open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vaba ja Demokraatlik Euroopa

**Vaba ja Demokraatlik Euroopa** on euroskeptikute fraktsioon Euroopa Parlamendis. See moodustati pärast 2009. aasta valimisi ja ühendas algselt peamiselt tegevuse lõpetanud fraktsioonide Iseseisvus/demokraatia ning Liit Rahvusriikide Euroopa Eest endisi liikmeid.

2014. aasta valimiste järel liitus fraktsiooniga 48 saadikut, kellest pooled on Suurbritannia Iseseisvuspartei esindajad.

Fraktsiooni kaaspresidendid on Nigel Farage (Briti Iseseisvuspartei) ja David Borrelli (Itaalia, Viie Tähe Liikumine).

Fraktsiooni põhimõtted tutvustatakse selle poliitilises platvormis.

## Fraktsiooni poliitiline platvorm

Fraktsioon on avatud liikmetele, kes nõustuvad Vaba ja Demokraatliku Euroopaga ning tunnistavad ÜRO inimõiguste ülddeklaratsiooni ja parlamentaarset demokraatiat.

Fraktsioon juhindub järgmisest programmist:

#### 1. Eri riikide rahvaste vabadus ja koostöö

Olles pühendunud demokraatia, vabaduse ja rahvusriikide koostöö põhimõtetele eelistab see fraktsioon avatud, läbipaistvat, demokraatlikku ja aruandekohustuslikku koostööd suveräänsete Euroopa riikide vahel ning lükkab tagasi Euroopa bürokratiseerimise ja ühtse tsentraliseeritud Euroopa üliriigi loomise.

#### 2. Rohkem demokraatiat ja rahva tahte austamist

Olles veendunud, et demokraatia legitiimne tase asub rahvusriikide, nende regioonide ja parlamentide tasandil, sest ei ole olemas sellist asja nagu ühtne euroopa rahvus, on see fraktsioon vastu Euroopa jätkuvale integreerimisele (lepingud ja poliitikad), mis suurendab praegust demokraatia defitsiiti ja Euroopa Liidu poliitilise struktuuri tsentraliseeritust. See fraktsioon pooldab seda, et kõik uued lepingud või olemasolevates lepingutes tehtavad muudatused pandaks liikmesriikides rahvahääletusele vabadel ja ausatel riigipõhistel referendumitel. See fraktsioon usub, et igasuguse Euroopa võimu legitiimsus lähtub selle elanike tahtest ning nende õigusest olla vabad ja demokraatlikult valitsetud.

#### 3. Austus Euroopa ajaloo, traditsioonide ja kultuuri vastu

Euroopa rahvastel ja rahvustel on õigus kaitsta oma ajaloolisi piire ning tugevdada omaenda ajaloolisi, traditsioonilisi, religioosseid ja kultuurilisi väärtushinnanguid. See fraktsioon laidab maha ksenofoobia, antisemitismi ja igasuguse muu diskrimineerimise.

#### 4. Austus rahvuslike eripärade ja huvide vastu: vabadus hääletamisel

Nõustudes lähtuma oma toimingutes neist loetletud põhimõtetest jätab see fraktsioon oma liikmetele ja liikmesdelegatsioonidele vabaduse hääletada nii, nagu nad paremaks peavad.

## Välislingid
* Fraktsiooni koduleht
Mart Kull (1914)

**Mart Kull** (19. aprill 1914 Vana-Vändra vald – 10. august 2007 Tartu) oli Eesti arstiteadlane.

Ta lõpetas 1932. aastal Vändra Gümnaasiumi.

Ta töötas pikka aega Tartu ülikoolis patofüsioloogia õppejõuna.

Ta on maetud Vändra vanale kalmistule.

## Pere
Tema vanemad olid Mart Kull ja Emilie Kull.
Tema vend Lembit Kull (1921–2019) oli rakendusmatemaatik.
Tema poeg oli arstiteadlane Mart Kull ning tütred arstid Katrin Kull ja Kristin Kull (Lamp).
Keith Olbermann

**Keith Theodore Olbermann** (sündinud 27. jaanuaril 1959) on Ameerika Ühendriikide uudistediktor, spordi- ja poliitikakommentaator. Ta on MSNBC saate "Countdown with Keith Olbermann" saatejuht. 

Ta on arvustanud selles saates Fox News Channeli kommentaatorit Bill O'Reillyt. Selle tagajärjel tekkis nende saatejuhtide vahel avalik vaen. 

## Vaata ka
*Rachel Maddow

## Viited
Rachel Maddow

**Rachel Anne Maddow** (sündinud 1. aprillil 1973 Castro Valleys California osariigis) on ameerika ajakirjanik.

1994. aastal lõpetas ta Stanfordi ülikoolis avaliku halduse eriala. 2001. aastal sai ta Oxfordi ülikoolis filosoofiadoktori kraadi poliitikas.

Ta juhib Ameerika Ühendriikide telekanalis MSNBC omanimelist saatesarja ja esineb poliitikakommentaatorina. 

Tal on olnud omanimeline saatesari ka raadios.
Hetman (hobune)

**Hetman** oli täkk, vanatüübiline tori tõugu hobune, kellest on saanud vanatüübilise tori liini algus. Ta viidi 1892.a Tori Hobusekasvandusse. Ta oli küll "segavereline", aga sellele vaatamata pärandas ta oma omadusi järglastele püsivalt edasi.

## Vaata ka
*Tori hobune
Raugi alumine tulepaak

**Raugi sihi alumine tulepaak** on tulepaak Saare maakonnas Muhu vallas Vahtraste külas.

Moodustab koos Raugi ülemise tulepaagiga sihi. Tulepaakide vahekaugus on 755 meetrit.

Tulepaak on 25 meetrit kõrge ja tuli merepinnast 27 meetri kõrgusel. Raugi alumine tulepaak on ülemisest 15 meetrit madalam.

Tuli on nähtav 15 meremiili kaugusele.

Tuli vilgub pimedal ajal aasta läbi. Tule periood kestab 5 sekundit; see põleb 2 sekundiks, misjärel on 3 sekundiks kustunud. Samasugune tsükkel on ka ülemisel tulepaagil, kuid tuled on sünkroonimata.

Tuli on valge ning laevadelt vaadates põleb sektoris 159–167° (liitsihi asimuut 163°).

Raugi sihttulepaagid näitavad peamist Muhu väina laevateed Kõverlaiu ja Kumari laiu ning nende saarte ümber paiknevate madalate vahelt. Raugi sihttulepaakide ning Kesse ülemise ja Kesse alumise tulepaagi sihi ristumiskohas (laevatee pööramiskohas) asub Raugi tulepoi.

## Välislingid

*
West Lafayette

**West Lafayette** on linn Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis Tippecanoe maakonnas.

Linnas asub Purdue Ülikool.

## Viited

## Välislingid

*West Lafayette koduleht
Ranna tee

**Ranna tee** nimeline tee asub mitmes Eesti asulas.

***[[Ranna tee (19113)]]** - Tee Valgeranna küla haldusalal.
***[[Ranna tee (Haapsalu)]]**
***[[Ranna tee (Kloogaranna)]]**
***[[Ranna tee (Kunda)]]**
***[[Ranna tee (Laulasmaa)]]**
***[[Ranna tee (Meremõisa)]]**
***[[Ranna tee (Miiduranna)]]**
***[[Ranna tee (Tabasalu)]]**
***[[Ranna tee (Tallinn)]]**
***[[Ranna tee (Tartu)]]**
***[[Ranna tee (Vasalemma)]]**

## Vaata ka
*Ranna tänav
Lörts

**Lörts** (ka **lobjakas**) on sademete liik, mis koosneb nii lumest kui ka vihmast. Lörtsi sajab tavaliselt hilissügisel ja varakevadel, ka talvel sulailma ajal. Lörts tekib, kui õhutemperatuur troposfääri allosas ületab 0 °C.

Lörts tähendab veel laket või lurri, aga ka midagi õhukest ja viletsat.

Eesti murretes on lörtsi vasted ka *lobi*, *lodu*, *lonts*, *lopak*, *lort*, *lorts*, *lots*, *lott*, *lärts*, *lätsak*, *lött*, *pärts* jne.

## Ohud
Lörts ei käitu Newtoni vedelikuna ning esineb enamjaolt kui tahke mass. Kui lörtsi sisemised nihkejõud tõusevad üle kindla taseme, võib mass väga ootamatult muutuda vedelaks, mistõttu lörtsi käitumist väga raske ennustada.

Teedel olev lörts võib muuta teed libedaks ning pikendada sõidu- ja veoautode pidurdusteekonda, suurendades tagant otsasõitude ja muude liiklusõnnetuste tõenäosust. Lörts võib olla probleemiks ka lennuradadel, kuna lennuki ratastele mõjuv lörts võib õhkutõusmisel avaldada vastupanuvõimet, muutes liikumise ebastabiilseks ja põhjustada õnnetusi. Lörts oli näiteks üks 6. veebruaril 1958 aset leidnud Müncheni lennuõnnetuse põhjuseid. 

## Viited
Sulailm

**Sulailm** ehk **sula** on ilma soojenemine talvel ja varakevadel, nii et õhutemperatuur tõuseb üle 0&nbsp;°C. Sulailma teke on seotud soojade õhumasside saabumisega, mis Eestis tulevad peamiselt Atlandi ookeanilt läänekaarte tuulega.

0&nbsp;°C on vee sulamistemperatuur. Sellest temperatuurist kõrgemal läheb vesi tahkest olekust üle vedelasse. Maapinda kattev lumikate hakkab õhenema ja tekib lumesulavesi. Veekogudel olev jääkate sulab samuti ja muutub selle käigus õhemaks. Osalt imbub lumesulavesi maasse, aga kui maapinnas on juba isegi niiskust, siis saab tekkinud veest pinnavesi. See valgub madalamatele aladele, eriti vooluveekogudesse. Mõnikord kaasneb sellega veekogude veetaseme oluline tõus.

Kui sula ajal sajab, siis langevad sademed mitte lumena, vaid lörtsi või vihmana. Tekkida võib udu.

Lumikate ei sula korraga. Olenevalt paksusest võib see isegi mitu nädalat aega võtta. Osa lumesulaveest jääb lumekihi sisse kinni, nii et sulalume tihedus suureneb. Vee pindpinevuse tõttu hakkab sulalumi nii-öelda hästi kokku: mikromaailmas on vesi tugevaks liimiks. Sellepärast saab sula ajal ehitada lumememmi ja lumelinnu ning pidada lumesõda.

Talvel tekivad majade räästaisse jääpurikad. Sula ajal hakkavad need sulama ja võivad alla kukkuda. Eestis saab igal aastal inimesi katuselt kukkunud jääpurikate tõttu viga ja on esinenud ka surmajuhtumeid.

Kui ilm pärast sula jällegi jaheneb, võib teedele tekkida jäide ehk kiilasjää. Võib juhtuda, et veekogudel olnud jää sulas osaliselt, aga sulavesi ei saanud ära voolata ja jäi vana jää peale, ilma jahenedes jäätus pealmine veekiht uuesti ja veekogule tekib nii kahekihiline jää, mida eraldab veekiht.

Paljud parasvöötmes olevad jõed ja enamik arktikas asuvaid jõgesid on lumesulatoitelised ehk teisisõnu on suurem osa sinna saabuvast veest tekkinud lume sulamise tagajärjel. Niisuguse jõe veetase võib talvisega võrreldes tõusta mitme meetri võrra ja vooluhulk palju kordi, leidub isegi jõgesid, mis talvel üldse ei voola, sest külmuvad põhjani läbi.

Sula järgi on nimetatud füüsikaline protsess sulamine, mille käigus aine läheb üle tahkest olekust vedelasse.

## Sulamise protsessist
Põhiline lume sulamise põhjus on soe õhk. Kui õhutemperatuur on nullilähedane, siis vihmavesi eriti lund ei sulata, sest vihma üleantav soojushulk on tavaliselt väga väike. Päike ei sulata puhast lund, sest selle peegeldumisvõime ehk albeedo on isegi üle 0,9. Kuid lumel olev saaste, mille albeedo on madal, samuti lume all olev maapind soojeneb päikesevalguse mõjul, hakates sulatama ka lund. Kui lumi peegeldab suurema osa nähtavast valgusest, siis infrapunakiirguse lainealal käitub see nagu absoluutselt must keha, neelates kogu soojuskiirguse. Eriti tõhusalt sulatab infrapunakiirgus lund nullkraadi juures pilvise ilmaga, sest pilved murravad kiirguse suunda aluspinna poole ja rohkem kiirgust neeldub. Selge ilmaga on peegeldusnurk väiksem ja rohkem soojuskiirgust peegeldub. Samuti kiirgab soojust soe õhumass.

## Viited
Stephen Gately

**Stephen Gately** (täisnimega **Stephen Patrick David Gately**; 17. märts 1976 Dublin – 10. oktoober 2009 Mallorca) oli iiri laulja ja näitleja, poisteansambli Boyzone laulja.

Ta sündis ja kasvas viielapselises perekonnas. Kooliajal osales muusikalides ja kooliteatris. 

1993. aastal valiti ta produtsent Louis Walshi loodava poisteansambli Boyzone liikmeks ning kujunes koos Ronan Keatingiga selle esilauljaks. Pärast Boyzone'i lagunemist 2000. aastal tegutses sooloartistina. 2008. aastast laulis uuesti kokku tulnud Boyzone'is, mille koosseisus esines surmani.

Muusika mõttes oli Stephen Gately kõige edukam Boyzone'i lauljana: 16 selle ansambli singlit jõudis Suurbritannia singlite esikümnesse ja kõik selle ansambli kolm stuudioalbumit saavutasid Suurbritannia plaadimüügi edetabelis esikoha. Tema ainus sooloalbum "New Beginning" ilmus 2000. aastal, üsna soolokarjääri alguses. Suurbritannia edetabelites jõudis see üheksandale kohale. 

Gately oli oma põlvkonna rahvusvaheliselt tuntud poplauljatest esimene, kes andis avalikkusele teada, et on gei. Ta tegi vastava avalduse 15. juunil 1999, soovides ennetada oma eraelu puudutava teabe lekitamist meediasse ansambli endise turvatöötaja poolt.

Alates 2002. aastast esines Gately ka näitlejana. Tema tuntuim roll oli Joosepi osa Andrew Lloyd Webberi muusikalis "Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat". Lisaks muusikalidele osales ta pantomiimiteatris, debüteerides detsembris 2005 Bromleys asuva Churchilli teatri lavastuses "Tuhkatriinu".

2006. aastal hakkas Gately kirjutama lastele mõeldud seiklusromaani "The Tree of Seasons". See pidanuks valmima sügisel 2009 ja ilmuma sama aasta jõuludeks.

Ta oli kadunuks jäänud laste ja noorte ning nende vanemate tugiorganisatsiooni Missing People üks patroone.

33-aastane Stephen Gately leiti 10. oktoobril 2009 surnult talle ja tema abikaasale Andrew Cowlesile kuulunud korterist Mallorca saarel Hispaanias. Lahkamisel tuvastati surma põhjusena kopsuödeemist tingitud hingamispuudulikkus. Gately matusetseremoonia peeti 17. oktoobril 2009 Dublini Püha Laurence O'Toole'i kirikus.
Rapla kivisild

**Rapla kivisild** on sild Raplas.

Sild ehitati 1902. aastal vana puusilla asemele üle Vigala jõe.

Kahe kaarega paekivist kaarsild on 27,5 meetrit pikk ja 8 meetrit lai. Silda ääristavad 70–80 cm kõrgused kivirinnatised, jäämurdja nina on laotud graniitkividest.

Sild renoveeriti põhjalikult 2009. aastal.

## Ajalugu

Esimest korda tuli uue silla ehitamine päevakorda 23. märtsil (vkj 10. märtsil) 1901. aastal. Rapla vald oli saanud Harjumaa sildade ülevaataja von Rammilt kirja mille kohaselt on talude omanikud ja rentnikud kohustatud silla ehituse juures 430 tööpäeva tegema või 172 rubla maksma ja selle kuu jooksul silla ehitamise materjali välja vedama. Uue puidust silla materjaliks oli arvestatud:
*Raudkive 9 kuupsüld (87,39 kuupmeetrit)
*Paasi 3 kuupsüld (29,13 kuupmeetrit)
*Liiva 3 kuupsüld (29,13 kuupmeetrit)
*Lupja 29 tündrit (3857 liitrit)
*Palke 22 – 21 jalga pikad ja 8 tolli jämedad (6,7  meetrit ja 20,32 sentimeetrit)
*Palke 6 – 21 jalga pikad ja 6 tolli jämedad (6,7 meetrit ja 15,24 sentimeetrit)

Peale arutlust jõuti otsuseni, et sild tuleb kindlasti ehitada kivist ja sellel aastal enam materjali välja vedada ei jõua, kuna teed on liiga pehmed ning silla ehitus lükati järgmisesse aastasse. Otsustati ka, et tööpäevade asemel tasutakse rahas.

Rapla valla täiskogu ja volikogu protokollist leiame järgmise sissekande silla kohta 1902. aastast  kui vallavanem Jaan Martin andis teada, et sild on valmis ja sildade ülevaataja von Lilienfeldi käest on saadud arve, mis tuleb ära maksta 28. septembriks (vkj 15. septembriks) 1902. aastaks.
Sild läks maksma 206 rubla ja 23 kopikat. 

Volikogu määras, et see summa tuleb ära jagada 91 Alu ja Rapla kogukonna talu peale.

## Viited

## Välislingid
* 
* Pilte silla renoveerimisest
Herman Maim

**Herman(n) Maim** VR II/3 (8. aprill (vkj) / 20. aprill 1894 Tartu – 21. oktoober 1922 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (alamkapten). 

Sai üldhariduse Tartu Aleksandri gümnaasiumis ja läks 1913. aastal õppima Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonda.

Läks vabatahtlikult 1915. aastal esimesse maailmasõtta ja astus suurtükiväekooli. Ülendati selle lõpetamisel lipnikuks ning läbis Põhjarinde lendurvaatlejate koolituse. Saadeti Riia rindele, kus võttis patareiohvitserina osa võitlustest sakslaste vastu. Ülendati alamleitnandiks ja autasustati üles näidatud vahvuse eest Püha Georgi risti IV järguga kaunistustega ohvitseride jaoks (palmidega).

Oli üks esimesi, kes 1917. aastal tuli üle Eesti rahvusväeosadesse. Määrati 12. jaanuaril 1918 1. Eesti suurtükiväebrigaadi patarei nr 1 ülemaks ning ülendati sama aasta 25. märtsil leitnandiks. Lahkus Saksa esimese okupatsiooni algul demobilisatsiooni tõttu sõjaväeteenistusest.

Eesti vabadussõja puhkedes alustas Maim 20. detsembril 1918 Tallinnas 1. suurtükiväepolgu patarei nr 4 formeerimist, jäädes sõja lõpuni selle ülemaks. 8. jaanuaril 1919 sõitis patarei Tartu suunal tegutsenud 2. jalaväepolgu käsutusse, võttes osa paljudest lahingutest Võru, Vastseliina, Petseri, Irboska ja Pihkva ümbruses.

Ta viidi koos patareiga nr 4 18. veebruaril 1919 2. suurtükiväepolgu koosseisu. Sai Zalesje kiriku tornist oma patarei tuld juhtides vastase suurtükimürsu läbi jalast ja käest haavata, kuid jäi rivisse. Ülendati 4. septembril 1919 alamkapteniks, tagasiulatuvalt 2. juunist 1919.

Vabadussõjas üles näidatud erilise vahvuse eest pälvis ta Vabadusristi II liigi 3. järgu, lisaks Vabariigi Valitsuse poolt 40 000 marka rahalist autasu, tasuta maa normaaltalu suuruses, prii kool kuni kõrgema kooli lõpetamiseni ja Eesti Vabadussõja mälestusmärk.

Läks pärast Vabadussõja lõppu 1920. aastal kaitseväest reservi, et jätkata poolelijäänud õpinguid. Ta õppis aastatel 1920–1922 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas keemiat. Suri 21. oktoobril 1922 Tartus.

## Auastmed
*1918 – leitnant
*1919 – alamkapten

## Tunnustus
*Vabadusrist II/3 (17. august 1920)
*Eesti Vabadussõja mälestusmärk
*Püha Georgi risti IV järk

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Eesti ohvitserid 1918-1940
Püha Vladimiri orden

**Püha Vladimiri orden** (vene keeles *oрден Святого Владимира*) oli 1782. aastal Katariina II asutatud ning Kiievi vürsti püha Vladimiri järgi nimetatud Venemaa Keisririigi autasu.

Ordeni asutas keisrinna Katariina II 1782. aastal oma 20. valitsemisaasta tähistamiseks. Orden nimetati aastail 980–1015 valitsenud Kiievi vürsti Vladimir Suure järgi, kes 988. aastal võttis vastu ristiusu.

Neljajärgulise Vladimiri ordeniga autasustati nii tsiviilisikuid kui ka sõjaväelasi. Sõjaliste teenete eest anti Vladimiri ordenit mõõkadega. 

Deviis: "Kasu, au ja kuulsus" (*«Польза, честь и слава»*).
Aastaäravool

**Aastaäravool** on summaarne vee hulk, mis aasta jooksul veekogu valglalt ära jookseb. Aastaäravoolu väljendatakse kas äravoolumahuna (km3a-1) või äravoolukihina (mm).
Eesti NSV teeneline kirjanik

**Eesti NSV teeneline kirjanik** oli Eesti NSV-s aastatel 1945–1988 kirjanikele välja antud aunimetus.

Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium. 

## Eesti NSV teenelised kirjanikud
* 1945 August Jakobson (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1947), Johannes Semper (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1964), Johannes Vares-Barbarus
* 1946 Jaan Kärner, Mart Raud (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1972)
* 1955 Aadu Hint (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1965), Juhan Smuul (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1965)
* 1957 Rudolf Sirge, Debora Vaarandi (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1971)
* 1959 Erni Krusten (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1972), Hans Leberecht, Ralf Parve
* 1961 Egon Rannet
* 1965 Eduard Männik
* 1966 Betti Alver (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1981), Paul Kuusberg (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1972)
* 1969 August Sang
* 1971 Aira Kaal, Jaan Kross (sai Eesti NSV rahvakirjanikuks 1985), Lilli Promet
* 1975 Vladimir Beekman, Villem Gross
* 1977 Ellen Niit, Mats Traat, Enn Vetemaa
* 1978 Holger Pukk, Eno Raud, Aimée Beekman, Erni Hiir, Olev Jõgi
* 1979 Lennart Meri, Väino Ilus
* 1980 Kersti Merilaas, Lembit Remmelgas, Mati Unt
* 1986 Ain Kaalep, Viivi Luik, Arvi Siig, Paul-Eerik Rummo, Jüri Tuulik, Ülo Tuulik
* 1988 Hando Runnel

## Vaata ka
*Eesti NSV rahvakirjanik
*Eesti NSV aunimetused
Abüssaalikalad

**Abüssaalikalad** ehk **süvamerekalad** on maailmamere abüssaali ja selle peal asuvat pelagiaali asustavad kalad (batübiondid), kes enamasti elavad 3000–6000 m sügavusel.

Abüssaalis valitsevad karmid keskkonnatingimused: ülikõrge rõhk, täielik pimedus, taimede puudumine, napp toidulaud jne. Abüssaalikaladel on nende tingimustega sobitumiseks mitmesuguseid kohastumusi. Kalad toituvad siin peamiselt käsnadest, ainuõõssetest, vähilaadsetest jt.

## Kohastumused
Enamik abüssaalikalu on üsna väikesed, pikkus on 1–50&nbsp;cm (üksikuil juhtumeil kuni 1 m või rohkemgi). Enamasti on need kalad tumedat värvi või pigmenditud.

Mõnede abüssaalikalade magu võimaldab mahutada ja seedida peaaegu röövkala endaga ühesuuruseid toiduobjekte, näiteks teisi kalu.

Pilkase pimeduse tõttu on mõnedel kaladel arenenud teleskoopsilmad, nt kirveskaladel (*Argyropelecus*), mis võimaldavad väiksematki valgussähvatust tajuda.

Mitmed abüssaalikalad on hermafrodiidid, mõned ka muudavad oma sugu elu vältel.

## Allikas
*Abüssaalikalad. – *[[TEA entsüklopeedia]]*. TEA Kirjastus, 2008.

## Vaata ka
Molekulaarorbitaal

**Molekulaarorbitaal** tekib aatomorbitaalide katkemise tulemusena, mille puhul ühised molekulaarorbitaalid vähendavad süsteemi koguenergiat. Igal molekulaarorbitaalil nagu ka aatomorbitaalil saab maksimaalselt olla 2 elektroni. Selle põhjus on elektronide kui fermionide puhul kehtiv Pauli keeluprintsiip. Seega ühele orbitaalile, mis omab samasugust 
energiat mahub ainult 2 vastassuunaliste spinnidega elektroni.

## Vaata ka
* Molekulaarorbitaalide teooria
Viktooria (ploom)

**'Viktooria**' on ploomisort, mis on pärit Inglismaa lõunaosast Sussexist. Esimest korda on seda sorti mainitud 1831. aastal.

Puu on keskmise kasvuga, kõrge ja laiuv, kaarjalt langevate okstega. Tugevad paksud lehed on äraspidimunajad, terava tipu ja saagja servaga. Lehed on pealt tumerohelised ja krobelised, udemetega kaetud. Lehe alumine külg on heledam ja karvane.

Puu on võrdlemisi külmakindel ja pinnase suhtes vähenõudlik. Noor puu on kiire kasvuga ning hakkab juba nelja-viieaastaselt vilju kandma ja on väga saagikas.

'Viktooria' õitsemisaeg on keskvarajane. Õie läbimõõt on 22–25 cm. Õied asuvad kahe- kuni kolmekaupa õiepungas. Ovaalsed kroonlehed on valged.

'Viktooria' on isetolmleja; teda viljastavad ka 'Varajane sinine', 'Edinburghi ploom', 'Varajane punane'. 'Viktooria' on ka ise hea teiste sortide tolmeldaja.

Vili valmib septembris. Vili on munajas või ümarovaalne ning suur, 48×40×40 mm, keskmine kaal on 28–30 g. Põhivärvus on punakaskollane, päikesepoolsel küljel lillaka kattevärviga, sageli selgelt eristuvate täppidega. Koor on õhuke ja eraldub viljalihast kergesti. Koort katab nähtav sinakas vahakirme.

Viljaliha on kollane, mahlakas, magus, kuid vihmase suve korral võib jääda vesiseks. Luuseeme on viljalihast kergesti eralduv, lai ja lapik.

Viktooria õis.jpg|Viktooria õied
Viktooria 2.jpg|
Viktooria 3.jpg|


## Kirjandus
* Eesti pomoloogia, Valgus 1970
Emilio Salgari

**Emilio Carlo Giuseppe Maria Salgàri** (21. august 1862 Verona – 25. aprill 1911 Torino) oli itaalia kirjanik.
Sonia Sotomayor

**Sonia Maria Sotomayor** (sündinud 25. juunil 1954 Bronxis New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide jurist, alates 8. augustist 2009 Ameerika Ühendriikide Ülemkohtu liige. 

Enne seda töötas ta 17 aastat osariigi kohtunikuna. Tema vanemad on pärit Puerto Ricost.
Mihhail Suigusaar

**Mihhail Suigusaar** (sünninimi **Mihkel Suigusaar**; 3. veebruar 1842 Võisiku vald – 2. märts 1916 Pärnu) oli eesti õigeusu vaimulik.

Sündis luteriusulises perekonnas. Kui perekond astus 1846. aastal õigeusku, sai tema kiriklikuks nimeks Mihhail.

Aastatel 1855–1864 õppis Riia vaimulikus koolis ja Riia Vaimulikus Seminaris, seejärel jätkas aastatel 1864–1868 õpinguid Moskva Vaimulikus Akadeemias. Lõpetas vaimuliku akadeemia usuteaduse kandidaadi kraadiga.

15. augustil 1868 asus ta tööle Riia Vaimulikku Seminari, kus töötas eesti keele õpetajana 1879. aastani. Ühtlasi töötas ta 1869. aastast ka eestikeelsete trükiste tsensorina ja aastatel 1878–1879 Riia junkrukooli õpetajana.

1879. aastal viidi üle Pärnu Püha Suurmärter Jekateriina koguduse preestriks. Sellel ametikohal töötas isa Mihhail surmani. Ühtlasi töötas ta 1894. aastani usuõpetuse õpetajana Pärnu koolides. 1881 anti talle ülempreestri aunimetus. 

Ta koostas ja toimetas õigeusuliste eestlaste kalendri 1913. aastaks. Samuti tõlkis ta eesti keelde vähemalt kolm vaimulikku teksti: Augustin Eggeri "Noortemeeste Iseloomuharidusest" (1909), Serafim Lade "Lutheri õpetus Kristuse tõevalguses" (1911) ja arhimandriit Illarioni kõne "Edu ja ümbermuutmine" (1915).

Aastatel 1900–1916 oli Mihhail Suigusaar ka Pärnu I praostkonna praost.

Isa Mihhail osales ka ühiskondlikus tegevuses, olles Eesti Aleksandrikooli Pärnu komitee esimees, Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi esimees ja Pärnu linnavolikogu liige.

## Kirjandus
*Ülempreester Mihkel Suigusaar / koost. Rein Tomson. Pärnu : R. Tomson, 2000.

## Välislingid
*Mihhail Suigusaare elulugu andmebaasis ISIK
* A. Laar, "Ülempreester M. M. Suigusaar" – Eesti Kirjandus 1916, nr 7, lk 235–244.
Kostja

**Kostja** on isik, kelle vastu on kohtus esitatud nõue ehk hagi. Kostja ja hageja on tsiviilkohtumenetluse pooled.

## Eesti
Hagi tuleb esitada maakohtule, mille tööpiirkonnas on füüsilisest isikust kostja elukoht või juriidilisest isikust kostja asukoht.

## Viited
Kumari madal

**Kumari madal** on madal Väinameres Kumari laiust läänes.

Madalate grupp asub 2,75 meremiili Kumari päevamärgist lääneloodes. Madala geograafilised koordinaadid on 58&deg;46,1' 23&deg;15,8'. Väikseim sügavus on 1,8 meetrit.

1886. aastal, üks aasta pärast Venemaa Keisririigi esimese tulepoi (Raugi tulepoi) paigaldamist, hakati Kumari madalat tähistama Kumari tulepoiga. See asub madalast 2 kaabeltaud läänes.

1927. aastal oli madal tähistatud kahe idatoodriga ja Kumari tulepoiga.

Madala juures oli kuni 2011. aasta suveni kasutusel veel Kumari ohupoi (märkis madalast 6 kaabeltaud läänes vrakki), see asendati Kumari parema külje poiga samadel geograafilistel koordinaatidel. Toodreid madala tähistamiseks ei kasutata.

Kumari madal jääb peamisest Muhu väina laevateest itta. Teisele poole laevateed jäävad Unterneemani madal ja Kõverlaid.

Kumari lee (Kumari riff) jääb Kumari laiust lõunasse, Kumari kanal (Kumari laevatee) laiust itta.

## Viited
Anne Arrak

**Anne Arrak** (sündinud 26. septembril 1988 Tartus) on eesti laulja.  

Anne Arrak on lõpetanud 2007. aastal Miina Härma Gümnaasiumi. Ta on olnud Ursel Oja õpilane. Seejärel õppis ta Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias džässmuusika osakonnas.

2013. aastast on Anne Arrak ansambli Portread solist.

## Saates "[[Eesti otsib superstaari]]"
Ta saavutas telesaatesarja "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja saadetes 7. koha.

25. oktoobril 2009 toimunud esimese saate hääletuse tulemusena pidi Arrak lahkuma, kui selgus, et telefonihääletuse ajal ei saanud EMT kliendid tehnilistel põhjustel saatesse helistada. Seetõttu kutsuti ta saatesse tagasi ning astus üles ka järgmises saates.

Anne Arrak osales ka "Eesti otsib superstaari" teise hooaja (2008) saadetes, kus langes välja stuudiovoorus.

### Saates esitatud laulud

## Viited

## Välislingid
* Anne Arraku blogi
* Anne Arrak. MySpace Music
* Eesti otsib superstaari: Pärnu eelvoor. Kuut@DELFI, 10. veebruar 2008
* Helena-Reet Ennet.Superstaariks pürgiv Anne Arrak Gossip.ee-le: "Tõeline staar see, kes on ennast ise üles töötanud". Gossip.ee. 10. oktoober 2009 
* Mari-Leen Albers. Superstaari-Anne: tõeline laulja peab oskama ka live'is laulda! / Õhtuleht, 13. oktoober 2009 
* Maris Üksti, Ester Vaitmaa. VIDEO: Superstaarisaatest langes välja Anne. DelfiTV. 25. oktoober 2009 
* ÖÖLAUL / E. Vain vol.5 (Ülenurme Laulustuudio)
* MEDITATION /C. Jobim/ demo - 2006 (Ülenurme Laulustuudio)
Eliisa Kõiv

**Eliisa Kõiv** (sündinud 27. jaanuaril 1990 Elvas) on eesti laulja. Ta saavutas saate "Eesti otsib superstaari" kolmandal hooajal 9.–10. koha. Eliisa on laulja Kerli Kõivu õde. 

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis sotsioloogiat, sotsiaaltööd ja sotsiaalpoliitikat.

## Muusikaline tegevus
2005. aastal lõpetas Ülenurme Laulustuudio.

## Saates [[Eesti otsib superstaari (kolmas hooaeg)|"Eesti otsib superstaari"]] esitatud laulud

## Konkursid ja lauluvõistlusted
### 2003
* Saaremaa üleriigilisel noorte solistide ja duettide konkurss – 1. koht ja peaauhind 
* Jõulutäht 2003 – 1. koht

### 2004
* SÜG-i üleriigilisel noorte solistide ja duettide konkurss – 1. koht 
* ETV Laulukarussell – 5. koht
* Rahvusvaheline laste ja noorte lauluvõistlus "Tähtede laul" 2004 – 3. koht
* Lauluvõistlus "Viis viimast" 2004 – 2. koht
* VI rahvusvaheline lasteloomingu festival "Veszpremi mängud 2004" – 1. koht vokaalkonkursil
* Jõulutäht 2003 – 1. koht ja Ülenurme lootusetäht

### 2005
* Saaremaa üleriigiline solistide ja duettide konkurss. Duett Hannaliisa Uusma ja Eliisa Kõiv – 1. koht
* Võruvisioon – 1. koht

### 2006
* Saaremaa üleriigiline noorte solistide ja duettide konkurss – 2. koht

## Viited

## Välislingid
* eliisa (eliisa kõiv) MySpace Music

### Artiklid
* Helena-Reet Ennet. Eliisa Kõiv: "Ma tahaks välja anda head ja kvaliteetset muusikat, ilma et sellega käiks kaasas haiglane tähelepanu." Gossip.ee, 18. september 2009
* Mis on kirjutatud Eliisa Kõivu kleidile? Elu24, 26. oktoober 2009 
* Mari-Leen Albers. Mida tähendab Eliisa Kõivu ringikujuline tattoo? Õhtuleht, 26. oktoober 2009

### Videod
* Eliisa Kõiv teatrivoorus
* Jõulukontsert Tartu Raekojas, 2008 Ülenurme Mk laulustuudio

### Helisalvestised
* Lately /S.Wonder/ demo 2005 (Ülenurme Laulustuudio)
* Have Your Self a Merry Little Christmas "Jõulutäht 2004" kontsertsalvestis (Ülenurme Laulustuudio)
Hageja

**Hageja** on tsiviilmenetluses isik, kes esitab kohtusse hagi ehk taotleb oma eeldatavate õiguste ja vabaduste kaitseks kohtumenetluse alustamist. Hageja võib olla nii füüsiline kui ka juriidiline isik. Tema vastas olev protsessiosaline on kostja. 

Haldusmenetluses nimetatakse kohtumenetluse alustamiseks kohtu poole pöörduvat isikut kaebajaks.

## Välislingid
Marko Lelov

**Marko Lelov** (sündinud 21. novembril 1973) on jalgpallitreener ja endine Eesti jalgpallikoondise mängija (aastail 1994–1995 kolm mängu). Ta juhendab Premium Liiga klubi Pärnu Linnameeskond. 2005. aasta detsembris määrati Lelov Eesti U21 jalgpallikoondise peatreeneriks, kuid praegu töötab ta veel Eesti U19 koondise peatreenerina.

## Koondisekarjäär
Oma koondisedebüüdi tegi Lelov 29. juulil 1994 Balti turniiril Leedu jalgpallikoondise vastu. 71. minutil vahetas ta välja Dzintar Klavani. Mäng kaotati 3:0. Mängupäeval oli Lelov 20-aastane. Lisaks temale tegid samas mängus oma debüüdi Toomas Tohver, Tarmo Saks ja Ivan O'Konnel-Bronin.

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*  "Meistriliiga esimese värava lõi Marko Lelov" Ärileht, 5. aprill 1999
Kene Vernik

**Kene Vernik** (sündinud 29. juunil 1985 Tartus) on eesti psühholoog ja endine laulja. 

Kene Vernik õppis Akadeemias Nord psühholoogiat ja pärast lõpetamist töötab unetehnikuna Tartu Psühhiaatriakliiniku Unekeskuses, tegeledes meeleolu- ja unehäirete all kannatavate inimestega. Tartu Ülikoolis lõpetas ta magistrantuuri psühholoogia erialal. On sertifitseeritud unetehnoloog ja töötanud unekliinikumides alates 2006. aastast.

Vernik osales 2009. aastal saates "Eesti otsib superstaari" ja saavutas finaalis 8. koha.

## Muusikaline tegevus
Kene Vernik on osalenud ansamblites Depoo (konkursil Noortebänd 2005 saadi esikoht) ja Mimicry. Mimicry osales 2010. aasta Eesti Laulu konkursil, kus saavutas lauluga "The Storm" kaheksanda koha.

## [[Eesti otsib superstaari (kolmas hooaeg)|"Eesti otsib superstaari"]] saates esitatud laulud

## Diskograafia
### Singlid

* "Päevast päeva"

## Viited

## Välislingid

* Kene Vernik blogi
* Depoo. Allstarz.ee - kõik muusikast
* Karoliina Vasli. Superstaarisaate esimene finalist on Kene Vernik. / Õhtuleht, 8. oktoober 2009 
* Superstaari Kene: üheöösuhetest ei tea ma midagi. Publik.ee, Delfi. 20. oktoober 2009 
* Maris Üksti, Ester Vaitmaa. Kene Vernik: loodan, et võlun häälega. DelfiTV, 25. oktoober 2009
Resümee

**Resümee** ehk kokkuvõte (prantsuse keeles *résumé*, inglise keeles *summary / resume*) on artikli kokkuvõtlik, oluliste seisukohtade ja väidete ülevaatlik esitus, mis sageli on põhitekstist erinevas keeles s.o – uurimistöö võõrkeelne lühikokkuvõte. 

Resümee ülesandeks on anda ülevaade töö eesmärgist, käsitletavatest probleemidest, nende lahendustest ning saadud tulemustest lugejale, kes ei valda keelt, milles töö on kirjutatud. Resümee on omamoodi süntees töö sissejuhatusest ja kokkuvõttest. Resümee on kokkuvõte/lühiversioon uurimusest, mille kirjutamisel on oluline silmas pidada, et lugejal peaks olema teema kohta mingi teadmine, kuid samas peab kirjutis andma piisavalt taustinformatsiooni uurimuse kohta, et moodustuks terviklik, ülejäänud teadustekstist eraldiseisvalt mõistetav tekst; resümee peaks sisaldama kõiki originaalteksti osi, kuid lühivormis; resümee pikkus on soovitatavalt 1/10 ülejäänud teadustekstist. Eesmärk on võimalikult täpselt ja lühidalt edasi anda teksti sisu või peamisi mõtteid oma sõnadega. Oluline on faktiline korrektsus (ei lisata ise midagi, mida tekst ei toeta), kõige tähenduslikumate detailide esitamine ning see, et ise ei tehta kokkuvõtet ei tekstist ega muust, mis tekstiga seotud. 

Resümee on tavaliselt kokkuvõte tööst tulenevatest järeldustest. Järeldustest peab selguma, kas töös püstitatud eesmärk on saavutatud ja kas hüpotees võeti tõesena vastu või lükati uuringutega tagasi. Esitatakse ka edaspidised ettepanekud, mida on tarvilik veel uurida. Kokkuvõte lisatakse kirjutise lõppu või kui tegemist on päises oleva resümeega, siis asetatakse see kirjutise algusse. Viimases võetakse kokku peamised kirjutise osad-teemad. Resümee on võimalikult põhjalik ent lakooniline ülevaade tööst, eesmärgist, käsitlevatest probleemidest, uurimismetoodikast, tulemustest ja järeldustest Vajadusel esitatakse resümees ka olulisemad arvandmed, lisatakse joonis vms. Erilist tähelepanu pööratakse terminoloogilisele täpsusele. 

Resümee koosneb kolmest andmelõigust: tiitelandmeist, 5–15 võtmesõnast ja resümee tekstist. Resümees osutatakse tähtsamatele punktidele artiklis, kõnes. See on lühike, loetav või ettekantav umbes minuti jooksul. Resümee on nii pikk kui on otstarbekas, mitte pikem. Sõnastus on selge ja konkreetne. Kui võimalik, tuleb resümee mahutada ühele leheküljele, sest teist lehekülge sageli ei loeta. Kasutatakse tegusõnu, kus võimalik: analüüsiti, planeeriti jne. Oma tegevust rõhutatakse. Kirjavead on lubamatud. 

Kirjanduses viidatakse ka resümee erinevatele tüüpidele: analüütiline resümee (*analytic summary*) ja parafraseeritud ehk ümbersõnastatud resümee (*paraphrase summary*). Nende erinevus seisneb selles, et analüütiline resümee selgitab, milliseid seisukohti esitatakse teadustöö autori vaatenurgast, st rõhutatakse otseselt autori tööd. Parafraseeriv resümee esitatakse rohkem kaudses vormis. Resümee algab lühikese ülevaatega teadustööst ning toob esile peamised tulemused. Arvesse tuleb võtta ka seda, kellele lugemiseks on resümee mõeldud.
Ludvig Saar

**Ludvig Saar** (30. mai 1895 Otepää – 2. oktoober 1980 Toronto) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1939).

Teenis 2. jalaväepolgus ja piirivalves.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Richard Lessel

**Richard Vilhelm Paul Lessel** VR I/3 (28. juuni 1884 Kunda-Malla vald, Virumaa – aprill 1972 Illinois, USA) oli Eesti sõjaväelane (major).

Sündis 28. juunil 1884 Virumaal Kunda-Malla vallas. Sai üldhariduse Tallinna Reaalkoolis.

Alates 1904. aastast jalaväe reservlipnik, teenis suure osa Esimesest maailmasõjast Tallinnas politseiametnikuna. Mobiliseeriti 1916. aasta mais ja määrati teenima Peeter Suure merekindluse suurtükiväepolku.

Saabus 25. veebruaril 1918 1. Eesti suurtükiväebrigaadi, kus määrati 4. patarei ülemaks ning ülendati sama aasta 25. märtsil leitnandiks.

Nimetati Eesti Vabadussõja puhkedes esmalt 1. suurtükiväepolgu majandusülemaks ja kuu hiljem sama polgu patarei nr. 6 ülemaks. Alustas patarei formeerimist Tallinnas 20. detsembril 1918. Patarei sõitis 5. jaanuaril 1919 Paidesse, kust liikus lahingutega Petseri suunas, tegutsedes koos 2. ja 7. jalaväepolguga. 18. veebruaril 1919  viidi patarei 2. suurtükiväepolku, kus see nimetati ümber välipatareiks nr. 12. Pärast Vabadussõda patarei likvideeriti.

Ülendati 7. jaanuaril 1920 alamkapteniks ja 8. aprillil 1921 "kiiduväärt teenistuse ja väljateenitud aja eest" kapteniks. Autasustati Vabadussõjas üles näidatud sõjaliste teenete eest Vabadusristi I liigi 3. järguga.

Ülendati 22. veebruaril 1924 majoriks ning nimetati 1926. aastal suurtükiväepolügooni ülemaks.

Vabastati 17. märtsil 1934 tervislikel põhjustel tegevteenistusest.

Anti 15. aprillil 1936 sõjaringkonnakohtu alla süüdistatuna riigi raha omastamises aastatel 1929–1933.

Elas 1960 Saksamaal

## Auastmed
*1904 – reservlipnik
*? – alamleitnant
*1918 – leitnant
*1920 – alamkapten
*1921 – kapten
*1924 – major

## Tunnustus
* Vabadusristi I liigi 3. järk (2. november 1921)

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Pärtel Salmar

**Pärtel Salmar** (kuni 1935. aastani **Panteleimon Sergejev**; 27. juuli (vkj)/ 8. august 1895 Narva, Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – 27. jaanuar 1943 Južlagi vangilaager, Taišet) oli Eesti sõjaväelane (major).

Ta oli üks 12 Eesti sõjaväeteenistusse pärast 1920. aastat jäänud teadaolevast vähemusrahvusest ohvitsere, kes opteerusid Eesti kodakondsusesse.

## Elulugu
Salmar sündis 1895. aastal Narva vallas isa Pjotri ja ema Eudokia pojana. Ta omandas maamõõtja hariduse Pihkvas ja sõjaväelise hariduse Venemaa Keisririigis, teenis Vene kodusõja ajal valgete väes Donimaal, opteerus Venemaal Eesti kodakondsusesse ja kolis pärast sealse sõja lõppu tagasi Eestisse. Tema päritolu- ja sünnikoht jäi Tartu rahu järgi Eesti Vabariigile.

Eestis jätkas ta teenistust Eesti sõjaväes, kus spetsialiseerus topograafiale. 1924. aastal ülendati ta nooremleitnandi auastmelt leitnandile ja viidi Kindralstaabi Valitsusest üle Kindralstaapi. 1931. aastal ülendati Salmar kapteni auastmele ja viidi üle Kaitsevägede staapi. 1939. aasta veebruaris ülendati Salmar majori auastmele ja ta jätkas sõjavägede staabi juurde kuuluva topo-hüdrograafia osakonnas triangulatsioonigeodeedina. 

Pärast juunipööret lasti Salmar teenistusest lahti. 1941. aasta juulis ta arreteeriti NKVD poolt ja saadeti 1942. aasta augustis 10 aastaks Irkutski oblastisse Južlagi vangilaagrisse. Ta suri vangilaagris 1943. aasta jaanuaris.

#### Isiklikku
Pärast Eestisse tagasikolimist elas Salmar Nõmmel Vabaduse puiesteel. 1926. aastal abiellus ta Martha Volteriga, kellega ta sai 1927. aastal tütre Helga ja 1930. aastal teise tütre Elleni.

Ta oli õigeusklik. 1935. aastal eestistas ta koos perega oma nime. Ta rahvuseks on teenistustoimikutes määratud ingerlane ja nõnda on tema rahvust määratlenud ka hilisemad uurijad. Tema õigeusklik taust ja venepärane sünninimi on aga andnud ka alust arvata, et ta võis ka isuri päritolu olla.

## Viited

## Välislingid
*Eesti ohvitserid 1918–1940
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Hiiu – Harku karjääri raudtee

**Hiiu – Harku karjääri raudtee** oli raudteeharu, mis algas Harku karjäärist, läbis Astangu, kulges Tihniku viadukti alt läbi ning oli ühenduses Tallinna–Keila raudteega Hiiu raudteepeatuse lähedal. Raudteelõik Tähetorni tänavast Hiiu jaamani paiknes kunagise Liiva–Vääna raudtee raudteetammil. Raudtee oli kuni 1990. aastani ühenduses ka Kopli kaubajaamaga.

Hiiu – Harku karjääri raudteeharu likvideeriti Tallinna üldplaneeringu soovituste järgi kaubavedude mahu vähenemise ja linna transpordiehituslike vajaduste tõttu.

Rööpad võeti üles aastatel 2007–2008.

Tänapäeval paikneb kunagise raudteeharu kõikidel Tallinna piiresse jäävatel lõikudel kergliiklustee. Lõik Järveotsa tee ja Astangu tänava ristmiku lähedal asuvast endisest raudtee hargnemiskohast kuni Tähetorni tänavani kannab nime Harkumetsa tee. Kunagisel Liiva–Vääna raudtee raudteetammil paiknenud lõik (Tähetorni tänavast kuni Hiiu jaamani) on osa Kitsarööpa tee nimelisest tänavast.

## Viited

## Pilte

Harku vedur TGM6 Hiiul.jpg|Harku karjääri vedur TGM6 Hiiul
Hiiule saabumine.jpg|Raudtee Hiiul
Harku veduridepoo.jpg|Harku jaam ja veduridepoo
Raudtee ülesvõtt Mustamäe ja Õismäe vahel.jpg|Raudtee ülesvõtt Mustamäe ja Õismäe vahel, 2008
Tihniku_sild.jpg‎|Endise raudtee suund Tihniku viadukti (Kadaka puiestee) all


## Välislingid

*Kadaka tee viadukti Hiiu-poolne külg Raudtee Õismäe-Hiiu. Fotoalbum (arhiivitud)
*YouTube-i video: Viimane rong Hiiu – Harku raudteel
Jaan Heljuste

**Jaan Heljuste** VR II/3 (kuni 1931. aastani **Jaan Hermann**; 4. juuli 1893 Kuigatsi, Valgamaa – 26. aprill 1956 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant). Alates 5. oktoobrist 1925 Kaitseliidu Võru maleva pealik.

Jaan Heljuste arreteeriti 31. detsembril 1948. 

## Tunnustus
*Vabadusristi II liigi 3. järk, 1920
*Kotkaristi V klassi teenetemärk, 1930
*Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935
Hans Virrit

**Hans Virrit**, ka **Virit** (2. mai 1894 Karksi vald, Karksi kihelkond Pärnu kreis Liivimaa kubermang – 16. märts 1948 Tallinn) oli Eesti  (kolonelleitnant) ja Punaarmee (alampolkovnik) sõjaväelane.

Hans Virrit teenis Eesti Vabadussõjas Eesti Rahvaväe 1. diviisi, 4. jalaväepolgus lipnikuna 24. novembrist 1918. Suunati 3. veebruaril 1919 Tagavarapataljoni. 10. detsembril 1919 ülendati 4. jalaväepolgus alamleitnandiks ja 9. jaanuaril 1920 leitnandiks.

Eesti Vabadussõja järel teenis 1. Jalaväerügemendis. 25. novembril 1925 ülendati kapteniks ja 21. veebruaril 1933 majoriks. 

23. juulist 1934 jätkas teenistust Kaitseliidu Peastaabis, kus oli laskejaoskonna pealik. 16. veebruaril 1940 ülendati kolonelleitnandiks.

Teise maailmasõja alguses 8. augustil 1941 mobiliseeriti NSV Liidu Punaarmeesse. Teenis järgnevalt 8. Eesti Laskurkorpuse 1. Eesti Üksik Tagavara Laskurpolgu ülemana Velikije Luki lahingutes ja korpuse 249. Eesti Laskurdiviisi 925. laskurpolgu komandörina 1944. aastal Eestis.

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
*Hans Virit, alampolkovnik, 	ERAF.2.1.4388.1 (AIS)
*Säilik ERA.539.1.20
August Hein

**August Hein** (23. detsember 1893 – 16. aprill 1953 Ozjorlagi vangilaager, Irkutski oblast, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (major).

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Adolf Damaschke

**Adolf Wilhelm Ferdinand Damaschke** (24. november 1865 Berliin – 30. juuli 1935 sealsamas) oli saksa kommunaalpoliitik.

Tema raamat "Kogukondliku omavalitsuse ülesanded" on ilmunud eesti keeles Konstantin Pätsi tõlkes (1908, 2. trükk 1938).

1918. aastal külastas Adolf Damaschke Liivimaad ja pidas 5. augustil loengu Tartu ülikooli aulas.
Jaan Kibena

**Jaan Kibena** (12. mai 1904 Tallinn – 26. märts 1978 Võru) oli Eesti sõjaväelane (vanemleitnant, 1940).

25. augustil 1926 lõpetas ta SVÜÕA suurtükiväe elukutseliste ohvitseride kursuse ning ülendati nooremleitnandiks. 1932. aastal ülendati ta leitnandiks. Ta teenis Aegna saare komandantuuris, kus ta 1940. aastal ülendati vanemleitnandiks.

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Edgar Mesikep

**Edgar Mesikep** (9. jaanuar 1907 Elva – 23. juuni 1985 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1940).

Ta lõpetas Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, Eesti Vabariigi Sõjakooli (1928) ja asus õppima Eesti Vabariigi Sõjaväe Lennukooli. Lõpetas lennukooli 1931. aastal ning määrati teenistusse Üksikusse Lennuväedivisjoni nr. 3. 1934. aastal viidi üle Tartus asunud Üksikusse Lennuväedivisjoni nr. 2, kus teenis lendurvaatlejana, alates 1937. aastast täitis divisjoni relvurohvitseri kohuseid.

1. septembrist 1938 viidi üle Lennukooli, kus töötas lendur-instruktorina. Teenis sel ametikohal kuni Eesti lennuväe likvideerimiseni.

1940. aastal määrati teenistusse 22. laskurkorpuse üksikusse lennueskadrilli. Põgenes 27. juunil 1941 koos suure osa oma üksuse lenduritega Punaarmee Jägala suvelaagrist ning varjas end koos nendega metsas kuni Saksa vägede saabumiseni. Teenis seejärel Omakaitses, oli Narva-Jõesuu Omakaitse kompanii ülem. 1942. aastal asus uuesti lennuväe teenistusse. Liibavi lennukooli avamisel oli seal teenindusohvitser ja instruktor, Pärnu lennukooli loomisel 1944. aastal oli seal lennuväljaõppe ülem ja täitis endiselt ka instruktori kohuseid.

Eesti lennuüksuste likvideerimise järel määrati 20. eesti diviisi suurtükiväkke. Oli Prantsusmaal sõjavangis, hiljem teenis USA vahipataljonis Saksamaal.

1950. aastast alates elas ta Rootsis, kus tema töökohaks oli Stockholms *Tekniska Ingenjörsbyrå*. Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis asutajaliige.

## Isiklikku
Edgar Mesikep oli abielus, tal sündis üks poeg.

## Viited

## Kirjandus
*Toivo Kitvel, Toomas Türk, Arvo Lennart Vercamer (koostajad). *Põhjakotkad. Eesti lendurid ja lendurvaatlejad tsaariajast kuni 1940. aastani*. Tallinn, 2011.

## Välislingid
*Ohvitseride andmebaas
Tsitre mõis

**Tsitre suvemõis** (saksa Zitter) oli 19. sajandi II poolel krahv Karl Magnus Stenbocki (1804–1885) rajatud suvemõis Tsitres, kus Kolga mõisaomanike Stenbockide pere terve suve elas.

Seda Soome lahe ääres asunud suvemõisa nimetati Eesti silmapaistvamaks. Suvemõisa peahoones ja seda ümbritsenud villades elasid suviti ka Stenbockide sugulased ja sõbrad.

Seal sai supelda, purjetada, ratsutada ja tennist mängida.

Mõisa hooned hävitati Nõukogude okupatsiooni ajal, alles jäi ainult kapteni ja sadamahaldaja talu – Merila talu – ning 1892. aastal püstitatud mälestuskivi mõisapargi rajajale krahv Karl Magnus Stenbockile.

## Viited

## Pilte

Pilt:Tsitre Merila1.jpg|Merila puhketalu
Pilt:Tsitre Stenbocki kivi.jpg|Krahv Karl Magnus Stenbocki mälestuskivi
Pilt:Tsitre noukogude varemed1.jpg|Nõukogude sõjaväe objektide varemed endise suvemõisa kohal
Pilt:Tsitre moisatee1.jpg|Endine suvemõisa puiestee
Agar

**Agar**  ehk **agar-agar** (malai sõnast *agar-agar* 'tarretis') on teatud merepunavetikatest (peamiselt *[[Gelidium]]* ja *[[Gracilaria]]* perekond) saadav polüsahhariidne aine. 

Kuumutades moodustab agar kolloidlahuse ning lahuse jahtumisel moodustub geelitaoline aine, mida kasutatakse mitmesugustes tööstusharudes, eriti kondiitritööstuses.

Agarist saadud geeljat ainet kasutatakse laialdaselt mikrobioloogias, kus see mõneprotsendilise sisaldusena söötmes soodustab selle tahkestumist (agarsööde).

Eesti punavetikates agarit ei leidu, kuid selletaolist ainet – furtsellaani – saadakse Läänemeres leiduvast furtsellaariast ehk agarikust (*Furcellaria lumbricalis*). Seda geeljat ainet nimetatakse estagariks.

Musta mere punavetikaist saadavat ainet nimetatakse ka agaroidiks.

Maailmas on agaritootmise esirinnas Jaapan, USA, Tšiili jt.

## Allikad
*Agar. – *[[TEA entsüklopeedia]]*. TEA Kirjastus, 2008. 
*Agar. – *[[ENE]]* 1. kd. Kirjastus Valgus, 1968.
Turjemägi

**Turjemägi** on kõrgendik Harjumaal Kuusalu vallas Muuksi külas. Kõrgendik asub Tsitre klindisaare idaosas. Üle Turjemäe kulgeb Kuusalu–Leesi tee.

## Vaata ka
* Turjekelder
Richard Maack

**Richard Otto Maack** (vene Ричард (Рихард-Отто) Карлович Маак; vkj 23. august / 4. september 1825 Kuressaare, Saaremaa – vkj 13. / 25. november 1886 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Vene maadeuurija ja loodusteaduste õpetaja.

Ta tegi mitmeid uurimusreise Venemaa Kaug-Idas ja Ida-Aasias. Uuris koos esimese eestlasest maadeuurija Mihkel Fuhrmanniga 1854 Viljui ja Olenjoki jõevahelist ala, 1855 Nikolai Muravjovi sõjalise missiooni käigus Amuurimaad ja 1859 Ussuuri jõgikonda ja Hanka järve.

Tema järgi on nime saanud muuhulgas liblikõieliste sugukonda (Fabaceae) kuuluv Maackia perekond (Maackia Ruprecht Fabaceae), Maackia amurensis (amuuri maakia), Euonymus maackii (Maacki kikkapuu), Lonicera maackii (Maacki kuslapuu), Prunus maackii (amuuri toomingas), Megachile maacki (Maacki-lehemesilane) ja liblikaliik Papilio maackii.

Perekond Maackile kuulus Kuressaares vanim linnapark nn. Maagi aed, mis asus endise Sõrve turu kõrval ja on nüüd 1. lasteaia mänguväljak. Kuressaare 1. lasteaia logol on kujutatud Richard Maacki poolt Siberist avastatud uus liblikaliik.

## Teosed
*Die ersten botanischen Nachrichten über das Amurland. Zweite Abtheilung: Bäume und Sträucher. [16.-28. Januar 1857] Beobachtet von Richard Maack, bestimmt von F. J. Ruprecht; teavik  ;Digitaalselt
*"Путешествие на Амур, совершенное по распоряжению Сибирского отдела Императорского русского географического общества в 1855 г. Р. К. Мааком / Издание члена-соре­в­но­вателя Сибирского отдела С. Ф. Соловьева., СПБ, 1859. (2. trükk СПб.: Альфарет, 2007 – 260 с); teavik ; Digitaalselt

*Атлас "К путешествию на Амур, совершенному по распоряжению Сибирского отдела Императорского русского географического общества в 1855 г. Р. К. Мааком: Собрание рисунков, карт и планов / Издание члена-соревнователя Сибирского отдела С. Ф. Соловьева. 1859 (2. trükk СПб.: Альфарет, 2007). Pildialbum Pildid ja biograafia

*"Путешествие по долине реки Уссури", т, 1—2, СПБ, 1861. Teavik 
*"Очерк флоры Уссурийской страны", 1862.
*"Вилюйский округ Якутской области", ч. 1, 2 изд., ч. 2—3, СПБ, 1877-86 
**Часть 1, Материал для изучения климата Якутской области , СПБ, 1883. Teavik 
**Часть 2, СПБ, 1886. Teavik 
*"Енисейская губерния" (Teoses «Списках населённых мест Российской империи»).

## Isiklikku
Tema vanemad olid Carl Gottlieb Maack (1792–1869) ja Julia Jordan. Tema vendadest Oskar Maack oli filoloog ja õpetaja, kelle poeg Ernst Maack (Эрнест Оскарович Маак) oli sõjaväe insener, Vladivostoki kindlusekomandandi abi ja polkovnik.

## Viited

## Kirjandus
*Erki Tammiksaar (2005). Maack Richard Otto. — Nutfall, M. (ed.). Encyclopedia of the Arctic. New York and London: Routledge. Vol. 2, pp. 1217–1218.

## Välislingid
*Urmas Arumäe. Richard Maack 185 – Saaremaale kuulsust toonud teadlane. Saarte Hääl, 24. mai 2010
*Mati Laane. Richard Maack ja tema päritolu. Eesti Loodus.
Duffi saared

**Duffi saared** on saared Melaneesias. Pindala 14 ruutkilomeetrit. Saared on künklikud, kõrgus kuni 366 m. Kuuluvad Saalomoni Saartele.