open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eesti jalgpalli 1996/1997. aasta karikavõistlused

**Eesti jalgpalli 1996/1997. aasta karikavõistlused** võitis JK Tallinna Sadam.

## Eelvoor

|-
!colspan="3" align="center"|1996

|}

### Vabapääsmed
Otse esimesse vooru pääsesid võistkonnad kes jäid välja loosimata:

* **[[II liiga]]** (3): Märjamaa Kompanii, Valga Lokomotiiv, Kärdla Linnameeskond, Tallinna JK Dokker, Tartu JK Merkuur
* **[[III liiga]]** (4): Viljandi MSK
* **[[IV liiga]]** (5): FC M.C. Tallinn, Mikitamäe JK Micago

## Esimene voor

|-
!colspan="3" align="center"|1996

|}

## Teine voor

|-
!colspan="3" align="center"|1996

|}

## 1/8-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1996

|}

## Veerandfinaalid

|-

|}

## Poolfinaalid

|-

|}

## Finaal

## Viited
Eesti jalgpalli 1999/2000. aasta karikavõistlused

**Eesti jalgpalli 1999/2000. aasta karikavõistlused** võitis Maardu FC Levadia.

## Esimene voor

|-
!colspan="3" align="center"|1999

|}

## Teine voor

|-
!colspan="3" align="center"|1999

|}

## 1/8-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1999

|}

*Tallinna FC Lantanat asendab järgmises voorus FC Valga.
*Lelle SK'd asendab järgmises voorus Pärnu JK Tervis.

## Veerandfinaalid

|-

|}

## Poolfinaalid

|-

|}

## Finaal
Eesti jalgpalli 2000/2001. aasta karikavõistlused

**Eesti jalgpalli 2000/2001. aasta karikavõistlused** võitis Narva JK Trans.

## Esimene voor

|-
!colspan="3" align="center"|2000

|}

## Teine voor

|-
!colspan="3" align="center"|2000

|}

Järgmises voorus:
*FC Maardu > Tallinna FC Levadia.
*FC Viljandi > FC Elva.

## Veerandfinaalid

|-
!colspan="3" align="center"|11., 21. ja 22. aprill 2001

|}

## Poolfinaalid

|-
!colspan="3" align="center"|2. ja 16. mai 2001

|}

## Finaal

## Viited
Eesti jalgpalli 1995/1996. aasta karikavõistlused

**Eesti jalgpalli 1995/1996. aasta karikavõistlused** võitis JK Tallinna Sadam.

## Eelvoor

|-
!colspan="3" align="center"|1995

|}

*1 Kuusalu SK Rada/HKL, Järvamaa JK, Lelle SS, Lihula JK, Virtsu JK ja JK Kaitseliit Rapla loobusid.

### Vabapääsmed
Otse esimesse vooru pääsesid võistkonnad kes jäid välja loosimata:

* **[[II liiga]]** (3): Narva SK Baltika, Valga Lokomotiiv, Tartu JK Merkuur, Tartu FC Ajak, Põltsamaa JK Sport, Rapla JK Atli, Pärnu United, Maardu FK Olümpia, Kohtla-Järve LSK, Kiviõli JK, JK Sillamäe Kalev
* **[[III liiga]]** (4): Jägala Kalevi ÜJP, Pärnu JK Puma, FC Haapsalu, Kopli SK, Tallinna JK Devia
* **Ilma liigata**: Kohila JK Püsivus

## Esimene voor

|-
!colspan="3" align="center"|1995

|}

*2 Risti JK, Kohtla-Järve LSK ja Kohila JK Püsivus loobusid.

## Teine voor

|-
!colspan="3" align="center"|1995

|}

## Kolmas voor

|-
!colspan="3" align="center"|1995

|}

## 1/8-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1995

|}

## Veerandfinaalid

|-

|}

## Poolfinaalid

|-

|}

## Finaal
Eesti jalgpalli 1994/1995. aasta karikavõistlused

**Eesti jalgpalli 1994/1995. aasta karikavõistlused** võitis Tallinna FC Flora.

## 1/16-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1994

|}

### Vabapääsmed
Otse teise vooru pääsesid võistkonnad kes jäid välja loosimata:

Pärnu JK Kalev, Tallinna FC Lantana-Marlekor, Pärnu JK Tervis, Tallinna FC Norma, Tartu FC DAG, Tallinna FC Flora, Jõhvi JK Eesti Põlevkivi, JK Tallinna Sadam, Narva JK Trans

## 1/8-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1994

|}

## Veerandfinaalid

|-

|}

## Poolfinaalid

|-

|}

## Finaal

## Viited
Eesti jalgpalli 1993/1994. aasta karikavõistlused

**Eesti jalgpalli 1993/1994. aasta karikavõistlused** võitis Tallinna FC Norma.

## 1/16-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1993

|}

### Vabapääsmed
Otse teise vooru pääsesid võistkonnad kes jäid välja loosimata:

Jõhvi JK Eesti Põlevkivi, Tallinna FC Norma, JK Tallinna Sadam, Tartu JK Merkuur, Tallinna FC Flora, Tallinna FC Tevalte, Narva JK Trans, Tallinna JK Dünamo, Tallinna FC Nikol, JK Sillamäe Kalev, Pärnu JK Tervis 

## 1/8-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1993

|}

## Veerandfinaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1993

|}

## Poolfinaalid

*Finaali pääses kahe mängu kokkuvõttes **Tallinna FC Norma**.
----

## Finaal
Eesti jalgpalli 1992/1993. aasta karikavõistlused

**Eesti jalgpalli 1992/1993. aasta karikavõistlused** oli Eesti jalgpalli peamise karikavõistluse 3. hooaeg, mille võitis Tallinna FC Nikol.

## 1/16-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1992

|}
*1Sindi Tekstiil loobus.
*2Tartu Kalev loobus.
*3FC Tempo loobus.

### Vabapääsmed
Otse teise vooru pääsesid võistkonnad, kes jäid välja loosimata:

Narva Kreenholm, Tallinna FC VMV-90, Kallaste JK Peipsi Kalur, Tallinna KSK Vigri, Jõhvi JK Pena, Tallinna JK Metallist

## 1/8-finaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1992

|}
*4Peipsi Kalur loobus.
*5Järvamaa JK loobus.
*6JK Tervis loobus.
*7Metallist loobus.

## Veerandfinaalid

|-
!colspan="3" align="center"|1992

|}
*1Pärast veerandfinaali muutis **FC VMV-90** nime, milleks oli **FC Nikol**.

## Poolfinaalid

*Kahe mängu kokkuvõttes võitis **Tallinna FC Nikol** tulemusega 2:1 ja pääses finaali.

*Kahe mängu kokkuvõttes võitis **Tallinna FC Norma** tulemusega 4:0 ja pääses finaali.

## Finaal

## Viited
Aare Allikvee

**Aare Allikvee** (29. detsember 1921 Koksvere, Kõo vald, Viljandimaa – 13. august 1994 Tartu) oli eesti muusikateadlane ja -pedagoog.

Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna Õpetajate Seminari. II maailmasõja ajal mobiliseeriti Nõukogude armeesse. 

1951. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli muusikateooria ja kompositsiooni alal (Johannes Bleive klassis). 1953–1957 õppis muusikateadust Moskva Gnessinite-nimelises Muusikapedagoogikainstituudis.

## Muusikapedagoogina
Ta oli lauluõpetaja 1944–1948 Tartu Linna 2. Mittetäielikus Keskkoolis, õpetas ka Tartu Riiklikus Ülikoolis (1950. aastate II poolel), Tartu muusikakursustel (1949–1962, hilisem Tartu Õhtu-Muusikakool), Tartu Lastemuusikakoolis (alates 1959, 1963–1983 andis seal loomingutunde). Aastatel 1949–1990 oli tema põhitöökoht Tartu Muusikakool, kus ta sai legendaarseks muusikaajaloo õpetajana (oli ühtlasi 1970–1988 teooriaosakonna juhataja).

Ta oli huvitava ainekäsitlusega andekas lektor. Esines aastatel 1962–1982 ENSV Riikliku Filharmoonia loengkontsertidel (sarju: "Lehekülgi eesti muusika arenguloost", "Ajastuist, stiilidest ja vooludest"; "Maailma rahvaste muusikast", "Huvitavaid lehekülgi muusikast"). Temalt ilmus ajakirjanduses artikleid ning ta koostas ka tele- (sari "In C", 1972–1975) ja raadiosaateid.

## Helilooming
Loonud kantaadi "Põlvest põlve" baritonile, segakoorile ja sümfooniaorkestrile (Debora Vaarandi sõnadele; 1951), koori-, soolo-, estraadi- ja massilaule. Tuntumaid teoseid on Tartu Muusikakooli hümn "Muusikakooli laul" (Allikvee on nii sõnade kui ka muusika autor).

## Tunnustus
*1978 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Kirjandus
* EMBL, Tallinn, 2007
Kaupo Antzon

**Kaupo Antzon** (2. mai 1936 Tartu – 23. veebruar 1994 Tartu) oli eesti metsasarvemängija ja pedagoog. 

Ta lõpetas 1955 Tartu Muusikakooli (August Metsa klassi), 1960 Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Mart Paemurru klassi). Ta oli 1957–1960 Estonia ning 1954–1955 ja alates 1960. aastast (vaheaegadega) teatri Vanemuine orkestrant. 

Aastast 1961 kuni surmani oli ta Tartu Muusikakooli kõigi vaskpillide õpetaja (aastast 1976 puhkpilliosakonna juhataja). Tema klassist on tulnud palju tuntud muusikuid, sh Endel Nõgene, Kalle Kauksi, Aavo Ots, Ahti Rääst, Jaan Kiiv, Enno Heinmaa, Raivo Tarum, Kaido Otsing, Kalev Laanesaar, Uku Ratas, Toomas Midri, Gunnar Pettaig ja Priit Paabo. Oli 1990 Tartu Metsasarveklubi (alates 1999 Tartu Metsasarveühing) ja 1991 Tartu Metsasarvepäevade rajaja ja eestvedaja. 

## Tunnustus
* Eesti NSV teeneline õpetaja (1989).

## Kirjandus
* EMBL, Tallinn, 2007
Ferdinand David

**Ferdinand David** (20. jaanuar 1810 Hamburg – 19. juuli 1873 Klosters, Šveits) oli saksa viiulivirtuoos, pedagoog ja helilooja. 

Õppis viiulimängu Louis Spohri juures aastatel 1823–1825. 1826. aastal sai Berliini Königstadtischer Theateri viiuldajaks. 1829–1835 elas Tartus, oli Raadi mõisniku Karl Eduard von Lipharti kvarteti I viiul ning osales kohalikus muusikaelus. 

Tartust võttis ette kontserdireise Riiga, Peterburi ja Moskvasse. 1836 suundus Felix Mendelssohni kutsel Leipzigisse ning temast sai Gewandhausi orkestri kontsertmeister. Alates 1843 töötas ühtlasi Leipzigi Konservatooriumis viiuliprofessorina (õpilasi: Joseph Joachim, August Wilhelmj, Wilhelm Joseph von Wasielewski). Tõi esiettekandele talle pühendatud F. Mendelssohni viiulikontserdi e-moll op. 64.

Kirjutanud umbes 40 teost, sealhulgas 2 sümfooniat, 5 viiulikontserti, tromboonikontsertiino, ooperi, kammermuusikat, laule jm. Hinnatud keelpilli- ja kammermuusika trükiste toimetaja. Viiulimänguõpiku (1863) autor. 

## Vaata ka
*Liphart

## Kirjandus
*Elmar Arro. Ferdinand David und das Liphart-Quartett in Dorpat 1829–1835. – Baltische Monatshefte (1935)
*Rein Loodus. Lipharti kvartetist. – Teater. Muusika. Kino 1992 nr 11
*The New Grove Dictionary of Music and Musicians, c1980.
New Orleans Saints

**New Orleans Saints** on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on New Orleans ja kodustaadion Mercedes-Benz Stadium

Meeskond mängib konverentsi NFC Lõunadivisjonis koos Atlanta Falconsi, Carolina Panthersi ja Tampa Bay Buccaneersiga. 

New Orleans Saints loodi 1967. aastal. Meeskonna värvid on kuldne, must ja valge. 

Oma divisjoni meistriks on Saints tulnud aastatel 1991, 2000, 2006 ja 2009. Väljalangemismängudeni on meeskond jõudnud aastatel 1987, 1990, 1991, 1992, 2000, 2006, 2009 ja 2010, 2017, 2018.

Meeskonna mängujuht (*[[quarterback]]*) on Drew Brees. Aastatel 2006–2010 meeskonna tähtede hulka kuulunud ründaja (*[[running back]]*) Alvin Kamara  siirdus 2017. aastal Miami Dolphinsisse. 

2009. aasta hooajal pääses New Orleans Saints esimest korda liiga finaalmängu *[[Super Bowl]]*i. 7. veebruaril 2010 peetud XLIV Super Bowlis võitis Saints soosikuks peetud Indianapolis Coltsi punktidega 31–17.

2010. aasta hooajal jõudis Saints väljalangemismängudeni, kuid kaotas esimeses ringis Seattle Seahawksile. 

## Välislingid

* Koduleht
Leipzigi Gewandhaus-orkester

Leipzigi Gewandhaus-orkester (saksa keeles *Gewandhausorchester Leipzig*, ka *Gewandhausorchester*) on kuulus orkester Saksamaal, Leipzigis, üks vanimaid orkestreid maailmas, asutatud 1743. aastal. Sel aastal hakkas 16 kaupmeest rahastama 16 muusiku tegevust. Aastal 1781 kolis orkester Leipzigi riidekaupmeeste messihoonesse (*Tuchwarenhändler* ehk Gewandhaus) ning sellest ajast pärinebki nimetus Gewandhausorchester.

Üleeuroopaline kuulsus on orkestril ajast, mil Gewandhaus-orkestri kapellmeistriks (peadirigendiks) sai Felix Mendelssohn Bartholdy. Aastal 1840 sai orkester linnaorkestriks (*Stadtorchester*) kohustusega regulaarselt mängida raekojas ning kahes peakirikus (Tooma kirikus ja Nikolai kirikus). 

Uueks kontserdipaigaks sai aastal 1884 muusikakvartalis uus uhke maja suure saali (1500 kohaga) ning väikse saaliga (500 kohaga), mida on tihti võrreldud Wiener Musikvereiniga. Nimetatud hoone sai tugevasti kannatada Teises maailmasõjas 1944 ning lammutati aastal 1968, protestist hoolimata. Aastatel 1946–1980 oli orkestri põhiline kontserdisaal Kongresshalle am Zoo Leipzigis. 

Aastal 1981 koliti uude, moodsasse, hea akustikaga kontserdisaali (arhitekt Rudolf Skoda). Hoone asub Leipzigi vanalinna lähedal ooperimaja vastas. Selles on suur, amfiteatri eeskujul ehitatud ligi 2000 kohaga saal ning väike, Mendelssohni-nimeline saal ligi 500 kuulajale. 

Gewandhaus-orkester annab aastas umbes 48 kontserti, 12 kammermuusikaõhtut ja üle 20 erakorralise kontserdi, lisaks mängitakse ooperis ja Tooma kirikus. Sellepärast on orkestril umbes kahe orkestri suurune koosseis. 

Gewandhaus-orkestri dirigente (Gewandhauskapellmeister):
*1781–1785 Johann Adam Hiller
*1785–1810 Johann Gottfried Schicht
*1810–1827 Johann Philipp Christoph Schulz
*1827–1835 Christian August Pohlenz
*1835–1843 Felix Mendelssohn Bartholdy
*1843–1844 Ferdinand Hiller
*1845–1847 Felix Mendelssohn Bartholdy
*1848–1854 Julius Rietz
*1860–1895 Carl Reinecke
*1895–1922 Arthur Nikisch 
*1922–1928 Wilhelm Furtwängler
*1929–1933 Bruno Walter
*1934–1945 Hermann Abendroth
*1946–1949 Herbert Albert
*1949–1962 Franz Konwitschny
*1964–1968 Václav Neumann
*1970–1996 Kurt Masur
*1998–2005 Herbert Blomstedt
*2005–2016 Riccardo Chailly
*2018– Andris Nelsons

## Kirjandus
*Vestlus Kurt Masuriga

## Välislingid
*Gewandhausorchester Leipzig
Noorus

**Noorus** oli Eesti noorteajakiri, mis ilmus alates novembrist 1946 kokku 51 aastat, sellest aastatel 1946 ja 1956–1997 Nooruse nime all. 1947. aastast kuni 1956. aasta 3. (113.) numbrini ilmus ajakiri **Stalinliku Nooruse** nime all.

Nooruse ajaloo kõige suuremad tiraažid olid aastatel 1980–1990, ulatudes kuus 120 000 eksemplarini, mõnikord ka 134 000. Suurem tiraaž oli ajakirjadest ainult Nõukogude Naisel (Eesti Naine).

Kord kuus ilmunud ajakiri kandis nime järel järgmisi täiendandmeid: Eesti noorteajakiri (1991–1994); noorteajakiri (1989, nr 7 – 1990); ELKNÜ Keskkomitee ühiskondlik-poliitiline ja kirjanduslik-kunstiline ajakiri (1975, nr 8 – 1989, nr 6); ELKNÜ Keskkomitee ühiskondlik-poliitiline ja kirjanduslik ajakiri (1946, nr 1-2; 1956, nr 4 – 1975, nr 7).

Väljaandjad: Ajalehtede Kirjastus (1946, nr 1-2), Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus (1956, nr 4 – 1962, nr 6), EKP Keskkomitee Kirjastus (1962, nr 7 – 1989), aastail 1989–1994 sama kirjastus kultuuriministeeriumi alluvuses, siis küll juba osa sellest ajast Printalli nime all. Pärast erastamist 1995. aastal ilmus Vaimukirjastuse OÜ väljaandena kuni 1997. aastani.

## Peatoimetajad
*1946–1948 Mango Paaver 
*1948–1950 Ants Saar 
*1950–1956 Voldemar Kapp 
*1956–1961 Roman Nittim 
*1961–1970 Valentin Rajasaar
*1970–1973 Aleksander Koel
*1973–1984 Vello Pilt
*1984–1994 Linda Järve
*1994 Rait Raidmaa (ajutiselt kt) 
*1995–1997 Tarvo Hanno Varres, Siim Nestor (toimetajad)

51 aasta jooksul on Nooruse toimetuses töötanud palju Eesti kultuuriloos olulisi isikuid. Näiteks aastatel 1980–1994 olid kirjandustoimetajad Arvo Alas, Arvi Siig, Rudolf Rimmel, fotograafid Voldemar Maask, Tiit Koha, kunstnikud Vello Tamm, Mati Ruljand, Lembit Remmelgas juunior, Jüri Mildeberg, loodusrubriiki toimetas 1960. aastate lõpus Fred Jüssi jne.  

## Lisad
Ajakirjaga koos on ilmunud nii perioodilisi kui ka ühekordseid lisasid, näiteks:

* Juula (1992)
* eraldi lehekülgjaotusega väljarebitav jutulisa (1994, nr 1–12 juures)
* Pähklipureja: ajakirja Noorus tasuta kaasanne 1961–1974 (nr 1–12 juures), 1960 (nr 2,4,6,8,12 juures), 1959 (nr 4,6,8,10,12 juures), (1991, nr 1 – 1994, nr 7 ilmub eraldi väljaandena)
* Kava [Koolipidude näidiskava] (1960, nr 1 juures)
* H. Rammo. Tagurpidi (1959, nr 2 juures)
* W. Collins. Kuukivi (1957 nr 11 – 1958, nr 9 juures)
* Laule festivaliks (1957, nr 4 juures)
* Isetegevus-näitelava (1956, nr 4, 5/6/7, 9 ; 1957, nr 1 juures)

## Kirjandus
* Vello Pilt "Nooruse patud", Tallinn 2006, kirjastus Ilo, 238 lk.
* Vello Pilt (koostaja). "Noorusaated". Kogumik ajakirjas Noorus ilmunud materjalidest. Tallinn 1978, kirjastus Eesti Raamat. 144 lk.
* Linda Järve "Minu aastad on minu rikkus", kogumikus "Kuidas vaatad, nõnda näed. Eesti ajakirjanike elulood III", Tartu Ülikooli Kirjastus, 2009, lk 459–463
* Linda Järve "Haridusnoppeid ajakirjast Noorus". Õpetajate Leht, 21. oktoober 2016.
* Linda Järve "Nooruse lugu", kirjastus Petrone Print, 2017, 232 lk, ISBN 9789949608478 (köites), ISBN 9789949608485 (epub), ISBN 9789949608492 (epub) – mälestusteraamat tööst ajakirja Noorus peatoimetajana aastatel 1984–1994
Hall kaderohi

**Hall kaderohi** (*Scleranthus perennis*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast kaderohu  perekonnast.

## Välislingid
*
Michal Březina

**Michal Březina** (sündinud 30. märtsil 1990 Brnos) on endine tšehhi iluuisutaja.

Lapsena tundis ta huvi hoki vastu, kuid õppinud uisutama, otsustas hoopis keskenduda iluuisutamisele. Iluuisutaja on ka tema noorem õde  Eliška Březinová (sündinud 1996).

Březina võistles meeste üksiksõidus ja esindas oma kodumaad Tšehhi Vabariiki. Ta treenis Brnos ja Saksamaal Oberstdorfis. Tema treenerid olid Petr Starec, Karol Divín ja Karel Fajfr.

2009. aastal võitis ta juunioride maailmameistrivõistlustel Sofias hõbemedali ja 2010. aastal tuli Tšehhi meistriks.

2010. aastal Tallinnas toimunud Euroopa meistrivõistlustel jäi ta tulemusega 224,74 neljandaks, kuid püstitas kohustuslikus kavas 79,60 punktiga isikliku rekordi. Neljanda koha saavutas ta ka samal aastal Torinos toimunud maailmameistrivõistlustel.

2011. aasta Euroopa meistrivõistlustel saavutas Březina kaheksanda koha ja samal aastal peetud maailmameistrivõistlustel jäi ta teist aastat järjest neljandaks. 

2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel saavutas Březina 229,30 punktiga neljanda koha, edestades vähem kui nelja punktiga oma kaasmaalast Tomáš Vernerit.

Oma esimese tiitlivõistluste medali täiskasvanute arvestuses võitis Březina 2013. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Tulemusega 243,52 sai ta hispaanlase Javier Fernándeze ja prantslase Florent Amodio järel pronksmedali.

Březina osales ka taliolümpiamängudel: 2010. aastal Vancouveris saavutas ta 10. koha, 2014. aastal Sotšis 10. koha, 2018. aastal Pyeongchangis 16. koha ning 2022. aastal Pekingis 25. koha.

Březina lõpetas tippspordikarjääri 2022. aastal.

## Viited

## Välislingid
* 
*Michal Březina koduleht *(inglise ja tšehhi keeles)*
*Michal Březina fännide foorum *(inglise keeles)*
Brandis (täpsustus)

*Brandis, linn Saksimaal

*Brandise loss, loss Graubündeni kantonis Šveitsis
*Brandis, Šveitsi aadlisuguvõsa
*Brandis, Alam-Saksi aadlisuguvõsa
*Brandis, Lõuna-Tirooli aadlisuguvõsa
Gewandhaus (kontserdimaja)

**Gewandhaus** on kontserdimaja Saksamaal Leipzigis. 

Esimene Gewandhaus ehitati 1781. aastal (arhitekt Johann Carl Friedrich Dauthe). See oli riidekaupmeeste müügihoone [sks. *[[Gewandhaus]]*], mille ruume hakkas kasutama 1743. aastal rajatud orkester. 

Teine Gewandhaus avati aastal 1884. Selles oli kaks saali (1500- ja 500-kohaline). Hoone sai Teises maailmasõjas tugevaid kahjustusi ja lammutati 1968. aastal.

Kolmas Gewandhaus (arhitekt Rudolf Skoda) avati 1981. aastal. Hoone asub vanalinna lähedal ooperimaja vastas Augustusplatzil. Selles hoones on kaks saali (2000- ja 500-kohaline). Seal tegutseb praegune Leipzigi Gewandhaus-orkester.

## Pildid

Fail:Leipzig Gewandhaus 1781.jpg|Esimene Gewandhaus 1781
Fail:Leipzig Konzerthaus ca 1910.jpg|Teine Gewandhaus (u 1910)
Fail:Neues Gewandhaus Leipzig 2011 Alupus.jpg|Kolmas Gewandhaus 2011


## Viited
Karel Bořivoj Presl

**Karel Bořivoj Presl** (17. veebruar 1794 Praha – 2. oktoober 1852 Praha) oli Böömimaa arst ja botaanik.

Ta oli Karli ülikooli professor.

Aastal 1817 tegi Karel Presl ekspeditsiooni Sitsiiliasse. Aastal 1820 ilmus tema teos "Flora bohemica".

Ka tema vanem vend Jan Svatopluk Presl oli botaanik. Vendade auks on nimetatud mündi perekond (*Preslia*) ja Tšehhi Botaanikaseltsi ajakiri Preslia.

Karel Presli kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühendina **C.Presl**. Varem kasutati lühendit **K. B. Presl**.
Harilik seebilill

**Harilik seebilill** (*Saponaria officinalis*) on nelgiliste sugukonda seebilille  perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Harilikust seebilillest eraldati 1811. aastal esimene saponiin.

## Levila ja kasvukoht
Levinud looduslikult Kesk- ja Lõuna-Euroopas, Kaukaasias ja Lääne-Siberis, Väike-Aasias, tulnukana ka Põhja-Ameerikas. Eestis sage naturaliseerunud tulnukliik. Kasvab eelkõige aedades ja parkides ilutaimena, kuid esineb sageli ka metsistunult kalmistutel, aedades, teeservadel.

## Kirjeldus

Taime kõrgus 40–70 (90) cm. Kroonlehed valged kuni heleroosad või õrnlillad, äraspidimunajad, tipul sisselõikega. Õied asuvad lühikestel karvastel raagudel tihedates kännasjates õisikutes varre tipul. Õied on eriti lõhnavad õhtuti. Õitseb juunist augusti või septembrini.

Vili piklikmunajas umbes 1,5 cm pikkune kupar. Seemned väikesed, peenelt krobelised.
Lehed süstjad 3 kaarroodse rooga, terava tipu ja kareda servaga lihtlehed, kinnituvad varrele vahelduvalt. Alumised lehed ahenevad lühikeseks rootsuks, ülemised on rootsutud. Lehe pikkus 4–9 (12) cm ja laius 1–4 cm.

Maapealne vars on püstine või tõusev, lihtne või ülemises osas harunenud, sõlmekohtadel veidi jämenenud, sageli kaetud lühikeste karvadega.

Risoom on tugev, roomav ja harunenud. Taimel esinevad ka maa-alused võsundid.  	Paljuneb seemnetega. Laieneb maa-aluste roomavate võsundite abil, moodustab nii ulatuslikke kogumikke.

## Kasutamine
Juuri ja risoomi on kasutatud seebi aseainena, kuid vahel ka rahvameditsiinis leotise või keedisena bronhiidi ja teiste hingamisteede haiguste ravis, omavad ka uriinieritust soodustavat toimet.

## Eesti rahvafolklooris
Sõrve poolsaarel kutsuti harilikku seebilille ka "Kuramaa roosiks". Tammuna küla elanik Tiit Lind: "Igal pool, kus kasvab Kuramaa roos [harilik seebilill], oli kunagi talu".

## Allikas
* Tartu Ülikooli LO Loodusteadusliku hariduse keskuse veebipõhine õpikeskkond "Eesti taimed" Harilik seebilill

## Viited

## Välislingid
*
Sõlmine kesakann

**Sõlmine kesakann** (*Sagina nodosa*) on taimeliik  nelgiliste sugukonnast kesakanni  perekonnast.

## Välislingid
*
Samuel Contesti

**Samuel Contesti** (sündinud 4. märtsil 1983 Le Havre'is) on Itaalia iluuisutaja. Kuni 2007. aastani esindas ta Prantsusmaad. 

Contesti on kolmekordne Itaalia meister ning võitnud 2009. aasta Euroopa meistrivõistluste hõbemedali. Tema parimaks kohaks iluuisutamise maailmameistrivõistlustel on 5. koht 2009. aastal. 

2010. aasta Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas sai ta viienda koha.

## Välislingid
*Samuel Contesti ametlik koduleht
Vired

**Vired** (ainsuses **virg**) on veekogus või maismaal pudedate setete pinnal tekkinud madalad vallikesed. Enamasti on vired tekkinud lainetuse või tuule mõjul ja harilikult paiknevad nad tekitanud teguri suhtes risti.

Mattunud ja settekivimite kihipinnal olevaid virgi nimetatakse virgmärkideks. Nende järgi saab ligikaudselt hinnata endisi loodusolusid.

Virg näeb välja nagu pisike luide, aga erinevalt luidetest, mis tekivad maismaal, tekivad vired tavaliselt veekogu põhjas. Vired on luidetest palju väiksemad. Siiski ei ole maapinnal tekkinud virel ja luitel selget piiri, mille alusel neid eristada saaks.

Nagu luide, nii on virgki tavaliselt läbilõikelt ebasümmeetriline. Tema laine- või tuulealune külg on lauge, aga laine- või tuulepealne külg järsem.

Veekogu põhjas tekivad vired üksnes madalas vees. Nad tekivad siis, kui vee voolamine veekogus ei ole laminaarne, vaid seal esineb turbulents. Nii sügaval veekogu põhjas, kuhu lainetuse mõju ei ulatu, virgesid ei teki.

Virgede mõõtmed ja liikumiskiirus ei ole püsivad suurused. Kõigepealt ei ole virgede tekkimiskoht ideaalselt tasane, vaid tõuseb või laskub pisut. Teiseks ei koosne viredki täiesti ühesuguse suuruse ja omadustega osakestest. Kolmandaks on voolukiirus veekogu eri osades sageli erinev. Kõige selle tõttu ei ole vired üldjuhul päris sirged ja paralleelsed.

Esimesena tegi laboratoorseid katseid virgede moodustumise kohta P. Dubois 1879. Kuid tänapäevalgi ei ole veel virgede moodustumise üldtunnustatud teooriat. Küll on aga koostatud empiirilisi virgede moodustumise tabeleid, milles voolu hüdraulilised omadused on seotud selles voolus tekkinud virgede omadustega.

## Kirjandus
*Eesti entsüklopeedia 10. köide. (1998). Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus.
Maris Mägi

**Maris Mägi** (sündinud 11. augustil 1987 Tartus) on endine Eesti sprinter ja tõkkejooksja.

Ta lõpetas aastal 2006 Miina Härma Gümnaasiumi ja aastal 2010 inglise filoloogina Tartu Ülikooli.

Märtsis 2011 püstitas ta Austraalias Sydneys toimunud võistlustel 400 meetri jooksus uue isikliku rekordi 52,21 (senine rekord oli 52,68).

23. jaanuaril 2010 püstitas Maris Mägi Viinis peetud rahvusvahelisel kergejõustikuvõistlusel uue Eesti siserekordi 400 meetri jooksus. Uus Eesti ja ühtlasi ka Mägi tippmark on **52,98** sekundit. Senine Eesti rekord 53,16, püstitatud kergejõustiku Euroopa meistrivõistlustel Birminghamis, kuulus samuti tema nimele.

25. juunil 2010 püstitas Maris Mägi kergejõustiku Bigbank Kuldliiga etapil Kohilas 300 meetri jooksus uue Eesti tippmargi **37,95**. Eelmine tippmark 38,19 kuulus Egle Uljasele.

28. juulil 2013 püstitas Mägi Eesti meistrivõistlustel 400 meetri tõkkejooksus Eesti rekordi ajaga **56.56**.

2017. aastal teatas ta sportlaskarjääri lõpetamisest.

## Isiklikku
Tema vend Rasmus Mägi on samuti kergejõustiklane, poolõde Kadri Jukk on võimleja. Ema Anne Mägi (Anne Sookael) ja isa Taivo Mägi on endised kergejõustiklased ja treenerid. Tal on elukaaslase Norbert Hurdaga poeg.

## Vaata ka
*Kergejõustiku Eesti rekordid

## Viited

## Välislingid
* 
* 
*Peep Pahv "Maris Mägi – kogu elu spordis", Õhtuleht, 18. veebruar 2005
*Maris Mägi Fanclub Facebookis
Nurhaci

**Nurhaci** (mandžu ; hiina 努爾哈赤; lihtsustatud kirjas 努尔哈赤; *pinyin*is Nǔ'ěrhāchì 21. veebruar 1559 – 30. september 1626) oli mandžu väepealik, kes ühendas tšurtšeni hõimud üheks rahvaks, mis 1644. aastal haaras Qingi dünastia kaudu võimu kogu Hiina üle.

Ta sündis Suksuhu jõe hõimu pealiku Taksi esimese pojana. Nurhaci tõusis Jianzhou tšurtšenide pealikuks. Ta tunnistas Mingi dünastia ülemvõimu ja viis aastatel 1590–1615 kaheksa korda andamit Pekingisse. 1593. aastal ründasid teda üheksa ühinenud mandžu hõimu, kuid Nurhaci lõi neid Gure lahingus. Üksteise järel alistas ta seejärel mandžude hõimud.

1599. aastal lasi ta luua mongoli kirja eeskujul mandžu kirja ning organiseeris oma sõjaväe Kaheksaks Lipkonnaks (八旗制度), mis rahuajal olid haldusüksusteks. Hiljem lisandusid kaheksa mongoli ja kaheksa hiina lipkonda. 1603. aastal määras Hiina keiser piiri Hiina ja Nurhaci valduste vahel. 1606. aastal andsid mongolid Nurhacile Kundulun khaani tiitli. 1616 kuulutas Nurhaci ennast Hilise Jini dünastia esimeseks khaaniks. 1618 kirjutas ta manifesti Seitse suurt pahameelepõhjust, milles loetles Mingi dünastia kuritegusid ja vallutas seejärel Hiina garnisonilinna Fushuni. Kevadel 1619 lõi ta sõjavägi Sarhu mäe lähedal karistusretkele saabunud Hiina väge, mida juhtis kindral Yang Hao ja kuhu kuulus eri andmetel 200 000 kuni 500 000 meest. 1621. aastaks oli tema võimu all kogu Liaodang ja umbes 1 miljon hiinlast. Paljud hiinlased tehti orjadeks. Siiski oli Nurhaci sunnitud edasitungist loobuma, sest hiinlased paigutasid Suure Hiina müüri taha portugallastelt saadud kahurid, kuid mandžudel tulirelvi ei olnud.

1625 viis ta oma pealinna Mukdeni ning lasi sinna ehitada palee. 1626. aastal sai ta esimese suurema kaotuse kindral Yuan Chonghuani juhitud Hiina vägedelt. Ningyuani lahingus sai ta haavata kahurilasust. Ta taganes Mukdeni ning suri seal saadud haavadesse.

Nurhacil oli mitu naist. 1588 abiellus ta Xiao Ciga. 1602. aastal abiellus ta Abahaiga Ula Nara hõimust, kes kandis valitsejannana nime Xiao Lie Wu.

Pärast Nurhaci surma sai Mandžu riigi valitsejaks tema kaheksas poeg Huang Taiji, kellest sai Hiina Qingi dünastia esimene keiser.

Nurhaci on maetud Fulingi mausoleumi, mis asub Shenyangi idaosas.
Kiiruisutamine 2010. aasta taliolümpiamängudel

**[[Kiiruisutamine]] [[2010. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus 13.–27. veebruaril 2010 Richmond Olympic Ovalis.

## Medalitabel

Kiiruisutamises jagatud medalid riigiti.

## Võistlusareen





## Tulemused

## Mehed

### 500 m


		

Kuupäev: 15. veebruar
Osavõtjaid: 39 võistlejat
Riike: 12
500 m (1 sõit)
**Maailmarekord**: **34.03** Jeremy Wotherspoon , 9. november 2007, Salt Lake City
**Olümpiarekord**: **34.42** Casey FitzRandolph , 11. veebruar 2002, Salt Lake City
500 m x2 (2 sõitu)
**Maailmarekord**: **1.08,310** Jeremy Wotherspoon , 15. märts 2008, Calgary
**Olümpiarekord**: **1.09,230** Casey FitzRandolph , 11.-12. veebruar 2002, Salt Lake City
**[[Kiiruisutamine 2006. aasta taliolümpiamängudel#500 m|Olümpiavõitja 2006]]**: **1.09,76** (34,82)+(34,94) Joey Cheek 
Ametlikud tulemused: 1 sõit – 2 sõit


### 1000 m


		

Kuupäev: 17. veebruar
Osavõtjaid: 38 võistlejat
Riike: 13
**Maailmarekord**: **1.06,42** Shani Davis , 7. märts 2009, Salt Lake City
**Olümpiarekord**: **1.07,18** Gerard van Velde , 16. veebruar 2002, Salt Lake City
**[[Kiiruisutamine 2006. aasta taliolümpiamängudel#1000 m|Olümpiavõitja 2006]]**: **1.08,89** Shani Davis 
Ametlikud tulemused 
		

### 1500 m


   

Finaal: 20. veebruar 
Osavõtjaid: 37
Olümpiavõitja 2006: Enrico Fabris, Itaalia 

Ametlikud tulemused 


### 5000 m


   

Finaal: 13. veebruar 
Osavõtjaid: 28
Olümpiavõitja 2006: Chad Hedrick, USA 

Ametlikud tulemused 


### 10 000 m


           

Finaal: 23. veebruar 
Osavõtjaid: 
Olümpiavõitja 2006: Bob de Jong, Holland 

Ametlikud tulemused 


### Võistkondlik jälitussõit


   

Finaal: 27. veebruar 
Osavõtjaid: 8 võistkonda
Olümpiavõitja 2006: Itaalia Matteo Anesi, Enrico Fabris, Ippolito Sanfratello 

Ametlikud tulemused 


## Naised

### 500 m


        

Finaal: 16. veebruar 
Osavõtjaid: 36
Olümpiavõitja 2006: Svetlana Žurova, Venemaa 

Ametlikud tulemused 


### 1000 m


        

Finaal: 18. veebruar 
Osavõtjaid: 36
Olümpiavõitja 2006: Marianne Timmer, Holland 

Ametlikud tulemused 


### 1500 m


   

Finaal: 21. veebruar 
Osavõtjaid: 36
Olümpiavõitja 2006: Cindy Klassen, Kanada 

Ametlikud tulemused 


### 3000 m


      

Finaal: 14. veebruar 
Osavõtjaid: 28
Olümpiavõitja 2006: Ireen Wüst, Holland 

Ametlikud tulemused


### 5000 m


   

Finaal: 24. veebruar 
Osavõtjaid: 16 
Olümpiavõitja 2006: Clara Hughes, Kanada 

Ametlikud tulemused 


### Võistkondlik jälitussõit


   

Finaal: 27. veebruar 
Osavõtjaid: 8 võistkonda
Olümpiavõitja 2006: Saksamaa, Daniela Anschütz-Thoms, Anni Friesinger, Claudia Pechstein 

Ametlikud tulemused 


## Välislingid

* Kiiruisutamine OM-i kodulehel
Kristel Eeroja-Põldoja

**Kristel Eeroja-Põldoja** (aastani 2001 **Kristel Eeroja**, sündinud 23. jaanuaril 1970 Tallinnas) on eesti viiuldaja. 

Ta on lõpetanud 1988. aastal Tallinna Muusikakeskkooli Tiiu Peäske klassis ja 1993. aastal Tallinna Konservatooriumi professor Jüri Gerretzi viiuliklassis. 

Aastatel 1988–1998 töötas ta Tallinna Muusikakeskkoolis viiuliõpetajana ning oli samal ajal ka Tallinna Kammerorkestris II viiulirühma kontsertmeister. 

Aastatel 1997–2006 oli ta  Pärnu Linnaorkestri kontsertmeister ning aastatel 1998–2013 Vanemuise sümfooniaorkestri kontsertmeister. Alates 1998. aastast on ta olnud Heino Elleri Muusikakooli viiuliõpetaja, alates 2011. aastast ka viiuliosakonna juhataja. 

Ta on esinenud nii solistina kui ka paljudes kammerkoosseisudes. 

Kristel Eeroja-Põldoja on Tartu Keelpillikvarteti (2006) asutajaliige.

## Tunnustus
* 2022 Vanemuise loomenõukogu muusikapreemia 

## Isiklikku

* Tema abikaasa on bariton Alari Põldoja. Neil on poeg Franz Ferdinand ja tütar Sofia Frederica.
Voodi

**Voodi** (ka: **säng**) on magamiseks mõeldud mööbliese. 

Voodi oli kasutusel juba Vana-Egiptuses. Euroopas magati veel keskajalgi mitmekesi koos. Üksimagamine oli vaid ülikute eesõigus. Eesti vanas rehetoas magati lavatseil, pinkidel, ahju peal või põrandal. Seesugune komme kestis 19. sajandi keskpaigani, seejärel muutus eraldi voodi üldiseks.

Tänapäeval valmistatakse voodeid erinevast materjalist raamide ja madratsitega. Toodetakse nari-, kapp-, laud-, võre-, kompaktvoodeid, pesukastiga, öökappidega, ülestõstetavaid voodeid, multifunktsionaalseid voodikomplekte.


Osmussaare kauglaskekahuri sisemus (1).JPG|Roostetanud narivoodid rannakaitsepatarei nr 314 ruumides Osmussaarel
Palacio Sintra February 2015-27a.jpg|Baldahhiinvoodi Portugalis
Chambre de l'un des gîtes du château de Guernon-Ranville.jpg|Kaheinimesevoodi Prantsusmaal
Softside Waterbed Inside.JPG|Vesivoodi


## Voodi Eesti talus
Voodit nimetati varasemal ajal Eesti eri piirkondades veel järgmiselt: *ase*, *koigas*, *kravatt*, *oete*, *kripka*, *kroika*, *seeka* jne.

Voodi sai taludes tuntuks 18. sajandil. Esialgu oli voodi kasutusel vaid taluperemehe ja -perenaise magamisasemena. Teised pereliikmed hakkasid voodites magama pärast seda, kui eluruumidena võeti kasutusele kambrid. Vanemad voodid olid lühikesed, postjalgadel ning laiade kaunistuseta külg- ja otsalaudadega, mis olid tapitud. Voodisse mineku ja voodil istumise tegi hõlpsamaks külglaua keskosa ülemise ääre sisselõige ehk *kamp*, otsalauad olid mõnikord kaunistusega. Voodi põhjale pandi lahtisi õlgi, mida kattis takune lina ehk *sängipalakas*, peaaluseks oli *peapakk* (hiljem padi).  

19. sajandi lõpul tulid kasutusele põhuga täidetud voodikotid, aluslinad ja padjapüürid olid kaunistatud heegelpitsiga, voodi kaeti kirjatud vaibaga. Voodeid valmistasid sageli tislerid tellimise järgi, need olid kõrgete otsalaudadega ning kaunistatud nuppude ja lõigetega, tihti värvitud. Abieluvoodid olid laiemaks tõmmatavad, kahe poole ja kuue jalaga, neid võis õhtul lahti tõmmata ja hommikul kokku panna. Lihtsamateks magamisasemeteks olid pukkidele asetatud pulk-, laud- või nöörpunutispõhjaga koikud.

## Vaata ka

* mööbel
* magamine

## Viited

## Kirjandus
* "Eesti talurahvaarhitektuur". Karl Tihase. Kirjastus: Kunst, Tallinn 1974.
* "Eesti talutoa sisustus". Tiina Võti. Kirjastus: Kunst, Tallinn 1984. 

## Välislingid
*Voodi Eesti Põllumajandusmuuseum
Dominique Alexandre Godron

**Dominique Alexandre Godron** (25. märts 1807 Hayange – 16. august 1880 Nancy) oli prantsuse arst ja botaanik.

Ta õppis Strasbourgi ülikoolis arstiteadust ning tegutses seejärel nii arsti kui ka loodusteadlasena. Ta töötas Nancys loodusteaduste professori ja dekaanina. Ta rajas Nancy loodusloomuuseumi ja korraldas ümber botaanikaaia, mis hiljem nimetati tema auks Dominique Alexandre Godroni botaanikaaiaks.

Dominique Alexandre Godron avaldas muu hulgas aastal 1843 Lorraine'i piirkonna taimi kirjeldava teose "Flore de Lorraine" ning koos Jean Charles Marie Grenier'ga Prantsusmaa taimestikku kirjeldava teose "Flore de France". 

Tema kirjeldatud taksonitele lisatakse autorilühendina **Godr.**.
Joseph Philippe de Clairville

**Joseph Philippe de Clairville** (1742 – 31. juuli 1830) oli prantsuse päritolu Šveitsi botaanik ja entomoloog.

Tema mardikaliste kogu säilitatakse Baseli loodusloomuuseumis. Ta uuris ka kahetiivalisi ja kiililisi.

1798. aastal ilmus Zürichis tema teos "Helvetische Entomologie".

Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend **Clairv.**.
Indianapolis Colts

**Indianapolis Colts** on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on Indianapolis ja kodustaadion Lucas Oil Stadium.

Meeskond mängib konverentsi AFC Lõunadivisjonis koos Houston Texansi, Jacksonville Jaguarsi ja Tennessee Titansiga. 

Aastal 1953 asutatud spordiklubi kandis alguses nime **Baltimore Colts**. Alates 1984. aastast tegutseb ta praeguse nime all. Meeskonna värvid on sinine ja valge. Coltsi logo kujutab sinist hobuserauda.

Oma divisjoni meistriks on Colts tulnud aastatel 1968, 1970, 1975, 1976, 1977, 1987, 1999, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2009 ja 2010. Väljalangemismängudeni on meeskond jõudnud 24 hooajal. Oma konverentsi meistri tiitli on Colts võitnud aastatel 1958, 1959, 1964, 1968, 1970, 2006 ja 2009. Liiga meistriks on meeskond jõudnud viis korda: aastatel 1958, 1959, 1968, 1970 ja 2006.

Indianapolis Coltsi mängujuht (*[[quarterback]]*) on Andrew Luck. Aastatel 1998–2011 oli mängujuht Peyton Manning. Meeskonna tuntumate mängijate seas on ka lööja (*[[kicker]]*) Adam Vinatieri. Varasemate tähtede hulgas on teiste seas ründaja (*[[running back]]*) Joseph Addai (2006–2011). 

7. veebruaril 2010 peetud XLIV Super Bowlis oli Indianapolis Colts vastamisi New Orleans Saintsiga ning kaotas 17:31.

2010. aasta hooajal võitis Colts oma divisjoni ja pääses väljalangemismängudele. Ta kaotas esimeses ringis New York Jetsile. 

## Välislingid

* Koduleht
Seattle Seahawks

**Seattle Seahawks** on Ameerika Ühendriikide Ameerika jalgpalli liigas NFL osalev meeskond. Tema kodulinn on Seattle ja kodustaadion Lumen Field.

Meeskond mängib konverentsi NFC Läänedivisjonis koos Arizona Cardinalsi, Los Angeles Ramsi ja San Francisco 49ersiga. 

Seattle Seahawks asutati aastal 1976. Meeskonna värvid on sinine, tumesinine, erkroheline ja valge. Seahawksi logo kujutab kalakotkast, kelle järgi meeskond nime sai.

Seahawks tuli esimest korda liiga meistriks 2013. aasta hooajal, kui alistas 2. veebruaril 2014 peetud Super Bowlis Denveri.

Oma divisjoni meistriks on Seahawks tulnud aastatel 1988, 1999, 2004, 2005, 2006, 2007, 2010, 2013, 2014, 2016, 2020 ja 2025. Väljalangemismängudeni on meeskond jõudnud 21 hooajal. Konverentsi meistriks on Seahawks tulnud 2005, 2013, 2014 ja 2025. aasta hooajal. 

Super Bowlis on Seahawks mänginud kaks korda, enne meistriks tulekut ka veebruaris 2006, mil kaotas Pittsburgh Steelersile.

Meeskonna mängujuht (*[[quarterback]]*) on Tarvaris Jackson. Aastatel 2001–2010 oli *quarterback* Matt Hasselbeck. Üks abitreener on Rocky Seto.

2010. aasta hooajal võitis Seahawks oma divisjoni. Veerandfinaalis kaotas ta Chicago Bearsile.

## Välislingid

* Koduleht
Tomáš Verner

**Tomáš Verner** (sündinud 3. juunil 1986 Písekis) on tšehhi iluuisutaja.

## Spordikarjäär

Ta on pärit Píseki ringkonnas asuvast Borovany külast. Iluuisutamisega hakkas tegelema viieaastaselt ja 12-aastaselt kolis Prahasse, kus olid paremad võimalused treenimiseks. Ka tema vanem vend Miroslav tegeles varem iluuisutamisega.

Tomáš Verner võistleb meeste üksiksõidus ja esindab oma kodumaad Tšehhi Vabariiki. Treenib ta paralleelselt nii Prahas kui ka Oberstdorfis Saksamaal. Tema treener on sakslane Michael Huth ja koreograaf kanadalanna Lori Nichol. Varem on Vernerit treeninud ka Robert Emerson, Vlasta Kopřivová ja Iveta Bidařová.

Aastatel 2002–2004, 2006–2008 ja 2011–2014 on ta olnud Tšehhi meister iluuisutamises, hoides seda tiitlit kokku 10 aastat.

2007. aasta Euroopa meistrivõistlustel Varssavis saavutas ta Brian Jouberti järel meeste üksiksõidus teise koha, 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel Zagrebis tuli aga Euroopa meistriks.  2011. aasta Euroopa meistrivõistlustel Bernis saavutas ta kolmanda koha.

Maailmatasemel on tema parimaks saavutuseks neljas koht 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Tōkyōs.

## Isiklikku

2010. aastal sai ta Praha Karli ülikoolis bakalaureusekraadi kehakultuuri ja spordi alal. Praegu jätkab ta õpinguid magistriõppes.

Ta räägib lisaks tšehhi keelele inglise, saksa ja veidi ka vene keelt.

Neli aastat oli ta suhtes prantsuse jäätantsija Nathalie Péchalat'ga.

## Välislingid

*Tomáš Verneri koduleht (*inglise ja tšehhi keeles*)
Georg Siimenson

**Georg Siimenson** (ka **Jüri Siimenson**; 16. august 1912 Narva – 12. jaanuar 1984 Tallinn) oli Eesti jalgpallur. Mängijakarjääri alustas Tallinna Jalgpalliklubis. Aastast 1932 kuulus Tallinna VS Sport rivistusse. Tulnud kaks korda Eesti meistriks. Koondises mängis 42 kohtumist.

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*
St. Gallen (täpsustus)

Iirlasest pühaku Galluse (Gall, Gallen) järgi on nimetatud mitmeid kohti:

*Sankt Gallen on linn Šveitsis.
*Sankt Galleni kanton (Sankt Galleni kanton) on kanton Šveitsis.
*FC St. Gallen on St. Galleni jalgpalliklubi.

*Sankt Galleni klooster on klooster St. Gallenis, mille asutas Gallus.
*Sankt Galleni abtkond oli iseseisev vürstiriik 13.–18. sajandini .
*Sankt Galleni piiskopkond on rooma-katoliku kiriku piiskopkond.

*Sankt Galleni vald on vald Austrias Steiermargi liidumaal.
**Sankt Gallen on selle keskus.
Securitas AB

**Securitas AB** on rahvusvaheline turvateenuseid osutav firma, mille peakorter asub Rootsi pealinnas Stockholmis.

Securitas on oma valdkonna üks suurimaid ettevõtteid, millel on 30 riigis kokku üle 250 000 töötaja. Pakutakse tehnilist ja mehitatud valvet, turvakonsultatsioone, sularahatranspordi- ja detektiiviteenuseid.

Ettevõte asutati 1934. aastal Helsingborgis nimega **AB Hälsingorgs Nattvakt**. Samal aastal võttis selle üle Erik Philip-Sörensen ja muutis järgmisel aastal ettevõtte nime: selleks sai **Förenade Svenska Vakt AB**. Ettevõte laienes mitme väikese turvafirma ülevõtmise kaudu, esialgu Lõuna-Rootsis. 1949 asutati ettevõttele turvaseadmete teenust osutav tütarettevõte **AB Securitas Alarm**. 1950. aastatel hakkas ettevõte laienema ka välismaale.

1972 kujundati ettevõte ümber ja tema nimeks sai vanarooma julgeoleku- ja stabiilsusejumalanna Securitase järgi Securitas AB. Ühtlasi võeti kasutusele logo, mis sisaldab kolme punast täppi ja sõna "Securitas". Need täpid sümboliseerivad ettevõtte püsiväärtusi: terviklikkust, valvsust ja abivalmidust.

1976 müüs Erik Philip-Sörensen ettevõtte oma poegadele Järgen ja Sven Philip-Sörensenile. 1981 jagati ettevõte kahe poja vahel nii, et ettevõte jäi Rootsis tegutsema nime Securitas all, aga välismaal hakati tegutsema nime Group 4 (tänapäeval osa turvakontsernist G4S) all. 1983 müüdi Securitas investeerimisettevõttele Skrinet.

Tänapäeval on selle suuromanikud krahv Gustaf Douglas ja ettevõtja Melker Schörling, kes on alates 1993. aastast ka ettevõtte tegevjuht. Douglase kontrollitav Investment AB Latour, mis oli asutatud aasta varem, omandas Securitase 1985. 1989 laienes Securitas taas välismaale, võttes üle Norras, Taanis ja Portugalis tegutsevaid ettevõtteid ning hakates tegutsema ka Ungaris. 1991 noteeriti Securitas Stockholmi börsil. 1990. aastatel laienes Securitas 11 Euroopa riiki. 1999 omandas Securitas Pinkertoni ja teisigi USA piirkondlikke turvaettevõtteid.

Eestis tegutseb täielikult emaettevõttele kuuluv tütarettevõte Securitas Eesti, mille ajalugu ulatub 1996. aastasse.

2009. aasta seisuga oli Securitase ülemaailmne turuosa turvateenuste osutamises 11%. Euroopas koos Türgiga oli see 18%, Põhja-Ameerikas (USA, Kanada ja Mehhiko) 16%, ülejäänud Ladina-Ameerikas 3% ja mujal maailmas alla 1%. 2011. aastal tegutses ettevõte 45 riigis, sealhulgas Aasias 8 riigis, aga Aafrikas üksnes LAV-is.

## Välislingid
*Turvafirma Securitas veebileht (inglise ja rootsi keeles)
Securitas

**Securitas** on ladinakeelne sõna, mis tähendab "muretust", "hooletust" või "julgeolekut".

Selle nime all on tuntud:
***[[Securitas (mütoloogia)|Securitas]]** – Vana-Rooma julgeoleku- ja turvatundejumalanna.
***[[Securitas AB]]** – Rootsi päritolu rahvusvaheline turvateenuseid osutav ettevõte;
****[[Securitas Eesti|Securitas Eesti AS]]** – Securitas AB omandis olev Eesti turvafirma.
***[[Securitas AG]]** – Šveitsi üks juhtivaid turvafirmasid.
Ivan Kanajev

**Ivan Ivanovitš Kanajev** (vene keeles Иван Иванович Канаев; 16. oktoober 1893 Peterburi – 1983 Leningrad) oli vene bioloog ja teadusajaloolane.

Üks tema artikkel, 1926. aastal ilmunud "Sovremennõi vitalizm" ("Tänapäeva vitalism") on tekitanud palju vaidlusi autorsuse osas, sest ta ise on öelnud palju hiljem, et see kuulub Mihhail Bahtinile.

## Kirjandus
*Kull, K. 2007. Biosemiotic conversations: Ponzio, Bakhtin, Kanaev, Driesch, Uexküll, Lotman. In: Petrilli, Susan (ed.), *Philosophy of Language as the Art of Listening: On Augusto Ponzio’s Scientific Research*. Bari: Edizioni dal Sud, 79–89.
*Taylor, Ben 2004. Kanaev, vitalism and the Bakhtin Circle. In: Brandist, Craig; Shepherd David; Tihanov, Galin (eds.), *The Bakhtin Circle: In the Master’s Absence*. Manchester: Manchester University Press, 150–166.
Leonhard Kass

**Leonhard Kass** (22. oktoober 1911 Tallinn – 23. november 1985 Tallinn) oli Eesti jalgpallur. 

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Välislingid
*
T-Klaas

**T-Klaas**  oli Eesti heviansambel, mis tegutses aastatel 1986–1988. Ansambli tuntuimaks lauluks on Peeter Volkonski kirjutatud "Meeste laul".

## Koosseis
*Jaan Willem Sibul – vokaal
*Ain Varts – kitarr
*Andres Aak – kitarr
*Priit Kuulberg – bass
*Alo Mattiisen – klahvpillid
*Urmas Lattikas – klahvpillid
*Margus Kappel – klahvpillid
*Andrus Kerstenbeck – trummid
Ansambliga T-Klaas tegi oma esimese lavadebüüdi Siiri Sisask.

## Välislingid
* "Tule homme" (youtube)
* Info ansamblite andmebaasis
Toomas Kallaste

**Toomas Kallaste **(sündinud 27. jaanuaril 1971) on endine eesti jalgpallur (kaitsja).

## Koondisekarjäär
Koondisedebüüdi tegi Kallaste 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit. See oli koondise esimene kohtumine pärast taasiseseisvumist. Sama mänguga debüteerisid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Risto Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Sergei Ratnikov, Tarmo Linnumäe, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Urmas Kirs, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiliselt 1:1. Kallaste oli siis 21-aastane.

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Välislingid
*
Otto Reinlo

**Otto-Aleksander Reinlo** (1935. aastani **Reinfeldt**; 31. märts 1899 Tallinn – 7. juuli 1974 Tallinn) oli eesti jalgpallur.

## Teoseid
*"Jalgpall. Minevikust tänapäevani". Koostaja Lembit Koik, autorid Eugen Below, Lembit Koik, Oskar Koni, Otto Reinlo, Elmar Saar, Karl-Rudolf Sillak ja Villi Vainula. Tallinn 1970

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Välislingid
* 
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Sisuhaldustarkvara

**Sisuhaldustarkvara** on rühmatöötarkvara pakett, mis võimaldab ühest keskusest hallata erinevaid infovooge, näiteks uudiseid, kalendrit, kirjavahetusdokumente ja üldist arutelu mingil teemal, hoides alal ka seosed eri objektide ja tegevuste vahel. 

21. sajandi alguses kasutatakse sisuhaldustarkvara peamiselt veebiserverites ja veebibrauseritega.

## Vaata ka
* Wordpress
* Weebly
* Voog
* Mobirise
* Drupal
* Joomla
* Magento
CMS

**CMS** on mitme asja lühend:

* **[[Sisuhaldustarkvara]]** (*Content management system*)
* **[[Kompaktne Müüonite Solenoid]]** (*Compact Muon Solenoid*)
* **[[Ehitus- ja haldusvideomäng]]** ehk inglise keeles *Construction and management simulation*.
Laanenäär

**Laanenäär** (*Perisoreus infaustus*) on linnuliik vareslaste sugukonnast laanenääri perekonnast.

## Levila
Laanenäär on levinud Euraasia taigavööndis Skandinaavia poolsaarest kuni Anadõri piirkonna, Sahhalini ja Primorjeni. Ta on paigalind.
Eestis on ta haruldane juhukülaline, keda igal aastal ei kohata.

## Välimus
Linnu üldpikkus on 25–31 cm. Tal on põhiliselt hallpruunides toonides kohev sulestik ja üsna pikk saba. Sugupooled ja noorlind on sarnased. Laanenäär on elava loomuga uudishimulik ja liikuv lind. Ta lendab kergelt ja hääletult, ajades seejuures saba lehvikuna laiali.
Häälitsusi on mitmesuguseid, sealhulgas matkimishäälitsusi. Laul on vaikne ning kostab vaid mõnekümne meetri kaugusele.

## Varieeruvus
Laanenääri alamliikide täpne arv pole teada. Näiteks Vaurie järgi eristatakse laanenääril kümme alamliiki.

## Elupaik
Laanenäär elab tihedates okasmetsades. Eelistab metsamassiivi siseosasid. Põhja-Euroopa samblikurohketes kuusikutes on ta iseloomulik lind.

## Pesitsemine
Laanenäär on küllaltki varane pesitseja. Kesk-Soomes on kurn täis märtsis. Laanenäär moodustab paari ilmselt kogu eluks. 
Pesaterritoorium on suur. Pesa on tugev ja koosneb oksaraagudest, samblikust, sulgedest ja samblast. Sügav pesalohk on paksult vooderdatud sulgede, karvade ja pehme taimse materjaliga. Pesa asetseb vastu okaspuu tüve 2–6 meetri kõrgusel. Kurnas on kolm kuni viis, keskmiselt neli muna.  Munad on sinakasrohelised või rohekashallid, pruunide ja hallide tähnide ning laikudega. Haudumine algab esimese muna munemisest ja kestab umbes kaks ja pool nädalat. Noored saavad lennuvõimelisteks juunis, juuli algul. Nad jäävad oma sünnikohta mõnikord kuni aastaks, enne kui edasi liiguvad.   
Mittepesitsevad laanenäärid moodustavad väikseid salkasid.

## Toitumine
Laanenäär on segatoiduline. Tema menüüsse kuuluvad mitmesugused marjad, puuviljad, putukad ja putukavastsed, nälkjad, teod, hiired, väikeste lindude munad, lisaks raiped ja inimeste toidujäätmed. Viimast tulevad nad sageli laagripaikadest otsima. Kogub talvevarudeks putukaid, seemneid ja marju, peamiselt mustikaid, mida peidab koorepragude ja samblikutortide vahele. 
Toitu otsib nii puude otsas kui maas. Sarnaselt tihastega võib rippuda oksal, selg allapoole.

## Kaitse
Laanenääri peetakse soodsas seisundis olevaks liigiks. Kuigi tema levila on ulatuslik, pole ta igal pool tavaline.

Soomes on laanenääri arvukus järjekindlalt vähenenud, põhjusteks on ilmselt vanade okasmetsade raie, ja võimalik konkurents ning röövlus pasknääri poolt, kes levib järjest põhja poole. 2007. aastal oli laanenäär Soomes aasta lind.

## Viited

## Allikad
* *[[Loomade elu]]* 6. kd. Tallinn: Valgus 1980, lk. 431.
* Madge, S., Burn, H. 1994. *Crows and Jays*. Princeton University Press.

## Välislingid
*
Laanenäär (perekond)

**Laanenäär** (*Perisoreus*) on Euraasias ja Põhja-Ameerikas levinud kolme liigiga perekond vareslaste sugukonnast. 
* Laanenäär (*Perisoreus infaustus*)
* Hiina laanenäär (*Perisoreus internigrans*)
* Ameerika laanenäär (*Perisoreus canadensis*)