open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Scott McKenzie

**Scott McKenzie** (sünninimi **Philip Wallach Blondheim**; 10. jaanuar 1939 Jacksonville, Florida – 18. august 2012 Los Angeles, California) oli USA laulja ja laulukirjutaja. Ta on eelkõige tuntud oma 1967. aasta hittsingli "San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)" poolest, mida on nimetatud 1960. aastate hipiliikumise mitteametlikuks hümniks.

## Elulugu
Philip Wallach Blondheim sündis 10. jaanuaril 1939 Florida osariigis Jacksonville'is. Tema perekond kolis Põhja-Carolinasse Asheville'i, kui ta oli kuuekuune. Ta kasvas üles Põhja-Carolina ja Virginia osariigis, kus ta sai sõbraks oma ema ühe sõbra poja John Phillipsiga, kes oli hiljem ansambli The Mamas & the Papas juhtfiguuriks. 1950. aastate keskel laulis ta mõnda aega Tim Rose'iga keskkooliansamblis The Singing Strings. Hiljem moodustas ta Phillipsi, Mike Borani ja Bill Clearyga *[[doo-wop]]*-ansambli The Abstracts.

New Yorgis muudeti ansambli nimi The Smoothies'iks ning Decca Recordsiga salvestati kaks singlit, mille produtseeris Milt Gabler. The Smoothiesi ajal otsustas Blondheim võtta oma esinejanimeks Scott McKenzie.

1961. aastal kohtusid Phillips ja McKenzie Dick Weissmaniga ning nad moodustasid keset folkmuusikahullustust folkansambli The Journeymen. Nad andsid Capitol Recordsiga välja kolm albumit ja seitse singlit. 1964. aastal läks ansambel laiali. McKenzie ja Weissman alustasid soolokarjääri, samas kui Phillips moodustas Denny Doherty, Cass Ellioti ja Michelle Phillips'iga ansambli The Mamas & the Papas.

Phillips kirjutas ja produtseeris McKenzie'le laulu "San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)". Phillips mängis salvestamisel kitarril, Gary L Coleman kelladel, Joe Osborn basskitarril ja Hal Blaine trummidel.

Laul avaldati USA-s singlina 13. mail 1967 ja see sai kohe hitiks, jõudes singliedetabelis Billboard Hot 100 neljandale ja Kanadas teisele kohale. Suurbritannias jõudis see edetabeli tippu. Kokku müüdi singlit maailmas üle seitsme miljoni eksemplari.

McKenzie järgmine laul "Like An Old Time Movie", mille looja ja produtsendiks oli samuti Phillips, jõudis USA-s 24. kohale. Tema debüütalbum "The Voice of Scott McKenzie" ilmus veel samal aastal. Teine album "Stained Glass Morning" tuli müügile 1970. aastal. Need kaks albumit jäidki tema ainsateks.

1968. aastal kirjutas ta Kanada lauljale Anne Murrayle laulu "What About Me", millega algas Murray karjäär.

1988. aastal oli ta The Beach Boysi laulu "Kokomo" üks kaasautoritest.

1986. aastal liitus McKenzie The Mamas & the Papasi uue koosseisuga ja esines ansambliga kuni 1998. aastani.

2001. aastal esines ta John Phillipsi mälestuskontserdil Los Angeleses.

McKenzie suri 2012. aasta augustis 73-aastaselt. Ta kannatas 2010. aastast Guillaini-Barré sündroomi all.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Suurjalg

**Suurjalg** (inglise keeles *bigfoot*), ka ***Sasquatch***, on ahvi või hominiidi meenutav olend, kes väidetavalt elutseb Põhja-Ameerika metsades. Suurjalga on sageli kirjeldatud suure karvase kahel jalal kõndiva humanoidina. Ta on inimest pikem, umbes 2,5 meetri pikkune.

Kanadas on ta eelkõige tuntud nimetusega *sasquatch*; nimetus on tulnud halkomelemikeelsest sõnast *sásq'ets*.

Esimene arvatav teade suurjala kohta pärineb 1811. aastast Kanada lääneosast, kui kaupmees David Thompson leidis praeguse Jasperi linna lähedalt lumest mitu suurt jalajälge, mis olid väidetavalt üle 40 cm pikkused. Teadaolevalt nähti esimest korda suurjalasarnast olendit 1884. aastal Briti Columbias Yale'i linna lähedal, kui ühes rongis olnud sõitjad nägid pikkade kätega inimesesarnast olendit, kes oli kaetud paksu musta karvkattega.

Kõige enam on teatatud suurjala esinemisest Põhja-Ameerika lääneosas (Pacific Northwest): USA California, Oregoni ja Washingtoni osariigi ning Kanada Briti Columbia provintsi aladel. Tema kohta on teateid tulnud aga siiski peaaegu kõigist USA osariikidest. Suurjalasarnast olendit, keda enamasti hüütakse lumeinimeseks, on kohatud veel paljudes kohtades mujal maailmas, näiteks Malaisias, Hiinas, Venemaal, Austraalias ja Lõuna-Ameerikas. Arvatakse, et suurjalg oli üks neid liike, kes võis üle Beringi maa- ja jääsilla Alaskale jõuda ning sealt kaugematesse metsadesse levida. 

Pealtnägijad on täheldanud jäledat lehka, mida on *sasquatch*ide läheduses tunda olnud. Kirjeldatud on ka valjusid kutsehüüdeid või ulgumist, mis ei sarnane ei karude, kaslaste ega hundi häälitsemisele. Mõned inimesed väidavad, et suurjalg on nende poole kive visanud. Teised on metsadest leidnud okstest, murtud puudest või muust seesugusest moodustatud struktuure. Ilmselt kõige tuntum tõend suurjalast pärineb 1967. aastast, kui Roger Patterson ja Robert Gimlin said selle olendi USA California osariigi kirdeosas Bluff Creeki juures videolindile.

Ohtrale tunnistusmaterjalile vaatamata puuduvad siiani suurjala olemasolu kohta teaduslikult veenvad tõendid. Leitud ei ole ka nende säilmeid, mille kohta on arvatud, et nad võivad oma kaaslasi matta. Siiski on teada, et enne inimlaste saabumist elasid Kagu-Aasias hiiglaslikud, tänapäevaks välja surnud inimahviliigid *[[Gigantopithecus]]e* perekonnast.

## Vaata ka
* Lumeinimene

## Viited
Metropolitan Life Insurance Company Tower

**Metropolitan Life Insurance Company Tower**, kõnekeeles tuntud ka kui **Met Life Tower**, on New Yorgi kesklinnas Madison Square'i pargi lähedal Madison Avenue puiestee ja East 23rd Street tänava ääres asuv maamärgilise tähendusega historitsistliku kunstisuuna uusrenessanss-stiilis kõrgehitis. See oli üks varasemaid täiskõrguses pilvelõhkujaid.

Selle projekteeris arhitektuuribüroo Napoleon Lebrun & Sons, kes võttis eeskujuks Campanile di San Marco kellatorni Veneetsias Itaalias. 50-korruselise ja 213,36 meetri kõrguse hoone valmimise järel 1909. aastal oli see kolm aastat, kuni all-linnas Lower Manhattanil asuva kõrghoone Woolworth Building (241,4 m) valmimiseni 1912. aastal, maailma kõrgeim ehitis. Kõrgusrekordi võttis see üle Woolworthi peakontori lähedal asunud kõrghoonelt Singer Building (187 m). 

Algne torn oli kaetud Tuckahoe marmoriga, kuid 1964. aasta renoveerimine ajal asendati see tavalise lubjakiviga, mis vahetas voolujoonelise uusrenessansliku ornamentika modernselt tahumatuma ilme vastu välja. Muuhulgas eemaldati paljud algupärased kaunistused. Hoone torniosas asub tänapäeval New York Edition Hoteli 273 numbritoaga luksushotell, alumises osas asuvad kontorid.

29. jaanuaril 1972 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse (*National Register of Historic Places*). 1978. aastast on see USA Rahvuslik Ajalooline Mälestusmärk (*National Historic Landmark*).

## Pildigalerii


Pilt:Metropolitan Life Insurance Co., New York, N.Y (NYPL b12647398-70005).tiff|Algne kõrghoone postkaardil
Pilt:Met Life Marble Arcade, 1910.jpg|Kõrghoone marmorist interjöör
Pilt:Metropolitan Life Insurance Company Tower at Night with Fog.jpg|Kõrghoone ööpimeduses
Pilt:Metropolitan Life Insurance Co Bldg 01.jpg|Ümberehitatud Met Life Tower 2012. aastal


## Vaata ka
*Uusrenessanss

## Välislingid

*Met Life Tower hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Winston Churchill (romaanikirjanik)

**Winston Churchill** (10. november 1871 Saint Louis, Missouri osariik – 12. märts 1947 Winter Park, Florida) oli USA kirjanik. Tema ajalooromaanid olid 20. sajandi alguses USA-s ühed müüdumad.

Churchill sündis Missouri osariigis Saint Louises. Churchill lõpetas 1894. aastal Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemia, kuid valis kirjanduskarjääri. Pärast mereväeakadeemia lõpetamist sai ta ajakirja Army and Navy Journal toimetajaks. Mõnda aega oli ta ka ajakirja Cosmopolitan Magazine toimetaja.

Tema esikromaan "The Celebrity" ilmus 1896. aastal. Churchilli järgmine romaan, iseseisvussõja sündmustel põhinev ajalooromaan "Richard Carvel" (1899) osutus ülipopulaarseks, seda müüdi üle kahe miljoni eksemplari. Ka tema järgmised romaanid "The Crisis" (1901) ja "The Crossing" (1904) olid edukad. Tema hilisemad romaanid käsitlevad tema kaasaja poliitilisi ja sotsiaalseid teemasid.

1899. aastal kolis Churchill New Hampshire'i osariiki Cornishi, kus elas ligi 50 aastat. Aastatel 1903 ja 1905 valiti ta New Hampshire'i osariigi seadusandliku kogu liikmeks. 1906. aastal kandideeris ta Vabariikliku Partei liikmena edutult New Hampshire'i kuberneri kohale. 1912. aastal kandideeris ta teist korda Progressiivse Partei liikmena. 1917. aastal külastas ta Esimese maailmasõja lahinguvälja ja kirjutas nähtu põhjal oma esimese mitteilukirjandusliku teose "A Traveller In War-Time" (1918). Ta kirjutas karjääri jooksul ka novelle ja näidendeid.

1910. aastate lõpus loobus ta kirjutamisest ja taandus avalikkuse eest. Churchill suri 1947. aastal Floridas Winter Parkis 75-aastaselt südamerabanduse tagajärjel.

Tänapäevaks on ta jäänud, isegi kirjanikuna, samanimelise Suurbritannia riigitegelase varju.

## Tunnustus
*1908 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks

## Romaanid
* "The Celebrity" (1898)
* "Richard Carvel" (1899)
* "The Crisis" (1901)
* "The Crossing" (1904)
* "Coniston" (1906)
* "Mr. Crewe's Career" (1908)
* "A Modern Chronicle" (1910)
* "The Inside of the Cup" (1913)
* "A Far Country" (1915)
* "The Dwelling-Place of Light" (1917)

## Viited
Karl Koljo

**Karl Koljo** (5. september 1897 Patküla vald, Helme kihelkond – 9. detsember 1986 Burlington, Vermont, USA) oli eesti haridustegelane.

1917. aastal lõpetas ta Tartu Õpetajate Seminari. 1924. aastal asus õppima Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda, hiljem läks üle õigusteaduskonda, mille lõpetas 1928. aastal. 1932. aastal sai eesti keele ja kirjanduse alal gümnaasiumi õpetaja kutse.

Aastatel 1917–1918 töötas Tallinnas Jaan Kirsipuu Eraprogümnaasiumis õpetajana, 1918–1919 võttis osa Vabadussõjast, teenis Omakaitses ja Tallinna kaitsepataljonis. Aastatel 1919–1934 oli ta Tallinna Reaalkooli õpetaja, 1934–1935 inspektor, 1935–1936 Haridusministeeriumi teaduse ja kunsti osakonna direktor, 1936–1940 Tallinna Reaalkooli direktor, 1940–1944 Tallinna 10. Keskkooli direktor.

Ta oli ka Tallinna Meestelaulu Seltsi juhatuse liige ja Kaarli koguduse juhatuse liige.

1944. aastal põgenes Saksamaale. Aastatel 1944–1950 oli Augsburgis Eesti gümnaasiumi õpetaja ja direktor. 1950. aastal siirdus edasi USA-sse. Aastatel 1954–1971 töötas Cornell Medical College'is.

## Tunnustus
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Viited
Norbert Schemansky

**Norbert Schemansky** (tuntud ka kui **Norb Schemansky**; 30. mai 1924 Detroit, Michigan – 7. september 2016 Dearborn, Michigan) oli USA tõstja. Ta oli esimene, kes võitis tõstmises neli olümpiamedalit.

Enne sportlaskarjääri algust võitles Schemansky Teises maailmasõjas õhutõrjeüksuses ja võttis osa Bulge lahingust.

Schemansky võitis 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis hõbemedali raskekaalus (üle 82,5 kg) tulemusega 425 kg. 1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis võitis ta poolraskekaalus (kuni 90 kg) kuldmedali, püstitades maailmarekordi 445 kilogrammiga. 1956. aasta suveolümpiamängudest Melbourne'is jäi ta seljaprobleemide tõttu eemale. 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas võitis ta raskekaalus (üle 90 kg) pronksmedali tulemusega 500 kg. 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs võitis ta samas kaalukategoorias samuti pronksmedali tulemusega 537,5 kg.

Maailmameistrivõistlustel võitis ta kaks kuldmedali poolraskekaalus (alla 90 kg) aastatel 1951 ja 1953 ning ühe kuldmedali raskekaalus (üle 90 kg) aastal 1954. Ta saavutas maailmameistrivõistlustel hõbemedali aastatel 1947, 1962 ja 1963.

Schemansky püstitas kokku 24 maailmarekordit.

## Viited
Pan-Euroopa liikumine

**Pan-Euroopa liikumine** oli 1920. aastatel Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi eestvedamisel alguse saanud liikumine, mille eesmärk oli saavutada üleüldine Euroopa riikide vaheline rahulik koostöö.

Coudenhove-Kalergi avaldas 1923. aastal raamatu "Paneuroopa Liit", mis ilmus 1929. aastal ka eesti keeles Karl Robert Pusta eessõnaga. 1923 oli ka Paneuroopa Liidu asutamisaasta. Liit asutati Viinis, 1926. aastal toimus seal ka esimene Paneuroopa kongress üle 2000 osalisega.

Eestis oli liikumise eestvedajaks Pusta, kes 1926. aastal tegi ebaõnnestunud katse asutada Paneuroopa Eesti Ühing. Ühingu asutamiseni jõuti alles 1929. aastal ja selle esimeheks sai Ants Piip.

## Viited

## Kirjandus
*Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi. *Pan-Europa*. Viin, 1923. (eesti keeles "Paneuroopa Liit", 1929)
*Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi. *Totaler Staat – Totaler Mensch*. Glarus, 1937. (eesti keeles "Totaalne riik – totaalne inimene; Paneuroopast", 2016)

## Välislingid
*Pan-Euroopa ametlik koduleht
Gleason

**Gleason** on USA-s Wisconsini osariigis Lincolni maakonnas asuv kohaliku omavalitsuseta piirkond.

See asub maantee Wisconsin Highway 17 ääres Merrilli linnast kirdes. Lähim linn on Russell. Gleasonis asub postkontor.

Asula on saanud nime Salem Gleasoni järgi, kes asus sinna koos abikaasa Sarah Jane'iga elama 1880. aastal.

Gleasonis asub eestlaste esimene luteri kirik USA-s. See ehitati 1914. aastal.

Esimesed eestlased saabusid Gleasoni ja lähedal asuva Irma asula piirkonda 1900. aastal. Seda soosis asjaolu, et sealne ümbruskond sarnanes üsna palju Eesti omaga.

Kiriku surnuaed rajati 1909. aastal. Kirikut kasutati 1964. aastani. Hiljem on see kannatada saanud vandaalide tõttu.

1960. aastatel kolis Gleasonisse filmitegija Bill Rebane, kes avas seal oma filmistuudio. Seal on filmitud sellised väikese eelarvega õudusfilmid nagu "Devonsville'i terror" ("The Devonsville Terror") ja "Hiidämblike sissetung" ("The Giant Spider Invasion").

## Viited

## Välislingid
* MapQuesti kaart
* History of First Estonian Evangelical Church in USA
Vivian (Lõuna-Dakota)

**Vivian** on rahvaloendustel arvestatav kohaliku omavalitsuseta ala (*[[census-designated place]]*) USA-s Lõuna-Dakota osariigis Lymani maakonnas. Asula lähedalt möödub kiirtee Interstate 90.

Viviani pindala on 4,4 km², kõik maismaa.

Elanike arv on 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt 119. 2000. aastal oli elanikke 131, kes jagunesid 55 majapidamisse ja 36 perekonda. Peaaegu kõik olid valged, üksnes paar indiaanlast. Mehi oli pisut rohkem kui naisi. Alaealisi oli 25. Keskmine sissetulek elaniku kohta oli 13 502 USA dollarit, aga 18 inimest elas allpool vaesuspiiri.

Asula on saanud nime raudteeametniku abikaasa Vivian Hunteri järgi.

Asula rajati praegusele kohale 1906. aastal. Aastal 1907 jõudis asulasse Chicago, Milwaukee, St. Paul and Pacific Railroadi raudteeliin. Vivianis asus kuni 1978. aastani kool.

Vivianis on mõõdetud maailma suurim rahetera. 23. juulil 2010 mõõdeti maha sadanud rahetera läbimõõduks 20 sentimeetrit ja kaaluks 0,88 kg. Eelmine rekordrahetera läbimõõduga 17,8 sentimeetrit langes 2003. aastal Nebraskas Auroras ja rekordmassiga (0,76 kg) rahetera 1970. aastal Kansases Coffeyville'is.

## Viited
Aleksandr Trapeznikov

**Aleksandr Trapeznikov** (1908 Permi kubermang – ?) oli Nõukogude partei- ja julgeolekutöötaja. Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja kaadrialal ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi kaadriosakonna ülem.

## Elulugu
Tööliste poeg, venelane. NLKP liige 1929. Haridus: keskharidus, 1937 ÜK(b)P KK juures asuv Kõrgem propagandistide kool.

1929–1930 komsomoli rajoonikomitee sekretär Sverdlovski oblastis, 1930–1932 kaevanduste grupi parteikomitee sekretär Kamenski rajoonis Sverdlovski oblastis, 1932–1933 Lenini nimelise Kõrgema kommunistliku põllumajanduskooli tudeng Sverdlovskis, 1933–1934 ÜK(b)P Sverdlovski oblasti Kamenski rajoonikomitee agitmassilise osakonna instruktor ja juhataja, 1934–1935 Uurali alumiiniumitehase parteikomitee sekretäri asetäitja ja sekretär Kamenskis, 1937 NSVL NKVD GUGB operatiivvolinik, 1937–1944 Kirovi oblasti UNKVD/UNKGB vanemoperatiivvolinik, 2. osakonna jaoskonnaülem, osakonnaülema abi, vanglate osakonna ja 3. eriosakonna ülem, 1944 Mogiljovi oblasti UNKGB jaoskonnaülem, 2. osakonna ülema asetäitja Mogiljovis ja Bobruiskis, 1945–1946 UNKGB ülema asetäitja kaadrialal Bobruiskis, 1946–1947 Valgevene NSV MGB parteikomitee sekretär, 1947–1950 Novgorodi oblasti UMGB ülema asetäitja kaadrialal, 1950–1951 NSVL MGB Kõrgema kooli juures asuvate juhtivkoosseisu ümberõppe kursuste kuulaja, 06.1951–04.1953 Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja kaadrialal ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi kaadriosakonna ülem. 1953 kutsuti Moskvasse NSVL Siseministeeriumi käsutusse.

## Viited
Liepkalne

**Liepkalne** (varem *Liepmuiža* või *Liepiņi*) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Sausnēja valla lääneosas. Ajalooliselt jäi asula Liepmuiža kihelkonda. Liepkalne jääb valla keskusest Sidrabiņist 6, endisest piirkonna keskusest Ērgļist 14 ja Riiast 106 kilomeetri kaugusele.

Nüüdisaegne asula on endisaegse Liepkalne kirikumõisa (Linden, Liepmuiža) keskus. Teise maailmasõja järel oli see Liepkalne kolhoosi keskasulaks. Aastail 2006–2021 kuulus küla Ērgļi piirkonda.

Asulas on Liepkalne luteri kirik. Selle juures asuvas Liepkalne kiriku muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Liepkalne asuvad raamatukogu ja Sausnēja kultuurimaja, külas on Liepkalne bussipeatus.

## Elanike arv


* 80 (1989)
* 53 (2000)
* 34 (2011)

* 43 (2015)
* 24 (2021)
* 28 (2025)


## Viited
Liezēre

**Liezēre** on küla (*ciems*) Lätis Madona piirkonnas, Liezēre valla halduskeskus. Ajalooliselt jäi asula Liezēre kihelkonda.

Nüüdisaegne asula on endisaegse Liezēre mõisa (Löser) keskus. Külas on raamatukogu ja Liezēre kirik. Sinna jääb Liezēre bussipeatus.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Liezēre järve asulakoht ja Stārķi saarekese asulakoht. Kohaliku kaitse all on  Dārznieki muinaskalmed. Looduskaitse all on kaks külas kasvavat tamme.

## Elanike arv


* 123 (1970)
* 187 (1979)
* 321 (1989)
* 302 (2000)

* 239 (2007)
* 188 (2011)
* 163 (2021)
* 170 (2025)


## Viited
Aleksandr Tšernov

**Aleksandr Tšernov** (1911 Moskva – 1978 Dimitrovgrad, Uljanovski oblast) oli Nõukogude julgeolekutöötaja. 1951–1953 Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja, polkovnik.

## Elulugu
Vedurimasinisti poeg, venelane. NLKP liige 1940. Haridus: 1930–1934 metsandustehniline instituut Arhangelskis, 1939–1940 NSVL NKVD kõrgema kooli kuulaja

Töökohad: 1934–1939 oblasti maaosakonna insener-hüdrotehnik ja sektorijuhataja Arhangelskis, 1940 Komi ANSV NKVD majanduse osakonna (EKO) 2. jaoskonna ülem, 1940–1941 samas 1. jaoskonna ülem ja EKO ülema asetäitja, 1941 Komi ANSV NKGB salajase-poliitilise osakonna (SPO) ülema asetäitja, 1941–1943 Komi ANSV NKVD SPO ülem, 1943–1945 Komi ANSV NKGB 2. osakonna ülem, 1945–1946 NKVD/MVD Berliini operatiivsektori 4. osakonna ülema asetäitja, 1945–1948 Komi ANSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja, 1948–1951 Tadžiki NSV Stalinabadi oblasti UMBG ülem, 1951 NSVL MGB kaadrivalitsuse käsutuses, 10.8.1951–16.3.1953 Eesti NSV riikliku julgeoleku ministri asetäitja, 23.3.1953–23.5.1953 Eesti NSV siseministri asetäitja, 1953–1954 Poola julgeolekuministeeriumi juures asuva NSV Liidu Siseministeeriumi vanemnõuniku asetäitja vastuluure alal, 1954–1958 Brjanski oblasti, 1958–1959 Smolenski oblasti UKGB ülema asetäitja, 1959–1963 asutuse „postkast nr. 30“ direktori abi režiimi alal Melekessis Uljanovski oblastis. Alates 1963 pensionär Dimitrovgradis.

## Tegevus Eesti NSV julgeoleku ministri asetäitjana
Ministri asetäitjana vastutas ta võitluse eest Eesti "natsionalistide" ja "bandiitidega". Tšernovi kohta on andmeid, et ta võttis isiklikult osa arreteeritud inimeste peksmisest, sealhulgas koos Eesti NSV julgeolekuministri Moskalenkoga. "Samal ajal, kui Moskalenko peksis A. P-d, peksid kõrvaltoas Tšernov ja MGB jaoskonnaülema asetäitja A.P. ema. 20. oktoobril 1951 peksid Moskalenko ja Tšernov ülekuulamise käigus julmalt läbi O. V., kes oli ennast Raplamaal metsatalus varjanud ja tulevahetuses haavata saanud. 1952. aasta aprillis peksid ENSV MGB töötajad Tšernovi juhtimisel Raplamaal kinnivõetud "bandiitide käsilasi" T. M-i ja E. K-d, kui need "vajalikke tunnistusi" ei andnud. Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomiteel said Tšernovi vägivallatsemised teatavaks, kuid ka teda ametisoleku ajal parteiliselt ei karistatud."

## Viited
De Wahli reegel

**De Wahli reegliks** nimetatakse Edgar von Wahli poolt 1911. aastal välja töötatud sõnamoodustusreeglit, mida ta kasutas enda loodud tehiskeele oktsidentaali (pärast 1949. aastat interlingue) grammatikas.

Reegli abil saab luua teatud grammatilisi vorme, näiteks omadus- ja nimisõnu tegusõna infinitiivist. 

## Reegel
Oktsidentaali tegusõna infinitiivil on kolm lõppu: -ar, -ir või -er. Sõna tüvest uute sõnade moodustamise reegel on kolmeosaline:
#Kui -r'i või -er'i eemaldamisel lõpeb tüvi vokaaliga, lisatakse tüve lõppu -t või juhul, kui tüvi lõpeb -y'ga, asendatakse see -t'ga, näiteks *crea/r*, *crea/t-*, *crea/t/or*; *atiny/er*, *atin/t*, *atin/t/ion*.
#Kui tüve lõpus on konsonandid d või r, asendatakse need -s'ga, näiteks *decid/er*, *deci/s-*, *deci/s/ion*.
#Ülejäänud juhtudel (kuue erandiga) on sõnamoodustuse aluseks infinitiivi lõpu eemaldamisel saadud tüvi, näiteks *duct/er*, *duct-*, *duct/ion*.

Kuus erandit on:
#*ced/er*, *cess-*;
#*sed/er*, *sess-*;
#*mov/er*, *mot-*;
#*ten/er*, *tent-*;
#*vert/er*, *vers-*;
#*veni/r*, *vent-*.

Erandite alla kuuluvad ka kõik prefiksite abil neist moodustatud tegusõnad.

Kuna reegel koosneb kolmest osast, on seda vahel nimetatud ka "de Wahli kolmeks reegliks".

Ehkki reegel oli loodud oktsidentaali jaoks, on seda mugandades on võimalik kasutada sõnamoodustusel ka romaani keeltes või keeltes, mille sõnavara pärineb romaani keeltest.

## Välislingid
*Henry Jacob. The Preparatory Work for an International Technical Terminology
*Henry Jacob. Occidental (1922) by Edgar de Wahl
Metsakaugused

**"Metsakaugused"** (vene keeles **"Лесные дали"**) on Ivan Šiškini 1884. aastal valminud õlimaal.

Poeetiline maal on valminud kunstniku kodukoha Jelabuga ümbruse maastike motiividel.

## Viited
Wang Yi

**Wang Yi** (hiina keeles 王毅; sündinud 19. oktoobril 1953 Pekingis) on Hiina poliitik, Hiina Kommunistliku Partei liige. Ta oli 16. märtsist 2013 kuni 30. detsembrini 2022 Hiina välisminister ja on taas samas ametis alates 2023. aasta 25. juulist.

Wang sündis aastal 1953 Pekingis. Pärast keskkooli lõpetamist aastal 1969 töötas ta kaheksa aastat Heilongjiangi provintsis. Aastal 1977 pöördus ta tagasi Pekingisse, ta asus õppima Teise Pekingi Võõrkeelte Instituuti aasia ja aafrika keelte teaduskonda, spetsialiseerudes jaapani keelele.

Ta oli aastatel 2004–2007 Hiina suursaadik Jaapanis. 1. juunist 2008 kuni 16. märtsini 2013 oli ta Hiina Riiginõukogu juures oleva Taiwani asjade talituse juht. 16. märtsist 2013 oli ta Hiina välisminister.

## Isiklikku
Ta on abielus Hiina peaministri Zhou Enlai sekretäri Qian Jiadongi tütrega, neil on tütar.

## Viited
Vladimir Vedejev

**Vladimir Vedejev** (vene k. *Владимир Ильич Ведеев*; 1914 Rasskazovo, Venemaa – 1966 Moskva) oli NSV Liidu julgeolekutöötaja. 1944–1951 Eesti NSV riikliku julgeoleku rahvakomissari/ministri asetäitja kaadrialal ja kaadriosakonna ülem.

Vladimir Vedejev õppis 1935–1938 Stalini nimelises Raudteetranspordi Instituudis, kuid ei lõpetanud kooli. 1938. aastal sai temast NSV Liidu SARKi Moskva kraidevahelise kooli kursant. 1938–1940 töötas ta SARKi Moskva linna ja oblasti valitsuse vaneminspektori ja vanemoperatiivvolinikuna. VK(b)P liige 1940. 1940–1942 oli NSV Liidu  SARKi/RJRK Moskva linna ja oblasti valitsuse jaoskonnaülema asetäitja. 1942–1943 samas jaoskonnaülem, 1943–1944 samas kaadriosakonna ülema asetäitja. 

12. oktoobrist 1944 kuni oktoobrini 1951 oli ta Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi/Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi rahvakomissari/ministri asetäitja ja kaadriosakonna ülem. Autasustati 1945. aastal, võitluse eest natsionalistliku vastupanuliikumise vastu Baltimaades, Punatähe ordeniga 1949. aasta Eesti märtsiküüditamise ettevalmistamisel Nõukogude julgeoleku poolt nimetati Vedejev Tallinnas asuva Eesti NSV MGB operatiivstaabi ülemaks. ning autasustati alampolkovnik V. Vedejev sõjalise 2. järgu Isamaasõja ordeniga 1950. aastal lõpetas Tartu ülikooli õigusteaduskonna. 

Aprillis 1951 kutsuti ta Moskvasse NSVL RJM käsutusse. Oktoobrist 1951 töötas NSVL RJM Miilitsa Peavalitsuse Kriminalistika teadusliku uurimise instituudi ülema asetäitjana Moskvas.

## Viited

## Välislingid
*Ведеев, Владимир Ильич, Cайт истории, по организационной структуре и кадровому составу органов безопасности (ВЧК-КГБ)
Vägilased (maal)

**"Vägilased"** (vene keeles **"Богатыри"**) on Viktor Vasnetsovi maal. Maalil on kujutatud kolm müütilist vene vägilast: Dobrõnja Nikititš, Ilja Muromets ja Aljoša Popovitš.
Gideon Toury

**Gideon Toury** (6. juuni 1942 Haifa – 4. oktoober 2016 Tel Aviv) oli iisraeli päritolu tõlketeadlane ning Tel Avivi ülikooli poeetika, võrdleva kirjandusteaduse ja tõlketeaduse professor. Gideon Toury oli kirjeldava tõlketeaduse üks rajajaid.

## Viited
Alpamayo

**Alpamayo** on mägi Andides Cordillera Blanca mäeahelikus. 

1966. aasta juulis ilmus Saksa ajakirjas Alpinismus USA fotograafi Leigh Ortenburgeri foto  Alpamayo tipust. Tookord tehtud küsitluse järgi hindasid alpinismi valdkonna asjatundjad Alpamayo maailma ilusaimaks mäeks (teise koha sai Karakoramis asuv K2 ja kolmandaks jäi Alpides asuv Matterhorn).

## Asukoht ja kõrgus
Halduslikult asub mägi Ancashi piirkonnas Peruus.

Alpamayo kõrgus on **5947 m**. Ta on Cordillera Blanca mäeaheliku kõrguselt 19. tipp (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 400 m). 

Ta asub Quitaraju mäetipust (6036 m) 2,0 km edela suunas.

Mägi on jääga kaetud püramiidikujulise tipuga ja väga järskude nõlvadega (kohati 60º). Eristuvad mäe põhja- ja lõunatipp.

## Alpinism

Mäe esmavallutajaks loetakse Saksa mägironijate neljaliikmelist rühma, kes jõudis tippu 1957. aastal põhjaribi kaudu. 6 aastat varem (1951) käis mäetippu esmavallutamas Raymund Leiningeri ja George Kogani juhtimisel Prantsuse-Belgia ühisekspeditsioon, kelle liikmetest jõudsid tippu väidetavalt George ja Claude Kogan, kuid 1957. aastal, fotomaterjalide võrdlusel, selgus, et tippu nad päris välja ei jõudnud. 

2003. aasta juulis teatati, et tõenäoliselt laviini või jääseina kokkuvarisemise tõttu jäi kadunuks kuni 18 mägironijat. Enamik neist olid Saksa, Iisraeli, Argentina ja Venezuela alpinistid. Päästetööde käigus osa päästeti. Hukkunuid oli 7. 

### Eesti alpinistide tipputõusud
*2015 – Priit Joosu, Priit Simson

## Vaata ka
*Pequeño Alpamayo

## Viited

## Välislingid

*Alpamayo. summitpost.org
Pļaviņase hüdroelektrijaam

**Pļaviņase hüdroelektrijaam** (lühemalt **Pļaviņase HEJ**) on Lätis Daugava jõel Aizkraukle linnas asuv hüdroelektrijaam.

Hüdroelektrijaama kümne turbiini koguvõimsus on 894 MW. See on Läti suurim hüdroelektrijaam ja ka Euroopa Liidu riikides üks suuremaid. Jaama esimene turbiin pandi tööle 1965 ja täisvõimsuses hakkas jaam tööle 1968.

Jaam on Läti suurim elektrienergia tootja.

## Viited
Važa-Phšavela

**Luka  Razikašvili** (gruusia keeles ლუკა რაზიკაშვილი; pseudonüüm **Važa-Phšavela**, gruusia keeles: ვაჟა-ფშაველა; 26. juuli 1861 Tšargali, Ida-Gruusia  – 10. juuli 1915 Tiflis) oli gruusia kirjanik.

## Elukäik
Ta sündis preestri perekonnas. Ta õppis Thelavi vaimulikus seminaris, hiljem Gori õpetajate seminaris ja vabakuulajana Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas.

Ta on töötanud koduõpetajana ja külakooli õpetajana Gruusias.

## Looming
Ta on kirjutanud 36 poeemi (sealhulgas "Külaline ja tema meister", "Dändi pulmad"), umbes 400 luuletust, 3 jutustustekogu ning mitu näidendit ja olukirjeldust.

Tema loomingus on kesksel kohal mägilaste elu kujutamine.
 
## Isiklikku
Tema vennad Nikoloz Razikašvili ja Thedo Razikašvili olid kirjanikud.

## Mälestuse jäädvustamine
Tema järgi nimetati Džengiši läänetipp Važa-Phšavela. 

## Viited

## Välislingid
Ben E. King

**Benjamin Earl King** (28. september 1938 Henderson, Põhja-Carolina – 30. aprill 2015 Hackensack, New Jersey) oli USA R&B ja soulilaulja.

Tema kuulsaim hittsingel oli "Stand by Me". See jõudis 1961. aastal USA singlite edetabelis esikohale. Laulu on kaverdanud paljud teised artistid.

1958. aastal liitus ta *[[doo-wop]]*-ansambliga Five Crowns. Hiljem samal aastal vallandas ansambli The Drifters mänedžer George Treadwell The Driftersi esialgsed liikmed ja vahetas need välja Five Crownsi omadega. Aastatel 1959–1960 oli King The Driftersi põhiline solist. Tema tuntumad Driftersiga esitatud laulud olid "There Goes My Baby", "Save the Last Dance for Me", "Dance with Me", "This Magic Moment", "I Count the Tears" ja "Lonely Winds".

1960. aastal lahkus King The Driftersist ja alustas soolokarjääri. Tema esimene soolohitt oli "Spanish Harlem" (1961). Samal aastal ilmus ka "Stand by Me", mis oli väga edukas.

1986. aastal oli tema laul "Stand by Me" filmi "Ole minuga" ("Stand by Me") tunnuslauluks. Tänu sellele sai see laul uuesti hitiks, jõudes USA-s esikümnesse. Sellega sai King esimeseks, kes on saavutanud edetabelis Billboard Hot 100 esikümne singli neljal aastakümnel (1959. aastal The Driftersi koosseisus singlitega "There Goes My Baby" ja "Dance with Me", 1960. aastatel singlitega "Spanish Harlem" ja "Stand by Me", 1975. aastal singliga "Supernatural Thing" ning 1986. aastal uuesti "Stany by Me'ga"). 

## Viited
Karl Marxi mäetipp

**Karl Marxi mäetipp** on mägi Pamiiris Šohdara mäeahelikus. 

Halduslikult asub mägi Mägi-Badahšanis Tadžikistanis.

See on Šohdara mäeaheliku kõrgeim tipp (**6723 m**). Sellest 4 km idakirdesse jääb Engelsi mäetipp (6510 m).

## Alpinism
Mäe esmavallutajaks loetakse seitsmeliikmelist vene mägironijate rühma, kes jõudis tippu 1946. aastal, teiste seas Jevgeni Beletski, Jevgeni Abalakov ja Aleksei Ugarov.

### Eesti alpinistide tipputõusud
*1973 – Tõnu Tennissoni juhtimisel tõusti tippu traaversiga üle Nikoladze tipu (5B-raskuskategooria). Ekspeditsiooni juhtis Priit Vürst.
*2011 – Priit Joosu, Priit Simson, Allan Valge, Jaan Sibul, Sven Oja.

## Viited

## Välislingid
*Снова горы. Памир. Экспедиция на пики Патхор и Карла Маркса. poxod.ru
B.B. King

**Riley B. King**, esinejanimega **B. B. King** (16. september 1925 Itta Bena, Mississippi osariik – 14. mai 2015 Las Vegas, Nevada) oli Ameerika Ühendriikide bluusimuusik, laulja, helilooja ja kitarrist. B. B. King mõjutas bluusi arengut ja levikut sedavõrd, et teda on nimetatud bluusikuningaks.

Tema esimesed salvestised ilmusid 1940. aastate lõpus, sellest ajast on King andnud välja rohkem kui 50 albumit. Paljusid neist on nimetatud parimateks bluusialbumiteks, näiteks kontsertalbumit "Live At The Regal" (1965) ja koostöös Bobby Blandiga valminud albumit "Together for the First Time... Live" (1974).

Aastate jooksul kujundas B. B. King Blind Lemon Jeffersoni, T-Bone Walkeri, Mississippi deltabluusi, Django Reinhardti, Charlie Christiani ja teiste muusikute mõjul välja talle ainuomase kitarristiili.

Üldiselt põimuvad B. B. Kingi muusikas traditsiooniline bluus, džäss ja *mainstream*-pop, kuid tal on ka paar rütmi ja bluusi stiilis lööklaulu, näiteks "Three O'Clock Blues" (1951) ja "You Don't Know Me" (1952).

B. B. King pälvis kokku 15 Grammy auhinda, viimase neist 2009. aastal albumi "One Kind Favor" eest. 1987. aastal võeti ta Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks. 2006. aastal andis president George W. Bush talle USA Presidendi Vabadusmedali. Ajakiri Rolling Stone paigutas ta 2011. aastal kõigi aegade 100 parima kitarristi seas kuuendale kohale.

Üks Kingi kaubamärke oli musta värvi kitarr Lucille. 1949. aastal oli B. B. Kingil esinemine Arkansases Twistis. Esinemise ajal puhkes kahe mehe vahel ühe naise pärast kaklus. Kakluse ajal aeti ümber tantsusaali soojendanud põlev petrooleumitünn ja põhjustati tulekahju. Esialgu saalist välja rutanud King pöördus tagasi kokkuvarisemise äärel olnud põlevasse majja, et päästa oma akustiline Gibsoni kitarr. Päev pärast tulekahju sai King teada, et kakluse ajendiks olnud naise nimi oli olnud Lucille. Sestpeale kutsus B. B. King kõiki oma kitarre (enamasti mõni Gibson ES-335) Lucille'iks.   

## Tunnustus
*1990 – National Medal of Arts

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
*Blueskunkku B.B. King kulki kauan ja pitkälle, yle.fi
Kura poolsaar

**Kura poolsaar** ehk **Kuramaa** on poolsaar Läti lääneosas, mida läänest piirab Läänemeri ja idast Läänemere osa: Liivi laht. Poolsaare lõunapiir on Kauguri ja Ziemupe asulaid ühendav joon. Poolsaare põhjatipp on Kolka nina. Poolsaare pindala on 8900 km².
Paul Kossoff

**Paul Francis Kossoff** (14. september 1950 London – 19. märts 1976) oli inglise rokk-kitarrist, kes sai tuntuks ansambli Free liikmena.

Ta oli näitleja David Kossoffi (eluaastad 1919–2005) poeg. 1966. aastal alustas ta mängimist *[[blues rock]]*i ansamblis Black Cat Bones, mis oli mitmel kontserdil Fleetwood Maci soojendusesineja. Black Cat Bones mängis koos ka pianisti Champion Jack Dupreega.

1968. aasta aprillis asutas Kossoff koos Paul Rodgersi, Andy Fraseri ja Simon Kirke'iga ansambli Free. Ansambel läks laiali 1973. aastal pärast kuuena albumi "Heartbreaker" välja andmist. Samal aastal avaldas Kossoff sooloalbumi "Back Street Crawler" ja asutas samanimelise ansambli, mis avaldas kokku kaks albumit.

Kossoff mängis neljal Ken Hensley demol ja John Martyni albumi "Live At Leeds" (1975) kolmel laulul. Jim Capaldi sooloalbumil "Short Cut Draw Blood" (1975) on kaks Kossoffist inspireeritud laulu: "Seagull" ja "Boy With A Problem". Neist viimasel mängis Kossoff ise kitarril.

Kossoff kannatas narkomaania all ja tema tervis halvenes pidevalt. Ta suri südamepuudulikkuse tõttu kõigest 25-aastaselt lennul Los Angelesest New Yorki 1976. aastal. Pärast oma poja surma algatas David Kossoff narkomaaniavastase kampaania.

Ühe Kossoffi kitarridest, 1957. aasta Fender Stratocasteri, ostis pärast tema surma Dave Murray, kes ansambli Iron Maideni liikmena mängis sellel aastatel 1978–1990.

Ajakiri Rolling Stone on valinud Kossoffi kõigi aegade 100 parima kitarristi seas 51. kohale.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Alan Wilson

**Alan Christie Wilson** (4. juuli 1943 Arlington, Massachusetts – 3. september 1970 Topanga, California) oli USA muusik. Ta oli ansambli Canned Heat üks asutajaliikmeid.

Tal tekkis huvi bluusi vastu juba noorena ja ta alustas mängimist Massachusettsi linnas Cambridge'is, kus kohtus kitarristi John Faheyga. Fahey andis talle tema suure lühinägevuse, ümara näojoone ja õpetlasliku loomuse tõttu hüüdnime "Blind Owl" ('Pime Öökull'). Koos Faheyga läks ta Los Angelesse, kus ta aitas Faheyl ülikooli magistritööd teha Charley Pattoni kohta. Los Angeleses kohtus Wilson Bob Hite'iga, kellega koos asutus ta ansambli Canned Heat.

Canned Heatiga esines Wilson muu hulgas 1967. aastal Monterey popfestivalil ja 1969. aastal Woodstocki festivalil. Wilson kirjutas Canned Heati tuntumad laulud "On the Road Again" ja "Going Up the Country" ning oli neis lauludes solistiks. Ta mängis ka tanburi, suupilli ja kitarri.

Wilson leiti 3. septembril 1970 surnuna tema ansamblikaaslase Bob Hite'i elukoha taga nõlvakul. Surma põhjuseks nimetati tahtmatut barbituraatide mürgistust. Wilson oli paar kuud varem väidetavalt tahtnud teha enesetappu, kui üritas autoga kiirteelt välja sõita. Ta viidi pärast seda tugeva depressiooni tõttu haiglasse, kust ta sai paar nädalat hiljem välja. Ka tema surma on peetud enesetapuks, kuid selle kohta puuduvad kindlad tõendid. Wilsoni surm leidis aset kaks nädalat enne Jimi Hendrixi surma ja neli nädalat enne Janis Joplini surma. Wilson, Hendrix ja Joplin surid kõik 27-aastastena ning kuuluvad sellega kurikuulsasse 27 Klubisse.

## Välislingid
* http://alanwilsoncannedheat.com/
Itamar Even-Zohar

**Itamar Even-Zohar** (sündinud 1939)  on Iisraeli kultuuriteadlane ja Tel Avivi ülikooli professor. Even-Zohar on polüsüsteemiteooria ning kultuuriliste repertuaaride teooria looja.

## Viited
Knjažõtši (Brovarõ rajoon)

**Knjažõtši** on küla Ukrainas Kiievi oblastis Brovarõ rajoonis.

Küla  asustustihedus on 692,42 in/km². Küla asub merepinnast 111 m kõrgusel.

2016. aasta 4. detsembri öösel toimus külas korrakaitsjate vahel tulevahetus, milles hukkus viis korrakaitsjat.

## Viited

## Välislingid

* Knjažõtši koduleht
Ludvík Svoboda

**Ludvík Svoboda** (25. november 1895 Hroznatín – 20. september 1979 Praha) oli Tšehhoslovakkia sõjaväelane ja riigitegelane.

Esimeses maailmasõjas mobiliseeriti Ludvík Svoboda Austria-Ungari armeesse. 1916. aasta septembris läks ta Idarindel Venemaa poole üle ja astus Tšehhoslovakkia korpuse koosseisu. Kodumaale tagasi pöördus 1921. aastal. 1921. aasta oktoobris astus Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia armee teenistusse. 1923–1931 teenis Užgorodis algul rooduülemana ja hiljem polguülema asetäitjana. 1934. aastal sai ta alampolkovniku auastme. 

Tšehhoslovakkia okupeerimise järel osales põrandaaluses vastupanuliikumises. 5. juunil 1939 põgenes ta Poolasse. 3. septembril 1939 määrati Poolas asuvate Tšehhoslovakkia väeosade juhatajaks. Langes 1939. aasta septembris Poolasse tunginud Punaarmee kätte vangi, interneeriti ja viidi Nõukogude Liitu. 1942. aastast asus Svoboda Buzulukis korraldama Tšehhoslovakkia armeekorpust, mille juhatajaks ta sai. 

1945–1950 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia rahvusliku kaitse minister. 1948. aasta veebruaris astus ta Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse. 1950–1951 oli Svoboda Tšehhoslovakkia valitsuse esimehe asetäitja. 1951. aasta lõpus sattus Ludvík Svoboda ebasoosingusse, ta vabastati valitsuse esimehe asetäitja kohalt ja heideti parteist välja. Lühikest aega viibis ta vangistuses. 1954. aastal võeti ta parteisse tagasi. Aastatel 1954–1964 oli ta Tšehhoslovakkia Rahvakogu juhatuse liige. 1955–1958 oli ta Sõjaväeakadeemia ülem.

30. märtsist 1968 kuni 29. maini 1975 oli Ludvík Svoboda Tšehhoslovakkia Sotsialistliku Vabariigi president.

## Viited
William Cullen Bryant

**William Cullen Bryant** (3. november 1794 Cummington, Massachusetts – 12. juuni 1878 New York) oli USA luuletaja, jurist ja ajakirjanik. 

Ta oli kauaaegne New York Evening Posti peatoimetaja. Bryant sai tuntuks panteistliku looduslüürikuna. Tema lihtsavormilistes mõtisklevates värssides on mõjutusi romantismist ja kalmistuluulest. 

Ta oli puritaanidest sisserändajate järeltulija. 16-aastaselt alustas ta õpinguid Williams College'is, kuid rahalistel põhjustel ja Yale'i Ülikooli astuda soovimise tõttu ta seda ei lõpetanud. Yale'i Ülikooli ta aga sisse ei saanud. Worthingtonis ja Bridgewateris õppis ta eraõpetaja juures õigusteadust. 21-aastaselt asus ta tööle advokatuuris. Ta töötas ligi kümme aastat Plainfieldis ja Great Barringtonis advokaadina.

26-aastaselt abiellus Bryant Frances Fairchildiga, kellega ta elas õnnelikult kuni Francesi surmani ligi pool sajandit hiljem. 1825. aastal kolis ta New Yorki, kus sai kirjandusajakirja North American Review kaastoimetajaks. 1827. aastal hakkas ta ajalehe New York Evening Post toimetajaks. 1829. aastal sai ta selle peatoimetajaks ja kaasomanikuks ning oli sellel ametikohal kuni oma surmani. Tema ettevaatlikud investeeringud tegid Bryantist jõuka mehe. Ta oli aktiivne metseen.

Lapsepõlves peale surutud usuline konservatism leidis väljendust Bryanti jumalakartlikes vemmalvärssides; tema isa poliitiline konservatism kannustas kirjutama luuletust "The Embargo", milles 13-aastane luuletaja nõudis president Thomas Jeffersoni tagasiastumist. 17-aastaselt kirjutatud eleegiaga "Thanatopsis" (kreeka: 'vaade surmale') sai ta tuntuks, kui see avaldati 1817. aastal North American Review's. Selles hülgas ta puritaanide dogma deismi kohta; sealt alates oli ta unitarist. Demokraadina tegi ta New York Evening Posti vabakaubanduse, töölisklassi õiguste, sõnavabaduse ja orjuse kaotamist pooldavaks häälekandjaks. Bryant oli üks erakonna Free Soil ja hiljem Vabariikliku Partei asutajaid. Bryant avaldas mitu luulekogu, kirjutas reisikirju ja tõlkis Homerose teoseid.

Bryant suri 1878. aastal 83-aastaselt. Ta on maetud Roslyni kalmistule New Yorgi osariigis. Tema järgi on nimetatud avalik park Bryant Park New Yorgis.

## Viited

## Kirjandus
* 
*
Gettysburgi lahing

**Gettysburgi lahing** toimus 1.-3. juulil 1863 Gettysburgi linna lähedal Uniooni ja Konföderatsiooni vahel, Ameerika Ühendriikide kodusõja raames. Lahing kaasas kõige suurema hulga inimkaotusi kogu sõjas ja seda on peetud sõja üheks pöördepunktiks. Uniooni kindralmajor George Meade'i Potomaci armee lõi Konföderatsiooni kindral Robert E. Lee Põhja-Virginia armeed, millega lõppes Lee katse vallutada põhjaosariigid.

1863. aasta mais võitis Lee armee Chancellorsville'i juures Virginias olulise lahingu ja juhtis siis armee läbi Shenandoah' oru plaaniga alustada teist katsest põhjaosariikide vallutamiseks (Gettysburgi kampaaniat).

## Viited

## Kirjandus
* U.S. War Department, The War of the Rebellion: a Compilation of the Official Records of the Union and Confederate Armies. Washington, DC: U.S. Government Printing Office, 1880–1901
* Rawley, James A. (1966). *Turning Points of the Civil War*. University of Nebraska Press. ISBN 0-8032-8935-9. OCLC 44957745.
* Coddington, Edwin B. (1968). *The Gettysburg Campaign; a study in command*. New York: Scribner's. ISBN 0-684-84569-5.
* Sauers, Richard A. "Battle of Gettysburg." artikkel teoses *Encyclopedia of the American Civil War: A Political, Social, and Military History*. (2000). toim. David S. Heidler ja Jeanne T. Heidler. New York: W. W. Norton & Company. ISBN 0-393-04758-X.
* Gallagher, Gary W. (2001). *Lee and His Army in Confederate History*. Chapel Hill: University of North Carolina Press. ISBN 978-0-8078-2631-7.
* McPherson, James M. (1988). *Battle Cry of Freedom: The Civil War Era*. Oxford History of the United States. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-503863-0.
* Eicher, David J. (2001). *The Longest Night: A Military History of the Civil War*. New York: Simon & Schuster. ISBN 0-684-84944-5.
Elonna Spriit

**Elonna Spriit** (1957. aastani **Koretskaja**; 19. märts 1934 Henitšesk, Dnipropetrovski oblast – 1. detsember 2016 Tallinn) oli Eesti tantsija ja tantsupedagoog.

## Haridus
Ta õppis aastatel 1949–1954 Tallinna Koreograafiakoolis ja lõpetas 1956. aastal Leningradi Koreograafiakooli.

## Töö ja looming
Ta tantsis aastatel 1956–1968 Estonia teatris balletisolistina, seejärel oli 1968–1989 Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias estraaditantsija ja pedagoog, lisaks õpetas Tallinna Konservatooriumi laulukateedris lauljatele liikumist. Ühtlasi juhatas ta aastatel 1983–1987 enda asutatud estraaditantsustuudiot. 

Elonna Spriit esines tantsuartistina paljudes varietee- ja kabareekavades ning tegi uute kavade loomisel sageli koostööd lavastaja ja koreograafi Kalju Saarekesega. Aastatel 1985–1992 oli ta kabaree Tallinn kunstiline juht. 

Ta oli ka ansambli Laine tantsusolist. Üks tema pikaajalisi tantsupartnereid ansambli Laine kontserdireisidel ja muudes lavakavades oli Ants Vähejaus, sageli lõi ja seadis neile tantse lavastaja ja koreograaf Ülo Vilimaa. 

Estonia teatris oli tema sage balletipartner Ago-Endrik Kerge.

Ta oli Eesti Teatriliidu liige (1959).

### Teoseid
Elonna Spriidi paljud suured õnnestumised olid seotud karakter- ja nüüdistantsuga. Nii on esile tõstetud tema Mercedese ja Carmencita rolli Minkuse balletis "Don Quijote", sinjoora Capulettit Prokofjevi "Romeos ja Julias", tütarlast Jürisalu "Tänavas", Fannyt Karajevi balletis "Kõue rada", võõrasema Prokofjevi "Tuhkatriinus", Conchitat Grīnblatsi "Rigondas" jt. 

1977. aastal esilinastus sõjavastane ja armastust ülistav psühhedeelne dokumentaalfilm "Aastad", mille režissöör oli Peeter Tooming. Filmi fookuses oli kolm kultuuri­inimest: kandlemeister Eduard Uibo, rahvatantsupedagoog Kai Leete ja Elonna Spriit. Peeter Tooming on hiljem teinud Elonna Spriidist ka palju kunstilisi portree- ja tantsufotosid, mis on jõudnud nii fotonäitustele kui ka trükistesse.

## Isiklikku
Elonna sündis Ukraina väikelinnas. Tema ema oli poolkreeklane ja isa oli ukrainlane, toonane merekoolikadett, kellest hiljem sai miini­traaleri kapten. Isa töö tõttu kolis pere enne teist maailmasõda Leningradi ja pärast sõda Tallinna.

Tema abikaasa oli ajakirjanik Edgar Spriit (1922–1993). Nende poeg on ettevõtja Egon Spriit (sündinud 1959).

## Viited

## Välislingid
* Jaanus Kulli. 84aastasena laval tantsimas: suudaksin veel spagaatigi teha! Õhtuleht, 17. november 2010 
* Marvi Taggo. Juubelilõhnaline tantsijanna Elonna Spriit Kuulutaja, 4. aprill 2014 
* Aigi Viira. Elonna käsi tõusis baleriiniliku graatsiaga veel kõrges easki Õhtuleht, 3. detsember 2016
* Suri tantsija Elonna Spriit ERR uudised, 2. detsember 2016
* Paavo Kangur. Elonna viimane intervjuu Eesti Naine / Delfi, 23. aprill 2022
Monument Valley

**Monument Valley** ehk **Monumentide org** (navaho keeles *Tsé Biiʼ Ndzisgaii*) on org USA-s Arizona ja Utah' osariigi piiril. See paikneb navahode territooriumil. Monument Valleyt läbib maantee Route 163.

See asub Colorado platool 1500–1800 meetri kõrgusel merepinnast. Monument Valley on kuiv, punaka põhivärvusega, unikaalne kõrbeala, kus paikneb palju erosiooni tulemusel moodustunud püstloodseid või osaliselt püstloodseid monoliitseid künkaid. Kõrgeimad neist on jalamilt umbes 300 meetri kõrgused. Paljudele küngastele on antud ka nimi. Monoliitide alumine osa koosneb suuremas osas savikildast, keskmine osa liivakivist ja pealmine osa taas savikildast, mis omakorda on kaetud aleuroliidikihiga. Punaka põhitooni annavad alale raudoksiidid. Aastatel 1945–1967 asus oru lõunaosas uraanikaevandus.

Monument Valleys valitseb külmade talvede ja kuumade suvedega kõrbekliima. Suviti ei tõuse õhutemperatuurid tänu suurele kõrgusele merepinnast väga kõrgele, harva üle 38 °C. Ööd on suvel jahedad ning õhutemperatuur langeb pärast päikeseloojangut kiiresti. Talved on külmad, kuid päevased õhutemperatuurid tõusevad tavaliselt plusskraadidesse. Õhutemperatuure alla –20 °C esineb harva. Sademeid langeb aastas 115 millimeetrit, kõige enam august oktoobrini (keskmiselt 17–20 millimeetrit kuus). Talvel võib esineda kerget lumesadu, kuid mahasadanud lumi sulab tavaliselt ühe või kahe päevaga.

Monument Valley on populaarne filmivõttekoht. Seal on filmitud näiteks stseene John Fordi filmidest "Postitõld" ("Stagecoach"; 1939), "Mu kallis Clementine" ("My Darling Clementine"; 1946), "Fort Apache" (1948), "Ta kandis kollast paela" ("She Wore a Yellow Ribbon"; 1949) ja "Otsijad" ("The Searchers"; 1956), Sergio Leone filmist "Ükskord Metsikus Läänes" ("Once Upon a Time in the West"; 1968), Stanley Kubricku filmist "2001: Kosmoseodüsseia" ("2001: A Space Odyssey"; 1968), Clint Eastwoodi filmist "Eigeri mägi" ("The Eiger Sanction"; 1975) ning filmidest "Muretu rännumees" ("Easy Rider"; 1969), "Indiana Jones ja viimane ristiretk" ("Indiana Jones and the Last Crusade"; 1989), "Thelma ja Louise" ("Thelma & Louise"; 1991) ja "Forrest Gump" (1994). Tuntud telesarjadest on Monument Valleys võtteid tehtud näiteks "MacGyveri" ja "Doctor Who" tarbeks.

## Viited

## Välislingid
Kama tankikool

**Kama** oli salajane Saksa tankikool, mis loodi NSV Liidu territooriumil Kaasani lähistel eesmärgiga koolitada tankiväeohvitsere Reichswehrile, minnes mööda Versailles' rahu tingimustega Saksamaale pandud piirangutest, mille järgi Saksamaal kaotati sõjaväekohustus ja tal ei tohtinud olla suuri sõjalaevu, allveelaevu, lahingulennukeid, tanke ega raskeid kahureid. 

Kooli nimi on tuletatud linna nimest Kaasan ja perekonnanimest Malbrandt (tankikooli ülema kolonel Malbrandti järgi). 

Leping tankikooli asutamiseks sõlmiti Moskvas 3. oktoobril 1926. Saksamaa poolt allkirjastas lepingu kolonel Hermann von der Lieth-Thomsen, NSV Liidu poolt 2. järgu armeekomissar Jan Berzin.

Saksa firmad Krupp, Rheinmetall ja Erhardt said Saksa kindralstaabilt salajase ülesande – konstrueerida ja valmistada kergetank Leichttraktor, mis lahtimonteerituna toimetati Kaasanisse.

Koolis valmistati ette umbes 40 Saksa ohvitseri, nende seas Wehrmachti tulevased kindralid Wilhelm Ritter von Thoma ja Wolfgang Thomale, kes oli hiljem kindral Heinz Guderiani staabiülem. Mõnedel andmetel õppis koolis ka tulevane kindral Guderian.

NSV Liidus oli ka teisi sõjakoole, mis olid loodud Saksa sõjaväelaste väljaõppeks, näiteks Lipetski hävituslendurite kool.

## Viited