open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jo Benkow

**Jo Benkow** (sündinud **Josef Elias Benkowitz**; 15. august 1924 Trondheim – 18. mai 2013 Oslo) oli Norra poliitik, Høyre liige ja 1985–1993 Norra parlamendi Stortingi president.

Benkow sündis Trondheimis, aga kolis lapsena koos vanematega Osloga piirnevasse Bærumi valda. Et ta oli juut, põgenes ta pärast Norra okupeerimist Natsi-Saksamaa poolt Rootsi kaudu Suurbritanniasse, kus ta sõja lõpul teenis Norra õhuväes. Pärast sõda tuli ta sünnimaale tagasi ja hakkas tööle fotograafina.

1965 valiti Benkow Stortingisse Høyre esindajana. Ta sai kiiresti üheks mõjukamaks parlamendi liikmeks. 1980–1984 oli ta Høyre juht ja 1981–1985 Høyre saadikurühma juht Stortingis. 9. oktoobril 1985 valiti ta parlamendi spiikriks ja sellel kohal oli ta kuni pensionile jäämiseni 30. septembril 1993. Ta oli parlamendi liige kokku 28 aastat.

1983. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president. Ta oli muu hulgas Rahvusvahelise Inimõiguste Helsingi Föderatsiooni president ja õpetas Bostoni ülikoolis rahvusvahelisi suhteid. Ta kirjutas raamatuid inimõiguste kohta ja monarhia olukorrast Norras. Tema raamat "Olav – menneske og monark" ("Olav – inimene ja monarh") sai bestselleriks.

Benkow oli nõutud kõneleja Lähis-Ida poliitika ja antisemitismi teemadel. Viimastel aastatel äratas ta tähelepanu sellega, et nimetas oma erakonnakaaslast, endist ministrit ja Høyre juhti Kåre Willochit "kõige suuremate eelarvamustega inimeseks kogu maal", käsitledes Willochi vaateid Lähis-Ida konfliktile ja tema kriitikat Iisraeli suhtes.
Kristiine Kurema

**Kristiine Kurema** (sündinud 1. detsembril 1990 Paides) on eesti kirjanik. 

Ta lõpetas 2010. aastal Paide Gümnaasiumi.

Tema tuntuim teos on 2008. aastal ilmunud noorsooromaan "Jäätunud võõras".

## Tunnustus
* 2008 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse ja kirjastuse Tänapäev korraldatud algupärase noorteromaani võistluse I–II koht ("Jäätnud võõras")
* 2011 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse ja kirjastuse Tänapäev korraldatud algupärase noorteromaani võistluse äramärgitud töö ("Liblika lein")

## Viited
Gustav Johann Laurentius

**Gustav Johann Laurentius** (ka **Gustavus Johannes Laurenti(i)**; 1658? Tallinn – 1704 Järva-Jaani) oli juhuluuletaja ja vaimulik. 

Tema isa oli Tallinna Oleviste kiriku kantor Joachim Laurentius (maetud 1684), ema Agneta Knemayer (u 1636 – maetud 1705).

Ta lõpetas 1676. aastal Tallinna gümnaasiumi ja õppis 1676–1679 Wittenbergi ülikoolis, kus sai magistrikraadi.

Oli Ambla koguduse pastor 1680–1683, Harju-Madise koguduse abipastor 1683–1684  või 1685–1688 , pärast seda kuni aastani 1696 Risti koguduse diakon, Järva-Jaani koguduse pastor 1697–1704.

Ta tapeti arvatavasti 1704. aasta septembris sõjasündmuste käigus ja maeti 4. märtsil 1706 Oleviste kirikusse.
## Viited

## Allikad
*TLÜAR rahvusbibliograafia isikud

## Välislingid
* 
*Tema teoseid ESTERis
Caspar Franz Lorenzsonn

**Caspar Franz Lorenzsonn** (27. detsember 1811 Suigu – 27. august 1880 Pärnu) oli tõlkija, ajakirjanik, köster, eesti kirjanik ja kirjamees.

## Välislingid
* 
*
Reinhold Kamsen

**Reinhold Kamsen** (12/24. oktoober 1871 Imavere – 16. mai 1952 Kiisa) oli eesti lastekirjanik, ajakirjanik ja luuletaja. 

Kamsen õppis Järavere külakoolis. 

1909. aastast pidas ta Pilistvere alevikus seltsimaja ning töötas laenu-hoiuühisuses ja majandusühingu raamatupidajana. 1920. aastast oli ta Põltsamaa tarvitajate ühingu raamatupidaja ning osales kohalikus seltsitegevuses. Aastatel 1927–1931 töötas ta ajalehe Põltsamaa Teataja vastutava toimetajana, aastatel 1930–1931 andis ta välja nädalalehte Põltsamaa Uudised. 

Kamsen on ise väitnud, et kirjutas elu jooksul mitu tuhat luuletust. Tema luuletusi ja lühiproosapalu on avaldatud peamiselt Postimehes ja selle kaasannetes (1896–1913), Lindas (1899–1905) ja Põltsamaa Teatajas (1927–1930). 

Tema loomingus on valdav loodus- ja kodulüürika. Romantilises võtmes antakse edasi kauneid looduspilte ning vahendatakse eleegilisi tundeelamusi, tema isamaaluule sisendab optimismi ja kinnitab autori usku eestlaste tulevikku. Friedebert Tuglas leidis, et ainuke Kamseni sulest pärit väärtluuletus on "Murede maa" (1907). 

1901. aastal hakkas ta kaastööd tegema Lastelehele, vanemas eas kirjutaski peamiselt lastele mõeldud tekste. Mõned Kamseni lastelaulud on saanud viisistatult üldtuntuks (nt "Küll on kena kelguga"). 

1950. aastal kolis ta Tallinna tütre juurde, suri 16. mail 1952 Kiisal. Tema põrm on maetud Pilistvere kalmistule oma perekonna hauaplatsile.

## Isiklikku
Tema tütar oli ehitusinsener ja -teadlane Valve Kikas.

## Mälestuse jäädvustamine

* Sünnikohta Imaverre on püstitatud talle mälestuskivi.
* Tema 150. sünniaastapäevaks kinkisid Kamseni järeltulijad Põltsamaa linnale puuskulptuuri "Tüdruk kelguga", mis asub Kamseni kunagise korteri ees.

## Välislingid

*Reinhold Kamsen (1871-1952)
*Eesti biograafiline andmebaas ISIK: Kamsen, Reinhold
*Kamsen pühendas oma kostilisele luuletuse
Kristiina Kass

**Kristiina Kass** (sündinud 14. mail 1970 Tartus) on eesti lastekirjanik, illustraator ja tõlkija. Ta elab 1990. aastast Soomes ja on kirjutanud ka soome keeles.

1988. aastal lõpetas ta Tallinna 24. Keskkooli kunstiklassi, 1999. aastal sai Helsingi ülikoolis kandidaadi- ja 2020. aastal filosoofiamagistri kraadi soome keele ja kultuuri erialal. 

1999. aastal avaldas Soome ajaleht Hyvinkään Sanomat (hilisem Aamuposti) tema esimesed lastelood ja peagi ka illustratsioonid. Tema lastelugusid ja noorteföljetone ilmus ajalehes üheksa aasta jooksul peaaegu igal nädalal. Kass on teinud kaastööd lasteajakirjadele Täheke ja Hea Laps ning mitmele raamatu- ja õpikukirjastusele.

Esimesed viis lasteraamatut on Kristiina Kass illustreerinud ise, lisaks neile ka Wimbergi "Buratino laulud" ja Jaan Rannapi "Jänesepoeg Juss ja karupoeg Kusti". "Nõianeiu Nöbinina", "Õpetaja Kusti kummitab", "Elle ja Kalle koduvideo" ning "Nõianeiu Nöbinina ja korstnapühkija" on illustreerinud Heiki Ernits.

2011. aastal esilinastus Eesti Televisioonis tema "Nõianeiu Nöbinina" järgi tehtud teleseriaal (nimiosas Mari Pokinen).

Kristiina Kass on tõlkinud soome keelest selliste populaarsete Soome lastekirjanike nagu Sinikka ja Tiina Nopola ("Risto Räppari" sari), Mauri Kunnase, Marjatta Kurenniemi ("Õnneli ja Anneli"), Marko Leino ("Jõululugu") ja Magdalena Hai ("Painajapoe" sari) raamatuid.

## Teosed
### Autoriraamatud (tekst ja illustratsioonid)
* "Kasper ja viis tarka kassi" (Tänapäev, 2005), vene keeles 2010
* "Käru-Kaarel" (Tiritamm, 2006), vene keeles 2010
* "Samueli võlupadi" (Tänapäev, 2006), rootsi keeles 2007
* "Petra lood" (Tänapäev, 2008), vene keeles 2011
* "Peeter ja mina" (Tänapäev, 2009)

### Muud raamatud (tekst)
* "Nõianeiu Nöbinina" (Tänapäev, 2010), illustreerinud Heiki Ernits
* "Õpetaja Kusti kummitab" (Tänapäev, 2012), illustreerinud Heiki Ernits
* "Unelinnu pesa" (Päike ja Pilv, 2013), illustreerinud Kristi Kangilaski
* "Elle ja Kalle koduvideo" (Päike ja Pilv, 2014), illustreerinud Heiki Ernits
* "Sandri mikroskoop" (Tänapäev, 2014), illustreerinud Marja-Liisa Plats
* "Nõianeiu Nöbinina ja korstnapühkija" (Tänapäev, 2015), illustreerinud Heiki Ernits
* "Lõvi Leo" (Tänapäev, 2018), illustreerinud Joonas Sildre

## Tunnustus
* 2006 – Eesti Raudtee ja Sirbi kirjanduspreemia ("Kasper ja viis tarka kassi")
* 2008 – stipendium "Ela ja sära"
* 2010 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia („Nõianeiu Nöbinina”)

### Kirjandusauhinnad
* 2004 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse, ajakirja Täheke ja kirjastuse Tänapäev korraldatud lastejutuvõistluse "Minu esimene raamat" III koht ("Kasper ja viis tarka kassi")
* 2005 – Eesti Lastekirjanduse Keskuse, ajakirja Täheke ja kirjastuse Tänapäev korraldatud lastejutuvõistluse "Minu esimene raamat" I koht ("Samueli võlupadi")
* 2008 – Nukitsa konkurss, 3. koht kirjanike kategoorias ("Samueli võlupadi")
* 2012 – Nukitsa konkurss, 1. koht kirjanike kategoorias ("Nõianeiu Nöbinina") ja 3. koht kirjanike kategoorias ("Peeter ja mina")
* 2014 – Nukitsa konkurss, 2. koht kirjanike kategoorias ("Õpetaja Kusti kummitab ja teisi jutte")

## Viited
Timotheus Kuusik

**Timotheus Kuusik** (24. detsember 1862 (vkj)/ 5. jaanuar 1863 Lalli, Muhu – 14. mai 1940 Tallinn) oli eesti kooli- ja kirjamees.

Ta lõpetas Lõetsa külakooli, Hellamaa apostlik-õigeusu kihelkonnakooli ja Kuressaare õpetajate ettevalmistamise kooli. Aastatel 1879–1882 õppis ta Tartu Õpetajate Seminaris. 

Aastatel 1882–1892 oli ta kooliõpetaja Harjumaal Arukülas (apostlik-õigeusu kihelkonnakoolis) ning aastast 1892 Tallinna koolides.

## Isiklikku
Ta abiellus aastal 1885 Maria Kuusikuga (neiuna Oniks). Neil oli neli poega (vanim poeg Aleksis Kuusik oli füüsika-, matemaatika- ja kosmograafiaõpetaja ning Gustav Adolfi Gümnaasiumi direktor; teine poeg Vladimir Kuusik oli Viljandi, Tartu ja Tallinna ringkonnakohtu esimees) ning kolm tütart. Tütar Eugenie tütar on kunstnik Vive Tolli

## Viited

## Kirjandus
*Aadu Säärits. "Kuusik, Timotheos". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 250

## Välislingid
*Eesti biograafiline andmebaas ISIK
*Haud Tallinna Aleksander Nevski kalmistul
Christian Gottlob Neefe

**Christian Gottlob Neefe** (5. veebruar 1748 Chemnitz – 26. jaanuar 1798 Dessau) oli saksa helilooja, organist, kapellmeister ja muusikateadlane. 

Neefe oli ka Ludwig van Beethoveni õpetaja.
Salongiorkester

**Salongiorkester** on varieeruva koosseisuga instrumentaalansambel, millega eelkõige aastatel 1880–1950 esitati meelelahutuseks n-ö salongimuusikat. Salongiorkestri funktsioon pärineb 19. sajandi kodanlikest salongidest ja tantsusaalidest. Salongiorkestrite hiilgeaeg oli 1920. ja 1930. aastatel. 

Salongiorkestri repertuaari põhiosa moodustasid ooperi- ja operetimeloodiate, klassikaliste karakterpalade, filmimuusika ja lööklaulude seaded. Terve rida kirjastusi andis teoseid välja nii põhikoosseisule kui ka seades salongiorkestrile.

Salongiorkestrit kasutati eelkõige pidude, tantsuteede ja väiksemate muusikateatrietenduste (sh revüüde) saateansamblina ning n-ö "kuurorkestrina" kuurkontsertidel kuursaalides.

Väikseimaks salongiorkestri koosseisuks on klaveritrio, kuid tavaliselt oli salongiorkestril erinevaid pillirühmi esindav variantne koosseis, millesse kuulus 5–15 muusikut. Ansambli tuuma moodustasid klaver ja keelpillirühm, mida võisid täiendada puupillid, vaskpillid, kitarr ja löökpillid. Varem oli populaarseks salongiorkestri pilliks ka harmoonium. Suurtes salongiorkestrites, mis lähenesid sümfooniaorkestrile või bigbändile, võis olla ka kuni kolm saksofoni. 

Salongiorkestri koosseise on nimetatud ka pariisipäraseks (sisaldab kornetit), viinipäraseks (sisaldab flööti) ja berliinipäraseks (sisaldab klarnetit ja trombooni).

Salongiorkestril oli harva dirigent, kes mingit pilli kaasa ei mänginud. Tavaliselt oli teisi instrumente juhtiva n-ö direktsioonihääle funktsioon esimesel viiulil või klaveril. Salongiorkestri eripäraks oli teise viiuli asemel *[[violino obligato]]* kasutamine. 

Salongiorkestri muusikud mängisid tihti kordamööda ka erinevaid instrumente. Maailmasõdadevahelisel ajal oli tavaline, et üks mängija võis mängida vaheldumisi näiteks viiulit ja saksofoni või sõjaväeansamblites tavalist kombinatsiooni tšello-tromboon. Tänapäeval kohtab selliseid multiinstrumentaliste harva, kuid suhteliselt levinud on kombinatsioonid laul-klaver (süntesaator), klarnet-saksofon või viiul-vioola.

Salongiorkestrile on kirjutatud ka originaalrepertuaari. Näiteks Kurt Weilli "Kolmekrossiooperit" saadab salongiorkester. Seadeid salongiorkestrile leiab ka Arnold Schönbergi loomingust.
20. kromosoom

**Inimese 20. kromosoom** ehk **kromosoom 20** on inimese üks väiksemaid kromosoome. Nagu kõiki teisi autosoome ehk mittesugukromosoome, on inimesel ka 20. kromosoomi kaks koopiat.

Inimese 20. kromosoom sisaldab umbes 63 miljonit aluspaari ehk ligikaudu 2% kogu inimese DNA-st.

Selles kromosoomis on leitud 1025 geeni, mille seas on ka 541 valke kodeerivat ja 204 pseudogeeni. 

On leitud seoseid 20. kromosoomis paiknevate geenide ja selliste haiguste vahel nagu Alagille'i sündroom, Creutzfeldti-Jakobi tõbi, tsöliaakia, leukeemia, Okihiro sündroom, brahhüdaktüülia (lühisõrmsus).

## Viited

## Välislingid
* National Institutes of Health: "Chromosome 20" Genetics Home Reference
* Human genome overview
Unipiha Algkool

**Unipiha algkool** on algkool Kambja vallas Tartumaal.

Kool asub Pangodi järve kaldal. Selles koolimajas alustati õppetööd 15. jaanuaril 1945.

Kool on neljaklassiline. 

## Tunnustus
*1997 Bengt Gottfried Forseliuse medal

## Välislingid
*Kooli koduleht
‘Ādil Safar

**‘Ādil Safar** (araabia عادل سفر; sündinud 1953) on Süüria poliitik, riigi peaminister 3. aprillist 2011 kuni 6. juunini 2012. Aastatel 2003–2011 oli ta põllumajandus- ja agraarreformi minister.

‘Ādil Safar määrati peaministriks pärast seda, kui president 2011. aasta märtsis puhkenud rahutuste vaigistamiseks senise valitsuse erru saatis.
Robert Zoellick

**Robert Bruce Zoellick** (sündinud 25. juulil 1953) on USA poliitik ja rahandustegelane.

Ta oli 2007–2012 Maailmapanga president. Enne sellele ametikohale määramist töötas ta Goldman Sachsi haldusdirektorina, USA aseriigisekretärina (2005 kuni 2006) ja Ameerika Ühendriikide kaubandusesindajana (2001 kuni 2005).
Euraasia Majandusühendus

**Euraasia Majandusühendus** (vene keeles Евразийское экономическое сообщество, lühend ЕврАзЭС) oli rahvusvaheline majanduskoostöö organisatsioon, mille liikmed olid Venemaa, Valgevene, Kasahstan, Kõrgõzstan ja Tadžikistan. Vaatlejaliikmed olid Ukraina, Moldova ja Armeenia. Organisatsiooni eesmärgid olid tolliliidu ja ühise majandusruumi loomise protsessi edendamine ning muude majandus- ja humanitaaralast integratsiooni toetavate ülesannete elluviimine.

Organisatsiooni asutamisleping allkirjastati 2000. aastal Astanas ja see jõustus 2001. aastal. Esialgsele viiele liikmesriigile lisandus 2006. aastal Usbekistan, kes aga peatas organisatsioonis osalemise 2008. aastal ilma põhjust ametlikult ütlemata.

EMÜ alaline organ oli integratsioonikomitee, mis asus Peterburis. See võttis otsuseid vastu kahekolmandikulise hääleenamusega, kusjuures Venemaal oli 40 häält, Kasahstanil ja Valgevenel (ja Usbekistanil) 15 häält ning Kõrgõzstanil ja Tadžikistanil 7½ häält.

Organisatsiooni peasekretäriks nimetati 2007. aastal Tair Mansurov.

29. mail 2014 kirjutasid Venemaa, Valgevene ja Kasahstani liidrid Vladimir Putin, Aleksandr Lukašenko ja Nursultan Nazarbajev Astanas alla lepingu, millega Euraasia Majandusühenduse asemele moodustati Euraasia Majandusliit. 10. oktoobril 2014 kirjutati Minskis alla otsusele lõpetada Euraasia Majandusühenduse tegevus. Euraasia Majandusühendus lõppes 1. jaanuaril 2015.

Euraasia Majandusühenduse liikmed on suuresti samad, ent mitte täiesti. Lisaks kolmele asutajaliikmele kuuluvad sellesse Armeenia ja Kõrgõzstan. Vaatlejaliikmed on Iraan, Kuuba, Moldova ja Usbekistan.

## Vaata ka
*Euraasia Liit

## Välislingid
* Organisatsiooni veebileht
Stabat Mater (Boccherini)

**Stabat Mater** on itaalia päritolu hispaania helilooja Luigi Boccherini 1781. aastal Stabat Materi tekstile kirjutatud heliteos sopranile ja keelpillikvintetile (keelpilliorkestrile). Teose 1800. aastal valminud teine versioon (trükis avaldatud 1801) on kirjutatud kahele sopranile, tenorile ja keelpillidele. Teosele on hiljem antud oopusenumber 61. Teos valmis Hispaania printsi Don Luis'i tellimusel, selle esiettekande kohta info puudub. 

Boccherini Stabat Mater on isikupärane ja põnev teos, mis kuulub oma aja olulisemate religioossele tekstile loodud teoste hulka. Boccherini muusika ühendab retsitatiivseid, vabu arioosseid ja täiemõõdulisi ooperilaadseid aariaid. Teost võib pidada pigem kultiveeritud meditatsiooniks kui Stabat Materi sünge teksti kehastuseks. Teoses leidub ka ülivirtuoosseid lõike soolotšellole, mida tšellistist helilooja ilmselt ise esitas. 

Uurijad on viidanud Boccherini Stabat Materi seostele Giovanni Battista Pergolesi Stabat Materiga aastast 1736. Sarnasusi leidub nii notatsioonilistes detailides kui ka harmoonias. Mõlemal teosel on sama põhihelistik: f-moll. Samuti võib hoolikal vaatlemisel leida seoseid ka Joseph Haydni teosega "Jeesuse seitse sõna ristil". 

Teosel on 11 osa ja muusikasse on kirjutatud kogu Stabat Materi tekst:  
# Stabat mater dolorosa (Grave assai)
# Cujus animam gementem (Allegro)
# Quae moerebat et dolebat (Allegretto con moto)
# Quis est homo (Adagio assai - Recitativo)
# Pro peccatis suae gentis (Allegretto)
# Eja mater, fons amoris (Larghetto non tanto)
# Tui nati vulnerati (Allegro vivo)
# Virgo virginum praeclara (Andantino)
# Fac ut portem Christi mortem (Larghetto)
# Fac me plagis vulnerari (Allegro commodo)
# Quando corpus morietur (Andante lento)
Lehelind

**Lehelind** (*Phylloscopus*) on värvuliste seltsi lehelindlaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Lehelinnud on umbes varblasesuurused roheka värvusega linnud. Enamik on ülalt rohekad või pruunikad ja altpoolt valkjad või kollakad. Üldiselt on nad väga vähemärgatava ja mittekontrastse sulestikuga. Mõnel Aasia liigil on tiibadel ja sabal hele ääristus, samuti heledad laigud silmade all. Suguline dimorfism puudub täiesti, noor- ja vanalinnud näevad samuti ühtmoodi välja. Põõsalindudega võrreldes on lehelindudel lühem saba ja pikemad varbad. Nokk on peenike. Sabal on 12 suurt sulge.

Lehelindude laul on väga lihtne. Kuna nende välimus on üsna sarnane, kuid kaugele kostev laul väga erinev, tehaksegi neil tavaliselt vahet laulu järgi.

Lehelinnud elavad metsas, niihästi okas- kui lehtmetsas. Üksnes mõningaid Aasia liike kohatakse põõsastikes metsapiirist kõrgemal. Lehelinnud on üldiselt putuktoidulised. Eri liigid korjavad putukaid eri rinnetelt, alates puulatvadest kuni rohurindeni. Nad on aktiivsed linnud, liiguvad peaaegu lakkamatult ja toidu otsimise ajal lehvitavad nad sageli tiibu. Enamik liike on rangelt territoriaalsed niihästi suvel kui talvitumispaigas.

Lehelinnud teevad pesa enamjaolt maapinnale, aga mõned ka vahetult selle kohale või puudele keskmisele kõrgusele. Pesa on kerakujuline, väljast kaetud sammalde ja kõrtega. Sissepääs pessa asub küljel. Munad on kas täiesti valged või vaevumärgatavate pruunikate või punakate tähnidega.

Talveks rändavad nad Aafrikasse.

## Eesti liigid
* *Phylloscopus borealis* – põhja-lehelind
* *Phylloscopus proregulus* – kuld-lehelind
* *Phylloscopus inornatus* – vööt-lehelind
* *Phylloscopus humei* – tuhk-lehelind
* *Phylloscopus schwarzi* – siberi lehelind
* *Phylloscopus fuscatus* – tõmmu-lehelind
* *Phylloscopus sibilatrix* – mets-lehelind
* *Phylloscopus collybita* – väike-lehelind
* *Phylloscopus trochilus* – salu-lehelind
* *Phylloscopus trochiloides* – nõlva-lehelind ehk rohe-lehelind

## Viited
Sinuhe Wallinheimo

**Mika Sinuhe Wallinheimo** (sündinud 9. märtsil 1972 Turus) on Soome poliitik ja endine jäähokimängija (väravavaht).

Ta on mänginud Soome klubides JYP ja Lukko, Rootsi klubis Färjestads BK, USA klubides Springfield Falcons, Hershey Bears, Mobile Mysticks ja Mississippi Sea Wolves ning Saksamaa klubides Revierlöwen Oberhausen ja EHC Neuwied. 2008 mängis ta Moskva Dinamos. Ta on tulnud 1 korra Soome meistriks ja 2 korral Rootsi meistriks.

Wallinheimo mängis Soome koondises 11 kohtumises ja kuulus 2007. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali võitnud meeskonda. 

2008. aastal valiti ta Jyväskylä linnavolikokku Koonderakonna nimekirjas. 2011. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Koonderakonna nimekirjas Eduskunna liikmeks 4225 häälega.

Sinuhe Wallinheimo on abielus endise kõrgushüppaja Kaisa Wallinheimoga. Neil on kolm last.

## Välislingid
*Sinuhe Wallinheimo Eduskunta kodulehel
Indrek Sei

**Indrek Sei** (sündinud 26. juulil 1972 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja endine ujuja. 

Sei lõpetas 1991. aastal Eesti Spordigümnaasiumi ja on õppinud TTÜ majandusteaduskonnas. Ta hakkas ujumist harrastama 1979. aastal Elle Ernesaksa juhendamisel. Tallinna Kalevi ujumiskoolis olid tema treenerid Leili Hein ja Urmas Jaamul, hiljem Kalle Liivamägi ja Tõnu Meijel. Ta on elanud Keilas. 

## Sportlikud saavutused
* Indrek Sei on kuulunud aastatel 1987–2002 Eesti koondisse. 
* Ta on tulnud vaba-, selili-, rinnuli-, liblik-, kompleks- ja teateujumises 41 korda suvistel (1988–1991, 1993–1994, 1997–2000), 34 korda talvistel (1987–1993) ja 37 korda lühiraja meistrivõistlustel (1994–1998, 2001) Eesti meistriks. 
* Aastatel 1989 ja 1991 oli ta Eesti grand prix' sarja võitja. 
* Sei on parandanud lühikeses ja pikas basseinis 72 korral Eesti rekordit, sh 14 korral teateujumises.
* Indrek Sei on startinud 21 korral rahvusvahelistel tiitlivõistlusel.
* Juunioride Euroopa meistrivõistlustel võitis Sei 1989. aastal 100 m vabaujumises hõbe- ja 4 x 100 m vabaujumises Nõukogude Liidu meeskonna koosseisus kuldmedali. Ta oli aastatel 1989–1990 3-kordne Nõukogude Liidu juunioride meister.
* Sprindi Euroopa meistrivõistlustel võitis Sei 1991. aasta detsembris 100 m kompleksujumises pronksmedali, mis oli pärast taasiseseisvumist Eestile esimene suurvõistluste medal. Lisaks võitis ta samal alal pronksmedali 1992. aastal ja hõbemedali 1993. aastal.
* Maailma karikavõistlustel oli ta 1993. aastal 100 m kompleksujumises üldarvestuses teine.
* 1992 Barcelona olümpiamängudel 50 m vabaujumises 31. ja 100 m vabaujumises 32. ning 4 × 100 m kombineeritud teateujumises 15. koht. 
* 1996 Atlanta olümpiamängudel 50 m vabaujumises 26. ja 100 m vabaujumises 32. koht. 
* 2000 Sydney olümpiamängudel 50 m vabaujumises 29. ja 100 m vabaujumises 43. koht.
* Lühiraja maailmameistrivõistlustel 2000. aastal 50 m liblikujumises 9. ja 100 m kompleksujumises 6. koht.

## Tunnustus
* 1993 – Eesti parim meessportlane.
* 1993–2000 ja 2002 – Eesti parim meesujuja. 
* 1998 - Keila linna teenetemärk. 
* 2002 - Harjumaa parim meessportlane. 

## Muud
Indrek Sei on spordiselts Kalevi auliige 2001. aastast. Ta on Eesti Sportlaste Ühenduse asutaja (1999), kuulunud aastatel 1999–2005 ja aastast 2009 selle juhatusse. 

Sei oli aastatel 2005–2008 Eesti Ujumisliidu president ning Eesti Olümpiakomitee esindajate kogu liige. Ta on aastast 2007 Keila Swimclubi Indrek Sei Ujumiskooli juhatuse liige ning olnud tegev ettevõtja-investorina.

## Välislingid
*Aili Sandre, Indrek Sei: äri, sport üks kirg, Äripäev, 30. november 2006
*Biograafia ESBL-is.
*Indrek Raudkivi. Aastakümneid tagasi laineid löönud ujumistšempioni Indrek Sei lugu. elu24.postimees.ee, 21. mai 2021.
KREANORD

**KreaNord** on ulatuslik Põhjamaade algatatud ühing, mille eesmärk on parandada piirkonna kultuuri- ja loomemajanduse raamtingimusi. 

Kreanord asutati 2008. aastal ja on Eestis tuntud Põhjamaade Ministrite Nõukoguna. 

Põhjamaade Ministrite Nõukogu oluliseks algatuseks on "Põhjamaade võimalused - vastus globaliseerimisele". Selle üheks osaks on Põhjamaade, kui piirkonna, profiili tõstmine selleks, et maailmalaval suuremat mõju avaldada. Loomemajandus on maailmas kasvavas järgus, mistõttu on oluline tagada selles valdkonnas juhtiv positsioon. 

Edukas "liikmesriik" püüdleb kultuuri- ja ärisektori partnerlusele. KreaNord vastab pädevusenõuetele esitades üldtuntud asutusi neile vastavate püüdlustega Põhjamaades. Seejuures on KreaNord võimeline esindama riigi seisukohti ja tagama riigi pingutused ja meetmete rakendamised koostöös Põhjamaadega, vastates samal ajal poliitilise programmi arengunõudlustele loomemajanduses. 

Distsiplineeritud KreaNord keskendub kogemuste, teadmiste ja arengu läbinud visioonidele, et hõlmata nii äri-kui kultuurisektorit. KreaNord aitab kaasa tõhustatud Põhjamaade koordineerimisele, koostab poliitilisi soovitusi ja algatab ühendatud-Põhjala arengu ja profileerimise tegevust.

Turundustemise läbi viimine maailmaareenil nõuab teadmisi ja vahendeid. KreaNord tahab toetadada tegevusi Põhjamaades ja nende majandusharude töövõtjate omaalgatusi.

## Viited

## Välislingid
*KreaNordi koduleht
Roostepääsuke (perekond)

**Roostepääsuke** (*Cecropis*) on värvuliste seltsi pääsulaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Pääsulaste sugukonnas on roostepääsukesed suhteliselt hiljuti välja arenenud linnurühm. Areng on kulgenud pesa keerukamaks muutumise suunas. Kõige vanapärasemad pääsulased pesitsevad avatud pesades, näiteks kivipääsuke ja suitsupääsuke. Nendest on arenenud suletud pesades pesitsevad pääsulased, näiteks räästapääsuke, ning neist omakorda need linnud, kes pesitsevad pika sissekäiguga suletud pesades, näiteks roostepääsuke ja kaljupääsuke.
 
Perekonda kuulub 7 liiki. Eestis on kohatud eksikülalisena roostepääsukest  (*Cecropis daurica*).
Lotka-Volterra mudel

**Lotka-Volterra mudel** on ökoloogias kiskja ja saaklooma vastastikku sõltuvat populatsioonidünaamikat kirjeldav matemaatiline mudel.

Mudeli töötasid välja (sõltumatult) Alfred Lotka ja Vito Volterra.

Tavaliselt esitatakse see mudel kahest võrrandist koosneva diferentsiaalvõrrandite süsteemina:

:\frac{dx}{dt} = \alpha x - \beta x y

:\frac{dy}{dt} = \delta x y - \gamma y

kus

**y* on kiskja (näiteks rebaste) arvukus;
**x* on saaklooma (näiteks jäneste) arvukus;
*\frac{dy}{dt} ja \frac{dx}{dt} on vastavate populatsioonide kasvukiirused;
**t* on aeg; ja
* *&alpha;*, *&beta;*, *&gamma;* ja *&delta;* on parameetrid, mis iseloomustavad neid kahte liiki ja nende interaktsiooni.

Mudel võimaldab kirjeldada kiskja ja saaklooma püsivat kooseksisteerimist, kusjuures mõlema arvukus on võnkuv, teineteise suhtes faasinihkega.
Rosalina Abejo

** Maria Rosalina Madroñal Abejo** (13. juuli 1922 Tagoloan – 5. juuni 1991 Fresno) oli helilooja ja dirigent ning nunn Virgin Mary's. 

Ta õppis kompositsiooni Filipiinide Naiste Ülikoolis. 1977. aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse, kus õppis muusikat Eastman School of Musicus ja katoliiklikus ülikoolis Ameerikas. 

Ta õpetas kompositsiooni ja muusikateooriat Kansase Ülikoolis ja St Piusi Seminaris USA Kentucky osariigis. Enne seda ta reisinud, et rahastada reise ja osaleda rahvusvahelistel muusikafestivali konverentsidel. 

Abejo on saanud mitmeid auhindu, sealhulgas Vabariigi kultuuripärandisse auhinna (1967), Filipiinide "Iseseisvuspäeva auhinna" (1973), ta valiti presidendiks Filipiinide Sihtasutus Performing Arts in America 1980.
Süsinikuskeleti hargnemine

**Süsinikuskeleti hargnemine** tähendab, et orgaanilise ühendi mingi süsinikuaatom on kovalentse sideme kaudu seotud kas kahe, kolme või nelja kõrvaloleva süsinikuaatomiga.

Vastavalt hargnemise astmele on kasutusel järgmised nimetused:
*primaarne süsinikuaatom – seotud vaid ühe kõrvaloleva süsiniku aatomiga, seega siin hargnemist ei ole;
*sekundaarne süsinikuaatom – seotud kahe kõrvaloleva süsiniku aatomiga;
*tertsiaarne süsinikuaatom – seotud kolme kõrvaloleva süsiniku aatomiga;
*kvaternaarne süsinikuaatom – seotud nelja kõrvaloleva süsiniku aatomiga.
:

Süsinikuskeleti hargnemise aste omab mõju ühendi stabiilsusele, nii et stabiilsemad on primaarset ja kõige vähem stabiilsed on kvaternaarset süsinikuaatomit sisaldavad ühendid:
:primaarne (tähistatakse 1°) > sekundaarne (2°) > tertsiaarne (3°) > kvaternaarne (4°).

Näiteks polümeersetes ahelates on kvaternaarne ja tertsiaarne süsinikuaatom nõrgaks kohaks muutes selle kergemini degradeeruvaks ning oksüdeeruvaks. Ja vastupidi, liitumisreaktsioonides kvaternaarse ja tertsiaarse süsinikuaatomi teke on raskendatud, ning eriti, kui kõrvu tekiks kaks hargnemisega tsentrit.

Funktsionaalrühma sisaldavate ühendite korral omab funktsionaalrühmaga (üldjuhul Y) seotud süsinikuaatomi juures (α-asendis) esinev hargnemise aste märkimisväärset mõju ühendi keemilistele omadustele. Tihti on mõju ka ühendi ß-asendis esineval hargnemisel. Eristatakse primaarseid (RCH2-Y), sekundaarseid (R2CH-Y) ja tertsiaarseid (R3C-Y) ühendeid. 
Näiteid: metanool CH3OH (0° alkohol), bensüülkloriid C6H5CH2Cl (1° kloriid), N,N-dimetüülaniliin C6H5N(CH3)2 (3° amiin), neopentüülalkohol (CH3)3CCH2OH (1° alkohol, mis sisaldab ß-asendis 4° süsinikuaatomi).

Ka aktiivsete intermediaatide (vabad radikaalid, karbokatioonid, karbanioon) korral on aktiivse tsentri juures olevate süsinikuaatomite arv olulise tähtsusega intermediaadi stabiilsusele. Näiteks jagatakse karbokatioonid primaarseteks, sekundaarseteks ja tertsiaarseteks. Siin on oluliseks stabiliseerivaks teguriks hüperkonjugatsioon ja stabiilsus kasvab vastupidi ülaltoodule: 
:+CH2(CH3)  +CH(CH3)2  +C(CH3)3

Seega aine molekuli iseloomustamisel vaadeldakse funktsionaalrühmaga seotud süsiniku aatomit, kas funktsionaalrühm on seotud primaarse, sekundaarse või tertsiaarse süsiniku aatomiga. Teiselt poolt saavad alküülrühmad ja karbokatioonid, karbanioonid ning vabad radikaalid ise olla kas primaarsed, sekundaarsed või tertsiaarsed.

## Vaata ka
*Alküülrühm – hargnenud süsinikskeletiga rühmad
*Amiinid – primaarsed, sekundaarsed ja tertsiaarsed amiinid
*Kvaternaarsed ammooniumkatioonid
*Lineaarne molekul
Eesti Põhjala Ühing

**Eesti Põhjala Ühing** (rootsi *Föreningen Norden i Estland*, inglise *Norden Association of Estonia*) on 20. oktoobril 1989 asutatud mittetulundusühing, mille eesmärk on arendada Eesti ja Põhjamaade rahvaste koostööd ja ühistegevust nende ajaloo, ühiste huvide ning kultuuritraditsioonide alusel.

Ühing tegutseb koostöös Taani, Soome, Rootsi, Norra, Islandi, Gröönimaa, Fääri saarte ja Ahvenamaa Põhjala Ühingute ning neid ühendava katusorganisatsiooni Föreningarna Nordens Förbundiga.

## Ajalugu
Eesti Põhjala Ühingu loomise ajendas 1989. aasta mais Rahvarinde büroosse sattunud norra ajakirjaniku Morten Bakkeli kiri, kus too juhtis tähelepanu Põhjamaades tegutsevaile Põhjala Ühingutele ja neid ühendavale liidule. Bakkel pakkus välja idee luua Eestis samalaadne ühing, avardamaks Eesti demokraatlike liikumiste kontakte Põhjamaades.

Oleg Kangur ja Rein Tamsalu koostasid seepeale ühingu põhikirja ning kutsusid kokku asutamiskoosoleku, mis leidis aset 20. oktoobril 1989. Asutajaliikmeid oli 12: Mati Hint, Ülo Kaevats, Oleg Kangur, Marju Lauristin, Jüri Luik, Eino Muruste, Rein Tamsalu, Andres Tarand, Mari Tarand, Mart Tarmak, Sirje Trei ja Peeter Vihalemm.

1989 ja 1990. aasta valimiskampaaniate tõttu ühenduse tegevus soikus, kuid elavnes taas pärast esimest suurkogu, mis peeti 12. mail 1990 Kirjanike Maja saalis. Suurkogul osales 47 inimest ning sellel kinnitati põhikiri, kiideti heaks tegevussuunad, valiti juhatus ja esimees, kelleks sai Oleg Kangur.

20. maiks 1991 oli ühingul juba 328 individuaalliiget ning 10 kollektiivliiget. Allorganisatsioonid tegutsesid Tartus, Pärnus, Kilingi-Nõmmes, Kuressaares, Muhus ja Hiiumaal. Ühingul puudusid oma ruumid ning tegutseti Looduskaitse Seltsilt üüritud ruumides Tatari tänaval.

## Vaata ka
*Põhjala Ühingud
*Föreningarna Nordens Förbund

## Viited
Krisostomus

**OÜ Raamatukauplus Krisostomus** on Eesti ettevõte, mis tegeleb raamatute ja ajakirjade tellimisega välismaalt ning raamatute jaemüügiga, korraldab raamatunäitusi, koolitusi jm. 

Raamatukaupluse Krisostomus asutas 1991. aastal Tõnn Sarv. 

Ettevõte asub Tartus aadressil Raekoja plats 11. 

Raamatukauplusel Krisostomus on esindused ka Lätis (*Krisostomus Latvija*) ja Leedus (*Knygynas Krisostomus*). 
## Välislingid

* OÜ Raamatukauplus Krisostomus äriregistris
* OÜ Raamatukauplus Krisostomus koduleht
Lihula JK

**Lihula JK** on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Lihulas.

## Statistika ja loendid
### Mängijad
### Varasemad liigahooajad

## Välislingid
*Võistkond jalgpall.ee
Heikki Aaltoila

**Heikki Johannes Aaltoila** (aastani 1934 **Aalto**; 11. detsember 1905 Hausjärvi – 11. jaanuar 1992 Helsingi) oli soome helilooja ja dirigent. 

Aaltoila õppis Helsingi Konservatooriumis 1928–1934. Ta oli alates 1945. aastast Soome Rahvusteatri dirigent. 40 aasta jooksul (1934–1973) kirjutas ta muusika umbes 150 näidendile.

Aaltoila lõi ka filmimuusikat. Ta tegi palju koostööd Edvin Laine ja Matti Kassilaga. Heikki Aaltoila teine abikaasa oli alates 1950. aastast Inkeri Hupli. 

Aaltoila oli ka ajalehe Uusi Suomi muusikakriitik.

Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Juta Bedia

**Juta Bedia** (aastani 1963 **Juta Palm**; 16. veebruar 1944 Pärnu – 22. november 1996 Thbilisi) oli eesti tõlkija.

Ta õppis aastatel 1951–1962 Tallinna 20. Keskkoolis ja aastatel 1966–1973 Tbilisi võõrkeelte instituudis, mille lõpetas saksa filoloogina. Ta oli aastast 1978 Gruusia Kirjanike Liidu liige ja selle tõlkekolleegiumi teadustoimetaja-konsultant. Ta tõlkis raamatuid gruusia keelest eesti keelde, avaldas eesti perioodikas mitmete gruusia autorite tõlkeid ja Gruusias artikleid eesti kirjanduse kohta.

## Isiklikku
Ta elas aastast 1963 Gruusias. Tema abikaasa oli gruusia põllumajandusteadlane Dato Bedia. Neil olid poeg ja tütar. Juta Bedia suri aastal 1996 Thbilisis ning ta on maetud aedlinna Bagebi kalmistule.

## Tõlked
*Nodar Dumbadze "Päike" (LR 1977)
*Revaz Inanišvili "Keegi jääb bussist maha. Helesinine lõngakera" (LR 1979)
*Amiran Kusrašvili "Niisugune on päev", noorsooromaan (1981)
*Nodar Dumbadze "Igaviku seadus", romaan (1983)
*Othar Tšiladze "Valguse aasta", luulekogu, koos Ain Kaalepiga (1986)
*Guram Petriašvili "Pööningult leitud lood", (lasteraamat) (1990)
*Šotha Rustaveli "Kangelane tiigrinahas" (1991)

## Kirjandus
*Eesti kirjanike leksikon. Eesti Raamat. Tallinn 2000.
Haapsalu kunstmuruväljak

**Haapsalu kunstmuruväljak** on 2008. aastal avatud kunstmurukattega jalgpalliväljak Haapsalus, mis asub Haapsalu linnastaadionil.

Haapsalu kunstmuruväljaku suurus on 90x45 meetrit.

2018. aastal sai väljak uue katte.

## Viited

## Välislingid
*Haapsalu kunstmuruväljak sai uue katte
Käolised

**Käolised** (*Cuculiformes*) on lindude selts.

Eestis elab selle seltsi ainult ühe  sugukonna kägulased (*Cuculidae*) üks liik – kägu (*Cuculus canorus*).
Rimo Hunt

**Rimo Hunt** (sündinud 5. novembril 1985 Haapsalus) on eesti jalgpallur, kes mängib Eesti II liiga B jalgpalliklubis Põhja-Tallinna JK Volta.

## Klubikarjäär
### Tallinna Kalev
Esiliiga 2011 hooajal lõi Hunt 30 mänguga 35 väravat, aidates Tallinna Kalevil Meistriliigasse tõusta.

### Levadia
9. veebruaril 2012 liitus Hunt Levadiaga ja lõi 35 mänguga 11 väravat Meistriliiga 2012. aasta hooajal mille nad lõpetasid teise kohaga. Ta võitis oma esimese Meistriliiga tiitli 2013. aasta hooajal ja ta oli nii Levadia kui ka kogu liiga parim väravakütt 22 väravaga. 

### Kõzõlorda Kaisar
7. veebruaril 2015 liitus Hunt Kashastani kõrgliiga klubiga Kõzõlorda Kaisariga

### Tagasitulek Levadiasse
28. jaanuaril 2016 liitus hunt Levadiaga ning määrati 2016. aasta hooajaks meeskonna kapteniks.

## Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Hunt 3. juunil 2013 sõpruskohtumises Valgevene vastu. Esimese värava lõi 5. märtsil 2014 Gibraltarile.

## Karjääri statistika
### Klubi
*Uuendatud seisuga 22. november 2017*

### Koondis

### Koondiseväravad

## Saavutused
### Klubi
;Tallinna FC Levadia:
* Meistriliiga: 2013
* Evald Tipneri karikas: 2012
* Eesti Superkarikas: 2013

### Individuaalsed
*Meistriliiga parim mängija: 2013

## Muu tegevus
Rimo Hunt kuulus aastatel 2003–2019 erakonda Isamaa ning kuulub aastast 2025 erakonda Parempoolsed.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kristiine linnaosas, kogus 703 häält ning ei osutunud valituks.

## Vaata ka
*Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*Eesti Jalgpalli Liidu profiil
*Premium liiga profiil
*Transfermarkti profiil
Kägulased

**Kägulased** (*Cuculidae*) on lindude sugukond käoliste seltsist.

Eestis elab vaid ühe selle sugukonna ühe perekonna kägu (*Cuculus*) üks liik – kägu (*C. canorus*).
Euroopas (ainult Venemaal) esineb samast perekonnast veel üks liik.

## Perekondi
* kägu
* jooksurkägu
Lääne-Nigula JK

**Lääne-Nigula JK** (aastani 2014 *Taebla JK*) on Eesti jalgpalliklubi, mis mängib 2011. aastast Eesti Meistrivõistlustel jalgpallis madalamas liigas lääne tsoonis. 

Klubi nime muudeti 2014. aastal seetõttu, et 2013. aastal ühines Taebla vald Lääne-Nigula vallaga. Meeskond on olnud aga vallapõhine, mõned mängijad ka Haapsalust ja Saaremaalt.

Klubi on toetanud Cipax Eesti AS ja Lääne-Nigula vald.

## Statistika
### Varasemad liigahooajad
Aleksei Aleksejev (jalgpallur)

**Aleksei Aleksejev** (sündinud 14. aprillil 1989) on elukutseline Eesti jalgpallur. 

Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis JK Sillamäe Kalev.
Aleksei Aleksejev

**Aleksei Aleksejev** (ka Alexei Alexeev; sündinud 16. oktoobril 1974 Joškar-Olas Mari Eli Vabariigis Venemaal) on mari päritolu Eesti õpetaja ja filmilavastaja.

## Elulugu

Ta on lõpetanud 1994. aastal Marimaa Muusikakolledži näitlejana ja töötanud näitlejana Mari Noorsooteatris. 2000. aastal lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna filmi ja video erialal dokumentaalfilmi režissöör-operaatorina. 2001. aastal täiendas end teatriajaloo alal Soomes Tampere Ülikooli humanitaarteaduskonna professori Panu Rajala juures. 2008. aastal lõpetas Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakooli magistriõppe professor Rein Marani juures filmirežissööri erialal. On õpetanud Eesti Kunstiakadeemias dokumentaalfilmi aluste kursust ja andnud Tallinna Ülikoolis mari keele algõppe kursust. On töötanud Tallinna Ülikoolis e-õppekeskuses videospetsialistina ja Saue Gümnaasiumis meediaõpetuse õpetajana.

1997. aastal osales ta Euroopa Liidu projektis „MUS-E“, mille raames tutvustas mari kultuuri ja õpetas mari folkloori Brüsselis, Milanos ja Budapestis.

2003. aastal asutas ta MTÜ Etnomeedia ja on selle juhataja.

## Tunnustus
*2000 – Pärnu Rahvusvahelise Dokumentaal- ja Antropoloogiafilmide Festivali noore looja preemia
*2008 – Eesti kodakondsus eriliste teenete eest

## Filmograafia
* „Seitsme järve vahel“ (1997)
* „Mari rahva pulmad“ (1998)
* „Püha mägi“ (2000)
* „Laulupidu Marimaal“ (2005)
* „Ohvriallikas“ (2009)
* „Sülem“ (2010)
* „Hiiepuu vägi“ (2011)
* „Südasuvi“ (2013)
* „Loomingurõõm“ (2014)
* „Lõikuspüha“ (2016)

## Viited

## Välislingid
*https://www.riigiteataja.ee/akt/12770077
*Rein Sikk, Mari õpetaja keel läks sõlme Ehitajate teel, EPL, 27. oktoober 2012
*
*Laul „Ma lendan“
*Mees, keda president Meri kutsus külla, Harju Elu, 25. märts 2011
*Koolis käisid kauged sugulased, Valgamaalane, 31. oktoober 2012
Ameerika Ühendriikide Keskkonnakaitseagentuur

**Ameerika Ühendriikide Keskkonnakaitseagentuur** (*United States Environmental Protection Agency*) on USA riiklik agentuur, mille eesmärk on kaitsta inimeste tervist ning keskkonda. Seda tehakse Kongressi poolt vastu võetud seaduste alusel. Agentuur loodi 1970. aastal.

Muuhulgas vastutab EPA keskkonna vastu toime pandud kuritegude ennetamise ja avastamise eest, informeerib avalikkust keskkonda puudutavate seaduste jõustumisest ning paneb paika ja kontrollib õhu saaste ja vee reostuse ning ohtlike jäätmete ja ohtlike kemikaalide standardeid.

Alates 2021. aastast on agentuuri juht Michael S. Regan

## Viited

## Välislingid
*http://www.epa.gov/
Kihniö vald

**Kihniö** on vald Soomes Pirkanmaa maakonnas.

Valla pindala on 390,50 km², millest 33,39 km² on siseveekogude all.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Liikumine Illegaalse Immigratsiooni Vastu

**Liikumine Illegaalse Immigratsiooni Vastu** (vene keeles *Движение против нелегальной иммиграции*, lühend *ДПНИ*) oli Venemaal tegutsenud äärmusrahvuslik ja rassistlik organisatsioon, mille tegevuse kohus 2011. aasta aprillis ekstremismisüüdistusel keelustas. Organisatsiooni deklareeritud eesmärgiks oli võitlus illegaalse immigratsiooniga ning seda seostatakse vägivallaaktidega immigrantide ja välismaalaste vastu.

Organisatsioon asutati 2002. aastal.

Aastatel 2002–2008 juhtis organisatsiooni Vladimir Basmanov. 2008. aastal valiti juhiks Aleksandr Belov ja 2010. aastal valiti organisatsiooni Rahvusliku Nõukogu etteotsa Vladimir Jermolajev.

Liikumine oli üks nõndanimetatud Vene marssidel osalejaid.

2011. aastal tunnistas kohus organisatsiooni ekstremistlikuks ja selle tegevus keelustati.

## Viited

## Välislingid
*Liikumise koduleht
Kukerpuulised

**Kukerpuulised** (*Berberidaceae*) on kaheiduleheliste taimede sugukond tulikalaadsete seltsis.

Selles sugukonnas on ligikaudu 570 liiki. Neist ligikaudu 450 liiki kuuluvad perekonda kukerpuu (*Berberis*). 

## Perekonnad
**Achlys* – liblikleht 
**Berberis* – kukerpuu
**Bongardia* – bongardia 
**Caulophyllum* – kukerrohi
**Diphylleia* – sirmleht 
**[[Dysosma]]* 
**Epimedium* – epimeedium 
**Gymnospermium* – nudiseemnik 
**Jeffersonia* – džefersoonia
**Leontice* – lõvileht 
**Mahonia* – mahoonia
**Nandina* – nandiina 
**Podophyllum*  jalgleht 
**Ranzania* – kukerlill 
**Vancouveria* – kaptenilill
Hamrohhon Zarifi

**Hamrohhon Zarifi** (sündinud 1948; kuni 2007. aastani Zaripov) on Tadžikistani diplomaat ja poliitikategelane, välisminister aastatel 2006–2013.

Aastatel 2002–2006 oli Zaripov Tadžikistani erakorraline ja täievoliline suursaadik Ameerika Ühendriikides.

Aastatel 1995–2002 oli ta asevälisminister, riigi alaline esindaja OSCE ja veel mitme rahvusvahelise organisatsiooni juures Viinis ning erakorraline ja täievoliline suursaadik Austrias.

Ta on varem töötanud pedagoogilises instituudis, julgeolekuorganeis ja siseministeeriumis.
Mayra Sérbulo

**Mayra Sérbulo Cortés** (sündinud Jalapa del Marquézes Oaxacas Méxicos) on Mehhiko näitleja.

Ta on mänginud ka Eesti telekanalitel näidatud filmides "Apocalyptos" ja "The Mexican".

## Osatäitmised
### [[Seebiooperid]]d
* "Lo que Callamos las Mujeres"
* "La Heredera"
* "Vidas Robadas"
* "A Cada Quien Su Santo"

### Filmid
* "Cabeza de Vaca" (1991)
* "Wild Blue Moon" (1992)
* "Haciendo la lucha" (1993)
* "Novia que te vea" (1994)
* "Shadow of the Pepper Tree" (1995)
* "¿Que hora es?" (1996)
* "Un Embrujo" (1998)
* "The Mexican" (2001)
* "Y tu mamá también" (2001)
* "Cuento de hadas para dormir cocodrilos" (2002)
* "Mezcal" (2004)
* "Apocalypto" (2006)
* "La Zona" (2007)
* "Amar a Morir" (2009)
* "Espiral" (2009)

### Kinofilmid
* "La noche que raptaron a Epifanía o Shakespeare lo siento mucho"
* "Ixok"

## Välisllingid
*Mayra Sérbulo Mayra Sérbulo in Decine 21.
*Mayra Serbulo Filmbugis
Lihamass

**Lihamass** ehk **mehaaniliselt konditustatud liha** (inglise keeles *Mechanically Deboned Meat*) on lihatoode, mis saadakse pärast käsitsi konditustamist järele jäänud kontide mehaanilisel töötlemisel. 

Mehaaniliste võtetega liha kontidelt eemaldamisel lihaskiu struktuur hävib või muutub nii, et see ei ole võrreldav tavalise lihaga. Lihamassi kasutatakse lihatoodete valmistamiseks, see võib aidata suurendada liha tootmisel saadavat majanduslikku kasu. Siiski on minevikus selle tootmismeetodiga seoses kerkinud esile potentsiaalsed ohud rahva tervisele, kaasa arvatud transmissiivse spongiforse entsefalopaatia (TSE) ehk hullulehmatõve risk. Mäletsejaliste kontide kasutamine toormaterjalina lihamassi tootmiseks on Euroopa Liidus keelatud alates 2001. aastast.

TSE määruse läbivaatamise käigus 2006. aastal paluti komisjonil esitada Euroopa Parlamendile ja nõukogule teatis mäletsejaliste ja muude liikide kontidest saadud lihamassi edasise vajaduse ja kasutamise kohta EL-is, sealhulgas tarbijatele suunatud teabepoliitika kohta. TSE määruse kohaselt on kõikides liikmesriikides keelatud veiste, lammaste ja kitsede kondiga liha või kontide kasutamine lihamassi valmistamiseks. Lisaks ei tohi veistelt, lammastelt ja kitsedelt saadud imporditud tooted sisaldada veiste, lammaste või kitsede kontidest mehaaniliselt eraldatud lihamassi ega olla saadud sellisest lihamassist. Teistelt liikidelt saadud lihamassi tootmine ja import on lubatud, kui järgitakse teatavaid hügieeni- ja märgistusnõudeid. 

## Allikas
* KOMISJONI TEATIS EUROOPA PARLAMENDILE JA NÕUKOGULE lihamassi edasise vajaduse ja kasutamise kohta Euroopa Liidus, sealhulgas tarbijatele suunatud teabepoliitika kohta
RSA Insurance Group

**RSA Insurance Group plc** (varasema nimega **Royal & Sun Alliance**) on Suurbritannia päritolu kahjukindlustuskontsern.

Ettevõtte aktsiad on noteeritud Londoni börsil. Aktsia hinda jälgib börsi indeks FTSE 100.

Eestis tegutseb RSA Eesti kaubamärgi all Taanis registreeritud RSA gruppi kuuluva kindlustusseltsi Codan Forsikring A/S-i Eesti filiaal.
Paasapäev

***Paasapäiv*** ehk **[[Issanda Muutmise püha]]** on setude kirikupüha 19. augustil (vkj 6. augustil), mille ajal käiakse hommikul kirikus, kus pühitsetakse õunu, mida viiakse koos muude toitudega kalmistule. Mitmel pool on sel päeval peetud kirmast ja külastatud sugulasi. 

20. sajandi alguses hakati peale õunte sööma paasapäeval ka muid puuvilju ning herneid. See on olnud veel värske mee proovimise päev. Obinitsas, Tailovas, Seretsovas ja muudes külades on see olnud oluline püha. Ka tänapäeval on näiteks Obinitsas paasapäev suur püha, kuhu sõidavad sugulased ja sõbrad üle Eesti kohale. Valmistatakse pühadetoidud ja käiakse 1952. aastal ehitatud Issanda Muutmise kirikus teenistusel, võetakse osa ristikäigust. Kalmistul kaetakse lähedaste haudadel lauad. Väga oluline on toidu pakkumine, jutlemine, kalmistul jalutamine ja sugulastega kohtumine. Õhtusel kirmasel esinevad aga ka mujalt tulnud laulikud. Lisaks sellele on 1990. aastatest alates kohalikus muuseumis avatud käsitöö- ja kunstinäitused ning õpikojad.

## Viited

## Välislingid
* Eesti rahvakalendri tähtpäevade andmebaas
Nordplus

**Nordplus** (inglise keeles *Nordplus Framework Programme*) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu  hariduskoostööprogramm, mille eesmärk on edendada ja toetada Põhja- ja Baltimaade hariduskoostööd kõigis elukestva õppe valdkondades. Käimasolev programmiperiood on aastateks 2008–2011.

Nordplus-programmis osalevad riigid on Eesti, Island, Läti, Leedu, Norra, Rootsi, Soome (sh Ahvenamaa) ja Taani (sh Fääri saared ja Gröönimaa).
 
Vastavalt haridusvaldkondadele jaguneb Nordplus-programm neljaks allprogrammiks:
* Nordplus Juunior (*Nordplus Junior*) – üld- ja kutseharidus
* Nordplusi kõrgharidusprogramm (*Nordplus Higher Education*) – kõrgharidus
* Nordplusi täiskasvanuharidusprogramm (*Nordplus Adult*) – täiskasvanuharidus
* Nordplusi horisontaalprogramm (*Nordplus Horizontal*) – valdkondadeülene allprogramm

Nordplusi programm aastateks 2008–2011 toetab õpirännet, koostööprojekte ja –võrgustikke ning on avatud hariduse ja elukestva õppega seotud asutustele ja organisatsioonidele. Igal alaprogrammil on oma eesmärgid ja eelistused. Nordplus keskendub eelkõige kliimale ja keskkonnale.

Nordplus Juunior arendab ja tugevdab koolidevahelist koostööd. Nordplusi kõrgharidusprogramm toetab koostööd osalevate maade kõrgkoolide vahel. Nordplusi täiskasvanuharidusprogramm aitab kaasa koostöövõrgustike loomisele täiskasvanuhariduse valdkonnas. Nordplusi horisontaalprogramm aitab luua valdkondi hõlmavat sünergiat ja koostööd, samuti toetab uuenduslikke või laiema kandepinnaga koostööprojekte.  

Taotluste esitamine ja aruandlus toimub *online*-süsteemis ARS Nordplusi kodulehel. 
 
Allprogramme koordineerivad Põhjamaades tegutsevad Nordplus-programmi bürood. Balti riikide vastavad bürood hoolitsevad selle eest, et teave Nordplusi programmi kohta jõuaks Eesti, Läti ja Leedu sihtrühmadeni. Eestis jagab Nordplusiga seonduvat teavet Haridus- ja Noorteamet.

## Välislingid
* Koduleht
Trygve Bratteli

**Trygve Martin Bratteli** (11. jaanuar 1910 &ndash; 20. november 1984) oli Norra poliitik, Norra Töölispartei liige ning aastatel 1971&ndash;1972 ja 1973&ndash;1976 Norra peaminister. 

1978. aastal oli ta Põhjamaade Nõukogu president.