open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aniss Murtazin

**Aniss Murtazin** (11. september 1939 praegune Karõmskoje rajoon, Taga-Baikali krai, Venemaa – 30. märts 2009 Tallinn) oli Eesti poksija ja poksitreener. 

Murtazin harrastas keskkoolis ja sõjaväeteenistuses Tallinnas, Nõukogude Läänemere-laevastikus edukalt mitmeid spordialasid, tal oli enne poksiga tegelema hakkamist spordijärk kümnel spordialal. Poksiga tegelemise algusest jõudis poolteise aastaga Nõukogude Liidu meistersportlase nõuete täitmiseni. Ta poksis aastatel 1961–1971, tema treener oli Karl Leman. Ta pidas 178 kohtumist ja võitis neist 170.

Murtazin oli I keskkaalus (kuni 71&nbsp;kg) kahekordne Eesti NSV meister (1963–1964) ja II keskkaalus (kuni 75&nbsp;kg) kuuekordne Eesti NSV meister (1965–1970). Ta osales 1962–1969 kuus korda Eesti NSV – Soome sõpruskohtumistel ning võitis viis kohtumist.

Murtazin sai NSV Liidu meistrivõistlustel II keskkaalus (kuni 75&nbsp;kg) III koha (1967). Ta sai spordiühingu Dünamo üleliidulistelt meistrivõistlustelt I keskkaalus (kuni 71&nbsp;kg) II koha (1963; ta ei saanud kulmu purunemise tõttu finaalvõistlust jätkata) ja II keskkaalus (kuni 75&nbsp;kg) I koha (1965). Ta sai 1962. aastal Nõukogude Liidu meistersportlaseks ja 1968. aastal Nõukogude Liidu aumeistersportlaseks.

Murtazin töötas poksitreenerina 1971–2009 Karl Lemani nimelises poksiklubis. Tema õpilaste hulgas olid ka Viktor Nikulin, Vitali Kolin, Albert Starikov jt. Ta lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateadusosakonna 1968. aastal ja hiljem Moskvas kehakultuuriinstituudis poksitreeneri eriala. 

## Kirjandus
*Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*Aniss Murtazin Eesti Poksiliidu saidil
*
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Kanin Noss

**Kanin Noss** (vene keeles *Канин Нос*) on neem Kanini poolsaare loodeotsas Arhangelski oblastis Venemaal. Nõlvad on järsud kõrgusega 15–20 m.
Mauri Kiudsoo

**Mauri Kiudsoo** (sündinud 9. novembril 1973) on eesti arheoloog.

Ta lõpetas 1992. aastal Tallinna Reaalkooli, 2000. aastal Tartu Ülikooli ajaloo erialal ja sai samas magistrikraadi 2007. aastal.

Kiudsoo töötab alates 1997. aastast Tallinna Ülikooli arheoloogia teaduskogu (endise TLÜ Ajaloo Instituudi) numismaatikakogu hoidjana. Tema peamised uurimisvaldkonnad on mündiaarded ja peitleiud, viikingiaegsed veeteed, muinasaegne rauakaubandus ning 1940.–1950. aastatel rajatud metsavennapunkrite arhitektuur ja kaitse. 

Kuulub Arheoloogiakeskuse (al. 2002) ja Balti Numismaatikute Ühenduse (al. 2005) juhatusse. Ajavahemikus 2013–2021 oli ta Muinsuskaitseameti arheoloogiamälestiste eksperdinõukogu liige. Perioodil 2009–2018 korraldas 20. Eesti Relvagrenaderide Diviisi Veteranide Ühenduse juhatuse esimehena 1944. aasta kaitselahingute mälestusürituse läbiviimist Sinimägedes.

## Tunnustus
*2018 Vabaduse Tammepärja aumärk

## Viited

## Välislingid
*Eesti Teadusinfosüsteem
Eesti Leegioni Sõprade Selts

**Eesti Leegioni Sõprade Selts** oli organisatsioon, mis asutati 29. jaanuaril 1943. Selle eesmärgiks oli Eesti Leegioni mobilisatsiooni propageerimine autoriteetsete eesti ohvitseride ja avaliku elu tegelaste kaudu ja jätma leegionist mulje kui "eesti asjast". ELSS-i asutamise idee pärines eesti päritolu SS-sõjakorrespondent Agu Kaselt. Ametlikult oli organisatsiooni ülesandeks leegioni ja Eesti vahelise sideme tihendamine ning leegionäride ja nende sugulaste eest hoolitsemine, mis jäi pärast algset propagandakampaaniat kiirelt soiku. Seltsi esimees oli kolonel Johannes Soodla.

Selts tegutses nimeliselt 1944. aastani Eestis ja püüti taaskäivitada Saksamaal.

2007. aastast tegutseb Eesti Leegioni Sõprade Klubi, mis peab ELSS-i oma eelkäijaks.
Kalju Jakobsoo

**Kalju-Johannes Jakobsoo** (2. oktoober 1924 – 15. september 2010) oli Eesti Leegioni võitleja.

## Lapsepõlv
Kalju Jakobsoo sündis kümnelapselise pere esiklapsena. Tema isa oli võidelnud Vabadussõjas. Jakobsoo õppis Tartus Hugo Treffneri gümnaasiumis ja kuulus Noorte Kotkaste organisatsiooni. Kümneaastaselt levitas ta vabadussõjalaste ajalehte Võitlus.

## Teine maailmasõda
16-aastaselt kuulus Jakobsoo Ahja jõe lähedal tegutsenud metsavendade salka. Seejärel teenis ta politseipataljoni koosseisus.

Jakobsoo astus 1943. aastal vabatahtlikuna Eesti Leegioni ja võitles pataljoni Narva koosseisus tankitõrjekahuri meeskonnas, kus sai mitu korda haavata. Veebruaris 1944 osales ta Tšerkassõ kotist väljamurdmisel. Hiljem määrati ta Eesti Diviisi koerarakendi juhiks.

Pärast Avinurme lahingut jäi Jakobsoo Punaarmee piiramisrõngasse, kust ta Porkuni lahingus välja murdis. 1944. aasta septembri lõpus sattus ta Pärnus Punaarmee kätte vangi. Sealsamas Pärnus oli ta määratud mahalaskmisele, kuid ta päästeti ühe möödasõitva eestlasest Punaarmee ohvitseri poolt. Jakobsoo peitis end seejärel metsas ning taludes, enamasti Emajõe suursoos ning koduküla lähistel. Teda võeti mitmel korral NKVD töötajate poolt kinni, kuid uskumatul kombel suutis ta ka mitmel korral põgeneda. Ta esines ning töötas valenime all, kuni ta 1946. aastal lõplikult kinni võeti ning Siberisse saadeti.

## Sõjajärgne tegevus
Jakobsoo oli pataljoni Narva veteranide ühenduse president ja Eesti Leegioni Sõprade Klubi auliige nr 1.

## Viited

## Välislingid
* Kalju Jakobsoo mälestused Porkuni lahingust Maalehes
Kaido Nõmmik

**Kaido Nõmmik** (sündinud 3. märtsil 1969) on Eesti poliitik.

Aprillini 2015 oli Nõmmik Eesti Iseseisvuspartei aseesimees.

## Viited
Peeter Paemurru

**Peeter Paemurru** (sündinud 27. juunil 1948) on Eesti tšellist ja poliitik.

Ta on Eesti Muusikaakadeemia professor. 2015. aasta aprillini oli Paemurru Eesti Iseseisvuspartei juhatuse esimees.

## Isiklikku
Ta on Mart Paemurru ja Els Aarne poeg.

## Viited

## Välislingid
*Eesti Interpreetide Liit
Leo Tammiksaar

**Leo Tammiksaar** (sündinud 18. detsembril 1961) on Eesti poliitik ja Eesti Leegioni muuseumi omanik.

Aprillini 2015 oli Tammiksaar Eesti Iseseisvuspartei juhatuse liige

Oma laiahaardelise tegevuse eest Teises maailmasõjas võidelnud Eesti sõdurite pärandi säilitamisel on ta tunnistatud Eesti Leegioni Sõprade Klubi auliikmeks.

## Viited
Jaanus Koorep

**Jaanus Koorep** (sündinud 5. juulil 1974) on ansambli P.W.A. solist. 

Aprillini 2015 oli Koorep Eesti Iseseisvuspartei juhatuse liige. 

## Viited
Andri Ollema

**Andri Ollema** (sündinud 11. jaanuaril 1977 Haapsalus) on üks Eesti Leegioni Sõprade Klubi asutajaid ja juhte, Läänemaa Vabadusvõitlejate Ühenduse liige.

Andri Ollema on valmistanud Rüütliristi kavaleri Harald Nugiseksi elu ja võitlusteed kajastava kodulehe ning Eesti Leegioni sõjameeste võitluse teemalise veebilehe www.EestiLeegion.com ja pannud seal tööle Eesti Leegioni veebifoorumi.

Ta kuulus 2006–2009 Eesti Iseseisvuspartei juhatusse, kuid lahkus siis omal soovil parteist.

## Viited

## Välislingid
*Andri Ollema kõne Hirvepargis 23. augustil 2009 (video)
Risto Teinonen

**Risto Mikael Teinonen** (sündinud 26. aprillil 1960 Helsingis) on soome päritolu natsionaalsotsialist.

## Haridus
Teinonen on aastatel 1983–1984 õppinud Soome Riigikaitse Instituudis ja hiljem ülikoolides Rootsis, Soomes, Hispaanias, Eestis ja Lätis (Lundi, Stockholmi, Helsingi, Málaga, Salamanca, Tartu ja Läti Ülikoolis); tal on kõrgharidus ka keeleteaduse alal.

Ta lõpetas 2005. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduse alal ja 2008. aastal usuteaduse alal bakalaureuseõppes. Usuteadust õppides kirjutas ta töö "Vabadussõjalaste liikumine ja religioon".

Alates 1992. aastast elas Teinonen põhiliselt Eestis, kuni kolis 2009. aasta sügisel Hispaaniasse. 

2002. aastal pälvis ta eriliste teenete eest Eesti kodakondsuse, kuna tema tegevus oli suurendanud Eesti rahvusvahelist tuntust ja ta oli aktiivselt kaasa aidanud Eesti Vabariigi taastamisele. 2011. aastal võttis ta tagasi Soome kodakondsuse.

Teinonen on olnud Eesti Iseseisvuspartei juhatuse liige. Erakonnast astus ta aprillis 2009 välja. 2010. aastal valiti ta Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu juhatuse liikmeks.

Risto Teinonen asutas 2006. aastal koos kahe Tartu Ülikooli usuteaduse üliõpilasega ajaloohuviliste seltsi MTÜ Uus Euroopa, mis on välja andnud kordustrükid raamatutest "Adolf Hitler – vabastaja" ning "Adolf Hitler ja lapsed".

## Kriminaalasi
2007. aastal esitati Teinonenile kahtlustus, nagu looks ta Eesti iseseisvuse vastast organisatsiooni ja selle poolsõjaväelist tiiba. Süüasja uurisid Lõuna Ringkonnaprokuratuur ja Kaitsepolitseiamet. 17. jaanuaril 2007 algatati tema vastu kriminaalasi nr 07760000007, mis käsitles Eesti Vabariigi iseseisvuse ja sõltumatuse vastu suunatud püsiva organisatsiooni loomist, sellesse liikmete värbamist ja riiki õõnestavate sõjaliste laagrite korraldamise kavatsust. (Kriminaalasi on lõpetatud, süüd ei tuvastatud.)

## Tunnustus
Risto Teinoneni on tunnustatud Eesti Gaidide Ühenduse teenetemedaliga. 

Teinonen pälvis Soome skaudijuhina 2. veebruaril 2001 Maarjamaa Risti V klassi teenetemärgi, kuid 13. märtsil 2009 kirjutas president Toomas Hendrik Ilves alla otsusele see temalt ära võtta, sest Teinonenist oli juulis 2007 avaldatud foto, millel ta kandis Maarjamaa Risti koos Eestit okupeerinud riigi (rahvussotsialistliku Saksamaa) embleemiga. Juba 13. juulil 2007 teatas Eesti Vabariigi Presidendi Kantselei, et uurib võimalusi Teinonenilt teenetemärk ära võtta. Teinonen teatas, et vaidlustab presidendi otsuse kohtus. Hiljem Teinonen loobus sellest, öeldes, et mitteväärikat presidenti kohtu abil väärikalt käituma sundida ei saa. Maarjamaa Risti kinkis Teinonen enne presidendi otsust oma emale.

## Viited

## Välislingid
*Teinoneni koostatud veebileht Kaitsepolitseist
*Teinonen on valmis teenetemärgi pärast kohtusse minema. Eesti Päevaleht, 13. märts 2009
*Rebane: Hietanenide ja Bäckmanite teke ei ole juhus
Tõnu Kalvet

**Tõnu Kalvet** (sündinud 17. oktoobril 1970 Tallinnas) on ajakirjanik, tõlkija ja poliitik.

Ta on lõpetanud Tallinna 24. Keskkooli ja õppinud Tartu Ülikoolis.

## Poliitiline tegevus
Ta on kandideerinud kolmel korral Tallinna linnavolikokku.

2007–2011 kuulus ta Eesti Iseseisvusparteisse, olles lühikest aega ka erakonna juhatuse liige ja peasekretär. 2007. aastal kogus ta Riigikokku kandideerides 131 häält.

2011. aasta augustist 2022. aasta jaanuarini kuulus Kalvet erakonda Eesti Vabaduspartei – Põllumeeste Kogu. 2022. aasta jaanuarist on Isamaa liige.

Ta on ka Rahvuslaste Tallinna Klubi asutajaliige.

## Töö ajakirjanikuna
Ta on olnud ajalehtede Rahvuslik Koguja ja Rahvuslik Teataja peatoimetaja. Ta on teinud kaastööd ajalehtedele Päevaleht, Sõnumileht ja Õhtuleht. Ta on ajalehe Eesti Maleelu peatoimetaja.

## Teosed
### Tõlkeid
*Mihály Hoppál. "Etnosemiootika". Tõlge Eda Pomozi, autori eessõna tõlkinud Tõnu Kalvet. Tartu: Eesti Kirjandusmuuseum, 2008
*Géza Gecse. "Bütsantsist Bütsantsini. Suurvene mõttelaadi olemus". Eessõna György Schöpflin, ungari keelest tõlkinud Tõnu Kalvet, kujundaja Anneli Akinde. Tallinn 2012
*Jíří Žáček. "Valmid". Tšehhi keelest tõlkinud Tõnu Kalvet, illustreerinud Aldo Roomere. Tallinn: Matrix, 2016. 134 lk, ISBN/ISSN 9789949981120

### Artikleid
*"Koplile annavad näo elanikud". Eesti Päevaleht, 26. mai 2004
*"Ungari valikud Ukraina kriisi ajal ja nende ajendid". Maailma Vaade nr 24 (detsember 2014)
*"Eesti vene hariduse päästjaks sobib Jaanilinn". Postimees, 6. aprill 2021
Sierra Leone kindralkuberneride loend

**Sierra Leone kindralkuberneride loend** loetleb Sierra Leone riigipead, kuninganna Elizabeth II esindanud kindralkubernerid alates riigi iseseisvumisest 1961. aastal kuni vabariigiks kuulutamiseni 1971. aastal.

## Vaata ka
*Sierra Leone riigipeade loend
Sierra Leone vapp

**Sierra Leone vapp** on Sierra Leone ametlik riigivapp.

Vapp võeti kasutusele aastal 1960 ning riigivapiks sai riigi iseseisvumisel aastal 1961.

Vapikilpi hoidvad lõvid ja kilbil kujutatud sakilised mäed märgivad riigi nime ('Lõvimäed'). Kilbi allosas on sinised lainjad merelained ning mägede roheliste sakkide kohal vabadust, rahu ja väärikust sümboliseerivad tõrvikud. Kilbi all on valgel lindil ingliskeelne rahvuslik deviis "Unity, freedom, justice" ('ühtsus, vabadus, õiglus').

Palmid vapikilbi külgedel tähistavad riigi majandusele tähtsa palmiõli toorainet.

Roheline värv tähistab maa põllumajanduslikke ja loodusrikkusi, sinine merd ja pealinna Freetowni sadamat ning valge ühtsust ja õiglust. Samad värvid võeti vapi eeskujul kasutusele ka riigilipul.

## Vaata ka
* Sierra Leone lipp
Sri Lanka kindralkuberneride loend

**Sri Lanka kindralkuberneride loend** loetleb Sri Lanka riigipead esindanud kindralkubernerid alates riigi iseseisvumisest 1948. aastal kuni riigi vabariigiks kuulutamiseni 1972. aastal.

## Vaata ka
* Sri Lanka riigipeade loend
Vormsi Raamatukogu

**Vormsi raamatukogu** on raamatukogu Lääne maakonnas Vormsi vallas Hullo külas. 

## Ajalugu
Esimesed raamatud ilmusid Vormsile 19. sajandi kolmandal veerandil ning kirjavara koosnes tollal peamiselt piiblitest ja lauluraamatutest. Koolide asutamisega paranes rahva lugemisoskus ning huvi kirjanduse vastu. Siis hakkasid saarele jõudma ka õpikud ja populaarteaduslikud teosed, samuti ajakirjandusväljaanded. 

Raamatukogu tekkeloost on teada kaks olulist aastaarvu. Aastal 1919 asutati Hullo külas kooli juurde rootsikeelne raamatukogu ning 1924. aastal eestikeelne raamatukogu.

Alates 1991. aastast on raamatukogu Vormsi valla alluvuses. Kui esialgu asus see vallamajaga ühise katuse all, siis 1998. aastal kolis raamatukogu koolimajja, kus tegutseb siiani nii rahvaraamatukogu kui ka kooliraamatukoguna.

## Statistika
* 1919 – 296 raamatut, 43 lugejat
* 1920 – 92 lugejat, kellest 31 kooliõpilased
* 1939 – 1013 raamatut, 387 laenutust
* 1961 – Vormsil kaotati külades asunud harukogud ning terve fond koondati ühtseks koguks praegusse vallamajja Hullos
* 1974 – 8023 raamatut
* 1987 – 180 lugejat, 3566 laenutust
* 2006 – 279 lugejat, fondides kokku 12 030 raamatut

## Tegevus
Laenutustähtaeg on 30 kalendripäeva. Laenutatakse nii raamatuid kui ka ajakirjandusväljaandeid ning see toimub elektroonilises raamatukogusüsteemis URRAM. Raamatukogus asub ka avalik internetipunkt.

## Allikad
*Külli Kivi. „Suuline ja kirjalik traditsioon Vormsi kultuuriloos“, Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia diplomitöö, 2006.

## Välislingid
*Raamatukogu info Vormsi kodulehel
Tiina Peil

**Tiina Peil** (kuni 1987 **Tiina Tarand**; sündinud 17. aprillil 1967 Tallinnas) on eesti geograaf.

Ta on lõpetanud 1985. aastal Tallinna 43. Keskkooli ja 1990. aastal Tartu Ülikooli geograafina. Seejärel õppis ja töötas Rootsis ja Norras. 

Ta kaitses 1999. aastal Stockholmi Ülikooli inimgeograafia õppetoolis oma väitekirja "Islescapes. Estonian small islands and islanders through three centuries" ("Saarte maastikud. Eesti väikesaared ja saarlased kolme sajandi vältel") ja sai doktorikraadi.
 
Ta töötab Tallinna Ülikoolis vanemteadurina.

## Teadustöö
Ta eriala on ajalooline geograafia. Ta on uurinud ja kirjeldanud pärandkultuuri Eesti väikesaartel. 

## Teoseid
*1999 *Islescapes. Estonian Small Islands and Islanders Through Three Centuries*. (Acta Universitatis Stockholmiensis, Stockholm Studies in Human Geography 8.) Stockholm: Almqvist & Wiksell International.
*Peil, Tiina; Ratas, Urve; Nilson, Eva (toim.) 2002. *Alasti maailm: Kolga lahe saared*. Tallinn: Tallinna Raamatutrükikoda. 
*Peil, Tiina; Nilson, Eva (toim.) 2007. *Uurimisretked Väinamere laidudele*. Tallinn: Digimap.

## Vaata ka
* Approaches to Culture Theory

## Välislingid
*Tiina Peil Eesti Teadusinfosüsteemis
*
Ananassiekspress

**"Ananassiekspress"** (originaalpealkirjaga *Pineapple Express*) on 2008. aastal valminud USA märulikomöödia, mille on lavastanud David Gordon Green ning mille peaosades on Seth Rogen ja James Franco. Franco oli selle rolli eest nomineeritud parima meesnäitlejaKuldgloobusele.

## Sisu
Dale Denton (Seth Rogen) on 25-aastane kohtutäitur, kelle päevad mööduvad kanepit suitsetades. Ühel päeval näeb ta narkoparun Ted Jonesile (Gary Cole) kohtukutse viimisel pealt, kuidas too koos oma tüdruksõbra, korrumpeerunud naispolitseiniku Carol Brazieriga (Rosie Perez) mõrva sooritavad. Dale satub paanikasse ja põgeneb, jättes seejuures sündmuskohale maha "Ananassiekspressi" koni, mis on uus haruldane kanepisort ja mida kasvatab ainult Jones ise. Jones teab, et on seda müünud ainult ühele levitajale, Redile (Danny McBride), kes omakorda on seda ainult Dentoni narkodiilerile Saul Silverile (James Franco) edasi müünud. Seega jõuab Jones peagi Dentoni jälgedele ja viimane ei oska muud teha kui koos Silveriga elu eest põgeneda.

## Osatäitjad
* Seth Rogen – Dale Denton
* James Franco – Saul Silver
* Gary Cole – Ted Jones
* Rosie Perez – politseinik Carol Brazier
* Danny McBride – Red
* Craig Robinson – Matheson
* Kevin Corrigan – Budlofsky
* Amber Heard – Angie Anderson
* Ed Begley, Jr. – Robert Anderson
* Nora Dunn – Shannon Anderson
* Joe Lo Truglio – Mr. Edwards
* Bill Hader – Private Miller
* James Remar – General Bratt
* Bobby Lee – Bobby
* Ken Jeong – Ken

## Välislingid
* Filmi koduleht
*
Tarmo Neemelo

**Tarmo Neemelo** (sündinud 10. veebruaril 1982 Paides) on Eesti jalgpallur (ründaja). 

Ta alustas Meistriliiga tasemel jalgpallurikarjääri klubis FC Kuressaare 2000. aastal ja lõpetas Paide Linnameeskonnas 2019. aastal. Kokku mängis ta Meistriliigas 449 mängu ja lõi 196 väravat.

Neemelo on lõpetanud 2000. aastal Paide Ühisgümnaasiumi ja 2010. aastal Tallinna Ülikooli (õppis terviseteaduste ja spordi instituudis).

## Klubikarjäär

Kevadhooajal 2009 kuulus Belgia klubi SV Zulte Waregem ridadesse, kuid ei löönud 11 liigakohtumises ühtegi väravat.

2009. aastal siirdus ta FC Levadiasse.

2011. aastal liitus ta Nõmme Kaljuga.

### Statistika

*Statistika uuendatud seisuga 21. september 2014*

## Koondisekarjäär
Aastatel 2005–2007 mängis Eesti koondises 20 korda, lõi ühe värava, mis võitis ka Hõbepalli. 2012. aastal mängis veel kaks mängu.

### Koondiseväravad

## Saavutused
### Individuaalsed
*  Eesti jalgpallikoondis
** Hõbepalli võitja 2006
*  Meistriliiga
** Parim väravakütt 2005
** FC TVMK parim väravakütt 2005
** Soccernet.ee lugejate poolt parimaks ründajaks hääletatud 2005

### Meeskondlikud
*  Meistriliiga
** Eesti meister 2005, 2009

## Vaata ka
* Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*Tarmo Neemelo EJL-i lehel
*
Leil (brittide kuningas)

**Leil** oli legendaarne brittide kuningas, Brutus Rohekilbi poeg.

Ta valitses kakskümmend viis aastat.

Tema valitsemisajal ehitas Saalomon Jeruusalemma templi ja Silvius Epitus oli Alba Longa kuningas.
Thomas Youngblood

**Thomas Youngblood** (sündinud 29. mail 1974) on Ameerika Ühendriikide kitarrist, kes mängib sümfoonilise ''power metal'''i ansamblis Kamelot. Ta alustas kitarri mängimist 17-aastaselt ja 1991. aastal asutas koos Richard Warneriga Kameloti. Pärast Warneri lahkumist kirjutavad Kameloti laulusõnu peamiselt Thomas ja Roy Khan. 

Ta on abielus sopranlaulja Mari Youngbloodiga, kes on mõnel Kameloti albumil samuti kaasa teinud. Neil on tütar Annelise, kelle hääl kõlab Kameloti loos "Soul Society" (albumil "The Black Halo").

## Diskograafia

### Kamelot

*"Eternity" (1995)
*"Dominion" (1997)
*"Siége Perilous" (1998)
*"The Fourth Legacy" (1999)
*"The Expedition" (2000)
*"Karma" (2001)
*"Epica" (2003)
*"The Black Halo" (2005)
*"One Cold Winter's Night" (2006) CD & DVD
*"Ghost Opera" (2007)
*"Poetry for the Poisoned" (2010)
*"Silverthorn" (2012)
*"Haven" (2015)
*"The Shadow Theory" (2018)

## Välislingid
*Koduleht
*KMI Entertainment Koduleht
Claes Oldenburg

**Claes Oldenburg** (täisnimi **Claes Thure Oldenburg**; 28. jaanuar 1929 Stockholm – 18. juuli 2022 New York) oli rootsi päritolu USA skulptor, popkunsti esindaja.

Ennekõike on Oldenburg tuntud avaliku kunsti installatsioonide poolest, mis on tüüpiliselt suured replikad (pehmetest) igapäevaasjadest. 

## Elukäik
Claes Oldenburg sündis 1929. aastal Rootsi diplomaadi peres. 1936. aastal kolis pere USA-sse: esialgu New Yorki, hiljem Chicagosse, kus ta lõpetas kooli. Aastatel 1946–1950 õppis Oldenburg Yale'i Ülikoolis kirjandust ja kunsti. Chicagosse naasnult õppis ta 1954. aastani kunstiinstituudis direktor Paul Wieghardti käe all. 1953. aastal sai ta naturalisatsiooni korras USA kodakondsuse. 

Kunstnikukarjääri alguses töötas Oldenburg Chicago uudisteagentuuris. 1953. aastal avas ta oma stuudio. Esimesed teosed, viis eset koguhinnaga 25 dollarit, müüs Oldenburg kunstilaadal Chicagos 57. tänaval. 1956. aastal kolis ta tagasi New Yorki, kus kohtus selliste kunstnikega nagu Jim Dine, Red Grooms ja Allan Kaprow. Neilt sai ta teatraalseid alternatiivseid ja abstraktseid ekspressionismi mõjutusi, mis said mõjutavaks tema loomingus.

## Kunst ja looming
Meeldejäävaim osa Oldenburgi loomingust on kolossaalsed skulptuurid. Hoolimata tööde suurusest on neil suhtluslik omadus. Üks sellise interaktiivsuse näidetest on n-ö pehme huulepulga kuju, mis kukuks kokku, kui sellesse pidevalt õhku juurde ei pumbataks. 1974. aastal disainiti see ümber alumiiniumi ja algselt Caterpillari ratastel olnud kuju pandi vertikaalselt tankiroomikutele. Esialgu oli kuju paigutatud Beincke Plazale Yale'i, hiljem viidi Morse'i Kolledži kohtuaeda.

Mitmeid Oldenburgi gigantseid maalähedasi objekte salati maha ja naeruvääristati, kuid hakati aja möödudes võtma naljakatena ja osana avalikust kunstist. 1960. aastatel osales ta mitmes popkunsti liikumises ja tegeles nn *[[happening]]*-kunstiga, mis oli tolleaegne *performance-*kunsti üks tugevamaid voolusid. Enda loomingule andis ta nimeks Ray Gun Theatre. Tema esimene abikaasa (1960–1970) Pat Muschinski, kes aitas tal õmmelda pehmeid skulptuure, oli sage esineja tema *performance-*kunstis. Oldenburgi jultunud, tihti humoorikas lähenemine kunstile andis valdavalt tundlikule kunstile loomuse tegelda sellega kui taasleitud ekspressionismiga. Kõigepealt leidis Oldenburg niši kunstielus ja sai alles siis selle najal kuulsaks ning kuulsus kestab tänapäevani. Alates 1976. aastast teeb Oldenburg koostööd hollandi-ameerika popkunstniku Coosje van Bruggeniga. Nad abiellusid 1977. aastal.

## Tunnustus
*1974 – valiti Rootsi Kuningliku Kaunite Kunstide Akadeemia välisliikmeks
*1975 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
*2000 – National Medal of Arts

## Viited

## Välislingid
Odessa laht

**Odessa laht** (vene keeles *Одесский залив*) on laht Musta mere loodeosas. Selle lahe rannikul paikneb Odessa linn. 

Odessa lahe põhjapoolsem punkt on Severnõi-Odesski neem, lõunapoolsem punkt on Lanžeroni neem.
EVL

**EVL** on mitmetähenduslik lühend:
*Eesti Vabadussõjalaste Liit
*Eesti Vabadusvõitlejate Liit
*Eesti Vaegkuuljate Liit
*Eesti Vedajate Liit
*Eesti Veemoto Liit
*Eesti Veeremängude Liit
*Eesti Vehklemisliit
*Eesti Vibuliit
*Eesti Vuti Liiga
*Eesti Võimlemisliit
*Eesti Võrkpalli Liit
*Eesti Vähiliit
*Eesti Väliskaubanduse Liit
*erakondade valimisliit
*Edward Verrall Lucas, Inglise kirjanik (pseudonüüm)

**EvL** on lühend tänavakunstnik Edward von Lõnguse pseudonüümist.
Ghost Opera

**"Ghost Opera"** on Kameloti kaheksas stuudioalbum. See ilmus 2007. aastal SPV GmbH/Steamhammer Recordsi poolt 1. juunil Saksamaal, 4. juunil mujal Euroopas ja 5. juunil Ameerika Ühendriikides. See on esimene Kameloti stuudioalbum koos klahvpillimängija Oliver Palotaiga.

Lugudele "Ghost Opera", "The Human Stain", "Rule the World" ja "Love You to Death" on tehtud ka muusikavideod.

2009. aasta kevadel ilmus "Ghost Opera" koos "The Black Haloga" ka vinüülil.

## Laulude nimekiri
#"Solitaire" – 1:00
#"Rule the World" – 3:40
#"Ghost Opera" – 4:06
#"The Human Stain" – 4:01
#"Blücher" – 4:03
#"Love You to Death" – 5:13
#"Up Through the Ashes" – 4:59
#"Mourning Star" – 4:37
#"Silence of the Darkness" – 3:43
#"Anthem" – 4:24
#"EdenEcho" – 4:13

Limiteeritud väljaande versioon sisaldab lisalugu: 

12. "The Pendulous Fall" – 4:00

Jaapani versioon sisaldab lisalugu:

12. "Season's End" – 3:32

## "Ghost Opera: The Second Coming"

2008. aastal ilmus "Ghost Opera" uusversioon pealkirjaga "Ghost Opera: The Second Coming". See ilmus 28. märtsil Saksamaal, 31. märtsil teistes Euroopa riikides ning 8. aprillil Ameerika Ühendriikides ja Kanadas. Album anti välja topeltplaadina, millest esimene sisaldas "Ghost Opera" esmaversiooni koos videotega lugudele "The Human Stain" ja "Memento Mori", mis olid filmitud Belgradis, Serbias. Teine plaat sisaldas 10 kontsertsalvestist, kolme lisalugu albumitelt "Ghost Opera" ja "The Black Halo" ja loo "Rule the World" remiksi.

### Laulude nimekiri
#### Esimene plaat:
#"Solitaire" – 1:00
#"Rule the World" – 3:40
#"Ghost Opera" – 4:06
#"The Human Stain" – 4:01
#"Blücher" – 4:03
#"Love You to Death" – 5:13
#"Up Through the Ashes" – 4:59
#"Mourning Star" – 4:37
#"Silence of the Darkness" – 3:43
#"Anthem" – 4:24
#"EdenEcho" – 4:13

#### Teine plaat:
#"Solitaire [Live]" – 1:10
#"Ghost Opera [Live]" – 4:06
#"The Human Stain [Live]" – 4:15
#"Mourning Star [Live]" – 4:30
#"When the Lights Are Down [Live]" – 4:03
#"Abandoned [Live]" – 4:15
#"The Haunting (Somewhere in Time)" (koos Simone Simonsiga) [Live] – 4:33
#"Memento Mori [Live]" – 9:08
#"Epilogue [Live]" – 2:27
#"March of Mephisto [Live]" – 4:49
#"Season's End" – 3:32
#"The Pendulous Fall" – 3:57
#"Epilogue" – 2:46
#"Rule the World [Remix]" – 4:22

## Koosseis
*Roy Khan – vokaal, klahvpillid
*Thomas Youngblood – kitarr
*Glenn Barry – basskitarr
*Casey Grillo – trummid
*Oliver Palotai – klahvpillid

## Külalismuusikud
*Miro – orkestreering, klahvpillid
*Simone Simons – naislaulja lauludes "Blücher", "Season's End" ja "The Haunting (Somewhere in Time)"
*Amanda Somerville – naislaulja "Mourning Star", "Love You to Death" ja "Ghost Opera"
*Sascha Paeth – kitarrid
*Ghost Opera Koor – Amanda Somerville, Thomas Rettke, Robert Hunecke Rizzo ja Cinzia Rizzo

## Välislingid
*Ghost Opera koduleht
*Kameloti koduleht
Brutus Rohekilp

**Brutus** oli legendaarne brittide kuningas, Ebraucuse poeg.

Ta oli ainus Ebraucuse poeg, kes jäi Britanniasse ja päris isa kuningriigi. Ta valitses kaksteist aastat ja talle järgnes tema poeg Leil.
Neurotransmitter

**Neurotransmitter** ehk **neuromediaator** ehk **virgatsaine** ehk **ülekandeaine** (ka *aju kemikaal*, ladina keeles *neurotransmittor*) on looduslikult kehasisene bioloogiliselt aktiivne keemiline aine, mis sünteesitakse neuronis vastavate ensüümide poolt ja mis vabastatuna vahendab närvirakkude vahelist keemilist neurotransmissiooni närvisüsteemis.

Neurotransmitter võib erituda näiteks sünapsis või erinevatest närvilõpmetest ja võetakse vastu sihtrakku (nt presünaptilisse neuronisse) ning aktiveeritakse ja/või inhibeeritakse teise neuroni (näiteks postsünatilise neuroni) retseptorite poolt.

Täpsemalt öeldes toimub ühe närviraku presünaptilises (inglise *pre-synaptic*) osas vesiikulitesse pakitud keemilise aine (neurotransmitteri) transport läbi sünaptilise pilu (inglise *synaptic cleft*) postsünaptilisse ossa, seostudes seal teise raku membraani ligandi mõjul avanevate ioonkanalitega (inglise k *ligand-gated ion channels*).

Täpne endogeensete virgatsainete definitsioon seni puudub, kuna neurotransmitteriteks võivad olla keemiliselt struktuurilt suhteliselt erinevad ained, erinev on neil ka biokeemia, ja samad ained võivad mujal kehas omada ka muid funktsioone. Virgatsained võivad toimida nii vastavate retseptorite aktiveerijate kui inhibeerijatena. Lisaks võivad virgatsained avaldada toimet ka sihtrakkudele.

Levinuimad virgatsained: 
*adenosiintrifosfaat on energia talletaja ja ülekandja
*adrenaliin on närvisüsteemi aktiveeriv mediaator;
*atsetüülkoliin on närvisüsteemi inhibeeriv ja ka aktiveeriv mediaator;
*bombesiin
*dopamiin on närvisüsteemi inhibeeriv ja ka aktiveeriv mediaator;
*dimetüültrüptamiin
*eikosanoidid
*enkefaliin
*γ-aminovõihape on närvisüsteemi inhibeeriv mediaator;
*gastriin
*glutamaat on närvisüsteemi kõige olulisem erutav mediaator;
*glütsiin on närvisüsteemi inhibeeriv mediaator;
*histamiin on füsioloogiliste ja immuunreaktsioonide regulaator
*lämmastikoksiid
*noradrenaliin on närvisüsteemi aktiveeriv mediaator;
*serotoniin on närvisüsteemi aktiveeriv mediaator;
*somatostatiin jt.

Neurotransmitterid on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse *[[Terminologia Histologica]]*.

## Välislingid
* Sissekanne Terminologia Histologica-s, lk 34 H2.00.06.2.00006: Neurotransmittens. Neurotransmitterid
Leopold Neeme

**Leopold-Aleksander Neeme** (kuni 12. august 1940 **Leopold Nielaender** (ka **Nielender** või **Nieländer**); 18. august (vkj)/ 31. august 1910 Tallinn – 25. september 1985 Tallinn) oli eesti poksija.

Ta poksis aastatel 1928–1948. Poksimist alustas ta spordiklubis Tallinna Sport, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta oli vasakukäeline poksija.

Ta oli kuuekordne Eesti meister kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) aastatel 1931–1935 ja 1937 ning sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) Eesti NSV meistrivõistlustel 2. koha 1945. aastal ja 3. koha 1948. aastal.

Ta osales kolm korda korda Eesti-Soome maavõistlusel, võitis oma kohtumise 1931 ja 1932 ning kaotas oma kohtumise 1934. aastal.

Ta osales 1934. aasta Euroopa meistrivõistlustel Budapestis, kuid kaotas kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) veerandfinaalis vastasele punktidega.

## Viited

## Kirjandus
*Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 440

## Välislingid
*
*Leopold Neeme sporditulemusi
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Õige mehe koda

"**Õige mehe koda**" on Karl Ristikivi Tallinna triloogia teine raamat. Romaani esmatrükk ilmus 1940. aastal pealkirjaga "**Võõras majas**", sest Nõukogude okupatsioonivõim pidas Ristikivi pealkirja liiga piibellikuks. Saksa okupatsiooni ajal ilmunud teise trüki ja edasiste trükkide pealkiri on "Õige mehe koda".

1950. aastal ilmus raamat Rootsis kirjastuses Orto, 1984. aastal kirjastuses Eesti Raamat ja 2008. aastal kirjastuses Pegasus.

Karl Ristikivi hindas seda teost oma varase loomingu seast kõige enam.

## Sisu
Teose peamisteks teemadeks on inimese muutumine võõra keskkonnaga kohanemisel ja rikastumisel ning linnastumise käigus kohtuvate ühiskonnaklasside ja erineva taustaga perekondade suhted.

Lugu saab alguse enne Eesti iseseisvumist. Orb Jakob Kadarik kasvab üles Tallinnas rikka sakslasest kaubamajaomaniku juures. Jakob häbeneb oma talupoja-päritolu ja püüab elus igati edasi jõuda. Tegu on terve Jakobi perekonna looga – tema ema, poolvenna, äia, naise, kuue lapse ja varem linna kolinud sugulaste looga.

Tasuks ustava teenistuse, tagasihoidlikkuse ja äritaibu eest lubab kaupmees Jakobil abielluda ühega tema tütardest, kes muidu vanatüdrukuks oleks jäänud. Kaupmehe teisele tütrele on lubatud märksa suurem kaasavara ja Jakob abiellub hoopis temaga. Aastakümned hiljem, iseseisvas Eestis, on Jakobi elu väliselt hiilgav: ta on kaubamaja omanik ja saksa kaupmeeste asemele tulnud eesti ärieliidi liige. Tegelikult tahab aga õnn käest libiseda. Ta naine ei ole talle andestanud ahnet manöövrit, mille tagajärjel Jakob ta õe asemel temaga abiellus, ning pole Jakobit armastanudki. Seejärel hakkab äri halvasti minema. 

Pärast Jakobi naise surma leiavad Jakobi lapsed ema päeviku, saavad teada inetu tõe ta abielu kohta ning võõranduvad seejärel isast. Jakobi kaubamaja põleb maha ja Jakobit ennast süüdistatakse süütamises eesmärgiga saada kindlustusraha. Üks ta poeg teeb enesetapu.

## Viited

## Välislingid
* Elle-Mari Talivee, "Romaani "Õige mehe koda" sünniloost ja Karl Ristikivi linnast" (PDF-failina) – Keel ja Kirjandus 2009, nr 2, lk 124–134
Lämmastikusidumine

**Lämmastikusidumine** (ka **lämmastiku sidumine**, **lämmastiku fikseerimine**, **lämmastiku seondamine**) on keemiline protsess, mille tagajärjel atmosfääri suhteliselt inertne molekulaarne lämmastik (N2) muundatakse redutseeritud (näiteks ammoniaak) või oksüdeeritud (näiteks nitraat) vormiks.

Lämmastikusidumine toimub looduses peamiselt mikroorganismide (näiteks tsüano- ja asotobakterid), UV-kiirguse ja välgu kaasabil. Bioloogilise dilämmastiku muundamise saadus on ammoniaak. Abioloogilisel teel tekivad lämmastikoksiidid. Õhu lämmastikku seotakse ka inimtegevuse tagajärjel (ammoniaagi tööstuslik tootmine Haberi-Boschi protsessi abil) ja tahtmatult mitmesuguste põlemisprotsesside (näiteks automootor) teel.

Lämmastikusidumine on vajalik elu kestmiseks. Kõik biosfääri bioloogilised organismid vajavad elutegevuseks lämmastikku, kuna väga paljud asendamatud biomolekulid sisaldavad seda oma koostises. Lämmastik on üks neljast tähtsamast keemilisest elemendist, millest koosnevad elus rakkude molekulid, st moodustub elu. Olgugi et suur osa atmosfäärist koosneb lämmastikumolekulidest, pole need oma väga tugevast kolmiksidemest põhjustatud keemilise inertsuse tõttu enamikule elusorganismidele kättesaadavad. Kuigi lämmastikoksiide tekib ka eluta looduse protsessides välguenergia ja UV-kiirguse abil, on bioloogiline lämmastikusidumine väga oluline protsess. Suurem osa biosfääris vajaminevast lämmastikust seotakse bioloogilisel teel.

## Biokeemiline olemus

Tüüpiline lämmastikusidumise keemiline reaktsioon, mida viivad läbi mikroorganismid nitrogenaasi vahendusel, on järgmine:

:N2 + 6H + energia → 2NH3

Tööstuslik lämmastikusidumine (Haberi-Boschi protsess) nõuab üsna kõrget temperatuuri ja rõhku, st eritingimusi, mille loomiseks kulub palju energiat. Bioloogilise lämmastikusidumise puhul teostab nitrogenaas sedavõrd efektiivselt katalüüsi, et reaktsioon toimub hariliku temperatuuri ja rõhuga mitmete vaheetappide kaupa, kasutades üksnes ATP-molekulide energiat. Ühe lämmastikumolekuli katalüüsireaktsiooniks kulub samuti rohkelt energiat: 16 ATP-molekuli, 16 veemolekuli, 8 elektroni ja 8 prootonit. Reaktsiooni saaduseks on 2 ammoniaagimolekuli, vesinikumolekul, 16 ATP-molekuli ja 16 fosfaatiooni. Teadaolevalt on kõikidel bioloogilistel lämmastikusidujatel samasuguse ehitusega ensüüm: nitrogenaas. 

Nitrogenaasikompleks on tundlik hapnikumolekuli (O2) inaktiveerivale mõjule. Näiteks kaunviljad, mille juurtes olevate mügarbakterite abil toimub lämmastiku sidumine, hoiavad oma juuremügarikes hapnikumolekulide väga väikest kontsentratsiooni, sidudes need leghemoglobiiniga (hemoglobiiniga sarnane hapnikku siduv valk).

## Kirjandus
* Biokeemia lühikursus. Õpik kõrgkoolidele. John L. Tymoczko, Jeremy M. Berg, Lubert Stryer. Lk 506*–*508. 2016, TTÜ Kirjastus ISBN: 9789949239313

## Välislingid
* https://www.youtube.com/watch?v=jUyg-28rdlk Ingliskeelne video "Nitrogenase - Nitrogen fixation Enzyme"
Valgus (täpsustus)

**Valgus** võib tähendada mitut:
* **[[Valgus]]** on elektromagnetkiirgus
* **[[Valgus (kirjastus)|Valgus]]** on Eestis tegutsev kirjastus
* **[[Valgus (ajaleht, 1880)|Valgus]]** oli 1880–1906 Eestis ilmunud ajaleht
* **[[Valgus (ajakiri, 1924)|Valgus]]** oli 1924–1940 Eestis ilmunud ajakiri
* **[[Valgus (ajakiri, 1950)|Valgus]]** oli 1950–2006 Kanadas ilmunud väliseesti ajakiri
*"**[[Valgus (laul)|Valgus]]**" oli Gunnar Grapsi üks tuntumaid laule
* **[[Valgus (karskusselts)|Valgus]]** oli karskusselts
***[[Valgus (haridusselts)|Valgus]]** oli Kiviõli haridusselts
***[[Valguse kolhoos|Valgus]]** oli kolhoos Põlva rajoonis
Chandrika Kumaratunga

**Chandrika Bandaranaike Kumaratunga** (singali චන්ද්‍රිකා බණ්ඩාරනායක කුමාරතුංග, tamili சந்திரிகா பண்டாரநாயக்க குமாரதுங்க; sündinud 29. juunil 1945) on Sri Lanka poliitik. 12. novembrist 1994 kuni 19. novembrini 2005 oli ta Sri Lanka president. Ta on ainuke Sri Lanka naispresident.

Chandrika Kumaratunga isa Solomon Bandaranaike oli riigi peaminister aastatel 1956–1959 ehk kuni ta tapeti. Pärast seda sai Chandrika Kumaratunga ema Sirimavo Bandaranaike maailma esimeseks naispeaministriks.

Chandrika Kumaratunga on lõpetanud Pariisi Ülikooli politoloogina.

Chandrika Kumaratunga kuulub oma isa asutatud Sri Lanka Vabadusparteisse (Sri Lanka Freedom Party) ning on poliitilise alliansi United People's Freedom Alliance esimees.

Enne presidendiks saamist 1994. aastal oli ta lühikest aega ka Sri Lanka peaminister.
Singapuri vapp

**Singapuri vapp** on Singapuri Vabariigi riigivapp.

Vapp võeti kasutusele aastal 1959.

Vapikilpi hoiavad lõvi ja tiiger, kes on pärit Suurbritannia ja Malaisia vapilt ning viitavad suhetele nende riikidega. Kilbil on riigilipult pärit kuusirp ja viis tähte.

Kilbi all on sinine lint malaikeelse rahvusliku deviisiga "Majulah Singapura" ('Edasi, Singapur').

## Vaata ka
*Singapuri lipp
Nukitsamees

**"Nukitsamees"** on Oskar Lutsu lastejutt, mis ilmus 1920. aastal.

Loo Nõukogude perioodil ilmunud trükkidest oli osa repliike välja jäetud (metsamoori suu läbi kõlav vihje sotsiaaldemokraatidele, kes nõuavad sarnaselt Kustiga lühemat tööpäeva) ning selle lõpp oli ümberkirjutatud (viide köstrile, kes paneb Nukitsamehele nime).

Teost on seni illustreerinud neli kunstnikku: 1945. aastal Richard Kaljo, 1957. aasta trüki pildid pärinevad Vive Tollilt, 1973. aasta trüki illustreeris Edgar Valter ja 2007. aasta trüki Epp Marguste.

## Sisu
"Nukitsamees" on lugu sellest, kuidas Kusti ja Iti metsas marjul olles ära eksivad. Metsamoor leiab lapsed ja viib nad endale koju ja paneb tööle: Kusti ja Iti peavad sigu toitma, hagu ja vett tassima, peenraid rohima ja väikest Nukitsameest hoidma. Metsamoori majakeses elavad veel ta pojad Mõhk ja Tölpa ning vanaätt.

Kustil ja Itil õnnestub metsamajast põgeneda, kui väike linnuke toob Kustile teate selle kohta, et Mõhk ja Tölpa on leidnud rahapaja ning ilmselt tõttab kollipere üheskoos seda ära tooma, nii et lapsed jäävad omapäi. Nii lähebki ning Nukitsamees võetakse kaasa kodukülla. Kusti ja Iti vanemad harjuvad Nukitsamehega tasapisi, kuid mehike on esialgu väga kasvatamatu ja teeb koledaid tempe. Väike metsaelanik aga harjub uue eluga, ta saab nimeks Ants ja läheb koos teiste lastega kooli.

## Trükid
* *Nukitsamees*. Noor-Eesti, 1920.
* *Nukitsamees*. Ilukirjandus ja Kunst, 1945.
* *Nukitsamees*. Eesti Riiklik Kirjastus, 1957.
* *Nukitsamees*. Eesti Raamat, 1973.
* *Nukitsamees*. Perioodika, 1986.
* *Nukitsamees*. Tiritamm, 1997. ISBN 9985-55-050-1
* *Nukitsamees*. Tiritamm, 2004. ISBN 9985-55-189-3
* *Nukitsamees*. TEA Kirjastus, 2007. ISBN 9789985716342

## Dramatiseeringud
"Nukitsamehe" ainetel on lavastatud kaks filmi ja mitu teatritükki. Omakorda Olav Ehala muusikalis "Nukitsamees" on kasutatud valdavalt sama muusikat, mille helilooja kirjutas filmile "Nukitsamees".

### Filmid
* *Metsamuinasjutt*. Elbert Tuganovi nukufilm, Nukufilm, 1960.
* *[[Nukitsamees (film)|Nukitsamees]]*. Helle Karise mängufilm, Tallinnfilm, 1981

### Teatrilavastused
* *Nukitsamees*. Oskar Luts, muinasjutt lastele 4 pildis, Vanemuise näitelava, 1923.
* *Nukitsamees*. Roland Saarnik, Tartu Lasteteater, 1995.
* *[[Nukitsamees (muusikal)|Nukitsamees]]*. Olav Ehala muusikal, mugandus samanimelisest mängufilmist. Estonia, 1998.
* *[[Nukitsamees (Nukuteater)|Nukitsamees]]*. Andres Dvinjaninovi nukulavastus, Nukuteater, 2004.
* *[[Nukitsamees (muusikal)|Nukitsamees]]*. Olav Ehala muusikal. Vanemuine 2010.

## Pealkiri muudes keeltes
* *Мальчик с рожками* (vene; 1978)
* *Der gehörnte Junge* (saksa; 1987)
* *Bumpy* (inglise; 1987)
* *Ragainitis* (läti; 2003)

## Viited

## Välislingid

* Alo Põldmäe. ""Nukitsamees" Vanemuises. Muljeid ootamatu järeldusega." http://www.sirp.ee/index.php?option=com_content&view=article&id=10412:nukitsamees-vanemuises-muljeid-ootamatu-jaereldusega&catid=5:muusika&Itemid=12&issue=3292 – Sirp 26. märts 2010
Nukitsamees (täpsustus)

**[[Nukitsamees (tegelane)|Nukitsamees]]** on tegelane Oskar Lutsu samanimelises lastejutus. 

* **[[Nukitsamees|"Nukitsamees"]]** on Oskar Lutsu lastejutt.
* **[[Nukitsamees (film)|"Nukitsamees"]]** on lastejutu järgi tehtud film.
* **[[Nukitsamees (muusikal)|"Nukitsamees"]]** on lastejutu järgi Olav Ehala loodud muusikal.
* **[[Nukitsamees (Nukuteater)|"Nukitsamees"]]** on Eesti Nukuteatri lavastus.
* **[[Nukitsamees (Tartu lasteaed)|Nukitsamees]]** on lasteaed Tartus.
* **[[Nukitsamees (Palamuse lasteaed)|Nukitsamees]]** on lasteaed Palamuse vallas.
* **[[Nukitsamees 2|"Nukitsamees 2]]"** on Emajõe Suveteatri lavastus (2013).
Parkimine

**Parkimine** on sõiduki ettekavatsetud seismajätmine kauemaks, kui on tarvis sõitjate peale- või mahaminekuks või veose laadimiseks.

Kui jääte ettekavatsetult seisma, siis Te kas peatute või pargite. Peatumisel ja parkimisel on erinev eesmärk. Peatumine on alati seotud sõitjate või veosega. Üldjuhul võtab peatumine vähe aega (paar minutit), parkimine aga võib kesta tunde. Ent see ei ole alati nii. Näiteks, kui Te veate mikrobussiga mööblit ja peatusite, et see maha laadida, võib peatumine kesta ka pool tundi. Teiselt poolt, kui Te olete liikumise lõpetanud, et korraks telefoniga rääkida, kestab parkimine vaid paar minutit.

Tiheda asustusega aladel, näiteks linnades, on parkimiseks ettenähtud ühisruumi kasutus tasuline.

Linnaruumi paremaks kasutamiseks ehitatakse tänapäeval mitmekordseid parkimismaju.

Kaasaegsed parkimishooned kasutavad automatiseeritud parikimissüsteeme&#x5b;:en&#x5d;, millega saab asetada autod mitmele korrusele võimalikult vähese ruumi- ja pindalanõudlusega. Selle tagajärjel kaob ära vajadus täiendavateks majasisesteks autoteedeks mille kaudu autosid liigutada, võimaldades seeläbi suurema arvu autode parkimist. Niisugused parkimissüsteemid on väga levinud Jaapanis.

## Viited

## Välislingid

* ParkPort, Info parkimise kohta Eestis
Bulgaaria Sotsialistlik Partei

**Bulgaaria Sotsialistlik Partei** (bulgaaria Българска социалистическа партия; BSP) on erakond Bulgaarias, Bulgaaria Kommunistliku Partei õigusjärglane. See moodustati aastal 1990, kui kommunistlik partei loobus marksismist-leninismist. Kõige suurem toetus on parteil maapiirkondades.

Partei kuulub valimisliitu Koalitsioon Bulgaaria Eest, mis sai 2001. aasta parlamendivalimistel 48 kohta Rahvuskogus (*Narodno Sabranie*) 240 kohast (partei kogus 17,1% häältest). 2005. aasta parlamendivalimistel sai koalitsioon Bulgaaria eest, kuhu kuulus ka Bulgaaria Sotsialistlik Partei, 82 kohta. 2017. aasta parlamendivalimistel sai partei 80 kohta.
Leir

**Leir** oli müütiline brittide kuningas, Bladudi poeg.

Ta valitses kuuskümmend aastat.

Ta on William Shakespeare'i näidendi "Kuningas Lear" nimitegelane.
Cordelia

**Cordelia** oli müütiline brittide kuninganna, Leiri noorim tütar.

Leir jättis ta kuningriigi jagamisel pärandusest ilma ja ta abiellus frankide kuninga Aganippusega. Hiljem, olles oma vanemate tütarde poolt kukutatud, põgenes Leir tema juurde Galliasse ja ta vallutas Britannia tagasi, mille järel Leir valitses veel kolm aastat.

Pärast Leiri ja Aganippuse surma valiti ta brittide kuningannaks. Ta valitses viis aastat, kuni langes oma tütrepoegade kätte vangi ja sooritas enesetapu.
Lendluudpall läbi aegade

**"Lendluudpall läbi aegade"** on J. K. Rowlingu raamat. Raamatus on juttu lendluudpallist, luudadest, kuldsest kitust ja muudest asjadest, mis kaasnevad lendluudpalliga.
Cunedagius

**Cunedagius** oli müütiline brittide kuningas, Leiri tütre Regani poeg.

Ta kukutas koos Marganusega Cordelia ja valitses Britannia lõunaosa kaks aastat. Võitnud seejärel lahingus Marganust, valitses ta kogu Britannias 33 aastat.

Tema valitsemisajal asutasid Romulus ja Remus Rooma linna.
Kitu

**Kuldne kitu** või lihtsalt **kitu** on "Harry Potteri" lugudes väike kuldne tiibadega pall. See on üks lendluudpalli mänguvahendeid, mida püüdjad peavad taga ajama. Mäng lõppeb hetkel, kui kitu kinni püütakse. Võistkond, kelle püüdja seda tegi, saab 150 punkti ja tavaliselt võidab sellega kogu mängu.
Rud Hud Hudibras

**Rud Hud Hudibras** oli müütiline brittide kuningas, Leili poeg.

Ta valitses 39 aastat ja lõpetas oma isa valitsemisajal alanud kodusõja. Ta asutas Kaerreinti (Canterbury), Kaergueniti (Winchesteri) ja Paladur Castle'i (Shaftesbury).

Tema kaasaegne oli Alba Longa kuningas Capys.
Rivallo

**Rivallo** oli müütiline brittide kuningas, Cunedagiuse poeg.

Monmouthi Geoffrey kirjeldas teda kui noort ja rahulikku kuningat, kes valitses oma riiki hästi, kuid kelle valitsusajal tabas maad kolmepäevane verevihm, laastav katk ja hiigelsuur kärbseparv.

Järgmine kuningas Gurgustius oli tema poeg.
Jago (brittide kuningas)

**Jago** oli müütiline brittide kuningas.

Tema onu oli Gurgustius, kelle poja Sisillius I järel Jago kuningaks sai. Jago järel sai kuningaks Sisilliuse poeg Kimarcus.
Ferrex

**Ferrex** oli müütiline brittide kuningas, Gorboduci ja Judoni poeg.

Ta langes kodusõjas oma venna Porrexi vastu.
Porrex I

**Porrex I** oli Monmouthi Geoffrey järgi müütiline brittide kuningas, Gorboduci ja Judoni poeg.

Ta võitis kodusõjas oma venna Ferrexi, kuid tapeti kättemaksuks oma ema Judoni poolt.
Dunvallo Molmutius

**Dunvallo Molmutius** oli müütiline brittide kuningas, Cornwalli kuninga Cloteni poeg.

Cornwalli kuningana lõpetas ta pärast Porrexi surma alanud kodusõja, ühendas kogu Britannia oma võimu alla ja valitses 40 aastat. Pärast tema sõda algas kodusõda tema poegade Belinuse ja Brenniuse vahel.
Gurguit Barbtruc

**Gurguit Barbtruc** oli müütiline brittide kuningas, Belinuse poeg.

Tema valitsemisaeg oli rahulik. Ta lubas Hispaaniast põgenenud basclensidel (iirlastel) Partholóni juhtimisel asuda seni asustamata Iirimaale.
Gorboduc

**Gorboduc** oli müütiline brittide kuningas. Ta oli abielus Judoniga.

Tema valitsemisaja lõpul algas kodusõda tema poegade Ferrexi ja Porrexi vahel.
Peeves

**Peeves** on tegelane J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter". Peeves on väike vaim (poltergeist), kes elab Sigatüükas ja kellele meeldib pahandust teha. Ta kuulab peaaegu ainult Albus Dumbledore'i sõna.
Marcia

**Marcia** oli müütiline brittide kuninganna.

Ta oli Guithelini naine ja Sisillius II ema. Kuna Guithelini surma ajal oli Sisillius vaid seitse aastat vana, valitses Marcia tema eest.
Jago

**Jago** (originaalis **Iago**) on tegelane William Shakespeare'i näidendis "Othello".

Ta on näidendi peamine antagonist, nimitegelase Othello lipnik, kes paneb Othello uskuma, et tolle armastatul Desdemonal on afäär leitnant Cassioga.
Morvidus

**Morvidus** oli müütiline brittide kuningas 341 eKr–336 eKr, Daniuse ja tema armukese Tanguesteaia ebaseaduslik poeg.

Morvidus hukkus võitluses draakoniga. Tema viis poega said üksteise järel kuningateks.
Archgallo

**Archgallo** oli müütiline brittide kuningas 330 eKr–311 eKr, Morviduse poeg ja Gorbonianuse vend.

Hiljem said kuningateks ka tema pojad Marganus II ja Enniaunus.
Pavel Dubovik

**Pavel Dubovik** (29. juunil 1944 Viciebski oblast Valgevene NSV – 11. oktoober 2022 Jõhvi) oli Eesti poksija. 

Ta poksis aastatel 1960–1972, tema treener oli Hans Kaiva. Ta pidas 230 kohtumist ja võitis neist 204. 

Dubovik oli II keskkaalus (kuni 75 kg) Eesti NSV meister (1963) ja poolraskekaalus (kuni 81 kg) viiekordne Eesti NSV meister (1965 ja 1968–1971). Ta osales 1963–1969 viis korda Eesti NSV – Soome maavõistlustel ning võitis kõik oma viis kohtumist.

## Tunnustus
*1969 Eesti NSV parim poksija
*1970 NSV Liidu meistersportlane

## Kirjandus
*Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 419

## Välislingid
*
*Pavel Duboviki sporditulemused
Andesitoid

**Andesitoid** on vulkaaniline kivim, mida võib välimuse järgi pidada andesiidiks.

Termin on kasutusel rahvusvahelise geoloogiaühingu tardkivimite süstemaatika alakomisjoni (*Subcommission on the Systematics of Igneous Rocks*) poolt välja töötatud tardkivimite klassifikatsioonis. Seda soovitatakse kasutada väligeoloogilise nimetusena andesiidisarnase vulkaanilise kivimi esmasel määramisel. 

Asja idee on selles, et kuna andesiiti defineeritakse tema keemilise koostise alusel, siis pole ilma laboratoorse analüüsita võimalik andesiidile täie kindlusega korrektset nime anda. Sellele vaatamata ei ole oid-lõpuliste kiviminimetuste kasutamine geoloogide seas kuigi populaarne. Tavaliselt nimetatakse andesiidiks igasugust vulkaanilist kivimit, mis sarnaneb basaldiga, kuid erineb sellest näiteks värvuse poolest või esineb kivimkehas, mida tavaliselt ei seostata basaldiga, näiteks viskoosses laavavoolus.   

## Vaata ka
*Andesiit

## Viited