open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaarlo Linkola

**Kaarlo Linkola** (kuni aastani 1906 Collan; 6. juuni 1888 Joensuu – 27. aprill 1942 Helsingi) oli soome botaanik ja taimegeograaf.

Ta oli Turu Ülikooli professor aastast 1922 ja Helsingi Ülikooli professor aastast 1925.
Ta oli Helsingi Ülikooli rektor aastail 1938–1941.

## Pere
Tema poeg oli ökofilosoof Pentti Linkola.
Puudriroosa

**Puudriroosa** ehk **puuderroosa**on hele või kahvatu küllastamatuna mõjuv roosa värvus, mis võrreldes inkarnaadi ja beebiroosaga on pruunikama ja pastelsema tooniga. Arvatavasti tõlkelaen (saksa keeles *puderrosa*, prantsuse keeles *rose poudré*).

## Pildid

Pudra-2.jpg|Puudritoos roosa puudri ja valge puudritupsuga
Görlitz, AB. 039.JPG|Görlitzi kaubamaja puudriroosa *[[art déco]]* fassaad (1913)


## Variatsioonid
Pantone värvitoon 12-1209 *Soft Pink* vastab ligikaudu puudriroosale  , samuti Pantone 13-1504 *Peach Blush*   ja Pantone 14-1312 *Pale Blush* või *Peach Powder*  .

## Kasutamine
Värvuse võib liigitada kreemikate pastelltoonide hulka ja kujutab endast segu heleroosast ja beežist. Vastavalt kombineerimisele teiste värvitoonidega võib ühel juhul mõjuda nostalgiliselt ja romantiliselt, kuid teisel moodsalt ja värskelt. Interjööris annab ta valge, musta ja halliga kõrvuti elegantse ja ajatu ruumimulje. Pastelsete mündirohelise, beebisinise, kreemvalge või helekollase kõrval mõjub puudriroosa elava ja nooruslikuna. Kõrvutades puudriroosat teiste roosade toonidega, nagu vanaroosa ja beebiroosa, domineerib õrn ja romantiliselt naiselik meeleolu, kui aga puudriroosa kõrval on pruunikad, beežid ja soojad murtud rohelised toonid, on saadud tulemus *vintage*-meeleolus. Samuti sobib värvus kõrvutamiseks poleeritud metallpindade ja metallikvärvidega.

Moes on värvil ajatu klassika staatus, kuid ei peeta sobivaks, kui selle toon liiga palju sarnaneb kandja ihutoonile. Nagu sisekujunduses, peetakse kindlaks valikuks puudriroosa kombineerimist neutraaltoonide musta, halli ja valgega, samuti beežiga. 

Eesti keeles leiab värvinimetus enim kasutust tekstiilide värvuse kirjeldamisel, aga ka muude tarbeasjade puhul.

## Viited

## Välislingid
* Rose poudré: douceur et délicatesse. – maisoncreative.com (prantsuse keeles)
* S. Benazouz. Pleins phares sur le rose poudré! – marieclaire.fr (prantsuse keeles)
* Farbe Puderrosa richtig kombinieren – Ideen zum Wohnen und Stylen (saksa keeles)
*  H. Kalthegener. Le Rose poudré : l’évolution d’un classique intemporel, devenu couleur à la mode une contribution. – Les Couleurs de Le Corbusier (prantsuse keeles)
Järje Hoidja

**Järje Hoidja** on lastekirjanduse auhind, millega tunnustatakse eelmisel aastal ilmunud ning Tallinna Keskraamatukogus möödunud aastal enim loetud Eesti laste- või noorteraamatu autorit. 

Järje Hoidjaga tänatakse kirjanikku kui järjepidevuse hoidjat lastele ja noortele väärt lugemisvara pakkumisel. Auhinda antakse välja alates 2005. aastast igal aastal 2. aprillil tähistataval rahvusvahelise lasteraamatupäeval.

## Laureaadid
* 2004 – Andrus Kivirähk, "Limpa ja mereröövlid"
* 2005 – Lea Arme, "Duubeltüdruk"
* 2006 – Aarne Mägi ja Aare Toikka, "Ruudi"
* 2007 – Ketlin Priilinn, "Peaaegu Tuhkatriinu"
* 2008 – Aino Pervik, "Paula sõidab kevadet vaatama"
* 2009 – Ene Sepp, "Medaljon"
* 2010 – Urmas Nemvalts ja Contra, "Poiste aabits"
* 2011 – Heli Künnapas, "Lõpupidu"
* 2012 – Ilmar Tomusk, "Kolmanda A kriminalistid"
* 2013 – Piret Raud, "Teistmoodi printsessilood"
* 2014 – Aino Pervik, "Härra Tee ja proua Kohv"
* 2015 – Ilmar Tomusk, "Kriminaalne pangapresident. Kriminalistid on tagasi"
* 2016 – Reeli Reinaus, "Verikambi"
* 2017 – Anti Saar, "Pärt ei oska saltot"
* 2018 – Andrus Kivirähk, "Tilda ja tolmuingel"
* 2019 – Mika Keränen, "Soome pitsa"
* 2020 – Leelo Tungal ja Aleksei Turovski, "Kati, Carl ja isevärki farm"
* 2021 – Anti Saar, "Kuidas minust ei saanud kirjanikku"
* 2022 – Ilmar Tomusk, "Kullakallis kass"
* 2023 – Ilmar Tomusk, "Matemaatiline sõber. Marss Marsile"
* 2024 – Ilmar Tomusk, "Matemaatiline sõber. Uus õpetaja."

## Viited
Maadlus olümpiamängudel

Maadlus on olnud suveolümpiamängudel kavas alates spordiala tutvustamisest iidsetest olümpiamängudest 776. aastast eKr. 

Kui tänapäevased olümpiamängud Ateenas 1896. aastal jätkusid, sai mängude tähelepanu keskpunktiks maadlus (Kreeka-Rooma maadluse näol), välja arvatud 1900. aasta suveolümpiamängud Pariisis, kui maadlus programmi ei kuulunud. Nii vabamaadlus kui ka kaaluklassid võeti kavva esimest korda 1904. aasta suveolümpiamängudel Saint Louises. Naiste maadlus võeti kavva 2004. aastal Ateenas.

ROK otsustas 2013. aasta veebruaris, et maadlus jäetakse suveolümpiamängude kavast välja alates 2020. aastast. Spordi juhtorgani FILA, nüüd Rahvusvaheline Maadlusliit (*United World Wrestling*, lühend UWW) president astus tagasi pärast hilisemat umbusaldusavaldust. Pärast juhtimismuutusi ja 2016. aasta programmi muutmist (sealhulgas reeglite muutmine ja täiendavad naistevõistlused) arvati maadlus uuesti suveolümpiamängude kavva.

## Eestlaste medalivõidud
### Kreeka-Rooma maadlus

### Vabamaadlus

## Medalid

Kõigi aegade medalitabel maadluses – Kreeka-Rooma, vabamaadlus mehed ja naised – 1896–2024.
Kethi Uibomägi

**Kethi Uibomägi** (alates 14. novembrist 2024 **Kethi Lõuk**; sündinud 11. juunil 1989 Valgas) on eesti estraadilaulja, näitleja ja telesaatejuht.

## Haridus
Ta on lõpetanud 2004. aastal Valga Põhikooli ja Valga Muusikakooli klaveri erialal ning 2007. aastal Valga Gümnaasiumi. 2010. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli Pedagoogilise Seminari noorsootöö erialal. 

Aastatel 2007–2011 õppis laulmist WAFis. 2024. aastal lõpetas Eesti Rahvusringhäälingu ning Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia ja kunstide instituudi mikrokraadiõppes tele- ja raadiosaatejuhi-toimetaja eriala.

## Lauljana
Aastatel 2013–2019 laulis Kethi Uibomägi koos Diana Variku ja Inga Tislariga ansamblis La La Ladies. 2016. aastal osaleti Eesti Laulu poolfinaalis lauluga "Unikaalne". 2017. aastal ilmus album "Sulle". Ansambel on esinenud ka New Yorgis, Sydneys, Liibanonis, Dubais, Leedus, Lätis, Soomes.

Alates 2021. aasta augustist on ta setokeelset rahvamuusikat viljeleva ansambli H6iM solist.

## Näitlejana

* 2019–2020 Velma, "West Side Story", Rahvusooper Estonia
* 2018–... vestlusõhtu "Head tüdrukud nii ei tee" koos Anu Saagimi ja Liina Pulgesega
* 2018 – ansambli La La Ladies tegevuse kohta kirjutatud muusikaline *stand-up show* "La La Wonderland" sisu autor ja näitleja (stsenarist Mihkel Seeder, lavastaja Ain Mäeots)
* 2017 – "Patuste õhtusöök", Gurmeeteater (lavastaja Ain Mäeots)
* 2016 – Riina, filmis "Päevad, mis ajasid segadusse" (režissöör Triin Ruumet)
* 2014 – doktor Ave, "Lotte Jõulupidu", Teater Vanemuine
* 2013–2014 – Marty, "Grease", Teater Vanemuine

## Saatejuhina

Kethi Uibomägi oli aastatel 2018–2019 "Eesti selgeltnägijate tuleproovi" saatejuht.

2021. aasta jaanuarist juunini juhtis ta koos Kristel Aaslaiuga Raadio 2s saadet "Naistesaun".

2021. aastal tegi ta Eeva Esse ja Carola Madisega kaasa reisisaate "Kolm naist karavanis" esimesel hooajal reisi Baierimaale. Saade oli nomineeritud 2021. aasta Eesti filmi- ja teleauhinnale parima uustulnuka kategoorias.

Kethi Uibomägi oli 2021. aasta septembrist kuni 2022. aasta maini TV3 "Seitsmeste uudiste" saatejuht. 

2022. aasta sügisel juhtis ta TV3s koos emaga reisisaadet "Kethi emmega Balkanil" ja "Kethi emmega Gruusias". Viimane oli nomineeritud 2022. aasta Eesti filmi- ja teleauhinnale tõsielusaadete kategoorias.

Alates 2023. aastast on Kethi Uibomägi ajakirja Eesti Naine taskuhäälingusaate "Iga naine on lugu" juht ja sama aasta maist ka raadio MyHits hommikuprogrammi saatejuht. 

## Isiklikku
Kethi Uibomägi ja ehitusettevõtja Norman Lõuk abiellusid 14. novembril 2024 ja Kethi võttis perekonnanimeks Lõuk.

## Viited

## Välislingid
https://www.youtube.com/watch?v=imLsnpy69W8
Ādaži kirikumõis

**Ādaži kirikumõis**, ka **Neijermīle kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Neuermühlen*, läti keeles *Ādažu mācītājmuiža*, ka *Neijermīles mācītājmuiža*) oli kirikumõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas.
David Nabarro

Sir **David Nunes Nabarro** CBE (26. august 1949 London – 26. juuli 2025) oli Ühendkuningriigi arstiteadlane, Maailma Terviseorganisatsiooni eriesindaja.

2019.–2020. aasta koroonapandeemia ajal pakkus ta välja, et kaitsemaskide kandmisest võiks saada üks "koroonarevolutsiooni“ tunnuseid.

## Viited
Judo olümpiamängudel

**Judo** on olnud olümpiaala alates 1964. aasta suveolümpiamängudest Tokyos Jaapanis. Judo oli esimene Aasia võitluskunst, mis jõudis suveolümpiamängude programmi.

1968. aastal ei kuulunud judo olümpiamängude kavva, kuid on olnud olümpiamängude kava lahutamatu osa alates 1972. aasta suveolümpiamängudest Münchenis. 

1988. aasta suveolümpiamängudel kuulus naiste judo olümpiamängude kavva näidisalana. Naiste judokad said esimest korda olümpiamedalite nimel heidelda 1992. aasta suveolümpiamängudel Barcelonas.

## Eestlaste medalivõidud

## Olümpiamängude kokkuvõte

## Medalid
Saapasulane

**Saapasulane** on madal pingitaoline vahend säärsaabaste jalast tõmbamiseks. 

Saapasulane oli Euroopas üldtuntud. Selle otsas oli ava, kuhu suruti saapa kand. Hoides teise jalaga pinki paigal tõmmati saabas jalast.

Kasutatakse ka tänapäeval, näiteks ratsasaabaste puhul.

## Viited

## Välislingid
* Saapasulane, Eesti Rahva Muuseum
Olga Ljubimova

**Olga Ljubimova** (vene keeles *Ольга Борисовна Любимова*; sündinud 31. detsembril 1980 Moskvas) on Venemaa teatriteadlane, ajakirjanik ja poliitik. Ta on 21. jaanuarist 2020 Venemaa kultuuriminister.

Ta lõpetas Moskva 1234. Keskkooli. Ta on õppinud Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonnas. Ta lõpetas teatriteadlasena Venemaa Teatrikunsti Akadeemia. Moskva ülikoolis õppimise ajal oli ta praktikal telekanalites Ren TV ja ТВЦ ning raadiojaamades "Наше радио" ja "Радио Рокс". 

Ta on töötanud mitmetes telekanalites. Ta on teinud saateid "*Vzgljad*" "**Православный календарь**" (Õigeusu kalender) ja teisi.

Ta on 21. jaanuarist 2020 Venemaa kultuuriminister.

## Isiklikku
Ta on abielus teleajakirjanik Jevgeni Baranoviga, neil on poeg ja tütar. Tema isa on teatriteadlane ja pedagoog Boriss Ljubimov, ema oli näitleja ja teatriteadlane Maria Šveburovitš (1949–2018). Vanaisa oli tõlkija ja memuaaride autor Nikolai Ljubimov (1912–1992), vanaisa emapoolne vanaisa oli Vologda kuberner Mihhail Kormilitsõn, vanavanaisa Rjazani kuberner Nikolai Boldarev.
Åland Post

**Åland Post** on Soomes Ahvenamaa saartel postiteenuste eest vastutav ettevõte. Åland Post on tegutsenud Soome mandri postiteenistusest eraldi alates 1993. aastast.  

Åland Post on 250 töötajaga logistikaettevõte. 2017. aasta käive oli 38,2 miljonit eurot. Ettevõtte peakorter asub Svibys (Ahvenamaa), Jomalas, vaid mõne kilomeetri kaugusel Maarianhaminast. Alates 1. jaanuarist 2009 on Åland Post aktsiaselts, mis kuulub ainult Ahvenamaa valitsusele *landskapsregering*'ile.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht (rootsi, soome ja inglise keeles)
Eysturoy

**Eysturoy** ['estroi] ('idasaar') on suuruselt teine saar Fääri saarestikus nii pindala kui ka elanike arvu poolest.

## Kirjeldus
Eysturoyt eraldab Streymoy põhisaarest kitsas veeriba. Eysturoy on väga karmi geograafiaga. Saarel on 66 eraldiseisvat mäge, sealhulgas Slættaratindur (880 m), saarestiku kõrgeim tipp. Eysturoy olulised asulakohad on põhjas Fuglafjørður ning lõunas Runavíki ja Nes poolt tihedalt asustatud piirkond.

Eysturoy on Streymoyga ühendatud Streymini sillaga, mis asub üle neid eraldava veeriba. Saarlased nimetavad seda silda naljaga pooleks "ainsaks sillaks üle Atlandi ookeani". (Šotimaa Seili saare põliselanikud esitavad sama väite, nagu ka Suur-Bernera elanikud Välis-Hebriididel). Saare idarannikul asuv Leirvík on värav transpordiühendusteks kirdesaarte, eriti Klaksvíkiga Borðoy saarel, vahel. Klaksvíkiga on Fääri saarte suuruselt teine linn. Detsembris 2020 peaks avatama Eysuroy merealune tunnel, mis loob otsese ühenduse Runavíki, Strenduri ja Tórshavni vahel ning muudab Lõuna-Eysturoy keskpunktiks Tórshavn-Klaksvíki teljel.

Eysturoy huvipakkuvate paikade hulka kuuluvad Eiði ja Gjógvi külad, millest viimasel on kivide vahel väike looduslik sadam; Blásastova ajaloomuuseum Gøta külas; ja Fuglafjørðuri *varmakelda* (kuumaveeallikad), mis näitab saarestiku vulkaanilist päritolu. Saare põhjatipus on looduslikud basalttornid Risin og Kellingin .

Glyvrari linn Eysturoy idarannikul on peakontor Bakkafrostile - suurimale ettevõttele Fääri saartel. Bakkafrost on kogu maailmas kaheksas suuruselt kalandusettevõte.

## Oluline linnuala
BirdLife International on määranud saare põhja-, kirde- ja kaguranniku oluliseks linnualaks, kuna need on olulised merelindude pesitsuspaikadena. Eriti põhja-tormilindude *Puffinus puffinus* (2500 paari), Atlandi tormipääsu *Hydrobates pelagicus* (500 paari) ja krüüslite *Cepphus grylle* (300 paari) jaoks.


Detailed_map_eysturoy_2006.jpg|Eysturoy kaart
Gjogv2.jpg|Gjógvi sadam


## Viited


## Välislingid

* Personaalne veebisait, kus on 15 Eysturoy aerofotot
Fuglafjørður

**Fuglafjørður** (taani keeles *Fuglefjord*) on küla Eysturoy idarannikul Fääri saartel. Selle nimi tähendab lindude fjordi.

Küla asub lahe servas ja laiub ka sealsete järskude küngaste vahel. Küla keskus asub sadama lähedal ja sealt leiab enamiku kauplusi ja teenuseid. Fuglafjørðuri sadam on tiheda graafikuga, kuna linna majandus põhineb kala ja kalajahu töötlemisel. Seal on kalatööstus, traalitootmine ja ka naftatootmine. 1970. aastatel oli kalatööstuse tõttu linnas kohutav hais, kuid see probleem on nüüdseks lahendatud.

Fuglafjørðuri hiljuti asutatud kultuurikeskusest on saanud Eysturoy üks peamisi kultuurilisi vaatamisväärsusi.

## Ajalugu ja areng
Kus Gjógvará oja kohtub külas merega, on arheoloogid avastanud 17 meetri pikkuse viikingite pikimaja jäänused, mille seinad on 1,5 meetrit paksud. See leiti, eemaldades neli või viis varasemat varemete kihti, mis näitasid paljude sajandite jooksul kestnud asustamise järjepidevust.

1840. aastatel loodi Fuglafjørðurist põhja pool asuv väike Helluri küla. Kuid see küla ei kasvanud kunagi suureks ja praegu elab seal vaid umbes 30 valla elanikust.

1980. aastatel loodi Kambsdaluri eeslinn ja nüüd elab seal umbes 180 valla elanikkonnast. Kambsdaluris on ka suured tööstushooned, Fääri saarte kirdeosa hariduskeskus ja piirkondlik tervisespordikeskus, mida kasutatakse peamiselt käsipalli, võrkpalli ja sisejalgpalli mängimiseks.

## Sport
Kohalik jalgpallimeeskond on ÍF Fuglafjørður.

## Ettevõtlus
Fuglafjørður on (ehkki on võrdlemisi väike) paljude Fääri saarte suurettevõtete kodu. Nende hulgas on

* Vónin, ülemaailmne püügivahendite, näiteks traalide pakkuja
* Framherji, kalalaevade operaator
* Sandgrevstur, mis on kaubalaevade omanik ja operaator
* KJ Hydralik, mereteenuste osutaja
* JT Electric, üks juhtivaid ettevõtteid maailmas, kes toodab ja müüb vesiviljeluse jaoks veealuseid lampe ja kaameraid
* Havsbrún, kalasööda tootja

## Tuntud isikuid
Fuglafjørðuris sündinud või elanud märkimisväärsete inimeste hulka kuuluvad

* Eilif Samuelsen (sündinud 1934), õpetaja ja poliitik
* Trygvi Samuelsen (1907–1985), jurist
* Heðin Kambsdal (sündinud 1951), õpetaja ja maalikunstnik
* Frits Jóhannesen, õpetaja ja maalikunstnik
* Jógan á Lakjuni (sündinud 1952), õpetaja, poliitik ja helilooja
* Bartal Eliasen (sündinud 1976), jalgpallur
* Abraham Løkin (sündinud 1959), jalgpallur
* Høgni Zachariasen (sündinud 1982), jalgpallur
* Henning Hansen (sündinud 1980), jalgpallur

## Sõpruslinnad
Fuglafjørðuri sõpruslinnad on

*  Aalborg, Taani
*  Húsavík, Island
* Ilulissat, Gröönimaa

## Viited
HCoV-229E

**HCoV-229E** (*inimese koroonaviirus 229E*) on plussahelaline RNA-viirus, esimene avastatud inimesi nakatav koroonaviirus.

See on üks paljudest tavalist nohu põhjustavatest viirustest.

2020. aasta seisuga oli 229E üks seitsmest teadaolevast inimesi nakatavast koroonaviirusest.

## Viited
Estudiantes de La Plata

**Club Estudiantes de La Plata** on La Plata jalgpalliklubi, mis mängib Argentina kõrgliigas Primera Divisiónis. Klubi asutati 4. augustil 1905.

Estudiantesel on pikaaegne konkurents Gimnasia de La Plataga; nende vahelisi mänge kutsutakse Clásico Platenseks.

Klubi kodustaadion on Estadio Jorge Luis Hirschi, mis mahutab 30 018 pealtvaatajat.

## Mängijad
### Praegune koosseis
*11. jaanuar 2021 seisuga*

## Saavutused
;Liiga
***[[Primera División (Argentina)|Primera División]] (6)**: 1913, 1967 Metropolitano, 1982 Metropolitano, 1983 Nacional, 2006 Apertura, 2010 Apertura.
;Riigisisesed karikavõistlused
***[[Copa Adrián C. Escobar]] (1)**: 1944
***[[Copa General Pedro Ramírez|Copa Gral. P. Ramírez]] (1)**: 1945
;Muud karikad
* **[[Copa Bullrich]] (1)**: 1919 
;Rahvusvahelised
***[[Copa Libertadores]] (4)**: 1968, 1969, 1970, 2009
***[[Intercontinental Cup]] (1)**: 1968
***[[Copa Interamericana]] (1)**: 1968

## Rekordid
* Enim väravaid klubi meeskonnas Primera Divisiónis - Manuel Pelegrina (221 väravat 461 mängus)
* Enim mänge klubi meeskonnas Primera Divisiónis - Abel Herrera (467 mängu aastatel 1972-1988)
* Suurim võit – Estudiantes–Defensores de Belgrano 10:0 (7. aprillil 1935)
* Suurim võit rahvusvahelisel tasandil – Estudiantes-Juan Aurich 5:1 (Copa Libertadorese alagrupimäng 11. veebruaril 2010), Estudiantes–Guaraní 5:1 (Copa Libertadorese alagrupimäng 17. märtsil 2011)
* Suurim kaotus – Estudiantes–River Plate 1:8 (11. mail 1998), Estudiantes–Independiente 1:8 (23. juunil 1940), Estudiantes–San Lorenzo 1:8 (25. septembril 1960)
* Suurim kaotus rahvusvahelisel tasandil – Estudiantes–Cruzeiro 0:5 (Copa Libertadorese alagrupimäng 2011. aastal)
* Enim väravaid ühel liigahooajal – Alberto Zozaya (33 väravat 34 liigamängus 1931. aasta Argentina kõrgliigas)

## Viited

## Välislingid

*Koduleht 
*Dmoz.org
Korrapealne

**Korrapealne** (*cordapelne*) oli keskaegse Liivimaa külakogukonnas esinenud ametik, kes tegeles järelevalvega talude korratööde ehk kordamööda täidetavate kohustuste üle.

## Vaata ka

* Hirsnik
* Kilter
* Kubjas
* Külavanem
* Mõisasundja
* Rannafoogt
* Sundija
* Vardja

## Viited
2008. aasta MM-tiitlimatš males

**2008. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2008. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlimatš. 

14.–29. oktoobril 2008 Bonnis peetud tiitlimatš (kavandatud 12-partiilisena)  valitseva maailmameistri 38-aastase India maletaja Viswanathan Anandi  ja 2006. aastal maailmameistriks tulnud, kuid aasta hiljem Méxicos peetud MM-turniiril Anandi järel teiseks jäänud 33-aastase Venemaa maletaja Vladimir Kramniku vahel lõppes tulemusega **6½:4½** maailmameistri kasuks. Anand kaitses 2007. aastal võidetud maailmameistri tiitlit.

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiotis Nikolopoulos Kreekast.

## Vaata ka
*2006. aasta MM-tiitlimatš males
*2007. aasta MM-turniir males
*2009. aasta pretendentide matš males
*2010. aasta MM-tiitlimatš males

## Välislingid
*
Coronaviridae

***Coronaviridae*** on viiruste sugukond, kuhu kuulub kaks alamsugukonda: *[[Letovirinae]]* ja *[[Orthocoronavirinae]]*.
2006. aasta MM-tiitlimatš males

**2006. aasta male maailmameistrivõistluste tiitlimatš** oli males 2006. aastal FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistluste tiitlimatš. 

23. septembrist kuni 13. oktoobrini 2006 Elistas peetud 12-partiilise tiitlimatši põhiosa FIDE maailmameistri 31-aastase bulgaarlase Veselin Topalovi  ja klassikalise male maailmameistri 31-aastase Venemaa maletaja Vladimir Kramniku vahel lõppes viigilise tulemusega **6:6**. Lisapartiides (kiirpartiid) oli edukam klassika maailmameister **2½:1½**. Kramnik võitis üldtunnustatud maailmameistri tiitli. 

Matši peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Geurt Gijssen Hollandist.

## Vaata ka
*2004. aasta PCA MM-tiitlimatš males
*2005. aasta FIDE MM-turniir
*2007. aasta MM-turniir males
*2008. aasta MM-tiitlimatš males
*2009. aasta pretendentide matš males
Ostroh

**Ostrog** (ukraina keeles Острог, poola keeles *Ostróg*) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Rivne oblastis, Ostrogi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Ostrog asub Rivnest umbes 38 km lõunakagus.

## Ajalugu
Ostrogi on ürikutes esmamainitud 1100. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1585. aastal. 1576. aastal asutati Ostrogi akadeemia. 

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ostrogi elanikest ukrainlasi 94,9%, venelasi 2,8% ja poolakaid 1,7%.

## Vaata ka
*Ostrogi Akadeemia
*Rahvuslik Ülikool Ostrogi Akadeemia

## Viited
2005. aasta FIDE MM-turniir males

**2005. aasta FIDE maailmameistrivõistluste turniir** (inglise keeles *FIDE World Chess Championship 2005*) oli 2005. aastal Potrero de los Funesis (Argentinas) peetud FIDE MM-võistluste kaheringiline ringsüsteemis mängitav maleturniir. See oli järjekordne katse kaasata Professionaalse Male Assotsiatsiooni egiidi all mängivaid tippmaletajad FIDE egiidi alla. 

MM-turniir peeti 27. septembrist kuni 16. oktoobrini 2005 San Luisi lähistel Potrero de los Funesis. Osavõtjaid oli kaheksa. Turniiri auhinnafond oli 1 miljon USA dollarit, millest 30% oli ette nähtud turniiri võitjale.

Turniiri võitis ja FIDE egiidi all uueks maailmameistriks tuli Bulgaariat esindav 37-aastane suurmeister Veselin Topalov, kes edestas pooleteist punktiga India maletajat Viswanathan Anandit ja Venemaa maletajat Pjotr Svidlerit. Topalov saavutas esimese seitsme vooruga tavatult suure punktisumma sedalaadi male tippvõistlustel – 6,5 punkti seitsmest partiist. Teises ringis mängis ta kõik partiid viiki ja sellest piisas maailmameistriks tulemiseks.  

## Reglement
Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga kaks tundi 40 käigule, seejärel üks tund järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

## Osavõtjate kvalifitseerumine

## Turniiri lõpptulemus


¹) Anandil oli võidetud partiide arv suurem kui Svidleril

## Vaata ka
*2004. aasta PCA MM-tiitlimatš males
*FIDE maailmameistrivõistlused males (1993–2006)
*2006. aasta MM-tiitlimatš males
*2007. aasta MM-turniir males
*2008. aasta MM-tiitlimatš males
*2009. aasta pretendentide matš males

## Välislingid
*FIDE World Championship 2005 chess-results.com
*FIDE World Championship Tournament, 2005 chessgames.com
Aleksei Drejev

**Aleksei Sergejevitš Drejev** (vene keeles Алексей Сергеевич Дреев; sündinud 30. jaanuaril 1969 Stavropolis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1989). 

Drejev on tulnud kahel korral noorte maailmameistriks U16-vanuseastmes (1983, 1984) ja võitnud 1984. aastal Kiljavas (Nurmijärvi vallas Soomes) peetud juunioride MM-võistlustel Curt Hanseni järel 15-aastaselt hõbemedali. 1988. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Aastavahetusel 1988/1989 Arnhemis tuli ta Euroopa juunioride meistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1989. aastal.
__NOTOC__ 
Drejev on võitnud Venemaa meistrivõistlustel pronksmedali (2004). Meistrivõistlustel esikümnesse on ta tulnud ka 2005., 2007. ja 2019. aastal.

Drejev on edukalt mänginud Tallinnas rahvusvahelisel kiirmaleturniiril "Meenutades Paul Kerest": tulnud võitjaks 2009. aastal koos Vassili Jemeliniga ja saanud teise koha 2003. ja 2008. aastal. 

## Maailma karikaturniirid ja MM-võistlused
1990. aastal jagas Drejev Manilas tsoonidevahelisel turniiril 6.–11. kohta ja kvalifitseerus 1991. aastal alanud 13 osavõtjaga pretendentide matšidele, kus avamatšis kaotas Viswanathan Anandile. Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jäi Drejev jagama 21.–34. kohta.

Drejev on mänginud FIDE MM-turniirdel nokautsüsteemis. Detsembris 1997 Groningenis kaotas ta veerandfinaalis Valgevenet esindanud Barys Hielfandile tulemusega 1½:2½. 1999. aastal Las Vegases kaotas kaheksandikfinaalis Michael Adamsile tulemusega 2:4. 2000. aastal New Delhis kaotas kaheksandikfinaalis Veselin Topalovile tulemusega 2:4. 2001. aastal Moskvas kaotas kaheksandikfinaalis Viswanathan Anandile tulemusega ½:1½. 

2005. aastal Hantõ-Mansiiskis maailma karikal kaotas Drejev kaheksandikfinaalis Iisraeli esindanud Boris Gelfandile 2½:3½. Kaotusele vaatamata jätkas ta esialgu konkureerimast kümnele edasipääsukohale pretendentide turniirile. Kuid järgnenud kaotus Vladimir Malahhovile jättis ta 14.–16. kohale.

## Võistkondlik esinemine
Drejev on võitnud Venemaa võistkonna koosseisus maleolümpiatel kolm kuldmedalit (1992, 1994, 1996 ja ühe hõbemedali (2004) ninga tulnud Venemaa teise võistkonna koosseisus kaheksandaks (1998). 

Võistkonna koosseisus on ta tulnud ka kahel korral maailmameistriks (1997, 2005) ja võitnud võistkondliku hõbemedali (2001) ja pronksmedali (1993). 1992. aastal tuli ta Euroopa meistriks.

## Tunnustus
*Venemaa teeneline meistersportlane

## Välislingid
*
*Aleksei Drejev FIDE andmebaasis
Pimetähn

**Pimetähn** (ladina keeles *discus n. optici*) on laik võrkkestal, mis ei reageeri valgusele.

See on koht, kus nägemisnärv väljub silmamunast nägemisnärvikettal, et suunduda peaajju. Pimetähni piirkonnas puududvad võrkkestal kepikesed ja kolvikesed. Pimetähni piirkonda nimetatakse ka Mariotte’i laiguks seda esimest korda kirjeldanud Edme Mariotte'i järgi. Kuna aju jätab tähele panemata lünga, mille pimetähn tekitab, siis inimene pimetähni olemasolu ei tunneta.
Näomask (isikukaitsevahend)

**Näomask** on isikukaitsevahend, mida kasutatakse hingamisteede kaitseks piisknakkuste, aerosoolnakkuste ja ka näiteks tolmu eest.

Näomaskid jaotatakse kategooriatesse vastavalt kaitse tõhususele.

## Vaata ka
* Kirurgiline mask
* Korduvkasutatav mask
* Poolmask

## Viited
Berezne

**Berezne** (ukraina Березне, poola Bereźne) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Berezne rajooni halduskeskus. Berezne asub Rivnest umbes 62 km kirdes.

Asulat on esmamainitud 1584. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. Aastatel 1920–1939 oli Berezne Poola koosseisus. Alevi staatuse sai Berezne 1957. aastal ja linnaõigused 21. detsembril 2000.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Berezne elanikest ukrainlasi 98,48%, venelasi 1,07%, valgevenelasi 0,17% ja poolakaid 0,07%.

## Viited
Jugra (ajalooline piirkond)

**Jugra** oli ajalooline piirkond Siberis Euraasia põhjaosas, Põhja-Uuralis ja Põhja-Jäämere rannikul, Jugorski Šari väinast kuni Tazi jõe suudmeni. 

Aladel elasid soome-ugri hantide ja manside hõimud. Juba 19. sajandil oli August (Aron) Christian Lehrberg näidanud, et vanades vene ajaraamatutes nimetati jugralasteks, mansisid (voguleid) ja hante (ostjakeid). 

Nime Jugra kasutati 12.–17. sajandil Novgorodi vabariigi ja Moskva suurvürstiriigi allikates.

## Vaata ka
* Biarmia
* Handi-Mansimaa
## Viited

## Välislingid
* "Art Leete: Obi ugri sõjakunsti kujunemine ja hiilgus" ERR, 21. aprill 2024
Villem Tamm (ametnik)

**Villem (Vassili) Tamm** VR I/3 (1. jaanuar 1891 Massu vald, Hanila kihelkond, Läänemaa – 16. august 1943 Vorkuta, Komi ANSV, Nõukogude Liit) oli Eesti sõjaväeametnik.

## Elukäik
Villem (kuni 1937 Vassili) Tamm sündis Läänemaal, Massu vallas talupidaja Mihkel (Mihhail) Tamme pojana. Villem Tamm õppis aastatel 1900–1905 Uue-Virtsu kihelkonna- ja 1905–1907 Paatsalu ministeeriumikoolis ning 1907–1908 Pärnu linnakoolis.

1908–1910 töötas Villem Tamm Tallinnas admiraliteedi arveametnikuna, 1910–1911 transpordilaeva Kompas kirjutaja ja varahoidjana ning 1912–1914 transpordilaeva Lahta ja 1914–1916 jäämurdja Truvor revident-varahoidjana.

### Esimeses maailmasõjas
Esimese maailmasõja ajal töötas Villem Tamm 1916. aasta septembrist sõjaväeametnikuna Peeter Suure merekindluse Soome lahe 4. üksiku rannakaitse divisjoni kassapidajana ning 1917. aasta juunist oktoobrini majandusjaoskonna ülema kohusetäitjana.

### Vabadussõjas
Eesti Vabadussõjas osales Villem Tamm vabatahtlikult, olles alates 1918. aasta 19. novembrist mereväes mereväe valitsuse majandusosakonna ülem, veebruarist 1919 merejõudude majandusameti ülem, detsembrist 1919 merejõudude staabi vanem käsundusametnik. Septembrist 1920 oli Villem Tamm staabi koosseisu jaoskonna ülemakohusetäitja, oktoober 1920–detsember 1921 merejõudude intendant. Tamm vabastati teenistusest 1922. aastal.

### Teenistus Eesti Vabariigis
Pärast Vabadussõda töötas Villem Tamm piirivalves Tallinna jaoskonna asjaajajana (mai 1923–juuli 1924), ajakirja Sõdur toimetuse liikmena (al oktoober 1924), kaitsepolitsei registreerimise toimkonna ülemana (al juuli 1925) ning 1926. aasta juulist kuni 1940. aastani Poliitilise Politsei vanemassistendina. 

Villem Tamm oli ka Kindral Laidoneri nimelise invaliidide kapitali komitee asjaajaja ja raamatupidaja.

Villem Tamm arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimu poolt 15. juulil 1940 Tallinnas. Tamm suri 1943. aasta 16. augustil Komi ANSV-s Vorkuta vangilaagris. 

## Tunnustus

* 1920 Vabadusristi I liigi 3. järk
* 1936 Kotkaristi V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Villem Tamme abikaasa oli Alice (sünd. Koppelmann (1891–?), kellega neil sündis neli poega: Arkaadi (1914–1915), Paul (1914–1915), Feliks (1919–2007) ja Boris (1922–?). 

Feliks Tamm oli Eesti kaitseväe Suurtükiväepataljoni lipnik, kes Saksa sõjaväkke mobiliseerituna arreteeriti 1945. aastal Nõukogude võimu poolt. Feliks Tamm veetis seitse aastat Norilski vangilaagris ja viis aastat Norilskis asumisel. Feliks Tamme poeg on Enno Tamm. Tütar Ülle Okas (Tamm).

## Viited


## Kirjandus
* Jaak Pihlak, Ain Krillo, Mati Strauss. "Eesti Vabaduse Risti kavalerid". Viljandi, Vabadussõja Ajaloo Selts, Viljandi Muuseum, 2016
Darude

**Toni-Ville Henrik Virtanen** (sündinud 17. juulil 1975 Eura vallas Satakunta maakonnas), esinejanimega **Darude** (/ dəˈruːd /), on Soome DJ ja plaadiprodutsent. 

Ta alustas muusika produtseerimist 1995. aastal. ja andis plaatinamüügi hittsingli "Sandstorm" välja 1999. aasta lõpus. Tema debüütstuudioalbum "Before the Storm" ilmus 18. septembril 2000. Albumit osteti kogu maailmas 800 000 eksemplari ning see teenis sellega kolm Soome Grammy auhinda. See jõudis Soome singlite edetabelis esikohale ja USA Billboardi edetabelis "Dance / Electronic Albums" 6. kohale. Darude'i teine stuudioalbum "Rush" jõudis Billboardi tantsumuusika edetabelis 11. kohale ja Soome singlite nädala edetabelis 4. kohale. 

Tema kolmas stuudioalbum "Label This!" ilmus 2007. aastal. See ei jõudnud edetabelites nii kõrgele kui tema eelmised albumid. 

2011. aastal asutas ta plaadifirma EnMass Music, mille kaudu on ta välja andnud mitmeid segakogumikke. Pärast esinemist Tomorrowlandi festivali kümnenda aastapäeva kontsertidel 2014. aastal. Future Music Festivalil andis ta 14. augustil 2015 välja oma viimase stuudioalbumi "Moments", millele järgnes turnee Ameerika Ühendriikides ja Kanadas 2015. aasta septembris.

## Albumid
* "Before the Storm" (2000)
* "Rush" (2003)
* "Label This!" (2007)
* "Salmiakki Sessions Vol. 1" (2011)
* "Moments" (2015)

## Välislingid
*Darude-Sandstorm YouTube'is
Agne Kurrikoff-Herman

**Agne Kurrikoff-Herman** (sünninimi **Kurrikoff**; sündinud 4. juunil 1975) on eesti koreograaf ja rahvatantsujuht.

Ta on lõpetanud 1993. aastal Keila 1. Keskkooli ja 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži tantsukunsti eriala.

Ta on tantsuansambli Sõprus üks juhte. 

Ta on olnud tantsupidude lavastusmeeskonna liige ja liigijuht. Ta oli 2023. aastal toimunud XIII noorte laulu- ja tantsupeo "Püha on maa" tantsupeo etenduste "Sillad" pealavastaja.

## Tunnustus
* 2024 Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium

## Viited
De Havilland Vampire

**De Havilland Vampire** (eesti keeles ’vampiir’) on  ühe turbinmootoriga esimene reaktiivlennuk, mis võeti Suurbritannia kuninglikus lennuväes relvastusse. Hävituslennuki väljatöötamist alustas de Havilland 1940. aastate algul. 

## Sissejuhatus
Vampire oli kahe sabatala ja ühe turboreaktiivmootoriga konstruktsioon. Konstruktor Frank Halfordi kasutas sellist lennuki skeemi seetõttu, et reaktiivmootori võimsus ei väheneks. Mootori düüsi toruosa oli võimalik säilitada optimaalselt lühike. Vampire’i väikese kaalu saavutamiseks kasutati selle kereosas puit-sändvitš konstruktsiooni. De Havilland Vampire ehitamist alustati teise maailmasõja ajal, 20. septembril 1943. aastal toimus selle esmalend. 

Lennuk oli Suurbritannia kuninglikus lennuväes kasutusel aastatel 1946–1953 ja hiljem pilootide  maismaaobjektide rünnakute väljaõppeks, kuni relvastusest väljaarvamiseni 1966. aastal. Hävituslennuk kohandati ümber ka Suurbritannia mereväe vajadusteks, selle modifikatsioonii nimeks sai de Havilland Sea Vampire (’merivampiir’). 

De Havilland Vampire oli peale Suurbritannia kasutuses ka Austrias, Austraalias, Birmas, Dominikaani Vabariigis, Egiptuses, Indias, Iirimaal,  Indoneesias, Iraagis, Itaalias, Jaapanis, Jordaanias, Kanadas, Katanga provintsis, Kongos, Liibanonis, Mehhikos, Norras, Portugalis, Prantsusmaal, Põhja-Aafrikas, Rodeesias, Rootsis, Soomes, Sri Lankas, Süürias, Šveitsis, Tšiilis, Uus-Meremaal, Venezuelas ja Zimbabwes.

## Lennutehnilised andmed
* Tiivaulatus: 11,6 m
* Pikkus: 9,4 m
* Kõrgus (kiiluga): 2,7 m
* Tiiva pindala: 24,34 m²
* Tühikaal: 2800 kg
* Suurim kaal õhkutõusmisel: 5600 kg
* Suurim kiirus: 882 km/h
* Lennulagi: 13 km
* Lennukaugus (täispaakidega): 1960 km
* Mootor: 1 x 14.9 kN  de Havilland Goblin 3, tsentrifugaalkompressoriga turboreaktiivmootor
* Meeskond: 1

## Relvastus
* 4 × 20 mm Hispano Mk.V automaatkahurit
* Raketid: 8 × 76 mm 
* Pommid: 2 × 227 kg pommi või kaks tiivaalust kütusepaaki

## Variandid

## Viited
Edward Laane

**Edward Laane** (sündinud 23. juunil 1972 Tallinnas) on eesti hematoloog ja onkoloog.

## Haridus
Laane lõpetas 1990. aastal Tallinna 3. Keskkooli. Seejärel õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ning sai 1996. aastal magistrikraadi (*cum laude*) ja arsti kutse ning 2001. aastal hematoloogi kutse. 2006. aastal kaitses ta Karolinska Instituudis arstiteaduse doktoriväitekirja onkoloogia ja eksperimentaalse onkoloogia alal ning sai doktorikraadi. 2011. aastal sai ta Tartu Ülikoolist doktorikraadi hematoloogia alal.

## Töökäik
Edward Laane töötas aastatel 2001–2006 Ida-Tallinna Keskhaiglas hematoloogina. 

Alates 2006. aastast töötas ta Põhja-Eesti Regionaalhaiglas: vanemarstina (2006–2017), ülemarst-keskusejuhatajana (2010–2012) ja ülemarst-õppejõuna (2013–2017). Ühtlasi on ta olnud Confido Erameditsiinikeskuse hematoloog (alates 2014. aastast).

Alates 2018. aastast on ta Kuressaare Haigla juhatuse liige ja ravijuht.

Teadus- ja akadeemilist tööd on ta teinud peamiselt Tartu Ülikooli arstiteaduskonna hematoloogia-onkoloogia kliinikus (2008–2015); Dana-Farber Vähiinstituudis teadurina järeldoktorantuuris (2015) ning Tartu Ülikooli meditsiiniteaduste valdkonna kliinilise meditsiini instituudis (2016–2020). 2021. aastast on ta Tartu Ülikooli kliinilise meditsiini instituudi hematoloogia kaasprofessor.

## Liikmesus
Laane on Euroopa Hematoloogia Assotsiatsiooni liige (alates 2007. aastast). Ta on olnud Euroopa Ravimiameti onkoloogia teadusliku nõustamisgrupi ja Eesti Ravimiameti ekspert (2012. aastast).

Ta on olnud Eesti Hematoloogide Seltsi president (2010–2013), Ameerika Kliinilise Onkoloogia Seltsi liige (2013–2014) ning Maailma Hemofiiliaföderatsiooni programmi Tallinn-Helsingi Kaksikkeskuse projekti juht (2014–2017).

## Tunnustus
*2020 – Saare maakonna teenetemärk
*2020 – Eesti mõjukad – 36. koht

## Isiklikku
Rain Laane on tema vend.

Tema harrastused on tennis, poolmaraton, ooper, ballett, kammermuusika ja reisimine.

## Viited

## Välislingid
*
*Aare Laine. Tohter, kes mängib tennist ja jookseb poolmaratoni Saarte Hääl, 15. detsember 2018
*Kirsti Vainküla. "Eesti dr House": doktor Edward Laane tunnistab, kuidas ta saarlasi ravis ja uurimise alla sattus Eesti Ekspress, 28. aprill 2020 ja 7. mai 2020
2012. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus

**2012. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus** oli kümnes Laste Eurovisiooni lauluvõistlus. See toimus 1. detsembril 2012. Lauluvõistluse võitis Ukraina.
## Tulemused
Nótis Mitarákis

**Panagiótis (Nótis) Mitarákis** (kreeka keeles *Παναγιώτης (Νότης) Μηταράκης*; sündinud 7. oktoobril 1972 Ateenas) on Kreeka poliitik, ta kuulub erakonda Uus Demokraatia. Ta on 15. jaanuarist 2020 Kreeka immigratsiooni- ja asüüliminister.

Ta on lõpetanud Kreeka Ameerika kolledži (ärijuhtimise bakalaureuse kraadiga), INSEAD-i ärijuhtimise magistrina ja Oxfordi ülikooli (töösuhete magistrina). 

Ta on 6. maist 2012 Kreeka parlamendi liige. 21. juunist 2012 kuni 28. jaanuarini 2015 oli ta Kreeka arengu- ja konkurentsivõime aseminister. 9. juulist 2019 kuni 15. jaanuarini 2020 oli ta Kreeka töö- ja sotsiaalaseminister.

15. jaanuarist 2020 on ta Kreeka immigratsiooni- ja asüüliminister.

## Isiklikku
Ta on abielus Maria Douridaga, neil on tütar. Usu poolest on ta õigeusklik.

## Välislingid
* Nótis Mitarákise koduleht
Negatiivne tulumaks

**Negatiivne tulumaks** on fiskaalpoliitiline lahendus, millega saab lahendada maksumaksjate toimetuleku probleemi. Kui riigis on sätestatud minimaalset toimetulekut kindlustav summa, siis võib maksuamet kanda neile, kelle deklareeritud sissetulek on sellest summast väiksem, nimetatud summast puudujääva summa. Kui maksumaksja tulud ületavad seda, siis tasub ta tulumaksu tavapärases korras.

Negatiivne tulumaks on alternatiiv hajutatud sotsiaalhooldus- ja kindlustuse süsteemile, tingimusteta põhisissetuleku, kodanikupalga ja kopteriraha lahendustele.

## Ajalugu
Juliet Rhys-Williams (1898–1964), Suurbritannia poliitik, kirjeldas oma töödes negatiivse tulumaksu sarnast lahendit 1940. aastatel.

Milton Friedman (1912–2006), Ameerika majandusteadlane, sõnastas negatiivse tulumaksu kontseptsiooni 1970. aastatel. 1980. aastatel propageeris ta seda ideed telesaatesarjas "Free to Choose". Ta leidis, et sellise lahendusega saaks asendaks kõiki juba olemasolevaid kulukad ja/või ebaefektiivsed hoolekandeprogrammid.

Richard Nixon (1913–1994), Ameerika Ühendriikide president aastatel 1969–1974, tegi 1971. aastal ettepaneku reformida hoolekandepoliitikat ja juurutada negatiivse tulumaksu lahendus, kuid Kongress ei kinnitanud seda projekti. Selle asemele kehtestati täiendav turvatulusüsteem, mis tagas eakatele ja puudega inimestele garanteeritud sissetuleku.

Rohelise Partei üheks põhilubaduseks Ameerika Ühendriikides 2010. aasta valimiskampaanias oli negatiivset tulumaksu kehtestamine riigis.

Austraalia Piraadipartei üheks programmiliseks lubaduseks oli negatiivset tulumaksu kehtestamine riigis.

Slovakkias oli negatiivse tulumaksu kehtestamine programmiline seisukoht Vabaduse ja Solidaarsuse Parteil.

Iisrael sätestas 2007. aastal negatiivse tulumaksu süsteemi ühe piiratud grupi kodanike suhtes.

## Rakendamise eeldused ja võimalused

Negatiivse tulumaksu rakendamine riigi fiskaalsüsteemis pakub radikaalseid võimalusi riigibürokraatia piiramiseks ja halduskulude vähendamiseks. Negatiivse tulumaksu rakendus on kõige efektiivsem, kui kehtib üks ühtne maksumäär ning maksuvaba miinimumi ei kehtestata.

Süsteemi tulemusliku rakendamise eelduseks on, et maksuametil on täielik ülevaade isiku tuludest ja varadest. Need tingimused on täidetud sularahavabas majanduses ja maksusüsteemis, milles maksubaasi on hõlmatud ka inimeste varad. 

Selline süsteem kindlustab raskustesse sattunud inimestele toimetulekuvõimaluse ja välistab nende langemise võlaorjusse, säilitades samal ajal stiimuli püüelda suurema sissetuleku saamise poole. 

Kui minimaalset toimetuleku kindlustav summa on sama suur kui miinimumpalk ja maksuvaba miinimum, siis lihtsustaks see oluliselt süsteemi haldamist ja sellest tulenevaid kulusid. Kui miinimumpalka ei ole seadusega sätestatud, siis loob see olukorra, kus inimesed võivad võtta vastu ka juhuslikke ja ajutisi tööotsi, mis on lühemad kui kuu aega. Kui negatiivne tulumaks kombineerida palgakontoga (samal põhimõttel, nagu praegu on Eestis rakendatud ettevõtluskontot), siis looks see paindliku tööturu, milles bürokraatia oleks viidud miinimumini. 

## Viited
Miilitsa peadirektor

**Miilitsa peadirektor** (vene keeles Главный директор милиции) oli Nõukogude Liidu miilitsa kõrgeim auaste aastail 1936–1943.

Sellele auastmele vastasid riikliku julgeoleku 1. järgu komissar, 1. järgu armeekomandör ja 1. järgu laevastikuflagman. Madalam miilitsa auaste oli miilitsadirektor.

Tegelikult ei antud seda auastet kellelegi. Sel ajavahemikul miilitsat juhtinud isikuist oli Lev Belski 2. järgu riikliku julgeoleku komissar, Vassili Tsernõšjov diviisikomandör, Ivan Serov riikliku julgeoleku vanemmajor, Pavel Zujev major ja Aleksandr Galkin miilitsainspektor.
Dubrovõtsja

**Dubrovõtsja** (ukraina Дубровиця, poola Dąbrowica) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Dubrovõtsja rajooni halduskeskus. Dubrovõtsja asub Rivnest umbes 110 km põhjas.

Dubrovõtsjat on esmamainitud 1005. aastal, linnaõigused sai 1940. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dubrovõtsja elanikest ukrainlasi 96,98%, venelasi 1,89%, valgevenelasi 0,73% ja poolakaid 0,10.

## Viited
Kiirmaleturniir "Meenutades Paul Kerest"

**Rahvusvaheline kiirmaleturniir "Meenutades Paul Kerest"** on Tallinnas 1991. aastast Eesti Spordiseltsi Kalev korraldatav Paul Keresele pühendatud traditsiooniline kiirmaleturniir.

Kiirmaleturniiri "Meenutades Paul Kerest" peetakse iga aasta jaanuaris.

Esimese turniiri võitis Anto Remmel, edestades suurmeistreid Aleksandr Kotšijevit (Venemaa) ja Aivars Ģipslist (Läti). Hiljem on kiirturniiridel kaasa teinud teiste seas eksmaailmameistrid Vassili Smõslov (1996) ja Boriss Spasski (1998), mitmekordne Venemaa meister Pjotr Svidler (2001), Judit Polgár (jagas 2001. aastal Jan Timmani ja Pjotr Svidleri järel 3.–5. kohta), varem MM-tiitlimatši mänginud Nigel Short (jagas 3.–4. kohta 2008. aastal), FIDE eksmaailmameister Aleksandr Halifman (2015) ning Euroopa eksmeister Vladimir Potkin (2017).

Aastatel 1999–2009 korraldati naistele eraldi turniiri. Lisaks põhiturniirile toimuvad veel välkturniir ja kõrvalturniir kiirmales.

:

## Vaata ka
*Paul Kerese mälestusturniir

## Välislingid
*"Meenutades Paul Kerest" varasemaid võitjaid. eestimale.ee
Rafajel Vahanjan

**Rafajel Vahanjan** (armeenia keeles Ռաֆայել Վահանյան; vene keeles Рафаэль Ваганян *Rafael Vaganjan*; saksa keeles *Rafael Vaganian*; sündinud 15. oktoobril 1951 Jerevanis) on armeenia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1971). 

Vahanjan tuli kaasvõitjaks aastavahetusel 1968/1969 Groningenis peetud mitteametlikel Euroopa juunioride meistrivõistlustel. 1971. aastal võitis ta rahvusvahelise turniiri Vrnjačka Banjas. Sai samal aastal suurmeistriks 20-aastaselt. 

NSV Liidu meistrivõistlustel on ta võitnud kuldmedali (1989) ning jaganud 3.–4. kohta (1974, 1983) ja 2.–5. kohta (1975). Aastavahetusel 1982/1983 võitis Hastingsi turniiri. 1983. aasta jagas ta Mihhail Taliga esikohta Tallinnas Paul Kerese mälestusturniiril. 2004. aastal jagas esikohta Moskvas Aerofloti lahtisel turniiril.

1992. aastast elab Vahanjan Saksamaal, kuid rahvusvahelistel malevõistlustel esindab Armeeniat.

## MM-võistlused
Vahanjan võitis 1985. aastal Bielis tsoonidevahelise turniiri. Pretendentide matšides on ta mänginud kahel korral: 1985.–1986. aastate matšides kaotas poolfinaalis Andrei Sokolovile ja 1988.–1990. aastate matšides kaotas avamatšis Lajos Portischile.

2019. aastal tuli Vahanjan Bukarestis seenioride maailmameistriks U65+ vanuseastmes.

## Võistkondlik esinemine

Vahanjan on mänginud 9 maleolümpial: Nõukogude Liidu võistkonna (1978, 1984, 1986) ja Armeenia (1992–2000, 2004) võistkonna koosseisus. Võitnud kaks kuldmedalit (1984, 1986), hõbemedali (1978) ja kaks pronksmedalit (1992, 2004).

Võistkondlikel maailmameistrivõistlustel on ta võitnud kaks kuldmedalit Nõukogude Liidu (1985, 1989) ja kolm pronksmedalit Armeenia (1997, 2001, 2005) võistkonna koosseisus. Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel on ta võitnud kolm kuldmedalit (1980, 1983, 1989) ja Armeenia võistkonna koosseisus ühe pronksmedali (1997). 

## Tunnustus
*1989 – NSV Liidu teeneline meistersportlane

## Välislingid
*
*Rafajel Vahanjan FIDE andmebaasis
*Vrnjacka Banja 1971. 365chess.com
Vladimir Hakobjan

**Vladimir Hakobjan ** (armeenia keeles Վլադիմիր Հակոբյան; sündinud 7. detsembril 1971 Bakuus) on armeenia maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1991), FIDE vanemtreener ( 2015). 

Hakobjan on tulnud kahel korral noorte maailmameistriks: U16- (1986) ja U18-vanuseastmes (1989). 1988. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. 1991. aastal tuli Hakobjan juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1991. aastal.  

Hakobjan on kahel korral tulnud Armeenia malemeistriks (1996, 1997).

## Maailma karikaturniirid ja MM-võistlused
Juulis 1993 Bielis peetud FIDE MM-i tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat) jagas Hakobjan 42.–54. kohta. Detsembris 1993 Groningenis peetud PCA maailmameistrivõistluste valikturniiril jagas 29.–43. kohta.

Hakobjan on mänginud FIDE MM-turniiril nokautsüsteemis. Detsembris 1997 Groningenis võitis ta kolmandas ringis Rafajel Vahanjani, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Hispaaniat esindanud Alexéi Shírovile. 1999. aastal Las Vegases jõudis ta poolfinaali, kus võitis Vladimir Kramniku veerandfinaalis alistanud Michael Adamsi tulemusega 2½:½ ja pääses finaali. Seal kaotas ta Aleksandr Halifmanile tulemusega 2½:3½.

Detsembris 2007 mängis Hakobjan Hantõ-Mansiiskis maailma karikal, kus kaotas kaheksandikfinaalis Alexéi Shírovile.

## Võistkondlik esinemine
Hakobjan on mänginud Armeenia võistkonna koosseisus 8 maleolümpial (1996, 2004–2014, 2018), võitnud võistkonnaga kolm kuldmedalit (2006, 2008, 2012) ja ühe pronksmedali (2004).

Võistkondlikel maailmameistrivõistlustel on ta võitnud kuldmedali (2011) ja neli pronksmedalit (1997, 2001, 2005, 2015). Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel on ta võitnud hõbe- (2007) ja pronksmedali (1997). 

## Välislingid
*
*Vladimir Hakobjan FIDE andmebaasis
Fastiv

**Fastiv** (ukraina keeles Фастів, vene keeles Фастов) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblastis, Fastivi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Fastiv asub Kiievi kesklinnast umbes 59 km edelas.

Fastivit on esmamainitud 1390. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fastivi elanikest ukrainlasi 90,7%, venelasi 7,8%, valgevenelasi 0,4% ja poolakaid 0,2%.

## Viited
Zdolbuniv

**Zdolbuniv** (ukraina Здолбунів, poola Zdołbunów) on linn Ukrainas Rivne oblastis Rivne rajoonis. Zdolbuniv asub Rivnest umbes 12 km lõunas.

Asulat on esmamainitud 1497. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks Zdolbuniv 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. Linnaõigused sai Zdolbuniv 1903. aastal. Aastatel 1920–1939 oli linn Poola koosseisus.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zdolbunivi elanikest ukrainlasi 92,83%, venelasi 5,57%, valgevenelasi 0,48%, poolakaid 0,43%, tšehhe 0,20%, sakslasi 0,07% ja juute 0,05%.

## Viited
Plekipainutuspink

**Plekipainutuspink** on igasuguse pleki ja lehtmetalli painutamiseks mõeldud seade.
Enim kasutavad plekipainutuspinki plekksepad ning teised vastava ala spetsialistid. 
Seade annab plekksepale võimaluse tekitada plekile soovitud kohta ning soovitud nurga alla painutus.
Seadme tööpõhimõte seisneb selles, et seadme vahele lükatakse eelnevalt mõõtu lõigatud plekktahvel. Seejärel pigistab seade tahvli kinni ning tekitatakse plekile soovitud nurga alla painutus.

## Otstarve
Plekipainutuspingi otstarve on lihtsustada ning kiirendada plekkseppade tööd.
Seade võimaldab teha sirget ning kvaliteetset painutust ka mitmemeetristele plekktahvlitele. Lisaks on mõnele painutuspingile lisatud ka lõikamisfunktsioon. See tähendab, et plekksepp saab suurest plekirullist tõmmata sobiva pikkusega pleki masina vahele ning teha lõike. Seejärel saab plekksepp juba lõigatud tükile masinaga sobiva kuju painutada.
Plekipainutuspinki kasutatakse näiteks katuste harja- ning ääreplekkide tegemiseks, aknalaudade painutamiseks, korstnapitsile plekk-kaitse tegemiseks ning väga paljudesse muudesse kohtadesse sobiva kujuga plekkdetailide tegemiseks.

## Plekipainutuspinkide liigitus
Põhiliselt eristatakse kolme tüüpi painutuspinke:
Mehaaniline painutuspink - pleki painutamine soovitud nurga alla toimub mehaaniliselt ehk füüsiliselt plekksepa käte jõu abil.
Elektriline painutuspink - pleki painutuseks kasutatakse elektrimootorit
Hüdrauliline painutuspink - pleki painutus toimub hüdrauliliselt. 

## Viited
Rumbciems

**Rumbciems** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Abava valla lääneosas.

Küla asub Abava jõe kaldal. Rumbciems jääb endisest valla keskusest Valgalest 6, piirkonna keskusest Talsist 24 ning Riiast 116 kilomeetri kaugusele.

Küla jääb osaliselt Abava ürgoru loodusparki. Rumbciemsi lõunapiiril kasvav Mežtiņi tamm on looduskaitse all; külast läänes asub Abava jõel looduskaitsealune Abava juga.

## Viited