open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johannes Burchart VIII

**Johannes Burchart VIII** (11/22. märts 1776 Tallinn – 6/18. märts 1838 Tallinn) oli Tallinna arst ja apteeker.

Ta oli Johannes Burchart VII poeg.

Ta õppis kuni 1792. aastani Tallinna toomkoolis ja 1794–1798 Jena ülikoolis (Dr. med.), töötas arstina Peterburis ja Lõuna-Venemaal, 1802 naasis Tallinna, praktiseeris seal arstina kuni 1809. aastani, pärast oma isa surma pidas Burchartide apteeki. Ta oli teenekas kollektsionäär ja antikvaar.

Ta oli Moritz Burcharti isa. Maeti Kopli kalmistule.

## Viited
Johannes Burchart V

**Johannes [[Burchard|Burchard]] V** (1683 Tallinn – jaanuar 1738) oli Tallinna apteeker ja linnaarst.

Ta oli apteeker Johannes Burchart IV poeg, õppis isa apteegis ja Saksamaa Halle und Jena ülikoolides (Dr. med.). 1710 määrati ta Tallinna 2. katkuarstiks. Pärast oma ema surma samal aastal võttis ta isa apteegi üle. 20/31. detsembril 1716 määrati ta Tallinna linnaarstiks.

Ta oli abielus Marie Wengleriga (12. september 1688 Lübeck – 1743 Tallinn).

Ta oli Johannes Burchart VI isa.

## Viited

## Välislingid
*
Johannes Burchart VI

**Johannes Burchart VI** (21. veebruar/4. märts 1718 Tallinn – 20/31. juuli 1756) oli Tallinna arst ja apteeker.

Ta oli Johannes Burchart V poeg.

Õppis Halle ülikoolis (Dr. med.), pöördus novembris 1745 Tallinna tagasi. 16/27. mail 1746 nimetati Tallinna linnaarstiks. 

Aastail 1745–1756 pidas ta Burchartide apteeki.

Ta oli Johannes Burchart VII isa.

## Viited
Moritz Burchart

**Moritz Burchart** (5/17. juuli 1811 Tallinn – 13/25. detsember 1836 Tallinn) oli Tallinna arsti ja apteekri Johannes Burchart VIII poeg.

Ta õppis 1830–1836 Tartu ülikooli arstiteaduskonnas ja suri enne oma isa.

## Viited

## Kirjandus
*Eve Peets. Kiri pudelis. Muuseum, 2001, nr. 1, lk. 34–35.
Kordne side

**Kordne side** on keemiline side, mis tekib kahe aatomi vahel mitme ühise elektronpaari abil.


Double Bond V.1.svg|Kahekordsed sidemed ühendites (sinisega)
Dinitrogen-2D-dimensions.png|Kolmekordne side lämmastiku molekulis
‘Eua

**‘Eua** on saar Polüneesias, üks Tonga saartest. Kuulub Tongale.

Saare geograafilised koordinaadid on .

Saare pindala on 87 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 312 meetrit.

## Kirjandus
*Olev Remsu. "Paradiisisaared Tahiti ja Tonga". Tallinn 2001. 196 lk. ISBN 9985933249
LASIK

**LASIK** (lühend ingliskeelsest nimetusest *Laser-assisted in situ keratomileusis*) on laseri ja mikrokeratoomi abil sooritatav refraktiivkirurgiline protseduur, mille eesmärk on korrigeerida silma defektidest (müoopia, hüperoopia, astigmatism) tulenevaid nägemishäireid, aga ka selleks, et inimene ei peaks pidevalt kasutama nägemisabivahendeid (prillid, läätsed).

## LASIK-protseduuri eelkontroll
Oftalmoloogid ja muud spetsialistid teevad LASIK-protseduuri eelkontrolli, mille käigus uuritakse, kas patsient on protseduuri läbiviimiseks sobiv kandidaat. 

## LASIK-protseduur lühidalt
LASIK-protseduur sooritatakse spetsiaalsetes kliinikutes ambulatoorselt. Protseduur tehakse laser- ja muid seadmeid kasutades, silma sarvkestal, muutes selle kuju nii (meetodit nimetatakse ka lihvimiseks), et silma sisenevad valguskiired saaksid koonduda võrkkestal õigesse punkti.

### LASIK-protseduuri liigid
* LASIK
* Femto LASIK
* Epi- K LASIK jt. 

Üldjuhul ei tehta LASIK-protseduuri ealistest muutustest tingitult halvenenud nägemisteravuse korrigeerimiseks. 

## Viited

## Välislingid
* LASIK-protseduurist KSA Silmakeskus veebilehel
* LASIK-protseduurist Silmalaseri veebilehel 
* Laserprotseduuri ajalugu
* Objektiivne info kaasnevate ohtude kohta (inglise keeles)
* LASIK-protseduuri video portaalis YouTube
Clyde'i laht

**Clyde'i laht** ehk **Firth of Clyde** on kiillaht Iiri mere põhjaosas Šotimaa rannikul. 

Laht ulatub maasse 140 km ulatuses. Selle laius on kuni 40 km, sügavus kuni 164 m. 

Clyde'i laht on läänes Põhjaväina kaudu ühenduses Atlandi ookeaniga, edelas piirneb Iirimaaga, lõunas Iiri merega ja mujal Suurbritanniaga. Lahte voolab Kesk-Šoti madalikul läbi Glasgow' linna samanimeline Clyde'i jõgi. 

Lahes on saari, sealhulgas Arran, Bute ja Cumbrae saared.
Huumushapped

**Huumushapped** (inglise *humic acids*) on keerulise ja kindla struktuurita keemilised ained. Nad on huumusainete peamine komponent. Huumushapped annavad huumusele tumepruuni värvuse.

Huumushapped leidub mullas, turbas, paljude jõgede ülemjooksu piirkondades, seisuveekogudes (eriti düstroofsetes järvedes) ja ookeanivees.

Huumushapped saab jagada humiinhapeteks ja fulvohapeteks. 

## Vaata ka
*Huumusained
*Humiinid
Alampalk

**Alampalk** ehk  **miinimumpalk** ehk **minimaalpalk** ehk **palga alammäär** (Eestis 2009. aastast kehtiva töölepingu seaduse järgi **töötasu alammäär**, 1994–2009 kehtinud palgaseaduse järgi  **palga alammäär**) on madalaim palk, mida tööandja õiguslikult võib töötajale tema töö eest maksta.

## Euroopa
2014. aasta seisuga oli Euroopa Liidu 28 liikmesriigist riiklik miinimumpalk kehtestatud 21 riigis. Riiklikult kehtestatud miinimumpalka ei ole Soomes, Rootsis, Taanis, Austrias, Itaalias ja Küproses. Euroopa Liitu mitte kuuluvatest Euroopa riikidest puudub riiklik miinimumpalk Norras, Islandil ja Šveitsis. Saksamaal kehtestati miinimumpalk 1. jaanuarist 2015.

### Alampalk Eestis

Eestis kehtestab vastavalt töölepingu seadusele töötasu alammäära Vabariigi Valitsus. Valitsus kehtestab töötasu alammäära eraldi tunnitasule ja kuutasule. Vabariigi Valitsuse kehtestatud alammäärast madalamat töötasu ei või töötajale maksta.

Eestis välja kujunenud tava kohaselt lepivad riiklikus töötasu alammääras tegelikult kokku sotsiaalpartnerid – Eesti Ametiühingute Keskliit ja Eesti Tööandjate Keskliit. Valitsus on juhindunud sotsiaalpartnerite kokkuleppest ja kehtestanud töötasu alammääraks nende poolt kokkulepitu.

## Ameerika Ühendriigid
Üleriigiliselt kehtestatud tunnitasu alammäär on 7.25 USA dollarit. Paljudes osariikides ja mitmes linnas on kehtestatud kõrgem tunnitasu alammäär.

## Vaata ka
* netopalk
* brutopalk
* Eesti keskmine palk

## Viited

## Kirjandus
* Uno Mereste, 2003. "Majandusleksikon", Eesti Entsüklopeediakirjastus. Köide I (A-M). Lk 612

## Välislingid
* Riigikogu seadus, Palgaseadus, vastu võetud 26.01.1994 RT I 1994, 11, 154 jõustumine 01.03.1994, § 2. (7).
* Palga alammäära kehtestamise põhimõtete kohta.
* Palgainfo Agentuur, Alampalk.
* EESTI KESKERAKONNA FRAKTSIOON, Keskerakond: Miinimumpalk peab kasvama 500 eurole.
Ulrich von Sperreuter

**Jakob Ulrich von Sperreuter** (vene Ульрих Олафович фон Сперрейтер (Спаррейтер); 1664 Tallinn – 1750 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Rootsi, Hollandi, Inglise ja Venemaa teenistuses olnud sõjaväelane.

Ta oli 1696. aastast Vene teenistuses, langes 1700 Narva lahingus rootslaste kätte vangi, 1736 võttis Peter von Lacy juhtimisel (ülemjuhataja oli kindralfeldmarssal Münnich) suurtükiväe kindralmajorina osa Vene-Türgi sõja Azovi vallutamisest, juhtis 20. märtsil 1736 Vene Dnepri armeed Doni jõe delta mõlemal kaldal asunud vahitornide (Каланча) ja Mjortvõi Donetsi (Мёртвый Донец) jõe ääres asunud Ljutiki kindluse (Лютик) vallutamisel.
Eduka sõjategevuse eest Türgi vastu anti talle 2. mail 1736 Püha Aleksander Nevski orden. Seejärel oli ta samast aastast Azovi kindluse ülemkomandant, kuhu jäi ametisse kuni kindralleitnandiks ülendamiseni ja pensionile jäämiseni 14. novembril 1739. Talle määrati 1200-rublane aastapension ja ta elas lasteta Tallinna lähedal. 

Ta maeti 7. veebruaril 1750 Tallinna.

Tema lesestunud abikaasa Anna Margaretha ostis Eestimaa kuberneri vürst Vladimir Petrovitš Dolgorukovi (1696–1761) lesele, Helena Hilkovale (suri 1763), kuulunud Lubja mõisa Jõelähtme kihelkonnas.

## Perekond
Tema isa oli Tallinnas ja Riias suurtükiväeohvitser olnud ning 1694 Rootsi aadlikuks saanud Olof Sperreuter, kes 1697 immatrikuleeriti Rootsi rüütelkonda (nr 1307), ning abiellus algul preili Schwartziga ja hiljem Anna Elisabeth Hartmaniga, kes oli Eestimaa maa- ja sõjakomissari Engel Hartmani tütar ja Robert Lichtoni alluvuses 1681 Eestimaa reduktsioonikomisjoni esimees olnud Engel von Ehrenthali õde.

Ta abiellus esmalt 1704 Anna Margaretha von Engelhardtiga (teistel andmetel Kuramaalt pärit rittmeister Richteri tütrega), kes 16. oktoobril 1739 aga Peterburis suri.

1740. aastal abiellus ta Anna Margaretha Zöge von Manteuffeliga (1716–1785), kes oli Muuga, Kiltsi, Palvere, Liivi ja Pajaka mõisniku Eestimaa maanõuniku, hilisema riigikrahvi Gotthard Johann von Manteuffeli (1690–1763) ja Margarethe Elisabeth von Güntersbergi (1692–1780) tütar ning lesestunud abielust Kolga ja Kiiu mõisaomaniku krahv Bengt Ludwig Stenbockiga (1694–1737).

Tema sugulastest Woldemar Ulrich von Sperreuter oli suurtükiväe kindralmajor (1764) Tallinnas ja 1742. aastast abielus Orina mõisast pärit Anna Margaretha von Tiesenhauseniga (suri 1777), ning Tallinnas 1706 ristitud Johann Ulrich von Sperreuter suurtükiväe major Kiievis.

## Vaata ka
*Claus Dietrich von Sperreuter (ka Sperreuth; 1600–1653; sv), Rootsi sõjaväes Herman Wrangeli kompanii rittmeister (1623) ja hiljem ooberst; badeni, taani, lüneburgi, hesse ja Saksa-Rooma Riigi keisri jt teenistuses olnud kindralvahtmeister ja kindralmajor, ning palgasõdurite juht Kolmekümneaastases sõjas.  

## Viited
Johannes Burchart

**Johannes Burchart** on olnud mitme tallinna arsti ja apteekri nimi:

***[[Johannes Burchart V]]** (1683–1738)
***[[Johannes Burchart VI]]** (1718–1756)
***[[Johannes Burchart VII]]** (1748–1809)
***[[Johannes Burchart VIII]]** (1776–1838)
Kaalutud keskmine

**Kaalutud keskmine** on kaaludega varustatud suuruste keskmine, mis leitakse valemist 

:: \bar a = \left(\frac{\sum_{i=1}^n b_i \cdot a_i^p }{\sum_{i=1}^n b_i}\right)^{\frac{1}{p}} =  \left( \frac{b_1 \cdot a_1^p + \cdots + b_n \cdot a_n^p}{b_1 +\cdots+ b_n}\right)^{\frac{1}{p}}, \,

kus a_1, a_2,...a_n tähistavad keskmistatavaid suuruseid, b_i > 0  neile vastavaid kaalusid ja *p* ≠ 0 on fikseeritud reaalarv, mida nimetatakse kaalutud keskmise *järguks*.

Kui p = 1, siis nimetatakse kaalutud keskmist **aritmeetiliseks kaalutud keskmiseks**. Tihti nimetatakse kaalutud keskmiseks just viimast.

Kui kõik kaalud on võrdsed, siis nimetatakse kaalutud keskmist enamasti astmekeskmiseks.

## Rakendused
Kaalutud keskmist kasutatakse näiteks ülikoolides kaalutud keskmise hinde ja väärtpaberiturgudel päeva keskmise hinna arvutamiseks. Kaaludeks võivad vastavatel puhkudel olla õppeainete ainepunktide arv ja aktsiate arv tehingutes, kaalutavateks arvudeks hinded ja hinnad.

## Vaata ka
*Kaalutud geomeetriline keskmine
*Kaalutud harmooniline keskmine
*Aritmeetiline keskmine

## Viited
Biogeensed setted

**Biogeensed setted** on organismide elutegevuse tagajärjel tekkinud mineraalidest või orgaanilistest jäänustest koosnevad setted.

Biogeensete setete liigitusi on palju ja need võivad olla jagatud näiteks orgaaniliste jäänuste päritolu ja vanuse alusel.
Üks lihtsamaid jaotusviise on orgaaniliste jäänuste päritolu põhjal. Selle järgi saab biogeenseid setteid jagada zoogeenseiks (loomatekkelised), fütogeenseiks (taimedest) ja tehnogeenseiks (inimtekkelised).

Biogeensed setted on näiteks turvas, sapropeel, düü.

## Vaata ka
*Kemogeensed setted

## Viited

## Välislingid
*Eesti keelde tõlgitud animeeritud õppevahend bio- ja kemogeensete kivimite kohta Tromsø ülikooli veebilehel webGeology.
Jaak Huimerind

**Jaak Huimerind** (sündinud 4. mai 1957 Tartus) on eesti arhitekt.

Põhihariduse omandas ta aastatel 1964–1972 Tallinna 10. Keskkoolis ning keskhariduse aastatel 1972–1975 Tallinna 2. Keskkoolis. Arhitektihariduse omandas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis aastatel 1975–1980.

Ülikooli lõpetamise järel töötas ta aastatel 1980–1987 Kommunaalprojektis. Aastatel 1987–1993 töötas ta Eesti Kergetööstus- ja Kaubanduskontsernis ESTAR-PREEV. Praegu töötab ta OÜ Arhitektuuribüroo Studio Paralleelis.

Huimerind on projekteerinud mitmeid kortermaju ning eramuid kõikjal Eestis. Ühiskondlikest hoonetest kuuluvad tema loomingusse Järve Selveri kompleks (2000, 2003), kohvik Lohusalus (1997), AS Linette peahoone Lasnamäel ning mitmed väiksemad büroo ja kontorihooned. Tema töid iseloomustavad funktsionalistlik vormikeel, lihtme materjalikasutus, korrapärased geomeetrilised mahud, selgejoonelisus ning ratsionaalsus.

Huimerind on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1987. aastast.

## Töid
*ENSV Kalastajate Seltsi Tallinna klubi kalasportlaste baas, Harku, 1982
*Narva VK tootmisbaas, 1986
*kohvikuhoone Lohusalus, 1997
*väikeelamu Nõmmel, 1999
*Justiitsministeeriumi büroohoone Saaremaal, 2000
*Järve Selver, 2000 (kaasautorid Indrek Saarepera, Mari Kurismaa)
*AS Linette peahoone Tallinnas, 2001 (kaasautorid Mari Kurismaa)
*eramu Pärnumaal, 2003 (kaasautor Tiina Kull)
*Järve Keskus, 2003 (kaasautorid Indrek Saarepera ja Mari Kurismaa)
*eramu Harjumaal, 2007
*logistikakeskus Lasnamäel, 2006 (kaasautorid Anne Kose ja Kertu Kaldaru)
*kortermaja Komeedi tn, 2006 (kaasautorid Anne Kose ja Mari Kurismaa)
*logistikakeskus Peetri külas, 2007 (kaasautorid Andres Lember, Tiiu Truus, Liisa Põime)
*eramu Nõmmel, 2007

## Tunnustus
*2015 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Tarmo Piirmetsaga; Maarjamäe lossi tallihoone)
*2015 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Mari Kurismaaga; villa Pärnus)

## Isiklikku
Tema isa oli võrkpallitreener Hugo Huimerind ning ema oli võrkpallur ja võrkpallitreener Aino Huimerind. Tema abikaasa on disainer Ruth Huimerind.

## Kirjandus
* Piret Lindpere. "Huimerind, Jaak". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 116

## Välislingid
*Jaak Huimerind. Eesti Arhitektide Liit
*Jaak Huimerind, Indrek Saarepera. "Järve Keskus". Maja 2-2003
*Anneliis Aunapuu. "Ruthi ja Jaagu maailm". Eesti Ekspress, 12. aprill 2007
Woldemar von Aderkas

**Woldemar von Aderkas**i nime on kandnud mitmed Aderkaside suguvõsa liikmed:

***[[Woldemar von Aderkas (1777–1836)|Woldemar von Aderkas]]**, Oti ja Koigi mõisnik Saaremaal (1777–1836)
***[[Woldemar von Aderkas (1849–1908)|Woldemar von Aderkas]]**, Oti ja Koigi mõisnik, eelmise pojapoeg (1849–1908)
***[[Woldemar von Aderkas (1842–1915)|Woldemar von Aderkas]]** (1842–1915)

## Viited
Tõnu Laigu

**Tõnu Laigu** (sündinud 14. veebruaril 1956 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Keskhariduse omandas Tõnu Laigu Tallinna 46. Keskkoolis (Tallinna Pelgulinna Gümnaasium, 1963–1974. Aastatel  õppis ta Tallinna Pedagoogilises Ülikoolis joonistamise ja tööõpetuse erialal. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Laigu Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1975–1979.

Aastatel 1979–1989 töötas Tõnu Laigu projekteerimisinstituudis Kommunaalprojekt. Aastatel 1989–1990 töötas ta arhitektuuribüroos E-Stuudio ning 1990–2001 arhitektuuribüroos Kuup. Alates aastast 2001 töötab T. Laigu arhitektuuribüroos QP Arhitektid OÜ.

Tõnu Laigu tuntumad tööd on galeriielamu Tallinnas Sõpruse puiesteel, AS COAL terminal Muugal, korterelamud Mäepealse tänaval. Tema projekteeritud maju iseloomustab funktsionalistlik vormikeel, oskuslik ja mitmekülgne materjalikasutus ning hea keskkonnatunnetus.

## Töid
*Pärnu Veevarustuse ja Kanalisatsiooni valitsuse tootmisbaasi tootmishoone, 1983
*Tartu linna Küttekontori juhtkonna ja töökodade hoone, 1987
*eramu Tallinnas, 1989
*korterelamu Narvas 1989
*Tallinna Elektrivõrgu hooned Madara tänaval, 1990
*Kose keskkooli juurdeehitis, 1990
*Tallinna sadama politseijaoskond, 1994 (kaasautor Hindrek Kesler)
*kauplus-elamu Tallinnas, 2000
*eramu Nõmmel, 2002
*galeriielamu Sõpruse puiesteel, 2003
*Autoteeninduse hoone Tallinnas, 2003
*Autoregistrikeskuse büroo Pärnus, 2004
*kahepereelamu Nõmmel, 2004
*AS COAL Terminali peahoone Muuga sadamas, 2005
*eramu Nõmmel, 2005
*eramu Kuusalu vallas, 2006
*Pärnu kergejõustikumaneež, 2006
*Pärnu mnt. 130 kontorihoone, 2008
*korterelamud Mäepealse tänaval, 2008

## Võistlustöid
* Helsingi Moodsa Kunsti Muuseum, 1993 (kaasautor Hindrek Kesler)
*Telliskivi tänava ja Balti jaama vahelise ala ruumilise planeerimise arhitektuurivõistlus, 2003; 1. preemia
*Tallinna Loomaaia läänevärava arhitektuurikonkurss, 2005; 2. preemia
*Kihnu sadamaala planeerimise ja hoonestamise ideevõistlus, 2005; 2. preemia
*Tabasalu aleviku keskuse hoonestus, 2007; 1. preemia
*Prantsuse Lütseumi spordihoone, 2007; 1. preemia

## Liikmesus
Tõnu Laigu on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1988. aastast ja kuulub liidu eestseisusse.

## Tunnustus
*2002 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (algatus ehitatud keskkonna väärtustamiseks ja defineerimiseks riiklikul tasemel; Eesti arhitektuuripoliitika töögrupp: Andres Alver, Liina Gailand, Veljo Kaasik, Krista Kodres, Margus Koot, Tõnu Laigu, Jüri Lass, Heldur Meerits, Urmas Muru, Ebe Nõmberg, Andres Põime, Meeli Truu, Kalle Vellevoog)
*2010 – stipendium "Ela ja sära"

## Allikad
#
#
#
#
#

## Välislingid
*arhitektuuribüroo QP Arhitektid OÜ
*Eesti Arhitektide Liit
Marika Lõoke

**Marika Lõoke** (sündinud 20. augustil 1951 Tallinnas) on eesti arhitekt.

Keskhariduse omandas ta Tallinna 2. Keskkoolis. Sellele järgnes õppimine Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumis, mille ta lõpetas 1970. aastal. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1970–1975.

Aastatel 1975–1990 töötas Lõoke projekteerimisinstituut EKE Projekti arhitektina. Alates 1990. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Okas&Lõoke.

Marika Lõoke on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1979. aastast ning kuulub liidu eestseisusse.

## Looming
Marika Lõokese tuntumad tööd on Forekspanga maja Narva maanteel, elu- ja ärihooned Kaarli puiesteel ja Rävala puiesteel ning Delta Plaza Pärnu maantee ja Järvevana tee ristmikul. Neid iseloomustavad jõulised vormid, hea keskkonnatunnetus ja leidlik materjalikasutus. 1980. aastatel valminud töid iseloomustavad postmodernistlikud ja neofunktsionalistlikud jooned.

*Ministrite Nõukogu Asjadevalitsuse puhkekodu Narva-Jõesuus, 1980
*Saare KEKi Tehnotalituse hoone,1980
*Võru KEKi administratiivkorpus, 1982
*Kuusalu söökla-restoran, 1986
*Valga EPT spordihoone, 1991
*Eesti Forekspanga hoone Tallinnas Narva maanteel, 1997 (kaasautor Jüri Okas)
*Estconde ärikeskus Tallinnas Pärnu maanteel, 1999 (kaasautor Jüri Okas)
*büroohoone Tallinnas Toompuiestee 33, 2001 (kaasautor Jüri Okas)
*Elu- ja ärihoone Tallinnas Kaarli pst 8, 2004 (kaasautor Jüri Okas)
*Elu- ja ärihoone Tallinnas Rävala pst 19, 2005 (kaasautor Jüri Okas)
*Delta Plaza ärikeskus, 2008 (kaasautor Jüri Okas)

## Tunnustus
* 1997 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Jüri Okasega; Eesti Forekspanga hoone Tallinnas)
* 2024 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Allikad

* Piret Lindpere. "Lõoke, Marika". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 286
* Barbi Pilvre. "Kompromissitud kontseptualistid Lõoke ja Okas". Eesti Ekspress, 6. veebruar 1998
*Anu Tarvis. "Askeetlik büroo nagu sõjalaev". Äripäev, 19. august 1999
*Piret Lindpere. "Elu- ja ärihoone Kaarli pst 8 Tallinnas". Maja 1/2005

## Välislingid
*arhitektuuribüroo Okas&Lõoke OÜ
*Marika Lõoke Eesti Arhitektide Liidu kodulehel
Aet Maatee

**Aet Maatee** (sünninimi **Aet Kalits**; sündinud 10. novembril 1961 Tartus) on eesti kultuurikorraldaja, alates 2020. aastast Pärnu Muuseumi juhataja. Aastatel 2003–2020 oli ta Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juht.

## Elukäik
Ta on lõpetanud 1980. aastal Tartu 10. Keskkooli ja 1984. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuurhariduse erialal. 

Noore spetsialistina töötas ta Pärnu Vallikäärus ning Pärnu maakonna ja Pärnu linna kultuurijuhina. 2001. aastal läks ta tööle Kultuuriministeeriumi, kus tegeles kunstide osakonna juhataja asetäitjana 2002. aastal ettevalmistustega, et Eesti, Läti ja Leedu laulupidude traditsioon ning Kihnu kultuuriruum kantaks UNESCO kultuuripärandi nimistusse. 2003. aasta sügisest arvati need kaks Eesti kultuurifenomeni UNESCO kultuuripärandi nimistusse. 

1. septembrist 2003 kuni 31. oktoobrini 2020 töötas ta Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juhatajana. Tema eestvedamisel valmistati sel perioodil ette ja viidi läbi seitse üleriigilist laulu- ja tantsupidu:
*2004. aastal – XXIV üldlaulupidu ja XVII üldtantsupidu;
*2007. aastal – X noorte laulu- ja tantsupidu „Ilmapuu lävel“;
*2009. aastal – XXV üldlaulupidu ja XVIII üldtantsupidu „Üheshingamine“;
*2011. aastal – XI noorte laulu- ja tantsupidu „Maa ja Ilm“;
*2014. aastal – XXVI üldlaulupidu ja XIX üldtantsupidu „Aja puudutus. Puudutuse aeg“;
*2017. aastal – XII noorte laulu- ja tantsupidu „Mina jään“;
*2019. aastal – XXVII üldlaulupidu ja XX üldtantsupidu „Minu arm“.

Aet Maatee korraldas ka 2022. aastal toimuva XIII noorte laulu- ja tantsupeo ettevalmistust. 1. detsembril 2020 asus ta tööle SA Pärnu Muuseumi juhatajana.

## Poliitiline tegevus
 	
Ta kuulus 23. detsembrist 2014 kuni 17. juulini 2024 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.

23. novembril 2016 nimetati Aet Maatee Mark Soosaare asendusliikmena Riigikogu liikmeks. 24. novembril 2016 teatas ta, et soovib jätkata tööd Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juhatajana ning astub Riigikogu liikme kohalt tagasi. Tema asendusliikmeks sai Inara Luigas.

## Tunnustus
*2002 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (tulemuslik töö rahvakultuuri arendamisel)
*2004 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2007 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (noorte laulu- ja tantsupeo "Ilmapuu" korraldamine)
*2009 aasta naine
*2012 Pärnumaa vapimärk (Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juhataja)
*2014 kodanikupäeva aumärk
*2015 Oskar Kallase auhind
*2020 Gustav Ernesaksa koorimuusika peastipendium
*2020 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (laulu- ja tantsupidude teenekale ning pühendunud tulehoidjale ja sädeinimesele)
*2021 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa oli Leedu etnograaf Izidorius Butkevičius ja ema etnograaf Vilve Kalits.

## Viited

## Välislingid
*Aet Maatee: ma olen saanud tänatud ja suurim orden on Eesti inimeste usaldus Piret Kooli intervjuu, Klassikaraadio, 10. veebruar 2021
*"Aet Maatee: laulu- ja tantsupidu on tugipunkt raskel ajal". Postimees, 6. juuli 2009
*Intervjuu Meelis Kompusele, Tähelaev. ETV, 27. detsember 2009
Leiutis

**Leiutis** on tehniline lahendus, täpsemalt tehnilise probleemi lahendamiseks loodud tehniline lahendus. Leiutise väljatöötamist nimetatakse **[[leiutamine|leiutamiseks]]**, ja vastavat väljatöötajat nimetatakse **[[leiutaja]]ks** ehk leiduriks.

Leiutisteks ei loeta avastusi, ratsionaliseerimisettepanekuid ning korralduslikke ja äriideid ning neid ei saa patentida. 

Leiutise objektiks võib olla seade, meetod, aine, kaasa arvatud bioloogiline aine, või nende kombinatsioon.

Leiutistele on Eestis võimalik taotleda patendikaitset või kaitset kasuliku mudelina 23. mail 1994 jõustunud patendiseaduse ja kasuliku mudeli seaduse alusel.

## Vaata ka
*Avastus
*Ratsionaliseerimisettepanek

## Välislingid

* Leiutiste kaitsmine
* Patendiseadus
Majasokk

**Majasokk** (õieti **Hildur Sokk** või **preili Sokk**; rootsi keeles **Husbocken**, õieti **fröken Hildur Bock**) on keskne tegelane Astrid Lindgreni Karlssoni-lugude teises ja kolmandas osas. 

Tegemist on vanema vallalise daamiga, koduabilisega, kes palub end kutsuda majapidajannaks. Ta elab koos oma õe Friidaga Stockholmis Frej tänavas ning läbisaamine õega on kõike muud kui sõbralik. Sokk räägib sellest sageli üht-teist. Raamatus mainitakse, et kui preili Sokk naerab, siis kõlab see üpris jubedalt. Kui ta laulma juhtub, palub Karlsson tal see lõpetada, kuni mõni võib Karlssoni enese sõnul arvata, et too peksab Majasokku. Sokk on võrratu kokk, kes suudab ühtmoodi hästi küpsetada saiakesi, valmistada ühepajatoitu, kanapraadi, pannkooke jne, mistõttu Karlsson temast väga lugu peab, ehkki seda eriti välja ei näita.

Hildur Sokk satub perekond Svantessonide juurde koduabiliseks pärast seda, kui pereema haigestub ning peab sõitma maale end välja puhkama. Esialgu on daam käre ning läbisaamine Väikevennaga ei suju kuidagi. Appi tõttab Karlsson, kes otsustab, et Majasokku tuleb tirriteerda - see olevat sama, mis "irriteerima", ent kõlab Karlssoni sõnade kohaselt palju põrgulikumalt.

Hiljem Väikevenna ja Karlssoni ning Majasoku läbisaamine paraneb ning teose lõpuosas leiab ta armastuse - Svantessonide kauge sugulase, turtsaka vanapoisi onu Juliuse, kes on Stockholmi käima tulnud. Hildur otsustab Juliuse juurde Västergötlandi kolida ning nimetab end "juba niisama hästi kui proua Janssoniks".
Väikevend ja Karlsson katuselt

**"Väikevend ja Karlsson katuselt"** (rootsi keeles "Lillebror och Karlsson på taket") on rootsi kirjaniku Astrid Lindgreni kolmest raamatust koosneva Karlssoni-triloogia esimene raamat. 

Selles raamatus tutvub Väikevend Karlssoniga. Koos tembutatakse, kollitatakse, käiakse katusel ning tutvutakse Väikevenna vanemate ning õe Bettani ja venna Bossega.

## Vaata ka
*"Karlsson katuselt lendab jälle"
*"Karlsson katuselt hiilib jälle"
Jaakko Hämeen-Anttila

**Jaakko Markus Hämeen-Anttila** (26. veebruar 1963 Oulu – 18. detsember 2023) oli soome keeleteadlane, kultuuriloolane ja tõlkija, islami kultuuriloo ja araabia keele asjatundja.

Alates 1994. aastast töötas ta Helsingi Ülikooli araabia keele ja kirjanduse õppejõuna. 2000. aastast oli ta sama ülikooli juures araabia keele ja islami uuringute professor.

Jaakko Hämeen-Anttila oli ka viljakas tõlkija, kes tõlkis soome keelde koraani (ilmus 1995) ja Gilgameši eepose (ilmus 2000).

13. novembril 2009 esines ta Granö loengute sarjas Tartu Ülikooli usuteaduskonnas loenguga "Manifold Islam".

2002. aastal sai ta Eino Leino auhinna.

Tema abikaasa Virpi Hämeen-Anttila on keeleteadlane, tõlkija India keeltest ja kirjanik.

Eesti keeles on temalt ilmunud abikaasa Virpiga kahasse kirjutatud raamat "Müütide raamat". Soome keelest tõlkinud Kadri Jaanits. Tänapäev, Tallinn 2009, 280 lk.

## Tunnustus
* 2002 – Eino Leino auhind
* 2011 – Antero Wareliuse auhind
Hindamine

**Hindamine** on hinnangu andmise protsess, mille käigus hinnatavat objekti võrreldakse hindava subjekti poolt kehtestatud väärtuste skaalaga.

# Hindamine on alati subjektiivne. (Eksimine on inimlik)
# Skaala on ajas muutuv 
# Hindamine on juhtimisprotsessi osa.
 
Sageli nimetatakse hindamiseks ***hinde panemist***, kus võrdlust ega analüüsi ei toimu.
Urmas Muru

**Urmas Muru** (sündinud 27. augustil 1961 Pärnus) on eesti arhitekt ja kunstnik.

Ta on lõpetanud 1979. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja 1984. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri erialal.

Aastatel 1984–1985 töötas Urmas Muru projekteerimisinstituudi Tsentrosojuzprojekt Tallinna filiaalis, 1986–1990 riiklikus projekteerimisinstituudis Eesti Tööstusprojekt. Hiljem on töötanud vabakutselise arhitektina ja arhitektuuribüroos Muru&Pere.

Urmas Muru tuntumad projektid on Pääsküla raamatukogu, Haabersti vabaajakeskus, sotsiaalmajad Lasnamäel ning eramu "Vaskmaja" Tabasalus. Neid projekte iseloomustavad põnev materjalikasutus, ekspressiivsed vormid ja mahud ning mitmekülgsed värvilahendused.

Urmas Muru kunstiloomingut iseloomustab ekspressiivsus ja individualistlikkus. On viljelenud nii maalikunsti kui ka performansit.

## Töid

*Gulfoili õliladu Laagris, 2002 (kaasautor Peeter Pere)
*Sotsiaalmajad Lasnamäel, 2003 (kaasautorid P. Pere, Janek Maat)
*Eramu Kiilis, 2004 (kaasautorid P. Pere, J. Maat)
*Eramu "Vaskmaja" Tabasalus, 2004 (kaasautorid P. Pere, J. Maat)
*Pääsküla raamatukogu, 2005 (kaasautorid P. Pere, Katrin Kaevats)
*Kortermajad Kalda tänaval Tartus, 2006 (kaasautorid P. Pere, J. Maat)
*"Alumiiniummaja", 2007 (kaasautorid P. Pere, J. Maat)
*Haabersti vaba aja keskus Tallinnas, 2007 (kaasautorid P. Pere, J. Maat)
*Korterelamud Purde tänaval Tallinnas, 2007 (kaasautorid P. Pere, Reet Viigipuu)
*Korterelamute rekonstruktsioon Kastani tänaval Haapsalus, 2007 (kaasautorid P. Pere, R. Viigipuu)
*Kortermajad Kärneri tänaval Tallinnas, 2008 (kaasautorid P. Pere, J. Maat)
*Suveköök ja saun Lõuna-Eestis, 2008 (kaasautorid P. Pere, R. Viigipuu)
*Kortermajad Ehitajate teel Tallinnas, 2008 (kaasautorid P. Pere, R. Viigipuu)

## Võistlustöid
*Hotell ja elamu Tallinnas, 2001
*Eesti Rahvusringhäälingu hoone Tallinnas, 2007
*Eesti saatkond Pekingis, 2007
*Eesti saatkond Riias, 2007
*Eesti Kunstiakadeemia konkurss, 2008
*Tallinna uus raekoda, 2009

## Tunnustus
*2000 – Sadolini kunstipreemia
*2002 – Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (algatus ehitatud keskkonna väärtustamiseks ja defineerimiseks riiklikul tasemel; Eesti arhitektuuripoliitika töögrupp: Andres Alver, Liina Gailand, Veljo Kaasik, Krista Kodres, Margus Koot, Tõnu Laigu, Jüri Lass, Heldur Meerits, Urmas Muru, Ebe Nõmberg, Andres Põime, Meeli Truu, Kalle Vellevoog)

## Liikmesus
Urmas Muru on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1988. ja Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1990. aastast.

## Allikad
#
#
#
#
#
#
#

## Välislingid
*Arhitektuuribüroo Muru&Pere OÜ
*Eesti Arhitektide Liit
Leopold Johanson

**Leopold Johannes Johanson** (15. veebruar 1888 Tartu – 5. detsember 1941 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik ja ajakirjanik.

## Haridustee
Aastatel 1897–1901 käis ta Tartus algkoolis, 1912–1913 õppis Tartu Pedagoogika Seltsi õhtukeskkooli kursustel ja 1918. aastal Tartu Kaubanduskooli raamatupidamise õhtukursustel.

## Töökäik
Ta töötas aastatel 1903–1907 trükiladuja õpilasena Postimehe toimetuses ning 1907–1911 trükiladujana Helsingis ja Tallinnas. 
Aastail 1912–1913 oli ta Postimehe reporter, 1914–1919 Tartu Üldise Haigekassa asjaajaja ja 1916–1917 Tartu toitluskomitee pearaamatupidaja.

Osales poliitikas, olles Tartu linnavolikogu liige (1917–1921) ning Asutava Kogu (1919–1920), Riigikogu (1920–1937) ja I Riigivolikogu liige (1938–1940). Aastail 1928–1929 oli ta Eesti Vabariigi töö-, hoolekande- ja haridusminister August Rei valitsuses ja aastail 1932–1933 Eesti Vabariigi teedeminister Konstantin Pätsi neljandas valitsuses. Aastail 1919–1920 töötas ta Töö- ja Hoolekandeministeeriumi kindlustusasjade juhataja kohusetäitjana.

Lisaks poliitilisele tegevusele oli ta Eesti Haigekassade Liidu sekretär (1925–1940) ja Tallinna Töölisteatri asjaajaja (1934). 

Arreteeriti NKVD poolt Tallinnas. Mõisteti surma, suri eeluurimise ajal nõukogude vangilaagris. 

## Ühiskondlik tegevus
Leopold Johanson oli Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei, hiljem Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei liige.

Ta tegutses mitmes ajakirjandusväljaandes (Töö ja Tervis, Sotsiaaldemokraat, Tulevik, Rahva Sõna).

7. märtsil 1939 tegi ta Riigivolikogus ettepaneku keelata jahipidamine metsluikedele põhjendusel, et kui isegi nii ebaesteetilised loomad nagu metssead on kaitse all, siis seda enam peaksid seda olema ilusad linnud. Ettepanek võeti vastu.

5. detsembril 1939, kolm kuud pärast Teise maailmasõja algust ja üle kuu aja pärast baaside lepingu sõlmimist, väljendas ta hämmastust kodanliku õhukaitse tegevuse suhtes, küsides, mis siis lahti on.

## Isiklikku
Leopold Johanson oli abielus Anna Lassmanniga (1914–1915) ja Aleksandra Lassmanniga (alates 1916. aastast). Teisest abielust tütre Helvi (1918–2005) esimene abikaasa oli kujur ja lendur Kalju Reitel.

## Viited
Peeter Pere

**Peeter Pere** (sündinud 15. juunil 1957 Tartus) on eesti arhitekt ja kunstnik.

Keskhariduse omandas Peeter Pere Tartu 1. Keskkoolis 1975 ning arhitektuurialase kõrghariduse Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1975–1980.

Aastatel 1980–1993 töötas Peeter Pere projekteerimisinstituudis Eesti Tööstusprojekt. Aastal 1993 töötas ta arhitektuuribüroos Kurvitz, Muru, Pere. Pärast 1994. aastat on töötanud arhitektuuribüroodes F&P, Muru&Pere ning ka vabakutselise arhitektina.

Peeter Pere on Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1990. ja Eesti Arhitektide Liidu liige alates 1994. aastast. Ta kuulub ka liidu eestseisusse. 4. veebruaril 2010 valiti ta Arhitektide Liidu esimeheks.

## Isiklikku
Tema abikaasa on tekstiilikunstik Katrin Pere, neil on neli last; poeg Pärtel-Peeter Pere on munitsipaalpoliitik.

## Tunnustus

* 1999 Kristjan Raua preemia (koos Katrin Perega, ühisnäitus "Pimeduse vastu" Rotermanni soolalaos)

## Töid
*Gulfoili õliladu Laagris, 2002 (kaasautor Urmas Muru)
*Sotsiaalmajad Lasnamäel, 2003 (kaasautorid U. Muru, Janek Maat)
*Eramu Kiilis, 2004 (kaasautorid U. Muru, J. Maat)
*Eramu Vaskmaja Tabasalus, 2004 (kaasautorid U. Muru, J. Maat)
*Pääsküla raamatukogu, 2005 (kaasautorid U. Muru, Katrin Kaevats)
*Kortermajad Kalda tänaval Tartus, 2006 (kaasautorid U. Muru, J. Maat)
*Alumiiniummaja, 2007 (kaasautorid U. Muru, J. Maat)
*Haabersti vaba aja keskus Tallinnas, 2007 (kaasautorid U. Muru, J. Maat)
*Korterelamud Purde tänaval Tallinnas, 2007 (kaasautorid U. Muru, Reet Viigipuu)
*Korterelamute rekonstruktsioon Kastani tänaval Haapsalus, 2007 (kaasautorid U. Muru, R. Viigipuu)
*Kortermajad Kärneri tänaval Tallinnas, 2008 (kaasautorid U. Muru, J. Maat)
*Suveköök ja saun Lõuna-Eestis, 2008 (kaasautorid U. Muru, R. Viigipuu)
*Kortermajad Ehitajate teel Tallinnas, 2008 (kaasautorid U. Muru, R. Viigipuu)

## Võistlustöid
*Hotell ja elamu Tallinnas, 2001
*Eesti Rahvusringhäälingu hoone Tallinnas, 2007
*Eesti saatkond Pekingis, 2007
*Eesti saatkond Riias, 2007
*Eesti Kunstiakadeemia konkurss, 2008
*Tallinna uus raekoda, 2009

## Allikad
#
#
#
#
#
#
#

## Välislingid
*Arhitektuuribüroo Muru&Pere OÜ
*Eesti Arhitektide Liit
Karl-Arnold Jalakas

**Karl-Arnold Jalakas** (10. veebruar 1901 Tallinn – 3. august 1942 Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik ja advokaat. 

Lõpetas 1919 sõjakooli, 1925–1929 (lõpetas) õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, korp! Sakala liige.

Osales Vabadussõjas, 1930–1936 vandeadvokaat Artur Sirgu abi, 1936–1938 patroonita vandeadvokaadi abi, seejärel vandeadvokaat Tallinnas. Võitluse peatoimetaja, 1934–1935 vangis. 

12. valimisringkonnast valitud I Riigivolikogu liige. Valimiskampaania ajal nimetas ta end vabadussõjalaseks, mis oli keelatud Vabadussõja nimetuse tarvitamise seadusega. Seetõttu karistati teda 4. veebruaril 1938 ühekuulise arestiga. Kohtus kaitses teda vandeadvokaat Viktor Päts. 

NKVD arreteeris ta 14. juunil 1941. Surmaotsus, hukati.
Mihkel Jüris

**Mihkel Jüris** (algselt **Mihail Jürisson**) (11. september 1907 Hellamaa vald, Muhu saar, Saaremaa – 22. oktoober 1997 Stockholm, Rootsi) oli Eesti poliitik ja põllumajandusametnik.

## Elukäik

Jürise isa oli meremees Mihail Jürgenson, kes hukkus vaid mõni nädal enne Mihkli sündmist. Leseks jäänud ema Maria (Mare) (neiupõlves Valk), Mihkel ja tema õde Akilina kolisid Jägalasse, kus Mihkel elas oma lapsepõlveaja. Pärast Raasiku Haljava kooli lõpetamist astus Jüris Jäneda Põllutöökeskkooli, mida tollal peeti oma valdkonnas parimaks. Põllutöökeskkooli ta lõpetas 1928. aastal ja läks aega teenima Soomusrongirügementi ja pärast Tondi sõjakooli. Ta ülendati nooremleitnandi auastmesse 24. veebruaril 1936. Aastal 1929 ta alustas põllumajanduse instruktori ametis Pärnumaal ja hiljem Viljandimaal. Tema viimaseks töökohaks jäi Põllutöökoja maatulunduse konsulendi amet Ravila vallas Kosel. Kose piirkonnast ta valiti Rahvuskogu esimesse kotta. 

1933. aastal abiellus ta Õie Helenega (1912–1991).

Ta oli Rahvuskogu liige 1937. aastal ja I Riigivolikogu liige (valitud 16. valimisringkonnast Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde kandidaadina). Ta oli Kaitseliidu Harju maleva Ravila kompanii pealik. Autasustatud Kotkaristi kuldristiga (1938). 

Imelikult õnnestus Jürise põgeneda koos perega Rootsi sügisel 1944. Pärast laagrit ta töötas karjalaudas, lubjatööstuses ja viimaseks metallitööstuses Eskilstunas, kus ta asetus koos perega Torshälla elama. Jüris pidi sidet teiste Rootsi jõudnute riigikogulastega ning osales VEKO asutamisele. Kui 19. augustil 1949 asutati Eestluse Koostöö Keskus, sai Jürisest selle juhatuse ja hiljem vanematekogu liige. Lisaks ta oli Eesti Rahvusfondi Esinduse ja Eesti Põllumeeste Kogude (EPK) keskjuhatuse liige, millest viimane esindas Põllumeeste Kogu paguluses. Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu rahvasaadik ta oli aastatel 1956–1990. Aastal 1980 ta juhatas III Rahvuskongressi korraldamist Stockholmis.

Ta oli eelviimane elusolev I Riigivolikogu liige (viimane oli Mihkel Hansen, kes suri 20. novembril 2004).
Nigul Kaliste

**Nigul Kaliste** (kuni 30. augustini 1935 **Nikolai Kalinin**; 8. mai 1884 Mäe vald, Petserimaa – 25. juuni 1942 Ussollagi vangilaager, Permi oblast, Venemaa) oli Eesti poliitik ja vallavanem.

Ta valiti Riigivolikogu liikmeks 28. valimisringkonnast.

Põllutöökojas esindas ta Värska põllumeeste konventi. 23. augustil 1936 valiti ta Kalanduskoja liikmeks.

Ta oli Mäe vallavanem.

Arreteeriti NKVD poolt 12. mail 1941 Mäe vallas. Surmaotsus.

## Tunnustus
*1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk.

## Viited

## Välislingid
Jakob Kalle

**Jakob Kalle** (9. aprill 1896 Kolga vald, Harjumaa – 20. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik. 

Ta oli Kahala külas asuva Kaarnavälja talu peremees. 1936. aastast kuulus Kuusalu põllumeeste konventi.

Kalle oli vana Kolga valla ja 1939. aastal asutatud uue Kolga vallavanem alates 1934. aasta veebruarist kuni 1940. aasta riigipöördeni. 

Ta kuulus Rahvuskogusse ja Riigivolikogusse (valiti 17. valimisringkonnast).

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Kolga valla Loo asunduses ja saadeti Venemaa vangilaagrisse. Surmaotsus. Nõukogude võim hävitas kogu ta neljaliikmelise perekonna.

## Tunnustus
*1938 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk.
Astmeline reaktsioon

**Astmeline reaktsioon** on keemiline reaktsioon, milles produkti moodustumine kulgeb üle ühe või mitme intermediaadi (ebastabiilse vaheprodukti), seega vähemalt kahe astme ehk elementaarreaktsiooni kaudu. Ebastabiilse intermediaadi kontsentratsioon on tavaliselt väga väike.

Astmelises reaktsioonis on reeglina üks kiirust limiteeriv staadium ja teine staadium (teised astmed) on kiired. Katalüütilised reaktsioonid on tavaliselt astmelised protsessid. Näiteid:
*Elektrofiilne liitumine
*Elektrofiilne aromaatne asendusreaktsioon
*SN1 nukleofiilne asendusreaktsioon
*Katalüüs
*Tüüpilised enoolide reaktsioonid

Astmelistes reaktsioonides tekib olukord, kus suletud süsteemis toimub rida keemilisi reaktsioone, kuid intermediaadi sisaldus süsteemis saavutab väga lühikese algperioodi jooksul mingi püsivalt madala kontsentratsiooni, mida saab vaadelda lähedasena statsionaarsele olekule. Seejuures teised süsteemi karakteristikud ajas muutuvad. Taoline olukord lihtsustab kineetiliste võrrandite lahendamist.

## Võrdle
*Järjestikused reaktsioonid
*Ahelpolümerisatsioon
*Astmeline polümerisatsioon
*Statsionaarne olek (keemia)
Oskar Gustavson

**Oskar Gustavson** (14. veebruar 1889 Kogula vald, Saaremaa – 10. detsember 1945 Tallinn) oli Eesti poliitik ja ajakirjanik.

Ta lõpetas Kaarma õpetajate seminari. Ta on olnud ametis Hiiumaal ja Pärnumaal. Ta oli I maailmasõja invaliid. Sotsialistlikust töölisliikumisest on ta osa võtnud aastast 1917. Saksa okupatsiooni ajal oli ta vanglas.

Oskar Gustavson kuulus EISTP liikmena I, II, III, IV ja V Riigikogu koosseisu. Neist kahes viimases täitis ta teise abisekretäri rolli (13. märts 1930 – 14. juuni 1932 ja 20. juuni 1932 – 31. detsember 1937). 25. jaanuaril 1921 sai Oskar Gustavson esimeseks Riigikogu liikmeks, kes politseinike abil Riigikogu istungilt kõrvaldati. Oli Iseseiseva Sotsialistliku Tööliste Partei häälekandja, ajaleht Tööliste Võitlus toimetaja. 

1. mai [1922], mis puhul kohaliste [Paide] "punaste" poolt "palju" pidi tulema, läks õige rahuliselt mööda. Tööliste rongikäigule, mida kommunistide ja isesotside poolt tuntud lööksõnade all organiseeriti, oli ainult paarkümmend vana naist ja niisama palju poisikesi kogunud, keda isesotside "liider" O. Gustavson komandeeris. Isegi kohalise tikuvabriku töölisi oli kõigest paar rongikäigust osa võtmas. Turuplatsil pidas noorherra Gustavson ägeda kommunismist aurava kõne, sajatades maksvat "rõhuvat" korda ja elada lastes nõukogude Venemaad. Kõne kutsus turule kogunud rahvahulga poolt ägedaid protestihüüdeid esile.

Aastatel 1937–1940 oli ta ajakirja Nädal Pildis tegevtoimetaja.

Ta kandideeris 1938. aasta Riigivolikogu valimistel valimisringkonnas nr 38 Pärnumaal Abjas, kogus 2833 häält ja osutus riigivolikokku valituks.

Hääletustulemusi kokku lugedes avastati 173 Oskar Gustavsoni nimega võltssedelit. Sedelid tunnistati kehtetuks, Gustavsoni hääletustulemuseks jäi algselt 2660 häält ning riigivolikokku pidi minema 2709 häälega Olev-Mart Piirsalu. Kohus mõistis võltssedelite valmistamises ja õigete sedelite asendamises süüdi Isamaaliidu Pärnumaa sekretäri Mihkel Mõtuse ja Penuja vallasekretäri Kaarel Kulli. Valimiste peakomitee tunnistas 38. valimisringkonnas valituks ikkagi Oskar Gustavsoni. Valimistulemuste võltsimist kajastas ajaleht Vaba Maa.

Ta oli 38. valimisringkonnast valitud I Riigivolikogu liige. 5. detsembril 1939 peetud kõnes pidas ta suurimaks ohuks Eesti iseseisvusele Kaarel Eenpalu kodukäijaid, kes kollitavad ja ähvardavad üle pea kasvada.

18. septembril 1944 nimetas Jüri Uluots ta riigikontrolöri kohustetäitjaks. Gustavson hukkus 1945. aasta esimesel poolel Tallinnas NKVD ülekuulamiselt põgenedes.

## Viited

## Välislingid
*
Alo Karineel

**Alo Karineel** (2/14. jaanuar 1892 Vastse-Antsla vald, Võrumaa – 2. aprill 1942 Unžlagi vangilaager, Gorki oblast, Venemaa) oli Eesti poliitik.

Ta oli Antsla põllumeeste konvendi liige. 

Ta arreteeriti NKVD poolt 28. jaanuaril 1941 Urvaste vallas. Surmaotsus.

## Välislingid
*okupatsioon.ee
Artur Kasterpalu

**Artur Leonhard Kasterpalu** (2/14. juuli 1897 Jõgisoo vald, Läänemaa – 2. juuni 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik.

Artur Leonhard Kasterpalu õppis Silla ministeeriumikoolis, jätkas ta õpinguid Tallinna õhtukeskkooli kursustel ning kooli lõpetamise järel 1915. aastast töötas kolm aastat Mereministeeriumi ametnikuna.

Tegutses Läänemal Jõgisoo vallavanemana ja Lääne maavolikogu liikmena. 1930. aastal valiti ta Lääne maavalitsuse esimeheks. 

Ta oli Läänemaa seltskondliku komitee esimees. 1938. aastal valiti ta I Riigivolikogu liikmeks 26. valimisringkonnast. 20. detsembril 1938 nimetas Vabariigi President Artur Kasterpalu Lääne maavanemaks. Ta oli Läänemaa tuletõrjebrigaadi pealiku abi.

Arreteeriti NKVD poolt Läänemaal Kullamaa vallas Jõgisoo külas. Surmaotsus, lasti maha. 

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Artur Kasterpalu., Järva Teataja (1926-1944), nr. 17, 9 veebruar 1938
Märt Sõrra

**Märt Sõrra** (2/14. veebruar 1872 Laeva vald, Tartumaa – 22. juuni 1948 Tähtvere vald, Tartumaa) oli Eesti poliitik ja agronoom.

1919–1937 juhtis ta Vahi aiandus-mesinduskooli.

## Viited
Karl Kaups

**Karl Kaups** (17./29. detsember 1888 Kärdla – 8. oktoober 1968 New York) oli baptisti vaimulik ja Eesti poliitik.

Ta õppis Nõmba algkoolis aastatel 1989–1901, misjärel läks jungaks kapten Mihkel Männapsoo purjelaevale Vera-Erina. Hiljem töötas Kaups Tallinnas Volta tehases ja töö kõrvalt õppis õhtukursustel. Usualase hariduse sai ta mennoniitide piiblikoolis Krimmis (1911–1912) ja Hamburgis baptisti usuteaduse seminaris (1912–1914). 

Aastatel 1914–1915 oli ta rändjutlustaja. Aastatel 1915–1917 võitles I maailmasõjas, kus kaotas vasaku jala. Alates 1918. aastast tegutses Kaups baptistikogudustes jutlustajana Kärdlas ja aastatel 1924–1940 Tartus. Aastatel 1923–1931 oli ta Haapsalu vaeslaste kodu esimees.

Karl Kaups oli ka tuntud ühiskonnategelane. Kuigi ta elas Tartus, valiti ta 1938. aastal Hiiumaa 23. valimisringkonna esindajana riigivolikokku. Pärast 1940. aasta juunipööret pöördus ta tagasi Kärdlasse. 24. septembri öösel 1944 põgenes Karl Kaups Rootsi, kus jätkas misjonitööd jutlustajana ja kogudusevanemana 1946. aasta sügiseni. Siis kutsus New Yorgi Eesti baptistikogudus Kaupsi jutlustajaks Ameerikasse.

Karl Kaups on maetud New Yorgis Moravia kalmistule.

## Isiklikku
Kaups abiellus 1920. aastal Hilda Elleriga, neil oli poeg ja tütar. Hilda suri 1927. aastal. 1937. aastal abiellus Kaups Elsa Elleriga, kellega sai kaks poega ja tütre.

## Tunnustus
* 1938 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
Albert Kendra

**Albert Kendra** (14. detsember 1883 Vana-Laitsna vald, Võrumaa – 24. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik.

Ta oli Rõuge põllumeeste konvendi, Põllutöökoja teise koosseisu ja I Riigivolikogu liige 76. valimisringkonnast. 

Arreteeriti NKVD poolt 7. juunil 1941. Surmaotsus, lasti maha Sosva vangilaagris.

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Eesti talundid: Võrumaa
Alma Jeets

**Alma Jeets** (kuni 1916 **Alma Kranz**; 7. november 1896 Viljandi – 9. veebruar 1979) oli Eesti poliitik ja juhtivaid naiskodukaitse liikmeid.

Tema volitus Tallinna linnavolinikuna algas 1. detsembril 1939.

Ta oli Naiskodukaitse liige alates 1928. aastast, aastail 1931–1937 Ida jaoskonna esinaine, 1934–1940 oli ta Naiskodukaitse Tallinna ringkonna esinaine ja 1937–1940 Naiskodukaitse abiesinaine, samuti Naiskodukaitse esindaja Rahvuskogus.

Alma Jeets arreteeriti NKVD poolt 1944. aastal ja mõisteti viieks aastaks vangilaagrisse Siberis, kus ta jäi ellu tänu Naiskodukaitses omandatud meditsiinialastele teadmistele.

1949. aastal naasis ta Eestisse, Tallinnas elamise keelu tõttu elas esialgu Riisiperes, hiljem pere juures Tallinnas.

## Viited

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Aluseline keskkond

**Aluseline keskkond** ehk **leelise(li)ne keskkond** on keskkond (näiteks veekeskkond), kus pH väärtus ületab 7; ühtlasi nimetatakse sellist keskkonnaolekut **aluselisuseks**.

## Vaata ka
*Happeline keskkond
Johan Hansing

**Johan Hansing** (10. oktoober 1888 Narva – 23. juuli 1941 Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti notar ja poliitik.

Ta sooritas 1914. aastal Peterburis notarieksami, oli 1919–1921 Narva abilinnapea, 1921–1940 notar, ka  Narva linnavolikogu liige ja juhataja. 1937. aastal oli ta Narvast valitud Rahvuskogu liige. 

Oli Draamateatris ja 1920–1927 Narva "Võitleja" seltsis näitleja ja näitejuht. Abiellus 1910. aastal näitleja Wilhelmine Kultmanniga (1886–1937). Jaanuaris 1938 abiellus ta Linda-Liisbet Schlickiga.

2. jaanuaril 1940 valiti ta Narva linnapeaks häältega 20:11 (vastaskandidaat Jüri Välbe sai 11 häält poolt ja 19 vastu).

Arreteeriti NKVD poolt Narvas, suri eeluurimisel vangilaagris (Sevurallagis Sosva asulas Sverdlovski oblastis).

## Viited
Harry-Eduard-Ottokar Koch

**Harry-Eduard-Ottokar Koch** (18. juuli 1880 Võrumaa – 3. juuni 1939 Frankfurt) oli Eesti poliitik.

Harry Koch oli 1920. aastal Eestimaa Kindlustuse Aktsiaseltsi asutajaliige ja direktor, aastatel 1925–1932 Saksa kultuuromavalitsuse president ja I Riiginõukogu liige, vähemusrahvuste kultuuri alalt.

Tema vend oli Hermann Koch.

## Viited
Fulvohapped

**Fulvohapped** on huumushapped, mis lahustuvad leelistes ja nõrkades mineraalhapetes. 

Fulvohapped võivad reageerida metallidega, neid ühendeid nimetatakse fulvaatideks. Mitmed fulvaadid (K, Na, Mg, Ca) lahustuvad vees, raud- ja alumiiniumfulvaadid aga üksnes leeliselises ja tugevasti happelises keskkonnas.

## Vaata ka
*Humiinained
*Humiinhapped
*Huumushapped

## Viited
Oskar Koplus

**Oskar Koplus** (24. aprill 1909 – 17. november 1975 Tartu) oli Eesti poliitik ja trükitööline.

Ta oli 1937. aastal Rahvuskogu teise koja liige.

## Välislingid
Johannes Kurvits

**Johannes Kurvits** (5. mai 1894 Kirepi vald, Tartumaa – 4. detsember 1941 Turinsk, Sevurallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik, I Riiginõukogu liige.

Ta õppis Kirepi valla- ja Tartu linnakoolis. 

1910. aastast oli trükiladuja "Postimehe" trükikojas. 1920–1924 töötas ladujana Tallinna sõjaväetrükikojas. 1924–1941 laduja ja töölisvanem Riigi Trükikojas. 

Ta oli spordiseltside Aberg ja Kalev liige. 1914 Venemaa meister maadluses kergekaalus. 1923. aastal Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (kuni 58 kg). Oli võimlemisrühma liige 1931–1933.

Aastatel 1915–1920 osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas telefonistina.

Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei liige. 1928. aastast Trükitööliste Liidu sekretär, Tallinna Trükitööliste Ühingu juhatuse liige, Eestimaa Töölisühingute Keskliidu juhatuse liige. 

1936–1940 Tööliskoja esimees. 1938–1941 I Riiginõukogu liige. 

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tallinnas. Suri eeluurimisel GULAG-i vangilaagris Sverdlovski oblastis Venemaal.

## Isiklikku
1938. aastal abiellus Vilhelmine Vestenbergiga (1908–1992), 1939. aastal sündis tütar Kaia. 

## Viited

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991