open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Władysław Rothert

**Władysław Karol Rothert** (vene Карл-Владислав Адольфович Ротерт; 25. juuli 1863 Vilno – 16. jaanuar (vkj 3. jaanuar) 1916 Petrograd) oli poola botaanik, mükoloog, tsütoloog, taimeanatoom ja -füsioloog.

## Elulugu
Władysław Rothert oli poolakas ja pangadirektori poeg.

Lõpetas 1880 Riias gümnaasiumi ja 1885 Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna loodusteaduse alal; botaanikamagister (1885, TÜ), väitekiri "Vergleichend-anatomische Untersuchungen über die Differenzen im primären Bau der Stengel und Rhizome krautiger Phanerogamen, nebst einigen allgemeinen Betrachtungen histologischen Inhalts" (Dorpat, 1885), bioloogiadoktor (1893, Kiiev), väitekirjas käsitles heliotropismi. Täiendas end Pariisis, Peterburis, 1885–1888 Strasbourgis  ning 1891–1892 ja 1899–1900 Leipzigis  laboris. 

Oli 1889–1897 Kaasani Ülikooli erakorraline dotsent, 1897–1902 Harkovi Ülikooli professor, 1902–1908 Odessa Ülikooli professor. 1908–1910 osales Peterburi Teaduste Akadeemia toetusel ekspeditsioonidel troopikamaadesse. 1910–1915 Krakowi Ülikooli professor, 1915–1916 Kiievi Ülikooli professor.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: taimede liikumine – tropismid (geo-, foto-, hüdro-, aero-, termo-, kemotropism), taimede koekatete, kudede peenehituse, vegetatiivsete taimeosade kromoplastide, alamate seente bioloogia jm probleemid. Uuris esimeste seas kasvuainete liikumist kaera koleoptiilides. Avaldas mitu taimefüsioloogia õpikut. Krakowi Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1899) ja liige (1913), Berliini Botaanikaühingu korrespondentliige (1907).

## Teoseid
* Курс физиологии растений. // Ч.1. Физическая физиология. Казань, 1891
* Neue Untersuchungen über Chromoplasten. // Bull. Intern. l`Acad. de Sci. Cracovie, Ser.B., 1914.

## Viited

## Kirjandus
* Мооритс Х. А. Владислав Адольфович Ротерт. // Мат. 8 конф. по ист. н. в Прибалт. Трт, 1970, 86–89
* Манойленко К. В. Владислав Адольфович Ротерт, 1863/1916. // Л. Наука, 1978, 140.
*
Elmar Rosenthal

**Elmar Rosenthal** (24. märts (12. märts vkj) 1873 Kroonlinn – 16. jaanuar 1919 Jekaterinoslav) oli Eesti meteoroloog ja seismoloog.

## Elulugu
Elmar Rosenthal sündis 1873. aastal Kroonlinnas eesti rahvusliku liikumise tegelase ning arsti Heinrich Rosenthali ja Eugenie Rosenthali pojana. Tema emapoolne vanaisa oli ühiskonnategelane Johann Voldemar Jannsen ja tädi luuletaja Lydia Koidula. Elmar Rosenthali vend oli raudteeinsener Walther Rosenthal.

Lõpetas 1894 TÜ astronoomia erialal; astronoomiakandidaat (1895), geograafiamagister (1906, TÜ), väitekiri "Материалы к метеорологии свободной атмосферы: сопоставление наблюдений над морем с атмосферными условиями над сушею" (Зап. Имп. АН. Série 8, По физико-математическому отделению; С.-Петербург 19 (1906) 7). Aastast 1894 oli astronoom Kroonlinnas ja Peterburis, aastast 1899 füüsik Peterburis Füüsika Peaobservatooriumis; 1907 viibis lähetusel Saksamaal Strassburgi seismoloogiaobservatooriumis, edaspidi tegeles seismoloogiaga. Töötas 1908–11 Tiflisi (Tbilisi) meteoroloogia observatooriumis, aastast 1911 Varssavi ülikooli geofüüsika professor.

## Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: seismoloogia, maavärinate kolde sügavuse määramine, aeroloogia.

## Viited

## Teoseid
* Über die elastische Nachwirkung bei Aneroid-Barographen. // Bulletin de l'Académie Impériale des Sciences de St.-Pétersbourg, XIX (1903) 3
* The Meteorological Work of the University of Jurjev (Dorpat), Russia. // Monthly Weather Rev. 36 (1908) 9
* Sur la determination d'epicentre d'un treblement de terre lointain. // Bolletino della Società Sismologica Italiana XIII (1909)
* Об определении глубины очага землетрясения. // Изв. Постоянной центральной сеийсмической комиссии. С.-Петербург, 5 (1912) 3.

## Kirjandus
* Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, 433
* Eesti geoloogia: biograafiline teatmik. Tallinn, 1995, 102
* Aruksaar, H. Professor Elmar Rosenthali teaduslik-pedagoogilisest tegevusest ja selle kultuuriloolisest taustast. // TALE III. Tallinn, 1980, 56 – 76.
*
Helje Riives

**Helje Riives** (aastani 1970 **Helje Kapsta**; 1. juuli 1937 Valjala vald, Saaremaa  – 13. märts 2023 Koeru) oli eesti bibliograaf.

## Elulugu
Helje Riives oli talupidaja tütar.

Lõpetas 1955. aastal Haapsalu Pedagoogika Kooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. 

Töötas aastatel 1955–1958 Saareküla koolis, 1958–1962 Orissaare raamatukogus ja 1962–1965 Tartu linnaraamatukogus. Oli 1965–88 Tartu Riikliku Ülikooli teadusraamatukogu liigitamise osakonna juhataja, juhendanud üliõpilaste raamatukogupraktikat ja pidanud TRÜ-s bibliograafiaõppusi. 1988. aastast töötanud Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogus: 1988–2004 osakonnajuhataja, 2004–2010 peabibliograaf.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: Tartu Ülikooli raamatukogu kataloogisüsteemi kujunemine; Tallinna Tehnikaülikooli publikatsioonide ja Eesti tehnikaartiklite andmestiku kogumine ning vastavate trükibibliograafiate ja andmebaaside koostamine/toimetamine. 

## Tunnustus
* 1996 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastapreemia 
* 2000 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu ja Eesti akadeemilise raamatukogu  bibliograafiaauhind 
* 2002 Tartu Ülikooli Raamatukogu teenetemärk

## Teoseid
* Kataloogimine ja kirjanduse töötlemine // TRÜ Toim 423 (1977)
* TRÜ Teadusliku Raamatukogu kataloogisüsteemi juht (kaasautor). Tartu, 1988
* Kataloogimine ja kataloogid // TRÜ Toim 910 (1990)
* Kes on kes ERÜ-s ja Eesti raamatukogunduses 1995 // ERÜ aastaraamat 7, 1995 (1996)
* Eesti tehnikaartiklid 1936–1940 (kaasautor). Tallinn, 1998
* Jooksvast kollektiivibibliograafiast // Muutuv ülikooliraamatukogu. Tallinn, 2000
* TTÜ Toimetised 1937–1994, Bibliograafia. I, Tallinn, 2000
* Idem: II, Registrid. Tallinn, 2001
* Publikatsioonid // TTÜ raamatukogu 1989–2004. Tallinn, 2005.

## Viited

## Kirjandus
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 503
* Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu aastaraamat 7, 1995 (1996) 138.
*
Riste Ridala

**Riste Ridala** (14. detsember 1932 Tartu – 11. märts 2022 Zürich) oli eesti arstiteadlane ja kardioloog.

## Elulugu
Riste Ridala oli Elfriide Ridala ja Vassil Ridala tütar.

Lõpetas 1951 Tartu 2. Keskkooli ja 1957 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna; täiendas end 1992–1993 Göttingeni Ülikoolis Saksamaal.

Oli 1957–1958 TRÜ kehakultuuriteaduskonna vanemlaborant-arst, 1958–1967 Vabariikliku Tartu Kliinilise Haigla kardioloog, 1967–1992 TÜ sisehaiguste propedeutika kateedri assistent, 1992–1994 TÜ südamekliiniku assistent sisehaiguste propedeutika alal.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: kardioloogiline diagnostika.

## Teoseid
Üle 20 teaduspublikatsiooni.
* О возмозностях диагностического применения стернокостальной виброкардиографии (kaasautor K. Rägo). // TÜ Toim 143 (1963)
* Sternokostaalse vibrokardiogrammi muutustest mitraalsuistiku stenoosiga haigeil (kaasautor K. Rägo). // TÜ Toim 143 (1963)
* Südame mehhaanilise süstoli vältuse määramise diagnostilisest tähtsusest (kaasautor K. Rägo). // TÜ Toim 143 (1963)
* Bioelektriliste ja kardiokineetiliste näitajate dünaamikast stenokardia sündroomiga haigeil seoses ganglion stellatumi novokaiinblokaadiga (kaasautor J. Riiv). // TÜ Toim 143 (1963)

## Viited

## Kirjandus
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 118
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995. Käsikiri. Lk 149
* Tartu Ülikooli arstiteaduskond 1982–2007. Tartu 2007. Lk 234

## Välislingid
*
Gustav Reinhold Georg von Rennenkampff

**Gustav Reinhold Georg von Rennenkampff** (2/13. september 1784 Helme mõis, Liivimaa – 6. veebruar 1869 Bocardi mõis Helme lähedal) oli Eesti baltisaksa poliitik ja majandusteadlane.

## Elulugu
Gustav Reinhold Georg von Rennenkampff oli Liivimaa aadlik ja Helme mõisniku Jakob Johann von Rennenkampffi (1753–1794) poeg.

Rennenkampff teenis 1804–1808 Saksi-Coburg-Saalfeldi hertsogi sõjaväes, reisis seejärel mitmes Euroopa riigis ja elas aastast 1812 oma Helme kodumõisas, mille omanik oli  (1818–1866). 

Tema peateos oli "Bemerkungen über die Leibeigenschaft in Liefland und ihre Aufhebung" (Kopenhaagen, 1818), milles ta pooldas talupoegade kohest pärisorjusest vabastamist koos talumaa mõisale jätmisega, kuid koos 2/3 maa andmisega talupoegadele rendile ning  teorendilt raharendile üleminekut.

Olles aastast 1819 Liivimaa uue talurahvaseaduse elluviimise komisjoni liige (1819–1827), avaldas Rennenkampff oma tegevusega mõju edaspidisele agraarseaduste loomele.

1827–1836 oli ta Liivimaa aadli krediidiseltsi ülemdirektsiooni nõunik, 1836 Pärnu-Viljandi kreisisaadik ja valiti 1847 Liivimaa maanõunikuks, millest ta aga loobus. Elas vahelduvalt Helmes, Riias, Tartus, Peterburis, Oldenburgis, Kreekas, Alžeerias ja Egiptuses. Oli ka 1833. aastal Riia ajalooseltsi asutajaliige ja 1839. aastal Pärnu Põllumajandusseltsi asutaja.

## Teoseid
*Ueber die bevorstehende Freiheit der Ehsten und Letten. Tartu, 1820
*Darstellung der Verfassung des Livländischen Creditvereins. Tartu, 1837 (anonüümselt)

## Viited

## Kirjandus
*Frobeen, Jakob Gottfried: Rigasche Biographieen nebst einigen Familien-Nachrichten, 3. Bd 1856-1879, Riga 1881-1884, 
* Eesti biograafiline leksikon. Trt, 1926–1929, lk 424
* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, lk 619–620
*  

## Välislingid
*Transéhe-Roseneck, Astaf von, Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1, 2: Livland. 
* Hasselblatt, Arnold, Otto, Gustav: Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat, Dorpat 1889,  
*
Arvid Reinwaldt

**Arvid Reinwaldt** (23. juuli 1883 Tallinn – 5. detsember 1964 Berliin) oli Eesti metsateadlane.

## Elulugu
Arvid Reinwaldt oli ametniku poeg.

Lõpetas 1903 Tallinnas Peetri Reaalkooli ja 1910 Peterburi Metsainstituudi. Oli 1910–21 Venemaal metsakorraldaja ja metsaülem. 1921–25 Järva maakonna metsaülem, 1925–31 Voltveti Metsakooli juhataja, 1931–34 Riigimaade ja -metsade Valitsuse metsainspektor, 1934–39 samas metsakorralduse büroo juhataja. Asunud 1939 Saksamaale, oli 1939–44 Poznanis ja Krakovis metsakorraldusasutuste juhataja, 1945–49 NSVL poolt okupeeritud Saksamaal haldusosakonna metsaosakonna ametnik, 1949–52 Saksa DV Põllu- ja Metsamajanduse Ministeeriumi ametnik, 1953–63 Eberswalde Metsaakadeemia venekeelse metsanduskirjanduse tõlkeasutuse juht. 

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: metsakasvatus, -kaitse ja -korraldus, sh metsatüpoloogia.

## Viited

## Teoseid
* Возобновление сосны в Аагофском лесничестве Лифляндской губернии. // Изв. Импер. Лесногo Института XXI (1911)
* Valga metskonna metsade tüpoloogiline klassifikatsioon ja iseloom. // EM (1924) 2–3
* Okkaliblika vastu võitlemisest. // EM (1925) 2
* Meie metsade ja metsamajapidamise hädadest. // Eesti Metsanduse aastaraamat I, 1926
* Meie okaspuumetsade loomulik uuendamine. // Eesti Metsanduse aastaraamat II. Tartu, 1927;

## Kirjandus
* Tuiskvere, B. Osakonnajuhataja Arvid Reinwaldt. // EME 44 (1965), 31
* Margus, M. Eesti metsaülemate saatusest. Tallinn-Tartu, 1995, 73–74.
*
Aivo Reinart

**Aivo Reinart** (15. september 1960 Kuressaare – 24. jaanuar 2018 Tartu) oli eesti füüsik.

## Elulugu
Ta lõpetas 1979. aastal Kuressaare 1. Keskkooli ja 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 

Oli aastatel 1984–1991 Tartu Riikliku Ülikooli aeroelektrilabori nooremteadur ja 1991–1996 keskkonnafüüsika instituudi teadur, 1996–2002 vaneminsener ja arvutispetsialist, 1999–... Radiant Dyes Laser Acc GmbH füüsik-elektroonik (Saksamaal). 2002–2003 oli stipendiaat Uppsala Ülikoolis. Alates 2009. aastast töötas Tartu Observatooriumis erakorralise teaduri, teaduri ja arvutispetsialistina.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: atmosfääriaerosool, aerosooli optilised omadused, aerosooli mõju UV-kiirgusele, atmosfääri aerosooli modelleerimine, teadusliku aparatuuri väljatöötlus. Osalenud mitmes kõrgtehnoloogilises arendusprojektis Saksamaal. Ligi 20 teaduspublikatsiooni.

## Isiklikku
Aivo Reinart on töölise ja õpetaja poeg. Tema abikaasa oli füüsik Anu Reinart.

## Teoseid
* A case study of the impact of boundary layer aerosol size distribution on the surface UV irradiance (kaasautor).// Atmospheric Environment, 35 (2001) 30
* Investigation of aerosol components influencing atmospheric transfer of UV radiation in Baltic Sea region (kaasautor).// J. Geophys. Res. Athmospheres 111 (2006) D2.

## Viited

## Kirjandus
* Tartu Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1981–1995 (käsikiri), 148.
*
Vilhelm Reiman

**Vilhelm Reiman** (eesnimi ka **Villem**, 29. märts 1903 Pihkva – 5. oktoober 1977 Tallinn) oli eestlasest NSV Liidu ajakirjanik ja Eesti NSV kõrgkoolide õppejõud.

## Elulugu
Vilhelm Reiman oli tööliste poeg.

Ta lõpetas 1929. aastal J. Marchlewski-nimelise Lääne Vähemusrahvuste Kommunistliku Ülikooli Leningradi osakonna. 1949 sai ta väitekirjaga "Большевики Эстонии в борьбе за власть Советов (1917/1918 гг.)" ("Bolševikud Eestis võitluses nõukogude võimu eest 1917-18") Moskvas ajalookandidaadi kraadi.

1929–1934 oli ta Leningradi eesti kirjastuse Külvaja juhataja, 1934–1936 Välismaa Tööliste Kirjastuse Leningradi osakonna Eesti sektsiooni juhataja, 1936–1937 Leningradis kirjastustöötaja, 1938–1940 Leningradi masinatööstuse varumiskontori juhataja, 1940 Leningradi Raadiokomitee eesti toimetuse juhataja. 

1940–1941 Eesti Raadiokomitee asejuhataja ja kirjastuse Poliitiline Kirjandus peatoimetaja asetäitja, 1941–1942 Leningradi Raadiokomitee eesti saadete peatoimetaja, 1942–1943 Eestimaa Kommunistliku Partei (EKP) Keskkomitee propagandaosakonna instruktor Moskvas ja 1943–1944 Üleliidulise Raadiokomitee eestikeelsete saadete peatoimetaja asetäitja ja peatoimetaja.

1944–1961 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli NLKP ajaloo kateedri (aastani 1956 marksismi-leninismi aluste kateedri) juhataja, aastast 1950 dotsent, 1949–56 ajaloo-keeleteaduskonna dekaan, 1951–1953 õppeprorektor ning 1961–1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi NLKP ajaloo kateedri dotsent.

1951–1953 oli ta EKP KK liikmekandidaat.

## Teoseid
Ta avaldas ligi 80 trükist.
*Tallame puruks valgesoome mao. Vastutav toimetaja Vilhelm Reiman. Poliitiline Kirjandus. Tallinn 1941
*Võitlus nõukogude võimu eest Eestis 1917–1918. // Eesti Bolševik 10 ja 11/ 1950
**Борьба большевиков за советскую власть в Эстонии*. // Установление советской власти на местах. Мoskva 1953
*Eesti bolševikud võitluses nõukogude võimu eest 1917 – veebruar 1918. Tallinn 1957
*Nõukogude võimu kindlustamine Eestis (oktoober 1917 – veebruar 1918). // Eesti NSV ajalugu III. Tallinn 1971

## Viited

## Kirjandus
*Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Tartu 1987. Lk 19–20
*Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn 1986. Lk 537, 360-361
*"Vilhelm Reiman" [nekroloog]. Edasi, 9. oktoober 1977

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Peter Otto Zoege von Manteuffel

**Peter Otto Zoege von Manteuffel** (1777 Võisiku mõis – 1847 Võisiku mõis) oli Eesti baltisaksa mõisnik ja helilooja.

Muuhulgas viisistas ta Heinrich Heine luuletuse "Mir träumte". Tänapäeval on esitatud ka tema "Sonatiini vanade meistrite stiilis" ("Sonatina im Style der alten Meister").

Peter Otto Zoege von Manteuffel esineb ühe tegelaskujuna Jaan Krossi teoses "Keisri hull", olles raamatu peategelase Timo von Bocki õe Elisabethi abikaasa.

## Viited
Riviereni linnus

**Riviereni linnus** on keskaegne linnus Belgias Brüsselis Ganshorenis.

Umbes 10 hektari suuruses pargis asuval saarel paiknev linnus on hiljem osaliselt ehitatud ümber lossiks.

Arhitektuurimälestisena on see kaitse all alates 1983. aastast. Linnus ei ole külastajatele avatud.
Kusta Rumma

**Kusta Rumma** (19. september 1895 Velise – 6. oktoober 1944 Läänemeri) oli Eesti arst ja arstiteadlane.

## Elulugu
Kusta Rumma oli talupidaja poeg, Jaan Rumma vend.

Lõpetas 1921 Tallinna Linna Õhtukeskkooli, 1926 TÜ arstiteaduskonna. Õppursõdur Vabadussõjas. Meditsiinidoktor (1939, Lausanne'i Ülikool), väitekiri "Les modifications des proteines du serum sanguin au cours de la disparition d’oedemes cardiaques traites par le Digilanide C". Arstipraksis Tartus ja Tallinnas. 1936–40 ja 1941–44 TTÜ-s tööstusliku tervishoiu õppejõud (dotsent 1940).

Hukkus sõjapõgenikuna aurikul "Nordstern".

## Viited

## Teoseid
* Imikute suremusest ja rahvaarvu juurdekasvust Eestis. Tartu, 1938
* Vereringe-elundite haigused surmapõhjustena ja kutsealadel Eestis. // TTÜ Toimetised. A, 11. Tallinn, 1940

## Kirjandus
* AA II, 144
* Tallinna Tehnikumi ja TTÜ õppe- ja abijõud 1918–1944. Tallinn, 1993, 57
* 

## Välislingid
Artur Hermann von Rühl

**Art(h)ur Hermann von Rühl** (ukj 17. veebruar 1899, Laiksaare vald Pärnumaa – 2. juuli 1975 Göttingen) oli Eesti metsateadlane ja geobotaanik.

## Elulugu
Art Rühl oli baltisakslane ja riigimetsaülema poeg.

Lõpetas 1917 Pärnu Aleksandri Gümnaasiumi ja 1926 TÜ metsandusosakonna; diplomitöö "Pärnumaa parkides ja metsades leiduvatest võõramaa puuseltsidest", magistritöö (1927, TÜ) "Kilingi metskonna metsatüüpidest"; metsandusdoktor (1935, TÜ), väitekiri "Studien über die Bodenvegetation der Wälder der Pärnu-Niederung und West-Alutaguse mit besonderes Berücksichtigung waldbaulicher Fragen". Oli 1918–20 Kilingi metskonna metsnik ja abimetsaülem, 1923–24 Polli metskonna abimetsaülem, 1924–28 Kilingi abimetsaülem ja metsaülem, 1928–31 Pärnu ringkonna metsarevident, 1931–39 Püssi metskonna revident-metsaülem. Asunud 1939 Saksamaale, töötas 1939–40 Preisimaal Buchbergi metskonna assistendina, 1940–44 Liebuschi metskonna metsavalitsejana, 1945–51 Reinhauseni metskonna assistendina, olles samal ajal Göttingeni linna ja maakreisi metsa- ja puidumajanduse volinik. 1951–53 Göttingeni Ülikooli metsandusteaduskonna assistent, 1953–59 dotsent ja 1959–65 professor metsakasvatuse põhialuste alal.

## Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: metsabotaanika ja metsanduslik geobotaanika, metsatüpoloogia ja dendroloogia, metsakasvatus. Üle 60 teaduspublikatsiooni.

## Viited

## Teoseid
* Pärnumaal leiduvatest võõramaa puuseltsidest. // TÜ metsaosakonna Toim 9. Tartu, 1926
* Versuch einer Anwendung der Cajanderschen Waldtypenlehre in Estland. // TÜ metsaosk Toim 10. Tartu, 1927
* Angaben über die Humusazidität der Pflanzenunionen estlandischer Wälder. // Looduseuurijate Seltsi Aruanded (1936) 41, 3–4
* Geobotanische Untersuchungen in der Wäldern des südwestl. und nordöstl. Eesti. // Looduseuurijate Seltsi Aruanded (1936) 42, 3–4
* Ratva raba looduskaitse reservaadi taimkattest. // Looduskaitse II (1940), Tallinn
* Über die Waldgesellschaften Estlands. // Eesti Tehnika Seltsi Rootsis aastaraamat III (1960). Stockholm.

## Kirjandus
* EE 8, 274
* EE 14, 445
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, II, 194
* Eesti teadlased väljaspool kodumaad: biograafiline teatmik = Estonian scholars and scientists abroad: biographical directory. Stockholm, 1984, 150
* EM (1928), 2, 44–45
* EM (1930), 8, 185–194
* EM (1935), 8, 291
* Tuiskvere, B. Dr. Arthur Rühl 60-aastane. // Eesti Metsamees Eksiilis 29 (1959), 22–25
* Margus, M., Meikar, T. TÜ põllum-teaduskonna metsaosk, 54.
*
Kusta Rumma (tehnikateadlane)

**Kusta Rumma** (12. märts 1942 Märjamaa – 8. aprill 2017 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.

## Elukäik
Kusta Rumma lõpetas 1960. aastal Märjamaa Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) füüsikuna; oli tehnikakandidaat (1981, Moskva Üleliiduline Elektrotehnika Instituut), väitekiri "разработка методов и аппаратуры и исследование неоднородных электрофизических процессов в силовых кремниевых полупроводниковых приборах путем регистрации рекомбинационного излучения". 

Ta töötas 1965. aastast TRÜ elektromeetria labori lepingulise töötajana. Aastatel 1965–1998 oli ta Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi insener, vaneminsener, peainsener, nooremteadur, vanemteadur, elektrofüüsika sektori juhataja ja osakonnajuhataja, 1998–1999 Tallinna Tehnikaülikooli lepingulise töö vastutav täitja, 2000– ettevõtte Tartu Tehnoloogiad OÜ vanemteadur. 

Ühtlasi oli ta aastatel 1970–1980 Tallinna Polütehnilise Instituudi füüsikaõppejõud ja 1984–1986 Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja. 2005. aastast oli ta Eesti Mereakadeemia matemaatika-füüsika õppetooli juhataja ja professor.

Kusta Rumma suri 8. aprillil 2017 Tallinnas ja maeti 15. aprillil 2017 Metsakalmistule.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: pooljuhtide elektrofüüsika. 50 teaduspublikatsiooni, 1 autoritunnistus.

## Teoseid
*Новые методики исследования локализации тока в силовых полупроводниковых структурах (kaasautor). // Применение эпитаксиальной технологии в производстве силовых полупроводниковых приборов. Tallinn 1978
*Observation of recombination radiation in semiconduktor devices (kaasautor I. Husainova). // Prace Instytutu Electrotechniki, zeszyt 179. Warszawa 1994
*The advanced carbide-derived carbon based supercapacitor (kaasautor). // J. of Power Sources, 2006

## Viited

## Välislingid
*Kusta Rumma (12.03.1942 – 08.04.2017)
*
Tõnu Roolaht

**Tõnu Roolaht** (sündinud 12. juulil 1972 Viljandis) on eesti majandusteadlane (rahvusvaheline ettevõtlus).

## Elulugu
Tõnu Roolaht on ehitusinseneride poeg.

Ta on lõpetanud 1991. aastal Haapsalu Sanatoorse Internaatkooli ja 1995. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna; M.A. (majandusteadus), väitekiri "Tootestrateegiad rahvusvahelises marketingis"; Ph.D. (majandusteadus, 2002, TÜ), väitekiri "The Internationalization of Estonian Companies: an Exploratory Study of Relationship Aspects". 

Aastatel 1999–2003 oli ta Tartu Ülikooli rahvusvahelise ettevõtluse osakonna teadur, 2004–2008 juhtimise ja turunduse instituudi rahvusvahelise ettevõtluse ja innovatsiooni õppetooli vanemteadur ja projektijuht, 2008– dotsent.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: ettevõtete rahvusvahelistumine, rahvusvahelised juhtimisstrateegiad, eurointegratsiooni ettevõtlusaspektid. Umbes 60 teaduspublikatsiooni.

## Tunnustus

* 2016 Tartu Ülikooli medal

## Teoseid
* The Negative Impact of Foreign Direct Investment on the Est. Economy (kaasautor T. Vissak). // Problems of Economic Transition 48 (2005) 2
* The Company's Involvement in International Networks as an Entrepreneurial Decision. // Baltic J. Management 1 (2006) 1
* The Impact of Emerging International Networks on the Strategic Autonomy of Foreign-Owned Est. Companies, Estonia. // The New EU Economy: Building a Baltic Miracle? Ashgate Publishing Ltd, 2006
* Appraisal and Compensation of the Academic Staff in Est. Public and Private Universities: a Comparative Analysis (kaasautor K. Türk). // Trames 11 (2007) 2.

## Viited

## Välislingid
*
Edvin Hiedel

**Edvin Hiedel** (3. detsember 1930, Tallinn – 31. detsember 2012) oli eesti tõlkija ja toimetaja.

Hiedel lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas eesti filoloogina 1954. aastal. 

Aastatel 1954–1963 töötas ta Eesti Riiklikus Kirjastuses korrektori ja toimetajana, 1963–1973 Loomingu Raamatukogu toimetuses ning 1976–1991 kirjastuses Eesti Raamat tõlkekirjanduse toimetajana. Ta tõlkis ja toimetas veel pensionipõlveski.

Eriti silmapaistev oli Hiedel ungari kirjanduse tõlkijana, kuid ta on tõlkinud ka näidendeid, kuuldemänge, lastejutte jms lühiproosat. Koos Helmi Tillemanniga tõlkis ta Aleksandr Solženitsõni "Gulagi arhipelaagi" III köite.

Edvin Hiedel oli 1986. aastast Eesti Kirjanike Liidu ja 1996. aastast Isamaaliidu liige.

## Tunnustus
* 1983 Juhan Smuuli nimeline preemia (G. Krüdy teose "Punane postitõld. Päevalill" eestindus)
* 1988 Aleksander Kurtna nimeline auhind
* 1992 Ungari Pro Cultura Hungarica auhind
* 1996 Tibor Déry auhind
* 2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
* Ungari Vabariigi Teeneteordeni ohvitseririst

## Isiklikku
Aastatel 1953–1986 oli Edvin Hiedel abielus toimetaja ja tõlkija Lembe Hiedeliga. Sündisid tütar Katrin ja poeg Siim.

## Mälestuse jäädvustamine
Alates 2015. aastast annavad Eesti Kirjanike Liit ja Eesti Keeletoimetajate Liit välja Edvin ja Lembe Hiedeli nimelist toimetajaauhinda, mille eesmärk on juhtida tähelepanu toimetaja olulisele panusele ilukirjandusliku või filosoofilise teksti keelelisel ja sisulisel õnnestumisel ning tõsta esile teenekaid toimetajaid.

## Tõlkeid
* Lászlo Németh "Ängistus" (1969)
* Zsigmond Móricz "Sugulased" (1971)
* Mor Jókai "Kuldaväärt mees" (1975)
* Gyula Krúdy "Punane postitõld. Päevalill" (1982)
* Ervin Lázár "Seitsmepäine haldjas" (1984)
* Lászlo Passuth "Kuldses udus külmetavad jumalad: romaan Raffaelist" (1993)
* Dezső Kosztolanyi "Nero, verine luuletaja" (2000)
* Dezső Kosztolanyi "Kornél Esti paljastamine" (2004)
* Sándor Tari "Meie tänav" (2005)
* Sándor Márai "Maa! Maa!" (2006)
* Sándor Márai "Püha Gennaro veri" (2006) 
* Sándor Csoóri "Piiririkkuja" (2007)
* Sándor Márai "Ühe kodanlase pihtimused" (2010)

Avaldamata jäid Sándor Márai tõlked: 
* "Vahemäng Bolzanos"
* "Täielik päevik 1943‒1944"
* "Kassa patrullkäik"

### Loomingu Raamatukogus
* Ernő Urbán "Kaks vaati rummi" 1959
* Frigyes Karinthy "Palun, härra õpetaja!" 1960
* János Fülöp "Botond" 1962
* Ferenc Sánta "20 tunni reportaaž" 1964
* István Szábo "Kõik niisama nagu vanasti" 1964
* Endre Fejes "Vanarauahoov" 1965
* Anatole France (?) "Roosipuumööbel" 1967
* Mihhail Bulgakov "Saatuslikud munad" 1968
* Ákos Kértesz "Makra" 1977
* Áron Tamási "Talv orus" 1983
* Mihály Babits "Kurgkaliif" 1986

### Kaastõlkijana
* Aleksandr Blok "Keisrivõimu viimased päevad" (Jüri Pärni, 1989) 
* George Orwell "1984" (Elias Treeman, 1990)

## Viited
Martin Clunes

**Alexander Martin Clunes** (sündinud 28. novembril 1961) on inglise koomik ja näitleja. 

Clunes on peaasjalikult tuntud tänu osatäitmistele sarjades "Men Behaving Badly", "Doktor Martin", "Reggie Perrin" ja "Inimjaht".

## Välislingid

*
Hilja-Liivia Paris

**Hilja-Liivia Paris** (1946. aastani **Hilja-Liivia Jaska**; 4. juulil 1922 Tartus – 23. september 2020) oli Eesti spordipedagoog.

## Elulugu
Hilja-Liivia Paris lõpetas 1941. aastal Tartu 3. Keskkooli, 1946 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Oli 1945–1953 Tartu Riikliku Ülikooli sportmängude kateedri õpetaja, 1953–1964 kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õpetaja, 1964–1971 spordimeditsiini kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1971–1978 spordifüsioloogia kateedri vanemõpetaja.

## Isiklikku
Hilja-Liivia Paris oli advokaat Rudolf Jaska tütar, Peeter Parise abikaasa, Jaan Parise, Peeter Paris juuniori ja Andres Parise ema.

## Teadustöö
Hilja-Liivia Paris on uurinud kehalise kasvatuse metoodikat. Avaldanud 12 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Об экскреции 17-оксикортикоидов во время и после урока физического воспитания у студентов медицинских спецгрупп (kaasautor). // Эндокринные механизмы регуляции приспособления организма к мышечной деятельности. Трт, ТГУ (1975) 5
* Проблемы биологического обоснования физического воспитания студентов (kaasautor). // TÜ Toim 497 (1979).

## Viited

## Kirjandus
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Trt, 1994, III, 443
* Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980. Trt, 1987, 329
* Eesti spordi biograafiline leksikon, 467.
*
Promootor (keemia)

**Promootorid** on ained, mille lisamisel katalüsaatorile selle aktiivsus ja selektiivsus suureneb. Katalüsaatori mõjutamiseks piisab üliväikestest kogustest. 

Kuigi vahetevahel nimetatakse neid aineid "katalüsaatorite katalüsaatoriteks", pole tegemist siiski katalüsaatoritega.

Promootorite vastandiks võib lugeda katalüsaatorimürke. 

## Vaata ka
* Katalüüs
* Keemiline reaktsioon
Kirjastaja

**Kirjastaja** on isik, ettevõte või asutus, kes tegeleb kirjastamisega, valmistades trükiks ette mitmesuguseid trükiseid (raamatuid, ajalehti, ajakirju vms). Kirjastamisega tegelevat ettevõtet nimetatakse kirjastuseks.

Esimesed kirjastajad pärast trükikunsti leiutamist olid trükkalid või trükikodade omanikud. Trükikunsti levides, trükitavate teoste arvu ja tiraažide kasvades kirjastamisprotsess spetsialiseerus: tekkisid eraldi toimetajad, raamatukaupmehed jpt elukutsed. Kirjastajatest said inimesed, kes küll enamasti ise raamatuid ei kirjutanud, tõlkinud, toimetanud, kujundanud ega trükkinud, kuid juhtisid kogu protsessi, tihti otsustades ka trükitavate raamatute valiku. Tänapäeval on valik suuremates kirjastustes läinud siiski enamjaolt toimetajate või projektijuhtide kätte, välja arvatud eriti oluliste või kulukate trükiste korral.

Kirjastaja võib, aga ei pruugi olla ühtlasi ka mõne enda kirjastatava trükise väljaandja. Kui kirjastus ise ei ole väljaandja, võib trükise väljaandja tellida kirjastuselt kas täieliku või osalise protsessiga kirjastamisteenust. Nii näiteks on tavaline praktika, et kõrget trükise kvaliteeti taotlev suurettevõte tellib oma regulaarselt ilmuvate kliendiajakirjade ja/või teenusekataloogide väljaandmisel kirjastuselt täieliku kirjastuspaketi, kuid jääb ise nende trükiste väljaandjaks.

## Välislingid
Tartu sillad

Kõige tähtsamad sillad Tartus on seitse Emajõge ületavat silda. Mõned neist sildadest on linna jaoks eluliselt üliolulised, kuna jõgi jagab linna kaheks.

Kui linnas oli vaid üks sild (nüüdse Vabadussilla kohal), toimus suur osa liiklusest kahe kalda vahel parvedega. Kui sillad sõdades purustati, ehitati ajutisi pontoonsildu. Tänapäeval on liikluskoormuse kasvu tõttu rajatud Tartus seitse silda üle Emajõe, samuti mõned viaduktid ning jalakäijate sillad.

Emajõe sillad on tänapäeval allavoolu lugedes järgmised: Kroonuaia sild, Vabadussild, Kaarsild, Rahu sild, Turusild, Sõpruse sild ja Ihaste sild. Praeguse Kaarsilla kohal paiknes Katariina II ajal ehitatud Kivisild, mille venelased Teises maailmasõjas õhku lasid. Linna lähedal ülesvoolu paikneb Emajõel Jänese raudteesild.

Linna liiklusvoogude seisukohalt on olulised ka viaduktid: Riia tänava raudteesild ja Variku viadukt. Idaringtee projekti raames  lisandusid veel Võru tänava viadukt, Ihaste teed ületav viadukt, Soojuse teed ületav viadukt ja kolm kergliiklusteed ületavat viadukti. Riia ringristmiku eritasandiliseks ehitamise käigus rajati veel Riia viadukt, kaks viadukti üle Aardla tänava ja 7 kergliiklusteed ületavat viadukti.

Toomemäele rajati pargi väljaehitamise käigus kaks maalilist jalakäijate silda: 1816. aastal Inglisild ja 1913. aastal Kuradisild. Ka Toome Musumäe groti ees paikneb istmetega ehissillake, mis algselt viis üle väikese tiigi. 2021. aastal avati Riia tänava raudteesilla kõrval kergliiklussillana Vaksali sild.

Tartu sildu on korduvalt kujutatud kunstis, samuti postmarkidel. Ainsana on kahel korra postmargile jõudnud Kivisild (1941 ja 1997).

2014. aasta juunist novembri alguseni oli Eesti Rahva Muuseumi Postimuuseumis avatud näitus Tartu sildadest ja nende kujutamisest postmarkidel. Näitus tähistas 230 aasta möödumist Kivisilla avamisest ja 460 aasta möödumist Emajõe esimese püsisilla esmamainimisest.

## Välislingid
* Igor Örd "Jõgede ja sildade linn Tartu" Postimees 9. november 2005
* Romeo Metsallik "Tartu sillad (I)"
Eduard Vilde nimeline Tartu Rahvateater

**Eduard Vilde nimeline (Tartu) Rahvateater** oli Tartus aastatel 1959–1991 tegutsenud harrastusteater. Teater sai nime kirjanik Eduard Vilde järgi.

Teatri eelkäijaks oli 1949. aastal ametiühingute nõukogu kultuurihoones loodud näitering, mis nimetati 1959. aasta sügisel ümber Eduard Vilde nimeliseks rahvateatriks. Rahvateatri järjepidevuse jätkajaks peab end MTÜ Vilde Teater.

Rahvateatri kunstilised juhid olid aastatel 1959–1968 Aksel Kallas ja 1969–1987 Venda Päi.

Rahvateatril oli mitu eesti- ja venekeelset truppi.

## Viited

## Kirjandus
* Venda Päi "Enne ma une unustan: E. Vilde nimelisest Tartu Rahvateatrist" Tallinn: Eesti Raamat, 1966
Tartu Ülikooli füüsikahoone

**Tartu Ülikooli füüsikahoone** on Tartu Ülikooli õppehoone Tartus Tähe tänava alguses (Tähe 4), kus tegutseb ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskond (enne reaalteaduskondade liitmist asus seal füüsikateaduskond). 1977. aastal valmis hoone I, 1982. aastal II järk.

2012. aastal asuti ülikoolile ehitama uut füüsikahoonet Maarjamõisa linnakusse.
Katalüsaatorimürk

**Katalüsaatorimürk** on aine, mis lisamisel katalüsaatorile vähendab selle aktiivsust. 

Aktiivsust vähendavad katalüsaatormürgid katalüsaatori pinnale adsorbeerumise tõttu. Katalüsaatori mõjutamiseks piisab tavaliselt üliväikesest kogusest.

Levinumateks "katalüsaatorite inhibiitoriteks" on väävli-, arseeni- ja seleeniühendid (nt (olenevalt katalüsaatorist) As2O3, H2S, kuid ka HCN, CO, Sb-ühendid jne). Et katalüsaatorimürkide negatiivset toimet vältida, peavad lähteained olema võimalikult puhtad (ilma ohtlike lisanditeta). 

Katalüsaatorimürkide vastandiks võib lugeda promootoreid.

## Vaata ka
* Katalüüs
* Keemiline reaktsioon
Tartu ülikooli pedagoogilis-filoloogiline seminar

**Tartu ülikooli pedagoogilis-filoloogiline seminar** (kuni 1820. aastani **üldine õpetajate** ehk **pedagoogiline instituut**) oli Tartu ülikooli juures aastatel 1803–1856 töötanud õppeasutus, mis koolitas õpetajaid kolme Balti kubermangu tarvis, eeskätt kreiskoolidele ja gümnaasiumidele.

## Üldine õpetajate ehk pedagoogiline instituut (1803–1820)
Üldine õpetajate ehk pedagoogiline instituut asutati Tartu ülikooli 1803. aasta põhikirja alusel (eesmärgiga varustada õpetajatega kolme Balti kubermangu koole) ametlikult 5. detsembril 1803, õppetöö agas 1804. aasta esimesel semestril. Selle asutuse loomise algataja ja esimene juhataja oli Karl Morgenstern. 

Instituudi õpilasteks (arvult 10, keda nimetati seminaristideks) võeti hoolsuse ja andekuse poolest silmapaistvaid noormehi niihästi üliõpilaste hulgast kui ka väljastpoolt. Seminariõpe vältas 2-3 aastat ja lõppes eksamiga. Tavaliselt läbiti esimesel aastal teoreetilised õpingud ning teisel aastal toimusid praktilised harjutused koolis. Seminaristid said stipendiumi, mille eest nad kohustusid õpetajatena töötama vähemalt 6 aastat.

## Pedagoogilis-filoloogiline seminar (1821–1856)
Ülikooli uue põhikirja kohaselt sai institituut 1821. aastal uue põhimääruse ja nimetati nüüd pedagoogilis-filoloogiliseks seminariks. Uue seminari peamine õppesuund oli filoloogia, alles paarkümmend aastat hiljem hakati õpetama ka matemaatikat. 

Pedagoogikakursusi õpetasid filosoofia- või kirjandusloo professorid, väljapaistvamaks pedagoogikaõppejõuks oli nimetatud perioodil Ludvig Strümpell (1812–1899). 

Tartu ülikooli pedagoogilis-filoloogilise seminari on teiste seas lõpetanud keeleteadlane Ferdinand Johann Wiedemann ja läti rahvusliku liikumise tegelane Kaspars Biezbārdis. 

Seminar likvideeriti 1856. aastal, sest õpilasi polnud.  

Aastatel 1861–1867 olid Tartu ülikoolis pedagoogikakursused ja 1911–1915 keskkooliõpetajate ettevalmistamise kursused.

## Vaata ka
*Tartu Ülikooli Õpetajate Seminar

## Viited
Tartu Töölisteater

**Tartu Töölisteater** oli Tartus aastatel 1926–1932 ja 1937–1939 tegutsenud teater.

Tartu Töölisteatri esimesel perioodil (1926–1932) toimusid etendused Tartu saksa teatris (praegu Vanemuise teatri väike maja), teisel perioodil aga Tartu Eesti Käsitööliste Abiandmise Seltsi saalis.  

Aastal 1937 oli trupi juhiks August Torop, 1938 Viktor Hion ja 1939 Kaarel Ird. 

## Kirjandust
*Kaarel Ird, 1966. Tartu Töölisteater 1937–1939. Tallinn, Tartu.

## Viited
Laiarööpmeline soomusrong nr. 3

**Laiarööpmeline soomusrong nr. 3** oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud soomusrong.

Laiarööpmeline soomusrong nr. 3 asutati Tallinnas 18. detsembril 1918 ning suundus Viru rindele 23. detsembril 1918, kolmanda soomusrongi komandöriks oli esialgselt alam-leitnant Leithammel, tema esimene abi staabikapteni Laamani, teiseks abiks leitnant Pensa, rongi dessantsalga ülemaks alamleitnant Georg Eduard Roosmann (1896–1919), esimeseks abiks alam-leitnant Theodor Wassermann, teiseks abiks Richard Kirschbaum, esimese kuulipildujavaguni ülem leitnant August Voldemar Siimann. 

Laiarööpmelise soomusrongi nr 3 ülemaks Vabadussõjas oli kapten Oskar Luiga.
.

## Soomusrongi juhid
*23. detsember – 25. detsember 1918, alamleitnant Ernst Leithammel, LRSR nr. 3 ülem,
*25. detsember – 7. jaanuar 1919, alamkapten Paul Laamann, LRSR nr. 3 ülem,
*7. jaanuar 1919 – 27. jaanuar 1920, alamkapten/kapten Oskar Luiga, LRSR nr. 3 ülem,
*veebruar 1920 – 1925, major/kapten Peeter Asmus, LRSR nr. 3 ülem,
*november 1925 – aprill 1927, Hugo Kulbok, LRSR nr. 3 ülem,
*1. oktoobrist 1928 – Johannes Poopuu, LRSR nr. 3 ülema kt.,
*1929. aasta aprill – august, Paul Villemi, LRSR nr. 3 ülema kt.,
*1929–1934, Hugo Kulbok.

## Soomusrongi relvastus
;suurtükivagunid:
*Suurtükiplatvorm "Tont", millel kaks 76&nbsp;mm välikahurit,
*Suurtükiplatvorm "Onu Tom", millel 42-liiniline (107&nbsp;mm merekahur ja 75&nbsp;mm õhutõrjekahur.
;kuulipilgujavagunid:
;dessantvagun

Soomusrong nr. 3 suurtükipatarei ülemana teenis leitnant Walter Thalheim (VR II/2), dessantrühma/pataljoni ülemana nooremleitnant Johann-Adelbert Oldekop VR II/2.

## Viited

## Kirjandus
*"Eesti Vabadussõda 1918-1920", Vabadussõja Ajaloo Komitee, Tallinn 1937 
*Mati Õun, Tiit Noormets, Jaak Pihlak, "Eesti soomusrongid ja soomusronglased 1918-1941", 2003, Kirjastus Sentinel, 138 lk, ISBN 9789985945544; ISBN 9985945549
Laiarööpmeline soomusrong nr. 4

**Laiarööpmeline soomusrong nr. 4** oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud soomusrong.

Laiarööpmeline soomusrong nr. 4 asutati Tallinnas 8. jaanuaril 1919 ning suundus rindele 21. jaanuaril 1919.
## Soomusrongi juhid
*8. jaanuar 1919 – 4. august 1919, alamleitnant/leitnant Hans Jaakson,
*4. august 1919 – Vabadussõja lõpuni leitnant  Edgar Teslon.

## Soomusrongi koosseis
;Suurtükiplatvormid:
*Suurtükiplatvorm "Pikker", millel 122&nbsp;mm haubits ja 75&nbsp;mm õhutõrjekahur,
*Suurtükiplatvorm "Tõll", millel 105&nbsp;mm Jaapanis valmistatud Kruppi välikahur,
*Suurtükiplatvorm "Kõu", millel kaks 76&nbsp;mm välikahurit.

## Viited

## Kirjandus
*"Eesti Vabadussõda 1918 - 1920", Vabadussõja Ajaloo Komitee, Tallinn 1937 
*Mati Õun, Tiit Noormets, Jaak Pihlak, "Eesti soomusrongid ja soomusronglased 1918–1941", 2003, Kirjastus Sentinel, 138 lk, ISBN 9789985945544; ISBN 9985945549
Tartu Lasteteater

**Tartu Lasteteater** oli Tartus aastatel 1989–2000 tegutsenud Tartu linnale kuuluv kutseline teater. Aastal 2000 reorganiseeriti see **[[Tartu Teatrilabor|Tartu Teatrilaboriks]]**.

Tartu Lasteteater kasvas väljas Jaan Toominga stuudiost, mis aastatel 1985–1989 tegutses Tartu Vanemuise teatri juures. 

Lasteteatri algusaegadel said tuntuks selle folkloorilavastused. Näiteks tehti lavastusi selliste väikerahvaste nagu lapi, udmurdi, juudi, tšuktši, iiri, indiaani ja paljude teiste folkloorist. Nendes lavastustes kasutati ka sageli nende rahvaste muusikat. 

## Viited

## Välislingid
*Tartu Lasteteatri koduleht 
*https://epl.delfi.ee/artikkel/50847584
* Aivar Kull, "Aivar Kulli ajalootund. Tartu Lasteteatri lühilugu" – ERR Kultuuriportaal 5. juuli 2020
Tartu Lasteaednikkude Seminar

**Tartu Lasteaednikkude Seminar** (täpsemalt: **Tartu Õpetajate Seminari Tartu Lasteaednikkude Seminar**) oli aastatel 1920–1927 tegutsenud õppeasutus, mis koolitas kutselisi lasteaednikke. 

Seminari õppekava koostas Carl Heinrich Niggol, keda peetakse Eesti lasteaiapedagoogika rajajaks.

Seminari õppekavas olid järgmised õppeained: pedagoogika ja selle ajalugu, pedoloogia, psühholoogia, lasteaia teooria ja praktika, tervishoid, esmaabi, looduslugu, lastekirjandus, kodulugu, eesti keel ja selle õpetamise metoodika, voolimine, joonistamine, käsitöö, võimlemine, lastemängud, laulmine ja muusika. 

Seminari 7 õppeaasta jooksul sai lasteaedniku kutse 85 lõpetajat.

## Vaata ka
*Eesti Lasteaednike Selts

## Viited

## Kirjandust
*M. Kiirats, P. Põld, J. Tork. Tartu Õpetajate Seminar. 1828–1928. Tartu, 1929
*M. Torm. Esimesed kutselised lasteaednikud Eestis. – Haridus 6, 1997
Tartu Lasteaia Selts

**Tartu Lasteaia Selts** (lühend **TLS**; täpsemalt **Tartu Eesti Lasteaia Selts**) oli selts, mis tegutses aastatel 1905–1940. 

Tartu Lasteaia Selts asutas 1905. aastal esimese eestimeelse ja -keelse lasteaia. 1905. aastal kinnitati ka seltsi põhikiri, mille põhi võeti Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi põhikirjast. 

Seltsi esimees oli Veera Jõgever.

## Viited

## Kirjandust
*Tartu Lasteaia Selts. 1903–1935. Tartu, 1935
*M. Torm. Tartu – rahvusliku lasteaia häll. – Haridus 3, 1995
Tartu Hollmanni Seminar

**Tartu Hollmanni Seminar** (lühemalt: **Eesti seminar**; ka: (*Tartu*) *Eesti Vallakooliõpetajate Seminar*) oli aastatel 1873–1887 tegutsenud eestikeelne õppeasutus, mis koolitas külakoolmeistreid.

Seminari asutas ja seda juhtis kogu tegevusaja jooksul endine Rõuge Maarja koguduse õpetaja Friedrich Hollmann. Seminaris õpetasid teiste seas veel Juhan Kurrik, Mihkel Veske ja Ado Grenzstein.

Õppetöö kestis seminaris kaks aastat. Selle aja jooksul õpiti järgmisi õppeaineid: usuõpetus, laulmine, muusika (viiulimäng), eesti, saksa ja vene keel, loodusõpetus, geograafia, ajalugu, joonistamine, võimlemine, metoodika ja pedagoogika. 

## Vaata ka
*Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminar
*Tartu II Õpetajate Seminar
*Cimze seminar

## Viited

## Kirjandust
*J. Kivisaar. Tartu eesti vallakooliõpetajate (Hollmanni) seminar. 1873–1887. Tartu, 1932
Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi joonistuskool

**Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi joonistuskool** oli 1881. aastal Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi asutatud ja tõenäoliselt I maailmasõjani tegutsenud õppeasutus. 

1908. aastani oli joonistuskooli tähtsaim õppejõud Rudolph von zur Mühlen. 

Joonistuskooli tuntumate õpilaste seas on olnud Tõnis Grenzstein, Osvald Jungberg, Jaan Koort, Konrad Mägi, Mart Pukits ja Aleksander Tassa.

## Viited
Tartu Teatrilabor

**Tartu Teatrilabor** oli Tartus 2000-2003 tegutsenud teater.

Algselt moodustati Teatrilabor Tartu Lasteteatrist ning tegutses selle asukohas Jaama tänaval. 2003. aastal kolis Teatrilabor Lutsu teatrimajja Lutsu tänaval. Teater kuulus Tartu linnale.

## Välislingid
* "Tartu Lasteteatrist saab Tartu Teatrilabor" EPL, 27. oktoober 2000
* Rando Tooming "Tartu Teatrilabor sai enda kasutusse Lutsu teatrimaja" EPL, 28. november 2003
* Raimu Hanson "Tartu Teatrilabor esitab oma luigelauluks naiste monolooge" Postimees, 28. november 2003
Laiarööpmeline soomusrong nr. 5

**Laiarööpmeline soomusrong nr. 5** oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud soomusrong.

Laiarööpmeline soomusrong nr. 5 asutati 16. märtsil 1919 ja saadeti rindele 18. märtsil 1919.
## Soomusrongi juhid
*20. märts 1919 – 8. august 1919 alamleitnant Ivar Reinvald, LRSR nr 5 ülema kt
*– 8. oktoober 1919 alamkapten Osvald Mullas, LRSR nr 5 ülem
*1919. aasta oktoobrist kuni Vabadussõja lõpuni – leitnant Ernst Grasmandorf, LRSR nr 5 ülem

## Soomusrongi koosseis
;Suurtükiplatvormid:
*Suurtükiplatvorm "Tasuja", millel 84&nbsp;mm inglise välikahur ja 76&nbsp;mm välikahur,
*Suurtükiplatvorm "Wõitleja", millel 119&nbsp;mm ja 75&nbsp;mm inglise välikahur.

## Viited

## Kirjandus
*"Eesti Vabadussõda 1918 - 1920", Vabadussõja Ajaloo Komitee, Tallinn 1937 
*Mati Õun, Tiit Noormets, Jaak Pihlak, "Eesti soomusrongid ja soomusronglased 1918 - 1941", 2003, Kirjastus Sentinel, 138 lk, ISBN 9789985945544; ISBN 9985945549
Tartu Helikunsti Selts

**Tartu Helikunsti Selts** (lühend **THS**) oli aastatel 1919–1940 Tartus tegutsenud muusikaselts.

Aastatel 1919–1926 kandis THS nime **Eesti Helikunsti Selts**, 1926–1930 **Muusikalise Hariduse ja Kultuuri Edendamise Selts**. 

THS andis välja ajakirja Eesti Muusika Kuukiri, mida ilmus neli numbrit. 

Seltsi juhatuse esimees, ühtlasi ka seltsi aktiivseim liige oli Miina Härma.

## Viited
Tüürel

**Tüürel** ehk **tüürahel** (inglise k. *driver* – juht, antud kontekstis **juhtlülitus**, saksa k. *Treiber*) on elektroonikalülitus mingi seadme elektriahela tüürimiseks.

Tavaliselt vajavad juhtimissignaalid järeltöötlust ja võimendamist enne kui saadakse jõu-elektriahela tüürimiseks sobiv elektrisignaal.

Tüüreli elektrilisest võimsusest sõltub lülitusprotsessi (juhtimisprotsessi) kiirus. Juhtimisprotsesside optimeerimiseks ja kaitseks sisaldavad tänapäeva jõuelektroonikas kasutatavad tüürlülitused sageli keerukaid rakendusspetsiifilisi integraallülitusi (ASIC).

## Vaata ka
* Liimimisloogika
* Seadmedraiver
Bonnie Bassler

**Bonnie Lynn Bassler** (sündinud 1962) on ameerika mikrobioloog.

Ta töötab Princetoni Ülikoolis.

Ta on uurinud kommunikatsiooniprotsesse bakteritel, ning kollektiivse bioluminestsentsi nähtusi.

2002. aastal sai ta MacArthuri fondilt MacArthuri stipendiumi. 2011. aastal valiti ta Ameerika Mikrobioloogia Akadeemia presidendiks.
 
## Tunnustus
*2006 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks
*2007 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
*2012 – valiti Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks
*2012 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
*2016 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks

## Välislingid
*B. Bassleri loeng
Vadja viiendik

**Vadja viiendik** (vene keeles *Во́дская пяти́на*, soome keeles *Vatjan viidennes*) oli Vadjamaa territoorium Novgorodi vabariigi ja hiljem Moskva suurvürstiriigi ja Moskva tsaaririigis.

Piirkond sai nimetuse sellel alal elanud vadjalastest elanike järgi.

Vadja viiendiku idapiiriks Volhovi jõgi ja läänepiiriks Lauga jõgi. Piirkond kattus Novgorogi vabariigi põhjapoolse ala, osa Ingerist ja osa Karjalalast.

16. sajandil jagunes piirkond Karjala ja Lauga pooleks. Rootsi kuningriigi ja Moskva tsaaririigi vahel sõlmitud Stolbovo rahulepingu alusel 1617. aastal, loovutas Moskva tsaaririik Koporje, Orehhovo ja Käkisalmi maakonnad Rootsi kuningriigile, mis kuulusid järgnevalt Ingerimaa kubermangu ja Käkisalmi läänina Rootsi Ingeri koosseisu.

1700–1721 toimunud Põhjasõja tulemusel vallutas Venemaa Peeter I juhtimisel piirkonna uuesti ning liitis lõplikult Venemaaga, piirkond liideti moodustatud Venemaa Ingerimaa kubermangu koosseisu.

## Territoorium
Vadja viiendikku kuulusid:
*Novgorodi maakond
*Koporje maakond
**Djatlino (soome keeles *Paastonkylä*), 
**Grigorjevski (soome *Iljussa*), 
**Grjazno (soome *Possata*), 
**Jastrebino, 
**Kargali, 
**Kipen (*Kuippina*), 
**Orina (*Orinansavotta*), 
**Osertsa, 
**Ratsina, 
**Ruuta, 
**Saamosti, 
**Suur-Saaritsa, (vene keeles Большое Заречье*)
**Saaritsan kants, (vene keeles *Заречье*)
**[[Suija]], 
**[[Tillitsa]], 
**[[Tääkeli]] pogostid; 
*[[Kingissepp|Jaama]] maakond
**[[Opolje vald|Opolje]] "Tšuudis", 
**[[Kattila (Jaaman piiri)|Toldoga]] "Tšuudis", 
**osa Ratsina pogostist; 
*[[Novaja Ladoga|Laatokankaupunki]] maakond 
**osa [[Markkova|Lopen]] vallast; 
*[[Pähkinälinna]] maakond
**[[Ingeri]], 
**[[Järvisaari]], 
**Kaupungi ehk Spasski vald, 
**[[Keltto]], 
**[[Korpiselkä]], 
**[[Kuivaisi]], 
**[[Markkova|Loppi]], 
**[[Tuutari]]  pogostid ehk vallad; 
*[[Karjala]] ehk [[Käkisalmi]]  maakond (vene *Корельский уезд*)
**[[Ilomantsi vald]] (vene *Иломанский погост*), 
**Kaupungin vald ehk [[Räisälä]] (*Городенский погост*), 
**[[Kurkijoki vald]] (*Кирьяжский погост*),
**Rautu (*Ровдужский погост*)
**[[Sakkola]] (*Саккульский погост*),
**Salmi vald (*Соломянский погост*)
**[[Sortavala]] (*Сердовольский погост'') pogostid ehk vallad.
Pogostite venekeelsed nimetused tulenesid vene õigeusu kihelkonnakirikute nimetustest. Pogostite ehk kogukondade piirid olid välja kujunenud juba enne riiklike haldusjaotusüksuste, maakondade moodustamist looduslike piiride järgi, seetõttu olid ka pogostid jagatud erinevate maakondade vahel looduslike piiride alusel.

Pilt:Sw BalticProv en.png|Ingeri ja Vadjamaa Rootsi kuningriigi Idamereprovintsidena

Ingermanlandia-1727.jpg|Ingeri ja Vadjamaa Peterburi kubermangus 1727. aastal

## Välislingid
* 
*