open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alide Viire-Slet

**Alide Viire-Slet** (sündinud **Alide Saukas**, 1934–1936 **Alide Vidrikson**, 1936–1944 **Alide Viire**; 21. märts (vkj) / 3. aprill 1903 Qiqihar, Hiina keisririik – 18. mai 2007 Itapecerica da Serra, Brasiilia) oli Eesti konsulaarametnik.

Tema isa töötas vedurijuhina Ida-Hiina raudteel. Pere läks varsti pärast Alide sündi elama Riiga ja alates 1910. aastast käis Alide Riias koolis. 1914. aastal läks ta koolivaheaega veetma Hiinasse, kuid puhkenud sõja tõttu ei pääsenud enam tagasi Riiga. Ta jätkas kooliskäimist Harbinis, kus lõpetas 1921. aastal kommertskooli.

Ta õppis 1922. aastast Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, oli 1922–1926 õigusteaduskonna kaubandusosakonnas (lõpetas *[[cum laude]]*) ja 1929–1930 õigusteaduskonnas. Ta oli korporatsiooni Filiae Patriae liige.

Töötas Tallinnas raamatupidajana, oli USA Tallinna konsulaadi ametnik. Aastatel 1930–1933 elas ta Ameerika Ühendriikides, kus oli New Yorgi Eesti konsulaadi ametnik. Eestisse naasnult töötas ta Eesti Pangas ametnikuna.

23. augustil 1944 abiellus ta vormsirootslase Lars Sletiga (1885–1949), et pääseda sel viisil Rootsi. Sealt liikus ta 1945. aastal Brasiiliasse. Ta oli väikeettevõtja, aastatel 1946–1976 São Paulo konsulaadi infobüroo juhataja ja sekretär, oli E.E.L.K. São Paulo koguduse asutajaliige ja korporatsiooni Filiae Patriae Brasiilia koonduse esinaine. Oli aktiivne väliseesti tegelane, osales Brasiilia eestlaste esindajana kõikidel ESTO-del aastatel 1972–1996.

Tal oli plaan tulla 1998. aastal vanaduspõlve veetma Eestisse, kuid halvenenud tervis takistas kava teostumist ning ta veetis viimased eluaastad São Paulo lähedal asuvas vanadekodus.

## Isiklikku
Tema vend oli diplomaat Ferdinand Saukas.

## Viited

## Kirjandus
*R.L.A. "95-aastane eestlanna kolib Brasiiliast Eestisse". Eesti Päevaleht nr 14, 9. aprill 1998. Lk 7
*Eino Viire. "104-aastane Alide Viire-Slet suri Brasiilias". Eesti Päevaleht nr 25, 21. juuni 2007, lk 11

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
*TLÜAR väliseesti isikud
Enn Vallak

**Enn Vallak** (kuni 1938 **Johannes Peeters**; 9. märts (vkj)/ 22. märts 1916 Pärnu – 2. aprill 2007 Grythyttan, Örebro lään, Rootsi) oli eesti leidur, ärimees, diplomaat ja metseen.

1944. aastal põgenes ta koos perekonnaga Rootsi, kus hakkas tegelema mänguasjade tootmisega ning hiljem oli tegev metallitööstuses.

1952. aastal tegi ta terasetööstuses revolutsiooni oma patendiga The Vallak Hot Top, mida on peetud Rootsi üheks olulisemaks leiutiseks aastail 1945–1980.

Ta oli suurima pagulaskirjastuse Eesti Kirjanike Kooperatiiv üks asutajaid ja peaaktsionäre.

Aastail 1970–1976 oli ta Etioopia keisririigi aukonsul Šveitsis ja Austrias. Ta rajas lennufirma Multirole Light Aircraft humanitaarabi toimetamiseks Aafrikasse. Ta oli pikka aega Eesti aukonsul Šveitsis.

## Tunnustus
*1996 Riigivapi III klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*ERR-i arhiiv: Leidur Tööstur Diplomaat Audoktor Metseen Kunagine Pärnu poiss. ETV 1999
*Janika Kronberg. Eesti terasraamatute haldjas, Tööstur ja metseen Enn Vallak saab 22. märtsil 90. EPL, 20. märts 2006
*Kadri Masing. Suri Eesti esimene taasiseseisvumisjärgne aukonsul Šveitsis. EPL, 12. aprill 2007
*Ivar Paljak. Leidurit ja metseeni Enn Vallakut mälestades. Eesti Päevaleht nr 21, 24. mai 2007. Lk 11

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
Eivin Bruun

**Leofred Eivin Bauditz-Bruun** (2. märts 1893 – 9. märts 1919 Tallinn) oli Taani sõjaväelane (leitnant).

Ta sai gümnaasiumihariduse ja õppis edasi metsandust.

Aastail 1912–1913 osales ta Bulgaaria poolel vabatahtlikuna Esimeses Balkani sõjas. Aastail 1916–1919 teenis ta Taani sõjaväes ning lasi end 1919. aastal arvata reservi, et ta saaks vabatahtlikuna minna sõtta, millest Taani ametlikult ei võtnud osa.

Tuli 1919. aastal Eestisse. Ta ei jõudnud oodata ära Taani üksuse formeerimist ning liitus 28. veebruaril Rootsi vabatahtlikega, oli seal Carl Mothanderi adjutant.  Ta saadeti märtsi algul Narva rindele, kus ta juba esimeses lahingus 4. märtsil 1919 sai raskelt haavata.

Ta suri 9. märtsil 1919 saadud haavadesse Tallinnas. 13. märtsil viidi tema kirst jäälõhkuja "Väinamöise" pardale, matusetalitus toimus 31. märtsil Kopenhaageni lähedal Gentofte kirikus. Kirst oli kaetud Taani ja Eesti lipuga.

## Tunnustus
*1913 Bulgaaria sõjamälestusmedal
*Rootsi vabatahtlike mälestusmedal (postuumselt)

## Isiklikku
Tema isa oli suurkaupmees ja numismaatik Lars Emil Bruun.

## Kirjandus
*Vello Helk. "Esimene Eesti Vabadussõjas langenud taanlane". Eesti Päevaleht nr 3, 18. jaanuar 2007. Lk 4
Maadlus 1904. aasta suveolümpiamängudel

**[[Maadlus]] [[1904. aasta suveolümpiamängud]]el** toimus Saint Louises USAs.

## Medalialad
Võisteldi ainult vabamaadluses, seitsmes kaalukategoorias: kuni 47,6 kg, kuni 52,1 kg, kuni 56,7 kg, kuni 61,2 kg, kuni 65,2 kg, kuni 71,6 kg, üle 71,6 kg.

## Tulemused vabamaadluses

### Mehed 47,6 kg

### Mehed 52,1 kg

### Mehed 56,7 kg

### Mehed 61,2 kg

### Mehed 65,2 kg

### Mehed 71,6 kg

### Mehed üle 71,6 kg
Kana (kiri)

**Kana** on Jaapani silpkiri, millesse ei kuulu kanji. Kana jaotub hiraganaks (ひらがな), katakanaks (カタカナ) ja nende eelseks silbiliseks kanjiks man’yōgana (万葉仮名).

Katakanat mõne lisandiga kasutatakse ainu keele kirjutamiseks.

## Vaata ka
*Hiragana
*Katakana
*Jaapani keel
Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu valimised 2006

**Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu valimised** toimusid 1. kuni 30. novembrini 2006. 

40 Rootsi Eestlaste Liidu esinduskogu kohale oli 59 kandidaati. 2000 hääleõiguslikust liikmest hääletas 526 (25%). 

Valituks osutusid häälte hulga järjekorras:

*Ülo Ignats (408 häält)
*Peeter Luksep (349)
*Jaan Seim (340)
*Aho Rebas (334)
*Mai Raud-Pähn (279)
*Ingo Tiit Jaagu (276)
*Andres Käärik (271)
*Jaak Akker (269)
*Ivar Paljak (266)
*Rein Asu (255)
*Pille-Mai Laas (249)
*Ivar Algvere (243)
*Leelo Pukk (228)
*Raimo Raag (223)
*Katrin Särg (215)
*Peeter E. Pütsep (214)
*Siim Aring (213)
*Evi Lepik (211)
*Urmas Lepik (208)
*Helve Jaagu (206)
*Anne Wompa (205)
*Edith Kotka-Nyman (201)
*Paul Laan (194)
*Matti Lepik (189)
*Riina Noodapera (183)
*Kristel Sarrik (181)
*Maela V. Jaanivald (180)
*Piia Aia (176)
*Peeter Tarkpea (170)
*Uno Schultz (169)
*Jüri Karl Seim (169)
*Ilmar Karro (168)
*Nora Ausmees (166)
*David Papp (165)
*Maire Vill (164)
*Markus Kamarik (163)
*Heiner Erendi (159)
*Lembit Pella (112)
*Merike Lundström (78)
*Aksel Timoleon (72)

## Kirjandus
*Mai Raud-Pähn. RELi esinduskogu valimiste tulemused on selgunud. Eesti Päevaleht nr 1, 5. jaanuar 2007. Lk 3
Rooma-Pärsia sõjad

**Rooma-Pärsia sõjad** olid sõdade seeriad (54 eKr–628), milles Rooma riik (hiljem Bütsants) osales kahe suurriigiga: Seleukiidide ja Partia riigiga.

Esimesed lahingud Rooma ja Partia vägede vahel toimusid aastal 92 eKr. 

Sõja viimased taplused peeti Bütsantsi ja Sassaniidide riigi vahel. 

Rooma-Pärsia sõjad lõppesid muslimite vallutustega (628 pKr), kes purustasid Sassaniidide riigi ja hõivasid suure osa Bütsantsi territooriumidest. Kuigi sõjad kestsid sajandeid, jäi lahingute toimumise piirkond praktiliselt muutumatuks. 

## Vaata ka
*Rooma-Partia sõda, Carrhae lahing 53 eKr, Marcus Licinius Crassus
Peeter Luksep

**Peeter Luksep** (29. jaanuar 1955 Hammarby – 8. september 2015 Stockholm) oli eesti päritolu Rootsi majandustegelane ja poliitik.

Ta lõpetas 1981. aastal Stockholmi kaubanduskõrgkooli.

Peeter Luksep oli moderaatide esindajana aastatel 1991–1994 Riksdagi liige ja 1979–1988 Stockholmi linnavolikogu liige. Aastatel 1979–1992 kuulus ta Eesti Rahvusnõukogu juhatusse ja oli 1990–1992 Eesti eksiilvalitsuses finantsminister. Ta oli Eesti Kongressi liige.

Peeter Luksep oli Rootsi Eestlaste Esinduse (REE) ja Rootsi Eestlaste Liidu (REL) X–XV Esinduskogu saadik aastatel 1990–2014.  

1990. aastast oli ta Rootsi Eestlaste Esinduse esimees. 1993. aastal reorganiseeriti REE REL-iks. Luksep oli aastaid REL-i juhatuse esimees, hiljem REL-i auliige. 

Ta oli üks Baltimaade iseseisvuse toetuseks korraldatud Stockholmi esmaspäevamiitingute algatajaid. 

Ta oli muu hulgas konsultatsioonifirma Kreab asedirektor ja Rootsi alkoholitootja Vin & Sprit AB asepresident ning Pernod-Ricard Grupi asepresident ühiskonnasuhete alal.

## Isiklikku
Tema isa oli arst Friedrich Luksep (1920–2013).

## Tunnustus
*1999 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Teoseid
* "Om Republiken Estlands existens" 1990

## Viited

## Välislingid
* Peeter Luksep Riksdagi lehel, viimati vaadatud 12. august 2018
* Peeter Luksep Riksdagi lehel, veebiarhiiv, viimati vaadatud 12. august 2018
* Mart Laar. Lahkus Peeter Luksep
Teema (haldusüksus)

**Teema** oli Bütsantsi haldusüksus.

Teemade süsteem loodi 7. sajandi keskel Väike-Aasias pärast muslimite vallutusretki Bütsantsi aladele. Uued haldusüksused asendasid varasemad Rooma provintsid, mille loomisel osalesid Diocletianus ja Constantinus Suur. Teemade süsteem saavutas oma haripunkti 9.–10. sajandil, mil vanad teemad jaotati väiksemateks ja vastvallutatud aladele loodi uued. Haldussüsteemi muudeti märkimisväärselt 11. ja 12. sajandil, kuid termin jäi veel mingil määral kasutusse kuni keisririigi lõpuni (1453).

Teemasid juhtisid otse keisririigi administratsioonile alluvad strateegid, kellel oli nii sõjaline kui ka tsiviilvõim. Sõdurite maale asustamisega oli võimalik moodustada sõjaväekohuslastest maakaitsevägi (stratioodid). Uusasunikud said endale päritava maavalduse, mille abil pidid nad endale nii elatist teenima kui ka sõjavarustuse hankima.

## Viited
Kahlajad

**Kahlajateks** nimetatakse kõiki kurvitsaliste seltsi kuuluvaid ranniku- ja soolinde peale merelisema eluviisiga ännide, kajakate, tiirude ja alkide. 

Eesti kahlajad on seega tülllaste, kurvitslaste, merisklaste ja naaskelnoklaste sugukonda kuuluvad linnuliigid. Laiemalt tuntud kahlajad on näiteks kiivitaja, tutkas, metskurvits, tikutaja, suurkoovitaja. 

Selle rühma nimetamisel on aluseks võetud asjaolu, et enamikule neist liikidest on toitumisel iseloomulik madalas vees kahlamine.

Eestis aitab selle linnurühma uurimisele kaasa 2006. aastal asutatud Eesti Ornitoloogiaühingu kahlajatöörühm.

## Vaata ka
*Veelinnud

## Viited

## Välislingid
* Kahjala-asurkondade pikaajalised muutused Eesti looduslikes elupaikades, video
Alfred Kõiv

**Alfred Kõiv** (26. juuni 1899 Varstu – 1979) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas aastal 1920 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1920–1924 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. Aastatel 1918–1920 töötas ta köstri ja koolijuhina Vana-Roosas, aastatel 1920–1922 õpetajana Tartus, aastatel 1924–1926 Rakveres. Prooviaastal oli ta Rakvere Kolmainu koguduses. Ordineeriti õpetajaks 31. oktoobril 1925.

Ta oli aastatel 1925–1930 Halliste Püha Anna koguduse abiõpetaja, aastatel 1930–1933 oli ta sama koguduse (introdutseeriti 10. augustil 1930) õpetaja. Aastatel 1933–1937 oli ta Põltsamaal kooliõpetaja. Aastatel 1937–1939 oli ta Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja, aastatel 1939–1945 teenis ta Vahastu kogudust. Aastatel 1945–1961 oli ta jälle Halliste Püha Anna koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1946–1954 ka Karksi Peetri kogudust.

Alfred Kõiv suri aastal 1979.

## Viited
Man'yōgana

**Man’yōgana** (**万葉仮名** sõna-sõnalt oleks tõlge: kümne tuhande (sõna)lehe ajutised nimed) on Jaapani iidne silbiline kiri, millest on pärit hiragana ja katakana. Kiri kasutab Hiina märgisüsteemi. Täpne kasutuselevõtuaeg on teadmata, kuid eeldatakse, et see oli seitsmenda sajandi paiku. Kuna ühe jaapanikeelse silbi kohta oli kasutusel mitmeid hiina märkide rohukirja vasteid, oli lugemisega ilmselt päris raske. Tõenäoliselt oskas lugeda vaid aristokraatlik klass, kellel oli piisavalt aega kirja täpsustesse süüvida. Kirjutati ju hoogsas rohukirjas, mis teeb märkide selged eristused tihti veelgi ähmasemaks, raskemini äratuntavaks.  

 kuna sõna on jp. k. *kotoba* (言葉), siis häälega lausuti 'sõna lehed'. Kümme tuhat oli jaapani kultuuris umbes sellise tähendusega, kui musttuhat eesti keeles — lugematu arv, lõpmatus, kõiksus. See “万葉仮名” on igatahes ilus kujund, kõnekas sõnade mäng, kultuuri kujunemise algusaegade võlu, kaduvuse, möödunu nukrus.

## Vaata ka
*Hiragana
*Jaapani keel
Göteborgi Põllumeeste Kogu

**Göteborgi Põllumeeste Kogu** (kuni 1957. aastani **Lääne-Rootsi Põllumeeste Kogu**) oli 1. mail 1953 asutatud eesti pagulaste erakond.

Põllumeeste kogu juhatuse esimehed olid Jaan Gnadenteich, Peeter Madissoo, Voldemar Põlder ja alates 2. märtsist 1961 Elmar Aibast.

Göteborgi Põllumeeste Kogul oli kuni 100 liiget, tähistati (alates 1954. aastast) lõikuspidu ja (alates 1965. aastast) võidupüha. Göteborgi Põllumeeste Kogu liikmed kuulusid Rootsi Eestlaste Esinduse rahvuslikku parempoolsesse rühma. Põllumeeste kogu toetas Sõjainvaliidide Kapitali. 

1954., 1960. ja 1964. aastal toimusid Göteborgis Göteborgi Põllumeeste Kogu korraldusel Põllumeeste Kogude kongressid.

## Kirjandus
*-in. Göteborgi PK 20-aastane. Eesti Päevaleht, 19. aprill 1973, nr. 30, lk. 11.
Pål Golberg

**Pål Golberg** (sündinud 16. juulil 1990 Golis) on Norra murdmaasuusataja, neljakordne maailmameister.

Juunioride maailmameistrivõistlustel 2010. aastal Hinterzartenis tuli Golberg juunioride maailmameistriks 4×5 km teatesõidus ja 10 km klassikasõidus. Samas võitis ta veel hõbemedali sprindi vabasõidus. 

## Saavutused

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2010  Hinterzartenis:
**  **juunioride maailmameister** 10 km klassikasõidus 
**  **juunioride maailmameister** 4×5 km teatesõidus
**  hõbemedal sprindi vabasõidus

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikasarja etapivõidud

Pål Golberg on osalenud 70 maailma karikasarja etapil (seisuga 26. november 2016) ja jõudnud poodiumile kümnel korral, millest neljal korral kõige kõrgemale astmele.

## Välislingid

* Pål Golberg FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
Dimitǎr Dobrev

**Dimitǎr Dobrev** (14. aprill 1931 – 1. aprill 2019) oli Bulgaaria maadleja ja treener.

Ta võitis olümpiamängudelt kuld- ja hõbemedali.

1960. aastal  tunnistati  ta Bulgaaria parimaks sportlaseks.

Maailmameistrivõistlustel saavutas ta kaks korda 4. koha (1958. ja 1962. aastal).

Pärast sportlaskarjääri töötas ta treenerina Bulgaaria koondise juures, tema edukaim õpilane oli Bojan Radev. 

## Välislingid
*
Makedoonia dünastia

**Makedoonia dünastia** oli Bütsantsi keisrite dünastia, mis valitses Bütsantsis perioodil 867–1056.

Dünastia on saanud nime Basileios I järgi, kelle hüüdnimeks oli Makedoonlane. Dünastia rajaja ja mitmed järgmised keisrid olid Armeenia juurtega.

## Valitsejad
*Basileios I Makedoonlane (Βασίλειος Α') (811–886, valitses 867–886) (päritolu: armeenlane)
*Leo VI Tark (Λέων ΣΤ') (866–912, valitses 886–912)
*Alexandros (Αλέξανδρος) (870–913, valitses 912–913)
*Konstantinos VII (Κωνσταντίνος Ζ') (905–959, valitses 913–959)
*Romanos I Lakapenos (Ρωμανός Β') (870–948, valitses 919–944) (päritolu: armeenlane)
*Romanos II (Ρωμανός Β') (938–963, valitses 959–963)
*Nikephoros II Phokas (Νικηφόρος Β') (912–969, valitses 963–969) (päritolu: kapadooklane)
*Johannes I Tzimiskes (Ιωάννης Α') (925–976, valitses 969–976) (päritolu: armeenlane)
*Basileios II Bulgaarlastetapja (Βασίλειος Β') (958–1025, valitses 976–1025)
*Konstantinos VIII (Κωνσταντίνος Η') (960–1028, valitses 1025–1028)
*Zoe (Ζωή Α') (c. 978–1050, valitses 1028–1050)
*Romanos III (Ρωμανός Γ') (968–1034, valitses 1028–1034)
*Michael IV Paflagoonlane (Μιχαήλ Δ') (1010–1041, valitses 1034–1041)
*Michael V Takutaja (Μιχαήλ Ε') (1015–1042, valitses 1041–1042)
*Theodora (Θεοδώρα) (980–1056, valitses 1042 ja 1055–1056)
*Konstantinos IX Monomachos (Κωνσταντίνος Θ') (1000–1055, valitses 1042–1055)

## Viited
Mariotto Albertinelli

**Mariotto di Bigio di Bindo Albertinelli** (13. oktoober 1474 Firenze – 5. november 1515 Firenze) oli Itaalia kõrgrenessansi maalikunstnik Firenze koolkonnast, lähedalt seotud Fra Bartolomeoga ja mõjutatud Raffaeli loomingust.

Albertinelli paljude õpilaste seas olid ka Jacopo da Pontormo, Innocenzo di Pietro Francucci da Imola ja Giuliano Bugiardini.


Image:Albertinelli_Franciabigio_Vièrge_et_saints.jpg|Maarja pühakutega, Louvre, Pariis 
Image:Mariotto_Albertinelli_002.jpg|Aadama ja Eeva kiusatusYale'i ülikooli kunstigalerii, New Haven
File:M_Albertinelli_Adoración_del_Niño.jpg|Lapse jumaldamine, Palazzo Pitti, Firenze 
Image:Mariotto_Albertinelli_003.jpg|Iisaku ohverdus,Yale'i ülikooli kunstigalerii, New Haven


## Välislingid
Fatimiidid

**Fatimiidid** ehk **Fatimiidide dünastia**  oli Põhja-Aafrikas ja Lähis-Idas aastatel 909–1171 Fatimiidide kalifaati valitsenud dünastia.

Ismailiididest Fatimiidid ei tunnustanud  sunniitidest Abbassiididest kaliifide autoriteeti (vastukaliifid) ning pretendeerisid prohvet Muhamedi tütre Fatima ja tema mehe Ali järeltulijatena võimu kõigi muslimite üle.

Dünastia sai alguse Tuneesias. Aastal 920 ehitati Vahemere äärde kalifaadi pealinnaks Mahdia. Aastal 969 vallutasid Fatimiidid Egiptuse põhjaosa ja rajasid Kairo, millest sai riigi uus pealinn ning  poliitiline, kultuuriline ja religioosne keskus. Fatimiidide riik ulatus oma hiilgeaegadel Atlandi ookeanist läbi Põhja-Aafrika Damaskuse ja Mekani. Fatimiidide dünastile tegi 1171. aastal lõpu Aijubiidide dünastia rajaja – Saladin.

## Viited
Ihar Kanõhin

**Igor Kanõgin** (vene keeles Игорь Каныгин; sündinud 6. juuni 1956) on endise Nõukogude Liidu ja Valgevene Kreeka-Rooma maadleja.

Ta alustas maadlustreeninguid 1968. aastal.

Kanõgin võitis 1980. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali Kreeka-Rooma maadluses. Ta kaotas finaalis Ungari maadlejale Norbert Növényile punktidega 7-6. Ta on kahekordne maailmameister ja neljakordne Euroopa meister Kreeka-Rooma maadluses. Ta on võitnud Grand Prix of Germany viiel korral.

Igor Kanõginiga maadles 1986. aastal NSV Liidu täiskasvanute meistrivõistlustel Rostovis Doni ääres eestlane Madis Arras, kel õnnestus Igor Kanõgini üle saavutada puhas võit.

2002. aastal asus ta treenerina tööle Taani maadlusklubisse Thor.

Praegu elab enda sünnilinnas Viciebskis ja teeb treeneritööd.

Dvinas peetakse temanimelist maadlusturniiri.

## Välislingid
*
Müzahir Sille

**Müzahir Sille** (21. september 1931 – 17. mai 2016) oli Türgi maadleja.

Ta võitis 1960. aasta suveolümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali. Finaalis alistas ta Ungari maadleja Imre Polyáki.

1956. aasta suveolümpiamängudel saavutas Sille neljanda koha.

1964. aasta suveolümpiamängudel oli tema koht lõpuprotokollis 12.–17.

## Viited

## Välislingid
*
Tevfik Kış

**Tevfik Kış** (10. august 1934 – 4. september 2019) oli Türgi maadleja ja treener.

Ta võitis 1960. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali Kreeka-Rooma maadluses. Finaalis alistas ta Nõukogude Liidu maadleja Givi Kartozia.

1968. aasta suveolümpiamängudel oli tema koht lõpuprotokollis 7.–9.

Maailmameistrivõistlustelt võitis ta kaks kuldmedalit ja tuli kaks korda neljandale kohale.

Oma elu viimastel aastatel elas ta naise ja kahe lapsega İstanbulis ja pidas seal restorani.

2011. aastast kuulub Fila Hall of Fame'i.

## Välislingid
*
Klaidsdeili hobune

**Klaidsdeili hobune** (ingl Clydesdale) on raskeveohobuse tõug, mis on pärit Lanarkshire'i piirkonnast Šotimaal. 

Nimetuse on ta saanud Lanarkshire'i endise nime Clydesdale'i järgi. Seda tõugu hobused on äratuntavad suure kasvu ja iseloomulike valgete märgiste poolest jalgadel ja näol. Klaidsdeili hobune sarnaneb šairi hobusega. Tegu on siiski kahe eraldi tõuga, kuigi neid on tõuomaduste parandamiseks ristatud. 

## Ajalugu
Selle tõu algusajaks peetakse 18. sajandi keskpaika, kui kohalikke Lanarkshire'i märasid ristati Flandriast sissetoodud täkkudega, et saada suuremat kasvu tugevaid loomi. Tugevate veohobuste järele oli vajadus nii põllumajanduses, kivisöetööstuses kui ka mitmesugustel töödel linnades.

Klaidsdeili hobuste tõuühing loodi Šotimaal aastal 1877, samal aastal loodi ka tõuregister. 

Aastate jooksul on neid imporditud üle kogu maailma – näiteks Austraaliasse, Uus-Meremaale, Ameerika Ühendriikidesse ja Kanadasse. Ameerika Ühendriikides on klaidsdeili hobused eriti populaarsed.

Tõu välimus on 20. sajandi jooksul muutunud. Varem olid klaidsdeilid väiksemat kasvu ja toekama kehaehitusega. Tänapäeval aga soositakse aretuses suuremat kasvu hobuseid, kes sobivad näituseringi ja uhkete rakendite ette. Nagu enamikku teisi raskeveohobuseid, on ka klaidsdeilide arvu mõjutanud masinate kasutuselevõtt. Väidetavalt on praeguseks maailmas järel vaid 5000 isendit, kellest suurem osa elavad Ameerika Ühendriikides.

## Välimus

Klaidsdeili hobused on suurt kasvu ja tugeva kehaehitusega. Selle tõu aretamisel sooviti, et ta oleks tugev, kuid kompaktne. Turjakõrgus on tavaliselt 163–183 cm ja kaal 770–900 kg. Täiskasvanud täkud või ruunad võivad olla kõrgemad ja raskemad. 

Liikumise juures on soovitav, et hobune tõstaks kõikides allüürides jalad korralikult üles, nii et tagantvaates oleks iga sammu juures kabjaalused näha. 

Pea on profiilis sirge. Otsaesine on lai, silmad intelligentsed ja kõrvad suured. Nina on lai ja suurte sõõrmetega. Kael on pikk ja kaarjas. Turi on esileulatuv ning selg lühike ja lai. Sääre- ja tuharalihased on tugevad. Jalgadel on allpool randme- ja kannaliigeseid siidised pikad karvad. Tagajalad võivad kannaliigeste kõrguselt sissepoole pöörduda (iksjalgne). Kõige tavalisemad värvused on kõrb ja pruun, aga ka must, hall, kimmel ja raudjas. Enamikul klaidsdeili hobustel on jalgadel valged märgised, mis ulatuvad randmete ja kandadeni, vahel kõrgemalegi. Lai valge lauk näol on tavaline. Võib esineda valgeid laike kõhu all või mujal kehal.

## Kasutusalad
Klaidsdeili hobuseid kasutatakse endiselt raskeveo- ja rakendihobustena, aga peamiselt peetakse neid hobi- ja näitusehobustena. Tänapäeval harrastatakse nendega üha enam hobiratsutamist ja nad on võimelised ka koolisõiduks.

Alates 1933. aastast on Ameerika õlletootja Budweiser kasutanud klaidsdeili hobuseid oma reklaamides ja õllevankrite ees. Kõik Budweiseri klaidsdeilid peavad vastama teatud normidele. Näiteks on nad kõik ruunad, vähemalt 183 cm turjakõrgusega ning värvuselt kõrvid valgete jalgade ja lauguga.

## Vaata ka
*Šairi hobune
*Eesti raskeveohobune

## Viited

## Välislingid

*Clydesdale Horse Society koduleht
*http://www.clydesusa.com/
Leonid Šebaršin

**Leonid Šebaršin** (vene keeles Леонид Владимирович Шебаршин, 24. märts 1935 Moskva – 30. märts 2012 Moskva) oli NSV Liidu ja Venemaa riigiametnik, sõjaväelane (kindralleitnant) ja NSV Liidu KGB ülem ühe päeva jooksul augustiputši järel 22.–23. augustil 1991.

## Elukäik
1952. aastal, pärast keskkooli hõbemedaliga lõpetamist, astus Moskva Orientalistika Instituudi India osakonda, kus ta õppis urdu keelt. 1954. aastal liideti Orientalistika Instituut Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudiga (MGIMO), mille lõpetas 1958. aastal. Oktoobris 1958 asus tööle NSV Liidu Pakistani suursaadiku tõlgina. 1959. aastal sai saatkonna atašee diplomaatilise auastme. 1962. aastal lõpetas lähetuse Pakistanis 3. sekretäri ametikohal ja asus tööle NSV Liidu Välisministeeriumi Kagu-Aasia osakonda. 1962. aastal kutsuti tööle NSV Liidu KGB esimesse peavalitsusse (välisluure), kus ta astus teenistusse nooremleitnandi auastmes operatiivametniku ametikohal. Pärast aastast väljaõpet 101. luurekoolis suunati ta tööle NSV Liidu välisluure Kagu-Aasia osakonda. 1964. aastal saadeti ta diplomaatilise kattevarju all luurajaks Pakistani. 1968. aastal naasis Moskvasse ja läbis aasta kestnud ümberõppe KGB juhtivtöötajate täiendkoolitustel. 1970–1971 töötas NSV Liidu KGB Esimese Peavalitsuse keskaparaadis. 1971. aasta alguses saadeti ta Indiasse sealse KGB välisluure residendi asetäitjaks. 1975–1977 KGB välisluure resident Indias. Just nendel aastatel saavutasid Nõukogude Liidu ja India suhted oma arengu haripunkti (kuni Indira Gandhi kaotas 1977. aasta valimised). 1977–1979 töötas välisluure keskaparaadis Moskvas. 1979–1983 KGB välisluure resident Iraanis. 1983. aastal naasis Moskvasse, töötas mitu kuud KGB Esimese Peavalitsuse ülema V. A. Krjutškovi alluvuses ning määrati seejärel välisluure teabe- ja analüüsivalitsuse ülema asetäitjaks ja seejärel ülemaks. 1987–1989 NSV Liidu KGB esimese peavalitsuse ülema asetäitjaks, veebruarist 1989 kuni septembrini 1991 KGB esimese peavalitsuse ülem. 

Augustiputši esimesel päeval 19. augustil 1991 mängis terve päeva demonstratiivselt tennist. Pärast putši nurjumist oli ühe päeva 22.–23. august 1991 NSV Liidu KGB ülem. Seejärel saadeti tagasi välisluure ülemaks. Kui uus KGB ülem Vadim Bakatin määras talle ilma temata konsulteerimata asetäitja, astus ta protestiks Bakatini tegevuse tõttu tagasi. 30. septembril 1991 läks kindralleitnandi aukraadis erru.

1991. aasta novembris asutas ta koos KGB ja siseministeeriumi veteranidega äriettevõtte "Venemaa Rahvuslik Majandusjulgeolekuteenistus", saades selle presidendiks. Antud ettevõte konsulteerib kliente majandusjulgeoleku küsimustes.

Ta tegi oma kodus enesetapu lasuga pähe pärast seda, kui oli eelmisel päeval pimedaks jäänud.

## Viited

## Välislingid
*Soviet ex-KGB chief Leonid Shebarshin 'kills himself', www.bbc.co.uk, 30 March 2012
Pontormo

**Jacopo Carucci** (24. mai 1494 Pontorme – 2. jaanuar 1557 Firenze), tuntud ka kui *Jacopo da Pontormo*, *Jacopo Pontormo* või lihtsalt **Pontormo**, oli itaalia maneristlik maalikunstnik ja portreemaalija Firenze koolkonnast.



File:Jacopo_Pontormo_-_Kreuzabnahme_Christi.jpg|*Ristilt mahavõtmine*, 313×192 cm (1515), Chiesa Santa Felicità, Firenze 

Image:Jacopo_Pontormo_-_Martyrdom_of_St_Maurice_and_the_Theban_Legion_-_WGA18102.jpg|*Püha Mauritiuse ja Teeba leegioni märterlus*, 65×73 cm (1528–30), Pitti palee, Firenze 

Image:Jacopo_Pontormo_-_Leda_and_the_Swan_-_WGA18073.jpg|*Leda ja luik*, 55×40 cm (1512–13), Uffizi galerii, Firenze 

Image:Jacopo_Pontormo_2382.jpg|*Püha perekond*, Bode-Museum, Berliin

Image:Pontormo - Ritratto di Cosimo il Vecchio - Google Art Project.jpg|*Cosimo II de'Medici*, 86×65 cm  (1518), Uffizi galerii, Firenze

Image:Jacopo_Pontormo_064.jpg|*Muusiku portree*, 88×67 cm (1518–19), Uffizi galerii, Firenze

File:Jacopo_Pontormo_060.jpg|*Naise portree*, 76×54 cm (1516), Uffizi galerii, Firenze



## Välislingid

*Pontormo maalid ja joonistused veebigaleriis
*Pontormo Olga galeriis
*Giorgio Vasari ''Vita'' (inglise keeles)
* A diary of his last two years survives http://www.cabinetmagazine.org/issues/18/pontormosdiary.php
Tolmupüünis

**Tolmupüünis** (ka **tolmupüüdur**, **tolmueraldi**, **tolmuärasti**) on seade tolmu jt mehaaniliste lisandite kõrvaldamiseks gaasivoolust (sh õhust).

Tolmupüüniseid saab sõltuvalt rakendatavast füüsikalisest nähtusest ja seadme ehitusest liigitada järgmiselt: 
*gravitatsioontolmupüünised, 
*inertsiaalsed kuiv- ja märgtolmupüünised,
*kontaktpesurid,
*difusioon-kondensatsioontolmupüünised,
*poorsed tolmupüünised,
*riie- ja võrktolmupüünised, 
*metallkeraamikast, puist- jt materjalidest filtreeriva kihiga tolmupüünised,
*elektritolmupüünised,
*ultrahelitolmupüünised.

## Vaata ka
*Tolmuimeja
*Tolmuti

## Viited
Stsintigraafia

**Stsintigraafia** on nukleaarmeditsiini valdkonna gammauuring, mille läbiviimiseks seotakse erinevad radioaktiivsed isotoobid vajalike märkainetega ning viiakse nüüd juba märgistatud radioaktiivsed isotoobid elusorganismi parenteraalselt, kas suu või inhalatsiooni kaudu. Seejärel teostatakse gammakaameraga radioaktiivse märkaine laialivalgumine ning kogunemine elusorganismis.

Eesti meditsiinisüsteemi nukleaarmeditsiinile spetsialiseerunud meditsiiniasustustes või meditsiiniasutuste spets osakondades pakutakse vastava koolituse läbinud personali ning vastavate seadmete ning ravimite olemasolul ravikindlustuse seaduse alusel Haigekassas kindlustatud isikutele paljusid maailmatasemel gammauuringuid nagu: 
## Hepatobiliaarsüsteemi stsintigraafia
## Kilpnäärme funktsiooni proov radioaktiivse joodiga
## Kilpnäärme stsintigraafia
## Kilpnäärmevähi stsintigraafia
## Kogu keha stsintigraafia 201-talliumiga
## Kogu keha stsintigraafia joodiga
## Kogu keha stsintigraafia MIBI-ga
## Kopsude staatiline stsintigraafia
## Kõrvalkilpnäärme stsintigraafia 201-talliumiga
## Kõrvalkilpnäärmete stsintigraafia MIBI-ga
## Luustiku dünaamiline stsintigraafia
## Maksa staatiline stsintigraafia
## Melanoomi stsintigraafia
## Munasarjade staatiline stsintigraafia
## Müokardi staatiline stsintigraafia 99-Tc-pürofosfaadiga
## Müokardi staatiline stsintigraafia MIBI-ga
## Müokardi stsintigraafia 201-talliumiga
## Neerude dünaamiline stsintigraafia
## Neerude staatiline stsintigraafia
## Neerupealiste stsintigraafia kolesterooliga
## Peaaju staatiline stsintigraafia
## Põletikukolde stsintigraafia
## Põletikukolde stsintigraafia
## Rinnanäärme stsintigraafia
## Sialostsintigraafia
## Skeleti staatiline stsintigraafia
## Somatostatiini retseptorite stsintigraafia
## Stsintigraafia monoklonaalsete antikehadega
## Tsirkuleeriva verehulga määramine 131-I-albumiiniga
## Tsirkuleeriva verehulga uuring 99-Tc-pürofosfaadiga

## Välislingid

*Eesti Haigekassa tervishoiuteenuste loetelu: https://www.riigiteataja.ee/akt/122122011042
Isenburg-Birstein

**Isenburg-Birstein** oli kahe saksa väikeriigi nimi Hessenis. Isenburg-Birsteini krahvkond moodustati Isenburg-Büdingen-Birsteini jagamisel ja eksisteeris aastail 1628–1664, kuni ühendati Isenburg-Offenbachiga. Teist korda loodi Isenburg-Birsteini krahvkond 1711. aastal Isenburg-Offenbachi jagamisel ja ülendati 1744. aastal vürstiriigiks. 1806. aastal ühendas Isenburgi vürst Isenburgi dünastia valdused (Isenburg-Büdingen, Isenburg-Meerholz, Isenburg-Philippseich ja Isenburg-Wächtersbachi) ning sai Isenburgi vürstiks ja Reini Liidu liikmeks. 1815. aastal Isenburgi vürstiriik mediatiseeriti Viini kongressi otsusega, jagades tema maa-ala Hessen-Darmstadti ja Hessen-Kasseli vahel.

## Isenburg-Birsteini krahvid
*1628–1635 Wilhelm Otto
*1635–1664 Christian Moritz (koos järgmisega)
*1635–1641 Wolfgang Ernst II (koos eelmisega)
*1641–1664 Johann Ludwig (Isenburg-Offenbachi krahv)
*1711–1754 Wolfgang Ernst I (alates 1744. aastast vürst)

## Isenburg-Birsteini vürstid
*1744–1754 Wolfgang Ernst I (kuni 1744. aastani krahv)
*1754–1803 Wolfgang Ernst II
*1803–1820 Carl (alates 1806. aastast suveräänne Isenburgi vürst; mediatiseeriti 1815. aastal)
*1820–1866 Wolfgang Ernst III 
*1866–1899 Karl
*1899–1919 Franz Joseph (aadel kaotati Saksamaal 1919. aastal)

## Isenburgi vürstliku perekonna pead alates 1919. aastast
*1919–1939 Franz Joseph (endine vürst)
*1939–1956 Franz Ferdinand
*1956–2018 Franz Alexander (Isenburg)  
*2018– Alexander (Isenburg)
Trass

**Trass** (saksa *Traß*) on tee, kanali, torustiku, sideliini vm pika rajatise kulgemist tähistav joon või maariba.

## Viited
Johannes (Uppsala peapiiskop)

**Johannes** (surnud 1187) oli teine Uppsala peapiiskop.

Ta nimetati ametisse paavsti poolt pärast esimese peapiiskopi Stefani surma ja ordineeriti Lundi peapiiskopi Absaloni poolt novembris 1185. Johannes hukkus lahingus Uppsalasse tunginud eestlastega.
Olof Lambatunga

**Olof Lambatunga** (suri tõenäoliselt 11. novembril 1206) oli Uppsala peapiiskop aastail 1198–1206.
Leopold Hansen

**Leopold-Ottomar Hansen** (27. november 1879 Laiuse vald, Tartumaa – 15. veebruar 1964 Elva) oli Eesti näitleja ja lavastaja.

Teatriteed alustas ta 1899. aastal koorilauljana August Wiera teatritrupis. 

Aastail 1903–1905 oli ta Riias Imanta seltsi näitleja ja lavastaja.

1906. aastast tegutses ta Tartus Vanemuise teatris. Tema tuntumate rollide seas olid Pliuhkam Oskar Lutsu "Kapsapeas", Piibeleht Eduard Vilde "Pisuhännas" jm.

1920. aastail tegutses ta ka lavastajana, alates 1933. aastast töötas Tallinnas Draamastuudio Teatris ning 1944–1961 taas Vanemuises.

1927. aastal mängis ta filmis "Noored kotkad".

## Teoseid
Leopold Hansen avaldas luuletusi (pseudonüümid Nõmmelill, L. H.), jutte, kirjutas näidendeid, kupleesid, naljapalasid pidudeks ja memuaare.
*"Uus Kain. Algupäraline jutustus kaugelt minewikust". Tallinn 1903, 96 lk
*"Abielu vaenlane. Naljamäng lauludega 1 vaatuses". Juhan Simmi muusika; mimeograafpaljundus. Jurjev 1917, 24 lk;
*"Karjeristid. Naljamäng kolmes waatuses". Tartu 1924, 72 lk
*"Ühewaatuslised" (naljamängud). Tartu 1925, 98 lk
**Rõõmuhallikas: kerjuste nali 1 vaatuses
**Abieluvaenlane: naljamäng lauludega 1 vaatuses / J. Simmi muusika
**Vahilaari valge tuvike: naljamäng lauludega 1 vaatuses / J. Simmi muusika.
*"Kaunismäe. Näidend 4 vaatuses". Noor-Eesti Kirjastus. Tartu 1935, 111 lk
## Mälestused
*"Minu tee teatrisse. Märkmeid oma 60-nda sünni- ja 40-nda lavategevuse aasta puhul". Tallinn 1940, 178 lk
**""Vanemuise" radadelt. Mälestusi teatriteelt" (raamatu "Minu tee teatrisse" kirjanduslik ümbertöötlus: Paul Rummo). Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn 1960, 208 lk
*"Karjapoiss on kuningas. Mälestuspilte elust ja inimestest". Eesti Riiklik Kirjastus. Tallinn 1963, 140 lk

## Tunnustus
*1946 Eesti NSV teeneline kunstnik 
*1957 Eesti NSV rahvakunstnik
*esimene Elva linna aukodanik

## Mälestuse jäädvustamine
Aastatel 1974–2012 toimis tema endaehitatud majas Leopold Hanseni majamuuseum. 

Hanseni hauda Elva kalmistul tähistab mälestusmärk.

## Viited

## Kirjandus
*Oskar Luts. "Mu Leopold!" Postimees nr 35, 5. veebruar 1928, lk 5
*Hugo Raudsepp. "Leopold Hansen: Minu tee teatrisse" (raamatu arvustus). Looming 1940, nr 8, lk 902–904
*Oskar Luts. "Leopold Hansenile" (kiri 50-aastase lavategevuse juubeli puhul). Edasi nr 296, 17. detsember 1949, lk 4
*Kaarel Ird. "Leopold Hansen inimesena ja näitlejana". // K. Ird. "*Ceterum censeo* ehk Jahedate suvede jutte". Eesti Raamat. Tallinn 1965, lk 335–348
*Eesti kirjanike leksikon. Tallinn 2000, lk 104, artikli autor Ülle Kurs
*"1000 tartlast läbi aegade". Tartu 2003. Lk 93
*"Tuntud elvalasi läbi aegade". Tartu 2006. Lk 33-35
*Simmo Priks. "Mälestused Leopold Hansenist: Leopold Hansen 130". // "Enne ja nüüd. Muuseumi ringreisid 2008-2009-2010". Tallinn 2011. Lk 275-283; ISBN 9789949907144
**Hugo Raudsepp. "Nüüd ma tahan mõõka tõsta". Tartu 2012. Lk 442–445

## Välislingid
*Eesti biograafiline andmebaas ISIK
*Haud Elva kalmistul
Maracanã

**Maracanã** on asum (*bairro*) Rio de Janeiro põhjaosas (Zona Norte). 

2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas asumis 27 319 inimest. 

Linnaosas paikneb osariigi ülikooli Universidade do Estado do Rio de Janeiro peamine kampus Francisco Negrão de Lima ja kaks riigi poolt hallatavat polütehnilist kolledžit. Suuremad spordirajatised on Maracanã jalgpallistaadion ja Ginásio do Maracanãzinho, viimast kasutati 2016. aasta OM-il võrkpallimängudeks. Jalgpallistaadioni lähedal on ka 1700 m pikkune Espaço Mané Garrincha jalgrattatee. Piirkonna peatänavaks on Maracanã Avenue. 2016. aasta OM-il kasutati asumi nime ühel neljast võistluspaikade kobaral.

## Galerii

Pilt:Vista da UERJ.JPG | Universidade do Estado do Rio de Janeiro kampus Maracanãs
Pilt:Rio Joana.JPG | Rio Joana 
Pilt:Maracanario.JPG | Maracanã jõgi (*Rio Maracanã*)


## Vaata ka

* Rio–Niterói sild – *[[Ponte Presidente Costa e Silva]]*
* Centro Federal de Educação Tecnológica Celso Suckow da Fonseca

## Välislingid

* História dos Bairros
* Bairro: Maracanã 
* [Maracanã, WikiRio ](http://www.wikirio.com.br/Maracanã_(bairro))
* Maracanã võistluspaikade kobara lühitutvustus 2016. aasta suveolümpiamängude veebis 
*Brasiilia politsei okupeeris Rio de Janeiro ühe suurema aguli, Mangueira on 18. slumm, mille linnavõimud oma kontrolli alla võtsid. delfi.ee, 20. juuni 2011
Botafogo

**Botafogo** on rannaäärne asum (*[[bairro]]*) Rio de Janeiros. 

Botafogo paikneb **Mundo Novo**, **Dona Marta** ja **São João** asumi vahel. 2000. aasta seisuga oli elanike arv 79 588.

## Välislingid

* Bairro: Botafogo 
* [Botafogo, WikiRio ](http://www.wikirio.com.br/Botafogo_(bairro))
Lõunarinne

**Lõunarinne** võib tähendada mitmeid ajaloolisi nähtusi: 

* **[[Lõunarinne (Esimene maailmasõda)]]**, rinne  Esimeses maailmasõjas Venemaa keisririigi ja Saksa keisririigi vägede vahel
* **[[Lõunarinne (Vene kodusõda)]]**, väekoondis Vene kodusõjas, Petrogradist lõuna pool
* **[[Lõunarinne (Eesti Vabadussõda)]]**, väekoondis Eesti Vabadussõjas, Lõuna-Eestis ja Põhja-Lätimaal
* **[[Lõunarinne (Teine maailmasõda)]]**, rinne  Teises maailmasõjas Nõukogude Liidu-Saksa rindel

## Vaata ka
*Sõdade loend
*Esimese maailmasõja väejuhid
*Teise maailmasõja väejuhid
Elav Teadus (Eesti Kirjanduse Komitee raamatusari)

**"Elav Teadus"** oli aastail 1963–1970 Stockholmis Eesti Kirjanduse Komitee väljaandel ilmunud raamatusari.

Sarja toimetusse kuulusid Henno Jänes, Karl Ristikivi, Johannes Aavik, Johan Ungerson ja Paul Laan.

Sarjas anti välja järgmised raamatud:

# Leho Lumiste. "Kaunis Eesti". 1963.
# August Traksmaa. "Lühike Vabadussõja ajalugu". 1964.
# Harald Merelaid. "Päikese tõusu poole". 1965.
# Henno Jänes. "Eesti keel" 1966.
# Johannes Aavik, Aleksander Aspel, Mall Jürma, Ivar Grünthal, Olev Parlo jt. "Maailmakirjanduse peajooni". 1968.
# Harald Merelaid. "Teekond läände". 1970.

## Kirjandus
*Ilmus Elav Teadus esimene sari. Välis-Eesti, 31. august 1963, nr 27, lk 4.
Suurmeeste elulood

**"Suurmeeste elulood"** oli Eesti Kirjanduse Seltsi Tartus aastail 1932–1940 avaldatud populaarteaduslike raamatute sari.

Sarjas anti välja järgmised raamatud:

## 1932
*1. August Hanko. Roald Amundsen. 
## 1933
*2. Juhan Lang. Isaac Newton.
*3. Harri Holma, tõlkinud Friedebert Tuglas. Muhamed ja islam.
*4. Albrecht Montgelas, tõlkinud Eduard Roos. Abraham Lincoln.
*5. Bernhard Linde. Honoré de Balzac.
*6. Peeter Tarvel. Ignatius Loyola.

## 1934
*18. Oskar Albin Kallio, tõlkinud August Palm. Elias Lönnrot.
*19. Karl Leichter. Richard Wagner.
*20. Aleksander Mohrfeldt. Jakob Hurt – Eesti ärkamisaja suurkujusid. 
*21. Aita Kurfeldt. Miguel de Cervantes Saavedra.
*22. Friido Toomus. Caesar.
*23. Ernst Kilkson. Michael Faraday.
## 1935
*24. Leo Anvelt. William Ewart Gladstone.
*25. Dan Byström. James Cook.
*26. Kustas Põldmaa. James Watt.
*27. Frieda Drewerk. Jeanne d'Arc.
*28. Johannes Hiiemets. Augustinus.
*29. Eduard Laaman. Jaan Poska.

## 1936
*30. Friido Toomus. Friedrich Nietzsche.
*31. Anna Söödor. Richelieu.
*32. August Hanko. Henry Morton Stanley.
*33. Oskar Urgart. Dostojevski.
*34. Evald Blumfeldt. Gustav II Adolf.
*35. Aleksander Aspel. Eugène Delacroix
## 1937
*36. Johannes Hiiemets. Franciscus Assisi'st
*37. Voldemar Lao. Kopernik.
*38. Maimu Tõldsepp. Elisabeth.
*39. Rudolf Sirge. Józef Pilsudski
*40. August Palm. Villem Reiman.
*41. Aleksander Aspel. Voltaire.
## 1938
*42. Max Laosson. Adam Smith.
*43. Arnold Tonska. Thomas Woodrow Wilson
*44. Leo Anvelt. Aristoteles.
*45. August Sang. Heinrich Heine.
*46. August Hanko. Admiral Nelson.
*47. Ama Laas. Keiser Joseph II.

## 1939
*48. J. V. Aloste. Diesel.
*49. Max Laosson. Comte.
*50. Elmar Salumaa. Sören Kierkegaard.
*51. Felix Oinas. Petöfi.
*52. Maimu Tõldsepp. Cromwell.
*53. Aleksander Raid. Chopin.
## 1940
*54. Jenny Hermann, tõlkinud Leo Anvelt. Mirabeau.
*55. Maaja Hanko. Tšaikovski.
*56. Marta Sillaots. Romain Rolland.
Juhan Oja

**Juhan Oja** (9. veebruar 1885 Taagepera vald, Helme kihelkond – 12. oktoober 1965 Long Island) oli eesti insener.

Ta lõpetas 1914. aastal Peterburi Mäeinstituudi mäeinsenerina terase metallurgia alal, EÜS Põhjala vilistlane.

1914–1918 töötas Juhan Oja Tsaritsõnis, 1918 naasis Eestisse ja osales Vabadussõjas. 1920–1923 töötas ta Raudtee Peatehastes tehaste ülema tehnilise abina, 1923–1940 oli Ilmarine AS-i direktor. 

1944. aastal põgenes Juhan Oja Saksamaale, kust siirdus 1945. aastal Rootsi ja 1958. aastal USA-sse.

## Kirjandus
*KH. Dipl. ins. Juhan Oja surnud. Välis-Eesti, 30. oktoober 1965, nr 19, lk 4.
Jaan Krüner

**Jaan Krüner** (1. mai 1889 Sangaste vald – 6. aprill 1965 Zürich) oli eesti rohuteadlane.

Ta andis 1912. aastal Kaasani ülikooli juures cum laude apteekri abilise eksami,  1917. aastal lõpetas Tartu ülikooli proviisorina. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Jaan Krüner osales Vabadussõjas, oli 1918–1920 Eesti sõjaväe rohtude kesklao ülem, seejärel 3. Diviisi apteegi ja Tartu linna haigemaja apteegi juhataja. Töötas Tartu Linnaapteegis, 1927–1930 Krüüdneri, hiljem kuni 1932. aastani Türi linnaapteegi juhataja, seejärel kuni 1944. aastani Rannu apteegi juhataja ja omanik. 

1944. aastal põgenes Saksamaale, alates 1951. aastast elas Šveitsis.

## Kirjandus
*Bernhard Mäelo. Apteeker Jaan Krüner surnud. Välis-Eesti, 8. mai 1965, nr. 9, lk. 2.
Emanuel Lepik

**Emanuel Lepik** (29. november 1911 Riia – 17. jaanuar 2001 Orangeville, Ontario, Kanada) oli eesti õigeusu vaimulik.

Ta lõpetas 1932. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi, 1935. aastal Petseri vaimuliku seminari ja 1937. aastal Tartu Õpetajate Seminari. Aastatel 1939–1940 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas.

Aastatel 1938–1940 oli ta Tallinna Aleksander Nevski koguduses diakon, seejärel Tallinna Issanda Muutmise koguduse teine preester. Aastatel 1940–1941 oli ta piiskop Platoni nimelise lastekodu kasvataja Riisiperes, 1941–1944 Kuressaare Püha Nikolai koguduse preester, Saaremaa praost, Kuressaare algkooli juhataja, Saaremaa Ühisgümnaasiumi õpetaja.

1944. aastal põgenes Rootsi ning oli aastatel 1944–1951 EAÕK Kesk-Rootsi preester. Emigreerus 1951. aastal Kanadasse. Oli seejärel EAÕK Kanada ja USA ülempreester.

Emanuel Lepik suri 2001. aastal Orangeville'is Ontario provintsis (Toronto lähistel). 

## Tunnustus
*Püha Piiskop Platoni ordeni II järk, 1961
*Püha Piiskop Platoni ordeni I järk, 1982

## Viited

## Välislingid
*Vaimulike andmebaas
Vello Saul

**Vello Saul** (kuni 1935 **Voldemar Karl Saul**; 20. aprill 1903 Ädu mõis, Kuigatsi vald – 9. august 1963 San Francisco, USA) oli eesti advokaat.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Vironia vilistlane.

Vello Saul osales Vabadussõjas, sai haavata. Pärast ülikooli lõpetamist oli ta vandeadvokaat Karl Silla abi Tartus, alates 1938. aastast vandeadvokaat Tallinnas, ühtlasi Maatööliste ja Väikemaapidajate Koja peasekretär. 

1940. aastal põgenes ta Soome, naasis 1941. aastal Erna salga koosseisus, põgenes Rootsi 1944. aastal.

Tema isa oli Valga maavanem Jaan Saul.

## Kirjandus
*Vello Saul surnud. Välis-Eesti, 17. august 1963, nr. 26, lk. 3.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Metsik Lääs

**Metsik Lääs** (inglise keeles *Old West* või *Wild West*, *American frontier*) on nimetus, millega tähistatakse Ameerika Ühendriikide läänealade koloniseerimise ajalugu, geograafiat, inimesi, folkloori ja kultuuri. Ajaloolased määratlevad seda sageli ajavahemikuna, mis jääb USA kodusõja (1865) ja USA 1890. aasta rahvaloenduse vahele, kuid perioodi lõpuks on loetud ka 20. sajandi algust. Aastaid 1850–1919 iseloomustavad nähtused, mida seostatakse Metsiku Lääne olemusega: vägivaldsed kokkupõrked, mis kaasnesid koloniseerimisega, põliselanike kõrvaldamise ja assimileerimisega, kinnisvara koondamine suurettevõtete ja valitsuse valdusse ning püüdlused lindpriisid täitevvõimuga ohjata.

Pärast 19. sajandit ja tungi Apalatšide mäestikust lääne poole nimetatakse Metsikuks Lääneks algul kogu Mississippi jõest läände jäävat ala, hiljem aga piirkondi, mis asuvad läänes USA nn piiriosariikidest (põhjast lõunasse: Põhja-Dakota, Lõuna-Dakota, Nebraska, Kansas, Oklahoma ja Texas). Seega on piirialade pärand ka Kesk-Läänes ja lõunaosariikides, ehkki neid tänapäeval enam USA lääneossa ei arvata.

Ajaloolaste Hine'i ja Fargheri sõnul "kõneleb piirialade ajalugu kogukondade loomisest ja kaitsest, maakasutusest, turgude arengust ja osariikide moodustamisest". Nad selgitavad, et "see on lugu vallutusest, kuid ka ellujäämisest, visadusest ning rahvaste ja kultuuride sulandumisest, mis andis elu Ameerikale". Võõrvõimude ja põlisrahvastega sõlmitud lepingute, poliitiliste kompromisside, tehnoloogiliste leiutiste, sõjaliste vallutuste, seaduse ja korra kehtestamise ning ulatusliku sisserände toel laienesid Ameerika Ühendriigid Atlandi rannikult Vaikse ookeani rannikule, muutes tõeks selle pooldajate usu Ühendriikide ettemääratud tulevikku (*[[Manifest Destiny]]*).

Lääne ohutustamise ja haldamisega laiendas USA föderaalvalitsus suuresti oma mõjuala, samas kui riik arenes põllumajandusühiskonnast tööstusühiskonnaks. Alustades asunduste ja maa põllumajandusliku kasutuse propagandast, hõivas föderaalvalitsus 19. sajandi lõpuks seni avatud alasid. Ehkki Metsik Lääs muutus ajalooks, püsivad selle müüdid endiselt nii Ameerika rahva kui kogu inimkonna kultuurivaramus.

## Vaata ka
* Vestern
* Kullatud ajastu
* Sügav Lõuna
* Lambasõjad

## Viited
Kašuubia

**Kašuubia** (poola keeles Kaszuby, kašuubi keeles Kaszëbë) on ajalooline piirkond Poolas.

Kašuubia tuntuim linn on Gdańsk, suuremad linnad on Gdynia, Sopot, Bytów, Kartuzy ja Rumia. 

## Ajalugu
Kašuubide esivanemad pomoraanid asusid Pomorzesse 6.–9. sajandil, tõrjudes välja ja assimileerides seal varem elanud balti hõime. 11. sajandi alguseni olid pomoraanid valdavalt iseseisev rahvas, kuigi kašuubide elualad olid alates 10. sajandist Poola kuningriigi ja polaabi slaavlaste tüliobjekt. 

11. sajandi alguses liideti piirkond Poola kuningriigiga ning see jagunes hiljem kaheks osaks: Lääne-Pomorzeks, mis aja jooksul liideti Preisimaa valitsejate võimu alla ja Ida-Pomorzeks, mis ühendati Poola riigiga; alade piir kulges enam-vähem piki Łeba jõge.

## Vaata ka
* Pomorze vojevoodkond

## Viited
Kodundus

**Kodundus** on kodumajapidamise õpetus, mis käsitleb koduse majapidamise korraldamist, kodust toitlustamist, rõivastuse eest hoolitsemist jms koduga seotud valdkondi.

Eesti koolides on kodundus traditsiooniline, kuid tänapäeval vähe levinud õppeaine. Seevastu olid maailmasõdade vahel Eesti Vabariigis levinud tütarlastele mõeldud kodumajanduskoolid, mis keskendusid suuresti just kodundusele, mitte teoreetilisele haridusele või ametiõpetusele.

## Viited
Äärik

**Äärik** ehk **flants** või **flanš** on detailide (nt torude, armatuuri, võllide) otsas paiknev tasandiline ühendusosa, mida kasutatakse teise detailiga ühendamiseks, tihti on äärikud mõlema detaili ühenduspinnaks. Poltliitega ühendatavas äärikus on poltide tarvis avad.

## Viited
Triin Narva

**Triin Narva** (sündinud 12. novembril 1994) on eesti maletaja. 

Ta õppis aastatel 2001–2013 Gustav Adolfi Gümnaasiumis, mille lõpetas kuldmedaliga. 2017. aastal lõpetas ta *cum laude* Tallinna Tehnikaülikooli loodusteaduskonna bakalaureuseõppe rakenduskeemia ja biotehnoloogia erialal.

2009. aastal saavutas ta Eesti naiste meistrivõistlustel pronksmedali. Teda edestasid Valeria Gansvind ja Leili Pärnpuu. 2010. aastal jäi ta teiseks Tuuli Vahtra järel. Ka 2011. aastal saavutas ta Eesti naiste malemeistrivõistlustel teise koha. Seekord edestas teda ta ema Regina Narva. Ning ka 2012. aastal oli ta teine – nüüd Tatjana Fomina järel.

## Isiklikku
Ka tema isa (Jaan Narva), ema (Regina Narva), õed Ann ja Mai, vend Mart, onu Igor Rõtov, onunaine Tuulikki Laesson, vanavanemad Boriss Rõtov ja Merike Rõtova ning vanavanaisa Oskar Kuningas on tegelenud malega.

## Välislingid

*Triin Narva FIDE andmebaasis
*Triin Narva sporditulemused