open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Koprivštica

**Koprivštitsa** (bulgaaria keeles Копривщица) on linn Bulgaarias Sofia piirkonnas, Koprivštitsa valla keskus. See asub Topolnitsa jõe ääres Sredna gora mägedes 111 km kaugusel Sofiast idas.

Seal elab 2541 inimest (2009).

Koprivštitsa oli 1876. aastal üheks keskseks Aprilliülestõusu toimumiskohaks, mis kaudselt viis Bulgaaria iseseisvumiseni 1878. aastal.

Linn on tuntud 19. sajandi rahvusliku ärkamise ajast pärineva autentse arhitektuuri ja rahvamuusikafestivalide poolest. See on populaarne turismisihtkoht. Linnas on 383 ajaloolist arhitektuurimälestist, millest paljud on originaalilähedaselt restaureeritud. Välja on pandud ka etnograafilised esemekogud, vanad relvad, rahvuslikust ärkamisajast pärinevad kunstiteosed, puunikerdused, kodutekstiilid, rahvarõivad, ehted ja muu käsitöö.

1965. aastast toimub seal iga viie aasta järel muusikute, kunstnike, käsitööliste ja teiste esinejate osavõtul üleriigiline folkloorifestival. Heliplaaditootja Balkanton salvestas seal 1970. ja 1980. aastatel enamiku bulgaaria autentsest rahvamuusikast, mis nõukogude ajal avaldati.

## Viited

## Välislingid
Timothy Keller

**Timothy James Keller** (23. september 1950 Allentown, Pennsylvania – 19. mai 2023) oli Ameerika pastor, teoloog ja kristlik apologeet. 

Ta oli presbüterliku kiriku (Redeemer Presbyterian Church) pastor New Yorgis. Ta on ka The New York Timesi bestselleri "The Reason for God: Belief in an Age of Skepticism" (2008) autor. Kellerit on iseloomustatud kui 21. sajandi C. S. Lewist.

## Raamatud eesti keeles
* "Pillav Jumal. Kristluse tuuma otsides". Allika kirjastus 2009
* "Jumala olemasolu põhjendus. Uskumused skeptitsismi ajastul". Allika kirjastus 2014
* "Abielu tähendus. Jumala tarkusega pühendumise raskuste vastu". Allika kirjastus 2014
* "Ebajumalad. Raha, seksi ja võimu tühjad lubadused ning ainus lootus, mis maksab". Allika kirjastus 2015

## Viited
Álvaro Morata

**Álvaro Borja Morata Martín** (; sündinud 23. oktoobril 1992 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliigaklubis Madridi Atlético ja Hispaania jalgpallikoondises. 

Varem on ta mänginud Madridi Realis, Chelseas ja Torino Juventuses.

## Koondisekarjäär
Ta esindas Hispaaniat noortekoondises 2009. aasta noorte maailmameistrivõistlustel Nigeerias, kus ta lõi kaks väravat, 2011. aasta Euroopa U19 meistrivõistlustel Rumeenias, kus ta tuli Hispaania koondisega Euroopa meistriks ja oli kuue värava turniiri suurim väravakütt, ja 2013. aasta Euroopa U21 meistrivõistlustel Iisraelis, kus ta tuli samuti Hispaania koondisega Euroopa meistriks ja oli nelja väravaga turniiri suurim värvakütt.

Debüüdi Hispaania rahvuskoondises tegi ta 15. oktoobril 2014 EM-i valikmängus Valgevene vastu. Esimese värava rahvuskoondises lõi ta 27. märtsil 2015 EM-i valikmängus Ukraina vastu.

Ta kuulus Hispaania koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Prantsusmaal. Ta lõi 17. juunil teises alagrupimängus kaks väravat Türgi vastu ja viimases alagrupimängus 21. juunil värava Horvaatia vastu.

## Saavutused
;Madridi Real
* Hispaania meister: 2011–12, 2016–17
* Copa del Rey: 2010–11, 2013–14
* Hispaania superkarikas: 2012
* UEFA Meistrite Liiga: 2013–14, 2016–17
* Euroopa superkarikas: 2016
*Jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused: 2016

;Juventus
* Itaalia meister: 2014–15, 2015–16
* Coppa Italia: 2014–15, 2015–16, 2020–21
* Itaalia superkarikas: 2020

;Chelsea
* FA Cup: 2017–18

## Viited

## Välislingid

* Profiil Chelsea FC kodulehel
Kihlevere mõis

**Kihlevere mõis**, kuni 18. sajandi alguseni **Kõnnaste mõis** (saksa keeles *Kichlefer*, varem *Kond* ja *Köndes*) oli rüütlimõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Kadrina valda.

Mõisat on esimest korda mainitud 1453. aastal. Mõisa omanikud on olnud Hastferid, Helwigid, Dolstid, von Baerid.

Aastatel 1874–1919 oli omanik Stackelberg, Woldemar Alexander (1851–14/27. II 1918), kes mõrvati Jõhvis bolševike poolt. Maetud Kadrina kirikuaeda.

## Viited

## Välislingid
*
*A. Hein, Kihlevere mõisa ajalooline õiend, Muinsuskaitseameti arhiiv, A-236, 1979 
*Kihlevere (Kadrina khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Erra mõis

**Erra mõis** (saksa keeles *Erras*) oli rüütlimõis Lüganuse kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Lüganuse valda.
## Ajalugu
Mõisat on esimest korda mainitud 1547. 

19. sajandi algul kuulus mõis Essenitele, 1831. aastal kaardiväe ooberst, keisri tiibadjutant Georg Karl Alexander von Esseni (1792–1826) ja Anna Carolina Meta von Assingi (sünd von Essen) ühiselt vallatud Erra mõis läks G.K.A von Esseni surma tõttu von Assingi pärusomandiks. Anna Carolina Meta von Assing (sünd von Essen) müüs Erra mõisa kindralmajor Georg von Arpshofenile koos inventariga. 1840. aastal Georg von Arpshofen pantis Erra mõisa vendadele maakohtunik Robert von Ungern-Sternbergile ja insenerkapten Albert Moritz Eduard von Ungern-Sternbergile kolmeks aastaks. 1844. aastal päris mõisa Robert Eginhard von Ungern-Sternebrg, 1885. aastal päris mõisa tema poeg tiibadjutant Carl Gustav Robert von Ungern-Sternberg.

1887. aastal ostis mõisa Alexander Andreas von Kursell ja hiljem kuulus mõis Kursellidele. Mõisasüda jäi Kursellidele ka pärast 1919. aasta mõisate võõrandamist, kuuludes neile 1939. aastani. Viimaste sakslastega koos lahkus Eestist ka senine Erra mõisasüdame omanik Walter Kursell

## Viited

## Välislingid
*
Kloodi mõis

**Kloodi mõis** (saksa keeles *Peuth*) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Rakvere valda Lääne-Viru maakonda. .

Mõis rajati 17. sajandil. 

Mõisa omanikud olid pikka aega Clodt von Jürgensburgid, kelle järgi mõis sai ka nime. Mõisa viimane (enne 1919. aastat) omanik oli Gustav von Derfelden.

## Viited

## Välislingid
*
*
*Kloodi mõis Rakvere khk, Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Kloodi mõisa lugu Mõisablogis
Kullaaru mõis

**Kullaaru mõis** (saksa keeles *Kullaarro*) oli poolmõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.

Poolmõis moodustati 1855. aastal Kloodi mõisast eraldatud osast.

Kullaaru mõisas sündis kirjanik Eduard Bornhöhe.

## Viited

## Välislingid
*
*
Mädapea mõis

**Mädapea mõis** (saksa keeles *Mettapäh*) oli Rakvere kihelkonnas Virumaal asunud rüütlimõis. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.
## Omanikud
Mõisat on esimest korda mainitud 1425. aastal, kuid ta võib olla vanem ja pärineda juba 13. sajandist. Algselt kuulus mõis Kärkna kloostrile, 15. sajandil läks eraomandusse.

Mõis asub Mädapea külas, mis on mõisast vanem. Kuid 18. sajandil algne küla hävis.

Mõisa viimane (enne 1919. aastat) omanik oli Ernst von Renteln. Seejärel rajati mõisa maadele asundus, mis 1977. aastal nimetati külaks.

Mädapea mõisa kalmistu rajati mõisa tollaste omanike Wendrichite ajal, arvatavasti 1872. aastal, sest siis suri üks Wendrichidest, kes maetigi uuele kalmistule.

## Vaata ka
*Mädapea Algkool

## Viited

## Välislingid
*
*Mädapea mõis (Rakvere khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Stanisław Laudański

**Stanisław Laudański** (25. veebruar 1879 Chruściele, Masoovia vojevoodkond – 1. august 1926 Varssavi) oli Poola sõjaväelane.

1922 anti talle Vabadusristi I liik 3. järk.

## Viited
Karlova sadam

**Karlova sadam** on Tartus Rebase tänaval 2014. aastal avatud jõesadam Emajõel. 

Sadamas on bensiinijaam veesõidukitele, kohvik, parkla, paadisild, slipp jms. Karlova sadamat haldab Seto Liinid OÜ, mis korraldab reise Emajõel ja Peipsil.
Stanisław Świeżawski

**Stanisław Eustachy Świeżawski** (13. november 1895 Łykoszyn, Tomaszów Lubelski maakond, Lublini vojevoodkond – 30. juuli 1974 Varssavi) oli Poola jurist ja poliitik.

1934 anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi I järgu II aste.

## Viited
X-Panda

**X-Panda** on Eesti progressiivse metali ja fusiooni ansambel. See loodi 2009. aastal.

2010. aastal võitis X-Panda Noortebändi võistluse.

2011. aasta septembris ilmus nende album "Flight of Fancy", mis nomineeriti Eesti Muusikaauhinnale aasta metalalbumi kategoorias.

## Koosseis
*Kaarel Tamra – klahvpillid
*Risto Virkhausen – kitarr
*Karl-Juhan Laanesaar – trummid
*Tamar Nugis – basskitarr ja vokaal
Michał Bajer

**Michał Bajer** (27. juuli 1884 Varssavi – 21. november 1962) oli Poola sõjaväelane, polkovnik, insener.

1925 anti talle Vabadusristi I liigi 2. järk.

## Viited
Ülo Maiväli

**Ülo Maiväli** (sündinud 26.oktoobril 1972) on eesti bioloog.

Ta õppis Tartu Ülikoolis, kaitstes magistritöö aastal 1997 ja doktoriväitekirja ("Uurimus bakteri ribosoomi struktuuri-funktsiooni seostest") aastal 2004. Aastail 2005–2006 töötas ta järeldoktorantuuris Dundee Ülikoolis Šotimaal. Ta töötab uurijana Tartu Ülikoolis molekulaarbioloogia alal ning tegutseb ka õppejõuna.

Ülo Maiväli teadustöö on suures osas olnud seotud ribosoomide uurimisega.

Ta on avaldanud raamatu bioloogilise teadustöö metodoloogiast (2015). See on põhjalik ülevaade bioloogilises uurimistöös ette tulevaist komistuskividest ja tahtmatuist eksimustest, teaduslikust tõest, teadlase ideaalidest ning tänapäevasest teadusfilosoofiast ja metodoloogiast. 

Ta on tõlkinud eesti keelde Ernst Mayri suurteose "Bioloogilise mõtte areng" (2017). 

## Teoseid
* Maiväli, Ülo 1997. *Escherichia coli 23S ribosomaalse RNA mutatsioonide mõju valgusünteesile*. Tartu: Tartu Ülikool.
* Maiväli, Ülo 2004. *Studies on the structure-function relationship of the bacterial ribosome*. Tartu: Tartu University Press.
* Maiväli, Ülo 2015. *Interpreting Biomedical Science: Experiment, Evidence, and Belief*. Amsterdam: Academic Press.

## Tunnustus
* 2018 Eesti riigi teaduspreemia
* 2018 Eesti Eluteaduse Hoidja

## Viited

## Välislingid
*
Baisogala

**Baisogala** on alev (endine linn) Leedus Radviliškise rajoonis, Baisogala valla halduskeskus. Alev asub Kiršinase jõe kaldal, seda läbib Liibavi-Romno raudtee.

Alevis on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu, seal tegutseb Leedu Loomakasvatusinstituut. Vaatamisväärsusteks on 1882. aastal valminud katoliku kirik ning Baisogala mõisa hoonetekompleks.

## Ajalugu

Baisogala kanti esimest korda kaardile XIII sajandil, kuid mainiti asulat esimest korda aastal 1537 kui alevit, kus elas 24 õllega kauplevat ja 10 maad harivat peret. Aastal 1539 sai Baisogalast kihelkonna keskus. Aastal 1587 rajati Baisogala mõis. Esimene kirik hävis aastal 1627 ja uus valmis aastal 1637. Aastal 1615 rajati sinna turuplats. Aastal 1637 sai Baisogala kooli.

Alev sai Põhjasõjas ja katkuepideemias rängalt kannatada – veel aastal 1731 elas seal vaid viis peret. Aastal 1774 põles sealne kirik maha, uus kirik valmis aastal 1781. Aastal 1791 sai Baisogalast linn. XIX sajandi alguses kaotas asula linnaõigused ja läks eraomandisse.

Aastal 1871 valmis raudtee, alevi lähedusse rajati raudteejaam ja selle juurde tekkis iseseisev asula (tänapäeval vana Baisogalaga kokku kasvanud ja sellega administratiivselt liidetud). asutati sinna kihelkonnakool. Aastal 1881 valmis sealne postkontor, mille juures oli ka telegraafijaam. Aasta hiljem ehitati sealne kirik Komarite perekonna raha eest ümber tänapäevasele kujule. Aastal 1919 pidasid Leedu sõjajõud alevi juures lahinguid nii Punaarmee kui ka Pavel Bermondt-Avalovi sõjavägede vastu. XX sajandi alguses kasutati ka nimekujusid *Beisagala* ja *Bejsagola*.

Aastal 1942 tapsid Saksa okupatsiooniväed 664 Baisogala elanikku, põhiliselt olid ohvrid juudid. Aastail 1944–1958 tegutses alevis masina-traktorijaam, seejärel aga asus selle asemele maaparandajate baas. Aastal 1960 rajati alevisse loomakasvatusinstituut, ühtlasi sai alevist selle juures tegutseva sovhoosi keskasula.

## Pilte


Baisogala, centras.JPG|Baisogala
BZN Baisogala sculpture 1 sideview back right.JPG|Baisogala kirikuaed
Baisogalos bažnyčia.JPG|Baisogala kirik


## Tuntud elanikke
*Meir Atlas – juudi rabi
*Kazimieras Liaudis – Leedu KGB juhtfiguur
*Vladas Niunka – Leedu filosoof ja poliitik
*Estanislao Shilinsky Bachanska – Mehhiko näitleja ja tsirkusekunstnik
*Alfredas Kulpa-Kulpavičius – Leedu arhitekt
*Vytautas Bložė – Leedu luuletaja
*Arvydas Každailis – Leedu graafik

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
*Baisogala (*leedu keeles*)
*Monograafia alevi kohta (*leedu keeles*)
*Baisogala kirik
*Alev Poola geograafilises sõnastikus (*poola keeles*)
Karitsa mõis (Rakvere)

{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          26.334153,
          59.287948
        ]
      }
    }
  ]
}


**Karitsa mõis** (saksa keeles *Karritz*) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.

Mõis rajati umbes 1800. aastal Rakvere mõisast eraldatud osast. Karitsa mõisale kuulus kaks küla, Levala ja Tamna küla. 

1836. aasta suvel alustati mõisa juures ehitamist ja sama aasta sügisel 29. oktoobril alustas mõisa hoones tööd Karitsa külakool. 

Mõisa viimane (enne 1919. aastat) omanik oli Andreas von Dehn.

## Viited

## Välislingid
*
Il Volo

**Il Volo** on 2010. aastal loodud Itaalia poptrio, kuhu kuuluvad tenorid Piero Barone ja Ignazio Boschetto ning bariton Gianluca Ginoble. .

Trio võitis 2015. aasta Sanremo muusikafestivali, millega saadi Itaalia esindajaks sama aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Viinis Austrias. Trio võistluslaul oli "Grande Amore". Lauluvõistluse rahvahääletusel saavutati esikoht, kuid võistlusel 3. koht 292 punktiga.

Il Volo on andnud välja seitse stuudioalbumit, millest esimene, "Il Volo", ilmus 2010. aastal. Seni viimane, 2021. aastal ilmunud album  "Il Volo Sings Morricone" on pühendatud Itaalia heliloojale Ennio Morriconele.

## Albumid
* "Il Volo" (2010)
* "We Are Love" (2012)
* "Buon Natale: The Christmas Album" (2013)
* "Sanremo grande amore" (2015)
* "L'amore si muove" (2015)
*"Ámame" (2018)
*"Music" (2019)
*"Il Volo Sings Morricone" (2021)

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Kasside koroonaviirus

**Kasside koronaviirus** ehk **FCoV** on *[[Coronaviridae]]* sugukonna alfa-koroonaviiruste perekonna RNA-viiruse alamliik.

*Alphacoronavirus 1* hulka kuulub ka *[[canine coronavirus]]* (CCoV), mis põhjustab koerte nakatumist ja haigestumist.

## Kirjeldus

Kasside koronaviirus liigitatakse RNA-viiruste hulka.

Viirusel on mitmeid geene, mille aktiivsus sarnaneb HIV-1 omadega.

## Vormid

Kasside koronaviirusel on kaks vormi:
* *[[feline nteric coronavirus]]* (FECV), mis põhjustab sooltenakkust:
* *[[Feline infectious peritonitis virus]]* (FIPV) mis põhjustab kasside nakkuslikku kõhukelmepõletikku (FIP).

## Viroloogia
### Patogeensus

Kasside koronaviiruse ülekanne kassidelt-kassidele (valdavalt mitme kassiga majapidamistes (nt tõuaretuse sildi all)) ja/või kasside varjupaikades ja/või kodutute kasside vahel on fekaaloraalne.

Osad uurijad peavad viirust ja viirusnakkust üsna tähtsusetuks kuni viirus muteerub ja transformeerub FECV-st FIPV-ks. Mutatsioon muundab FCoV viiruseosakesi nii, et need omandavad tropismi makrofaagide suhtes ja kaotavad tropismi seedekulgla rakkude vastu.

FIPV põhjustab veel väljaarenemata immuunsusega (näiteks kassipoegadel) ja/või madala immuunsusega (vanematel kassidel) kassidel või ka immunosupressiooni põhjustava kasside immuunpuudulikkuse viiruse kandjatel jt granulomatoosset vaskuliiti ehk kasside nakkuslikku kõhukelmepõletikku.

FIPi ravi puudub ja enamik nakatunud kasse sureb; kui omanikul raha jagub, pakutakse võimalusel vahendeid, mis sümptomeid leevendavad ja/või palliatiivset ravi.

## Viited

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Feline coronavirus]] seisuga 17.05.2015.*
Jenny Kruse

**Jenny Kruse** on Teise maailmasõja ajal Taanis ehitatud ja alates 2011. aastast Eestis käigus olev kahemastiline kahveltaglasega purjelaev (ketš).

## Ajalugu
Jenny Kruse hakati ehitama 1944. aastal ja veesati 1946. aastal Taanis Skagenis ookeanipüügi kalalaevaks, täpsemalt Põhjamere kreveti- ja kalatraaleriks (saksa haikutter ja taani hajkutter), siis kandis alus pardanumbrit S.262 ja raadiokutsung oli OWAM. 1980. aastail ehitati see Rootsis Donsö saarel ümber vabaajalaevaks ja hakkas seejärel tegutsema misjonilaevana. Aastatel 2007–2011 sõitis laev Soome lipu all. 

Alates juulist 2011 on Jenny Kruse omanik sama nimega mittetulundusühing Eestis ja kodusadam on Pärnu. 2012. aastal läbis laev kapitaalremondi, mille käigus vahetati välja osa plangutusest ja käigukast. Purjekaga sooritatakse suviti vabaajareise ja see täidab ühtlasi misjonilaeva ülesandeid.

19. septembril 2022 pärastlõunal Pärnu sadama Jannseni tänava kai ääres seisnud ajalooline kahemastiline puupurjekas Jenny Kruse uppus.

21. septembril 2022 tõsteti laev veest välja Pärnu sadama Jannseni kaile.

2023. aasta oktoobris teatas Sauga kaluriküla, et *Jenny Kruse* viiakse lõplikult kuiva maa peale ning jääb püsivalt paikseks eksponaadiks Sauga kaluriküla territooriumile. Endine laev ei lähe enam vette ega ole kasutusel meresõiduks. Edaspidi on *Jenny Kruse* osa kaluriküla külastuskeskkonnast, pakkudes merelise atmosfääriga ainulaadset ruumi ja tuues esile laeva kui ajaloolise pärandi väärtuse.

## Kirjeldus
Jenny Kruse on puidust kerega, taglaselt kahemastiline kahvelpurjestusega ketš. Kaared on tammest.

*Purjestus:
**Purjepind: 163 m²
**Eespurjed: fliiger (laeval kutsutakse *jagare*'ks, kuna laev ehitati purjekaks Rootsis), kliiver, foka (taaksel)
**Grootmast: groot-kahvelpuri, topsel
**Besaanmast: besaan-kahvelpuri

## Viited

## Välislingid
* 7Seil: „Jenny Kruse”
* Haikutter Regatta Nysted
Vladimir Obrutšev

**Vladimir Obrutšev** (vene Владимир Афанасьевич Обручев; 10. oktoober (vkj 28. september) 1863 Klepenino, Rževi maakond, Tveri kubermang – 19. juuni 1956 Moskva) oli vene geoloog, geograaf ja ulmekirjanik.

Vladimir Obrutšev lõpetas 1886. aastal Peterburi Mäeinstituudi. Instituudi lõpetamise järel osales ta geoloogina uurimisreisidel Kesk-Aasias ja Siberis. 1901–1912 oli ta Tomski Tehnoloogilise Instituudi õppejõud. 1919–1921 töötas Obrutšev professorina Simferopolis Tauria Ülikoolis. 1921–1929 oli ta Moskva Mäeinstituudi professor. Tema initsiatiivil asutati Moskvas 1930. aastal Geoloogia Instituut, mille juhatajaks ta sai. 1939. aastast alates oli ta NSV Liidu Teaduste Akadeemia Igikeltsainstituudi direktor. 1942–1946 oli Obrutšev Nõukogude Liidu Teaduste Akadeemia geoloogia-geograafiaosakonna akadeemiline sekretär. Alates 1947. aastast oli Vladimir Obrutšev Nõukogude Liidu Geograafiaühingu aupresident.

Vladimir Obrutševi teaduslikud tööd käsitlesid lössi teket, igikeltsa, tektoonikat, Siberi kullamaardlate geoloogiat jne.

1924. aastal avaldas Vladimir Obrutšev ulmeromaani "Plutoonia" ("Плутония", eesti keeles 1954). 1926. aastal ilmus tema teine ulmeromaan "Sannikovi maa" ("Земля Санникова", eesti keeles 1956). Seiklusromaan "Kesk-Aasia avarustes" ("В дебрях Центральной Азии") ilmus 1951. aastal (eesti keeles 1957).

## Isiklikku
Üks tema kolmest pojast (kes kõik olid geoloogiaga seotud) oli paleontoloog Dmitri Obrutšev, kes 1965. aastal kirjutas koos Elga Margiga monograafia psammosteiididest.

## Viited
Rosemarie Claussen

**Rosemarie Claussen** (sündinud 16. augustil 1934 Hamburgis) on Adolf Hitleri ristitütar. 

Ta elab Saksamaa Baieri liidumaal Altdorfis ning juhatab oma abikaasa Tilo Clausseniga rahvusvahelist konfessioonidevahelist misjoniorganisatsiooni Joosuamission, millele nad panid aluse 1976. aastal. Neil on kaks poega. 

Rosemarie isa oli Saksa armee kindral. Aastatel 1933–1934 juhatas ta Hamburgi kaitsepolitseid. Rosemarie sünni ajal külastas Hitler Hamburgi ja kuuldes, et sealse politseiülema peres on pärast kolme poega lõpuks tütar sündinud, ütles füürer, et hakkab lapse ristiisaks. 1935. aastast oli isa Berliini politseiülem, 1936. aasta olümpiamängude ajal Hitleri ihukaitses. Rosemarie isa pettus natsionaalsotsialismis ja hakkas salaja aitama juute põgenemisel. 1939(?) külastas Gestapo ühel õhtul ta isa ja pani mehe valiku ette: ta kas võtab mürki või kogu perekond deporteeritakse. Järgmisel päeval suri isa "infarkti". Terve sõja elas Rosemarie Claussen hirmus Vene sõjaväe ees.

Eesti keeles on ilmunud ta elulooraamat "Pisaraist saavad teemandid" (2003).
Martin Sihle

**Martin Sihle** (Mārtiņš Zīle, 28. jaanuar 1863 Ungurpils, Aloja kihelkond, Volmari kreis – 12. mai 1945 Saksamaa) oli läti arst ja meditsiinifilosoof.

Ta õppis aastail 1883–1888 arstiteadust Tartu ülikoolis.

Ta oli aastail 1926–1927 Läti Ülikooli rektor.

## Teoseid
*Sihle, Martin 1934. *Über das Weltbild des Arztes und den Sinn der Krankheiten: Ein Appell zur Lebenssynthese*. 2. Aufl. Wien: Weidmann.
*Sihle, Martin 1935. *Das Urphänomen des Lebens: Seine naturwissenschaftliche, ärztliche und weltanschauliche Geltung*. Wien.

## Viited

## Kirjandus
*Gezer, Anna Laimdota 1981. *Martin Sihle: Versuch einer Bioergographie*. (Dissertation.) Münster: Medizinische Fakultät der Universität Münster.
Jaakko

**Jaakko** on soomepärane mehenimi; nime on pandud ka eestlastele. Nimi on soome versioon nimest Jakob.

Soome kalendris on Jaakko nimepäev 25. juulil.

## Nime kandjaid
*Jaakko Hallas, eesti tõlkija ja  toimetaja
*Jaakko Hintikka, soome loogik ja filosoof
*Jaakko Juteini, soome kirjanik ja rahvavalgustaja
*Jaakko Kalela, Soome diplomaat ja riigiametnik
*Jaakko Ryhänen, soome ooperilaulja (bass)
*Jaakko Wallenius, soome kirjanik ja ajakirjanik
*...
Baisogala mõis

**Baisogala mõis** (leedu keeles *Baisogalos dvaras*) on endine mõis Leedus Radviliškise rajoonis Baisogala alevis aadressil R. Žebenkos g. 12.

Baisogala mõisa on mainitud juba aastal 1589. Selle esimeste omanike seas olid Skopased, Zibultased ja Korsakid. Enamasti oli see Leedu suurvürstidele kuuluv riigimõis, mis oli keskajal pindalalt üks suuremaid Leedus. Aastail 1754–1791 kuulus mõis lühikest aega eravaldusse, vahetades kiiresti omanikke. Omanike seas olid Koseckid, Poniatowskid ja Zarankad. Taas läks mõis eravaldusse aastal 1822. Toona kuulus mõis Chrapowickitele. Aastal 1830 ostsid selle Komarid, nende valdusse jäi mõis kuni aastani 1940. Aastal 1922 kärbiti seoses agraarreformiga mõisa suurust 80 hektarini, kokku võõrandati aga 1010,39 hektarit maad. Aastal 1940 vahistati mõisa omanik Vladas Komaras ja saadeti Kasahstani, kus ta Karaganda oblastis Karlagis aastal 1941 ka suri.

Mõisakompleksi hakati rajama juba XVIII sajandi keskel, kuigi suuremad ehitustööd võeti ette alles XIX sajandi lõpus ja XX sajandi alguses, mil mõis kuulus Komaritele. Peahoone esindab vene ampiirstiili, interjööri on mõjutanud Viini setsessionism, hoone on projekteerinud arhitekt Romualdas Tarabildiene. Hoone on 50 meetrit pikk, keskel asub kupliga kaetud rotund. XIX sajandi lõpus lisati sellele ka tiibhooned. Rotundi esimesel korrusel asub vestibüül, mida ehivad 12 dooria sammast.

Suurem osa tootmishoonetest on leedupärased, kõrvalhoonetel on selged romantismi mõjud. Mõisateenijate maja on uusgooti stiilis. Nõukogude ajal võttis kompleksi kasutusele Leedu Loomakasvatusinstituut. Peahoone ja mitmed teised hooned restaureeriti aastal 2008.

Mõisakompleksi juurde kuuluvaist hoonetest vanimad on XVIII sajandil püstitatud tall-tõllakuur ja ait. XIX sajandi keskel valmisid jääkelder, tuulik, teenijate maja, tootmiskompleks. Tol ajal hakati rajama ka parki. XIX sajandi lõpus ja XX sajandi alguses viidi lõpule lossi ümbruse väljaehitamine, kus valmisid kasvuhoone ja garaaž; tootmishoonete juurde rajati viinavabrik ja nelinurkne laut.

Peahoone ümber paikneb 12 hektari suurune park, kus asuvad tiigid ja mida läbivad alleed. Võõrliikidest kasvavad seal torkav kuusk, euroopa lehis, Alpi seedermänd, hõbevaher ja harilik elupuu. Pargist põhja poole, paisjärve kaldale, jääb mõisa tootmiskompleks.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiplaan (*leedu keeles*)
*Mõisa ajaloost (*leedu keeles*)
*Baisogala mõis
*Mõis YouTube'is
Muğla provints

**Muğla provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Edela-Türgis Vahemere rannikul. Provintsi keskus on Muğla.

## Haldusjaotus

* Bodrumi ringkond
* Dalamani ringkond
* Datça ringkond
* Fethiye ringkond
* Kavaklıdere ringkond
* Köyceğizi ringkond
* Marmarise ringkond
* Menteşe ringkond
* Milasi ringkond
* Muğla ringkond
* Ortaca ringkond
* Ula ringkond
* Yatağani ringkond

## Viited

## Välislingid
* Muğla provintsi koduleht (türgi keeles)
Roodevälja mõis

**Roodevälja mõis** (saksa keeles *Rodewal*) oli poolmõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.

Roodevälja mõis rajati 1863. aastal Sõmeru mõisast eraldatud osast.

Mõisa viimased (enne 1919. aasta võõrandamist) omanikud olid Sõmeru mõisa omanikud Tiesenhausenid ja seetõttu oli Roodevälja mõis Sõmeru mõisa kõrvalmõis.

## Viited

## Välislingid
*
Hatay provints

**Hatay provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunas ja idas asub Süüria, provintsist läänes asub Vahemeri. Provintsi keskus on Antakya.

## Haldusjaotus

* Altınözü ringkond
* Antakya ringkond
* Beleni ringkond
* Dörtyoli ringkond
* Erzini ringkond
* Hassa ringkond
* İskenderuni ringkond
* Kırıkhani ringkond
* Kumlu ringkond
* Reyhanlı ringkond
* Samandaği ringkond
* Yayladağı ringkond

## Viited

## Välislingid
* Hatay provintsi koduleht (türgi keeles)
Kohala mõis

**Kohala mõis** (saksa keeles *Tolks, Tolx*) oli rüütlimõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.

Mõisast on esimesed teated 1489. aastast ja tollal olid mõisa omanikud Wrangellid. Hiljem kuulus mõis Asserienitele, Lodedele, Tiesenhausenitele, Ungern-Sternbergidele ja Hastferitele ning aastast 1801 jälle Wrangellidele.

1838. aasta algul avastati Kohala mõisa maadel Vanamõisa külas kaevu kaevamisel „põlevat kivimit“. Peterburi Teaduste Akadeemia mäeinsenerid analüüsisid laboris põlevkivi ja leidsid, et kuumutades annab see protsentuaalselt rohkem põletusgaasi kui kivisüsi. Põlevkivi tundus sobivat ka kütteaineks ning õli saamiseks.

Mõisa viimane (enne 1919. aasta võõrandamist) omanik oli Sergei von Wrangell. 

## Viited

## Välislingid
*
*
*Kohala  mõis (Rakvere khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Kohala (Tolx) mõisa üleandmise ürik Andreas Berner'ilt Rakvere foogt Gerdt Huyn von Anstenradt'ile,	26.07.1550, www.ra.ee, Pärgamendid
Gorgias

**Gorgias** (kreeka Γοργίας; umbes 485 eKr – umbes 380 eKr) oli vanakreeka sofist ja reetor Leontinoi linnast Sitsiilias. 

Sextus Empiricuse teoses „Õpetlaste vastu” (vanakreeka keeles: Πρὸς μαθηματικούς) ja anonüümses teoses „Melissosest, Xenophanesest ja Gorgiasest” (vanakreeka keeles Περὶ Μελίσσου, Ξενοφάνους καὶ Γοργίου) on kummaski säilinud fragmente Gorgiase oletatavast filosoofilisest põhiteosest „Loodusest” (ka „Mitteolev” või „Mitteolevast”), mis oli tõenäoliselt eleaatide olemiskäsitluse kriitika. See kriitika on üldiselt kokku võetud nelja negatiivse väitega, mistõttu on Gorgiast nimetatud ka nihilistiks:
# Midagi ei ole.
# Isegi kui olemine on, siis ei saa seda teada.
# Isegi kui seda saaks teada, siis ei saa seda väljendada.
# Isegi kui seda saaks väljendada, siis ei saa seda mõista.

Retoorika vallas on Gorgias peamiselt tuntud epideiktiliste kõnede, „Helena enkoomiumi” ja „Palamedese kaitsekõne” tõttu. „Helena enkoomium” demonstreerib, et Helena ei olnud süüdi Trooja sõja puhkemises. „Palamedese kaitsekõnes” kaitseb Palamedes end riigireetmise süüdistuse vastu.

Gorgias on Platoni samanimelise dialoogi nimitegelane.

## Viited
Kırşehiri provints

**Kırşehiri provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis. Provintsi keskus on Kırşehir.

## Haldusjaotus

* Akçakenti ringkond
* Akpınari ringkond
* Boztepe ringkond
* Çiçekdağı ringkond
* Kamani ringkond
* Mucuri ringkond
* Kırşehiri ringkond

## Välislingid
* Kırşehiri provintsi koduleht (türgi keeles)
O'Rourke

**O'Rourke** oli Iirimaa päritolu aadlisuguvõsa.

Suguvõsa esivanem oli 11. sajandil Iirimaa Connaughti piirkonna kuningas Artur O'Rourke.

18. sajandil tulid O'Rourke'i esindajad Venemaale.

O'Rourke'id on kantud Eestimaa ja Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.

## Suguvõsa esindajaid
*Joseph Cornelius O'Rourke (1772–1849), Venemaa sõjaväelane

## Kirjandus
*  Stefan Michael Newerkla: Das irische Geschlecht O'Reilly und seine Verbindungen zu Österreich und Russland: Von Noahs Sohn Jafet bis zum russischen Nationaldichter Puškin. In: Jasmina Grković-Major – Natalia B. Korina – Stefan Michael Newerkla – Fedor B. Poljakov – Svetlana M. Tolstaja (eds.): *Diachronie – Ethnos – Tradition: Studien zur slawischen Sprachgeschichte. Festgabe für Anna Kretschmer.* Brno: Tribun EU, 2020, lk 259-279 (Digitaalselt), siin lk 263–265 (Peatükk 3.2. Konkurentsivõimeline O'Rourke'i klann).
Rausch von Traubenberg

**Rausch von Traubenberg** oli aadlisuguvõsa. 

Suguvõsa esivanem on Luc Rausch, kes 1462. aastal sai parunitiitli. Tema lapselaps Luc sai loa kasutada nime Rausch von Traubenberg. Rauschid elasid tänapäevase Austria ja Sloveenia alale jäävas Steiermargi hertsogkonnas. 17. sajandil liikusid suguvõsa esindajad Taani, kust nad 100 aastat hiljem saabusid Eestimaale.

Suguvõsa on kantud Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr 315 all.

Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Piiumetsa, Lokuta ja Oisu mõis.
## Suguvõsa  liikmeid
*August Rausch von Traubenberg (1808–1860), Lokuta ja Huuksi pärishärra, meeskohtunik
** parun Emanuel Rausch von Traubenberg (1843–1909), Juuru mõisnik alates 1875, 
** parun Georg Otto Adolf Rausch von Traubenberg (1845–1927), Lokuta ja Piiumetsa pärishärra,  Järvamaa kreisisaadik, Eestimaa rüütelkonna maanõunik
** parun Karl Thure Rausch von Traubenberg (1847–1924), Järvamaa kreisisaadik, Huuksi ja Väike-Kareda mõisnik

## Viited
Nikola Kljusev

**Nikola Kljusev** (makedoonia keeles *Никола Кљусев*, 2. oktoober 1927 Štip – 16. jaanuar 2008 Skopje) oli Makedoonia majandusteadlane ja riigitegelane. Ta oli aastatel 1991–1992 Makedoonia peaminister.

Ta lõpetas aastal 1953 Belgradi Ülikooli majandusteaduskonna. Aastal 1964 kaitses ta majandusdoktori väitekirja, teemaks "Investeeringute majandusliku efektiivsuse hindamise kriteeriumid ja meetodid".

Ta alustas oma teaduslikku karjääri Makedoonia Tööstuse Teadusliku Uurimise Instituudis. Aastatel 1960–1967 töötas ta Skopjes Majanduse Instituudis. Aastal 1972 sai ta Skopje ülikooli majandusteaduskonna professoriks. Aastal 1988 valiti ta Makedoonia Teaduse- ja Kunstiakadeemia liikmeks, ta oli Demograafiliste uuringute nõukogu esimees.

27. jaanuarist 1991 17. augustini 1992 oli ta Makedoonia peaminister. Tema juhtimisel võeti kasutusele Makedoonia dinaar. Samuti juhtis ta Jugoslaavia vägede väljaviimist Makedooniast. Lisaks oli ta 30. novembrist 1998 27. juulini 2000 Makedoonia kaitseminister.
Šeduva

**Šeduva** () on linn Leedus Radviliškise rajoonis. Linn on Šeduva valla halduskeskuseks. Šeduva asub merepinnast keskmiselt 87 meetri kõrgusel, linnas asub Šeduva moreenkõrgustik (115–125 m). Linna läbib Radviliškise–Daugavpilsi raudtee.

Šeduvas on gümnaasium, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on koduloomuuseum, Hollandi tuulik ja 1649. aastal püstitatud katoliku kirik.
## Elanikkond

* 3783 (1880)
* 4474 (1897)
* 4537 (1902)
* 3186 (1923)
* 3309 (1970)

* 3500 (1976)
* 3347 (1979)
* 3584 (1989)
* 3400 (2001)
* 2895 (2011)


2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Šeduva elanikest leedulasi 97,69%, venelasi 1,38% ja muust rahvusest inimesi 0,93%.

## Ajalugu

Esimesed kirjalikud teated linna kohta pärinevad aastast 1449, mil seal sündis Kiievi rabi Moše Hagole. Aastast 1529 pärinevad teated sealse kiriku kohta. Aastal 1542 nimetati Šeduva linnaks, Magdeburgi õigused sai see 25. juunil 1654. Algul valitses linn end ise, kui aastal 1775 hakkas see kuuluma Stanisław II-le. Toona kaotasid paljud väiksemad linnad Magdeburgi õigused, kuid aastal 1779 sõlmisid linnaelanikud kuningaga lepingu, mille alusel sai Šeduva omavalitsuse tagasi. Kuigi ametlikult oli sellest ajast peale tegemist aleviga, säilisid asulal linnaõigused ja see oli staatuselt maakonnalinnadega võrdne.

Linn põles korduvalt (1678, 1795 ja 1798 aastal). Peale 1795. aasta tulekahju võeti vastu ehitustöid reguleerivad määrused, mis pidid tagama, et uusehitised ei rikuks turuplatsi ega tõkestaks tänavaid, ka keelati ehitada uusi maju ilma korstnateta. Linnaelanikud, kes ei suutnud ehitada turuplatsi äärde mitmekorruselisi maju, pidid oma krundid maha müüma.

Aastal 1798 ostis Šeduva mõisa parun von Ropp. Ta ei tunnistanud alevi elanike õigust omavalitsusele ja hakkas neilt nõudma teopäevi. Elanikud kaebasid ta peale ja võitsid aastal 1814 Šenatis kõigi oma privileegide tunnustamise.

Peale 1863. aasta ülestõusu mahasurumist muudeti Šeduva raekoda õigeusu kirikuks. Aastal 1879 ehitati kirikule keskväljakule uus hoone, aga aastal 1934 see lammutati.

Aastail 1871–1873 valmis linna läbiv raudtee, mis aitas kaasa kaubanduse arenemisele. Aastal 1897 oli 61% linna elanikest juudid, kohalik kaubandus oli peaaegu täielikult nende kontrolli all. Aastal 1941 hävitasid Saksa okupatsiooniväed kõik sealsed juudid, põhiliselt lasti neid maha 25. ja 26. augustil, mil tapeti kokku 664 inimest.

3. augustist 1946 on Šeduva taas linn.

## Pilte


Šeduva, kultūros ir amatų centras.JPG|Šeduva
Seduva001.JPG|Šeduva tuulik
Šeduva, bažnyčia.JPG|Šeduva kirik
Šeduva. Gimnazija (prad. klasės).JPG|Šeduva kool


## Tuntud elanikke
*Antanas Gravrogkas – Leedu insener
*Chaim Mordechai Katz – juudi rabi
*Meyer Juzint – juudi rabi
*Pranas Kūris – Leedu jurist

## Viited

## Välislingid

*Linn Poola geograafilises sõnastikus (*poola keeles*)
*Linn portaalis vietoves.Lt
Štip

**Štip** (makedoonia keeles **Штип**) on linn Põhja-Makedoonias Idapiirkonnas, Štipi omavalitsuse keskus. 

## Välislingid
Gleb Bichele

**Gleb Bichele** (30. juuli 1909 Narva – 28. detsember 2004 Tartu) oli Eesti mehaanikateadlane.

Ta lõpetas Tartu ülikooli aastal 1932 *[[cum laude]]* füüsikuna.

Arvutas 1936. aastal orbiite, mis oleksid soodsad Kuule, Veenusele ja Marsile lendamiseks. 

Füüsika-matemaatikakandidaat (1946), dotsent (1949).

Ta oli 1944–1956 TRÜ õppejõud, 1944–1946 teoreetilise mehaanika kateedri assistent, 1946–1956 samas dotsent, 1952–1973 Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehaanikakateedri juhataja, 1957–1963 samas põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna dekaan.

## Välislingid
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
Konya provints

**Konya provints** on 1. järgu haldusüksus (provints) Kesk-Türgis, Türgi suurim provints. Provintsi keskus on Konya.

## Haldusjaotus
* Ahırlı
* Akören
* Akşehir
* Altınekin
* Beyşehir
* Bozkır
* Çeltik
* Cihanbeyli
* Çumra ringkond
* Derbenti ringkond
* Derebucaki ringkond
* Doğanhisari ringkond
* Emirgazi ringkond
* Ereğli ringkond
* Güneysınıri ringkond
* Hadimi ringkond
* Halkapınari ringkond
* Hüyüki ringkond
* Ilgıni ringkond
* Kadınhanı ringkond
* Karapınari ringkond
* Karatay ringkond
* Kulu ringkond
* Merami ringkond
* Sarayönü ringkond
* Selçuklu ringkond
* Seydişehiri ringkond
* Taşkenti ringkond
* Tuzlukçu ringkond
* Yalıhüyüki ringkond
* Yunaki ringkond

## Viited

## Välislingid
* Konya provintsi koduleht (türgi keeles)
Balašov (aadlisuguvõsa)

**Balašov** (vene keeles *Балашов*, saksa keeles *Balaschew*, ka *Balaschef*) oli Venemaa aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Balašovi suguvõsa kohta on teateid XVII sajandi algusest. Suguvõsaliin algab Andrei Balašoviga. Tema pojapojapoeg Dmitri Ivanovitš Balašov (1726−1790) oli Orjoli viitsekuberner, teenis senati ülemprokurörina ja lõpetas karjääri salanõuniku teenistusastmega. Tema poeg Aleksandr Dmitrijevitš Balašov (1770−1837) teenis välja jalaväekindrali auastme ning oli aastatel 1810−1812 ja 1819 Venemaa politseiminister. 1800−1812 oli ta Tallinna sõjakuberner. 1812. aasta 3. veebruaril (vkj) võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Tema järeltulijad tegid karjääri Venemaa õukonnateenistuses. Ministri pojapoeg ülemjäägermeister Nikolai Petrovitš Balašov (1840−1931) võeti 1861. aasta Peterburi kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Pärast 1917. aasta sündmusi emigreerusid Balašovid Prantsusmaale. Suguvõsa kustus meesliinis ilmselt XX sajandi keskpaigas.

## Suguvõsa liikmeid
*Dmitri Ivanovitš Balašov (1726−1790), salanõunik, senaator, senati ülemprokurör
*Aleksandr Dmitrijevitš Balašov (1770−1837), jalaväekindral, Tallinna sõjakuberner, Venemaa politseiminister, Riiginõukogu liige
*Nikolai Petrovitš Balašov (1840−1931), tõeline riiginõunik, ülemjäägermeister, Riiginõukogu liige, rahukohtunik, Podoolia kubermangu aadlimarssal
*Ivan Petrovitš Balašov (1842−1924), tõeline riiginõunik, ülemjäägermeister
*Pjotr Nikolajevitš Balašov (1871−pärast 1939), tõeline riiginõunik, ülemjäägermeister, Venemaa III ja IV Riigiduuma liige

## Pildid

File:Pimen Nikitich Orlov2.jpg|Staabirittmeister Ivan Aleksandrovitš Balašov (1815−1841)
File:Балашов Иван Петрович.png|Ülemjäägermeister Ivan Petrovitš Balašov (1842−1924)
File:Nikolay Petrovich Balashev.jpg|Ülemjäägermeister Nikolai Petrovitš Balašov (1840−1931)
File:Portrait of P.A. Balashov.jpg|Staabikapten ja kammerhärra Pjotr Aleksandrovitš Balašov (1811−1845)
File:Balashov Petr Nikolaevich.jpg|Ülemjäägermeister Pjotr Nikolajevitš Balašov (1871−pärast 1939)


## Balašovi suguvõsa mõisavaldused
*Volõõnia kubermang:
**Mikšino (a-st 1806) (rendivaldus)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 227-228.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd I. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1972. Lk 192.
*Руммель, Витольд. *Родословныи сборник русских дворянских фамилии*. Томь I. С.-Петербург: Издание А. С. Суворина, 1886. Lk 105-107 https://runivers.ru/bookreader/book10055/#page/110/mode/1up. 

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest sõnaraamatust
Kaljas

**Kaljas** (hollandi *galjoot*, rootsi *galeas*) on kahveltaglasega vähemalt kahemastiline purjelaev (kuunar) ehk kahvelkuunar. Kaljased olid Põhjamaades tavalised, nendega purjetati palju Lääne- ja Põhjamerel. Eesti vanim kaljas on Hoppet.

## Vaata ka
*soome Kaljaasi ja soome Hoilo
Kahramanmaraşi provints

**Kahramanmaraşi provints** (armeenia keeles *Մարաշի նահանգ*, kurdi keeles *Parêzgeha Mereşê*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Türgis. Provintsi keskus on Kahramanmaraş.

## Haldusjaotus
* Afşini ringkond (kurdi Avşîn)
* Andırıni ringkond (kurdi Dêrkolê)
* Çağlayanceriti ringkond (kurdi Cirîd)
* Ekinözü ringkond (kurdi Cela)
* Elbistani ringkond (kurdi ja armeenia Olbiston)
* Göksuni ringkond (kurdi Koksen)
* Kahramanmaraşi ringkond
* Nurhaki ringkond
* Pazarcıki ringkond (kurdi Bazarcix)
* Türkoğlu ringkond (kurdi Kirdoxlî)

## Viited

## Välislingid
* Kahramanmaraşi provintsi koduleht (türgi keeles)
Şanlıurfa provints

**Şanlıurfa provints** (araabia keeles ‏الرها, Raha; kurdi keeles Riha, vanasüüria keeles ܘܪܗܝ Urhoy) on 1. järgu haldusüksus (provints) Kagu-Türgis. Provintsist lõunasse jääb Süüria. Provintsi keskus on Şanlıurfa.

## Haldusjaotus
* Akçakale ringkond (araabia ‏التل الأبيض, Tall Abyad)
* Bireciki ringkond (kurdi *Bêrecûg*)
* Bozova ringkond (kurdi *Hewenc*)
* Ceylanpınari ringkond (kurdi *Serê Kaniyê*)
* Halfeti ringkond (kurdi *Xalûfat*)
* Harrani ringkond (araabia حران, Harran)
* Hilvani ringkond (kurdi *Curnê Res*)
* Şanlıurfa ringkond
* Sivereki ringkond (zaza keeles *Süreg*)
* Suruçi ringkond
* Viranşehiri ringkond

## Viited

## Välislingid
* Şanlıurfa provintsi koduleht (türgi keeles)
De motu corporum in gyrum

"**De motu corporum in gyrum**" ("Kehade liikumisest orbiidil") on käsikiri, mille Inglise füüsik Isaac Newton saatis 1684. aasta novembris astronoom Edmund Halleyle.

Varem samal aastal oli Halley Newtonit külastanud ning küsitlenud teda probleemide asjus, mille üle tol ajal arutlesid Halley ja talle lähedased teadlased Londonis, sealhulgas Christopher Wren ja Robert Hooke.

Teose pealkiri on oletuslik, kuna algne käsikiri on kaotsi läinud. Selle sisu on taastatud teiste dokumentide põhjal, milleks on kaks tollast koopiat ning üks visand. Ainult visandil on pealkiri, mõlemad koopiad on pealkirjata.

Käsikiri (mida tavaliselt nimetatakse lühidalt "De Motu", kuid Newtonil on ka teisi samuti algavate pealkirjadega teoseid) sisaldas tähtsaid matemaatilisi kontseptsioone, mis põhinesid kolmel valemil, mida tänapäeval tuntakse Kepleri seadustena (enne Newtoni töid ei peetud neid üldiselt seadusteks). Halley teatas Newtoni saadetisest Kuninglikule Seltsile 10. detsembril 1684 (vkj). Pärast Halley edasist julgustust jätkas Newton tööd ning kirjutas samadel teemadel oma peateose "Philosophiae Naturalis Principia Mathematica", mille tuum sisaldub juba "De Motus" ning kordub "Principias".
Essee uuest nägemisteooriast

**"Essee uuest nägemisteooriast"** (inglise keeles "An Essay towards a New Theory of Vision") on angloiiri filosoofi George Berkeley esimene suurem teos. See ilmus 1709. aastal. 

Teoses käsitles Berkeley inimese nägemisvõime piire ning esitas teooria, mille kohaselt on nägemise objektid mitte materiaalsed asjad, vaid valgus ja värv. Samu ideid kordas Berkeley ka oma peateoses "Traktaat inimteadmise printsiipidest" (1710), mille kehva vastuvõtu järel ta kirjutas selle ümber dialoogivormis ning avaldas pealkirja "Kolm dialoogi Hylase ja Philonouse vahel" all (1713).

Essees kritiseeris Berkeley tollaseid optikuid, kaasa arvatud William Molyneux'd, John Wallist, Nicolas Malebranche'i ja René Descartesi. Ta käsitles ruumi ja suuruse nägemise ning ruumilise sügavuse probleeme, mida hiljem oma teoses "Taju fenomenoloogia" vaatles ka Maurice Merleau-Ponty.
Aela mõis

**Aela mõis** (ka **Aeli, Ahhila mõis**; saksa keeles *Aela*) oli Vana-Harmi mõisa kõrvalmõis Kose kihelkonnas Harjumaal.

Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Kose valda.

## Viited

## Välislingid
*
*
Lilli-Anne mõis

**Lilli-Anne mõis** (varem **Anne mõis**; saksa keeles *Annenhof*; ka Lilli mõis) oli Sõmerpalu mõisa kõrvalmõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Võru maakonda Võru valda.

Mõisat nimetati küll pikka aega **Anne mõisaks**, ent kuna samas kihelkonnas oli ka Koigu mõisast eraldatud Anne mõis, siis hakati Sõmerpalu kõrvalmõisa nimetama **Lilli-Anne mõisaks**.

Aastal 1912 jagas Sõmerpalu mõis oma kolme kõrvalmõisa (sh Lilli-Anne) alad taludeks ja taludesse kutsuti Volõõniast (tänapäeval Ukraina ala) 40 perekonda saksa soost talupoegi. Sakslased asustasid piirkonda kuni 1939. aastani.

## Viited

## Välislingid
*
Aruvalla mõis

**Aruvalla mõis** (saksa keeles *Arrowall*) oli rüütlimõis Jüri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Rae valda.

Poola-Rootsi kuningas Sigismund III läänistas 1594. aastal mõisa Johan Uexküllile. Mõis rajati 17. sajandil Kose-Uuemõisa mõisast eraldatud osast. Mõisa esimesed omanikud olid Rechenbergid. 1678. aastal läks mõis Hans Heinrich von Tiesenhauseni kätte. Seejärel oli mõis umbes 150 aastat Kose-Uuemõisa mõisa omanike valduses. 

1820. ja 1830. aastatel olid omanikud Engelhardtid ja Vietinghoffid. 1838. aastal läks mõis Pahlenite kätte. Seejärel olid omanikud Riesenkampffid, Rosenid, Ungern-Sternbergid ja viimasena (enne 1919. aasta ülemaalist võõrandamist) Dehne esindav Alexander Julius von Dehn.

## Viited

## Välislingid
*
*Aruvalla mõis (Jüri khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Rudolf Carnap

**Paul <u>Rudolf</u> Carnap** (18. mai 1891 Ronsdorf, Preisimaa, Saksamaa keisririik – 14. september 1970, Santa Monica, California, USA) oli saksa filosoof, Viini ringi üks põhiliikmeid ning loogilise positivismi rajajaid. 1935. aastani tegutses ta Euroopas ning hiljem USA-s.

Ta õppis Berliini ja Jena ülikoolis, kus tema õppejõudude seas olid Albert Einsteini ja Edmund Husserl. Tema 1922. aastal ilmunud väitekiri "Ruum" ("Der Raum") eristas formaalset, füüsikalist ja tajutavat ruumi. Ta pidas kirjavahetust Bertrand Russelliga, kes kopeeris talle käsitsi oma teost "Principia Mathematica", kuna Carnapi koduülikool ei jaksanud seda osta.

1923. aastal tutvus Carnap konverentsil Hans Reichenbachiga, kes tutvustas teda Viini ülikooli professori Moritz Schlickiga. 1926. aastal sai ka Carnap töökoha Viini ülikoolis. Seal kuulus ta Viini intellektuaalide rühma, mida hakati kutsuma Viini ringiks. Selles rühmituses töötati välja loogilise positivismi kontseptsioon.

1928. aastal avaldas Rudolf Carnap kaks tähtsat raamatut: "Maailma loogiline struktuur" ("Der logische Aufbau der Welt") ja "Pseudoprobleemid filosoofias". Esimeses neist arendas ta välja range formaalse empirismi, defineerides teaduse objekte fenomenalistlikult. Selles ilmneb tugev Russelli ja Alfred North Whiteheadi mõju. Hiljem taandas Carnap end sellest teosest ning ei autoriseerinud ingliskeelset tõlget kuni 1967. aastani. Teises raamatus väitis Carnap, et suur hulk traditsioonilisi filosoofilisi küsimusi on tähendusetud ning tulenevad keelevigadest. Sel viisil tahtis ta elimineerida metafüüsika.

1930. aastal tutvus Carnap Alfred Tarski semantikateooriaga ning 1931 sai saksa keele professoriks Praha ülikoolis. Seal kirjutas ta raamatu "Keele loogiline struktuur", mille kohaselt pole olemas "tõest" loogikat ega keelt. 1933. aastast pärines Carnapi sõprus W. V. Quine'iga.

1935. aastal emigreerus Carnap natsirežiimi eest USA-sse, kus sai 1941. aastal kodakondsuse ning oli filosoofiaprofessor Chicago ülikoolis. Seal kirjutas ta raamatuid semantikast, modaalsest loogikast ning tõenäosuse ja induktsiooni filosoofilistest alustest.

1954. aastal asus ta tööle Los Angelese California Ülikoolis, kus kirjutas teaduslikust teadmisest, analüütilise ja sünteetilise vastandusest ning verifikatsiooniprintsiibist. Tema kirjutised termodünaamikast ilmusid postuumselt.

## Isiklikku
Rudolf Carnap oli aktiivne esperantist ning omandas esperanto omal käel juba 14-aastaselt. Reisides kasutas ta seda keelt sageli.

Carnapi esimene abikaasa oli Elizabeth Schöndub. Neil sündis neli last. Abielu lahutati 1929. aastal.

1933. aastal abiellus ta  Elizabeth Ina Stögneriga, kes tegi 1964. aastal enesetapu.

## Välislingid
* Rudolf Carnap "Filosoofia internetientsüklopeedias"
* Carnapi modaalne loogika "Filosoofia internetientsüklopeedias"
Holstein-Beck

**Holstein-Beck** oli aadlisuguvõsa (krahvid). 

Suguvõsast on teateid 1088. aastast, kui mainitakse Oldenburgi krahvi Egilmari. 

1759. aastal kanti Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki hertsog Peter August Friedrich Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 

## Vaata ka
*Oldenburgi dünastia

## Viited
Jonathan Swift

**Jonathan Swift** (30. november 1667 Dublin, Iirimaa – 19. oktoober 1745 Dublin) oli iiri ingliskeelne kirjanik, satiirik, esseist ja anglikaani kiriku vaimulik, kelle teostest on Eestis tuntuim "Gulliveri reisid". Algselt avaldas Swift kõik oma teosed pseudonüümide all (nt Lemuel Gulliver) või anonüümselt.

Poliitikas toetas Swift algul viige, hiljem toore. Ta oli Dublini Püha Patricku katedraali diakon.

Swift oli oma kaasajal inglise kirjanduse tuntuim satiirik ning tema teosed on avaldanud maailmakirjandusele tohutut mõju. "Gulliveri reisidest" on tehtud teatrilavastusi ja filme.

Swifti nime kannab kraater Marsi kuul Deimosel, kuna Swift ennustas Marsi kuude avastamist.

## Teosed eesti keeles
* "Gulliveri reisid". Inglise keelest tõlkinud ja järelsõna: Leo Anvelt. Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1938, 440 lk; 2. trükk: Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1951, 332 lk; 3. trükk: eessõna Richard Sympson, Perioodika, Tallinn 1996, 296 lk; ISBN 579790585X; 4. trükk: Eesti Päevalehe romaaniklassika, 2007, 224 lk; ISBN 9788498198799
* "Tagasihoidlik ettepanek" (pamflett aastast 1729, mis tõi autorile Dublini aukodaniku nimetuse), tõlkinud Märt Väljataga – raamatus "Valik III. Esseid maailmakirjandusest", koostanud Toomas Haug, kirjastus Perioodika, Tallinn, Loomingu Raamatukogu 1988, nr 51/52, lk 7–14

### Kirjanduslikud töötlused
* Mati Unt on „Gulliveri reiside” ainetel kirjutanud näidendi „Gulliver ja Gulliver. Nukunäidend täiskasvanuile Juhan Viidingu lauludega 2 osas” (Valitud teosed, 2. köide, Tallinn 1985, lk 144-172), lavastatud 1979 ja 1987
* Andrus Kivirähk on Gulliveri ja liliputtide motiivi kasutanud novellis „Gulliver” (Looming 2012, nr 6, lk 792-802), see on loetav ka digitaalarhiivis DIGAR

## Kirjandus
* Franz Schiller, "Lääne-Euroopa uue aja kirjandusajalugu", RK Teaduslik Kirjandus, Tartu 1941, lk 59–64
* "XVIII sajandi väliskirjandus" (kõrgkooliõpik), Valgus, Tallinn 1973, lk 71–79 
* Anatoli Lunatšarski, "Jonathan Swift ja tema "Vaadilugu"" – Lunatšarski raamatus "Väliskirjandusest", tõlkinud Aleksander Klejnot, Eesti Raamat, Tallinn 1977, lk 159–168
* Vanessa (= Esther Vanhomrigh), Jonathan Swiftile – kogumikus "Armastuskirjad", Hotger, Tallinn 2001, lk 184–186

## Välislingid

* Jüri Talvet, Romaaniülikool: Jonathan Swift "Gulliveri reisid" – Eesti Päevaleht 27. juuli 2007, lk 24