open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Santa Maria saar (Sardiinia)

**Santa Maria** on Itaaliale kuuluv väikesaar Vahemeres Maddalena saarestikus, Sardiinia saare kirderanniku lähistel. Santa Maria saar asub Sardiinia maakonna Olbia-Tempio provintsis La Maddalena vallas, Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Saare pindala on 2,05 km², rannajoone pikkus 10,2 km ning suurim pikkus 2,5 km ja laius 1,5 km.

Läänes lahutab kitsas väin Santa Maria saart Razzoli saarest ning põhjas eraldab veelgi kitsam väin Santa Maria saart La Presa saarest, mida loetakse üldiselt Santa Maria saare osaks ja Sardiinia maakonna põhjapoolseimaks kohaks. Supelrandadena on populaarsed kitsad Santa Maria ja Fosso lahed.

Saart on esimest korda mainitud 1238. aastal. Keskajal asus saarel benediktiinide ordu klooster, mis jäeti maha 16. sajandil.

Tänapäeval asub saarel 19 elamut, mida kasutatakse peamiselt suvemajadena. Näiteks Roberto Benignil on saarel suvemaja. Saarel elab aasta läbi üks perekond ning saarel asub ka võõrastemaja.

Filetto neemel asub alates 1913. aastast tuletorn.

Santa Maria saart hõlmab 1994. aastal moodustatud Maddalena saarestiku rahvuspark.

## Viited

## Välislingid

* Andmed Santa Maria saare tuletorni kohta (*itaalia keeles*)
Hrõnenkõ

**Hrõnenkõ** (ukraina keeles Гриненки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 461. Pindala on 1,84 km².
Tšukiv

**Tšukiv** (ukraina keeles Чуків) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 877. Pindala on 2,736 km².
Razzoli

**Razzoli** on Itaaliale kuuluv saar Vahemeres Maddalena saarestikus, Sardiinia saare kirderanniku lähistel. Razzoli asub Sardiinia maakonna Olbia-Tempio provintsis La Maddalena vallas, Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Saare pindala on 1,54 km², rannajoone pikkus 12,3 km ning suurim pikkus 2,4 km ja laius 0,9 km.

Maddalena saarestiku loodepoolseimat saart lahutab idas Santa Maria saarest kitsas väin. Supelrandadena on populaarsed kitsad *Lunga* ja *Cappello* ehk *Noce* lahed.

Saare põhjarannikul on alates 1843. aastast tuletorn.

Razzoli saart hõlmab 1994. aastal moodustatud Maddalena saarestiku rahvuspark.

## Viited

## Välislingid
Zarvantsi

**Zarvantsi** (ukraina keeles Зарванці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 3523. Pindala on 1,146 km².
Jakušõntsi

**Jakušõntsi** (ukraina keeles Якушинці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Elanike arv on 2463. Pindala on 2,83 km².


Pilt:Могила радянських військовополонених.JPG|
Peitel

**Peitel** (Lõuna-Eestis ka purask, puumeisel) on sirge või õõnsa teraga tööriist, mida kasutatakse puidu sisse aukude ja soonte tegemiseks.

Baltimaades on peitel tuntud I aastatuhande algupoolest. 

## Kirjeldus
Vanemad peitlid olid faasimata, kahelt poolt õhukeseks taotud teraga. Peitleid kasutati põhiliselt tappseotiste  väljaraiumiseks. Majaehitusel kasutatud puusepapeitel oli putkega, mis takistas pea lõhkumist tagumisel, sellise peitli nimi oligi purask. Kirstude tegemisel lükkasid kirstumeistrid kaunistussooni puusse õõnespeitliga.  Treipeitlit  kasutasid külatreialid.  Uurdepeitlitega puhastati lauanõude põhjauurdeid. Peitlite hulka arvati ka suur õõnsa tera ja putkesse käiva varrega tarutuur, millega õõnestati pakktarusid. Neid kasutati ka ummikute õõnestamisel.

#### Ajalugu
Peitli eelkäija on terava servaga lame luutükk, mida kiviajal kasutati tänapäeva kasutusega sarnastel eesmärkidel. Egiptlased kasutasid vasest ja pronksist peitleid puu ja (pehme)kivi töötlemiseks. Esimene teadaolev peitel pärineb aastast 8000 eKr.

## Vaata ka
*Meisel

## Viited

## Välislingid
*Peitel, Eesti Rahva Muuseum
Horodkivka (Krõžopili rajoon)

**Horodkivka** (ukraina keeles Городківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 5050. Pindala on 7,802 km².
Orissaare raamatukogu

**Orissaare raamatukogu** on raamatukogu Saare maakonnas Saaremaa vallas Orissaare alevikus. Saare Maakonna Keskraamatukogu haruraamatukogu.

## Välislingid
* Saare Maakonna Keskraamatukogu koduleht
Saare Maakonna Keskraamatukogu

**Saare Maakonna Keskraamatukogu** on Saare maakonna suurim raamatukogu. See asub Kuressaares aadressil Tallinna 6.

Raamatukogu eelkäijaks on 1907. aastal tegevust alustanud Kuressaare Eesti Seltsi Hariduse Osakonna raamatukogu, millega liideti hiljem ka teisi Kuressaares tegutsenud raamatukogusid.

Oktoobris 2017 ühinesid Saare maakonna vallad ja Kuressaare linn Saaremaa vallaks. Detsembris 2018 kinnitati Saare Maakonna Keskraamatukogu uus struktuur, mis jõustus 1. jaanuarist 2019 ning selle kohaselt muudeti Saaremaa valla 26 külaraamatukogu Saare Maakonna Keskraamatukogu haruraamatukogudeks.

## Haruraamatukogud
Täna on keskraamatukogu struktuuris 24 haru- ehk maaraamatukogu: Abruka, Aste, Eikla, Kaali, Kaarma, Kihelkonna, Kõrkvere, Kärla, Laimjala, Leisi, Lümanda, Metsküla, Mustjala, Orissaare, Pihtla, Pärsama, Randvere, Sakla, Salme, Sandla, Taritu, Torgu, Tornimäe, Valjala.

## Viited

## Välislingid
*Saare Maakonna Keskraamatukogu
*Saarlased eelistavad enamasti ilukirjandust, Saarte Hääl, 8. jaanuar 2014
Woman's Home Companion

**Woman's Home Companion** (kandnud ka nime **Ladies Home Companion**) oli Ameerika Ühendriikide naisteajakiri, mis ilmus aastail 1873–1957. 

Ajakiri oli vägagi populaarne ning oma kõrgaegadel 1930.–1940. aastatel oli selle üksiknumbri tiraaž üle nelja miljoni.
Kihelkonna raamatukogu

**Kihelkonna raamatukogu** asub Saare maakonnas Kihelkonna alevikus. Saare Maakonna Keskraamatukogu haruraamatukogu.

## Välislingid
* Saare Maakonna Keskraamatukogu koduleht
Tagavere kogukonnaraamatukogu

**Tagavere kogukonnaraamatukogu** on raamatukogu Saaremaal Saaremaa vallas Tagavere külas aadressil Tagavere koolimaja.

Raamatukogu asub alates 2008. aastast samas hoones (algkoolimaja 1849–2008) seltsimajaga.

2010. aastal tähistati raamatukogu 90. tegevusaastat.

Alates 1. jaanuarist 2019 oli Tagavere raamatukogu Saare Maakonna Keskraamatukogu haruraamatukogu. Alates 1. novembrist 2023 haldab raamatukogu kogukonnaraamatukogu-lugemistoana mittetulundusühing Tagavere Optimistid.

Raamatukogu juhatas aastatel 2019–2023 Liina Torri. Enne teda oli raamatukogu juhataja Pille Aus.

## Viited
Kaheharuline keel

**Kaheharuline keel** on keel, mis haruneb otsast kaheks. Selline keel esineb paljudel roomajate liikidel, kes kasutavad seda haistmisel.
  
Elundi areng, asend, kuju, funktsioonid, värvus, morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

Koolibrilastel on samuti kaheharuline keel.  

## Meeleelundina
Kaheharulist keelt kasutavad soomuselised (sh maolised) tõenäoliselt abistava haistmiselundina. Soomuslased korjavad keemilisi signaale nii liikvel olles kui ka partneri ja saaklooma tuvastamisel. Selleks koguvad nad õhuosakesi (infot) keelt suuõõnde (suulaes asetsevatesse avadesse). kust liiguvad need sahkluu-ninaelundisse.
  
## Ajaloolist
Kaheharulise keele esmakirjeldajaks peetakse vanakreeka filosoofi Aristotelest.
Varasematel aegadel peeti just madude kaheharulist keelt *surmatoovaks mürginõelaks*.  

## Viited

## Välislingid
*Kurt Schwenk, *[http://bio.research.ucsc.edu/people/lyon/teaching/ecology/Other%20items/Paper%201%20Snake%20tongues.pdf Why Snakes Have Forked Tongues]*, Veebiversioon (vaadatud 08.01.2014) (*inglise keeles*) 

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Forked_tongue]] seisuga 08.01.2014.*
Lingua

**Lingua** on keeleteaduse alane teadusajakiri, mis ilmub 1949. aastast Elsevieri väljaandel 15 korda aastas.

## Välislingid
* Koduleht
* Online juurdepääs
Luhõnõ

**Luhõnõ** (ukraina keeles Лугини) on alev Ukrainas Žõtomõri oblastis. Luhõnõ rajooni keskus. Elanike arv on 4176. Pindala on 5 km².
Tühisool

**Tühisool** (ladina *jejunum*) on paljude selgroogsete loomade soole osa. 

Tühisool paikneb peensoole alguosas – kaksteistsõrmiku ja niudesoole vahel. 

Tühisoole limaskestas paiknevad tihedalt hatud, mille kaudu imenduvad vereringesse eelnevalt seeditud väiksemad toitained. Toidumass liigub edasi soole liigutuste – peristaltiliste lainete abil. 

Tühisoole areng, anatoomia, asend, kuju, sooned, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

Tühisoolt varustavateks arteriteks on tühisoolearterid (*arteriae jejunales*) ja äravoolu garanteerivad ülemisse kinnistiveeni suubuvad tühisooleveenid (*venae jejunales*). 

## Roomajatel
### Madudel
Madudel ei ole kaksteistsõrmik ja tühisool ning niudesool kergesti eristatavad. 

## Viited
Õllekann

**Õllekann** (lühemalt ka *kann*), ka **õllekapp** on algselt puidust jooginõu, millega on joodud õlut.

Õllekannu on jooginõuna kasutatud kogu Kesk- ja Põhja-Euroopas. 

Õllekannude ja -kappadeta ei toimunud ükski talurahvapidustus. Eesti rahvapärased õllekannud on puulaudadest, pealt kitsenevad ning kõrva ja kaanega. Kõige uhkemate hulka kuuluvad pruutkannud. Pinnaornamendiks on kasutatud põletuskirju. Tähtis osa on puulõigetel, eriti käepideme kunstilisel kujundusel, sagedased motiivid olid seal hobuse pea ja erinevad rattad. Küütkannud olid tehtud eri värvi lauakestest. Lapilised ehk vikilised kannud, valmistatud intarsiatehnikas, olid levinud saartel, samas kui küütkannud peamiselt mandri lääneosas. 

## Viited

## Välislingid
* Töötuba: Õllekapa tegemine. - ERR arhiiv
Sulev Tailo

**Sulev Tailo** (kodanikunimi **Sulev Tiits**; 2. detsember 1920 Mõniste – 4. oktoober 2010) oli eesti luuletaja ja kunstnik.

Ta sündis aastal 1920 Mõnistes jaamaülema pojana. Ta lõpetas aastal 1942 Valga Gümnaasiumi. Aastal 1943 siirdus ta Soome, kus ta võttis osa Jätkusõjast eesti rügemendis. Aastal 1944 siirdus Rootsi, kus töötas mitmel töökohal ja omandas Stockholmis ka kunstialase hariduse. Sellest alates on ta töötanud kunstnikuna. Ta on käinud Pariisis täienduskursustel. 1950. aastate alguses läks ta tagasi Soome, kus õppis Turu ja Jyväskylä Ülikoolis, saades humanitaar-kandidaadi kraadi.

Ta oli kirjanikerühmituse Turun Kirjailijat liige. Ta töötas Soomes gümnaasiumis joonistamise ja kunstiajaloo õpetajana Imatras, Kyyjärvis, Kuopios, Kiuruvesis ja Alahärmäs, elas kauemat aega Kuopios.

Ta on avaldanud luulekogud "Tormist kantud" (Stockholm, 1947), "Koidueelne" (Toronto, Orto, 1955), "Laul rannal" (Kangasala 1993) ja soome keeles "Laulu rannalla" (Kuopio 1970) ning "Unettomien unien lauluja" (Kangasala 1991). Eestikeelsetes kogudes on kujutamislaad sõja läbi teinud ja kaotuse üle elanud põlvkonnale pisut romantiline ja idealistlik, kus mälestused kodust on veel värsked ja põimuvad pagulaspõlve meeleoludega.

## Kirjandus
* Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat Tallinn 2000 

## Välislingid
*Tailo, Sulev Valgamaa kodulooline andmebaas ISIK
*Foto
Niudesool

**Niudesool** (ladina *ileum*) on paljude selgroogsete loomade soole osa. 

Niudesool paikneb peensoole lõpuosas tühisoole järel ning on jämesoolest eraldatud niudesoole-umbsoole klapiga. 

Niudesoole areng, anatoomia, asend, kuju, sooned, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

Niudesoolt varustavateks arteriteks on niudesoolearterid (*arteriae ileales*) ning äravoolu garanteerivad ülemise kinnistiveeni harud niudesooleveenid (*venae ileales*). 

Niudesooles paikneb hulgaliselt koondlümfifolliikuleid – Peyeri naaste. Niudesoole vastavad rakud eritavad verre hormoone – gastriini, sekretiini ja koletsütokiniini. 

## Roomajatel
### Madudel
Madudel ei ole kaksteistsõrmik, tühisool ja niudesool kergesti eristatavad. 

## Viited
Budelli

**Budelli** on Itaaliale kuuluv saar Vahemeres Maddalena saarestikus, Sardiinia saare kirderanniku lähistel. Budelli asub Sardiinia maakonna Olbia-Tempio provintsis La Maddalena vallas, Gallura ajaloolis-geograafilises piirkonnas. Saare pindala on 1,64 km², rannajoone pikkus 9,21 km ning suurim pikkus 1,5 km ja laius 2 km.

Saarel elab alaliselt üks inimene, kes on ühtlasi saarevaht.

Budelli paikneb Razzoli ja Santa Maria saartest mõnesaja meetri kaugusel lõunas.

Budellit peetakse üheks Vahemere kauneimaks saareks. Tuntud on saare kaguosas paiknev "Roosa rand" (*La spiaggia Rosa*), kus 1964. aastal toimus osa Michelangelo Antonioni filmi "*Il deserto rosso*" ("Punane kõrb") võtetest.

Budelli saart hõlmab 1994. aastal moodustatud Maddalena saarestiku rahvuspark.

## Viited

## Välislingid

* Informazioni di sintesi sulla spiaggia rosa - Parco nazionale arcipelago La Maddalena
* L'Isola di Budelli - Parco nazionale arcipelago La Maddalena
Maolukuti

**Maolukuti** ehk **püloorus** (ladina *pylorus*) on paljude selgroogsete loomade mao alumisim osa, mis läheb üle peensooleks. 

Maolukuti areng, anatoomia, asend, kuju, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

## Roomajatel
### Madudel
Madudel ei ole maolukuti kergesti eristatav, kuid lõpeb lukutisulguriga.Maolukuti ülemineku koha lähedal paiknevad madudel ka põrn, kõhunääre ja sapipõis.    

## Imetajatel
### Inimestel
Maolukuti suleb ringlihaskiht — lukutisulgur (*m.sphincter pylori*).  

Maolukuti koosneb:
*lukutikoopast (*antrum pyloricum*)
*lukutikanalist (*canalis pyloricus*). 

## Viited
Kopyś

**Kopyś** (transkribeerituna **Kopõss**) on alev, endine linn Valgevenes Viciebski oblastis Orša rajoonis. Asub Dnepri idakaldal. 

Kopyśis asuvad keskkool, kultuurimaja, raamatukogu. Alevis on jõesadam. Alevis asub keraamikat tootev ettevõte «Воршабудматэрыялы», metsatööstus, väike pagaritööstus. Kopyś on traditsiooniline savitoodete valmistamise keskus.

## Ajalugu
Kopyś ilmus ajalooareenile aastal 1059 kui linn Połacki vürstiriigis. Aastal 1116 vallutas linna Smolenski vürstiriik. XII sajandil asus seal kaubanduskeskus, kus laaditi maha Dneprit mööda Smolenskisse minevad kaubad.

XIV sajandi algul liideti Kopyś Leedu Suurvürstiriigiga. Linna püstitati loss, mis kuulus algul Ostrogskitele, hiljem aga Radziwillidele ja Neuburgeritele. XV sajandil sai linnast kohalik keraamikatoodete valmistamise keskus. Põhjasõja ajal rüüstasid Vene väed linna. 

Aastast 1772 sattus Kopyś esimesel Poola jagamisel Venemaa koosseisu. Aastal 1848 rajati linna õllekoda. XIX sajandi lõpus oli Kopyśis 7 õigeusu ja üks katoliku kirik, lisaks veel protestantide kirik ja sünagoog. 

Aastast 1924 Valgevene NSV osa. Aastal 1938 sai Kopyśist ametlikult alev. Toona oli seal 10 000 elanikku. Teises maailmasõja ajal jaanuaris 1942 lasti maha 250 Kopyśi elanikku.

## Kopyśi elanikke

*Veniamin Blažennõi – luuletaja
*Fjodor Vrontšenko – Vene Keisririigi rahandusminister
*Mihhail Vrontšenko – Vene kindral
*Sofia Druker – Valgevene laulja
*David Remez – Iisraeli poliitik
*Alaksandr Łukašenka – Valgevene president

Pilt:201Храм Преображения Господня п. Копысь2 (2).JPG| Kopyśi kirik


## Välislingid

* Alev Valgevene fotoentsüklopeedias
* Kopyś veebientsüklopeedias
* Kopyśi kahhel YouTube'is
Maddalena saarestiku rahvuspark

**Maddalena saarestiku rahvuspark** on Itaalias 1994. aastal asutatud rahvuspark. Rahvuspark hõlmab kogu Türreeni meres Bonifacio väinast kagus asuva Maddalena saarestiku Sardiinia maakonna kirdeosas. Kaitseala jääb Olbia-Tempio provintsi La Maddalena ja Arzachena valla alale.

Rahvuspark on ühtlasi loodusala ja tähis linnuala. Ta on IUCN-i II kategooria kaitseala.

Kaitseala maismaapindala on 5100 ha ja merepindala 15 046 ha.

Kaitseala haldab Ente Parco Nazionale dell'Arcipelago di La Maddalena.

## Välislingid

* 166438 – World Database on Protected Areas
* Maddalena saarestiku rahvuspargi koduleht (*itaalia, inglise, prantsuse ja saksa keeles*)
* Parco internazionale delle Bocche di Bonifacio
* Pagine dell'Ente gestore dell'area protetta su Parks.it
Alajäse

**Alajäse** ehk **jalg** (ladina keeles *membrum inferius*) on inimeste tugi- ja liikumisaparaadi paariline keha põhiosa, mis on ühendatud kerega.

Alajäsemete peamiseks funktsiooniks on liikumise toetamine: kõndimine, jooksmine, hüppamine, ronimine, löömine, ujumine, võimlemine, suusatamine, auto juhtimine jm. Jalad osalevad ka istumisel, seismisel.

Alajäsemete areng, anatoomia, luud, lihased, veresooned, närvid, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad indiviiditi erineda.

Alajäseme skelett koosneb vaagnavöötme ja alajäseme vabaosa luudest. 

## Alajäseme lihased
Alajäseme lihased jaotatakse vaagnavöötme, reie, sääre ja jala lihasteks.

## Alajäseme arterid
Alajäset varustab verega peamiselt välimine niudearter (*a.iliaca externa*). Alajäseme arterid on tavaliselt:
reiearter, õndlaarter, tagumine sääreluuarter, kaararter, pindluuarter, eesmine sääreluuarter, süva reiearter, välimine niudearter, külgmine tallaarter, tallakaar, taldmised pöiaarterid, keskmine tallaarter, tagumine sääreluuarter.
 
## Alajäseme veenid
Alajäseme veenid jaotatakse: 
*pindmisteks veenideks: reieveen, õndlaveen, väike alajäseme-nahaveen, suur alajäseme-nahaveen;
*süvadeks veenideks: alumine õõnesveen, vasak ühisniudeveen, parem sisemine niudeveen, parem välimine niudeveen, keskmine ümbritsev veen, reieveen, õndlaveen, tagumised sääreluuveenid, eesmised sääreluuveenid, mulgustav veen, süva reieveen, külgmine ümbritsev veen.

## Viited

## Välislingid
*Meeli Roosalu. *Inimese anatoomia*, Kirjastus Koolibri, 2010, ISBN 978-9985-0-2606-9.
Paadikuur

**Paadikuur** on veekogu kaldal olev ehitis, kus hoitakse paate.

Eesti alal ehitati paadikuure üksnes põhjarannikul. Neis hoiti paate kalapüügiperioodide vaheajal, s.t talvel.

## Vaata ka
* Runduk

## Viited
Kere

**Kere** ehk **tüvi** (ladina *truncus*) on kitsamas mõttes paljude selgroogsete keha keskne osa, kuhu kinnituvad kael, jäsemed ja saba.

Kere areng, anatoomia, luud, lihased, veresooned, närvid, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

## Roomajatel
### Madudel
Madude keha põhiosaks on kere, millele kinnituvad pea ja saba.

## Imetajatel
### Koduloomadel
Koduloomade kere koosneb neljast osast: seljast, rinnakorvist, kõhust ja vaagnast.

### Inimestel
Kere on inimkeha keskne osa, kuhu kinnituvad kael ja jäsemed.

#### Inimkere jaotus
Kere jaotatakse rindkereks (*thorax*) ja kõhuks (*abdomen*).

#### Kere lihased
Kere lihased on keha lihaskonna osad, mille hulka kuuluvad seljalihased koos kaela tagumise rühma lihastega ning kõhu, rinna, kaela eesmise ja külgmise rühma lihased.

## Viited
Võtmeliik

**Võtmeliik** on liik, kelle olemasolu ja tegevus on vältimatult vajalik kogu koosluse säilitamiseks. Võtmeliikide hävinemisel või puudumisel hävineks kogu kooslus.  

Oluline võtmeliik Eestis on kobras. Sest kus elab kobras, seal saavad veerohkuse tõttu kasvada taimed. Taimede juurde tulevad lepiskalad ja pardid.
Apametsa peakraav

**Apametsa peakraav** (ka *Apa kraav*, *Harkunõmme peakraav*) on kraav Harjumaal Harku vallas Tabasalu alevikus ja Tiskre külas.

Peakraavi pikkus on 3,4 km. Peakraav suubub Kakumäe lahte. Peakraavi valgla on 4,1 km². Lähe on Tiskre küla kaguservas. Rannamõisa teest (Tallinna–Klooga maanteest) loodes moodustab peakraav Tallinna ja Harku valla vahelise piiri.

Tallinna-Klooga maanteeni voolab peakraav Liiva tee kõrval, pärast seda Keskpäeva tee, hiljem Koidu tänava kõrval. Koidu tänavaga paralleelselt kirde kaldal kulgeb Hansu tänav Tallinnas Tiskre asumis. Edasi jätkub kraavisäng läbi roostiku, suubudes 400 meetri pärast Kakumäe lahte.

## Viited

## Välislingid
*
Vurr

**Vurr** on mänguasi, mis pööreldes teeb vurisevat häält. 

Vurr on tuntud kogu Euroopas.

Algelised vurrid koosnesid puukettast, millest keskelt pandi läbi terava otsaga pulk. Eesti rahvakultuuris on tuntud seakondist tehtud vurr, mida kasutati vastlapäeva tähistamisel.


Vurriluu.jpg|Soontagana linnusest leitud vurriluu


## Viited
Põlma oja

**Põlma oja** on oja Harjumaal. 

Oja saab alguse Sõrve külast, vana kitsarööpmelise raudtee Sõrve jaamast läänes ja suubub Vääna jõkke Liikva külas. Oja pikkus on 4,3 km ja valgala on 4,6 km² suurune. 

## Välislingid
* Põlma oja keskkonnaregistris
Tiskre oja

**Tiskre oja** on oja Harjumaal.

Oja saab alguse Harku järvest ja suubub Kakumäe lahte Kakumäe supelrannast lõunas. Oja pikkus on 4,6 km ja valgala on (koos Harku järve valgalaga) 50 km² suurune.

Tiskre oja on varem kandnud Laddenpe ehk Lahepea nime, samuti Kivioja nime. Ojale ehitati paisregulaator 1980. aastal.

Tiskre ja Kakumäe vahel on Tiskre oja purre, mis ühendab Räime ja Roostiku tänavat.

## Viited

## Välislingid

*
Uus algus

"**Uus algus**" on Birgit Õigemeele neljas stuudioalbum. See ilmus 3. detsembril 2013.

"Uus algus" on countrysugemetega popmuusika plaat, mille on välja andnud plaadifirma Enjoy Entertainment. Plaadil on üksteist tundeküllast laulu, millest tervelt üheksale on muusika kirjutanud Mihkel Mattisen. Teised kaks autorit on Timo Vendt ja Jakko Maltis. Laulude sõnade autorid on teiste seas Silvia Soro ja Mihkel Mattisen. Albumi miksis ja masterdas Siim Mäesalu ning produtseerisid Mihkel Mattisen ja Timo Vendt. Tegevprodutsendiks Indrek Sarrap.

## Lood
#Olen loodud rändama
#Et uus saaks alguse
#Nii täiuslik see
#Lendame valguskiirusel
#Meie naer
#Igatsus
#Kolm Kuud
#Nähtamatult
#Pea meeles head (koos Ott Leplandiga)
#Elades hetkes
#Hingerahu paik
Pärnu Ülejõe Põhikool

**Pärnu Ülejõe Põhikool** on kool Pärnus.

Kool on asutatud 1958. aastal **[[Pärnu 4. Keskkool]]ina**. 1. septembril 1995 nimetati kool ümber **Pärnu Ülejõe Gümnaasiumiks**. 2015. aasta sügisel suleti gümnaasiumiosa ja kooli nimeks sai **Pärnu Ülejõe Põhikool**.

Alates 2000. aastast on kooli direktor Margus Veri. 

Kooli aadress on Pärnu, Tallinna maantee 40 A.

## Välislingid
* Koduleht
Köistee

**Köistee** ehk **trosstee** on ripptee, mille puhul liikumine käib trosskanduri abil. Köisteedega on transporditud näiteks maavarasid, metsamaterjali, inimesi (suusaturiste mägedes).

## Vaata ka
*Köisraudtee

## Viited
Jahiselts

**Jahiselts** (ka: *kütiselts*) on selts, mis on loodud eesmärgiga võimaldada selle liikmetele jahipidamist ja arendada jahindust. 

## Viited
Võinädal

**Võinädal** (võru murdes *maslenitsa*, ka *maaselits*; vene keeles *Масленица*) on idaslaavi rahvastel õigeusu kalendris nädal enne suurt paastu, see tähendab kaheksandal nädalal enne ülestõusmispühi tähistatav ja nädal aega kestev püha. 

Eesti alal on seda tähistanud idaslaavi päritolu rahvusvähemused ja setud. Võinädala kombestik on setudel tugevasti venepärane ning koosneb põhiliselt talve ärasaatmise tseremooniatest. Kõige pidulikum oli vanasti võinädala pühapäev, mil lauldi mäe peal *mäelaule*, sõideti hobusega, jalutati külatänaval, käidi kõrtsi juures lõbutsemas jne. 

Võinädala neljapäeval (*ulasõpäiv*) peetakse mitmel pool praegugi abielunaiste erilisi naistepidusid, mida nimetatakse *[[paabapraasnik|paabapraasnikuks]]*. Setude võinädala lauludes on ka üldeestilisi motiive, mis taotlesid linakasvu edenemist jms.

Mujal Eestis märgib lähenevat paastu algust vastlapäev.

## Viited

## Välislingid
*  Narvas ja Sillamäel tähistati võinädala lõppu
* Maslenits ehk võinädal soomeugrilastel
* Ja saigi võinädal läbi. Meie Leht, 1. märts 2018
Pereorkõ

**Pereorkõ** (ukraina keeles Переорки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Pindala on 1,3 km².
Hordijivka (Lõpovetsi rajoon)

**Hordijivka** (ukraina keeles Гордіївка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 158. Pindala on 0,868 km².
Mumford & Sons

**Mumford & Sons** on Inglise folkrokiansambel. 

Ansambli liikmed on Marcus Mumford (laul, kitarr, löökpillid, mandoliin), Ben Lovett (laul, klahvpillid, akordion, löökpillid), Winston Marshall (laul, bandžo, kitarr, resonaatorkitarr) ja Ted Dwane (vokaal, basskitarr, löökpillid, kitarr). Ansambel sai alguse detsembris 2007 Lääne-Londonis – samal ajal, kui folkrokipüünele tõusid ka näiteks Laura Marling, Johnny Flynn ja Noah and the Whale.

Olles lindistanud EP "Love Your Ground", esines Mumford & Sons esialgu väiksemates Inglismaa ja USA klubides, püüdes rahva tähelepanu. Nende debüütalbum "Sigh No More" ilmus Euroopas oktoobris 2009 ning USA turul veebruaris 2010. Album jõudis edetabelite tippu Iirimaal, Austraalias ja Uus-Meremaal, Suurbritannia albumiedetabelis ning Billboard 200 edetabelis USA-s jäi laeks teine koht.

1. detsembril 2010 oli ansambel nomineeritud kahele Grammy auhinnale: parima uue artisti ja parima rokiloo kategoorias ("Little Lion Man"). Kuigi auhindu ei võidetud, siis veebruaris 2011 toimunud auhinnatseremoonial antud *live*-esinemine suurendas nende tuntust märgatavalt. Küll aga võideti 2010. aastal ARIA muusikaauhind parima rahvusvahelise artisti kategoorias ja 2011. aastal Brit Award parima briti albumi eest.

Bändi teine stuudioalbum, "Babel", ilmus septembris 2012. Album debüteeris esikohal nii Suurbritannia kui ka USA edetabelites ning sai kõige kiiremini müüdud albumiks Suurbritannias 2012. aastal. 2013. aastal võitis album parima albumi Grammy ning Brit Awardi parima Briti ansambli kategoorias.

Septembris 2013 teatas bänd, et teeb pikema pausi.
Sapipõiejuha

**Sapipõiejuha** (ladina keeles *ductus cysticus*) on paljudel selgroogsetel (sh inimesel) sapipõiekaela kitsenemusest moodustuv juha, mis ühendab sapipõit ühissapijuhaga.

Sapipõiejuha areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.

## Roomajatel
### Madudel
Madudel on sapipõiejuha üsna pikk ja see transpordib sapi maksaväliste sapijuhade kaudu sapipõide hoiule, kuni see väljutatakse kaksteistsõrmikusse.

## Imetajatel
### Inimestel
Inimestel on sapipõiejuha sapipõiekaela jätkuks ja see on varieeruva suurusega 2 – 4&nbsp;cm pikkune ja 3&nbsp;mm laiune. Sapipõiejuha ühineb ühismaksajuhaga moodustades ühissapijuha.

Sapipõiejuha peal ja taga paikneb sapipõiearter (*arteria cystica*) ja taga sapipõieveen (*vena cystica*).

## Viited
Tiina Laanem

**Tiina Laanem-Murde** (sündinud 10. septembril 1974) on eesti kirjanik ja kirjastaja.

## Haridus
ta lõpetas 1992. aastal Tallinna 16. Keskkooli ja 1994. aastal Lääne-Virumaa Kutsekõrgkooli raamatupidamise erialal. 2005 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli bakalaureusekraadiga haldusjuhtimise erialal.

## Töökäik
1995. aastal töötas ta Eesti Veeteede Ametis; 1996 ajalehe KesKus toimetajana; 1997 ajalehe Linnaleht reporterina; 1998 Pühapäevalehe reporterina; 1999–2003 Eesti Päevalehes. Aastatel 2003–2009 töötas ta Ajakirjade Kirjastuses toimetajana. 

2009. aastast töötab kirjastuses Pegasus kirjastajana.

## Loominguline tegevus

12. märtsil 2007 kuulutas Eesti Romaaniühing 2006. aasta romaanivõistluse võitjaks Tiina Laanemi teose "Väikesed vanamehed". Nomineeritud kahel korral Tuglase novellipreemiale (novellide "Tigedad tähed" 2012 aastal ja "Estonian Hikikomori" 2014 aastal eest). Tema romaani "Pildilt kukkujad" tunnustati A. H. Tammsaare nimelise preemiaga. Näidendid „Estonian hikikomori” ja „Pildilt kukkujad” nomineeriti 2015. aastal Kultuurkapitali aastapreemiale näidendite kategoorias. Ta on Eesti Kirjanike Liidu ning Eesti Teatriliidu liige (Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige), kuulub ka Eesti PEN-klubisse. 

### Teosed
* "Väikesed vanamehed", romaan, kirjastus Hea Lugu, Tallinn 2007
* "Sidrunid ja siilid", romaan, kirjastus Hea Lugu, Tallinn 2009
* "Kihnu Virve: nagu linnuke oksal", elulookirjutus, kirjastus Pegasus, Tallinn 2009
* "Õnnelik jää", novellikogu, kirjastus Pegasus, Tallinn 2012
* "Pildilt kukkujad", romaan, kirjastus Sidrunid ja siilid, Tallinn 2016
* "Mina, Meg ja meie klass", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2019
* "Kollase kassi komando", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2020
* "Öised hääled", novellikogu, kirjastus Pegasus, Tallinn 2021
* "Katariina kaaperdab kooli", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2022
* "Maailma parim liivaloss", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2024
* "Liisu laseb jalga", lasteraamat, kirjastus Pegasus, Tallinn 2024

#### Näidendid
* "Väikesed vanamehed" (Teater Ugala, lavastaja Margus Prangel, 2010)
* "Nähtamatu maja" (Endla Teater, lavastaja Andres Noormets, 2012)
* "Estonian hikikomori" (VAT Teater, lavastaja Margo Teder, 2015)
* "Pildilt kukkujad" (Teater Vanemuine, lavastaja Andres Noormets, 2015)

## Tunnustus
* 2006 Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistluse võitja ("Väikesed vanamehed")
* 2015 Kultuurkapitali aastapreemiate nominent näidendite kategoorias, näidenditega "Estonian Hikikomori" ja "Pildilt kukkujad"
* 2017 A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Pildilt kukkujad")
* 2021 Tartu lastekirjanduse auhinna nominent raamatuga "Kollase kassi komando"
* 2022 Kultuurkapital aastapreemiate nominent lasteraamatute kategoorias raamatuga "Katariina kaaperdab kooli"
* 2023 Tartu lastekirjanduse auhinna nominent raamatuga "Katariina kaaperdab kooli"
* 2024 Hea Lasteraamat ("Maailma parim liivaloss")
* 2024 Hea Lasteraamat ("Liisu laseb jalga") 
* 2024 Kultuurkapital aastapreemiate nominent lasteraamatute kategoorias raamatuga "Liisu laseb jalga"

## Isiklikku
Tal on kaks poega. Hobidena on ta ise nimetanud raamatuid ja teatrit.

## Viited
Lutt

**Lutt** on kummist, plastist või silikoonist nibukujuline vahend, mida või mille kaudu imik või väikelaps imeb.

Tavalise pudeli või spetsiaalse lutipudeli otsa pandud luti otsas on väike auk, mille kaudu laps imeb pudelist piima või muud vedelikku.

Ilma pudelita kasutataval lutil on tavaliselt küljes rõngas käepidemeks või näiteks lapse rõivaste külge sidumiseks. 

Ajaloos on lutina kasutatud riidenutsu seotud leivamassi vms.
Lutt (tööriist)

**Lutt** on tahumiseks kasutatav laia teraga (30–40 cm) raske kirves. 

Eestis kasutati seda tüüpi kirvest eriti 19. sajandi II poolel. Seda kasutati siis eelkõige raudteeliiprite tahumisel.

## Viited
Imbi Viirok

**Imbi Viirok** (sündinud 29. juunil 1968) on eesti suhtenõustaja, *[[coach]]* ja koolitaja.

Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli inglise filoloogina. Suhtenõustaja kutse on Viirok omandanud Relationship Coaching Institute's, spetsialiseerudes kaaslast otsivate inimeste nõustamisele. Imbi Viirok on esimesena Eestis sooritanud International Coach Federationi sertifitseerimiseksami.

Imbi Viirokile kuulub nõustamiskeskus Tark Süda, mis on keskendunud paarisuhet otsivate inimeste nõustamisele. Ta on kirjutanud artikleid paarisuhte loomise teemal ajakirjades Psühholoogia Sinule ja Eesti Naine ning Postimehe veebiportaalis Naine24.

Imbi Viiroki sulest on ilmunud raamat "Teadlik tutvumine. Uus lähenemine õige kaaslase leidmisele" (Tallinn: Kirjastus Pegasus, 2013).

## Viited

## Välislingid
* Kristel Kossar, Üksiku linnainimese jõulud: kuidas tähistada? TallinnCity, 23. detsember 2013
* Imbi Viirok, "Teadlik tutvumine. Uus lähenemine õige kaaslase leidmisele". (Tallinn: Kirjastus Pegasus, 2013)
Kusesool

**Kusesool** (ladina *urodeum*) on paljudel selgroogsetel (va enamik imetajaid) soole tagaosas paikneva kloaagi keskmine osa, kuhu suubuvad kusejuhad, isastel seemnejuhad ning emastel munajuha. 

## Roomajatel
### Madudel
Madudel puudub kusepõis ja kusesoolde suubuvad nii kusejuhad, isastel seemnejuhad kui ka emastel munajuha. 
 
## Viited
Harilik rihmsamblik

**Harilik rihmsamblik** (*Ramalina farinacea*) on samblikuliik.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Catalogue of Life-s
*Sissekanne Index Fungorum-is
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne saidil Wikispecies
*Hariliku rihmsambliku Eesti levikukaart
*Harilik rihmsamblik
Gonyosoma

***Gonyosoma*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Gonyosoma* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Gonyosoma boulengeri]]* Mocquard, 1897
* *[[Gonyosoma frenatus]]* (Gray, 1853)
* *[[Gonyosoma jansenii]]* (Bleeker, 1859)
* *[[Gonyosoma margaritatus]]* (Peters, 1871)
* *[[Gonyosoma oxycephalum]]* (Boie, 1827)
* *[[Gonyosoma prasinus]]* (Blyth, 1854).

## Levila
Need maod on levinud  Kagu-Aasias.

## Viited

## Välislingid
*Albert Carl Ludwig Gotthilf Günther, "The Reptiles of British India", lk 293 — 295, 1863, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 9.01.2014) (*inglise keeles*) 
*Sissekanne ADW-s
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne roomajate andmebaasis

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Gonyosoma]] seisuga 9.01.2014.*
Gyalopion

***Gyalopion*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon
Perekonda *Gyalopion* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Gyalopion canum]]* (Cope, 1861)
* *[[Gyalopion quadrangulare]]* (Günther, 1893). 

## Levila
Need maod on levinud  Ameerika Ühendriikide kaguosas ja Mehhikos. 

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne ADW-s
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne IUCN-is
*Sissekanne NCBI-s
*Sissekanne ReptileDB-s
*Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Gyalopion]] seisuga 09.01.2014.*
Hellamaa raamatukogu

**Hellamaa raamatukogu** on külaraamatukogu, mis asub Muhu saarel Hellamaa külas. See on üks kahest raamatukogust Muhu saarel (teine on Liiva raamatukogu).

Raamatukogu paikneb koos külakeskusega endises koolimajas.

Raamatute laenutamist Hellamaal alustati 1887. aasta lõpul.

2012. aastal oli alalisi lugejaid 236.

## Viited

## Välislingid
*Hellamaa raamatukogu kontaktandmed ja põhimäärus Muhu valla kodulehel
Püha Peaingel Miikaeli Rüütliordu

**Püha Peaingel Miikaeli Rüütliordu** on Ukrainas registreeritud rahvusvaheline ordu, mis koondab ajaloolisi ja uusi aadlikke. Põhikirja järgi on ordu eesmärgiks rüütellike põhimõtete järgimine ning uute aadlisuguvõsade loomine.

Ordu Eesti sektsiooni suurprior ja krahv (tiitlit kasutatakse vaid ordu siseselt) on Keskerakonna ja Riigikogu liige Viktor Vassiljev. Sinna kuulub ka keskerakondlane Aivar Riisalu.

Ordu kasutab oma tseremooniatel rituaalset riietust, atribuutikat ja jagab autasusid.

## Viited
Haua plaadi lood 1991-1999

**"Haua plaadi lood 1991–1999"** on Eriti Kurva Muusika Ansambli 1999. aastal ilmunud esimene CD-album (varem oli ilmunud kaks kassetti), mille ansambel ise ka välja andis. Kõikide albumile valitud lugude muusika on kirjutanud Eriti Kurva Muusika Ansambel ning enamiku laulude sõnade autor on Sven Kuntu.

Ansambli juhi, solisti ja kitarristi Kuntu sõnul valiti lood plaadile "nabatunde järgi". Plaati esitleti 1999. aasta 12. septembril Von Krahli Teatris põgusa kontserdiga, mille nimi oli "Viimane veri". Kontserdi külastajad said rüübata "verd", mis pärines kolmest laval rippuvast veini sisaldavast "vereballoonist". Lisaks oli kõigil soovijatel võimalik ka Verekeskuse kaasabil verd loovutada.

Kontserdil antud intervjuus selgitas Kuntu: "meie jaoks on see plaat seotud mingi loomeperioodi lõppemisega". "Seega tuleb viimane veri kokku võtta ning nüüd oleme laibastunud." Albumi 20 loost vaid neli olid seni avaldamata ("Fokstrott", "Õnnemeister", "Chason" ja "Raadiohääl") ning ülejäänud pärinesid ansambli kahelt varem ilmunud helikassetilt. 1994. aasta debüütkassetilt "Eriti Kurva Muusika Ansambel" oli lugusid koguni 10 (lood nr 2-3, 6–8, 13–16 ja 19) ning 1996. aasta kassetilt "Suur näitemäng" 6 lugu (lood nr 5, 10–12 ja 17–18).

## Lugude nimekiri
# "Fokstrott" (sõnad S. Kuntu)
# "Hommik vaikses veerandtunnis" (sõnad S. Kuntu)
# "Karussell kivisel rannal" (sõnad S. Kuntu)
# "Õnnemeister" (sõnad S. Kuntu)
# "Algus" (sõnad S. Kuntu)
# "Lõbulaul" (sõnad S. Kuntu)
# "Ilus elu" (sõnad S. Kuntu)
# "Le Corbeau et Le Renard" (sõnad J. de La Fontaine)
# "Chanson" (sõnad S. Kuntu)
# "Peegel pildis" (sõnad S. Kuntu)
# "Tsardass" (sõnad S. Kuntu)
# "Hääbumise lugu" (sõnad S. Kuntu)
# "Kurat seda teab" (sõnad S. Kuntu)
# "Du Holde kunst" (sõnad F. Schiller)
# "Valged saalid" (sõnad S. Kuntu)
# "Ringmäng" (sõnad S. Kuntu)
# "Suur näitemäng" (sõnad S. Kuntu)
# "Andke andeks mu daamid" (sõnad S. Kuntu)
# "Kellamees" (sõnad S. Kuntu)
# "Raadiohääl" (sõnad S. Kuntu)

## Esitajad
* Mait Reimann (viiul, klaver)
* Meelis Hainsoo (viiul)
* Tauno Valdna (flööt)
* Kalle Klein (saksofon)
* Lea Liisbet Peterson (kontrabass)
* Siim Soop (kontrabass)
* Sven Kuntu (vokaal, kitarr)

## Viited

## Välislingid
* Öölendurid: ÖÖLENDURID. Lahkumine sügisel. 25. oktoobri 2008 raadiosaade, kus stuudios on ansambli liikmed Siim Soop ja Lea Peterson ning kus räägitakse sellest albumist.
Aleksander Sibula stipendium

**Aleksander Sibula stipendium** on stipendium, mille asutas Tallinna Keskraamatukogu 4. novembril 2004 raamatukogu kauaaegse direktori ja eesti raamatukogunduse arendaja Aleksander Sibula 120. sünniaastapäeval tema mälestuse jäädvustamiseks. 

Tallinna Keskraamatukogu soovib stipendiumi andmisega aidata kaasa raamatukogunduse eriala üliõpilaste õpimotivatsioonile ja rahvaraamatukogude raamatukoguhoidjate järelkasvule. See on 2014. aasta seisuga Eestis ainuke raamatukogu loodud raamatukogundusalane stipendium.

## Stipendiaadid
* 2004 – Liina Lelov (raamatukogundus ja infoteadus, Viljandi Kultuuriakadeemia)
* 2005 – Laine Lindvest (raamatukogundus ja infoteadus, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia)
* 2006 – Regina Lapp (raamatukogundus ja infoteadus, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia)
* 2007 – Janela Tähepõld (raamatukogundus ja infoteadus, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia)
* 2008 – Stiina Koit (raamatukogundus ja infoteadus, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia)
* 2009 – Stiina Sild (infoteadus, Tallinna Ülikool)
* 2010 – Helen Kena (raamatukogundus ja infokeskkonnad, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia)
* 2011 – kandidaatide puudumise tõttu ei antud stipendiumit välja
* 2012 – Mai-Liis Niit (raamatukogundus ja infokeskkonnad, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia)
* 2013 – Jane Tooman (infoteadus, Tallinna Ülikool)
* 2014 – Immanuel Volkonski (Tartu Ülikool)
* 2015 – Kristiin Meos (infoteadus, Tallinna Ülikool)
* 2016 – Mari-Liis Rüütli (raamatukogundus ja infokeskkonnad, Tartu Ülikool)
* 2017 – Mervi Lilleoja (infokorraldus, Tartu Ülikool)
* 2018 – Jaana Toss (infokorraldus, Tartu Ülikool)

## Välislingid
* Aleksander Sibula stipendium Tallinna Keskraamatukogu kodulehel
Bantustan

**Bantustan** (**Homeland**) oli Lõuna-Aafrika Vabariigist eraldatud mustanahaliste riik.

Bantustanide loomine oli osa apartheidipoliitikast, selle eesmärk oli kaotada tumedanahaliste ülekaal Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvastikus, eraldades nad omaette riikidesse, ning võimaldada mustadel ja valgetel üksteist häirimata elada eri riikides.

Bantustanide loomisel olid eeskujuks endised Suurbritannia kolooniad Lesotho ja Svaasimaa, mis said iseseisvateks ja sõltumatuteks riikideks vastavalt 1966. ja 1968. aastal, kusjuures Lesotho on üleni ümbritsetud Lõuna-Aafrika Vabariigi maa-alaga. Teine oluline eeskuju oli Briti India jagamine uskude järgi Indiaks ja Pakistaniks 1947. aastal.

Bantustanidel oli omavalitsus. Transkei, Bophuthatswana, Venda ja Ciskei (TBVC-riigid) said formaalselt iseseisvaks. Ciskeil ja Bophutatswanal olid esindused Iisraelis. Suurema osa bantustanide sissetulekust moodustas Lõuna-Aafrika Vabariigi toetus.

## Bantustanide loend

* Transkei (iseseisvus 26. oktoobril 1976)
* Bophuthatswana (iseseisvus 6. detsembril 1977)
* Venda (iseseisvus 13. septembril 1979)
* Ciskei (iseseisvus 4. detsembril 1981)
* Gazankulu (sai omavalitsuse 1971)
* Lebowa (sai omavalitsuse 2. oktoobril 1972)
* QwaQwa (sai omavalitsuse 1. novembril 1974)
* KaNgwane (sai omavalitsuse 1981)
* KwaNdebele (sai omavalitsuse 1981)
* KwaZulu (sai omavalitsuse 1981)

1994. aastal, pärast apartheidi lõppu, bantustanid annekteeriti Lõuna-Aafrika Vabariigi poolt.

## Edela-Aafrika bantustanid

Bantustane loodi ka endisele Saksa asumaale Edela-Aafrikas, mida Lõuna-Aafrika Vabariik valitses Rahvasteliidu mandaadi alusel. Neist said omavalitsuse neli, iseseisvaks riigiks ei saanud ükski.

* Bushmanland
* Damaraland
* East Caprivi (sai omavalitsuse 1976)
* Hereroland (sai omavalitsuse 1970)
* Kaokoland
* Kavangoland (sai omavalitsuse 1973)
* Namaland
* Ovamboland (sai omavalitsuse 1973)
* Rehoboth
* Tswanaland

Edela-Aafrika bantustanid kaotati 1989. aastal ja järgmisel aastal Edela-Aafrika muutus iseseisvaks riigiks Namiibia nime all.
Vaba Vietnami Ajutine Valitsus

**Vaba Vietnami Ajutine Valitsus** (*Chính Phủ Lâm Thời Việt Nam Tự Do*) on Vietnami antikommunistlik eksiilvalitsus.

Valitsus asub USA-s: Garden Grove'is California osariigis ja Missouri Citys Texase osariigis ning on asutatud 30. aprillil 1995.
Kuninglik Laose Valitsus

**Kuninglik Laose Valitsus** on kuni 1975. aastani eksisteerinud Laose kuningriigi eksiilvalitsus.

Valitsuse tegevus taastati 6. mail 2003. Peaminister on Maha Khamphoui Sisavatdy.

## Välislingid
* Royal Government of Laos
Neurootik

**Neurootik** on neuroosi ehk **närvisüsteemi psüühilise talitluse häire** all kannatav inimene, kelle sümptomiteks võivad olla ärevus, viha, kadedus, süütunne, depressiivsus ning keda iseloomustab stressitalumatus, irratsionaalne mõtlemine ja muretsemine.

**Neurootik** võib olla ka riik või mõni muu institutsioon, mis oma süstemaatilise ja eesmärgipärase tegevusega muudab inimeste isiksusetüüpi, tuues neis sellega esile neurootilisust.

## Põhjused
Neurootilisus saab alguse lapsepõlves, seoses lapse pideva normaalsete vajaduste summutamise ja mahasalgamisega, mis viib lapse järkjärgulise sulgumiseni. Tekkinud olukorras on laps n-ö välja lülitatud – on rohkem mittetõeline kui tõeline – ning toimib samuti kahe mina süsteemis, tõelise ja mittetõelise mina süsteemis. Tõeline mina esindab tõelisi vajadusi ja tundeid, mittetõeline mina on nende tunnete varje, millest saab fassaad tema vanemate vajaduste rahuldamiseks. Kui lapse(vanema) oma vanemad teda pidevalt alandasid, võib ta nüüd oma lastelt nõuda, et nad oleksid orjalikud ja alandlikud, ei oleks tema suhtes ninakad ega ütleks talle midagi vastu. Taoline pidev nõudmine käib läbi süütunde tekitamise, mis tähelepanuta jätmisel lõpeb vaimse terrori ja ohvri jaoks alaväärsuskompleksi, omakorda neuroosi, ning erinevate tegurite koosmõjul viimasele ka võimaliku skisofreenia või bipolaarse häirega.

## Vaata ka
*Neuroos
*Depressioon
*Energiavampiir
*Kadedus
*Süütunne
*Ärevushäire

## Viited

## Kirjandus
*A. Janov "Primaalkarje", Eesti Transpersonaalne Assotsiatsioon, 2010

## Välislingid
*Haige hingega lapsed: loengu lühikonspekt ja küsimusi mõtisklemiseks, veebiversioon (vaadatud 12.01.2014)
Kingin sulle valgust

**"Kingin sulle valgust"** on Inga Raitari lühiproosaraamat, mis ilmus kirjastuses Legend 2011. aastal. 

Kinkeraamat sisaldab 240 suure mõtleja tsitaatidel ja iidsetel tarkuseteradel põhinevat elujaatavat lühimõtisklust. Inga Raitari mõtisklused on kirjutatud seitsme aasta jooksul. Peamiselt ilmusid need ajakirjas Naised ajal, mil autor töötas ajakirja peatoimetajana. Raamatu vinjetid on loonud kunstnik Anu Mõtshärg.

Raamat ilmus esmatrükis 2011. aastal, tiraaž müüdi kuuga läbi. Kogu tulu läks ühe väikese haige poisi raviks.

2013. aastal tehti kordustrükk, kuhu on lisatud 48 mõtisklust.

Raamatul oli ka n-ö eeltrükk 2010. aastal väga väikeses tiraažis. 

## Viited

## Välislingid
*Raamatu taustalugu
*Inga Raitar tõi ihaldatud valguse, Lõunaleht, 2012
*"Kingin sulle valgust" – tutvustus Rahva Raamatu kodulehel
Toomas Huik

**Toomas Huik** (sündinud 15. aprillil 1959 Otepääl) on eesti pressi- ja spordifotograaf.

Huik lõpetas 1978. aastal Otepää Keskkooli, 1979. aastal Tehnikakooli nr 2 fotograafia erialal ning 1983. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuriteaduskonna näitejuhtimise erialal.

1985–88 töötas Huik Eesti Telegraafiaagentuuris, 1988–89 EKE Projektis, 1989–92 kultuuriajakirjas Teater. Muusika. Kino, 1992–97 majanduslehes Kaubaleht ning 1997–2014 ajalehes Postimees fotograafina, viimati fototoimetuse vanemtoimetajana. Ta on osalenud fotograafina kolmedel olümpiamängudel (2000–2004).

2002. aastal pälvis Huik  Eesti Ajalehtede Liidu pressipreemia 2001. aasta parima uudisfoto eest fotoga Eesti Raudtee erastamise kohtuistungilt.

## Viited

## Välislingid
* Huik, Toomas ESBL
* Postimehest koondati staažikad fotograafid ERR, 08.01.2014
Arno Mikkor

**Arno Mikkor** (sündinud 12. juulil 1975) on eesti pressifotograaf.

Mikkor on lõpetanud Tallinna Tehnikaülikooli ärikorralduse alal ja õppinud lühikest aega Eesti Kunstiakadeemias.
 
Mikkor on töötanud 2002–2007 kujundajana CV Keskuses, 2007–2008 Äripäevas, 2008–2011 Eesti Päevalehes ja 2012–2013 Forbes Eestis.

Eesti Pressifotograafide Liidu liige. 

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Rene Suurkaev

**Rene Suurkaev** (sündinud 17. veebruaril 1984) on eesti pressifotograaf. 

Harrastusfotograafina alustas ta pildistamist 35 mm filmikaameraga 1999/2000. aastal, pärast ajateenistust sidepataljonis 2005. aastal võttis ta kasutusele digikaamera.

Suurkaev on töötanud Eesti Rahvusringhäälingus fotograafi ja operaatorina 2016–2018, Eesti Päevalehes 2007–2012, Weekend.ee-s 2005–2007.

2018. aastast on ta vabakutseline fotograaf ning teeb oma projekte fotokunsti ja fotodokumentalistika vallas.

Rene Suurkaevu mahukamaid fotoprojekte on seni Eesti Kunstiakadeemia poolt välja antud raamat Eesti seppadest "Rauast", mida tunnustati ühe kaunima 2013. aastal avaldatud raamatuna.

## Viited

## Välislingid
* http://reisijuht.delfi.ee/news/news/vabatahtlikuna-maltal-kuidas-onneseen-onnesaarele-sattus-ning-keda-ja-mida-ta-sealt-eest-leidis?id=81722857
Birgit Püve

**Birgit Püve** (sündinud 7. novembril 1978, Elva) on eesti pressifotograaf ja fotokunstnik.

2012. aastal nimetasid Briti ajakirja The Sunday Times Magazine fototoimetajad Birgit Püve ühena seitsmest tõusvast talendist ning tõstsid esile tema fotoseeriat "Eesti dokumendid / Estonian Documents".

Ta on pälvinud aasta pressifoto võistlusel parima portreefoto auhinna aastatel 2012 (fotolooga "Eesti tulevikutähed 2013") ja 2013 (kaksikuid ja kolmikuid kujutav fotoseeria "Elada mitmuses"). 2016. aasta pressifotode valimisel pälvis ta fotoseeriaga "Võitjad" parima spordifoto auhinna.

Püve on töötanud Eesti Ekspressis.

Birgit Püve loomingut on eksponeeritud näitustel Eestis, Lätis, Venemaal, Prantsusmaal, Suurbritannias, USA-s, Kanadas ja Austrias.

Ta on Fotokunstnike Ühenduse liige.

## Tunnustus
*2004 Bonnieri preemia
*2024 Kunstimessi Foto Tallinn stipendium

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Idumealased

**Idumealased**  olid Henriku Liivimaa kroonika järgi 13. sajandi alguses Idumeas elanud rahvas. Idumealasi on mainitud ka paavst Innocentius III 1208. aasta bullas. Henrik kasutab sõna kahes erinevas tähenduses: kohati üldnimetusena kõigi Idumea elanike, rohkem aga spetsiifilisemalt latgalite kõrval Idumeas elanud rahvarühma kohta. Kitsamas tähenduses idumealasi eristatakse reeglina nii latgalitest, keda kroonikas ka lätlasteks nimetatakse, kui liivlastest:

Samas leidub kroonikas ka lõik, kus idumealasi justkui liivlasteks peetakse:

Toetudes arheoloogia ja läti dialektoloogia andmetele on üldiselt siiski arvatud, et idumealased olid kas liivlased või liivlastele lähedane läänemeresoome hõim.. Samas piirkonna ajalooliste kohanimede etümoloogia viitab, et kunagine idumealaste keel võis olla sarnasem pigem lõunaeesti keele kui 19. sajandi Salatsi liivlaste keelega.

## Viited

## Allikad
* Bušs, Ojārs. ''Vēl daži somugru cilmes vietvārdi Latvijā''. Latvijas Universitātes raksti, 727. sējums. Latvijas Universitāte, 2007, lk 39-43.
* *Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae*. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Indriķa hronika. Läti keelde tõlkinud Ā. Feldhūns; eessõna ja kommentaarid Ē. Mugurēvičs. Rīga: Zinātne, 1993.
Kõjanivka

**Kõjanivka** (ukraina keeles Киянівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 495.
Pärnu Tammsaare Kool

**Pärnu Tammsaare Kool** on eesti õppekeelega kool Pärnus.

Kool on asutatud aastal 1945 Pärnu 3. Keskkoolina, 1. juulist 1995 kuni 1. septembrini 2015 oli kooli nimeks **Pärnu Vene Gümnaasium**.

Aastani 1965 asus kool hoonetes Rüütli 2, Nikolai 26 ja Kuninga 29 (praeguste tänavanimede järgi). Kooli praegune aadress on A. H. Tammsaare puiestee 30.

## Viited


## Välislingid
* Kooli koduleht
Toomas Huik (tõlkija)

**Toomas-Valter Huik** (29. märts 1931 – 25. august 2020) oli eesti tõlkija ja toimetaja.

Huik õppis Tartu Ülikoolis eesti kirjandust. 1952. aastal pälvis auhinna tema eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedris kirjutatud võistlustöö "Fr. R. Faehlmann ja Tartu Ülikool".

Toomas Huik on töötanud Eesti Riikliku Kirjastuse ilukirjanduse toimetuses.

## Viited

## Välislingid
*Raamatute taga on inimesed: kirjandustegelane ja tõlkija Toomas Huik (74) räägib Ilmar Pallile oma tööaastaist Eesti Riiklikus Kirjastuses 1954-1961 Keskus, 31. märts 2005