open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cabaret Rhizome

**Cabaret Rhizome** on 2009. aastal Tallinnas asutatud teater. Teater kasvas välja Teatrilaborist. 

Teater tegutses kuni 2014 Tallinnas Kaarli puiestee 9 keldrisaalis. Seejärel avas teater Tallinnas Telliskivi Loomelinnakus Erinevate Tubade Klubi 2016. aastal avati Erinevate Tubade Klubi ka Tartus Aparaaditehases.

Teatri kunstiline juht ja lavastaja on Johannes Veski, dramaturg on Iiris Viirpalu. Teatris tegutsevad näitlejad Ajjar Ausma, Ott Kartau, Liisa Linhein, Joonas Parve, Päär Pärenson ja Anatoli Tafitšuk.

## Lavastusi
*"Kuningas Oidipus"
*"Otsuse anatoomia"
*...

## Tunnustus
* 2016 Eesti Teatriliidu etenduskunstide ühisauhind

## Viited
Ördi peakraav

**Ördi peakraav** on peakraav Sakala kõrgustiku lääneosas ja Soomaal, Viljandi maakonnas, Raudna jõe vasakpoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 10,6 km, valgla pindala 33,9 km², langus 4,5 m ja lang 0,42 m/km. Oja saab alguse 24,5 m kõrgusel Tipu külas ja suubub 20 m kõrgusel Sandra külas vasakult poolt Raudna jõkke 8,6 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

## Vaata ka
*Raudna jõgi

## Viited

## Välislingid
*
*
Pontus De la Gardie ja Sofia Gyllenhielmi hauamonument-sarkofaag ja epitaaf

**Pontus De la Gardie ja Sofia Gyllenhielmi hauamonument-sarkofaag ja epitaaf** on hauamonument-sarkofaag koos epitaafiga Tallinna Toomkirikus. Teosel on kujutatud Pontus De la Gardie'd ja tema abikaasat Sofia Gyllenhielmi. 

Teose lõi ajavahemikul 1589–1593 Arent Passer. Teos on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

## Viited

## Välislingid
*
*Artikkel: Ühe varauusaegse hauatähise retoorika: kriitika, korrektiivid ja uued hüpoteesid
Elmari Top 10

**Elmari Top 10** on edetabel, mida koostab Raadio Elmar. Edetabeli laulud esitatakse igal laupäeval toimuvas saates "Eesti lugude edetabel".

Edetabel koostatakse muusikaekspertide arvamusi ja Elmari soovisaadetes esitatud laulude esituskordi arvestades. Iganädalaste edetabelite tulemuste põhjal selgitatakse aasta lõpus ka Elmari aasta laul.

## Viited

## Välislingid
*Saatest Elmari kodulehel
Scripta manent

**Scripta manent** on iga viie aasta tagant toimuv Põhja- ja Baltimaade suurim köitekunstialane kultuuriüritus, mida korraldab Eesti Köitekunstnike Ühendus.

* Scripta manent I toimus 1995. aastal Eesti Rahvusraamatukogus. Näitusel oli 76 osavõtjat 12 riigist, kaasnes konverents ja anti välja 60-leheküljeline kataloog.
* Scripta manent II toimus 2000. aastal Tallinna Kunstihoones. Näitusel oli 124 osavõtjat 18 riigist, kaasnes konverents ja anti välja 356-leheküljeline kataloog. 
* Scripta manent III toimus 2005. aastal Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis. Näitusel oli 130 osavõtjat 19 riigist, kaasnes konverents ja anti välja 152-leheküljeline kataloog.
* Scripta manent IV toimus 2010. aastal Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis. Näitusel oli 171 osavõtjat 22 riigist, kaasnes konverents ja anti välja 112-leheküljeline kataloog.
* Scripta manent V toimus 2015. aastal Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis. Näitusel oli 115 osavõtjat 19 riigist, kaasnes konverents avamise päeval 12. veebruaril Rahvusraamatukogus ja anti välja 148-leheküljeline kataloog.
* Scripta manent VI toimus 2020. aastal ARS kunstilinnaku Projektiruumis. Näitusel oli 129 osavõtjat 16 riigist, kaasnes konverents avamise päeval 11. septembril sealsamas ja anti välja 172-leheküljeline kataloog.
*Scripta manent VII toimub 2025. aastal Eesti Ajaloomuuseumi Suurgildi hoones 11.09. – 16.11. 2025. Kaasneb konverents avamise päeval 11. septembril Arvo Pärdi Keskuses Laulasmaal, ilmub kataloog.

## Viited

## Välislingid
* Scripta manent (ürituse koduleht)
Sepsikas

**Sepsikas** (*Schoenus*) on taimeperekond sugukonnast lõikheinalised.

Perekonda kuulub umbes 110 liiki. Valdav osa neist elab lõunapoolkeral, eriti palju (70 liiki) Austraalias. Euroopas on sepsikaid kaks liiki, mõlemad kasvavad ka Eestis. 

## Eesti liigid
**Schoenus ferrugineus* – pruun sepsikas
**Schoenus nigricans* – mustjas sepsikas
Broadway

**Broadway** (eesti keele otsetõlkes kui *Lai tee*) on tee Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis. Tee pikkus on 53 kilomeetrit.

Tänav saab alguse New Yorgis Bowling Greeni pargi juures Manhattani lõunatipu lähedal ajaloolise Uus-Amsterdami asula asupaigas, kunagise Fort Amsterdami lähistel. Tänav kulgeb paralleelselt Hudsoni jõega. Tänava tuntuim osa on 21-kilomeetri pikkune lõik, mis kulgeb täielikult läbi Manhattani linnaosa. Lisaks kulgeb maantee 3,2 kilomeetri ulatuses läbi Bronxi linnaosa ja 29 kilomeetri ulatuses läbi Westchesteri maakonna omavalitsuste Yonkersi, Hastings-On-Hudsoni, Dobbs Ferryi, Irvingtoni ja Tarrytowni. Tänav lõppeb Sleepy Hollow' küla juures Westchesteri maakonnas, kus see jätkub kiirteena U.S. Route 9.

## Ajalugu

See on vanim põhja–lõunasuunaline tee New Yorgis. Juba enne eurooplaste saabumist asus sellel alal indiaanlaste tee. Esimest korda mainis teed 1642. aastal hollandi meresõitja ja kaupmees David Pieterszoon de Vries, kes pani sellele nimeks *Heerestraat*. Nimi Broadway on inglise keeles otse tõlgitud hollandi nimest *Brede weg* ('lai tee'). Praeguse nime sai tee alles 19. sajandi lõpus.

1989. aasta lõpus paigutati tee algusse Bowling Green pargi ette pronksskulptuur "Charging Bull".

## Meelelahutuskeskus
Broadway on laialt tuntud Ameerika teatritööstuse südamena, sest seal paiknevad Broadway teatrid.


Bway.jpg|Broadway 1909. aastal
Broadway 38th Street at dus.jpg|Broadway 2005. aastal


## Hooneid Broadwayl
*2 Broadway
*26 Broadway
*Empire Building (71 Broadway)
*Trinity kirik (89 Broadway)
*One Liberty Plaza (165 Broadway)
*St. Pauli kabel (209 Broadway)
*St. Paul Building (220 Broadway)
*Transportation Building (225 Broadway)
*Broadway-Chambers Building (277 Broadway)
*Herald Towers (1282-1300 Broadway)
*1500 Broadway
*1501 Broadway
*1717 Broadway, hotell
*5 Columbus Circle (1790 Broadway)
*The Ansonia (2109 Broadway)

## Vaata ka
*Madison Square
*Herald Square
*Times Square
*Columbus Circle

## Välislingid
Minni Kurs-Olesk

**Minni** (Vilhelmine-Marie-Karoline) **Kurs-Olesk** (1905. aastani Kurs; 13. märts 1879 Tartu – 20. oktoober 1940) oli Eesti poliitik ja seltskonnategelane.

Kurs-Olesk oli Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei liige.

Minni Kurs sündis Tartus käsitööliste perekonnas. 1895 lõpetas ta Alfred Grassi tütarlastekooli ning astus seejärel saksa naisõpetajate seminari, mille lõpetas 1898. aastal õpetaja kutsega. 1899 läks ta Chişinău saksa kirikukooli saksa keele õpetajaks. 1901. aastal läks ta Soome saksa keele koduõpetajaks. Soomes olles tutvus ta sealse naisliikumise ja selle juhtidega. 1902 sõitis Kurs-Olesk Inglismaale ning õppis kaks aastat vabakuulajana Londoni Ülikooli poliitiliste teaduste osakonnas. Inglismaal liitus ta sufražettide liikumisega ning sõbrunes nende juhi Emmeline Pankhurstiga. 1904 naasis Minni Kurs-Olesk Tartusse ning abiellus 1905 advokaat Lui Oleskiga. 

1918. aasta aprillist novembrini oli ta Saksa okupatsioonivõimude poolt vangistatud nagu ka tema abikaasa. Pärast vanglast vabanemist valiti nad mõlemad Asutava Kogu liikmeks. Ta oli ka Seadusandliku Delegatsiooni liige. 

Kurs-Olesk asutas mitmeid seltse. Ta oli 1918 asutatud Tartu Naisühingu vaimne juht ja ideoloog ning 1934 valiti ta selle auliikmeks.

Aprillis 1920, kui Asutav Kogu seadis sisse tšekisüsteemi alkoholi lubamiseks, millega lubati üle 20-aastastel meestel osta kuus pool toopi piiritust või 1 toobi 40-kraadist viina, tegi Kurs-Olesk parandusettepaneku viinanormi seadmiseks ka naistele. Seepeale imestunud tema parteikaaslane Leopold Johanson, et "miks küll tahavad naised pahedes olla meestega võrdsed". Eelnõu kolmandal lugemisel 27. aprillil tegi Kurs-Olesk uuesti parandusettepaneku, tema abikaasa arvas sealjuures, et "pool toopi piiritust kuus võib "üks haritud ja kultuuriinimene" ka kosmeetika peale tarvitada." Naiste viinanorm lükati aga napilt tagasi, 33-36.

1930. aastal valiti ta Tartu linnanõunikuks.

## Vaata ka

* naiste õigused

## Viited
Veronika Alu

**Veronika Alu** (sünninimi **Veronika Leisalu**; sündinud 5. juunil 1977) on eesti köite- ja nahakunstnik ning kunstipedagoog.

## Hariduskäik
Ta lõpetas aastal 1995 hõbemedaliga Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Aastal 1999 lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia nahakunsti erialal bakalaureusena, aastal 2000 Eesti Kunstiakadeemia kunsti ja kunstiajaloo õpetajana.

## Looming
*2010 "Eesti Köide" Tallinn (Eesti)
*2011 "Eesti Köide" jätkunäitus Tartu, Rakvere (Eesti); Turu, Malmitalo (Soome)
*2011Scripta Manent IV "Lauldud sõna", Tallinn; jätkunäitus Tartu (Eesti)
*2012 Scripta Manent IV "Lauldud sõna" jätkunäitus Rakvere (Eesti); Sastamala, Tampere, Malmitalo (Soome)
*2013 Scripta Manent IV "Lauldud sõna" jätkunäitus Budapest (Ungari)

## Liikmesus
*1999–... Eesti Köitekunstnike Ühendus

## Viited
Aktiivsusmonitor

**Aktiivsusmonitor** on enamasti käevõruna (nutivõruna) kantav nutiseade organismi füüsilist aktiivsust iseloomustavate parameetrite näitamiseks ja registreerimiseks nutitelefonis või arvutis. Monitori võib kasutada näiteks liikumisel (käimisel, jooksmisel) tehtud sammude arvu ja pulsisageduse mõõtmiseks, ent ka keha aktiivsusnäitajate edastamiseks kogu ööpäeva kestel, sealhulgas une ajal.

Käevõruna kantav aktiivsusmonitor on üks pulsikellade edasiarendusi, ent erinevalt viimasest ei vaja aktiivsusmonitorid pulsivööd, vaid nad mõõdavad pulssi otse randmelt. 

Aktiivsusmonitori funktsioonid on ka enamikul nutikelladel, kuid nutivõrud on üldiselt kergemad, odavamad ja nende aku peab kauem vastu, sest nad ei pea töötama nutitelefoni „käepikendusena“ (küll aga võivad telefonisse andmeid edastada ja saabuvast kõnest teavitada).

Näiteid keskmisse hinnaklassi kuuluvate aktiivsusmonitoride funktsioonidest:
*salvestab päeva jooksul tehtud sammud, läbitud vahemaa, põletatud kalorid ja aktiivselt liigutud aja;
*võimaldab jälgida ja muuta treeningukoormust pulsisageduse järgi;
*registreerib une aega ja hindab une kvaliteeti (peamiselt magamise ajal tehtud liigutuste järgi);
*võimaldab sünkroonida monitori juhtmevabalt arvuti ja nutitelefoni(de)ga, et kasutaja saaks hiljem näha oma aktiivsusnäitajaid diagrammidelt aja lõikes, samuti läbitud vahemaad ja tõustud kõrgust (GPS-mooduli olemasolul).

## Välislingid
* Aktiivsusmonitorid ja nutikellad
* Aktiivsusmonitoridest
Day of Defeat: Source

**"Day of Defeat: Source"** on Teise maailmasõja läänerindel aset leidev meeskonnapõhine FPS-mäng. Mäng on uusversioon (*remake*) "Day of Defeatist" mis uuendati *remake'is* GoldSrci mängumootorilt uuemale Source'i mootorile. Mäng ilmus Microsoft Windowsile 2005. aasta 26. septembril Valve'i veebipoe Steami vahendusel. Füüsiliste koopiate levitamisega tegeles Electronic Arts.

Mäng kuulutati ametlikult välja 2005. aasta veebruaris. Areduse käigus otsustati loobuda algsest plaanist, mille järgi pidi Day of Defeat: Source olema lihtsalt uuemat tehnoloogiat kasutav port, ning tehti muudatusi ka mängu mängitavusele ning lisati uusi funktsioone. Mäng toimub 1944. aastal Teise maailmasõja läänerindel ning mängijad saavad valida kuue tegelasklassi ja  meeskondadena USA armee või Wehrmachti vahel, võideldes erinevates Teise maailmasõja lahingutest inspireeritud stsenaariumites.

Mäng sai kriitikutelt üldiselt positiivseid arvustusi, peamiselt oma atmosfääri, taktikalise mängitavuse, heli ja graafika eest. Mäng kogus ilmumisel siiski ka kriitikat, peamiselt kuna ilmumise ajal oli mängul vähe sisu. Valve on siiski hiljem uuendustega lisanud mängule uusi mänguviise ja kaarte.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Soosaare

**Soosaare** on või oli mitme Eesti asula nimi:
*Soosaare, paikkond Viljandimaal, varem küla
*Soosaare, endine küla Jõgevamaal
*Soosaare, endine küla Pärnumaal
*Soosaare, endise küla Suusaarõ variantnimi
*...

## Vaata ka
*Soosaare järv
*Soosaare mõis
*Soosaare peakraav
*Soosaare raba
*Soosaare vald
*soosaar
Teija Toivari

**Teija Tuula Marjatta Toivari** (sündinud 14. mail 1974 Valkealas) on Soome päritolu Eesti meditsiinitöötaja, hospiitsi arendaja.

Ta on õppinud Lahti rakenduskõrgkoolis diakonissiõeks.

2012. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis õendusteaduses magistritööd „Dementsusega inimeste omashooldajate kogemused hooldajaks olemisest ja professionaalse abi saamisest: parim praktika, probleemid ja ettepanekud tulevikuks“ (juhendajad Kai Saks ja Kristi Toode) ja sai terviseteaduse magistri kraadi.,

1999. aastal asus ta tööle EELK Tallinna Diakooniahaigla õena, hiljem töötanud hospiitsi õendusjuhi, haigla  kvaliteedijuhi, hospiitsi juhi ja hospiitsosakonna vanemõena.

Ta on MTÜ Pallium ja Tallinna Soome-kooli juhatuse liige., Ta on ka Eesti Gerontoloogia ja Geriaatria Assotsiatsiooni liige.

## Tunnustus
*2017 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Huvitaja. Millist hoolt vajab inimene elu viimastel hetkedel? Vikerraadio, 27.09.2016
*Anne Lill. Terve elu Eestit teeninud inimesed on väärt hoolivat eluõhtut. Linnaleht, 20. oktoober 2016
*«Pealtnägija»: Eesti haiglad püüavad suremise muuta väärikaks sündmuseks. Postimees, 16. aprill 2015
*Hetlin Villak. Eestis elav soomlane: sotsiaalne turvalisus jätab soovida. Eesti Päevaleht, 7. detsember 2009
*Kristiina Vaarik. Eesti on ainuke EL-i riik, kus hospiitsteenus pole riiklikult rahastatud. 60+, 3. juuni 2016
Aava

**Aava** on eesti perekonnanimi.

2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aava 127 mehel ja 134 naisel. Perekonnanimede levikult oli Aava meeste puhul 583. ja naiste puhul 616. kohal. Nimi on levinuim Järva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 8,38.

## Nime kandjaid
*Ago Aava, sõjaväelane
*Lehte Aava, orkestri- ja koorijuht ning pedagoog
*Moonika Aava, odaviskaja
*Piret Aava, modell
*Uno Aava, rallisõitja
*Urmo Aava, rallisõitja

## Vaata ka
*Aav

## Viited
Richard Hamilton

**Richard William Hamilton** (24. veebruar 1922 – 13. september 2011) oli inglise kunstnik.

Tema 1955. aasta näituse "Man, Machine and Motion" (Hattoni galerii, Newcastle upon Tyne) tööd ja 1956. aasta kollaaž *[[Just what is it that makes today's homes so different, so appealing?]]* kuuluvad esimeste popkunsti teoste hulka.

## Viited
Haus Galerii

**Haus Galerii** on 1997. aastal asutatud Eesti kunstigalerii. Galerii korraldab kunstinäitusi ja -oksjoneid, müüb kunstiteoseid, hindab kunsti ja teeb ekspertiise. Galerii on keskendunud eesti kunstile ja galeriist leiab eesti kunstiteoseid alates 19. sajandi lõpust kuni tänapäevani.

## Viited

## Välislingid
*Galerii koduleht
Küte

**Küte** on eluruumide ja esemete temperatuuri tõstmine kõrgemale ümbritseva keskkonna temperatuurist ja hoidmine sellel tasemel. Külma kliimaga aladel tuleb kütta elamuid, kontoreid, koole, lasteaedu, tootmis-, loomapidamis-, kasvuhooneid jms. Kütmiseks kasutatakse erinevaid küttesüsteeme ja soojusallikaid.

## Küttesüsteemid
Küttesüsteemid võivad olla:
* keskküte (kaug-, lokaalküte)
* kohtküte (ahi-, põrand-, kiirgus, elekterküte)
**Kesk­küttesüsteemis** köetakse ühest soojusallikast, katlamajast kas paljusid hooneid, siis on tegemist **[[kaugküte|kaugküttega]]**, või katel kütab ühe hoone ruume siis on räägitakse **[[lokaalküte|lokaalküttest]]**. Soojuskandja liigist sõltuvalt võivad keskküttesüsteemid olla aur-, vesi- või õhkküttesüsteemid. Aurkütet kasutatakse peamiselt tööstushoonetes, kui tehnoloogilises protsessis on vaja auru kasutada. Aur on siin üle 100&nbsp;°C temperauuriga ja küttekeha ning aurutorustik peab olema ohutuse tagamiseks inimeste puutepiirkonnast väljaspool, seda on raske tagada eluruumides. See-eest on aga aurkütte torustik väiksema läbimõõduga ja radiaatorid väiksema pinnaga võrreldes vesiküttega. Elamutes ja ühiskondlikes hoonetes on kasutusel peamiselt vesiküte. Soojuskandja (vee) liikumisviisist lähtuvalt on loomuliku või sundringlusega (tsirkulatsiooniga) küttesüsteeme. .

Ruumis saadakse soojusenergia küttetekehalt (radiaator, konvektor, kalorifeer), mille ülesandeks on soojuse ülekandmine soojuskandjalt ruumi õhku. Soojus kandub ruumi kiirguse, konvektsiooni ja soojusjuhtivuse teel. Mida siledam on küttekeha, seda enam annab ta soojust ruumi kiirguse teel, kuid seda väiksem on ta kogupind. Küttekehale esitatakse peale tehniliste nõuete ka esteetilisi, hügieeni- ja majanduslikke nõudeid. Küttekeha pinnatemperatuur ei või olla üle 80…90&nbsp;°C.

Konvektorid annavad üle 75% soojusest konvektsiooni teel ja radiaatorid anna­vad üle 25% kiirguse teel. Üldjuhul võivad küttekehad olla toruküttekehad, ribi­torud ja eluruumides ning ärihoonetes kasutamiseks plaat- või ribiradiaatorid. Keskküttesüsteemis reguleeritakse küttevõimsust hoone kogu süsteemis soojussõlmes vastavalt välisõhu temperatuurile ja iga küttekeha võimsust eraldi termostaatventiiliga ruumi temperatuuri järgi. Soojuskandja temperatuuri reguleerimist nimetatakse kvalitatiivseks reguleerimiseks ja soojuskandja hulga reguleerimist kvantitatiiv­seks reguleerimiseks.

**Kohtküte** on selline ruumide kütmisviis, kus kütteseade asub köetavas ruumis. Kohtkütte soojusallikaks (kütteseadmeks) võib olla:
*ahi,
*kamin,
*soemüür,
*leso,
*gaasi- või elektrikalorifeer, 
*elektriradiaator (-konvektor),
*gaasi või elektri soojaõhupuhur,
*gaasi või elektri infrapunakiirgur,
*elektriga köetav põrand.

Mõni neist loetletud kütteseadmetest on kasutatav ka keskkütte korral, näiteks kalorifeer, konvektor, radiaator, põrandküte, kui soojuskandjaks on küttevesi.

## Viited
Ella Summatavet

**Ella Summatavet** (sündinud 18. veebruaril 1939) on eesti köite- ja nahakunstnik, emeriitprofessor.

## Hariduskäik
* 1957 Tartu Kujutava Kunsti Kool
* 1963 Eesti NSV Riiklik Kunstiinstituut, nahkehistöö eriala

## Töökäik
* 1967– Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi nahakunsti eriala õppejõud
* 1993–1998 nahakunsti osakonna professor, Eesti Kunstiakadeemia
* 1981–1998 nahakunsti osakonna juhataja, Eesti Kunstiakadeemia
* 1998– emeriitprofessor, Eesti Kunstiakadeemia

## Looming
* 2014 Eesti nahakunstnike autoriköited Enn Jaanisoo erakogust Eesti Rahvusraamatukogu peanäitusesaalis, Tallinn
* 2015 "100 aastat kunstiharidust Tallinnas" EKA emeriitprofessorite looming Adamson-Ericu Muuseumis, Tallinn

## Isiklikku
Tema abikaasa Mait Summatavet on sisearhitekt ja disainer. Tütar Kärt Summatavet on ehtekunstnik, teine tütar Triin Summatavet on graafik ja kunstiõpetaja.

## Tunnustus
* 1978 Eesti NSV Kultuuriministeeriumi preemia vabariiklikul köitenäitusel, Tallinn, Eesti NSV
* 1987 preemia Balti vabariikide köitekunstinäitusel, Tallinn, Eesti NSV
* 2000 ergutuspreemia Scripta manent II köitenäitusel, Tallinn, Eesti
* 2007 erialaajakirja Art et Me’tiers du Livre auhind 9. Rahvusvahelisel köitebiennaalil, Saint-Rémy, Prantsusmaa

## Valik varasemaid näitusi
* 1974 tarbekunstikvadriennaal, Erfurt, Saksamaa
* 1978, 1983, 1987, 1990 – vabariiklikud köitekunstinäitused, Tallinn, Eesti
* 1982 IBA rahvusvaheline raamatukunsti näitus, Leipzig, Saksamaa
* 1990 rahvusvaheline näitus "Eepose köide" Tarbekunstimuuseum, Eesti
* 1990 isikunäitus Tarbekunstimuuseumis (koos Mait Summatavetiga), Eesti
* 1991 perekonna ühisnäitus (nahakunst, disain Mait Summatavet, graafika Triin Summatavet, Kärt Summatavet) galerii "Vognremissen", Oslo, Norra
* 1995, 2000, 2005, 2010 rahvusvaheline köitekunstinäitus "Scripta manent", Eesti
* 1998 rahvusvaheline köite- ja objektinäitus "Raamatumäng", Tallinn, Eesti
* 2001–2005 H. Chr. Andersenile pühendatud köitekunstinäitus "Muinasjutuimed", Kopenhaagen, Odense – Taani; Riia – Läti; Vilnius – Leedu; Tallinn, Pärnu, Viljandi – Eesti

* 2002 II rahvusvaheline köitekunstinäitus, Assisi, Macerata, Itaalia

* 2007, 2009 IX ja X rahvusvaheline köitekunsti biennaal, St Remy-les-Chevreuse, Prantsusmaa
* 2009 rahvusvaheline köitekunstinäitus "*Bound for Success*", Oxford, Suurbritannia
* 2009 köitekunstinäitus "Eesti rahvakultuur", Eesti Rahvusraamatukogu, Tallinn, Eesti 
* 2010 köitenäitus "Eesti köide", Tallinna Keskraamatukogu, Eesti

## Liikmesus
* alates 1970 – Eesti Kunstnike Liidu liige 
* alates 1970 – Eesti Nahakunstnike Liidu liige
* alates 1996 – Eesti Köitekunstnike Ühendus, asutajaliige
* alates 2014 – Eesti Kunstnike Liidu auliige 
* alates 2014 – Eesti Nahakunstnike Liidu auliige

## Viited

## Välislingid
* Tutvustus Eesti Nahakunstnike veebilehel
* Tutvustus Adamson-Ericu muuseumi veebilehel
Õueala

**Õueala** on jalakäijate ja masinate samaaegselt liiklemiseks ettenähtud ala, kus ehituslike või muude vahenditega on vähendatud sõidukite kiirust ning mille sisse- ja väljasõiduteed on tähistatud õueala  liiklusmärkidega.

Õueala kiiruse piiramiseks on paigaldatud künnised ehk "lamavad politseinikud" ja on tehtud tõkestavaid kurve. Võivad esineda tee tekstuurilised muutused kiiruse vähendamiseks.

## Ajalugu
Õueala liiklus Euroopas on olnud edukalt kasutuses juba mitu aastakümmet. Alguse sai õueala kasutus Euroopas Hollandist Delftist. Põhja-Ameerikas on õueala liiklusõnnetuste ja kiiruse ületamise probleemide tõttu alles hiljuti kasutusele võetud.

## Eestis
Õuealal ja lähemal kui kümme meetrit elamust ei tohi peatatud või pargitud sõidukil mootor töötada kauem kui kaks minutit. Parklast, õuealalt, puhkekohast, teega külgnevalt alalt või nende juurdesõiduteelt teele sõites peab juht andma teed igale teel liiklejale, kui teeandmise kohustus pole liikluskorraldusvahenditega reguleeritud teisiti.
# Jalakäija tohib liikuda ja laps mängida kogu õueala ulatuses, kuid ei tohi juhti põhjendamatult takistada.
# Mootorsõiduki kiirus õuealal ei tohi ületada käesoleva seaduse § 15 lõike 1 punktis 6 lubatud sõidukiirust.
# Juht ei tohi õuealal jalakäijat ohustada ega takistada, vajaduse korral tuleb sõiduk seisma jätta.
# Mootorsõiduk võib õuealale sõita vaid peatumiseks või parkimiseks.
# Õuealal tohib parkida ainult A- ja B-kategooria ning D1-alamkategooria mootorsõidukit. Seda tohib teha ainult tähistatud parklas, selle puudumisel aga teel kohas, kus parkimine ei takista jalakäijat ega muuda võimatuks teiste sõidukite liiklust.

## Viited

## Välislingid
Vaimne kultuuripärand

**Vaimne kultuuripärand** (ka **vaimne pärand**, **immateriaalne pärand**, **mittemateriaalne pärand** või **elav pärand**) on kultuuri elava kontekstiga seotud kultuuripärand. Vaimse kultuuripärandi alla kuuluvad kogukonna või rühma teadmised, oskused, kombed ja tavad, mida antakse põlvest põlve edasi ja mis on kogukonnale või rühmale omased ja olulised ka olevikus. 

Vaimsele kultuuripärandile vastandub aineline kultuuripärand.

Kogu maailma vaimse kultuuripärandi selgitamiseks koostatakse vaimse kultuuripärandi nimistut.  

Vaimse kultuuripärandi kaitsmiseks on koostatud UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon.

## Vaimne kultuuripärand Eestis
Eestis tegutseb kultuuriministeeriumi juures 2009. aastast vaimse kultuuripärandi nõukogu.

Eestis koostatakse Eesti vaimse kultuuripärandi nimistut.

"Sült on kahtlemata vaimne kultuuripärand – tuttav kõigile ja põlvkondadeüleselt hinnatud. ... Keskusele saatis vastused 210 tubli eesti süldisõpra. Valminud sissekandes peegeldub süldi roll eesti inimese toidulaual nii hetkel, minevikus kui ka tulevikus. Asjaolu, et nii rohkelt inimesi süldi teema kõnetab näitab, et seda toitu peetakse omaseks ja heaks, vaimseks kultuuripärandiks," on süldi Eesti vaimse kultuuripärandi nimistusse kandmise puhul öelnud Rahvakultuuri Keskuse vaimse kultuuripärandi peaspetsialist Epp Tamm.

## Vaata ka
*Pärimuskultuur

## Viited

## Välislingid
*Vaimsest kultuuripärandist Rahvakultuuri Keskuse kodulehel
*Eesti vaimse kultuuripärandi nimistu
*"UNESCO-uurijad: pärandinimistu üllas eesmärk süvendab ebavõrdsust" ERR Novaator, 3. oktoober 2024
Ehituskiiver

**Ehituskiiver** on enamjaolt plastist valmistatud peakaitse, mida töötajad kannavad tööstus- või ehitusplatsidel. Ehituskiivri eesmärk on kaitsta pead võimalike ohtude eest, näiteks kukkuvate esemete, löökide, surve, juukseid pidi masina vahele jäämise, soojuskiirguse ja pritsmete ning elektrilöökide eest. Riskikeskkondades (näiteks ehitusobjektil) on peakaitse kandmine kohustuslik ja eluliselt tähtis. 

## Klassifitseerimine
Ameerika Ühendriikide riiklik standardiinstituut (ANSI) on aastal 1986 klassifitseerinud ehituskiivrid kolme klassi:
* klass E (elektriseadmed), mis annab elektrilise kaitse kuni pingeni 20 000 volti;
* klass G (üldine), mis annab dielektrilise kaitse kuni pingeni 2200 volti.
* klass C (juhtiv), mis ei anna elektrilist kaitset.

## Värvide tähendus
Kiivreid on eri värvi ning enamasti saab värvi järgi eristada ehitusplatsil olevate töötajate rolle:
* valge kiivri kandjad on kas juhid, arhitektid, insenerid, juhatajad või järelevalveasutuste töötajad;
* pruunid ehituskiivrid on enamasti töötajatel, kes töötavad kõrgete temperatuuridega; 
* rohelist kiivrit kannavad tööohutusinspektorid ja uued töötajad;
* kollast kiivrit kannavad üldtöötajad;
* sinist kiivrit kannavad puusepad ja tehnilised nõustajad;
* oranži kiivrit kannavad teetöölised, uued töötajad ja külastajad.

## Disain
Kuna ehituskiivri eesmärk on kaitsta kandja pead löökide eest, peavad kiivrid olema valmistatud vastupidavast materjalist. Algselt valmistati neid metallist, siis klaaskiust ning tänapäeval juba plastist.

## Vaata ka
*Kiiver

## Välislingid
* TAMREXi peakaitsevahend – ehituskiiver
Konservaator

Konservaator (ka restauraator) on professionaal, kes kaitseb ja hoiab korras mäluasutuste teaduslikke kogusid või teisi kultuuripärandi objekte.

## Viited
Meelis Kuris

**Meelis Kuris** (sündinud 21. detsembril 1973) on eesti alpinist.

Ta on alpinistina tõusnud Tian Shanis asuva seitsmetuhandelise mäe tippu.

## Kõrgalpinism
2007. aastal võttis ta osa JKA ekspeditsioonist Pamiiri seitsmetuhandelisele Lenini mäele (7134 m). Meelis Kuris tippu välja ei jõudnud, ta tõusis kõrgusele 7000 m.

2014. aastal tõusis ta koos Priit Joosu, Allan Valge ja Meelis Luukasega Tian Shani seitsmetuhandelise Han-Tengri tippu. Viimase 20 aasta jooksul oli sellega hakkama saanud vaid üks eesti mägironija – (Urmas Peiker).

### Kõrgtõusud
*2007 – Lenini mäetipp (nõlval 7000 m kõrgusele)
*2014 – Han-Tengri (7010 m)

## Viited

## Välislingid
*Alpinistid vallutasid 7 kilomeetri kõrguse mäe: kopter kukkus alla. 11.08.2014. ohtuleht.ee
*Eesti alpinistid vallutasid 7010 meetri kõrguse Han Tengri mäetipu. 4.08.2014. pealinn.ee
Tõnis Peljo

**Tõnis Peljo** (sündinud 22. augustil 1973) on eesti alpinist.

Ta on üks vähestest eesti mägironijatest, kes on teinud soolotõusu seitsmetuhandelise mäe tippu.

## Kõrgalpinism
22. juulil 2010 tegi ta soolotõusu Pamiiris asuva Lenini tippu (7134 m).

## Isiklikku
Tema abikaasa on riigiametnik Anu Peljo, kes harrastab ka mägironimist.

## Viited

## Välislingid
*Kannatanu sai päästetud. 23.10.2010. t6nu.blogspot.com.ee
*Päästetööd Ida-Viru moodi. 15.02.2012. seiklus.blogspot.com.ee
*Võhandu maraton. vohandumaraton.ee
*Tõnis Peljo. sportos.eu
Flamanville'i tuumaelektrijaam

**Flamanville'i tuumaelektrijaam** on tuumaelektrijaam Prantsusmaal La Manche'i väina ääres.

Jaama ehitamist alustati aastal 1979 ja tööle hakkas see 1985. aasta lõpus. Seal asub kaks 1330 MW reaktorit.

2007. aastal alustati kolmanda reaktori ehitamist, mis on 1600 MW võimsusega kolmanda põlvkonna EPR. Ehitustööd pidi algsete plaanide järgi lõppema 2012. aastal, kuid reaktori valmimine on edasi lükkunud 2022. aasta lõppu. 2021. aasta seisuga on see ainuke ehitamiselolev tuumareaktor Prantsusmaal.

2005. aastal tootis jaam 18,9 TWh elektrienergiat, mis oli 4% Prantsusmaa selle aasta toodangust.

## Avariid
*9. veebruaril 2017 toimus jaamas plahvatus, viga sai viis inimest.

## Viited
Eesti Entsüklopeedia: teatmeteos Eesti maast, rahvast ja kultuurist

**Eesti Entsüklopeedia: teatmeteos Eesti maast, rahvast ja kultuurist** oli väliseestlaste poolt aastatel 1957–1959 Stockholmis välja antud entsüklopeedia, mida jõuti välja anda kaks vihikut (512 veergu, kuni märksõnani *[[Boose mõis|Boose]]*).

Entsüklopeedia tegevtoimetaja oli Heino Meister. Entsüklopeedia andis välja kirjastus Estonia. Teos pidi tulema 20 vihikus, 13 000 märksõnaga, 2500-leheküljeline ja 2000 illustratsiooniga.

Entsüklopeedia toimetuse kolleegiumisse kuulusid Evald Blumfeldt, Richard Indreko, Gustav Ränk, Andrus Saareste, Armin Tuulse, Oskar Loorits ja Paul Poom.

Toimetajad olid Evald Blumfeldt (ajalugu), Richard Indreko (arheoloogia), Hugo Kaho (botaanika), Gustav Ränk (etnograafia), Oskar Loorits (folkloor), August Tammekann (geograafia), Edmund Bölau (geoloogia), Edvin Reinvaldt (kalandus), Andrus Saareste (keeleteadus), Herbert Salu (kirjandus), Armin Tuulse (kunst), Arnold Kivimäe (loomakasvatus), Rudolf Jalakas (majandusteadus), Eduard Kägi (merendus), Andres Mathiesen (metsandus), Juhan Aavik (muusika), Artur Adson (näitekunst), Theodor Künnapas (pedagoogika), Jaan Mets (põllumajandusteadus), Aleksander Kaelas (sotsiaalpoliitika ja tööõigus), Reino Sepp (sport), Peeter Kangro (sõjandus), Hans Kauri (zooloogia), Jakob Aunver (usuteadus), Paul Poom (õigusteadus). 

## Vaata ka
*entsüklopeedia

## Kirjandus
* Eesti Entsüklopeedia saab teoks. Teataja, 25. juuli 1954, nr. 14, lk. 5.
* Külaskäik E. Entsüklopeedia sepikotta. Teataja, 8. mai 1955, nr. 9, lk. 1.
* Ilmus Eesti Entsüklopeedia. Võitleja, august 1957, nr. 8, lk. 7.
* Elmar Anderson. Eesti entsüklopeedia I vihk. Teataja, 26. oktoober 1957, nr. 20, lk. 5. https://dea.digar.ee/?a=d&d=teatajapoliit19571026.1.5
Anu Peljo

**Anu Peljo** (sündinud 26. septembril 1974) on eesti riigiametnik ja alpinist.

Ta on üks vähestest eesti naisalpinistidest, kes on tõusnud seitsmetuhandelise mäe tippu.

## Haridus- ja töökäik
Ta on saanud kõrghariduse psühholoogia erialal.

Ta töötas Rahandusministeeriumi riigihalduse ja avaliku teenistuse osakonnas nõunikuna. 2016. aastal tema teenistussuhe peatati seoses asumisega nõunikuna Euroopa Liidu Nõukogu eesistumise valdkonnas Eesti Vabariigi alalise esindusse Euroopa Liidu juures.

## Alpinism
2010. aastal ronis ta Alpides. 16. juulil tõusis ta seongus Martin Ruudiga Matterhorni (4477 m) tippu mööda Lioni marsruuti.

2014. aastal võttis ta osa  ekspeditsioonist Pamiiri Lenini mäetipule (7134 m), mille käigus viis eesti alpinisti tõusid 8. augustil tippu, teiste seas ka Anu Peljo.

## Isiklikku
Tema abikaasa on alpinist Tõnis Peljo.

## Viited

## Välislingid
* Anu Peljo. Avaliku teenistuse keskastmejuhtide kompetentsimudel. avalikteenistus.ee
*Võhandu maraton. vohandumaraton.ee
EKRAVE Liit

**EKRAVE Liit** (allikates ka **Ekraveliit**, lühend sõnadest Eesti Kerge-, Raske- ja Veespordi Liit) oli 1920 asutatud Eesti spordiliit.

Liidul olid kerge- ja raskejõustiku-, poksi-, veespordi-, rattasõidu-, võimlemis- ja naisspordiosakonnad.

Liidul oli õigus anda välja Eesti spordimärki.

1932 oli liidus 84 seltsi.  

## Viited
Meelis Luukas

**Meelis Luukas** (sündinud 26. juulil 1979) on eesti alpinist.

Ta on alpinistina tõusnud kolme seitsmetuhandelise mäe tippu.

## Kõrgalpinism
2012. aastal käis eesti alpinistide grupp järjekordselt Lõuna-Ameerika mandri kõrgeimat mäge vallutamas. Ligi 7000 meetri kõrgusele Andides asuvale Aconcagua tippu tõusis Meelis Luukas 12. detsembril koos nelja kaaslasega.

2014. aastal tõusis ta koos Priit Joosu, Allan Valge ja Meelis Kurisega Tian Shani seitsmetuhandelise Han-Tengri tippu. Viimase 20 aasta jooksul oli sellega hakkama saanud vaid üks eesti mägironija (Urmas Peiker).

Järgmisel kahel aastal ronis ta Pamiiris: 2015. aastal tõusis tas koos kaaslastega Korženevskaja ja 2016. aastal Lenini tippu. 

### Kõrgtõusud
*2012 – Aconcagua (6962 m)
*2014 – Han-Tengri (7010 m)
*2015 – Korženevskaja (7105 m)
*2016 – Lenini mäetipp (7134 m)
*2017 – Ismoili Somoni mäetipp (7495 m)
*2018 – Kunchang Kangri (6801 m)

## Tunnustus
*2017 – J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile (tõus Ismoili Somoni mäetippu (7495 m)

## Viited

## Välislingid
*Meelis Luukas. sportos.eu
*Alpinistid vallutasid 7 kilomeetri kõrguse mäe: kopter kukkus alla. 11.08.2014. ohtuleht.ee
*Eesti alpinistid vallutasid 7010 meetri kõrguse Han Tengri mäetipu. 4.08.2014. pealinn.ee
Kangmehhanism

**Kangmehhanism** (inglise keeles *compound lever mechanism*) on lihtne seade, mille eelduseks on see, et ühe kangi vastupanu kangide süsteemis mõjub jõuna järgmisele kangile ja nii mitmekordistub jõud ühelt kangilt järgmisele. Lihtsalt öeldes on kangmehhanism süsteem, millel on kaks või enam jõuõlga, et kanda üle täiendatavat jõudu (keeramiseks, kokkusurumiseks või tõstmiseks). Kangmehhanismi näiteks on mehaaniline kaal, küünekäärid või klaveri klahvid.

## Kangitüübid
Kangid jaotatakse tööpõhimõtte järgi kolme tüüpi.

### Esimene tüüp
* tugipunkt on raskuse ja avaldatava jõu vaheapeal
* avaldatav jõud on väiksem kui raskus
* jõud liigub rohkem kui raskus
* avaldatud jõud on suurendatud
* näiteks käärid

### Teine tüüp
* avaldatav jõud ja raskus on samal pool tugipunkti, aga mõjuvad vastas suunas
* raskus on tugipunkti ja avaldatava jõu vahepeal
* avaldatav jõud on väiksem kui raskus
* jõud liigub rohkem kui raskus
* avaldatud jõud on suurendatud
* näiteks pudeliavaja

### Kolmas tüüp
* avaldatav jõud on tugipunkti ja raskuse vahel
* avaldatav jõud on suurem kui raskus
* raskus liigub rohkem kui jõud
* see on vahemaad suurendav kang
* näiteks pintsetid

F_i = F_l * {d_l \over d_i}

*kus F<sub>i</sub>* on jõumoment N;

*F<sub>l</sub>* on koormuse jõud N;

*d<sub>l</sub>* on kaugus koormise jõu ja tugipunkti vahel m;

*d<sub>i</sub>* on kaugus jõumomendi ja tugipunkti vahel m;

## Ajalugu
Esimesed kirjutised kangmehhanismide kohta ilmusid 3. sajandil eKr, mida esitas Archimedes.
"Andke mulle piisavalt pikk kang ja toetuspunkt ning ma liigutan maad!" – selline tunnustav märkus on omistatud Archimedesele, kes ametlikult püstitas matemaatilise printsiibi hoobade kohta.

Kangmehhanismide töö põhimõtet kasutas Birminghami leiutaja John Wyatt, kui konstrueeris 1743. aastal kaalumisseadme ehk kaalu. See seade kasutas nelja liitkangi, et tõsta laadung kaalumiseks (massi mõõtmiseks) ühelt platvormilt teisele.

## Viited
Eesti Konservaatorite Ühing

**Eesti Konservaatorite Ühing** (lühend **EKÜ**; varem *Tartu Restauraatorite Klubi*) on mittetulundusühinguna tegutsev erialaühendus, mis koondab muuseumides, arhiivides, raamatukogudes ja eraettevõtetes töötavaid konservaatoreid, restauraatoreid, säilitusspetsialiste ja nende erialade õppejõude.

Ühing registreeriti 2. veebruaril 1999.

EKÜ liikmed järgivad Euroopa Konservaatorite-Restauraatorite Organisatsioonide Konföderatsiooni (E.C.C.O.) kehtestatud konservaatorite kutse-eetika põhimõtteid.

## Viited
Köitekunst

**Köitekunst** on köitekujundusega tegelev tarbekunsti haru.

Kutseline köitekunsti viljeleja on **köitekunstnik**.

Eesti köitekunstnikke koondab Eesti Köitekunstnike Ühendus.

## Viited
Rauno Alliksaar

**Rauno Alliksaar** (sündinud 10. juulil 1992 Tartus) on eesti kirikuloolane, tõlkija, kirjanduskriitik ja kirjanik. 

Rauno Alliksaar on lõpetanud Loksa Gümnaasiumi ning õppinud Tartu Ülikoolis usuteadust ning religiooniuuringuid. Ta on loomingulise rühmituse Svabariiklased asutajaliige ja muusikalise *performance*-äng-*art* kollektiivi Iso Pullo liige ning kuulub üliõpilasseltsi EYS Veljesto. Ta on vahendanud eesti keelde luulet inglise, hollandi, tšehhi, poola, serbia, horvaadi, bosnia, sloveeni ja portugali keelest ning lastekirjandust sloveeni keelest ja horvaadi keelest. Lisaks tõlgetele ja arvustustele on avaldanud ka originaalproosat ning luulet. 2015. aasta novembris oli Alliksaar Tartus aset leidnud Euroopa luuleprõmmu meistrivõistluste finaalžürii liige.

Koos Siim Lillega on Rauno Alliksaar 2016. ja 2017. aastal nomineeritud Tartu Kultuurikandja tiitlile.

2017. aastast on Rauno Alliksaar Tartu Ülikooli usuteaduskonna juures tegutseva Arthur Võõbuse Lähis-Ida uurimise keskuse stipendiaat. Tema uurimisvaldkond on keskaja kirikulugu.

## Tegevus poliitikas
Rauno Alliksaar oli aastatel 2023 - 2024 erakonna Eestimaa Rohelised liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 7 (Ida-Virumaa) 76 häält ning ei osutunud valituks.

## Artikleid
* "Oraspidine "Faust"" (arvustus: Johann Wolfgang von Goethe. "Faust" Ants Orase tõlkes). Sirp 08.07.2016.
* "Igapidi üks Jüri ja Kolk" (arvustus: Jüri Kolk. "Igapidi üks õnn ja rõõm"). Sirp 02.09.2016.
* "Kuidas kirjutada sellest, millele kirjutatakse?" (arvustus: Meelis Friedenthal. "Inglite keel"). Müürileht oktoober 2016.
* "Kontrast ja kontra-ast" (arvustus: Kaur Riismaa. "Soekülm" ja Karl Martin Sinijärv. "KMSX: Kuidas öelda?"). Sirp 18.11.2016.
* "Tõnis Tootseni imemaailmad" (arvustus: Tõnis Tootsen. "Esimene päev"). Värske Rõhk 50, suvi 2017.
* "Mis saab siis, kui halastus on lõppenud?" (arvustus: Sirpa Kähkönen. "Graniitmees" ja Antti Tuuri. "Igitee"). Sirp 01.12.2017.
* "Päevikromaani hiilgus ja viletsus" (arvustus: Pille Õnnepalu. "rääkimine vaikimine nutmine: vabaduse seletamatu ilu"). Müürileht mai 2018.

## Tunnustus

* 2018 Hendrik Adamsoni murdeluulepreemia

## Viited

## Välislingid
* Rauno Alliksaare blogi
Florin Iordache

**Florin Iordache** (sündinud 14. detsembril 1960 Caracalis) on Rumeenia poliitik, ta on Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 4. jaanuarist 2017 kuni 9. veebruarini 2017 Rumeenia justiitsminister.

Ta sündis aastal 1960 Caracalis Olti maakonnas. Ta lõpetas aastal 1965 Craiova ülikooli mehaanikateaduskonna. Aastal 2002 lõpetas ta Craiova ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 2007 kaitses ta samas doktoriväitekirja rahvusvaheliste majandussuhete alal.

Ta on töötanud mehaanikainsenerina mitmes ettevõttes.

Aastatel 1996–2000 oli ta Sotsiaaldemokraatliku Partei Olti maakonna juht.

Aastast 2000 oli ta Rumeenia parlamendi alamkoja liige, 13. juunist 2016 kuni 21. detsembrini 2016 oli ta parlamendi alamkoja esimees. 4. jaanuarist 2017 kuni 9. veebruarini 2017 oli ta Rumeenia justiitsminister; ta astus tagasi seoses 2017. aastal toimunud meeleavaldustega (korruptsioonikuritegude dekriminaliseerimise vastaste meeleavaldustega).

## Välislingid
* Florin Iordache Rumeenia parlamendi alamkoja kodulehel (inglise keeles)
* Florin Iordache elulugu infoagentuuri AGERPRES kodulehel (inglise keeles)
Orhan I

**Orhan Gazi** (osmanitürgi keeles:اورخان غازی، اورخان بن عثمان بن ارطغرل; türgi keeles: *Orhan Gazi*; 1281 – märts 1362) oli Osmanite riigi teine bei ja valitses aastatel 1326–1362.

Orhan oli Osman I ja Rabia Bala Malhun Hatuni poeg. Ta oli oma isa teine poeg. Tema lapsepõlve ja täiskasvanuea kohta pole midagi teada.

1329. aastal Nicaeat piiranud Orhan ja Bütsantsi keisri Andronikos III ning Katalaani palgasõdurite Pelekanoni lahingu ning sellele järgnenud Bütsantsi vägede taganemine oli esimene Osmanite ja Bütsantsi välilahing, mis lõppes Bütsantsi vägede taganemisega. 1332. aasta märtsis alistus ka Nicaea.
Katlamaja

**Katlamaja** on hoone, kus paiknevad katelseadmed, olme- ja teenistusruumid. Otstarbe järgi eristatakse energeetika-, tööstus- ja küttekatlamaju, viimaseid nimetatakse sageli keskkatlamajadeks.

## Viited
Katarina Seeherr

**Katarina Ursula Seeherr** (sündinud 8. oktoobril 1958) on Saksamaalt pärit Eesti muusikaterapeut ja sotsiaaltöötaja.

Ta õppis Pforzheimi Waldorfi koolis, seejärel ravipedagoogikat Šo­timaal, muusikat Hollandis ja muusikateraapiat Ber­liinis. Töötas 5 aastat ühes Camphilli koolis Hollandis. 

Ta elab Eestis 1992. aastast. Ta on Pahkla Camphilli Küla asutajaid ja juhataja asetäitja.

Ta on Eesti Muusikateraapia Ühingu juhatuse liige.

## Tunnustus
*2010 – Kohila valla teenetemärk
*2017 – Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Hille Tänavsuu. Sakslanna otsib inimestes ainulaadset sädet. Postimees, 13. märts 2010
*Eva Kumberg. Hea tahte saadik Katarina Seeherr. Eesti Elu, 25. jaanuar 2011
Florian Geyer

**Florian Geyer von Giebelstadt** (umbes 1490 – 10. juuni 1525) oli saksa rüütel ja diplomaat. 

Ta oli Saksa talurahvasõja juhte, kes tegutses Švaabimaal. Allikates on öeldud, et tema juhitud väesalgad hõivasid mitu väikelinna ilma lahinguta, kuna Geyer oli suurepärane diplomaat.

Friedrich Engels on Geyerit nimetanud üheks esimeseks proletaarlaste huvide eest võitlejaks.

## Mälestuse jäädvustamine
Teises maailmasõjas oli Geyeri-nimeline SSi ratsadiviis.

Venemaal tegutseb Geyeri-nimeline intellektuaalide klubi.

## Välislingid
*Florian Geyeri klubi Vinnemaal
Brzeg

**Brzeg** ([bʐɛk], saksa *Brieg*) on linn Poola edelaosas Opole vojevoodkonnas, Brzegi maakonna halduskeskus. Linn asub 40 km Wrocławist idas. Brzeg asutati 1234. aastal, linnaõigused sai 1248 aastal. 

## Pilte Brzegi

Pilt:SM Brzeg Ratusz (1) ID 609764.jpg|Brzegi raekoda
Pilt:Water tower in Brzeg.jpg|Brzegi veetorn
Pilt:1351Aviki Brzeg. Foto Barbara Maliszewska.jpg|Brzegi linnaväljak
Pilt:Brzeg castle gatehouse, 2016.jpg|Brzegi lossi väravahoone


## Viited
Palais Garnier

**Palais Garnier** või **Opéra Garnier** on 1979 istekohaga ooperiteater Prantsusmaa pealinnas.  Prantsuse Rahvusooper (Opéra de Paris) annab siin etendusi alates 1875. aastast.  

## Kirjeldus
Arhitekt Charles Garnier' projekteeritud erandlikult üleküllane ja uusbaroklik *[[beaux-arts]]*i nüanssidega hoone rajati aastatel 1861–1875. Eklektilisusele rõhuvate (justkui garneeritud) fassaadiornamentidega teatrihoone on Pariisi üks tuntumaid sümboleid ja üks kuulsamaid ooperimaju maailmas. 

Sellel on seitse maa-alust ja kümme maapealset korrust kogukõrgusega 56 meetrit maapinnast. See on Prantsuse teise keisririigi aegsetest hoonetest üks pompoossemaid, kallimaid ja esinduslikemaid imperiaalarhitektuuri näiteid, kus asub tänapäeval ka ooperiteemaline muuseum-raamatukogu. Labürindisüsteemiga hoones töötab üle 1000 inimese ja seal tegutseb ka kaks balletikooli. Teatrisaal võtab enda alla vähem kui viiendiku hoone 1,2 hektari suurusest kogupindalast. Siiani on hoovi all tall ooperi hobuste tarvis. Säilinud on "Ooperifantoomist" tuntud La Carlottale püstitatud monument. 

Maja all paikneb veehoidla, mis on majja sisse planeeritud ja millel on oluline roll stabiliseeriva lisaraskuse tekitajana – veetaset tõstetakse ja langetatakse vastavalt seitse korrust kõrgemal asuva lava raskusele.

## Vaata ka
* Uusbarokk
* Opéra Bastille

## Välislingid
*
Priipalu Püha Vassili Suure kirik

**Priipalu Püha Vassili Suure kirik** on õigeusu kirik Valga maakonnas Valga vallas Priipalu külas. 

Kogudus asutati Vanamõisa koguduse nime all aastal 1846. Teenistused toimusid eramajades. Aastal 1849 nimetati kogudus Soontaga koguduseks, millele ehitati aastal 1854 väike puukirik. 

Praeguse kiriku projekti tegi Riia arhitekt Jānis Frīdrihs Baumanis. Kirik valmis aastal 1879, samal aastal ka kirik pühitseti. Ristikujulisel maakivist ja tellistest kirikul on viis kuppeltorni ja kellatorn. 

Kirikut kasutas EAÕK Priipalu Püha Vassili Suure kogudus. Praegu kirikul kogudus puudub. Hooldajavaimulik on aastast 2014 ülempreester Andreas Põld.

## Viited
Charles Garnier

**Jean-Louis Charles Garnier** (6. november 1825 Pariis – 3. august 1898 Pariis) oli prantsuse arhitekt, kes on tuntud eeskätt Palais Garnier' ja Monte Carlo ooperiteatri projekteerijana.

## Vaata ka
*Uusbarokk
Hõimurahvaste programm

**Hõimurahvaste programm** on Haridus- ja Teadusministeeriumi rahastatav programm, mida haldab Eesti Keele Instituut. 2021. aastani haldas programmi Fenno-Ugria Asutus. Programmi peaeesmärk on toetada eestlaste hõimurahvaste keelte ja kultuuride säilimist ja arengut. I programm kestis aastatel 1999–2004. IV programm kestis aastatel 2015–2020., V programm kestab 2021–2027.

Programmi raames toetatakse ja tehakse koostööd Venemaa soome-ugri rahvastega (vadjalased, isurid, ingerisoomlased, karjalased, vepslased, ersad ja mokšad, niidu- ja mäemarid, udmurdid, sürja- ja permikomid, handid, mansid), samojeedidega (neenetsid, eenetsid, nganassaanid, sölkupid), Lätis elavate liivlastega ning Venemaal, Norras, Rootsis ja Soomes elavate saamidega.

Programmi abil on näiteks Eesti kõrgkoolides õppinud üle 180 hõimurahvaste õpilase.

## Vaata ka
*Hõimurahvaste programmi kirjandusauhind
*Hõimupäevad

## Viited

## Välislingid
*Programmist Fenno-Ugria Asutuse kodulehel
Juudi kultuuromavalitsus

**Juudi kultuuromavalitsus** oli 1925 vastu võetud vähemusrahvuste kultuurautonoomia seaduse alusel loodud Eesti juutide institutsioon, mis tegutses alates 6.06.1926 kuni likvideerimiseni 29.081940. Ühtlasi oli see esimene kord maailmas, kui juudid said mingis riigis vähemusrahvusena omale laialdase kultuurautonoomia. 

Kultuuromavalitsuse juht oli Hirsch Aisenstadt.

## Vaata ka
* Saksa kultuuromavalitsus
* Vähemusrahvuste kultuuromavalitsuse seadus

## Kirjandus
*EV Juudi Vähemusrahvuse Kultuuromavalitsuse juubeli album. Juudi Kultuurvalitsus, 1936
Kallavere kihistu

**Kallavere kihistu** (inglise keeles *Kallavere Formation*) on Ordoviitsiumi ladestu kihistu. Kihistu on nimetatud Harju maakonna Kallavere asula järgi. Seda hakkasid esimesena määratlema Lilita Ilga Gailīte ja Rita Ulste aastal 1976. Ajaliselt kuulub see osalt Pakerordi lademesse, moodustades selle alumise osa, erandiks on vaid kihistu vanim, Maardu kihistik. Selle stratotüübiks on Ülgase paljand. Kihistule on nime andnud Kallavere küla. Kihistu paksus on suurim (18,1 m) Eiklas.

Uuema käsitluse kohaselt jääb Kambriumi ja Ordoviitsiumi piir Kallavere kihistusse, muutes seega Pakerordi lademe osaliselt Kambriumi lademeks ja Kallavere kihistu ka Kambriumi kihistuks. 

Kihistu kihistikud on järgmised:
*Maardu kihistik
*Katela kihistik
*Orasoja kihistik
*Rannu kihistik
*Suurjõe kihistik.

Kihistu koosneb põhiliselt nõrgalt tsementeerunud liivakivist, Põhja-Eestis markeerib Pakerordi lademe alumist piiri oobolusliivakivi all lasuv oobolusi sisaldav konglomeraat, mille paksus on Maardu all meeter, Rakvere ümbruskonnas aga 4-6 meetrit. Pakerordi lademesse kuuluvatel liivakividel on ka õhukesi tumeda kilda vahekihte. 

## Viited

## Välislingid
*Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Türisalu kihistu

**Türisalu kihistu** (inglise keeles *Türisalu Formation*) on Ordoviitsiumi ajastu kihistu. Kihistu on nimetatud Türisalu panga järgi, mis on ka kihistu stratotüübiks. Seda hakkas esimesena määratlema Karl Müürisepp aastal 1958. Ajaliselt kuulub see suuremalt jaolt Pakerordi lademesse, moodustades selle ülemise osa, ent Tabasalu kihistik kuulub Varangu lademesse. Kihistu on kõige paksem Loode-Eestis, kus Elbikul on selle paksuseks 6,1 meetrit, ent Põlvas on kihistu vaid 5 sentimeetrit paks.

Kihistul on kaks kihistikku: Tabasalu kihistik ja Toolse kihistik. Kihistu kivimid on üldiselt väga ühtsed, koosnedes kildast, ent Varangu lademe ja Pakerordi lademe piire märgib uue kivististetüübi ilmumine, samuti on Tabasalu kihistikus õhukesi kvartsliiva kihte ja see sisaldab alumiste kihtidega võrreldes rohkem püriiti. Tabasalu kihistik jääb Varangu lademesse, üleminekupiirkond asub valdavalt Toolse kihistikus. Kihistu kivimitest suurem osa kuulub Pakerordi lademesse, uuemad Varangu lademesse kuuluvad kivimid esinevad vaid Tallinna ja Rapla vahelisest joonest ida pool. Tapast ida pool jäävad kihistu kivimid juba kõik Varangu lademesse.

## Viited

## Välislingid
*Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Kõrgekalda kihistu

**Kõrgekalda kihistu** (inglise keeles Kõrgekalda Formation) on Ordoviitsiumi ladestu kihistu. Seda hakkas esimesena määratlema Algimantas Grigelis aastal 1978. Ajaliselt kuulub see Uhaku lademesse, moodustades selle ülemise osa. Selle stratotüübiks on Purtse jõe Kõrgekalda paljand, mille järgi kihistu on ka nime saanud. Kihistu paksus on suurim (18,1 m) Alatskivil.

Kihistul on kolm kihistikku: Erra kihistik, Koljala kihistik ja Pärtlioru kihistik. Kihistu koosneb põhiliselt rohekashallist lubjakivist, mis sisaldab ohtralt kivistisi ja nende jäänuseid. Lubjakivi vahel on õhukeste kiohtide ja läätsedena merglit. Kirde-Eestis sisaldab kihistu ka õhukesi (kuni 2 cm) kukersiidi kihte, mis on vanimad maailmas. Lademe alumisel piiril on palju götiidist ooide.
## Viited

## Välislingid
*Kihistust Eesti Stratigraafia Komisjoni andmebaasis
Islami riigiteooria

**Islami riigiteooria** jagab maailma islami õigusel ehk šariaadil põhinevaks alaks *[[dār al-islām]]* ning ebaõigluse ja uskmatuse alaks nimetusega *[[dār al-ḩarb]]* – sõjatallermaa. Muslimite ülesanne on täidetud, kui maailmas valitseb õiglus ja allaheitmine – islam.

Mõõdukas islamis valitseb *dar al-harb*iga ajutine rahu, mis võimaldab normaalset läbikäimist, ning seda ajutist rahu võib pikendada lõpmatuseni.

Fundamentalistidele kestab rahu *dar al-harb*iga vaid islamimaailma nõrkuseperioodi lõpuni, mil kõrvaldatakse kõik ühiskonda kammitsevad pahed ja islam võidab (siis algab pealetung ning "pühakirjarahvad" (kristlased, juudid ja zoroastristid) peavad tunnistama muslimite ülemvõimu, uskmatud aga valima allaheitmise ja mõõga vahel).

Teine islami riigiteooria punkt, mis ka Euroopat praegu otseselt puudutab, on *dar al-islam*i ja *dar al-harb*i enda määratlus: millise mõõdu alusel on mingi maa-ala islamimaailma osa? Osade õpetlaste arvates piisab muslimite arvulisest ülekaalust ja usu vabast kasutamisest, teised seavad peamiseks tingimuseks šariaadi kehtimise.

## Viited