open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karaga rajoon

**Karaga rajoon** on haldusüksus Venemaal Kamtšatka krais. Asub Kamtšatka poolsaare põhjaosas.

Rajoonis on 6 asulat. Karaga rajoon jaguneb 5 munitsipaalmoodustiseks. 1 asula asub väljaspool munitsipaalmoodustisi ja allub otse rajoonile.

2021. aastal oli rajoonis 3573 elanikku. 2010. aastal olid 35,2% elanikest korjakid ja 0,1% itelmeenid.

## Viited

## Välislingid

*https://карагинский.рф/
Slavkov u Brna

**Slavkov u Brna** (saksa keeles *Austerlitz*) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Vyškovi ringkonnas. Slavkov u Brna asub Vyškovist umbes 16 km lõunaedelas ja Brno kesklinnast ligikaudu 20 km idas.

Asulat on esmamainitud 1237. aastal. 1416. aastal kuningas Wenzel andis linnale pitseri ja vapi.

Slavkov u Brna vanalinn on alates 20. novembrist 1990 ajalooline linnakaitseala.

2. detsembril 1805 toimus Slavkov u Brna linna juures Prantsuse ja Vene-Austria ühendvägede vahel Austerlitzi lahing.

## Viited
Hans Vanaken

**Hans Vanaken** (sündinud 24. augustil 1992 Peltis) on Belgia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Belgia kõrgliiga klubis Club Brugge ja Belgia jalgpallikoondises.

Aastatel 2002–2008 kuulus ta PSV Eindhoveni noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Lommel Unitediga, debüteerides hooajal 2010–11 Belgia esiliigas.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Lokeren.

Alates hooajast 2015–16 on ta mänginud Club Brugges, kellega on tulnud neli korda Belgia meistriks. Hooaegadel 2017–18 ja 2018–19 on Vanaken valitud Belgia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.

Belgia jalgpallikoondises debüteeris Vanaken 7. septembril 2018 mängus Šotimaa vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 30. märtsil 2021 MM-i valikmängus Valgevene vastu. Samal aastal kuulus ta Belgia koondisse Euroopa meistrivõistlustel.

## Saavutused
;Lokeren
*Belgia karikas: 2013–14
;Club Brugge
*Belgia kõrgliiga: 2015–16, 2017–18, 2019–20, 2020–21
*Belgia superkarikas: 2016, 2018
Aleksander Veiler

**Aleksander Veiler** (16. märts 1887 Triigi vald, Harjumaa – 17. oktoober 1950 Toronto, Kanada) oli Eesti ajakirjanik, trükitööstur ja poliitik.

Lõpetas 1902 Tallinna linnakooli. Töötas metallitöölisena.

Kuukirja Töö toimetaja (1907), Tallinna Teataja asutaja ja toimetaja (1909–1914), Päevalehe toimetaja (1914–1917).

Autonoomse Eestimaa kubermangu Järva maakonna miilitsa esimees ja Eestimaa kubermangukomissari Järva maakonna maakonna komissar (1917). Saksa okupatsiooni ajal Järvamaal Päästekomitee usaldusmees, 1918 Järvamaa kaitsepataljoni (hilisema 7. jalaväerügemendi) organiseerija. Osales Vabadussõjas 1918–1919.

Vaba Maa asutaja ja peatoimetaja (1918–1919). Trükitööstuse o/ü "Vaba Maa" asutaja (1919) ning selle ja kirjastusühisuse "Vaba Maa" ärijuht 1919–1940. Nädalalehe Esmaspäev (1922) ja ajakirja Ronk (1923) asutaja. Kanadas Meie Elu asutaja ja toimetaja (1948–1950).

Kaubandus-Tööstuskoja nõukogu liige, Eesti Trükitöösturite Ühingu juhatuse liige (al 1922) ja esimees (1933–1940), Eesti Raamatukauplejate Ühingu juhatuse liige (al 1926) ja esimees (1938–1940). Kirjastusühingu Rahvaülikool esimees, kirjastusühingu Bibliofiil (Vesti Dnja väljaandja) omanik.

Tallinna Meestelaulu Seltsi abiesimees. Sihtasutuse Eesti Raamatufond nõukogu liige, Raamatuaasta ja raamatunädalate peakomiteede liige.

Ajutises Maanõukogus Paide esindaja. Asutava Kogu, Riigikogu I ja III koosseisu liige (Eesti Tööerakond). Rahvuskogu teise koja liige Kaubandus-Tööstuskoja esindajana. Harju Maavolikogu liige (1926–1929).

Põgenes septembris 1944. aastal Soome kaudu Rootsi ja 1948. aastal Kanadasse.

## Tunnustus
*Kotkaristi V klassi teenetemärk, 1929 
*Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I aste, 1929

## Isiklikku
Isa Tanel Veiler oli aednik, hiljem kaupmees ja taluomanik. Ema Marie Jürgens. Õde Johanna Päts oli abielus Voldemar Pätsiga ja õde Marta Taska oli abielus Eduard Taskaga.

Abikaasa (1909) Stella Veiler (sünd Saksen) (1887–1983). Poeg Rein, tütred Lea (Silverton) ja Asta (Pakasaar; Martinson).

## Viited

## Kirjandus
* A. Veiler 50-aastane. Maa Hääl, 15.03.1937
* A. Veiler 60 aastane. Eesti Teataja, 15. märts 1947
* Eesti biograafilise leksikoni täiendusköide. Tartu:Loodus, 1940, lk.366–367
* Eesti biograafiline andmebaas ISIK
Michael Špaček

**Michael Špaček** (sündinud 9. aprillil 1997 Mariánské Lázněs) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliigaklubis Ambrì-Piotta ründajana paremäärel.

Ta alustas klubikarjääri Tšehhi klubis HC Pardubice, debüteerides Tšehhi kõrgliigas hooajal 2013–14.

2015. aastal valis Winnipeg Jets ta NHL-i ''draft''is 108. valikuna. Aastatel 2015–2017 mängis ta Western Hockey League'i klubis Red Deer Rebels ja 2017–2020 American Hockey League'is Jetsi noorteklubis Manitoba Moose, kuid NHL-is tal debüüti teha ei õnnestunud.

2020. aasta augustis sõlmis ta lepingu Soome kõrgliiga klubiga Tappara. Hooaja 2020–21 teises pooles mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři, kellega tuli sel hooajal Tšehhi meistriks.

2021. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga Frölunda.

2022. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Ambrì-Piottaga.

2014. aastal võitis Špaček Tšehhi kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Tšehhi jäähokikoondise koosseisus osales ta maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2021. aastal, kus ta sai kirja ühe värava ja neli väravasöötu. 2022. aasta maailmameistrvõistlustel võitis ta Tšehhi koondisega pronksmedali.

## Viited

## Välislingid
* Michael Špaček hockeydb.com lehel
Bystřice pod Hostýnem

**Bystřice pod Hostýnem** (saksa keeles *Bistritz am Hostein*) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Kroměříži ringkonnas. Bystřice pod Hostýnem asub Zlínist umbes 20 km põhjas ja Kroměřížist ligikaudu 23 km idakirdes.

Bystřice pod Hostýnemit on esmamainitud 1368. aastal, linnaõigused sai 1864. aastal.

## Viited
Třeboň

**Třeboň** (saksa keeles *Wittingau*) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Jindřichův Hradeci ringkonnas. Třeboň asub Austria piirist 15 km kaugusel, České Budějovicest ligikaudu 21 km idas ja Jindřichův Hradecst umbes 23 km edelas.

Třeboňi on esmamainitud 1240. aastal. Třeboňi on ürikutes esimest korda linnaks nimetatud 1341. aastal.

Třeboňi vanalinn ja lossikompleks on alates 1976. aastast ajalooline linnakaitseala.

## Vaata ka
* Třeboňi Svatý Jiljí kirik
* Třeboňi altar

## Viited
Valentina Ritsing

**Valentina Ritsing** (aastani 1958 **Valentina Nakoškina**; 14. mai 1939 Ufa, Baškiiri ANSV – 11. november 2021 Tartu) oli Eesti ujuja, ujumistreener ja koolijuht.

Ta lõpetas 1959. aastal Tartu 1. Õhtukeskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Ta hakkas ujumist harrastama 1954. aastal Tartu Spartakis Juhan Sirge õpilasena, jätkas hiljem Gennadi Jagomäe juhendamisel Tartu Kalevis.

Oli aastatel 1964–1966 rinnuliujumises 4-kordne Eesti NSV meister, kuulus aastatel 1957–1967 Eesti NSV koondisse. 

Oli aastatel 1964–1979 Tartu Kalevi ujumistreener. Kuulus aastatel 1975–1979 Eesti NSV Ujumisföderatsiooni presiidiumi.

Ta oli aastatel 1979–1987 Tartu 5. Keskkoolis õpetaja, sealhulgas 1979–1987 õppealajuhataja. Aastatel 1987–2004 oli ta Tartu 17. 8-klassilise Kooli (hilisema Tartu Veeriku kooli) esimene  direktor.

## Tunnustus
*1964 NSV Liidu meistersportlane

## Isiklikku
Tema tütar Signe (sündinud 1961) oli samuti ujuja, Signe poeg Ergo Leibak (sündinud 1984) on endine kergejõustiklane ja füsioterapeut ning tütar Kaire Leibak on endine kergejõustiklane (kolmikhüppaja).

## Välislingid
*Biograafia ESBL-is
Moravské Budějovice

**Moravské Budějovice** (kuni 1869. aastani **Budějovice**, saksa keeles *Mährisch Budwitz*) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Třebíči ringkonnas. Moravské Budějovice asub Třebíčist umbes 19 km lõunas ja Jihlavas ligikaudu 42 km lõunakagus.

Moravské Budějovice asub merepinnast 465 meetri kõrgusel.

Moravské Budějovice vanalinn on alates 1990. aasta novembrist ajalooline linnakaitseala.

Moravské Budějovices on sündinud tšehhi päritolu Austria helilooja Ralf Benatzky (1884–1957).

## Viited
Aleksandr Jerohhin

**Aleksandr Jurjevitš Jerohhin** (vene keeles Александр Юрьевич Ерохин; sündinud 13. oktoobril 1989 Barnaulis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit ja Venemaa jalgpallikoondises.

Ta alustas jalgpalli mängimist kodulinna klubis Barnauli Dinamo. Aastatel 2004–2007 kuulus ta Moskva Lokomotivi noorteakadeemiasse.

Aastatel 2007–2010 mängis ta Moldova kõrgliiga klubis Tiraspoli Sheriff, kellega tuli kolm korda Moldova meistriks.

Alates 2011. aastast on ta mänginud Venemaa klubides. Aastatel 2011–2013 mängis ta Venemaa kõrgliigas FK Krasnodari, 2013–2016 Jekaterinburgi Urali  ja 2016–2017 FK Rostovi meeskonnas ning alates hooajast 2017–18 on ta mänginud Zenitis. Hooaegadel 2018–19, 2019–20 ja 2020–21 on ta Zenitiga tulnud Venemaa meistriks.

Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Jerohhin 31. augustil 2016 sõprusmängus Türgi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. septembril 2018 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Saavutused
;Tiraspoli Sheriff
*Moldova kõrgliiga: 2008, 2009, 2010
*Moldova karikas: 2008, 2009
;Peterburi Zenit
*Premjer Liga: 2018–19, 2019–20, 2020–21
*Venemaa karikas: 2019–20
*Venemaa superkarikas: 2020, 2021
Hôtel de Toulouse

**Hôtel de Toulouse**, endine **Hôtel de La Vrillière**, on maja Pariisis aadressil 1 rue de La Vrillière. Barokk-klassitsistlik ehitis valmis aastail 1635–1640 arhitekt François Mansarti juhtimisel Vrillière'i isanda Louis Phélypeaux' jaoks.

Algselt kuulus ehitise juurde ka suur Prantsuse pargi stiilis aed majast edelas.

## Ajaloost
Hôtel de La Vrillière ehitati 1635.–1640. aastatel François Mansarti plaanide järgi Louis XIII riigisekretärile Louis I Phélypeaux de La Vrillière'ile (1598–1681). Muuhulgas lasi tellija majja ehitada 40 meetrit pika galerii oma kunstikogule. 1705. aastal müüs ta lapselaps Louis II Phélypeaux de La Vrillière (1672–1725) ehitise maksuametnik Louis Raullin-Rouilléle.

1712. aastal omandas Louis XIV ja madame de Montespani poeg Toulouse'i krahv Louis Alexandre de Bourbon Hôtel de La Vrillière'i eelmise omaniku leselt ja tellis Robert de Cotte'ilt interjööri ümberehituse; sellest ajast pärineb tänapäevani säilinud *Galerie dorée* sisekujundus. Pärast tema surma 1737. aastal sai majast tema poja Penthièvre'i hertsogi Louis Jean Marie de Bourboni elukoht Pariisis, seal sündis ta tütar Louise Marie Adélaïde de Bourbon. Kuni Prantsuse revolutsioonini elas seal ka Lamballe'i printsess, Penthièvre'i hertsogi leseks jäänud minia.

Prantsuse revolutsiooni ajal konfiskeeriti maja riiklikku omandisse (*bien national*) 1795. aastal riigile. Napoleon I allkirjastatud keiserliku dekreediga 6. märtsil 1808 lubati Hôtel de Toulouse müüa Prantsusmaa Pangale, kes tegi selle 1811. aastal oma ametlikuks asukohaks.

## Pildid

The grounds of the Hôtel de Toulouse and Place des Victoire from the Turgot map of Paris circa 1737.png|Hôtel de Toulouse koos aiaga Pariisi plaanil u 1737. aastast
Garden @ Hôtel de Toulouse @ Banque de France @ Paris (29142848023).jpg|Siseõu


## Võttepaik
Hôtel de Toulouse'is Robert de Cotte'i kujundatud *Galerie dorée* ruumis filmiti Sofia Coppola filmi "Marie Antoinette" stseene kuninganna noorpõlvest. Veel on seda kasutatud võttepaigana filmides "Vatel" (Roland Joffé, 2000) ja "Tous les matins du monde" (Alain Corneau, 1991).

## Viited
Stanislav Lobotka

**Stanislav Lobotka** (sündinud 25. novembril 1994 Trenčínis) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis SSC Napoli ja Slovakkia jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis AS Trenčín, debüteerides klubi põhimeeskonnas hooajal 2010–11. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Slovakkia meistriks. Hooajal 2013–2014 oli ta laenul Hollandi esiliigas Jong Ajaxi võistkonnas.

Aastatel 2015–2017 mängis ta Taani kõrgliiga klubis FC Nordsjælland ja 2017–2020 Hispaania kõrgliiga klubis Celta de Vigo.

2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Napoliga.

Slovakia jalgpallikoondises tegi Lobotka debüüdi 15. novembril 2016 sõprusmängus Austria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 4. septembril 2017 MM-i valikmängus Inglismaa vastu. Ta kuulus Slovakkia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Saavutused
;AS Trenčín
*Fortuna Liga: 2014–15
*Slovakkia karikas: 2014–15
;Napoli
*Coppa Italia: 2019–20
Daniil Fomin

**Daniil Dmitritjevitš Fomin** (vene keeles Даниил Дмитриевич Фомин; sündinud 2. märtsil 1997 Tihhoretskis) on Venemaa jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Moskva Dinamo ja Venemaa jalgpallikoondises.

2009. aastal liitus ta FK Krasnodari noorteakadeemiaga. Aastatel 2014–2017 mängis ta klubi reservmeeskonnas Venemaa tugevuselt kolmandas liigas, kuid liigadebüüti tal Krasnodari põhimeeskonnas teha ei õnnestunud. Aastatel 2017–2019 oli ta laenul Venemaa esiliiga klubis FK Nižni Novgorod.

2019. aasta juunis liitus ta Venemaa kõrgliiga klubiga FK Ufa. 2020. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Moskva Dinamoga.

Venemaa jalgpallikoondises tegi Fomin debüüdi 11. oktoobril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Türgi vastu. Ta kuulus Venemaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.

## Viited
Aleksei Ionov

**Aleksei Sergejevitš Ionov** (vene keeles Алексей Сергеевич Ионов; sündinud 18. veebruaril 1989 Kingissepas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis FK Krasnodar ja Venemaa jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Peterburi Zenitis, debüteerides Venemaa kõrgliigas 2008. aastal. Peterburi Zenitiga võitis ta 2008. aastal UEFA karika ja tuli 2010. aastal Venemaa meistriks. Venemaa kõrgliigas on ta mänginud veel Krasnodari Kubani, Mahhatškala Anži, Moskva Dinamo, Moskva CSKA, FK Rostovi ja alates 2020. aasta oktoobrist Krasnodari ridades.

Venemaa jalgpallikoondises debüteeris Ionov 29. märtsil 2011 sõprusmängus Katari vastu. Koondisekarjääri kaks esimest väravat lõi ta 10. septembril 2018 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta on kuulunud Venemaa koondisse 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Saavutused
;Peterburi Zenit
*UEFA karikas: 2007–08
*Venemaa superkarikas: 2008, 2011
*Venemaa karikas: 2009–10
*Premjer Liga: 2010
Eritrea vabadussõda

: *Mitte segi ajada [[Eritrea-Etioopia sõda|Eritrea-Etioopia sõjaga]].*

**Etioopia kodusõda** oli aastatel 1961–1991 toimunud relvakonflikt Etioopia valitsuse ja Eritrea vabadusvõitlejate vahel.

Eritrea oli 1880. aastatest olnud Itaalia koloonia. Pärast Itaalia lüüasaamist teises maailmasõjas oli Eritrea kuni 1951. aastani Suurbritannia protektoraat. ÜRO Peaassamblee hääletas otsustas, et Eritreast peab saama Etioopia osa, ning 1952. aastal moodustatigi Etioopia ja Eritrea Föderatsioon. Föderatsioon pidi kestma kümme aastat ning Eritreale lubati piiratud iseseisvust (neil oli enda parlament ja vähesel määral autonoomiat). Peaassamblee määras föderatsiooni protsessi eest vastutama Anzio Mattienzo. Algse plaani järgi pidi pärast kümmet föderatsiooniaastat Etioopiast eraldi riik saama, kuid kuna aastate jooksul Eritrea autonoomia vähenes ning rahulolematus Etioopia võimuga kasvas, algas juba 1961. aastal Eritrea Vabastusrinde (EVR) juhtimisel iseseisvusliikumine. Ametlikult algas vabadussõda 1. septembril 1961 Edela-Eritreas Adali mäel Agordati linna lähedal. Vabadussõda asus juhtima Hamid Idris Awate. 1962. aastal annekteeris Etioopia Eritrea.

1974. aastal toimus Etioopia revolutsioon ning Etioopia Keisririik asendati marksist-leninistliku kommunistliku režiimiga. Uut võimu hakkasid Eritrea vastu toetama ka teised kommunistlikud riigid eesotsas Nõukogude Liiduga. Eritrea vabadusvõitlejaid toetasid samuti mitmed riigid nii diplomaatiliselt kui sõjaväeliselt. Eriti suurt abi saadi Hiina Rahvavabariigilt, kuid kui Etioopia 1972. aastal Pekingi valitsust ametlikult tunnustas, lõppes hiinlaste abi eritrealastele.

1977. aastal aeti EVR Eritreast välja ning vabadusvõitlust hakkas juhtima Eritrea Rahvavabastusrinne (ERVR), mis kasutas Etioopia kurnamiseks ära Ogadeni sõda. 1980. aastate teisel poolel lõppes Nõukogude Liidu abi Etioopiat juhtinud Etioopia Töölisparteile ning tänu Etioopia-sisestele pingetele õnnestus ERVR-il mais 1991 Etioopia väed Eritreas alistada.

Kuu aega hiljem kukutati Addis Abebas võimule tulnud Etioopia Rahvademokraatliku Vabariigi valitsus. Riigipöörde korraldas ERVR-i abil Etioopia Rahva Revolutsiooniline Demokraatlik Rinne (ERRDR). Aprillis 1993 toimus Eritrea iseseisvusreferendum, kus suur enamus eritrealastest omariikluse poolt hääletasid. Samal aastal iseseisvuski Eritrea Riik.

## Vaata ka
* Eritrea kodusõjad
* Eritrea vabadussõja ajal toimunud veresaunade loend

## Viited

## Kirjandus
* Country profile: Eritrea BBC 4 November 2005
* Ethiopia Eritrea Independence War 1961–1993
* Eritrean War for Independence
Clichy plats

**Clichy plats** (prantsuse keeles *Place de Clichy*) on Clichy järgi nimetatud väljak Prantsusmaa pealinna Pariisi põhjaosas. Teede Boulevard de Clichy, Avenue de Clichy, Rue Clichy ning Boulevard des Batignollesi ja Rue d'Amsterdami ristumiskohas puutuvad kokku VIII, IX, XVII ja XVIII linnaringkonna piirid.

Väljaku keskel asub sõjaväelasele Bon-Adrien Jeannot de Monceyle (1754–1842) pühendatud monument. Moncey aitas juhtida Pariisi kaitsmist Kuuenda koalitsiooni sõja ajal 1814. aastal liitlasvägede vastu. Monumendi autor on Amédée Doublemard (1844–1900).

See on üks väheseid kohti Pariisis, kus kohtuvad nelja linnaringkonna piirid.

Samas asuvat Clichy platsi metroojaama läbivad liinid 2 ja 13.

## Vaata ka
*Place de Clichy metroojaam

## Välislingid
Meigo Märk

**Meigo Märk** (sündinud 1990. aastal Haapsalus) on eesti päritolu muusik ja vagabund, kes kõndis 2014. aasta maist nelja aasta ja kolme kuu jooksul Eestist väheste mööndustega Indoneesiasse.

Ta on õppinud Lihula Gümnaasiumis ning Tallinna Muusikakeskkoolis.

Praegu elab ta Vietnamis ja kasvatab kohaliku abikaasaga tütart.

## Viited

## Vaata ka
*Ümber maailma kõndimine

## Välislingid
*Instagram
Thomas Heatherwick

**Thomas Alexander Heatherwick** (sündinud 17. veebruaril 1970) on inglise disainer ja Londonis asuva Heatherwick Studio asutaja.

## Vaata ka
*Vessel
WASP

**WASP** ehk **Women Airforce Service Pilots** oli teise maailmasõja ajal tegutsenud USA naispilootide organisatsioon.

WASP (*wasp* tähendab inglise keeles herilast) loodi 1943. aastal ja lõpetas tegevuse 1944. aastal.

Kuigi organisatsiooni loomise ja juhtimisega olid seotud sõjaväelased, olid selle liikmed tsiviilisikud, kelle ülesanne oli lennuvahendeid katsetada, neid transportida ja teisi piloote koolitada. Organisatsiooni eesmärk oli vähendada meespilootide koormust, et need saaksid keskenduda sõjategevusele. WASP-ile eelnevalt olid loodud teised naispiloote koondavad organisatsioonid nagu WFTD ja WAFS, mille liitmisel loodigi WASP.

WASP-i liikmeteks kandideeris üle 25 000 naise, lenduriks sai 1074 kandidaati, nad lendasid oma tegutsemisperioodil üle 90 miljoni kilomeetri, hukkus 38 liiget. 1977. aastal anti waspidele sõjaveteranide staatus, 2009. aastal tunnustati neid kongressi kuldmedalitega.

## Vaata ka

* lendur
* Teine maailmasõda

## Viited
Vessel

**Vessel** on New Yorgis asuva Hudson Yardsi ümberehitusprojekti osa, mida kasutati külastajate atraktsioonina. Briti disaineri Thomas Heatherwicki projekti järgi ehitatud keerukas kärgstruktuuri meenutav rajatis ulatub 16 korruse kõrgusele ning koosneb 154 trepist, 2500 astmest ja 80 trepimademest, kuhu külastajad said ronida.

Vesseli kontseptsiooni tutvustati avalikkusele 14. septembril 2016. Ehitus algas 2017. aasta aprillis, konstruktsioonid valmistati Itaalias ja tarniti Ameerika Ühendriikidesse. See avati külastajatele 15. märtsil 2019. 2021. aastal suleti see pärast enesetappude lainet määramata ajaks.

Rajatise lõplikuks maksumuseks kujunes hinnanguliselt 200 miljonit USA dollarit.

## Vaata ka
*Hudson Yards

## Välislingid
JEDEC

**JEDEC**, täisnimega **JEDEC Solid State Technology Association** (varem **Joint Electron Device Engineering Council**) on USA organisatsioon, mis tegeleb pooljuhtelektroonika tööstusstandarditega. JEDECi liikmeteks on enam kui 300 pooljuhtelektroonika ettevõtet.

JEDEC loodi 1958. aastal kahe ekspertgrupina, tegelemaks elektronlampide ja pooljuhtseadistega. 1970 ühines pooljuhtide grupp (JEDEC Semiconductor Council) äsja loodud mikroelektroonika osakonnaga ja neist moodustati Solid State Products Division. 1998 sai sellest Elektroonikatööstuse Liidu (Electronic Industries Alliance ehk EIA) osakond praeguseni kehtiva nimega JEDEC Solid State Technology Association.
 
JEDECi tähtsamad tegevusalad:
* elektroonikalülituste ja -seadmete loogiliste ja füüsiliste liideste standardimine
* elektroonikakomponentide korpusekujude standardimine
* arvutite muutmälu (RAM) komponentide SDRAM ja DDR SDRAM standardimine
* pooljuhtketaste standardimine
* pliivaba tootmise uute tehnoloogiate standardimine
Seakeeritsuss

**Seakeeritsuss** (*Trichinella spiralis*) on keeritsussi perekonda, ümarusside hõimkonda kuuluv loom. 

Ta elab imetajate peensooles ja põhjustab trihhinelloosi.
Keeritsuss

**Keeritsuss** (*Trichinella*) on loomade perekond ümarusside hõimkonnas. 

Keeritsussid elavad imetajate peensooles.

## Liigid
Perekonda kuulub 8 liiki.
**Trichinella spiralis* – seakeeritsuss

## Vaata ka
*trihhinelloos
Tribute in Light

**Tribute in Light** on igal aastal New Yorki paigaldatav valgusinstallatsioon, mis mälestab 11. septembri terrorirünnakuid. Installatsioon koosneb kahest helgiheitjate ringist, mõlemas on 44 prožektorit, millega valgustatakse püstloodis taevavõlvi. Niinimetatud valguskiired on Lower Manhattanist märgatavad üle 100 km kaugusele.

## Vaata ka
*Maailma Kaubanduskeskus.

## Välislingid
VF relvajõudude kindralstaabi sõjaväeakadeemia sõjaajaloo instituut

**Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia Punatähe ordeniga autasustatud Sõjaajaloo Teadusuurimisinstituut ** (vene keeles *Научно-исследовательский ордена Красной Звезды институт (военной истории) Военной академии Генерального штаба Вооружённых Сил Российской Федерации*) on sõjaajaloo teadusuurimisinstituut Moskvas. 

Sõjaajaloo instituut asutati 1966. aastal (**NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjaajaloo Instituut**). Instituudi ülem aastatel 1966–1987 oli kindralleitnant Pavel Žilin. 

1977. aastal nimetati instituut ümber **NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjateooria ja Sõjaajaloo Instituudiks**.
Instituudi eestvedamisel ilmusid 12-köiteline "История Второй мировой войны. 1939–1945 гг." (ilmus 1973–1982) ja 8-köiteline "Военная энциклопедия" (1976–1980). 

1992. aastal nimetati instituut ümber **Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi Sõjaajaloo Instituudiks**.

2010. aastast on instituut Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia struktuuriüksus. 

## Välislingid
*Научно-исследовательский институт военной истории. vagsh.mil.ru
Petikarkaad

**Petikarkaad** ehk **petikkaaristu** on arhitektuuris esinev dekoorielement, mille moodustab petikutest kaarterida; võib olla kujundatud sammastele või poolsammastele toetuvana.

Petikkaaristu motiivi esineb väga palju romaani kunstis, kuid seda leiab ka mauri arhitektuuris, osal Kiievi-Venemaa ehitistel ja gootikas. Sel pole ehitises kandvat funktsiooni, vaid tegemist on lagedat seinapinda liigendava puhtalt kaunistusliku elemendiga. Petikarkaadina võib olla kujundatud kiriku pseudotrifoorium, mida esineb nii romaanikas kui gootikas.

## Pildid

Camposanto Pisa 100.JPG|Pisa Camposanto Monumentale
CordobaMezquita01.jpg|Córdoba Suure mošee sissekäik
Blind arcade, Norwich Cathedral.jpg|Norwichi katedraal Norfolkis
Absida maior Colexiata de Sar.JPG|Santa María a Real do Sari kiriku apsiid, Santiago de Compostela
Canterbury Cathedral 11 norman arcade.jpg|Canterbury katedraal
Cathedral of Saint Demetrius in Vladimir (outer decor).jpg|Vladimiri Püha Dimitri katedraal
SevillaTorreDelOro10.JPG|Torre del Oro Sevillas
Apse Santi Pietro Paolo d'Agrò.jpg|Santi Pietro e Paolo d'Agrò kirik, Casalvecchio Siculo Sitsiilias
Blindarkad.jpg|Linköpingi toomkirik
MosqueeKairouan 1.jpg|Kairouani Suur mošee Tuneesias
Ardmore Cathedral West Gable Reliefs 2015 09 15.jpg|12. sajandi Ardmore'i katedraal Püha Declani kloostris Iirimaal
Zvíkov, kaple hradu.jpg|Gooti petikarkaad Zvíkovi lossi kabelis
Firenze9523.jpg|San Miniato al Monte, Firenze
Ukraine-Lviv-Armenian_Church-16.jpg|Armeenia kirik Lvivis
Canton Viaduct.jpg|Cantoni viadukt Cantonis Massachusettsis


## Vaata ka
* Arkaad
* Kääbusgalerii
* Kaarfriis

## Viited

## Välislingid
* What is a Blind Arcade in Architecture? - study.com
Ching Shih

**Ching Shih** (1775–1844) oli naispiraat, Hiina piraatide juht, kes tegutses aastatel 1801–1810. 

Neiupõlvenimega Shi Yang (石陽) sunniti 13-aastaselt prostitutsiooniga tegelema, millega seoses kohtus mereröövliga Zheng Yi, kellega abiellus 1801. aastal 26-aastaselt ning sai seetõttu hiljem tuntuks nime Zheng Yi Sao (Zheng Yi naine) all, kuna pärast mehe surma tormis 1807. aastal võttis ta üle piraatide juhtimise. Teda aitas lapsendatud poeg Cheung Po, kellega ta asus hiljem paarisuhtesse ning abiellus. Ching Shih juhitud Guangdongi mereröövlite laevastik koosnes 1805. aastal 400 džonkist ja 40 000 – 60 000 piraadist (võrdluseks – kuulsa Musthabeme käsutuses oli 300 laeva ja paar tuhat piraati).

Ta pidas lahinguid mitmete tolleaegsete suurjõududega, nende seas Ida-India kompanii, Portugali impeerium ja Qingi dünastia – viimasega sõlmis ta 1810. aastal kapituleerumislepingu, mille kohaselt pääses karistusest ning osa laevastikust jäi endiselt tema ja Zhang Bao kontrolli alla. Piraatlusega lõpetamise järel elas ta võrdlemisi muretut elu kuni oma surmani 68-aastaselt. Ching Shih'd on peetud ajaloo edukaimaks naispiraadiks ja ka üldse üheks edukamaks piraadiks.

## Vaata ka
* Qingi dünastia
* piraadid
* Anne Bonny
* Mary Read

## Viited
Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia

**Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia** (rootsi keeles *Kungliga Krigsvetenskapsakademien*) on Rootsi valitsusväline organisatsioon, üks Rootsi kuninglikest akadeemiatest, üks kahest sõjateaduste akadeemiast Rootsis.

Kuninglik Sõjateaduste Akadeemia loeb oma asutamisaastaks 1796. aastat, kui asutati Sõjateaduste Selts. Gustav IV Adolf valitsemise ajal kujundati seltsist kuninglik akadeemia (1805. aastast kannab akadeemia praegust nime). 

Kuningas Carl XVI Gustaf on akadeemia patroon.

## Akadeemia liikmeskond
Akadeemia liikmeid 2021. aasta seisuga oli 392, sealhulgas välisliikmeid 36. Akadeemiasse valitakse üldjuhul Rootsi kodakondsusega tegelasi. Statuudi kohaselt on kuni 70-aastaste valitud liikmete arv piiratud 160-ga. Kui valitud liige saab 70-aastaseks, avaneb liikmekoht uuele kandidaadile. Valimised toimuvad kord aastas maikuus. 

Välisriikide kodanikke ei valita üldkogus hääletusega, neid nimetatakse liikmeks.

### Valitud liikmeid
*1985 – Göran Rystad 
*1989 – Carl Bildt

### Välisliikmeid
*1995 – Margus Laidre, suursaadik Rootsi kuningriigis  
*1995 – Atis Lejiņš
*1996 – Audrius Butkevičius
*2003 – Pauli Järvenpää, Soome esindaja NATO-s, hiljem Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse teadureid
*2012 – Dmitri Trenin

## Viited

## Välislingid
*
*Kuningliku Sõjateaduste Akadeemia koduleht
Tomasz Kędziora

**Tomasz Karol Kędziora** (sündinud 11. juunil 1994 Sulechówis) on Poola jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Ukraina kõrgliiga klubis Kiievi Dinamo ja Poola jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Poznańi Lechis, mille meeskonnas debüteeris Poola kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Poola meistriks.

2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Kiievi Dinamoga. Hooajal 2020–21 tuli ta klubiga Ukraina meistriks.

Poola jalgpallikoondisse kutsuti Kędziora 2015. aastal, kuid koondisedebüüdi tegi ta 13. novembril 2017 sõprusmängus Mehhiko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 9. oktoobril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta kuulus Poola koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.

## Saavutused
;Lech Poznań
*Ekstraklasa: 2014–15
*Poola superkarikas: 2015, 2016
;Kiievi Dinamo
*Premjer-Liga: 2020–21
*Ukraina karikas: 2019–20, 2020–21
*Ukraina superkarikas: 2018, 2019, 2020

## Viited
Pavel Žilin

**Pavel Andrejevitš Žilin** (vene keeles *Павел Андреевич Жилин*; 18. märts (vkj 5. märts) 1913 Vorobjovka, Voroneži kubermang – 6. veebruar 1987 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaajaloolane ja sõjaväelane (kindralleitnant), NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1967).

## Elukäik
Pavel Žilin osales Suures Isamaasõjas. 1946. aastal lõpetas ta Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia (diplomitöö käsitles Mihhail Kutuzovi vastupealetungi 1812. aasta sõjas). 1949. aastal kaitses ta kandidaadiväitekirja samal teemal. Aasta hiljem ilmus tema raamat "Контрнаступление Кутузова в 1812 г.", mille eest sai ta 1952. aastal Stalini preemia.

1956. aastal sai Žilin ajaloodoktori kraadi ja 1961. aastal professori kutse. Aastatel 1958–1964 oli ta teadusajakirja Vojenno-istoritšeski Žurnal peatoimetaja asetäitja, ühtlasi oli 1961–1966 NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia prorektor ja Nõukogude ühiskonna ajaloo kateedri juhataja.

Aastatel 1966–1987 oli Žilin NSV Liidu Kaitseministeeriumi Sõjaajaloo Instituudi ülem. 1968. aastal anti talle kindralleitnandi auaste.

## Tunnustus

*1982 – Lenini preemia (mitteavalikustava (salastatud) valitsuse määruse alusel)

## Teoseid
**Контрнаступление Кутузова в 1812 г.*. (1950)
**Гибель наполеоновской армии в России*. (1968)
**Фельдмаршал М. И. Кутузов: жизнь и полководческая деятельность*. (1978)
**Бородино. 1812.* (1987) 

## Viited

## Välislingid
*
*Талантливый ученый и организатор. encyclopedia.mil.ru
Karol Linetty

**Karol Linetty** (sündinud 2. veebruaril 1995 Żninis) on Poola jalgpallur, kes mängib keskpoolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Torino ja Poola jalgpallikoondises.

Ta alustas klubikarjääri Poola klubis Poznańi Lech, debüteerides Poola kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2013–14 valiti ta Poola kõrgliiga hooaja parimaks uustulijaks. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Poola meistriks.

Aastatel 2016–2020 mängis ta Itaalia kõrgliigas Sampdoria ridades. 2020. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Torinoga.

Poola jalgpallikoondises tegi Linetty debüüdi 18. jaanuaril 2014 sõprusmängus Norra vastu ja lõi selles mängus ka värava. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste esimeses alagrupimängus 14. juunil lõi ta värava Slovakkia vastu. Ta kuulus Poola koondisse ka 2016. aasta uroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Saavutused
;Poznańi Lech
*Ekstraklasa: 2014–15
*Poola superkarikas: 2015

## Viited
Hugo Vaher

**Hugo Vaher** (kodanikunimega **Urmas Jaagusoo**; sündinud 13. mail 1974) on eesti kirjanik. Tema debüütromaan "Punk ei ole surnud" ilmus 2012. aastal.

Ta on alates 2021. aastast Eesti Kirjanike Liidu liige.

## Elulugu
Hugo Vaher sündis 13. mail 1974. aastal Tallinnas ja on üles kasvanud Mustamäel. Aastatel 1981–1992 õppis ta Tallinna 7. keskkoolis (praegune Tallinna Inglise Kolledž). Lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.

1992. aasta sügisel siirdus elama Saksamaale, kust naasis 1994. aasta suvel. Elas seejärel Valgamaal Otepää vallas kuni 2009. aastani, mil siirdus elama Tartusse Tähtverre.

## Looming
2012  „Punk ei ole surnud“ (Tänapäev)

2013  „Skvotterid“ (Tänapäev)

2014  „Vallakirjutaja käsiraamat ehk Määrdemeistri mälestused“ (Varrak)

2014  „Ümera Mehed Roosa Villast“ (Tänapäev)

2015  „Ajutine elu“ (Tänapäev)

2016  „Jõesaare poisid“ (Tänapäev)

2017  „Sügise kuldne kooma“ (Tänapäev)

2017  „Vääna jäljekütid. Salapärase soki juhtum“ (Tänapäev)

2019  „Vääna jäljekütid. Maa ja taeva vahel“ (Tänapäev)

2020  „Vääna jäljekütid. Vana laagri saladus“ (Tänapäev)

2020  „Inspektor Telinski, kummisuti ja kõik ülejäänud“ (Koolibri) 

2022 "Vääna jäljekütid. Suur pakirööv" (Tänapäev) 

2024 "Neljas versioon" (Eesti Raamat) 

2024 "Vanadaam ja koibik" (Hea Lugu) 

2025 "Nutivaba" (Tänapäev) 

## Tunnustus
* 2012   Noorteromaani võistlus, äramärgitud töö („Skvotterid“)
* 2014   Kirjastus Tänapäev romaanivõistlus, äramärgitud töö („Ajutine elu“)
* 2014   Lastejutuvõistlus „Minu esimene raamat“, äramärgitud töö („Ümera Mehed Roosa Villast“)
* 2016   Kirjastus Tänapäev romaanivõistlus, äramärgitud töö („Sügise kuldne kooma“)
* 2017   Lastejutuvõistlus „Minu esimene raamat“, 3. koht („Vääna jäljekütid. Salapärase soki juhtum“
* 2025   Kirjastus Tänapäev ja Eesti Lastekirjanduse Keskus noorteromaani võistlus, 1. koht ("Nutivaba")
* 2026   Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali lastekirjanduse auhind 2025 (teose "Nutivaba" eest)
* 2026   Hea Noorteraamat 2025 (teose "Nutivaba" eest)

## Isiklikku
Hugo Vaher on abielus Ele Jaagusooga, kellega tal on kaks tütart – Liisa ja Triinu.

Hugo Vaheri vanavanaema tädipoeg oli Oskar Luts. Albert Vennola oli Hugo Vaheri vanavanaonu.

## Tõlked
Hugo Vaher on tõlkinud ka aime- ja ilukirjandust. Tõlked leiab ESTER kataloogist.

## Muusikaline tegevus
Mängis aastatel 1988–1989 punkansamblis A.V.A. kitarri. 1989. aastal võttis A.V.A. uueks nimeks The Chance ja oli Eesti üks esimesi ''indie''-muusikat viljelevaid bände. 

A.V.A.’st ja The Chance’ist on põhjalikumat materjali avaldatud blogis. Hugo Vaher oli aastatel 1988–1992 üsna viljakas laulukirjutaja (ligemale 100 lugu).

Pärast ansambli The Chance lõplikku lagunemist 90. aastate lõpul jätkas Hugo üksikartistina, kasutades alates 2000. aastast nime Ray Astero.

## Viited


## Välislingid
# ; 
# ;
#  ;
# ; 
# ; 
# ; 
# ; 
# https://sakala.postimees.ee/840724/romaan-teismelistest-25-aastat-hiljem.
Louis XVI stiil

**Louis XVI stiil**, ka *Louis Seize*, on varaklassitsistlik sisekujundus- ja tarbekunstistiil, mis valitses aastail 1774–1792, Louis XVI valitsusajal.

Stiili iseloomustab vormide sümmeetria, antiikunsti mõjutused, klassitsistlik ornament ja külmad värvid.

## Näiteid Eestist
Eestis on Louis XVI stiilis olnud kujundatud Põltsamaa lossi medaljonituba, tänini on säilinud Tartus Katariina maja teise korruse saal, Roosna-Alliku mõisa saal, Saue mõisa teise korruse ruumid. Viimase kahe kujundust on peetud ka zopfstiiliks.

## Pildid

Nouvelle salle du département des objets d'art (Musée du Louvre) (14503396229).jpg|Département des Objets d'Art, Louvre
Canapé du salon de compagnie du Petit Trianon.jpg|Kolme inimese sohva ja käetugedega toolid Petit Trianoni salongis
Salle Marie-Antoinette (Louvre) D151216.jpg|mini|*Salle Marie-Antoinette*, Département des Objets d'Art, Louvre
Jean-Francois Leleu - Secretaire a abattant.JPG|Jean-François Leleu kujundatud kummut
Armchair (One of a Pair), 1780-1785, Jean Avisse, Paris, beechwood, modern upholstery - Art Institute of Chicago - DSC09799.JPG|Bergère-tugitool (Jean Avisse, 1780–1785), Art Institute of Chicago
Bureau à cylindre dit du roi de Sardaigne.jpg|Rullkattega sekretärkapp (1777) ja tugitoolid "*à la reine*" (1768) Hôtel de Chevreuse'ist, Louvre
Salle Michel David-Weill (Louvre) 2.jpg|Interjöör marketriimööbliga, Département des Objets d'Art, Louvre
Fontainebleau Château de Fontainebleau Innen Boudoir der Königin 1.jpg|Marie Antoinette'i buduaar (1786) Pompei stiilis, Fontainebleau loss
Louis-seize Treppe Mannheim BarockhausC4.jpg|Trepp Mannheimis
Medaljonituba.jpg|Medaljonituba, Louis XVI stiilis kujundatud salong Põltsamaa lossis. 1930. aastad


## Vaata ka
* Adamstiil
* Zopfstiil
 
## Viited
Venemaa keisririigi justiitsministrite loend

**Venemaa keisririigi justiitsministrite loend** on loetelu Venemaa Keisririigi Justiitsministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi loomisest 1802. aastal kuni 1917. aasta Veebruarirevolutsioonini. Minister oli ühtlasi senati peaprokurör.

## Vaata ka
*Venemaa Keisririigi Justiitsministeerium
Venemaa keisririigi kaubandus- ja tööstusministrite loend

**Venemaa keisririigi kaubandus- ja tööstusministrite loend** on loetelu Venemaa Keisririigi Kaubandus- ja Tööstusministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi asutamisest aastal 1905 kuni 1917. aasta Veebruarirevolutsioonini.

## Vaata ka
*Venemaa Keisririigi Kaubandus- ja Tööstusministeerium
Adamstiil

**Adamstiil** (inglise keeles *Adamesque*, *Adam Style*) on varaklassitsistlik 18. sajandi teise poole sisekujundusstiil Inglismaal ja kohati Mandri-Euroopas, mis sai nimetuse arhitektidest ja mööblikunstnikest vendade Robert Adami, John Adami ja James Adami järgi. Samaaegne Louis XVI stiiliga Prantsusmaal.

Stiilile on iseloomulik vaoshoitud värvikasutus ja lame tagasihoidlik stukkornament, dekoor laenab vorme ja elemente keisririigiaegsest Vana-Roomast.

## Pildid

Syon House 2.jpg|Robert Adami sisekujundus Syon House'is Londonis
Home House 05.jpg|Home House'i interjöör, Robert Adam, 1777
Osterley Park Interior.jpg|Osterley Parki interjöör, Robert Adam, 1761
Home House 03.jpg|Home House'i trepikoda, Robert Adam, 1777
Sleepingnymph.jpg|Angelika Kauffmanni maal, tüüpiline vendade Adamite interjöörides


## Viited
Matty Cash

**Matthew Stuart Cash** (sündinud 7. augustil 1997 Slough's) on Inglismaa-Poola jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa ja Poola jalgpallikoondises.

Ta kuulus noorena Wycombe Wanderersi noorteakadeemiasse ja FAB Academy'sse.

2014. aastal liitus ta Nottingham Forestiga. Hooaja 2015–16 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Dagenham & Redbridge, lüües 12 liigamänguga kolm väravat. Nottingham Foresti põhikoosseisus mängis ta Inglismaa esiliigas aastatel 2016–2020. Cash valiti hooajal 2019–20 Nottingham Foresti hooaja parimaks mängijaks.

2020. aasta septembris sõlmis ta viieaastase lepingu Aston Villaga. 18. septembril 2021 lõi ta mängus Evertoni vastu oma esimese värava Aston Villa särgis ja esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

Tema isa on endine jalgpallur Stuart Cash ja ema Suurbritannias sündinud poolatar. 2021. aasta septembris tegi Cash avalduse Poola kodakondsuse saamiseks. Sama aasta oktoobris sai ta Poola ja Inglismaa topeltkodakondsuse. Seejärel kutsuti ta Poola koondisse, tehes koondisedebüüdi 12. novembril 2021 MM-i valikmängus Andorra vastu.

## Viited
India president

**India president** on India Vabariigi tseremoniaalne riigipea (president) ja sõjaväe ülemjuhataja.

Alates 25. juulist 2022 on India president Draupadi Murmu.

## Vaata ka
*India riigipeade loend
* India peaminister
India peaminister

**India peaminister** on India Vabariigi valitsusjuht (peaminister).

Alates 26. maist 2014 on India peaminister Narendra Modi.

## Varasemaid peaministreid
*Jawaharlal Nehru (1947–1964)
*Indira Gandhi (1966–1977 ja 1980–1984) 
*Rajiv Gandhi (1984–1989)
*Manmohan Singh (2004–2014)

## Vaata ka
* India president
Claude François de Méneval

**Claude François de Méneval** (2. aprill 1778 Pariis – 18. juuni 1850 Pariis) oli keiser Napoleon I lähikondlane, hilisem omavalitsustegelane ja memuarist.

De Méneval oli aastatel 1802–1813 Napoleon I isiklik sekretär. 1810. aastal sai ta keisrilt paruni tiitli (*baron de l'Empire*). 

De Méneval võttis osa ka 1812. aasta sõjakäigust Venemaale. Selles sai tema tervis rängalt kannatada.  

Aastatel 1813–1815 oli ta Napoleoni teise abikaasa Marie-Louise erasekretär.

Hiljem sai Claude François de Ménevalist omavalitsustegelane. Ta oli aastatel 1831–1848 Essonne'i departemangus asuva Gif-sur-Yvette'i valla  munitsipaalnõunik.

## Tunnustus
* Auleegioni rüütli klassi orden (1806)
* Auleegioni ohvitseri klassi orden (1819)

## Teosed
**Lettre à M. Thiers : sur quelques points de l'histoire de l'empereur Napoléon et sur la mort du duc d'Enghien*. Chez H. Delloye, 1839.
**Napoléon et Marie-Louise : souvenirs historiques*. Amyot, 1845.
**Mémoires pour servir à l'histoire de Napoléon Ier : depuis 1802 jusqu'à 1815 : Bonaparte : Édition entièrement refondue. Ouvrage complété par des documents inédits*. 1849.

## Välislingid
*
*Working with Napoleon: Memoirs of Napoleon Bonaparte by His Private Secretary. amazon.com
Pierre Berthezène

**Pierre Berthezène** (24. märts 1775 Vendargues, Hérault' departemang – 9. oktoober 1847 Vendargues) oli prantsuse sõjaväelane (diviisikindral), Prantsuse revolutsioonisõdadest ja Napoleoni sõdadest osavõtja. Tema nimi on jäädvustatud Arc de Triomphe'i seinale.

1808. aastal sai Pierre Berthezène keisrilt paruni tiitli (*baron Berthezène et de l'Empire*).

Brigaadikindralina võttis Berthezène osa Napoleoni 1812. aasta sõjakäigust Venemaale. Novembris 1812 paistis silma Berezina lahingus.

Diviisikindralina osales Berthezène 1830. aastal Alžeeria sõjakäigus. 1830. aastal Juulirevolutsiooni käigus võimule tulnud Louis-Philippe I määras Berthezène'i Prantsuse vägede ülemjuhatajaks Alžeerias.

Oktoobris 1832 sai Berthezène parlamendi ülemkoja liikmeks. Selles ametis oli ta kuni oma surmani 1847. aastal.

## Sõjaväelised auastmed
Pierre Berthezène'i sõjaväelised auastmed: kapten (1799), *commandant* (1800), major (1806), kolonel (1807), brigaadikindral (augustis 1811) ja diviisikindral (augustis 1813).

## Tunnustus
* Auleegioni rüütli klassi orden (1804)
* Auleegioni ohvitseri klassi orden (1807)
* Auleegioni komandöri klassi orden (1809)
* Püha Louis' Kuningliku Sõjalise Ordu rüütli klassi orden (1814)
* Auleegioni suurohvitseri klassi orden (1829)
* Auleegioni suurristi klassi orden (1830)

## Teosed
* *Dix huit mois en Algérie*
* *Souvenirs militaires*, publié par son fils, Paris, 1855.

## Välislingid
Dominic Lieven

**Dominic Lieven** (sündinud 19. jaanuaril 1952 Singapuris) on Briti ajaloolane.

Lieven lõpetas 1973. aastal Cambridge'i Ülikooli. Ta töötas aastatel 1978–2011 London School of Economics and Political Science'is (2011. aastast professorina) ja  2011–2019 Cambridge'i Ülikoolis vanemteadurina. Seejärel oli ta külalisprofessor LSE-s.

## Tunnustus
*2001 – valiti Briti Akadeemia liikmeks
*2013 – Sõpruse orden (Venemaa Föderatsioonilt)
*2019 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks

## Teoseid
* *Russia and the Origins of the First World War*, Macmillan Press (1983).
* *Russia's Rulers Under the Old Regime*, Yale University Press (1989).
* *The Aristocracy in Europe 1815/1914*, Macmillan/Columbia University Press (1992).
* *Nicholas II: Emperor of all the Russias*, John Murray/St Martin's Press/Pimlico (1993).
* *Empire: The Russian Empire and its Rivals*, John Murray/Yale University Press (2003).
* *Russia Against Napoleon: The Battle for Europe, 1807 to 1814* Allen Lane/Penguin (2009). 
* *Towards the Flame: Empire, War and the End of Tsarist Russia* Allen Lane/Penguin (May 2015).
* *The End of Tsarist Russia: The March to World War I and Revolution*, Penguin Random House (2015).

## Välislingid
*Professor Dominic Lieven. lse.ac.uk
Thierry Lentz

**Thierry Lentz** (sündinud 8. juulil 1959 Metzis) on prantsuse jurist ja ajaloolane. 

Ta on Napoleoni-uurija, Académie nationale de Metzi korrespondentliige.

Tema peamised uurimisvaldkonnad on Konsulaadi valitsemisperioodi ja Prantsuse esimese keisririigi ajalugu. 

## Elukäik
Lentz lõpetas 1982. aastal Metzi Ülikooli magistrikraadiga avaliku õiguse alal. 1983. aastal sai Université Nancy-II-st magistrikraadi ka politoloogias (magistritöö käsitles bonapartismi).

Lentz töötas ülikooliõppejõuna avaliku õiguse alal. 2000. aastal sai Napoleoni Fondi direktoriks ja 2008. aastal teadusajakirja Napoleonica peatoimetajaks.

Alates 2012. aastast töötab Lentz La Roche-sur-Yonis asuvas kõrgkoolis Institut catholique de Vendée ajaloo õppejõuna. 2014. aastal loodi seal Napoleoni-uurimise kateeder. 2021. aastal sai Lentz dotsendiks.

## Teoseid
**Napoléon diplomate*. CNRS Éditions, Paris 2012, ISBN 9782271074423.
**Napoléon, une ambition française. Idées reçues sur une grande figure de l’histoire*. Le Cavalier bleu éditions, Paris 2013, ISBN 9782846705073.
**Le congrès de Vienne. Une refondation de l’Europe. 1814–1815*. Perrin, Paris 2013, ISBN 9782262033057.
**Waterloo. 1815*. Perrin, Paris 2015, ISBN 9782262039400.
**Cahiers de Sainte-Hélène* (2021; kaasautor François Houdecek) 

### Toimetatud
**1812, la campagne de Russie*, de Marie-Pierre Rey et Thierry Lentz (dir.), avec Jacques Jourquin, préface de Victor-André Masséna, Perrin. ISBN 978-2262040727 https://fondationnapoleon.org/en/publication/thierry-lentz-ed-marie-pierre-rey-ed-1812-la-campagne-de-russie-russian-campaign/

## Välislingid
Halil Dervişoğlu

**Halil İbrahim Dervişoğlu** (sündinud 8. detsembril 1999 Rotterdamis) on Türgi jalgpallur, kes mängib Türgi kõrgliiga klubis Galatasaray ja Türgi jalgpallikoondises.

Ta liitus 2009. aastal Rotterdami Sparta noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2018–19 Hollandi esiliigas, lüües sel hooajal liigas kümme väravat. Hooaja 2019–20 esimeses pooles lõi ta 17 liigamänguga Hollandi kõrgliigas viis väravat.

2020. aasta jaanuaris liitus ta Inglismaa esiliiga klubiga Brentford. Klubi põhikoosseisu tal esimesel hooajal murda ei õnnestunud, pääsedes väljakule kokku seitsmes mängus. Esimese värava lõi ta Brentfordi meeskonnas 9. jaanuaril 2021 Inglismaa karikamängus Middlesbrough' vastu. Hooaja 2020–21 esimeses pooles oli ta Brentfordist laenul Hollandi kõrgliiga klubis FC Twente ja hooaja teises pooles Galatasarays. 2021. aasta septembris suundus ta taas laenule Galatasaraysse.

Türgi jalgpallikoondises debüteeris Dervişoğlu 27. mail 2021 sõprusmängus Aserbaidžaani vastu ja lõi selles mängus ka värava. Samal aastal kuulus ta Euroopa meistrivõistlustel osalenud Türgi koondisse.
Lihakarjakasvatus

**Lihakarjakasvatus** on veisekasvatuse haru, mis tegeleb veiste kasvatamisega liha tootmise eesmärgil.

## Lihaveise tõud

*Aberdiini-anguse veis
*Herefordi veis
*Limusiini veis
*Simmentali veis
*Šarolee veis
*Akviteeni hele veis
*Belgia sinine veis
*Šoti mägiveis
*Gallovei lihaveis
*Tirooli hall veis

## Vaata ka
* Loomakasvatus
Marie-Pierre Rey

**Marie-Pierre Rey** (sündinud 1961) on prantsuse ajaloolane.

Rey on lõpetanud *[[grande école]]*'i ja töötab Pariisis Université Panthéon-Sorbonne'is Venemaa ja Nõukogude ajaloo professorina. Ühtlasi on ta slaavlaste ajaloo uuringute keskuse direktor.

## Teoseid
**La tentation du rapprochement, France et URSS à l’heure de la détente, 1964-1974*, Paris, Publications de la Sorbonne, 1991, 355 p.
**De la Russie à l’Union soviétique, la construction de l’empire, 1462-1953*, Paris, Hachette, Carré Histoire, 1994, 253 p.
**Le dilemme russe, la Russie et l’Europe occidentale d’Ivan le Terrible à Boris Eltsine*, Paris, Flammarion, 2002, 354 p.
**Alexandre Ier, le tsar qui vainquit Napoléon*, Paris, Flammarion, Grandes Biographies, 2009.
**1814. Un tsar à Paris*, Paris, Flammarion, 2014.

### Toimetatud
**1812, La campagne de Russie, histoire et postérités*, sous la direction de Marie-Pierre Rey et Thierry Lentz, préface de Victor-André Masséna, Paris, Perrin, 2012. https://fondationnapoleon.org/en/publication/thierry-lentz-ed-marie-pierre-rey-ed-1812-la-campagne-de-russie-russian-campaign/

## Viited

## Välislingid
*Mme Marie-Pierre Rey. pantheonsorbonne.fr
*Marie-Pierre Rey. insscide.eu
*Marie-Pierre Rey raamatud Amazonis. amazon.com