open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ethan Pinnock

**Ethan Rupert Pinnock** (sündinud 29. mail 1993 Londonis) on Inglismaal sündinud Jamaica jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Brentford ja Jamaica jalgpallikoondises.

Pinnock alustas klubikarjääri Inglismaa tugevuselt kaheksanda liiga klubis Dulwich Hamlet.

2016. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa tugevuselt viienda liiga klubiga Forest Green Rovers.

2017. aasta juunis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Barnsley. Barnsley põhikoosseisu kuulus Pinnock hooajal 2018/19, mil Barnsley mängis Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Samal hooajal valiti Pinnock ka liigahooaja sümboolsesse koosseisu ja Barnsley hooaja parimaks mängijaks.

2019. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Brentfordiga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. Hooajal 2019/20 moodustas ta keskkaitsepaari koos Pontus Janssoniga. 2020. aasta novembris sõlmis Pinnock Brentfordiga uue viieaastase lepingu. 2021. aastal kindlus ta koos Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse ning Pinnock valiti lisaks hooajal 2020/21 esiliiga sümboolsesse koosseisu. 25. septembril 2021 lõi ta mängus Liverpooli vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas.

2016. aasta novembris mängis Pinnock Inglismaa C-koondises mängus Eesti kuni 23-aastaste koondise vastu. 2021. aasta märtsis kutsuti ta Jamaica jalgpallikoondisse. Jamaica koondises tegi ta debüüdi sama aasta 25. märtsil sõprusmängus USA vastu.

Pinnock on isa kaudu Jamica päritolu.

## Viited

## Välislingid
* Profiil Brentford FC kodulehel
Krāslava piirkond

**Krāslava piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.

Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Krāslava ja Dagda piirkond koos kolme Aglona piirkonda kuulunud vallaga (Kastuļina, Grāveri ja Šķeltova vald) ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Krāslava piirkonna pindala on 2289 km². Tekkinud uus omavalitsus vastab pindalalt täielikult endisele Krāslava rajoonile. Piirkonna halduskeskus on Krāslava linn.

## Haldusjaotus

* Dagda
* Krāslava
* Andrupene vald (*Andrupenes pagasts*)
* Andzeļi vald (*Andzeļu pagasts*)
* Asūne vald (*Asūnes pagasts*)
* Auleja vald (*Aulejas pagasts*)
* Bērziņi vald (*Bērziņu pagasts*)
* Dagda vald (*Dagdas pagasts*)
* Ezernieki vald (*Ezernieku pagasts*)
* Grāveri vald (*Grāveru pagasts*)
* Indra vald (*Indras pagasts*)
* Izvalta vald (*Izvaltas pagasts*)
* Kalnieši vald (*Kalniešu pagasts*)
* Kaplava vald (*Kaplavas pagasts*)
* Kastuļina vald (*Kastuļinas pagasts*)
* Ķepova vald (*Ķepovas pagasts*)
* Kombuļi vald (*Kombuļu pagasts*)
* Konstantinova vald (*Konstantinovas pagasts*)
* Krāslava vald (*Krāslavas pagasts*)
* Piedruja vald (*Piedrujas pagasts*)
* Robežnieki vald (*Robežnieku pagasts*)
* Skaista vald (*Skaistas pagasts*)
* Svariņi vald (*Svariņu pagasts*)
* Šķaune vald (*Šķaunes pagasts*)
* Šķeltova vald (*Šķeltovas pagasts*)
* Ūdrīši vald (*Ūdrīšu pagasts*)

## Viited

## Välislingid
*Krāslava piirkonna koduleht
Mārupe piirkond

**Mārupe piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis, mis jääb Jūrmalast lõunasse ja Riia linnast läände. 

Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Mārupe ja Babīte piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Mārupe piirkonna pindala on 347 km². Piirkonna halduskeskuseks on Mārupe linn.

Piirkonnas asub Riia lennujaam.

## Haldusjaotus

* Mārupe
* Babīte vald (*Babītes pagasts*)
* Mārupe vald (*Mārupes pagasts*)
* Sala vald (*Salas pagasts*)

## Viited

## Välislingid
*Mārupe piirkonna koduleht
Ķekava piirkond

**Ķekava piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Lätis.

Piirkond moodustati 2021. aastal, kui endised Ķekava ja Baldone piirkonnad ühiseks omavalitsuseks ühendati. Uue Ķekava piirkonna pindala on 454,5 km². Piirkonna halduskeskuseks on Ķekava linn.

## Haldusjaotus

* Baldone
* Baloži
* Ķekava
* Baldone vald (*Baldones pagasts*)
* Daugmale vald (*Daugmales pagasts*)
* Ķekava vald (*Ķekavas pagasts*)

## Viited

## Välislingid
*Ķekava piirkonna koduleht
Austraalia peaminister

**Austraalia peaminister** on Austraalia Ühenduse valitsuse juht.

Peaminister juhib Austraalia föderaalse valitsuse täidesaatvat haru ning annab aru parlamendile. Peaministri nimetab ametisse kindralkuberner ning ta peab saama ja säilitama Esindajatekoja usalduse, mistõttu saab tavaliselt peaministriks koalitsiooni või parlamendis enamust omava erakonna juht. Peaministri ametiaja pikkus ei ole seaduses määratud ning tavaliselt lõpeb peaministri ametiaeg kui tema erakond kaotab föderaalvalimised või tema erakond valib tema asemel uue juhi. 

Austraalial on ajaloo jooksul seisuga 2022 olnud 31 peaministrit. Esimene peaminister oli Edmund Barton, kes astus ametisse Austraalia iseseisvumisega 1. jaanuaril 1901. Pikima ametiajaga peaminister oli Robert Menzies, kes teenis üle 18 aasta ning lühima ametiajaga Frank Forde, kes oli ametis ühe nädala. Austraalia esimene naispeaminister oli Julia Gillard, kes oli ametis aastatel 2010–2013. Austraalia seadused ei sätesta peaministri ametile pärimisliini, kuid kindralkuberner on kohustatud määrama asepeaministri.

Austraalia peaministri ametlikud residentsid on The Lodge Canberras ja Kirribilli maja Sydneys.

## Viited
Aizpurve (Dzelzava vald)

**Aizpurve** (vahel ka *Aizpurves*) on küla (*ciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Aizpurve asub valla edelaosas Pļaviņase–Gulbene raudteeliini ääres. Küla jääb merepinnast 125 meetri kõrgusele ja asub valla keskusest Dzelzavast 2,7, piirkonnakeskusest Madonast 20 ja Riiast 176 kilomeetri kaugusel. Seal asub Dzelzava valla 2. raamatukogu. Külla jääb Aizpurve bussipeatus.

Küla asutati turbarabade lähistele kui turbatootjate töölisasula. Küla läbis varem Dzelzava raudteejaamas  lõppenud ja ümbruskonna turbarabadesse (Zosi soo ja Skuķi soo) viinud kitsarööpmeline raudtee.

## Elanike arv


* 342 (1970)
* 359 (1979)
* 273 (1989)
* 270 (2000)

* 243 (2011)
* 250 (2019)
* 223 (2021)
* 214 (2025)


## Viited
Bakani

**Bakani** (vanasti ka *Bokani*) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Bakani asub valla põhjaosas Riiast 197 kilomeetri kaugusel Bakansi järve põhjakaldal. Bakansi järve asulakoht on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.

## Viited
Grases

**Grases** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Grases asub valla põhjaosas Riiast 197 kilomeetri kaugusel.

## Viited
Jaunbakani

**Jaunbakani** (ka **Jaunbakāni**, vanasti *Jaunbokani*) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Jaunbakani asub valla põhjaosas Dzelzavast 5 kilomeetri kaugusel. Külla jääb Jaunbakani bussipeatus. 

Aastal 2007 oli külas 33 elanikku.

## Viited
Bučauska

**Bučauska** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Bučauska asub valla põhjaosas. Küla jääb valla keskusest Dzelzavast 1,5, piirkonna keskusest Madonast 22 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusele. Külas on õigeusu kirik, mida tänapäeval kasutab jumalateenistusteks ka sealne katoliku kogudus.

Küla on tekkinud endise Bučauska mõisa keskuse juurde. Seal on sündinud esimene Läti naiskunstnik Emīlija Gruzīte. Aastal 2007 oli külas 39 elanikku. Külla jääb Veckrogsi bussipeatus.

## Viited
Vladimir Makovski

**Vladimir Makovski** (vene keeles Владимир Егорович Маковский; 7. veebruar (vkj. 26. jaanuar) 1846 Moskva – 21. veebruar 1920 Petrograd) oli vene maalikunstnik.

## Elulugu
Vladimir Makovski oli pärit kunstnik Jegor Makovski perekonnast. Ta õppis aastatel 1861–1866 Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikoolis. Alates 1872. aastast kuulus Makovski peredvižnike hulka, 1874. aastal valiti ta selle ühingu juhatusse. 1882–1894 oli ta õppejõud Moskva Maalikunstikoolis. Alates 1894. aastal oli ta Peterburi Kunstide Akadeemia õppejõud, aastatel 1895–1918 rektor.

## Looming
Oma realistlikus maaliloomingus kujutas Makovski põhiliselt erinevate ühiskonnakihtide argielustseene. Ta käsitles ka ühiskonnakriitilisi teemasid ja kujutas mõnedel maalidel kaasaegseid poliitikasündmusi.

## Galerii

Pilt:Wladimir_Jegorowitsch_Makowskij_002.jpg|"Pangakrahh" (1880)
Pilt:Painter's_family.jpg|"Kunstniku perekond" (1893)
Pilt:Vladimir_Makovsky_-_Not_Guilty.JPG|"Õigeks mõistetud" (1882)
Pilt:MakovskiyVE YarmVPoltaveDP.jpg|"Turg Poltavas" 
Pilt:Wladimir Jegorowitsch Makowskij 001.jpg|"Vaeste külastamine" (1874)
Pilt:Ночлежники. 1889 год. В. Е. Маковский.jpg|"Majutuskohad" (1889)


## Viited
Sīmašas

**Sīmašas** (ka **Sīmošas**) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Sīmašas asub valla keskosas Pļaviņase–Gulbene raudteeliini ääres.

Aastal 2007 oli külas 23 elanikku.

## Viited
Virtsu Kalur

**Virtsu Kalur** oli Eesti kalurikolhoos, mis tegutses aastail 1949–1975. Pärast liitumist kolhoosiga Haapsalu Kalur moodustati kalurikolhoos Lääne Kalur.

## Ajalugu
13. aprillil 1949 ühinesid kolhoosiga 27 Virtsu kaluriperet. Majandi nimeks sai **Virtsu Kalur** ja selle esimeheks sai Aadu Kruus. Juhatusse valiti Kirill Rahu, Vladimir Soop, Mihkel Noor, Aleksander Küla jt, revisjonikomisjoni esimeheks sai Timofei Maas. Virtsu poolsaarel oli siis kolm mootor- ja viis sõudepaati, 18 liiki väikemõrdu, kilu- ja räimevõrke. Esimesel kolhoosiaastal saadi 2,5 tonni kala. Kolhoosil oli ka põllumaad ja kalapüügi osatähtsus võrreldes põllumajandusega oli siis veel väike.

1960. aastaks kasvas üldtulu kolmekordseks. 1961. aastal alustati traalpüüki ja kala käidi püüdmas nii Soome lahes kui Läänemerel. Aastatel 1964–1971 osteti juurde mitmeid traallaevu ning seoses kalasaagi märgatava suurenemisega alustati 1965. aastal kolhoosis preservide valmistamisega, kui tehti 200 000 tingtoosi kilu- ja räimepreserve.

1960. aastate alguses liitusid kalurikolhoosiga mitmed lähikonna väikesed kalurikolhoosid: 1962. aastal Sangar ning 1964. aastal Uus Kalur ja Kiideva Kalur. Kuna kolhoosi põhiliseks tegevusharuks oli kalapüük, siis andis kolhoos 1965. aastal enamuse oma põllumajanduslikust maast üle kolhoosidele ja Ridala sovhoosile.

1973. aastaks oli Virtsu Kalur üks suuremaid kalurikolhoose Eesti NSV-s. Püügimere kaldaäärt oli üle 150 km. Kolhoosi traalerid püüdsid kala ka Atlandi ookeanil. 1968. aastal osteti Pärnu Kalakombinaadilt Virtsu tsehh. Pärast seda oli Virtsu Kaluril oma konservitööstus, külmhoone, plekitööstus, metallitoodete tsehh ja muud abitootmisettevõtted, mida vajati kalapüügiks ja -töötlemiseks. Peale selle oli majandil veel karusloomakasvandus, aiand ja veisefarm.

1975. aastaks oli kalapüük tõusnud 7000 tonnini. Tõus toimus avamere- ja ookeanipüügi arvel. Väinameres, Riia ja Soome lahes kehtestatud püügilimiidi tõttu kaldapüük vähenes.

Kalakonserve hakati tootma ka ookeanikalast, mis andis aastaringset tööd. 1973. aastal viidi preservide valmistamine üle Puise tsehhi, Virtsu tsehh spetsialiseerus konservide tootmisele. Sprottide valmistamiseks seati üles tunnelahjud ja uus tootmisliin. 1975. aastal laskis kalurikolhoos välja 8 miljonit tingtoosi konserve ja preserve, 1000 tonni jahutatud kala, 400 tonni vürtsi-soolakala ja 220 tonni suitsukala. Rahalised tulud ilma sisekäibeta tõusid 10 miljoni rublani. Viimased 16 aastat juhtis kolhoosi Mart Leiumaa.

26. detsembril 1975. aastal otsustasid Virtsu Kalur ja Haapsalu Kalur ühineda Lääne Kaluri kolhoosiks. Suurmajandi juhatuse esimeheks sai Otu Sukles, kes varem oli töötanud Pärnu Kalakombinaadi peainsenerina ja Haapsalu Kalakombinaadi direktorina. 1978. aastal anti ühinenud kolhoosile kõrge tootmiskultuuriga ettevõtte nimetus. 1979. aasta püügiplaan oli juba 10 500 tonni, mis täideti edukalt, preserve toodeti üle 21 miljoni tingtoosi.

## Viited
Kroņmuiža (Dzelzava vald)

**Kroņmuiža** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Kroņmuiža asub valla lõunaosas Liede jõe kaldal. Külla jääb Kroņamuiža bussipeatus.

Aastal 2007 oli külas 15 elanikku.

## Viited
Gribažas (Dzelzava vald)

**Gribažas** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Gribažas asub valla loodeosas. Seal asuv Gribažase linnamägi on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.

## Viited
Birznieki (Dzelzava vald)

**Birznieki** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Birznieki asub valla põhjaosas.

Aastal 2003 oli külas 11 elanikku.

## Viited
Mucenieki (Dzelzava vald)

**Mucenieki** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Mucenieki asub valla kirdeosas Liede jõe kaldal. Seal asuv kirjanik Doku Atise elupaik on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis. Kirjaniku kodumajas asub ka muuseum.

Külas on alla kümne elaniku.

## Viited
Tūjāni

**Tūjāni** (vahel ka *Tūjāņi*) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Tūjāni asub valla lääneosas. Seal asuvad Tūjāni muinaskalmed on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis.

Aastal 2008 oli külas 15 elanikku.

## Viited
Nikolai Jasnetski

**Nikolai Jasnetski** (1909–1987) oli kunstnik-restauraator ja kunstiteadlane.

Õppis Pallase kunstikoolis, kus tema õpetajateks olid kunstnikud  Jaan Vahtra, Villem Ormisson, Voldemar Mellik ja Nikolai Triik. Töötas aastakümneid Tartu Kunstimuuseumis maalirestauraatorina. Maalis maastikke, portreid.

## Elukäik
Nikolai Jasnetski sündis Pihkva lähistel vaimuliku pere neljanda, noorima lapsena. Kui Nikolai oli viiene, asus pere elama Laura külla. Gümnaasiumihariduse sai ta eestikeelses Petseri Gümnaasiumis, kus poiss vaimustus joonistusõpetaja Aleksander Prometi mõjutusel kunstist. 1927. aastal lõpetas noormees Petseri gümnaasiumi, seejärel 1927–1928 õppis Tartu ülikooli matemaatikateaduskonnas ning 1928. aastal loodusteaduskonnas. Üliõpilasena käis ta koos nimeka arheoloogi Harri Mooraga ekspeditsioonidel. Väljakaevamistel joonistas ta väga palju ja tema töid on kasutatud raamatus «Eesti muinaslinnused».

Ülikool jäi noormehel pooleli ja ta hakkas õppima Pallase kunstikoolis, kus tema õpetajateks olid Jaan Vahtra, Villem Ormisson, Voldemar Mellik ja Nikolai Triik. 1928–1939 õppis Nikolai Triigi ateljees. 1937. aastal lõpetas ta Pallase kunstikoolis joonistusõpetaja kursused. Enne sõda aastail 1937–1938 oli ta Tartu Kaubandus- ja Ärinduskeskkooli ning kuni 1939. aastani Tartu 4. reaalkooli joonistusõpetaja. ENSV Kunstnike Liidu liikmeks astus 1945. aastal. Pärast sõda asus ta tööle maalirestauraatorina Tartu riiklikku kunstimuuseumi. 1951.–1952. aastal oli ta Tartu Kunstimuuseumis direktori asetäitja. 1954. aastal õppis ta kaugõppes Leningradi I. J. Repini nimelise maali, skulptuuri ja arhitektuuri instituudi kunstiteaduse osakonnas.

### Töö maalirestauraatori ja kunstiteadlasena
Pärast sõda töötas ta üle 40 aasta maalirestauraatorina Tartu riiklikus kunstimuuseumis. Restauraatori ja kunstiteadlasena tegutsemise kõrval kureeris ka näitusi. Restauraatorina pidas ta üheks enda suurimaks saavutuseks koostöös noore kolleegi ja alustava restauraatori S. Rebastega restaureeritud kuulsa kunstniku Johann Köleri suurt altarimaali "Kutsuv Kristus", mis asub Tartu Peetri kirikus. Ta on koostanud kolm käsikirjalist albumit Tartu kunstniku Ivan Sokolovi (1887–1972) kohta koos originaaltöödega.

## Looming
Nikolai Jasnetski meelisteemadeks olid portreed ja maastikud. Tema töödes on tunda pallasliku maalikooli mõjutusi, millele on omane maalilisus ning peen valguse-varju kasutamine. Kunstnikul on hästi tabatud aastaaegadele omane meeleolu. Jasnetski pintslikäsitlus on impressionistlikult tundlik ning tema taiestele on iseloomulik maaliline vabadus.

Elu ajal osales ta kunstnikuna 29 grupinäitusel. 

## Viited
Tulcea

**Tulcea** (türgi keeles *Tulça*, bulgaaria ja ukraina keeles Тулча) on linn Rumeenias, Tulcea maakonna halduskeskus. Tulcea asub ajaloolises Põhja-Dobrudža piirkonnas Doonau Sfântu Gheorghe haru ääres, Ukraina piirist ligikaudu 6 km kaugusel.

Linna haldusalasse kuulub Tudor Vladimirescu küla.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest rumeenlasi 83,37%, venelasi (lipovaane) 2,35%, mustlasi 1,29%, türklasi 1,11% ja teistest rahvustest inimesi 1,33%. Rahvus oli teadmata 10,53%-l elanikest.
Baldones

**Baldones** (ka **Baldonas** või **Boldaunas**) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Baldones asub valla kirdeosas. Varem asetses selle lähistel Degase raudteepeatus.

Aastal 2003 oli külas 6 elanikku.

## Viited
106. õhudessantdiviis

**106. kaardiväe õhudessantdiviis** (vene keeles *106-я гвардейская воздушно-десантная дивизия*) on Venemaa õhudessantvägede väeüksus.

## Struktuur
106. kaardiväe õhudessantdiviisi koosseisu kuuluvad:
* 51. kaardiväe õhudessantpolk, s/o 33842 (Tula)
* 137. kaardiväe õhudessantpolk, s/o 41450 (Rjazan)
* 1182. kaardiväe õhudessantpolk, s/o 93723 (Naro-Fominsk)
* 1. kaardiväe õhutõrjeraketipolk, s/o 71298 (Naro-Fominsk)
* 173. üksik kaardiväe luurepataljon, s/o 54392 (Tula)
*tugiüksused
Rakvere Kalakombinaat

**Rakvere Kalakombinaat** oli Eesti ettevõte, mis tootis 1944–1990 aastatel Rakveres kalakonserve.

Rakvere Kalakombinaat alustas oma tegevust 1944 aastal Rakveres Näituse tänav 20. 1957. aastal sai temast Toila kalakombinaadi Rakvere tsehh. Hiljem oli selle omanikuks Kalurikolhoos Oktoober ja seejärel Kirovi-nimeline kalurikolhoos. Rakvere kalakombinaat kuulus Eesti Kalurikolhooside Vabariiklikusse Liitu.

Tegevus lõpetati 1990 aastate alguses.

## Viited
Dzeržinski-nimeline kalurikolhoos

**Dzeržinski nimeline kalurikolhoos** oli kalurikolhoos, mis tegutses Haapsalu rajoonis Tuksi külanõukogus.

Dzeržinski nimeline kolhoos moodustati 28. mail 1951 nelja kolhoosi – Lenini nim kolhoosi, F. E. Dzeržinski nim. kaluriartelli, Partisani kolhoosi, Uus Rooslepa kolhoosi ja Kalurikolhoosi Kajak ühinemisel.

1971. aastal ühines kolhoos kalurikolhoosiga Lääne Kalur. Uuele kalurikolhoosile pandi nimeks Haapsalu Kalur ja selle esimeheks sai Villu Põldsam.

## Viited
Kristuse surikuju

**Kristuse surikuju** ehk ***epitaphios*** (kreeka keeles Επιτάφιος *epitaphios* või Επιτάφιον *epitaphion*; kirikuslaavi keeles *Плащаница*) on enamasti tikandiga tekstiilist valmistatud ikoon, mis kujutab Kristuse surnukeha lamamas hauas. Ikooni kasutatakse Suure reede ja Vaikse laupäeva jumalateenistustel..

## Ikonograafia
Kristus on kujutatud lamamas nelinurksel linal niuderätikusse riietatuna, suletud silmadega ja sirgete kätega kahel pool külgedel, ikooni vasakusse külge suunatud pea ümber on traditsiooniline ristiga aupaiste. Mõnikord on ikoonil kujutatud tema kohale kummardunud Maarja ja mõned apostlid, ka Arimaatia Joosep ja Maarja Magdaleena ning mõnikord inglid. Stseen lähtub Jeesuse matmise kirjeldusest Johannese evangeeliumis (Jh 19:38-42). Lääne-Euroopa kunstis on selle kujutise analoogid Kristuse taganutmine või mõnikord *[[Pietà]]*.

## Liturgiline kasutus
Surikuju paigutatakse kiriku keskele pühale lauale suure reede pealelõunal suure õhtuteenistuse (ristiltvõtmine ehk *Apokathelosis*) ajal. Ikoon on tavaks lillede ja rohelusega ehtida ning sageli ehitatakse selle kohale okstest ja lilledest baldahhiin või ehitakse olemasolev baldahhiin (*kouvouklion* 'haud') lilledega. Suurel õhtuteenistusel paigutab preester ikooni baldahhiini alla ja asetab surikujule pühakirja. Järgneval hommikuteenistusel (*orthros*) kantakse lauda baldahhiini ja ikooniga kirikust välja ja ümber kiriku nagu matuserongkäigus, milles usklikud küünaldega käes järgnevad ikoonile kuni selle viimiseni kirikusse tagasi. Ikoon jääb kirikuruumi keskele ööni vastu pühapäeva, ülestõusmispüha vigiiliani.

## Viited

## Välislingid
* The tradition of the Epitaphios procession. - Greek News Agenda (surikuju protsessiooni tavast Kreekas)
* The Epitaphios. - Orthodox pebbles
* Epitaphios. - Thessaloniki Museum of Byzantine Culture
Transfăgărășan

**Transfăgărășan** (riikliku tähisega **DN7C**) on asfalteeritud mägitee, mis kulgeb Rumeenias läbi Transilvaania Alpide. Tee on ligi 111 kilomeetrit pikk.

Tee saab alguse Cârțișoara külast Sibiu maakonnas (Sibiust 52 kilomeetrit idas, Bukarestist 275 km loodes) ja lõppeb Curtea de Argeșis Argeși maakonnas (Piteștist 45 km, Bukarestist 160 km loodes).

Tee ehitati aastatel 1970–1974 Nicolae Ceausescu käsul pärast Nõukogude Liidu sissetungi Prahasse 1968. aastal. Ceausescu soovis, et Nõukogude Liidu invasiooni korral oleks sõjaväel kiire pääs üle mägede. Rumeenias olid toona juba strateegilised mägiteed läbi Transilvaania Alpide, kuid need olid ehitatud enamasti läbi jõeorgude, mille oleks ründajad saanud lihtsalt blokeerida, mispeale käskiski Ceausescu rajada tee läbi Rumeenia loode- ja lõunaosa eraldavate Fagarasi mägede.

Tee ehitas valmis peamiselt sõjavägi, väga raske rahalise ja inimelude hinnaga. Töö toimus peamiselt 2 km kõrgusel mägikliimas, kasutades kokku ligi 6000 tonni dünamiiti. Töölised olid peamiselt nooremsõdurid, kes olid õhkimistöödeks välja õpetamata. Ametlike raportite kohaselt hukkus tee-ehitusel 40 sõdurit, kuid mitteametlikult on hukkunute arvu arvestatud sadadesse.

Tee avati 20. septembril 1974, kuigi teetööd, näiteks asfalteerimine, kestsid veel kuni 1980. aastani.

Tee tõuseb kuni 2 042 meetrini, olles nii Transalpina järel Rumeenia kõrguselt teine mägitee. Tee on väga paljude järskude kurvide, S-kurvide ja järskude laskumistega. Lume tõttu on tee üldiselt oktoobri lõpust juuni lõpuni suletud, kuid sõltuvalt ilmast võib olla avatud ka novembri lõpuni või terve suve suletud. Teel on rohkem tunneleid (5) ja viadukte kui ühelgi teisel Rumeenia maanteel. Tee kõrgeima punkti lähedal Bâlea järve ääres läbib tee Rumeenia pikima, Bâlea maanteetunneli (884 meetrit). Tee ääres on lisaks ka Poenari loss, kus elas Vlad Dracula.

2009. aastal sõitis teel BBC autosaate "Top Gear" meeskond (Jeremy Clarkson, Richard Hammond, James May), seda sai näha sarja 14. hooaja avaosas. Jeremy Clarkson nimetas selle "maailma parimaks teeks".

## Viited
Mircea Cărtărescu

**Mircea Cărtărescu** (sündinud 1. juunil 1956 Bukarestis) on rumeenia kirjanik, luuletaja, esseist ja kirjanduskriitik.

Ta lõpetas aastal 1980 Bukaresti ülikooli rumeenia keele ja kirjanduse teaduskonna.

Aastatel 1980–1989 töötas ta rumeenia keele õpetajana ja Rumeenia Kirjanike Liidus. Aastast 1991 töötab ta õppejõuna Bukaresti ülikoolis. Aastatel 1994–1995 oli ta külalisprofessor Amsterdami Ülikoolis.

Kirjandusliku debüüdi tegi ta ajakirjas *România Literară*.

Eesti keeles ilmus aastal 2022 Loomingu Raamatukogus tema novellikogumik "Ruletimängija", mille valik on tehtud romaanist "Nostalgia", raamatu tõlkis rumeenia keelest Riina Jesmin.

## Tunnustus
* 2024 – Dublini rahvusvaheline kirjandusauhind

## Isiklikku
Ta on abielus rumeenia poetessi Ioana Nicolaiega, neil on poeg.
Kristi Kongi

**Kristi Kongi** (sündinud 21. veebruaril 1985) on eesti maali- ja installatsioonikunstnik. 

Ta on õppinud Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ja Eesti Kunstiakadeemias. 

Tema loomingu keskmes on värvid, valgus ja ruum ning lisaks lõuenditele hõlmavad need tihtipeale kogu ruumi. Installatsioonide jaoks kasutab ta ka muid materjale, näiteks kangaid, vineeri või pleksiklaasi. Tema looming põhineb maalieksperimentidel ja uurimistööl valguse, varju ja värvide kohta.

## Tunnustus
* 2011 Noore Kunstniku preemia
* 2013 Sadolini kunstipreemia
* 2017 Konrad Mäe preemia
* 2021 Eesti Kultuurkapitali Kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia
* 2025 stipendium "Ela ja sära"

### Nominatsioonid
* 2016 oli nomineeritud Köler Prize preemiale

## Viited
Heints Kavak

**Heints Kavak** on Eesti õpetaja.

1973. aastal pälvis ta Eesti NSV teenelise õpetaja aunimetuse.

## Haridus ja töökäik
Ta sündis Viljandimaal Päri vallas pere 11. lapsena. Kokku oli peres 12 last. Tema perekond oli musikaalne, ka Kavak ise mängis viiulit ja akordionit. 

Kooliteed alustas ta 1938. aastal Heimtali kuueklassilises koolis. Peale kooli lõpetamist töötas ta aasta kodutalus. 1944.a. jätkusid õpingud Heimtali kooli 7-ndas klassis. Edasi õpingud Viljandi II keskkoolis, aastatel 1949–1950 Viljandi keskkooli pedagoogilise klassis.

1950. aastal suunati Kavak Kabala seitsmeklassilise kooli kehalise kasvatuse õpetajaks, ehkki ta õpetas ka muid õppeaineid.

Töötamise kõrvalt asus ta 1951. aastal Tallinna Õpetajate Instituuti kaugõppesse, lõpetades kooli 1955. aastal. Aastatel 1957–1960  ta ka Eduard Vilde nimelises Tallinna Pedagoogiline Instituudis.

1957. aastal sai temast Kabala kooli direktor, aastail 1961–1963 oli Kavak Kabala Maanoorte Keskkooli direktor. Vahemikus 1961–1965 andis ta Kabala koolis õpetajana ka tunde, kuni 1965. aastal sai temast Laupa kaheksaklassilise kooli direktor.

Aastatel 1974–1982 töötas Kavak Paide rajooni TSN TK Haridusosakonna koolide inspektorina. 1982. aastal sai temast Retla kooli direktor. 1984. aastal läks Kavak tervislikel põhjustel pensionile, kuid oli 1986. aastast Paide rajooni TSN TK Haridusosakonna kutsenõuandla metoodik, 1989. aastast ametinimetusega metoodik-nõunik.
Mehran Karimi Nasseri

**Mehran Karimi Nasseri** (pärsia keeles مهران کریمی ناصری [mehˈrɒn kæriˈmi nɒseˈri]; 1945 – 12. november 2022), kes nimetas end **Sir Alfred Mehraniks**, oli Iraani põgenik, kes elas 26. augustist 1988 kuni juulini 2006 Pariisi Charles de Gaulle'i lennujaama 1. terminali väljumissaalis. 

Tema elulugu on ilmunud 2004. aastal raamatuna "The Terminal Man". Nasseri läbielamiste põhjal on tehtud 1993. aasta prantsuse komöödiafilm "Tombés du ciel", 2004. aasta USA mängufilm "The Terminal" ning muidki filme ja lavateoseid.

## Noorpõlv
Nasseri sündis Iraanis Masjed Soleimanis asuvas Inglise-Pärsia naftafirma asulas. Tema isa Abdelkarim oli Iraani arst, kes töötas selles ettevõttes. Nasseri on väitnud, et tema ema oli Šotimaalt pärit meditsiiniõde, kes töötas samas kohas, kuid on ka väitnud, et ta ema oli rootslane. 1973. aasta septembris saabus 28-aastane Nasseri Ühendkuningriiki, et osaleda kolmeaastasel Jugoslaavia uuringute kursusel Bradfordi ülikoolis.

## Elu lennujaamas
Nasseri väitis, et ta saadeti 1977. aastal Iraanist välja protestide tõttu šahhi vastu ja pärast pikka asjaajamist anti talle Belgias pagulase staatus. See võimaldas väidetavalt elada mitmes Euroopa riigis. See väide aga vaidlustati ning uurimine näitas, et Nasserit ei pole kunagi Iraanist välja saadetud.

Ta sai reisida Ühendkuningriigi ja Prantsusmaa vahel, kuid 1988. aastal läksid ta dokumendid kaduma, kui väidetavalt varastati tema kohver. Teised dokumendid näitavad, et Nasseri saatis tegelikult oma dokumendid Brüsselisse Suurbritanniasse suunduva parvlaeva pardal, valetades, et need on talt varastatud. Londonisse saabumise järel toimetati ta tagasi Prantsusmaale, kuna ta ei esitanud Briti migratsiooniametnikele passi. Prantsusmaal lennujaamas ei suutnud ta tõestada oma isikut ega pagulasseisundit, mistõttu peeti teda kinni dokumentideta reisijate jaoks ette nähtud alal.

Nii Prantsusmaa kui ka Belgia pakkusid Nasserile elamisluba, kuid ta keeldus dokumentidele alla kirjutamast, kuna neis oli kirjas, et ta on iraanlane, mitte britt, ja sealt puudus tema eelistatud nimi Sir Alfred Mehran. 

Nasseri viibimine lennujaamas lõppes 2006. aasta juulis, kui ta viidi haiglasse ja tema istumiskoht demonteeriti. 2007. aasta jaanuari lõpus lahkus ta haiglast ja tema eest hoolitses Prantsuse Punase Risti lennujaama filiaal. Ta ööbis mõne nädala lennujaama lähedal asuvas hotellis. 6. märtsil 2007 viidi ta üle Emmause vastuvõtukeskusse Pariisi 20. linnaosas. Alates 2008. aastast elas ta Pariisi varjupaigas, kuigi pärast Nasseri surma 2022. aastal teatas Associated Press, et ta naasis enne surma lennujaama.

Nasseri, kes elas Charles de Gaulle'i lennujaama 1. terminalis 18 aastat, istus seal oma pagasi juures ja sisustas aega lugedes, päevikut kirjutades või majandust õppides. Ta sai lennusaatjatelt toidutalonge ja muid tarvikuid.

## Surm
Nasseri suri südamerabandusse 12. novembril 2022 76-aastaselt Charles de Gaulle'i lennujaamas. Lennujaama pressiesindaja ütles seda kommenteerides, et Nasseri oli kodutu ja elas lennujaama avalikul alal alates 2022. aasta septembrist.

## Viited
Kalurikolhoos

**Kalurikolhoos** oli aastatel 1948–1990 kalandusliku põhitootmisega kollektiivmajandi vorm NSV Liidus. 

Eesti NSV-s rajati esimesed kalurikolhoosid 1949. aastal kaluriühistute ja -artellide reorganiseerimisega. Esimene kalurikolhoos rajati 7. mail 1948 Saaremaal Tagamõisas. 1949. aasta lõpuks oli Eestis juba 111 kalurikolhoosi. Väiksemad kalurikolhoosid hakkasid ühinema omavahel ja 1970. aastal oli 25 ja 1976. aastal 8 kalurikolhoosi: Peipsi Kalur, Oktoober, S. M. Kirovi nim. näidiskalurikolhoos, Majak, Lääne Kalur, Hiiu Kalur, Saare Kalur, Pärnu Kalur. Algusaastatel oli peamiseks tootmisharuks kalapüük, hiljem lisandus kalatöötlemine, kohati ka kalakasvatus. Eesti töönduspüüki Läänemerel korraldasid peamiselt kalurikolhoosid. Neli kalurikolhoosi püüdsid kala ka Atlandi ookeanil.

Kalurikolhoosid kuulusid 1970.–1980. aastail Eesti jõukamate ettevõtete hulka. 1990. aastate algul lagunesid kalurikolhoosid aktsiaseltsideks, osaühinguteks jmt.

## Vaata ka
*Eesti kalurikolhooside loend

## Viited
Trigraaf

**Trigraaf** on kolmest märgist koosnev rühm, mida kasutatakse ühe heli või häälikute kombinatsiooni tähistamiseks, mis ei vasta kirjutatud tähtedele.
nt. Inglise keeles sõnas ,,match teevad kõigest ühe heli.
Maailma diabeedipäev

**Maailma diabeedipäeva** (ingl *World Diabetes Day*) tähistati esimest korda 14. novembril 1991 ja see kannab igal aastal erinevat motot. Alates 2007 on maailma diabeedipäev üks ÜRO ametlikest tähtpäevadest.

## Ajalugu
Diabeedipäeva algatasid 1991. aastal rahvusvaheline diabeediföderatsioon (International Diabetes Federation) ja maailma terviseorganisatsioon (WHO), et juhtida tähelepanu diabeedi aina suurenevale levikule. 14. november valiti seetõttu, et sel päeval 1891 sündis Frederick Banting, kes avastas 1922. aastal koos Charles Bestiga insuliini.

20. detsembril 2006 leppis ÜRO üldkogu kokku resolutsiooni 61/225 ja kuulutas 14. novembri alates 2007. aastast ÜRO iga-aastaseks ametlikuks tähtpäevaks.  Seega on diabeet pärast AIDSi teine haigus, mis on saanud ÜRO-lt oma päeva.

Eestis on diabeedipäeva ürituste eestvedajad Eesti Diabeediliit (Estonian Diabetes Association)  ja Diabeedikool .

## Sinised hooned
pisi|Keiser Wilhelmi mälestuskirik Berliinis maailma diabeedipäeval 2008
Alates 2007 on maailma diabeedipäeva puhul tuntud hooned üle maailma valgustatud sinise valgusega. Esimesel aastal oli selliseid hooneid üle maailma 279, järgmisel 1107 ja 2009. aastal 1036 hoonet 115 riigis. Ka Eesti võtab sellest ettevõtmisest osa, 2022 oli sinise valgusega kaunistatud näiteks Eesti Kunstimuuseumi hoone. 

## Viited

## Vaata ka
Diabeedipäeva koduleht
Hermann Poorteni maja

**Hermann  Poorteni maja** oli 17.–18. sajandil ehitatud barokk-klassitsistlik elumaja Narva vanalinnas endisel Rüütli tänaval (Rüütli 24). Kuulus Narva kaupmehele ja raehärrale Hermann Poortenile ning tema järeltulijatele, hävis 1944. aastal.

## Ajaloost
Hoone ehitamist alustati 1693. aastal Hans Kindleri projekti järgi, lõplikult valmis see 18. sajandi alguses. Ehitis hävis koos muu Narva barokse linnasüdamega Teises maailmasõjas, NSV Liidu õhuväe märtsipommitamisel 1944. aastal.

## Kirjeldus
Hermann Poorteni maja oli Narva elamutest üks suurejoonelisemaid – kahekorruseline, 34,5 meetri laiuse, kümne aknaga peafassaadiga, mõlemas otsas nelja aknaga ja kõrge viiluga külgfassaadid. Katusealuses asus kaks aidakorrust nagu keskaegsetel kaupmeheelamutel. Peafassaadi keskkohas asus neljale korintose orderis kolossaalpilastrile toetuv ovaalaknaga kolmnurkfrontoon ja selle keskel raiddekooriga barokkportaal. Portaali külgedel olid raiddekooriga kaetud joonia pilastrid, mis kandsid laia karniisiga ja heraldilise kujundusega segmentpealmikku vappide ja aastaarvuga 1695, pealmik kandis skulptuure: kaht putofiguuri ja allegoorilise naisfiguuri büsti. Hoone algses värvikujunduses domineerisid punakad, hallid ja must-valged toonid, katusel seisid algselt kolm kullatud puuskulptuuri ja uukakende katustel kuldkuulid.

Ruumid olid koondatud kahe suure mantelkorstna ümber. Esimesel korrusel asus keskel vestibüül, töötuba-kontor, elu-, magamis- ja lastetuba; teisel korrusel olid esindusruumid, sh kaks suurt saali, ja külalistetoad. Ruumides olid kahhelahjud, esindusruumides valgetest piltkahlitest laotud, ja kivipõrandad.

## Viited

## Välislingid
* Narva. Demonteeritud H. Poorteni maja portaali putokuju muuseumi hoovis. - Kunstiajalooline fotokogu. dspace.ut.ee
* Hermani Poorteni maja Narvas. - Narva Muuseum NLM F 3:40. - Ajapaik (foto)
* Carl Sarap. H. Poorteni maja portaali detail. - Ajapaik (foto)
Krampāni

**Krampāni** (ka **Krompāni**) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Küla asub valla põhjaosas. Sinna jääb Krampāni bussipeatus.

## Viited
Padoms

**Padoms** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Padoms asub valla keskosas Padomsi oja kaldal. Külla jääb Padomsi bussipeatus.

Aastal 2007 oli külas 20 elanikku.

## Viited
Markus Järvi

**Markus Järvi** (sündinud 12. novembril 1978 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja teoloog, veebiportaali Objektiiv peatoimetaja.

## Haridus
Järvi on lõpetanud Roomas Paavstliku Püha Risti Ülikooli filosoofia ja teoloogia erialal. 

## Töö ja poliitika
Raadiotööd alustas ta 2005. aastal, kui hakkas teoloogiaüliõpilasena sisustama Eesti Raadio varahommikust "Palvuse" saadet. Aastatel 2007–2016 juhtis ta Eesti Rahvusringhäälingus nii Klassikaraadio vaimulikke ja kultuurisaateid kui ka ETV saatesarja "Ajalik ja ajatu" (2009–2010).

Ta on üks sihtasutuse Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks asutajaid ning selle nõukogu esimees. 2018. aasta novembrist on ta veebiportaali Objektiiv peatoimetaja.

8. novembril 2022 teatas Markus Järvi, et kandideerib 2023. aasta Riigikogu valimistel parteituna Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimekirjas Riigikokku. Ta kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 869 häält ning ei osutunud valituks.

### Duellikutse
Markus Järvi süüdistas 2018. aasta Arvamusfestivalil avalikus sõnavõtus peavoolumeediat, väites, et see olevat "täis valet". Kui ajalehe Eesti Ekspress vastutav väljaandja Hans H. Luik palus tal hiljem seda väidet konkreetsete näidetega tõendada, aga vastuseid ei saanud, nimetas Luik tema käitumist argpükslikuks. Selle peale esitas Markus Järvi Hans H. Luigele kirjalikult "tuli- või külmrelvadega duelli" pidamise kutse, kirjutades muu hulgas: "Minul poleks midagi ka selle vastu, kui satisfaktsiooniks oleks võitlus *usque ad mortem* (surmani)." 
Päev hiljem saatis Järvi uue kirja, kus loobus siiski duellist, kuna tema usk ei lubavat duelli pidamist.

Markus Järvi väljendas pärast neid vahejuhtumeid tagasivaatavalt oma seisukohti veebiportaali Objektiiv artiklis "Kaks kirja Hans H. Luigele – duellikutse lugu". 

## Isiklikku
Tema isa on vioolamängija Andrus Järvi ja vanaisa oli dirigent Vallo Järvi. Ta on katoliiklane, abielus ja tal on neli last.

## Viited

## Välislingid
Eesti kalurikolhooside loend

Siin on loetletud ENSV tegutsenud kalurikolhoose

* Admiral Nahhimovi nimeline kalurikolhoos
* Dzeržinski-nimeline kalurikolhoos
* J. Lauristini nimeline kalurikolhoos
* Kalurikolhoos 21. Juuni
* Kalurikolhoos Audrurand
* Kalurikolhoos Aurora
* Kalurikolhoos Družba
* Kalurikolhoos Esimene Mai
* Kalurikolhoos Forell
* Kalurikolhoos Hiiu Kalur
* Kalurikolhoos Jahta
* Kalurikolhoos Jüriöö
* Kalurikolhoos Kajak (Pärnu rajoon)
* Kalurikolhoos Kajak (Viljandi rajoon)
* Kalurikolhoos Kakumäe Kalur
* Kalurikolhoos Kalev
* Kalurikolhoos Kaljurand
* Kalurikolhoos Kalur
* Kalurikolhoos Kaunissaare
* Kalurikolhoos Kavaru
* Kalurikolhoos Kiideva Kaluri
* Kalurikolhoos Kodurand
* Kalurikolhoos Koit
* Kalurikolhoos Kommunismi Lipp
* Kalurikolhoos Kommunismi Majak
* Kalurikolhoos Kungla
* Kalurikolhoos Laine
* Kalurikolhoos Lõunarand
* Kalurikolhoos Lääne Kalur
* Kalurikolhoos Majak
* Kalurikolhoos Mereankur
* Kalurikolhoos Meri
* Kalurikolhoos Merirand
* Kalurikolhoos Merikuld
* Kalurikolhoos Muhu
* Kalurikolhoos Muhu Kalur
* Kalurikolhoos Murdlaine
* Kalurikolhoos Murrang
* Kalurikolhoos Noor Kaardiväelane
* Kalurikolhoos Noor Kaardivägi
* Kalurikolhoos Nord
* Kalurikolhoos Nõukogude Kalur
* Kalurikolhoos Nõukogude Partisan
* Kalurikolhoos Oktjabr
* Kalurikolhoos Oktjabr (Narva-Jõesuu)
* Kalurikolhoos Oktoober
* Kalurikolhoos Paeranna
* Kalurikolhoos Peipsi
* Kalurikolhoos Peipsi Kalur
* Kalurikolhoos Peipsi Laine
* Kalurikolhoos Peipsirand
* Kalurikolhoos Piirivalvur
* Kalurikolhoos Pobeda (1949–1959)
* Kalurikolhoos Pobeditel
* Kalurikolhoos Põhjarannik (Haapsalu rajoon)
* Kalurikolhoos Põhjarannik (Kingissepa rajoon)
* Kalurikolhoos Pärnu Kalur
* Kalurikolhoos Pärnurand
* Kalurikolhoos Randlane
* Kalurikolhoos Ranna
* Kalurikolhoos Ranna Kalur
* Kalurikolhoos Rannik
* Kalurikolhoos Saare Kalur
* Kalurikolhoos Salme Kalur
* Kalurikolhoos Sangar
* Kalurikolhoos Sotsialismi Majak
* Kalurikolhoos Suur-Väin
* Kalurikolhoos Sõprus
* Kalurikolhoos Sõrenets
* Kalurikolhoos Sõrve Kalur
* Kalurikolhoos Säde
* Kalurikolhoos Zarja
* Kalurikolhoos Tiirimetsa
* Kalurikolhoos Tormipoeg
* Kalurikolhoos Tulevik
* Kalurikolhoos Õige Tee
* Kalurikolhoos Uus Elu
* Kalurikolhoos Uus Kalur
* Kalurikolhoos Uus Rahuste
* Kalurikolhoos Uus Täht
* Kalurikolhoos Uus Varuli
* Kalurikolhoos Vaal
* Kalurikolhoos Varuli Ranna
* Kalurikolhoos Virtsu Kalur
* Kalurikolhoos Virulane
* Kalurikolhoos Voshod
* Kalurikolhoos Võidu Tee
* Kalurikolhoos Võisterand
* Kalurikolhoos Võit
* Kalurikolhoos Vätta Kalur
* Kalurikolhoos Ühend-Rand
* Kalurikolhoos Ühinenud Rand
* Kalurikolhoos Ühisjõud (1949–1950)
* Kingissepa nimeline kalurikolhoos
* Laane kalurikolhoos
* M. Gorki nimeline kalurikolhoos
* M. I. Kalinini nimeline kalurikolhoos
* Ranna Kalurikolhoos
* S. M. Kirovi nimeline kalurikolhoos
* Tartu Mootor-Kalapüügijaam
* V. I. Lenini nimeline kalurikolhoos (1949–1950)
* Varuli-Ranna kalurikolhoos
Penda

**Penda** (u 606 – 15. november 655) oli Midlandsis asunud Mercia Kuningriigi kuningas. Penda oli anglosaksi kuningriikide ristiusustamise ajal paganaks jäänud ning vallutas aastal 628 Cirencesteri lahinguga Severni oru. Aastal 633 sai ta Hatfield Chase'i lahingus Northumbria kuningalt Edwinilt lüüa.

Üheksa aastat hiljem alistas ja tappis ta Maserfieldi lahingus Edwini troonipärija Oswaldi. Ta sai seega oma aja mõjukaimaks anglosaksi kuningaks ning pani aluse Mercia ülemvõimu perioodile Seitsme kuningriigi üle. Ta alistas korduvalt ka East Anglia ning saatis Wessexi kuninga Cenwalhi kolmeks aastaks maapakku. Lisaks jätkas ta sõjategevust Northumbria Bernicia vastu. Kolmteist aastat pärast Masterfieldi sai ta viimaks Oswaldi troonipärijalt ja vennalt Oswiult lüüa ning hukkus Winwaedi lahingus Bernicia vastu.

## Viited
**The Anglo-Saxon Chronicle*, translated and edited by M. J. Swanton (1996), paperback, .
*S. Bassett (ed.), *The Origins of Anglo-Saxon Kingdoms* (1989).
*Bede, *Ecclesiastical History of the English People* (731), Book II and Book III.
*A. Breeze, "The Battle of the *Uinued* and the River Went, Yorkshire", *Northern History*, Vol. 41, Issue 2 (September 2004), pages 377–83.
*Filppula, M., Klemola, J., Paulasto, H., and Pitkanen, H., (2008) English and Celtic in Contact, Routledge. 
*D. J. V. Fisher, *The Anglo-Saxon Age* (1973), Longman, hardback, , pages 66 and 117–118.

*Henry of Huntingdon, *Historia Anglorum*, translated by D. Greenway (1997), Oxford University Press.
*N. J. Higham, *The Convert Kings: Power and Religious Affiliation in Early Anglo-Saxon England* (1997), pages 219, 240 and 241.
*The *Historia Brittonum*, Chapters 60 and 65.
*D. P. Kirby, *The Earliest English Kings* (1991), second edition (2000), Routledge, paperback, .
*J. O. Prestwich, "King Æthelhere and the battle of the Winwaed," *The English Historical Review*, Vol. 83, No. 326 (January 1968), pages 89–95.
*John Rhys, *Celtic Folklore: Welsh and Manx* (Oxford University Press 1901).
*P. Sims-Williams, *Religion and Literature [in Western England, 600–800* (Cambridge 1990).
*C. Stancliffe and E. Cambridge (ed.), *Oswald: Northumbrian King to European Saint* (1995, reprinted 1996), Paul Watkins, paperback.
*F. M. Stenton, *Anglo-Saxon England* (1943), third edition (1971), Oxford University Press, paperback (1989, reissued 1998), .
*Tyler, Damian (2005) "An Early Mercian Hegemony: Penda and Overkingship in the Seventh Century", in *Midland History*, Volume XXX, (ed. J. Rohrkasten). Published by the University of Birmingham.
*A. W. Wade-Evans, *The Saxones in the "Excidium Britanniæ"*, The Celtic Review, Vol. 10, No. 40 (June 1916), pp.&nbsp;322–333.
*Ann Williams, *Kingship and Government in Pre-Conquest England* (MacMillan Press 1999)
*M. Ziegler, "The Politics of Exile in Early Northumbria", *The Heroic Age*, Issue 2, Autumn/Winter 1999.
Kalurikolhoos Pobeda

**Kalurikolhoos Pobeda** oli 1949–1959 aastatel Varnja ja Peipsiääre külanõukogus tegutsenud kalurikolhoos.

1959. aastal liitus kalurikolhoosiga Peipsirand

## Viited
Æthelhere

**Æthelhere** (surnud 15. novembril 655) oli East Anglia kuningas aastast 653 või 654 kuni surmani aastal 655. Ta kuulus East Anglia Wuffingate valitsejadünastiasse ning oli üks kuningas Eni kolmest pojast. Tema onu oli Rædwald, kes oli esimene Wuffinga, kellest teatakse rohkem kui vaid nime.

Nii Rædwald kui ka tema poeg Eorpwald olid algselt paganad, kuid pöördusid valitsejatena ristiusku. Pärast Eorpwaldi atentaati aastal 627 pöördus East Anglia Kuningriik korraks tagasi paganlusse, kristluse taastas kuningas Sigeberht. Sigeberht loobus troonist enda kaasvalitseja Ecgricu kasuks. Ecgricu juhtimisel sai East Anglia Mercia Pendalt lüüa ning nii Ecgric kui ka Sigeberht hukkusid. Paganast Penda ajas aastal 651 mungad Cnobheresburgist minema ning Ecgricu troonipärija Anna oli sunnitud mõneks ajaks eksiili minema. Aastal 653 ründas Penda East Angliat taas ning seekordses lüüasaamises hukkusid nii Anna kui ka tema poeg. Sellega sai troonile Æthelhere, kes valitses ilmselt koos oma venna Æthelwoldiga. Æthelhere lühikese valitsusaja jooksul rajati Ikenisse Botolphi klooster.

Aastal 655 ründas Penda koos Æthelhere ja veel 12 liitlasega Northumbria Oswiut ning tema palju väiksemat sõjaväge. Winwaedi lahing leidis aset 15. novembril teadmata jõe lähedal. Northumbia purustas Mercia koalitsiooni ning paljud Mercia liitlased hukkusid kas lahingus või uppusid jõkke. Lahingus said surma nii Penda kui ka Æthelhere.

## Allikad
* *Anglo-Saxon Chronicle*.
* Bede, *Historia Ecclesiastica Gentis Anglorum*, Ed. B. Colgrave and R.A.B. Mynors (Oxford 1969).

*
*
*
*
*

*
*
*
*
*
*
*

* D. Whitelock, 1972, The Pre-Viking Age Church in East Anglia, *Anglo-Saxon England* I, 1-22.
*
Kalurikolhoos Peipsirand

**Kalurikolhoos Peipsirand** oli kalurikolhoos, mis tegutses 1947–1966 aastatel Kokora külanõukogus.

1959 aastal liitusid temaga - Kalurikolhoos Esimene Mai, kalurikolhoos Pobeda, Kalurikolhoos Peipsi Laine, Kalurikolhoos Sõrenets.

1967 aastal liideti Peipsirand Avinurme kolhoosiga.

## Viited
Winwaedi lahing

**Winwaedi lahing** (kõmri keeles *Maes Gai*, keskaegses ladina keeles *Strages Gai Campi*) oli lahing 15. novembril 655 Mercia kuninga Penda ja Bernicia kuninga Oswiu vahel. Mercia sõjavägi sai lahingus lüüa ning Penda hukkus. Munk Bede kirjutiste järgi oli Penda lüüasaamine viimaseks tõukeks anglosaksi paganluse väljasuremisele.

## Viited

## Kirjandus
*

## Välislingid
*Bede kirjeldus lahingust (inglise keeles)
Castellania (Valletta)

:*See artikkel räägib Valletta endisest kohtumajast. Muude kasutuste kohta vaata lehekülge [[Castellania (täpsustus)]].*

**Castellania** (malta keeles *Il-Kastellanija*, itaalia keeles *La Castellania*; ka **Castellania palee** (malta keeles *Il-Palazz Kastellanja*, itaalia keeles *Palazzo Castellania*)) on endine kohtumaja ja vangla Vallettas Maltal. Tänapäeval asub majas Malta tervishoiuministeerium. Hoone ehitas aastatel 1757–1760 Johanniitide ordu sama koha peale, kus oli kohtumaja asunud aastast 1572.

Barokkstiilis hoone projekteeris arhitekt Francesco Zerafa ning ehituse viis läbi Giuseppe Bonici. See on kaupmeeste tänava silmapaistev hoone, millel on kaunistatud fassaad koos keeruka marmorist keskosaga. Interjööri iseloomustavad endised kohtusaalid, kabel, vangikongid, Justitia kuju peatrepikojas ja ehitud purskkaev sisehoovis.

19. sajandi keskpaigaks oli Castellania kohtumajana liiga väikeseks jäänud ja kohtud koliti aastatel 1840–1853 järk-järgult üle Auberge d'Auvergne'i. Hoone jäeti seejärel mõneks ajaks maha, hiljem muudeti näitusesaaliks, korterelamuks ja kooliks. Aastal 1895 muudeti maja Avaliku Tervishoiuosakonna peakontoriks. Hiljem sai Tervishoiuosakonnast Malta tervishoiuministeerium, mis asub Castellanias tänapäevani. Esimesel korrusel tegutsevad poed, teisel korrusel asub teadlase Themistocles Zammiti laborimuuseum.

## Kirjandus
*
*

## Välislingid
*Castellaniaga seotud ametlike dokumentide loend
*Palazzo Castellania, Chris Fearne (Malta asepeaminister)
Kraujveideres

**Kraujveideres** on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Kraujveideres asub valla põhjaosas.

Aastal 2007 oli külas 14 elanikku.

## Viited
Mežļaides

**Mežļaides** (ka **Ļaidas**, vanasti *Ļaides*) on küla (*mazciems*) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.

Mežļaides asub valla keskosas Liede jõe ääres.

## Viited
Levin Numensi maja

**Levin Numensi maja** oli 17. sajandi keskel ehitatud barokk-klassitsistlik elumaja Narva vanalinnas endise Rüütli ja Rahu tänava nurgal (Rüütli tn 17, Rahu 7). See hävis märtsipommitamises 1944. aastal, varemed lammutati 1950. aastatel.

## Ajaloost
Numensi maja kuulub esinduslike majade linnaossa, mis tekkis 17. sajandi teisel poolel Narva Rüütli tänaval: siis kerkisid sinna ka Hermann Poorteni, Jakob Porteausi, Wrangeli, Hanss Fonne majad. Elamu oli üks esimesi uusaja ehitisi Narvas ja see ehitati 1652. aastal arhitekt Zacharias Hoffmann noorema projekti järgi. Ehitamisega tegeles ehitusinsener Balthazar Gottkes. Hoone omanik oli raehärra Levin Numens. Ehitis hävis täielikult 1659. aasta põlengus ning ehitati uuesti üles 1661. aastal.

19. sajandil ehitati hoone mitu korda ümber, mille käigus läks kaotsi suur osa välisdekoori ja siseviimistlust.

Levin Numensi maja sai tugevalt kannatada 1944. aasta pommitamises. 1945. ja 1949. aasta vanalinna taastamise plaanides veel käsitletakse selle hoone taastamist, kuid 1952. aastal koostatud plaanis hoone juba puudub. Varemed lammutati 1950. aasta alguses.

## Kirjeldus
Maja võrdlemisi lakoonilise fassaadi põhiaktsent oli rikkalikult kaunistatud raidportaal. Ümarkaarse viie maskarooniga ukseava, mis meenutas Laurens Numensi maja portaali, kahel küljel oli kaks rusteeritud pilastrit. Portaali autor oli Jacob Preuss. 20. sajandi alguses oli portaalist säilinud vaid kaks pilastrit ja stiliseeritud lõvipeadega kaunistatud kartušš.

## Viited

## Välislingid
* Numensi maja ukse portaal vanas Narvas. - Ajapaik
* Narva. Rahu tn 7/19 L. Numensi maja portaal
* Video: 60-sekundiline ekskursioon | Levin Numensi maja portaali friis | 60-секундная экскурсия
Pudeldamine

**Pudeldamine** on malmi töötlemine pehmeks vähese süsinikusisaldusega rauaks. See menetlus ei ole enam tarvitusel. 

Malmi sulatatakse erilises ahjus (pudeldusahjus) kokkupuuteta kütusega, kusjuures sulametalli segatakse roopidega, mille külge kleepuvad sularaua osakesed, moodustades aegamisi tainataolise rauakängud massiga kuni 40–60 kg. Pudelduahjust saadud rauakänkusid sepistatakse ja see saadetakse lamedaks tagumisele. Pudelraud on hästi kokkukeevitatav ja väga plastiline ning sisaldab palju mittemetallilisi lisandeid, eriti fosforit ja väävlit. 

Pudeldusmenetluse kui raua saamise viisi tõrjusid välja bessemerprotsess, toomasprotsess ja martäänprotsess ning hiljem elektersulatus. 

#### Välislingid
Irdning-Donnersbachtal

**Irdning-Donnersbachtal** on 2015. aasta jaanuarist vald (*Marktgemeinde*) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.

Vald moodustati vallareformi käigus 31. detsembril 2014, kui liideti endised iseseisvad vallad Irdning, Donnersbach ja Donnersbachwald.

### Turism

Vald moodustas koos Aigen im Ennstali ja Wörschachiga turismibüroo "Grimming-Donnersbachtal". Baas on Irdning-Donnersbachtal.

## Viited
Lõuna sõjaväeringkond

**Lõuna sõjaväeringkond** (vene keeles *Южный военный округ*) on Venemaa relvajõudude sõjaväeringkond, keskusega Rostov Doni ääres.  

## Koosseis
### Ühendarmeed
*  8. ühendarmee
*  49. ühendarmee
*  58. ühendarmee

### Lennuväljad
* Millerovo lennuväebaas
* Morozovski lennuväli

## Galerii

Anniversary100YearsOld2018-01.jpg|100. aastapäeva tähistamine
Military districts of Russia 2016.svg|Lõuna sõjaväeringkond,  märgitud  pruunina


## Vaata ka
*strateegiline juhtimis-staabiõppus Kavkaz 2020

## Viited
Dmõtro Krassõlnõkov

**Dmõtro Krassõlnõkov** (ukraina keeles *Дмитро Сергійович Красильников*, sündinud 3. juulil 1978) on Ukraina sõjaväelane, auastmelt kindralmajor.

## Sõjaväeteenistus
Ta määrati 2023. aasta märtsis Operatiivväejuhatus Põhi ülemaks.

## Autasud
*  2022 - Ukraina kangelane

## Auastmed
* 2021 – brigaadikindral
* 2023 – kindralmajor

## Viited