open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Georg Pelisaar

**Georg Pelisaar** (sündinud 7. detsembril 1958 Selisel) on Eesti ajakirjanik ja poliitik. 

Ta on lõpetanud Puurmani Keskkooli 1977. aastal ja Tartu Riikliku Ülikooli 1982. aastal ajakirjanduse erialal.

Ta on töötanud Eesti Raadio erikorrespondendina, Põlva Raadio peatoimetajana, AS Kaguraadio juhatuse esimehena ja Tallinna linnavolikogu pressiesindajana. Ta on Eesti Televisiooni saatesarja "Maahommik" algataja ja autor. 

Pelisaar oli Tallinna Televisiooni nõukogu juht.

## Poliitiline tegevus
Aastatel 1989–1993 oli ta Põlva maakonna volikogu liige. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi liige. 

Aastatel 1991–2025 kuulus ta Eesti Keskerakonda. Ta visati erakonnast välja, kuna otsustas 2025. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel kandideerida valimisliidu, mitte Keskerakonna nimekirjas. 

Pelisaar on olnud Põlva Linnavolikogu liige 1999–2006 ja esimees 2002–2006. Ta oli IX Riigikogu liige 1999–2003. 28. augustil 2006 sai ta juulis surnud Robert Lepiksoni asendusliikmena X Riigikogu liikmeks. Alates juulist 2009 oli ta XI Riigikogu liige Vilja Savisaare asendusliikmena. 

Ta kandideeris ka 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 509 häält, kuid valituks ei osutunud.

11. mail 2011 valiti ta Põlva linnapeaks. 2013. aastast on ta Põlva vallavanem.

## Muu tegevus
20. augustil 2002 pidas politsei Pelisaare kinni Tallinna–Tartu maantee 180. kilomeetril, kus tema juhitud sõiduk oli sõitnud lubatust suurema kiirusega. Lisaks tuvastati tal alkoholijoove üle 0,5 promilli. 

## Viited

## Välislingid
* Georg Pelisaar andis riigikogu ees ametivande, 28. august 2006
Magister Wigbold

**Magister Wigbold** (umbes 1365 – tõenäoliselt 1401) oli saksa mereröövlite ehk vitaalivendade üks juhtidest.

Wigboldi hüüdnimi tulenes kahest alamsaksakeelsest sõnast: *wig* ehk tüli ja *bold* ehk vapper. Tema tegelik nimi on teadmata. Ka tema elukäigust enne mereröövliks saamist pole teada midagi kindlat. Väidetavalt oli ta enne seda kloostris, kus ta õppis kirjatarkust ja teisi oskusi, mistõttu teda hiljem hüüti ka "seitsme kunsti magistriks". Samuti olevat Wigbold õppinud Oxfordi ülikoolis.

Erinevalt vitaalivendade teistest juhtidest, Klaus Störtebekerist ja Gödeke Michelsist, oli Wigbold üpris lühike, nõrga kehaehitusega ega võtnud võitlustest isiklikult osa. Seevastu olid tema kavandatud erinevad plaanid ja läbirääkimised vastastega, millega vitaalivennad Lääne- ja Põhjamerel suurt edu saavutasid. 

Pärast pikaajalist vitaalivendade võimutsemist Lääne- ja Põhjamerel suutis Hansa Liit nad 15. sajandi alguses hävitada. 1401. aastal tabati ja hukati Störtebeker, järgmisel aastal ka Gödeke Michels ning magister Wigbold, kes nagu Störtebekergi Hamburgi juures Grasbrooki saarel hukati.

Ilukirjanduses on magister Wigboldi tavaliselt kujutatud kõrvaltegelasena, kuna põhitähelepanu on suunatud Klaus Störtebekerile. 2010. aastal ilmunud Indrek Hargla romaanis "Apteeker Melchior ja Oleviste mõistatus" esineb Wigbold aga ilmikvennast dominiiklase, vend Wunbaldusena, kes ajaloolisest Wigboldist mõneti erineb: ta on pikka kasvu, tal on kümneid võitlustest saadud haavaarme ning tal on õnnestunud 1402. aastal hukkamisest pääseda, mistõttu ta leiab oma otsa alles 1409. aastal Tallinnas.

## Viited
* Matthias Blazek: *Seeräuberei, Mord und Sühne – Eine 700-jährige Geschichte der Todesstrafe in Hamburg 1292–1949.* ibidem, Stuttgart 2012, ISBN 978-3-8382-0457-4.
* Thomas Einfeldt: *Störtebekers Kinder*. Ravensburger Buchverlag, Ravensburg 2002, ISBN 3-473-58200-X.
* Gustav Schalk: *Klaus Störtebeker*. Ueberreuter, Wien 2002, ISBN 3-8000-2876-X.
Kiudained

**Kiudained** on kiududena esinevad ained. Kiudained liigitatakse looduslikeks kiudaineteks (esinevad looduses, näiteks vill) ja keemilisteks kiudaineteks (saadakse looduslikke polümeere, näiteks tselluloosi keemiliselt muundades või siis sünteesitakse keemiliselt polümeeridest või muudest lähteainetest). Kiudaineid kasutatakse peamiselt paberi- ja tekstiilitööstuses.

## Vaata ka
* Kiud
* Looduslikud kiudained
* Keemilised kiudained
* Tekstiil
* Kiudained (toit)
Fataḩ

**Fataḩ** (araabia keeles فتح‎) on konservatiivne Palestiina partei, Palestiina Vabastusorganisatsiooni suurim fraktsioon, Sotsialistliku Internatsionaali vaatlejaliige.

Organisatsiooni 1964. aastast pärinev põhikirjalised eesmärgid on Palestiina täielik vabastamine, iseseisva demokraatliku Palestiina riigi loomine pealinnaga Jeruusalemmas, sionismi majandusliku, poliitilise, sõjalise ja kultuurilise eksistentsi lõpetamine.

Algselt kasutas organisatsioon oma eesmärkide saavutamiseks muuhulgas terrorismi. 1993. aasta Oslo rahuprotsessi käigus tunnustas Yāsir ‘Arafāti juhitud Fataḩ Iisraeli olemasolu ja loobus terrorismi kasutamisest.
Fujinomiya

**Fujinomiya** on linn Jaapanis Shizuoka prefektuuris. Asub Fuji mäe jalamil.

2010 liideti Fujinomiyaga Shibakawa linn.

## Välislingid

*Fujinomiya koduleht
Heinrich Basedow

**Heinrich Basedow** (Kuramaa piiskopina **Heinrich II**; umbes 1460 – 1523) oli Kuramaa piiskop aastatel 1501–1523.

Heinrich Basedow pärines Lübecki raeperekonnast, ta sündis tõenäoliselt aastate 1455 ja 1460 vahel. 1499. aastal on teda mainitud Lübecki ja Tartu toomhärrana, selleks ajaks oli ta ka Saksa ordu liige (preestervend); viimaseks sai ta Roomas.

1501. aasta 12. veebruaril kinnitas paavst Basedowi Kuramaa piiskopiks, viimast korda mainiti teda selles ametis 1523. aasta 23. veebruaril. Sama aasta juunis andis Saksa ordu kõrgmeister Albrecht von Hohenzollern teada, et Basedow pole enam Kuramaa piiskop ja valida tuleks uus, tõenäoliselt oli piiskop selleks ajaks surnud.

Basedowi tegevusest Kuramaa piiskopina pole teada kuigi palju. 1518. aastal valis Tartu toomkapiitel ta Christian Bomhoweri järglasena Tartu piiskopiks, kuid paavst määras ametisse oma soosiku Johann Blankenfeldi. Järgmisest aastast on teateid, et Basedow oli tülis kõrgmeister Albrechtiga. 1520. aastal anti aga Basedowile, nagu ka teistele Liivimaa piiskoppidele, Saksa-Rooma riigivürsti regaalid. Teade selle kohta pole aga Basedowi-aegne, vaid seda on mainitud tema järglase Hermann Ronnebergiga seoses.

## Kirjandus
*Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*.
Jaan Piiskar

**Jaan Piiskar** (11. veebruar 1883 Vastemõisa vald, Viljandimaa – 19. detsember 1941 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik ja haridustegelane.

Piiskar oli Eesti Vabariigi vasakpoolsemaid haridusministreid, pedagoogilises tegevuses aga suhteliselt rahumeelne, pooldades emakeelset kooli, eksperimentaalpedagoogikat ning edendades kutseharidust.

## Haridustee
Jaan Piiskar õppis 1897–1900 Suure-Jaani kihelkonnakoolis ning lõpetas 1901 Sindi ministeeriumikooli pedagoogikaklassi. 1904. aastal omandas Pärnu gümnaasiumi juures algkooliõpetaja ja 1907 samas koduõpetaja kutse.

## Töökäik
Aastatel 1901–1905 ja 1908–1909 töötas Piiskar Võru Linnakooli õpetajana. Pärast seda oli ta Pärnu Eesti Kooliseltsi Progümnaasiumi õpetaja (vaheaegadega 1909–1919) ja üks Pärnu Kaubanduskooli asutajaid ning õpetajaid (1913–1918).

Ta oli Asutava Kogu ja I–V Riigikogu liige (1919–1937). Seejuures oli Piiskar kolmel korral Riigikogu II abisekretär (27. november 1924 – 22. juuni 1926, 22. juuni 1926 – 14. juuni 1929 ja 2. juuli 1929 – 13. märts 1930) ning Eesti Vabariigi haridusminister Konstantin Pätsi kolmandas valitsuses (1931–1932)

1933. aastal karistati Karl Asti ja Jaan Piiskarit joobnud olekus rahurikkumise pärast 5-kroonise rahatrahvi või 2-päevase arestiga.

1938. aastast Tallinna Pandimaja abijuhataja.

NKVD arreteeris ta Tallinnas. Saadeti vangilaagrisse. Surmaotsus, suri eeluurimisel.

## Poliitiline kuuluvus
*Eesti Sotsialistide-revolutsionääride Partei liige (Asutava Kogu ajal)
*Iseseisva Sotsialistliku Tööliste Partei liige (I ja II Riigikogu ajal). Iseseisvad sotsialistid oli vasakpoolseim legaalne erakond Eestis, mis alates 1922. aastast muutus Eestimaa Kommunistliku Partei käsualuseks. Piiskar kuulus erakonna paremasse tiiba, mis ühines 1925. aastal Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Parteiga. Ühinenud erakond kandis nimetust Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei.
*Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei liige (III–V Riigikogu ajal)

## Ühiskondlik tegevus

*Pärnumaa Õpetajate Liidu esimees (1917)
*Pärnu linnavolikogu liige (1917–1919)
*ajalehe Võitleja väljaandja ja vastutav toimetaja (1918)
*Eesti Õpetajate Liidu juhatuse liige (1919–1921; 1924–1934)
*ajalehe Töö ja Võitlus vastutav toimetaja (1920). Vasakradikaalse suunitluse tõttu ajalehe ilmumine keelustati.
*Tallinna linnavolikogu liige (alates 1923. aastast)
*Riigi- ja Omavalitsusteenijate Keskliidu esimees (1926–1927)
*Eesti Haridusliidu juhatuse liige (1926–1930; 1938–1940)
*Eestimaa Töölisühingute Keskliidu juhatuse esimees (1927–1931)
*ajakirja Tööliste Hääl vastutav toimetaja (1928–1930)

## Viited

## Välislingid
*
Võitlused Leegionis

**"Võitlused Leegionis"** on Ats Surva lavastatud amatöörfilm, mis kujutab sündmusi Teisest maailmasõjast. 

Filmiti 2007. aasta märtsis ja septembris, 2008. aasta augustis ja septembris ning viimane osa filmiti juunis 2009. Kogu materjal on filmitud päevaga.
 
Filmis näitlevad Mikk Puustusmaa, Rauno Mertsin, Martin Vals, Meelis Pruks, Olav Surva, Janno Surva, Ats Surva, Marko Kelder, Maario Kullam, Wolfgang Lang, Ardo Mertsin, Andre Leppik, Priit Kirotar ja Jaan Rõõmus.

## Sisu
Filmi tegevus leiab aset Teise maailmasõja ajal. Sõjakeeris on maad kõvasti materdanud. Terve elu vabas Eestis elanud noortel polnud nüüd muud võimalust kui võidelda. Näinud kord punaterrorit rüüstamas kodu ja tegemas ülekohut omadele, otsustab peategelane Mart astuda Eesti leegioni. Leidub palju ka neid, kes otsustasid end metsas varjata ja võidelda. Ühel järjekordsel sõjasaagi kogumisel leiavad metsavennad lahingutandrilt ootamatu ellujääja. Mart otsustatakse päästa ning nad ravivad teda linna lähedal, maja pööningul. Ühtäkki hakkab peategelane oma läbielatud lahingutest rääkima ühele metsavennale, kes paneb need lood oma märkmikku kirja. Mõne päevaga Mart kosubki, ta on väga tänulik päästjatele. Lõpuks huvituvad ka teised kaaslased tema läbielamistest sõjas. Samal ajal Saksa väed taanduvad Eestist ning punased on taas võimu võtmas. Võidelnud leegionär otsustab ühineda vastupanuvõitlejatega.

## Välislingid
*Võitlused leegionis andmebaasis IMDb (inglise keeles)
*Filmi koduleht
*Vaata filmi (Youtube)
Tanel Laisaar

**Tanel Laisaar** (sündinud 30. augustil 1969) on eesti arst, torakaalkirurg.

Ta töötab Tartu Ülikooli Kliinikumi Kopsukliinikus.

7. oktoobril 2010 tehti Tartu Ülikooli Kliinikumis Tanel Laisaare juhtimisel Eesti esimene kopsusiirdamine.

## Tunnustus
*2010 Postimehe aasta inimene
*2012 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
*2012. aastal valiti Tanel Laisaar ja Marget Savisaar "kui suurepärane meeskond, kes on kopsusiirdamiste abil andnud patsientidele uue hingamise nii otseses kui ka ülekantud tähenduses" kolme tartlase hulka, kelle jalajäljed lisati Tartu Teerajajate alleele. 

* 2019 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Välislingid
* 
* Dr Laisaar: valmisolek rohkemateks siirdamisteks on olemas, intervjuu Tartu Ülikooli Kliinikumi lehel
Kõrvukfaasan

**Kõrvukfaasan** (*Crossoptilon*) on kanaliste seltsi faasanlaste sugukonda kuuluv lindude perekond. 

Kõrvukfaasanid on monogaamsed ning moodustavad eluaegsed paarid. 

## Liigid
Perekonnas on neli liiki:
* *Crossoptilon auritum* (sini-kõrvukfaasan) 
* *Crossoptilon crossoptilon* (valge-kõrvukfaasan
* *Crossoptilon harmani* (hall-kõrvukfaasan) 
* *Crossoptilon mantchuricum* (pruun-kõrvukfaasan)
Otto Christoph Heinrich Girgensohn

**Otto Christoph Heinrich Girgensohn** (12. detsember/24. detsember 1796 Jaunpiebalga Jaunpiebalga kihelkond  Võnnu kreis Liivimaa kubermang Venemaa keisririik – 23. november/5. detsember 1869 Tallinn Eestimaa kubermang Venemaa keisririik) oli Läti ja Eesti vaimulik ning teoloog.

Girgensohn õppis Cēsise kreiskoolis, aastatel 1811–1812 Viiburi gümnaasiumis ja Tartu gümnaasiumis aastatel 1813–1814. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1814–1816 ja 1818–1819. Väitles aastal 1835 Königsbergi ülikoolis filosoofiadoktoriks. Sai aastal 1869 Tartu ülikooli teol. *[[Audoktor|dr. honoris causa]]*, kuid suri vahetult enne promoveerumist.

Ordineeriti 30. novembril 1819 õpetajaks. Oli aastatel 1819–1834 Apekalnsi koguduse õpetaja. Aastatel 1835–1847 oli ta Alūksne ja Zeltiņi koguduse õpetaja ja aastatel 1834–1836 Valga praostkonna abipraost; aastatel 1835–1847 oli ta Liivimaa kubermangu Valga praostkonna praost ja aastatel 1840–1847 veel Liivimaa konsistooriumi assessor. Aastatel 1847–1869 oli ta (kutsuti 24. detsembril 1846/5. jaanuaril 1847, introdutseeriti 29. juunil/11. juulil 1847) Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja ja aastatel 1849–1869 (sai ametisse 12. juunil/24. juunil 1849) Tallinna konsistoriaalringkonna superintendent.

Girgensohn oli Läti Kirjanduse Ühingu üks asutajaid Riias, samuti oli ta Kopenhaageni Põhjamaade Muinsusseltsi liige. Ta oli tegev 1855. aastal ilmunud Tallinna saksa lauluraamatu koostamisel, kuulus mitmete Tallinna laste ja vaeste varjupaikade juhatustesse, oli Venemaa koguduste abikassa Tallinna osakonna juhatuse liige ja Tallinna kirikliku vaestehoolekande eestseisja.

## Isiklikku
Tema isa Christian Reinhold Girgensohn oli Jaunpiebalga koguduse õpetaja, vend Theodor Leonhard Girgensohn oli Bikernieki koguduse õpetaja, teine vend Wilhelm Johann Friedrich Girgensohn oli Mazsalaca ja Matīši koguduste õpetaja, vennapoeg Wilhelm Reinhold Heinrich Girgensohn oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, poeg Reinhold Ernst Leonhard Girgensohn oli Tallinna Oleviste koguduse ülemõpetaja, vennapoeg Reinhold Carl Girgensohn oli Kroonlinna läti koguduse õpetaja ning hiljem Sigulda koguduse õpetaja, väimees Alexander Johann Krause oli Rannu Püha Martini koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*Dr Otto Christoph Heinrich Girgensohni portreemaal restaureeritud, eestikirik.ee, Eesti Kirik, 20. juuni 2007 Nr 25/26
Erik Lillo

**Erik Lillo** (29. juuni 1944 Rakvere – 20. mai 2025) oli eesti spordiajakirjanik. 

## Elukäik
Erik Lillo lõpetas 1962. aastal Keila Keskkooli viiendas lennus. Seejärel õppis ta Tartu Riiklikus Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas, kuid ülikool jäi lõpetamata. 

Ta töötas aastatel 1966–1967 Tartu Riikliku Ülikooli spordiklubi juhatajana, 1967–1968 kergejõustikukooli õppealajuhatajana, 1969–1977 spordiühing Nooruse kesknõukogu instruktorina ja vanemtreenerina ning oli 1989–1991 Eesti kergejõustikuliidu peasekretär. 1970. aastatel kuulus Lillo Eesti NSV Kergejõustiku Föderatsiooni presiidiumi.

1977. aastal asus ta tööle spordikommentaatorina Eesti Raadios, kus töötas ka sporditoimetuse juhina. Ta tegi üle 30 aasta reportaaže olümpiamängudelt ja teistelt suurvõistlustelt. Lillo vahendas nii televisiooni kui ka raadio kaudu spordireportaaže ja -ülevaateid 16 olümpiamängudelt, neist kohapeal 11 korral. Tema lemmikalad olid kergejõustik, murdmaasuusatamine ja võrkpall, kuid ta vahendas ka ujumisvõistlusi ja muidki alasid.  

Lillo tegi kaastööd ajakirjale Kehakultuur ning spordi- ja päevalehtedele. Ta oli Eesti Spordiajakirjanike Ühenduse ja Rahvusvahelise Spordiajakirjanike Liidu liige (1990).

2010. aasta hilissuvel, pärast kergejõustiku EM-i, saadeti Lillo Eesti Raadiost pensionile, kuid sügisel kommenteeris taas reporterina võrkpallimänge, seekord telekanalis TV6. Viimased eluaastad veetis ta Hiiumaal. . Ta on maetud Rakvere lähedale Tõrma kalmistule. 

## Tunnustus
* 2010 – Kuldmikrofon 
* 2023 – Eesti Spordiajakirjanike Seltsi rinnamärk 
* 2025 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi valdkonna elutööpreemia (suure hingega tuttavale häälele)
* 2026 – Eesti Spordi Kuulsuste Halli liige (postuumselt)

## Viited

## Kirjandus
* Jaan Martinson. Bassihäälne raadiolegend saadeti pensionile. ohtuleht.ee, 5. august 2010
* Mart Treial. Raadiolegend Erik Lillo: tipud ei kuku ülevalt alla, vaid neid tuleb alt üles kasvatada. See järjepidevus on kadunud. ohtuleht.ee, 19. juuni 2020

## Välislingid
*Erik Lillo: Raadiokuulaja on kuningas Maaleht, 4. august 2005
*Lill ja Lillo – kolleegid või konkurendid? Maaleht, 2. aprill 2009
*
Varblaslased

**Varblaslased** (*Passeridae*) on lindude sugukond, mis kuulub värvuliste seltsi.

Sellesse sugukonda kuulub 11 perekonda kokku 51 liigiga.

Eestis esineb kaks liiki varblaslasi, need kuuluvad perekonda varblane.

## Perekonnad
Sellesse sugukonda kuuluvad järgmised perekonnad:
* *Carpospiza* –  monotüüpne, kõnnuvarblane (*Carpospiza brachydactyla*), vahel ka paigutatud perekonda *Petronia*
* *[[Gymnoris]]* – 4 liiki, vahel liigid paigutatud perekonda *Petronia*
* *Hypocryptadius* – monotüüpne, *[[Hypocryptadius cinnamomeus]]*
* *Montifringilla* – lumevarblane, 3 liiki
* *Onychostruthus* – monotüüpne, hele-lumevarblane (*[[Onychostruthus taczanowskii]]*), kunagi  paigutatud perekonda *Montifringilla*
* *Passer* – varblane, 28 liiki
* *Petronia* – kaljuvarblane, monotüüpne (*Petronia petronia*) või kuni 5 liiki olenevalt klassifikatsioonist
* *[[Pyrgilauda]]* – 4 liiki, vahel liigid paigutatud perekonda *Montifringilla*

## Välislingid
* Passeridae. - Animal Diversity Web
Priit Pallum

**Priit Pallum** (sündinud 2. veebruaril 1964 Tallinnas) on Eesti diplomaat. Ta on olnud Eesti suursaadik Ungaris, Horvaatias ja Sloveenias. 

Priit Pallum lõpetas 1989. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna. 

Alates 1991. aastast töötab ta Eesti välisministeeriumis. Aastatel 1998–1999 oli ta Eesti suursaadik ÜRO ja teiste rahvusvaheliste organisatsioonide juures Genfis ning Eesti alaline esindaja Maailma Kaubandusorganisatsiooni juures. Aastatel 2000–2002 oli ta ministeeriumi välismajanduspoliitika ja konsulaarküsimuste asekantsler ning seejärel kuni 2006. aastani suursaadik Madalmaade Kuningriigis. Seejärel oli ta välisministeeriumi välismajanduse ja arengukoostöö osakonna direktor. 

Augustist 2010 oli Priit Pallum Eesti suursaadik Ungaris ning ühtlasi alates detsembrist 2010 suursaadik Horvaatias ja alates jaanuarist 2011 suursaadik Sloveenias. Ta resideeris Budapestis. 

30. mail 2014 kutsus president Toomas Hendrik Ilves Pallumi suursaadiku ametikohalt Ungaris tagasi, kuid see otsus mingil põhjusel ei jõustunud. Uue otsuse väljastas president 4. märtsil 2015, kui ta nimetas Pallumi asemel suursaadikuks Ungaris Eve-Külli Kala ja tühistas oma eelmise aasta otsuse. 

14. augustil 2017 nimetas president Kersti Kaljulaid Pallumi Eesti Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks Kreekas, hiljem ka Küprosel ning Albaanias. Ta resideeris Ateenas. 

25. augustil 2021 nimetas president Kersti Kaljulaid Pallumi Eesti Vabariigi alaliseks esindajaks Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) juures ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Hariduse, Teaduse ja Kultuuri Organisatsiooni (UNESCO) juures, asukohaga Pariisis. 
6. jaanuaril 2025 kutsus president Alar Karis ta sellest ametist tagasi.

## Tunnustus
*2001 Riigivapi V klassi teenetemärk

## Viited

2. https://web.archive.org/web/20210410192016/https://athens.mfa.ee/ambassador/
Karl Friedrich Luts

**Karl Friedrich Luts** VR III/1 (15. november 1883 Peterburi – 15. jaanuar 1942 Ussollagi vangilaager, Molotovi oblast) oli eesti põlevkivikeemik ja põlevkivitehnoloogia rajajaid.

## Haridustee
*Peterburi eesti Jaani koguduse kool
*Peterburi Keiserliku Tehnikaseltsi käsitöökool (1896–1899)
*sooritas eksternina küpsuseksami Peterburi Kadetikorpuse juures (1905)
*Peterburi Tehnoloogiainstituut (1905–1906)
*Peterburi ülikool, keemia eriala (1907–1912)

## Töökäik
*Peterburi tehastes joonestaja ja keskkooliõpetaja (sealhulgas 1918. aastal Peterburi eesti keskkooli juhataja) ning psühhoneuroloogiainstituudi assistent (1912–1918)
*26. novembril 1918 nimetati Luts Eesti Ajutise Valitsuse haridusministriks; tegelikult ta sellele kohale ei asunud, kuna viibis sel ajal Peterburis kommunistide käes vangistuses
*Opteerus 12. märtsil 1919 Eesti kodakondsusesse
*1920. aastast töötas Kohtla-Järvel Riigi Põlevkivitööstuse õlivabriku ja keemialabori juhatajana. Uuris põlevkivi keemilist koostist ja termilist lagundamist, põlevkiviõli omadusi ja praktilist kasutamist.

## Ühiskondlik tegevus
*Peterburi Eesti Üliõpilaste Seltsi juhatuse liige
*Peterburi eesti keskkooli asutajaid (1918)
*Kohtla Hariduse Seltsi esimees

## Tunnustus
*Vabadusristi III liigi 1. järk, 1920

## Välislingid
* 

‎
Zoofiilia

**Zoofiilia** on parafiilia, mille puhul on inimene seksuaalvahekorras loomaga või see on tema kinnisidee.

Inimest, kes harrastab zoofiiliat, kutsutakse **zoofiiliks**.

## Tuntud zoofiile
*Claudine de Culam
*Bodil Joensen
*Kenneth Pinyan

## Välislingid
*Jõgeva politsei vahistas zoofiili
*Koera armunud mees meelitas oma ihaldusobjekti enne seksi romantikaga
*TÄHELEPANU, LOOMALEMBURID: Eestis võib loomadega armatsemine muutuda kuriteoks!
*Lugusid muistsest Eestist: mehed, kes jõllitasid märasid
*Those Who Practice Bestiality Say They're Part of the Next Sexual Rights Movement
Unni oja

**Unni oja** on jõgi Eestis, Paadrema jõe vasakpoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 5 km. Oja suubub Paadrema jõkke 20 km kaugusel selle suudmest.

## Välislingid
*
Violina

**Violina** on Eesti ansambel, mis tegutseb alates 2008. aastast. Kolmest viiuldajast koosnev muusikakollektiiv mängib nii omaloomingut kui ka pop- ja klassikalise muusika hitte.

2010. aastal pälvis nende muusikapala "Sellel ööl" (koos Lenna Kuurmaaga) Kuldse Plaadi aasta raadiohiti kategoorias.

## Muusikaline tegevus
Kutseliste muusikute koostöö algas 2007. aastal, millest peagi kasvas välja elektriviiuleid mängiv trio. Instrumentaalansambli üks produtsente on Mihkel Mattisen. Peamised ülesastumiskohad on ööklubid ja eraüritused. 2009. aasta mais esineti Eestit külastanud Hispaania kuningapaarile.

### Eesti Laul 2010
Violina osales koos Rolf Junioriga konkursil "Eesti laul 2010". Laul "Maagiline päev" jäi 17 punktiga kolmandale kohale Malcolm Lincolni järel. See punktikoht jättis nad aga lõppvoorust napilt välja. 

## Koosseis
* Daana Ots
* Johanna Marie Ainomäe
* Käll Haarde

## Diskograafia
### Albumid
* "Maagiline" (Enjoy Entertainment, 2010)

### Singlid
* "Maagiline päev" (koos Rolf Junioriga; 2009)
* "Sellel ööl" (koos Lenna Kuurmaaga; 2009)
* "Iialgi" (koos Birgit Õigemeelega; 2010)
* "Toakärbes" (koos Genka ja Kene Vernikuga; 2010)
* "Midagi head" (koos Uku Suvistega; 2011)
* "You're Not Alone" (koos Birgit Õigemeelega; 2012)
* "Sea of Life" (koos Birgit Õigemeelega; 2013)

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
* VIOLINA. Facebook
* VIOLINA. Intro Meelelahutus
* Anu Saagim. Violina: meie eesmärgiks pole teha laval akrobaatikat, vaid hästi mängida! Elu24, 19. veebruar 2010
* Küsimustele vastasid bändi Violina kaunitarid: Johanna-Marie, Daana ja Käll! Buduaar, 8. märts 2010
Domenico Dragonetti

**Domenico Carlo Maria Dragonetti** (7. aprill 1763 Veneetsia – 16. aprill 1846 London) oli Itaalia kontrabassist.
Kunstialaseid mõisteid

*Siin on loetletud [[kunst]]ialaseid mõisteid. Täpsemalt sealhulgas [[maalikunst|maali-]], [[tarbekunst]]i, [[graafika]] mõisteid. Eraldi on [[arhitektuuri mõisteid]], [[ehituse mõisteid]], [[keraamika mõisteid]], [[raamatukunsti mõisteid]], [[fotograafia mõisteid]], [[filmi mõisteid]], [[muusika mõisteid]], [[teatri mõisteid]], [[tantsu mõisteid]].*

## A
*[[Abbozzo]]*
- abstraktsionism
- aerograaf
- anarhofuturism
- arhitektuur
- akvarell
- akvarellvärvid
- akvatinta
- akrüülvärv
- autoportree
- avangardism

## D
Dadaism
- disain

## E
Ekspressionism

## F
Filmikunst
- fresko
- fotokunst
- fovism
- futurism

## G
Giclée
- graafik
- graafika
- grafiti

## H
Häppening

## I
Illustratsioon
- impressionism
- informalism

## J
Juugend

## K
Kehakunst
- keraamika
- kirjandus
- klassitsism
- kollaaž
- koloriit
- kompositsioon
- kontseptuaalkunst
- koopiatrükk
- krunt
- kuivnõel
- kujutav kunst
- kõrgtrükk
- küberpunk
- külmnõel

## L
Lametrükk
- linoollõige
- litograafia
- litokivi
- loomamaal
- lõuend

## M
Maagiline realism
- maal
- maalikunst
- maaližanr
- maastikumaal
- meremaal
- metafüüsiline maal
- metsotinto
- miniatuur
- modernism
- moekunst
- moodne kunst
- monumentaalskulptuur
- mosaiik
- motiiv
- *[[muralismo]]*
- muusika

## N
Natüürmort
- neoimpressionism

## O
Ofort
- orfism

## P
Pastell
- pea
- pehmelakk
- performans
- perspektiiv
- plastika
- pintsel
- plenäär
- plastiliin
- pliiats
- popkunst
- portree
- postimpressionism
- proportsioon
- punk
- purism
- puulõige

## R
Raidkunst
- realism
- reljeef
- reservaaž
- romantism

## S
Siluett
- skulptuur
- sotsialistlik realism
- sügavtrükk
- sürrealism
- sümbolism
- süžee

## Ž
Žanr

## T
Tahvelkunst
- tantsukunst
- tarbekunst
- teater
- teema
- tempera
- temperavärv
- triptühhon
- tätoveering

## U
Uusasjalikkus
- uusromantism

## V
Vabad kunstid
- Vabaplastika
- vabaõhumaal
- vaiplehekülg
- vasegravüür
- värvikompositsioon

## Õ
Õlimaal
- õlivärv
Maagiline

**"Maagiline"** on Violina 2010. aastal välja antud eesti- ja ingliskeelne debüütalbum.

Uue plaadi esitluskontsert toimus 21. mail 2010 Tallinnas klubis BonBon.

## Ajalugu
Laul "Maagiline päev" osales Violina ja Rolf Juniori esituses konkursil "Eesti Laul 2010", kus sai 17 punktiga kolmanda koha.

2009. aastal saavutas muusikapala "Sellel ööl" (koos Lenna Kuurmaaga) Raadio 2 Aastahiti 2009 Top 40 edetabelis 276 häälega 13. koha. Järgmisel aastal aga anti loole Kuldne Plaat *aasta raadiohiti kategoorias*. 

## Lood

## Edetabelid

## Viited

## Artiklid
* Mari-Leen Albers. Violina esitles esikalbumit. Õhtuleht, 22.05.2010

## Videod
* Violina feat. Rolf Junior. "Maagiline päev". Youtube
* Violina feat. Birgit Õigemeel. "Iialgi". Youtube
* Violina feat. Genka & Kene Vernik. "Toakärbes". Youtube
Soopart

**Soopart** ehk **pahlsaba-part** (*Anas acuta*) on partlaste sugukonda pardi perekonda kuuluv veelind.

Soopart on jahiuluk.

Eestis kuulub ta II kategooria kaitsealuste liikide hulka (haudeasurkond).

## Levila
Tema levila hõlmab suure osa Holarktisest. See hõlmab kogu Lääne-Euroopa, Baltimaad, Valgevene, Ukraina, Taga-Kaukaasia kuni Põhja-Iraanini, Venemaa (välja arvatud tundravööndi põhjaosa), Kasahstani põhjaosa, Mandžuuria, Hokkaido ja Põhja-Ameerika. 

Suuremas osas levilast on soopart rändlind. Ta talvitub Lääne-Euroopas, Vahemere maadel, Niiluse jõgikonnas, Jaapanis, Koreas, Lõuna-Aasias ja Kesk-Ameerikas. 

Soopardi pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 50–100 paarile.

## Viited

## Välislingid

* 

*soopardi tutvustus inglise keeles YouTube'is
*soopart häälitseb YouTube'is
Kontrabassist

**Kontrabassist** ehk **kontrabassimängija** on instrumentalist, kes mängib kontrabassi.

## Kontrabassiste
*Giovanni Bottesini
*Gavin Bryars
*Avishai Cohen
*Domenico Dragonetti
*Adolf Helder
*Ludvig Juht
*Gary Karr
*Peedu Kass
*Mihkel Koppel
*Sergei Kussevitski
*Johannes Kuusemets
*Hugo Lukas
*Mati Lukk
*Erik Moseholm
*Mihkel Mälgand
*Charles Mingus
*Edouard Nanny
*Taavet Niller
*Mingo Rajandi
*Franz Simandl
*Raer Saar
*Aare Suss
*Adolf Vedro
*Ike Volkov
*Ara Yaralyan
Sialeʻataonga Tuʻivakanō

**Sialeʻataonga Tuʻivakanō** on Tonga poliitik, kes oli 22. detsembrist 2010 kuni 30. detsembrini 2014 Tonga peaminister.

Sialeʻataonga Tuʻivakanō on hariduselt õpetaja. Ta on õpetanud koolis ja töötanud haridusministeeriumis.

Aastal 1996 valiti ta aristokraatide mandaadiga Seadusandlikku Kogusse. Aastatel 2002–2004 oli ta parlamendi esimees. Aastal 2005 sai ta tööministriks, 2006 haridus-, tööhõive-, noorsoo- ja spordiministriks.

Aastal 2010 valiti ta parlamenti tagasi.

Detsembris 2010 valis parlament Sialeʻataonga Tuʻivakanō salajasel hääletusel peaministriks. Ta on esimene Tonga peaminister, keda ei määranud ametisse kuningas. 

3. jaanuaril 2011 nimetas ta ametisse valitsuse, kus ta ise oli lisaks peaministri ametile ka välis- ja kaitseministri ametis. 

30. detsembril 2014 andis ametivande eelmisel päeval parlamendis uueks peaministriks valitud ‘Akilisi Pohiva.
Ardea

**Ardea** on linn Itaalias Lazio maakonnas Rooma provintsis Roomast 36 km lõuna pool, Ardea valla keskus.

## Viited
Majandusmudel

Kitsamas tähenduses on **majandusmudel** teoreetiline mõttekäik, mis seletab muutujatevaheliste loogiliste ja/või kvantitatiivsete seoste kaudu mingi majandusnähtuse toimumist. Majandusmudeli all võidakse mõelda ka majanduse üldist korraldust, näiteks turumajandust või plaanimajandust. Teoreetilised mudelid on alati lihtsustatud, enamasti on neist välja jäetud kõik, mis ei ole teemakohase põhjenduse esitamiseks vajalikud. Teoreetiline mudel ei saa üldjuhul ennustada tegelikke mõõdetavaid suurusi.

Tüüpiline teoreetiline majandusmudel käsitleb indiviidide kasulikkust (heaolu) sõltuvana sissetulekust, jätab aga kõrvale sotsiaalsed vajadused (näiteks suhted teiste inimestega). Mudeli tüüpiliseks eesmärgiks on majanduses osalejate valikute seletamine. Näiteks peab inimene otsustama, kui palju tarbida ja kui palju säästa, s.t kuidas jagada ressursse tänase ja homse vahel. Tavaliselt antakse olevikku ja tulevikku võrreldes tulevikule väiksem osakaal (diskonteerimine) – nii kirjeldatakse asjaolu, et inimesed pööravad tulevikule vähem tähelepanu kui olevikule.

## Vaata ka
* Ettevõtlusvormid
Liis Remmel

**Liis Remmel** (sünninimega **Liis Lass**; sündinud 2. aprillil 1989 Põltsamaal) on eesti näitleja. 

Ta on lõpetanud 2008. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi ning 2012. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (25. lend].

Alates 2012. aasta kevadest töötab ta näitlejana Tallinna Linnateatris.

Tema tuntuim näitlejaroll on Pille Kadak ETV telesarjades "ENSV" (2010–2019) ja "EnsV” (2019–2021). Ta on mänginud filmides "Must alpinist" (2015), "Võta või jäta" (2018), "Eestlanna Pariisis" (2012), "Sandra saab tööd" (2021), "Soo" (2022) jm.

2016. aasta sügishooajal osales ta TV3 meelelahutussaates "Su nägu kõlab tuttavalt".

Ta on Eesti Teatriliidu ja Eesti Näitlejate Liidu liige (2012).

## Isiklikku
Liis Remmel on alates 2021. aastast abielus muusik Joel Remmeliga. Paaril on 2022. aastal sündinud tütar ja 2024. aastal sündinud kaksikud pojad.

## Viited

## Välislingid
*Liis Remmel Tallinna Linnateatri kodulehel
*Liis Lass Eesti filmi andmebaasis
*
*Margus Mikomägi. Õpetlik ja hariv vaatemäng ehk katkuaja mitu palet, postimees.ee, 13. detsember 2010
Vladimir Jakunin

**Vladimir Ivanovitš Jakunin** (vene keeles Владимир Иванович Якунин; sündinud 30. juunil 1948 Melenkis Vladimiri oblastis) on Venemaa diplomaat, luuraja ja ühiskonnategelane. Ta oli 2005–2015 Venemaa Raudteede (RŽD) president.

2003. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik ja 2014. aastast Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik.

## Elulugu
Tema isa oli NSV Liidu piirivalvevägede lendur, kes teenis 1947–1962 Pärnus. 

Jakunin õppis samal ajal kuni 1962. aastani Pärnu 3. Keskkoolis, kus sai 7-klassilise hariduse; aastal 1966 lõpetas ta Leningradi 366. Keskkooli. 1972. aastal lõpetas Leningradi mehaanikainstituudi (praeguse Balti Riikliku Tehnikaülikooli Vojenmehh) lennundusinseneri erialal.

Alates 1977. aastast töötas NSV Liidu Ministrite Nõukogu välissuhete riikliku komitee insenerina. 1982–1985 oli Teaduste Akadeemia füüsikainstituudi välissuhete osakonna ülem. 1985. aastast alates oli Nõukogude Liidu esindaja ÜRO juures. Ajalehe Russkaja Mõsl andmetel oli Jakunin NSV Liidu välisluure kaadriohvitser.

1990. aastate alguses tegeles Peterburis välisinvesteeringute toomisega Venemaale. Samal ajal rajas ta ka panga Rossia.

2000. aastast alates täitis Venemaa transpordiministri asetäitja ülesandeid ning oli Transkrediidipanga nõukogu esimees.

2003. aastal sai Venemaa Raudteede asepresidendiks. 15. juunist 2005 kuni augustini 2015 oli ta Venemaa Raudtee presidendiks. 

6. märtsist 2014 kanti Jakunin Venemaa ametnike nimekirja, kelle suhtes USA kohaldab viisa- ja majandussanktsioone "Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse rikkumise tõttu". USA kehtestas Jakunini vastu sanktsioonid 20. märtsil 2014. . Sanktsioonid kehtestas ka Austraalia. 2019. aastal kehtestas seoses Krimmi anneksiooniga tema suhtes sanktsioonid Kanada.

Vladimir Jakunin on Andreas Esmakutsutu Fondi (Фонд Андрея Первозванного) juht ja kuulub fondi Russki Mir juhatusse.  

## Viited

## Välislingid
*Vladimir Jakunin: Eesti arendagu oma raudteed iseseisvalt - Eesti Päevaleht, 12. aprill 2006
*Ilmar Vihmann: Kes on Vladimir Jakunin?, Pärnu Postimees, 30. detsember 2010
*President Medvedev nõudis Jakuninilt raudteel ohutuse tagamist - DELFI, 10. veebruar 2011
*Vladimir Jakunin osaleb Lasnamäe kiriku risti pühitsemisel - DELFI, 15. veebruar 2011 
*Владимир Якунин. Биография. Portaal Узнай все! (vene k.)
Eesti Kristlike Arstide Ühing

**Eesti Kristlike Arstide Ühing** (lühend **EKAÜ**) on Eesti arste, hambaarste, proviisoreid ja arstiteaduskonna üliõpilasi ühendav organisatsioon.

Ühing asutati 14. septembril 1991. Alates 1994. aastast on ühing Rahvusvahelise Kristlike Arstide ja Hambaarstide Assotsiatsiooni liige. EKAÜ alltööharuna tegutseb Eesti Kristlike Arstitudengite Grupp, mis sai alguse 2004. aasta sügisel. 

## EKAÜ eesmärgid

* Kujundada ühiskondlikku hoiakut kristlike eluväärtuste ausse tõstmises inimese tervise ja meditsiiniga seotud valdkondades.
* Oma töös ja igapäevases tegevuses lähtuda kristliku ja meditsiinieetika seisukohtadest, olles toeks haigetele ja nende perekonnaliikmetele.
* Osaleda võitluses nii füüsilist kui ka vaimset tervist kahjustavate sotsiaalsete pahede vastu.

## Välislingid
*Ühingu koduleht
Eesti Kristlike Arstitudengite Grupp

** Eesti Kristlike Arstitudengite Grupp** (lühend **EKAG**) on Eesti Kristlike Arstide Ühingu alltööharu. 

EKAG alustas tegevust 2004. aastal.

## Välislingid
*EKAG koduleht
Valdek Alber

**Valdek Alber** (sündinud 11. aprillil 1976) on eesti kunstnik ja karikaturist.

Valdek Alber lõpetas 1994 Kärdla Keskkooli ja õppis aastatel 1994–1999 Eesti Kunstiakadeemias graafika erialal. Ta on töötanud kunstniku ja kujundajana ajalehes Maaleht ja ajakirjas Pikker.

## Tunnustus

* 2010 Nukitsa konkurss, 3. koht kunstnike kategoorias ("Päästekoer Walter")
* 2023 Aasta parim maakonnalehe uudisloo kujundus

## Viited
Ussimaarjapäev

**Ussimaarjapäev** (8. september) on eesti rahvakalendri tähtpäev.

Väike maarjapäev ehk ussimaarjapäev ehk ussi magamise päev (setud tähistavad hoopis 14. septembrit ehk viissenjapäeva kui usside magama minemise päeva) on selle 19. sajandil vähetuntud ja 20. sajandiks unustatud päeva paralleelnimetused. Eestis teatakse püha alates 16. sajandist. 

Üldine on olnud metsaminekukeeld põhjendusega, et mets tahab puhata ja ussid rahulikult urgu minna. Lubatud oli minna marjule. Mõnevõrra oli levinud õmblemis- ja ketramiskeeld, et uss ei nõelaks. Sel päeval kaotavad nõelussid maaga kokku puutudes oma mürgi ja nende salvamine pole enam ohtlik. Enamik koristus- ja külvitöid (rukkikülv, viljakoristus) pidi olema lõpetatud. Mõnel pool usuti, et kesa sümboolselt kündmine hävitab kahjurid ja rukkiussid.
Ussimaarjapäeva peeti õunte valmimise päevaks.

## Neitsi Maarja sündimispäev

Varaseim teade päeva tähistamisest pärineb 6. sajandist, algusega Süürias või Palestiinas, kus apokrüüfide mõjul kujunes välja jumalaema kultus. Katoliku kirik adapteeris 7. sajandil Maarja austamise tava idakirikust. Kuna Maarja sündimine on tuntud üksnes apokrüüfide kaudu, siis tunnustati püha aeglaselt, ehkki näiteks Kreeta püha Andreas pühitses 9. sajandil päeva mitmete jutlustega, et põhjendada 8. septembrit Maarja sünnipäevana. Veel 9. sajandil polnud jumalaemakultus laialt levinud.

Prantsusmaal on püha seostatud ilmutusega – püha Maurilius kuulis Angeris jumalaema sündi tähistavate inglite laulu.

Jumalaema sündimist tähistavad erinevad kirikud erineval ajal. Näiteks tähistab idakirik püha 12. septembril, kopti kirik aga 1. mail, selle katoliiklik haru omakorda 10. septembril.

## Vaata ka
*Ussiurguminemisepäev
Antonius Bomhower

**Antonius Bomhower** (ka **Anton Bomhower**) oli Vana-Liivimaa katoliiklik vaimulik, Christian Bomhoweri vend.

Antonius pärines Tallinnast. Teda on esmamainitud 1508. aastal ühes Christian Bomhoweri kirjas. On teada, et Antoniusel oli magistrikraad, kuid pole teada, kus ta selle omandas.

1520. aastate alguseks oli Antonius Bomhowerist saanud Riia frantsisklaste konvendi liige, kes osutus üheks aktiivsemaks luterlusevastaseks võitlejaks Liivimaal. Võimalik, et ta asus juba 1521. aastal dispuuti Riia esimese reformaatori Andreas Knopkeniga. Samal aastal tegutses ta mõnda aega ka Aizpute frantsisklaskloostris.

Pärast luterlaste rünnakuid Aizpute ja Riia frantsisklaste kloostritele otsustas Bomhower tõenäoliselt Johann Blankenfeldi soovitusel minna abi otsima paavsti käest. 1523. aasta juulis asus ta Riiast koos orduvend Burchard Waldisega teele. Rooma jõuti sama aasta novembris, mis osutus väga ebasobivaks ajaks: paavst Hadrianus VI oli just surnud ning uut paavsti poldud veel valitud. Peagi sai selleks Medicite soost pärinev Clemens VII, kes püüdis aga luterlasi lepitada, et korraldada kristlaste ühist sõjaretke Türgi vastu. Seetõttu ei õnnestunud Bomhoweril ka oma suurejoonelist Liivimaa "ketserite" karistamise programmi läbi suruda.

Selle asemel siirdusid Bomhower ja Waldis 1524. aasta alguses koos paavsti legaadi, kardinal Lorenzo Campeggioga Saksamaale, kus Bomhower esitas ulatusliku katoliku kiriku reformikava, mis nägi ette vagade kommete au sisse tõstmist ning kirikuametite kuritarvitamise lõpetamist. Pärast sisemisi kirikureforme oleks olnud võimalik asuda efektiivselt võitlema ka luterlusega. Kuid Bomhoweri reformiplaanid ei äratanud siiski laiemat tähelepanu ja nõnda pidi ta viimaks pettunult Liivimaale naasma. Ta jõudis sinna sama aasta juunis, kuid Riias vangistati ta, süüdistatuna linna ja maa vastases vandenõus. Tema kaaslane Burchard Waldis vabastati, kui oli omaks võtnud luterluse. Bomhower jäi aga katoliiklusele truuks ja pidi seetõttu kuni 1525. aastani vangistuses olema, vabanedes tänu peapiiskop Blankenfeldi ja ordumeister Wolter von Plettenbergi eestkostele.

1526. aasta lõpus sõitis Bomhower uuesti Riiga, et väidelda Andreas Knopkeniga. Riias võeti teda väga tõrjuvalt vastu ja seetõttu läks ta Tallinna. Kuid ka seal sattus ta oma katoliikliku meelsuse pärast raega vastuollu ja pidi linnast lahkuma. Mõnda aega viibis ta Pirita kloostris oma õe juures ja andis 1527. aastal tunnistusi Aizpute kloostrist lahkunud vennapoja asjus. See on ka viimane teave tema kohta. Leonid Arbusow on oletanud, et Bomhower võis edaspidi tegutseda mõnes Liivimaa frantsisklaste kloostris.

## Kirjandus
*Leonid Arbusow noorem, *Die Einführung der Reformation in Liv-, Est- und Kurland*. Riga: Deubner, 1919.
*Leonid Arbusow vanem, *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*.
*Tiina Kala, *[http://rahvusarhiiv.ra.ee/public/TUNA/Artiklid_Biblio/KalaTiina_16sajandi_TUNA2002_3.pdf 16. sajandi perekonnatüli]* – Tuna, 2002, nr 3.
Xylogone

***Xylogone*** on kottseente perekond. Selle taksoni asend hõimkonnas on siiani ebaselge (incertae sedis).

Perekonnas on teada vaid üks liik: *[[Xylogone sphaerospora]].*.

## Välislingid
*Index Fungorum
Maksevahend

**Maksevahend** on vahend, mis on vahetatav kõikide teiste kaupade vastu ning asendab müüjate ja ostjate vahelistes tehingutes bartertehinguid. Seda kasutatakse teenuste ja kaupade eest maksmiseks, võlgade tasumiseks, maksude maksmiseks jms. 

## Vaata ka
*Elektrooniline maksevahend
*Raha
*Alternatiivraha
*Valuuta
Michael Bauerfeind

**Michael Bauerfeind** oli Tartu toomkapiitli dekaan enne 1485 – vähemalt 1526.

Bauerfeind pärines Ermlandi (Warmia) diötseesist Preisimaalt. 1465. aastal asus ta õppima Kölnis, hiljem Leipzigis ja Bolognas, viimases aastal 1470. Ta omandas teoloogiamagistri kraadi. 

1482. aastal sai Bauerfeindist Riia Peetri kiriku jutlustaja, kolm aastat hiljem, 6. jaanuaril 1485, on teda aga mainitud Tartu toomdekaanina Riiga saabumas. Seetõttu on tõenäoline, et ta sai dekaaniks juba varem, millalgi ajavahemikus 1482–1484. 

Dekaanina reisis Bauerfeind mitmel korral Rooma, näiteks aastal 1499, et saada piiskop Johann von der Ropele paavstipoolset kinnitust. Ta osales ka Liivimaa maapäevadel, viimast korda 1526. aasta suvel. See on ka viimane teade temast. Järgmist dekaani on mainitud aga alles 1528. aastal. Igal juhul oli Bauerfeind Tartu toomkapiitli pikaajalisim dekaan, olles selles ametis vähemalt 41 aastat.

1509. aastal ringles Preisi- ja Liivimaal kuulujutt, et Tartu piiskop Gerhard Schrove olla surnud ja dekaan Bauerfeind tema asemel piiskopiks valitud. Selle kuulujutu päritolu pole teada.

## Kirjandus
*Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*.
Männikjärve raba

**Männikjärve raba** on raba Endla looduskaitseala idaosas Jõgeva maakonnas. Raba on nime saanud Männikjärve järgi. Raba piirneb läänes Linnusaare raba ja lõunas Kaasikjärve rabaga.

Raba geograafilised koordinaadid on .

EMHI on teinud Männikjärve rabas hüdroloogilist seiret juba alates 1950. aastast. Männikjärve rabas asub 7,3 km pikkune Männikjärve õpperada. 


Fail:Endla LKA (09) Männikjärve raba.jpg|Männikjärve raba õhust
Fail:Endla LKA (10) Männikjärve raba vaatetorn.jpg|Männikjärve raba vaatetorn
Fail:Endla LKA (11) Männikjärve laudtee.jpg|Männikjärve laudtee
Fail:Endla LKA (12) Männikjärve laudtee.jpg|Männikjärve laudtee
Fail:Männikjärve raba vana laudtee.jpg|Männikjärve raba vana laudtee


## Välislingid
* Endla looduskaitseala kaart
* Männikjärve raba õpperada
Võllinge oja

**Võllinge oja** (ka *Võlingi oja*) on Põltsamaa jõe parempoolne lisajõgi, mis paikneb Järva maakonna idaosas Järva vallas. Alamjooksul oli see Koigi ja Koeru valla piiriks.

Oja lähe on Endla looduskaitsealast loodes Alliku raba ja Vao soo vahel. Oja pikkus on 13,1 km, lisaharudega 15,3 km. Suurim lisaharu saab alguse Võlingi allikast. See haru läbib Vilbaste allikaid ja sellesse suubub Sopa oja.

Oja keskjooks paikneb Endla looduskaitsealal. Jõeküla–Vaali tee truubist umbes 100 meetrit ülesvoolu alguse saava ja suudmeni ulatuva 3,2 km pikkuse jõelõigu kaitseks on moodustatud Võlingi oja hoiuala. Hoiuala eesmärgiks on säilitada jõgede ja ojade elupaigatüüpi ning kaitsta ojas elavat harilikku võldast (*Cottus gobio*).

Hoiuala piires on Võllinge oja säng looduslik, välja arvatud umbes 250 m pikkune lõik ülemises osas. Samal lõigul on sängi laius valdavalt 10–12 m, minimaalselt 5 m ja maksimaalselt 20 m. Vee sügavus jääb hoiualal põhiliselt 0,5...1 meetri vahele, kuid paiguti esineb ka madalamaid või sügavamaid kohti. Vesi on hästi läbipaistev.

Hoiuala jõelõigu põhja katavad põhiliselt pehmed setted, mille all on kohati tuntav paekivi. Paiguti on muda kaetud liivasetete kihiga ning esineb ka saviga kaetud lõike. Kallastelt on ojja langenud oksi ja terveid puid, esineb veevoolu pidurdavaid ronte.


Võllinge_oja.jpg|Võllinge oja (2014)
Võlingi jõgi Vilbaste allikate juures.JPG|Võlingi oja Vilbaste allikate juures


## Viited

## Välislingid
*
Diehliomyces

***Diehliomyces*** on kottseente perekond.

Perekonnas on teada vaid üks liik: *[[Diehliomyces microsporus]]*.

## Välislingid
*
*Index Fungorum
Epp Annus

**Epp Annus** (sündinud 30. augustil 1969) on eesti kirjandusteadlane.

Ta lõpetas juunis 1993 Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe ja sama aasta detsembris magistriõppe eesti keele ja kirjanduse erialal. 2002. aastal kaitses ta samas eesti kirjanduse erialal doktoriväitekirja "Kuidas kirjutada aega". 
Ta on end täiendanud 1996. aastal Turu ülikoolis ja 1999. aastal Cornelli Ülikoolis.

Aastatel 1994–2004 töötas ta Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses teadurina, 1999–2001 Tartu ülikooli kirjandusteooria õppetooli lektorina. 

2005–2019 oli ta Eesti Kirjandusmuuseumi kultuuri- ja kirjandusteooria töörühma vanemteadur. Alates 1. veebruarist 2020 on Annus Tallinna Ülikooli Humanitaarteaduste instituudi vanemteadur. 

Tema peamised uurimissunad on Eesti proosakirjandus, filosoofia ja kirjandus, argielu fenomenoloogia, postkolonialism.

## Teoseid
*Monograafia "Kuidas kirjutada aega" (2002)
*Romaan "Sina, Matilda" (2007)
*Väikelasteraamatud "Auto ja põder", "Elavad tähed", "Jaak ja lumi", "Jaak läheb poodi", "Oravaraamat", "Oravalapsed vanas majas", "Oravalapsed talvises metsas", "Mari päev", "Oskar läheb õue", "Unelaul kahel häälel", "Väike lumehelbeke", "Täheraamat".
*"Sotskolonialism Eesti NSV-s: võim, kultuur, argielu" (2019)
*Romaan "Tere, Aleksander: lugu tulemata jäänud tulevikust" (2021)

## Tunnustus
*2022 Tallinna Ülikooli kirjandusauhind ("Tere, Aleksander")

## Viited

## Välislingid

*
*Teaduspublikatsioonid
Luule Epner

**Luule Epner** (sünninimi **Luule Liivaku**; sündinud 11. veebruaril 1953) on eesti teatriteadlane ja kirjandusteadlane.

Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1977. aastal *[[cum laude]]* Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. 1984. aastal lõpetas samas aspirantuuri ja kaitses 1987. aastal filoloogiakandidaadi väitekirja. 

Ta on töötanud Tartu Riiklikus Ülikoolis / Tartu Ülikoolis vanemlaborandina (1977–1978), õpetajana (1978–1987), vanemõpetajana (1987–1990), dotsendina (1990–2002), professorina (2002–2007) ning alates 2007. aastast vanemteaduri ja dotsendina. Alates 2010. aastast on ta ühtlasi Tallinna Ülikooli eesti keele ja kultuuri instituudi dotsent, 2011. aastast ka Eesti Kirjandusmuuseumi vanemteadur.

Ta on õpetanud draamateooria, eesti näitekirjanduse ajaloo, teatriajaloo ja teatriteoreetilist kursust. Samuti on ta avaldanud artikleid eesti näitekirjanduse ja selle lavatõlgenduste kohta.

## Tunnustus
* 2003 Priit Põldroosi nimeline auhind
* 2013 Tartu Ülikooli medal
* 2017 Reet Neimari nimeline kriitikaauhind
* 2018 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2018 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia („Mängitud maailmad“)
* 2018 Tartu ülikooli suur medal

## Isiklikku
Tema isa on tõlkija ja keeleuurija Uno Liivaku, poeg teatritegelane ja kunstiajaloolane Eero Epner.

## Viited

## Välislingid
*
Teatriteadus

**Teatriteadus** on teatrit, teatri ajalugu ja etendust uuriv teadusharu.

## Teatriteadlasi
*Luule Epner
*Ott Karulin
*Vilma Paalma
*Voldemar Panso
*Priit Põldroos
*Anneli Saro
*Lea Tormis 
*Mardi Valgemäe
*Asta Willmann

## Vaata ka
*Teatriajalugu
*Teatrisemiootika
Kirjanduslugu

**Kirjanduslugu** ehk **kirjandusajalugu** on kirjanduse ajaloo käsitlus ehk esitus.

## Vaata ka
*Kirjandusajalugu
*Kirjandusteadus

## Kirjanduslugusid
*Epp Annus, Luule Epner, Ants Järv, Sirje Olesk, Ele Süvalep, Mart Velsker 2001. *Eesti kirjanduslugu*. Koolibri, 704 lk.
Seadusandlik Kogu (Tonga)

**Seadusandlik Kogu** (tonga keeles *Fale Alea*; inglise keeles *Legislative Assembly*) on Tonga parlament. Parlament tegutseb riigi pealinnas Nuku‘alofas.

Parlament on ühekojaline. Sellesse kuulub 26 liiget, kes valitakse kolmeks aastaks. Neist 17 valib rahvas ja üheksa 33 põlistesse ülikuperekondadesse kuuluvast aristokraadist koosnev kogu.

Enne 2010. aastal jõustunud seadusemuudatusi oli Tonga parlament 30-kohaline. Sellesse kuulus 12 kuninga määratud liiget, üheksa aristokraatide valitud esindajat ja üheksa rahva valitud esindajat. 2010. aasta muudatusega kaotati kuninga õigus parlamendi liikmeid määrata.

16. novembril 2017 toimunud parlamendivalimised võitis Sõbralike Saarte Demokraatlik Partei, kes sai 14 kohta 17 üldrahvalikult valitavast kohast.

Veebruaris 2018 purustas orkaan Gita Tonga parlamendihoone, mis oli üle 100 aasta vana.
## Viited
Sini-kõrvukfaasan

**Sini-kõrvukfaasan** (*Crossoptilon auritum*) on suhteliselt kogukas, sinakashallikas faasan, kes kuulub faasanlaste sugukonda. Liigil on suur levila, mis hõlmab suuremat osa Hiinast.

## Kirjeldus
Sini-kõrvukfaasan on üsna lihtsasti äratuntav. Tema pea tipus on valged või veidi beežikad tutid ning silma ümbritseb verev ring. Tema pealagi on must. Ülejäänud keha on sini-kõrvukfaasanil aga ühevärviline – sinakashallikas. Noorlinnud on siiski enne täiskasvanu sulestikku saamist noorussulestikus (jeveniilses), mis on hallikaspruun. Täiskasvanusulestiku saavad linnud pärast 4 kuu möödumist. Emased ja isased on sarnased, kuid neid on võimalik tuvastada kannuse järgi: isaslinnul on kannus suurem, emaslinnul märksa väiksem ja väljavenitatum. Kannused hakkavad ilmuma koos täiskasvanusulestiku saamisega.

## Levik ja elupaik
See kõrvukfaasanlane on levinud peaaegu üle kogu Hiina. Elupaikadeks eelistab ta parasvöötmes asuvaid metsi, rohumaid ja põõsastikke.

## Välislingid
*''Blue Eared-Pheasant'' (*inglise keeles*)
*''Hokki bleu'' (*prantsuse keeles*)
*''Crossoptilon auritum'' IUCN
*''Blue Eared-pheasant'' BirdLife
Seadusandlik Kogu

**Seadusandlik Kogu** on parlament mitmes riigis:

* **[[Seadusandlik Kogu (Tonga)|Seadusandlik Kogu]]**, Tonga parlament
* **[[Seadusandlik Kogu (Prantsusmaa)|Seadusandlik Kogu]]**, Prantsusmaa parlament Prantsuse revolutsiooni ajal
* ...