open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tsirkumfiks

**Tsirkumfiks** on afiksi liik, kus prefiks ehk eesliide ja sufiks ehk järelliide kuuluvad kokku ning kumbki ei moodusta eraldi tähendust. Seega näivad nad kuuluvat ühte morfeemi. 

Näide: (saksa keel) *ge-*, *-t*: *filmen* − ***ge'''film'''t***; *fragen* − ***ge'''frag'''t***. 

Lähenedes tsirkumfiksile kui ühele afiksitest, on tegemist katkendliku morfiga. Need on maailma keeltes väga haruldased. 

Tsirkumfiksid on erijuhud üldisemast fenomenist, kus kaks või enam afiksit koosmõjus saavutavad tähenduse, mida ükski neist isoleerituna edasi ei anna. Selliseid nähtusi leiab maailma keeltest palju, kuid ainult tsirkumfiksid on piisavalt levinud, et neile nimetus anda. 

## Kirjandus
*Bauer, Laurie (2003). "Introducing Linguistic Morphology"
Morf

**Morf** on üksus, mis on sõnavormi segment. Morfil on püsiv vorm ja ta on seotud püsiva tähendusega. 

Morfid jagunevad järgmiselt:

**Potentsiaalselt vabad morfid** on sellised, millel on potentsiaali olla ise sõnavormid. See ei ole küll alati realiseeritud. 

**Kohustuslikult seotud morfid** ei saa ise olla sõnavormid. 

Vahel on kaks või enam morfi, millel on sama tähendus, täiendavas jaotumises. See tähendab, et need ei saa kunagi ilmneda samas kontekstis ning kahe peale kokku ammendavad nad kõik võimalused, kus morfeem saab esineda. 

Näide:

inglise keele umbmäärane artikkel a/an: **a** esineb siis, kui järgnev sõna algab foneetiliselt konsonandiga, **an** siis, kui vokaaliga. Siinkohal tasub tähele panna sõna "foneetiliselt", sest nt *university* algab kirjapildis vokaaliga, kuid häälduses konsonandiga. Sel juhul on valik, kumba täiendavas jaotamises morfi valida, tingitud foneetiliselt. 

Jaotumine võib olla tingitud ka leksikaalselt või grammatiliselt (nt saksa adjektiivid muudavad vormi vastavalt nimisõnade soole). 

Morfe, mis kuuluvad kindlasse morfeemi ja mis on omavahel täiendavas jaotumises, kutsutakse morfeemi allomorfideks. Iga allomorf on morf. 

## Vaata ka
*Morfeem

## Kirjandus
* Bauer, Laurie (2003) – "Introducing Linguistic Morphology"
Tagasihaare

**Tagasihaare** on raku poolt eritatud keemilise ühendi reabsorptsioon.

Tagasihaare on väga tuntud mõiste virgatsainete (serotoniini, dopamiini, atsetüülkoliini) talitluse kirjeldamisel, kuid sarnane nähtus esineb ka madalmolekulaarsete ühendite toimes - näiteks bikarbonaadi (HCO3&minus;) efektides .

## Viited
Kotzebue laht

**Kotzebue laht** (inglise keeles *Kotzebue Sound*) on Tšuktši mere laht Alaska läänerannikul. Lõunas on selle piiriks Sewardi poolsaar, kirde pool Baldwini poolsaar. 

Lahe pikkus on umbes 150 km, laius suudmealas on 54 km, siseosas umbes 130 km, sügavus 13–25 m. Laht on peaaegu aasta läbi kaetud jääga. Looded kuni 0,5 m. 

Laht on saanud nime Otto von Kotzebue järgi, kes oli lahe avastanud 1816. aastal ümbermaailmareisil olnud Vene laeva Rjurik komandör. 

Lahe rannikul on Kotzebue linn.
Infiks

**Infiks** ehk **siseliide** on morfeem, mida kasutatakse sõnajuure siseselt. Erinevalt eesliidetest ja järelliidetest, mis lisatakse vastavalt sõnatüve või -juure ette ja taha, lõhestab siseliide ühest morfist koosneva sõnajuure kaheks.

Näide (tagalogi, üks Filipiinide keeltest): 

sulat - kirjutama

s**um**ulat - kirjutas 

## Kirjandus
* Laurie Bauer "Introducing Linguistic Morphology". 2003-
Amuuri vart

**Amuuri vart** (*Aythya baeri*) on partlaste sugukonna vardi perekonda kuuluv liik veelinde. 

## Nimi

Amuuri vardi teaduslik nimi on pandud Eesti looduseuurija Karl Ernst von Baeri järgi. 

## Levila
Amuuri vart pesitseb Amuuri jõgikonnas Venemaa Amuuri oblastis, Habarovski krais ja Primorje krais, samuti Hiina kirdeosas ja Mongoolias, ning talvitub Hiina lõunaosas, Korea poolsaarel, Jaapanis, Vietnamis ja Indias.

## Välimus
Isaslind sarnaneb suuruselt ja hoiakult isase ruskevardiga. Värvuselt sarnaneb ta isase merivardiga, kuid selg on must ja rind on pruun, mitte must nagu merivardil. 

Emaslind on ühtlaselt pruun.

## Ohustatus
2012. aastal hinnati amuuri vardi arvukuseks alla tuhande isendi. 20. sajandi viimastel kümnenditel ja 21. sajandi alguses langes liigi arvukus järsult, põhjusteks on arvatud üleküttimine ja elupaikade halvenemine. 2012. aastal paigutati amuuri vart Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punases nimestikus kriitilises seisundis liikide hulka.

## Viited
Kätlin Kink

**Kätlin Kink** (sündinud 24. novembril 1980) on Guinnessi rekordi omanik kiikingus (aiste pikkus 5,94 m). 

Kink on pärit Viljandimaalt Kõpust ning töötab Kõpu Põhikoolis muusikaõpetuse õpetajana ja Viljandimaal Sürgaveres noorsootöötaja ja kultuurimaja juhatajana.

Kätlin Kink on MTÜ Soomaa Turism juhatuse liige alates 2015 aastast.

## Välislingid
* Viljandlanna püstitas uue Guinnessi rekordi
Tšuktši poolsaar

**Tšuktši poolsaar** (vene keeles Чукотский полустров ehk Чукотка) on poolsaar Venemaal Euraasia kirdeosas. Selle rannikut ümbritseb põhjas Põhja-Jäämere Tšuktši meri ja lõunas Vaikse ookeani Beringi meri. Kitsas Beringi väin eraldab seda idas Alaska poolsaarest.

 

Tšuktši poolsaarel asub Euraasia idapoolseim punkt Dežnjovi neem.

Poolsaar on saanud nime kohaliku rahva tšuktšide järgi. 

Tšuktši poolsaar kuulub Tšuktšimaa koosseisu.
Inge Lehmann

**Inge Lehmann** (13. mai 1888 Kopenhaagen – 21. veebruar 1993 Kopenhaagen) oli taani seismoloog.

Aastal 1936 väitis ta esimesena, et Maa tuum ei koosne üksnes vedelas olekus ainest, vaid et selle südamikuks on tahkes olekus sisetuum.

Inge Lehmann õppis matemaatikat Kopenhaageni ja Cambridge'i ülikoolis. Ta töötas paar aastat kindlustusfirmas ning asus seejärel tööle matemaatiku ja geodeedi Niels Erik Nörlundi abilisena. Ta sai ülesande rajada Taanis ja Gröönimaal seismoloogiajaamad. Sellest ärkas tema huvi seismoloogia vastu.

Aastal 1928 sooritas ta geodeesia eksami ning asus tööle Taani geodeesiainstituudi seismoloogia osakonna juhina.

Inge Lehmann luges pikilainete murdumisest esimesena välja varjutsooni, mis osutas tahke sisetuuma olemasolule. Pärast 1953. aastat töötas ta USA-s koos Maurice Ewingi ja Frank Pressiga, uurides maakoort ja vahevöö ülemist osa. Ta avastas 190–250 km sügavusel piirpinna, kus nii P- kui ka S-lainete levimise kiirus järsult kasvab. Seda pinda nimetatakse ka Lehmanni piirpinnaks.

## Tunnustus
*1969 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
*1971 – pälvis William Bowie medali, Ameerika Geofüüsika Seltsi kõrgeima tunnustuse

## Mälestuse jäädvustamine
Aastal 1997 asutas Ameerika Geofüüsika Liit Inge Lehmanni medali.

## Viited

## Välislingid
* Tutvustus California ülikooli lehel
* Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society 1997 
* Inge Lehmann: Discoverer of the Earth's Inner Core
Glomar Challenger

**Glomar Challenger** oli Ameerika Ühendriikide puurimislaev, mille abil uuriti ookeanipõhja, eelkõige Atlandi ookeani keskahelikku. Aastatel 1968–1983 osales laev ekspeditsioonidel, mille käigus puuriti üle 19 000 puursüdamiku. 

24. juunil 1966 alustas California ülikool Ameerika Ühendriikide Teadusfondi toetusel ookeanipõhja puurimisprojekti. Puurimistööd tegi firma Global Marine. Laeva ehitas Levingston Shipbuilding Company ning see lasti Texase osariigi linnas Orange'is vette 23. märtsil 1968.

Laeva pikkus oli 121,9, laius 19,9 ja süvis 6,1 meetrit ning maht 6281 brt. Laeval oli 45 meetri kõrgune puurtorn. Meeskonnale lisaks töötas laeval 24 teadustöötajat ja tehnikut ning 12 puurijat.

Laev töötas esialgu 30 kuud Atlandi, Vaikses ja India ookeanis, Vahemeres ja Punases meres.

Pärast seda leiti 1067 m sügavusest soolakuplid, mis pakkusid potentsiaalsete naftaleiukohtadena huvi naftafirmadele. Järgmisel etapil puuriti Atlandi ookeanis Kesk-Atlandi mäestikus kümnes kohas 17 puurauku. Puursüdamike uurimine kinnitas järjekordselt laamtektoonika teooriat. See tõestas ka, et keskaheliku lähedal on ookeaniline maakoor võrreldes Maa vanusega väga noor.

Laev läbis kokku 375 632 meremiili. Kokku uuriti 624 kohta ja saadi 19 119 puursüdamikku. Puursüdamike kogupikkus oli 97 056 meetrit. Kõige sügavamal kohal oli ookeani sügavus 7044 meetrit; puuriti kuni 1741 meetri sügavuseni merepõhjast.

30 jala pikkused 2,5-tollise läbimõõduga puursüdamikud on hoiul Columbia ülikooli Lamonti-Doherty observatooriumis ja Scrippsi okeanograafiainstituudis.

Et laeva paigalhoidmiseks ei saanud sellise sügavuse puhul kasutada ankruid, kasutati sonarisüsteemi, mis aktiveeris laeva vööris ja ahtris paiknevad jõuallikad.

Pärast 15 aasta pikkust teenistust, mille jooksul sooritati 96 ekspeditsiooni, laev lammutati. Mõned laeva seadmed ja detailid võeti hoiule Smithsoni instituudi asutustes. Glomar Challengeri tööd jätkas laev JOIDES Resolution. 

## Viited

## Välislingid

* Glomar Challenger: Drillship of the Deep Sea Drilling Project
*
Dežnjovi neem

**Dežnjovi neem** (vene keeles мыс Дежнёва) on neem Tšuktši poolsaare idaotsas. See on ühtlasi Venemaa, Aasia ja Euraasia kõige idapoolsem punkt. Neem asub Beringi väina rannikul. Selle vastas Sewardi poolsaare läänetipus 86 km kaugusel asub Walesi Printsi neem.

Dežnjovi neeme geograafilised koordinaadid on . See on isoleeritud lameda laega mäemassiiv kõrgusega kuni 741 m järskude pankadega merepoolses küljes.

Aastani 1898 nimetati Dežnjovi neeme **Vostotšnõi neemeks** (*East Cape*). Aastal 1879 nimetas Adolf Erik Nordenskiöld selle ümber vene meresõitja ning Põhja- ja Ida-Siberi uurija Semjon Dežnjovi auks, kes 1648. aastal koos Fedot Popoviga esimesena ümber neeme ringi sõitis.

## Viited
Jaanus Kõrv

**Jaanus Kõrv**, tuntud ka kui **Küla Karla**; (23. detsember 1953 – 15. september 2020) oli eesti humorist ja ajakirjanik.

Jaanus Kõrv õppis kuni 1972 aastani Kärdla Keskkoolis ja läks edasi õppima Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhi erialale, mille lõpetas 1976. aastal. Ta töötas ajalehe Hiiumaa peatoimetajana ja Raadios Kadi ajakirjanikuna. Ta töötas ka Tallinna Kesklinna Valitsuse avalike suhete nõunikuna ja hiljem Kohila vallavalitsuse avalike suhete nõunikuna.

2009. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel kandideeris ta Kärdlas Eesti Keskerakonna nimekirjas.

## Raamatud

* „Aare Martinson joonistab/Küla Karla kirjutab” - (Randvelt Kirjastus, 2012), illustratsioonid Aare Martinson, ISBN 9789949914944
* Luulekogu „Küla Karla värsivihud“ - (MTÜ Küla Karla, 2012), Illustreerinud: fotod Leemet Kõrv, ISBN 9789949304769

## Viited
Eesti Geoloogiakeskus

**Eesti Geoloogiakeskus OÜ** (EGK) oli Eestis tegutsenud geoloogiateenuseid (nt geoloogiline kaardistamine, ehitusmaterjalide, energeetilise tooraine jms väljaselgitamine jne) osutav osaühing. Eesti Geoloogiakeskus tootis mitmekülgset infot maapõue kohta.

## Ajalugu
3. juunil 1937 dekreedina antud seadusega asutati Geoloogiline Komitee, mille tegevus lõpetati 1940. aastal. 

1957. aastal asutati Eesti NSV Ministrite Nõukogu juurde Geoloogia ja Maapõue Kaitse Valitsus (nimetati 1965. aastal ümber Eesti NSV Geoloogia Valitsuseks). 1964. aastal moodustati Eesti NSV Ministrite Nõukogu juurde Riiklik Geoloogia Tootmiskomitee. 1987. aastal moodustati NSVL Geoloogiaministeeriumi juurde riiklik asutus Eesti Geoloogia. 

1991. aastal moodustati Tööstus- ja Energeetikaministeeriumi juurde **Eesti Geoloogiakeskus**. Alates 1993. aastast kuulus see Keskkonnaministeeriumi valitsemisalasse. 1. märtsist 1997 muudeti Eesti Geoloogiakeskus riigi osaühinguks. 1993. aastast juhtis Eesti Geoloogiakeskust Vello Klein. 

2018. aasta alguses alustas Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalas tegevust Eesti Geoloogiateenistus, millele anti üle Eesti Geoloogiakeskuse lepingulised õigused ja kohustused. Uue teenistuse loomine lähtus 2017. aasta Riigikogu strateegiadokumendist „Maapõuepoliitika põhialused aastani 2050“.

## Liikmesus
*1995. aastal sai Eesti Geoloogiakeskus Euroopa Geoloogiateenistuste Foorumi (FOREGS) liikmeks.
*1. juulil 2003 sai Eesti Geoloogiakeskus Euroopa Liidu liikmesriikide geoloogiateenistuste ühenduse (EuroGeoSurveys) liikmeks.
## Viited

## Välislingid
*Eesti Geoloogiakeskuse koduleht (eesti, inglise ja vene keeles)
Vanaviisi

**Vanaviisi** on Eesti ansambel.

Ansambli kutsus 1986. aasta sügisel kokku helilooja ja basskitarrist Gunnar Kriik. Algkoosseisus olid peale tema veel Riho Rõõmus (kitarr), Olav Sverns (viiul), Priit Laid (akordion).

## Koosseis
*Sulev Võrno – akustiline kitarr, laul
*Valmor Leisalu – basskitarr, laul
*Indrek Veskimäe – viiul
*Alo Loid – akordion, saksofon, laul
*Eno Kollom – trummid

## Välislingid
*Koduleht
Kaspar Kalluste

**Kaspar Kalluste** (sündinud 28. aprillil 1988 ) on eesti muusik. 

Ta on lõpetanud Nõmme Muusikakooli klaveri erialal, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli *pop-jazz*-osakonna löökpilli erialal (õpetajad Petteri Hasa, Toomas Rull, Andrus Lillepea), täiendanud end Malmö muusikaakadeemias (Peter Nilsson) ning lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrikraadiga (Tanel Ruben, Jaak Sooäär, Raul Sööt). 

Kaspar Kalluste musitseerib sellistes džässansamblites nagu trio Frank Frank (Kristjan Mazurchak / Erki Pärnoja / Kaspar Kalluste), Carrot Lights (Paula Mustikas / Joel-Rasmus Remmel / Kaspar Kalluste), Raul Söödi Deeper Sound ja Paul Danieli kvartett (Paul Daniel / Raun Juurikas / Peedu Kass / Kaspar Kalluste). 

Kaspar Kalluste triol (Virgo Sillamaa / Marti Tärn / Kaspar Kalluste) ilmus 2014. aastal heliplaat “Koletise tagasitulek”, kus teeb kaasa džässlaulja Kadri Voorand.

Popmuusika vallas on Kaspar Kallustel ette näidata nii kontserte, stuudiosalvestisi kui ka heliplaate. Ta on trummarina teinud koostööd ansamblitega Spunk, Monohord , Aides ja The Sun . 

Kaspar Kalluste, Tarvi Kull ja Rosanna Lints moodustavad elektropopi ansambli Würffel , kellel ilmus 2015. aastal albumi "Beats & Bubbles". Looga "I'm Facing North" osaleti konkursil Eesti Laul 2016. 

Pärast seda on ta kaasa teinud Ott Leplandi saateansamblis, kellele ta on kirjutanud muusikat ja laulutekste ning produtseerinud mitu heliplaati. 

Ta on ansamblimuusikuna osalenud telesaadetes "Eesti otsib superstaari", "Laulud tähtedega" ja "Eesti otsib lemmiklaulu". 

## Varia
2008. aastal varastati Otsa kooli ees olevast autost tema trummikomplekt . 

Kalluste kuulus 2013. aastal Raadio 2 Unistuste Bändi koosseisu.

## Viited
Savijalakesed

**Savijalakesed** on 1967. aastal Helmi Elisabet Elleri eestvedamisel loodud rahvatantsuansambel.

Tantsuansambel tantsib rahvatantse, nii folkloorseid kui ka autoritantse, peamiselt eesti omi. Tantsurühm käib koos Tallinnas. Rahvatantsuansamblit juhendab alates 1982. aastast Piret Lett.

## Välislingid
*Koduleht
Kihnu Poisid

**Kihnu Poisid** on 1996. aastal Kihnust alguse saanud folkmuusikaansambel.

Ansambli esialgne nimi oli **Lempsipoisid**, kuna enamik bändipoistest elas Lemsi külas.

## Ansambli liikmed
Ansambli asutajaliikmed on Raino Laine (laul, basskitarr) ja Janno Vesik (laul ja akordion).

**Kihnu Poiste praegune koosseis:**

* Raino Laine – basskitarr, laul 
* Janno Vesik – akordion, laul 
* Ott Kaasik – kitarr, laul 
* Madis Jürgens – viiul 
* Kristo Joosep – löökpillid 
* Egert Maasing – heli

## Diskograafia
* *Üks laul oli jälle tehtud uus* (2006)
* *Suurele merele* (2009)
* *Kihnu tantsulood* (2009)
* *Väga õige* (2015)

## Viited

## Välislingid
* Kihnu Poiste ametlik koduleht
* 
* Kihnu Poisid Facebooki leht
2010. aasta Leedu meistrivõistlused kergejõustikus

**[[2010]]. aastal peetud 87. [[Leedu]] meistrivõistlused [[kergejõustik]]us** toimusid 9.–10. juulil Kaunases.

## Mehed

## Naised
Harilik laanesõnajalg

**Harilik laanesõnajalg** (*Matteuccia struthiopteris*) on sõnajalgtaim, mõne käsitluse järgi ainus liik laanesõnajala perekonnas.   

Ta on viljaka mullaga varjukates metsades kasvav mitmeaastane taim. Lehed moodustavad korrapärase lehtri.

## Välislingid
*
Laanesõnajalg (perekond)

**Laanesõnajalg** (*Matteuccia*) on sõnajalgtaimede perekond.

Sellesse kuulub 

**Matteuccia struthiopteris* — harilik laanesõnajalg
Ürgloodus

**Ürgloodus** ehk **metsik loodus** ehk **põlisloodus** on loodus, mida inimtegevus (kultuur) pole oluliselt muutnud.

## Vaata ka
*kõnnumaa
*loodusmets
*põlismets
*pärismaine elustik
*ürglooduse objekt
*ürgmets
Aleksander Abel

**Aleksander Abel** (sündinud 7. veebruaril 1953) on eesti allveesporditreener.

Ta on 1984. aastast olnud Eesti koondise peatreener. 

## Isiklikku
Aleksander Abel on Venemaa eestlaste järeltulija. 1982. aastal tuli ta Venemaalt abikaasa Valentina Abeliga Kohtla-Järvele. 

## Viited

## Välislingid
*
Sewardi poolsaar

**Sewardi poolsaar** (inglise keeles *Seward Peninsula*) on suur poolsaar Põhja-Ameerika loodeosas Alaska osariigi läänerannikul. Poolsaare rannikut ümbritsevad Beringi mere Nortoni laht, Beringi väin, Tšuktši meri ja Kotzebue laht. Poolsaare pikkus on 330 km ja laius 145–225 km.

Sewardi poolsaare lääneotsas asub Walesi Printsi neem – Põhja-Ameerika ja kogu Ameerika läänepoolseim punkt.

Poolsaar on saanud nime USA riigisekretär William H. Sewardi järgi, kel oli oluline roll Alaska ostmisel.

Varasemad nimed on olnud Kaviaki poolsaar, Nome'i poolsaar, Prince of Walesi poolsaar ja Sumneri poolsaar.

## Viited
Friedrich Arvelius

**Friedrich Arvelius** on olnud mitme tuntud inimese nimi:
***[[Friedrich Immanuel Arvelius]]**, Eesti vaimulik (1716–1780)
***[[Friedrich Gustav Arvelius]]** (Sembard), saksa päritolu eesti kirjanik (1753–1806)
Walesi Printsi neem

**Walesi Printsi neem** (inglise keeles *Cape Prince of Wales*) on neem Põhja-Ameerika loodeosas, Põhja-Ameerika manrdi läänepoolseim punkt. Asub Beringi väinas Sewardi poolsaare lääneotsas ning eraldab Tšuktši merd Beringi merest. Selle vastas asub 86 km kaugusel Euraasia idapoolseim punkt Dežnjovi neem. 

Neeme nimetas 1778 aastal inglise meresõitja James Cook briti trooni pärija Walesi printsi tulevase kuninga George IV (1762–1830) auks.

Neeme endine eskimo nimetus *Nykhta*. Vitus Bering nimetas teda **Gvozdevi neem**eks vene maadeavastaja Mihhail Gvozdevi järgi. 

Walesi Printsi neeme lähedal asub väike asula Wales.

## Viited
Hashim Thaçi

**Hashim Thaçi** (sündinud 24. aprillil 1968) on Kosovo poliitik, kes oli alates 7. aprillist 2016 kuni oma tagasiastumiseni 5. novembril 2020 Kosovo president.

9. jaanuarist 2008 kuni 9. detsembrini 2014 oli ta Kosovo peaminister. Alates 9. detsembrist 2014 kuni 7. aprillini 2016 oli ta Kosovo välisminister.

Ta on Kosovo Demokraatliku Partei esimees.

26. veebruaril 2016 valiti Hashim Thaçi Kosovo presidendiks.
Motonori Matsuyama

**Motonori Matsuyama** (jaapani keeles 松山 基範 *Matsuyama Motonori*; 25. oktoober 1884 – 27. jaanuar 1958) oli jaapani geofüüsik.

Kivimitesse kristalliseerumisel salvestunud magnetiliste mineraalide magnetilist orientatsiooni uurides avastas ta, et Maa magnetvälja poolused on planeedi ajaloo jooksul korduvalt kohti vahetanud ning et pööre on toimunud suhteliselt kiiresti.

Motonori Matsuyama ja Bernard Brunhesi auks nimetati viimati (umbes 780 000 aastat tagasi) toimunud magnetpooluste vahetumine Brunhesi-Matsuyama pöördeks.

## Teoseid
* "On the Direction of Magnetization of Basalt" (1929)
Aleksander Johannes Abel

**Aleksander Johannes Abel** (27. juuli 1905 Koikküla – 7. november 1971 Manchester, Connecticut) oli eesti vaimulik ja vaimulik luuletaja.

Õppis Laanemetsa vallakoolis, Hargla kihelkonnakoolis, aastatel 1921–1922 Võru Õpetajate Seminaris, aastatel 1922–1926 Valga Poeglaste Gümnaasiumis, mille humanitaarharu ta lõpetas. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1926–1931.

Prooviaastal oli ta Paide ja Kadrina Katariina koguduses. Ordineeriti õpetajaks 30. oktoobril 1932 Tallinna Toomkirikus.

Oli 1932–1933 Järva praostkonna vikaarõpetaja. 1934–1944 oli ta Rakvere Pauluse koguduse õpetaja. Aastal 1944 (märtsi alguses) lasi ta määrata end omal soovil (kuna pastor Aksel Erich Vooremaa oli mõrvatud ja kirik hävinud) Tartu Maarja koguduse õpetajaks. Sama aasta septembris määrati ta Lääne praostkonna praosti käsutusse, kuid see määramine jäi vaid paberile. Eestis olles tegutses ta ka usuõpetajana: 1931. aastal Järva Maakonna Paide Avalikus Ühisgümnaasiumis ja Paide linna algkoolis.

1934–1940 (Rakvere perioodil) oli ta usuõpetajaks Rakvere Ühisgümnaasiumis, Rakvere Keskkoolis ja Virumaa Täienduskoolis. Tema volitused Rakvere linnavolinikuna algasid 1. detsembril 1939.

Põgenes aastal 1944 Saksamaale. Saksamaal oli ta eestlaste usuelu korraldajaks Württemburgis, samuti oli ta aastatel 1944–1950 kirikuelu korraldajaks Saksamaa Prantsuse tsoonis. Lahkus aastal 1950 Saksamaalt USA-sse. USA-s asus ta tööle vabrikusse, kuid hiljem asus ta igapäevase vabrikutöö kõrvalt kogudusi teenima. Aastatel 1951–1971 oli ta Cleveland-Ohio koguduse õpetaja, peale selle teenis ta aastatel 1953–1962 Connecticuti kogudust ja 1962–1971 Buffalo Pauluse kogudust ning oli USA Esimese praostkonna abipraost.

Aleksander Abel on jätnud sügava jälje vaimuliku luuletajana. Ta on kirjutanud palju vaimulikke luuletusi ja on välja andnud mitu vaimulikku laulikut. Ka Kiriku laulu- ja palveraamatus on kümneid Aleksander Abeli koostatud laule.

## Viited

## Välislingid
* 
* https://eelk.ee/elulood/abel_aleksander.html
* https://eelk.ee/elulood/abel.html
Bernard Brunhes

**Antoine Joseph Bernard Brunhes** (3. juuli 1867 – 10. mai 1910) oli prantsuse geofüüsik.

Ta õppis Pariisis École Normale Supérieure'is ja lõpetas selle füüsikuna. Aastatel 1893–1895 õpetas ta Lille'i ülikoolis füüsikat ja elektrotehnikat.

Alates 1900. aastast kuni surmani juhtis Brunhes Puy-de-Dôme'i observatooriumi. Auvergne'i piirkonna vulkaanidest kunagi pursanud laavat uurides avastas ta, et kristallide magnetiline polaarsus oli peaaegu vastupidine võrreldes praeguse Maa magnetvälja polaarsusega. Sellest järeldas ta, et Maa magnetpoolused on ajaloo jooksul oma kohti vahetanud.

Bernard Brunhesi ja Motonori Matsuyama auks nimetati viimati (umbes 780 000 aastat tagasi) toimunud magnetpooluste vahetumine Brunhesi-Matsuyama pöördeks.
Paul (kaheksajalg)

**Paul** (26. jaanuar 2008 – 26. oktoober 2010) oli kaheksajalg, kes ennustas jalgpallimängude tulemusi. 

Tuntuks sai ta 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ajal oma täpsete mänguennustustega. Ta elas Saksamaal Oberhauseni merekeskuses.

## Elukäik
Paul koorus munast 2008. aastal Inglismaal Weymouthis sealses merekeskuses, misjärel sai tema uueks elupaigaks Oberhausen. Nime sai ta saksa lastekirjaniku Boy Lornseni luuletuse "Der Tintenfisch Paul Oktopus" järgi. 

Loomaõiguslaste organisatsioon PETA avaldas, et kaheksajalg Pauli hoidmine alalises vangistuses on looma suhtes julm. Ent vastukommentaarina sellele öeldi, et teda oleks ohtlik vabadusse lasta, sest Paul sündis vangistuses ega oska ise endale süüa hankida. 

Austraalia peajalgsete spetsialist Dr Mark Norman väidab, et kaheksajalg Paulil võisid tõesti olla erakordsed võimed ning mollusk suutiski tulevikku ennustada. 

2010. aasta augustis toimus väikeses Loode-Hispaania külas Carballinos kulinaariafestival, mis keskendus kalmaaridele. Pauli abil loodeti rohkem külastajaid kohale meelitada ning oraakli kasutamise eest pakuti 30 000 eurot. 

Paul suri 26. oktoobril 2010.

## Ennustamine

Mänguennustuseks asetati Pauli akvaariumisse kaks söödaga kasti. Kumbki kast olid märgistatud ühe riigi lipuga, kelle vahel jalgpallimäng toimub. 

Paul valis Saksamaa lipuga kasti 2008. aasta Euroopa jalgpalli meistrivõistluste kestel kuuel korral, millest neljal korral oli ennustas õige. 2010. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ajal ennustas ta kõik seitse mängu õigesti. 

Tema ennustused on olnud 86-protsendiliselt täpsed.


## Ennustused
### Euroopa meistrivõistlused

### Maailmameistrivõistlused

### Saksamaaga mitteseotud mängud

## Mälestusmärk
Kolm kuud pärast Pauli surma rajati Oberhauseni akvaariumisse mälestusmärk, mis koosneb teda kujutavast kujust ja pallist, mille sees on kuldne tuhaurn.

## Viited

## Välislingid
*Kas kaheksajalg Paul on tõesti selgeltnägija? Delfi Novaator, 12. juuli 2010
Ahvenjärv

**Ahvenjärv** on mitme Eesti järve nimi:
* Kurtna Ahvenjärv, järv Ida-Viru maakonnas
* Päidla Ahvenjärv, järv Valga maakonnas
* Ahvenajärv, järv Harju maakonnas
Õlletoober

**Õlletoober** on õllefestival endises Leisi vallas Saare maakonnas, mida korraldatakse alates 1997. aastast.

Sel üritusel selgitatakse välja Saaremaa rammumees ja parim koduõlu.

2003. aastal otsustas Leisi vallavalitsus, et Leisis üritust enam ei korraldata. 2004. aastast on üritust korraldatud Oitme küla maadel.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Karl Sitska

**Karl Sitska** (ka **Karl Sitzka** ja **Carl Sitzka**; 23. september/6. oktoober 1863 Tali (Saarde kihelkond) – 1. detsember/14. detsember 1912 Pöide) oli eesti vaimulik.

Õppis kohalikus vallakoolis, Halliste kihelkonnakoolis, Pärnu gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis aastatel 1887–1894. Ordineeriti 2. juunil 1896 õpetajaks.

Oli aastatel 1896–1901 Helme- ja Taagepera koguduse adjunktõpetaja. 1901. aastal kandideeris ta Pöide koguduse õpetajaks koos Harald Hornbergi ja Aleksander Siegfriediga. Teenis aastatel 1902–1912 Pöide Maarja kogudust ja Saaremaa Jaani kogudust.

Maetud Pöide kalmistule.

## Viited

## Kirjandus
*Carl Sitzka. Hieronimus Sawonarola. Tartu: Kristlik rahwakirjanduse agentur, 1901.
*Carl Sitzka. Wichern. Kuressaare: Kuresaare Nädalaleht, 1905
*Elupuu: Uus jutluse raamat 95 jutlusega. 3. trükk. Toimetanud M. J. Eisen, Balti mereväe ja Nikolai kiriku õpetaja Kroonlinnas. Tallinn, 1912 (kaasautor)

## Välislingid
*
Kiriku laulu- ja palveraamat

"**Kiriku laulu- ja palveraamat"** (lühend **KLPR**) on eestikeelne kiriklik lauluraamat luteri kirikus.

"Kiriku laulu- ja palveraamat" võeti üheaegselt kasutusele nii kodu- kui ka väliseesti kogudustes 1991. aasta I advendil. See oli Eesti kirikuelus ajalooline sündmus, sest eelmine, "Uus lauluraamat" anti välja aastal 1899.

Kiriku laulu- ja palveraamat laoti (ja seda trükiti 5000 eksemplari) Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku (eksiilkiriku) kulul trükikojas OMA PRESS LIMITED Kanadas Torontos. 50 000 eksemplari trükiti FINNCHURCHAIDi (Soome Evangeelse Luterliku Kiriku allasutus) kulul. Täiendavalt trükiti "Kiriku laulu- ja palveraamatut" 30 000 eksemplari Tallinnas aastal 1992 EELK Konsistooriumi kirjastus- ja infoosakonna väljaandena (Ühiselu) trükikojas.

KLPR-is on laulud esmakordselt trükitud koos nootidega. Endise, "Uue lauluraamatu" puhul kasutati spetsiaalset noodiraamatut – Punscheli noodiraamatut.

## Välislingid
*Toomas Paul. Kirikulaul eesti rahva mentaliteedi mõjutajana. Sirp, 21. detsember 2001
*Mihkel Kukk. Lauluraamatuaasta
*Ehsti-Ma Laulo-Rahmat, Tallo-Rahwa Kohli- nink Kirko-Lapsede tarbix, kud Jummala Auwux, ninda welja-sähdtut Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
*Eesti-Ma Rahwa Koddo-ning Kirko Raamat Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
NI tank

**NI Tank**, (vene keeles *Танк НИ*, kus *"НИ"* tähendab *На испуг* ehk *hirmutamiseks*) tuntud ka kui **Odessa tank** või **Terrori tank**, oli  improviseeritud Nõukogude Liidu tank Teise maailmasõja ajal. Augustiks 1941 oli Odessa ümber piiratud ja varustusliinidest ära lõigatud. P. K. Romanov sealsest *Jaanuari Ülestõusu Tehasest* tegi ettepaneku valmistada soomustatud traktoritest ja trammidest improviseeritud tanke. Tramme siiski ei kasutatud, kuid kolm STZ-5 traktorit soomustati, kasutades boileri plaate. Boileriplaatide vahele pandi ka kummi ja puitu, et suurendada vastupidavust käsitulirelvadele. Tankide relvastus varieerus. Osadel oli T-26 mudel 1931 tankidelt võetud alamtornid, teistele oli ehitatud uus torn 37 mm mudel 15R mägikahuriga või 45 mm tankitõrjekahuriga. Hiljem valmistati selliseid masinaid juurde, kokku 68 tükki. Kuigi selliste masinate soomuskaitse oli küllaltki vilets, osutusid need Rumeenia jalaväe vastu üllatavalt efektiivseks.

## Viited

## Kirjandus
* Steven J. Zaloga, James Grandsen *Soviet Tanks and Combat Vehicles of World War Two* Weidenfeld & Nicholson military 1984 ISBN 0853686068 *Inglise k.*

## Välislingid
* Бронетракторы. Часть 3
* Fotod
Jacques Bourboulon

**Jacques Bourboulon** (sündinud 8. detsembril 1946) on prantsuse aktifotograaf.

Ta tegi 1970. ja 1980. aastail arvukalt teismeliste tüdrukute aktifotosid, mida avaldati ajakirjades ja raamatutes.
Eskilstuna vald

**Eskilstuna vald** on 2. järgu haldusüksus Rootsis Södermanlandi läänis. Asub Mälareni ja Hjälmareni järve vahel.

Suuremad asulad on Eskilstuna ja Torshälla.

Vald loodi tänapäeva piirides 1971. aastal kahe linna ja viie valla liitmise teel.

14% valla elanikest on vähemalt ühe vanema poolt soomlased. 2010. aastast on vald soomekeelne halduspiirkond. Märtsis 2014 sai Eskilstuna vald 15. Rootsi omavalitsuseks, mille elanike arv ületab 100 000.

Eskilstuna sõpruslinn Eestis on Haapsalu.

## Viited

## Välislingid

*Valla koduleht
674

**674. aasta**

## Sündmused
*Bütsantsi-Araabia sõdade käigus algas esimene Konstantinoopoli piiramine, mis kestis neli aastat.

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
673

**673. aasta**

## Sündmused
*Inglismaal rajati Ely linn.
*Chlothar III järel sai Neustria kuningaks Theuderich III ning samal aastal tema järel Childerich II.

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
Nõmmeküla rändrahn

**Nõmmeküla rändrahn** ehk **Varbla suurkivi** on looduskaitsealune graniidist rändrahn Pärnumaal Lääneranna vallas Nõmme külas.

Kivi pikkus on 4,7 m, laius 4,5 m, kõrgus 2,7 m ja ümbermõõt 15 m.

Rändrahnu geograafilised koordinaadid on .

## Vaata ka
*Eesti rändrahnude loend

## Välislingid
* Nõmmeküla rändrahn Keskkonnaregistris
Liu tulepaak

**Liu tulepaak** on tulepaak Pärnumaal Pärnu linnas Liu külas.

Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 28 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 30 meetrit.

Tulepaak ehitati 1956. aastal.

## Välislingid

*
Liu säär

**Liu säär** on kitsuke, kivine, poolkaare moodustav neem Pärnu lahe läänerannikul Lius.

## Välislingid
*Liu sääre sündimise muistend
Ewert Wrangel

**Ewert Henrik Gabriel Wrangel** (20. november 1863 Stockholm – 20. veebruar 1940 Lund) oli rootsi kirjandus- ja kunstiajaloolane, Lundi ülikooli esteetika- ja kunstiajalooprofessor.  

## Haridus
Wrangel lõpetas Lundi Ülikooli 1882. aastal, sai samas 1884. aastal filosoofiakandidaadi ja 1888. aastal litsentsiaadikraadi ning kaitses 1889. aastal doktoriväitekirja. 

## Töö
Juba aasta varem oli ta samas alustanud õppejõutööd esteetika ja kirjanduse ajaloo dotsendina. 1899. aastal sai ta Henrik Schücki järglaseks esteetika, kirjanduse ja kunstiajaloo professori kohal. Wrangel läks pensionile 1928. aastal, andes õppetooli üle Ragnar Josephsonile.

Lundis oli tema õpilaste seas hilisem Tartu Ülikooli professor Tor Helge Kjellin (1885–1984).

## Isiklikku
Ta oli sõjaajaloolase ja helilooja Erik Fredrik Wrangeli (1816–1896) kõige vanem poeg ning rannakaitsesuurtükiväe ülema kindral Herman Wrangeli (1859–1938) vend.
Adolph Goldschmidt

**Adolph Goldschmidt** (15. jaanuar 1863 Hamburg – 5. jaanuar 1944 Basel) oli Saksamaa juudi päritolu kunstiteadlane.

Ta sündis Hamburgis pankuri peres ja töötas mõnda aega isa juures pangas. Pere nõusolekul pühendas ta ennast alates 1885. aastast kunstiajaloole, õppides esialgu Jena, seejärel Kieli Ülikoolis ning asus lõpuks õppima Anton Springeri juures Leipzigi Ülikoolis. 1889. aastal sai ta doktorikraadi uurimusega Lübecki keskaegsest maalikunstist ja skulptuurist kuni 1530. aastani (*Lübecker Malerei und Plastik bis 1530*), mis oli esimene põhjalikum käsitlus Põhja-Saksa keskaegsest kunstist.

Tema õpilaste seas olid rootslased Axel Romdahl ja Johnny Roosval.

## Välislingid
*Foto
Anton Springer

**Anton Heinrich Springer** (13. juuli 1825 Praha – 31. mai 1891 Leipzig) on üks esimesi saksa kunstiajaloolasi 19. sajandil. 

## Elulugu
Anton Springer õppis Prahas filosoofiat ja ajalugu ning sai doktorikraadi sealsamas. Samas täiendas ta ennast alates 1846. aastast reisidel mööda Saksamaad ja Itaaliat ning hiljem Belgias, Prantsusmaal ja Inglismaal kunstiajaloo alal. 1847. aastal kaitses ta Tübingenis väitekirja Georg Wilhelm Friedrich Hegeli ajalookäsitluse kohta ja sai oma teise doktorikraadi. Vahepeal oli ta ka poliitiliselt väga aktiivne.  

1848. aastal hakkas ta Praha ülikoolis pidama loenguid revolutsiooniajastuste ajaloost, aga pidi oma radikaalsete vaadete pärast Prahast lahkuma. Seejärel oli Springer 1852–1872 Bonni ülikoolis dotsent ning täitis alates 1860. aastast vastasutatud kunstiajaloo professuuri. Pärast lühikest perioodi õppejõuna Strasbourgis asus ta Leipzigi Ülikooli filosoofiateaduskonna vastavatud kunstiajaloo õppetooli keskaegse ja uuema kunsti ajaloo professoriks. 

Tema õpilaste seas olid muuhulgas hilisemad tuntud kunstiteadlased Adolph Goldschmidt, Wilhelm Vöge ja Paul Clemen.
Wilhelm Vöge

**Wilhelm Vöge** (16. veebruar 1868 Bremen – 30. detsember 1952 Ballenstedt im Harz) oli saksa kunstiteadlane.
Jacob Johann Anton Hirschhausen

**Jacob Johann Anton von Hirschhausen** (31. märts 1773 Tallinn – 29. mai 1837 Kuusalu) oli Eestimaa vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis. Immatrikuleerus Jena Ülikooli 27. septembril 1791, oli kohal ülikoolis veel aastal 1794. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana. Ordineeriti õpetajaks 28. juunil 1803.

Oli Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse  õpetaja aastatel 1803–1809. Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja oli ta aastatel 1809–1837 (introdutseeriti 18. aprillil 1809). Konsistooriumi assessoriks sai ta 27. juunil 1819. Aadeldati aastal 1835.

Oli üks 1822 Peterburis ilmunud Piibli väljaande redigeerijaid. Keeleuurijana publitseeris Gresseli kalendris eesti rahvakommetest ja uskumustest, tegi kaastööd Rosenplänteri "Beiträge"'dele (avaldas seal Stahli eesti-saksa paralleeltekstiga jutluseraamatu "*[[Leyen Spiegel]]*" kohta käsitluse, milles kiitis teose rikkalikku sõnavara). Vaidles Otto Wilhelm Masinguga eesti keele ortograafia üle. Kirjutas artikli *Ueber Vorschläge zur Verbesserung der Estnischen Orthographie* (1821) ja raamatu *Ausführliche Anzeige und Beurteilung der Schrift: Beiträge zur Ehstnischen Orthographie von O.W.Masing* (1827). Talt ilmus *Jutluse Ramat* (1823), ta koostas aastal 1826 Dullo eestikeelse kalendrilisa, mida Masing teravalt kritiseeris.

## Isiklikku
Tema isa oli Jõelähtme Püha Neitsi Maarja koguduse õpetaja Isaac Heinrich Hirschhausen, vend Gustav Heinrich Hirschhausen (1768–1843) oli Tallinna rüütli- ja toomkooli rektor 1812–1824, poeg oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja August Heinrich von Hirschhausen, pojapoeg Richard Georg von Hirschhausen.

## Viited

## Välislingid
*JAKOB JOHANN ANTON HIRSCHHAUSEN, eelk.ee/elulood
* 
*
Isaac Heinrich Hirschhausen

**Isaac Heinrich Hirschhausen** (4. aprill 1724 Tallinn – 21. detsember 1779 Jõelähtme) oli Eestimaa vaimulik.

Õppis Halle Ülikoolis aastast 1744, oli kohal kuni 1748. Kutsuti Jõelähtme koguduse pastoriks 24. septembril 1766. Ordineeriti õpetajaks 16. novembril 1766.

Oli 1766–1779 Jõelähtme koguduse pastoriks.

Uuris eesti keele ortograafiat. Kasvas pietistlikus keskkonnas ja oli ka ise pietistlik vaimulik.

## Isiklikku
Tema isa, Jakob Adam  Hirschhausen (1690 Erfurt – 1730 Tallinn) oli 1721–1730 Tallinna gümnaasiumi õpetaja, vend Jakob Christian Hirschhausen (1722–1775) oli Kuressaare Laurentiuse koguduse diakon 1756–1765 ja Kuressaare linnakooli rektor, 1765–1775 Kihelkonna koguduse pastor ja Saaremaa konsistooriumi assessor, vend Abraham Friedrich Hirschhausen (1726–1778) oli Tallinna linnakodanik ja kaupmees Tallinnas, vend Israel Gottlieb Hirschhausen (1727–1771) oli Tallinna linnakodanik ja kaupmees Tallinnas ning Tallinna Suurgildi liige.

Poeg Gustav Heinrich Hirschhausen (1768–1843) oli Tallinna rüütli- ja toomkooli rektor 1812–1824 ja poeg Jacob Johann Anton Hirschhausen (1773–1837) oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, pojapoeg August Heinrich von Hirschhausen oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*ISAAC HEINRICH HIRSCHHAUSEN, eelk.ee
Einar Klaamann

**Einar Klaamann** (26. märts 1933 Rakvere – 11. juuli 1986 Tallinn) oli eesti geoloog ja paleontoloog.

Klaamann oli tisleri poeg. 

Ta õppis Rakvere 3. algkoolis / 7-klassilises koolis ja lõpetas 1952. aastal Rakvere 1. Keskkooli. 1957 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli; 1959–1962 õppis ta Geoloogia Instituudi juures aspirantuuris, 1963 kaitses Eesti Teaduste Akadeemia juures geoloogia-mineraloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV ordoviitsiumi ja siluri tabulaadid ja nende stratigraafiline levik".

1957–1969 oli ta Geoloogia Instituudi teadur, 1969–1973 teadussekretär ja 1973–1986 biostratigraafia sektori juhataja.

## Teadustöö
Ta uuris Eesti aluspõhja, Lõuna-Baltikumi, Skandinaavia maade ja Briti saarte Ordoviitsiumi ja Siluri tabulaate, nende tafonoomiat, muutlikkust, biostratigraafilist levikut, paleoökoloogiat ja -biogeograafiat ning faatsieste ja koralļikoosluste vahelisi seoseid, olles selle uurimissuuna rajajaid. Osales Balti Siluri basseini ökoloogilise mudeli väljatöötamises ning oli koguteose "Eesti silur" (1970) Ülem-Siluri lademete stratigraafiat käsitlevate peatükkide autor. Korallide süstemaatikuna ja biostratigraafina kuulus akadeemik Boriss Sokolovi koolkonda.

Korraldas ekspeditsioone Ukrainasse, Ojamaale, Lätti ja Leetu, osales 1978 NSV Liidu TA Kaug-Ida Teaduskeskuse ekspeditsioonis Austraaliasse Suurele Vallrahule. Käsitles ka nüüdisaegseid korallriffe, Eesti maavärinaid, Eesti geoloogilist uuritust ja geoloogia ajalugu. 

## Teoseid
Ta avaldas üle 80 teaduspublikatsiooni, sh 2 monograafiat, samuti üle 300 aimeartikli. 1980. aastail algatas ta paleontoloogiliste monograafiate sarja "Fossilia Baltica".
*"Pozdneordovikskije i rannesiluriiskije Favositida Estonii". Tallin 1964
*"Inkommunikatnõje tabuljatõ Estonii". Tallin 1966
*"Coral reefs of Baltic Silurian (structure, facies relations)". Kaasautor Rein Einasto. // Ecostratigraphy of the East Baltic Silurian. Tallinn l982
*"Fatsialno-ekologitšeskaja harakteristika nekotorõhh rifov jugo-zapadnoi Patsifiki i priavstraliiskihh vod Indiiskogo okeana". Kaasautor Jevgeni Krasnov. // Biologija korallovõhh rifov. Soobštšestva priavstraliiskihh vod. Vladivostok 1982
*"Ekosistemõ siluriiskogo basseina Vostotšnoi Pribaltiki (kaasautor)". // Dokladõ 27 Mežd. kongressa. Paleontologija. 2. Moskva 1984
*"Soobštšestva i biozonalnost tabuljatomorfnõhh korallov silura Pribaltiki". // Teorija i opõt ekostratigrafii. Tallin 1986

## Tunnustus
*1972 Nõukogude Eesti preemia

## Viited

## Kirjandus
*"Eesti entsüklopeedia" 14. Lk 166
*"Eesti geoloogia: Biograafiline teatmik" (EGBT; koostaja Aasa Aaloe). Tallinn: Eesti Geoloogia Selts, 1995. Lk 47-48
*"История геологических наук в Эстонии". Tallinn 1986. Lk 320
*Elga Kurik, Heldur Nestor. "Geoloog-paleontoloog ja popularisaator Einar Klaamann (26. III 1933 - ll. VII l986) kolleegide mälestustes". // Teaduse ajaloo lehekülgi Eestist IX (1993). Lk l86-196
Günter Behnisch

**Günter Behnisch** (12. juuni 1922 – 12. juuli 2010) oli saksa arhitekt.

Tema tuntumate teoste hulgas on Müncheni olümpiarajatised.

## Välislingid
* Koduleht
Scandinavian Shipping Gazette

**Scandinavian Shipping Gazette** on aastail 2001–2008 Göteborgis ilmunud merendusajakiri, mis kuulus Rootsi Laevaomanike Liidule. Seoses formaadi ja kujunduse muutusega sai alates 2009. aasta 1. numbrist ajakiri uue nime Shipgaz.

Scandinavian Shipping Gazette'i tegi Svensk Sjöfarts Tidningi toimetus, mida ingliskeelse ajakirja väljaandmiseks suurendati, nii et toimetus suutis hõlmata kõiki Läänemere maid. Lisaks peatoimetusele Rootsis olid osakonnatoimetajad Soomes, Norras, Taanis ja Poolas ning korrespondent Saksamaal. Eestis asuva osakonnatoimetaja hooleks olid ka Läti, Leedu ja Venemaa. Lisaks 11 numbrit aastas ilmunud ajakirjale said tellijad ka iganädalase uudistemeili.

Ajakirjale kujundati Svensk Sjöfarts Tidningi Rootsi lipu värves sinikollase lipuga sarnanev sinipunavalge päismik, sest kõigi Läänemere maade lippudel leidub vähemalt üks neist värvidest. Iga-aastastes teemanumbrites ilmusid ülevaated kõigi Läänemere maade, sh Eesti laevafirmadest, sadamatest ja laevatehastest. Iga aasta lõpul ilmunud teemanumbris "Aasta laevad" ilmusid samal aastal valminud tähelepanuväärsemate laevade põhjalikud tutvustused, mille hulgas ka 8 Eesti laevaomanike tellimusel ehitatud laeva kohta.

## Välislingid
* Ajakirja koduleht (inglise keeles)
René Just Haüy

**René Just Haüy** (28. veebruar 1743 Saint-Just-en-Chaussée – 1. juuni 1822 Pariis) oli prantsuse mineraloog. Ta oli üks kristallograafia rajajaid.

René Just Haüy oli pärit vaesest perekonnast, kuid sõprade abiga pääses õppima esialgu Navarra kolledžisse, hiljem Kardinal Lemoine'i kolledžisse. Temast sai katoliku preester. Ta asus kolledžis õpetama ning tegeles vabal ajal botaanikaga. Kord aga pillas ta maha kaltsiiditüki ja selle purunemise jälgimine andis tema uurimistööle uue suuna: ta hakkas uurima ainete kristallstruktuuri. 

1784. aastal ilmus tema töö "Essai d’une théorie sur la structure des cristaux", kus näitas, et mineraalide kristallstruktuur allub kindlatele reeglitele.

Kui puhkes Prantsuse revolutsioon, siis Haüy vangistati ja tekkis oht, et ta hukatakse, kuid ta vabastati pärast seda, kui bioloog Étienne Geoffroy Saint-Hilaire tema eest kostis.

1793. aastal sai temast kaalude ja mõõtude komitee liige ja aasta hiljem füüsikaõpetaja revolutsiooniaegses École normale'is.

1801. aastal ilmus talt viieköiteline "Traité de minéralogie", kus ta esitas mineraalide kristallstruktuuri geomeetriat käsitlevad matemaatilised seadused. See uurimus muutis Haüy otsekohe tunnustatud teadlaseks.

René Just Haüy oli üks mineraloogiamuuseumi rajajaid; 1802. aastal sai temast Prantsusmaa loodusloomuuseumi professor, kuid pärast restauratsiooni jäi ta kõigist oma ametikohtadest ilma ning suri vaesuses.

Ta uuris ka püroelektrilisi nähtusi.

1821. aastal valiti ta Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks.

Pedagoog ja pimedate kooli rajaja Valentin Haüy oli René Just Haüy vend.

René Just Haüy järgi on nimetatud mineraal haüiin. See on ränivaene tardkivim.

Ta on maetud Père-Lachaise'i kalmistule.

## Teoseid
**Essai d'une théorie sur la structure des crystaux* (1784)
**Exposition raisonné de la théorie de l'électricité et du magnétisme, d'après les principes d'Æpinus* (1787)
**De la structure considérée comme caractère distinctif des minéraux* (1793)
**Exposition abrégé de la théorie de la structure des cristaux* (1793)
**Extrait d'un traité élémentaire de minéralogie* (1797)
**Traité de minéralogie* (5 osa, 1801)
**Traité élémentaire de physique* (2 osa; 1803, 1806) 
**Tableau comparatif des résultats de la cristallographie, et de l'analyse chimique relativement à la classification des minéraux* (1809)
**Traité des pierres précieuses* (1817)
**Traité de cristallographie* (2 osa, 1822)

## Välislingid
* "Essai d’une théorie sur la structure des cristaux", Google Books
* "Traité élémentaire de physique", Google Books
* "Traité de cristallographie", Google Books
* hauy2022.free.fr (Kakssada aastat René-Just Haüy surmast ; International Year of Mineralogy 2022)
Henryk Jankowski

**Henryk Jankowski** (18. detsember 1936 Gdańsk– 12. juuli 2010 Gdańsk) oli poola rooma katoliku preester.

Tema järgi nimetati Isa Henryk Jankowski Instituut.
Bullfrog Brown

**Bullfrog Brown** on eesti ansambel, mis alustas tegevust 2003. aastal Tartus, esitades peamiselt originaalloomingulist deltabluusi. Ansambel kasvas välja bluusrokki viljelenud üliõpilasbändist *Green Bullfrog*.

Bullfrog Browni algkoosseisu kuulusid Andres Roots kitarril, Alar Kriisa ja Üllar Kärt suupillil. Alates 2008. aastast musitseeriti kahekesi, 2009. aastal liitus ansambliga bassimängija Peeter Piik.

Vitaalsete esinemiste poolest tuntud ansambel on andnud kontserte nii kodu- kui ka välismaal. 2009. aasta augustis oli Bullfrog Brown peaesineja Manchesteris toimunud bluusipäevadel "Bob Dylan Acousticfest".

## Koosseis
* Alar Kriisa – vokaal, suupill
* Andres Roots – *slide*-kitarr, löökpillid
* Peeter Piik – kontrabass, basskitarr, mandoliin, löökpillid

## Diskograafia
### Albumid
* "In Concert" (promo, 2004, CD)
* "Mudhole Stories" (KWAQ Records, 2004, CD)
* "Snakes And Devils" (KWAQ Records, 2005, CD)
* "Uncooked" (KWAQ Records, 2006, CD, EP)
* "Tundra" (KWAQ Records, 2007, CD, EP)
* "Mother River Delta" (KWAQ Records, 2008, CD, EP)
* "Twelve Live Warthogs" (KWAQ Records, 2008, CD)
* "Bullfrog Brown with Steve Lury" (KWAQ Records, 2009, CD)
* "Moon and Central" (KWAQ Records, 2009, CD)

## Viited

## Välislingid
* Bullfrog Brown. MySpace
* Bullfrog Brown 2003 Tartu
* Bullfrog Brown. Rada7 foorum
* Riho Laurisaar. "Bullfrog Brown - Fantoombänd Tartust kogub austajaid piiri tagant" Eesti Päevaleht, 10. september 2005 
* Madis Aesma. "Tartu bluusitrio sai rajataguse lepingu" Postimees, 11.mai 2006
* Mart Niineste. "Bullfrog Brown" Melu, 13. august 2009
* "Whiskers", video
* "Snake Girl Blues", video
Leedumaa kuberneride loend

**Leedumaa kuberneride loend** on tänapäeva Leedu territooriumi valitsenud Leedu kubermangu kindralkuberneride, Leedu-Vilno kubermangu kindralkuberneride ja Vilno kubermangu juhtide loend ajavahemikus, kui Leedu territoorium kuulus Venemaa Keisririigi koosseisu. Vilno kindralkuberneri ametikoht likvideeriti 1912. aastal.

* Vürst Nikolai Repnin (1734–1801), valitsemisaastad 1794–1797
* Jakov Bulgakov (1743–1809) 1797–1798
* Krahv Moritz von Lacy (*Ласси, Борис Петрович*; 1737–1820) 1798–1799
* Krahv Mihhail Kutuzov, 1799–1801
* Leonti Bellingsen (1745–1826) 1801–1806
* Aleksandr Rimski-Korsakov (1753–1840) 1806–1809
* Krahv Mihhail Kutuzov, 1809–1812
* Aleksandr Rimski-Korsakov, 1812–1830
* Aleksandr Hrapopovitski (1784–1847) 1830–1831
* Nikolai Andrejevitš Dolgorukov (1792–1847) 1831–1840
* Fjodor Mirkovitš (1786–1866) 1840–1850
* Ilja Bibikov (1794–1867) 1850–1855
* Vladimir Nazimov (1802–1874) 1855–1863
* Mihhail Muravjov (1796–1866) 1863–1865
* Konstantin Kaufman (1818–1886) 1865–1866
* Krahv Eduard von Baranoff 1866–1868
* Aleksandr Potapov (1818–1886) 1868–1874
* Pjotr Albedinski (1826–1883) 1874–1880
* Eduard Totleben (1818–1884) 1880–1884
* Ivan Kahhanov (1825–1909) 1884–1893
* Pjotr Orževski (1839–1897) 1893–1897
* Vitali Trotski (1835–1901) 1897–1901
* Pjotr Svjatopolk-Mirski (1857–1914) 1902–1904
* Alexander Freese (*Фрезе, Александр Александрович*; 1840–1918) 1904–1906
* Konstantin Kršivitski (1840–1910) 1906–1909
Nanseni pass

**Nanseni pass,** algselt ja ametlikult kodakondsuseta isiku pass, oli rahvusvaheliselt tunnustatud põgeniku isikut tõendav dokument, mida andsid Rahvasteliidu liikmesriigid välja aastatel 1922–1938. Nanseni nime sai pass selle idee algataja Fridtjof Nanseni järgi, kes oli Norra riigimees ja maadeuurija. Nanseni passi väljastas põgenikule riik, kus ta viibis, ja dokument kehtis korraga ühe aasta. Ükski riik ei lubanud dokumendi omanikul väljuda ja uuesti riiki tagasi tulla ilma vastava loata.

## Ajalugu
3.–5. juulil 1922 toimus Genfis Rahvasteliidu pagulaste ülemkomissari Fridtjof Nanseni kokku kutsutud konverents, kus avaldati toetust ideele luua pagulastele isikutunnistused, mida riigid tunnustaks. 20. juulil 1922 kiitis Rahvasteliidu Nõukogu ettepaneku heaks. Esimestena avaldasid isikutunnistuse loomisele heakskiitu Suurbritannia, Soome ja Prantsusmaa valitsused. Juulikuu jooksul sõlmis Nansen kokkuleppe 51 riigiga, kes hakkasid dokumenti tunnistama. 1942. aastaks tunnistati Nanseni passi kui kehtivat dokumenti 52 riigis. Kokku anti välja umbes 450 000 Nanseni passi.

Algselt anti Nanseni passe välja Venemaalt kodusõja järel pagenud inimestele. 1926. aastal laienes kokkulepe ka Armeenia põgenikele, kes pagesid endise Ottomani impeeriumi aladelt, kuna vastloodud Türgi riik neid ei kaitsenud.

## Nanseni pass Eestis
Esimese Eestis välja antud Nanseni passi sai 24. novembril 1923 Anatoli Pereslegin. Meessoost Eesti kodanikud olid varmad Nanseni passi taotlema, sest see dokument vabastas nad Eesti kaitseväes teenimise kohustusest. 1. jaanuaril 1937 elas Eestis 4383 Nanseni passi omanikku. Vastavalt Eesti poliitikale oli enamus vene pagulastest selleks ajaks Eesti kodakondsusse võetud, erinevalt teiste riikide tolleaegsest praktikast.

## Viited
Beauforti skaala

**Beauforti skaala** [bofoori skaala] ehk **tuulekiiruse skaala** on Briti hüdrograafi Francis Beauforti koostatud empiiriline skaala tuul tugevuse (kiiruse) hindamiseks.

Mõõtühikuks on Beauforti pall (tähis Bft) ehk sageli lühidalt bofoor.

Tuule tugevuse hindamiseks kasutatakse tuule mõju esemetele, tuule tekitatud purustusi või lainetust. Skaala sisaldab 13 astet (0–12 palli).

Ametlikult võeti Beauforti tuulekiiruse skaala kasutusele Briti mereväes 1838. aastal. USA ilmateenistuse ettepanekul täiendati seda skaalat 1995. aastal 17 pallini.

## Nüüdisaegne skaala

## Vaata ka
* TORRO skaala
* Fujita-Pearsoni skaala

## Viited
Monoamiinid

**Monoamiinid** on keemilised ühendid, mis sisaldavad ühte amiini ja aromaatset ringi, mis on omavahel ühendatud etüülahela (-CH2-CH2-) kaudu. Kõik monoamiinid pärinevad aromaatsetest aminohapetest, nagu näiteks türosiin, trüptofaan.

Paljud monoamiinid täidavad organismis virgatsaine ülesannet.