open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kirikulaul

**Kirikulaul** on vaimuliku muusika vorm, mis põhines katoliku kiriku kalendril ja liturgial.

Kristlikus muusikas on kõige vanemad kirikulaulud psalmoodia ja hümnoodia. Ühehäälse kirikulaulu klassikalised ettekandeviisid olid antifooniline ja responsoorne.

Lääne kirikumuusika sündi seostatakse sümboolselt püha Ambrosiusega, kes pani aluse Milano liturgiale. Milano liturgilist laulu nimetatakse alates 9. sajandist ambroosiuse lauluks (ehk Ambrosiuse lauluks).

Roomakatoliku kiriku ühehäälne liturgiline laul on gregooriuse laul (ehk Gregoriuse laul).

Kirikulaulu kolm laulmisstiili olid
*silbiline (süllaabiline) stiil, kus igale silbile vastab üks noot (retsiteerimisel, hümnides, lihtsamates antofoonides);
*rühmaline (neumaline) stiil, kus igale silbile vastab 1–4 nooti, noodikirjas vastab igale heligrupile üks noodimärk ehk neuma;
*kaunistatud (melismaatiline) stiil, kus tähtsamad silbid ja sõnalõpud on kaunistatud pikkade vokaliiside ehk melismidega.

Kristlik kirikulaul on seotud kaht liiki liturgiaga: tunnipalvuse (*officium*) ja missaga.

9.–12. sajandil muutus kirikulaulu suuline traditsioon aegamisi kirjalikuks ja ilmus omapärane loomingumeetod troop – traditsiooniliste tekstide vaba laiendamine.

## Eestikeelne nimetus
Sõna "kirikulaul" tõi eesti keelde heliloojast keeleteadlane Karl August Hermann, kes aastate jooksul tutvustas oma muusikaalastes kirjutistes veel selliseidki uudissõnu nagu "helilooja", "heliredel", "üksiklaul", "keelpill", "löökpill", "avamäng", "metsasarv", "tiibklaver" jm. 

## Viited
Retsiteerimine

**Retsiteerimine** (ladina keeles *recitatio* 'ettelugemine'; inglise keeles *chanting*) on teksti lugemine poollauldes, poolkõneldes rütmistatult, vaid mõnel noodil. Retsiteerimine on kasutusel paljudes vaimsetes ja religioossetes praktikates, liturgiates jm. palvete, mantrate, pühade tekstide jmt lugemisel. 

Ajalooliselt tagas oluliste tekstide järjepidev retsiteerimine nende säilimise enne üles kirjutamist. Paljud pühakirjad hoiti sellisel viisil alles läbi sajandite. 

Euroopa keskajal kujunes retsiteerimisest liturgiline muusika, mis omakorda sai aluseks tänapäeval tuntud klassikalisele muusikale. 

## Vaata ka

* Retsitatiiv
Primaarelement

**Primaarelement** on keemiline vooluallikas, mis on ette nähtud ühekordseks (pidevaks või vaheaegadega) kasutamiseks. Seega ei saa primaarelemente laadida (nende elektrilaengut taastada), nagu see on võimalik sekundaarallikate ehk akude puhul. Primaarelementide hulka kuuluv leeliselement on teatavatel tingimustel küll laetav, ent selle laengu täiendamist nimetatakse siis elemendi värskendamiseks.

Primaarelemente liigitatakse nende elektroodide ja elektrolüüdi materjalide järgi. Elemendi nimetuses on üldiselt esikohal negatiivse elektroodi ‒ anoodi ‒ materjal.
 
## Liigid
Praegusajal on kasutusel järgmist tüüpi primaarelemendid:
*tsinkmangaandioksiidelemendid:
**tsinksüsielement,
**leeliselement ehk leelismangaanelement,
**tsinkõhkelement,
*liitiumelemendid (mitmesugusest materjalist katoodiga)
*hõbeoksiidelement.

## Primaarelemendid ja neist koostatud patareid

## Viited

## Välislingid
* Nonrechargeable Batteries
* Batterien
Tsinkõhkelement

**Tsinkõhkelement** on leeliselemendi eriliik, milles oksüdeeritakse tsink õhuhapnikuga leeliselises elektrolüüdis oksiidiks või hüdroksiidiks. Tsinkõhkelementide energiatihedus (erienergia) on oluliselt suurem kui teistel primaarelementidel. 

Tsinkõhkelemente kasutatakse nööpelementide kujul kuuldeaparaatides. Nende kasutusele võtmisel eemaldatakse värviline kleeps kesta põhjas olevalt õhuavalt; seejärel on element ette nähtud ära kasutada mõne nädala jooksul. Olenevalt tüübist ja tootjast hakkab element nimipingel voolu andma mõni sekund kuni mõni minut pärast aktiveerimist (kleepsu eemaldamist). Isetühjenemise tõttu väheneb aktiveeritud elemendi laeng ka kasutqmatult võrdlemisis kiiresti. Suletuna säilib laeng mitu aastat. (isetühjenemine 3–5 % aastas).

## Tühjenemisreaktsioonid
Tsinkõhkelemendis oksüdeeritakse tsink õhuhapnikuga leeliselises elektrolüüdis oksiidiks või hüdroksiidiks ja seejuures vabaneb elektrokeemiliselt energia, mida saab elektrivooluna kasutada. Toimuvad järgmised reaktsioonid:

## Tüübitähised ja põhiandmed

Kõige levinumad tüübid on 13 (kleeps oranž), 312 (pruun) ja 10 (kollane). Neid kasutatakse kõrvatagustes (BTE, *behind the ear*) ja kõrvasisestes (ITE, *in the ear*) aparaatides. Tüüpi 675 (sinine) kasutatakse suure jõudlusega) BTE aparaatides ja sisekõrvaimplantaatides (*cochlear implant*). Üha enam kasutatakse tüüpi 5 (punane) eriti väikestes kuulmekäiguaparaatides (ITC, *in the canal*) ja kuulmekanaliaparaatides (CiC, *completely in the canal*).
Liitiumelement

**Liitiumelement** on primaarelement, mille negatiivse elektroodi (anoodi) aktiivaineks on liitium; sellele on juhtivuse suurendamiseks lisatud grafiiti ja muid lisandeid. Liitiumi kasutatakse selle suure elektrokeemilise aktiivsuse pärast. Positiivne elektrood võib olla sõltuvalt elemendi tüübist mitmesugusest suure oksüdatsioonivõimega materjalist, millele vastavalt on liitiumelemendi pinge 1,5–3,5 V. Kuna liitium reageerib aktiivselt veega (isegi niiske õhuga), saab elektrolüüdina kasutata ainult veevabu lahuseid või tahkiseid (tahkeid aineid).
## Omadused
Liitiumelementidel on suur erienergia (energiatihedus mahu- või massiühiku kohta), kõrge püsiv pinge ja kasutatavus ka eriti madalatel temperatuuridel. Hea hermeetilisuse tõttu toimub isetühjenemine väga aeglaselt: 10-aastase säilitamise järel on alles 80–90% laengust. 
## Tüübid ja kasutusalad
Toodetakse mitmesugust tüüpi liitiumelemente sõltuvalt katoodi ja elektrolüüdi materjalist. Kõige rohkem kasutatakse liitium-mangaandioksiidelemente. Liitiumelemente valmistatakse erinevas suuruses elementide ja patareidena. Tuntuimad on õhukesed kettakujulised elemendid.

## Vaata ka
*Keemiline vooluallikas
*Primaarelement
*Nööpelement
## Välislingid

*Lithium batteries
*Properties of non-rechargeable lithium batteries
Hõbeoksiidelement

**Hõbeoksiidelement** ehk **tsink-hõbeoksiidelement** on leeliselektrolüüdiga primaarelement, mille negatiivne elektrood koosneb tsingipulbrist ja positiivne elektrood hõbeoksiidist Ag2O.
Elemendi tühjendamisel oksüdeerub tsink tsinkoksiidiks:
:Zn + 2(OH)‒ → ZnO + H2 O + 2e‒ .
Hõbeoksiid redutseerub puhtaks hõbedaks:
:Ag2 O + H2 O + 2e‒ → 2Ag + 2(OH) ‒ .

Hõbeda kalliduse tõttu toodetakse hõbeoksiidelemente väikeste nööpelementidena kasutamiseks peamiselt käekellades. Elemendi energiatihedus on suurem kui teistel primaarelementidel ‒ kuni 500 Wh/dm3. Pinge püsib kasutamisel kuni tühjenemiseni peaaegu muutumatuna väärtusel 1,5‒1,55 volti. Hermeetilises pakendis säilivad elemendid kuni 5 aastat.
## Vaata ka
*Nööpelement
## Välislingid
* Silver Oxide Batteries
Nööpelement

**Nööpelement** ehk **nööppatarei** on väike silindriline keemiline vooluallikas, mille kõrgus on läbimõõdust väiksem. Nööpelemente hakati kõigepealt kasutama käekellades, seepärast tuntakse neid ka kellapatareidena.

## Nööpelementide süsteemitähised
Nööpelementidena toodetakse leelis-, hõbeoksiid-, liitium- ja tsinkõhkelemente.

## Leeliselementide andmed ja tüübitähised eri tootjail
Elemendi nimipinge on 1,5&nbsp;V.

## Hõbedioksiidelementide andmed ja tüübitähised eri tootjail
Elemendi nimipinge on 1,55&nbsp;V. Suure sisetakistusega elemendid on mõeldud kasutamiseks väikese ühtlase voolutarbega seadmeis. Väikese sisetakistusega elemente on soovitatav kasutada suurema ja ebaühtlase koormuse korral (näiteks valgustuse ja helisignaaliga kellas).

## Liitiumelementide andmed
Elemendi nimipinge on 3,0&nbsp;V. Numbrid tüübitähises väljendavad elemendi läbimõõtu ja kõrgust.

## Vaata ka
* Keemiline vooluallikas
* Primaarelement

## Välislingid
* Erich Käser: Batterie-Vergleichstabelle Knopfzelle
Sekundaarelement

**Sekundaarelement** on korduvalt laetav keemiline vooluallikas. Laadimisel muundub elektrienergia elemendis keemiliseks energiaks ja element on taas kasutatav elektrienergia allikana.
## Terminitest
Terminit sekundaarelement kasutatakse peamiselt keemiliste vooluallikate üldisel liigitamisel primaarelementideks ja sekundaarelementideks. Sekundaarelementide ja neist koostatud patareide üldkasutatav nimetus on aku. Seega võib aku tähendada
*üksikut akuelementi, näiteks: ühendame  taskulambis patareiks kolm NiMH-akut,
*akupatareid, näiteks 12V pliiaku koosneb kuuest 2V akuelemendist.

Sekundaarelementide elektroode nimetatakse mõnikord katoodiks ja anoodiks; siis aga peab olema selge, kas kirjeldatakse tühjendus- või laadimisprotsessi. Kui primaarelemendi (galvaanielemendi) puhul on alati positiivne (+) elektrood katood ja negatiivne (‒) elektrood anood, siis aku puhul on see nii vaid tühjendamisel. Aku laadimisel toimib positiivne elektrood anoodina ja negatiivne elektrood katoodina.

## Liigid
Sekundaarelemente liigitatakse peamiselt elektroodide materjali järgi. Levinuimad liigid on
*liitiumioonaku ehk Li-ioonaku ja selle edasiarendused, nt liitiumpolümeeraku;
*nikkel-metallhüdriidaku ehk NiMH-aku;
*pliiaku ‒ vanim akutüüp (aastast 1859).

Väheinformatiivne on liigitamine elektrolüüdi järgi happeakudeks ja leelisakudeks, sest ainsa happeakuna on tuntud pliiaku, kõigis teistes praegusaegsetes akutüüpides kasutatakse leelis- ja soolelektrolüüte ning ioonvedelikke.
Tsinksüsielement

**Tsinksüsielement** on primaarelement, mis on Leclanché elemendi edasiarendusena olnud 1980. aastateni laialt kasutusel mitmes suuruses silindriliste elementidena ja neist koostatud patareidena. Tsinksüsielementide asemel kasutatakse tänapäeval valdavalt leeliselemente nende oluliste eeliste tõttu. 
## Elektrokeemilised reaktsioonid
Elektrokeemiliselt on tsinksüsielement soolelektrolüüdiga tsink-mangaandioksiidelement, mille põhiosad on järgmised.
*Anood (negatiive elektrood) ‒ tsinktops (Zn). Odavates elementides on tsinktops ühtlasi väliskestaks, täiustatud elementidel on terasplekist kest.
*Katood (positiivne elektrood) ‒ grafiitpulk ja seda ümbritsev mangaandioksiid (MnO2).
*Elektrolüüt ‒ ammooniumkloriid (NH4Cl), täiustatud elementides tsinkkloriid (ZnCl2).

Tsinksüsielemendi tühjendamisel (sellest elektrivoolu tarbimisel) toimuvad järgmised reaktsioonid:
*Tsinkanood loovutab oksüdatsiooni tulemusena elektrone: Zn → Zn 2+ + 2e−.
*Katoodil toimub H3O+-ioonide reduktsioon: H3O+ + 2e− → H2 + 2H2O; tsinkkloriidelektrolüüdiga elemendis redutseerub mangaandioksiid mangaanoksiidhüdroksiidiks: 2MnO2 + 2H2O + 2e‒ → 2MnOOH + 2OH>‒.
*H3O+-ioonid moodustuvad elektrolüüdi NH4+-ioonidest: NH4+ + H2O ↔ H3O+ + NH3.
*H3O+-ioonide redutseerimisel moodustub vesinik, mis ei saa hermeetilisest korpusest eemalduda, ja moodustab grafiitpulga ümber gaasikihi, millega kaasneks elektrokeemilise polarisatsiooni tõttu elemendi sisetakistuse suurenemine. Et vesinikku ei tekiks, ongi grafiitpulga ümber mangaandioksiid (MnO2), mis toimib depolarisaatorina; mangaandioksiidi osalusel H3O+-ioonid redutseeruvad koos vee eraldumisega: 2MnO2 + 2H2O+ + 2e− → 2MnO(OH) + 2H2O.

Üldreaktsioon (redoksreaktsioon) ammooniumkloriidelektrolüüdiga elemendis: Zn + 2MnO2 + 2NH4Cl → 2MnO(OH) + [Zn(NH3)2]Cl2.

Üldreaktsioon tsinkkloriidelektrolüüdiga elemendis: 4Zn + 8MnO2 + ZnCl2 + 9H2O → [ZnCl2*4ZnO*5H2O) + 8MnO(OH).
## Välislingid
* PowerStream Battery Chemistry FAQ
* Eveready Carbon Zinc
Leeliselement

**Leeliselement** ehk **leelismangaanelement** on praegusajal kõige laiemalt kasutatav primaarelement, millel on tsinksüsielemendi ees mitmeid eeliseid. 

Toodetakse peamiselt silindrilisi leeliselemente (vt primaarelement) ja nendest koostatud silindrilisi ja risttahukakujulisi patareisid. 

## Ehitus
Leeliselemendi positiivseks elektroodiks (katoodiks) on elementi ümbritsev teraskest ja sellega elektrilises ühenduses olev mangaandioksiid (MnO2). Negatiivse elektroodi (anoodi) moodustab elemendi keskel paiknev terastihvtist voolujuht ning seda ümbritsev tsinkpulbri ja leelismetalli kaaliumi hüdroksiidi (KOH) pasta. Elektroode eraldab ioone läbilaskvast kiudainest separaator, mis on samuti immutatud elektrolüüdina toimiva kaaliumhüdroksiidiga. Normaalsel kasutamisel gaasieraldus puudub, seepärast saab elemendid valmistada hermeetilistena. Lühise korral või ülemäära kõrgel temperatuuril hoiab elemendi lõhkemise ära kaitseventiil, mille kaudu gaas eraldub.

## Elektrokeemilised reaktsioonid
Elektrokeemiliselt on leeliselement leeliselektrolüüdiga tsink-mangaandioksiidelement.
Anoodil tsink oksüdeerub, loovutades elektrone (e−); seejuures moodustunud tsinkhüdroksiid Zn(OH)2 laguneb tsinkoksiidiks ZnO ja veeks H2O:
:Zn + 2OH− → Zn(OH)2 + 2e−;
:Zn(OH)2 → ZnO + H2O.

Katoodil toimub reduktsioonireaktsioon: 
:2MnO2 + H2O + 2e− → Mn2O3 + 2OH−.

Redoksreaktsiooni üldvalem:
:Zn + 2KOH + 2MnO2 + 2e− → 2e− + ZnO + 2KOH + Mn2O3.

Seega elemendi kasutamisel leeliselektrolüüti KOH peaaegu ei kulu, nii et seda võib elemendis olla vähesel hulgal ja vastavalt saab suurendada mangaandioksiidi kogust.  

## Leeliselemendi võrdlus tsinksüsielemendiga<br/>(tüüp AA)

## Viited

## Välislingid
* Alkaline Cells
Lignotselluloos

**Lignotselluloos** on taimne biomass, mis koosneb põhiliselt tselluloosist, hemitselluloosist ja ligniinist.

Taimedele annavad tugevuse rakukestad, mille põhikoostisosad on polümeersed süsivesikud (biopolüsahhariidid nagu tselluloos ja hemitselluloos) ning nendega seondunud hüdrofoobne polümeer ligniin. Nimetatud kolm biopolümeeri – tselluloos, ligniin ja hemitselluloos – moodustavad põhimassi Maal levinud taimsest materjalist, vastavalt keskmiselt 33, 30 ja 20 protsenti biomassist. Puidus on nende sisaldus vastavalt 40–50%, 20–30% ja 20–30%.

Lignotselluloos biomass jagatakse nelja põhikategooriasse: põllumajandusjäägid (õled), energiataimed (pajuvõsa), puidujäägid (saepuru) ja vanapaber. Puitumine on polüsahhariidide ja ligniini ladestumine taime raku seintesse, mille tulemusena muutub taime vars jäigaks.

Lignotselluloosse biomassi kolm põhikomponenti interakteeruvad üksteisega ja seetõttu on selle biomassi struktuur ensümaatilisele hüdrolüüsile vastupidav. Samas on ka lignotselluloos biolagunev ja seda lagunemist (sobivates tingimustes toimuvat ensümaatilist hüdrolüüsi) teostavad looduses bakterid ja seened. Lignotselluloos on perspektiivne lähtematerjal bioetanooli või biobutanooli tootmiseks, kuid senised eeltöötlus- ja fermentatsioonitehnoloogiad on küllalt kulukad. 

## Vaata ka
*Lignotselluloosi lagundamine
*Rakukest
*Tselluloosi- ja paberitööstus
*Bioetanool
Nicholas Winton

Sir **Nicholas George Winton** (19. mail 1909 Hampstead, London – 1. juuli 2015 Slough, Berkshire'i krahvkond) oli briti filantroop, kes organiseeris Teise maailmasõja eelõhtul 669 peamiselt juudi päritolu lapse päästmise Natsi-Saksamaa poolt okupeeritud Tšehhoslovakkiast. Winton leidis neile kasuvanemad ja uued kodud ning korraldas laste transpordi Inglismaale. Suurbritannia ajakirjandus nimetas ta aastaid hiljem selle eest "Briti Schindleriks". Kümned tuhanded Tšehhoslovakkiasse sõja jalgu jäänud lapsed ja nende vanemad langesid holokausti ohvriks.

1.–4. septembrini 2009 sõitis Prahast erirong Londonisse, märkimaks alanud sõja tõttu ära jäänud viimase lähetuse 70. aastapäeva. Nn Wintoni rongiga sõitsid seni elus olevad "Wintoni lapsed", kes kohtusid ka oma elupäästjaga. Praha keskvaksali juures avati eelnevalt mälestusmärk, millel on noor Nick Winton koos laste ja reisikohvriga.

## Tunnustus

* 1983 – Briti impeeriumi ordu liige (MBE)
* 2003 – löödi rüütliks (Knight Bachelor)

## Viited

## Välislingid

*
Soome-Ugri Kirjanduste Assotsiatsioon

**Soome-Ugri Kirjanduste Assotsiatsioon** on aastal 1993 Egeris (Ungari) asutatud ühendus, mis ühendab soome-ugri rahvaste kirjanikke, kirjandusteadlasi ja tõlkijaid.

Assotsiatsioon korraldab soome-ugri rahvaste kirjanike kongresse, mis enamasti käsitlevad mingit kindlat temaatikat. Näiteks 10. kongressi teema oli "noor kirjandus ja soome-ugri kirjanduste tulevik". 24.–25. augustil 2017 Tartus toimunud XIV Soome-ugri kirjanike kongressi teema oli "ajalugu kirjanduses".

Aastatel 1993–1996 oli assotsiatsiooni juhataja Peter Domokos, aastast 1996 Arvo Valton.

## Viited

## Välislingid
*http://aful.kirjandus.ee/et/intro/
Ktesibios

**Ktesibios** (ka **Ctesibius** ja **Tesibius**) oli leiutaja ja matemaatik, kes elas hellenistliku Egiptuse Aleksandrias. Tema tegevusaastad olid 285–222 eKr.

## Elu
Tema elust pole peaaegu mitte midagi täpselt teada, kuid Ktesibiost kui leiutajat ja matemaatikut olevat maininud Vitruvius, Athanaeus, Philo Bütsantsist ja Heron Aleksandriast. On teada, et Ktesibios juhatas Aleksandria muuseumi. Diogenes Laertiuse järgi oli Ktesibios väga vaene. 

## Leiutised
Ktesibios oli esimene, kes uuris surutud õhu jõu mõju pumpadele. Ta kirjutas traktaate pneumaatika, hüdraulika ja surutud õhu kohta.  

Athenaios, Vitruvius ja Plinius pidasid Ktesibiost *hydraulis*e ehk vesioreli leiutajaks 250 eKr paiku; vesiorel oli omakorda tänapäevase oreli eelkäija. Samuti olevat Ktesibios leiutanud vesikella (*clepsydra*).


Pilt:Wasserorgel.png|*[[Hydraulis]]* ehk vesiorel Heroni Aleksandriast järgi
Pilt:Clepsydra-Diagram-Fancy.jpeg|Vesikell *(clepsydra)*
Soome-ugri rahvaste folkloorifestival

**Soome-ugri rahvaste folkloorifestival** on kultuuriüritus, kus soome-ugri rahvad tutvustavad oma kultuuri. See on soome-ugri rahvaste suurim kultuuriüritus.

VI soome-ugri rahvaste folkloorifestival toimus 1997. aastal Eestis ja seda korraldas Eesti Fenno-Ugria Asutus.

## Viited
Majoolika

**Majoolika** on araabia päritolu keraamikatehnika.

Terrakotast nõud kastetakse tinaühendeid sisaldavasse glasuuri ning dekoreeritakse maalingute ja ornamentidega. Tulemuseks on kergelt pärlendav, valge või hiljem sinakas-roheka alusglasuuriga veekindel tarbeese. 

Majoolika on saanud nime Mallorca saare järgi, kuna 13. sajandi itaallased pidasid seda ekslikult majoolika sünnikoduks. Tegelikult leiutasid selle keraamikatehnika 6. sajandil araablased ning Mallorca oli üks neist sadamatest, kust toodangut Euroopasse toodi. Majoolikas kaunistati ajalooliselt vaagnaid, taldrikuid, kanne apteeginõusid, seina- ja põrandaplaate jne.  

Eriti kuulsad ja imetletud on Valencia 13.-14. sajandi lüsterglasuuridega kaetud esemed. Mauride loodut eeskujuks võttes arendasid itaallased 15.-16. sajandil välja omapärase Itaalia majoolika tehnika. Kuulsate keskustena kujunesid välja Faenza, Firenze, Durante, Casteldurante, Veneetsia, Gubbio, Urbino ja Siena linn. Dekooris kasutati taimornamentikat, loomamotiivide ja arabeske, tihti koos nimede, sümbolite ja väljamõeldud vappidega, aga ka portreedega. Teine suund oli ajaloo- ja piiblisündmuste kujutamine. Nn *istario*'d pandi välja maja puhvetkapil kõrvuti hõbenõude ja portselaniga.  

## Viited
Willem Schagen

**Willem Schagen** (eesnimi ka **Willy**; 14. november 1925 Amsterdam – 25. mai 2012 Amsterdam) oli Hollandi poksija.

Schagen sai poolraskekaalus (kuni 80 kg) 8. Euroopa meistrivõistlustel (Oslo, 1949) pronksmedali. Ta kaotas poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Ota Rademacherile (Tšehhoslovakkia), kuid sai medali kohtunikekogu otsusega (toona valiti poolfinaalis kaotanutest üks pronksmedalisaaja).

Schagen poksis oktoobrist 1952 kuni juulini 1959 elukutselisena. Ta osales kokku 48 kohtumisel ning võitis neist 24 (neist 14 nokaudiga), kaotas 20 (neist 14 nokaudiga) ja viigistas 4 kohtumist. Ta oli poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) elukutseliste Hollandi meister aastatel 1950–1953.

## Viited

## Välislingid
*
Puuder

**Puuder** on kosmeetikas kasutatav pulber peamiselt näo kaunistamiseks.

Puudrit võidakse kasutada nii meigi aluskihina kui vastavalt vajadusele korduvaks pealekandmiseks, et vähendada rasuse naha läiget. Puuder on kas poolläbipaistev või dekoratiivse pigmendiga. Puuder ühtlustab näonaha tooni ning võib kaitsta ka päikese mõju eest.

Puuder on pakendatud kas lahtise pulbri kujul (tolmpuuder) või kokkusurutuna (kompaktpuuder). Puudrit kantakse nahale puudripadja, -pintsli või -käsnaga.
Soome-Ugri Rahvaste Infokeskus

**Soome-Ugri Rahvaste Infokeskus** (lühend: **SURI**) oli aastatel 1995–2006 tegutsenud soome-ugri rahvaste kohta käivat infot hankiv ja seda vahendav keskus. 

Infokeskus loodi 1995. aastal UNESCO ja Avatud Eesti Fondi toetusel MTÜ Fenno-Ugria Asutuse juurde. Aastatel 1996–2006 haldas SURI veebilehte www.suri.ee. Pärast SURI likvideerimist, asutati uus veebiportaal: www.fennougria.ee.

## Viited

## Välislingid
*Keskuse endine koduleht (vaadatud 28.01.2013)
*MTÜ Fenno-Ugria Asutus (vaadatud 28.01.2013)
Soome-Ugri Rahvaste Noorte Assotsiatsioon

**Soome-Ugri Rahvaste Noorte Assotsiatsioon** (ka **Soome-Ugri Rahvaste Noorteassotsiatsioon** või **Soome-Ugri Rahvaste Noorte Liit**; lühendina **MAFUN**, harvem **YAFUP**; vene keeles Молодежная ассоциация финно-угорских народов, inglise keeles Youth Association of Finno-Ugric Peoples) on rahvusvaheline uurali (soome-ugri ja samojeedi) rahvaste noorsooühingute katusorganisatsioon. Organisatsiooni peaeesmärk on arendada ja säilitada uurali kultuure ja keeli ning ühtlasi tutvustada neid maailmale.

MAFUN asutati 16. juunil 1990. 2013. aasta alguse seisuga kuulus sellesse 30 organisatsiooni, neist 1 Eestist ja 3 Soomest, ülejäänud Venemaalt. Eestit esindab MAFUNis organisatsioon Fenno-Ugria Noored. Aastatel 1997–2000 oli MAFUNi president Jaak Prozes ning alates aastast 2015 on MAFUNi president Käbi Suvi.

Üheks silmapaistvamaks ettevõtmiseks MAFUNi algatusel on Soome-ugri kultuuripealinnade programm.

## Kongressid
* 2011 – Saransk, Mordva, Venemaa.
* 2013 – Helsingi, Soome.
* 2015 – Tartu, Eesti.
* 2017 – Udmurtia, Iževsk, Venemaa.

## Vaata ka
*Soome-Ugri Rahvaste Assotsiatsioon (AFUN)

## Viited

## Välislingid
* MAFUNi koduleht
* MAFUNi vana koduleht
* Tartus algab rahvusvahelise soome-ugri noorteühenduse MAFUN juubelikongress. MAFUNi pressiteade Tartu kodulehel, 27. juuli 2015
Läti mõis

**Läti mõis** oli Raasiku mõisa abimõis, mis asus Harju-Jaani kihelkonnas Harju-Jaani kirikust 1,5&nbsp;km lõunas.

Läti mõis põletati 1905. aasta revolutsioonisündmuste käigus ja seda hiljem ei taastatud.

Mõisasüdame koos maa ja tulekahjus alles jäänud mõisatallikompleksi ning aidaga kinkis Eesti Vabariik pärast Vabadussõda selles sõjas osalenud ja ühe jala kaotanud Vabadusristi kavalerile Johannes Püile. Säilinud on mõisarehe kivivundamendi fragmendid, mõned mõisapargi põlispuud. Eesti riik ehitas Johannes Püile vana mõisamaja parki uue maja, selles elab praegu tema pojapoeg Raivo Püi.
Isi Trapido

**Isi Trapido** (27. september 1921 Tartu – 28. november 2003 Tallinn) oli juudi päritolu Eesti fotograaf ja korvpallur. Pikkus 187 cm.

Ta lõpetas aastal 1941 Tartu Elektromehaanika Tehnikumi. 

Ta hakkas sportima Hugo Treffneri Gümnaasiumis õppides, tema lemmikspordialaks oli korvpall. Teise maailmasõja ajal oli ta Eesti Laskurkorpuse korvpallimeeskonna kapten.

Ta on töötanud Eesti Raadio informatsiooni- ja spordiosakonnas, ning fotograafina ajalehtede Noorte Hääl, Spordileht (1958–1977), Kodumaa, Harju Elu ja Meremees toimetustes. Ta tegi kaastööd kodu- ja välismaistele raamatukirjastustele ja ajakirjadele. Ta oli aastast 1958 Ajakirjanike Liidu liige, olles selle fotosektsiooni esimees.

Trapido tuntuim ja enim auhindu pälvinud foto valmis 1964. aastal Tallinnas. Fotol on kujutatud Innsbrucki taliolümpia kiiruisutamise 1500 m distantsi võitjat Ants Antsonit uisutamas.

Trapido suri 28. novembril 2003 Tallinnas ja maeti 20. detsembril Metsakalmistule sporditegelaste kvartalisse.

## Isiklikku
Ta oli aastast 1972 abielus kopsuarst Laine Trapidoga (neiuna Rettau), nende poeg Toomas Trapido on bioloog ja poliitik. Tema isa Susman Trapido mõrvati 1941. aastal holokausti käigus Tartus.

## Viited

## Kirjandus
* Helbe Merila-Lattik, Helmut Piirimäe ja Ilo Käbin. 2000. *Eesti arstid 1940–1960*. Lk. 1070.

## Välislingid
*
Lorenzo II de' Medici

**Lorenzo II de' Medici** (12. september 1492  Firenze – 4. mai 1519 Firenze Careggi) oli Firenze valitseja aastail 1514–1519.  Urbino hertsog aastatel 1516–1519.

Lorenzo oli Piero II de' Medici ("Õnnetu") ja Alfonsina Orsini poeg. Lorenzo Tore oli tema vanaisa, paavst Leo X oli tema onu, Caterina de' Medici oli tema tütar.

Niccolò Machiavelli pühendas Lorenzo de' Medicile oma teose "Valitseja".

## Välislingid
Spordimeditsiini Sihtasutus

**Spordimeditsiini Sihtasutus** on spordimeditsiini ja sporditeaduse arendamise ning sportlaste (nii harrastus- kui ka saavutussportlaste) meditsiinilise teenindamisega tegelev sihtasutus.

Sihtasutuse ajalugu algas kahest omaette asutatud dispanserist: **[[Vabariiklik Arstlik-Kehakultuuri Dispanser|Vabariiklik Arstlik-Kehakultuuri Dispanserist]]** (asutati 1950) ja **[[Tartu Arstlik-Kehakultuuri Dispanser|Tartu Arstlikust-Kehakultuuri Dispanserist]]** (asutati 1951). Aastal 1990 nimetati need dispanserid **spordimeditsiini keskusteks** ning 1998. aastal sai neist keskustest liitmise tulemusel **Sihtasutus Tippspordi Uuringukeskus**. Aastast 2002 kannab endine Uuringukeskus praegust nime.

## Viited

## Välislingid
*Sihtasutuse koduleht (vaadatud 28.01.2013)
Spordileht

**Spordileht** oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1958–1993 ja 1996–1999. 

Nõukogude ajal andsid ajalehte välja Eesti NSV Riiklik Kehakultuuri- ja Spordikomitee ning Eesti NSV Ajakirjanike Liit; 1990–1993 Eesti Ajakirjanike Liit. 

Esimene toimetaja oli 1958–1963 Eduard Lukk. Aastatel 1963–1981 töötas sellel kohal Reginald Kallas, pärast teda Jüri Paalma ning 1989–1991 toimetas lehte Mati Eliste. 

Aastatel 1993–1995 kandis leht nime **Eesti Spordi Leht**.

Spordilehe tiraaž oli keskmiselt 70 000.

## Viited
Eesti Spordileht

Nime **Eesti Spordileht** on kandnud kaks väljaannet:
***[[Eesti Spordileht (1920–1940)|Eesti Spordileht]]**, välja antud 1920–1940
***[[Eesti Spordileht (Eesti Olümpiakomitee)|Eesti Spordileht]]**, välja antud 2003–2005 (Eesti Olümpiakomitee ja Sporditeabe Sihtasutuse väljaanne)

## Vaata ka
* Spordileht
Rahva Lõbu-Leht

**Rahva Lõbu-Leht** *: Eesti perekondlik jutu-, teaduse ja võiduse ajakiri* ((originaalpealkirjaga "Rahwa Lõbu-Leht"), aastast 1905 **Rahva Lõbuleht**) oli kogupereajakiri, mille 1898. aastal asutas Tartus Karl August Hermann. 

Populariseeriseeriti materialistlikku maailmakäsitust. Aastatel 1898–1901 ilmus ajakiri Tartus, 1901–1902 Põltsamaal ja 1903–1906 Tallinnas.  

Ajakirja tellimise hind 1899. aastal oli 1 rubla aastas ja üksiknumbrina maksis 10 kopikat.

Ajakiri oli varem ilmunud Laulu ja Mängude lehe (1885–1897) jätkaja.

## Väljaandjad
* Karl August Hermann 1898–1899 (kuni nr 10)
* Johannes Leopold Jüris 1899 (alates nr 10) – 1902
* L. Leppik (Lepik) 1903 proovinumber
* Theodor Tiedt 1903 nr 1
* Karl Keyler ja Victor Jacobson 1904–1906

## Vastutavad toimetajad
* Karl August Hermann 1898–1899 (kuni nr 10)
* Johannes Leopold Jüris 1899 (alates nr 10) – 1903
* Theodor Tiedt nr 1–5, 1906
*Karl Keyler ja Victor Jacobson 1904 (alates nr 6) – 1906
* Peeter Grünfeldt 1904–1906

## Illustraatorid
* Andres Kuusk (kaane illustraator 1901 nr. 7, 1903;)
* Hans Möldermann 1905 nr. 4 - 1906

## Kaastöölised
Ajalehe kaastöölised olid

* Andres Alver
* Anton Hansen Tammsaare
* Georg Eduard Luiga
* Martin Morrison
* Vassili Mölder
* Otto Münther
*Erik Obermann karikaturist
* Adolf Perandi
* Peäro August Pitka
* Mart Pukits
* Julius Aleksander Vambola
* Eduard-Reinhold Virgo
*Richard Aavakivi

## Ilmumiskohad
* Tartu 1898–1901 (kuni nr 8)
* Põltsamaa 1901 (alates nr 9) – 1902
* Tallinn 1903–1906

## Trükikojad
* Tartu : Karl August Hermann 1898 – 1900 nr 11, 1901 nr 2–3, 5–8
* Tartu : C.H.F. Schnakenburg 1900 nr 12 – 1901 nr 1
* Tartu : Jaan Tõnnishof ja Tõnis Kukk 1901 nr 4 kaaned nr 1–8
* Põltsamaa : Karl Jürison ja Theodor Tiedt 1901 nr 9 – 1902, 1903 nr 1
* Tallinn : Hans Mattisen ja A. Laurmann 1903 proovinumber
* Tallinn : Revalsche Zeitung 1904 nr 1–11;
* Tallinn : Karl Keyler 1904 nr 12 – 1906, kaaned 1904 nr 1 – 1906

## Lisalehed
* Ida-Aasia kaart 1900
* Julius Lippert - Kultuura ajalugu I jagu (1902) – Toidumuretsemine, riided, elumaja (56 lk)

## Viited

## Kirjandus
*Jaan Depman, „Rahva Lõbu-lehe" asutamisloost. Keel ja Kirjandus, 1962, nr 7, lk 422-423
1960. aasta kunstirühmitis

**1960. aasta rühmitis** oli Tartus tegutsenud kunstnike rühmitis, mida loetakse pärast Teist maailmasõda Eestis loodud eesti kunstnike rühmitistest esimeseks.

Kunstirühmitis kujunes aastail 1956–1957, selle moodustasid Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis õppinud kunstnikud Valve Janov, Silvia Jõgever, Kaja Kärner, Lembit Saarts, Ülo Sooster, Lüüdia Vallimäe-Mark ja Heldur Viires.

Rühmitisega olid lähemalt seotud ka Varmo Pirk, Valdur Ohakas, Henn Roode, Helju Sarnet Zauram ja Olav Maran.

Kunstirühmitise looming vastandus tollasele Nõukogude kunstile (sotsialistlik realism). Pärast 1960. aastal Tartu 8. Keskkoolis korraldatud mitteametlikku näitust hakati rühmitise liikmeid taga kiusama.

## Vaata ka
*ANK '64 (Tallinnas)

## Viited
Tallinna rakenduskunsti triennaal

**Tallinna rakenduskunsti triennaal** on aastast 1997 toimuv rahvusvaheline kunstiüritus, mida korraldab MTÜ Tallinna Rakenduskunsti Triennaali Ühendus. 

Triennaalil välja pandud näitused tutvustavad muu hulgas nüüdisaegseid tarbekunsti- ja disainipraktikaid.

Tallinna rakenduskunsti triennaali eeskuju pärineb 1979. aastast alguse saanud Baltimaade tarbekunstitriennaalidest.

## Vaata ka
*Tallinna graafikatriennaal

## Viited

## Välislingid
*Triennaali koduleht (vaadatud 28.01.2013)
2. tants

**2. tants** (äriregistris *MTÜ Teine Tants*) on 1999. aastast Tallinnas tegutsev mittetulundusühing, mis propageerib tantsukunsti, toetab noori tantsijaid ja koreograafe ning korraldab mitmesuguseid üritusi, eriti tantsuga seotuid. 2. tants loodi ühenduse Tantsuinfo Keskus Eestis (TIKE) töö jätkamiseks
.

2. tants on mitu korda korraldanud tantsufestivali "Uus tants" ja Augusti tantsufestivali.

## Viited

## Välislingid
*Organisatsioon Eesti Teatri Agentuuri kodulehel (vaadatud 28.01.2013)
Uus tants

"**Uus tants**" on aastast 1994 Tallinnas toimuv Eesti nüüdisaegse tantsu festival. Aastani 1997 kandis festival nime "**Noor tants**".

Festivalil esitatakse Eesti koreograafide ja tantsijate viimaste aastate huvitavamaid palasid eesmärgiga tutvustada neid muu hulgas välisteatrite ja teiste tantsufestivalide esindajaile.

Aastast 2010 korraldab festivale Eesti Tantsukunstnike Liit. Varem on festivali korraldanud mittetulundusühing 2. tants. 

## Viited

## Välislingid
*Festivalist Eesti Tantsukunstnike Liidu kodulehel (vaadatud 28.01.2013)
Jerzy Adamski

**Jerzy Adamski** (14. märts 1937 Sierpc, Sierpci maakond, Masoovia vojevoodkond – 6. detsember 2002 Bydgoszcz) oli Poola poksija.

Adamski oli kokku kuuekordne Poola meister: kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1956. aastal ning sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1959–1962 ja 1964. Ta esindas Poolat maavõistlustel 19 korda ning võitis neist 15 ja kaotas kolm kohtumist ning viigistas ühe kohtumise.

Adamski sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Francesco Mussole (Itaalia).

Adamski võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Stanislav Stepaškinile (NSV Liit) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Gianfranco Piovesanile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*
Miloš Zeman

**Miloš Zeman** (sündinud 28. septembril 1944 Kolínis) on Tšehhi poliitik, kes oli 8. märtsist 2013 kuni 8. märtsini 2023 Tšehhi president. 

Ta oli esimene otse valitud president riigi ajaloos.

1968. aasta Praha kevade ajal astus ta Tšehhoslovakkia KP ridadesse. 1969. aastal lõpetas ta Praha majandusülikooli. 1970. aastal heideti ta kommunistliku partei ridadest välja. Aastatel 1993–2001 oli ta Tšehhi SDP juht.

Aastail 1998–2002 oli ta Tšehhi peaminister.

Jaanuaris 2013 peetud presidendivalimistel sai ta esimeses voorus 24,21% häältest. Teises voorus (ta kandideeris koos Karel Schwarzenbergiga) sai ta 54,8% häältest ja valiti presidendiks.

## Välislingid
* Tšehhi esimeseks otse valitud presidendiks sai vasakpoolne Miloš Zeman
Aiaääre tänav

**Aiaääre tänav** on umbtänav Tartus Ihastes.

Tänav algab Rannakajaka tänavalt, kulgeb alguses kagusse, pöörab siis edelasse ja lõppeb tupikuga.

Tänava pikkus on ligikaudu 230 meetrit.
2007. aasta muusikas

## Muusikasündmused
*3. veebruar – Eurolaul 2007
*12. mai – 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
## Muusikaauhinnad
*...
## Eestis välja antud albumid
*"Biitpiraadid 2" (Rampade Org)
*"Greatest Hits" (Black Velvet)
*"Läti lugu" (Krää)
*"Mis sa teed" (The Tuberkuloited)
*"Muusa" (Laura)
*"My Sun" (Sofia Rubina)
*"Oota mind ära" (Sõpruse Puiestee)
*"PS Troika - 20" (PS Troika)
*"Settimine" (Bonzo)
*"Split Personality" (Lowry)
*"Steriilne särk, revolverkülmad prillid" (John Stuart Mill)
*"Taevas ja perse" (Chalice)
*"Täna rikun ma reegleid" (Helen Adamson)
*"Äike päike" (Niki)
*"Ära valeta!" (Sven Varkel)

## Surnud
*19. jaanuar – Murat Nassõrov
*28. jaanuar – Karel Svoboda
*28. aprill – Laine Mets
*30. aprill – Grégory Lemarchal
*20. mai – Ben Weisman
*12. juuni – Vello Jürna
*5. juuli – George Melly
*6. september – Luciano Pavarotti
*16. oktoober – Toše Proeski
*27. oktoober – Sven Kuntu
*29. november – Maimu Krinal
*5. detsember – Karlheinz Stockhausen
*23. detsember – Oscar Peterson

## Viited
Tibullus

**Albius Tibullus** (55 eKr – 19 eKr) oli Vana-Rooma eleegik.

## Eesti keeles
* Rooma kirjanduse antoloogia, Eesti Raamat, Tallinn 1971, lk 353–358, lk 629–630.

## Välislingid

*Tibulluse eleegiad (ladina keeles)
Seadusandlik Delegatsioon

**Seadusandlik Delegatsioon** moodustati Eesti Asutava Kogu liikmetest ja tema peale pandi jooksva seadusandluse ülesanded.

Seadusandliku Delegatsiooni esimees oli Eesti Asutava Kogu esimees August Rei.

15. juulil 1919 valiti Seadusandliku Delegatsiooni liikmeteks:
* Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei poolt Karl Ast, Hans Martna, August Rei, Minni Kurs-Olesk, Karl Virma, Aleksander Tulp, Jaan Vain, Leopold Johanson, Emma Asson ja Mihkel Neps
* Eesti Tööerakonna poolt Ado Anderkopp, Aleksander Arras, Timotheus Grünthal, Konstantin Konik, Lui Olesk, Voldemar Päts, Arnold Schulbach ja Nikolai Talts
* Eesti Rahvaerakonna poolt Ado Birk, Adam Bachman, Hugo Kuusner, Kaarel Parts, Jakob Vestholm ja Artur Uibopuu
* Kristliku Rahvaerakonna poolt Jaan Lattik
* Sotsialistide-Revolutsionääride Partei poolt Jaan Piiskar ja Hans Kruus
* Eesti Maarahva Liidu poolt Konstantin Päts ja Jaan Teemant
* Saksa Erakond Eestimaal poolt Hermann Koch

Delegatsioon pidas 16. juulist 1919 kuni 1. detsembrini 1920, 86 koosolekut.
Riiulid

**"Riiulid"** on Andres Vanapa 1994. aastal ilmunud romaan.

Romaani on nimetatud Eesti modernistliku kirjanduse üheks tippteoseks.

Romaani peategelaseks on härra Ajao, kogu elu lugemisele pühendunud eraklik raamatukoguhoidja ("loostaja"), kes saab tööd (nähtavasti) Tallinnas asuvas eraraamatukogus. Ta päevad on täidetud lugemise, uute raamatute sortimise ja riiulitele jagamisega, kusjuures seda tehes ei lähtu ta mitte alfabeetilisest järjekorrast, vaid arvestab teoste/autorite/ilmumisaegade/õhustiku jm sobivusega. Nõnda tekibki olukord, kus raamatuid suudab raamatukogust leida vaid Ajao ise. Härra Ajao ei viibi hoones üksi: hoone eest kannab hoolt Ajaosse platooniliselt armunud proua ja keldris elab alkoholilembene katlakütja. Romaan lõpeb sümboolselt: härra Ajaole kukub raamaturiiulite vahel pähe entsüklopeedia ja ta sureb.

## Kirjandust
*Peeter Künstler "Riiulil avamerele". Vikerkaar, nr 9, 1994, lk 92
*Brita Melts "Arvustus: Andres Vanapa romaan "Riiulid"". Värske Rõhk, nr 21, 2010

## Välislingid
*Jüri Ehlvest "Härgade inisemine". Eesti Päevaleht, 1. aprill 2006
Slovetšne

**Slovetšne** (ukraina keeles Словечне) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ovrutši rajoonis. Elanike arv on 1725. Pindala on 3,631 km².
Bavlõ rajoon

**Bavlõ rajoon** on haldusüksus Venemaal Tatarstani kaguosas. Piirneb Orenburgi oblasti ja Baškortostaniga.

Rajoonis on 13 külaasundust, kus on kokku 39 küla. Rajooni keskus on Bavlõ linn.

2016. aastal oli rajooni elanike arv 35 517. 2010. aasta seisuga olid elanikest 64,6% tatarlased, 20,3% venelased, 5,7% tšuvašid, 5,6% udmurdid ja 1,1% mordvalased.

## Viited

## Välislingid

* Rajooni koduleht
Mobil-galerii

**['mobil] galerii** (ka **Mobil galerii**) oli aastatel 1994–1998 Eestis (ja mujal) tegutsenud kunstirühmitus, mille 1995. aastal asutajate seas olid Marko Laimre ja Piret Räni jt dotsent Peeter Linnapi juhitud fotokeskuse ümber tegutsenud Eesti Kunstiakadeemia üliõpilasi, ülikooli töötajaid (Eve Kiiler) ja isegi teiste ülikoolide teadureid (Mart Viljus). 
## Liikmed
Rühmituse peamised eestvedajad olid Marko Laimre ja Piret Räni, liikmete hulka kuulusid näiteks Arne Maasik, Piia Ruber, Killu Sukmit, Mari Laanemets, Eve Kiiler, Kristjan Mändmaa, Kadri Kangilaski, Rene Haljasmäe, Martin Pedanik, Andrus Kõresaar, Lennart Mänd, Margot Kask, Mart Viljus (Tallinna Tehnikaülikool), Lennart Mänd, Anne Daniela Rodgers jt.

## Tegevus
Rühmituse näitustööd tegelesid ajaloo- ja arheoloogiaga foucault'likus võtmes. Teosed uurisid 1940. ja 1990. aastate pöördelist ajalugu Eestis, autobiograafiate "väikesi lugusid", mis heitsid valgust ajaloo tumedamatesse ja intiimsematesse soppidesse. Osa teoseid oli metakunstilise iseloomuga – tegu oli kunsti enda uurimisega. Meediumidena kasutati domineerivalt fotograafia vahendeid: suurendusi, slaide, projektsioone jms, videoid, filme, leidesemeid jmt. Rühmitus oli rahvusvahelise kunstiga sünkroonses arengus, see esines Saaremaa biennaalidel (aitas teostada 1995. ja 1997. aasta suurnäitusi) ning Tallinna ja Kuressaare linnaruumides (nt üritused "OUT" 1996 ja 1998). Rühmituse naiskunstnikud esinesid ka omaette näitustega Eesti Rahva Muuseumis jm. Mobil-galerii esimene välisnäitus oli suurem väljapanek Panevėžysi Kunstihoones. 

## Vaata ka
*Faculty of Taste
*Saaremaa biennaal
*Peeter Linnap
*Piret Räni
*Eve Kiiler
*Marko Laimre
*PallasFoto

## Viited
Annemõisa tänav

**Annemõisa tänav** on tänav Tartus, Annelinnas. See algab Jaama tänavalt ja lõpeb endise mõisa pargi ääres asuvatel kinnistutel. Tänav on umbes 390 meetrit pikk.

## Ajalugu
Annemõisa tänav asub endise Anne mõisa (*Annenhof – Freudenhof)* aladel, kus asus 19. sajandi alguses Vasula mõisa alla kuulunud karjamõisa mõisakompleks. 1865. aastaks oli seal ehitatud mõisa peahoone, mis on tänaseks hävinud.
 

1977. aastal inventeeriti alal järgmised mõisakompleksi hooned: peahoone, kuivati, sepikoda, rehehoone, kaalukoda, saun, vankrikuur ja sigala. Selleks ajaks olid aga hävinud tööhobuste tallid, karjalaudad ja Räpina maantee ääres asunud mõisakõrtsi hoone.  Annelinna linnaosa on saanud nime Anne mõisa järgi.  

2021. aastaks on hävinud peahoone ja kõik mõisakompleksi kõrvalhooned, säilinud on vaid tonnvõlviga kelder ning mõisapargi pärnaallee.
## Tänapäev
Annemõisa tänav algab Jaama tänavalt ning lõpeb Annemõisa 7 (Annemõisa spordihoone  ja Annelinna kunstmuruväljak) kinnistul. Annemõisa 2 ja 4 kinnistutel asub 2022. aastal valminud Eluringi keskus (hooldekodu ja lasteaed) .  Annemõisa 1a krundil asub Annelinna jalgpallihall, mis valmis 2022. aasta aprillis. Annemõisa tänavas asuvad 1930. aastatel ehitatud elamuhooned. Annemõisa 12 asuv funktsionalistlikus stiilis hoone on ehitatud 1933. aastal, Annemõisa 6 asuv hoone on ümber ehitatud 1960 aastal. 

## Viited
SOUP '69

**SOUP '69** oli aastatel 1969–1971 Tallinnas tegutsenud kunstnike rühmitis, mille lõid ERKI disaini- ja arhitektuuritudengid. Rühmitise nimi "SOUP" oli ajendatud Andy Warholi  supipurkide seeriat kajastava kunstiteose järgi (*soup* 'supp').

SOUP '69 töödes oli inspiratsiooni ammutatud popkunstist.

SOUP '69 kuulusid teiste seas Andres Tolts, Leonhard Lapin, Ando Keskküla.

## Vaata ka
*1960. aasta kunstirühmitis
*ANK '64

## Viited

## Kirjandust

* Eha Komissarov. SOUP '69 - 20 aastat hiljem. Kunst. Kujutava ja tarbekunsti almahahh. nr 76, 1991.
Tallinna graafikatriennaal

**Tallinna graafika[[triennaal]]** on aastast 1968 toimuv graafikateemaline rahvusvaheline (aastast 1989) näitus.

Esimese graafikatriennaali nimi oli "Kaasaeg ja graafiline vorm". Peale Eesti graafikute osalesid üritusel ka Leedu ja Läti kunstnikud.

## Tallinna Graafikatriennaalid
*1968 Tallinna I graafikatriennaal "Kaasaeg ja graafiline vorm"
*1971 Tallinna II graafikatriennaal
*1974 Tallinna III graafikatriennaal
*....
*1989 Tallinna VIII graafikatriennaal
*1992 Tallinna IX graafikatriennaal
*1995 Tallinna X graafikatriennaal
*1998 Tallinna XI graafikatriennaal “Puudutus”
*2001 Tallinna XII graafikatriennaal “Muutuv kujund”
*2004 Tallinna XIII graafikatriennaal “Maapagu/inExile”
*2007 Tallinna XIV graafikatriennaal "Poliitiline/Poeetiline"
*2011 Tallinna XV graafikatriennaal "Armastuse, mitte raha pärast"
*2014 Tallinna XVI graafikatriennaal “Kirjaoskus – kirjaoskamatus”
*2018 Tallinna XVII graafikatriennaal
*2022 Tallinna XVIII graafikatriennaal "Soe. Temperatuurikontroll kolmes vaatuses"
*2025 Tallinna XIX graafikatriennaal

## Vaata ka
*Tallinna rakenduskunsti triennaal

## Viited

## Välislingid
*Triennaali koduleht (vaadatud 29.01.2013)
Arne Oidi nimeline lauluvõistlus

**Arne Oidi nimeline lauluvõistlus** oli aastatel 1959–1987 toimunud lauluvõistlus, mida korraldas Eesti NSV Riiklik Filharmoonia.

Lauluvõistluse mõtte autor oli Arne Oit. 1976. aastast kannab lauluvõistlus tema nime.

Lauluvõistluse võitsid kõige rohkem kordi Arne Oit, Vello Lipand ja Kustas Kikerpuu.

## Vaata ka
*Pop Tipp

## Viited
Marie Underi nimeline stipendium

**Marie Underi nimeline stipendium** on Kultuuriministeeriumi antav stipendium, millega toetatakse üliõpilaste tööd eesti kirjanduse uurimisel.

## Eestis
Kultuuriministeerium andis esimese stipendiumi 2008. aastal. Seda rahastati Marie Underi teoste kasutamise eest kogutud autoritasudest. Esimese stipendiumi suurus oli 50 000 krooni.

### Stipendiumi saajad
* 2008 Johanna Ross
* 2012 Märten Rattasepp

## Rootsis
2017. aasta algul sai teatavaks, et Marie Underi autoriõigused ei kuulugi Eesti riigile, vaid hoopis Eesti Kultuuri Koondisele Rootsis ja Baieri liidumaale Saksamaal. Eesti Kultuuri Koondis haldab Marie Underi ja Artur Adsoni mälestusfondi, millest on välja antud toetusi ja stipendiume.

## Viited
Armanda degli Abbati-Campodonico

**Armanda degli Abbati-Campodonico** (10. jaanuar 1879 Rooma – 1946 Karagandõ) oli Itaalia laulja (metsosopran) ja lauluõpetaja.

Ta on laulnud Milano La Scala's, New Yorgi Metropolitan Opera's ning Londoni, Madridi, Rio de Janeiro, Buenos Airese, Odessa ja Peterburi ooperiteatrites.

Aastal 1926 kutsus Eesti Haridusministeeriumi Kultuurivalitsus ta Estonia teatri pedagoogiks-hääleseadjaks.

Aastal 1929 asutas ta Tallinnas omanimelise laulustuudio (Abbati laulustuudio).

27. juunil 1941 ta arreteeriti kui fašistliku Itaalia kodanik ja 4. juulil küüditati Harku vanglast Siberisse, suri oletatavasti 1946 Karagandõs.

## Viited
Abbati laulustuudio

**Abbati laulustuudio** oli Itaalia laulja ja lauluõpetaja Armanda degli Abbati-Campodonico asutatud laulustuudio, mis asutati Tallinnas 1929. aastal. Laulustuudio lõpetas tegevuse 1941. aastal, kui Abbati välismaalasena arreteeriti.

Abbati laulustuudios käisid lauluharidust saamas teiste seas Karl Ots, Karl Viitol, Els Vaarman, Gerda Murre.

## Viited
Johannes Aaviku Selts

**Johannes Aaviku Selts** (inglise Johannes Aavik Society) on aastal 1992 asutatud kultuuriorganisatsioon, mis ühendab eesti keele ja kirjanduse huvilisi. Seltsi asutamise algatas Helgi Vihma.

Selts peab oma ülesandeks koguda ja uurida Johannes Aaviku pärandit, tutvustada teda kui mitmepalgelist kultuuriloojat, kaasa aidata eesti keele ja kirjakultuuri arendamisele ning kaitsmisele.

Seltsil on 93 liiget eri paigust: Eestist, Soomest, Rootsist, Taanist, Prantsusmaalt, USAst, Kanadast.

## Viited

## Välislingid
*Seltsi koduleht
Eesti Standardiamet

**Eesti Standardiamet** oli asutus, mis tegutses aastatel 1990–2000. Praegu tegutseb selle asemel Eesti Standardikeskus.

Standardiamet tegutses majandusministeeriumi alluvuses ja seal töötas paarkümmend inimest. Amet juhtis rahvusstandardite väljaarendamist ja korraldas rahvusvaheliste standardite rakendamist Eestis.

Standardiameti peadirektor oli Arno Univer. Algul korraldas amet ka metroloogiavaldkonda (seda juhtis peadirektori asetäitja Viktor Krutob), 1995. aastal asutati Riigi Metroloogiakeskus.

## Viited
Eesti Standardiraamatukogu

**Eesti Standardiraamatukogu** oli aastal 1992 Eesti Standardiameti koosseisu asutatud raamatukogu. Aastast 2000 on raamatukogu Eesti Standardikeskuse struktuuriüksus.

Standardiraamatukogu moodustus Standardikomitee infoosakonna, Plaanikomitee ja Eesti NSV Vabariikliku Teadusliku Tehnikaraamatukogu standardite kogudest.

2003. aasta seisuga oli raamatukogus 148 900 arvestusühikut materjali.

## Viited
Adelaide'i Eesti Meeskoor

**Adelaide'i Eesti Meeskoor**  aastal 1948 Adelaide'is asutatud meeskoor. Meeskoori tegevus hakkas hääbuma 1990. aastatel .

Meeskoori esimene koorijuht oli Elmar Reebs. 1968. aastal sai koorijuhiks Lembit Härm.

## Vaata ka
*Adelaide'i Eesti Maja

## Viited
Agenda Parva

**"Agenda Parva"** on 1622. aastal Braunsbergis (praegu Poola linn Braniewo) Warmia piiskopkonnas trükitud raamat, mis on esimene lõunaeestimurdelist teksti sisaldav säilinud teos.

Raamat oli kirjutatud Liivimaa preestritele. Raamatus on katoliku liturgia juures vajalikke lauseid läti, eesti, poola ja saksa keeles.

Ajaloolane ja arhivaar Vello Helk oletab, et selle võis tõlkida liivimaalane Wilhelm Buccius, kes oli aastatel 1614–1621 Tartu jesuiitide eesti jutlustaja ja seminari prefekt ning oskas väga hästi eesti keelt.

"Agenda Parva" ainsa eksemplari leidis 1937. aastal Tartu ülikooli raamatukogu töötaja Otto Freymuth. Raamat asus Braunsbergi Riikliku Akadeemia raamatukogus. O. Freymuth koostas publikatsiooni "Agenda Parva Brunsbergae MDCXXII. Eestikeelseid tekste vastureformatsiooniaegsest katoliku preestrite käsiraamatust" (Tartu, 1938). "Agenda Parva" asub Põhja-Poolas Olsztyni vaimuliku seminari Hosianum raamatukogus (Biblioteka Warminskiego Seminarium Duchownego «Hosianum»).

## Vaata ka
*Kieveli katekismus
*Wanradti ja Koelli katekismus

## Viited

## Kirjandust
*A. Saareste, Agenda Parva (1622) keelest. – Eesti Keel 1938
*A. Kask, Eesti kirjakeele ajaloost I. Tartu, 1970, lk 59
*Vello Helk, Jesuiitide tegevusest Tartus. – Tulimuld 1962, nr 1, lk 14–20
*J. Peebo, Wastse Testamendi lugu, Eesti Keele Sihtasutus, 2001, lk 25
*Péter Pomozi, „AGENDA PARVA” KULTUURILOOLISEST TAUSTAST, ESUKA – JEFUL 2013, 4–3: 145–156

## Välislingid
*Eesti entsüklopeedia artikkel "Agenda Parva" kohta (vaadatud 29.01.2013)
*"Agenda Parva" TÜ vana kirjakeele korpuses (vaadatud 28.12.2022)
Adelaide'i Eesti Seltsi Teater

**Adelaide'i Eesti Seltsi Teater** oli aastatel 1950–1990 Austraalias Adelaide'is tegutsenud eestlaste teater. 

Näitetegevus algas Vambola Kuik'i juhatatud näiteringina, mis hiljem formeerus teatriks. Teatrit on juhtinud Voldemar Siska. 

## Vaata ka
*Adelaide'i Eesti Maja

## Viited