open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Reniin

**Reniin** ehk **angiotensinogenaas** ehk **EC 3.4.23.15** (inglise *renin*) on proteolüütiline ensüüm, mida komplekteerivad paljude selgroogsete loomade neerude jukstaglomerulaarrakud proreniinist.

## Klassifikatsioon

Ensüümiklasside nomenklatuuris liigitatakse reniin ensüümiklassi EC 3. Hüdrolaasid ensüüminumbriga EC.3.4.23.15;

CAS-number: 9015-94-5.

## Toime
Reniin aktiveerib reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi ja vabastatakse vastusena füsioloogilisele stiimulile, nagu hüpotensioon, hüpokaleemia, vererõhu langus ning veremahu vähenemine ja β-adrenergiliste retseptorite stimulatsioon jt.

Reniin katalüüsib maksas sünteesitava angiotensinogeeni (polüpeptiid) teket angiotensiin I-ks. Angiotensiin I omakorda muutub kopsudest pärineva angiotensiini konverteeriva ensüümi (AKE) toimel angiotensiin II-ks. Angiotensiin II hulga suurenemisel on tugevalt veresooni ahendav (vasokonstriktsioon) toime, mille tulemusel tõuseb vererõhk ja suureneb aldosterooni süntees ning eritumine neerupealiste koores.

Samuti mõjutab reniini ensümaatilist katalüüsi inimese kehaasend, lamades on selle süntees 2–3 korda madalam.

## Kliiniline rakendus
Reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteemi ja reniini süsteemse toime uurimuste tulemusel on välja töötatud suur hulk AKE-inhibiitoreid.

## Ajaloolist
Reniini avastajateks 1898. aastal peetakse Soome päritolu meditsiiniteadlast Robert Adolph Armand Tigerstedti (28. veebruar 1853 – 12. veebruar 1923) ja tema õpilast Per Bergmani.

## Vaata ka
*reniin-angiotensiin-süsteem
*reniin-angiotensiin-aldosteroon-süsteem
*šokk

## Viited

 
## Välislingid
*Anti Kalda, TÜ farmakoloogia instituut. Reniin, aktiivsus plasmas  
*Angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibiitorid
*Külli Teder, Angiotensiini konverteeriva ensüümi inhibeerivate raviainete antioksüdantsuse-põhine võrdlus Tartu Ülikooli arstiteaduskond, biokeemia instituut, magistriväitekiri biomeditsiini erialal, Tartu 2006. 
*Annika Jürimäe, ''Reniin-angiotensiin e. RAS süsteem valkude geneetiliste polümorfismide määramine sportlastel'' Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskond, bakalaureusetöö, Tartu 2012
Abort Eestis

**[[Eesti]]s** on naistel õigus **[[abort]]i** teha aastast 1955.

Eesti Vabariigis on raseduse katkestamine naise soovil ja ilma meditsiiniliste näidustusteta lubatud kui rasedus on kestnud vähem kui 12 nädalat (ehk kuni 11 nädalat ja 6 päeva, loetuna viimase toimunud menstruatsiooni esimesest päevast). Teatud näidustuste olemasolul on võimalik rasedust katkestada ka hiljem, kui rasedus on kestnud vähem kui 22 nädalat (ehk 21 nädalat ja 6 päeva). Arvessevõetavad näidustused: rasedus ohustab naise tervist; lootel võib olla raske vaime või füüsiline terviserike; naise haigus takistab lapse kasvatamist; naine on alla 15-aastane või üle 45-aastane. Vähemalt kolmest arstist koosnev konsiilium otsustab, kas mõni neist näidustustest kehtib.

1993. aastast reguleeris abordi tegemist Sotsiaalministeeriumi 25. juuni 1993. a käskkirjaga nr 116 kinnitatud "Raseduse kunsttehisliku katkestamise juhend" (trükis avaldamata). 1998. aastal asendas selle "Raseduse katkestamise ja steriliseerimise seadus," mille kohaselt võib rasedust katkestada üksnes isiku soovil.

Nõukogude ajal oli abort isikule tasuta. Mais 2006 maksis toonane haigekassa 70 protsenti tehisabordi maksumusest, sellest üle jääva 544 krooni pidi tasuma patsient. Praegu on omal soovil raseduse katkestamine tasuline protseduur. Riikliku ravikindlustusega isik peab maksma tervisekassa määratud hinnast 50% medikamentoosse abordi korral ja 30% kirurgilise abordi korral. Kui kindlustus puudub, tuleb maksta täishind. Nii on medikamentoosse ehk tabletiabordi maksumus kindlustatule umbes 17,67 €, mittekindlustatule 35,34 €. Kirurgilise abordi maksumus vastavalt umbes 40,82 € ja 267,86 €. Tervisekassa määratud hind võib aastast aastasse veidi muutuda. Lisandub teenus päevaravis 51,83 €. Kui inimesel pole ravikindlustust, peab tasuma ka protseduurile eelneva arstivisiidi, analüüside, ultraheliuuringu eest ja raseduse katkestamise järgse tervisekontrolli eest.

Abordiregistri andmetel oli 2004. aastal registreeritud abielus olevaid naisi raseduse katkestajate hulgas 29,4 protsenti, registreerimata kooselus elavaid naisi 25,2 protsenti ja üksikuid ligikaudu 39 protsenti. Tartu Ülikooli kliinikumi naistekliiniku juhataja Helle Karro sõnul ei kasuta inimesed siiski aborti pereplaneerimise vahendina, vaid põhjusteks on suhted, tervis ning rasestumisvastaste vahendite alt vedamine.

2010. aastal tehti Eestis 9087 aborti; 100 elussünni kohta tehti 57,4 aborti.

## Viited
Issaka Daboré

**Issaka Daboré** (1940 – 25. detsember 2021) oli Nigeri poksija.

Daboré sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Angel Angelovile (Bulgaaria) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Pertti Purhosele (Soome) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Daboré oli esimene ning on seni ainus Nigeri poksija ja üldse sportlane, kes on olümpiamängudel võitnud medali.

## Viited

## Välislingid
*
Eesti filmi andmebaas

**Eesti filmi andmebaas** (lühendina **EFIS**) on 2012. aastal veebis avatud elektrooniline filmiandmebaas.

Selle eesmärk on põhjalikult kirjeldada Eesti filmipärandit, koguda filmiinfot Eesti filmide, nende tootjate, sisu, teemade, liikide ja žanrite, režissööride, osatäitjate jne kohta ning teha kättesaadavaks võimalikult palju nende filmiteoste ja Eesti filmivaldkonnaga kaasnevat teavet. Filmiteosed on detailselt märksõnastatud, mis võimaldab teabeotsingut paljude sisutunnuste põhjal.

Andmebaas avati 2012. aasta 12. detsembril. 2017. aasta alguse seisuga oli andmebaasis rohkem kui 16 200 täis- ja osakirjet alates 1912. aastast Eestis tehtud filmide kohta. Filmiandmebaasi arendati peamiselt aastatel 2011–2022 kindla kava järgi etappide kaupa.

Eesti filmi andmebaasi (elektroonilist rahvusfilmograafiat) koostab **MTÜ Eesti Filmi Andmebaas**, mille asutasid 2007. aasta lõpus ettevõtte F-Seitse filmiprodutsent Reet Sokmann ning Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli meediaosakonna juhataja Hagi Šein, kes kuulusid ka MTÜ juhatusse.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Peeter Hõrak

**Peeter Hõrak** (sündinud 11. detsembril 1963 Tartus) on eesti ökofüsioloog. Ta on loomade füsioloogilise ökoloogia professor Tartu Ülikoolis.

## Elulugu
Peeter Hõrak on lõpetanud Tartu 5. Keskkooli. 1983–1985 läbis ta teenistuse Nõukogude armees. 1989. aastal lõpetas bioloogi-zooloogina Tartu Riikliku Ülikooli. Septembrist 1989 kuni septembrini 1991 oli tööl TA ZBI ornitoloogia laboratooriumis. Seejärel asus doktoriõppesse ja 1995. aastal kaitses doktoritöö loomaökoloogia erialal. Väitekirja teemaks oli "Pathways of selection in avian reproduction: a functional framework and its application in a population study of the Great Tit" ning juhendajaks oli Raivo Mänd.

Töötanud Turu Ülikoolis ökoloogilise zooloogia laboris (1993; Kone Foundation'i stipendiaat) ja Uppsala Ülikoolis zooloogia osakonnas (1996). 1998–1999 vanemteadur EPMÜ ZBI zooloogia osakonnas, alates 1999. aasta keskpaigast evolutsioonilise loomaökoloogia vanemteadur Tartu Ülikoolis ja alates 1. veebruarist 2008 samas loomaökoloogia õppetooli loomade füsioloogilise ökoloogia professor.

## Teadustegevus
Teadustöö keskendub immuunökoloogia valdkonnale ja loommudelitena kasutatakse selleks rohevinte ning nende sooleparasiite koktsiide.

Peeter Hõrak on avaldanud enam kui 50 teaduspublikatsiooni.

2001–2003 oli ajakirja Avian Science toimetaja. 2003. aastast on ajakirja Ardeola ja 2005. aastast Functional Ecology toimetaja.
## Tunnustus

* Eesti Vabariigi teaduspreemia 2002. aastal bio-geoteadustes (koos Raivo Männi, Indrek Otsa ja Toomas Tammaruga) ning taas samas valdkonnas ja seekord individuaalselt 2013. aastal (uurimuste tsükli "Immuunfunktsioon ja oksüdatiivne stress loomaökoloogilises kontekstis" eest).

* 2007 Tartu Ülikooli aumärk
* 2013 Tartu Ülikooli medal

## Isiklikku
Abikaasa Rita Hõrak on TÜ MRI geneetika vanemteadur. Tütar Hanna ja poeg Hans õpivad mõlemad Tartu Ülikoolis. Ta on korp! Ugala vilistlaskogu liige.

## Viited

## Kirjandus
*

## Välislingid
*
*Koduleht
*"Jorma korrastab oma professori mõtteid" Tartu Postimees, 4. juuni 2009
*Peeter Hõrak: Parasiitide roll peremehe (elukäigu) evolutsioonis (õppematerjal)
Sharon Bezaly

**Sharon Bezaly** (sündinud 1972) on Iisraeli päritolu flötist. Ta elab Rootsis.

Bezaly debüteeris solistina 1986. aastal koos Iisraeli Filharmoonia Orkestriga Zubin Mehta juhatusel. Ta lõpetas Pariisi konservatooriumi (*Conservatoire National Supérieur de Musique*) ning mängis mõnda aega esimest flööti Salzburgi Camerata Academicas.  

1997. aastal alustas ta soolokarjääri ning on sestpeale esinenud koos paljude maailma tuntumate sümfoonia- ja kammerorkestritega. 

Tema instrumentide hulka kuulub firma Muramatsu poolt spetsiaalselt tema jaoks 24-karaadisest kullast valmistatud flööt.

## Pühendteosed
Bezalyle on flöödikontserte kirjutanud Kalevi Aho, Sally Beamish, Daniel Börtz, Brett Dean, Sofia Gubaidulina, Anders Hillborg, Christian Lindberg, Uljas Pulkkis, Ge Gan-ru, Mari Takano, Haukur Tómasson ja Zhou Long ning sooloteoseid Daniel Börtz, Fulvio Caldini, Brett Dean, Carl-Axel Dominique, George Flynn ja Hans-Ola Ericsson.

## Diskograafia
Bezaly on salvestanud 24 CD-d Rootsi plaadifirmaga BIS.

## Tunnustus
* 2002 Aasta instrumentalist (*Klassik Echo*)
* 2003 Aasta noor artist (Cannes Classical Awards)

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Botnica

**Botnica** on Eesti jäämurdja ja mitmeotstarbeline varustuslaev, ehitatud Finnyardsi laevatehases Raumas Soomes 1998. aastal. Jäämurdjat kasutatakse talvel Soome lahel ja suvel antakse rendile.

## Ajalugu
303 miljonit Soome marka maksev laev telliti veebruaris 1997 Finnyardsi laevatehaselt Raumas. Kiil pandi 2. septembril 1997, laev lasti vette 20. veebruaril 1998. 29. juunil 1998 anti valmis laev omanikule üle. Aastail 1998–2012, kuni 24. oktoobril 2012 AS Tallinna Sadam sõlmis lepingu Soome laevafirmaga Arctia jäämurdjat Botnica ostuks, kasutasid seda laeva soome firmad Soome lipu all. 2012. aastal osteti laev 50 miljoni euro eest.

## Tehnilised andmed
Botnica on 96,7 m pikk ja 24,0 m lai, süvisega 8,5 m ja kogumahutavusega 6370. Laeval on 5 tekki.

Botnical on 12 Caterpillari diiselmootorit 3512B DITA, mille koguvõimsus on 15,24 MW, laeva kiirus on 16,5 sõlme. Laeva sõuseadme moodustavad 2 ABB Azipodi põtkurit, millest igaühe võimsus on 5 MW. Vööris on 3 Brunvolli põtkurit.

Botnica peakraana tõstevõime mereplatvormil töötamiseks on 160 t.

Botnica vööris on helikopteri maandumisplats.

## Viited

## Välislingid

* 50-miljonit eurot maksma läinud jäälõhkuja MSV Botnica jõuab Eestisse enne jõule DELFI, 29. november 2012
* Uuele jäälõhkujale loodetakse tööd leida ka välisvetes ERR, 22. veebruar 2013
* Jäälõhkujal Botnica on suvisteks töödeks perspektiivi ERR, 2. august 2013
* Jäämurdja Botnica naasis sügistorme vältides Kanadast siinseid laevu aitama ERR, 9. november 2018
Nikolai Gurjanov

**Nikolai Gurjanov** VR II/3 (9. mai 1898 Vilo vald, Petserimaa – ?)  oli Vene ja Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja Nõukogude Liidu luuraja.

Ta osales Vene sõjaväes esimeses maailmasõjas, sõjavang 1917–1919. Tuli Vabadussõja ajal koos suurtükipatareiga Eesti poole üle, teenis seejärel Sakala partisanide pataljonis ja Katšanovi pataljonis.

1923. aastal kandideeris ta II Riigikogu valimistel, nõudes ametnike arvu vähendamist, Petserimaa valdadeks jagamise küsimuse uuesti läbivaatamist ja lubas õigeusku ja kirikut kaitsta ametnike vahelesegamise eest.

Ta elas sel ajal Rootova vallas ja oli Peterburi sõjaväeringkonna staabi luurevalitsuse Pihkva rajooni voliniku resident (varjunimi Bõstrõi). 10. augustil 1923 jõudis ta vahistamise eest põgeneda.

## Kirjandus
* Reigo Rosenthal, Marko Tamming. Sõda pärast rahu. Kirjastus SEJS, Tallinn, 2010, lk. 454–455.
* Nõuk.-Vene spioonid riigikogu rühma liikmete nimekirjast. Vaba Maa, 22. august 1923, nr. 190, lk. 1.

## Välislingid
* Ohvitseride andmekogu
Lembit Verlin

**Lembit-Aleksander Verlin** (29. oktoober 1917 Kuijõe – 13. aprill 2004 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja pedagoog.

Sündis pere kaheteistkümnenda lapsena.

## Haridus
Ta õppis Piirsalu algkoolis. Lõpetas 1953. aastal Tallinna Konservatooriumi, kus oli õppinud Jüri Variste dirigeerimisklassis.

## Töökäik
17-aastaselt kolis Tallinna, kus töötas esialgu trammikonduktorina ja hiljem trammijuhina. 1939. aastal asus tööle transporditööliste segakoori juhina.

Teise maailmasõja ajal juhtis Verlin 300. polgu meeskoori, juhatas meesansamblit ning lõi kaasa Eesti Laskurkorpuse estraadiorkestris. Pärast sõda juhatas Tallinna Toitlustustrusti naiskoori, Vabariikliku Noortemaja segakoori ja kaubandustöötajate naiskoori. Aastatel 1947–1956 oli Eesti Raadio segakoori dirigent. Pikka aega töötas Tallinna haridustööliste naiskooriga.

Lembit Verlin töötas Tallinna Pedagoogilises Instituudis (õppejõuna aastast 1955) ja Eesti Muusikaakadeemias (aastast 1974 professor, aastast 1994 emeriitprofessor).

Aastatel 1960–1975 oli Verlin üldlaulupidude üldjuht ning 1980. ja 1985. aastal aujuht.

## Tunnustus
* 1957 Eesti NSV teeneline kunstitegelane

## Viited

## Välislingid
* ERR arhiiv Rahvakunstnikud: Lembit Verlin
Karl Leinus

**Karl Leinus** (29. august 1889 Ähijärve, Vana-Antsla vald – 19. veebruar 1968 Tallinn) oli eesti koorijuht ja pedagoog.

Leinus sai alghariduse Kaika kihelkonnakoolis, seejärel astus Riia vaimulikku seminari. Õppis muusikat Vilniuses, 1912. aastal lõpetas laulu-muusika õpetajate kursuse Hersoni muusikakoolis. 1913–1915 õppis muusikat Moskvas ja Peterburis, 1916. aastal sooritas eksami koorijuhi kutse saamiseks keiserlikus kapellis. 

Aastatel 1917–1924 oli Tallinna linna XIX ja XII algkooli juhataja, 1924. aastast muusikaõpetaja Tallinna koolides. 

1913–1917 juhatas Leinus Tallinna karskusseltsi Valvaja koori. 1919. aastal asutas Tallinnas lastekoori "Laulu lapsed" ning juhatas seda 1925. aastani. Aastatel 1919–1928 juhatas Põhjala koori ning 1929. aastast segakoori Raudam. Vabadussõjast võttis ta osa Tallinna Kooliõpetajate roodus.   1958. aastast kuni surmani oli Karl Leinus vanade revolutsionääride lauluansambli ühiskondlik juhendaja.

Aastatel 1950–1965 oli Karl Leinus üks üldlaulupidude üldjuhte (lastekooride ja vene kooride üldjuht) ja 1962. aasta noorte laulupeo vene kooride üldjuht. 1967. aasta noorte laulupeol oli ta aujuht. 

## Tunnustus

* 1950 Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 1955 Eesti NSV rahvakunstnik 

## Viited

## Välislingid
* "Karl Leinus - 90" – ERR Digihoidla (1979)
Rannamõisa maastikukaitseala

**Rannamõisa maastikukaitseala**  asub Harjumaal Harku vallas. 

Rannamõisa pank võeti kaitse alla 1959. aastal. Uus kaitse-eeskiri kinnitati 2000. aastal.

Kaitseala väärtusteks on Rannamõisa pank ja kõrgel pangal (30–32 m) asuv klindipealne loomets ning pangaalune allikalise veerežiimiga pangamets. Kaitseala koosseisus on ka Tilgu koopad ja liivakivipaljand. Paljand on alamordoviitsiumi Türisalu kihistu Tabasalu kihistiku stratotüübiks. Kaitseala pindala on 65 ha.

## Pilte

Pilt:Tilgu koopad.JPG|Tilgu koopad
Pilt:Tilgu pank.JPG|Tilgu pank
Pilt:Tilgupank.JPG|Tilgu pank


## Vaata ka
Eesti kaitsealade loend

## Välislingid
*http://entsyklopeedia.ee/artikkel/rannam%C3%B5isa_maastikukaitseala
*https://infoleht.keskkonnainfo.ee/default.aspx?comp=objresult=ala&obj_id=5265
Walker, Texase korravalvur

**"Walker, Texase korravalvur"** ("Walker, Texas Ranger") on USA kriminaalsari. 

Sarja toodeti aastatel 1993–2001. Sari sai väga populaarseks ja seda on näidatud rohkem kui 100 riigis üle maailma. Eestis on sarja näidanud Kanal 2, Kanal 12, Duo 5 ning on hetkel eetris TV6 kanalil.

2005.aastal valmis sarja põhjal film ("Walker, Texase korravalvur: tulejoonel"), kus Norris kehastas uuesti Texase korravalvur Walkerit. Filmis tegid rolli sarjast tuntud Sheree J. Wilson (Alex), Judson Mills (Cage) ja Clarence Gilyard (Trivette); kõrvaltegelastena Steven Williams, Selena Gomez jt.

## Osatäitjad

* Chuck Norris – Texase korravalvur **Cordell Walker** on endine merejalaväelane. Ta on lisaks Vietnami veteran ja võitluskunstide õpetaja.
* Clarence Gilyard – Texase korravalvur **James "Jimmy" Trivette**, Walkeri paarimees ja parim sõber. 
* Sheree J. Wilson – Tarranti maakonna aseprokurör **Alexandra "Alex" Cahill-Walker**, Walkeri tüdruksõber ja hiljem abikaasa.
* Noble Willingham – pensionil korravalvur **C.D. Parker**, Walkeri sõber ja kunagine paarimees, kes pärast pensionile minekut hakkas baari pidama.
* Nia Peeples ja Judson Mills – Texase korravalvurid **Sydney "Syd" Cooke** ja **Francis Gage**.
* Floyd Westerman – **Ray Firewalker**, kasvatas Walkeri pärast vanemate surma üles.
Endel Reinpõld

**Endel Reinpõld** (4. juuli 1926 Annikvere – 29. oktoober 2012 Viimsi) oli eesti skaudiliikumise aktivist, eestluse säilitaja eksiilis.

## Välislingid
* Skm. Endel Reinpõld 4. juuli 1929 – 29. oktoober 2012
Ardooie loss

**Ardooie loss** (hollandi *Kasteel van Ardooie*, varem tuntud ka kui *Castillo de Jonghe d'Ardoye*) on loss Belgias Lääne-Flandria provintsis Ardooie vallas.

Ardooie loss ehitati aastatel 1780–1781 (uus)klassitsistlikus stiilis.

Eravalduses olev lossikompleks paikneb 28 hektaril, on alates 1984. aastast kultuurimälestisena kaitse all ega ole avatud külastajatele.

## Välislingid
*De Inventaris van het Bouwkundig Erfgoed (hollandi keeles)
Piusa raudteejaam

**Piusa raudteejaam** on raudteejaam Võru maakonnas Võru vallas Piusa külas.
Läbi Piusa kulgeb Valga–Petseri raudteelõik, mis valmis 1889. aastal osana Riia-Pihkva-Peterburi raudteest.

Tänu 2011. aastal valminud Koidula raudteejaamale sai võimalikuks Tartu–Koidula rongiliini pikendamine Piusani, mis teostus alates 2012. aasta suveperioodist, kui Piusal valmis uus lühike perroon.
Varem sõitsid reisirongid läbi Piusa viimati 2001. aastal (liinil Valga–Veski). Piusa raudteejaamale eelnes sellel liinil Valga poolt tulles Tuderna raudteepeatus ja järgnes Veski raudteepeatus. Jaamas asuvad pöörmed ja kõrvalteed ning võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.

## Ajalugu
Piusa raudteejaam rajati 1930. aastatel seoses liivakaevandusega. Valmimise ajal jäi jaam Orava valda. 

Esialgne jaamahoone hävis II maailmasõjas. Uus kergete modernismi sugemetega stalinistlikus stiilis jaamahoone valmis 1961. aastal. 
Ülimadala kelpkatusega hoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Mustjõe, Reola, Veriora ja muude jaamahoonetega. Piletimüük lõpetati jaamahoonest 1990. aastate keskpaigas. 
Hoone on praeguseks renoveeritud ning alates 2003. aastast tegutseb seal keraamikaateljee Piusa Savikoda 

Raudteejaama lähedal asuvad Piusa koopad, liivamaardla ja külastuskeskus. 


Piusa raudteejaam.JPG|Piusa jaamast vaatega Valga suunal, esiplaanil väljasõidufoorid
Piusa jaam (1).JPG|Piusa jaama kõrik 
Piusa (2).JPG|Edelaraudtee reisirong (DR1B) aastal 2013
Reisirong Piusal.JPG|Stadler FLIRT tüüpi rong Piusal
Piusa jaamahoone, praegune savikoda.jpg|Piusa jaamahoone, kus alates 2003. aastast tegutseb keraamikaateljee nimega Piusa Savikoda


## Viited

## Välislingid

* Leele Välja: Raudteearhidektuur; Tallinn 2012
* Piusa raudteejaam; pskovrail.ru (*vene keeles*)
* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Alar Sikk

**Alar Sikk** (sündinud 4. jaanuaril 1966 Võrus) on eesti alpinist.

Ta on esimene eestlane, kes jõudis maailma kõrgeima mäe Džomolungma tippu  22. mail 2003. Sikk on ühtlasi esimene eestlane, kes on käinud Seitsme tipu klubi kõigil 7 eri paigus asuvail mäetipul.

## Tsitaat
*Priit Melnik: "Alarile võib igas olukorras loota. See ongi alpinismis kõige olulisem. Tema on üks väheseid kaaslasi, kellega ma mägedes, kus igal sammul võib varitseda oht, pikemalt mõtlemata luurele läheks."

## Tunnustus

*2003 Postimehe aasta inimene
*2003 J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tipputõus Everestile)
*2004 Eesti Vabariigi spordipreemia (Mount Everesti vallutamise eest)
*2004 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
*2008 J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (Seitsme tipu klubi 7 tipputõusu)

## Viited

## Välislingid
*
* Mari Sarv: "Alpinist Alar Sikk mägedest ja Võrust" Eesti Päevaleht, 23. märts 2013
Vêves'i linnus

**Vêves'i linnus** (prantsuse keeles *Château de Vêves* ja hollandi keeles *Kasteel van Vêves*) on keskaegne linnus Belgias Namuri provintsis Houyet' vallas. 

Linnust peetakse üheks kaunimaks Belgia keskaegseks linnuseks kõrvuti Bouilloni, Beerseli, Corroy', Genti, Horsti ja Lavaux' linnusega.


Pilt:Castle of Vêves.jpg|
Pilt:Vêves R02.jpg|
Pilt:Celles (Houyet) - Château de Vêves (1).jpg|
Pilt:Restoration woark at the Castle of Vêves, 1969.jpg|


## Välislingid

*Koduleht
*Belgia keskaegsed linnused: Vêves'i linnus
*Vêves'i linnus (inglise keeles)
Ellamaa raudteepeatus

**Ellamaa raudteepeatus** oli raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Ellamaa külas. 

Läbi Ellamaa kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. Ellamaa raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Turba raudteejaam ja järgnes Metsa raudteepeatus. Endise peatuse juurde viib Ellamaa jaama tee.

2024. aastaks oli plaanis taastada Turba–Risti raudteelõik, mis omakorda oleks olnud osa Tallinna–Haapsalu raudteeliini taastamisprotsessist. 
Selle käigus kavandati rongipeatuse taastamist ka Ellamaale.

## Ajalugu

Ellamaa raudteejaam rajati samanimelise küla juurde. 

1914. aastal ehitati möödasõidutee ja jaama kasutati vahejaamana. Jaamahooneks kasutati algul käigust kõrvaldatud kolmanda klassi reisivagunit. Õige jaamahoone ehitati 1920. aastatel.

1980. aastate alguseks oli jaama tegevusest järele jäänud vaid piletimüük. 
1983. aastaks oli endisest jaamast kujunenud raudteepeatus.
Raudtee kaguküljel asetsenud jaamahoone lammutati 1990. aastail. Nüüd on hoonest säilinud üksnes vundament. 

Praegu asub vanal raudteetammil Läänemaa Tervisetee.

## Viited

## Välislingid
* Lagunemisprotsessi 25. juubeliaastapäev; Eesti Raudteelane : Eesti Raudtee Valitsuse ja Ametiühingu Vabariikliku Komitee häälekandja, nr. 29, 11. märts 1958 (DIGAR)
* FOTO: Ellamaa jaam, 1920. a. lõpp või 1930. a. algus; muis.ee
* EVR Kaart # Ellamaa, invent. aeg	14.06.2004
Bossensteini linnus

**Bossensteini linnus** (hollandi *Kasteel Bossenstein*), ka ** Halmaleshof** või **Allemanshof**, on keskaegne linnus Belgias Antwerpeni provintsis Broechemis.

Veega täidetud vallikraaviga ümbritsetud linnust on esmamainitud 1346. aastal.

Pärast otsese kaitsefunktsiooni lõppemist on linnus osaliselt ehitatud ümber lossiks.

## Välislingid

*Bossensteini linnus (inglise keeles)
*De Inventaris van het Bouwkundig Erfgoed
Vladimer Tšanturia

**Vladimer Tšanturia** (gruusia ვლადიმერ ჭანტურია; sündinud 1. juulil 1978 Phothis) on Gruusia endine poksija.

Tšanturia sai raskekaalus (kuni 91 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Sultan Ibragimovile (Venemaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta oli esimene ja on seni ainuke Gruusia poksija, kes on võitnud Gruusia eest võisteldes olümpiamängudel medali.

Tšanturia osales raskekaalus (kuni 91 kg) 9. maailmameistrivõistlustel (Budapest, 1997) kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning üliraskekaalus (üle 91 kg) 11. maailmameistrivõistlustel (Belfast, 2001) kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Tšanturia osales raskekaalus (kuni 91 kg) 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Siarhej Dyčkoŭ'ile (Valgevene) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning üliraskekaalus (üle 91 kg) 35. Euroopa meistrivõistlustel (Pula, 2004), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Aleksandr Povetkinile (Venemaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Tšanturia poksis juulist 2006 kuni maini 2010 elukutselisena. Ta pidas kokku 15 kohtumist, millest võitis 13 (neist 9 nokaudiga) kohtumist ja kaotas 1 kohtumise ning 1 kohtumise tulemus ei ole teada.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Baltika (manner)

**Baltika** on nimi ürgmandrile Hilis-Proterosoikumist kuni Vara-Paleosoikumini. Baltika on tänapäeval osa Ida-Euroopa kraatonist Loode-Euraasias. Baltika manner tekkis hiljemalt 1,8 miljardit aastat tagasi. Baltika mandril paiknevad Skandinaavia maad, Baltikum ja Venemaa Uuralitest lääne poole jääv osa.

## Vaata ka
* Fennoskandia kilp
* Kraaton ja Ida-Euroopa kraaton
Loppemi loss

**Loppemi loss** (hollandi *Kasteel van Loppem*) on loss Belgias Lääne-Flandria provintsis Zedelgemi vallas.

PM 161788 B Loppem.jpg|Esik
PM 161785 B Loppem.jpg|Trepid
PM 161816 B Loppem.jpg|*Maagide kummardamine* (16. sajand)

## Välislingid

*Koduleht
Piesomootor

**Piesoelektriline mootor** ehk **piesomootor** on elektrimootor, mis põhineb piesoelektriliste materjalide kujumuutusel elektrivälja muutudes. Seega kasutab piesomootor piesoelektrilist pöördefekti. Kulg- või pöörlemisliikumise saavutamiseks tekitab ultrahelisagedusega muutuv elektriväli piesokeraamilises materjalis sama sagedusega mehaanilisi võnkumisi.

Piesoelektrilised mootorid ei konkureeri võimsuse poolest tavaliste (elektromagnetiliste) mootoritega, aga neil on tugevaid külgi kitsamatel aladel. Mähiste ja magnetahela puudumine võimaldab valmistada neid eriti kompaktseina. Piesomootor muundab elektrienergiat mehaaniliseks väga suure kasuteguriga, mis mõnel mootoritüübil ületab 90%. Mootor arendab suurt pöördemomenti ja seejuures ka suurt pidurdusmomenti toitepinge katkestamisel. Seetõttu on võimalik panna rootori liikuma väga väikese pöördenurga ulatuses. Näiteks kui mootorit, mis teeb 6 pööret sekundis, toita 200-kilohertsise impulsspingega, vastab ühele impulsile pöördenurk umbes pool nurgaminutit. Toitepinge suure sageduse (vähemalt 20&nbsp;kHz) tõttu töötab mootor müratult. Samuti taluvad nad tugevat magnetvälja (31 teslat), madalat temperatuuri (kuni 10 millikelvinit) ja ülisuurt vaakumit (5¬¬•10−11 millibaari).

Piesomootorite juhtimiseks tuleb tihti rakendada suhteliselt kõrget pinget ‒ libisemist ja hõõrdumist kasutava *attocube*-mootori puhul näiteks 40-voldise amplituudiga saehambakujulist pinget. Seetõttu vajavad piesomootorid ka keerukaid mootorikontrollereid.

## Praegused lahendused
### Samm-mootor

Ühe võimaliku tehnilise lahendusena rakendatakse piesokeraamikat rootori samm-sammult liigutamiseks. Kasutatakse vähemalt kahte eraldi juhitavat kristallide gruppi, millest üks on liikuma panev ja teine lukustuv. Liikuma panevad kristallid on lukustuvate vahel ja kinnitatud staatorile.

Esiteks aktiveeritakse lukustav kristalligrupp – see haardub rootoriga. Seejärel aktiveeritakse liikumapanevad kristallid, mis pikenedes liigutavad rootorit edasi. Siis deaktiveeritakse lukustav kristalligrupp, ning pärast seda liikumapanev, et saavutada algolek.
### Libisev-hõõrduv mootor

Ühe võimaliku edasiliikumise viisina kasutatakse erineva kiirusega pikenemist ja lühenemist, et roomata edasi nagu röövik. Ühes suunas liigutatakse piesoelektrilist täiturit aeglaselt, nii et rootor liigub kaasa. Seejärel tõmbub piesoelektriline materjal kiirelt kokku – rootor jääb paigale.

## Kasutamine objektiivi ajamis
Kaamera objektiivi automaatse teravustamise ajamis kasutatakse ultraheli-mikromootoreid ja peamiselt kallimates kaamerates ringikujulisi piesomootoreid, mida paljud tootjad nimetavad erinevalt:
* Canon – USM (Ultrasonic Motor)
* Nikon – SWM (Silent-Wave-Motor)
* Olympus – SWD (Supersonic Wave Drive)
* Pentax – SDM (Supersonic Dynamic Motor)
* Sigma – HSM (Hyper Sonic Motor)
* Sony – SSM (Super Sonic Motor)
* Tamron – USD (Ultrasonic Silent Drive)

## Vaata ka
*Piesoelekter
*Elektrimootor

## Viited
Palivere raudteejaam

**Palivere raudteejaam** oli raudteejaam Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Palivere alevikus. Läbi Palivere kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. 

Palivere raudteejaamale eelnes Keila poolt tulles Vaharu ja järgnes Nigula raudteepeatus. Raudteejaamas asus kaks madalat perrooni ja kolm teed, millest keskmine oli peatee. Samuti asus jaamas lühike laadimistee ning terviklik hoonetekompleks. 

Viimane regulaarne reisirong DR1A-226, kaunistatult kuusepärja ja loosungiga "Hüvasti Haapsalu", läbis Palivere jaama 22. septembril 1995. 

Meenutades ning lootes, et tulevikus raudtee taastatakse, jäeti raudtee demonteerimisel jaamahoone ette lühikene lõik endisest I jaamateest alles.

Praegu asub vanal raudteetammil Läänemaa Tervisetee.

## Jaamahoone
Jaamakompleks asetseb endise raudtee loodeküljel. Algsest vaksaliansamblist on lisaks jaamahoonele säilinud ka mitmed abihooned.  

Palivere jaamahoone valmis 1905. aastal. Kroonuhistoritsistlikus stiilis puithoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt Riisipere ja Risti jaamahoonetega. Ootesaali ilmestab kummaski otsas interjööri sopistuv, klaasitud tahvelustega madalam eeskoda, millele lisandub dekoratiivne profiilääris. Tähtsamaid ruume katab esinduslik risttalalagi.

Enne reisiliikluse sulgemist aastal 1995 asusid jaamahoones piletikassa, ootesaal ja varem ka jaamakorraldaja tööruumid. 
Vallale kuuluv vaksalihoone on tänapäeval renoveeritud ja kasutusel noortekeskusena. Olulise panuse laguneva jaamahoone taastamisele andsid kohalikud elanikud Elmar Piip (1918–2016) ja Aare Pajusalu.

## Viited

## Välislingid
* PALIVERE | Eesti Raudteeajaloo Selts
* Pilte Baltic Trains Picture Gallery

 


Palivere raudteejaama hoone tagantvaates.JPG|Palivere raudteejaama hoone tagantvaates.
Palivere jaamahoone.JPG|Palivere jaamahoone raudtee poolt.
Palivere jaam.JPG|Palivere raudteejaam.
Nigula raudteepeatus

**Nigula raudteepeatus** oli raudteepeatus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Nigula külas. Läbi Nigula kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. 
Peatuses asus üks madal perroon ja puidust ootepaviljon. 

Peatus alustas aastal 1928. 

Nigula raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Palivere ja järgnes Taebla raudteejaam.

## Välislingid
* FOTO: Nigula peatus ja reisirong aastal 1993; Baltic Trains Picture Gallery
Taebla raudteejaam

**Taebla raudteejaam** oli raudteejaam Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Taebla alevikus. 
Läbi Taebla kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee.

Taebla raudteejaamale eelnes Keila poolt tulles Nigula ja järgnes Ridala raudteepeatus.

Raudteejaamas asus kaks madalat perrooni, jaamahoone ja üks kõrvaltee. Lisaks viis mitu haruteed Taebla külje all asuvale tööstusterritooriumile (Taebla jõusöödatehas).

Praegu asub vanal raudteetammil Läänemaa Tervisetee.

## Ajalugu
1915. aastal avati Taebla küla juures samanimeline peatuskoht koos möödasõiduteega. Peatuskoha hoonena kasutati esialgu käigust kõrvaldatud 3. klassi reisivagunit. Raudteejaam rajati 1920. aastatel, mil ehitati ka puidust ühekorruseline jaamahoone. Hoonele tehti 1929. aastal juurdeehitus.

1980. aastate lõpus tehti Haapsalu–Taebla raudteelõigule kapitaalremont, tänu millele lühenes sõiduaeg.

Viimane regulaarne reisirong liinil Tallinn-Haapsalu sõitis läbi Taebla jaama 22. septembril 1995.

## Jaamahoone
Endise raudtee põhjaküljel asetseb 1920. aastatel ehitatud vaksalikompleks, mida on hiljem laiendatud.

Varatraditsionalistlikus stiilis puidust jaamahoone ehitati sarnaselt Ellamaa jaamahoonega. Madala kelpkatusega ühekorruseline Taebla jaamahoone on säilinud ümberehitatud kujul. Tegemist on n.ö üleminekutüübiga, kus hoone mahuline
käsitlus viitab n.ö uuele ajastule, samas kui detailid (aknad, laudis jne) viitavad tsaariaegse raudteearhitektuuri traditsioonide jätkumisele.

Hoone on rahuldavas seisukorras ja praegu kasutusel elamuna.

## Viited

## Välislingid
* FOTO: Taebla jaam ja reisirong aastal 1985; Baltic Trains Picture Gallery
Ridala raudteepeatus

**Ridala raudteepeatus** oli raudteepeatus Lääne maakonnas Haapsalu linnas Ridala külas. Läbi Ridala kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. 

Ridala raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Taebla ja järgnes Uuemõisa raudteepeatus. Peatus avati 1928, raudteemajake on alates 1980. aastatest eravalduses. 

## Välislingid
* Foto: Ridala peatus ja reisirong aastal 1989 Baltic Trains Picture Gallery
Fëanor

**Fëanor** on tegelane J. R. R. Tolkieni "Silmarillionis". Tema isa oli Finwë, Noldorite kõrge kuningas, ema aga Míriel, kes suri Fëanori sünnitusel, andes ära kogu oma elujõu.

Finwë abiellus uuesti ja sai veel kaks poega, Fëanori poolvennad Fingolfin ja Finarfin.

Fëanor lõi Silmarilid. Fëanori nimi tähendab quenya keeles Tule Hinge. Fëanori naine oli Nerdanel ja neil oli 7 poega: Maedhros, Maglor, Celegorm, Caranthir, Curufin, Amrad ja Amras.
Vahamulla

**Vahamulla** (*Wahhamuld*) oli küla Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas Kabala vallas. Tänapäeval jääb endine küla Järva maakonna Türi valla Sagevere küla territooriumile.

## Ajalugu
Küla territooriumil oli Nõukogude ajal sõjaväeosa (Sagevere raadiolokatsioonirood).

Vahamulla külas sündis 10. juunil 1930 metallikunstnik Haivi Raadik.

Vahamulla küla territooriumilt on leitud varaseid kalmeleide.

19. sajandi lõpul oli Vahamulla külas kaksteist talu: Rassi Andres (nr. 78), Tõnno Maddis (nr. 79), Ausna Jürri (nr. 80), Kitse Tõnnis (nr. 82), Kitse Tõnnis (nr. 83), Andrese Hans (nr. 84), Matz (nr. 85), Andrese Hanso (nr. 86), Kasse (nr. 87), Kasse (nr. 88), Wahhi Peter (nr. 89), Eriko (nr. 90).

## Vaata ka
*Arkma

## Viited
Laarne linnus

**Laarne linnus** (hollandi *Kasteel van Laarne*) on keskaegne linnus Belgias Ida-Flandria provintsis Laarne vallas. 

Veega ümbritsetud linnus valmis 11. või 12. sajandil sajandil Genti kaitseks võimalike rünnakute eest merelt. 17. sajandil rekonstrueeriti loss põhjalikult ja ehitati osaliselt ümber lossiks. 

Arhitektuurimälestisena kaitse alla võetud linnus kuulub 1953. aastast Belgia ajalooliste elupaikade ja parkaedade kuninglikule ühingule (prantsuse *Association royale des demeures historiques et jardins de Belgique*). Alates 1967. aastast on linnus avatud külastajatele muuseumina.

## Galerii

File:Kasteel van Laarne - 1641.jpg|Laarne linnus 17. sajandi esimesel poolel
File:Kasteel Laarne voor 1939.jpg|Laarne linnus umbes 1939
File:Castle of Laarne (DSCF0335).jpg|Laarne linnus 2018. aastal


## Välislingid
Rakendus

**Rakendus** (ingl.k. *application*) on reaalkeskkonda paigaldatud ja toimiv süsteem või teenus, mis on ette nähtud teatud tegevuste sooritamiseks või ülesannete täitmiseks. 

Arvutiprogrammide puhul räägitakse tarkvararakendustest, rakendusprogrammidest või rakendusliidestest.

## Vaata ka
*Mobiilirakendus

## Viited
Ooidonki linnus

**Ooidonki linnus** (hollandi *Kasteel van Ooidonk*) on keskaegne linnus Belgias  Ida-Flandria provintsis Deinze vallas. 

Esialgne linnus ehitati praeguse asukohale 1230. aastal, Genti linna kaitseks ja Leie jõe kindlustamiseks. Linnus põles kahel korral, 1491. ja 1579. aastal. Pärast 1579. aasta tulekahju ehitati linnus osaliselt ümber lossiks, milline kuju on säilinud praeguseni.

Linnus võeti arhitektuurimälestisena kaitse alla 1944. aastal. 

## Välislingid

*Koduleht (hollandi, prantsuse, saksa ja inglise keeles)
Wissekerke linnus

**Wissekerke linnus** (hollandi *Kasteel Wissekerke*) on keskaegne linnus Belgias Ida-Flandria provintsis Kruibeke vallas. 

Arvatavasti 19. sajandil on linnus osaliselt ehitatud ümber lossiks.

Linnuse põhiosa, väravavahimaja ja rauast rippsild on arhitektuurimälestistena kaitse all alates 1981. aastast. 


Pilt:Bazel Wissekerke10.jpg|
Pilt: WissekerkeZuid4.JPG|
Pilt:Wissekerke castle bridge.jpg|Rauast rippsild, 1824
Pilt:Bazel Wissekerke7.JPG|


## Välislingid
Uuemõisa raudteepeatus

**Uuemõisa raudteepeatus** oli raudteepeatus Lääne maakonnas Haapsalu linnas Uuemõisa alevikus. Läbi Uuemõisa kulges kuni 2004. aastani Keila–Haapsalu raudtee. 

Uuemõisa raudteepeatusele eelnes Keila poolt tulles Ridala raudteepeatus ja järgnes Haapsalu raudteejaam. Raudteepeatuses asus üks madal perroon.
Oru linnaosa

**Oru** on Kohtla-Järve linnaosa. Seda ümbritseb Jõhvi vald.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Oru linnaosas 1266 inimest. Eestlasi oli neist 205 (16,2%). Arvestuslik elanike arv oli 1. jaanuari 2010 seisuga 1415.

Asula põhjapiirile jääb Tallinna–Narva raudtee koos Oru raudteejaamaga.

Orul asus Оru turbakombinaat (J. Anveldi nimeline Oru Turbakombinaat), Eesti NSV suurimaid turbatööstusettevõtteid, mis pankrotistus 1996. aastal. Turbakombinaati hakati rajama 1958, kombinaadi briketitehase I ehitusjärk algas 1964. aastal, II ehitusjärk 1969. aastal, põhitoodang oli turbabrikett (tootmisvõimsus 250 000 tonni, 1970. aastatel ja 150 000 tonni aastas, 1990. aastad) ning alus- ja väetusturvas (25 000 t), kõrvaltoodang mitmesugune laiatarbekaup. Turvast võeti Puhatu soostikku kuuluvast Оru soost.

Wilderness factory.jpg|Oru turbakombinaadi endine tootmishoone (2014)
Oru jaamahoone.jpg|Oru raudteejaama peahoone

## Viited
Fallais' linnus

**Fallais' loss** (prantsuse *Château de Fallais*) on keskaegne loss Belgias  Liège'i provintsis Braives'i vallas Fallais's. 

Eraomanduses olev loss on arhitektuurimälestistena kaitse all alates 1988. aastast. 

## Välislingid

*www.castles.nl (inglise keeles)
*www.chateaubelgique.com
*Fallais' loss  (inglise keeles)
Järjestikplaanur

**Järjestikplaanur** (inglise keeles **Round Robin**) on üks lihtsamaid ressursijaotuse algoritme. Protsessid saavad järgemööda võrdselt aega ja kõik protsessid on võrdse prioriteediga. Järjestikplaanur on tööpõhimõttelt lihtne ja seda on ka kerge kasutusele võtta. 

## Ajalugu
Ingliskeelne nimi "Round Robin" tuleb prantsuskeelsest sõnast *ruban*, mis tähendab otseselt paela või linti, kuid pärineb 17. sajandist, mil talupojad, esitades kuningale millegi kohta kaebuse, hukati selle järgi, kelle nimed olid kaebekirjal esimeste seas. Tavaliselt olid need kaks-kolm esimesena allakirjutanut. Sellise ebaõigluse lõpetamiseks kirjutasid talupojad oma nimed kaebekirja lõppu nii, et need moodustasid ringi – sellega näidati, et kõik vastutavad kaebekirja eest võrdselt.

## Vaata ka
*Ressursijaotus
Heimar

**Heimar** on mehenimi.

2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 678. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Heimar 89 mehel.

## Nime tuntud kandjaid
*Heimar Ilves
*Heimar Lenk
*Heimar Nolcken
*Heimar Peremees
*...

## Viited

## Välislingid
*
Fallais

**Fallais** (vallooni *Falå*) on prantsuskeelne asula ja osavald Belgias Liège'i provintsis Braives'i vallas.

Kuni ühendamiseni Braives'i vallaga 1977. aastal oli Fallais omaette vald. 

## Välislingid
Barcelona krahv

**Barcelona krahv** (katalaani *Comte de Barcelona*, hispaania *Conde de Barcelona*) oli Kataloonia valitseja enamiku Kataloonia ajaloost 9.–18. sajandini. 

Barcelona krahvkonna lõi Karl Suur pärast maade vallutamist Ebro jõest põhja pool. Need maad (Hispaania mark) jagunesid mitmeks krahvkonnaks, kus Barcelona krahv, kes tavaliselt haldas samaaegselt ka mõningaid teisi krahvkondi, omandas lõpuks ülemvõimu piirkonnas. 

Kui krahvkond muutus ühes perekonnas päritavaks, nõrgenesid krahvide sidemed nende frankidest isandatega, eriti pärast seda, kui Kapetingid asendasid Karolingid.

12. sajandil moodustasid krahvid dünastilise uniooni Aragóni kuningriigiga, ühendades kaks riiki ühe valitseja alla. Aastal 1258 loobus Prantsusmaa kuningas Corbeili lepinguga oma feodaalvõimust krahvkonna üle.

Barcelona jäi Aragóni krooni osaks, kui viimane asus 1500. aasta paiku uniooni Kastiilia kuningriigiga, moodustades seeläbi Hispaania kuningriigi. Krahvkond säilitas oma õiguskorra, maksud ja privileegid kuni nende tühistamiseni pärast Hispaania pärilussõda 18. sajandil.

*Barcelona krahv* jäi üheks paljudest Hispaania monarhia pärilikest tiitlitest.

20. sajandil saavutas tiitel uuesti mõningase tähtsuse, kui Juan de Borbón, Hispaania trooni maapaos pärija, omandas tiitli *Barcelona krahv*. Nii tehes nõudles ta ajaloolist kuningatiitlit, nõudmata samas Hispaania seadusliku kuninga tiitlit, eriti pärast tema poja Juan Carlos I saamist siis Hispaaniat valitsenud Francisco Franco tulevaseks järglaseks. Aastal 1977, pärast Juan Carlose saamist kuningaks seoses Franco surmaga aastal 1975, annetas ta tiitli *Barcelona krahv* ametlikult oma isale, kes oli loobunud oma õigustest troonile. Juan kandis seda tiitlit kuni oma surmani aastal 1993, kui see läks tagasi kuningale, kes seda sellest ajast kannab. Juan de Borbóni lesk kasutas tiitlit *Barcelona krahvinna* kuni oma surmani aastal 2000.

## Barcelona krahvide loend
### Mittedünastilised, 801–878

### Sunifredi dünastia, 878–1162

Ramon Berenguer IV ja Petronila õigusjärglus Aragóni kuningriigile viis Aragóni krooni loomiseni. Barcelona krahvkond moodustas selle riigi osa, ja Hispaania krooni osa, kuni Nueva Planta dekreetideni ajavahemikus 1707 kuni 1716, kui Felipe kuulutas, et kõik Hispaania kuningriigid ja territooriumid ühendatakse üheks tsentraliseeritud Hispaania kuningriigiks. Barcelonas teatati sellest aastal 1716. Barcelona krahv muutus üheks paljudest pärilikest Hispaania monarhia tiitlitest.

## Viisakustiitel
### Bourbonide dünastia, 1977–1993

## Vaata ka
*Aragóni kuningate loend
*Hispaania monarhide loend
Braives'i vald

**Braives'i vald** on prantsuskeelne vald ja asula Belgias Valloonia piirkonnas Liège'i provintsis Waremme'i haldusringkonnas.

## Osavallad
Braives, Avennes, Ciplet, Fallais, Fumal, Latinne, Tourinne ja Ville-en-Hesbaye.

## Viited

## Välislingid

* Koduleht
Juhan Kunderi tänav

**Juhan Kunderi tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis. Tänav sai nime Juhan Kunderi järgi.

Tänav algab Pronksi tänavalt, ristub Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänava, Carl Robert Jakobsoni tänava, Friedrich Kuhlbarsi tänava, Juhan Kunderi põigu, Ado Reinvaldi tänava, Laulupeo tänava, Karl August Hermanni tänavaaga  ja lõpeb Konstantin Türnpu tänaval. Juhan Kunderi tänav on ligikaudu 850 meetri pikkune.

## Ajalugu
Tänava varasem nimi oli alates 1885. aastast **Aleksandri tänav** (saksa keeles *Alexanderstrasse* ja vene keeles *Александровская улица*). Praeguse nime sai tänav 17. jaanuaril 1923.

Carl Robert Jakobsoni tänav 14/ Kunderi 15 asus 1876. aastal rajatud Tallinna Pärmivabrik (*Revaler
Presshefe-Fabrik)*.

Juhan Kunderi tänav 24 tegutses Eesti NSV ajal Tallinna I Toidukaubastu kauplus Torupilli ja  Harju.

## Hoonestus
J. Kunderi 34/Laulupeo 11 asub 1911. aastal valminud L-kujuline  2-korruseline Lenderi-tüüpi maja, Laulupeo tänava ja Kunderi tänava nurgal. 1924. aastal ehitatud kivitrepikojaga Tallinna-tüüpi maja, Laulupeo 11a  asub Laulupeo tänava ääres ja 11b paikneb kinnistu hoovis.
## Galerii

File:Kunderi tn - Laulupeo tn ristmik.jpg|Kunderi tn 36  // Laulupeo tn 14 - Laulupeo tänava ristmiku nurgahoone
File:Tallinn Kunderi tn - Türnpu tn ristmik.jpg|Kunderi tn - Konstantin Türnpu tänava ristmik
Pilt:TLN - 2010-03-06 - J. Kunderi 17.JPG|Juhan Kunderi tänav 17, 19
File:Tallinn Kunderi tn 20.jpg|Juhan Kunderi tänav  20


## Viited
Tallinna–Pärnu–Riia rongiliin

**Tallinna**–**Pärnu**–**Riia rongiliin** oli reisirongiliin, mis kulges mööda Tallinna–Pärnu raudteed, Pärnu–Mõisaküla raudteed ja Mõisaküla–Riia raudteed. 

## Ajalugu

Raudteed rajati aastatel 1975–1981 osaliselt kitsarööpmelise raudtee asemele. Läbi Pärnu kulgenud Tallinna ja Riia vaheline reisirongiliiklus avati pidulikult 17. juulil 1981.

1987. aasta seisuga sõitis liinil Tallinn–Pärnu–Riia mõlemal suunal üks reisirong päevas. Sõit kestis keskmiselt 5 tundi ja 15 minutit.

Viimane reisirong sõitis Tallinnast Riiga läbi Pärnu 20. veebruaril 1992. 

1996. aastal kerkis meedias esile idee taasavada Edelaraudtee poolt Tallinna—Mõisaküla—Riia liin, kuid mõtteks see jäigi.

Tallinna–Pärnu rongiliini teenindas alates 1. jaanuarist 2014 kuni 8. detsembrini 2018 Elron (varem Edelaraudtee). Nüüdisajal liiguvad sellel raudteelõigul vaid vähesed Edelaraudtee ja GoRaili kaubarongid.

Pärnu–Mõisaküla raudteed kasutati pärast Tallinna–Pärnu–Riia liini sulgemist edasi, viimane reisirong sõitis sellel liinil 31. jaanuaril 1996. Kaubarongid sõitsid Pärnu–Mõisaküla vahel kuni 2001. aastani. Pärnu–Mõisaküla raudteelõik demonteeriti 2008. aastal.

Liinil Riia–Ipiku sõitis rong kuni 1996. aastani.Viimane rong Ipiku ja Rujiena vahel sõitis 8.aprillil 1996.Rujiena jaamast sõitis viimane rong välja 21. septembril 1996 kell 5.43. Rujiena–Aloja liinil. Kuni 1998. aastani olid käigus rongid Aloja jaamani, hiljem lühendati liin Limbaži jaamani ning 2000. aastaks oli rongiliiklus täielikult lõpetatud. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Liini Riia–Skulte teenindavad siiani Läti raudtee elektrirongid.

## Peatused liinil Tallinn–Pärnu–Riia (1987)

* Tallinn
* Rapla
* Pärnu kaubajaam
* Pärnu
* Kilingi-Nõmme
* Mõisaküla
* Ruhja (Rujiena)
* Mazsalaca
* Aloja
* Puikule
* Limbaži
* Stiene
* Saulkrasti
* Riia

## Viited

## Välislingid
* YouTube'i video: Tallinn-Pärnu-Riga DMU train in 1989
Kaksikvedur

**Kaksikvedur** on kaubarongi veduri tüüp, mis koosneb kahest omavahel ühendatud veduri sektsioonist.

## Kirjeldus
Mõlema sektsiooni vastastikustes pooltes on läbipääsukoridorid ja otsaseintes paiknevad läbipääsuuksed. 
Kokkuhaagitud sektsioonide tööd kontrollitakse distantsjuhtimise abil ühest kabiinist.

On olemas ka kolmikvedureid, mille kahele sektsioonile on lisatud keskmine, ilma kabiinita mootori sektsioon.

Kaksikvedurid on mõeldud eeskätt raskete täispikkade kaubarongikoosseisude vedamiseks, kuid aegade jooksul on neid toodetud ka reisirongikoosseisude, näiteks 2TEP60, teenindamiseks.

Tänapäevased kaubavedurid on tihti ehitatud nii, et neid saab vajadusel kokku haakida mitu ja juhtida kaugelt. Seega tänapäeval enamasti puudub vajadus spetsiaalsete kaksikvedurite ehitamiseks ja rongi koostamisel kasutatakse nii palju vedureid kui parasjagu vaja läheb.

## Kaksikvedurid Eestis
Eestis kasutatakse kaksikveduritest praegu ainult diiselvedurit 2TE116, kuid varem on Eestis sõitnud ka 2M62 seeria mootorvedurid.
Sint-Michiels

**Sint-Michiels** on Brugge linnaosa ja osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Brugge ringkonnas.

Kuni valdade liitmiseni 1971. aastal oli Sint-Michiels omaette vald.


Kasteel Tillegem 2.jpg|Tillegemi loss
Kapel Tillegembos A.jpg|Kabel
Dolphinarium Boudewjinpark.JPG|Delfinaarium
Sint-Michiels - Town hall 1.jpg


## Välislingid
Tillegemi loss

**Tillegemi loss** (prantsuse *Château de Tilleghem*) on loss Belgias  Lääne-Flandria provintsis Brugges.

Brugge Sint-Michielsi linnaosas asuv loss rekonstrueeriti 19. sajandil arhitektide Jean-Baptiste Bethune ja Auguste Van Assche poolt.


Pilt:Kasteel Tillegem 2.jpg|
Pilt:Kasteel Tillegem D.jpg|
Pilt:Kasteel Tillegembos, Belgium.jpg|
Pilt:Kasteel Tillegem.jpg|


## Välislingid

* De Inventaris van het Bouwkundig Erfgoed
DRB-Baureihe 50

**DRB-Baureihe 50** oli Saksamaal 1939–1950 toodetud auruvedur (teljevalemiga 1-5-0). 
Tänu väikesele teljekoormusele sai vedurit kasutada ka halvemas seisus raudteedel.
Cleydaeli linnus

**Cleydaeli linnus** (hollandi *Kasteel Cleydael*) on linnus Belgias  Antwerpeni provintsis Aartselaari vallas.

Linnus on arhitektuurimälestistena kaitse all alates 1977. aastast. Osaliselt on hiljem ehitatud ümber lossiks.

## Välislingid
*Koduleht (hollandi keeles)
Holsbeek

**Holsbeek** on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Flaami Brabandi provintsis Leuveni haldusringkonnas.

## Osavallad
Holsbeek, Kortrijk-Dutsel, Nieuwrode ja Sint-Pieters-Rode.


Pastorie_holsbeek.JPG|Holsbeek
Horst_Castle_2.jpg|Sint-Pieters-Rode,Horsti loss
43618 Sint Jozef kapel Sint Pieters Rode.jpg|Sint-Pieters-Rode
Nieuwrode - Sint-Lambertuskerk.jpg|Nieuwrode,Sint-Lambertuskerk
Kortrijk-Dutsel - Sint-Catharinakerk.jpg|Kortrijk-Dutsel,Sint-Catharinakerk


## Viited

## Välislingid

* www.holsbeek.be
Boriss Kuznetsov

**Boriss Kuznetsov** (vene Борис Григорьевич Кузнецов; 5. oktoober 1903 – 5. september 1984) oli vene nõukogude filosoof ja teadusloolane.

Kuznetsov lõpetas aspirantuuri ühiskonnateaduste teadusliku uurimise instituutide Venemaa assotsiatsiooni majandusinstituudis. Seejärel töötas ta teaduse ja tehnika ajaloo instituudis ning NSV Liidu Teaduste Akadeemia loodusteaduste ajaloo komisjonis. 1937. aastal kaitses ta doktoriväitekirja filosoofias. 1944. aastast oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia loodusteaduste ja tehnika ajaloo instituudi direktori asetäitja.

Boriss Kuznetsovilt on ilmunud mitme kuulsa teadlase, näiteks Giordano Bruno, Galileo Galilei, Isaac Newtoni ja Albert Einsteini elulood, samuti ülevaateid teadusliku maailmapildi kujunemisest. Eesti keeles on ilmunud Kuznetsovi biograafia "Isaac Newton" (Tallinn: Valgus) 1988. aastal Igor Gräzini tõlkes.