open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
IV üldlaulupidu

**IV üldlaulupidu** toimus 27.–29. juunil (vkj 15.–17. juunil) 1891 Tartus. Pidustuse korraldas Eesti Kirjameeste Selts eesotsas Johann Köleriga. Liivimaa kubernerile esitatud palvekirjas märgiti peo põhjenduseks Aleksander III kümnenda valitsemisaasta tähistamine.

Peo üldjuhid olid sega- ja ühendkoore juhatanud Karl August Hermann, meeskoore juhatanud Robert Julius Erlemann, oma laule juhatanud Aleksander Läte, pasunakoore juhatanud David Otto Wirkhaus ja keelpilliorkestreid juhatanud Joosep Heinrich Wirkhaus.

Peol osales 170 esinejate rühma enam kui 2700 tegelasega, kellest umbes 1400 olid segakoorilauljad ja 1400 meeskoorilauljad, puhkpillimängijaid oli 400. Kuulajaid oli hinnanguliselt 15 000. See oli ka esimene pidu, kus esinejate seas oli naisi.

Esimest korda oli laulupeo tarbeks ehitatud kõlakoda. Pidu toimus Kirjameeste Seltsi aias.

## Kava
**Vaimulikud laulud**
* "Võta nüüd Issandat" (koraal)
* "Oh tõuse, laul" (D. O. Wirkhaus)
* "Üle maailmade" (K. A. Hermann)
* "Ta on" (J. Haydn)
* "Püha, püha" (D. Bortnjanski)
* "Issand, kui kõrge" (A. Mühling)
* "Jumal – varjupaik" (O. Lorenz)
* "Tõstke silmad" (J. Ph. Kirnberger)
* "Vagaduse pühal tiival" (W. A. Mozart)
* "Helde isa" (Fr. Saebelmann)
* "Me jumal on me varjupaik" (B. Klein)
* "Väravad säravad" (A. Läte)
* "Issandale" (A. Zvyssig)
* "Mu laul" (Fr. Schubert)
* "Kõik taevad laulavad" (L. van Beethoven)
* "Preestrite koor" (W. A. Mozart)
* "Hümn" (A. Wirk)
* "Allegro vivace" (D. Volkmann) 

**Ilmalikud laulud**
* "Kandke koju terviseid" (A. Thomson)
* "Pulmalaul" (A. Thomson, rahvaviis)
* "Kiitust keisrile" (M. Glinka)
* "Metsa kaja" (E. Printz)
* "Õhtu laul" (J. Kappel)
* "Enne ja nüüd" (M. Hermann)
* "Kevade laul" (A. Jurjan)
* "Pidulaul" (K. A. Hermann)
* "Kus sa käisid" (eesti rahvaviis)
* "Tuulekesed tuhisevad" (eesti rahvaviis)
* "Laul rõõmule" (A. Läte)
* "Koju" (ungari rahvaviis)
* "Rannamees" (soome rahvaviis)
* "Kannel" (A. Thomson)
* "Pidu marss" (E. Kiesler)
* "*Finale*" (C. M. von Weber)
* "*Traum der Kindheit" ([[Vincenzo Bellini|V. Bellini]])
* "*Soldatenchor*" (Zantz)
* "Mälestuste marss" (E. Kiesler)
* "Juubeli marss" (E. Kiesler)
* Fragment ooperist "*Lucia di Lammermoor''" (G. Donizetti) 

## Viited

## Välislingid
* Üleüldine tänu-laulupidu Keiserlikkude Majesteetide 10-aastase valitsuse mälestuseks, Postimees, 30. juuni (vkj 18. juuni) 1891
Fædrelandsvennen

**Fædrelandsvennen** ('isamaa sõber') on regionaalne ajaleht, mis ilmub alates 1875. aastast Norras Kristiansandis. Ajaleht on levinud riigi kaguosas Agderi maakonnas, eriti piirkonnas Mandali ja Lillesandi vahel.

Ajaleht kuulub kontserni Media Norge ASA, kuhu kuuluvad veel ajalehed Aftenposten, Stavanger Aftenblad ja Bergens Tidende.

Fædrelandsvennenis on 235 töötajat ja paberlehte loeb iga päev umbes 116 000 inimest.

Peatoimetaja on Eivind Ljøstad.

## Välislingid

* Ajalehe võrguportaal
Aleksandr Levitš

**Aleksandr Petrovitš Levitš** (vene *Александр Петрович Левич*; 17. juuli 1945 – 28. märts 2016) oli vene bioloogiateoreetik ja temporoloog.

Ta töötas Moskva Riikliku Ülikooli üldökoloogia ja hiljem biofüüsika kateedris. Ta on avaldanud uurimusi teoreetilise bioloogia, matemaatilise bioloogia ja veeökosüsteemide ökoloogia alal.
Ta juhatas alates 1984. aastast interdistsiplinaarset aja uurimise (temporoloogia) seminari Moskva Riiklikus Ülikoolis.

## Kirjandus
* Kull, Kalevi 2016. Alexandr Levich (1945–2016) and the Tartu–Moscow Biosemiotic Nexus. *[[Sign Systems Studies]]* 44(1/2): 255–266.  Vt.

## Välislingid
*A. P. Levichi koduleht ja bibliograafia
*Elulugu
Askimi vald

**Askimi vald** oli vald Norras Østfoldi maakonnas. Valla keskus oli Askim.

Askimi vald loodi 1. jaanuaril 1838.

Askimi vald oli Indre Østfoldi piirkonnas elanike arvult suurim, vallas elas 14 703 inimest (2009).

Norra pikim jõgi Glåma moodustas Askimi valla piiri Spydebergi vallaga põhjas ja läänes ning Skiptveti vallaga lõunas. Loodes piirnes Askimi vald Trøgstadi vallaga ning kagus Eidsbergi vallaga.

Askimi valla alal toodetakse palju elektrienergiat, rajatud on kolm hüdroelektrijaama. Ülemjooksust alamjooksu suunas on kolm paisu: Solbergfossi, Kykkelsrudi ja Vamma lähedal. Kykkelsrudi juures asub ka niklikaevandus.

2020. aastal liideti Askimi vald Indre Østfoldi vallaga.

## Üldinfo
### Nimi
Askimi vald on saanud nime vana Askimi talu (muinaspõhja: *Askheimr*) järgi, kuna sinna rajati paikkonna esimene kirik. Talunime esimene osa *askr* tähendab saart kui puuliiki ja lõpp *heimr* tähendab kodu või talu.

### Vapp
Askimi valla vapp kinnitati 1. novembril 1963. Vapp sümboliseerib kolme vallas asuvat suurt juga: Solbergfossi, Kykkelsrudfossi ja Vammafossi.

## Sõpruslinnad
Askimi vallal olid järgmised sõpruslinnad:
* Huddinge, Stockholmi maakond, Rootsi
* Lyngby-Taarbæki vald, Hovedstadeni piirkond, Taani
* Nuuk, Nuuki vald, Gröönimaa
* Rapla, Rapla vald, Eesti
* Seyðisfjörður, Seyðisfjarðarkaupstaður, Island
* Vantaa, Lõuna-Soome, Soome

## Viited
Stalag 351

**Stalag 351** on sõjavangide laager, mis rajati Saksa okupatsiooni ajal 1941. aastal Valgasse Priimetsa praeguse tööstuskvartali alale. 

Hukkunud on maetud ühishauda Valga Priimetsa kalmistul. Nende mälestuseks on kalmistule püstitatud Anton Starkopfi mälestusmonument "Lein", mis tunnistati 1997 kultuurimälestiseks.

## Vaata ka
* Saksa okupatsioon Eestis (1941–1944) 
* Saksa sõjavangilaagrid Eestis

## Kirjandus
* Valga Priimetsa kalmistu
* Valka. Turism. Vaatamisväärsused
* Valgamaa. Eesti sõjaajaloo teejuht. Lk. 128

## Välislingid
* Priimetsa sõjavangilaagrite ohvrite kalmistu (fotod)
Juhan Labidas

**Juhan Labidas** (25. veebruar 1897 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 21. juuni 1977 Long Island, USA) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1939).

## Välislingid
*Ohvitseride andmebaas
Norra ajakirjade loend

Järgnev on **[[Norra]] ajakirjade loend**, lähtudes Norra Meedia ja Äri Assotsiatsioonist. Nimekirjas on top 20 ajakirja aastal 2007.

## Viited
Haakon VII riigivisiitide loend

**[[Haakon VII]] [[riigivisiit]]ide loendis** on toodud kronoloogilises järjestuses kuninga ametlikud visiidid välisriikidesse.

## Enne teist maailmasõda
*3.–9. oktoober 1906: Taani, külastas oma vanemaid kuningas Frederik VIII-t ja kuninganna Lovisat
*14.–16. oktoober 1906: Suurbritannia, külastas oma naise vanemaid Edward VII-t ja kuninganna Alexandrat
*15.–16. detsember 1906: Saksa keisririik, külastas keiser Wilhelm II-t ja keisrinna Augusta Viktoriat
*27.–30. mai 1907: Prantsusmaa, külastas president Armand Fallières'i
*11.–13. juuni 1913: Taani, külastas oma venda, kuningas Christian X-t ja kuninganna Alexandrine'i
*15.–18. september 1918: Rootsi, külastas kuningas Gustaf V-t ja kuninganna Victoriat
*5.–7. juuni 1923: Madalmaade kuningriik, külastas kuninganna Wilhelminat ning prints Heinrichut
*8.–10. juuni 1923: Belgia, külastas kuningas Albert I-t ning kuninganna Elisabethi
*2.–4. juuni 1928: Soome, külastas president Lauri Relanderi

## Pärast teist maailmasõda
*17.–19. veebruar 1948: Taani, külastas kuningas Frederik IX-t ja kuninganna Ingridit
*5.–7. juuni 1951: Suurbritannia, külastas kuningas George VI-t ja kuninganna Elizabethi
*23.–25. märts 1953: Rootsi, külastas kuningas Gustaf VI Adolfit ning kuninganna Louiset
*12.–14. august 1954: Madalmaade kuningriik, külastas kuninganna Julianat ja prints Bernhardit

## Välislingid
*Haakon VII välisvisiitide loetelu Norra kuningliku perekonna kodulehel
Nigul Ermaste

**Nigul Ermaste** (kuni 1935. aastani **Nikolai Ernmann**; 21. mai 1895 Tallinn – 10. märts 1981 Fort Lauderdale, Florida, USA) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

## Välislingid
*Eesti Sõjamuuseum kindral Laidoneri Muuseum, ohvitseride andmekogu
Harald Gille

**Harald Gille** (vanapõhja **Haraldr gilli** või **Haraldr gillikristr**, ka **Harald Magnusson** või **Harald IV**; suri  14. detsembril 1136 Bergenis) oli Norra kuningas aastail 1130–1136. Tema lisanimi Gille tuleneb ilmselt iirikeelsest väljendist *Gilla Crist* ehk Kristuse teener.

Harald Gille sündis Iirimaal ja 1127. aasta paiku suundus ta Norrasse, kus väitis end olevat endise kuninga Magnus Paljasjala poeg, ning seega valitseva kuninga Sigurd Magnussoni poolvend. Harald läbis edukalt tuleproovi ning Sigurd aktsepteeris teda oma vennana, tingimusel, et ta ei ürita võimu haarata Sigurdi või tema poja Magnuse eluajal.

Harald elas heas läbisaamis kuningaga ning pidas kuni tema surmani 1130. aastal ka oma lubadust. Seejärel puhkes sõda tema ja Magnuse toetajate vahel. Vaenutegevus kestis 1135. aastani mil Magnus ühes lahingus vangi langes. Ta torgati pimedaks, kastreeriti ja heideti vangi.

Harald valitses Norrat 1136. aastani, mil teine väidetav Magnus Paljasjala vallaspoeg, Sigurd Slembedjakn, ta mõrvas.

## Perekond
Harald oli abielus Rootsi kuninga Inge Stenkilssoni pojatütre Ingrid Ragnvaldsdottiriga. Abielust sündis poeg Inge Haraldsson, kellest sai hilisem Norra kuningas.

Haraldi oli teiste naistega veel kolm poega, kellest kõigist said Norra kuningad:
*Sigurd Haraldsson
*Øystein Haraldsson
*Magnus Haraldsson

## Vaata ka
*Norra kuningate loend

## Kirjandus
*Snorri Sturluson "Heimskringla"
*Knut Gjerset "History of the Norwegian people". The Macmillan company. 1915
*Benjamin T. Hudson "Viking pirates and Christian princes" Oxford University Press US. 2005. Lk. 195–196
*Knut Helle "The Cambridge History of Scandinavia" Cambridge University Press. 2003. Lk. 371–373

## Välislingid
Harald Gille perekond ja sugupuu (inglise k.)
Alberto Fujimori

**Alberto Kenya Fujimori Inomoto** (26. juuli 1938 – 11. september 2024 Lima) oli jaapani päritolu Peruu poliitik, Peruu president aastail 1990–2000.

Fujimori saavutas oma populaarsuse terrorirühmituse Särav Tee alistamisega. Samuti sai ta üle majanduskaosest ja vabastas kümned pantvangid, kelle oli Lima Jaapani saatkonnas võtnud indiaanlaste sissirühmitus Túpac Amaru.

Terrorirühmitus Särav Tee, mida juhtis maoistliku filosoofia professor Abimael Guzmán, oli tõenäoliselt Ladina-Ameerika ajaloo kõige jõhkram. Andides asuvate linnade väljakutel võeti inimestel matšeetedega päid maha, korraldati pealinnas pommiplahvatusi ja tapeti ajakirjanikke.

Kuid korruptsiooniskandaal, millega oli seotud Fujimori luureülem Vladimiro Montesinos, kukutas Fujimori valitsuse 2000. aastal. Fujimori põgenes Jaapanisse, mis on tema vanemate sünnimaa. Hiljem arreteeriti ta Tšiilis ja anti välja Peruule.

2009. aasta 7. juulil mõistis  kolmest kohtunikust koosnev kolleegium Fujimori süüdi käsu andmises sõjaväelastest koosnevale surmakomandole, mis tappis aastatel 1990–2000 25 inimest. Alberto Fujimori mõisteti süüdi inimõiguste rikkumise eest ja talle määrati 25-aastane vanglakaristus. 

See on esimene kord, kui Ladina-Ameerika riigipea on selliste kuritegude eest omal maal süüdi mõistetud. Fujimori võitles tol ajal kommunistidest geriljade vastu. 20 aastat kestnud konflikti käigus hukkus Peruus 70 000 inimest.

Ka tema tütar Keiko Fujimori on poliitik.

## Välislingid

* Endine Peruu president mõisteti 25 aastaks vangi Delfi, 8. aprill 2009
Göran von Sperling

Krahv **Göran von Sperling** (6. detsember 1630 Rådmansö, Roslagen – 22. september 1691 Narva) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane. 

Sündis Mecklenburgist pärit ja Rootsi teenistusse astunud Södermanlandi rügemendi ülema Kasper Otto von Sperlingi (1596–1655) ja Elin Ulfsparre pojana.

Skåne sõja ajal teenis välja kindralmajori auastme ja oli aastatel 1676–1678 Hallandi lääni maavanem, 1677. aastast ka Skåne, Blekinge ja Hallandi kindralkuberner.

Aastast 1679 Norrlandi kuberner Gävles, kuni 1683. aastal sai kindrali auastme ning määrati Ingerimaa, Karjala ja Käkisalmi lääni kindralkuberneriks. 1687 anti talle kuningliku nõuniku ja krahvi tiitel ning 1690. aastal ülendati ta feldmarssaliks. 

Talle kuulus isalt päritud Sperlingsholmi mõis (rootsi *[[:sv:Sperlingsholm|Sperlingsholm]]*) Halmstadi lähedal, mis püsis järglaste käes 1747. aastani, mil selle omanikuks sai Görani tütretütrega abiellunud Rootsi feldmarssal Georg Bogislaus Staël von Holstein (1685–1763), kes Põhjasõja ajal oli osalenud muuhulgas ka 1704. aasta Narva piiramisel ja seal koos tulevase äia Narva komandandi Henning Rudolf Horniga vangi langes.

## Perekond
Abiellus 1661. aastal Ingeborg Johansdotter Lilliehöökiga (surnud 1675), kes oli riigikahurmeistri Johan Nilsson Lilliehööki (1598–1642) tütar. Abielust sündisid:
*Casper Otto Sperling (1664–1709), abiellus Marienborgi vabapreili Carin Horniga (1675–1742), kes oli Liivimaa Rootsi vägede ülemjuhataja Henrik Henriksson Horni (1618–1693) poja Gustafi (surnud 1683) tütar;
*Gustaf Sperling (1667–1728), Anna Beata Bonde (sünd. 1651) abikaasa;
*Helena Sperling (1668–1704), Narva komandandi Henning Rudolf Horni (1651–1730) abikaasa, hukkus Narva piiramise käigus, pärast linna vallutamist venelaste poolt kaevati abikaasa silme all ta kirst välja, rüvetati surnukeha ja heideti Narva jõkke; 
*Maria Sperling (sünd. 1671), Bengt Gustafsson Ribbingi (surnud 1722) abikaasa. 

1676. aastal abiellus ta Åminne vabapreili Christina Horniga (surnud 1683), kes oli Täyssinä rahuläbirääkimiste komissari Krister Klasson Horni (1554–1612) poja, Turu õuekohtu viitsepresidendi Svante Christersson Horni (1602–1645) ja Märta Eriksdotter Ribbingi (1611 – u 1662) tütar.

Kolmas abikaasa aastast 1684 oli Märta Fleming (surnud 1704), kes oli Laiuse vabahärra, kindralmajor Henrik Henriksson Flemingi (1625–1697) ja Carin Cruus af Edeby tütar. Abielust sündis:
*Catarina (1690–1739), abikaasa Svante Creutz (1695–1762), kes oli riiginõuniku Johan Creutzi (1651–1726) poeg.

## Viited

## Kirjandus
*Jacob Lang: Herrans och konungens fruchtan, tå ... Carl den XI ... allernådigst lätt anamma, genom ... grefwe Jöran Sperling, uthaf borgmestare och råd sampt borgerskapet i stappelstaden Nyen uti Ingermanland theras hyllningz-eed. Åhr 1688, den 14. februarij. Enfaldeligen förestälst(!) aff Jacobo Lang., Stockholm, tryckt af Henrich Keyser, kongl. m:tz och Ups: acad: booktr. 1688, libris.kb.se

## Välislingid
*Elulugu (1917), lk. 668 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Elulugu (1906), lk. 500 Svenskt biografiskt handlexikon (rootsi keeles)
*Familie von Sperling
*roskildehistorie.dk: Sperling (sugupuu)
Aleksander Vernik

**Aleksander Vernik** (17. detsember 1896 Valga – 6. oktoober 1942 Norillagi vangilaager, Norilsk, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).

NKVD arreteeris A. Verniku 14. juunil 1941. Ta mõrvati Norillagi vangilaagris Venemaal.

## Haridus
Õppis 1924–1929 Tartu Ülikoolis majandust ja 1925–1927 (lõpetas) Kõrgemas Sõjakoolis.

## Teenistuskäik
* 1915–1918 osales Esimeses maailmasõjas
* 1918–1920 osales Vabadussõjas
* 1920–1921 lennuväe staabi komandoülem
* 1921–1924 merelennusalga ülem
* 1924–1927 lennurügemendi tehnikajaoskonna ülem
* 1927–1928 ranna- ja õhukaitse staabi 1. jaoskonna ülem
* 1928–1931 Lennukooli ülem
* 1931–1938 Õhukaitse staabiülem
* 1938–1939 Tallinna Tehnikaülikooli Riigikaitselise Õpetuse Instituudi ülem
* 1939–1940 Tartu Ülikooli Riigikaitselise Õpetuse Instituudi ülem.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Troadi Lango

**Troadi Lango** (kuni 1924. aastani **Troadi Loom**; 28. märts 1896 Sõmerpalu, Vastse-Antsla vald, Võrumaa – 29. juuni 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Õppis 1923–1930 Kõrgemas Sõjakoolis ja 1934–1937 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.

Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. Alates 1935. aastast oli ta Sõjavägede Staabi 5. osakonna ülem.

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941. Hukati Norillagis.

## Tunnustus
*Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1936
*Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I aste, 1936

## Välislingid
*Kirje ohvitseride andmekogus
Olaf Utt

**Olaf-Knut Utt** (3. juuni 1929 Tartu – 15. september 2016) oli eesti publitsist ja ajakirjanik, endine Eestimaa Kommunistliku Partei funktsionäär.

## Elulugu
Ta töötas aastail 1945–1948 ajalehe Valgamaalane kirjandusliku kaastöölisena. Aastail 1948–1952 õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteadust, lõpetas õigusteaduskonna kaugõppe 1952. aastal. 

1950. aastast kirjutas ta ajakirjandusele kirjandus- ja teatrikriitikat, temalt ilmus ka ideoloogilise kallakuga kirjutisi kultuuri ja kultuurielu kohta. Aastail 1951–1955 oli ta Rahva Hääle Tartu korrespondent, aastail 1955–1961 ajalehe Edasi toimetaja asetäitja (toimetuse asejuht), aastail 1961–1964 nädalalehe Sirp ja Vasar toimetaja (toimetuse juht).
 
Aastatel 1964–1969 töötas Utt EKP Keskkomitee teaduse ja kultuuri osakonna juhataja asetäitjana ja 1969–1983 EKP Keskkomitee kultuuriosakonna juhatajana, EKP Keskkomitee liige. Aastail 1983–1990 töötas Utt ajakirja Tallinn peatoimetajana.

Olaf Utt oli NLKP liige aastail 1953–1992. Ta võeti Eesti NSV Ajakirjanike Liitu aastal 1957 ja Eesti NSV Kirjanike Liitu aastal 1962. 

1975–1985 oli Utt Eesti NSV Ülemnõukogu IX ja  X koosseisu saadik. 

Olaf Utt suri 87-aastaselt.

## Teosed
*"Poola, tuhandeaastane nooruk" (reisimärkmeid, 1964)
*"Aja kutse" (kriitikavalimik, 1969)

## Isiklikku
Tema poeg on plokkflöödi- ja barokkoboemängija Taavi-Mats Utt, tütar on muusikateadlane Tiina Mattisen.

## Viited

## Kirjandus
* Jaan Toomla, "Ideelisus on kunstiloomingu hind" (raamatu "Aja kutse" arvustus) – Looming 1970, nr 2, lk 311–313
* Olaf Utt 50 – Looming 1979, nr 6, lk 890–891
*Kaljo-Olev Veskimägi. "Hando Runnel partei- ja tsensuuripaberites." (Olaf Uti tegevusest tsensuuri tugevdamisel ja õigustamisel.) – Raamatus: "Läbi äreva vere". Pühendusteos Hando Runnelile. Koostanud ja toimetanud Mart Orav. HRS, Tartu 1999, lk. 460–461, 462, 465, 466. ISBN 9985-60-664-7
* Kaarel Irdi kiri Olaf Utile. Kommenteerinud Tiina Saluvere – Tuna 2003, nr 2, lk 106–117
* "Salajane. Eestimaa KP Keskkomiteele". (Olaf Uti kiri EKP Keskkomiteele aastast 1973 käsikirjaliste kirjandusalmanahhide kohta soovitusega, et KGB pööraks almanahhide autoritele tähelepanu.) Vene keelest tõlkinud Maiga Varik, kommenteerinud Toomas Haug – Looming 2008, nr 8, lk 1249–55

## Välislingid
*
Rein Põder

**Rein Põder** (7. juuli 1943 Mõniste vald – 23. oktoober 2018) oli eesti kirjanik ja kirjastustöötaja.

Ta õppis aastani 1953 Krabi koolis, lõpetas aastal 1957 Saru 7-klassilise kooli ja aastal 1961 Varstu Keskkooli. Aastal 1961 astus ta Tartu Riiklikku Ülikooli, mille bioloogia-geograafiateaduskonna lõpetas aastal 1969 geograaf-hüdroloogi kutsega. Üliõpilasena võttis ta osa kolmest rahvusvahelisest mereekspeditsioonist, ta on käinud ka hiljem kaugmatkadel.

Ta töötas aastatel 1969–1971 Eesti Looduskaitse Seltsis instruktorina.

## Looming
Rein Põder on kirjutanud nii pikemat kui ka lühemat proosat. 

## Teosed
;1970. aastad
*Lippmaa – isa ja poeg. (koos Linda Järvega). 1977. Horisont nr 8/1977. Lk 13-15

;1980. aastad
*Kingitus. Jutud. 1981.
*Kahekesi maailmas. Lühiproosat. 1982.
*Kuldvits. Lühijutte. 1982.
*Hilised astrid. Romaan. 1984.
*Kivide aed. Etüüde, refleksioone, esseid, novelle. 1986.
*Kõige pikem suvi. Jutustused. 1986.
*Pardiajaja. Ballaadromaan. 1988.
*Põlev ratas. Kaksteist kuud. Novellid. 1988.
*Salaarmastus. Proosat 1985–1988. 1990.

;1990. aastad
*Jahedad varjud. Romaan. 1992.
*Külmnäpp. Romaan. 1993.
*Imelik vang. Romaan. 1995.
*Armastuse hääl. Proosakogumik. 1996.
*Äiatar. Romaan. 1998.

;2000&ndash;2008
*Hula. Romaan. 2000.
*Hiliskevad. Pihtimusromaan. 2002.
*Teadmatus. Romaan. kolm novelli. 2004.
*Mineviku saar. Novell. 2004.
*Beerserk. Novell. 2004.
*Lumelauad. Novell. 2004.
*Eike. Romaan. 2006.
*Merikarp. 2007.
*Juba olnud. Romaan. 2008.

;2010&ndash;2015
*Unustatud. Teekonnaromaan. 2010.
*Kauge. Romaan. 2011.
*Laev. Romaan. 2012.
*Voor. Romaan. 2013.
*Kuningapuu. Seitse novelli. Näidend. 2014.
*Liesel. Ühe parunessi kadunud maailm. 2015
*Suur retk. Romaan Richard Maacki jälgedes. 2015.
*Tagasivaatepeeglis. Isiklikku. 2016
*Savimäe. Romaan ootamatust pärandist. 2017
*Kivitok. Ühe põgeneja lugu. Romaan. 2017.
*Maailm on imeline. Straboni mälestused. 2018.

## Tõlked
*Juri Bondarev. Hetked. 1984.
Naeris. Vene muinasjutte. 1979.

## Tunnustus
*1984 Ajakirja Looming novellivõistluse auhind
*1985 Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Hilised astrid")
*1994 Bernard Kangro kirjanduspreemia
*1995 Virumaa kirjandusauhind ("Imelik vang")
*1996 August Mälgu novellipreemia (I koht, "Vihm Temucos")
*2010 Bernard Kangro kirjanduspreemia ("Unustatud")
*2011 A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Unustatud")

## Isiklikku
Tema abikaasaks oli laulja ja teatrinäitleja Mare Jõgeva. Rein Põdra kaks poega on õpetaja ja luuletaja Neeme Põder ja mälumängur Ove Põder.

## Viited
Stavangeri toomkirik

**Stavangeri toomkirik** (ka *Stavangeri katedraal*) on kirik Norras Stavangeris. Stavangeri toomkirik on Stavangeri piiskopkonna peakirik.

## Ajalugu

Stavangeri kirikut hakati rajama 12. sajandi alguses, see valmis Winchesterist pärit piiskop Reinaldi juhtimisel millalgi aastatel 1125–1135. 1125. aastal nimetas kuningas Sigurd Magnusson Stavangerist piiskopkonna keskuseks. Valminud kirik pühitseti pühale kolmainsusele ja pühale Swithunile.

1272. aastal laastas Stavangeri suur tulekahju, ning ka toomkirik sai tugevaid kahjustusi. Piiskop Arne eestvõttel taastati kirik gooti stiilis.

1682. aastal otsustas kuningas Christian V piiskopkonnakeskuse Stavangerist Kristiansandi viia. Piiskopkond taastati Haakon VII poolt alles 1925. aastal, Stavangeri asutamise 800. aastapäeval.

1860. aasta renoveerimise käigus muudeti kiriku välimust tugevalt. Kiviseinad krohviti ning kirik kaotas oma keskaegse väljanägemise. Stavangeri toomkirikut restaureeriti uuesti Gerhard Fischeri juhtimisel aastail 1939–1964, siis eemaldati ka mitmed 19. sajandil tehtud muudatused.

Viimati remonditi kirikut põhjalikumalt 1999. aastal.

## Välislingid
*Stavangeri toomkirikust Stavangeri linna kodulehel
*Ülevaade Stavangeri toomkiriku ajaloost ja orelitest
Verdens Gang

**Verdens Gang** (tõlkes umbes 'maailma kulg'), üldiselt tuntud **VG** nime all, on Norra suurim ajaleht. Ajalehe keskmine päevatiraaž 2008. aastal oli 284 414 eksemplari. 

See ilmub tabloidformaadis päevalehena. Peatoimetaja on Torry Pedersen, eelmine peatoimetaja oli Bernt Olufsen. VG Nett on Norra populaarseim veebileht, mida külastab päevas 2,5–3 miljonit inimest (kevad 2008).

Ajalehe asutasid 1945. aastal vastupanuliikumises osalejad vahetult pärast Norra vabastamist Saksa okupatsioonist Teises maailmasõjas. Selle esimene peatoimetaja oli Christian A. R. Christensen. Esimene number ilmus 23. juunil 1945..

## Viited

## Välislingid
* Ajalehe koduleht
Svetlan Semenenko

**Svetlan Semenenko** (vene keeles *Светлан Андреевич Семененко*) (26. november 1938 Leningrad – 18. mai 2007) oli Eestis elanud vene päritolu luuletaja ning eesti kirjanduse vene keelde tõlkija. 

Ta lõpetas 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli vene filoloogina. 

Ta töötas aastatel 1967–1978 ajalehe Sovetskaja Estonija, 1978–1991 ajakirja Tallinn toimetuses.

## Teoseid
*Светлан Cемененко. В понедельник вечером. (Cтихи) Таллинн, Ээсти раамат, 1979 
*Светлан Cемененко. Свет в декабре - стихи и переводы [из эстонской поэзии] Таллин, Ээсти раамат, 1985. (Tõlked eesti keelest: Rahvaluulet, Gustav Suits, Villem Grünthal-Ridala, Marie Under, Valmar Adams, Heiti Talvik, Betti Alver, Kersti Merilaas, Minni Nurme, Debora Vaarandi, Artur Alliksaar, Ain Kaalep, Ellen Niit, Aleksander Suuman, Mats Traat, Enn Vetemaa, Arvi Siig, Andres Ehin, Kalle Kurg, Paul-Eerik Rummo, Hando Runnel, Jaan Kaplinski,Ly Seppel, Viivi Luik, Toomas Liiv, Joel Sang, Juhan Viiding)
*Светлан Cемененко. Эстонский альбом, или, Ещë не всë потеряно. (Cтихи). Tallinn, Ilo 2004 
*Светлан Cемененко. Со всеми, кем любим, кого люблю. Таллинн, Антек 2008 
*Светлан Cемененко. Со всеми, кем любим, кого люблю: стихи разных лет. Таллинн, Aleksandra, 2008 

## Liikmesus
*1975 Eesti Kirjanike Liit

## Tunnustus
*1983 Juhan Smuuli nimeline preemia (Mati Undi "Sügisballi" tõlge vene keelde)
*1999 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (koos Elviira Mihhailovaga, ilukirjanduslik tõlge eesti keelest võõrkeelde: eesti luule antoloogia "Via Estica")
*2005 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (venekeelse autori kirjandusauhind: pikaajalise viljaka loomingu ja kõrgetasemelise tõlketöö eest)

## Viited

## Kirjandus
*1995 Rein Kruus. "Semenenko, Svetlan". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 520

## Välislingid
*Svetlan Semenenko luuletused
*Svetlan Semenenko luuletused
*Svetlan Semenenko tõlked
*Svetlan Semenenko koduleht
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Aarne Biin

**Aarne Biin** (4. august 1942 – 26. juuli 2022) oli eesti prosaist.

## Teosed
*"Tema Kuninglik Kõrgus", Eesti Raamat, Tallinn, 1979
*"Tundmatu kunstniku maal", UMARA, Tallinn, 1993
*"Kõik, mida pole", Eesti Raamat, Tallinn, 1997
*"Voorus ja patt", Kuldsulg, Tallinn, 1997
*"Mil. Mees, keda hüüti tummaks", Kuldsulg, Tallinn, 1999
*"Kuningvesi", Kuldsulg, Tallinn, 2001
*"Sarmikas mõtleja: kaks romaani ühest mehest", Kuldsulg, Tallinn, 2001
*"Peegelleitnandid", Kuldsulg, Tallinn, 2001
*"Presidendirulett", Kuldsulg, Tallinn, 2003
*"Tundmatu kunstniku maal", Kuldsulg, Tallinn, 2003
*"Venemaalt armastuseta", Kuldsulg, Tallinn, 2003
*"Linnukaupleja", Kuldsulg, Tallinn, 2003
*"Kõikide saladuste võti", Kuldsulg, Tallinn, 2004
*"Kaunis Victoria", Kuldsulg, Tallinn, 2005
*"Miljonivaade", Kuldsulg, Tallinn, 2006
*"Linna valitsemine", Kuldsulg, Tallinn, 2007
*"Mees otsib naist", Kuldsulg, Tallinn, 2008
*"Ruts: sõjas ja vangis, armastuses ja abielus", Kuldsulg, Tallinn, 2009
*"Kuum suvi Setumaal", Eesti Raamat, Tallinn, 2012
*"Sild üle Koiva", Eesti Raamat, Tallinn, 2013
*"Meie sõbrad: lugusid koertest ja kassidest, omadest ja võõrastest", Eesti Raamat, Tallinn, 2015
*"Lossi peremehed", Eesti Raamat, Tallinn, 2016
*"Mõnikord juhtub mõndagi", Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn, 2017
*"Põrgu taga lagedal", Eesti Raamat, Tallinn, 2020
*"Roosa rapsoodia", Eesti Raamat, Tallinn, 2020
*"Murrujoonel", Eesti Raamat, Tallinn, 2021
*"Nii pikk tee koduni", Eesti Raamat, Tallinn, 2022

## Välislingid
*Haud Rakvere linnakalmistul
Peeter Urm

**Peeter Urm** (sündinud 25. aprillil 1949) on eesti arst ja kirjanik.

## Teoseid
* "Päike tules", Eesti Raamat 1982
* "Provintsiarst", Eesti Raamat 1994, ISBN 5450023731
* "Hüvastijätt", Eesti Raamat 1996, ISBN 9985650107
* "Väikelinna šerif", Eesti Raamat 2001, ISBN 9985653181
* "Doktor Harri Rävel. Perekond", Kentaur 2004, ISBN 9985952413

## Tunnustus

* 1995 Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Siinpool paradiisi", "Provintsiarst")

## Välislingid
*http://www.kirjastuskentaur.ee/raamatud/ravel.pdf
*http://www.elukiri.ee/0508/kultuur/10075095.php
*http://www.ohtuleht.ee/253616
Mihhail Veller

**Mihhail Jossifovitš Veller** (ka ***Weller***) (; sündinud 20. mail 1948 Kamjanets-Podilskõis Ukrainas) on Moskvas ja Eestis elav vene keeles kirjutav kirjanik.

Sündis Kamjanets-Podilskõis (tollane Ukraina NSV) sõjaväelase perekonnas. Ta on rahvuselt juut.

Ta lõpetas Magiljovis (tollane Valgevene NSV) keskkooli 1966 kuldmedaliga. Lõpetas 1972. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli vene filoloogina.

1979. aastast töötas ajakirjanikuna Eestis. Aastatel 1987–1990 oli ta Vikerkaare venekeelse osakonna juhataja.

Ta on Eesti Kirjanike Liidu liige.

## Eesti keeles ilmunud teoseid
* "Ühesõiduhobu", tõlkinud Tiito Himma ja Teet Kallas, Loomingu Raamatukogu, Perioodika 1984.
* "Nevski prospekti legendid", tõlkinud Tiito Himma, Mihhail Veller 1999; Fontes 2005.
* "Nulltund", tõlkinud Tiito Himma, L & P 2002 .
* "Legendid 2", tõlkinud Tiito Himma, Hermes 2006.

## Tunnustus
* 2002 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (venekeelse autori kirjandusauhind: viimase kümne aasta proosaloomingu eest, mis on tõstnud ta Venemaal loetavamate kirjanike sekka, kelle kogutud ja valitud teoseid avaldavad mitmed Venemaa suurkirjastused)
* 2008 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Mihhail Velleri koduleht
* Jaanus Piirsalu. Mihhail Veller: elavatest on palju huvitavam kirjutada kui surnutest, EPL, 14. november 2009 
* Teet Korsten. Edukaim Eesti juurtega vene kirjanik on sisenenud õigest uksest, Põhjarannik, 19. märts 2011
Hannes Varblane

**Hannes Varblane** (18. juuni 1949 – 5. juuli 2022) oli eesti luuletaja.

Ta lõpetas 1967. aastal Nõo Keskkooli ja 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. 

## Teosed
* "Mäel, mis mureneb" (luulekogu). Eesti Raamat. Tallinn 1990, 108 lk; ISBN 5450011555
* "Sina armasta mind" (luulekogu). Umara Kirjastus. Tallinn 1993, 170 lk; 
* "Vihkamiseta" (luulekogu). Umara. Tallinn 1995, 78 lk; ISBN 9985900626
* "Mina enam ei armasta sind" (luulekogu). Umara. Tallinn 1997, 58 lk; ISBN 998591032X
* "Avalikult halb" (luule valikkogu). Koostanud Urmas Tõnisson. Ilmamaa, Tartu 1999, 96 lk; ISBN 998587868X
* "Letaalse lõpuni" (luulekogu). Umara. Tallinn 1999, 52 lk; ISBN 9985895037
* "Võõrikvend" (luulekogu). Umara. Tallinn 2000, 64 lk, ISBN 9985895215
* "Ilmavallas" (kriitikakogumik). Ilmamaa. Tartu 2002, 272 lk; ISBN 9985770404
* "Taarnateel. Katsetusi 1967–1970" (luulekogu). Koostanud Urmas Tõnisson. Ilmamaa. Tartu 2009, 100 lk; ISBN 978-9985-77-337-6
**Karl Martin Sinijärv. "Hannes Varblane “Taarnateel. Katsetusi 1967–70”". Eesti Ekspress, 11. september 2009
* "Ilmavallas" II (kriitikakogumik). Koostanud Mirjam Lepikult. Ilmamaa. Tartu 2015, 288 lk; ISBN 9789985774113

## Tunnustus
* 1991 Betti Alveri kirjandusauhind ("Mäel, mis mureneb")

## Viited

## Kirjandus
*Meelis Tasur. "Varblane: Eesti hipid olid rohkem hipitsejad" (intervjuu). Maaleht, 19. mai 2013
*Kalle Mälberg. "Kalle Mälberg. Enne kui hilja, Nobel Varblasele". kultuur.err.ee, 11. september 2019

## Välislingid
*Haud Viljandi vanal kalmistul
Karl Käbi

**Karl Käbi** (19. märts 1914 Samara kubermang, Venemaa – 11. oktoober 1991 Tallinn) oli eesti poksija. Ta poksis aastatel 1932–1950.

Käbi oli kokku viiekordne Eesti meister: kukk-kaalus (kuni 53,5&nbsp;kg) aastatel 1933–1934 ja sulgkaalus (kuni 57,2&nbsp;kg) aastatel 1938–1940. Ta oli kokku neljakordne Eesti NSV meister aastatel 1941 ja 1945–1947.

Käbi osales neli korda Eesti-Soome maavõistlustel ning võitis kärbeskaalus (kuni 50,8&nbsp;kg) oma kohtumise (1932), kukk-kaalus (kuni 53,5&nbsp;kg) kaotas oma kohtumised (1936 ja 1937) ning sulgkaalus (kuni 57,2&nbsp;kg) võitis oma kohtumise (1938).

Käbi osales kukk-kaalus (kuni 53,5&nbsp;kg) IV Euroopa meistrivõistlustel 1934. aastal Budapestis, kuid kaotas esimese kohtumise punktidega. Tema vastane Laurie Case (Inglismaa) langes välja veerandfinaalis. Ta osales sulgkaalus (kuni 57,2&nbsp;kg) VI Euroopa meistrivõistlustel 1939. aastal Dublinis, kuid kaotas esimese kohtumise kolmandas raundis tehnilise nokaudiga. Tema vastane Antoni Czortek (Poola) sai hiljem II koha.

Käbi osales NSV Liidu meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 53,5&nbsp;kg), kuid ei jõudnud auhinnaliste kohtadeni (1945 ja 1947). Ta sai NSV Liidu meeskondlikel meistrivõistlustel Tallinna meeskonnas III koha (1945). 

## Tunnustus
*1949 Nõukogude Liidu meistersportlane

## Viited

## Kirjandus
*Spordibiograafiline leksikon. Tallinna Kirjastuse Kooperatiiv. Tallinn 1937
*Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*
Aime Hansen

**Aime Hansen** (sündinud 16. augustil 1962) on eesti luuletaja, proosakirjanik ja kunstnik.

On kirjutanud luule- ja reisiraamatuid. Tema luulet on tõlgitud soome ja vene keelde.

## Elulugu
Hansen sündis 1962. aastal Tallinnas elektriinseneri ja projekteerija tütrena. Ta lõpetas 1980. aastal Tallinna 42. Keskkooli ja 1987. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti filoloogina.

Aastatel 1986–1987 töötas ta TPI teadusraamatukogus ja 1988–1991 tõlgina Mainoris. Seejärel oli ametis vabakutselise tõlgi ja keeleõpetajana. 1994–1995 oli kultuuriosakonna toimetaja ajalehes Rahva Hääl, pärast seda on olnud vabakutseline.

Aime Hansen on Eesti Kirjanike Liidu liige. Olnud ka Tartu NAKi liige.

## Looming
Alates 1981. aastast on avaldanud ajakirjanduses luuletusi. Seejärel ilmusid luulekogud "Koduaja tuul", "Kalade kuninga maa" ja "Teekond madude saarele". Arvustajad neile enamasti kõrgeid hinnanguid ei andnud ning pidasid neid segasteks ja kitšilikeks. Piret Viires on rõhutanud autori luuleloomingu olulisust aga just religioosses vaates, kui inimese teed jumala juurde.

On harrastanud happeninge ja tantsuetendusi ning nende mõju nähakse ka tema luuleloomingus. Huvitub Ida teatrist.

2009. aastal ilmunud proosaraamat "Jaipur-Delhi-Himaalaja: reisikohvrist leitud lood" sisaldab kolmteist lugu, mis on inspireeritud autori elu- ja rännukogemustest, kokkupuutest teiste kultuuridega, aga ka tema pikaajalisest huvist idareligioonide, müstika ja psühholoogia vastu.

2011. aastal ilmus tema neljas luulekogu "Ma olin mereingel".

Kirjandusteadlane Brita Melts iseloomustab teda kui omailmas rändavat elukunstnikku, "kes näeb maailma liigutusi ja reageerib nendele, kes läbib "maagilisi teekondi" ja jäädvustab neid lugudeks, kes mõtestab oma sisemist kulgu ja vahendab seda, kes tungib võõrastesse kultuuridesse ning loob neist kogemustest läbitunnetatud luulekujundeid", kuid küsib samas, kas ei jää selle kõige teostus luules siiski veidi diletantlikuks.

5. oktoobrist 24. novembrini 2013 oli Kiek in de Köki tornis Hanseni idamaa-aineliste digimaalide näitus "Maagilised peeglid". Lisaks on tal toimunud mitu näitust välismaal.

### Teoseid
* "Koduaja tuul", Eesti Raamat 1982.
* "Kalade kuninga maa", Eesti Raamat 1988. ISBN 5450002122
* "Teekond madude saarele", 1990.
* "Jaipur-Delhi-Himaalaja: reisikohvrist leitud lood", Varrak 2009. ISBN 9789985318515
* "Ma olin mereingel", Verb 2011. ISBN 9789949912421
* "Eestlasena Londonis: kübar jalas, saabas peas", Ajakirjade Kirjastus 2011. ISBN 9789949476305
* "Uus-Meremaa sõnas ja pildis", Go Group 2011. ISBN 9789949916153
* "Maagilised peeglid / Magic mirrors", 2019. ISBN 9789949014798

Teos "Kalade kuninga maa" ilmus 2012. aastal ka soome keeles (*Kalojen kuninkaan maa*, kirjastus NyNorden, tõlkija Anniina Ljokkoi).

## Tunnustus
* 2010 Go Traveli reisiraamatu preemia („Jaipur-Delhi-Himaalaja: reisikohvrist leitud lood”)

## Viited

## Välislingid

* "Aime Hansen", sari "Väike luulesaade" 36, ERR, 6. oktoober 1991
Aksel Jaanisoo

**Aksel Jaanisoo** (kuni 13. veebruarini 1939 **Aksel Jaanpark**, ka **Jaanberg**; 8. november 1924 Tallinn – 18. mai 1995 Võru) oli eesti poksija ja veemootorisportlane.

## Poksijana
Ta oli kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8&nbsp;kg) 1943. aastal nii Eesti noorte- kui ka täiskasvanute meister.

Ta oli kahekordne Eesti NSV meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8&nbsp;kg) aastatel 1945 ja 1946 ning sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5&nbsp;kg) Eesti NSV meistrivõistlustel 1947. aastal II koha.

Ta sai Tallinna meeskonna koosseisus NSV Liidu meeskondlikel meistrivõistlustel 1945. aastal III koha.

## Veemotosportlasena
Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel veemootorispordis erinevates paadiklassides aastatel 1967 ja 1969 kokku 2 kuldmedalit ja 1 hõbemedali.

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 368

## Välislingid
*Aksel Jaanisoo sporditulemused
*Haud Võru linnakalmistul
Ino fort

**Ino fort** (alates 1915 *Nikolai fort*, vene keeles *Николаевский форт*) oli Venemaa Keisririigi Soome Suurvürstiriigis Terijoe piirkonnas Ino küla lähedal Soome lahe põhjarannikul kuni 1920. aastani olnud fort. 

Fort oli osa Vene pealinna Peterburi kaitseks loodud vööndist, mille käigus Soome lahe põhjakaldale loodi Ino fort ja lõunakaldale Krasnaja Gorka küla (soome Yhinmäki) lähedale Krasnaja Gorka fort.

Fort ehitati aastail 1909–1916 Peterburist 60 kilomeetri kaugusele. Fordi kõige suurema kaliibriga suurtükid olid kahes 305 mm kahuripatareis, millest üks oli tornpatarei ja teine oli lahtine patarei.

Fort desarmeeriti Soome ja Vene NFSV vahel sõlmitud 1920. aasta Tartu rahulepingu kohaselt.

## Relvastus
*kaks 4 x 152 mm kahuripatareid (Canet' kahurid) 
*8 x 254 mm kahuripatarei
*8 x 280 mm haubitsapatarei
*kaks 4 x 305 mm kahuripatareid (aastail 1912–1916)

## Välislingid
*Alex Goss. Fort Ino
Kalju Kääri

**Kalju Kääri** (21. veebruar 1921 Tartu – 21. veebruar 1982 Tartu) oli eesti kirjandusteadlane ja kriitik. 

Kalju Kääri oli pärit aedniku perekonnast. Ta lõpetas 1941. aastal Tartu kommertskooli. Mobiliseeriti samal aastal Punaarmeesse ja võttis suurtükiväelasena osa Teisest maailmasõjast. Pärast demobiliseerimist astus 1946. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonda eesti filoloogia erialale, mille lõpetas kaugõppes 1954. aastal. Töötas 1947–1952 Postimehe (hiljem Edasi) tööstus-, edaspidi kultuuriosakonna juhatajana ja 1954–1956 Tartu linna Gogoli-nim. Raamatukogus. 1956–1957 oli ajalehe Sirp ja Vasar toimetuses kirjandusosakonna juhataja. 1957–1960 oli Keele ja Kirjanduse Instituudis eesti kirjanduse aspirant, 1960–1962 samas teadur. Ta oli alates 1962. aastast Kirjanike Liidu liige ja samast aastast kuni surmani Kirjanike Liidu Tartu osakonna sekretär.

## Teosed
*Kalju Kääri. "Romaan". (Uurimus romaani ajaloost ja uuenemisest.) Eesti Riiklik Kirjastus 1964.

## Koostaja
Kalju Käärilt pärineb algatuslik ja asjatundlikult koostatud kogumike sari "Kirjandus kriitiku pilguga.
Artikleid, arvustusi ja aastaülevaateid," ülevaade (koos Harald Peebuga) "Pilk Nõukogude Eesti kirjandusse" jm 

## Pere
Tema abikaasa oli lastearst Haldja Kääri (1921–2008) ja tütar bioloog Merle Kääri (1951–2021).

## Viited

## Kirjandus
*Tõnis Lehtmets. "Sügava jõe ääres." Raamatus: "Portreevisandid." (Esseed tartlastest. Koostanud Evald Tooms.) Eesti Raamat 1967 
*Heino Puhvel. "Tähtpäevakiri lahtises ümbrikus" (Kalju Kääri 50) – Looming 1971, nr 2, lk 314–315; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
*Ülo Tonts. "Suhetes kirjanduse ja inimestega (ajast rääkimata)." (Kalju Kääri 60) – Sirp ja Vasar 20.02.1981
*Jaan Eilart. "Ajakirjanduslik juubelitervitus Kalju Käärile" – Edasi 21.02.1981
*Andres Langemets. "Kalju Kääri 60" – Keel ja Kirjandus 1981, nr 2, lk 123–124
*Juhan Peegel. "Õpetaja tänava resident" (Kalju Kääri 60) – Looming 1981, nr 2, lk 299–300; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
*Hando Runnel, "Suur Reede" (Kalju Kääri surma puhul) – Edasi 27.02.1982; ilmunud ka Hando Runneli raamatus "Jooksu pealt suudeldud", Ilmamaa, Tartu 1998, lk 297–298
*Kalle Kurg. "Kalju Kääri. 21.II 1921–21.II 1982" – Looming 1982, nr 3, lk 431; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
*Harald Peep. "Kalju Kääri: ühe töömehetöö lõpetusel." – Keel ja Kirjandus 1982, nr 5, lk 280  
*Margus Kasterpalu. "Ametnik ja poeet." (Kalju Kääri ja Artur Alliksaare kohta.) – Vikerkaar 1988, nr 12, lk 65–69
*Ain Kaalep. "Inimene ja inimene: veel kord Kalju Käärist ja Artur Alliksaarest" – Vikerkaar 1989, nr 4, lk 93–95; ilmunud ka Ain Kaalepi raamatus "Kolm Lydiat", Ilmamaa, Tartu 1997, lk 444–448

## Välislingid
*Kalju Kääri autori ja koostaja-toimetajana http://www.raamatukoi.ee/cgi-bin/isik?37358
*
Henning Rudolf Horn

Krahv **Henning Rudolf Horn af Rantzien** (1651 – 9. mai 1730 Stockholm) oli Rootsi sõjaväelane, Põhjasõjas (1700, 1704) Narva kaitse ülem. 

Henning Rudolf Horn sündis Pommeris asunud Ranzini, Oldenburgi ja Klotzowi mõisniku Balzer Horni ja Magdalena Sofia von Redeni pojana.

Teenis Rootsi sõjaväes: 1664. aastal vabatahtlikuna kahurväes, aastast 1679 kolonelleitnant ja 1681 Käkisalmi komandant. 1695. aastal sai ta kindralmajori auastme, ning määrati Narva komandandiks ja kõigi Ingerimaa kindluste ülemkomandandiks. Peale Põhjasõja 1700. aasta edukat Narva kaitsmist piiramisel  ja võidukat Narva lahingut sai ta 1701. aastal vabahärratiitli.

Tema abikaasa Helena hukkus 1704. aasta Narva piiramise käigus. Peale linna vallutamist venelaste poolt kaevati ta kirst abikaasa silme all välja, rüvetati surnukeha ja heideti Narva jõkke. Henning Rudolf aga vangistati ja viidi koos lastega Venemaale. Sealt pääses tagasi alles 1714. aastal, mille järel ülendati Rootsis 1715 ülemkindralkahurmeistriks. 31. detsembril 1719 anti talle riiginõuniku ja krahvitiitel. 

Rootsi saatkonna kaudu anti 1936. aastal Narva linnale üle tema õlimaali portree koopia, mille suurus 100x73 cm. Narva linnavalitsuse korraldusel paigutati Horni õlimaal linna muuseumi. Originaal sellest maalist asub Rootsi kuninga lossis Stockholmis.

## Perekond
Abiellus Helena von Sperlingiga (1668–1704), kes oli Göran von Sperlingi (1630–1691) tütar. Abielust sündisid:
*Ingeborg Christina(1681–1761), abiellus Moskvas kindralmajor Georg Bogislaus Staël von Holsteiniga (1685–1763)
*Martha Helena (1690–1771), abiellus 1718 aastal Moskvas Andja vabahärra, kolonelleitnant Carl Henrik Wrangeliga (1681–1755), kes oli langenud Poltaava lahingus vangi, ning kellest sai hiljem Rootsi feldmarssal (1754) ja Orden de la Générosité kavaler. 
*Magdalena Sophia (1693–1749), abiellus 1717. aastal Moskvas kolonelleitnandi ja vabahärra Sten Coijetiga (Coyet)
*Ebba Katharina (sünd. u.1700), abiellus 1720. aastal Kaasanis Karl Magnus Du Rietziga  
*Jürgen Rudolf Horn (1700–1746), abiellus 1726. aastal Rantzieni vabapreili Sophia Christina Horniga.

## Viited

## Välislingid
*Elulugu (1909), lk. 1128 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Elulugu (1883), lk. 1519 Nordisk familjebok (rootsi keeles)
*Elulugu (1906), lk. 521 Svenskt biografiskt handlexikon (rootsi keeles)
*vonhorn.info: Horn af Rantzien (1719)
*roskildehistorie.dk: Horn af Rantzien (sugupuu)
*Heinrich Johann Hansen: *Geschichte der Stadt Narva*, 1858 lk.226
Karl-Johann Laurits

**Karl-Johann Laurits** VR II/2, VR II/3 (1. märts (18. veebruar vkj) 1892 Mätta talu, Tõstamaa kihelkond, Pärnumaa – 23. juuni või 29. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1933). Teda on nimetatud Eesti sõjaväeluure rajajaks.

## Elulugu
Ta õppis Peterburis koduõpetajaks, esimese maailmasõja alguses mobiliseeriti ja õppis Põhjarinde lipnikekoolis. Sõdis Daugavpilsi ja Riia lähistel nooremohvitseri, roodu- ja pataljoniülemana. 

1917. aastal oli ta tegev XII armee eesti sõjaväelaste komitees Riias, olles mõnda aega, juunist 1917 komitee esimees. Hiljem oli ta Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee esindaja Põhjarinde staabis.

1918. aastal tuli ta Eestisse ning ta määrati 16. novembrist 1918 Kaitseliidu Pärnu ja Pärnumaa maleva ülemaks. 

Vabadussõja puhkedes saadeti ta aprillis 1919 Pärnu kaitsepataljoni. 9. jalaväepolgus oli leitnant Laurits II pataljoni ülem. Ta võitles Lõunarindel nii Läti kui ka Nõukogude Venemaa Punaarmee ning Landeswehriga. 

1920 – 15. märtsini 1921,  oli Karl Laurits Politsei Peavalitsuse ülem.

31. jaanuarist 1928 kuni 1. juulini 1934 oli sõjaväeluure ülem (Kindralstaabi, hiljem Kaitseväe staabi, II osakonna ülem). 

Õppis aastatel 1933–1935 Prantsuse Kõrgemas Sõjakoolis.

1. juunil 1934. aastal määrati ta kaitseväe esindajaks Prantsusmaal ja Belgias arvates 1. juulist samal aastal.

Arreteeriti NKVD poolt 20. septembril 1940 ja hukati Tallinnas 23. juunil 1941. Teistel andmetel hukati 29. juunil.

## Tunnustus
Vabadussõja teenete eest anti Lauritsale II liigi 2. järgu ja II liigi 3. järgu Vabadusrist ning Läti Karutapja III klassi orden.

## Mälestuse jäädvustamine
23. juunil 2010 avati Tõhelas Lauritsa sünnikodus Mätta talus temale mälestusmärk.

## Muud
Karl Lauritsale kuulus Mätta talu Männikuse külas Tõstamaa vallas

Abikaasa alates 24. juunist 1920 Maria Laurits (sündinud Kangur, 1896–1981), tütar Naima Laurits (1921–1991) ja poeg Orm Laurits (1924–1999).

Karl-Johann Laurits oli korporatsioon Ugala vilistlane.

## Viited

## Välislingid
*Eesti ohvitserid 1918-1940
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Thorbjørn Egner

**Thorbjørn Egner** (12. detsember 1912 – 24. detsember 1990) oli norra näitekirjanik, laulukirjutaja ja illustraator. 

Ta sai tuntuks eelkõige lasteraamatute, näidendite ja muusikalidega.

Egner kasvas üles Oslo töölispiirkonnas Kampenis. Tuntuks sai ta 1950. aastatel laste raadiosaates "Barnetimen for de minste". 

## Tunnustus

* 1979 Cappeleni auhind
* 1975 Spellemani auhind (raamat "Ole Brumm og vennene hans")
* 1977 Spellemani auhind (album "Folk og røvere i Kardemomme by")
* 1982 Spellemani auhind (laulukogu "Beste Egnerviser")
* 1983 Peer Gynti auhind

## Teoseid

### Lasteraamatud, tõlgitud eesti keelde
* "*Karius og Baktus*", 1949 (eesti keeles "Sööbik ja pisik", tõlkinud Arvo Alas. Kirjastus Perioodika, Tallinn 1972)
* "*Klatremus og de andre dyrene i Hakkebakkeskogen*", 1953 (eesti keeles "Pillimees Ronihiir, Morten ja Nukatuka metsarahvas", tõlkinud Arvo Alas. Kirjastus Tiritamm, Tallinn 2001)
* "*Folk og røvere i Kardemomme by*", 1955 (eesti keeles "Kardemoni linna rahvas ja röövlid", tõlkinud Arvo Alas. Kirjastus Varrak, Tallinn 1996, 2013)

#### Kuuldemängud ja telelavastused Eestis

* kuuldemäng "Kaarius ja Baktus", Eesti Raadio 1970
* telelavastus "Kardemoni linna rahvas ja röövlid", ETV 1980
* telelavastus "Sööbik ja Pisik", ETV 1990

### Muud lasteraamatud
* "Thorbjørn Egners lesebøker", 1950–1972
**"Barneboka",* (1940, Sigurd Winsnesiga)
* *"Malermester Klattiklatt dypper kosten - og tar fatt"* (1940)
* *"Truls og Kari: en liten bok for store og små"* (1941)
* *"Truls og Kari kommer til den store byen"* (1942)
* *"Ola-Ola som alle dyra var så glad i"* (1942)
* *"Småfolk"* (1942)
* *"Jumbo som dro ut i verden"* (1943)
* *"Klattiklatt i hjemmefronten"* (1945)
* *"Hesten, kua og de andre"* (1945)
* *"Da Per var ku"* (1946)
* *"Tretten viser fra barnetimen"* (lauluraamat, 1951)
* *"Nye viser fra barnetimen"* (lauluraamat, 1952)
* *"Tommy og elefanten"* (1958)

* 

## Muud raamatud
* "Gamle hus i Vågå" (1943) 
* "Gamle hus i Rauland" (1945)

## Muusikaalbumid
* *"Kardemommeviser"* (1955) 
* *"Doktor Dyregod"* (1955) 
* *"Karius og Baktus"* (1957) 
* *"Ole Brumm og vennene hans"* (lood 1–4, 1974; lood 5–8, 1975; lood 9–11, 1976) 
* *"Folk og røvere i Kardemomme by"* (1975) 
* *"De seksten beste Egnerviser"* (anti välja 1982; salvestatud 1953–1982)

## Filmid
* "Karius og Baktus" (1955; nukufilm, režissöör Ivo Caprino) 
* "Klatremus i knipe" (1955; nukufilm, režissöör Ivo Caprino) 
* "Folk og røvere i Kardemomme by" (1988; režissöör Bente Erichsen)

## Viited
Sünergia

**Sünergia** ehk **sünergism** (kr συνεργός (*synergos*) 'koostöötamine') on summaarse (või lõpp-) efekti suurenemine mitme mõjuri koostoimel. Sünergia kui samasuunalise koostoime tõttu on lõppefekt (**[[sünergiline mõju]]**) suurem kui üksikmõjutuste summa (liitmõju). Igor Ansoffi raamatus „Corporate Strategy“ on esimest korda selgitatud sünergia mõistet: see tähendab, et ettevõtte allüksuste koostöös saavutatakse midagi paremat kui seda üksi tehes. 

Sõna on kasutusel ka terminina:
***[[Sünergia (bioloogia)|Sünergia]]** on mitmetele bioloogilistele protsessidele ja talitlustele (nt kahe elundi, hormooni või ensüümi) iseloomuliku osatoimete vastastikune võimendumine.
***[[Sünergia (meditsiin)|Sünergia]]** on mitme ravimi samasuunaline koostoime.
***[[Sünergia (ökotoksikoloogia)|Sünergia]]** on saasteainete (nt pestitsiidide) mõju vastastikune võimendumine.
***[[Sünergia (majandus)|Sünergia]]** on majanduses ettevõtte või organisatsiooni allüksuste ühistöös avalduv nähtus, kui koostegutsemisel saavutatakse paremaid tulemusi kui üksteisest eraldi tegutsemisel, nn 2 + 2 = 5 ilming.

## Vaata ka
*Sünergistid
*Kumulatiivne mõju (liitmõju)
*Antagonism (täpsustus)

## Viited

## Kirjandus
*Võõrsõnade leksikon. Valgus, 2006.
*EE 9. köide, 1996
*Ökoloogialeksikon. (1992). Koost. Masing, V. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus