open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Charles Ernest Overton

**Charles Ernest Overton** (25. veebruar 1865 Cheshire – 27. jaanuar 1933 Lund) oli inglise päritolu biofüüsik ja farmakoloog. 

Overton avastas, et mittepolaarsed ühendid läbivad rakumembraani kergemini kui polaarsed, millest ta oletas, et membraani koostises on lipiidid. 

Ta on ka Meyeri-Overtoni reegli avastaja.

Ta oli Charles Darwini kauge sugulane.

Ta töötas Lundi ülikoolis ning oli abielus rootsi matemaatiku Louise Petrén-Overtoniga, neil oli neli last.
Absoluutne niiskus

**Absoluutne niiskus** ehk **absoluutniiskus** on füüsikaline suurus, mis iseloomustab veeauru tihedust. Seda mõõdetakse tavaliselt grammides kuupmeetri kohta (gaasides).

Absoluutne niiskus on ühes kuupmeetris leiduva vee(auru) mass grammides (g/m³). Maksimaalne võimalik absoluutne niiskus sõltub temperatuurist: mida külmem on veeaur, seda vähem mahub seda kuupmeetrisse.

Kirjanduses nimetatakse absoluutset niiskust sageli **absoluutseks õhuniiskuseks**, kuid tuleb rõhutada, et õhk pole viimase definitsioonis oluline – absoluutsest õhuniiskusest saab rääkida ka juhul, kui keskkonnas teised gaasid puuduvad.

## Õhuniiskuse arvutamine

Absoluutne niiskus on defineeritud valemiga:

: a = {m_w \over V_a} \, , 
kus 
:\mbox{a} absoluutne õhuniiskus,
:m_w  on veeauru mass,
:V_a  on ruumala.

Meteoroloogias arvutatakse absoluutne niiskus veeauru rõhu ja temperatuuri kaudu alljärgneva valemi järgi:

\mbox{a}=0,80 \bigg(\frac{e}{1+\alpha t} \bigg) = 217 \frac{e}{T}

kus

:a – absoluutne õhuniiskus (g/m³),
:e – aururõhk millibaarides, 
:t – õhutemperatuur Celsiuse kraadides,
:T – absoluutne õhutemperatuur,
:\alpha = \frac{1}{273} \approx 0,0037 on gaaside ruumpaisumise koefitsient.

Kui veeauru rõhk on mõõdetud millimeeter elavhõbedasammast (mmHg), arvutatakse absoluutne õhuniiskus valemi järgi

\mbox{a}=1,06 \bigg(\frac{e}{1+\alpha t} \bigg)

Tabel "Antud temperatuuril maksimaalne võimalik absoluutne õhuniiskus"

## Vaata ka
*Suhteline niiskus
*Eriniiskus

## Viited

## Välislingid
Ainupilulised

**Ainupilulised** ehk **monotreemid** (*Monotremata*) on imetajate selts, kuhu traditsiooniliselt paigutatakse kõik ürgimetajate alamklassi kuuluvad liigid. Erinevalt teistest imetajatest, kes on elussünnitajad, on ainupilulised munejad. Neil on kloaak (sellest tuleneb ka nende nimetus). 

Praegu elab ainupilulisi ainult Austraalias ja Uus-Guineas, kuid fossiilseid ainupilulisi on leitud ka mujalt.    

Pehmekoelistest munadest kooruvad pärast kümnepäevalist munasviibimist vähearenenud pojad, kes  sõltuvad täielikult ema hoolitsusest. Ainupilulisi peetakse küll primitiivseteks, sest nad munevad, ometigi on neil kõik teised imetajatele omased tunnused, nagu karvkate, püsisoojasus ning nad imetavad oma loomi piimaga.

## Süstemaatika ja fülogenees
Traditsiooniliselt vaadeldakse ainupilulisi ürgimetajate ainsa seltsina. Nüüd on selgunud, et tegu pole monofüleetilise rühmaga. Üks hüpotees paigutab ainupilulised klaadi *[[Australosphenida]]*. 

Hiljuti on tehtud ettepanek eristada nokkloomaliste (*Platypoda*) ja sipelgasiililiste (*Tachyglossa*) seltsi. 

Ainupilulised paistavad olevat lahknenud teistest imetajatest umbes 150 miljonit aastat tagasi. Paistab, et sipelgasiilid ja nokissiilid põlvnevad nokkloomataolistest esivanematest. 

Vanim ainupilulise fossiil on Uus-Lõuna-Walesist Lightning Ridge'ist leitud 110 miljoni aasta vanune *[[Steropodon galmani]]* lõualuutükk. On leitud ka fossiile perekondadest  *[[Kollikodon]]*, *[[Teinolophos]]* ja *[[Obdurodon]]*. Aastal 1991 leiti Argentina lõunaosast 61 miljoni aasta vanune nokklooma sugulane perekonnast *Obdurodon* (või *[[Monotrematum]]*).  

Ainupiluliste süsteem on järgmine:
*†sugukond *[[Kollikodontidae]]*
**†perekond *[[Kollikodon]]*
***†liik *[[Kollikodon ritchiei]]*
* sugukond *Ornithorhynchidae* (nokkloomlased)
** perekond *Ornithorhynchus* (nokkloom)
*** liik *Ornithorhynchus anatinus* (nokkloom)
**†perekond *[[Obdurodon]]*
***†liik *[[Obdurodon dicksoni]]*
***†liik *[[Obdurodon insignis]]*
***†liik *[[Monotrematum sudamericanum]]* (algselt paigutati perekonda *[[Monotrematum]]*) 
* sugukond *Tachyglossidae* (sipelgasiillased)
** perekond *[[Tachyglossus]]* (sipelgasiil)
***  liik *Tachyglossus aculeatus* (sipelgasiil)
** perekond *Zaglossus* (nokissiil)
*** liik *Zaglossus bruijni* (nokissiil)
*** liik *[[Zaglossus attenboroughi]]*
*** liik *[[Zaglossus bartoni]]*
***†liik *[[Zaglossus hacketti]]*
***†liik *[[Zaglossus robustus]]*
**†perekond *[[Megalibgwilia]]*
*** †liik *[[Megalibgwiilia ramsayi]]*  
*** †liik *[[Megalibgwiilia robusta]]* 
*†sugukond *[[Steropodontidae]]* (see võib olla osa nokkloomaliste sugukonnast)
**†perekond *[[Steropodon]]*
***†liik *[[Steropodon galmani]]*.
**†perekond *[[Teinolophos]]*
***†liik *[[Teinolophos trusleri]]*
 
Tänapäevased ainupiluliste liigid on:
*nokkloom
*sipelgasiil
*nokissiil
**[[Zaglossus attenboroughi]]*
**[[Zaglossus bartoni]]*
Nokissiil

**Nokissiil** ehk **nokis-sipelgasiil** (*Zaglossus bruijni*) on ainupiluline, kes kuulub sipelgasiillaste sugukonda (*Tachyglossidae)* ja nokissiilide perekonda (*Zaglossus)*.

## Kirjeldus
Nokissiil on oma sugulasest sipelgasiilist suurem, tema keha katavad tumedad karvad, mille vahelt tulevad esile heledad okkad. Nokissiil on umbes 80 cm pikk ja ta võib kaaluda kuni 10 kg.

## Toitumine
Nokissiil toitub ussidest (vihmaussidest) ja muudest selgrootutest loomadest, keda ta otsib lõhna järgi. Kui saak on leitud, haagib ta saagi oma konksjate ogadega keele külge ja tirib suhu.  

## Levik
Nokissiil elab Uus-Guinea niisketes mägimetsades (1900–3000 m üle merepinna).

## Sigimine
Kukkurlooma jooksuaeg on juulis. Ainus muna siirutatakse kõhul asuvasse kukrusse, kus emasloom muna välja haub. Pärast koorumist jääb poeg kukrusse 6–8 nädalaks.

## Sugulasliigid
*Nokkloom
*Sipelgasiil
*Zaglossus attenboroughi
*Zaglossus bartoni
Metadoon

**Metadoon** on sünteetiline opioid, mida kasutatakse analgeetikumina ja metadoonasendusravis.

Metadoon sünteesiti esimest korda 1937. aastal Saksamaal.

## Lisalugemist
*Metadon Dak ravimi kirjeldus Ravimiameti lehel
Aafrika elevant

**Aafrika elevant** (*Loxodonta*) on imetajate perekond elevantlaste sugukonnast. Perekonnas on 2 liiki:

* aafrika savannielevant (*Loxodonta africana*)
* aafrika metsaelevant (*Loxodonta cyclotis*)

## Klassifikatsioon

1825 andis Georges Cuvier perekonnale nime "*Loxodonte"*. 1827 muutis anonüümne autor kirjapilti "*Loxodonta"* – osade allikate alusel käsitleb *[[International Code of Zoological Nomenclature]]* (ICZN) seda autoriteetse allikana. 

Aafrika elevandi perekonna väljasurnud liigid on: 
*†*[[Loxodonta atlantica]]*, (Pomel, 1879) 
*†*[[Loxodonta exoptata]]*, (Dietrich, 1941) 
*†*[[Loxodonta adaurora]]*, (Maglio, 1970) 

## Välimus
India elevant ja aafrika elevant on üpris sarnased, kuid aafrika elevant on suuremate kõrvade ja võhkadega (on nii isastel kui emastel). Isane elevant võib seistes olla 3,64 m kõrgune, 6–7,5 m pikk, (koos londiga) kaaluda kuni 5455 kg; emane 3-meetrine ja kaaluda 3636–4545 kg.

## Toitumine
Aafrika elevant on taimtoiduline, ta kulutab 16 tundi päevas taimede (lehtede, bambuse, okste jne) söömisele. Ta võib päevas süüa 140–270 kg toitu.

## Paljunemine
Aafrika elevandi tiinus kestab 18–21 kuud. Ta sünnitab korraga ühe poja, kes kaalub umbes 90 kg.

## Levik
Ajavahemikus 1889–1946 on Aafrikast välja veetud umbes 2 280 000 elevandi võhka.

## Sugulussidemed
*India elevant
*Mammut (väljasurnud)

## Vaata ka
* Tembe elevandipark
* Elevandiluu
* Sõjaelevant
* Võhamõõk

## Viited

## Kirjandus
* Sara Goudarzi. 100 Slaughtered Elephants Found in Africa, *LiveScience*, 2006.

## Välislingid
* Sissekanne ADW-s
* Sissekanne NCBI Taxonomy database'is
* Sissekanne andmebaasis ITIS
* Sissekanne andmebaasis NCBI Taxonomy database
Asendusravi

**Asendusravi** ehk **substitutsiooniteraapia** on organismile olulise, kuid puuduva aine manustamine. Asendusravil asendatakse endogeenne ehk organismi enda toodetud aine puudujääk kehaväliselt toodetud ainega.

Tüüpilisemad asendusravid:
*insuliinasendusravi
*hormoonasendusravi
*nikotiinasendusravi
*metadoonasendusravi

Asendusravi mõistet kasutatakse ka elundipuudulikkuse korral elundi põhifunktsiooni asendamisel tehislike vahenditega:
*elundi siirdamine
*kehaväline simuleeritud elund – hemodialüüs (kunstneer), kunstlik vereringe südame operatsioonide korral
*loodusliku elundi asendamine kehasisese tehisorganiga – (tehissüda)

## Vaata ka
*Võõrutusravi
Anders Jacobsen

**Anders Jacobsen** (sündinud 17. veebruaril 1985 Hønefossis) on Norra suusahüppaja 

Jacobsen osales esimest korda maailma karikasarjas 2006–2007 hooajal ja sai esimesel etapil 24. novembril 2006 Soomes Kuusamos kolmanda koha. Esimese võidu maailma karikasarja etapil sai ta 17. detsembril 2006 Šveitsis Engelbergis. 

Jacobseni kohta võib ka nelja hüppemäe turnee põhjal öelda, et tuli, nägi ja võitis. 2006.-2007. aasta turneel osales ta esimest korda ja kohe tuli ka täistabamus. Ta sai turnee üldvõidu, olles Oberstdorfis 4., Garmisch-Partenkirchenis 5., Innsbruckis 1. ja Bischofshofenis 2. Pärast hüppemäeturneed sai ta kolmanda etapivõidu Vikersundi lennumäel Norras.

Esimesel maailma karikasarja hooajal tuli ta üldarvestuses teiseks poolakas Adam Małyszi järel. Peaaegu kogu hooaja juhtinud norralane kaotas lõpuks poolakale 134 punktiga.
 
## Saavutused

### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
* 2010  Vancouveris
**  pronksmedal meeskonnavõistluses

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2007  Sapporos
**  hõbemedal meeskonnavõistluses suurel mäel
* 2009  Jaapanis
**  hõbemedal meeskonnavõistluses suurel mäel
**  pronksmedal suurel mäel
* 2011  Oslos
**  hõbemedal meeskonnavõistluses normaalmäel
**  hõbemedal meeskonnavõistluses suurel mäel
* 2013  Val di Fiemmes
**  pronksmedal suurel mäel

### [[Suusahüpete maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikas

*2. koht: 2007

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Anders Jacobsen on osalenud (seisuga 20. jaanuar 2015) 153 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 28 korral, neist 10 etappi on ta võitnud.

### [[Nelja hüppemäe turnee]]l

**1. koht: 2006–2007**

## Välislingid

* 
*Anders Jacobseni blogi Poolast
Mweri ahelik

**Mweri ahelik** on põhja–lõunasuunaline ahelik Burundi ja Rwanda lääneosas, Kesk-Aafrika murrangu perifeerne kerkinud osa. 
Mweri aheliku keskmine kõrgus merepinnast on 2000–2500&nbsp;m, kõrgeim tipp on eri andmetel Karonja mägi (üle 2760&nbsp;m , teistel andmetel 2685 m), Mweri mägi (2670&nbsp;m)) või Heha (2670&nbsp;m).

## Viited
Kai Kallastu

**Kai Kallastu** (sündinud 10. augustil 1970) on eesti laulja (sopran) ja vokaalpedagoog.  

Ta oli Eesti Interpreetide Liidu stipendiaat aastatel 2009, 2010, 2012–2016, 2018.

## Haridus
Aastatel 1999–2004 õppis ta Helsingi Ametikõrgkoolis STADIA klassikalise muusika osakonnas laulu ja vokaalpedagoogika erialal, kus tema lauluõpetajad olid Matti Pelo ja Johanna Bister. 2004–2005 täiendas ta end Austria vokaalpedagoogi professor Irina Gavrilovici juhendamisel. 2009–2010 õppis ta Metropolia rakenduskõrgkooli magistrantuuris klassikalise laulu ja vokaalpedagoogika erialal. On osalenud professor Teresa Żylis-Gara, Eva Blahova, Nelli Manuilenko meistrikursustel. 

## Töö
Ta on esinenud ooperi- ja suurvormisolisti ning kammerlauljana, lisaks olnud festivalide ja kontsertide produtsent. 

Kai Kallastu on laulnud Repoo Ensemble, Reval Ensemble, Pärnu Ooperi orkestri, Pärnu Linnaorkesteri ja mitme projektikollektiivi solistina. Ta on 2007. aastal asutatud kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige ja produtsent. 

Kai Kallastu on esinenud festivalidel Eestis, Islandil, Itaalias, Lätis, Rootsis, Saksamaal ja Soomes.

## Looming
Kai Kallastu repertuaar hõlmab teoseid renessansist nüüdismuusikani ning väga suure hääleulatusega lauljana on ta olnud mitme eesti helilooja nõudlike eksperimentaalsete vokaalteoste esmaesitaja. Ta on esitanud eesti heliloojate Andrus Kallastu, Tatjana Kozlova-Johannese, Ülo Kriguli, Kristjan Kõrveri, Märt-Matis Lille, Indrek Palu, Mart Siimeri, Sven Sosnitski, Toivo Tulevi, Age Veeroosi teoseid ning kaasaegse vokaalmuusika suurteoseid: Olivier Messiaeni laulusarjad Harawi, chant d'amour et de mort, Poèmes pour Mi, Chants de Terre et de Ciel, Arnold Schönbergi Pierrot lunaire op. 21, 15 Gedichte aus "Das Buch der hängenden Gärten" von Stefan George op. 15, Kaija Saariaho Quatre Instants, Lonh jne.

## Isiklikku
Kai Kallastu abikaasa on helilooja ja dirigent Andrus Kallastu. Nende tütar on muusik Maria Kallastu ja poeg pianist Karl Kallastu.

## Viited

## Välislingid
*Andrus ja Kai Kallastu koduleht
*Monika Helme. Suhe peab arenema!. Eesti Naine, aprill 2010
*Gerhard Lock. Naiste lood dramaatilises võtmes. Pärnu Postimees, 23. juuli 2010
*Mart Jaanson. PNP ja futurism – soov midagi ära teha. Sirp, 4. veebruar 2011
*Maris Valk-Falk. (Muusikalisest) futurismist PNP 2011 taustal. Teater. Muusika. Kino, 3/2011
*Ia Remmel. Midagi inspireeritut. Sirp, 15. detsember 2011 
*Pille Kangur. Kauge armastus. Muusika, 8-9/2012. Lk 23
*Saale Kareda. Elav lõhestatus: Pärnu Ooperi “Tituse halastus” – võimekad solistid groteskses kastmes. Muusika, 8-9/2012. Lk 40–41
*Anne Prommik. Sürrealistlik arm ja surm. Sirp, 7. detsember 2012
*René Jakobson. Kai Kallastu foto Tallinna Jaanik kirikus. Muusikapäev, 1. oktoober 2014
*Eesti Muusika Infokeskus: Kai Kallastu
Ansambel U:

**Ansambel U:** on eesti nüüdismuusikaansambel, mis on asutatud 2002. aastal Taavi Kerikmäe ja Tarmo Johannese eestvedamisel. 

Ansamblisse kuuluvad silmapaistvad eesti noorema põlvkonna muusikud, kellest mitmed on täiendanud ennast uue muusika alal välismaal. Ansambel tegeleb nii nüüdismuusika klassika kui ka eksperimentaalsete kompositsioonidega. Üheks oluliseks suunaks on improvisatsiooni ning ebatraditsioonilise notatsiooni tõlgendamist nõudvate teoste esitamine. Mängitakse ka eesti muusikat, samuti tellitakse uudisteoseid välismaa heliloojatelt.

## Koosseis
*Tarmo Johannes (flööt)
*Helena Tuuling (klarnet)
*Merje Roomere (viiul)
*Levi-Danel Mägila (tšello)
*Vambola Krigul (löökpillid)
*Taavi Kerikmäe (klaver)

## Tunnustus

* 2009 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (cd U: ja uuemuusika vankri vedamise eest)
* 2016 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (sisukad rännakud kaasaegsel muusikamaastikul)

## Diskograafia
*2009 – "U:" (autorid: Märt-Matis Lill, Helena Tulve, Tauno Aints, Andres Lõo, Tatjana Kozlova)
*2011 – "Protuberantsid – uut muusikat ansamblile U:" (autorid: Tatjana Kozlova, Jarkko Hartikainen, Kimmo Kuitunen, Benjamin Broening)

## Välislingid
*Koduleht
Mart Kangro

**Mart Kangro** (sündinud 8. novembril 1974) on eesti tantsija ja koreograaf.

Mart Kangro on lõpetanud 1996. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia erialal. 

Aastatel 1997–2001 töötas ta rahvusooperis Estonia balletiartistina. Seejärel on ta tegutsenud vabakutselise koreograafi, lavastaja ja tantsijana.

## Lavastusi
* „Elus jääb...” (Rahvusooper Estonia)
* soolokava „Start. Based On a True Story”
* „Schreibstück”
* 2003 soolokava „Mart on stage”

Ainuüksi lavastust „Start. Based on a True Story” mängiti üle 50 korra ning see valiti Londonis rahvusvahelise konkursi „Aerowaves” raames 260 lavastuse seast 10 finalisti hulka. Lisaks pälvis see Grand Prix' „Lignes de Corps” festivalil Valancienne’is Prantsusmaal. Mart Kangro lavastusi on esitatud kahekümnes riigis nii Euroopas kui ka USA-s.

Mart Kangro keskendub oma töös inimkeha ning liigutuse tähendustele ja tähenduslikkusele teatris kui semiootilises aegruumis.

## Tunnustus
* 2004 – Eesti Teatriliidu tantsuauhind
* 2010 – Eesti Teatriliidu tantsuauhind
* 2016 – Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia (kaasaegse etenduskunsti vaba radikaal)
* 2019 – Eesti Teatriliidu etenduskunstide ühisauhind (koos Juhan Ulfsaki ja Eero Epneriga)
* 2020 – Eesti Teatriliidu tantsuauhind
* 2020 – stipendium "Ela ja sära"
* 2023 – Valgetähe V klassi teenetemärk
Mart Jaanson

**Mart Jaanson** (sündinud 31. märtsil 1966) on eesti helilooja, muusikateoreetik, teoloog ja luterlik vaimulik.

Aastail 1973–1984 õppis Jaanson Tartu 2. Keskkoolis ja samaaegselt Tartu 1. Lastemuusikakoolis klaverit ja 1983–1987 Tartu Muusikakooli muusikateooria osakonnas. 1987. aastal asus Jaanson õppima Tallinna Konservatooriumisse professor Eino Tambergi kompositsiooniklassi, mille lõpetas 1992. aastal *[[cum laude]]*. 1988.–1990. aastal täiendas Jaanson end Eesti Goethe Seltsi juures tegutsenud Eesti Goethe-Gümnaasiumis. Aastail 1992–1993 õppis ta Austria Teaduste ja Uuringute Ministeeriumi ja hiljem Alban Bergi Fondi stipendiaadina Viini Muusika- ja Lavakunstikõrgkoolis professor Kurt Schwertsiku kompositsiooniklassis. 

1994. aastal astus ta Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1999. aastal. 2002. aastal sai ta Eesti Muusikaakadeemia teadusmagistrikraadi muusikateaduses. Aastail 2002–2003 õppis Jaanson EELK usuteaduse instituudi pastoraalseminaris. Alates 2005. aastast on ta TÜ usuteaduskonna doktorant.

1990. aastal oli Jaanson tegev ajakirja Scripta Musicalia toimetamisel. Ta on Eesti Arnold Schönbergi Ühingu asutajaliige ning oli aastail 1995–2003 juhatuse esimees. Aastast 1993 tegutseb ta eesti muusikaelus eelkõige muusikakriitikuna (Kultuurilehe 1994. aasta kriitikapreemia), aga ka heliloojana. Eelkõige keskendub ta 20. sajandi ja nüüdismuusika tutvustamisele. 

Aastail 1994–2006 töötas Jaanson Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana ja 1999.–2001. aastal oli selle kooli direktor.

Mart Jaanson on olnud Tartu Uue Muusika Pidustuste peakorraldaja. Alates 2001. aastast on ta TÜ muusikateooria lektor ning 7. oktoobrist 2003 EELK Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. 

2005–2006 oli Jaanson Toronto Peetri koguduse abiõpetaja ning alates 1. novembrist 2021 kuni 28. maini 2023 EELK Rannu koguduse hooldajaõpetaja. 1. detsembrist 2021 kuni 1. märtsini 2023 oli ta ka EELK Otepää Maarja koguduse hooldajaõpetaja. 

2013–2017 oli Jaanson Valga praostkonna abipraost ning alates 17. märtsist 2017 on Valgamaa praost. EELK Kirikukogu liige 2005–2009 ning alates 2017.

## Tunnustus
* 2016 EELK Teeneteristi III järk 
* 2016 Tartu Ülikooli aumärk
* 2025 EELK aasta vaimulik

## Välislingid
* 
* EELK vaimulike leksikon
Ujur

**Ujur** (*Dytiscus*) on röövtoiduliste mardikaliste perekond ujurlaste sugukonnast. Ujureid on teada 26 liiki, Eestist on leitud 7. 

Enamasti elavad nad märgaladel ja tiikides. Ujurlaste (*Dytiscidae*) seast on nad kõige suuremad – nende pikkus on 3...4 cm. 
Kõige suurem ujur on laiujur (*Dytiscus latissimus*), kes elab paiguti ka Eestis.

Ujur toitub putukatest, aga suured ujurid võivad rünnata isegi väikseid kalu.

Ujur on laia tumeda kehaga ja väga suur putukas, kes elab järve põhjas.

## Välislingid
Laiujur

**Laiujur** (*Dytiscus latissimus*) on röövtoiduline mardikas ujurlaste sugukonnast.

## Levila
Laiujuri areaal on valdavalt Euroopa: Austria, Valgevene, Belgia, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Tšehhi, Taani, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Ungari, Itaalia, Läti, Luksemburg, Holland, Norra, Poola, Rumeenia, Venemaa, Slovakkia, Rootsi, Šveits ja Ukraina. Laiujurit on leitud ka mõnest Eesti seisuveekogust.

## Välisehitus ja eluviis
Laiujur on ujurite perekonna suurim esindaja. Tema tagakeha on laienenud. Laiujuri vastseid saab hõlpsalt eristada teistest ujurlaste vastsetest selle poolest, et nende pea eesserv on nõgus (teistel kumer).

Laiujur eelistab elada väikestes tiheda taimestikuga seisuveekogudes, kuhu ulatub ka päikesekiirgus.

Laiujur nagu teisedki ujurid on eranditult röövtoiduline: peatoidus on paljud veeputukad, näiteks sõudurlased (*Corixidae*), samuti mitmed vähilised.  

## Kaitsestaatus
Paljudes riikides on ta loetud ohustatud liigi või eriti ohustatud liigi alla. Eestis ei kuulu ta punasesse raamatusse.

Laiujuri vähenemise põhjuseks on veekogude eutrofikatsioon ja kinnikasvamine – need tegurid toovad endaga tavaliselt kaasa valgusrežiimi muutusi, mis mõjutavad negatiivselt laiujuri elutingimusi.

## Välislingid
*
Jevgeni Kazakov

**Jevgeni Kazakov** (**Kokk Ženja**) (sündinud 9. aprillil 1986) on venelasest kokk, kes sai tuntuks Tallinna ühe rüüstajana aprillirahutuste ajal 26. aprillil 2007.

Ta sai 20. detsembril 2000 Eesti kodakondsuse.

Liis Treimanni poolt temast tehtud foto võitis 2007. aasta Postimehe uudisfotode konkursil I koha.

## Välislingid
*Postimehe parimad pildid 2007. aastal   
*Kohus saatis pronksööl rüüstamas käinud koka vangi
*Kodakondsuse andmine Kazakovile
*Pronksiöö kaanepoiss ihkab kokatööle tagasi
*Maarius Suviste. Kokk Ženja pärast aprillimässu: "Kahetsen, et nii juhtus." Õhtuleht, 28. aprill 2008
*Kokk Ženja pääses 111 krooni maksmisest
Tehissüda

**Tehissüda** on tehislikult loodud seade, mille ülesandeks on asendada looduslikku südant.

Tehissüda paigaldatakse organismi sisemusse, mis eristab seda kunstlikust vereringest, mil verd pumpav süsteem paikneb väljaspool keha.

Tehissüda võib asenda osaliselt või täielikult looduslikku südant.

Esimene täistehislik süda siirati koerale 1937. aastal Venemaal. Inimesele siirati täistehislik süda esimest korda 4. aprillil 1969 USA-s.

Eestis siirati esimene tehissüda 2010. aasta juuni alguses. Tehissüda asendas patsiendi südant osaliselt – vasakut vatsakest. Operatsioon sooritati Põhja-Eesti Regionaalhaiglas. 

## Viited
Kata (karate)

**Kata** (jaapani keeles 形 või traditsioonilisemalt 型 'eeskuju', 'meetod', 'muster', 'vorm, šabloon' jne) on võitluskunstides (nt iaido, judo, karate jne) rakendatud standardharjutus, mis koosneb tehnikatest võitluses kas tegeliku või kujuteldava vastase või vastastega. Vastase või vastaste olemasolu (või puudumine) harjutuse sooritamisel oleneb võitluskunstist ja koolkonnast. Erinevate võitlusviiside katade vormid erinevad üksteisest koolkonniti näiteks nii vormi pikkuse, harjutuste komplekti kui liikumise üldise iseloomu ja kehakoiaku printsiipide poolest.

## Kata roll

Katad on enamasti harjutuste kompleksid, mille on töötanud välja kunagised võitluskunstimeistrid ning mida on aastasadu edasi antud õpetajalt õpilastele. Katade rolli kohta puudub tänapäeval ühtne seisukoht. Väidetakse, et katade esialgne eesmärk oli esitada meistri õpetusi mnemotehniliselt otstarbekas vormis nii, et õpilased saaksid need teatud standardharjutustena meelde jätta ning neid harjutades jõuda meistri õpetuse mõistmiseni ja motoorse valdamiseni. Paljud spetsialistid on aga arvamusel, et lihtsalt kata õppimine ei taga õpetuste omandamist, vaid katat tuleb õppida koos selles esinevate liigutuste tegeliku rakendusega.

Seega on katade puhul olulised nendes esinevate liigutuste bunkaid (kanjis 分解 'analüüs, osadeks lahutamine'), mis väljendavad katas tehtavate liigutuste võimalikke rakendusi reaalse vaenlase vastu. Tänapäeval on eri karatestiilide sama päritolu katadel väga palju eri bunkaisid ning see ähmastab kata kui sellise võimalikku eesmärki õpetuse kandjana. Väidetakse, et katadest on tänapäevaks kadunud suur osa seal algselt sisaldunud surmavaid tehnikaid või on unustatud nende bunkaid.

## Kata sooritus

Kata harjutamisel peetakse esiteks oluliseks kasutatavate asendite ja sooritatavate tehnikate korrektsust, lisaks sellele nõuab kata keskendumist sooritatavatele liigutustele ning arusaamist nende olemusest. Seega on kata harjutamise puhul tähtis terviklik sooritus, mille osadeks võib olla õige tempo valik, tehnikate korrektne rõhutamine, lõdvestumine tehnikate kasutamise vahel, õige hingamine ja kiai (kanjis 氣合 'jõu koondamine') kasutamine, tehnikate usutavus ja kontsentreeritus ehk kime (kanjis 決め 'pinge, pingutus'), kiirus ja jõu õige balanss, üldine stabiilsus ja tasakaal jms.

Kata eeskujulik sooritamine nõuab põhjalikku harjutamist ning väga head füüsilist vormi, kuna asendid nõuavad harjumatute lihaserühmade treenitust/painduvust ning liigutused väga head koordinatsiooni.

## Katad ja sport

Kata sooritamises võisteldakse nii üksikult – katat sooritab üks inimene – kui ka meeskondlikult – katat sooritatakse sünkroonis ja lisaks sooritusele esitatakse ka oma tõlgendus bunkai kujul.

Turniiridel võistlemisele orienteeritud sportlikus karates sageli katasid üldse ei harjutata, vaid keskendutakse kombinatsioonidele, paarisharjutustele ja reaalsele kumitele (määratud reeglitega vabavõitlusele kahe karateka vahel. Kumite võistlust hindavad kohtunikud).

## Vaata ka
*Kata
*Pinani katad
*Karate
*Subak
*Taiji
*Iaido
*Iaijutsu
*Hapkido
*Jūjutsu
*Aikido
*Judo
*Bando
*Kendo
**[[Muye Dobo Tong Ji]]*
Puiga Põhikool

**Puiga Põhikool** on põhikool, mis asub Võru maakonnas Võru vallas Puigas Võrust lõuna pool.

## Koolimajast
Puiga Põhikool on välja kasvanud Puiga lasteaiast. 1995. aastal kolis kool praegusesse koolimajja. Koolimaja kõrval on park, kuhu õpilased on ise puid istutanud. 14. oktoobril 2005 täitus Puiga põhikoolil 10 tegevusaastat. 21. jaanuaril 2008 alustati Puiga kooli spordihalli, uue arvutiklassi ja jõusaali ehitamist, mis valmisid 2008. aasta lõpus.

## Õppeained
Põhikoolile omaselt on tähtsamateks õppeaineteks eesti keel, matemaatika ja inglise keel. Teiseks võõrkeeleks on vene keel. Võru kultuuri säilitamiseks on Puiga Põhikooli tunniplaanis ka võru keele tund.

## Huvitegevus

Pärast tundide lõppu on õpilastel võimalus käia huviringides. On võimalik õppida savist, nahast ja teistest materjalidega esemete, kaunistuste ja kujukeste valmistamist, mängida korvpalli ja muid spordialasid. Neil on võimalus ka õppida tantsima ja laulma või hoopis arvutit kasutada. Puiga Põhikoolis on võimalik käia ka kooli raamatukogus.

Huviringid:
*Mudilaskoor
*Lastekoor
*Ansambel
*Vabaaja spordiring
*Korvpall edasijõudnutele
*Aeroobika
*Rahvatants
*Arvuti
*Tehnikaring
*Naharing
*Saviring
*Õpioskused
*Ajalooring
*Kodulooring
*Näitering
*Poistekoor

## Direktorid
* 1995–1998 Anneli Laansalu
* 1998–2002 Astrid Org
* 2002–2017 Mart Märdin
* 2018–... Siiri Plangi

## Viited

## Välislingid
*Puiga Põhikooli koduleht
Opioidid

**Opioidid** (inglise keeles *opioids*) on selliste looduslike, poolsünteetiliste ja sünteetiliste keemiliste ühendite koondnimetus, mis avaldavad selgroogsete loomade mitmetes elundisüsteemides ringeldes morfiinilaadset, valuaistinguid pärssivat toimet. 

Opioidpeptiidiga sarnaseid molekule on tuvastatud ka putukatel, kuid harilikult peetakse opioidide toime kirjeldamisel silmas imetajaid ja katseloomi.

Opioididel on agonistlikult ergutav toime opioidretseptoritele, mis paiknevad kesknärvisüsteemis, seedetraktis ja mujal.

## Liigitus
Opioide liigitatakse järgmiselt:
*looduslikud opioidid – alkaloidid, mis esinevad unimagunas – morfiin, kodeiin, papaveriin;
*poolsünteetilised opioidid – sünteesi aluseks on looduslikud opioidid, siia kuuluvad heroiin, oksükodoon, hüdrokodoon, hüdromorfoon, oksümorfoon, buprenorfiin, etüülmorfiin, desomorfiin (tänavanimetus 'krokodill'), nikomorfiin, bensüülmorfiin, dipropanoüülmorfiin jt;
*sünteetilised opioidid – täissünteetilised ühendid, siia kuuluvad fentanüül, α-metüülfentanüül, petidiin, buprenorfiin, metadoon, tramadool jt.

Mõnikord liigitatakse opioidide hulka ka opioidantagonistid, näiteks luulusalveist eraldatud salvinoriin A.

Levinud on ka liigitus endogeenseteks ja eksogeenseteks opioidideks. Endogeensete opioidide hulka liigitatakse opioidid, mida sünteesib organism, et tagada opioidretseptorite talitlus. Siia kuuluvad endorfiinid, enkefaliinid, dünorfiinid, endomorfiinid.

### Opioiditeraapia

Opioidipõhiseid analgeetikume kasutatakse mitmes meditsiinivaldkonnas. 

### Opioidiainevahetus
Opioidid aeglustavad alkoholi imendumist seedekanalis. Meditsiinilistel näidustustel manustatud opioididel ja alkoholil on summeeruv kesknärvisüsteemi halvav koostoime, suuremad raviannused võivad seega avaldada ka suuremat halvavat toimet ja võib tekkida surmaga lõppev opioidmürgistus. Praktikas aga võivad seda põhjustada ka tunduvalt väiksemad annused, siin oletatakse geneetiliste tegurite toimet.

### Opioidisõltuvus

Opioidid, mida kasutatakse meditsiinilistel kaalutustel analgeetikumidena (nagu dihüdrokodeiini, fentanüüli, morfiini jms sisaldavad ravimid), inhibeerivad looduslike endorfiinide sünteesi ja jäljendavad looduslike endorfiinide toimet. Nende pikemaajaline näidustatud kasutamine ja/või kuritarvitamine ning selle tagajärjel tekkinud sõltuvus ja/või tolerantsuse suurenemine on raskesti ravitavad (eriti morfiinisõltuvus). Kuid pahaloomulise haiguse terminaalstaadiumis ei peeta harilikult sõltuvuse teket 'halvaks käitumiseks' (ei peeta oluliseks).

## Vaata ka
*morfinism
*opiaat

## Viited

## Välislingid

*Nigel Sykes, Keri Fakata, Chun-Su Yuan, Eric Bieber, Thomas Boyd,Cormac Fahy, Joseph Foss, Tong Gan, Jonathan Moss, Sangeeta Mehendale, Marco Pappagallo, William Schmidt, Ashok Tuteja, Gang Wei, Ysmael Yap, Arthur Lipman, Handbook of Opioid Bowel Syndrome, The Haworth Medical Press, 2005, Google'i raamatu veebiversioon (vaadatud 26.09.2014) (*inglise keeles*)
* Eesti ravimistatistika 2013, lk 33, veebiversioon (vaadatud 26.09.2014)
* Madli Pintson, Kersti Oselin, Opioidide kasutamisest vähivalu ravis, Eesti Arst 2014; 93(9):531–536
Ümbrus

**Ümbrus** on matemaatiline mõiste, mis määratletakse kõige üldisemal kujul topoloogias, kuid mida kasutatakse ka teistes matemaatika harudes, näiteks matemaatilises analüüsis. Ümbrus on matemaatilises analüüsis kasutatava **&epsilon;-ümbruse** mõiste üldistus. Punkti ümbrusest võib mõelda kui niisugusest seda punkti sisaldavast hulgast, kus ükskõik mis suunas saab punktist õige pisut eemalduda ilma sellest hulgast väljumata.

## Definitsioon topoloogilises ruumis

Olgu (X; \tau) topoloogiline ruum.

### Punkti ümbrus

Olgu p \in X ja V \subset X. Hulka V nimetatakse **punkti <math>p</math> ümbruseks**, kui V sisaldab mingit lahtist hulka U, millesse kuulub punkt p.

Punkti kõigi ümbruste hulka nimetatakse selle punkti ümbruste süsteemiks. Punkti p ümbruste süsteemi tähistatakse \mathfrak{N}_\tau(p) või (kui on selge, missugust topoloogiat vaatleme) \mathfrak{N}(p).

### Hulga ümbrus

Olgu S \subset X ja V \subset X. Hulka V nimetatakse **hulga <math>S</math> ümbruseks**, kui V sisaldab mingit lahtist hulka U, mis sisaldab hulka S.

Seega hulk V on hulga S ümbrus parajasti siis, kui V kõigi hulga S punktide ümbrus.

### Lahtine ümbrus

Ümbrus V ei pea ise lahtine olema. Kui V on lahtine hulk, siis nimetatakse teda (punkti p või hulga S) **lahtiseks ümbruseks**. Mõnedes allikates mõeldaksegi sõna *ümbrus* all aga *lahtist ümbrust*.

## Punkti &epsilon;-ümbruse ja ümbruse definitsioon meetrilises ruumis

### Punkti &epsilon;-ümbrus

Olgu (X; \rho) meetriline ruum, p \in X ja \epsilon > 0. Punkti p **<math>\epsilon</math>-ümbruseks** ehk **lahtiseks [[kera]]ks** keskpunktiga p ja raadiusega \epsilon nimetatakse siis hulka \{x \in X\ |\ \rho(x,p) .

### Punkti ümbrus

Iga meetrilist ruumi võime vaadelda topoloogilise ruumina (vt alajaotust Meetriline ruum topoloogilise ruumina artiklis Topoloogiline ruum) ja nii saame meetrilises ruumis kasutada eeltoodud punkti ja hulga ümbruse definitsioone topoloogilises ruumis. Kui aga näiteks punkti ümbruse definitsioon meetrilise ruumi jaoks ilma topoloogia mõistet kasutamata lahti kirjutada, saame järgneva definitsiooni:

Olgu (X; \rho) meetriline ruum, p \in X ja V \subset X. Hulka V nimetatakse punkti p **ümbruseks**, kui V sisaldab mingit lahtist kera keskpunktiga p.

Lihtne on veenduda, et eeltoodud punkti ümbruse definitsioonis sõnade "lahtine kera" asendamisel sõnadega "kinnine kera" või lihtsalt sõnaga "kera" (s. o. lahtine või kinnine kera) saaksime samaväärse definitsiooni.

## Reaalarvu &epsilon;-ümbruse ja ümbruse definitsioon

Arvestades, et kõigi reaalarvude hulk \mathbb{R} on meetriline ruum kaugusega \rho(x,y)=\left|x-y\right|, määratletakse reaalteljel punkti &epsilon;-ümbrus ja ümbrus järgnevalt:

Olgu x \in \mathbb{R} ja \epsilon > 0. Punkti x **<math>\epsilon</math>-ümbruseks** nimetatakse vahemikku (x-\epsilon,\ x+\epsilon). Punkti x **ümbruseks** nimetatakse iga reaalarvuhulka, mis sisaldab mingi \epsilon korral punkti x \epsilon-ümbrust.
Aleti järv

**Aleti järv** (ka *Aleti paisjärv*) on paisjärv Raplamaal Kehtna vallas. Asub Hirve peakraavil.

## Välislingid
*
Salvatore Bonanno

**Salvatore Bonanno** (hüüdnimi **Bill**; 5. november 1932 – 1. jaanuar 2008) oli USA mafiooso Bonanno perekonnast, Joseph Bonanno poeg. 

Kümneaastaselt sai Bill kõrvanakkuse ning vanemad saatsid ta Long Islandilt Hempsteadist Tucsonisse Arizona osariiki. 15-aastaselt viis Bill oma koolikaaslased muuseumi asemel vaatama katoliku kiriku poolt keelatud filmi "Amber Forever". Selle eest keelati tal ühiselamus elamine ning ta pidi elama motellis.  

Pärast keskkooli õppis Bill Arizona Ülikoolis, kuid õpingud jäid pooleli. 

Algul juhtis Bill oma isa legaalseid ärisid. Hiljem sai temast Bonanno perekonna *[[consigliere]]*. Paljud selle organisatsiooni liikmed pidasid Billi liiga kogenematuks ja intellektuaalseks. Pingeid tekitas Bill Bonano nõuanne loobuda uimastikaubandusest. 

1956. aastal abiellus ta Rosalie Profaciga, kes kuulus Profaci (praegu Colombo) maffiaperekonda. 

1950. aastatel, maffiale rahututel aegadel läks ta peitu California osariiki, et vältida vandekohtu ees tunnistuste andmist. Sel ajal sai vananeva Joseph Bonnano asemel Bonnano perekonna juhiks Gaspar DiGregorio. 

28. jaanuaril 1966 tehti Bill Bonannole, kes oli püüdmas maffias rahu taastada, New Yorgis DiGregorio korraldusel atentaat (Troutman Streeti tulistamine). Ta jäi 20 lasust hoolimata terveks. Sellest intsidendist sai alguse banaanisõda. Pärast Joseph Bonnano surma 1968 tehti rahu, mis nägi ette, et Bill taandub maffiast ning jääb koos perekonnaga elama Arizonasse. 

Bill asus koos abikaasaga elama Tucsonist 20 miili põhja pool paiknevasse 3300-aakrisesse karjakasvatus- ja puuvillarantšosse, osaledes siiski ka organiseeritud kuritegevuses. Pärast 1968. aastat oli Bill Bonanno kokku 12 aastat vangis. Aastal 1985 mõisteti ta süüdi eakatelt californialastelt remondi ettekäändel raha väljapetmise eest. 

Bill Bonanno tegutses aeg-ajalt ka teleprodutsendina, tegeldes peamiselt Bonanno maffiaperekonna minevikku käsitlevate miniseriaalide ja filmidega. Koostöös Gay Talesega valmis samateemaline raamat "Honor Thy Father". Nii Bill kui ka Rosalie Bonanno avaldasid hiljem oma mälestused. Bill Bonanno autobiograafiline raamat "Bound by Honor: A Mafioso's Story" ilmus 1999. Ta oli ka 1999. aasta telefilmi "" kaasstsenarist. Selles filmis mängis teda Tony Nardi. 

Bill Bonanno suri 1. jaanuari hommikul 2008 südamerabandusse. Ta maeti oma isa kõrvale kalmistule Holy Hope Cemetery and Mausoleum.
Imsi järv

**Imsi järv** (ka *Imse järv*) on järv Raplamaal Kehtna vallas. 

Järve kaitsmiseks on 1964. aastal loodud Imsi järve kaitseala.

## Viited
Antiaine

**Antiaine** on füüsikas aine, mis koosneb antiaatomitest, mille tuumades (antituumades) on prootonite asemel antiprootonid ja antineutronid ning tuumade  ümber ringlevad positronid. Antiaine kokkupuutel tavalise ainega tekib annihilatsioonireaktsioon, mille käigus mõlemad aine vormid neelduvad ning selle tagajärjel eraldub energia footonite näol.

## Välislingid
* Harri Õiglane, "Antiaine müsteeriumid"  – Luup 29. aprill 1996, nr 9
*Teaduse helisõnastik: Antiaine (Andi Hektor) – ERR Teadus, 25. november 2010
Mõõdulint

**Mõõdulint** (varem ka **mõõtlint**) on painduv mõõteskaalaga tekstiilist, plastikust või metallist lint lineaarsuuruste mõõtmiseks. Lint on enamasti kompaktsesse korpusse kokkukeritav ning sellele on sageli märgitud mõõtejaotised nii meeter- kui ka tollmõõdustikus. Mõõdulint on asendamatu tööriist muu hulgas  tisleri- ja õmblustöös.

Skaala väiksema jaotise väärtus on tavaliselt 1 mm.
Tööpink

**Tööpink** on paikne tehnoloogiline masin, spetsiaalne töölaud, pink või seade teatud tööoperatsioonide sooritamiseks.

## Ajaloost
Varasemal ajal oli see lihtne madal tööpink, millel hööveldati mitmesuguseid puitesemeid, toetades neid pulkade vastu, mis olid pandud pingis olevatesse aukudesse. Keskajal oli Euroopa tisleritöös üldkasutatav, kuid taandus hiljem kruupingi ees.

Eesti talurahvas kasutas koduses käsitöös tööpinki kuni 19. sajandi lõpuni, kodutöönduskeskustes (Avinurmes jm) ka 20. sajandil.

## Vaata ka
*Metallilõikepingid ehk metallitöötluspingid, 
*Puidutööpink ehk puidutöötluspink, 
*Kivitööpink ehk kivitöötluspink
*Tisleripink

## Viited

## Kirjandus
* Ants Viires, "Eesti rahvapärane puutööndus", Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn, 1960.

## Välislingid
* Tööpink Lageda talus. Eesti Rahva Muuseum.
* Kokkupandav tööpink
Luiste paisjärv

**Luiste paisjärv** on järv Raplamaal Märjamaa vallas Luiste külas. 

Järve kaldajoone pikkus on 2005 m. Järve valgala pindala on 26 km². 

Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Luiste paisjärve keskkonnaregistri kood on VEE2042710.

## Välislingid
*
Leonora Palu

**Leonora Palu** (varem **Leonora Järvet**; sündinud 20. veebruaril 1979) on eesti flötist ja luuletaja. 

Ta on lõpetanud Pärnu Muusikakooli, Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakonna ja Eesti Muusikaakadeemia (Raivo Peäske ja Imants Sneibise juhendamisel) flöödi erialal. 2003. aastal täiendas ta end Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis professor Frank Hendrickxi flöödiklassis. Ta on osalenud selliste nimekate flötistide nagu Renate Greiss-Armin, Patrick Gallois, Moshe Epstein, Matti Helin, Maarika Järvi jt meistrikursustel. 

Leonora Palu tegutseb kammermuusikuna. Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias oli tema juhendajaks professor Matti Reimann. Koostöö teiste kammermuusikutega, teiste hulgas Jorma Tootsi ja Kristo Käoga, on viinud teda konkurssidele ja festivalidele Leetu, Rootsi, Austriasse, Saksamaale ja Itaaliasse. Tema kavadest leiab tihti uuemat eesti muusikat. Leonora Palu töötab Rahvusooperis Estonia orkestrandina ning mängib sageli ka Tallinna Kammerorkestris ja Pärnu Linnaorkestris. Viimase ees on esinenud korduvalt ka solistina. 

2007. aasta kevadest on ta kontseptuaalse muusikateatrikollektiivi Repoo Ensemble liige ning on osalenud audiovisuaalse kontsertetenduse "Topeltwagner juustuga" (stsenarist-lavastaja Sven Sildnik) loomisprotsessis ja ettekannetel.

Leonora Palu tegutseb ka improvisaatorina. 2002. aastal võitis ta duos Tauno Aintsiga eripreemia vabaimprovisatsiooni konkursil Leipzigis. Anto Petti juhitud ansambli ProImpro koosseisus on ta andnud kontserte Eestis ja Põhjamaades.
Räägu järv

**Räägu järv** (ka *Räägu paisjärv, Kehtna paisjärv*) on järv Rapla maakonnas Kehtna vallas Kalbu ja Nadalama külas. Järve valgla pindala on 50 km². Kaldajoone pikkus on 1358 m.

Räägu järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Räägu järve keskkonnaregistri kood on VEE2029210.


Pilt:Räägu järv.jpg|Räägu järv


## Välislingid

*
Sopi järv

**Sopi järv** (ka *Sopi järvik*) on järv Raplamaal Rapla vallas Kõnnu raba edelaserval. 

Järves on väike saar.

## Viited
Marju Länik

**Marju Länik**  (sündinud 7. septembril 1957) on eesti poplaulja.

## Elulugu
Lapse- ja varase kooliaja elas 11. eluaastani Truuta külas. Marju Länik alustas laulmist 1970. aastate algul kodupaigas Otepääl. 1975. aastal lõpetas ta Otepää Keskkooli ja sama aasta suvel sai temast Eesti Riikliku Filharmoonia solist. Kümnendi lõpus osales ta ETV laulukonkursil "Kaks takti ette" ja muusikafilmis "Suveviisid Võrtsjärvel". Samal ajal oli ta Tallinna Filharmoonias orkestri Vana Toomas solist, lauldes ka koos õdede Ele ja Kaja Kõlariga. Kontserte anti Moskvas, Kiievis, Leningradis, Riias ja mujal. 1977–1979 laulis ta Otepääl ansamblis Nustago ja trios Sarm. 

1980. aastatel esines ta ansamblitega Vitamiin, Mobile, Music Seif, Kontakt, Mahavok jt, millega käis paljudel ringreisidel Nõukogude Liidus.

Ta on solistina osalenud mitmel rahvusvahelisel konkursil, sealhulgas "Intertalent" ja "Vilniuse Tornid". Kontserdireisid on teda viinud ka Soome, Kuubale, Jugoslaaviasse ja Tšehhoslovakkiasse. 1985. aastal osales ta koos ansambliga Mahavok Moskvas Ülemaailmsetel Noorsoo- ja Üliõpilaspäevadel Gorki pargis peetud kultuuriprogrammis. 

1986. aasta Tšornobõli tuumakatastroofi järel külastas ta koos ansambliga Mahavok suletud piirkonda Ukrainas, kus päästetöödel osalenud tuhandetele (sh Eesti töölistele) anti mitu väga emotsionaalseks kujunenud kontserti.

Ta on osalenud suvetuuridel, andnud välja albumid "Naerdes ja naeratades" (1997), "Ti Amo" (2002), "Best of Marju Länik 1" (2007) ja "Best of Marju Länik 2" (2007) ning osalenud telesaadetes.

Marju Länik on lõpetanud Tallinna Ülikooli 2005. aastal bakalaureuseõppes (*[[cum laude]]*) kultuurinõuniku erialal (kultuuri- ja kunstimänedžeri lisaerialaga) ning 2007. aastal magistriõppes (*[[summa cum laude|cum laude]])* kultuurikorralduses.

## Repertuaar
Suur osa Marju Läniku loomingust koosneb originaallugudest, mida on talle kirjutanud eelkõige Mikk Targo, Heini Vaikmaa, Lauri Laubre ja Ivar Männik. 

Tema tuntuimad hitid on "Karikakar", "Ikka jälle", "Ma olen ju naine", "Head uut aastat", "Suvekuninganna", "Päikesemaa", "Kui sul on raske", "Varjude mäng", "Naerdes ja naeratades", "Aeg ootab", "Jää kauaks mu juurde", "Ma tulen, sa lähed", "On nii vähe õnneks vaja", "Ei võrdset sulle", "Tea siis vaid", "Teed me ümber", "Täheõis", neist osa ka vene keeles. 

Ta on eri koosseisudega salvestanud umbes 150 laulu. Ise on ta kirjutanud mõne üksiku lauluteksti ("Rokk on popp", "Ükskõik"), muusikat ta endale ise loonud ei ole.

## Poliitiline tegevus
Marju Länik oli valitud Reformierakonna nimekirjas Tallinna linnavolikokku, kus töötas aastatel 2005–2010. 2007. aasta Riigikogu valimistel kogus Länik 201 häält ega osutunud valituks.

## Tunnustus
*1986 – medal Töövapruse eest 
*1987 – koos helilooja Mikk Targo ja laulusõnade autori Aleksei Olginiga NSV Liidu sõjaväelaulupeo “Kui sõdurid laulavad” laureaat laulu “Sõdurid kõnnivad maa peal” esituse eest 
*2020 – Valgetähe V klassi teenetemärk
*2024 – Eesti muusikaauhind kategoorias „Panus Eesti muusikasse“ (elutööauhind)

## Viited

## Välislingid

*Sissekanne Eesti ansamblite andmebaasis
Hans Kauri

**Hans Kauri** (aastani 1935 **Hans Mühlberg**; 30. mai 1906 Majala, Konguta vald – 30. jaanuar 1999 Stockholm) oli eesti zooloog ja loomaökoloog; filosoofiadoktor (1959, Lundi ülikool).

## Elukäik
Aastatel 1928–1939 ja 1940–1941 oli ta Tartu ülikooli zooloogia instituudi assistent, 1941–1944 sealsamas ajutine teaduslik sekretär. Aastatel 1938–1940 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia teaduslik sekretär. 

Aastal 1944 põgenes Rootsi.  

Tema eestvõttel loodi Eesti Loodusuurijate Seltsi Koondis Eksiilis, kus ta oli teaduslik sekretär. Ta töötas Lundi zooloogiainstituudis, 1963. aastast Bergeni ülikoolis Norras. 

Ta on põhjalikult uurinud roomajaid, kahepaikseid, ämblikulaadseid jt. Oma eluajal oli ta üks Põhjamaade nimekamaid herpetolooge ehk roomajate uurijaid. 

Aprillis 1947 asutasid Kauri, Edgar Kant, Julius Mägiste ja veel mitu eesti teadlast Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis Lõuna-Rootsi osakonna keskusega Lundis. 

Ta oli Rootsi Eestlaste Esinduse juhatuse esimees 1963-1967, 1974-1975 ja 1977-1979.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*
*Hans KAURI - papers on Opiliones
Eesti Loodus

**Eesti Loodus** on Eestis ilmuv populaarteaduslik ajakiri, mille esiknumber ilmus 1933. aastal.

Eesti Loodusel on olnud aja jooksul mitu väljaandjat: 1933–1941 Loodusuurijate Selts, 1958–1995 Eesti (ENSV) Teaduste Akadeemia (1964–2000 ühtlasi Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeerium / 1989. aastast Keskkonnaministeerium), 2001. aastast MTÜ Loodusajakiri, mida toetab Keskkonnainvesteeringute Keskus. Aastatel 1942–1957 "Eesti Looduse" nimelist ajakirja ei ilmunud.

1933–1940 ilmunud ajakirja Loodusuurijate Seltsi vahetusfondis säilinud eksemplarid hävitati Harald Habermani heakskiidul 1953. aastal ja ajakiri on seetõttu bibliofiilne haruldus.

Ajakirjas avaldatakse loodusteemalisi originaalartikleid, reisikirju, loodushuviliste tähelepanekuid jpm. See on Eesti loodusajakirjanduse keskne väljaanne.

Eesti Loodus pole alati olnud kuukiri: 1933. aastal ilmus see neli korda, 1940. aastani viis korda, 1958–1966 kuus korda ja alates 1967. aastast kaksteist korda aastas. Alates 2023. aastast ilmub see kuus korda aastas. 2002. aastal oli ajakirja tiraaž 5000.

Alates 2000. aastast korraldatakse Eesti Looduse fotovõistlust.

## Peatoimetajad

* 1933–1935 Karl Orviku
* 1936–1937 Harald Haberman
* 1938 Ants Laasi
* 1938–1939 Armin Öpik
* 1940 August Vaga (nr-d 1–3), Kristjan Kure (nr 4/5)

* 1958–1960 Erast Parmasto
* 1960–1984 Linda Poots
* 1984–1990 Ants Paju
* 1990–1995 Ain Raitviir
* 1995–2001 Uno Siitan
* 2001– Toomas Kukk

## Toimetajad
Ajakirja toimetajatena on pikka aega töötanud Ilmar Kask, Ann Marvet, Vello Paatsi, Tiiu Keskpaik jt.

## Vaata ka
* Eesti Looduse fotovõistlus
* loodusajakirjandus

## Viited

## Kirjandust
* "Kolmveerand sajandit Eesti Loodust" Eesti Loodus, veebruar 2008. lk 14–15.

## Välislingid
* Koduleht
* Ajakirja numbrid Digaris: kuni 2016, alates 2017
Rahutegija

**"Rahutegija"** on USA 1997. aasta film, kus peaosades on George Clooney ja Nicole Kidman.

## Sisu

Venemaal põrkavad kokku kaks rongi. Asja muudab traagilisemaks asjaolu, et üks rongidest veab demonteerimisele viidavaid tuumalõhkepäid. Ent kui selgub tõsiasi, et rongist on enne õnnetust üks tuumalõhkepea varastatud, läheb kogu maailm häireseisundisse. Lõhkepea röövija ei esita mingeid nõudmisi ja on nagu maa alla vajunud.
Maloje Kuzjomkino

**Maloje Kuzjomkino** ehk **Pieni-Narvusi** (vene keeles *Малое Куземкино*) on küla Kurgolovo poolsaare lõunaosas Venemaal, ajaloolisel Ingeri- ja Vadjamaal (Kosemkina kihelkond). Praeguse haldusjaotuse järgi kuulub Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Kuzjomkino külaasundusse (vene keeles *Куземкинское сельское поселение*). Küla paikneb Lauga jõe läänekaldal, Bolšoje Kuzjomkino külast põhjas.

Maloje Kuzjomkino on asutatud 1880. aastate keskel pärast suurt tulekahju Bolšoje Kuzjomkino külas. Külas elas Vene lastekirjanik Aleksei Leonov (1929–2005).

## Viited


## Välislingid
* Kaart: Kurgolovo poolsaare kesk- ja lõunaosa (vene keeles)
* Aleksei Leonov (vene keeles)
Mitu suve ja kevadet

**"Mitu suve ja kevadet"** on Jaan Kaplinski üheteistkümnes luulekogu. See ilmus Tallinnas 1995. aastal.

## Ilmumine ja vastuvõtt
"Mitu suve ja kevadet" ilmus kirjastuselt Vagabund pehmes köites väljaandena, mille kujunduses on kasutatud hiina kalligraafiat. Pealkirjaks on esimese luuletuse esimesed sõnad. Tiitellehel pealkirja kõrval seisab: "Kai Pu lini ja Su Dong po luulet ja märkmeid. Kirjutas, tõlkis ja pani kokku Jaan Kaplinski. Kalligraafia Peng Lin." 

Raamatus on 64 Kaplinski luuletust eesti keeles, 20 Su Dungpo (Su Shi) luuletust Kaplinski eestikeelses tõlkes, kolm Kaplinski luuletust autori hiinakeelses tõlkes ja kolm Su Dungpo teksti hiina keeles. Kõik Kaplinski tekstid on dateeritud, hõlmates ajavahemikku 1992–1995. Su Dungpo tekstid on pärit 11.-12. sajandist.

Kriitikas märkis Andres Langemets, et Kaplinski luule on "juba mõnda aega olnud esijoones filosoofiline", aga seejuures mitte hämar, vaid "selge ja mägijõelikult läbipaistev". "See on luulepäevik Kaplinski poliitilise tegutsemise kõrgpäevilt ja ime küll, et niisugune tegutsemine ta luulevõimet ei moonutanud ega halvanud... Põhitoon on kogu aeg üks. See ei ole palavikuline prohvetihääl, mida ehk ajuti katsetas noor Kaplinski, vaid üsna didaktiline ja kanooniline eluõpetus meile, mõistmatuile ja äraeksinuile Eestimaa lugejaile. Muistse Hiina eeskujul." 

Luuleülevaates kirjutas Paula Sering, et "Kai Pu lini ja Kaplinski eluloo ühisjooned lubavad eeldada isikute samasust" ning et Kai Pu lin näib kõnelevat "eemalolijatega, kellega ilmsi kokku ei saa; ta nagu saadaks neile – liblikaile, ammusurnud hiina luuletajaile, esimestele inimestele Aafrikas – sõnumeid siitpoolt." Hasso Krull leidis, et Kaplinski kirjutab selles kogus "uuesti ümber Kaplinskit... ta kirjutab iseenda teksti palimpsestile enese teksti uuesti", justkui kirjutades "ennast vähemaks". "Kaplinski vaatab end Hiinast, asetab end Hiina teljestikku ja võrdleb Su Dong po'ga – kuid sellega ei muutu ta "hiinlaseks", vaid vastupidi, veelgi rohkem endaks, on korraga hiina Kaplinski, eesti Kaplinski ja kaplinski Kaplinski."

## Autori selgitusi
Kaplinski ise seletab oma luulekogu kahe pooluse suhet sama raamatu saatesõnas: "Selles raamatus on kahe autori tekste, kelle eluaega siin põrmuilmas lahutab 900 aastat ja elupaiku ligi 6000 kilomeetrit ehk üle 10 000 lii." Kai Pu lini sünniajaks määrab ta Geng cheni (lohe-) aasta 12. kuu 20 päeva, sünnikohaks Tartu linna. Võrreldes Kai Pu lini hiina luuletaja Su Dong poga, arvab ta, et Kai Pu lini "kirjanduslikud ja poliitilised saavutused on olnud palju tagasihoidlikumad kui hiinlasel, kuigi ka tema on olnud kõrges rahvaesindaja ametis". Hiinas reisides olevat ta ühes Guangzhou templis näinud ka hiinlase käega kirjutatud märke. Peale luuletamise ühendavat mõlemat kiindumus zen-budismi.

## Luuletused

## Viited