open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ibeeria ilves

**Ibeeria ilves** (*Lynx pardinus*) on Pürenee poolsaarel elav kaslane.

Mõned allikad ("Loomade elu") peavad ibeeria ilvest ilvese alamliigiks (*Felis lynx pardinus*).

Ibeeria eredate täppidega ilves elas kunagi kogu Euroopas. Mõni aeg tagasi oli ibeeria ilvest alles hinnanguliselt mõnikümmend isendit Hispaanias ja Portugalis. See liik on juba pikemat aega kuulunud punasesse raamatusse, kuid vaatamata sellele on temale ka hiljem jahti peetud. Loomaparkides (näiteks Coto Donana reservaadis) on ibeeria ilveseid siiski üritatud kaitsta, pildistada ning mõõta-kaaluda: kehapikkuseks saadi 85–110 cm ja kehakaaluks 9–15 kg (rekord on 25 kilo). Ibeeria ilvese loomulik eluiga on 14 aastat ning poegi on aastas kuni 5.

Ibeeria ilveseid registreeriti 1994. aastal 1200 isendit, aga märtsis 2004 oli neid kõigest 120. Märtsis 2005 on neid sadakond, neist Coto Donanas 15. Ilves elab Vahemere põhjakalda metsades, mida pole aga palju alles jäänud. Vähesed metsatukad on üksteisest eraldatud, mis teeb ilveste pääsu liigikaaslaste juurde raskeks. Veidi suuremaid metsi leidub vaid Edela-Hispaanias ja Portugalis, kus elab ka enamik elusolevaist ilvestest.

Kuigi ibeeria ilveste hulk on viimastel sajanditel pidevalt vähenenud, võis teda veel möödunud sajandi alguses Hispaanias ja Portugalis ning Prantsusmaa Püreenedes laialdaselt leida. Arvukus langes 20. sajandi esimesel poolel kiiresti seoses kitsekarjatamise soikujäämisega.

Kitsekarjatamisega kindlustati ibeeria ilvese peamise saakloomale, küülikule, vastuvõetav elukeskkond. Kitsepidamise lõppemisega muutus ka loodus ning kadusid küülikuile sobivad rohumaad. Koos rohumaadega kadus ka küülik ise.

Veel hävitavamalt mõjus küülikule karjamaade asendamine teraviljapõldudega ning 1950. aastatel möllanud müksomatoosiepideemia. Nõnda kadus ilveste saak.

1970. aastail leiti ilveseid Hispaaniast Montes de Toledost ja Sierra Morenast ning Guadalquiviri jõe suudmealalt. 1996 oli ilvesel Pürenee poolsaarel sadakond isoleeritud alampopulatsiooni ning sajandivahetuseks olid needki tugevasti fragmenteeritud.

Kui 2000. aastate alguses oli ibeeria ilvese arvukus langenud isegi alla saja isendi, siis tänu kaitsemeetmele oli tema arvukus 2023. aastaks ületanud taas 2000 piiri. 2015. aastal paigutati ibeeria ilves kriitilises seisundis liikide hulgast tagasi väljasuremisohus liikide hulka ja 2024. aastal alandati ohuhinnangut veelgi tasemele ohualdis, kuid täiskasvanud loomade arvuks hinnati ca 650 isendit . 

## Viited

## Välislingid
Kvartsiit

**Kvartsiit** on peamiselt kvartsist koosnev teraline moondekivim.

Kvartsiit koosneb harilikult 70–80% ulatuses kvartsist. Ülejäänu moodustavad vilgukivi, talk, plagioklassid ja muud lisandid. Tema kõvadus Mohsi skaalal on 7, survetugevus 100–450 MPa, tulekindlus kuni 1770 °C.

Kvartsiidi lähtekivimiks on enamasti liivakivi. Liivakivi muutub kvartsiidiks suure kuumuse ja rõhu all, harilikult tektooniliste protsesside käigus. Reeglina on kvartsiit granoblastilise struktuuriga.

Kuna liiv võib olla mitmesugust värvi, võib seda olla ka kvartsiit. Levinumad on valkjad, kollased, punakad ja pruunid toonid. Puhas kvartsiit on tavaliselt valge kuni hall, kuid praktikas esineb sageli punakaid toone raudoksiidi Fe2O3 sisalduse tõttu. Teised värvid, näiteks kollakad või oranžid, tulenevad kivimi ebapuhtusest. Kvartsiidis võib olla säilinud liivakivile omane kihilisus.

Mõnikord nimetatakse kvartsiidiks väga tugevalt tsementeerunud liivakivi. Sageli aga juhtub ka vastupidine, kus kvartsiiti nimetatakse liivakiviks. Nende kahe erinevus seisneb selles, et kvartsiit on nii tugevalt tsementeerunud, muutunud ja moondunud, et ta ei murdu mitte piki kvartsiterade piiri, vaid nendega risti.

Vahel võib kvartsiit sarnaneda väga marmoriga, kuid marmorist eristab teda tunduvalt suurem kõvadus.

Kui liivakivi moondub kvartsiidiks, siis üksikud kvartsiterad kristalliseeruvad ümber koos endise tsementeeriva ainega ja moodustavad kvartsikristallide kokkusulanud mosaiigi. Enamik esialgsest tekstuurist ja setete struktuurist hävib moonde käigus. Vahel võib ümberkristalliseerumise ja moonde käigus osa tsementeerivaid aineid, näiteks raudoksiid, karbonaadid ja savi, kivimist väljuda. See põhjustab tekkivas kvartsiidis triipe ja läätsi.

Ortokvartsiit on väga puhas kvartsiit, mis koosneb tavaliselt hästi ümardunud kvartsiteradest ja seda tsementeerivast ränist. Ortokvartsiit koosneb tihti 99% ulatuses ränioksiidist SiO2, milles on üksnes vähesel määral raudoksiidi ja niisuguste püsivate mineraalide jälgi nagu tsirkoon, rutiil ja magnetiit. Ortokvartsiidis on esialgse settekivimi tekstuur ja struktuur mõnikord täitsa hästi säilinud.

Kvartsiit on murenemisele väga vastupidav ning sageli koosnevad mäeharjad ja -tipud kvartsiidist. Kuna ta koosneb peaaegu puhtast ränist, siis on seal vähe materjali, millest pinnas moodustuda võiks. Sellepärast paljandub kvartsiit sageli maapinnal või on kaetud üksnes õhukese pinnasekihiga, mis ei soodusta taimekasvu.

Kvartsiit on dekoratiivne kivim. Seda kasutatakse seinte, põrandate ja trepiastmete katmiseks ja katusekividena. Temast toodetakse happe- ja tulevastaseid materjale, teda kasutatakse betooni lisandina ja räbustina. Purustatud kvartsiiti on kasutatud tee-ehitusel ja raudteedel ballastina. Suure puhtusega kvartsiidist toodetakse raudsilikooni, tööstuslikku räniliiva, räni ja ränikarbiidi. Kiviajal kasutati kvartsiiti ränikivi (pisut halvema) alternatiivina.

3400 aastat tagasi valmistati Vana-Egiptuse kuninga Amenhotep III mälestuseks kvartsiidist Memnoni kolossid, mis on tänapäevani säilinud.
Võhandu jõgi

**Võhandu jõgi** on pikim täies ulatuses Eesti territooriumil asuv jõgi. Ta algab Saverna külas ja suubub Võõpsu lähedal Lämmijärve. Võhandu jõe pikkus on 165 km ja jõgikonna pindala 1402 km². Vagula järvest ülesvoolu kannab ka nime *Pühajõgi* ja alamjooksul *Voo jõgi*.

Aastal 1963 moodustati Võhandu jõe ürgoru kaitseala, kus asuvad mh jõe liivakivipaljandid (kohalikus keeles kutsutud ka taevaskodadeks), millest kõrgeim on Viira veskimüür. 2005. aastal moodustati ka Võhandu jõe hoiuala.

## Kirjeldus

Võhandu jõgi on alamjooksul üle 60 meetri lai ja tema suudmes on delta koos mitme jõesaarega. Jõgi on laevatatav Peipsi-Pihkva järvelt Võõpsu sadamani.

Võhandu jõe parempoolsed lisajõed on Sirvaste oja, Kokõ oja, Pühäjõgi, Kärgula oja, Jaaskaoja, Rõuge jõgi, Koreli oja, Iskna jõgi, Palumõisa oja, Pahtpää jõgi, Mädajõgi ja Varesmäe oja. Vasakpoolsed lisajõed on Parisuu oja, Karioja, Virosi oja, Toolamaa oja. Suurimad paisjärved on Leevaku paisjärv ja Räpina järv.

## Kohapärimus ja rahvausund

Pühaks peetud Võhandu jõgi on suulises pärimuses seotud äikesejumala Piksega. Johann Gutslaff esitas oma 1644. aastal Tartus ilmunud teoses "Kurtzer Bericht und Unterricht Von der Falsch-heilig genandten Bäche in Lieffland Wöhhanda" ("Vääralt pühaks peetud Võhandu jõest Liivimaal") Erastvere talupojalt, piksepapilt Vihtla Jürgenilt kirja pandud Pikse palve, millega kohalik maarahvas palus suurel ristipäeval härga ohverdades äikesejumalalt Pikselt lepitust ja leevendust põuale, mis algas pärast seda, kui püha jõe peale Osula veski ehitati:

*"Voda Picker! Herja anname palvus katte sarve kahn ninck nelli shörre kahn, kündi perrast, külvi perrast, ölje vast, terra kuld. Toucko mujo musto pilvi suhre soh, körkin kondo, laja lahne pähle. Simmasse ilma, messi hohk meile kündjalle, külvjalle. Pöha picken, häja meye pöldu hüvvä ölje allan, ninck hüvvä päh otzah ninck hüvvä terri sisseh."*

Seotust piksejumalaga kinnitavad ka 1939. ja 1957. aastal Räpina kihelkonnast kogutud pärimusteated:

*Vuojõõ veereh, Süvahavva Pusä talo man Tore veski ligi om taavaskua siih suur korgõ kuup. Sääl olõvat elänö jõõ- vai piksejummal. Kooba siih omava olnuva jumala kangapeele ja vokk, midä mõni inemine olõvat nännö. Koobas on kuni 1,5 meetrit kõrge uuristis liivakivi seinäs.* (RKM II 67, 447/9 (36) 
Võhandu jõgi Nulga küla juures.jpg|Võhandu jõgi Nulga küla juures
Räpina järv (Võhandu jõgi).JPG|Räpina järv Võhandu jõel
Võhandu maraton 2012.jpg|Võhandu maraton (2012)


## Võhandu jõgi kirjanduses
Võhandu jõgi on Aino Kallase jutustuse "Püha jõe kättemaks" keskne tegevuskoht. Lugu räägib sellest, kuidas Sõmerpalu mõisnik laseb veskiehitajal Adam Dörfferil Arnstadti linnast Võhandu jõele veski ehitada ja mis lõppeb sellega, kuidas kohalik rahvas veski hävitab. Tõnn Sarv on Johann Gutslaffi ja Aino Kalda teostele tuginedes kirjutanud novelli "Müüdi sünd".

## Veskid ja veskikohad
* Lauri veski
* Kassi veski
* Viira veski
* Viia veski
* Leevaku hüdroelektrijaam

## Vaata ka
*Pühajõe mäss

## Viited

## Kirjandus
* Marju Kõivupuu. 101 Eesti pühapaika. Tallinn: Varrak 2011, lk 14–15.

## Välislingid
Leeliskivim

**Leeliskivim** (inglise *alkaline rock*) on suhteliselt suure kaaliumi- ja naatriumisisaldusega tardkivim.

Suhteliselt suur leelisoksiidide (kaalium- ja naatriumoksiidi) sisaldus tähendab selle suhtelist kogust alumiinium- ja ränioksiidi suhtes. Keemilist valemit kasutades näeb asi välja järgmine: [(Na2O+K2O):Al2O3:SiO2] erineb suhtest 1:1:6, kas Al2O3 või SiO2 defitsiidi suunas.

Eesliite "leelis-" lisamine defineeritakse siiski pisut erinevalt. Selle eesliitega nimetatakse tardkivimeid, mis sisaldavad kas leelisamfiboole, leelispürokseene või feldšpatoide. Tuleb muidugi hoolikalt jälgida, kas eesliide "leelis-" on lisatud kivimi või mineraali põhinimele. Näiteks leelispäevakivi on mineraal, mistõttu tema kohta siinne jutt ei käi. See aga ei pruugi alati aidata, sest mõnikord võidakse näiteks leelispäevakivi-graniit lühendada leelisgraniidiks (mis on iseenesest täiesti lubamatu). See võib muuta asjast korrektse arusaamise keeruliseks.   

Leeliskivimit tuleb eristada leeliselisest kivimist, mis on mitmetähenduslik termin. Tavaliselt nimetatakse leeliselisteks tardkivimeid, mis sisaldavad normaalsest enam leelisoksiide, kuid terminit ei seota range valemiga. 

## Vaata ka
*Leelis
ELF

**ELF** või **Elf** võib tähendada järgmist:
* Elf, USA ansambel
* Elf on tegelane germaani mütoloogias
* Eestimaa Looduse Fond
* Eesti Lastefond
* Kiviõli Õmblusvabrik Elf
* Executable and Linkable Format, informaatikas objektifaili formaat
* Extremely low frequency, eriti madal sagedus
Punailves

**Punailves** (*Lynx rufus*) on Põhja-Ameerikas elav kaslaste hulka kuuluv kiskja.

Punailves on teistest ilvestest väiksem ja pealtnäha kodukassilikum. Isane punailves kaalub 11–16 kg. Turjakõrgus on 20–30 cm. Punailvesel on väikesed kõrvatutid. Saba on ehk pikem kui keskmisel ilvesel (kuni 15 cm), aga seevastu on jalad lühemad. Tema karvastik on hallikas punakaspruun, tihedalt üle külvatud tumedate tähnidega.

Punailves elab enamikul USA ja Mehhiko territooriumil mägedes ja metsades, kuid mujalgi. Ta ei pelga inimasulaid ega lagendikke, elab põõsastes, kraavides ja kaktuste keskel. Punailves ei salli sügavat lund. Samuti raskendab tema levila laiendamist põhja poole konkurents kanada ilvesega. Ent tsivilisatsiooniga on liik kohanenud ja on arvatud, et tänapäeval elab punailveseid rohkem kui mõne sajandi eest. 

Sigimine pole seotud kindla aastaajaga, kuid kõige sagedamini toimub paaritumine kevadel. Mõned emased lubavad endale „luksust“ paljuneda kaks korda aastas (pärast 50-päevast tiinust sünnib tal 1–6, tavaliselt 2 poega).

Punailves sööb peamiselt jäneselisi (65% toidust) ja närilisi (25%), näiteks uruhiiri ja oravaid, kuid murrab ka suuremaid loomi: metskalkuneid, kodukanu ning isegi valgesaba-pampahirvi ja lambaid.

Punailvesel on palju alamliike.

## Välislingid
Jõgikond

**Jõgikond** ehk **jõe valg(a)la** on ala, kust jõgi saab oma vee.

Jõe valglal saab eristada maapealset ja maa-alust valglat, mis ei ühti, sest maapealne ja maa-alune veelahe ei lange kokku.

Maailma suurima jõgikonnaga jõgi on Amazonas (6 144 727 km&sup2;).

Jõgikonna pindala mõõdetakse enamasti ruutkilomeetrites.

## Viited
Piret Järvis

**Piret Järvis-Milder** (sündinud 6. veebruaril 1984 Tallinnas) on eesti muusik ja teleajakirjanik.

Piret Järvis-Milder on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli. Seejärel õppis Concordia Rahvusvahelises Ülikoolis meedia ja suhtekorralduse erialal. Hiljem õppis Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja kommunikatsiooni.

Laulma hakkas kolmeaastaselt, hiljem õppis klaverit ja kitarri. Piret Järvis-Milder on üks kolmeliikmelise tüdrukutebändi Vanilla Ninja liikmeid, kus mängib kitarri ja laulab ning mille koosseisus esindas 2005. aastal Eurovisioonil Šveitsi.

Ta kirjutab ka laule. Vanilla Ninja läbimurdehiti "Club Kung Fu" sõnad ning paljud teised Vanilla Ninja lood on tema kirjutatud.

2002. aastal juhtis ta TV3 saateid "Suve Fizz" ja "Meeletu maailm". 2004. aasta sügisest pühendus ta ainult muusikale, kuid hakkas juba 2005. aasta sügisel juhtima telesaadet "Malaisia". Hiljem töötas ta MTV Eesti saatejuhina. 

2011. aastast töötab ta Eesti Televisiooni saatejuhi ja toimetajana. Teiste seas on ta juhtinud ja toimetanud selliseid saateid nagu "Pealtnägija" , "Eesti Laul", "Terevisioon", "TeadusEST".

## Isiklikku

3. augustil 2017 abiellus ta Gruusias Egert Milderiga. Augustis 2020 sündis neile tütar, märtsis 2023 poeg.

## Viited
Jun'ichirō Koizumi

**Jun'ichirō Koizumi** [džunitširoo koidzumi] (lihtsustatud kirjapilt *Junichiro Koizumi*; jaapani keeles 小泉 純一郎 (*Koizumi Jun'ichirō*); sündinud 8. jaanuaril 1942 Yokosukas) on Jaapani poliitik. 

Ta oli Liberaaldemokraatliku Partei esimees 24. aprillist 2001 kuni 20. septembrini 2006 ja Jaapani peaminister 26. aprillist 2001 kuni 26. septembrini 2006.
Süngoonia

**Süngoonia** (inglise *crystal system*) on sarnaste sümmeetriaelementide, kristallograafiliste telgede ning nendevaheliste nurkadega kristallide klass.

Süngooniate arv on eri koolkondades erinev. Tänapäeval on kõige levinum kuuest süngooniast koosnev klassifikatsioon, kuid kasutatakse ka seitsmest süngooniast koosnevat süsteemi.

Süngooniad:
*kuubiline (isomeetriline)
*heksagonaalne
*tetragonaalne
*rombiline (ortogonaalne)
*monokliinne
*trikliinne

Sageli eristatakse ka trigonaalset süngooniat, kuid viimasel ajal loetakse teda enamasti ebavajalikuks ja asendatavaks heksagonaalse süngooniaga.

Kõigi süngooniate peale kokku on olemas 32 punktigruppi, mille alusel on võimalik kirjeldada kõiki kristalle.

## Süngooniate ülevaade
Ladina tähtedega tähistatakse kristallograafilisi telgi, kreeka tähtedega aga nendevahelisi nurki. Kui sümmeetria tõttu on teljed võrdsed, on nad tähistatud sama tähega. Näiteks kuubiline süngoonia, kus on kolm võrdset telge, mis asuvad kõik üksteise suhtes risti ja on seetõttu tähistatud "a1", "a2", "a3", mitte "a", "b", "c". Vertikaalne telg on tähistatud tähega "c", välja arvatud kuubiline süngoonia, kus kõik teljed on võrdsed ja termin "vertikaalne" ei oma mingit sisu. Vertikaalseks loetakse enamasti kõige pikemat telge. Horisontaalsed teljed on tähistatud tähtedega "a" ja "b". Juhul kui nad on võrdsed, on nad tähistatud ühe tähega "a1", "a2". Heksagonaalses süngoonias on kolm võrdset telge (a1, a2, a3).

### Kuubiline
*a1 = a2 = a3
*kõik teljed on üksteise suhtes risti

### Heksagonaalne
*a1 = a2 = a3, asuvad ühel tasandil, nurk nende vahel on 120°
*c on risti tasandiga, mille moodustavad teljed a1, a2, a3

### Tetragonaalne
*a = b ≠ c; a = a1; b = a2
*α = β = γ = 90°

### Rombiline
*a ≠ b ≠ c
*α = β = γ = 90°

### Monokliinne
*a ≠ b ≠ c
*β > 90°; α = γ = 90°

### Trikliinne
*a ≠ b ≠ c
*α ≠ β ≠ γ ≠ 90°

## Punktigruppide sümmeetriaelemendid ja levinumad mineraalid
Peaahelik

Suur-Kaukasuse **Peaahelik**, tuntud ka kui **Veelahkmeahelik** (vene keeles vastavalt *Главный хребет*, *Водораздельный хребет*), on Kaukaasia mäestikus asuv keskne mäeahelik. See kulgeb loode-kagu suunas Mustast merest Kaspia mereni. 

Peaahelik moodustab Suur-Kaukasuse kõrgeima ja massiivseima osa ning mõnede käsitluste kohaselt tähistab see Euroopa ja Aasia maailmajao geograafilist piiri.

Aheliku kõrgeimad tipud paiknevad selle kesk- ja idapoolses osas. Kõrgeim tipp on Šhara (5058 m), mis asub Gruusia ja Abhaasia piiril. Läheduses paikneb ka Dõgtau (5205 m) ning mitmed teised üle 5000 meetri kõrgused tipud.

Suur-Kaukasuse Peaaheliku põhjanõlvalt saavad alguse mitmed jõed, mis kuuluvad Musta mere vesikonda. Üks tähtsamaid neist on Kuban, mis saab alguse Elbruse piirkonnast ja voolab läbi Venemaa lääneosa. Samalt nõlvalt saavad alguse ka Terek, Baksan, Malka ja mitmed teised jõed, mis voolavad läbi Põhja-Osseetia ja Kabardi-Balkaaria. Terek on aga erandlik – kuigi see saab alguse põhjanõlvalt, ei suubu ta Musta merre, vaid pöördub itta ja voolab lõpuks Kaspia merre.

Lõunanõlvalt, mis langeb Gruusia ja Aserbaidžaani suunas, algavad jõed, mis kuuluvad Kaspia mere vesikonda. Olulisim neist on Qanıx (Alazani), mis voolab läbi Kahhethi piirkonna Gruusias ja jätkab teed Aserbaidžaanis, olles osa suuremast Kura jõgikonnast. Samasse süsteemi kuulub ka Iori jõgi.

Peaaheliku lääneosas saavad alguse mitmed lühikesed kuid veerohked jõed, mis voolavad otse Musta merre. Näiteks Enguri ja Rioni jõgi Gruusia lääneosas saavad oma vee Peaaheliku lõunanõlvalt. Need jõed on piirkonnas olulised, sest neid kasutatakse nii niisutamiseks kui ka hüdroenergia tootmiseks.

## Viited

## Vaata ka
*Kõrvalahelik
Apurímaci jõgi

**Apurímaci jõgi** (hispaania keeles *Río Apurimac*, sõnadest *apu* 'jumalus' ja *rimac* 'oraakel, kõneleja') on jõgi Lõuna-Ameerikas Peruu Arequipa piirkonnas, Amazonase lähtejõgi.

Apurímac algab Andidest. Tema lähte koordinaadid on 15° 11' 48" S ja 71° 45' 29" W. Lähe asub vähem kui 160 km kaugusel Vaiksest ookeanist 5597 m kõrguse Nevada Mismi jalamil. Jõgi toitub liustiku sulamisveest.

Ta voolab sügavas, kuni 3 km kõrguses kuristikus loodesse. Jõel on hulk jugasid ja kärestikke. Ta ei ole laevatatav. Seni tehtud 6 katsest läbida jõgi kogu ulatuses on ainult 2 õnnestunud.

Apurímaci jõgi voolab Cusco piirkonda, seejärel tükk aega Cusco ja Apurímaci piirkonna piirijõena ning siis Cusco ja Ayacucho piirkonna piirijõena. 731 km kaugusel lähtest ja 440 m kõrgusel merepinnast suubub Apurímaci vasakult Mantaro jõgi ning mõlemad moodustavad koos Ene jõe. Ene jõgi voolab Junini piirkonnas. 330 meetri kõrgusel ühineb ta Perené jõega. Sellest allapoole nimetatakse teda Tambo jõeks. Selles kohas teeb jõgi järsu käänaku itta, mõne aja pärast jälle põhja. Atalaya linnas ühineb temaga paremalt Urubamba jõgi ja sellest kohast allavoolu voolab jõgi Ucayali piirkonnas ja seda nimetatakse Ucayali jõeks. Ucayali on Amazonase peamine lähtejõgi. 

Vahel nimetatakse Apurímaciks kogu jõge koos Ene ja Tamboga kuni Urubamba suudmeni. Sel juhul on jõgi 1070 km pikk.

Alates 1975. aastast loetakse seda Amazonase lähtejõeks.

## Viited
Babari saared

**Babari saared** on saarestik Banda meres. Pindala umbes 820 km&sup2;. Saared on künklikud, kõrgus kuni umbes 830 meetrit. Kuuluvad Indoneesiale.
Gustaf Gabrielsson Oxenstierna

**Gustaf Gabrielsson Oxenstierna** on olnud mitme inimese nimi:
*Gustaf Gabrielsson Oxenstierna (1551–1597)
*Gustaf Gabrielsson Oxenstierna (1613–1648)
*Gustaf Gabrielsson Oxenstierna (1626–1693)
Moritz Stensson Leijonhufvud

**Moritz Stensson Leijonhufvud** (10. september 1559 – 23. november 1607 Käggleholm) oli Rootsi riigitegelane, Raseborgi krahv.

Tema isa Sten Eriksson Leijonhufvud (1518–1568) oli alates 1539 Rootsi riiginõunik. Tema ema oli Ebba Månsdotter Lilliehöök. Tal oli vanem vend Axel Leijonhufvud ning kolm vanemat ja kaks nooremat õde, kellest kõik elasid vähemalt 34-aastaseks.

Moritz Stensson Leijonhufvud saadeti juba noorena Södermanlandi hertsogi Karli õukonda. 1584 sai temast hertsogi nõunik. 1588 oli ta saadiku ülesannetes Poolas ja 1592 Holsteinis. 1595 sai ta Närke maakonnakohtunikuks. 1598 määrati ta Västeråsi lossi asehalduriks. 1601–1602 oli ta Eestimaa kuberner ja talle läänistati Raasepori linnus  ja Raasepori maakond Soomes. Seejärel sai ta riiginõunikuks ja töötas kuni surmani Rootsi riigikohtunikuna.

Ta abiellus 1592 Amalia von Hatzfeldiga (1560–1628). Neil sündis üks laps, tütar Ebba Leijonhufvud (aastal 1595), kellest sai kuninganna Kristiina kasuema. Pärast mehe surma müüs tema lesk Amalia Raseborgi krahvi tiitli juba samal aastal Moritza vennapojale Sten Axelsson Leijonhufvudile.

## Viited
Otto Magnus von Stackelberg

*Otto Magnus von Stackelberg (1704–1765), vene sõjaväelane ja riigimees.

*Otto Magnus von Stackelberg (1736–1800), vene diplomaat ja riigimees.
*Otto Magnus von Stackelberg (1736–1800), Kaagvere, Kagrimoisa, Petersmoisa mõisnik

*Otto Magnus von Stackelberg (1786–1837), baltisaksa kunstnik ja arheoloog.

*Otto Magnus von Stackelberg (1808–1885), Purtse, Pagari, Jõetaguse, Atsalama, Pungerja ja Soldina mõisnik.

*Otto Magnus von Stackelberg (1867–1947), Kiideva mõisnik, genealoog, "Geschichte der v. Stackelberg" koostaja ja "Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil Estland", kaasautor.http://daten.digitale-sammlungen.de/~db/bsb00000345/images/index.html?seite=355
Jens Stoltenberg

**Jens Stoltenberg** (sündinud 16. märtsil 1959 Oslos) on Norra poliitik, alates 4. veebruarist 2025 Norra rahandusminister Jonas Gahr Støre valitsuses. 

1. oktoobrist 2014 kuni 1. oktoobrini 2024 oli ta NATO peasekretär. 

Ta oli novembrist 2002 Norra Töölispartei juht ja peaminister 3. märtsist 2000 kuni 19. oktoobrini 2001 ja uuesti 17. oktoobrist 2005 kuni 16. oktoobrini 2013. 

28. märtsil 2014 valiti ta ainsa kandidaadina NATO peasekretäriks. Tema esimene ametiaeg algas 1. oktoobril 2014. 

Kevadel 2018 valiti ta samasse ametisse teiseks nelja-aastaseks tähtajaks, mis lõppes 1. oktoobril 2022, kuid pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aasta veebruaris pikendati tema volitusi esmalt ühe aasta võrra ning seejärel juulis 2023 veel aasta võrra.

## Elulugu

Stoltenberg sai 1987 Oslo Ülikoolist teadusliku kraadi rahvamajandusteaduse alal (*cand. oeconom.*)

Enne Tööpartei juhiks saamist oli Stoltenberg partei noorteorganisatsiooni Arbeidernes Ungdomsfylking (AUF) juhatuse liige alates 1979. aastast ning juht 1985–1989. Organisatsiooni juhiks oleku ajal oli ta ka Sotsialistliku Noorsoointernatsionaali (IUSY) asepresident. Alates 1985. aastast kuulub ta ka Tööpartei juhatusse.

Aastatel 1990–1992 juhtis ta Töölispartei Oslo piirkonnaorganisatsiooni. 

1993. aastal valiti ta esimest korda Stortingisse. 

Aastatel 1992–2002 oli ta Norra Tööparteis tähtsuselt teisel ametikohal ("teine esimees"). 2001. aastal asus ta juhtima Norra Tööpartei parlamendifraktsiooni.

Stoltenberg oli 1990–1993 keskkonnaministeeriumi riigisekretär, 1993–1996 tööstus- ja energiaminister (sai ministriks 34-aastaselt) ja 1996–1997 rahandusminister. 

Stoltenbergi poliitika peaministrina (2000–2001) tekitas vaidlusi ka tema enda parteis, sest ta algatas heaoluriigi moderniseerimise reformid, sealhulgas mitme tähtsa riigiettevõtte erastamise. Parlamendivalimistel 10. septembril 2001 sai Tööpartei ühe kehvema valimistulemuse oma ajaloos (24% häältest).    

2005. aasta parlamendivalimistel (12. september) võitis Punaroheline koalitsioon, mille peaministrikandidaat oli Stoltenberg.

Stoltenbergi peetakse partei paremtiiba kuuluvaks. Teda on nimetatud Norra Tony Blairiks ja partei kuldseks poisiks. 

1992. aastal toetas lahkuv parteijuht Gro Harlem Brundtland tema kandideerimist parteijuhiks, kuid Stoltenberg kaotas parteijuhi valimistel Thorbjørn Jaglandile. Pärast läbikukkumist 2001. aasta valimistel tekkis parteis äge võimuvõitlus Jaglandi ja Stoltenbergi vahel, mille Stoltenberg novembris 2002 võitis. 

## Tunnustus
* 2019 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk
* 2024 USA Presidendi Vabadusmedal

## Isiklikku
Jens Stoltenberg on endise välisministri Thorvald Stoltenbergi ja endise riigisekretäri Karin Stoltenbergi (sünninimi Heiberg) poeg. Stoltenbergide suguvõsa asus Põhja-Saksamaalt Norrasse elama 18. sajandil. 

Ta on abielus Ingrid Schulerudiga. Neil on poeg Axel ja tütar Catharina. 

## Vaata ka
*Jens Stoltenbergi esimene valitsus
*Jens Stoltenbergi teine valitsus 
*Jens Stoltenbergi kolmas valitsus 

## Viited

## Välislingid
Peeter Esimese ahelik

**Peeter Esimese ahelik** (tadžiki *қаторкӯҳи Пётри Якум* (katorkuhi Pjotri Jakum)) on mäestik Aasias, osa Pamiirist. Kulgeb ida-lääne suunas. Kõrgus kuni 6785 meetrit.
Qinling

**Qinling** (hiina keeles 秦岭, *[[pinyin]]*is Qín Lǐng) on mäestik Hiinas. See kulgeb ida–lääne suunas ning moodustab Kunluni mäestiku idapoolse jätku.

Qinling eraldab Põhja- ja Lõuna-Hiinat nii looduse kui ka kliima poolest. Mäestiku kõrgeim tipp on Taibai mägi (3767 m).

## Välislingid
*
Ameerika Ühendriikide riigiasutused

**Ameerika Ühendriikide riigiasutused** loetleb Ameerika Ühendriikide riigiasutused ning riiklikud organisatsioonid.

USA-s on tavaks, et ministeeriumides kasutatakse ametlike kirjade päistes täispikkuses nimetust ehk siis kujul United States of America Department of Energy. Igapäevases kasutuses ja vappidel kasutatakse üldjuhul lühinime Department of Energy. Vahel lisatakse lühikujule ka ette tähed "US" (*United States*).

Riiklikel organisatsioonide puhul kehtib sama reegel ning üldjuhul on riiklikud organisatsioonid tuntud oma lühendite poolest nagu FEMA, NASA, CIA, FBI ning nende täiskuju riigisiseses kõnepruugis peaaegu ei kasutata. Tavakõnepruugis kutsutakse neid asutusi veel nimega *Alphabet Agencies* ehk tähestikuagentuurideks.

## Ministeeriumid
*Eluasemeministeerium – Department of Housing and Urban Development
*Energeetikaministeerium – Department of Energy
*Haridusministeerium – Department of Education
*Justiitsministeerium – Department of Justice
*Kaitseministeerium – Department of Defence
*Kaubandusministeerium – Department of Commerce
*Põllumajandusministeerium – Department of Agriculture
*Rahandusministeerium – Department of the Treasury
*Siseministeerium – Department of the Interior
*Sisejulgeolekuministeerium – Department of Homeland Security
*Tervishoiu ja Teenindusministeerium – Department of Health and Human Services
*Transpordiministeerium – Department of Transportation
*Tööministeerium – Department of Labor
*Veteranideministeerium – Department of Veterans Affairs
*Riigidepartemang ehk välisministeerium – Department of State (ka State Department)

## Ametid
*Alkoholi, Tubaka, Tulirelvade ja Lõhkeainete Amet (ATF)
*Luure Keskagentuur (CIA)
*Narkootikumidevastase Võitluse Amet (DEA) 
*Kaitseluureagentuur (DIA)
*Keskkonnakaitseagentuur (EPA)
*Föderaalne Juurdlusbüroo (FBI)

*Riiklik Aeronautika- ja Kosmoseadministratsioon (NASA)
*Riiklik Luureamet (NRO)
*Riiklik Julgeolekuagentuur (NSA)

## Muud asutused
*Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo (USCB)
*Ameerika Ühendriikide Eriolukordade Föderaalbüroo (FEMA) 
*Ameerika Ühendriikide Salateenistus (USSS)
*Ameerika Ühendriikide Immigratsiooni- ja Tolliamet (ICE)
*Ameerika Ühendriikide Rannavalve (USCG)
Otto Magnus von Stackelberg (1736–1800)

Krahv **Otto Magnus von Stackelberg** (18. veebruar (7. veebruar vkj) 1736 – 8. november 1800 Dresden) oli Venemaa keisririigi diplomaat.

Otto Magnus sündis oma samanimelise isa, Otto Magnus von Stackelberg (1704–1765) viienda lapse ja esimese pojana. Ta õppis 1753. aastal Leipzigi ülikoolis. Tema diplomaatiline tegevus algas 1764 Venemaa keisrinna Katariina II Eestimaa-visiidi ajal keisrinnaga tutvumisest. 1765 sai Lüganuse ülemkirikueestseisjaks. 1767. aastal sai ta Venemaa suursaadikuks (1766–1779) Hispaanias, 1771 keisrinna tegelikuks kammerhärraks.

1772 sai ta suursaadikuks (1772–1790) Rzeczpospolitas, kus korraldas Poola esimese jagamise. Tema esimene ülesanne sealjuures oli saavutada, et Poola seim ratifitseeriks Poola jagamise lepingu. Altkäemaksude abil ta saavutaski lepingu ratifitseerimise. Saksa-Rooma keiser Joseph II andis talle 1775 riigikrahvi tiitli. Samal aastal sai temast Malta rüütel.

Aastatel 1791–1793 oli ta Venemaa suursaadik Rootsis. 1795. aastal sai ta salanõuniku tiitli.

Teenete eest autasustati teda Poola Valge Kotka (1773), Aleksander Nevski ja Püha Andrease ordeniga.

Otto Magnus von Stackelbergile kuulusid Eestimaal Atsalama, Ereda, Hagemäe, Hirmuse, Jõetaguse, Kohtla, Pagari, Püssi, Purtse, Satsu, Väike-Pungerja, Väike-Soldina, Uue-Varudi mõis, Voorepera, Kuramaa kubermangus Ungurmuiža mõis ja Peterburi kubermangu Jamburgi maakonnas Narva valla Lilienbachi mõisa alad.

## Perekond
Otto Magnus von Stackelberg abiellus 8/19. jaanuaril 1758 Sophia Gerdruta von Fölkersahmiga, järglased:
*krahvinna Sophia Helena von Stackelberg (1758–1826), ablliellus Reinhold Wilhelm von Liphartiga
*krahvinna Elisabeth Johanna von Stackelberg (1760–1837), abiellus parun Diedrich Ernst von Schöppingkiga
*krahvinna Charlotte Fredrika von Stackelberg (1761–1774)
*krahvinna Magdalena Julie von Stackelberg (1763–1774)
*krahv Otto Johann von Stackelberg,  (14.06.1764 Kohtla – 02.02.1814 Tallinn), Venemaa keisririigi sõjaväelane (polkovnik),
*krahv Gustav Ernst von Stackelberg, (1766–1850), Venemaa keisririigi diplomaat.

## Sugupuu

## Vaata ka
*Stackelberg

## Viited

## Välislingid
*
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Otto Magnus Stackelberg Nordisk familjebokis (rootsi keeles)
*Дипломаты Российской империи: Оттон-Магнус Штакельберг
Otto Magnus von Stackelberg (1704–1765)

**Otto Magnus von Stackelberg** (ristitud 2./15. veebruaril 1704 Tallinnas – 11/22. mai 1765) oli Vene riigitegelane ja sõjaväelane.
## Elulugu
Otto Magnus Stackelberg sündis pere teise lapsena Tallinnas, kuhu tema vanemad Carl Wilhelm von Stackelberg (?–1711 Tobolsk) ja Anna Elisabeth (sünd Essen) olid sõja eest varjunud. Täisealiseks saanult võttis Otto Magnus üle varakult Tobolskis Venemaal sõjavangina surnud Rootsi sõjaväekaptenist isa mõisad.

Otto Magnus von Stackelberg oli 1747–1753 Eestimaa rüütelkonna peamees ning 1754–1759 Eestimaa rüütelkonna maanõunik. 

Elu lõpuaastatel käis ta läbi Venemaa keiserliku õukonnaga. Peeter III nimetas ta oma Holsteini kaardiväe kindralmajoriks.
  
Aastal 1731 ostis ta Purtse ja Väike-Pungerja mõisa. Aastal 1732 müüs ta Väike-Pungerja ja ostis selle asemel naabruses asuva Püssi mõisa, mis sai edaspidi tema valduste keskuseks. 1735 kolis Otto Magnus Purtsesse ja 1740 Püssi mõisa. Seejärel asus ta oma valdusi uue elukoha naabermõisate arvel laiendama. Teiste hulgas ostis ta 1750 Conrad Adolph Freytag von Loringhovenilt 13 000 rubla eest Püssi mõisaga piirneva Kohtla mõisa. Peagi ulatusid Otto Magnuse valdused 300 ruutverstani, nii et temast sai üks Eestimaa suuremaid maaomanikke.

## Mõisaomand

*Kuni 1750 Jõe mõis
*Kuni 1751 Kudina mõis
*1720– Lümandu mõis Hageri kihelkonnas, kaasomandis võõrasisa maanõunik Adam Johann Uexkülliga (1662–1729)
*17.02.1728–16.02.1733 Kaarepere mõis
*22.03.1731–11.05.1765 Purtse mõis
*22.03.1731–06.03.1732 Väike-Pungerja mõis
*03.03.1732–11.05.1765 Püssi mõis
*Enne 1744–1748 Vana-Sõtke mõis
*05.03.1748–11.05.1765 Pagari mõis
*05.03.1748–11.05.1765 Jõetaguse mõis
*05.03.1748–11.05.1765 Väike-Pungerja mõis
*28.06.1748–11.05.1765 Atsalama mõis
*09.03.1750–enne 1765 Vana-Sõtke mõis
*28.03.1750–11.05.1765 Kohtla mõis
*23.03.1751–11.05.1765 Hirmuse mõis
*Enne 1757–11.05.1765 Väike-Soldina mõis

## Perekond

Otto Magnus von Stackelberg abiellus 26. märtsil / 6. aprillil 1726 Anna Magdalena von Bellingshauseniga, kes oli Pada mõisniku Tönnis Johann von Bellingshauseni tütar. Abielust sündisid:
*Magdalena Elisabeth von Stackelberg (1725–1777), abiellus Kalvi mõisniku Klaus Gustav von Esseniga
*Johanna Margaretha von Stackelberg (1728–1760), abiellus Eestimaa rüütelkonna peamehe Friedrich Johann von Ulrichiga
*Otto Magnus von Stackelberg (1736–1800), Venemaa keisririigi diplomaat

### Sugupuu

## Vaata ka
*Stackelberg
## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Lāčplēsis

**"Lāčplēsis"** (eesti keeles **"Karutapja"**) on kunsteepos, mille autor on läti luuletaja Andrejs Pumpurs. Teost peetakse läti rahvuseeposeks.

Andrejs Pumpurs kirjutas eepose aastatel 1872–1887, ammutades inspiratsiooni kohalikest müütidest ja muistenditest. Teos ilmus aastal 1888.

Eepos kujutab muinaslätlaste võitlust saksa ristisõdijate vastu ning kirjeldab kohaliku rahva vabaduspüüdlusi. Teose peategelased on läti rahvamuistenditest tuntud Karutapja, tema armastatu Laimdota, kaunitar Spīdola, reetur Kangars ja anastaja Must Rüütel. Eeposes tegutseb ka eesti kangelane Kalapuis (Kalevipoeg), kes Karutapjale võitluses alla jääb. Nad lepivad kokku, et see jääb viimaseks heitluseks eestlaste ja lätlaste vahel.

Eesti keelde tõlkisid eepose 1979. aastal Karl Aben ja Vladimir Beekman.

## Vaata ka
* Karutapja orden

## Kirjandus
* Imants Lasmanis, "Karutapja. Imants Lasmanise ümberjutustus lastele A. Pumpursi läti rahvaeeposest "Lacplesis": keskmisele koolieale". Läti keelest tõlkinud Valli Helde, illustreerinud Uno Roosvalt. Eesti Raamat, Tallinn 1979, 72 lk.
* Sergei Kruks, "Lāčplēsis ja Kalevipoeg". Inglise keelest tõlkinud Hasso Krull. Vikerkaar 2005, nr 7/8, lk 140–161.

## Välislingid

* Lāčplēsis, eepose tekst läti keeles
2003. aasta Soome parlamendivalimised

**2003. aasta Soome parlamendivalimised** olid Eduskunna valimised, mis peeti 16. märtsil 2003. Valimiste võitjaks tõusis Soome Keskerakond, kes kogus kõige rohkem hääli ja möödus sotsiaaldemokraatidest. 

Valimisaktiivsus oli 66,6%.

## Kohtade jaotus

* Sealhulgas Ahvenamaa esindaja ja parteid, mis said vähem kui 0,5% häältest.

Pärast valimisi moodustasid Keskerakond, SDP ja liberaalne Rootsi Rahvapartei koalitsiooni. Peaministri koht kuulub Keskerakonnale.
Uuspaganlus

**Uuspaganlus** on levinud üldnimetus neile uususulistele liikumistele, mis püüavad taaselustada või võtavad tegevuse aluseks judeokristlike monoteistlike maailmareligioonide leviku eelseid (eeskätt Euroopa) muinasusundeid. 

On palju inimesi, kes peavad nimetust "uuspaganlus" osatavaks ja leiavad, et mõiste "uuspaganlus" asemel oleks kohasem rääkida lihtsalt uususunditest. Samas on palju inimesi, kes oma usutunnistuse järgi nimetavad end meelsasti paganateks või uuspaganateks.

Huvi antiikkultuuri ning kreeka-rooma mütoloogia vastu oli kristlikus Euroopas kõrge juba hiliskeskajal. Üldine huvi muinasusundite vastu elavnes peamiselt 18.–19. sajandil seoses romantismiajastu ja ka natsionalismi ideedega. Moodi läksid viikingid ja druiidid. 19. sajandi lõpul ja sajandivahetusel levis esoteerika- ja okultismiharrastus, mis omakorda juhtis inimesi "muistseid tarkusi" otsima. Innustust andis muinasusundite uurijatele Briti kultuuriantropoloogi James Frazeri mahukas võrdleva mütoloogia alane teos "Kuldne oks" (1900). 1930. aastatel huvitusid germaani mütoloogiast natsid, kes jätsid kogu uuspaganlusele pikaks ajaks varjutava pitseri. 1940. aastatel tõi Gerald Gardner Ameerikas kasutusele termini *[[wicca]]*, mis tähistab tänini eriti anglosaksi kultuuriruumis levinud maagia- ja looduseusku. 1960.–1970. aastatel kogusid Wicca jt analoogilised traditsioonid populaarsust koos New Age'iga ning mässuliste noorteliikumistega, mis vastandasid end etableerunud ideoloogiatele ja religioonile. 

Erinevad grupid järgivad vanadest rahvausunditest teada olevat erineva põhjalikkusega; paljud püüavad muinasusundit ühendada *New Age*, keskkonnaliikumise, feminismi vm ideoloogiatega. Nii võib eristada rekonstruktsionistlikke ja sünkretistlikke suundi. 

Uuspaganlikes liikumistes üldiselt puudub dogmaatika ning ulatuslik organisatsioon, mitmed järgijad võivad samaaegselt tunnistada ja praktiseerida ka teisi uske. Osalt on neis sisuliselt tegu inimese individuaalse religiooni konstrueerimisega. Enamik uuspaganlikke traditsioone on polüteistlikud või panteistlikud ning jumaluse mõistet käsitletakse neis üsna vabalt. Levinud on usk Maa ja looduse pühadusse, paljudes harudes usutakse looduse hingestatust, hauatagust elu või reinkarnatsiooni, mõnes praktiseeritakse maagiat. Mõistet "uuspaganlus" seovad kriitikud ja vastased mõnikord satanismiga.

On oletatud, et maailmas võib olla kokku umbes miljon uuspaganlike liikumiste järgijat. 

*Ameerika Ühendriigid jt – *[[wicca]]*
*Eesti – taarausk, maausk
*Briti saared – druidism
*Island – *[[ásatrú]]*
*Itaalia – *[[religio Romana]]*
*Kreeka – hellenism
*Leedu – *[[Romuva]]*
*Läti – *[[Dievturība]]*
*Rootsi jt – *asatro* (*asatru*), odinism
*Soome – Ukko usk
*Venemaa, Ukraina jt – *[[slavjanstvo]], [[rodnoverije]], [[rodoverije]], [[rodjanstvo]], [[pokon]]*

## Vaata ka
*Paganlus
*Taarausk

## Välislingid
* Ergo Västriku artikkel
* Rahvuslike Usundite Maailmakongress
* Lingikogu uuspaganluse teemadel (inglise keeles)
Koonga

**Koonga** on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Koonga valla halduskeskuseks.

Aruvälja teederistil on Koonga-Ellamaa endine kõrtsihoone, 19. sajandi algusest pärinev kiviehitis, mille fassaadil on kuus ümarsammast.

Koonga oli aastaid Soontaga kolhoosi keskus.

1920. aastatel moodustati Koonga mõisa maadest **Koonga [[asundus]]**. 1977 muudeti asundus Koonga külaks.

## Vaata ka
*Koonga mõis
*Koonga tammik
*Koonga vald

## Viited
Litoloogiliselt heterogeenne põiksus

**Litoloogiliselt heterogeenne põiksus** (inglise *nonconformity*) on kristalsetest kivimitest koosneva kivimkeha ja setteist või settekivimeist koosneva kivimkeha vaheline põiksus.

Litoloogiliselt heterogeenne põiksus on näiteks lamava aluskorra ja lasuva pealiskorra vaheline põiksus.
Gustav Ernst von Stackelberg

Krahv **Gustav Ernst von Stackelberg** (5/17. juuni 1766 Tallinn – 18. aprill 1850 Pariis) oli Eestimaa päritolu Venemaa diplomaat. 
## Elulugu
Gustav Ernst von Stackelberg sündis diplomaat Otto Magnus von Stackelbergi ja Sophia Gerdruta von Fölckersahmi pojana.

1788–1789 võttis Gustav Ernst von Stackelberg osa sõjast Rootsi vastu. Kuid lahkus peatselt armeest, sai keisrinna kammerjunkru tiitli ning alustas diplomaadikarjääri. Gustav Ernst von Stackelbergist sai 1794. aastal saadik  Torinos (1794–1799) Sardiinias, 1799 Genfis Šveitsis, 1802 Bataavias Haagis  (1802–1806), 1807 Preisimaal Berliinis (1806–1808), 1810 Austrias Viinis (1811, 1816–1818) ning 1818 Mõlema Sitsiilia kuningriigis, Napolis (1819–1835). 1815. aastal võttis ta Venemaa esindajana osa Viini kongressist. 1835. aastal läks Stackelberg erru ja elas kuni surmani Pariisis.

Gustav Ernst von Stackelbergi autasustati muuhulgas Venemaa kõrgeima, Andreas Esmakutsutu ordeniga. 
## Pärand
Krahv Otto Magnus von Stackelbergi testamendi järgi pärisid 1801. aastal Hirmuse, Voorepere, Kohtla, Ereda, Atsalama, Väike-Pungerja, Väike-Soldina, Pagari, Puhatu (Pühs), Purtse (Purtz) tema pojad - tõeline salanõunik Gustav Ernst von Stackelberg ja ooberstleitnant Otto Johann von Stackelberg 233 150 hõberubla eest. Lesk krahvinna Sophia Gertruda von Stackelberg (sünd Völckersahm) sai Pada mõisa eluaegse valdusõiguse. 1808. aasta pärandavara jagamise lepinguga Atsalama, Väike-Pungerja, Väike Soldina, Pagari, Ereda, Puhatu, Purtse, Hirmuse, Voorepere ja Kohtla mõisate valdamise üle, krahv Otto Johann Stackelberg loobus oma osast venna Gustav Ernst von Stackelbergi kasuks 116 550 hõberubla eest. 

Talle kuulusid Purtse, Pagari, Hagemäe, Pungerja, Soldina, Pada ja Muuga mõis, kokku 32 000 ha.

## Perekond

Gustav Ernst von Stackelberg abiellus 1805. aastal krahvinna Karoline Wilhelmine von Ludolfiga, kes oli Sitsiilia saadiku Londonis Constantin von Ludolfi tütar. Abielust sündisid:
*Sophie von Stackelberg (1806–1891), abiellus vabahärra Georg Conrad Wolter von Meyendorffiga
*Otto Magnus von Stackelberg (1808–1885), kammerjunkur, Purtse, Pagari, Hagemäe, Pungerja ja Soldina mõisnik
*Karoline Johanna von Stackelberg (1809–1863), abiellus Julius von Sassiga
*Gustav von Stackelberg (1810–1847), Venemaa keisririigi diplomaat, kammerjunkur
*Ernst Johann von Stackelberg (1813–1870), Venemaa keisririigi sõjaväelane - suurtükiväekindral, kindraladjutant, diplomaat
*Alexander von Stackelberg (1814–1856), Venemaa keisririigi sõjaväelane - mereväeleitnant, kammerjunkur, diplomaat
*Elisabeth von Stackelberg (1807–1840), abiellus markii Frédéric de la Roverega
*Marie von Stackelberg (1818–1840)
*Helene von Stackelberg (1820–1843), abiellus krahv Joseph von Ugartega
*Reinhold von Stackelberg (1823–1837)
*Eleonore von Stackelberg (1827–1909), abiellus parun Theodor Decazes'ga

### Sugupuu

## Viited

## Välislingid
*
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*Дипломаты Российской империи: Густав Оттонович (Густав-Эрнест) Штакельберг
Andmekandja

**Andmekandja** ehk **teabekandja** ehk **infokandja** on vahend andmete ehk informatsiooni salvestamiseks, säilitamiseks ja taaskasutamiseks.

## Andmekandjaid looduses

Bioloogias on geneetilise informatsiooni kandjaks nukleiinhapped.

Loomadel, sealhulgas inimestel, on füsioloogilisteks andmekandjateks närvisüsteemi moodustavad närvirakud pea- ja seljaajus jm. Taimedel vastavaid organeid kirjeldatud ei ole, kuid empiiriliselt on täheldatud ka taimede võimet andmeid salvestada (meelde jätta, mäletada).

## Andmekandjaid inimühiskonnas

Inimkultuuris tekkis koos keele arenguga võimalus informatsiooni salvestada sõnalisel kujul. Mnemotehniliste vahenditena rakendati olulise teabe meeldejätmiseks sageli erilist keelekasutust (värsskõne, laul vms). Kujunesid välja isikud, kelle ülesandeks oli andmete (teadmiste, oskuste, mälestuste jne) säilitamine ja edasiandmine.

Koos kirja jt märgisüsteemide kasutuselevõtuga hakati andmeid märkidena kandma mitmesugustele mineraalsetele ja orgaanilistele materjalidele. Alates trükinduse kasutuselevõtust sai levinuimaks andmekandjaks trükimärkidega kaetud paber, eriti raamatu kujul.

Alates 18. sajandist võeti kasutusele mehaanilisi andmekandjad eelkõige muusika, hiljem ka kõne salvestamiseks, säilitamiseks ja taasesitamiseks.

20. sajandil laienes andmekandjate hulk märgatavalt. Kasutusele tuli visuaalsete andmete (piltide) salvestamine keemiliste vahendite abil (fotograafia ja filmilint). Sajandi keskpaiku võeti laialdaselt kasutusele mitmesugused perforatsioonil põhinevad andmekandjad. 20. sajandi teisel poolel hakati andmeid salvestama magnetilistele, seejärel optilistele ja elektroonilistele andmekandjatele.

## Andmekandjaid
*Molekulaarseid andmekandjaid
**DNA
**RNA
*Füsioloogilisi andmekandjaid
**Mälu (aju)
*Mehaanilisi andmekandjaid
**Nõeltega trummel või ketas (leierkastides, mängutoosides jm)
**Fonograafirull
**Grammofoniplaat
*Keemilisi andmekandjaid
**Foto
**Filmilint
*Perforatsioonilisi andmekandjaid
**Perfolint
**Perfokaart
*Magnetandmekandjaid
**Magnetrull (trummel)
**Magnetlint
**Magnetketas (kõvaketas, diskett) 
*Optilisi andmekandjaid
**CD-ROM, CD-R, CD-RW, DVD, DVD-R, DVD-RW, DVD+R, DVD+RW, DVD-RAM, HD DVD, Blu-ray Disc, Minidisc
*Magnetoptiline ketas
*Elektroonilisi andmekandjaid
**Välkmälu mälukaartides, USB-mälupulkades, MP3-mängijates, digikaamerates, mobiiltelefonides jm
*Holograafiline andmekandja

## Vaata ka
* Mäluseade
* Meedia
Lamav kiht

**Lamav kiht** on kiht, mis on sellel lasuva kihi all.

Rikkumata lasumuse korral on lamav kiht lasuvast kihist vanem.
Lasuv kiht

**Lasuv kiht** on kiht, mis on tema all oleva lamava kihi peal.

Rikkumata lasumuse korral on lasuv kiht lamavast kihist noorem.
Lasumuselemendid

**Lasumuselemendid** on geoloogilise struktuuri ruumilist orientatsiooni iseloomustavad parameetrid.

Struktuuri, näiteks kihi või murrangu lasumuselementideks on rõhtsiht, kallakussuund ja kallakusnurk. 

Lasumuselemente määratakse geoloogilise kompassiga.
Settelünk

**Settelünk** (ka *hiaatus*, inglise *hiatus*) on katkestus setete ladestumises või ajavahemik, mille jooksul settinud setted või neist moodustunud settekivimid pole säilinud.

Settelünk võib tekkida näiteks siis, kui seni merelise settimisega ala tõuseb tektooniliste liikumiste tõttu üle merepinna, mille käigus settimine asendub kulutusega. 

Settelünk väljendub kivimeis põiksusena. 

Settelünk on näiteks Ida-Eestis siluri ja devoni kihtide vahel.
Teism

**Teism** on usk transtsendentsesse Jumalasse, kes on maailma loonud ja juhib kõike selles toimuvat.

**Teism** on usk isikulisse Jumalasse kui üleloomulikku olevusse, kellel on mõistus ja tahe ning kes kirjeldamatul viisil mõjutab kõiki materiaalseid ja vaimseid protsesse. Kõik maailmas toimuv on Jumala tahte teostumise märk.

Nimetus "teism" tuleneb kreekakeelsest sõnast *theos*, mis tähendab "jumal". Sõna "teism" kasutas esimest korda Ralph Cudworth (1617–1688).

Teism on erinevalt deismist seisukohal, et jumal kontrollib vahetult kõiki maailma sündmusi, ning väidab erinevalt panteismist, et jumal on väljaspool maailma , mitte sellega samane või selles "lahustunud".

Teismi vastand on ateism.

## Teismi vormid

### Monoteism

Pikemalt artiklis: Monoteism

Monoteism on usk ainsasse, universaalsesse, kõikehõlmavasse Jumalasse. Monoteistlikud religioonid on judaism, kristlus ja islam

### Polüteism
Pikemalt artiklis: Polüteism

Polüteism on usk arvukatesse võrdõiguslikesse jumalatesse, kellele on antud konkreetne kuju, nimi ja kultus. Jumalate hierarhia peegeldab ühiskondlikku tööjaotust, inimeste valitsemise ja allumise suhteid. Erinevatel jumalatel on erinevad funktsioonid ja atribuudid. 
Tuntud polüteistlikud religioonid olid Vana-Egiptuse ja Vana-Kreeka usundid. Tänapäeval on polüteistlikud religioonid hinduism ja sintoism.

## Tuntud teiste
* Thales (624–546 eKr)
* Sokrates (469–399 eKr)
* Aristoteles (384–322 eKr)
* Leonardo da Vinci (1452–1519)
* Christiaan Huygens (1629–1695)
* Thomas Jefferson (1743–1826)
* Carl Friedrich Gauss (1777–1855)
* Richard Owen (1804–1892)
* Abraham Lincoln (1809–1865)
* Alfred Russel Wallace (1823–1913)
* Charles Sanders Peirce (1839–1914)
* Kurt Gödel (1906–1978)
* Antony Flew (1923–2010)

## Vaata ka
*Ateism
*Deism
*Panteism
*Deism
## Viited
Deism

**Deism** on seisukoht, mille kohaselt Jumal on maailma loonud, kuid ei sekku selle toimimisse olevikus. 

See levis peamiselt 17.–18. sajandil koos valgustusega, eriti Inglismaal. Niisugune arusaam oli mõnikord jumalaeituse leebeks vormiks. Samuti võis deism tähendada seisukohta, et õige religioon on "loomulik religioon", mis tuleneb inimmõistusest ja inimloomusest ning millel pole pistmist ametlike kiriklike institutsioonidega. Deism üldiselt eitas müstikat, imesid ja ilmutust ning põhjendas religiooni mõistuse, loodusseaduste ja moraali kaudu. 

Laiemas mõttes tähendab deism erinevate jumalakäsituste kogumit.

Deistide hulka ühes või teises tähenduses paigutatakse sageli Voltaire, Jean-Jacques Rousseau, John Locke ja Thomas Paine.

Nimetus "deism" tuleneb ladinakeelsest sõnast *deus*, mis tähendab 'jumal'.

## Vaata ka
*Panteism
*Immanentne
*Pandeism
*Agnostitsism
*Ateism
*Animism
*Teism
Rööplasumus

**Rööplasumus** on selliste kivimkehade (enamasti kihtide) lasumus, mille vahel ei ole põiksust.

Rööplasumuses on näiteks kihid, mida moodustavad setted kuhjusid üksteise peale ajalise katkestuse ehk settelüngata.
Põiksus

**Põiksus** (inglise *unconformity*) on üksteisel lasuvate, kuid selgelt erineval ajal moodustunud kivimkehade vaheline piirpind.

Mõnikord nimetatakse põiksust ka **diskontinuiteedi-** ehk **katkestuspinnaks**.

Termin "põiksus" tuleb sellest, et teine-teisel pool põiksust asuvate kihtide kihipinnad (kui on tegemist kihiliste kivimkehadega) on tihti üksteise suhtes, enamasti tetooniliste liikumiste tagajärjel, nurga all ehk mitteparalleelsed. Täpsemalt nimetatakse sellist põiksust nurkpõiksuseks.

Kivimkehad, mida eraldab põiksus, on üksteise suhtes põiklasumuses. Vastupidisel juhul, kui tegemist on ajalise katkestuseta moodustunud erinevate kivimkehadega, on nad omavahel rööplasumuses.

Põiksust, mis on kristalsetest kivimitest koosneva ja settekivimitest koosneva kivimkeha vahel, nimetatakse litoloogiliselt heterogeenseks põiksuseks.

Paralleelpõiksuseks nimetatakse põiksust, millest nii allpool asuvad kui ka peallasuvad kihid on horisontaallasumuses.
Kiht

**Kiht** on mitmetähenduslik sõna, mis võib tähendada:

***[[Kiht (geoloogia)|Kiht]]** on geoloogias selgelt eristuvate kihipindadega litoloogiliselt ühtlane suure lateraalse ulatusega kivimkeha.
***[[Kiht (sotsioloogia)]]**...