Antonio Bellucci

**Antonio Bellucci** (19. veebruar 1654 Pieve di Soligo – 29. august 1726 Pieve di Soligo) oli Itaalia maalikunstnik ja dekoraator, kes töötas Rokokoo stiilis.

Bellucci alustas oma kunstiõpinguid Domenico Difnico juures Šibenicas (praegu Horvaatias) ja töötas juba 1675. aastal Veneetsias. Bellucci on tuntud oma barokk- ja rokokoo teoste, sealhulgas Klosterneuburgi kiriku altaripiltide ja Viini Palazzo Liechtensteini allegooriliste lõuendimaalide poolest. Arvatakse, et tema õpilased olid Antonio Balestra, Jacopo Amigoni, kuid seda ei ole dokumenteeritud. Lisaks Horvaatiale ja Veneetsiale veetis ta suurema osa oma elust Austrias, Saksamaal ja Inglismaal.

## Elukäik ja looming
Bellucci sündis 1654. aastal Pieve di Soligos (teise nimega Treviso).

Ta sai hariduse Dalmaatsias, kus ta töötas pärast õpinguid sõjaväelasena. On teada, et Bellucci esimene kunstiõpetaja oli Domenico Difnico. Seejärel mõjutasid kunstnikku Veneetsias Pietro Liberi, Antonio Zanchi ja Andrea Celesti , kes olid 17. sajandi viimaste aastakümnete kuulsaimad kunstnikud just Veneetsias. 1691.aastal Bellucci sai suure tellimuse, konkureeris Bellucci teise kunstnikku Gregorio Ladzariniga. Samal aastal pidi Antonio kujutama Veneetsia piiskoppi Püha Lorenzo Giustinianit, kes väidetavalt lõpetas muhkkatku puhangu oma palvetega, pärast mida nimetati ta pühakuks. Kirikule kujutatud kunstiteos on praegu see ajani San Pietro di Castellos.

Aastatel 1705–1716 töötas Antonio Bellucci Düsseldorfis Pfalzi kuurvürsti Johann Wilhelmi heaks. Sellel perioodil töötas ta Saksamaal Bensbergi lossi teoste kallal.

1706. aastal sai kunstnik veel ühe tellimuse, seekord altariteose jaoks, mis kujutas Püha Aleksandri märtrisurma d'Argoni Cenate( aka Bergamo) jaoks. Umbes samal ajal valmis veel kaks maali Vicenza muuseumi jaoks: "Scipia kontinendid" ja "Dario perekond". 

1709. aastal asus Antonio Bellucci Viinis keiser Joseph I kutsel, kelle portreed kunstnik maalis. Lisaks töötas ta ka Joseph Charles IV pärija juures. Bellucci tegi kõige kuulsama dekoori Austria pealinnas – see dekoor on tänaseni säilinud ja asub nüüd Liechtensteini lossis. Kaunistus koosneb 10 maalist, millest üks on trepikaunistus, mis kujutab "Heraklese võidukäiku". Lisaks tegi 23 dekoratiivmaali Saksamaal Feldsbergi lossis, aga nende saatus ei ole teada. Kunstniku kutsus Viinist Düsseldorfi prints Elektor Giovanni Guglielmo. Bellucci tegi palju töid spetsiaalselt Bensbergi lossi jaoks, mis on tänapäeval hajutatud erinevate Saksa muuseumite vahel: Münchenis, Kasselis, Bellevue lossis, Schleissheimi galeriis ja Augusta muuseumis. Samal 1709. aastal töötas Bellucci veel Lotario Francesco di Schönbomi juures, kes oli Maini kuurvürst ja Bambergi peapiiskop. di Schönbomi lossis on endiselt säilinud Bellucci tehtud "Pommerfelsdeni taimestiku" lagi. Düsseldorfi kunstigaleriisse on Belluccist jäänud mõned visandid, kuid levivad kuulujutud, et mitte kõik neist pole kunstniku ehtsad visandid. Igal juhul on "Pommersfeldeni taimestik" originaal, nagu ka "Giovanni Guglielmo elu Allegoria".

1716. aastal pärast Düsseldorfi Printsi surma kutsuti Bellucci Chandose Hertsogi käsul Londonisse, kus kunstnikule anti ülesanne kaunistada katused ja seinad mis oli varem hävinud. 

Aastatel 1716–1722 elas ja töötas Bellucci Inglismaal, täites Chandose esimese Hertsogi James Bridges'i tellimusi. Sealhulgas dekoreeris ta Londoni linna lähedal asuva Hertsogi maapiirkonna Cannonsi katuseid. Antonio Bellucci kõige kuulsamad kunstiteosed: "Heraklese võidukäik" ja sarnased allegoorilised maalid, samuti "Jeesuse Kristuse ülestõusmine" Whitley kirikus Worcestershire'is Inglismaal, olid tellimustööd Hertsog James Bridgesile.

Bellucci naasis Veneetsiasse 1722. aastal, umbes samal ajal, kui ta maalis "Giuseppe ja Putifarre naise" maali, maal on nüüd Veroni muuseumis.

Antonio Bellucci suri Pieve di Soligos 72-aastaselt. Kui toetuda Melchiore'ile, siis 1726. aastal. Aga kui toetuda Vincenzo de canales'ile, siis 1727. aastal. Mõne allika andmetel suri kunstnik ravimatu haiguse tõttu. Surma tegelikku põhjust pole siiski dokumenteeritud.

Kunstnik jättis oma jälje ka Düsseldorfi galeriisse, kui Maximilian ei olnud veel otsustanud galeriid Münchenisse viia. Johann Wilhelm (1690–1716), Wolfgang Wilhelmi pärija, kes elas siis Düsseldorfis, täitis oma isa soovi ja kutsus Hollandi ja Itaalia kunstnikke oma õukonda. Lisaks Antonio Bellucci teosed Bensbergi lossi kaunistamisel sellised kunstnikud nagu: Pellegrini, Van Dauven, van der Verf, Venix, Roysch, Dzanetti.

Tema teoseid on mitmes tuntud muuseumis ja galeriis, näiteks Kasselis Alte Meister' I Gemäldegaleries ja Veneetsias ca 'Rezzonicos.

## Perekond ja õpilased
Antonio Bellucci perekonnast on väga vähe teada. Bellucci perekonda kuulub tema poeg Gianbattista (Giovanni Battista), kes sündis 24.juunil 1684. aastal Pieve di Soligos ja suri samas linnas 1733. aastal (on olemas versioon, et poeg suri 1760. aastal 17. juulil). Antonio Bellucci õetütar oli Juliante Bellucci, kes jäi Aloisio (kes oli arhitekt) leseks 1716. aastal Düsseldorfis.

Kunstniku lähedasesse ringkonda kuulus teine Veneetsia kunstnike perekond Guardi. Bellucci õpilaste seas olid sellised tuntud isikud nagu Antonio Balestra ja Nicolo Galetti.

## Kunstiteosed

Fail:Antonio Bellucci - Toilette of Belinda.jpg|"Belinda tualett", 17. sajand, õlimaal lõuendil, kõrgus: 102 cm; laius: 77 cm, Erakogu
Fail:Ca' Rezzonico - Ratto di Europa - Antonio Bellucci.jpg|"Europa röövimine, õli lõuendil, aasta on tundmatu, Ca' Rezzonico, Veneetsia, Itaalia
Fail:Ca' Rezzonico - Ritratto di Procuratore - Antonio Bellucci.jpg|"Advokaadi portree, 1685. ja 1690. vahel, Ca' Rezzonico, Veneetsia, Itaalia
Fail:(Venice) Ca' Rezzonico Sala Lazzarini - Ercole e Onfale - Antonio Bellucci.jpg|"Herakles ja Omphale", u 1698, õlimaal lõuendil, kõrgus: 320 cm; laius: 300 cm, Ca' Rezzonico , Veneetsia, Itaalia
Fail:Bellucci, Antonio - St Sebastian - Google Art Project.jpg|"Püha Sebastianus", u 1716 ja 1718 vahel, õlimaal lõuendil, kõrgus: 1447 mm; laius: 1343 mm, Dulwich Picture Gallery
Fail:Antonio Bellucci - Danaë - WGA1846.jpg|"Danae", 1700. ja 1705. vahel, õlimaal lõuendil, kõrgus: 149 cm; laius: 159 cm, Szépművészeti Múzeum


## Viited