open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tüüp 97 Chi-Ha

**Tüüp 97 Chi-Ha** (jaapani keeles 九七式中戦車 チハ, *Kyūnana-shiki chū-sensha Chi-ha*) on Jaapani keskmine tank. Jaapanlased kasutasid seda teises Hiina-Jaapani sõjas, Halhõn goli lahingutes ning teises maailmasõjas. See oli teise maailmasõja Jaapani enimtoodetud keskmine tank.

57-millimeetrine kahur võeti üle tankilt Tüüp 89 I-Go ning vedrustus tankilt Tüüp 95 Ha-Go. Mitsubishi 170-hobujõuline õhkjahutusega diiselmootor oli 1938. aasta mõistes võimekas. Aastaks 1941 oli Chi-Ha nõrgem kui enamik vastase tanke ning 1942. aastal võeti kasutusse uus variant: 47-mm Tüüp 1 kahuriga Tüüp 97-Kai.

## Kasutajad
* 
*  Hiina Vabariik
*  Jaapan

## Vaata ka
* Teise maailmasõja Jaapani tankid

## Allikad
*Chant, Christopher. (1996). Armoured Fighting Vehicles of the 20th Century, Tiger Books International, London.
*
*
*
*Gander, Terry J. (1995). Jane's Tanks of World War II. Harper Collins. 
*
*
*
*
Armas Otto Väisänen

**Armas Otto Aapo Väisänen** (9. aprill 1890 Savonranta kihelkond Soome –  18. juuli 1969 Helsingi Soome) oli Soome muusikateadlane  ning soome-ugri rahvaste pärimusmuusika koguja ja uurija.

Armas Otto Väisänen sündis 1890. aastal Savonranta kihelkonnas, õppis Helsingi ülikoolis muusikateadust, lõpetas ülikooli magistrina 1919. aastal, ning kaitses  1939. аastal doktoriväitekirja. 

Ta oli Helsingi konservatooriumi juhataja (1926–1957), 1918. aastast ajakirja «Säveletär» peatoimetaja, Kalevala Seltsi sekretär (1930–1942) ja seltsi esimees (1942–1962) ning Helsingi ülikooli rahvamuusika dotsent (1940–1956), professor (1956–1959).

Armas Otto Väisänen oli soome-ugri rahvaste pärimusmuusika koguja ja uurija, tema uurimisretked ulatusid Karjalasse, Ingerimaale, vepslaste, laplaste ja mordvalaste juurde ning kuuel korral tegi uurimisretki ka Eestisse (aastail 1912–1914 ja 1921–1923). 

Neil Eesti retkedel töötas ta algul Tartu ümbruses ja mitmel pool Kagu-Eestis, korduvalt käis ta Setumaal, hiljem Kuusalus, Jõelähtmes, Muhus jm. A. O. Väisänen kasutas Eestis esimesena fonograafi ning sai seetõttu väärtuslikku ainestikku Eesti rahvalaulude ja pillilugude alalt. 1913. aasta   uurimisretkel töötades koos Helsingis õppinud Anna Raudkatsiga, jäädvustasid nad ka esimesi täpseid kirjeldusi ka Eesti rahvatantsudest. 1922. aastal uurimisretkel käis A. O. Väisänen  koos soome skulptori Alpo Sailoga, setude juures ja A. Sailo tegi kolmest tuntumast setu laulikust (Miku Ode, Martina Irö, Hilana Taarka) skulptuurportreed. 1923. aastal avastas А. O. Väisänen Setumaal Anne Vabarna kui suurlauliku. Väisäneni artiklite kaudu sai naine tuntuks üle kogu Eesti.

A. O. Väisänen publitseeris enda ja teiste kogutud rahvamuusika ainestikku, tema uurimused käsitlevad mitme soome-ugri rahva muusikalist rahvakultuuri (doktoriväitekirja teema  «Untersuchungen über die ob-ugrischen Melodien», 1939)

## Viited

## Välislingid
*Richard Viidalepp, "A. O. Väisänen 1890–1969", Keel ja Kirjandus, nr 1970, nr 1 lk 61-62
Uherské Hradiště ringkond

**Uherské Hradiště ringkond** (tšehhi keeles *Okres Uherské Hradiště*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Zlíni maakonnas. Uherské Hradiště ringkond piirneb idas ja kagus Slovakkiaga. Ringkonna halduskeskus on Uherské Hradiště.

## Viited
Renata Kallosh

**Renata Elizaveta Kallosh** (vene keeles Рената Эрнестовна Каллош *Renata Ernestovna Kalloš*; sündinud 16. jaanuaril 1943 Tšernivtsis Ukraina NSV-s) on Nõukogude Liidust pärit ameerika füüsikateoreetik.

Ta on lõpetanud 1966. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna ja saanud 1968. aastal Lebedevi Füüsikainstituudist füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.

Ta pääses 1989. aastal tööle Šveitsi CERN-i teooriaosakonda ja aasta hiljem Ameerika Ühendriikidesse, kus ta sai 1990. aastal Stanfordi Ülikooli füüsikaprofessoriks. Pärast emeriteerumist 2022. aastal jätkab ta ülikoolis teadustööd.

Kalloshi teadustöö hõlmab supergravitatsiooni ja stringiteooria üldist struktuuri ja nende rakendusvõimalusi kosmoloogias. Tema peamised uurimissuunad on seotud stringiteooria mudelite, varase Universumi inflatsiooni ja tumeenergiaga.

Ta on välja töötanud stringiteooria mudeleid, mis selgitavad Universumi päritolu ja selle praegust kiirendatud paisumist. Koos kaastöölistega on ta loonud de Sitteri supergravitatsiooni, mis sobib kõige paremini inflatsiooni ja tumeenergia ning spontaanselt katkenud supersümmeetria uurimiseks.

## Tunnustus
*2014 – Groningeni ülikooli audoktor
*2018 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
*2024 – Oskar Kleini medal

## Isiklikku
Ta on kosmoloog Andrei Linde abikaasa.

## Viited
Wartberg an der Krems

**Wartberg an der Krems** on vald *(Marktgemeinde)* Austrias Ülem-Austria liidumaal Kirchdorfi ringkonnas.

## Viited
Humboldti teadusauhind

**Humboldti teadusauhind** (saksa keeles *Humboldt-Forschungspreis*) on teadusauhind, mida annab välja Alexander von Humboldti Fond. Selle teadusauhinnaga (nimetatud saksa loodusteadlase Alexander von Humboldti auks) tunnustatakse välisriikide juhtivaid teadlasi kõigist teadusharudest nende seniste saavutuste eest.

Teadusauhinnaga kaasneb auhinnaraha 60 000 eurot ja võimalus 6–12 kuud teha uurimistööd koos oma eriala kolleegidega Saksamaal ühes teadusasutuses.

Humboldti teaduspreemia kandidaate võivad esitada Saksamaa teadusasutuste tunnustatud teadlased. Igal aastal annab Alexander von Humboldti Fond välja kuni 100 Humboldti teadusauhinda.

## Vaata ka
*Max Plancki-Humboldti teadusauhind

## Viited
Douglas C-47 Skytrain

:*"C-47" suunab siia. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit [[C47]].*
:*"R4D" suunab siia. Mootori kohta vaata artiklit [[R-4D]].*

**Douglas C-47 Skytrain** (inglise keelest *Taevarong*; RAF-i koodnimi **Dakota**) on Ameerika Ühendriikide militaartranspordilennuk. See arendati tsiviillennukist Douglas DC-3. Teise maailmasõja liitlased kasutasid seda maailmasõjas laialdaselt näiteks sõdurite, kauba, langevarjurite või purilennukite transpordiks. C-47 jäi paljudes sõjavägedes kasutusse ka pärast teist maailmasõda. Ameerika Ühendriikide relvajõududes oli paralleelselt C-47-le kasutuses suurem Curtiss C-46 Commando, mida toodeti umbes kolm korda vähem.

Douglas C-47-st valmistati üle 60 erineva mudeli, mis on aastate jooksul olnud üle 100 riigi teenistuses. Nagu ka DC-3, on lennuk mõnel pool kasutuses tänapäevani.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Endised
*  Ameerika Ühendriigid
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
* 
*   
*   
*   
*   
*  Lõuna-Jeemen  
*   
*  Lõuna-Rodeesia
*  Lõuna-Vietnam
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*  Põhja-Jeemen  
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
*   
* 
*   
*   
*   
*   
*    
*   
*   
* 

## Vaata ka
* Basler BT-67
* Douglas AC-47 Spooky
* Douglas DC-3
* Douglas XCG-17
* Lisunov Li-2
* Showa/Nakajima L2D
* Curtiss C-46 Commando
* Junkers Ju 52
* Teise maailmasõja lennukite loend
* Ameerika Ühendriikide sõjalennukite loendid

## Kirjandus
* 
* Chorlton, Martyn. *Paths in the Wood*. Cowbit, UK: Old Forge Publishing Ltd, 2003. .
* 
* Donald, David. *The Complete Encyclopedia of World Aircraft*. New York: Barnes & Noble, 1997. .
* Flintham, Victor. *Air Wars and Aircraft: A Detailed Record of Air Combat, 1945 to the Present*. New York: Facts on File, 1990. .
* Francillon, René J. *McDonnell Douglas Aircraft Since 1920*. London: Putnam & Company, 1979. .
* Gradidge, Jennifer M. *The Douglas DC-1, DC-2, DC-3: The First Seventy Years*. Two volumes. Tonbridge, UK: Air-Britain (Historians) Ltd., 2006. .
* Herman, Arthur. *Freedom's Forge: How American Business Produced Victory in World War II*. New York: Random House, 2012. .
* Kaplan, Philip. *Legend: A Celebration of the Douglas DC-3/C-47/Dakota*. Peter Livanos & Philip Kaplan, 2009. .
* Parker, Dana T. *Building Victory: Aircraft Manufacturing in the Los Angeles Area in World War II*. Cypress, California: Dana Parker Enterprises, 2013. .
* Pearcy, Arthur Jr. "Douglas R4D variants (US Navy's DC-3/C-47)". *Aircraft in Profile, Volume 14*. Windsor, Berkshire, UK: Profile Publications, 1974, pp.&nbsp;49–73. .
* 
* 
* 
* Yenne, Bill. *McDonnell Douglas: A Tale of Two Giants*. Greenwich, Connecticut: Bison Books, 1985. .
Mzia Amaglobeli

**Mzia Amaglobeli** (ka **Mzia Amaghlobeli**, gruusia keeles მზია ამაღლობელი; sündinud 12. mail 1975 Šuahhevi Adžaarias) on Gruusia ajakirjanik. Ta arreteeriti 12. jaanuaril 2025 Gruusias toimunud meeleavalduste ajal süüdistatuna politseiniku ründamises pärast seda, kui ta lõi vastuseks suulisele väärkohtlemisele Batumi politsei juhti Irakli Dgebuadzet.

Alates 23. jaanuarist 2025 on ta pidanud näljastreiki. Tema sõnul on see protest ebaõigluse vastu. Gruusia noorte juristide ühingu andmetel on Mzia Amaghlobeli elu 27. jaanuari 2025 seisuga ohus.
Anu Säärits

**Anu Säärits** (sündinud 4. oktoober 1972 Tartus) on spordiajakirjanik ja noortespordi arendaja.

## Haridus
1991. aastal lõpetas Tartu 8. Keskkooli. 1995. aastal sai bakalaureusekraadi Tartu Ülikooli Kehakultuuriteaduskonnast ning oli 1998. aastani samas magistriõppes. Õppis treeneriks ja kehalise kasvatuse õpetajaks.

## Sporditegevus
1984. aastal alustas tegelemist võrkpalliga ja jätkas hiljem korvpalliga. Sporditegevuse lõpetas põlvevigastuse tõttu.

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Alustas 1993. aastal ETV Tartu korrespondendina, 1994. aastast samas telekanalis sporditoimetaja, alustas Lillehammeri olümpiamängude kajastamisega. Ta on kommenteerinud olümpiamänge, maailma- ja euroopa meistrivõistluseid, olnud saatejuht ja toimetaja.

## Tunnustus

* 1995 – Suitsupääsukese orden
* 1999 – Eesti parim spordiajakirjanik
* 2025 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Säärits on pärit viielapselisest perest. Ta on 164 cm pikk.

## Vaata ka
* 10 Olümpiastarti
* Toomas Uba
* Aet Süvari

## Viited
Situatsioonikomöödia

**Situatsioonikomöödia** ehk **situatsioonikoomika** (inglispäraselt tihti **sitcom**) on komöödia žanritüüp, mis põhineb ootamatutel koomilistel olukordadel, nagu isikute äravahetamine, topeltmäng, pealtkuulamine, ning mis toimub kindlates paikades nagu kodu, töökoht või kohvik.

Erinevalt sketšikomöödiast, mille pea igas sketšis on erinevad tegelased ja uus süžee, on situatsioonikomöödias läbi episoodide samad tegelased ning süžee. See võimaldab aja jooksul sisuliini ja tegelasi edasi arendada, toetades publiku kaasamist ning muutusi tegelaste eludes ja suhetes.

## Viited
Jackie ja Jeff Filgo

**Jackie Filgo ja Jeff Filgo** on ameerika stsenaristide paar, kes lisaks ühisele tandemtööle on ka abielus.

## Karjäär
Jeff ja Jackie Filgo tutvusid komöödiasarja "Hull sinu järele" stsenaariumi kallal töötamisel. 

Nad on kirjutanud stsenaariume telesarjadele "Ink", USA versioonile sarjast "Men Behaving Badly", "Kuumad seitsmekümnendad", "Happy Hour" (ka loojad), "The New Adventures of Old Christine", "Hank" ja "Mees teab" (ka loojad).

Veel on nad kirjutanud stsenaariumi filmile "Ühe äpardi päevik" (2010) ning filmile "Vii mind täna koju" (2011), mille peaosas on Topher Grace, kes näitles ka sarjas "Kuumad seitsmekümnendad".

## Isiklikku
Paaril on kaks last, pere elab Los Angeleses.

## Filmograafia

### Filmid

### Telesarjad

### Animatsioonid

## Viited


## Välislingid
* 
*
Grace Kaufman

**Grace Kaufman** (sündinud 29. aprillil 2002 Los Angeleses Californias) on ameerika näitleja. 

Ta on tuntud rollide järgi seriaalides "Bubble Guppies", kus ta oli Deema, CBS-i situatsioonikomöödias "Mees teab" (2016–2020), kus ta oli Kate Burns, CBS-i situatsioonikomöödias "Halb õpetaja" (2014), kus ta oli Bronwen, TNT märulidraamas "Viimane laev" (2014–2018), kus ta oli Ashley Chandler ning Disney sarjas "Whisker Haven" (2015–2018), kus ta oli Berry.

Kaufmani filmidebüüt oli filmis "Sister" (2014).

Ta vanemad on näitlejad David Kaufman ja Lisa Picotte. Ta esimene näitlejaroll oli 2009. aasta lavastuses "Meet Me in St. Louis", mis lavastati Carpenteri etenduskunstide keskuses. Tema isapoolne vanaisa on juut ja isapoolne vanaema katoliiklane.

## Tunnustus
2012. aastal sai Kaufman parima naisosatäitja auhinna HollyShortsi filmifestivalik. 2014. aastal võitis ta Traverse City filmifestivalil auhinna.

## Filmograafia

### Filmid

### Telesarjad

### Videomängud

## Viited


## Välislingid
*  IMDb andmebaasis
Hala Finley

**Hala Finley** (sündinud 18. mail 2009) on Ameerika näitlejanna. Teda tuntakse enim rollide poolest seriaalis „Mees teab“ (2016–2020) Emme Burnsina ja filmis „Me võime olla  kangelased“ (2020) Ojo rollis.

## Varajane elu ja karjäär
Finley sündis 18. mail 2009. aastal Gladstones, Missouris. Tema ema on liibüalane Somiya Finley. Just tema emalt, kes on näidelnud mõnes väiksemas filmis, sai Finley esimest korda huvi näitlemise vastu. Nad näitlesid koos 2014. aasta Kansas Citys filmitud lühifilmis Counter Parts, mis oli ka Hala filmidebüüt. Järgmisel aastal kolis perekond Los Angelesse, et edendada mitte ainult Finley ja tema ema, vaid ka tema vanema venna karjääri võimalusi, kes soovis õppida filmikunsti.

Los Angeleses ilmus Finley trüki- ja telereklaamides. 2015. aastal mängis ta filmis Grammy peaosa. Gruesome Magazine ütles, et ta oli imeline. 2016. aastal näitles Finley seitsmeaastaselt seriaalis "Mees teab" Adam Burnsi (Matt LeBlanc) lastest noorimat, Emme Burnsi. 2018. aastal mängis ta filmis "Back Roads" Jody Altmyerit, mille eest sai ta positiivse hinnangu. Nerdy Babble ütles, et Finley oli selle filmi kõige üllatavam osa, öeldes, et Finley pani ta ootused väga kõrgele. Ta oli imeline ja lõputult armas. 2020. aasta veebruaris osales Finley Mandalay Picturesi filmis "Shelter".

2021. aasta septembris ühines Finley Ben Afflecki ja Alice Bragaga põnevusfilmis "Hypnotic" ja kohtus taas režissöör Robert Rodriguezega.

2022. aastal mängis ta filmis "Paradise Highway", mille keskmes on inimkaubandus. Finley kehastab Leilat, kellega kaubitsetakse, et päästa teist tegelast. A.V. Club kiitis tema esinemist, öeldes: "Finley väldib nii palju kui võimalik armsust, mängides Leilat alguses peaaegu sama metsikuna – väänlevate karjete ja kontrollimatute kehaliste liigutustega, millega teeb ta potentsiaalsete röövijate elu võimalikult ebameeldivaks."

## Filmograafia

### Filmid

### Televisioon

## Viited


## Välislingid

*  IMDb andmebaasis
Dibutüültinaoksiid

**Dibutüültinaoksiid**, valemiga (C4H9)2SnO ehk Bu2SnO, on tinaorgaaniline aine. Olemuselt valge tahke veeslahustumatu aine. Lewisi hape. Kasutatakse orgaanilises keemias katalüsaatorina, eriti dioolide modifitseerimise regioselektiivsusjuhina. Dioolidega reageerides moodustab ta tinaatsetaale, mis reageerivad mitmete reagentidega, sh alküleerijate, atsüleerijate, sulfonüleerijate ja sulfaatijatega.

## Kasutatud allikad
Boris Dubovik

**Boris Dubovik** (sündinud 18. mail 1955 Strõi linnas Lvivi oblastis) on ukraina päritolu eesti muinsuskaitsja.

Ta külastas esimest korda Tallinna septembris 1971. Kevadel 1972 asus ta Tallinnas tööle.

## Haridus
* Strõis kolmanda kategooria müürsepa kutse
* Tallinna 3. Õhtukeskkool
* Tartu Riiklik Ülikool 1984 kaugõppes ajalugu, diplomitöö "Tallinna keskaegsete elamute fassaadid (XV-XVI saj.)", juhendaja Mart-Ivo Eller

## Töö
*1972–1978 Vabariiklik Restaureerimisvalitsus
*1978–1982 Kultuurimälestiste Riiklik Projekteerimise Instituut
*1982–1989 Vabariiklik Koondis Inrestauraator
*1989–1992 projekteerimisbüroo AS Vana Tallinn
*1992–1999 OÜ Stenhus
Tallinna linna muinsuskaitse asejuhina ja juhina:
*1999–2001 Tallinna Muinsuskaitseameti juhi asetäitja
*2001–2015 Tallinna Kultuuriväärtuste Ameti muinsuskaitse osakonna juhataja
*2016–2023 Tallinna Linnaplaneerimise Ameti muinsuskaitse osakonna juhataja

## Tegevus poliitikas
Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kesklinna linnaosas Keskerakonna nimekirjas, kogus 114 häält ning ei osutunud valituks.

## Raamatud
**"Tallinn churches: history and restoration"*. Compiled by Olev Liivik, Boris Dubovik; text by Egle Tamm, Olev Liivik; edited by Olev Liivik, Henry Kuningas, Anneli Randla and Robert Treufeldt. Tallinna Kultuuriväärtuste Amet. Tallinn 2009, 2nd print 2012. ISBN 9789949188338
*"Tallinna kirikud: ajalugu ja restaureerimine". Koostanud Olev Liivik, Boris Dubovik; tekstid: Egle Tamm, Olev Liivik; toimetanud Olev Liivik, Henry Kuningas, Anneli Randla ja Robert Treufeldt. Tallinna Kultuuriväärtuste Amet. Tallinn 2009. ISBN 9789949188765
*"Tallinna kirikud: ajalugu ja restaureerimine". Koostanud Olev Liivik, Boris Dubovik; tekstid: Egle Tamm, Olev Liivik; toimetanud Olev Liivik, Henry Kuningas, Anneli Randla ja Robert Treufeldt. Tallinna Kultuuriväärtuste Amet. Tallinn 2011. 2., parandatud trükk. ISBN 9789949921911
*"Boris Dubovik: "Vanalinn, minu lemmik!". Vana Tallinn muinsuskaitsja pilgu läbi". Boris Duboviku jutu kirjutasid üles, toimetasid ja illustreerisid Anu Seidla ja Riin Alatalu, kujundaja Tuuli Aule. Eesti ICOMOS, Ajakool. Tallinn 2017. ISBN 9789949815692
*"*Борис Дубовик: «Мой любимый Cтарый город!» Старый Таллинн глазами охраняющего памятники старины". Рассказ Бориса Дубовика записали, отредактировали и проиллюстрировали Ану Сейдла и Рийн Алаталу*.Tõlge eesti keelest Jelena Rõbakova, kujundaja Tuuli Aule. Eesti ICOMOS, Ajakool. Tallinn 2019. ISBN 9789949887316

## Juhendatud väitekiri
*Kaarel Truu. "Keskaegsed kerishüpokaustid Tallinna vanalinnas". Juhendajad Anneli Randla, Boris Dubovik. Magistritöö Eesti Kunstiakadeemia kunstikultuuri teaduskonna muinsuskaitse ja konserveerimise osakonnas. 2014

## Liikmesus
*ICOMOSi Eesti komitee

## Tunnustus
*2005 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2007 Tallinna teenetemärk
*EELK Teeneteristi III järk
* Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Piiskop Platoni mälestusrist

## Isiklikku
Tütar Jekaterina, elukaaslane Taimi.

Tema hobi on keskaegsed linnused.

## Viited
Douglas A-20 Havoc

**Douglas A-20 Havoc** (inglise keelest *Kaos*) on Ameerika Ühendriikide sõjalennuk. Seda kasutati teises maailmasõjas paljudes erinevates rollides, sh kergepommitaja, ründelennuki ja luurelennukina.

Lennuki tellis endale Prantsusmaa, hiljem avastas Ameerika Ühendriikide armee õhukorpus, et see sobib ka neile. Pärast Prantsusmaa langemist hakkas seda kasutama ka Suurbritannia. Aastal 1942 kasutasid Ameerika Ühendriigid A-20 Põhja-Aafrika kampaanias.

A-20 oli kasutusel mitmetes liitlasvägede üksustes, peamiselt Ameerika Ühendriikide armee õhuväes, Nõukogude õhuväes, Nõukogude mereväe lennuväes ja Suurbritannia kuninglikus õhuväes. Kokku ehitati 7478 lennukit, neist üle kolmandiku läks Nõukogude Liidule. Lisaks kasutasid seda sõja ajal Austraalia, Lõuna-Aafrika Vabariik, Prantsusmaa ja Holland, hiljem ka Brasiilia.

## Kasutajad
*  Ameerika Ühendriigid
* 
* 
* 
*  Jaapan
*  Kanada
*  Lõuna-Aafrika Vabariik
* 
* 
* 
* 
*  Vichy Prantsusmaa

## Vaata ka
* Douglas A-26 Invader
* Douglas DC-5
* Bloch MB.131
* Bristol Beaufighter
* Caproni Ca.314
* Dornier Do 215
* Fokker G.I
* Kawasaki Ki-48
* Martin Baltimore
* Martin Maryland
* Messerschmitt Bf 110
* Mitsubishi Ki-67
* Petljakov Pe-2
* Petljakov Pe-3
* Suurbritannia kuningliku õhuväe lennukite loend
* Teise maailmasõja lennukite loend
* Ameerika Ühendriikide sõjalennukite loend

## Kirjandus
* Francillon, René J. *McDonnell Douglas Aircraft since 1920*. London: Putnam, 1979. .
* Gann, Harry. *The Douglas  A-20 (7A to Boston III)*. London: Profile Publications, 1971.
* 
* Gordon, Yefim. *Soviet Air Power in World War 2*. Hinkley UK, Midland Publishing, 2008. .
* Green, William. *War Planes of the Second World War, Volume Four: Fighters*. London: MacDonald & Co. (Publishers) Ltd., 1961 (Sixth impression 1969). .
* Green, William and Gordon Swanborough. *WW2 Aircraft Fact Files: US Army Air Force Fighters, Part 2*. London: Macdonald and Jane's Publishers Ltd., 1978. .
* Green, William and Gordon Swanborough. "A-20 Havoc: A Douglas "Great"". *[[Air Enthusiast]]*, Thirty-six, May–August 1988, pp. 25–38, 55–60. 
* Gunston, Bill. *The Osprey Encyclopedia of Russian Aircraft 1875–1995*. London: Putnam, 1995. .
* 
* Johnson, E.R. *American Attack Aircraft Since 1926*, Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, First edition, 2008. .
* 
* 
* 
* 
* 
* Parker, Dana T. *Building Victory: Aircraft Manufacturing in the Los Angeles Area in World War II*. Cypress, California, Dana T. Parker Books, 2013. .
* Taylor, John W.R. "Douglas DB-7, A-20 Havoc, and Boston (Bombers) and Douglas DB-7, Havoc, P-70 (Fighters)." *Combat Aircraft of the World from 1909 to the present*. New York: G.P. Putnam's Sons, 1969. .
* Thompson, Scott. *Douglas Havoc and Boston: The DB-7/A-20 Series* (Crowood Aviation Series). Ramsbury, UK: The Crowood Press, 2004. .
* Winchester, Jim, ed. "Douglas A-20 Boston/Havoc." *Aircraft of World War II (The Aviation Factfile)*. Kent, UK: Grange Books plc, 2004. .
Ordnance QF 6-pounder

**Ordnance QF 6-pounder** on Suurbritannia kahur. See oli teises maailmasõjas kasutuses peamiselt tankitõrjekahurina nii Briti kui Ameerika Ühendriikide relvajõududes. Lisaks kasutati seda paljudel soomukitel.

Kuigi 6-pounder konstrueeriti juba enne maailmasõja algust, jõudis see rindele alles aprillis 1942, kui seda hakati kasutama Põhja-Aafrika kampaanias. Seal asendati 6-pounderitega vanemad Ordnance QF 2-pounderid ning tänu nende kasutuselevõtule sai Ordnance QF 25-poundereid hakata uuesti kasutama suurtükiväes, mitte tankitõrjes.

## Kasutajad
*  Ameerika Ühendriigid
*  Biafra
* 
* 
* 
* 
* 
*  Jeemen
*  Kreeka
*  Lõuna-Korea
* 
* 
* 
*  Põhja-Vietnam
*  Saksamaa
* 
* 
* 
* 
*  Vaba Prantsusmaa

## Vaata ka
* 57 mm tankitõrjekahur M1943 (ZiS-2)
* Pak 38

## Kirjandus
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
Flachmine 17

**Flachmine 17** on Saksa tankitõrjemiin, mida toodeti esimese maailmasõja ajal suures koguses. Tootmine algas 1916. aastal, et võidelda Prantsusmaa ja Suurbritannia tankidega. Sõja lõpuks oli valmistatud üle 3 000 000 Flachmine 17. Miin oli lihtsa ehitusega nelja detonaatoriga puust karp, mis suure raskuse, näiteks tanki all plahvatas. Seda oli võimalik kaabli abil ohutust kaugusest ka käsitsi õhkida.

## Kasutajad
*  Saksamaa

## Viited
Kawasaki Ki-148

**Kawasaki Ki-148** on Jaapani õhk-maa-rakett. See konstrueeriti aastal 1944 ning see oli mõeldud kasutamiseks teises maailmasõjas. Nagu ka paralleelselt välja töötatud rakett Mitsubishi Ki-147, juhiti Ki-148-t raadio teel ning sellel oli rakettmootor. Võrreldes 147-ga oli Ki-147 väiksem ning tunduvalt kergema lõhkepeaga (vastavalt 800 ja 300 kg).

Katsetused viidi läbi 1944. aasta lõpus ning võimud andsid käsu rakett kiiresti rindel kasutusse võtta. Katseperioodil lasti seda pommituslennukilt Kawasaki Ki-48, hiljem pidi selle standardseks emalennukiks saama rünnaklennuk Kawasaki Ki-102. Valmistati umbes 180 raketti Ki-148, kuid neid ei jõutud sõjas kasutada.

## Kasutajad
*  Jaapan

## Viited

## Kirjandus
*
Tüüp 99 (miin)

**Tüüp 99** on Jaapani tankitõrjerelv. Seda kasutati teises maailmasõjas, relvastusse jõudis see 1939. aastal. Miin oli kaetud riidega ning sellele kinnitati neli magnetit ja sütik tänu millele sai seda kasutada tankitõrjegranaadina. Pärast nõela eemaldamist plahvatas see 5–10 sekundi jooksul. Magnetite abil sai miine tugevama plahvatuse saamiseks kokku panna. Ühe miiniga sai läbistada u 19 mm terast, kahega u 32 mm.

Birmas viibinud Suurbritannia väed katsetasid jaapanlastelt võetud miine Stuarti ja Lee tankide peal ning leidsid, et need olid kuni 20-mm soomuse vastu ülimalt efektiivsed, kuid enam kui 35-mm soomust ei läbistanud. Jaapani sõjaväedoktriini järgi oli soovituslik seda kasutada varitsusel ning visata vastase masina külge 2–3 meetri kauguselt. Sihtida tuli näiteks mootorikatet.

## Kasutajad
*  Jaapan
Haller Mauern

**Haller Mauern** on väike mäeahelik, mis on osa suurematest Põhja-Lubjakivialpidest.

Peaharja läänepoolse tugipiilari moodustab 2244 m kõrgune Großer Pyhrgas. See mägi on ka Haller Mauerni kõrgeim tipp. Selle tipust avanevad kaunid vaated ja sinna saab suhteliselt lihtsalt ronida nn tavamarsruudil, kuigi on vaja kindlat jalust.
Täppiskiiritusravi

**Täppiskiiritusravi** (inglise keeles *stereotactic body radiotherapy*, lühend SBRT või *stereotactic ablative radiotherapy*, lühend SABR) on onkoloogias kasutatav ülitäpne kiiritusravi viis, mille puhul kasutatakse fraktsiooni ehk kiirituskorra kohta suurt kiirgusdoosi (6–30 greid), mida rakendatakse enamasti 1–5 korda. Gamma- või röntgenikiirgus fokuseeritakse täpselt kasvaja koldesse, püüdes samal ajal maksimaalselt säästa ümbritsevaid terveid kudesid. Kõrvaltoimete vähesus saavutatakse tänu sellele, et kiiritatav piirkond ehk sihtmaht on tavalise kiiritusraviga võrreldes väga väike, mis on tehniliselt võimalik tänu kiiritusraviaparaatide ja tarkvaralahenduste hiljutisele arengule. 

Eestis rakendati esimest korda metastaasi täppiskiiritusravi Tartu Ülikooli Kliinikumis 4. aprillil 2017. Alates 2018. aastast on täppiskiiritusravi Tervisekassa tervishoiuteenuste nimekirjas.

Täppiskiiritusravi puudutab eelkõige nn oligometastaatilist haigust, mille korral patsiendil esineb kuni viis metastaasi kuni kolmes elundis. Üks esimesi kliinilisi uuringuid, mis võrdles ainult medikamentoosset standardravi saanud kontrollrühma ning standardse ravi ja täppiskiiritusravi kombinatsiooni saanud testrühma, oli II faasi juhuslikustatud uuring SABR-COMET (*stereotactic ablative radiotherapy for the comprehensive treatment of oligometastases*). Uuringusse oli aastatel 2012–2016 kaasatud kokku 99 patsienti, kellel oli diagnoositud rinnavähk, kopsuvähk, jämesoolevähk, eesnäärmevähk või muud vähkkasvajad. Uuringu jälgimisperiood oli 51 kuud. 2020. aastal avaldatud tulemuste kohaselt oli üldise elumuse mediaan kontrollrühmas 28 kuud ja testrühmas 50 kuud. Viie aasta üldine elumus oli kontrollrühmas ligi 18% ja testrühmas üle 42%, seejuures ei erinenud rühmad esinenud kõrvaltoimete ega elukvaliteedi parameetrite poolest.

## Viited
Romaantsement

**Romaantsement** on portlandtsemendile eelnenud sideaine, mis toorainete põletusprotsessilt sarnaneb lubja tootmisega, jahvatusprotsessis aga on vaja lisada loodudlikku kipsi põletusprotsessis moodustunud kaltsiumaluminaatide sidumiseks.

Romaantsementi kasutatakse hüdraulilise sideainena küllaltki suure suhtelise niiskusega keskkonnas madala tugevusega mördi või betooni valmistamiseks.

Tänapäeval kasutatakse harva, peamine mördi või betooni sideaine on portlandtsement.

Eestis kasutati romaantsementi esimest korda 1823. aastal Narva uue viieavalise puitsilla sillasammaste alustes. Projekti ja tehnoloogia autor oli Venemaa teenistuses olev prantsuse insener Antoine Raucourt, kes oli enne Venemaale tulekut tegelenud Prantsusmaal selliste sideainete ja nende ehitusmaterjalides kasutamise uurimisega.

## Kirjandus
*Lembi-Merike Raado. "Hüdrauliline lubi (HL)". // Ehitusmaterjalid. Karl Õigeri Stipendiumifond. Tallinn 2018. Lk 109

## Välislingid
DMNS & Mosquitoes

**"DMNS & Mosquitoes"**  on laulja Baby Lasagna debüütalbum, mis ilmus 2025. aasta veebruaris.

## Lood
#"Hypocritical" – 1:22
#"IG BOY" – 3:00
#"Good Boy lasagna" – 3:02
#"Stress" – 3:01
#"and I" – 2:51
#"Less Than Great" – 3:06
#"Don't Hate Yourself, But Don't Love Yourself Too Much" – 3:06
#"Again" – 2:21
#"Baila" – 2:15
#"Rim Tim Tagi Dim" – 2:59
#"Catch Me If You Can" – 3:28
#"Biggie Boom Boom" – 2:36
#"Dopamine" – 1:38
#"Demons & Mosquitoes" – 2:56
Janar Kärner

**Janar Kärner** (sündinud 14. mai 1982, Järva-Jaanis) on Eesti päästeametnik. Ta on alates 1. maist 2024 Päästeameti Ida päästekeskuse juht.

Kärner alustas teenistust ajateenijana Tallinna Üksik-Päästekompaniis 2001. aastal ja jätkas teenistust 2002. aastal Järvamaa Päästeteenistuse Koeru tugikomandos tuletõrjuja-päästjana ja meeskonnavanemana. Alates 2006. aastast töötas Kärner Lääne-Eesti Päästekeskuse Järvamaa päästeosakonna juhtivspetsialistina ja alates 2007. aastast juhatajana. 2016. aastal asus ta juhtima Päästeameti suurimat struktuuriüksust - haldusosakonda ning 01.maist 2024 sai temast Ida päästekeskuse juht ja Ida-Eesti regionaalse kriisikomisjoni juht.

Kärner on lõpetanud 2008. aastal Sisekaitseakadeemia Päästeteenistuse eriala ning 2014. aastal omandas Tallinna Ülikooli Organisatsioonikäitumise magistrikraadi.
Kakumäe Vabatahtlik Merepääste

**Kakumäe vabatahtlik merepäästeüksus** ehk Kakumäe SAR on loodud 2019 aastal koos Haven Kakumäe sadama avamisega Tallinna Vabatahtliku Merepääste poolt. 

2025. aastast tegutseb Kakumäe Vabatahtlik Merepääste iseseisva juriidilise üksusena, et fokuseerida rohkem piirkonnapõhise reageerimismeeskonna toetamisele. Kakumäe merepäästepiirkond asub Eesti ühe kõige tihedama mere- ja veeliikluse keskmes. Üksus  pakub tuge nii harrastus meresõitjatele kui ka merega igapäevaselt seotud professionaalidele.

Kakumäe SAR on üks enim väljakutseid saav ning pikima hooajaga merepäästeüksus Eestis. Üksusesse kuulub 16 riiklikult tunnustatud vabatahtliku merepäästjat. Sündmusele reageeritakse hooaja vältel 24/7 30 minuti jooksul kolme liikmega. 

Kakumäe SAR eesmärk on pidev valmisolek, treeningud  ja vajalike ressursside tagamine merepääste operatsioonideks. Avalikkuse teavitustöö ja koolituste pakkumine, et ennetada õnnetusi merel. Veeohutusalaste teenuste pakkumine, et tagada ürituste ja kogunemiste turvalisus veekogudel.

Kakumäe SAR tegevus järgib rahvusvahelisi konventsioone ja on kooskõlas “International Aeronautical and Maritime Search and Rescue (IAMSAR) Manual”-iga, et tagada rahvusvaheliselt tunnustatud tegevusviisid.

## Välislingid

* Kakumäe Vabatahtlik merepääste koduleht
* Kakumäe Vabatahtlik merepääste Facebooki leht:
* Eesti Vabatahtlik Mere- ja Järvepääste

## Viited
Kuninglik astronoom

**Kuninglik astronoom** (inglise keeles *Astronomer Royal*) on Briti kuningakojas auametikoht, mis tänapäeval on puht sümboolse tähendusega. Kuni 1972. aastani oli selle ametikoha põhiülesanne juhtida direktorina Greenwichi kuningliku observatooriumi tööd.

Ametikoht loodi 1675. aastal.

Alates 1995. aastast on 15. kuninglik astronoom Martin Rees. Esimene kuninglik astronoom oli John Flamsteed (1675–1719).
Narva suur puit-graniitsild

**Narva suur puit-graniitsild** oli sild Narvas aastatel 1829–1941.

Uue silla algse projekti 1822. aastast ja uudse tehnoloogia autor oli Venemaa teenistuses olev Prantsuse insener Antoine Raucourt, kes oli enne Venemaale tulekut tegelenud Prantsusmaal uute sideainete ja nende ehitusmaterjalides kasutamise uurimisega. Tema kasutas sillasammaste alustes esimest korda Eestis betooni, mille sideaine oli küll hüdrauliline lubi (või selle eriliik romaantsement), mitte nagu tänapäeval on põhiliselt portlandtsement. Ta otsis ise Narva ümbruse merglilise lubjakivi leiukohti, võttis neid kasutusele ja korraldas selle kivi põletamist ahjudes nii, et saadi hüdrauliline lubi.

Uus sild valmis insener Carl Eberhard von Bulmerincqi lõpliku projekti järgi 1829. aastal ning sai hiljem keiser Nikolai I nime. Viis võrdset ava à 23,7 m olid sillatud puitprussidest kaartega. Kalda- ja jõesambad tehti vaialustele paest ja alumised osad kuni kaarte kandadeni olid vooderdatud suurte puhtalt tahutud graniitplokkidega. Silla kogupikkus oli 149 meetrit.

See sild sai kannatada Vabadussõjas, kuid korrastati pärast sõda muudetult. 17. augustil 1941 lasi taganev Punaarmee silla õhku, säilis ainult kõige parempoolsema (Jaanilinna-poolne) ava kaar.

1941. aastal rajas Saksa sõjavägi silla sammastele puitsilla. Parempoolse av akaar säilis, teistele avadele tehti puitturvikutega silded. Selle silla õhkis omakorda Saksa sõjavägi taganemisel suvel 1944. Punaarmee pioneeriüksused rajasid silla sammastele 1944. aastal 8 päevaga omakorda uue puitsilla.

Sellest umbes 25 meetrit allavoolu hakati kevadel 1957 ehitama uut silda. Seda tehti samal ajal, kui vana sild veel toimis. Pärast uue silla valmimist lammutati vana silla puitkandurid ja sillasambad veepiirini, kuid tänapäeval on veel näha 1829. aasta silla sammaste graniidist jäämurdjad.

Täiesti uus sild avati 1960. aastal nimega Sõpruse sild.

30. mail avasid Narva linnapea Katri Raik ja Eesti Betooniühingu esimees Imre Leetma jõe vasakul kaldapealsel vana silla kohal mälestustahvli suurele puitgraniitsillale kui Eesti esimesele betoonehitisele. Mälestustahvli kujunduse autor on Erik Riikoja.

## Pildid

Pilt:Narva in 1860s.jpg|1829. aastal valminud puit-graniitsild
Pilt:Ivannarva.jpg|Narva sild 19. sajandil
File:Jaanilinna kindlus, ERM Fk214 6.jpg|Graniittugisammastega sild (1913), Johannes Pääsuke


## Viited

## Välislingid
*"foto vana silla lahtivõtmine, Narva Sõpruse sild". Eesti Maanteemuuseumi fotokogu, EMM F 194:1
*Uno Trumm. "EESTI ESIMENE BETOONEHITIS: Narva sillale anti tsaar Nikolai I nimi". Õhtuleht, 21. juuli 2022 
*"PÄEVA PILT ⟩ Narvas avati mälestustahvel Eesti esimesele betoonehitisele". Põhjarannik, 31. mai 2023
Liza Snyder

**Liza Snyder** (sündinud 20. märtsil 1968 Northamptonis Massachusettsi osariigis) on ameerika näitleja. 

Ta on tuntud rollide järgi seriaalis "Sireenid", kus ta mängis politseid Molly Whelan, NBC situatsioonikomöödias "Jesse", kus ta mängis Lindat, CBS situatsioonikomöödias "Yes, Dear" (2000–2006), kus ta mängis Christine Hughesi ja CBS situatsioonikomöödias "Mees teab" (2016–2020), kus ta mängis Andi Burnsi.

## Elukäik
Ta isa on Smithi Kolledži teatriprofessor ja ta ema on laulja-laulukirjutaja. Tema emapoolne vanaisa oli viis Oscarit võitnud helilooja Johnny Green ning vanaema oli näitleja Betty Furness. Snyder on lõpetanud New Yorgi teatrikooli, kus ta õppis näitlemist Sanford Meisneri juhendamisel.

Snyder alustas karjääri teledraamades "The Trials of Rosie O'Neill" ja "Mõrv sai teoks", kus tegi kaasa üksikutes jagudes. 1993. aastal näitles ta krimidraama seriaalis "Sireenid", kus ta mängis peaosa Molly Whelani. Pärast selle seriaali lõppu näitles ta kahes telefilmis ning oli külalisnäitleja seriaalides "Chicago Hope" ja "Pacific Blue". Aastatel 1998–2000 näitles ta NBC situatsioonikomöödias "Jesse", mille peaosas oli Christina Applegate. Ta tegi filmidebüüdi filmis "Anna edasi", mille režissöör oli Mimi Leder. Hiljem 2000. aastal mängis ta peaosa CBS-i situatsioonikomöödias "Yes, Dear", kus ta mängis Christine Hughesi. Sarja viimane osa oli eetris 2006. aastal.

Pärast seriaali "Yes, Dear" oli Snyderil viieaastane paus näitlemises. 2011. aastal tegi ta külalisnäitlejana rolli seriaalis "Dr House", kus ta kehastas kopsusiirdamist vajavat patsienti. Ta näitles taas oma rolli seriaalist "Yes, Dear" 2013. aastal seriaalis "Lootuse kasvades". 2016.–2020. aastal näitles Snyder koos Matt LeBlanciga CBS-i situatsioonikomöödias "Mees teab".

## Filmograafia

## Viited


## Välislingid

*  IMDb andmebaasis
Kevin Nealon

**Kevin Nealon** (sündinud 18. novembril 1953 Saint Louises Missouri osariigis) on Ameerika Ühendriikide koomik ja näitleja.

Ta sai tuntuks ajal, kui näitles NBC sketšikomöödiasarjas "Saturday Night Live" aastatel 1986–1995, kus ta oli saateosa "Weekend Update" saatejuht. Pärast sellest sarjast lahkumist mängis ta mitmes Happy Madisoni produktsioonifirma filmis. Ta kehastas Doug Wilsonit Showtime'i sarjas "Weeds" ja andis animasarjas "Glenn Martin, DDS" hääle nimitegelasele Glenn Martinile.

## Noorpõlv ja haridus
Kevin Nealoni ema on Kathleen M. ja isa on Emmett F. Nealon, lennufirma juht. Tal on neli õde-venda. Mõni kuu pärast tema sündi kolis pere Connecticuti osariiki Bridgeporti. Kui poiss oli kuuene, kolis pere neljaks aastaks Lääne-Saksamaale Heidelbergi. Ta on iiri päritolu ning ta kasvas üles katoliiklaste peres. Ta lõpetas 1971. aastal St. Josephi kooli Trumbullis Connecticutis ja omandas Sacred Hearti ülikoolis bakalaureusekraadi turunduses. Seejärel käis ta õhtukursustel Fairfieldi ülikoolis, mille jalgpallimeeskonnas ta kaitsjana mängis.

## Loominguline tegevus
Alates 2017. aastast juhib ta YouTube'i vestussaadet "Hiking with Kevin", kus ta jalutab matkaradadel ja vestleb kuulsustega. Saate idee tekkis siis, kui jalutuskäigul Matthew Modine'iga hakkasid mõlemad hingeldama ja Nealonil tekkis mõte seda salvestada, kuidas mõlemal on raskusi rääkimisega. Nealon loob ja monteerib saate üksinda, salvestades vestlusi, kasutades selfikeppi ja drooni. 2025. aasta jaanuarist näidatakse saadet voogedastusena kanalil Fox Nation.

Ta on saanud Primetime Emmy nominatsiooni ja kaks Ekraaninäitlejate Gildi auhindade nominatsiooni.

Juba sketšisaate "Saturday Night Live" aegadel meeldis talle saatekülalisi visandada, hiljem hakkas neid digitaalselt maalima ning tuntud isikutest karikatuure tegema. 2022. aastal andis välja maalitud karikatuuridega raamatu "I Exaggerate: My Brushes with Fame".

## Viited

## Välislingid
* Kevin Nealoni koduleht
*  IMDb andmebaasis
Eesti Arstide Liidu aumärk

**Eesti Arstide Liidu aumärk** on Eesti Arstide Liidu tunnustus Eesti arstidele, kellel on olnud oluline roll arstkonna huvide kaitsmisel, arstiabi kvaliteedi parandamisel, tervishoiu ja meditsiinikultuuri edendamisel.

Aumärgi autor on Ene Valter. Esimesed aumärgid anti välja 2006. aastal.

## Eesti Arstide Liidu aumärgiga autasustatud
*2006 Rando Truve, Matti Tarum, Arvo Tikk
*2007 Väino Sinisalu, Andres Ellamaa, Guido Arro, Vello Ilmoja, Aasa Randvere, Jaan Kelk, Rein Teesalu 
*2008 Helli Kelk, Heino-Enn Arpo, Anu Kasmel, Kai Konsap, Andrus Lipand, Tiiu Vaasna, Airi Värnik, Rein Vahisalu, Heino Noor, Margit Närska, Peeter Mardna, Enn Jõeste, Kaja Leito, Enn-Jaagup Püttsepp 
*2009 Andres Kork, Toomas Asser
*2010 aumärke välja ei antud
*2011 Ain-Elmar Kaasik, Valdur Püks, Andres Lehtmets, Indrek Oro
*2012 Lia Prigoda, Tuuliki Hion, Jaan Tepp 
*2013 Andrus Mäesalu 
*2014 aumärke välja ei antud
*2015 Joel Starkopf
*2016–2020 aumärke välja ei antud
*2021 Ave Aava, Mari Soots, Anne Kirss, Vivika Adamson, Külliki Suurmaa, Irja Lutsar, Marina Tuutma, Hannu Halila, Kati Myllymäki, Pēteris Apinis, Katrin Rehemaa, Lembi Aug, Katrin Elmet, Milvi Topmann, Indrek Hanso, Toomas Kariis, Ivo Valter, Ann Paal, Jaan Sütt
*2022 aumärke välja ei antud
*2023 Sirje Kõiv, Toomas Tuuling, Andri Meriloo, Kaja Pärtma, Valli Ramm, Tiidrek Koemets, Neve Vendt, Maarja Hallik, Kadri Margus, Pille Andresson, Külli Kõlvald, Tiia Voor, Vallo Volke
*2024 Karl Väärt, Ülle Uustalu
*2025 Ralf Allikvee, Anu Ilp, Kaja Julge

## Viited
Plume'i astronoomia ja eksperimentaalfilosoofia professor

**Plume'i astronoomia ja eksperimentaalfilosoofia professor** (inglise keeles *Plumian Professor of Astronomy and Experimental Philosophy*) on nimeline professuur (õppetool) Cambridge'i Ülikoolis. Nimetatud inglise kirikutegelase ja filantroobi Thomas Plume'i auks.

Plume'i õppetooli asutas 1704. aastal Thomas Plume. Esimene, kellele anti Plume'i professori ametikoht (1706) oli Isaac Newtoni endine õpilane Roger Cotes.

Tänapäeval kuulub Plume'i professuur Cambridge'i astronoomiainstituudi struktuuri. 

## Plume'i professorid
*1. Roger Cotes (1706–1716)
*2. Robert Smith (1716–1760)
*3. Anthony Shepherd (1760–1796)
*4. Samuel Vince (1796–1821)
*5. Robert Woodhouse (1822–1827)
*6. George Biddell Airy (1828–1835)
*7. James Challis (1836–1882)
*8. George Darwin (1883–1912)
*9. Arthur Eddington (1913–1944)
*10. Harold Jeffreys (1946–1958)
*11. Fred Hoyle (1958–1972)
*12. Martin Rees (1973–1991)
*13. Richard Ellis (1993–2000)
*14. Jeremiah Ostriker (2001–2004)
*15. Robert Kennicutt (2006–2017)
*16. Christopher Reynolds (2017–)

## Viited
Ülesaksamaaline Rahvapartei

**Ülesaksamaaline Rahvapartei** (Gesamtdeutsche Volkspartei, **GVP**) oli Lääne-Saksamaal 1952–1957 tegutsenud väikepartei, mis vastustas Lääne-Saksamaa taasrelvastamist.

Partei esimene juht oli Gustav Heinemann, endine Esseni linnapea ja siseminister Konrad Adenaueri esimeses valitsuses (CDU). Oktoobris 1950 astus ta siseministri kohalt tagasi, kui selgus, et Adenauer oli salaja pidanud USAga läbirääkimisi Saksamaa taasrelvastamise osas, kuna arvas, et see teeb Saksamaa taasühinemise võimatuks ja suurendab sõjaohtu. Novembris 1951 moodustas ta koos katoliikliku Keskpartei juhi Helene Wesseli ning Robert Scholliga (Hans ja Sophie Scholli isa ja endine Ulmi linnapea) "Euroopa Rahu Hädaliidu" (*Notgemeinschaft für den Frieden Europas*), millest hiljem kasvas välja GVP. Heinemann ja Wessel esinesid tihti koos, et saavutada toetust nii protestantide kui ka katoliiklaste hulgas.

GVP oli kristliku, patsifistliku ja peamiselt keskvasakpoolsete vaadetega, selle liikmed olid valdavalt CDU ja Keskpartei dissidendid, kes olid vastu Konrad Adenaueri valitsuse välispoliitikale, eriti Lääne-Saksamaa taasrelvastamisele, NATO integratsioonile ja koostööle lääneriikidega, kuna arvasid, et see teeks Saksamaa taasühinemise võimatuks, suurendaks Euroopa lõhet ja oleks ohuks rahule. Partei toetas neutraalsust, pingelõdvendust ja rahvahääletusi, keeldus monopoliseerimast kristlust antikommunistlikel eesmärkidel ning propageeris võitlust antisemitismi ja usulise tagakiusamise vastu. Majandusküsimustes ei võtnud partei kindlat seisukohta, kuna liikmete vaated olid seinast seina.

Partei osales ainult ühel Liidupäeva valimisel – 1953. aastal, kus nad said ainult 1,3% hääli, kandideerides koos Saksa DV rahastatud Sakslaste Liiduga (Bund der Deutschen). 4. märtsil 1956 toimunud Baden-Württembergi maapäeva valimistel võitis partei ainult 1,6% hääli, samas oli partei veidi rohkem edu 28. oktoobril NRW kohalikel valimistel, kus partei võitis kokku 78 kohta, peamiselt Siegenis. 19. mail 1957 läks partei ametlikult laiali.

15. septembril 1957 toimunud Liidupäeva valimiste eel soovitas partei oma liikmetel liituda SPDga, mida mõned liikmed olid juba teinud. Kuigi SPD keeldus GVP liikmeid oma valimisnimekirjadesse lisamast, said mõned endised GVP liikmed endale head kohad nimekirjades, teiste hulgas ka Heinemann ja Wessel. See aitas SPDl pretendeerida kristlike, eriti protestantlike, keskklassi valijate häältele.

Mitmed endised GVP liikmed tegid hiljem edukat poliitkarjääri SPDs – Gottfried Gurland oli 1970–1984 Wuppertali linnapea, Erhard Eppler oli 1968–1974 Kiesingeri ja Brandti valitsustes majandusliku koostöö minister, Jürgen Schmude oli 1978–1981 Schmidti valitsustes haridus- ja 1981–1982 justiitsminister, Gustav Heinemann oli 1969–1974 Lääne-Saksamaa liidupresident, Johannes Rau oli 1978–1998 NRW liidumaa peaminister ja 1999–2004 Saksamaa liidupresident.

## Viited
Güímar

**Güímar** (hääldatakse [guimar]) on Hispaanias Kanaaridel Tenerife saare idaosas Santa Cruz de Tenerife provintsis asuv vald ja selle keskuseks olev linn. Valla pindala on 102,39 km² ja rahvaarv on 21716 (2024). Valda läbib kiirtee TF-1.

Vald on kuulus oma püramiidide ja Badajoz'i kuristiku poolest, kust on leitud guantšide muumiaid. Vallas asub ka Güímari Malpaíse looduskaitseala. 

## Viited
Ruth Denison

**Ruth Denison** (29. september 1922 – 26. veebruar 2015) oli esimene budistlik õpetaja USA-s, kes korraldas ainult naistele mõeldud retriite budistliku meditatsiooni ja juhendamise eesmärgil. Tema keskus Dhamma Dena Desert Vipassana keskus asub Mojave kõrbes Joshua Tree'is Californias. Ta oli ka Massachusettsi osariigis Barre'is asuva Insighti meditatsiooniühingu õpetaja. Mõnikord õpetas ta Californias Woodacre'is asuvas Spirit Rocki meditatsioonikeskuses.

Ta veetis oma lapsepõlve ja nooruse aastad Saksamaal ning sattus hiljem sissetungivate Nõukogude vägede kätte vangi. Lõpuks immigreerus ta USA-sse. 1960. ja 1970. aastatel võttis ta osa alternatiiv- ja kontrakultuuri tegemistest.

Ta oli üks neljast läänlasest, kes sai õpetamiseks loa Birma meistrilt ja Birma riigi pearaamatupidajalt U Ba Khinilt, harrastaja, kes on tuntud Vipassanā -nimelise teadlikku sisevaatluse meetodi poolest, mille käigus mediteerija jälgib tähelepanelikult kehalisi aistinguid.

## Viited
Matt Cook

**Matt Cook** (sündinud 12. juulil 1984) on Ameerika Ühendriikide näitleja, kes on mänginud TBS-i situatsioonikomöödias "Clipped" Mo McCrackenit ja CBS-i situatsioonikomöödias "Mees teab" Lowelli.

Cook kasvas üles New Jerseys Long Beach Islandil Barnegat Lighti ja Ship Bottomi linnaosas. Ta käis Southern Regionali keskkoolis. Ta õppis New Jersey osariigis Lawrenceville'is asuvas Rideri Ülikoolis, kus ta omandas bakalaureusekraadi vabade kunstide alal. Seejärel kolis ta Los Angelesse ning arendas oma improvisatsiooni- ja koomikuoskusi The Groundlingsi näitetrupis.

Cook mängis kõigepealt HBO telesarjas "Curb Your Enthusiasm" kelnerit. Seejärel näitles filmides "Unleashed", "Harry seadus" ja "Puhas veri", enne kui sai 2015. aastal peaosa TBS-i situatsioonikomöödias "Clipped". 2016. aastal valiti Cook Lowelli rolli CBS-i situatsioonikomöödias "Mees teab", mille peaosas oli Matt LeBlanc. Sarja tootmine lõpetati 2020. aastal. Cook tegi kaasa ka ühes telesarja "Ema" jaos.

## Viited


## Välislingid

*  IMDb andmebaasis
HWL Poonja

**Hariwansh Lal Poonja** ( /ˈ p ʊ n dʒ ə / ; sündinud 13. oktoobril 1910 (või hiljem) Pandžabis, Briti Indias &#x2013; 6. septembril 1997 Lucknows, Indias ) oli India tark. Pühendunud kutsusid Poonjat "**Poonjaji**" või "**Papaji**" /ˈ p ɑː p ɑː dʒ i /. Ta oli üks Neo-Advaita liikumise tuntumaid õpetajaid. 

## Tsitaat
 Pole õpetamist, pole õpetajat ega õpilast.

## Viited
Madis Küla-Nurmik

**Madis Küla-Nurmik** (29. oktoober 1890 Rebaski küla, Muhu vald – 1. jaanuar 1969  Tallinn) oli eesti  noorsookirjanik ja tõlkija

Madis Küla sündis 1890. aastal Muhumaal Muhu vallas Rebaski külas Kukka talus käsitöölise pojana, õppis Külasema valla-, Rinsi kihelkonna-, Hellamaa ministeeriumi- ja Kuressaare linnakoolis aastail 1899–1909. Seejärel omandas pedagoogilise hariduse ta pedagoogilistel kursustel  Rakveres (1911–1913) ja Tartu ülikooli juures korraldatud keskkooliõpetajate asetäitjate suvekursustel.

Töötas õpetajana Viira vallakoolis Muhus (1909–1911) ja Haapsalu kihelkonnakoolis (1913–1915), osales Esimese maailmasõjas 1915–1917, seejärel tegutses ta taas eesti keele õpetajana Läänemaa Ühisgümnaasiumis (1918–1922), Läänemaa Õpetajate Seminaris (1920–1922) ja Haapsalu I Algkoolis ning Haapsalu tööstuskoolis (1929–1932).

M. Küla tegi 1906. aastast kaastööd ajalehele "Päevaleht", hiljem oli ta *M. Nurmiku pseudonüümi* all laste- ja noorsooajakirjade kaastööline. Ta asutas koos Ernst Ennoga 1922. aastal lasteajakirja "Laste Rõõm" ja oli 12 aastat selle ajakirja toimetuse liige, kirjanikunimega Madis Küla-Nurmik. Ajavahemikul 1921–1924 juhatas M. Küla-Nurmik Eesti Kirjanduse Seltsi koolikirjanduse toimkonna lastekirjanduse sektsiooni ning aastail 1924–1940 oli ta ka väikese lasteraamatute kirjastuse "Pääsuke" kirjanduslik toimetaja. Kirjastus Pääsuke avaldas odavate sarjadena u 100 lasteraamatut.  Aastail 1922–1925 ja 1930–1934 oli ta noorsooajakirja «Vikerkaar» toimetaja või kaastoimetaja. M. Küla-Nurmik toimetas Tartus aastail 1932–1939 nädalalehte «Õpilasleht». Seejärel tegutses ta lühemat aega õpetajate kooperatiivi «Koolivara» pedagoogiliste väljaannete toimetajana (1939–1940).

M. Küla-Nurmik oli õpikute "Lugemik" I–V (1920–1925) ja "Elav Sõna" IV (1932) autor. Ta on kirjutanud kooliraamatuid "Eesti keele õpperaamatu muulastele" (1922), kirjandiõpetuse tööraamatu "Pilt õppevahendina" (1939), õpiku "Eesti keel vene koolidele" I–III (1948–1950) jm.

Eesti NSV-s töötas ta kirjastustes peamiselt lasteraamatute ja õpikute toimetajana ja ka ilukirjanduse tõlkijana. 

Madis Nurmik suri 1. jaanuaril 1969. aastal  Tallinnas  ja on maetud Pärnamäe kalmistule.

## Viited

## Välislingid
*
Los Cristianos

**Los Cristianos** on Hispaanias Kanaaridel Tenerife saare lõunaosas Santa Cruz de Tenerife provintsis Arona vallas asuv linn.  

Seal elab 15 993 inimest (2023). Linna kesklinn on koondunud Los Cristianose lahe ümber ning on populaarne kuurort. 

Erinevalt naaberlinnast Playa de las Américasest pole see ehitatud kuurordiks: linna on esmamainitud 16. sajandil sadamana, kuid asulana hakati seda liigitama alles 19. sajandi lõpus, vahepealsel ajal kasutati küll sadamat, aga kiriku ja hea veevarustuse puudumise tõttu hoiduti sinna kolimast. Ametlikult on Los Cristianost esimest korda linnana tunnustatud 1888. aastal, kui seal oli 29 kodu ja 1 koobas. 1924. aastal ehitati linna esimene kirik.  

Alates turismi kasvust Tenerife lõunaosas 1960. aastatel on sinna ehitatud hulgaliselt hotelle, puhkekeskusi, baare ja restorane. 

Los Cristianos on ühendatud TF-1 kiirteega saare pealinna Santa Cruz de Tenerifega ja Tenerife Lõunalennujaamaga.

Los Cristianose sadamast väljuvad iga päev praamid Gomera, Hierro ja La Palma saarele.

## Viited
Vsetíni ringkond

**Vsetíni ringkond** (tšehhi keeles *Okres Vsetín*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Zlíni maakonnas. Vsetíni ringkond piirneb idas ja kagus Slovakkiaga. Ringkonna halduskeskus on Vsetín.

## Viited