open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Echekrates

**Echekrates** (*Ἐχεκράτης*) **[[Phleius]]ist** (sündis umbes 417 eKr) oli vanakreeka filosoof, pütaagorlane, Philolaose ja Eurytose õpilane.

Echekrates palub Platoni dialoogis "Phaidon" Phaidonil, kellega ta kohtub mõnda aega pärast Sokratese hukkamist, jutustada Sokratese elu viimastest tundidest ja surmast. Phaidoni jutustusse sekkub ta vähe, katkestades selle üksnes kohas, kus räägitakse sellest, et hinge võib käsitada keha funktsioonide "harmooniana", ning veel ühes kohas. 

Aristoxenos, kes Echekratest isiklikult tundis, nimetas teda üheks viimastest pütaagorlastest. 

Tõenäoliselt on tegu sama Echekratesega, kellele viitas ajaloolane Timaios Tauromenionist.

Echekratest mainib ka Aulus Gellius. 

Echekratest Phleiusist samastatakse Echekratesega Lokroist, keda mainib Cicero (*[[De finibus bonorum et malorum]]*). Władysław Witwicki oletab sissejuhatuses "Phaidoni" poolakeelses väljaandes, et echekrates oli pärast Suur-Kreeka linnast Lolroist, dialoogi tegevusajal aga hiljuti elama asunud Phleiusi. Ta viitab sellele, et "Phaidonis" ei tunne Echekrates Päris-Kreeka tavasid ja olusid. Ta oletab, et Phleiusi asus Echekrates elama sellepärast, et tegu on Pythagorase esivanemate kodukohaga.

Echekratese vaadetest pole teada muud peale selle, et ta oli pütaagorlane ning tundis austust ja huvi Sokratese vastu. "Phaidonis" esineb ta demokraatia vastasena. 

## Viited
Kukrõniksid

**Kukrõniksid** (vene *Кукрыниксы*) oli nõukogude kunstnike loominguline ühendus, kuhu kuulus kolm karikaturisti: Mihhail Kuprijanov, Porfiri Krõlov ja Nikolai Sokolov. Nende nimede algustähtedest sai rühmitus nime. 

Nad kohtusid VHUTEMAS-is õpingute ajal 1920. aastate alguses ja hakkasid ühise nime all karikatuure avaldama 1924. aastal. 

Kukrõniksid said eriti kuulsaks 1930. aastatel fašismivastaste karikatuuridega, milles nad kujutasid Hitlerit, Mussolinit, Himmlerit, Goebbelsit ja Francot. 

Nad illustreerisid raamatuid, teiste seas Ilfi ja Petrovi teoseid.
Anti Marguste

**Anti Marguste** (5. august 1931 Eavere – 12. jaanuar 2016) oli eesti helilooja ja muusikapedagoog.

Anti Marguste lõpetas 1953 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna ning 1960 kompositsiooni erialal Tallinna Konservatooriumi Mart Saare ja Anatoli Garšneki klassis. 

Ta on olnud Eesti Heliloojate Liidu liige alates 1960. aastast. 

Aastatel 1959–1962 töötas ta ajalehe Sirp ja Vasar muusikaosakonna juhatajana.

Aastast 1962 õpetas helilooja Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetilisi aineid.

## Looming
Anti Marguste helilooming põhineb suures osas regilaulul. Rahvamuusika lakoonilistest kujunditest on ta tuletanud uudseid arendusvõtteid ja tundevarjundeid. Sage on eemaldumine selgesti tunnetatavast helistikust tunglevasse kromaatikasse.

Tämbrikontrastide huvides kasutas ta ebatavalisi instrumentaalkoosseise.

Tema rohkete teoste hulka kuulub nii suur- kui ka väikevorme, nii sümfooniaid kui ka koorilaule.

Marguste teoseid on juhatanud dirigendid Roman Matsov, Eri Klas, Neeme Järvi, Paul Mägi jt. Mitmed tema koorilaulud on kõlanud ka üldlaulupidudel ning lisaks Eestile on neid esitatud Tšehhis, Soomes, Saksamaal, Itaalias ja mujal.

## Tunnustus
* 1983 – Eesti NSV muusika aastapreemia
* 2011 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti aastapreemia (eesti rahvamuusika traditsioone ja rahvuskultuurilisi väärtusi kandva ning arendava loomingupärandi eest)
* 2013 – Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2015 – Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia

## Viited

## Välislingid
*Anti Marguste Eesti muusika infokeskuses (koos fotoga)
Metallilõikepink

**Metallilõikepingid ** on tööpingid, mis on mõeldud metallide töötlemiseks laastu eemaldamise teel.

## Metallilõikepinkide ajalugu

Esimene metallilõikepingi eellane oli ehk ürgne vibupuur, millega kivikirvele silma auk puuriti.

## Metallilõikepinkide liigitus

**Metallilõikepinke** võib jaotada:
* Otstarbe ja lõikeriista järgi;
* Juhtimissüsteemi järgi;
* Spetsialiseerituse järgi.

**Otstarbe ja lõikeriista järgi** jagunevad metallilõikepingid:
* Treipingid
* Freespingid
* Puurpingid
* Sisetreipingid
* Lihv- ja plankimispingid
* Höövelpingid
* Tõuke ja kammlõikepingid
* Hamba- ja keermetöötluspingid
* Tükelduspingid

**Juhtimissüsteemi** järgi jagunevad metallilõikepingid:
* Käsitsijuhtimisega ehk. universaalpingid
* Automaatjuhtimisega
* Arvprogrammjuhtimisega ehk CNC ehk APJ
* Spetsialiseeritud automaatpingid
Fotoperiodism

**Fotoperiodism** ehk **fotoperioodiline reaktsioon** on taime- ja loomorganismide füsioloogiline (mõnikord ka morfoloogiline) reaktsioon päeva ja öö pikkusele.

## Taimede fotoperiodism
Paljudel õistaimedel tagab fotoperiodismi pigment fütokroom, mis aitab taimel ajastada õitsemisaja.

Punase valguse (660 nm) mõjul aktiveerub taimedes fütokroom, kaug-punane valgus (730 nm) aga pärsib fütokroomi aktiivsust. Kuuvalgusel on kaug-punase valguse protsentuaalne kogus suurem kui päikesevalgusel – seega öösel muutub fütokroom järk-järgult inaktiivseks. Pikemate ööde käigus on taim võimeline, lähtudes fütokroomi inaktiivsuse hulgast, hindama öö pikkust.

Üldistatult saab õistaimi tüpiseerida järgmiselt: pikapäevataimed, lühipäevataimed ja päevaneutraalsed taimed.

Pikapäevataimed vajavad edukaks õitsemiseks päevapikkust, mis ületab (kokkuleppeliselt) 12 tundi – see tähendab, et valguseperiood on pikem kui ööperiood. Enamasti õitsevad need taimed (hilis)kevadel või (vara)suvel.

Lühipäevataimed saavad edukalt õitseda, kui ööperiood on pikem valguseperioodist (ehk öö on pikem kui päev). Enamasti õitsevad need taimed hilissuvel, sügisel või talvel.

Päevaneutraalsetele taimede õitsemine ei sõltu fotoperiodismist, mis tähendab, et neil pole oluline päeva ja öö pikkuse suhe. Mõnedel päevaneutraalsetel taimedel on märgatud fotoperiodismi asemel vernalisatsiooni ehk jarovisatsiooni.

## Loomade fotoperiodism
Loomade puhul avaldub fotoperioodiline reaktsioon harvem. Mõnedel loomadel sõltuvad päevapikkusest morfoloogilised tunnused, näiteks kasv ja suurus. Vähem on täheldatud mõnedes rühmades fotoperiodismist tingitud polümorfismi ja ebavõrdset soolist jaotust.
Blue Suede Shoes

**"Blue Suede Shoes"** on laul, mille kirjutas 1955. aastal Carl Perkins ning mis on tänapäeval üks tuntumaid *[[rockabilly]]*-laule.

Johnny Cash kohtas sõjaväes teenides ühte mustanahalist kaasvõitlejat õhujõududest, kes nimetas oma vormikingi "sinisteks seemisnahast kingadeks" (*blue suede shoes*). Cash soovis, et Perkins kirjutaks neist kingadest laulu.

4. detsembril 1955 märkas Carl lava lähedal tantsimas ühte paari – ilusat tüdrukut ja poissi, kes kandis siniseid seemisnahast kingi. Poiss hoiatas tüdrukut, et too tema kingadele ei astuks (*"Don't step on my suedes!"*), mille peale Carl imestas, et poiss hindab oma kingi rohkem kui tüdrukut. Samal õhtul kirjutas Carl oma idee paberkotile.

Laulu esimesed sõnad pärinevad klassikalisest lastelaulust (*"It's one for the money, two for the show, three to get ready..."*), millele Carl mõtles otsa *"...go, boy, go!*", kuid muutis selle Sam Phillipsi soovil ära nii: *"...go, cat, go!"*.

Carl salvestas singli Sun Recordsis 19. detsembril 1955 ja see anti välja 21. jaanuaril 1956.

Algul müüs singel "Blue Suede Shoes" kehvasti, kuid kuna Carl esitas seda regulaarselt raadiosaates "Big D Jamboree", võitis lugu ajapikku suurt populaarsust.

Peagi sattus Carl aga ränka autoõnnetusse, mille tõttu ta enam tükk aega esineda ei saanud, ja laulust sai Elvis Presley hitt. Laulu võib kuulda ka Elvise 1960. aasta filmis "G.I. Blues".

Peale Carl Perkinsi ja Elvis Presley on laulu esitanud lugematul arvul artiste.

Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu Carl Perkinsi esituses 95. kohale ja Elvis Presley esituses 423. kohale.
Piero di Lorenzo de' Medici

**Piero di Lorenzo de' Medici** (ka *Piero Õnnetu*; 15. veebruar 1471 – 28. detsember 1503) oli Firenze tegelik valitseja aastatel 1492–1494 ja Lorenzo Toreda vanim poeg.

Pärast Lorenzo küllaltki ootamatut surma sai 21-aastasest Pierost Firenze valitseja. Kuigi ta oli saanud hea hariduse, ei jõudnud isa teda kuigivõrd riigimehe tööks ette valmistada. Lisaks majanduslangusest tingitud üha kasvavale rahulolematusele Firenzes ähvardas Piero võimu ka 1494. aastal alanud prantslaste sissetung Itaaliasse. Kuningas Charles VIII-ga oli liitunud ka Milano hertsog, Medicite kunagine liitlane, samas kui paavst Aleksander VI ajas väga raskesti mõistetavat ning kahepalgelist poliitikat. Piero püüdis seetõttu jääda erapooletuks, kuid Charlesil oli Napolisse tungimiseks vaja läbida ka Firenzele kuuluvad alad. Charles esitas ulatuslikud nõudmised nii raha kui ka kindluste loovutamise osas. Piero püüdis esialgu organiseerida sõjalist vastupanu, kuid enamik firenzelasi oli sellele vastu. Seejärel üritas ta kuningaga läbi rääkida, kuid osutus viletsaks diplomaadiks ning alistus kõigile tema nõudmistele. See tekitas Firenzes suurt viha ning tõi lõpuks kaasa Medicite kukutamise. Piero ja tema vennad põgenesid, ent Firenze avas prantslastele ikkagi väravad. Piero püüdis pärast prantslaste lahkumist oma võimu Firenzes taastada, kuid edutult. Ta asus elama Rooma, kus tegeles peamiselt pidutsemisega, olles kaotanud lootuse oma võimu Girolamo Savonarola mõju alla langenud Firenze vabariigis taastada. 1503. aastal uppus ta paadisõidul, misjärel Medicite perepeaks sai tema vend kardinal Giovanni, hilisem paavst Leo X.
Võnnu piiramine

**Võnnu piiramine** oli 1210. aastal toimunud Võnnu muinaslinnuse ning seal viibinud orduvendade ja võndlaste piiramine eestlaste, tõenäoliselt ugalaste ja võib-olla ka sakalaste väe poolt. Lahingut on kirjeldatud Henriku Liivimaa kroonikas.

## Eellugu
1208. aastal tekkis sõjaline konflikt ühelt poolt Riia piiskopi, Võnnus baseeruvate Mõõgavendade ordu meeste ja põhjapoolsete latgalite ning teiselt poolt ugalaste ja sakalaste vahel, mida oli püütud lahendada 1208./1209. ja 1209./1210. aasta talve rahulepingutega. Viimasega ei ühinenud aga Mõõgavendade ordu ja Koiva vasakkalda latgalid ja liivlased, kes koos mõnede piiskopi meestega tegid retke Otepää linnuse alla, vallutasid selle ja süütasid põlema. Arvatavasti just kättemaksmiseks selle sündmuse eest tegi ugalastest ja võib-olla ka sakalastest koosnev vägi 1210. aasta augustis või septembris sõjakäigu Võnnu linnuse juurde. Kuigi kroonika kirjeldab seda kui võndlaste vastu suunatud retke, oli selle eesmärk siiski pigem Võnnu linnuse kui mõõgavendade tugipunkti ründamine.

## Piiramine
Eestlaste väe piiratavas linnuses olid Võnnu orduvennad eesotsas Bertoldiga, võndlased ja Polotski vürsti juurde rahuläbirääkimistele teel olnud Riia piiskopi saadikud, kes väe saabumise ajal juhtusid Võnnus olema. Linnuse vallutamiseks tegid eestlased selle kõrvale suuri puude kuhjatisi ja põletasid neid, et nii linnust süüdata ja suitsuga kaitsjate olukorda raskendada. Teise võttena ehitati suurtest puutüvedest piiramistorn, mille abil oli võimalik kõrgemalt positsioonilt seesolijaid rünnata. Võitluse käigus langes ammuküttide noolte läbi palju eestlasi ja eestlaste odade läbi ka mõned võndlased. Kroonika kohaselt jõudis teade piiramisest "mõnede lohakuse tõttu" alles kolmandal päeval Riiga, kust abiväed kohe teele saadeti. Piiramise neljandal päeval, kuuldes Kaupo juhitava liivlaste ja latgalite salga lähenemisest, otsustasid eestlased linnuse alt taanduda, minnes üle Koiva ja suundudes Ümera jõe poole. Eestlaste ja neid jälitama asunud väe vahel toimus järgmisel päeval Ümera lahing.

## Viited

## Kirjandus
* *Henriku Liivimaa kroonika = Heinrici chronicon Livoniae*. Ladina keelest tõlkinud Richard Kleis, toimetanud ja kommenteerinud Enn Tarvel. Tallinn: Eesti Raamat 1982.
* Selart, Anti, Ivar Leimus, Linda Kaljundi, Heiki Valk. *Ristiretked ja vallutussõjad 13. sajandi Liivimaal*, teoses "Eesti ajalugu II. Eesti keskaeg." Toimetaja Anti Selart. Tartu 2012.
* Selirand, Jüri. *Eesti muinasaeg*, teoses "Eesti maast ja rahvast. Muinasajast maailmasõjani." Jüri Selirand, Karl Siilivask. Tartu 1996.
* Vahtre, Sulev. Muinasaja loojang Eestis : vabadusvõitlus 1208-1227. Tallinn : Olion, 1990.
Girolamo Savonarola

**Girolamo Savonarola** (21. september 1452 Ferrara – 23. mai 1498 Firenze) oli dominikaani preester ja üks Firenze poliitilisi juhte aastatel 1494–1498.

Savonarola oli lihtsat päritolu, kuid sai nooruses hea hariduse. Sügavalt usklikku Savonarolat tülgastas aga temaaegne kiriku ilmalikustumine ning usu tähtsuse langus. Ta uuris põhjalikult Piiblit ning püüdis leida tagasiteed algkristlikku vagadusse ja lihtsusse. Peagi hakkas Savonarola uskuma, et kogu viimase aja kultuurilooming on kurja juur ning toretsev renessanss on märk maailma allakäigust. 

1475. aastal sai Savonarolast dominikaani jutlustaja. 1482. aastal saabus ta esmakordselt Firenzesse, kuid ei paistnud seal eriti millegagi silma. 1487. aastal lahkus ta sealt täiesti tundmatuna. Kuid 1490. aastal ta naasis ning et linnas oli alanud majanduslangus, köitsid tema jutlused maailma allakäigust ning renessansliku toreduse patususest eelkõige vaesemaid inimesi. Kuid tema usuliselt sütitavad kõned paelusid ka mitmeid ülikuid, isegi üks uhkemaid renessanssvürste Lorenzo de' Medici käis tema jutlusi kuulamas ning lubas tal asuda jutlustama koguni Firenze peakirikus. Kuid õige pea muutusid ta kõned otseselt Medicite-vastasteks, keda ta hakkas kujutama kui hoolimatuid türanne. Raskelt haige Lorenzo ei võtnud Savonarola vastu aga midagi ette, lastes tal jutlusi edasi pidada. Nõnda
kasvas Savonarola pooldajaskond kiiresti.

1492. aastal, kui Lorenzo Tore suri, lasi ka tema poeg Piero Savonarolal edasi jutlustada. Tema üleskutsed senisest patuelust loobuda ning lihtsuses ja vaesuses elada leidsid üha enam poolehoidjaid ning et ta oli tõusnud Medicite kõige silmapaistvamaks oponendiks, hakkasid tema selja taha koonduma kõik Medicite vastased, sealhulgas ka võimsad aadliperekonnad. 1494. aastal, Medicite kukutamise järel, sai Savonarolast üks Firenze vabariigi mõjukamaid poliitikuid. Ta osales mitmetel diplomaatilistel läbirääkimistel, sealhulgas ka Prantsusmaa kuninga Charles VIII-ga. Samal ajal jätkas ta ka jutluste pidamist, mis muutusid üha apokalüptilisemateks. Peagi asus ta oma jutluste sisu ellu rakendama, asudes patuelu sümboleid avalikult põletama. Nii langesid tuleroaks mitmed kunstiteosed, raamatud ja erinevad luksusesemed. Savonarola äärmuslik fanatism hakkas mitmeid Firenze eliiti kuuluvaid inimesi häirima, sest jutlustaja keelas ära igasuguse liigkasuvõtmise, sealhulgas ka kauplemise, mis oli enamiku perede jõukuse allikaks. Nõnda süvenes aastate jooksul ka opositsioon Savonarola vastu, mis 1498. aastal viis tema ketseriks kuulutamise, vangistamise ja hukkamiseni. Ta poodi üles ja põletati seejärel Sinjoriia platsile tehtud tuleriidal. Tuhk visati Arno jõkke.
Rasheed Wallace

**Rasheed Abdul Wallace** (sündinud 17. septembril 1974) on Ameerika Ühendriikide endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 16 hooaega ja tuli Detroit Pistonsiga 2004. aastal NBA meistriks.

## NBA karjäär

Wallace valiti 1995. aasta NBA *draft*ist neljandana Washington Bulletsisse. Esimesel aastal keskmiselt 10,1 punkti ja 4,7 lauapalli mängus toonud Wallace pälvis koha uustulnukate sümboolses teises viisikus, kuid vahetati debüüthooaja järel Rod Stricklandi ja Harvey Granti vastu Portland Trail Blazersisse. 

Ligi seitse aastat Portlandis mänginud Wallace aitas meeskonna 1999. ja 2000. aastal läänekonverentsi finaali ja valiti 2000. ja 2001 aastal NBA tähtede mängule. Oma parimal, 2001/02. hooajal tõi Wallace keskmiselt 19,3 punkti ja 8,2 lauapalli mängus.

2004. aastal vahetati Wallace esmalt Atlanta Hawksi, kelle eest jõudis kaasa teha vaid ühe mängu, misjärel kaubeldi ta kohe edasi Detroit Pistonsisse. Samal aastal tuli ta koos Ben Wallace'i, Richard Hamiltoni, Chauncey Billupsi ja Tayshaun Prince'iga NBA meistriks, kui finaalis alistati favoriit Los Angeles Lakers 4 : 1. 

Pistons pääses NBA finaali ka järgmisel, 2005. aastal, kuid tasavägine finaalseeria kaotati mängudega 3 : 4 Tim Duncani juhitud San Antonio Spursile. Aastatel 2006–2008 jäi Pistonsi laeks idakonverentsi finaal, kus kaotati 2 : 4 vastavalt Miami Heatile (2006), Cleveland Cavaliersile (2007) ja Boston Celticsile (2008).

8. juulil 2009 sõlmis Wallace kolmeaastase lepingu Boston Celticsiga. Vahetusmängija rolli taandunud Wallace kogus põhihooajal keskmiselt 22,5 minutiga 9 punkti ja 4,1 lauapalli mängus. Finaali jõudnud Celtics kaotas seeria 3 : 4 Kobe Bryanti ja Los Angeles Lakersi vastu.

10. augustil 2010 teatas Wallace, et lõpetab mängijakarjääri. 2012. aasta oktoobris naasis Wallace aga NBA-sse, kui sõlmis lepingu New York Knicksiga. 2012/13. hooajal 21 kohtumist kaasa teinud Wallace tõi ligi 14 minutiga keskmiselt 7 punkti ja 4 lauapalli mängus. 

17. aprillil 2013 pidi Wallace jalavigastuse tõttu karjääri teist ja viimast korda lõpetama.

## Saavutused
* NBA meister (2004)
* Neli korda valitud NBA tähtede mängule (2000, 2001, 2006, 2008)
* NBA uustulnukate sümboolne teine viisik (1996)

## Rekord
Wallace teenis 2000/01. hooajal 80 mänguga kokku 41 tehnilist viga, mis tähistab praeguseni kehtivat NBA rekordit.

## Välislingid
* Rasheed Wallace – NBA.com
* Rasheed Wallace – Basketball-Reference.com
Tartu lahing

**Tartu lahing** võib viidata järgmistele sündmustele:
***[[Tartu lahing (1224)]]**
***[[Tartu piiramine (1704)]]**
***[[Tartu lahing (1919)]]**
***[[Tartu lahing (1941)]]**
***[[Tartu lahing (1944)]]**

## Vaata ka
*Emajõe lahing
Anatoli Garšnek

**Anatoli Garšnek** (17. november 1918 Irboska – 24. oktoober 1998 Tallinn) oli Eesti helilooja ja muusikapedagoog. 

Anatoli Garšnek lõpetas 1937. aastal Petseri gümnaasiumi ning asus samal aastal õppima Tallinna Konservatooriumi professor Heino Elleri kompositsiooniklassi. 1939. aastal katkestas õpingud teenistus Eesti Vabariigi kaitseväes. See pikenes ootamatult kuni 1945. aastani seoses Teise maailmasõjaga. Pärast seda jätkas ta õpinguid Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. 

Aastatel 1950–1953 täiendas ta end Moskva Konservatooriumis professor S. Bogatõrjovi juures. Ta oli kunstiteaduste kandidaat (1955). 

Ta töötas Tallinna Riiklikus Konservatooriumis 1954. aastast praktiliselt kuni surmani. 1962. aastast oli ta dotsent, aastast 1965 professori kohusetäitja, aastast 1986 professor ning aastast 1994 emeriitprofessor. Aastatel 1968–1978 juhatas ta kompositsiooni- ja muusikateaduse kateedrit. 

Tema kompositsiooniklassi õpilased on olnud Anti Marguste, Hans Hindpere, Raimond Lätte, Enn Vetemaa, Mati Kuulberg, René Eespere, Toomas Siitan jpt.

## Teosed

### Sümfooniline muusika

*4 sümfooniat (1953, 1963, 1974, 1981)

*"Võidetud soo", sümfooniline poeem (1950)
*"Partisanid", sümfooniline süit (1951)
*"1905. aasta", sümfooniline avamäng (1955) 
*Lõbus avamäng sümfooniaorkestrile (1975)
*Sümfoniett keelpillidele (1980)
*Kontsert-fantaasia klaverile, tšellole ja sümfooniaorkestrile (1984) 

### Kammermuusika

*2 sonatiini flöödile ja klaverile (1948, 1973) 
*2 sonatiini klaverile (1954, 1965) 
*Sonatiin metsasarvele ja klaverile (1976)
*Sonatiin tšellole ja klaverile (1978)

*3 sonaati tšellole ja klaverile (1958, 1978, 1983)
*Sonaat-fantaasia viiulile ja klaverile (1961)
*Sonaat klaverile (1961)
*Sonaat 2 tromboonile ja klaverile (1969)
*Sonaat fagotile ja klaverile (1975)
*Sonaat klarnetile ja klaverile (1979) 
*Sonaat oboele ja klaverile (1982) 

*Klaveritrio (1949) 
*Klaverikvintett (1955)
*Kvintett puupuhkpillidele ja klaverile (1969) 
*Trio metsasarvele, viiulile ja klaverile (1984)

*10 karakterpala klaverile (1958)
*Kümme lastepala klaverile (1959)
 
*Süit kolmele flöödile (1978)

### Vokaal-instrumentaalmuusika

*"Stalini nimel", ballaad baritonile ja sümfooniaorkestrile (tekst K. Korsen) (1950) 
*Viis setu laulu metsosopranile ja sümfooniaorkestrile (tekst rahvaluule ja Lea Tormis) (1953)
*"Vürst Vjatško ja vanem Meelis", oratoorium sega-, mees- ja naiskoorile, 2 baritonile, metsosopranile ja sümfooniaorkestrile (tekst P. Anton) (1954)
*"Suur Oktoober", kantaat segakoorile, sopranile ja sümfooniaorkestrile (tekst I. Sikemäe) (1957) 
*"Mahtra sõda", kantaat segakoorile ja sümfooniaorkestrile (tekst P. Anton) (1958) 
*Vokaliis sopranile ja sümfooniaorkestrile (1960)
*Kaheksa laulu Sergei Jessenini sõnadele, kõrgele häälele ja klaverile (1960)
*"Vägev võlur". lasteooper (Eno Raua libreto E. Baumi ja A. Volkovi järgi) (1968) 
*Viis laulu Aleksander Bloki sõnadele, sopranile ja klaverile (1970) 
*Kontsertaaria (vokaliis) metsosopranile ja sümfooniaorkestrile (1983)

### Vokaalmuusika
*"Peipsi laulud", koorisüit (tekst rahvaluule) (1961)

## Isiklikku
Igor Garšnek on tema poeg.
Saaremaa lahing

**Saaremaa lahing**uks on nimetatud mitmeid Saaremaal ja selle ümbruskonnas toimunud lahinguid:

***[[Saaremaa lahing (1222)|Saaremaa lahing]]** toimus Taani sõjakäigu ajal Saaremaale 1222. aastal
***[[Saaremaa lahing (1719)|Saaremaa lahing]]** toimus Põhjasõja ajal 1719. aastal
***[[Saaremaa lahing (1789)|Saaremaa lahing]]** toimus Rootsi-Vene sõja ajal 1789. aastal

## Vaata ka
*1206. aasta Taani sõjakäiku Saaremaale on nimetatud Saaremaa lahinguks
Taavi Tõnisson

**Taavi Tõnisson** (sündinud 6. mail 1979 Tartus) on eesti näitleja ja lavastaja
 
Ta on lõpetanud Tartu Kivilinna Gümnaasiumi. 2003. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia näitlejana (4. lend, juhendaja Kalju Komissarov) ja 2016. aastal Venemaa riikliku teatrikunstide instituudi nukulavastaja erialal. 

Tõnisson on 2004. aastast Eesti Noorsooteatri näitleja, aastatel 2013–2017 oli ta NUKU teatri kunstiline juht.

## Looming

### Lavastused Eesti Nuku- ja Noorsooteatris

### Rollid Eesti Nuku- ja Noorsooteatris

### Filmid ja teleseriaalid

### Muu

## Tunnustus
*2005 Kristallkingakese auhind
*Ladvaõun ehk nukuteatri parim meesnäitleja hooajal 2004–2005 
*Ladvaõun ehk nukuteatri parim meesnäitleja hooajal 2005–2006
*Ladvaõun ehk nukuteatri parim meesnäitleja hooajal 2007–2008
*NUKU teatri kolleegipreemia Ladvaõun ehk parim meesnäitleja hooajal 2008/2009
*NUKU teatri kolleegipreemia Ladvaõun ehk parim meesnäitleja hooajal 2009/2010
* 2012 Ants Lauteri nimeline auhind 
* 2015 Bruno O'Ya stipendium
*NUKU teatri kolleegipreemia Ladvaõun ehk parim meesnäitleja hooajal 2015/2016
*NUKU teatri kolleegipreemia Lipulaev ehk parim lavastus hooajal 2016/2017
*Eesti Noorsooteatri kolleegipreemia Ladvaõun ehk parim meesnäitleja hooajal 2021/2022 
*2022 Hea Teatri Auhind (auhinnaks Edward von Lõnguse teos)

## Isiklikku
Taavi Tõnissoni abikaasa on Katrin Tõnisson, neil on neli last – Mia, Mihkel, Tim Gustav ja Magda Milde.

## Viited

## Välislingid
*Taavi Tõnisson. Eesti Noorsooteater
*Taavi Tõnisson. Eesti filmi andmebaas
* Taavi Tõnisson: Mul on neli last, mul peavad olema jalad maa peal! www.ohtuleht.ee/elu, 13. märts 2023
* Taavi Tõnisson: Tartu 2024 avamise suurlavastus Emajõel kõneleb ühtehoidmisest. kultuur.err.ee, 25. jaanuar 2024
Raivo Seppo

**Raivo Seppo** (sündinud 29. jaanuaril 1973) on eesti kirjanik. Ta on ka Eesti Genealoogia Seltsi Tallinna osakonna liige.

Tema teos "Pöörane Villemiine" oli 2003. aasta Virumaa kirjandusauhinna kandidaat. "Fredegunde, Neustria kuninganna" eest sai ta Eesti Kultuurkapitalilt autoristipendiumi. 

Ta töötab Harju Maakohtus istungisekretärina.

## Teoseid
* "Eesti nimeraamat"; Olion 1994 Tallinn; ISBN 5460001641
* "Hüatsintsõrmus"; Kupar 1995; ISBN 9985610458
* "Ahvatluste oaas"; Eesti Raamat 2002; ISBN 9985653653
* "Nimed ja nimepäevad"; Olion 2002; ISBN 9985663080
* "Pöörane Villemiine"; Lambri Raamat 2003; ISBN 9949102103
* "Kuupaiste tütar"; Eesti Raamat 2005; ISBN 9985655176
* "Fredegunde, Neustria kuninganna"; Eesti Raamat 2006; ISBN 9985655451
* "Elavad nimed"; Olion 2008; ISBN 9985665503
* "Öörahvas"; Eesti Raamat 2009; ISBN 9789985657485
* "Kümme patust"; Eesti Raamat 2009; ISBN 9789985657096
* "Köiest läbi käinud"; Lambri Raamat 2009; ISBN 9789985994559
* "Paradiisia Vabariigi hiilgus ja ..."; Eesti Raamat 2010; ISBN 9789985657973
* "Äikeserannik"; Eesti Raamat 2011; ISBN 9789985658758
* "Malabari lesk"; Eesti Raamat 2012; ISBN 9789985659618
* "Pangajooks"; Eesti Raamat 2012; ISBN 9789985659236
* "Ka teisel kaldal saadan sind; Eesti Raamat 2013; ISBN 9789949525133
* "Nirvaana rada"; Eesti Raamat 2014; ISBN 9789949525591
* "Traaklane"; Eesti Raamat 2015; ISBN 9789949567010
* "Vaikne pesake"; Eesti Raamat 2016; ISBN 9789949567621
* "Kord kuningalinnas"; Eesti Raamat 2017; ISBN 9789949596980
* "Tänamatud"; Eesti Raamat 2018; ISBN 9789949658091
* "Tuulte pärijanna"; Eesti Raamat 2019; ISBN 9789949683833
* "Hulkuvate ihude stoori"; Eesti Raamat 2020; ISBN 9789916120736

## Välislingid
* Meelis A. Piller, "Salapärane riigiametnik", Eesti Ekspress 1996
* Inna Grünfeldt, "Ahvatluste ja kire mängud", Virumaa Teataja 18. jaanuar 2003
* "Igas riigis ise päeval", Maaleht, 15. jaanuar 2004
* Jan Kaus, "Pöörane kirjandus", Eesti Päevaleht, 6. veebruar 2004
* Inna Grünfeldt, "Kaemus: Kuupaistet ei saa kodustada", Virumaa Teataja, 18. jaanuar 2006
* Helen Urbanik, "Verise kuninganna järeltulija", Eesti Ekspress, 1. juuni 2006
* Jüri Aarma, "Meie nimepäevakalendri imed", Maaleht, 21. detsember 2006
Gary Moore

**Robert William Gary Moore** (4. aprillil 1952 Belfast – 6. veebruar 2011 Estepona, Hispaania) oli Põhja-Iirimaalt pärit Briti laulja ja kitarrist.

## Muusikukarjäär
Moore alustas oma muusikukarjääri juba 1960. aastatel, mängides kitarristina bluusibändis Skid Row. 1970. aastatel tegutses ta nii sooloartisti, *[[hard rock]]*i bändi Thin Lizzy kitarristi kui ka džässbändi Colosseum II kitarristi ja lauljana. Laiema tuntuse saavutas ta 1980. aastatel, kui ta tegeles peamiselt *hard rock*iga. 

Alates 1990. aastate algusest mängis Moore peamiselt bluusi.

## Surm
Ajalehe The Guardian andmeil oli Gary Moore puhkamas Hispaanias Costa del Solis, kui tema surnukeha 6. veebruari hommikul ühest sealsest hotellist leiti. 

## Sooloalbumid
**[[Grinding Stone]]* (1973)
**[[Back on the Streets]]* (1978)
**[[G-Force (Gary Moore)|G-Force]]* (1979)
**[[Corridors of Power]]* (1982)
**[[Live at the Marquee (Gary Moore)|Live at the Marquee]]* (1983)
**[[Victims of the Future]]* (1983)
**[[Dirty Fingers]]* (1984)
**[[We Want Moore!]]* (1984)
**[[Run for Cover]]* (1985)
**[[Rockin' Every Night – Live in Japan]]* (1986)
**[[Wild Frontier]]* (1987)
**[[After the War]]* (1989)
**[[Still Got the Blues]]* (1990)
**[[After Hours (album)|After Hours]]* (1992)
**[[Spanish Guitar – Best]]* (1992)
**[[Blues Alive]]* (1993)
**[[Ballads & Blues]] 1982–1994* (1994)
**[[Blues for Greeny]]* (1995)
**[[Around The Next Dream]]* (1996)
**[[Dark Days in Paradise]]* (1997)
**[[Out in the Fields]] – The Very Best of Part 1* (1998)
**[[Blood of Emeralds]] – The Very Best of Part 2* (1999)
**[[A Different Beat]]* (1999)
**[[Back to the Blues]]* (2001)
**[[Have Some Moore]] – The Best Of* (2002)
**[[Live At Monsters Of Rock]]* (2003)
**[[Power of the Blues]]* (2004)
**[[Old New Ballads Blues]]* (2006)
**[[The Platinum Collection]]* (2006)
**[[Close As You Get]]* (2007)
**[[Bad for You Baby]]* (2008)

## Viited

## Välislingid
*Ametlik koduleht
*
Rusizi

**Rusizi** (ka *Ruzizi*) on jõgi Aafrikas. 

Jõgi algab Kivu järvest ning voolab Tanganjika järve, moodustades osa Burundi ja Kongo DV piirist. Jõgi voolab 1500 meetri kõrguselt 770 meetri kõrguseni üle merepinna. Jõe pikkus on 300 km.

Jõel on kaks hüdroelektrijaama, ülemjooksul asuv 1958. aastal ehitatud Rusizi I (148 GWh aastas) ja 1989. aastal valminud Rusizi II.

Rusizi lisajõgi on Rwanda ja Burundi piiril voolav Ruhwa jõgi.
Jaanalind

**Jaanalind** (*Struthio camelus*), on linnuliik jaanalinnuliste seltsist, jaanalindlaste sugukonna jaanalinnu perekonnast. 

Jaanalinnud on suurimad lennuvõimetud linnud. Jaanalindude areaal hõlmab Aafrika, Araabia ja muud Edela-Aasia piirkonnad. Hiljuti olla jaanalinde elanud ka Sise-Aasias.

## Kirjeldus
Jaanalindude normaalne kehatemperatuur on 39–40 °C.
Jaanalind on ainuke lind, kelle jalal on kaks varvast. Ta on võimeline jooksma kiirusega kuni 70 km/h ja seda kiirust hoidma ligi 30 minutit. Jaanalinnu esimene reageering ohule on põgenemine, aga kui pesa või tibusid on tarvis kaitsta, kasutavad nad oma 200 kilo tugevust jalalööki. 

### Kehaehitus
Täiskasvanud isaslind võib kasvada peaaegu 3 meetri kõrguseks ning kaaluda 130–150 kg. Jaanalinnu silm on maismaaloomadest suurim kaaludes 60 g. Võrdluseks kaalub nende aju 40 g, mis tähendab, et nende aju on 1/3 silmade kogukaalust.

Jaanalinnutibu kaalub koorudes umbes 1 kg ja on 20–30 cm kõrgune. Tibud kasvavad esimese kaheksa kuu jooksul ligi 25 cm kuus. Esimese eluaasta lõpuks on nende kaal umbes 80-100 kg.

### Sulestik
Isaslinnu sulestik on must, valge saba ja valgete tiivaotstega.
Emaslinnud on kasvult väiksemad ning nende sulestik on hall, tiibade otsasuled samamoodi valged nagu isastelgi.

Hoolimata sellest, et jaanalind on lennuvõimetu, on tal suured ja tugevad tiivad. Tiibu kasutab lind paaritumisrituaalide juures ning laialilöödud tiivad annavad märku linnu ärritusest. Jaanalinnud kasutavad tiibu ka enda jahutamiseks (tiibade all sulgi pole), pesemiseks (lükkab liiva sulgede vahele, et putukaid ära ajada) ja kiiresti joostes tasakaalu hoidmiseks.

## Toitumine
Jaanalind on peamiselt taimetoitlane süües muru, lehti jms, aga kui kätte saab, neelab ta tervelt alla ka putukaid, sisalikke ja pisinärilisi.

## Paaritumine
Täiskasvanud isaslind saavutab suguküpsuse 3–4-aastaselt, emaslind 6 kuud varem.

Jaanalindude paaritusaeg algab märtsis-aprillis ning kestab kuni septembrini. Paaritusaja pikkus sõltub linnu toiduvalikust, linnu tervislikust seisundist ja ilmast.

Jooksuajal kaevab isaslind maasse kraavi. See meetrise läbimõõduga kraav on pesaks kõikidele ligikaudsetele emastele, iga lind muneb sinna seitse või kaheksa umbes 1 kg kaaluvat muna. Isaslind ja karja valitsev emaslind jaotavad omavahel 42 päeva pikkuse haudeperioodi mured. Pärast koorumist kasvatatakse poegi ühiselt.

## Haudumine
Emaslind muneb üle päeva ja aasta jooksul võib lind muneda 40–80 muna. Munade pikkus on keskmiselt 17–18 cm, laius 14 cm ja kaal 1,4–2 kg.

Oma looduslikus elukeskkonnas haub üks emaslind kuue isendi munadest tibud välja, farmides hautakse tibud välja inkubaatoris. Inkubeerimise aeg on 42 päeva. Vastsündinud tibu ei oska ei süüa ega juua. Talle tuleb seda kõike õpetada. Linnule on sündides kaasa antud 10 päeva toiduvaru. Tibude tervena püsimiseks peab nende organismi andma loomuliku mikrofloora. Selleks tuleb neile anda täiskasvanud linnu sõnnikut.
Gang Starr

**Gang Starr** oli Ameerika Ühendriikide hiphopansambel, mille liikmed olid Guru ja Dj Premier. Ansambel sai tuntuks džäss-räpi žanri pioneerina.

Gang Starr loodi 1987. aastal Guru, DJ 1,2 B Downi ja Mike Dee poolt 1987. 1988. aastal andsid räpparid legendaarse Wild Pitchi plaadifirma kaudu välja kolm singlit. 1989. aastal lahkusid SJ 1,2 B Down ja Mike Dee ansamblist ning ainsaks liikmeks jäi Guru, kes leidis peagi ühise keele DJ Premier'ga. Ta kutsus Premier' bändi ja koos anti välja singel "Words I Manifest". 2000. aastate alguses läks ansambel laiali ning Guru suri 2010. aastal. Siiski andis 2019. aastal DJ Premier Gang Starri nime all välja albumi "One of the Best Yet".

## Diskograafia
*"No More Mr. Nice Guy" (1989); singlid: "Words I Manifest"/"DJ Premier In Deep Concentration"/"Here's The Proof", "Positivity"/"No More Mr. Nice Guy (Remix)"
*"Step in the Arena" (15. jaanuar 1991); singlid: "Just To Get A Rep"/"Who's Gonna Take The Weight?", "Love Sick"/"What You Want This Time?"/"Credit Is Due", "Step In The Arena"/"Check The Technique (Remix)"/"Credit Is Due"
*"Daily Operation" (5. mai 1992); singlid: "2 Deep"/"Take It Personal"/"DWYCK", "Ex Girl to Next Girl"/"B.Y.S."/"Soliloquy of Chaos"
*"Hard To Earn" (8. märts 1994); singlid: "Code of the Streets"/"Speak Ya Clout", "Dwyck", "Mass Appeal", "Suckas Need Bodyguards"/"The ? Remainz"/"Now You're Mine"
*"Moment of Truth" (31. märts 1998); singlid: "Royalty", "You Know My Steez"/"So Wassup?", "The Militia"/"You Know My Steez (Three Men And A Lady Remix)"
*"The Ownerz" (24. juunil 2003); singlid: "Skills"/"Natural", "Nice Girl, Wrong Place"/"Rite Where U Stand", "The Ownerz"/"Same Team, No Games"
*"One of the Best Yet" (2019)

### Kogumikud
*"Full Clip: A Decade of Gang Starr" (13. juuli 1999); singlid: "1/2 & 1/2"/"Gangsta Bounce", "Full Clip"/"Dwyck", "All 4 Tha Ca$h"/"The ? Remainz", "Discipline"/"Just To Get A Rep"
*"Mass Appeal: Best of Gang Starr" (26. detsember 2006)

## Välislingid
*
Hans Hindpere

**Hans Hindpere** (kuni 1937 **Hindbeer**; 18. märts 1928 Jõhvi – 27. september 2012) oli eesti helilooja.

Ta omandas keskhariduse Jõhvi Eesti Keskkoolis. Pärast seda astus ta Tallinna Muusikakooli, mille lõpetas 1958. aastal muusikateooria alal. Tallinna Riikliku Konservatooriumi lõpetas ta 1963. aastal kompositsiooni erialal Anatoli Garšneki klassis. 

1944. aastal oli kuus kuud Saksa sõjaväes.

Aastatel 1948–1949 oli ta Rakvere teatri muusikaala juhataja, 1962–1965 Eesti Televisioonis muusikasaadete toimetaja ja pärast seda kahe aasta jooksul Jaan Kreuksi nimelise Noorsoo Kultuuripalee kunstiline juht. 1968–1998 oli ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis puhkpilli orkestreerimise, ansamblilaulu arranžeerimise jm õppejõud.

Hindpere tegutses kontsertmeistrina Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias ja Estonia teatris, mängis ansamblites Elektron ja Varioola, Jossif Šagali kvintetis, Emil Laansoo ansamblis jm. Ta juhendas mitmeid vokaalansambleid (Meloodia, Karikakar, Vanad sõbrad) ja esines koos nendega Poolas, Saksamaal, Jugoslaavias ning mujal. Klaveril saatis Hindpere paljusid soliste: Artur Rinne, Endel Pärn, Vladimir Sapožnin, Kalmer Tennosaar, Uno Loop, Voldemar Kuslap, Väino Puura, Heli Lääts, Helgi Sallo, Heidy Tamme, Leida Sibul jt.

Elu lõpuaastail oli Hans Hindpere vabakutseline helilooja ja kirjutas peamiselt rahvalik-humoristlikke laule ja lastelaule.

## Tunnustus
*2006 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Mälestuse jäädvustamine
Iisaku Muuseumis on väljapanek Hans Hindpere loomingule ja tegevusele pühendatud stendidest, helikassettidest ja nootidest.

Jõhvi kontserdimajas on Hans Hindpere saal.

## Viited

## Välislingid
*Hans Hindpere saates "Kukul külas". 23. märts 2008
*Jüri Paet. "Elu täis muusikat". Elukiri 10/2009
*Vastab Hans Hindpere. Teater. Muusika. Kino
*Haud Iisaku kalmistul
Julian Huxley

**Julian Sorell Huxley** [haksli] (22. juuni 1887 London – 14. veebruar 1975) oli inglise teaduspoliitik ja ühiskonnategelane, UNESCO esimene peasekretär (1946–1948) ja üks Maailma Looduse Fondi asutajaliikmeid (1961).

Tema vend oli kirjanik Aldous Huxley, poolvend oli Nobeli meditsiiniauhinna laureaat Andrew Huxley, isa oli kirjanik ja toimetaja Leonard Huxley ning isapoolne vanaisa oli evolutsiooniteoreetik Thomas Huxley.

Julian Huxley oli evolutsiooniteoreetik, humanist ja internatsionalist, loodusliku valiku tuline pooldaja ja sünteetilise evolutsiooniteooria (neodarvinismi) juhtkuju. Aastatel 1935–1942 oli ta Londoni Zooloogiaühingu sekretär.

1953. aastal pälvis ta UNESCO Kalinga auhinna teaduse populariseerimise eest. 1956 sai ta Londoni Kuninglikult Ühingult Darwini medali. 1958 pälvis ta Linn ühingult Darwin-Wallace'i medali, mis antakse välja iga 50 aasta tagant hulgale evolutsiooniteoreetikutele. Samal aastal tõsteti ta rüütliseisusse. 1959 pälvis ta Laskeri Fondi eriauhinna kategoorias "Plaanitud lapsevanemakssaamine – maailma rahvastik". 1959–1962 oli ta Briti Eugeenikaühingu president.

Huxley kirjutas umbes 50 populaarteaduslikku raamatut. Peamiselt käsitlesid need evolutsiooni ja sellest lähtuvat inimeseksolemist.

Oma essees "Crowded World" ("Ülerahvastatud maailm") ennustas Huxley, et maailma rahvaarv jõuab 6 miljardini 2000. aastaks. ÜRO Rahvastikufond tähistas niinimetatud kuue miljardi päeva 12. oktoobril 1999.

## Tunnustus
*1958 – Darwini-Wallace'i medal
Tabu

**Tabu** on traditsionaalkultuuride usundites esemed, sõnad, nähtused, tegevused ja olendid, millel lasub puudutus-, ütlemis-, söömis- jne keeld.

Sõna (*taboo*) tuleneb polüneesia keeltest ja kultuurist, kus kehtis pühadustabu (keeld puutuda pealikke ja ülemusi, siseneda pühaks kuulutatud paikadesse jms) ning rüvedustabu (käsk hoiduda eemale räpasteks ja ohtlikeks peetavatest olevustest ja kohtadest). Proto-uurali keeles on tabu vasteks sõnatüvi womi.  

Mõiste on laenatud paljudesse keeltesse, kuid vastav nähtus on eri vormides enamikus kultuurides algupäraselt tuntud. Näiteks kehtisid loodusrahvastel erilised tabud jahile või kalale minejale ning menstrueerivale ja rasedale naisele. Tabu mõistet kasutatakse ka laiemas tähenduses, näiteks võidakse öelda, et mingi probleem on ühiskonnas või seltskonnas tabuteema.

## Viited
Hans Nielsen Hauge

**Hans Nielsen Hauge** (3. aprill 1771 – 29. märts 1824) oli norra jutlustaja, kes avaldas suurt mõju Norra ühiskonnale nii majanduslikus, sotsiaalses kui ka vaimulikus mõttes. Teda ning tema pooldajaid kiusati taga, kuigi tema õpetus ei olnud vastuolus ametliku luteri usuga. Ta hakkas kuulutama „elavat usku” ja moraalset täiustumist, mis järgnes religioossele nägemusele.

Hans Hauge sündis 3. aprillil 1771 Østfoldis tavalises taluperes. Tema lapsepõlv oli tugevalt mõjutatud pietismist, mis XVIII sajandi esimesel poolel Norra vaimuelus domineeris. 5. aprillil 1771, nagu ta ise on maininud oma teostes, koges ta müstilist nägemust, mille tulemusena tunnetas ta oma missiooni kuulutada inimestele „elavat usku” ja vaga eluviisi. Sel viisil sai alguse suurim religioosne liikumine, mis Norras on läbi aegade olnud. 1797–1804 reisis ta jutlustajana ringi ja pidas arvutul hulgal rahvakoosolekuid. Ta kirjutas raamatuid (kokku oli neid 17), mis olid kaua aega rahva seas väga populaarsed. Oma tegevusega sattus ta konflikti Norra seadusega, mis keelas igasuguste religioossete kogunemiste pidamise ilma kihelkonna preestri järelevalveta. 1797. aastal arreteeriti ta esimest korda ja sellest ajast saadik kuni 1804. aastani vangistati teda 10 korda. Hauge reisis linnades ja külades ning sai hea ettekujutuse Norra geograafiast ja majanduslikust seisust. Ta oli veendunud, et kristlus ja äriline tegevus ei välistanud teineteist. Hauge ühendas endas religioosset innukust ja praktilist meelt ning 1801. aastal hakkas ta ajama äri Bergenis. Otseselt Hauge poolt mõjutatuna rändasid paljud talupojad linna ja hakkasid käsitöömeistriteks. Hauge aitas paljudel neist alustada oma äri ning ta ise rajas samuti uusi ettevõtteid. 

Hauge oli abielus kaks korda. Tema esimene naine suri varsti pärast nende abiellumist. Tal oli neli last, kuid kolm nendest surid juba varases lapsepõlves. Hauge suri 29. märtsil 1824 austatud isikuna. 
Kuna Hauge liikumine langes kokku aastatega, mil paljud norralased rändasid välja Ameerikasse, oli haugeaanlik mõju luterlusele ka Ameerikas üsna tuntav.

## Hauge liikumise tähtsamad tagajärjed

1. Huvi lugemise ja kirjutamise vastu tõusis. Hauge raamatuid oli lugenud kokku umbes 100 000 inimest. (Tol ajal oli Norras umbes 900 000 elanikku, kellest 90% olid talupojad.) Tema isiklik näide inspireeris ka noori kirjanikke loometöös.
 
2. Ühiskonna majanduslik areng. Hauge isiklik näide ning tema paljude järgijate ettevõtmised andsid tõuke Norra majandusliku seisukorra paranemisele.
 
3. Poliitiline areng. Hauge liikumine oli kõigepealt madalamate kihtide ülesärkamine, see oli aeg, mil talurahvas hakkas mängima üha suuremat rolli Norra valitsemissüsteemis ning aeg, mil Norras hakkas välja kujunema demokraatia.

4. Muutused eluviisis. Hauge propageeris „elavat” armastust Jumala ja inimeste vastu, karskeid ja vagasid elukombeid, töökust ja kannatust.

## Välislingid
*http://justus.anglican.org/resources/bio/122.html
*http://www.duo.uio.no/publ/iss/1978/67496/HNHauge%5b1%5d.pdf
Korijärv

**Korijärv** ehk **Koosa järv** (ka *Korvi järv, Korri järv, Koori järv*) on järv Valgamaal Valga vallas, Antslast 8 km kaugusel.

Järv on loode–kagusuunaline, põhikujult ümar.

Järv asub 48,8 m merepinnast kõrgemal, keskmine sügavus on 3,5 m (maksimaalne 5,1 m). Järve pindala on 37,6 ha.

Korijärv on tuntud supluspaiga ja hea kalakohana.

## Viited
Lääniste Ahijärv

**Ahijärv** (ka *Lääniste Ahijärv*) on järv Kastre vallas Tartu maakonnas. Järv külgneb Ahja jõega.

## Välislingid
*
Kose raamatukogu

**Kose raamatukogu** on raamatukogu Kose alevikus Harju maakonnas. Raamatukogu tegutseb alates 1908. aastast.

Kose raamatukogu on Kose valla keskne raamatukogu, millel on haruraamatukogud Ardus, Habajas, Kose-Uuemõisas, Orus ja Ravilas (tegutses kuni 01.12.2016).

Raamatukogu on kandnud nimesid Kose rajooni raamatukogu (1950–1959) ja Harju rajooni II raamatukogu (1960–1966).

## Ajalugu

21. märtsil 1908 anti välja ametlik tegevusluba Kose raamatukogu asutamiseks. Raamatukogu juhatajaks kinnitati vallakirjutaja Tõnis Hommik ja avamine toimus sama aasta 6. juulil. Avamise ajaks oli raamatukogu jõudnud annetajate kaudu hankida 301 raamatut.
 
1941 hävis sõjas Kose Haridusseltsi maja koos selles alates 1922. aastast asunud raamatukoguga. Ravila Valla Täitevkomitee korraldusega taastati raamatukogu 1949. aastal. Uueks asukohaks sai Kose pastoraadi väike saal.

1959 kolis raamatukogu Jõe tänav 1 majja. 1979 valmis uus külanõukogu hoone (praegune vallamaja) ja Kose raamatukogu sai endised Kose külanõukogu ruumid. 1984. aasta novembris sai raamatukogu ruumid Vahtra 20-3 paiknevasse kolmetoalisse korterisse.

1993. aastal muutus Kose raamatukogu Kose valla eelarveliseks asutuseks. 1. juulil 1996 alustati tegevust ruumides, mis paiknevad aadressil Ravila maantee 12. 1998. aastal oli raamatukogul esimest korda üle 1000 lugeja aastas.

2002. aastal alustati koostöös Kose Kunstikooliga (siis Kose Kunstikeskus) raamatukogu lugemistoas kunstinäituste pidamist. 2003 liituti raamatukoguprogrammi URRAM.

2013 koliti endise Kose Teeninduskooli ruumidesse aadressil Hariduse 2. Värskelt avatud Kose Kultuurikeskuse ruumides alustati tööd 10. septembril. Sama aasta 1. juulil muudeti raamatukogu Kose valla keskseks raamatukoguks ning Kose-Uuemõisa, Oru ja Ravila raamatukogust said Kose raamatukogu haruraamatukogud.

1. märtsil 2014 liitusid Kose raamatukoguga Ardu ja Habaja raamatukogu.

## Raamatukogu juhatajad
*1908–1916 Tõnis Hommik
*1949–1950 Ellen Kukk 
*1950–1954 Leida Võrro
*1955–1960 Helmi Piilbaum
*1960–1962 Vilma Pill
*1962–1968 Aita Tammeleht
*1969–1973 Helvi Klaan
*1973–2013 Heljo Järvelaid
*2013 Sirje Bärg (direktor)

## Statistika

* 1916 – kogus oli 785 raamatut.
* 1959 – 561 lugejat, kes tegid aastas kokku 12 517 laenutust. Kogus oli 11 315 raamatut.
* 2004 – raamatukogus oli 26 975 raamatut.
* 2005 – 30 316 laenutust 15 885 külastuse jooksul; lugejaid oli 1199.
* 2007 – 29 584 laenutust 13 936 raamatukogukülastuse jooksul; lugejaid oli 1063. Raamatukogus toimus 68 üritust, millest 38 olid mõeldud lastele.
* 2012 – 40 024 laenutust ja 16 896 raamatukogukülastust; lugejaid oli 1168.

## Varia
Kose raamatukogus on lugejatele tasuta kasutamiseks neli arvutit.

## Vaata ka
*Eesti raamatukogude loend
*Kose

## Välislingid
*Kose valla raamatukogude koduleht
*Heljo Järvelaid: "100 aastat Kose raamatukogu" Kose Teataja, aprill 2008, lk 7–8
*Kose raamatukogu Facebookis
*Kose raamatukogu Instagramis
Ahijärv

**Ahijärv** on mitme Eesti järve nimi:

* Küti Ahijärv, järv Võru maakonnas Võru vallas
* Lääniste Ahijärv, järv Tartu maakonnas Kastre vallas
* Piigandi Ahijärv, järv Põlva maakonnas Kanepi vallas

## Vaata ka
* Ahijärve oja
* Ahijärve soo
* Ähijärv
Raimond Lätte

**Raimond Lätte** (22. veebruar 1931 Tartu – 6. jaanuar 1997 Tallinn) oli eesti helilooja.

Raimond Lätte lõpetas 1952. aastal koorijuhtimise erialal Tartu Muusikakooli Richard Ritsingu ja Voldemar Kliimandi klassis ning 1957. aastal samal erialal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Artur Vahteri klassis. 1961. aastal lõpetas ta kompositsiooni eriala Tallinna Riikliku Konservatooriumi Anatoli Garšneki klassis.

Ta oli Eesti Heliloojate Liidu liige alates 1962. aastast.

Raimond Lätte töötas 1946–1947 orkestrandina Elva Kultuurimaja orkestris ning 1947–1950 orkestrandina Tartu rajooni Kultuurimaja orkestris.
Aastatel 1952–1954 oli ta õpetaja Tallinna 29. koolis. 1954–1961 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumis. Aastatel 1957–1986 töötas ta muusikatoimetajana  kirjastuses Eesti Raamat, 1961–1965 oli õpetaja Tallinna Muusikakoolis ning 1978–1985 koorihormoonia õppejõud Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Aastatel 1985–1994 töötas ta Heliloojate Liidu konsultandina.

Tema loomingus on esiplaanil väikevormid, eriti koori- ja lastelaulud.

## Tunnustus
*Eesti NSV muusika aastapreemia (1981)
*ELKNÜ preemia (1984)
Bass (pill)

**Bass** on madalamat registrit mängiv muusikainstrument orkestris või ansamblis.

## Basspillide loend
*basskitarr
*bassklarnet
*fagott
*kontrabass = bass-viiul
*tuuba
*octobass
*sousafon
*kontrabass saksofon
*tromboon
Holm

**Holm** on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Holmi rajooni keskus. Asub Lovati jõe ääres Novgorodist 200 km lõuna pool.

Lovati jõgi jagab linna kaheks, neid osasid ühendab 179 m pikkune raudbetoonsild.

Holmi on esmamainitud 1144. aastal. Linna arengut soodustas asend viikingite ida veetee ääres. 1777. aastal sai Holm linnaõigused ning muudeti Pihkva kubermangu maakonnalinnaks.

Teises maailmasõjas hävis suur osa linnast. 23. jaanuarist kuni 5. maini 1942 oli Holmis Nõukogude vägede piiramisrõngas 5500 Saksa sõdurit. Nõukogude väed vabastasid linna 21. veebruaril 1944.

Linnas on 2016. aasta seisuga 3500 elanikku. 1939. aastal oli linnas üle 6000 elaniku.

Holmis on metsatööstuse ettevõtted ja leivatehas.

## Välislingid

*http://www.holmadmin.net/raion/holm.html
*Linna plaan
Hajdúböszörmény

**Hajdúböszörmény** on linn Ungari idaosas Hajdú-Bihari komitaadis, Hajdúböszörményi kreisi halduskeskus.

Linnal on Ungaris ainulaadne ringikujuline põhiplaan.

Aastal 2007 oli linnas 31 900, aastal 2009 31 800 elanikku ja 2022. aasta alguses 29 728 elanikku.

## Viited

## Välislingid
* Linna koduleht
Schlei-Ostsee maakond

**Schlei-Ostsee maakond** on haldusüksus Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis.

Maakond moodustati 1. jaanuaril 2008 Schlei maakonna, Schwanseni ja Windeby maakonna liitumise teel. Uue maakonna halduskeskuseks sai Eckernförde. 

## Haldusjaotus

Schlei-Ostsee maakond jaguneb 19 vallaks:

#Altenhof
#Barkelsby
#Brodersby
#Damp
#Dörphof
#Fleckeby 
#Gammelby
#Goosefeld
#Güby
#Holzdorf
#Hummelfeld
#Karby
#Kosel
#Loose
#Rieseby
#Thumby
#Waabs
#Windeby
#Winnemark

## Välislingid

*http://www.amt-schlei-ostsee.de/
Eckernförde

**Eckernförde** on maakonnavaba linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Rendsburg-Eckernförde kreisis Lõuna-Schleswigis Eckernförde lahe ääres. Eckernförde on Schlei-Ostsee maakonna halduskeskus. Läänes asub linna piiril Windebyer Noori järv.

Eckernfördet on mainitud linnana 1302. aastal, täpset linnaõiguste saamise aastat pole teada.

## Viited

## Välislingid

*Eckernförde koduleht
Kõlalaud

**Kõlalaud** on keelpilli (tavaliselt kõlakasti) pealmine pind, mis võtab vastu keele võnkeid ja peegeldab neid.
Skorpion (tähtkuju)

**Skorpion** (ladina *Scorpius*; tähis ♏) on ekliptikas asuv lõunataeva tähtkuju. See on pindalalt 497 ruutkraadi, millega see on suuruselt 33. tähtkuju.

Tähtkuju heledaim täht on punane hiid Antaares, mis on tuntud ka kui Marsi Rivaal, sest ta sarnaneb oma punase värvi tõttu välimuselt planeediga Marss.

Skorpionis asuvad täheparved Messier 4, Messier 6, Messier 7 ja Messier 80.

## Viited
Primaarne sektor

**Primaarne sektor** ehk **esmassektor** ehk **hankiv majandus** on majandussektor, mis tegeleb hüvede loodusest saamisega. Primaarse sektori koosseisu kuuluvad järgmised majandusharud: põllumajandus, jahindus, mesindus, metsandus ja kalandus. Primaarsest sektorist saadut kasutatakse osaliselt töötlemata, aga suurim osa on sekundaarse sektori ettevõtete tooraine. Primaarse sektori koosseisu kuulub mõnikord ka mäetööstus, kuid põhiliselt on mäetööstusega tegelevad ettevõtted teiste tööstusharude ettevõtted. 

Primaarne sektor oli inimkonna ajaloos esimeseks majandustegevuseks (korilus ja jahindus). Tööstusliku pöörde alguseni oli temal maailmamajanduses suurim osatähtsus, aga sektori sees oli kõige olulisem põllumajandus.

Tänapäevases majanduses näitab primaase sektori ülekaalukus, et riik või piirkond on mahajäänud. Selle näitena on Aafrika riigid, kus siiani on hõivatud rahvastiku suurim osa põllumajanduses.

Riik, kus primaarne sektor on ülekaalus, on agraarühiskond.

## Vaata ka
* Sekundaarne sektor
* Tertsiaarne sektor
* Kvaternaarne sektor
* Viies sektor

## Välislingid
*Info majandussektoride kohta (inglise keeles)