Etnofuturism

**Etnofuturism** on soome-ugri kirjandus- ja kunstivool, mis sündis pärast NSV Liidu lagunemist ja Eesti taasiseseisvumist. 

Seda on määratletud mitmeti; Soome filosoofiaprofessori Kari Sallamaa järgi on etnofuturismi põhiidee "vana ja uue kultuuri ühendamine ehk mütoloogia, folkloori ja kirjutatud kirjanduse rahvusliku aine sidumine postmodernse mõtlemise parima osaga: jäljendamise, stiilide segamise, pastiši ja intertekstuaalsusega". Eesti keele seletav sõnaraamat määratleb etnofuturismi järgmiselt: "tulevikule orienteeritud suundumus kultuuris, mis taotleb rahvapärimuse ja moodsa kultuuri ühendamist".

Sõna autor on eesti luuletaja Karl Martin Sinijärv, kes on etnofuturismi kontseptsiooni levitanud rühmituste Eesti Kostabi $elts ja Hirohall kaudu, kuhu kuuluvad peale tema veel etnofuturistliku liikumise eestvedajad Kauksi Ülle ja Kivisildnik, kuid ka paljud kultuuritegelased soome-ugri hõimuliikumises. Ülle Kauksi on ise Ypsilonile antud intervjuus väitnud, et etnofuturismil ei ole äärmusrahvuslikku poliitilist varjundit, vaid tegemist on lihtsustatult rahvuskultuuri tuleviku edendamisega. Ühe etnofuturismi muusikalise väljundi näitena on ta esile toonud ansambli Trad.Attack!, kes on loonud muusikat Anne Vabarna laulude põhjal.

Etnofuturismi teemal on toimunud mitu soome-ugri noorte loojate konverentsi sarjast Etnofutu.

## Poliitiline etnofuturism
Eesti poliitikas on etnofuturismi mõistet rakendanud kunagi EKRE alla kuulunud noorteliikumine Sinine Äratus ning selle pikaaegne esimees Ruuben Kaalep. Sinine Äratus näeb etnofuturismis vastukaalu liberalismile ja etnofuturism on organisatsiooni "ideoloogiline hoiak, inspireeriv kreedo ning teenäitaja". Kaalep avaldas 2020. aastal koos August Meistriga etnofuturistliku manifesti "Rebirth of Europe". Etnofuturism on Kaalepi ja Meistri järgi uut tüüpi rahvuslus, mis toetab rahvusvahelist rahvuslaste koostööd ja aitab leida tasakaalu iidsete traditsioonide ning dünaamilise tulevikuenergia vahel. Etnofuturism ühendab etnilist rahvuslust ning futuristliku kunsti vabadust ja nooruslikkust. Sellega lisatakse kultuurilisele soome-ugri etnofuturismile poliitiline mõõde. Kaalep on poliitikaväliselt kirjutanud ka etnofuturistlikku luulet.

Sinine Äratus on alates 2017. aastast Tallinnas igal aastal enne vabariigi aastapäeva tõrvikurongkäiku korraldanud rahvusvahelist konverentsi "Etnofutur". Aastal 2019 toimunud Riigikogu valimiste kampaania käigus algatas Sinine Äratus meediavoolu Etnolaine, mille käigus loodi poliitiliselt laetud etnofuturistlikke meeme.

Sinise Äratuse mõjul on etnofuturistlik ideoloogia levinud ka teistesse Balti riikidesse. Näiteks tegutseb Leedus etnofuturistlik noorteliikumine Kryptis, mis korraldab sarnaselt Eestiga tõrvikurongkäike, ning Läti poliitik Raivis Zeltīts on end samuti etnofuturistiks nimetanud. Nemad näevad etnofuturismis ideoloogilist alust Intermariumi geopoliitilisele alliansile Kesk- ja Ida-Euroopa riikide vahel, mis suudaks iseseisvana tasakaalustada nii Venemaa kui USA mõjusfääre.

## Viited

## Välislingid

* Kauksi Ülle "Etnofuturism kui eluviis" ettekanne kongressil "Eestluse elujõud" (1.–2. juuli 1999)
* Ott Heinapuu "Etnofuturismi märgid tänapäeva liivi kultuuris" Proseminaritöö, 2000
* Veiko Märka "Etnofutu – ellujäämiskursus soomeugrilastele" Postimees, 15. mai 1999
* "Etnofuturism on eluvõimelise omakultuuri alus" EPL/MEGA, 30. juuli 2001
* Jüri Ehlvest "Etnofuturistlik maailmapilt" Sirp, 28. mai 1999
* "Etnofuturistlik galakontsert"
* Olavi Ruitlane „Kauksi Ülle: Eesti ei ole fašistlik riik" Ypsilon, 6. veebruar 2023