastast justiitsministeeriumi nõunik, kes juhtis ministeeriumi juures tegutsenud õigusterminoloogiakomisjoni tööd. Ajakirja Õiguskeel asutaja, aastatel 1995–2005 väljaande peatoimetaja.
**Oli justiitsministeeriumi juures tegutsenud õigusvastaselt võõrandatud vara tagastamise ja kompenseerimise keskkomisjoni esimehe asetäitja ja liige. Hiljem õigusnõunikuna tegeles õigusloomega, koostas paarkümmend seaduseelnõud, neist mahukamad olid pärimisõiguse ja 2000. aastal jõustunud notariaadiseaduse eelnõu.

## Tegevus NLKP-s
*1951 NLKP liige
*1958 lõpetas NLKP Keskkomitee Kõrgema Parteikooli
*1976 valiti ta EKP Keskkomitee juhtorganitesse, oli Eesti NSV justiitsministrina EKP Keskkomitee liikmekandidaat

Erki Silvet suri 29. septembril 2006 ja maeti 9. oktoobril 2006 Rahumäe kalmistule.

## Artikleid
Ta on kirjutanud ja koostanud õigusartikleid, peamiselt pärimisõiguse ja valimiskorra teemadel.
*"Eesti NSV Justiitsministeerium kümnendal viisaastakul". Nõukogude Õigus 1977, nr 1

## Tunnustus
*1980 – Eesti NSV teeneline jurist
*2002 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*"Silvet, Erki". Eesti nõukogude entsüklopeedia, lisaköide. Tallinn 1978. Lk 206

## Välislingid
*Vana kooli mees, Eesti Päevaleht, 11. jaanuar 2001
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
III Riigikogu valimised

**III Riigikogu valimised** toimusid 15.–17. mail 1926. 

Valimiste ajal kehtis kogu riigis sõjaseadus.

Valimiste eel uuendati valimisseadust: 
*võeti kasutusele tagatisrahade süsteem; 
*parlamenti pääsemiseks nõuti vähemalt kahe koha võitmist.

## Tulemused
Valimisõiguslikke: 701 769 (armeeta).
Osalus: 514 595 (73,3%) (+ 12 306 armees).
Kehtetuid hääli: 3421 (armeega); 0,6%.
Kehtivaid hääli: 523 480; 99,4% (armeega).

## Kirjandus
*III Riigikogu valimised : 15.–17. mail 1926 / Riigi Statistika Keskbüroo = Élections au parlement : de 15.-17. mai 1926 / Bureau Central de Statistique de l'Estonie  
*Tallinn : Riigi Statistika Keskbüroo, 1927 (Tallinn : Riigi trükikoda)
IV Riigikogu valimised

**IV Riigikogu** valimised toimusid 11.–13. mail 1929. 

## Tulemused

Hääleõiguslikke 712 670 armeeta
Osalus: 508 106 (69,3% armeega)
Kehtetud hääled: 3110 armeega; 0,6%
Maksvad hääled: 504 996; 99,4%

## Kirjandus
*IV Riigikogu valimised : 11.–13. maini 1929 / [koostanud A. Tooms] ; Riigi Statistika Keskbüroo = Élections au parlement : de 11.-13. mai 1929 / Bureau Central de Statistique de l'Estonie. Ilmunud Tallinn, 1929 (Tallinn : Riigi trükikoda)
Kose Kunstikool

**Kose Kunstikool** oli kunstikool on Harju maakonnas Kose alevikus, mis alustas tegevust 2001. aastal ja suleti 2019. aastal, kui kool liideti vastavatud Kose Huvikooliga.

## Ajalugu
Kose Kunstikool alustas õppetööd 2001. aasta septembris aadressil Pikk tänav 15 nimega **Kose Kunstikeskus**. MTÜ rajasid kaks õde Tiia Rodi ja Margit Mikk ning selle nime all toimub täiskasvanute kunstiõpe siiani.

2003. aasta detsembris saadi täiskasvanute koolitusluba. Sügisel 2004 koliti uutesse ruumidesse aadressil Hariduse tänav 2 (endise Kose Teeninduskooli hoone ühes tiivas III korrusel). Järgmise aasta augustis seoses riikliku loa saamisega muudeti Kose Kunstikeskus ametlikult kunstikooliks ja 2005. aasta kevadel lõpetas esimene lend.

Kevadel 2006 lõpetas teine lend. Kolmas lend õpilasi tuli aga alles 2008. aastal, kuna vahepeal muudeti õppekava ja õppeaeg põhiõppes pikenes neljalt aastalt viiele, et paremini riiklikule õppekavale vastata.

2009. aastal sattus kool rahalistesse raskustesse, kuna vald kärpis kolmandiku võrra kunstikooli rahastamist ja seetõttu vähendati oluliselt õpetajate ja õppetundide arvu. Samas õpilaste arv kasvas ja 2010. aastal jõudis see sajani. 2010. aastal tähistati ka kunstikooli 10 tegutsemisaastat näitusega Kullo Lastegaleriis Tallinnas.

Järjepidevalt on kasvanud ka täiskasvanute kunstiõppe osa, mis alustas 2001. aastal kolme liikmega ning jõudis 2011. aastaks enam kui 20 harrastuskunstnikuni. Kooskäiv grupp on nimeks võtnud **Kose Murdmatud Kunstnikud** ning korraldab regulaarselt näitusi.

2015/16 õppeaastal avati ka robootika õppesuund.

Kose Kunstikooli sõpruskooliks on Porvoo laste- ja noorte kunstikool Soomes.

## Pilte

Saviklass Kose kunstikool.JPG|Elektriahi savipõletuseks
Kose Kunstikool joonistamisklass.JPG|Joonistamisklass
Kose Kunstikool 01.JPG|Garderoob
Kose Kunstikool 05.JPG|Õpetajate tuba
Kose Kunstikool Kullo Lastegaleriis.JPG|10. tegutsemisaasta tähistamine Kullo Lastegaleriis


## Kirjandust
* Regina Lilleorg. "Kose Kunstikool palub heade inimeste abi" Harju Elu, 15. mai 2009

## Välislingid

* Kose Kunstikeskus
Taheva valla vapp

**Taheva valla vapp** on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Taheva valla vapp.

Vapp kinnitati 13. juunil 1996.

## Vapi kirjeldus
Kuldsel kilbil külvatuna kolmteist rohelist heraldilist okaspuutaime: kolmes reas igas neli ning nende all, keskel üks taim.

## Põhjendus

## Vaata ka
*Taheva valla lipp
*Valga maakond

## Välislingid
*Taheva valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tõrva lipp

**Tõrva lipp** on Valga maakonnas asuva Eesti linna Tõrva lipp.

Lipu kinnitas Eesti Vabariigi riigiminister 24. juulil 1992.

## Lipu kirjeldus
Tõrva linna lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud horisontaalselt kaheks võrdseks väljaks, millest ülemine on oranž ning alumine heleroheline. Kumbki laid moodustab 1/2 lipu kõrgusest. Pantone värviskaala järgi on oranž PMS 021 (C-0, M-51, Y-87, K-0) ning roheline PMS 356 (C-100, M-0, Y-91, K-27).

Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

## Vaata ka
*Tõrva vapp

## Välislingid
*Tõrva sümboolika linnavalitsuse kodulehel
Tõrva vapp

**Tõrva vapp** on Eesti haldusüksuse Tõrva linna vapp.

Vapp on kinnitatud 24. juulil 1992.

## Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil hõbedane müüritud kolmeastmelise püramiidikujuline tõrvasulatamise ahi, millelt kerkib hõbedane suitsupilv. Ahju allosas asuv poolkaarekujuline avaus ja suitsupilve südamikus olev leek on punased.

## Vaata ka
*Tõrva lipp
*Valga maakond

## Kirjandus
*Tõrvapõletamisahi Tõrva linna vapiks. Uus Eesti, 18. detsember 1937, nr. 344, lk. 14.

## Välislingid
*Tõrva sümboolika Riigikantselei kodulehel
Valga vapp

**Valga lipp** on Valga maakonnas asuva Eesti linna Valga vapp.

Vapp on kinnitatud 23. septembril 1997.

## Vapi kirjeldus
Rohelisel (Pantone 340CV) kilbil vasakus servas asuvast hõbedasest pilvest väljaulatuv mustas kullaga ääristatud soomusrüüs parem käsi, mis hoiab ülestõstetud kõverat hõbedast Ungari mõõka, mis sümboliseerib István Báthory poolt antud linnaõigust Valgale 11. juunil 1584.

## Vaata ka
*Valga lipp

## Välislingid
*Valga sümboolika Riigikantselei kodulehel
*Valga sümboolika Valga linna kodulehel
Valga lipp

**Valga lipp** on Valga maakonnas asuva Eesti Valga linna lipp.

Lipp on kinnitatud 23. septembril 1997.

## Lipu kirjeldus

Valga lipp koosneb kolmest horisontaalsest laiust – kahest võrdsest rohelisest (ülemine ja alumine) ning ühest valgest (keskmine). Valge laid moodustab poole rohelisest laiust, mis on 1/5 lipu laiust. Roheline vastab värvilt vapi rohelisele (Pantone 340 CV).

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105×165 cm.

## Vaata ka
*Valga vapp
*Valga maakond

## Välislingid
*Valga sümboolika Riigikantselei kodulehel
*Valga sümboolika Valga linna kodulehel
Panemunė

**Panemunė** () (saksa keeles *Übermemel*) on linn Leedus Pagėgiai omavalitsuse Pagėgiai vallas. Asub Nemunase kaldal, Väike-Leedus. Jõe vastaskaldal Kaliningradi oblastis asub Sovetsk. Üle jõe viib 416 m pikkune Kuninganna Luise sild.

Panemunė on elanike arvult Leedu väikseim linn.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Panemunė elanikest leedulasi 92,34%, venelasi 5,1% ja teiste rahvaste esindajaid 2,56%.

XIX sajandil oli Panemunė Tilsiti eeslinn. Asula eraldati Saksamaast koos ülejäänud Memeli piirkonnaga. Teise maailmasõja ajal oli taas Tilsiti osa. Linn aastast 1968.

## Elanike arv
* 325 (2006)
* 313 (2009)
* 265 (2011)
* 272 (2013)

## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis vietoves.Lt
Anthony Hopkins

**Sir Philip Anthony Hopkins** (sündinud 31. detsembril 1937 Port Talbotis Walesis, Suurbritannias) on briti näitleja. Teda on pärjatud kahe Oscari ning Kuldgloobuse ja kahe Emmy auhinnaga.

Tema filmirollide hulka kuuluvad näiteks inimsööjast sarimõrvar Hannibal Lecter filmis "Voonakeste vaikimine" (1991) ning Anthony filmis "Isa" (2020), mõlema rolli eest pälvis ta parima meespeaosatäitja Oscari.

2006. aastal anti talle Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind.

Kuninganna Elizabeth II lõi ta 1993. aastal draamateenete eest rüütliks.

Hopkins loobus suitsetamisest Allen Carri meetodil.  2008. aastal alustas ta kaalulangetusprogrammi ja 2010. aastaks oli ta kaotanud 5 10 naela (80 naela ehk 36 kg).2017. aasta jaanuaris ütles Hopkins ajalehele The Desert Sun antud intervjuus, et tal diagnoositi kolm aastat varem Aspergeri sündroom . 2020. aastal ütles ta, et "see on tegelikult suurepärane kingitus".

## Filmid

## Tunnustus
### Auhinnad
* Oscar
** 1992 – parima meespeaosatäitja Oscar rolli eest filmis "Voonakeste vaikimine"
** 2021 – parima meespeaosatäitja Oscar rolli eest filmis "Isa"
* Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinnad (BAFTA)
** 1972 – parima meestelenäitleja auhind rolli eest filmis "Sõda ja rahu"
** 1992 – parima meestelenäitleja auhind rolli eest filmis "Voonakeste vaikimine"
** 1993 – parima meestelenäitleja auhind rolli eest filmis "Varjumaa"
** 2021 – parima meestelenäitleja auhind rolli eest filmis "Isa"
* Los Angelese Filmikriitikute Ühenduse auhinnad
** 1993 – parima meesnäitleja auhind rollide eest filmides "Elu kuldsed hetked" ja "Varjumaa"
* Emmy
** 1976 – parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja ("The Lindbergh Kidnapping Case")
** 1981 – parim lühisarja või telefilmi meesnäitleja ("Bunker")
* Kuldgloobus
** 2006 – Cecil B. DeMille'i nimeline elutööauhind

## Viited

## Välislingid

* 
*
200

**200. aasta**

Sajandid: 1. sajand - **[[2. sajand]]** - 3. sajand

Aastakümned: 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad 190. aastad - **[[200. aastad]]** - 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad 250. aastad

Aastad: 195 196 197 198 199 - 200 - 201 202 203 204 205

----

## Sündmused
* ...

## Sündinud
* Samosata Paulus, Antiookia piiskop
* Tacitus, Rooma imperaator
* Valerianus, Rooma imperaator

## Surnud
* Sun Ce, hiina väejuht
Väike Emajõgi

**Väike Emajõgi** (võru keeles *Väikene Imäjõgi*) on jõgi Eestis.

Väike Emajõgi saab alguse Otepää kõrgustikult Pühajärve lõunaotsast ja suubub Võrtsjärve lõunatippu.  Jõe lähe ja suue asuvad üksteisest 24 km kaugusel. Asub peaaegu kogu ulatuses Valga maakonnas, suudme eel voolab ka Tartu maakonna piiril.

Väike Emajõgi on 87 km pikk, selle valgla on 1380 km² ja suurim lisajõgi Pedeli jõgi. Jõe lähe asub 115 meetrit üle merepinna ja suue 34 meetrit, seega langeb jõgi 81 meetrit ehk 0,98 meetrit kilomeetri kohta. Jõgi on ülemjooksul alates 3 meetrit ja alamjooksul kuni 120 meetrit lai.

## Vaata ka
* Pikasilla sild

## Viited

## Välislingid

*
1948. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**1948. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes** olid Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes, mis peeti Lyonis 12.–22. augustil 1948.

## Turniiritabel
1948. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**1948. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes** peeti 13. novembrist 4. detsembrini 22-voorulisena erinevates Hollandi linnades (Amsterdam, Haag, Heerlen, Dordrecht, IJmuiden, Rotterdam). Need olid pärast Rahvusvahelise Kabeföderatsiooni moodustamist peetud esimesed maailmameistrivõistlused. Turniiri võitis Piet Roozenburg, kes kogus koguni 9 punkti enam kui teiseks jäänud Reinier Cornelis Keller. Tiitlikaitsja Pierre Ghestem pidi leppima kolmanda kohaga.


Roozenburg (links) tegen Ghestem (Frankrijk). Wereldkampioenschap Dammen - Nationaal Archief - 903-1233.jpg|Roozenburg vs. Ghestem
Wereldkampioenschap dammen - Nationaal Archief - 903-0950.jpg|Post vs. Ghestem
Prijsuitreiking wereldkampioenschap Dammen. Winnaar Piet Roozenburg, Bestanddeelnr 903-1234.jpg|Roozenburg
Om het wereldkampioenschap dammen.webm|Film
Valga rajoon

**Valga rajoon** oli Eesti NSV haldusüksus aastatel 1950–1989. 

Aastal 1959 liideti Valga rajooniga osa likvideeritud Tõrva rajoonist ja osa likvideeritud Antsla rajoonist. 

Aastal 1960 lahutati suurem osa viimatinimetatud territooriumist Valga rajoonist ja liideti Võru rajooniga. 

Aastal 1962 liideti Valga rajooniga osa likvideeritud Elva rajoonist.

Praegune Valga maakond moodustati Valga rajooni piires. 

### EKP Valga Rajoonikomitee

*1940–1941 Johannes Oinas, EK(b)P Valgamaa Komitee I sekretär
*1941 Adolf Päss, EK(b)P Valgamaa Komitee I sekretär
*1944–1945 Richard Kurvits, EK(b)P Valgamaa Komitee I sekretär
*1945–1950 Aleksei Ovsjannikov, EK(b)P Valgamaa Komitee I sekretär
**–1945-, Georg Popov Pauli p., EK(b)P Valgamaa Komitee II sekretär
*1950 Roland Lään, EK(b)P Valgamaa Komitee I sekretär
*1950–1953 Vladimir Šarai, EK(b)P ja EKP Valgamaa Komitee I sekretär
**1950–1952, Aleksander Mette, EKP Valga Rajoonikomitee II sekretär
*1953–1959 Mihhail Eljas, EKP Valga rajoonikomitee I sekretär
*1959–1962 Eduard Käger, EKP Valga Rajoonikomitee I sekretär
*1962–1965 Nikolai Vlassov
*1965–1978 Uno Veeperv
**1970– , Peeter Jefrossini p. Kašev, EKP Valga Rajoonikomitee II sekretär
*1978–1984 Vello Vilimaa
*1984–1990 Mai Kolossova
***1988*, Vladimir Anufrijev, EKP Valga Rajoonikomitee sekretär
*1990–1991 Hans Heinjärv

### Valga rajooni RSN Täitevkomitee
*1962–1977 Kalju Rogenbaum, Valga rajooni TSN Täitevkomitee esimees
* 1979 Jakob Unt, Valga RSN Täitevkomitee esimees
*1989, Uno Heinla, Valga rajooni RSN Täitevkomitee esimees
## Vaata ka
* EK(b)P Valgamaa Komitee
* EKP Valga Rajoonikomitee
*Valga rajooni RSN Täitevkomitee
## Viited
Marcel Bonnard

**Marcel Bonnard** (27. märts 1886 Saint-Pierre-de-Bœuf, Loire'i departemang – 6. oktoober 1958 Lyon) oli Prantsuse kabetaja. 

Marcel Bonnard tuli Prantsusmaa meistriks aastatel 1948 ja 1951. Aastatel 1907–1957 tuli ta 21 korral Lyoni meistriks. 

Marcel Bonnardi järgi on nime saanud Bonnardi skeem ja Bonnardi detail.
Lavassaar

**Lavassaar** (vene *Мощный*, *Moštšnõi*, soome *Lavansaari*, rootsi *Lövskär*) on saar Soome lahes. 

Pindala 13,9 km². Saarel on luiteid, kõrgus kuni 16 meetrit (sm. andmetel kuni 30 m). 

Saar kuulus enne 1944. aastat Soomele ja pärast seda Venemaale. 1939. aastal elas saarel 1089 inimest.

Lavassaart on mainitud eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg" üheksandas loos, kus Viru ranna kallaspapid on andnud teada Viru vanemale, et Tütarsaarel ja Lavassaarel asuvad vaenuvägede laevad, mis plaanivad röövsõitu rannale.
Scanno

**Scanno** on linn Itaalias Abruzzo maakonnas L'Aquila provintsis. Linn asub Lago di Scanno järve ääres.

## Vaatamisväärsused
* Santa Maria della Valle kirik

## Viited
Lanciano

**Lanciano** on linn Itaalias Abruzzo maakonnas Chieti provintsis.

## Vaatamisväärsused

* Santa Maria Maggiore kirik (portaal 14. sajandist)
* Lanciano toomkirik paikneb roomaaegse silla varemetel. Kiriku kellatorn on pärit 17. sajandist.
* Sant'Agostino kirik (14. sajand)
* San Biagi kirik (ehitamist alustati 1059)

## Viited

## Välislingid
* Lanciano valla koduleht (itaalia keeles)
1951. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

**1951. aasta maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes** peeti erinevates Hollandi linnades. 1.–29. septembrini toimunud matšis kohtusid omavahel kaks hollandlast – tiitlikaitsja Piet Roozenburg ning pretendentide turniiri võitja Reinier Cornelis Keller.
Jean de La Fontaine

**Jean de La Fontaine** (8. juuli 1621 – 13. aprill 1695) oli prantsuse kirjanik, tuntuim prantsuse valmikirjanik ja üks tuntumaid valmikirjanikke üldse ning on üks kõige loetavamaid XVII sajandi prantsuse luuletajaid.

Tema eeskujudeks olid Aisopos ja Horatius.

## Kirjandus
* Franz Schiller, "Lääne-Euroopa uue aja kirjandusajalugu", I köide, RK "Teaduslik Kirjandus" Tartu 1941, lk 29–31
* Fanny de Sivers, "Õpetajast-naljahambast, kelle nimeks Jean de La Fontaine. Märkmeid tema 300. surma-aastapäeva järel" – Akadeemia 1996, nr 3, lk 544–551; loetav ka digitaalarhiivis
Tint

**Tint** on värvipigmente sisaldav vedelik, mida kasutatakse kirjutamiseks.

## Ajalugu

Täitesulepeade asendamine pastapliiatsitega vähendas vajadust tindi järele. Kui aga arvutite kasutamine laiemalt levis ja dokumentide väljaprintimine muutus igapäevaseks tegevuseks, hakkas nõudlus taas kasvama. Kuigi laserprinterid kasutavad tindi asemel tahma, ei ole nende tulek oluliselt nõudlust tindi osas kahandanud, kuna seda kompenseerivad järjest kasvavad printimismahud.

Tänapäeval proovitakse luua järjest odavamaid ja kvaliteetsemaid tinte, mis vastaksid aina täpsemalt mingi kindla valdkonna nõudmistele. Üks näide on taime DNA-d sisaldav tint, mis pidavat tootja väitel olema võltsimiskindel tänu DNA abil loodud unikaalsele autentimiskoodile.

## Kasutamine
Lisaks tindiga kirjutamisele ja erinevatele trükimenetlustele kasutatakse tinti ka näiteks tätoveeringute tegemistel. 

Mõnes riigis (näiteks India, Pakistan, Afganistan jt) on kasutatud pesemiskindlat tinti valimiste korraldamisel: näppude märgistamisel mahapesematu tindiga tahetakse ära hoida mitmekordset valimistel osalemist. 

## Vaata ka
* Nähtamatu tint
* India tint
* AS Odor ja AS Orto
* Sulepea
* Trükivärv
* Tušš
* Tindipott

## Viited

## Välislingid
Väike-Aasia

**Väike-Aasia** on poolsaar Euraasia edelaosas. Seda ümbritsevad Must meri põhjast, Marmara meri loodest, Egeuse meri läänest ja Vahemeri lõunast. Bosporuse väin ja Dardanellid eraldavad seda Balkani poolsaarest.

Väike-Aasia poolsaare pinnamood on mägine. Seal asuvad Pontose mäed kirdes, Tauruse mäed lõunas ja Anatoolia mägismaa keskel.

Kliima on vahemereline. Poolsaarel asub Tuzi järv. 

Väike-Aasia poolsaar kuulub Türgile. Suurimad linnad on İstanbul (osaliselt Väike-Aasias), Ankara ja İzmir.

## Vaata ka
*Anatoolia

## Välislingid
Halliste valla vapp

**Halliste valla vapp** on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Halliste valla vapp.

Vapp kinnitati 29. jaanuaril 2003.

## Vapi kirjeldus
Punane rist mustal vapikilbil. Rist tõuseb vapi jalamilt, on alt kaarjalt laienev ja keskelt lõhikuga. Risti harude otsad on kaunistatud punaste paelornamentika motiividega. Kujundeid ümbritseb hõbedane ääris.

## Põhjendus
Kaaruspaeltega ehitud rist sümboliseerib Halliste vaimseid traditsioone. Risti lõhik viitab nii meeste kui naiste seas populaarsele mulgi kuuele, mille küljel on samuti kaaruspaeltega kaunistatud lõhik. Lipu värvideks on nn. "mulgi koloriit": must, punane ja hõbe.

## Vaata ka
*Halliste valla lipp
*Viljandi maakond

## Välislingid
*Halliste valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tint (täpsustus)

"**Tint**" on mitmetähenduslik sõna: 

***[[Tint]]** on värvipigmente sisaldav vedelik, mida kasutatakse kirjutamiseks.
***[[Tint (perekond)|Tint]]** (*Osmerus*) on kalade perekond tintlaste sugukonnast.
***Tint** ehk **[[peipsi tint]]** (*Osmerus eperlanus eperlanus* morfa *spirinchus*) on tintlaste sugukonda kuuluv kala.
Marion Selgall

**Marion Selgall da Silva** (sündinud 8. detsembril 1982 Tallinnas) on eesti pärimusmuusik. 

## Haridus ja töökäik
Ta lõpetas Vanalinna Hariduskolleegiumi ja on õppinud Tartu Ülikoolis teatriteadust ja rahvaluulet, lisaks täiendanud ennast Riias Läti Ülikoolis balti õpingute vallas. 

Selgall on õppinud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias pärimusmuusika erialal.

Ta on töötanud Haridusministeeriumi kunstide osakonna peaspetsialistina.

## Muusikuna
Selgall kuulub lauljana ansamblisse 6hunesseq. Varem on ta kuulunud folklooriansamblisse Sinimaniseele, laulnud *[[folk metal]]*'i ansamblis Raud-Ants ning *[[a cappella]]* ansamblis Talina naase'.

Ta mängib ka väikekannelt.

## Viited

## Välislingid
* Selgall esitamas seto rahvalaulu "Jauha'ks, jauha nu, kivikõnõ". *[[YouTube]]*