open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ludwig Vaga

**Ludwig Vaga** (sakslastele **Ludwig I** ja prantslastele **Louis I**) (778–840) oli Frangi riigi keiser aastail 814–840. 
 
Ludwig Vaga oli Frangi riigi kuninga Karl Suure poeg. Karl Suur tegi 781. aastal oma kolmandast, toona kolmeaastasest pojast Ludwigist Akvitaania kuninga. Frangi riigile allutatud uus kuningriik sisaldas Akvitaania, aga ka Gootia ja Karolingide valdused Hispaanias. 

Ta oli sügavalt usklik mees, aga samas ka oskuslik väejuht (mida kinnitas Hispaania sõdades) ning valdas ka romaani, germaani, ladina ja kreeka keelt. 

813. aastal oli Rooma paavsti Leo III ja ta oma isa Karl Suur tõstnud ta kaaskeisriks, kroonides ta oma käega. See pidi näitama keisritiitli ilmalikku ja vaimulikku suveräänsust kõigi teiste, ka paavstluse suhtes. Kuni isa surmani valitses ta Akvitaanias, kust 814. aastal asus elama Frangi keisri keskusse Aachenisse. 

Kuid Ludwig lasi end isa surma järel paavstil uuesti kroonida, tunnustades nii paavsti kui Kristuse asemiku vähemasti sakraalset ülimuslikkust, mis tekitas hiljem tõsiseid probleeme Rooma impeeriumit taastada ja universaalmonarhiat luua püüdnud Saksa-Rooma keisritele. 

817. aastal kroonis ta oma vanema poja Lothari kaaskeisriks.

## Frangi keisrina
Juba pärast Ludwigi trooniletõusu ja tema esialgseid ümberkorraldusi (tähtsamate ametikohtade ümberjaotamine oma poegade vahel) alustas tema onupoeg Bernhard, kes oli seni Itaalia kuningas, tema vastu sõda, mille käigus talle tehti ettepanek paluda Ludwigilt armu. Armuandmiseks Ludwigi juurde minnes ta vangistati ja vangistatuna tal ja ta kaaskondlasel torgati 818. aasta aprillis silmad välja, mille tulemusena nad kahe päeva pärast surid. 
## Karolingide kodusõda
Pärast Irmegardi surma uuesti abiellunud Ludwigil tekkisid poja Charles sünniga lahkarvamused esimesest abielust sündinud poegadega, kes kartsid põhjendatult, et uus pärija vähendab nende pärandiks jäävaid maavaldusi. Paavst Gregorius IV õhutusel alustas Lothar sõjategevust isa Ludwigi vastu ning paavsti vahendusel toimunud läbirääkimiste tulemusena reetsid Ludwigi väed ta ning liitusid Lothariga. Ludwig alistus ning andis võimu üle Lotharile. Ludwig vangistati ning Judit pügati nunnaks ja suleti kloostrisse. 

Lothari poolt kokku kutsutud kogunemisel, millel oli kavas Ludwig lõplikult võimult kõrvaldada, asusid Ludwigit kaitsma tema nooremad pojad Pippin ja Baieri Ludwig, mille tulemusena taastati Ludwigi võim ning ta ennistati keisritroonile.

Juba tema eluajal jagasid ta pojad riigi omavahel, lõplikult sai see siiski teoks pärast Ludwigi surma, 843. aastal Verduni leppega. 

## Isiklikku ja järglased
Ludwig Vaga oli kaks korda abielus. Tema järglased olid
*(1) Irmengardiga (−818)
** Lothar (795–855), Kesk-Frangi riigi (Lotringi, Burgundia ja kaudselt ka Itaalia eelkäija) kuningas ja järgmine Frangi keiser,
** Ludwig (806–876), Ida-Frangi riigi ehk hilisema Saksamaa kuningas Ludwig Sakslane 
*(2) Baieri krahvi tütar Baieri Judithiga
** Charles (823–877), Lääne-Frangi riigi ehk hilisema Prantsusmaa kuningas) 

## Viited
Preisimaa kuningas

**Preisimaa kuningas** oli Preisimaa kuningriigi valitseja tiitel 1701–1918. Kõik Preisimaa kuningad kuulusid Hohenzollernite dünastiasse. 1871–1918 olid nad ka Saksa keisrid. 

Kuningatiitli võttis endale Brandenburgi kuurvürst Friedrich III, kuna soovis oma maa prestiiži tõsta ning tal oli võimalik Saksa-Rooma riigist välja jääva Preisimaa aladel end suveräänseks monarhiks kuulutada. Esialgu pidigi Preisimaa kuningas olema kuningas vaid Preisimaal, Saksa-Rooma riigis aga endiselt Brandenburgi kuurvürst, kuid tegelikult võttis juba Friedrich ise oma uue tiitli kasutusele ka Saksa-Rooma riigi siseselt.

## Preisi kuningad
*1701–1713 Friedrich I (1657–1713)
*1713–1740 Friedrich Wilhelm I (1688–1740)
*1740–1786 Friedrich II (Suur) (1712–1786)
*1786–1797 Friedrich Wilhelm II (1744–1797)
*1797–1840 Friedrich Wilhelm III (1770–1840)
*1840–1861 Friedrich Wilhelm IV (1795–1861)
*1861–1888 Wilhelm I (Suur) (1797–1888), alates 1871 ka Saksa keiser
*1888 Friedrich III (1831–1888), ka Saksa keiser
*1888–1918 Wilhelm II (1859–1941), ka Saksa keiser

## Vaata ka
*Preisimaa hertsog
Luitpold (Baieri regent)

**Luitpold Karl Joseph Wilhelm Ludwig** (12. märts 1821 – 12. detsember 1912) oli Baieri prints ja Baieri printsregent aastatel 1886–1912. 

Ta nimetati Baieri printsregendiks 10. juunil 1886 pärast kuningas Ludwig II kuulutamist valitsemisvõimetuks. Mõni päev hiljem Ludwig II suri segastel asjaoludel. Kuna troonipärija ja Ludwigi vend Otto oli samuti vaimuhaige ega olnud võimeline valitsema, jäi Luitpold Baieri tegelikuks valitsejaks kuni oma surmani, samal ajal kui Otto jäi riigi nimeliseks kuningaks.

Luitpold oli tuntud kui töökas ja kohusetundlik riigipea, kellel puudusid tema vennapoja Ludwig II suured monarhilised ambitsioonid. Tema pika valitsusaja jooksul püsis Baieris niinimetatud kuningakriis, mis tulenes valitseja ametlikust valitsemisvõimetusest. See olukord lahenes alles pärast Luitpoldi surma, kui tema poeg ja järglane Ludwig III kuulutati 1913. aastal Baieri kuningaks.

Luitpold oli Baieri kuninga Ludwig I poeg ning kuningate Ludwig II ja Otto onu.

## Välislingid
*Pildigalerii
Louis I

**Louis I** nime on kandnud mitu valitsejat.
***[[Ludwig Vaga]]** oli Frangi riigi kuningas ja keiser.
***[[Louis I (Flandria)|Louis I]]** oli Flandria krahv 1322–1346.
***[[Louis I (Etruuria)|Louis I]]** oli Etruuria kuningas.
***[[Louis I (Anjou)|Louis I]]** oli tunnustamata Napoli kuningas.
***[[Louis I (Bourbon)|Louis I]]** oli Bourboni hertsog.
***[[Louis I (Orléans)|Louis I]]** oli Orléansi hertsog.
***[[Louis I (Monaco)|Louis I]]** oli Monaco vürst.
***[[Louis I (Blois)|Louis I]]** oli Blois' krahv.

## Vaata ka
*Ludwig I

*Louis II
*Louis III
Hüdroksiidid

**Hüdroksiidid** on keemilised ained, mis annavad lahusesse hüdroksiidioone. Hüdroksiidid koosnevad metallioonidest ja hüdroksiidioonidest (OH-).

Hüdroksiide liigitatakse vees lahustuvuse järgi:
# vees lahustuvad hüdroksiidid e. leelised – aktiivsete (I alarühma ehk leelismetallide ja II alarühma kaltsiumist allpool asuvate elementide ehk leelismuldmetallide hüdroksiidid)
# vees lahustumatud hüdroksiidid (nõrgad alused) – enamiku metallide hüdroksiidid

Vees lahustuvate aluste elektrolüütiline dissotsiatsioon toimub astmeliselt:
*Ca(OH)2 = CaOH+ + OH- = (Ca2+ + 2OH-)

Leelisi võib saada oksiidide reageerimisel veega:
*Na2O + H2O = 2NaOH

Rasklahustuvate aluste saamiseks käsitletakse soola lahuseid leelistega:
*CuSO4 + 2NaOH = Cu(OH)2sade + Na2SO4

Alused (välja arvatud KOH, NaOH) lagunevad kuumutamisel vastavaks aluseliseks oksiidiks ja veeks:
*Ca(OH)2 = CaO + H2O
*Cu(OH)2 = CuO + H2O
*2CuOH = Cu2O + H2O

Aluste reageerimisel happeliste oksiididega ja hapetega tekivad sool ja vesi:
*Ca(OH)2 + CO2 = CaCO3 + H2O

Amfoteersed hüdroksiidid reageerivad nii hapete kui ka alustega:
*Al(OH)3 + 3HCl = AlCl3 + 3H2O
*Al(OH)3 + NaOH = Na(Al(OH)4)

## Viited
*H. Karik. "Üldine keemia". Tallinn: Valgus, 1984
Aatomituum

**Aatomituum** on aatomi väga väike ja tihe  keskosa, kuhu on koondunud põhiline osa aatomi massist. Aatomituum koosneb nukleonidest – positiivse laenguga prootonitest ja laenguta neutronitest. Tuumas olevaid nukleone hoiab koos tugev vastastikmõju. Tuuma ümbritseb Coulomb'i barjäär.

Tuuma läbimõõt on suurusjärgus 10–15 m. Näiteks vesiniku aatomituuma (koosneb ühestainsast prootonist) läbimõõt on umbes 1,75 fm ja uraani aatomituuma (koosneb 238 nukleonist) läbimõõt on umbes 15 fm. Aatomi elektronkatte läbimõõt on tuuma läbimõõdust umbes 100 000 korda suurem. Kui aatomit mõtteliselt suurendada nii, et aatomituum saaks nööpnõelapea suuruseks, siis oleks aatom umbes staadioni suurune.

Prootonite arv tuumas määrab ära, millise keemilise elemendiga on tegemist. Sellele lisanduv  neutronite arv tuumas määrab ära, millise konkreetse isotoobiga on tegemist. Sama prootonite arvuga, kuid erineva neutronite arvuga aatomid on sama keemilise elemendi erinevad isotoobid.

Et neutron ja prooton on praktiliselt võrdse massiga, siis neutronite ja prootonite arv tuumas määrab ära aatommassi. Kuna elektronid on võrreldes nukleonidega ülikerged (peaaegu 2000 korda kergemad), siis elektronide mass aatomi massi praktiliselt ei mõjuta.

Kui aatomituumas on prootoneid ja neutroneid paarisarv, siis sellise tuuma summaarne spinn on 0. Kui tuumas on paaritu arv prootoneid või neutroneid, siis sellise tuuma spinn on poolarvuline (1/2, 3/2, jne). Kui tuumas on mõlemaid tuumaosakesi paaritu arv, siis on tuuma spinn täisarvuline (1, 2, jne.). Tuuma spinni kasutatakse ära tuumamagnetresonantsspektroskoopias. Kui tuuma spinn on võrdne 1-ga või sellest suurem, siis sellise tuuma elektriväli pole enam isotroopne ja selline tuum omab lisaks veel kvadrupoolmomenti. Seda rakendatakse tuumakvadrupoolresonantsspektroskoopias.

Esimest korda pakkus praegu kasutusel oleva aatomimudeli välja Uus-Meremaa päritolu füüsik Ernest Rutherford 1912. aastal.

## Vaata ka
*Tuumareaktsioonid
*Radioaktiivsus
Ludwig I

**Ludwig I** ja **Ludwig**i nime on kandnud mitu valitsejat:
***[[Ludwig Vaga]]**, Frangi riigi kuningas ja keiser 
***[[Ludwig I (Baieri kuningas)|Ludwig I]]**, Baieri kuningas
***[[Ludwig I (Hessen-Darmstadt)|Ludwig I]]**, Hesseni suurhertsog
***[[Ludwig I (Baden)|Ludwig I]]**, Badeni suurhertsog
***[[Ludwig I Kelheimlane]]**, Baieri hertsog
***[[Ludwig I (Anhalt-Köthen)|Ludwig I]]**, Anhalt-Kötheni vürst 1606–1650
***[[Ludwig I (Tüüringi)|Ludwig I]]**, Tüüringi maakrahv
***[[Ludwig I (Württemberg)|Ludwig I]]**, Württembergi krahv
***[[Ludwig I (Hessen)|Ludwig I]]**, Hesseni maakrahv
***[[Ludwig I (Württemberg-Urach)|Ludwig I]]**, Württembergi krahv
***[[Ludwig (Anhalt-Pleß)|Ludwig]]** oli Anhalt-Pleßi vürst 1830–1841 
***[[Ludwig (Bar)|Ludwig]]** oli Bari hertsog 1415–1419 
***[[Ludwig (Württemberg)|Ludwig Vaga]]** Württembergi hertsog 1568–1593 
***Ludwig I**, Brandenburgi markkrahv, oli **[[Ludwig V (Baieri)|Ludwig V]]**, Baieri hertsog
*Ludwig I (Pfalz-Zweibrücken)

## Vaata ka
***Ludvik I** nime all oli Böömi kuningas Ladislaus Postumus
***[[Ludwik I]]**, Poola ja Ungari kuningas
*Ludwig
*Louis I
Amfoteerne oksiid

**Amfoteerne oksiid** on poolmetallioksiid, millel on nii happelise  kui ka aluselise oksiidi omadused, kuid need avalduvad väga nõrgalt. Nad on omaduste poolest aluseliste ja happeliste oksiidide vahepealsed. Amfoteersete oksiidide hulka kuuluvad vähemaktiivsete (o-a III, harvem II või IV) metallide oksiidid. Nagu teisedki metallioksiidid, on ka amfoteersed oksiidid mittemolekulaarsed.

Amfoteersed oksiidid veega ei reageeri.

Suure keemilise püsivuse ja ka mitmete muude heade omaduste tõttu on paljud amfoteersed oksiidid leidnud mitmekülgset kasutamist praktikas.

## Näiteid amfoteersetest oksiididest
Tüüpiline amfoteerne oksiid on alumiiniumoksiid (Al2O3). Kristalne korund on keemiliselt erakordselt vastupidav. Hapetega ta peaaegu ei reageerigi ning leelistega reageerib ainult "karmides tingimustes" - kokkusulatamisel või kontsentreeritud lahuse keetmisel.
Veel näiteid: kroom(III)oksiid (Cr2O3), raud(III)oksiid (Fe2O3), tsinkoksiid (ZnO).

Amfoteersetele oksiididele vastavad hüdroksiidid on ka amfoteersete omadustega, näiteks Al(OH)3, Zn(OH)2. Kõik amfoteersed hüdroksiidid on vees praktiliselt lahustumatud.

## Näiteid reaktsioonivõrranditest
Amfoteersed oksiidid reageerivad nii hapete kui leelistega üsna raskesti, sest nende omadused avalduvad väga nõrgalt.
Erinevaid reageerimisi amfoteerse oksiidiga:
*Amfoteerne oksiid+hape=sool+vesi 
*Amfoteerne oksiid+alus(leelis)+vesi=kompleksühend

Reaktsioonivõrrandeid:
*Al2O3+6HCl = 2AlCl3 + 3H2O 
*Al2O3+2NaOH+3H2O=2Na[Al(OH)4]
*ZnO+KOH+H2O=K[Zn(OH)3]

## Viited
Prooton

**Prooton** on subatomaarne osake, mis koosneb kvarkidest ja gluuonist, mis  moodustavad liitosakese, hadroni. Prooton on positiivse elektrilaenguga (1e ehk 1,602 × 10−19 C) barüon (barüonlaenguga 1). Prooton on fermion (kõigi fermionide spinn on 1/2).

Prootonid ja neutronid (ühise nimetajaga nukleonid) moodustavad koos aatomituuma. Prootonite arv aatomituumas määrab ära keemilise elemendi. Sama prootonite arvuga, kuid erineva neutronite arvuga aatomid on üksteise isotoobid. 

Kergeima keemilise elemendi – vesiniku – tuum on üksik prooton (selles tuumas ei ole neutroneid). Neutron või neutronid on aga vesiniku isotoopide tuumades. Deuteeriumi tuumas 1 neutron ja triitiumi tuumas 2 neutronit. Keemias mõistetakse prootonit kui vesiniku positiivset iooni, mida tähistatakse H+.

## Üldised omadused
Prootoni seisumass on 938,272309(28) MeV/c2 ehk 1,0073 amü ehk 1,6726 × 10−27 kilogrammi ning läbimõõt umbes 1,5×10−15m (ehk 1,5 fm). 
Prooton on liitosake, mis koosneb kahest u-kvargist ja ühest d-kvargist, mis igaüks kannavad erinevat värvilaengut. Kvarke hoiab prootonis koos erinevate värvilaengutega osakeste vahel toimiv tugev vastasmõju. Prootoni enda summaarne värvilaeng on 0 (neutraalne).

## Prootoni eluiga
Prooton on stabiilne elementaarosake elueaga üle 1,9 &times; 1029 aastat. Selle põhjuseks on barüonlaengu jäävuse seadus. Prooton (barüonlaenguga 1) on kõige kergem barüon.

Prooton saab muutuda neutroniks elektronhaarde teel, mille puhul raskemaks osakeseks muutumiseks vajalik lisaenergia saadakse elektronilt.

:\hbox{p}+\hbox{e}^-\to\hbox{n}+{\nu}_{\mathrm{e}}

Tuuma sees võib prooton muutuda neutroniks ka beetalagunemise teel, mis toimub tänu nõrgale vastastikmõjule. Selline protsess saab toimuda ainult seetõttu, et prooton saab muutumiseks vajaliku lisaenergia tänu tuuma seoseenergia vähenemisele.

:\hbox{p}\to\hbox{n}+\hbox{e}^++{\nu}_{\mathrm{e}}

Beetalagunemine toimub ebastabiilsetes aatomituumades. Kui tuumas on neutroneid vähem kui stabiilses tuumas, siis muutub prooton neutroniks. Kui tuumas on neutroneid rohkem kui stabiilses tuumas, siis muutub neutron prootoniks.

:\hbox{n}\to\hbox{p}+\hbox{e}^-+\overline{\nu}_{\mathrm{e}}
Metalliline side

**Metalliline side** ehk **metalliside** on keemilise sideme tüüp, mis moodustub negatiivse laenguga vabade elektronide ja positiivsete metallioonide vastastikuse tõmbumise tulemusena metallis. Vabad elektronid põhjustavad metallide elektri- ja soojusjuhtivust ning plastilisust.

Metalliline side avaldub kõige selgemalt aktiivsete metallide – leelis- ja leelismuldmetallide korral. Vähem aktiivsetes metallides esinevad lisaks metallilisele sidemele mingil määral ka aatomitevahelised kovalentsed sidemed. Eriti märgatav on kovalentse sideme osatähtsus siirdemetallide (d-metallide) korral.

## Metallilise sideme selgitus elektrongaasi mudeli põhjal
Elektrongaasi mudeli järgi koosneb metalli kristallivõre metalli katioonidest. Katioone hoiavad kristallis koos nende vahel kiiresti liikuvad (väliskihi) elektronid, takistades katioonide omavahelist tõukumist. Vabalt ja korrapäratult liikuv elektronide kogum moodustab ühise elektronpilve, mis ulatub üle kogu metallikristalli. Elektronide vaba liikumine metallis meenutab osakeste vaba liikumist gaasides, seetõttu nimetatakse niisugust elektronpilve "elektrongaasiks".
Oksüdatsiooniaste

**Oksüdatsiooniaste** on keemias arv, mis näitab aatomi oksüdeerituse astet keemilises ühendis.

Formaalne oksüdatsiooniaste on hüpoteetiline elektrilaeng, mis aatomil oleks keemilises ühendis, kui kõik selle aatomi keemilised sidemed teiste keemiliste elementide aatomitega oleksid ioonilised.

Oksüdatsiooniastet märgitakse araabia või Rooma numbriga, mis on positiivne, negatiivne või nullis.

Oksüdatsiooniastme suurenemine keemilise reaktsiooni käigus on oksüdeerumine, oksüdatsiooniastme vähenemine aga redutseerumine. Selliste reaktsioonide puhul toimub formaalne elektronide ülekanne: elektronide summaarne formaalne juurdesaamine on redutseerumine ja elektronide summaarne formaalne loovutamine on oksüdeerumine.

IUPAC-i "Keemiaterminoloogia käsiraamat" annab oksüdatsiooniastmele järgmise definitsiooni: "Oksüdatsiooniaste on aatomi oksüdeerituse astme mõõt aines. Seda defineeritakse laenguna, mis aatomil võiks olla, kui loendada elektrone kokkulepitud reeglistiku järgi:

l) vaba elemendi (ühinemata neutraalse aatomi) oksüdatsiooniaste on 0;

2) lihtsa (monoaatomilise) iooni puhul on oksüdatsiooniaste võrdne iooni summaarse elektrilise laenguga;

3) enamikus ühendites on vesinikul oksüdatsiooniaste 1 ja hapnikul oksüdatsiooniaste -2. (Siin on eranditeks, et vesinikul on aktiivsete metallide hüdriidides, näiteks LiH, oksüdatsiooniaste -1 ning hapnikul näiteks ülihapendites, näiteks H<sub>2</sub>O<sub>2</sub> oksüdatsiooniaste -1, samuti ühendites fluoriga);

4) neutraalse molekuli aatomite oksüdatsioonisastmete algebraline summa peab olema 0 ning ioonide puhul peab nende koosseisus olevate aatomite laengute algebraline summa olema võrdne iooni laenguga. Näiteks on väävli oksüdatsiooniastmed ainetes H<sub>2</sub>S, S8 (väävel lihtainena), SO<sub>2</sub>, SO<sub>3</sub> ja H<sub>2</sub>SO<sub>4</sub> vastavalt -2, 0, +4, +6 ja +6. Mida kõrgem on antud aatomi oksüdatsiooniaste, seda suurem on tema oksüdeerituse aste; mida madalam on tema oksüdatsiooniaste, seda suurem on tema redutseerituse aste." 

Lihtaines on iga aatomi oksüdatsiooniaste 0. Liitainetes on kõigi aatomite oksüdatsiooniastmete summa 0.

A-rühmade metallide oksüdatsiooniaste ühendites on tavaliselt rühma number, B-rühmade metallide oksüdatsiooniastmed on varieeruvad, enamasti 2. Mittemetallidel on muutuv oksüdatsiooniaste: maksimaalne oksüdatsiooniaste on rühma number ja minimaalne oksüdatsiooniaste on rühma number miinus 8.

## Viited
Maximilian I Joseph

**Maximilian I Joseph** (**Maximilian Maria Michael Johann Baptist Franz de Paula Joseph Kaspar Ignatius Nepomuk**; 27. mai 1756 – 13. oktoober 1825) oli Baieri esimene kuningas 1806–1825. Enne seda oli ta 1799–1806 **Maximilian IV Josephi** nime all viimane Baieri kuurvürst, 1795–1803 Zweibrückeni hertsog ning viimane Reini pfaltskrahv 1799–1803 (Pfalz ja Zweibrücken liideti seejärel Baieriga). 

Ta oli Napoleon I ustav liitlane Saksamaal ning sai selle eest tasuks hulga alasid Lõuna-Saksamaal, sealhulgas ajutiselt Tirooli ja Salzburgi, tänu millele muutus Baier Lõuna-Saksamaa olulisimaks riigiks. 1813 liitus ta aga Napoleoni vastastega, ent säilitas kuninga tiitli ja enamiku 1803–1809 liidetud valdustest. 1818 andis ta Baierile suhteliselt liberaalse konstitutsiooni ja parlamendile üpris laiad võimupiirid.

1801 juhtus, et Münchenis varises kokku klaasikoda. Maximilian Joseph juhtis isiklikult päästetöid ja päästis 14-aastase orvust õpipoisi Joseph von Fraunhoferi elu. Maximilian Joseph andis seejärel klaasimeistrile raamatuid ja soovitas tal oma õpipoisile haridust anda. Fraunhoferist sai oma aja üks väljapaistvaimaid optikuid, ta leiutas spektroskoobi ja spektroskoopia ning tegi Baieri optikatoodete poolest kuulsaks. Ehkki Fraunhofer suri 39-aastaselt, tõstis Maximilian Joseph ta veel enne seda aadliseisusse.

1825. aastal asus Baieri troonile Maximilian I Josephi vanim poeg Ludwig I.
## Isiklikku ja järglased
Maximilian oli kaks korda abielus. Esimest korda abiellus ta 30. septembril 1785 Hessen-Darmstadti vürsti Georg Wilhelmi 20-aastase tütre Augusta Wilhelminega. Sellest abielust sündis kaks poega ja kolm tütart. Üks tütar suri kolmeaastaselt, ülejäänud lapsed said suureks ja abiellusid. Vanim poeg Ludwig I päris Baieri trooni. Vanim tütar Augusta abiellus Napoleoni kasupoja Eugéne de Beaumarchais'ga. Nende kahe lapse sugu kestab tänapäevani. Tütar Caroline Augusta abiellus Württembergi kuninga Wilhelm I-ga, aga lapsi ei saanud. Noorim poeg Karl Theodor abiellus kaks korda, mõlemal korral morganaatiliselt, ja sai mitu last.

Augusta Wilhelmine suri 30. märtsil 1796 30-aastaselt. Maximilian I Joseph abiellus 9. märtsil 1797 Badeni markkrahvi Karl Ludwigi 20-aastase tütre Karoline Frederike Wilhelminega. Sellest abielust sündis kaheksa last, kellest kaks vanemat olid pojad ja ülejäänud tütred. Mõlemad pojad surid lapsena ja ka noorim tütar suri kümneaastaselt, ülejäänud lapsed said täiskasvanuks ja abiellusid. Kaks tütart ei saanud lapsi, ülejäänud kolme tütre sugu kestab tänapäevani. Tütar Amalie Auguste (1801–1877) oli Saksimaa kuninganna, tütar Sophie oli Austria keisri Franz Josephi ema ja teine tütar Marie Ludovike Franz Josephi abikaasa Elisabethi ema.

1825. aastal asus Baieri troonile Maximilian I Josephi vanim poeg Ludwig I.
Maximilian I (Baieri kuurvürst)

**Maximilian I (Suur)** (17. aprill 1573 &ndash; 27. september 1651) oli Baieri hertsog ja kuurvürst (1623), 1597–1651. 

Maximilian I asus Baieri hertsogkonna troonile 1597. aastal. Kümne jõulise valitsemisaastaga saavutas ta rahandus- ja õigussüsteem uuendamise, riigiteenistujate klassi ja rahvusmiilitsa asutamise ning mitme väikese piirkonna toomise hertsogi võimu alla. Tulemuseks oli ühtsus ja kord hertsogkonnas, mis võimaldas Maximilianil Kolmekümneaastases sõjas tähtsat osa mängida. Oberpfalzi taastamine tegi Baieri kompaktseks.

Maximilian oli Katoliikliku Liiga juht 1609&ndash;1616 ja jäi selle tegelikuks liidriks ka edaspidi. Tänu oma kuurvürsti tiitlile oli Baieri kuurvürst kuurvürstide nõukogu liige riigipäeval, samuti Saksa-Rooma riigi peariigihoidja. Kuurvürsti hääle omandamine tegi hertsogkonnast mõjuka ja hertsogkond võis mängida osa Euroopa poliitikas.

Baieri hertsog Maximilian oli Kolmekümneaastase sõja ajal üks olulisemaid katoliiklikke vürste ja Saksa-Rooma keisrite toetajaid. 1619. aastal oli Maximilian keeldunud talle pakutud Saksa-Rooma keisri tiitlist, see valik oleks võinud Saksamaa ajalugu oluliselt mõjutada, kuna tema läbisaamine protestantidega oli parem kui Habsburgist keisril Ferdinand II-l. Sõja algusaastatel õnnestus tal omandada Oberpfalz ja kuurvürsti tiitel. Toetuse eest Saksa-Rooma keisritele sai ta 1623. aastal kuurvürstiks ning liitis Baieriga ajutiselt ka Pfalzi (valitses seda 1623&ndash;1648). Hiljem taastati ka Pfalzi kuurvürstitiitel, seega oli Saksa-Rooma impeeriumis sestpeale üks kuurvürst rohkem.

Aastal 1619, Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsogi järglasteta Matthias surma järel, nõustus Pfalzi kuurvürstkonna kuurvürst Friedrich V võtma Saksa-Rooma riiki kuulunud Böömimaa seisustelt vastu Böömimaa trooni. Maximiliani rahastatud väed võitsid aastal 1620 Böömimaa kuningas Friedrich I vägesid Valgemäe lahingus, ning Hispaania ja Baieri väed okupeerisid varsti Pfalzi enda.  

Aastal 1623 pandi Friedrich riigivande alla. Friedrich V territooriumid ja tema seisund kuurvürstina anti üle Wittelsbachide kaugele sugulasele Baieri hertsog Maximilian I-le. Kuigi tehniliselt Pfalzi kuurvürst, oli ta tuntud kui Baieri kuurvürst. Aastast 1648 valitses ta vaid Baieris ja Ülem-Pfalzis, kuid säilitas kõik oma kuurvürsti tiitlid ja vanemluse Pfalzi kuurvürstkonnas.

Sõja lõpuaastail kannatas Baieri, eriti põhjaosa, tugevalt. Aastal 1632 tungisid maale rootslased ja kui Maximilian rikkus aastal 1647 Ulmi rahu, laastasid prantslased ja rootslased maa. Pärast selle hävitustöö mõningast parandamist suri kuurvürst Ingolstadtis septembris 1651, jättes oma hertsogkonna maha palju tugevamana, kui ta selle sai. Baieri troonil järgnes Maximilianile tema poeg Ferdinand Maria.

## Vaata ka
*Baieri hertsogkond
*Baieri kuurvürstkond
* Baieri valitsejate loend#Baieri hertsogkond
*Wittelsbachi dünastia
Rahvaste Ühendus

**Rahvaste Ühendus** (varem *Briti Rahvaste Ühendus*) on riikide ühendus, millesse kuulub 2022. aasta seisuga 54 riiki. Neist enamik on endised Suurbritannia kolooniad.

Rahvaste Ühendus hakkas kujunema Briti impeeriumi nõrgenedes. Alates 1887. aastast hakkasid impeeriumi liikmesalade peaministrid korrapäraselt kokku saama. 1926. aastal vastu võetud Balfouri deklaratsiooniga on Suurbritannia (metropol ehk emamaa) ja kõik tema dominioonid (Kanada, Austraalia, Uus-Meremaa, Lõuna-Aafrika Liit ja Iirimaa) võrdsed, ilma et ühelgi oleks teiste üle mingit võimu. Formaalselt astus see jõusse 1931 Westminsteri statuudiga.

Mõned riigid on Rahvaste Ühendusse tulnud ka väljastpoolt Briti impeeriumi. Namiibia oli 1920. aastast kuni iseseisvumiseni 1990 Lõuna-Aafrika Vabariigi kontrolli all. Kamerun kuulub Rahvaste Ühendusse alates 1995, ehkki Briti impeeriumi kuulus sellest ainult pisike osa. Mosambiigil ja Rwandal ei ole aga olnud seost Briti Impeeriumiga: Mosambiik oli Portugali asumaa ja Rwanda Saksa koloonia ja Belgia usaldusterritoorium.

Mitu riiki on oma liikmestaatuse ühenduses peatanud või koguni ühendusest lahkunud, ent pärast tagasi tulnud (Pakistan koguni korduvalt). Ainult Iirimaa (1949), Zimbabwe (2003), Gambia ja Maldiivid on liikmeskonnast lahkunud ega ole naasnud.

Hulk Briti impeeriumi alla kuulunud territooriume ei ole pärast iseseisvumist kunagi kuulunud Rahvaste Ühendusse. Need on kaks kolooniat (Aden ja Birma ning hulk protektoraate ja mandaatalasid: Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Egiptus, Iisrael, Iraak, Jordaania, Katar, Kuveit, Omaan ja Sudaan. Ka Ameerika Ühendriigid, mis lõid Briti impeeriumist lahku juba 1783. aastal, ei ole Rahvaste Ühendusega liitunud.

Rahvaste Ühendusse kuulub ligi 2 miljardit inimest ehk 31% maailma rahvastikust. Rahvamajanduse kogutoodang on 7,8 triljonit USA dollarit ehk 16% maailma majandusest. Rahvaste Ühenduse pindala on 21% maailma maismaast.

Ühenduse juht on Suurbritannia kuningas Charles III; see tiitel ei tähenda aga mingisugust võimu liikmesriikide üle.

Rahvaste Ühenduse mängud on osalejate arvu poolest maailma suurim spordiüritus pärast olümpiamänge.
Nõukogude Liidu deviis

**Nõukogude Liidu deviis** on hüüdlause, mida kasutas Nõukogude Liit.

Juhtlauseks võeti tsitaat Karl Marxi ja Friedrich Engelsi kirjutatud Kommunistliku partei manifestist - "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!".

Nõukogude Liidu vabariikide keeltes on see deviis järgmine.

*vene keeles: Пролетарии всех стран, соединяйтесь! [proletarii vseh stran, sojedinjaites!] 
*ukraina keeles: Пролетарі всіх країн, єднайтеся! [proletari vsih krain, jednaitesja!]
*valgevene keeles: Пралетарыі ўсіх краін, яднайцеся! [praletarõi vsih krain, jadnaitsesja!] 
*usbeki keeles: Бутун дунё пролетарлари, бирлашингиз! [butun dunjo proletarlari, birlašingiz!]
*kasahhi keeles: Барлық елдердің пролетарлары, бірігіңдер! [barlõk jelderding proletarlarõ, birigingder!]
*gruusia keeles: პროლეტარ ყველა ქვეყნისა, შეერთდით!
*aserbaidžaani keeles: Бүтүн өлкәләрин пролетарлары, бирләшин! [bütün ölkälärin proletarlarõ birläšin!]
*leedu keeles: Visų šalių proletarai, vienykitės! 
*moldaavia keeles:  Пролетарь дин тоате цэриле, униць-вэ!  [Proletari din toate ţările, uniţi-vă!] 
*läti keeles: Visu zemju proletārieši, savienojieties! 
*kirgiisi keeles: Бардык өлкөлордүн пролетарлары, бириккиле! [bardõk ölkölordün proletarlalõ, birikkile!] 
*tadžiki keeles: Пролетарҳои ҳамаи мамлакатҳо, як шавед! 
*armeenia keeles: Պրոլետարներ բոլոր երկրների, միացե'ք!  [proletarner bolor jerkrneri, miatshe'kh!]
*türkmeeni keeles: Әхли юртларың пролетарлары, бирлешиң! [ähli jurtlarõng proletarlarõ, birlešing!]
*eesti keeles: Kõigi maade proletaarlased, ühinege!
Sotsiaaldemokraatlik Partei (Albaania)

**Sotsiaaldemokraatlik Partei** (albaania keeles *Partia Social Demokrate*) on väike sotsiaaldemokraatlik poliitiline erakond Albaanias.

2001. aasta Albaania üldvalimistel kogus partei 3,6% häältest, mis tagas 4 parlamendikohta 140-st.

ASDP on Sotsialistliku Internatsionaali liige.
Albaania Sotsialistlik Partei

**Albaania Sotsialistlik Partei** (albaania keeles: *Partia Socialiste e Shqipërisë*, lühend *PS*) on vasakpoolne poliitiline ühendus Albaanias. Partei ideoloogiliseks aluseks on demokraatlik sotsialism. 

Sotsialistlik Partei asutati aastal 1991 Albaania Tööpartei reformimise tulemusel ja on selle õigusjärglane. Tööpartei ise asutati 1941, kandis esimesed seitse aastat nime Albaania Kommunistlik Partei ja oli perioodil 1946–1991 riigi ainus seaduslik partei.

Aastatel 1997–2005 oli Sotsialistlik Partei taas võimul. Partei esimees Fatos Nano oli sel perioodil kahel korral (1997–1998 ja 2002–2005) Albaania peaminister.

3. juulil 2005 toimunud parlamendivalimistel said sotsialistid lüüa ja pidid minema opositsiooni. Senisest 73 kohast 140-liikmelises parlamendis säilitasid nad vaid 43 kohta.

1. septembril 2005 astus 14 aastat partei esimehena tegutsenud Fatos Nano valimiskaotuse tõttu ametist tagasi. Uueks esimeheks valiti Tirana linnapea Edi Rama.

Rahvusvahelisel tasandil kuulub Albaania Sotsialistlik Partei Sotsialistlikku Internatsionaali.

## Välislingid
*Albaania Sotsialistlik Partei
Turist (ansambel)

**Turist** oli Tallinna punkansambel. Tegutses selle nime all umbkaudu aastatel 1983–1986. Sama seltskond tegutses varem ansamblina Pära Trust. Turist nimetati hiljem ümber Singer Vingeriks. Mõned bändi liikmed asusid tegutsema ka ansamblis Vanemõde.

1986. aastal keelas Eesti NSV kultuuriminister Johannes Lott oma käskkirjaga tööstuskombinaadi Kommunaar ansamblil Turist esinemise, aga selle asemel, et uuesti kunstilisele ülevaatusele minna, muudeti ansambli nimi Singer Vingeriks.

## Koosseis

*Hardi Volmer – laul
*Veljo Vingissar (Vink) – laul, kitarr
*Eerik Olle – bass
*Roald Jürlau (Jürilaud) – kitarr
*Avo Ulvik (Ulvaeus) – klahvpillid
*Andrus Kerstenbeck (Kersta) – trummid (kuni 01.04.1985)
*Rein Joasoo – trummid (alates 01.04.1985)
*Villu Veski – klahvpillid, saksofon

## Viited
Singer Vinger

**Singer Vinger** on eesti progeroki sugemetega *[[punk rock]]*i ansambel. 

## Ansambli ajaloost
Singer Vinger tegutseb alates 1986. aastast, selle eelkäijad kandsid nime Sülf, Pära Trust (1979–1983), Uus Waev (1981–1982), Trust (1982), Turist (1983–1985) ja Aken (1985). Nime Aken kanti sel ajal, kui Turistil oli esinemiskeeld Eesti NSV Kultuuriministeeriumi poolt, mis anti sõjaveteranide koostatud kaebekirja põhjal.

Populaarset ansamblit täielikult keelustada ei juletud, seepärast anti võimalus nimevahetuseks. Uue nime Singer Vinger valisid tollased kultuuriametnikud kaheteistkümne bändi liikmete pakutud variandi seast. Osa Turisti liikmeid, kes Singer Vingeriga ei liitunud, panid aluse ansamblile Vanemõde.

Lugude sõnum on enamasti huumori abil esitatud iroonia. Ansambli juht ja solist on olnud Hardi Volmer, laulude põhiline autor on Roald Jürlau. Singer Vingeri esimeseks looks peavad liikmed laulu "Mina pean sambat tantsima saama".

Ansambli solisti Hardi Volmeri eripära on selles, et ta esitab laulusõnu alati sõnu puldi peal paiknevast mapist maha lugedes. Kõige keerulisemaks peab Volmer teksti laulule "Ei midagi erilist". Volmer on 2004. aastal öelnud: "Singer Vinger on olnud ajutine projekt kakskümmend viis viimast aastat – pole olnud põhjust laulutekste õppima hakata. Eriti kui tead, et oled ajutine nähtus."

## Koosseis
*Hardi Volmer – vokaal
*Roald Jürlau – kitarr (kuni 2020)
*Mihkel Raud – kitarr
*Kaarel Eno Raud – kitarr
*Rein Joasoo – trummid (kuni 2026) 
*Simo Atso – trummid
*Eerik Olle – bass
*Ülo Krigul – klahvpillid
*Avo Ulvik – klahvpillid (kuni 2011)
*Elmu Värk – kitarr (1987 Tartu Muusikapäevad)
*Jaanus Raudkats – basskitarr (1995–1999)

## Albumid
* 1988 – "Sinni vinni" MC
* 1988 – "Singer Vinger" MC
* 1989 – "Jää jumalaga puberteet!" 12" LP
* 1995 – "Reanimatsioon" Aidem Pot
* 1996 – "Amneesia" Aidem Pot
* 2000 – "Troinoi" (Pära Trust, Turist, Singer Vinger)
* 2003 – "Ärq ei lääq"
* 2005 – "Eesti kullafond" 2CD Hitivabrik
* 2006 – "20 aastat singumist ja vingumist" CD+DVD
* 2012 – "Suu laulab, süda läigib" CD
* 2020 – "Kuhu?" CD, LP
* 2022 – "Turistina sündinud" LP

## Viited

## Välislingid
* 
*Hardi Volmer: Päratrustist Singer Vingerini. Genealoogiline vaatlus. Õpetajate leht, 1. aprill 2016.
* Kas päris viimane või siiski mitte? leht.postimees.ee, 12. detsember 2020.
*Tagasi algusse: Hardi Volmer ja Singer Vinger. kuku.pleier.ee.
Eesti presidentide loend

''Siin on  loetletud Eesti Vabariigi presidente.

Vabariigi Presidendi ametinimetus võeti eesti keeles kasutusele 1. jaanuaril 1938 jõustunud põhiseadusega. Võõrkeeltes oli riigivanemat nimetatud presidendiks alates 1922. aastast.

## Eesti Vabariigi presidendid

### 1938–1940 Vabariigi President

### 1940–1992 Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis
Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis on Eesti Vabariigi riigipea kohustetäitja ametinimetus 1938. aasta põhiseaduse alusel. Peaminister asub täitma Vabariigi Presidendi ülesandeid, kui Vabariigi Presidendi ametikoht on vaba või Vabariigi President on takistatud oma ametikohuste täitmises, ja tema volitused kestavad, kuni astub ametisse uus Vabariigi President või Vabariigi Presidendi Asetäitja. 

### 1992–... Vabariigi President

### Märkused

* 21. juunil 1940 nimetas Päts okupatsioonivõimude survel põhiseaduse vastaselt ametisse Johannes Varese valitsuse. Kuna Päts ei saanud enam vabalt võimu teostada, siis alates sellest kuupäevast loetakse riigiõiguslikult presidendi kohusetäitjaks Jüri Uluots.

## Vaata ka
*Eesti Vabariigi president
*Eesti presidendivalimised
## Viited

## Välislingid
*Eesti Vabariigi President
Liu Xiang

**Liu Xiang** (sündinud 13. juulil 1983 Shanghais) on Hiina kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja), olümpiavõitja 2004.

## Saavutused
2003 – pronksmedal sisemaailmameistrivõistlustel 60 m tõkkejooksus **7,52** (16. märts, Birmingham) 
2003 – pronksmedal 110 m tõkkejooksus **13,23** (30. august, Pariis Saint-Denis)
2004 – hõbemedal sisemaailmameistrivõistlustel 60 m tõkkejooksus **7,42** (6. märts, Budapest )
2004 – **olümpiavõitja** 110 m tõkkejooksus **12,91** (27. august, Ateena)
Liu Xiangi tulemus 12,91 on maailmarekordi kordamine. 

## Isiklikku
Liu Xiang on 189 cm pikk ja kaalub 85 kg.

## Välislingid
* 
*Pilte Liu Xiangist
Otto Heinrich Warburg

**Otto Heinrich Warburg** (8. oktoober 1883 Freiburg – 1. august 1970 Lääne-Berliin) oli saksa biokeemik ja füsioloog, Nobeli auhinna laureaat.

Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind määrati talle 1931. aastal hingamispigmentide avastamise eest.

1944. aastal esitati ta teist korda Nobeli auhinna kandidaadiks tänu oma töödele nikotiinamiidi, fermenteerimise käigu ja vastavate ensüümide alal ning flaviinrühma avastamise eest lumiflaviinist. Kuulujutud räägivad, et Nobeli instituut olevat ta auhinna saamiseks välja valinud, kuid ta polevat seda kätte saanud, sest Saksamaa oli 1937. aasta seadusega keelanud sakslastel Nobeli auhinda vastu võtta. Nobeli instituudi väitel polevat see kuulujutt tõsi: Warburgi olevat küll kaalutud, aga lõpuks läks auhind siiski saksa päritolu ameeriklastele Joseph Erlangerile ja Herbert Gasserile.

## Elulugu
Tema isa Emil oli Strassburgi, Freiburgi ja Berliini ülikooli füüsikaprofessor ja 1899–1905 Saksa Füüsikaühingu president. Isa oli juudi päritolu. Warburgide suguvõsa kaugemas harus oli palju rikkaid pankureid.

Otto Heinrich Warburg õppis keemiat Nobeli keemiaauhinna laureaadi Emil Fischeri käe all. Ta sai doktorikraadi Berliinis 1906. Seejärel õppis ta meditsiini Ludolf von Krehli käe all ning kaitses teise doktoriväitekirja Heidelbergi ülikoolis 1911.

1908–1914 oli ta seotud Napoli merebioloogiajaamaga. Seal uuris ta merisiilikute munade hapnikutarbimist ja tõestas, et pärast viljastumist suureneb nende hapnikutarbimine rohkem kui kuus korda. Tema katsed tõestasid ka, et raud on merisiilikute vastsete arenguks hädavajalik.

Ta kuulus alates noorpõlvest ratsaväe koosseisu ja osales Esimeses maailmasõjas ulaanide ohvitserina. Teda autasustati Raudristiga. Hiljem ütles ta, et sõda andis talle väärtusliku võimaluse näha "tõelist elu" väljaspool akadeemia seinu. Sõja lõpupoole, kui selle lõpptulemus oli ilmseks saamas, kirjutas Warburgide perekonnatuttav Albert Einstein talle ning palus tal sõjaväest akadeemiasse tagasi tulla, sest temasuguse ande hukkumine sõjas oleks korvamatu kaotus.

Warburg oli 1915–1950 Berliini ülikooli professor ja 1930–1953 Max Plancki Rakufüsioloogiainstituudi direktor. Ta uuris rakuhingamist ja fotosünteesi ning kasvajate ainevahetust ja käärimist. Ta avastas hingamispigmendid. Aastal 1926 tõestas ta, et süsinikoksiid ehk vingugaas tõkestab rakuhingamist.

## Tunnustus
*1931 – Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind
*1934 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
Tour de France'i võitjate loend

Siin on loetletud jalgrattavõistluse **[[Tour de France]] võitjad** alates esimesest võistlusest 1903. aastal.

## 1903–1920

## 1921–1940

## 1941–1960

## 1961–1980

## 1981–1998

* 1997. aastal sai Luttenberger valge särgi, olles noorte arvestuses paremuselt teine, kuna parim noor Ullrich sai kollase särgi.

## 1999–2024

Aastatel 1999–2005 järjest seitse võitu saanud L. Armstrongi tulemused tühistati 2012. aastal, kuid otsustati järgmised kohad saanud sportlasi mitte uuteks võitjateks kuulutada.
Sõjaväeline auaste

**Sõjaväeline auaste** (vananenud termin *aukraad*) on sõjaväelase või reservis (erus) oleva sõjaväekohuslase auaste, mis määrab sõjaväelase hierarhilise positsiooni (õigused ja kohustused) teiste sõjaväelaste suhtes. Sõjaväeline auaste antakse igale sõjaväes teenivale isikule.

Auastmed jagunevad ohvitseride, allohvitseride ja sõdurite auastmeteks. Ohvitseride auastmed jagunevad kõrgemateks, vanem- ja nooremohvitserideks. Igal auastmel on oma auastmetunnus, mida kantakse sõjaväe vormiriietusel. Mõnikord eristatakse veel nooremallohvitsere ja vanemallohvitsere.

## Eesti

Eesti sõjaväeline auaste on Eesti Vabariigi nimel kaitse- või reservväelasele antav nimetus, mis sõltub tema sõjaväelisest väljaõppest, haridusest, sõjaväelisest ametikohast, tegevteenistuse staažist ning põhiväeliigist. 

Kõrgeim võimalik Eesti õhu- ning maaväe auaste on kindral, mereväes admiral.

## Ukraina

Alates 2020. aastast on madalaim kindraliauaste brigaadikindral, säilisid kindralmajor ja kindralleitnant, kuid Ukraina armeekindrali auastme asmele võeti kasutusele kindral.

## Vaata ka
*Teise maailmasõja sõjaväeliste auastmete võrdlev tabel

## Viited
Reiner Brocmann

**Reiner Brockmann** (nimekujud ka **Brocmann, Brockman** ning **Broocmann**; 28. aprill 1609 Schwaan-Gränzdorf, Mecklenburg – 29. november 1647 (vkj) Kadrina, Virumaa) oli Eestimaa vaimulik, luuletaja ja tõlkija. 

1637. aastal avaldas ta esimese teadaoleva eestikeelse luuletuse, silprõhulise lõppriimidega pulmalaulu, mis on ühtlasi vanim teada olev eestikeelne ilukirjandusteos.

## Elulugu
Ta sündis Schwan-Gränzdorfis (praeguse haldusjaotuse järgi Bröbberow Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal). Ta õppis Hamburgi gümnaasiumis, seejärel immatrikuleeriti oktoobris 1623 Rostocki ülikooli. Ta oli aastatel 1634–1638 Tallinna gümnaasiumis kreeka keele professor, lahkus 12. veebruaril 1639 (lahkumisel peetud kõne "Discursus Valedictorius – De Natur et Constitutio historiae" trükiti Tallinnas Heinrich Westphali trükikojas). 

Reiner Brocmann oli aastatel 1639–1647 Kadrina Katariina koguduse õpetaja. Eestimaa konsistooriumi assessoriks ning Alutaguse  ja Viru praostkonna abipraostiks sai ta juulis 1642, praostiks valiti 26. veebruaril 1643.

## Isiklikku
Reiner Brocmanni isa, magister Reiner Brockmann (1568–1626), oli pastor Schwanis, Gränzdorfis ja Wigendorfis (Mecklenburgis); poeg Reiner Brocmann (u 1640 – 1704), oli Laiuse Püha Jüri koguduse pastor; pojapoeg Reiner Broocmann (Reiner Brockmann noorem; 1677–1738) oli pastor Laiusel, sõjaväeõpetaja, hiljem pastor Rootsis Norrköpingis.

## Herbert Salu romaanid
Reiner Brocmanni elukäigu ainetel on Herbert Salu kirjutanud romaanid "Lasnamäe lamburid" (Lund 1978) ja "Siiditee serval" (Lund 1986), mõlemad romaanid koos ilmusid aastal 2000 (Eesti Raamat, Tallinn) Eesti romaanivara sarjas.

## Teosed
* "Teosed. Opera. Werke" (tekst eesti, saksa, ladina ja kreeka keeles; kokkuvõte ja sisukord saksa ja inglise keeles). Koostanud ja toimetanud Endel Priidel. Tartu: Ilmamaa, 2000, 436 lk
* "Seal tähevõlvi all". Koostanud ja tõlkinud Wimberg. Loomingu Raamatukogu 18/2024, 71 lk

## Viited

## Kirjandus
* Kaja Altof, "Reiner Brockmann Tallinnas ja "Lasnamäe lamburid"" – Looming 1987, nr 11, lk 1556–62
* "Biograafilist Reiner Brockmanni kohta" (kommenteerinud Kaja Altof) – Keel ja Kirjandus 1987, nr 12, lk 739–742
* Endel Priidel, "Tagaotsitav Reiner Brockmann" – Akadeemia 1995, nr 7, lk 1403–13
* Kristiina Ross, "Reiner Brockmann – vaimulik tõlkija või Lasnamäe lambur" – Vikerkaar 2001, nr 4, lk 86–90
* Jana Orion, Kristi Viiding, "Se keick / kumb igganess magister Brockmann teggi..." (Brockmanni teoste arvustus) – Keel ja Kirjandus  2001, nr 11, lk 797–805
* Reet Neithal, "Reiner Brockmannist ja eesti (tõlke)luule vanusest" – Keel ja Kirjandus 2005, nr 2, lk 92–98
 
## Välislingid
* Hasso Krull, "Elamus: Reiner Brockmann, "Teosed""  – Eesti Ekspress 11. september 2003, lk B8
* Marju Lepajõe, "Reiner Brockmanni värsside vältimatusest" (PDF) – Keel ja Kirjandus 2009, nr 10, lk 758–776
Kristalne kivim

**Kristalseteks kivimiteks** nimetatakse kokkuvõtvalt tard- ja moondekivimeid, eristades neid settekivimeist.

Olgugi et seda terminit ei saa võtta sõna-sõnalt, sest ka settekivimid koosnevad enamasti kristallidest, on ta niisuguses tähenduses laialt kasutusel. Petroloogiat ehk kivimiteadust mõistetakse enamasti just kristalsete kivimite teadusena. Settekivimite uurimisega tegeleb litoloogia. Kristalsed kivimid on näiteks graniit, marmor, basalt ja gneiss. Kristalsete kivimite hulka ei kuulu näiteks lubjakivi, liivakivi, kivisool, argilliit jne.

Kristalseist kivimeist koosneb aluskord, mis Eestis ei paljandu. Soomest ja Rootsist pärit kristalsed kivimid moodustavad suure osa Eesti rändkividest, neid nimetatakse enamasti maa- või raudkivideks. 

Mõnikord nimetatakse kristalseid kivimeid ka **kõvadeks kivimiteks**.
Tempestiit

**Tempestiit** on enamasti madalmerelistes tingimustes väga tugeva tormiga ümbersetitatud settekiht.

Tempestiidid koosnevad erineva suurusega osakestest, meenutades bretšat või konglomeraati. Tempestiidid saavad moodustada vaid madalas veekogus, sest neid tekitab lainete energia, mis sügavale ei ulatu. Seetõttu on tempestiidid heaks abivahendiks paleogeograafiliste rekonstruktsioonide koostamisel.

Tempestiitide uurimisega tegelevat geoloogia haru nimetatakse paleotempestoloogia.
Upholm

**Upholm** võib tähendada mitut asja.
***[[Obholmsgrunne]]** on laid Hobulaiu lähedal.
***[[Upholmi luited]]** on koht Borkumi saarel.
***[[Upholm (Inglismaa)|Upholm]]** on koht Inglismaal.
Neptunism

**Neptunism** on 18. sajandi lõpu ja 19. sajandi alguse geoloogiline hüpotees, mille kohaselt on kivimid, mida tänapäeval tuntakse tardkivimitena, tekkinud mereveest väljakristalliseerumise tulemusel. Tänapäeval ei ole see hüpotees enam tõsiseltvõetav. 

Neptunistidele vastandusid plutonistid, kes väitsid, et tardkivimid on moodustunud vedela magma või laava tardumise tulemusel. 19. sajandi algupoolel sai selgeks, et plutonistidel oli õigus. 

Arusaam, et tardkivimid on tekkinud vedela magma või laava tardumisel võib tunduda meile loomulik, kuid keskajal ja ka hiljem arvasid paljud teisiti. Näiteks 16. sajandi Šveitsi filosoof Konrad Gesner oli veendunud, et heksagonaalsed basaldi sambad on hiiglaslikud kristallid, mis on sadenenud ookeanide põhja. Ta ei olnud kaugeltki ainus ega ka viimane. Veel kaks sajandit hiljem arvas Richard Pococke, et Põhja-Iirimaa Giant's Causeway on tekkinud samal viisil. Neptunism ei olnud siiski ainuvalitsev seisukoht, sellele vastandusid tänapäevasemate vaadetega plutonistid. Plutonistide ja neptunistide vaheline võitlus on üks "verisemaid" selletaolisi geoloogia ajaloos. Neptunistide koolkonna juht oli Abraham Gottlob Werner (1749–1817), kelle õpilasteks olid näiteks Alexander von Humboldt, Leopold von Buch, Georges Cuvier, Johann Wolfgang von Goethe jt. Werner ei omistanud vulkaanidele kuigi suurt tähtsust. Tema arvates olid vulkaanid korstnaks, mille all põlesid kivisöelademed. 

Neptunistide jalgealune lõi kõikuma siis, kui keemikutele sai selgeks, et kristallid ei pea tingimata formeeruma vesilahustest, vaid nad võivad tekkida ka näiteks silikaatse vedeliku jahtumisel. Pealegi ei ole tardkivimid merevees lahustuvad, mida võiks eeldada, kui toetuda neptunistide hüpoteesile.
Harilaid (laev)

**Harilaid** (ehitatud 1985. aastal Riias) on jäälõhkuja-tüüpi Saaremaa Laevakompanii parvlaev, Vohilaiu sõsarlaev.

2018. aasta algul müüdi laev Balti Laevaremonditehasele vanarauaks.


Fail:Harilaid 09Feb2009.jpg|Sõitmas jäises Suures väinas
Fail:Koguva and Harilaid.jpg|Juba lammutatud Koguva kõrval


## Vaata ka
*Ahelaid (laev)
*Kõrgelaid (laev)
*Vohilaid (laev)
*Tehumardi (laev)
*Koguva (laev)

## Viited

## Välislingid
*Tehnilised andmed, pilt
Vulkanoloogia

**Vulkanoloogia** on geoloogia haru, mis uurib vulkaane ja vulkanismi.

Suur osa vulkanoloogia ajaloost on ühtlasi ka petroloogia ajalugu, kuid on ka erinevusi. Kuni 20. sajandi 1970. aastateni oli vulkanoloogia peamiselt kirjeldav teadus, tegeldes peamiselt vulkaaniliste pinnavormide geomorfoloogia, vulkaaniliste piirkondade geograafia ja vulkaanipursete kronoloogiaga. Tänaseks on tänu laamtektoonika teooria väljatöötamisele saanud vulkanoloogiast interdistsiplinaarne teadusharu, mis otsib vastuseid ka fundamentaalsema iseloomuga küsimustele. Vulkanoloogid otsivad vastuseid küsimustele, kuidas ja millest tekkis magma, kuidas ta liigub maakoores, kuidas on vulkanism seotud geotektoonikaga jne. Vulkanoloogia on tugevalt seotud petroloogiaga.

Vulkanoloogial on ka rakenduslik pool, sest vulkaanid võivad olla väga ohtlikud. Seetõttu üritavad vulkanoloogid ennustada vulkaanipursete toimumise aega ja tugevust. Vulkanoloogi amet on ohtlik, sest tihti tuleb viibida tegutsevatel vulkaanidel, mis on paljudele neist lõppenud saatuslikult.

## Vaata ka
*Vulkanoloogiaobservatoorium

## Viited
Kolõvan

**Kolõvan** (Колывань) on alev Venemaal Novosibirski oblastis, Kolõvani rajooni halduskeskus.

## Nime päritolu

Kolõvani nime päritolule ei ole rahuldavat selgitust. Arvatakse, et nimetus on üle kandunud Altaist, kuid Lääne-Siberis on see üldse levinud toponüüm. Tšaja rajoonis on endine asula Kolõvanka, Tomski oblastis on Kolõvannaja tee ja Kolõvani järsak, Jaškovo rajoonis Kolõvanski Kljutš ning Tšerepovo rajoonis on kohanimi Kolõvanski stolb. Nime sellist levikut selgitaks perenimi Kolõvanov. O. Sablina selgitas nime päritolu turgi sõnatüvedega "kolõ" 'linn' ja "van" 'järv'. Nimeselgitus "Kol Ivana" 'Ivani kiil' ei ole usutav. Keeleteadlase Vladimir Nikonovi arvates võib uskuda Ja. Kalima oletust, et nimi tuleb leedu sõnast *kalvė* 'sepikoda'.

## Ajalugu

Kolõvani ajalugu algab Tšaussi ostrogi (kindlusasula) asutamisega 10. juulil (vkj. 29. juunil) 1713 Tšaussi jõe kaldale 6 versta kaugusele jõe suubumisest Obi. Asula rajati Venemaa lõunapiiride kaitseks kirgiiside rünnakute vastu. Asulas on säilinud mitmeid üle 200-aastasi palkmaju.

Vaenlased pole Kolõvani mitte iialgi rünnanud ja Venemaa lõunapiir nihkus lõuna poole. Seetõttu kaotas Kolõvan sõjalise tähtsuse, kuid arenes kaubanduskeskuseks. Sel sajandil loodi Moskva ja Pekingi vaheline kaubatee, mida nimetati Siberi traktiks ehk Suureks teeteeks vastandina Suurele siiditeele ja see kaubatee läbis Kolõvani.

1890. aastal hakati plaanima Siberi raudteed. Trassi valiku eest vastutas teedeinsener Nikolai Garin-Mihhailovski. Ainsa Obi ületamiseks sobiva koha leidis ta Kolõvanist mitukümmend kilomeetrit lõuna poolt: ainult seal olid jõe mõlemad kaldad raudtee ehitamiseks sobiva kõva pinnasega, ühtlasi oli Ob seal kitsam kui mujal. Legendi järgi pakkusid Kolõvani kaupmehed Garin-Mihhailovskile kotitäie kulda, kui ta soovitab trassi ehitada läbi Kolõvani, kuid 1892 kinnitas Aleksander III lõunapoolse trassi. Obi ja Siberi raudtee ristumiskohale tekkis asula, mis algul kandis nime Novonikolajevsk, hiljem Novosibirsk, mis kasvas suurlinnaks, aga Kolõvan jäi kängu.

1925 jagati Kolõvan mitmeks põllumajandusasulaks ja kuni 1940. aastate lõpuni meenutas ta pigem suurt küla. Alles seejärel hakkas Kolõvani rahvaarv taas kasvama ja 1964 nimetati Kolõvan aleviks.

## Viited
Moone (geoloogia)

**Moone** ehk **metamorfism** on kivimite ümberkristalliseerumine (moondumine) kõrgenenud rõhu ja temperatuuri tingimusis.

Kõrgenenud temperatuur ja rõhk tähendab seda, et nad on suuremad rõhust ja temperatuurist, mis valitsesid kivimi tekkides. Moondumine leiab aset, sest kivimit moodustavad mineraalid ei ole muutunud tingimustes enam stabiilsed ning lähevad üle teise vormi, mistõttu muutub ka neist koosnev kivim. Moondunud kivimit nimetatakse moondekivimiks. Tuntud moondekivimid on näiteks gneiss, amfiboliit, kilt, kvartsiit, marmor jne.

Moonet tuleb eristada diageneesist, mis toimub madalamal temperatuuril ja rõhul. Erinevad mineraalid hakkavad moonduma erineval temperatuuril ja rõhul, mistõttu on keeruline anda moonde alampiiri. Siiski on olemas kokkulepe lugeda moondetingimusteks temperatuuri üle 200 °C ja rõhku üle 300 MPa (megapaskal). Moonde ülemine piir on määratud kivimite ülessulamise piiriga, sealtmaalt saab kivimeist magma.

## Vaata ka
*Metasomatoos

## Välislingid
*Eesti keelde tõlgitud animeeritud õppevahend moonde ja moondekivimite kohta Tromsø ülikooli veebilehel webGeology.