open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gunnar Neeme

**Gunnar Neeme** (sünninimi **Johannes Näkk**; 19. mai 1918 Tartu – 3. veebruar 2005 Melbourne) oli eesti päritolu Austraalia kunstnik ja kirjanik.

Ta sai üldhariduse Tartu Poeglaste Gümnaasiumis. 1937. aastal astus Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, kus õppis muu hulgas Villem Ormissoni maaliklassis. Olnud vahepeal aasta sõjaväes, jätkas ta 1940. aastal õpinguid Aleksander Vardi ateljee, pärast juunipööret asus tegutsema komnoorte ideede propageerijana koolis. Aastatel 1941–1942 oli ta rindel ja jätkas õpinguid Pallase kunstikoolis 1943. aastani.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale ning võttis uueks nimeks **Gunnar Neeme**. Ta oli võidelnud Nõukogude võimu vastu ning nimemuutus andis tema Eestisse jäävale perekonnale rohkem turvalisust. 1947. aastal sai ta Eesti peakonsulaadist New Yorgis juba Gunnar Neeme nime all Eesti Vabariigi passi. 

Saksamaal olles asus ta andma joonistuskursusi ning osales 1946. aastal eesti kunstinäituse korraldamisel. Ta töötas laagrites joonistus- ja nahkehistööõpetajana. Jätkas loomingulist tegevust, osaledes näitustel ning maalides Eesti klubi seinamaalid ja kolm altarimaali armee kirikule Fürthis.

1949. aastal emigreerus ta Austraaliasse. Jätkas seal näitustel esinemist nii kujutava kui ka rakenduskunstnikuna. Ta astus Melbourne'i kunstnike organisatsiooni Victorian Artist Society. Selle kuukirjas ilmusid Neeme kunstikriitilised ja filosoofilised kirjutised, korraldatud näitustel esitati ka tema teoseid. Austraalias päris harva esineva vabakutselise seisundi saavutas ta tänu rahvusvahelisele tuntusele. Näitused toimusid Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Jaapanis, Inglismaal, Saksamaal. Melbourne'i Rotary Klubi hindas tema tööd Austraalia rakenduskunsti I preemiaga (1971 ja 1979), järgnesid John Heardi kunstiauhind (1963), Spoleto rahvusvahelise skulptuurinäituse preemia (1986) ja Norman Kaye mälestusauhind (1991). 2005. aastal anti talle Valgetähe IV klassi teenetemärk.

Ta töötas Eesti Kultuurfilm Austraalias kunstilise toimetajana. Oli Austraalias ilmunud ajakirja Olion kaastööline, kirjutades kunstiartikleid ajakirjadesse Olion, Mana ning ajalehtedesse Võitleja ja Meie Kodu. Temalt ilmus viis luulekogu eesti ja inglise keeles, mis olid ta enda illustreeritud. 1984. aastal ilmus tema kujundatud "Kalevipoeg". 1990. aastail töötas ta koos luuletaja Triinu Kartusega, valmistades ette uut "Kalevipoja" tõlget inglise keelde.

1993. aastal toimus tema esimene näitus Eestis Tartu Ülikooli raamatukogus, 2004. aastal tutvustati seal "Kalevipoja"-ainelisi teoseid suurema sarjana. 1996. aastal jõudis tema seeria "Tartu 1930–1940" Tartu Linnamuuseumi kogusse. Lisaks on ta illustreerinud proosa- ja luulekogusid, avaldanud kunstimappe ja kirjutanud mitu näidendit, mille aine on võetud Eesti vanemast või muinasajast. 

## Isiklikku
Tema poeg on Austraalia teatrilavastaja Aarne Neeme.

## Viited

## Kirjandus
*"Gunnar Neeme. Lõunaristi all – eesti kunstnik Austraalias". Koostajad Sirje Helme, Kersti Koll, Marin Laak. Eesti Kunstimuuseum. Tallinn 2018. 168 lk

## Välislingid
*TLÜAR väliseesti isikud
*Kersti Koll. "Gunnar Neeme – eesti kunstnik Austraalias". Kultuur ja Elu 3/ 2018
Eesti kuritegevus

**Eesti kuritegevus** hõlmab nii Eesti era- kui ka avaliku ja kolmanda sektori kuritegevust. 

2011. aastal nimetas  salakaubanduse ekspert dr Gilly McKenzie Balti riike ja Kaliningradi Venemaa narkokaubanduse transiidikeskuseks. 

## Kuritegevuse dünaamika
Vastavalt 2008. aastal Suurbritannias avaldatud statistikale (perioodi 1991–2001 kohta) on kuritegude arv suurenenud 84%. Avastatud narkokuritegude arv on perioodil 1997–2001 tõusnud 21. 

2023. aastal hakkas kuritegude hulk Eestis pärast kümneaastast vähenemist taas suurenema. Justiits- ja digiminister Liisa Pakosta sõnul on see seotud sotsiaalmajanduslike olude halvenemisega. 

## Organiseeritud kuritegevus Eestis

## Viited
I Lost My Heart to a Starship Trooper

**"I Lost My Heart to a Starship Trooper"** (vahel ka kujul "(I Lost My Heart to A) Starship Trooper") on 1978. aastal avaldatud singel. Laulu kirjutasid Jeff Calvert ja Geraint Hughes ansamblist Typically Tropical ning seda esitasid Sarah Brightman ja Hot Gossip. Tegu oli 18-aastase Sarah Brightmani lauljadebüüdiga ning laul jõudis Briti singlimüügiedetabelis 6. kohale. 

Žanriliselt on tegu *[[space disco]]*'ga mis sai populaarseks esimese "Star Warsi" ("Tähtede sõda") filmi kiiluvees. Filmile viitavad ka näiteks lauluread "And evil Darth Vader he's been banished to Mars" ja "Or are you like a droid, devoid of emotion". Laulus on kasutatud sämpleid "Tähesõdadest", Richard Straussi teosest "Nii kõneles Zarathustra" (kasutusel filmis "2001: A Space Odyssey" - "2001: kosmoseodüsseia") kosmoselaevade side meloodiat filmist "Close Encounters of the Third Kind" ("Kolmanda astme lähikontakt"). Nii mõnedki lauluread sisaldavad ka seksuaalseid vihjeid, näiteks "Take me, make me feel the force". Viiteid on ka teistele ulmeteemalistele teostele "I lost my heart to a starship trooper", "Flash Gordon's left me, he's gone to the stars", "What my body needs is close encounter three", "Static on the comm – it's Starfleet Command" and "Fighting for the Federation" (föderatsioon on olemas näiteks "Star Trekis", "Starship Troopersis" ning ka seriaalis "Blake's 7").

## Välislingid
*Laulu video
Karl Ots

**Karl Ots** (ka **Kaarel Robert Ots**; 18. september 1882 Narva – 4. veebruar 1961 Tallinn) oli eesti ooperilaulja (tenor). 

Aastatel 1901–1920 töötas raudteel telegrafistina, dispetšeri ja jaamaülema abina, algul Narvas, 1913. aastast Peterburis. Töö kõrvalt õppis ta Peterburis rahvakonservatooriumis laulmist.

Aastatel 1920–1957 oli ta Estonia teatri ooperisolist.

Tema poeg oli laulja Georg Ots, tütar on arstiteadlane Maret Purde.

Karl Ots suri 4. veebruaril 1961 ja maeti 8. veebruaril 1961 Metsakalmistule.

## Tunnustus
* 1945 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1957 Eesti NSV rahvakunstnik

## Viited
Martin Taras

**Martin Taras** (8. veebruar 1899 Eristvere – 14. august 1968 Tallinn) oli Eesti ooperilaulja (tenor).

Ta õppis aastatel 1912–1915 Kaarepere ministeeriumikoolis. Laulmist õppis ta 1931. aastal Tartus (Georg Karl Stahlbergi õpilasena) ja aastatel 1933–1937 Tallinna Konservatooriumis (Helmi Eineri klassis). 1938. aastal viibis teatri Estonia stipendiaadina Milanos, Roomas ja Napolis.

Ta mängis aastatel 1919–1921 Petseris ajateenijana Petseris Eesti Rahvaväe 7. Jalaväerügemendi orkestris klarnetit. Aastatel 1921–1931 töötas Petseris kantseleiametniku, raamatupidaja ja notari sekretärina; ühtlasi lõi kaasa 1924–1931 Petseri Rahvahariduse Seltsi ning eesti laulu- ja mänguseltsi Kalev teatris ning mängis klarnetit asjaarmastajate orkestreis. 

1931. aasta oli ta teatri Vanemuine ja aastatel 1932–1959 Estonia teatri solist. Ta esines kontserdilauljana, ka välismaal (Soomes, Lätis, Leedus, Poolas, Tšehhoslovakkias). Kauni tenorihääle tõttu on teda nimetatud Eesti Carusoks.

Martin Taras suri 14. augustil 1968 ja maeti 17. augustil 1968 Metsakalmistule.

## Tunnustus
* 1945 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1954 Eesti NSV rahvakunstnik
* 1949 Nõukogude Eesti preemia
* 1950, 1951 Stalini preemia

## Rolle

## Viited
Walter Wistinghausen

**Walter Wistinghausen** (kasutatud ka nimekuju *Valter Vistinghausen*, *Walter Siegfried Nikolai von Wistinghausen*; 19. juuni 1879 Tsitre mõis – 26. veebruar 1956) oli eesti-saksa näitleja, ajakirjanik, tõlkija, kirjanik.

## Välislingid
*http://daten.digitale-sammlungen.de/~db/bsb00000601/images/index.html?id=00000601&groesser=&seite=288
*"Lexikon der deutschsprachigen Literatur des Baltikums und St. Petersburgs". 1. köide Biograafia
Pavel Vorožtsov

**Pavel Vorožtsov** (vene *Павел Владимирович Ворожцов*; sündinud 30. aprillil 1980 Tallinnas) on Eesti ja Venemaa teatri- ja filminäitleja.

Ta lõpetas aastal 2002 Tallinna Pedagoogikaülikooli. Aastal 2006 lõpetas ta Moskva Kunstiteatri stuudiokooli.

Ta on töötanud Tallinnas Vene Teatris. 2007 kutsuti ta Moskva Kunstiteatrisse.
Aleksandr Viner

**Aleksandr Viner** (vene keeles Александр Борисович Винер; 25. detsember 1896 Odessa – 14. august 1984 Leningrad) oli vene teatrilavastaja.

Ta oli 1950. aasta IV üldtantsupeo üks üldjuhte.

1957 pälvis ta Eesti NSV rahvakunstniku aunimetuse.
August Daugell

**August Johann Daugell** (1. jaanuar 1830 Tartu – 8. november 1899 Peterburi) oli baltisaksa graveerija. 

Ta sündis Tartus Daugulli aiaäri asutaja Johann Daugulli pojana. Õppis Tartus Friedrich Ludvig von Maydelli ksülograafiatöökojas, seejärel Peterburis Kunstide Akadeemias vabakuulajana. 

Ta pidas Peterburis oma ksülograafiatöökoda. Sidemed Eestiga säilisid, Daugelli töökoda valmistas puugravüüre trükistele, näiteks „Eesti-Ma Rahwa Kalender”, „Ma-rahwa Kassuline Kalender” ja Eesti Postimees. Illustreerinud ka Daugulli aiaäri katalooge.

Tema käe all on õppinud näiteks Eduard Magnus Jakobson.

## Galerii

Fail:Khram Voskresenia Khristova v Peterburge.jpg|Kristuse ülestõusmise kirik Peterburis
Fail:Ma-rahwa Kalender ehk Täht-ramat 1847 Ajastaja päle; illustration; wood engraving.png|Ma-rahwa Kalender ehk Täht-ramat 1847 Ajastaja päle
Fail:Новочеркасск 1870.jpg|Novotšerkassk 1870
Fail:Государь император со свитой, 1869.jpg


## Viited

## Välislingid
* Puugravüüri teema Rahvusraamatukogu kodulehel. PDF-fail
Sergei Leiferkus

**Sergei Leiferkus** (vene Сергей Петрович Лейферкус; sündinud 4. aprillil 1946 Leningradis) on vene ooperilaulja, dramaatiline bariton.

Tema debüüt leidis aset Peterburi Väikeses teatris 1972. aastal. Sealt edasi on ta esinenud solistina Londoni Kuninglikus Ooperis, Viini Riigiooperis, Metropolitan Operas, Milano La Scalas, Peterburi Maria Teatris ja maailma tuntumatel kontserdilavadel. Erilist tunnustust on pälvinud tema Jevgeni Onegin, Macbeth, Simon Boccanegra, George Germont, Escamillo, Scarpia, Jago.
Stella Parland

**Stella Viveca Parland** (25. märts 1974 Espoo – 3. veebruar 2015 Helsingi) oli soomerootsi kirjanik.

Alates 1999. aastast tegutses ta ajalehe Hufvudstadsbladet teatrikriitikuna ja oli aastatel 2003–2011 ajakirja Kontur peatoimetaja.

Aastal 2011 esitas ta oma loomingut Tartu linnamuuseumis.

## Viited
Oleg Toompuu

**Oleg Toompuu** (23. mai 1941 – 12. jaanuar 2021) oli eesti geneetik.

Ta töötas Harkus Eksperimentaalbioloogia Instituudis, sealhulgas teadusdirektorina. 

## Teosed
*Kask, Tiiu; Laanmets, Malle; Pihelgas, Vello; Toompuu, Oleg (koost.) 1997. *Eksperimentaalbioloogia Instituut 40*.
Eesti Suursaatkond Moskvas

**Eesti Suursaatkond Moskvas** on Moskvas aadressil Malõi Kislovski pereulok 5 asuv Eesti suursaatkond. Konsulaarosakond asub aadressil Kalašnõi pereulok 8.

## Ajalugu
Saatkonna hoone ehitati 1903. aastal raamatukaupmehe ja kirjastaja Vladimir Dumnovi linnahäärberiks. See võõrandati ja anti Eesti esindusele diplomaatilise korpuse ümberkolimisel Petrogradist Moskvasse.

Saatkonna eelkäijana tegutses Moskvas, tänapäevases saatkonna majas alates 1920. aastast Eesti Kontroll-Opteerimiskomisjon, mis tegeles põgenike ja optantidega ning nende vara Eestisse saatmisega, vastavalt Tartu rahule. Esimese saadikuna asus tööle Tõnis Vares 1921. aasta veebruaris.

Saatkond tegutses kuni 1940. aasta augustini, kui saatkonna arhiiv ja varad anti NKVD poolt Eesti NSV alalise esindaja käsutusse ja hoonesse asus hiljem  Eesti NSV Ministrite Nõukogu Alaline Esindus NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures. Eesti NSV Ministrite Nõukogu Alaline Esindus NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures moodustati selleks, et tagada süstemaatiline, plaanipärane ja vahetu side Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja NSV Liidu Ministrite Nõukogu ning NSV Liidu ministeeriumide ja keskasutuste
vahel. Kuna selle funktsioon oli peamiselt saadikute majutamine, ehitati nõukogude perioodil hoonele juurde halduskorpus hotelli, söökla ja muude tarvilike ruumidega (Kalašnõi pereulok 8). 

Alates 1991. aastast tegutseb hoones jälle Eesti Vabariigi Suursaatkond.

## Saadikud

Aastatel 1921–1940

* 1921–1922 Tõnis Vares

* 1922–1926 Ado Birk

* 1926–1928 Heinrich Laretei

* 1928–1933 Julius Seljamaa

* 1933–1936 Karl Tofer

* 1936–1937 August Traksmaa

* 1938–1940 August Rei 

Pärast 1991. aastat 

* 1992–1995 Jüri Kahn

* 1995–1999 Mart Helme

* 1999–2001 Tiit Matsulevitš

* 2001–2005 Karin Jaani

* 2005–2008 Marina Kaljurand

* 16. juuni 2008–11. juuni 2012 Simmu Tiik

* 11. juuni 2012–11. september 2015 Jüri Luik

* 11. september 2015–11. oktoober 2018 Arti Hilpus

* 11. oktoober 2018–7. veebruar 2023 Margus Laidre

* alates 7. veebruarist 2023 täidab suursaadiku rolli Eesti saatkonna ajutine asjur Venemaal Jana Vanamölder (sünd 1966)

## Viited


## Välislingid
*Saatkonna koduleht
Claudio Saracini

**Claudio Saracini** (1. juuli 1586 Siena – 20. september 1630) oli itaalia varabaroki helilooja, lautomängija ja laulja. Teda peetakse monoodilise stiili üheks olulisemaks esindajaks. 

Saracini sündis ilmselt Sienas kõrgest seisusest perekonnas. Tema õpingutest on vähe teada, kuid kuna ta noorena reisis väga palju ning omas rohkelt kontakte välismaiste ülikutega, on tema muusikas kuulda võõrapäraseid mõjutusi. Kõrgklassi kuuluva isikuna polnud tal vaja muusikuna töötada. Seetõttu võib teda pidada väga andekaks asjaarmastajaks, keda hindas kõrgelt näiteks Claudio Monteverdi. Monteverdi hinnang Saracinile kui *Il Palusi* viitab akadeemia liikmesusele, millest detailsem info siiski puudub. Kogu Saracini looming on ilmunud trükis Veneetsias aastatel 1614–1624.

Saracini muusikast on teada 133 laulu, mis kõik on kirjutatud ühele virtuoosselt ornamenteeritud soolohäälele instrumentide saatel. Ühe erandiga on kõik tema laulud kirjutatud itaalia keeles. Laulude tõsised, lõbusad ja erootilised tekstid esindavad laia teemaderingi. Tema helikeeles vaheldub diatoonilisus kromaatilisusega ning see on oma eksperimentaalsete omaduste poolest võrreldav tema kaasaegse laululooja Sigismondo d'India muusikaga. Saracini muusika omapäraks võib pidada ka eelkõige Balkani rahvaste muusika mõjutusi, mida võib itaalia varabarokis pidada suureks harulduseks. Ilmselt kuulis ta seda muusikat oma nooruses toimunud reisidel. Balkani muusika mõjud on esil eelkõige tema salmilauludes, mis võivad olla noteeritud näiteks 5/2 taktimõõdus. Asümmeetriline meetrum oli Balkani muusikas tavaline, kuid puudus Itaalias. 

Pärast pikka unustuseaega hakati Saracini teoste vastu kasvavat huvi tundma 20. sajandil. Tema muusika eksperimentaalsus on alguses paelunud muusikateadlasi ning seejärel ka esitajaid. Nüüdseks on tema teosed enamjaolt salvestatud, enamasti koos tema ajastu muude heliloojate, nagu Monteverdi või Alessandro Grandiga.
Sõjanui

**Sõjanui** on nüri relv, mille rasket pead kasutatakse võimsate löökide andmiseks vastase pihta. Tüüpiline sõjanui on tugeva metallist, puust või metalliga tugevdatud puust varrega, sõjanuia pea võib olla tehtud kivist, vasest, pronksist, rauast, terasest. Sõjanuial võivad olla teravad nurgad suuremate vigastuste tekitamiseks.

## Viited

* Kolmapäeval, 16. august 2017, kell 08:43, Audru nuiapea osutus muinasharulduseks, parnu.postimees.ee
Marko Kaasik

**Marko Kaasik** (sündinud 25. juulil 1966 Tartus) on eesti atmosfäärifüüsik, aastatel 2022–2023 erakonna Eestimaa Rohelised kaasjuht (koos Johanna Maria Tõuguga).

## Elulugu
Ta sündis teenistuja peres.

Lõpetas 1984 Tartu 1. Keskkooli, 1989 Tartu Ülikooli füüsikaosakonna. Oli 1993–1995 TÜ magistriõppes ja 1995–2000 doktorantuuris.

Töökohad:
* 1989–1992 TÜ nooremteadur
* 1993–1997, 1998–2002 Tartu Observatooriumi lepinguline töötaja
* 1997–1998 Tartu Linnavalitsuse keskkonnateenistuse peaspetsialist
* alates 2002 TÜ Keskkonnafüüsika instituudi ja atmosfäärifüüsika labori teadur ja vanemteadur

## Teadustöö
Filosoofiadoktori kraadi keskkonnafüüsikas, väitekiri "Atmosfääri piirkihi parametriseerimine õhusaastelevi numbrilises mudelis", juhendaja Rein Rõõm, kaitses TÜ-s 2000. aastal.

Uurimisalad: atmosfääriaerosooli moodustumine ja õhusaaste levik.

Avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni.

## Poliitiline tegevus
Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 272 häält ning ei osutunud valituks.

Ta kandideeris 2024. aasta Euroopa Parlamendi valimistel, kogus 222 häält ning ei osutunud valituks.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuste valimistel Nõo vallas Valimisliidu Tegusad nimekirjas, kus kogus 42 häält ning osutus valituks.

## Isiklikku
Tema abikaasa on Helle Kaasik, tütar Laila ja poeg Alo Kaasik.

## Publikatsioone
* Liiv, Siiri; Kaasik, Marko (2004). Trace metals in mosses in the Estonian oil shale processing region. Journal of Atmospheric Chemistry, 49(1–3), 563–578.
* Orru, H.; Teinemaa, E.; Lai, T.; Tamm, T.; Kaasik, M.; Kimmel, V.; Forsberg, B.; Merisalu, E.; Kangur, K. (2008). Health impact assessment of locally emitted particulate matter in Tallinn using clustering and modeling techniques . In: Epidemiology: ISEE 20th Annual Conference; Pasadena, California; October 12–16, 2008. , (6), s226.
* Sofiev, M.; Kaasik, M.; Hongisto, M. (2003). Model simulations of the alkaline dust distribution from Estonian sources over the Baltic Sea basin. Water Air and Soil Pollution, 146(1–4), 211–223.
* Ruuskanen, T.M.; Kaasik, M.; Aalto, P.P.; Hõrrak, U.; Vana, M.; Mårtensson, E.M.; Yoon, Y.J.; Keronen, P.; Mordas, G.; Ceburnis, D.; Nilsson, E.D.; O’Dowd, C.; Noppel, M.; Alliksaar, T.; Ivask, J.; Sofiev, M.; Prank, M.; Kulmala, M. (2007). Concentrations and fluxes of aerosol particles during the LAPBIAT measurement campaign in Värriö field station. Atmospheric Chemistry and Physics, 7(14), 3683–3700.
* Kaasik, M.; Room, R.; Royset, O.; Vadset, M.; Soukand, U.; Tougu, K.; Kaasik, H. (2000). Elemental and base anions deposition in the snow cover of north-eastern Estonia – The impact of industrial emissions. Water Air and Soil Pollution, 121(1–4), 349–366.

## Viited

## Välislingid
*
Eagle Guardian

Operatsioon **Eagle Guardian** on NATO regionaalne salajane plaan, et kaitsta Poolat ja Balti riike Venemaa võimaliku sõjalise ründamise korral. Plaan sai valmis 2010. aastal.

Ehkki plaan oli salastatud, siis WikiLeaksi kaudu jõudis see avalikkuseni.

## Välislingid
*Wikileaks: kuidas murdus NATO-s jää Balti riikide kaitseplaani koostamiseks. Delfi, 8. detsember 2011
Giovanni Felice Sances

**Giovanni Felice Sances**, ka **Sancies**, **Sanci**, **Sanes**, **Sanchez** (u 1600 Rooma – 24. november 1679 Viin) oli itaalia barokiajastu laulja ja helilooja, keda hinnati kogu Euroopas. 

Sances õppis aastatel 1609–1614 Rooma Saksa kolleegiumis (Collegio Germanico) ning debüteeris lauljana 1614. aastal Roomas esietendunud Jacopo Cicognini libreto alusel loodud muusikalavastuses "Amor pudico". Tema hilisem elu on seotud põhiliselt Bologna ja Veneetsiaga. Tema esimene ooper "Ermiona", milles ta tegi kaasa ka lauljana, tuli esiettekandele 1636. aastal Paduas. 

1636. aastal kolis ta Viini, kus leidis tööd imperaatorlikus õukonnas tenorina. 1649. aastal, Saksa-Rooma Keisririigi imperaatori Ferdinand III valitsemisajal, nimetati ta Antonio Bertali kõrval abikapellmeistriks. Koos Bertaliga tõid nad regulaarselt lavale itaalia oopereid. Pärast Bertali surma 1669. aastal asus ta imperiaalse kapellmeistri ametikohale. Kehva tervise tõttu andis ta 1673. aastal suure osa oma kohustustest üle Johann Heinrich Schmelzerile. Sances suri Viinis 1679. aastal.

Sancesi loomingu hulka kuulub lisaks ooperile "L’Ermiona" (1636) ka *sepolcro*id, vaimulikke teoseid ja kammermuusikat:
* *Missa Sanctae Maria Magdalenae* (kuuele puhkpillile, kuuele keelpillile, seitsmele lauljale ja orelile)
* *Stabat Mater*
* *Lagrimosa beltà*
* *Missa Solicita*
* *O Domine Jesu*
* *O Deus Meus*
* *Litany della BVM cum Sub tuum praesidium*
* *O Maria Dei genetrix*
* *Caro Mea*
* *Improperium expectavit cor meum*
* *Vulnerasti cor meum*
* *Domine quid multiplicati sunt*
* *Plagae tuae Domine*
* *Iste confessor*
* *Mi fai peccato* (kahele häälele ja *basso continuo*le)
* *Si fera s'uccida*, (kahele häälele, keelpillidele ja *basso continuo*le)
* *Misera, hor si ch'il pianto*
* *Chi sa amare e tracer mercede aspetti* (kantsonett kahele häälele)
* *Presso l'onde tranquille* (häälele ja *basso continuo*le)
* *Traditorella che credi* (häälele ja *basso continuo*le)
* *Perché Vechia gli dissi* (häälele ja *basso continuo*le)
* *Che sperasti ò mio cor* (häälele ja *basso continuo*le)
* Kantaat *Lagrimosa beltà (ciaccona)* (kahele häälele)
* Kantaat *Non sia chi mi riprende* (1636)
* Ooper *L’Ermiona* (1636)
* *Motetti a una, due, tre, e quattro voci* (1638)
**Dialogo a due. Pastor e Ninfa* (1649)
* Oratoorium *Lachrime di San Pietro* (1666)
* Stabat Mater (1670)
Pärlipüük

**Pärlipüük** on endisaegne (harva ka tänapäeval) sukeldudes tehtav tegevus, et leida mageveekogude ja merede limuste (eriti pärlikarpide ja ebapärlikarpide) kodade vahelt pärleid. Selleks, et leida 3-4 väärtuslikku pärlit, tuli avada tuhandeid limuseid. 

## Eesti pärlipüük
Pärleid püüti ka Eesti alal. Sellele viitavad muu hulgas mitmed Pärlijõeks nimetatud jõed, näiteks Pärlijõgi.
Genesis (ansambel)

**Genesis** on inglise progressiivse roki ansambel, mis alustas tegevust 1967. aastal. Nende albumeid on maailmas müüdud umbes 150 miljonit eksemplari. Ansambli moodustasid Surreys Godalmingis asuva Charterhouse'i erakooli õpilased Tony Banks, Peter Gabriel, Anthony Phillips, Mike Rutherford ja Chris Stewart. Nendega liitusid hiljem Phil Collins ja Steve Hackett.

## Stuudioalbumid
* From Genesis to Revelation  (1969)
* Trespass  (1970)
* Nursery Cryme  (1971)
* Foxtrot  (1972)
* Selling England by the Pound  (1973)
* The Lamb Lies Down on Broadway  (1974)
* A Trick of the Tail  (1976)
* Wind & Wuthering  (1976)
* ...And Then There Were Three...  (1978)
* Duke  (1980)
* Abacab  (1981)
* Genesis  (1983)
* Invisible Touch  (1986)
* We Can't Dance  (1991)
* Calling All Stations  (1997)

## Välislingid

*http://www.genesis-music.com/
Juan Cuadrado

**Juan Guillermo Cuadrado Bello** (sündinud 26. mail 1988 Necoclís) on Colombia jalgpallikoondise ja Milano Interi äärepoolkaitsja.

## Klubikarjäär
Cuadrado alustas klubikarjääri Colombia jalgpalliklubis Independiente Medellín. Aastal 2009 kolis jalgpallur Euroopasse ja tema uueks koduklubiks sai Itaalia Serie A Udinese. Hooaja 2011–2012 veetis Cuadrado laenul Lecces, aga klubi langes Serie A-st välja ja mängija tuli tagasi Udinesesse.

2012. aasta juulis sõlmis Cuadrado lepingu Fiorentinaga. Hooaja 2011–2012 lõpetas ta 5 värava ja 6 resultatiivse sööduga, aidates klubi Serie A neljandale kohale.

Jaanuaris 2015 ostis Londoni Chelsea colombialase 23,3 miljoni naelsterlingi eest. Vastassuunas liikus laenule Fiorentinasse Mohamed Salah, Chelsea poolkaitsja. 7. veebruaril 2015 tegi Cuadrado debüüdi Londoni klubis, tulles platsile Aston Villa vastu vahetusest viimaseks kümneks minutiks. Järgmist mängu alustas Cuadrado põhikoosseisus ning Chelsea alistas Evertoni 1:0.

Ta tuli hooajal 2014–2015 Chelseaga Inglismaa meistriks.

Hooajad 2015–2016 ja 2016–2017 veetis ta laenul Itaalia klubis Juventus. 2017. aasta mais sõlmis ta Juventusega püsiva lepingu.

Suvel 2023 lõppes tema leping Juventusega ning ta liitus Milano Interiga.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Colombia rahvuskoondises tegi Cuadrado 3. septembril 2010 sõprusmängus Venezuelaga, kus lõi ka oma esimese värava.

2014. aasta maailmameistrivõistluste viimases alagrupimängus lõi ta penaltist värava Jaapanile. Turniiri jooksul andis ta kokku neli resultatiivse söötu, millega oli ta Toni Kroosi kõrval enim resultatiivseid sööte andunud mängija.

2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta värava Poola vastu.

Ta on kuulunud Colombia koondisse ka 2011. ja 2015. aasta Copa Américal ning 2016. aasta Copa América Centenariol, mil saavutati kolmas koht.

## Saavutused
;Chelsea
* Inglismaa meistrer (1): 2014–15
* Football League Cup (1): 2014–15

;Juventus
* Itaalia meistrer (4): 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
* Coppa Italia (3): 2015–16, 2016–17, 2017–18
* Supercoppa Italiana (1): 2018

## Viited

## Välislingid
Adolf Agthe

**Adolf Agthe** (6. september 1883 – pärast 1943. aastat) oli baltisaksa majandusteadlane, statistik ja publitsist.

Tema isa oli keemik ja vabrikudirektor Edmund Agthe, kes tegutses alates 1899. aastast Riias.

Aastatel 1903–1905 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust. Hiljem elas Berliinis.

## Viited

## Välislingid
*Biograafia "Eesti biograafilises leksikonis" (1926-1929)
Friedrich Amelung

**Friedrich Ludwig Balthasar Amelung** (23. märts (vkj. 11. märts) 1842 Rõika – 23. märts (vkj. 9. märts) 1909 Riia) oli baltisaksa tööstur, kultuuriloolane ja maletaja. Ta toimetas 1889–1901 maleajakirja "Baltische Schachblätter".

Friedrich Amelung oli pärit töösturite perekonnast. 18. sajandi lõpus olid tema esivanemad rännanud Saksamaalt Hohenbüchenist Liivimaale. Tema vanaisa Carl Philipp Amelung (1769–1817) asutas 1792. aastal Põltsamaal Võisiku külas peegelklaasivabriku. Selleks rajati Võrtsjärvest põhja pool asuvale nõmmele Rõika (Katharina) peeglitehas ja Meleski (Lisette) klaasitehas. Sealt saadi klaasi valmistamiseks sobivat liiva. Ettevõtet nimetati alates 1808. aastast "Amelung und Sohn". 

Friedrich Amelung sündis Meleskis. 1862–1864 õppis ta Tartu ülikoolis filosoofiat ja keemiat. 1864. aastal võttis ta perefirma juhtimise enda peale ning oli 1864–1879 ja 1885–1902 Rõika-Meleski peeglivabriku direktor. Vahepeal tegutses ta eraõpetlasena Tallinnas.

Amelung avaldas kultuuriloolisi ning koha- ja kunstiajaloolisi kirjutisi (nt Revaler Alterthümer, Reval/Tallinn, 1884), milles käsitles peamiselt Tallinna keskaegseid kunstivarasid, mida analüüsis ka kunstiväärtuse seisukohtast.

Ta oli 1898. aastal Balti maleliidu (saksa keeles *Baltischer Schachbund*) üks asutajaid ja ühtlasi 1898–1901 liidu esimene sekretär. Ta toimetas 1889–1908 maleajakirja "Baltische Schachblätter". 

Amelung on maetud Kolga-Jaani kalmistule.

## Teoste valik
*"Bilder zur baltischen Kulturgeschichte" (1879)
* (1881)
* (1881)
*"Revaler Altertümer" (Reval: Kluge, 1884).  Digitaliseeritud BSB: 
*"Geschichte der Revaler Schwarzenhäupter : von ihrem Ursprung an bis auf die Gegenwart ; nach den urkundenmäßigen Quellen des Revaler Schwarzenhäupter-Archivs." 1, Die erste Blütezeit von 1399 - 1557. (Reval: Wassermann, 1885)  Digitaliseeritud BSB: 

* *Baltische Culturstudien aus den vier Jahrhunderten der Ordenszeit (1184–1561)*, Dorpat 1884 (Nachdruck: Hannover 1971) .
* *Baltischer kulturhistorischer Bilder-Atlas*, Dorpat 1886–1887
* *Baltische Schachblätter*, 8 Hefte (1889–1891; 1893; 1898; 1900–1901), Reprintausgabe, Publishing House Moravian Chess, Olomouc o. J. [2001]
* (1898)
* „Das Endspiel von Thurm gegen Springer“, in: Deutsche Schachzeitung, 1900 (55), S. 1–5, 37–41, 101–105, 134–138, 198–202, 261–266.
* „Das Endspiel von Thurm und Springer gegen die Dame“, in: Deutsche Schachzeitung, 1901 (56), S. 193–197, 225–229.
* „Die Endspiele mit Qualitätsvortheil, insbesondere das Endspiel von Thurm und Läufer gegen Läufer und Springer“, in: Deutsche Schachzeitung, 1902 (57), S. 265–268, 297–300, 330–332.
* „Zum Endspiel der Dame gegen Läufer und Springer“, in: *Deutsches Wochenschach*, 1903, S. 384.
* (zusammen mit Arthur Gehlert) „Der älteste Londoner Schachzirkel in der St. Marinstraße“, in: *Deutsches Wochenschach*, 1904, S. 29.

## Viited
Matthias Mayer

**Matthias Mayer** (sündinud 9. juunil 1990 Afritz am Sees Kärntenis) on Austria mäesuusataja, olümpiavõitja kiirlaskumises (2014) ja ülisuurslaalomis (2018, 2022).

Tema isa on endine mäesuusataja Helmut Mayer, kes võitis 1988. aasta taliolümpiamängudel ülisuurslaalomis hõbemedali.

## Saavutused

### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]

* 2014  Sotšis
**  **olümpiavõitja** kiirlaskumises
* 2018  Pyeongchangis
**  **olümpiavõitja** ülisuurslaalomis
* 2022  Pekingis
**  **olümpiavõitja** ülisuurslaalomis
**  pronksmedal kiirlaskumises

### Juunioride maailmameistrivõistlustel

* 2008  Formigalis 
**  hõbemedal ülisuurslaalomis

### [[Mäesuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]
* Ülisuurslaalomi karikas
** 3. koht: 2013, 2015, 2021
* Kiirlaskumise karikas
** 2. koht: 2021
** 3. koht: 2020
* Alpi kahevõistluse karikas
** 3. koht: 2020
Matthias Mayer on osalenud (seisuga 7. veebruar 2022) 207 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 41 korda, millest 11 korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Viited

## Välislingid
* Matthias Mayeri koduleht 
* Matthias Mayer FIS-i (fis-ski.com) kodulehel
Hinduism Eestis

**[[Hinduism]]** on **[[Eesti]]s** vähe levinud. Eestisse jõudis hinduism 1980. aastate lõpus ja registreeriti 1990. aastatel. 

2000. aasta Eesti rahvaloenduse andmetel oli Eestis 138 hinduisti, kusjuures nendest 90 (sh 54 eestlast) määratlesid end hinduna ja 48 (sh 22 eestlast) määratlesid end krišnaiitidena (Rahvusvaheline Krišna Teadvuse Ühing, Hare Krišna liikumine).

## Viited
Ukraina Suursaatkond Eestis

**Ukraina Suursaatkond Eesti Vabariigis** on Ukraina diplomaatiline esindus Eesti Vabariigis.

## Ajalugu
Eesti ja Ukraina vahel sõlmiti diplomaatilised suhted 3. jaanuaril 1992.

Alates 2025. aastast on Ukraina suursaadik Eestis Volodõmõr Boietško.
## Vaata ka
*Eesti Suursaatkond Kiievis

## Viited

## Välislingid
*Saatkonna koduleht
MTV Euroopa muusikaauhinnad "Parim Balti artist"

**MTV Euroopa muusikaauhinnad "Parim Balti artist"** (MTV Europe Music Award for Best Baltic Act) oli 2006-2009 ürituse MTV Euroopa muusikaauhinnad üks kategooria.

## Võitjad ja nominendid
Rubina looduskaitseala

**Rubina looduskaitseala** on looduskaitseala Viljandi ja Valga maakonnas. Kaitseala pindala on 2108 ha. 

Kaitseala moodustati, et kaitsta kaitsealuste linnuliikide elupaiku, rändlindude peatuspaiku, omapäraseid raba- (sh Rubina soo) ja metsamaastikke ning Veisjärve.

## Viited

## Välislingid
*
Diarseentrioksiid

**Diarseentrioksiid** ehk **arseen(III)oksiid** ehk **arseenik** (ka **arseentrioksiid**) on valge tahke anorgaaniline aine keemilise valemiga **As<sub>2</sub>O<sub>3</sub>**. See majanduslikult tähtis arseenioksiid on lähteaineks enamikule arseeni- ja arseenorgaanilistele ühenditele. Igal aastal toodetakse seda umbes 50 000 tonni. Paljud kasutusalad on poleemikat tekitanud aine tugeva mürgisuse tõttu.

## Omadused ja reaktsioonid
Arseentrioksiid on amfoteerne oksiid. As2O3 vesilahused on nõrgalt happelised, mistõttu  lahustub see hästi aluselistes lahustes, andes arseniite.
Reageerides vesinikfluoriidhappe või vesinikkloriidhappega annab ta vastava trihalogeniidi:
:As2O3 + 6 HX → 2 AsX3 + 3 H2O  (X = F, Cl)

## Struktuur
Vedeliku- ja gaasifaasis temperatuuril alla 800 °C esineb arseentrioksiid kujul As4O6. Temperatuuril üle 800 °C As4O6 dissotsieerub As2O3 molekulideks. On teada kolm tahket arseentrioksiidi vormi: kõrgel temperatuuril (>110 °C) esinevad kuubilised As4O6 molekulid ja kaks polümeeri.

## Mürgisus
Arseentrioksiid on allaneelatult surmavalt mürgine, kuid mürgistus võib tekkida ka kokkupuutel nahaga või sissehingamise tagajärjel. Arseenimürgistuse esimesed sümptomid on seedeprobleemid: iiveldus, kõhuvalud ja kõhulahtisus, millega kaasneb sageli verejooks. Mittesurmava annuse korral võivad esineda krambid, südame- ja veresoonkonna haigused, maksa- ja neerupõletik ning probleemid vere hüübimisega. Neile järgnevad iseloomulikud valged triibud küüntel ja juuste väljalangemine.
Laimdota Straujuma teine valitsus

**Laimdota Straujuma teine valitsus** oli 5. novembrist 2014 kuni 11. veebruarini 2016 Läti Vabariigi Seimi kinnitatud ja Laimdota Straujuma juhitud kolme erakonna koalitsioonivalitsus. 7. detsembril 2015 astus valitsus tagasi, kuid jätkas kohustuste täitmist kuni Māris Kučinskise valitsuse ametisse vannutamiseni.

Koalitsiooni koosseis:

## Vaata ka
*Läti peaminister
*Läti riigipeade loend

## Viited
FC Sheriff Tiraspol

**FC Sheriff Tiraspol** on Moldova jalgpalliklubi, mille kodulinn on Tiraspol. Klubi mängib Moldova kõrgliigas Divizia Națională.

Klubi on asutatud 4. aprillil 1997. Klubi koduväljak Stadionul Sheriff avati 2002. aastal. See mahutab 12 746 pealtvaatajat ja on seega Moldova suurim.

See on Moldova kõige edukam jalgpalliklubi, olles tulnud riigi meistriks 17 korral ja võitnud Moldova karika 10 korral. Sheriff Tiraspol sai hooajal 2009–10 esimeseks Moldova klubiks, mis jõudis Euroopa Liiga alagrupiturniirile.

## Saavutused
*Moldova meister (21): 2000–01, 2001–02, 2002–03, 2003–04, 2004–05, 2005–06, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2009–10, 2011–12, 2012–13, 2013–14, 2015–16, 2016–17, 2017, 2018, 2019, 2020/21, 2021/22, 2022/23
*Moldova karikas (10): 1998–99, 2000–01, 2001–02, 2005–06, 2008–09, 2008–09, 2009–10, 2014–15, 2016–17, 2018–19
*Moldova superkarikas (8): 2003, 2004, 2005, 2007, 2013, 2015, 2016, 2017

## Viited

## Välislingid
*Klubi koduleht
FC Dacia Chișinău

**FC Dacia Chișinău** on Moldova jalgpalliklubi, mille kodulinn on Chișinău. 

Klubi mängib Moldova jalgpalli kõrgliigas (*Divizia Națională*). Klubi on tulnud korra Moldova meistriks.

## Praegune meeskond
Seisuga 14. oktoober 2014

## Välislingid
* Klubi koduleht
FCSB

**FCSB** (varem tuntud ka kui **Bukaresti Steaua**) on Rumeenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Bukarest. Klubi mängib Rumeenia jalgpalli kõrgliigas Liga I. Klubi on võitnud enim Rumeenia meistri tiitleid – 28, samuti enim Rumeenia karikavõistluste võite – 24, ja Rumeenia superkarikafinaali võite – 8.

FCSB oli esimene Ida-Euroopa meeskond, kes võitis Euroopa karika. See juhtus 1986. aastal, kui finaalis alistati penaltiseerias Hispaania klubi FC Barcelona. Samal aastal võitis klubi ka Euroopa superkarika, kui alistati Kiievi Dinamo tulemusega 4:9. 1989. aastal jõudis FCSB taas Euroopa karikavõistluste finaali, kuid seekord kaotati Itaalia klubile AC Milan 0:4.

FCSB suurim rivaal on Bukaresti Dinamo. Kahe klubi vaheline vastasseis on tuntud "Igavese derbina" (rumeenia keeles *Eternul derby*). Teised suuremad rivaalid on Bukaresti Rapid ja CFR Cluj, kelle vahel on FCSB-l tulisem vastasseis tekkinud viimastel kümnenditel.

## Saavutused
*Rumeenia kõrgliiga (Liga I)
****Võidud** (28): 1951, 1952, 1953, 1956, 1959–60, 1960–61, 1967–68, 1975–76, 1977–78, 1984–85, 1985–86, 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1992–93, 1993–94, 1994–95, 1995–96, 1996–97, 1997–98, 2000–01, 2004–05, 2005–06, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2023–24, 2024–25
*Cupa României
****Võidud** (24): 1948–49, 1950, 1951, 1952, 1955, 1961–62, 1965–66, 1966–67, 1968–69, 1969–70, 1970–71, 1975–76, 1978–79, 1984–85, 1986–87, 1987–88, 1988–89, 1991–92, 1995–96, 1996–97, 1998–99, 2010–11, 2014–15, 2019–20
*Supercupa României
****Võidud** (8): 1994, 1995, 1998, 2001, 2006, 2013, 2024, 2025
*Cupa Ligii
****Võidud** (2): 2014–15, 2015–16
*Euroopa karikas
****Võidud** (1): 1985–86
*Euroopa superkarikas
****Võidud** (1): 1986

## Endisi mängijaid

* Bogdan Stancu (2008–2011)
* Ciprian Tătărușanu (2009–2014)
* Łukasz Szukała (2012–2015)
* Nicolae Stanciu (2013–2016)
* Florin Niță (2013–2018)
* Olimpiu Moruțan (2018–2021)
* Joonas Tamm (2022–2023)

## Mängud Eesti klubide vastu

## Välislingid
*Klubi koduleht
FC Zimbru Chișinău

**FC Zimbru Chișinău** on Moldova jalgpalliklubi, mille kodulinn on Chișinău. Klubi mängib Moldova jalgpalli kõrgliigas (Divizia Națională). Klubi on tulnud Moldova meistriks kaheksa korda. Moldova karikas on võidetud kuuel korral.

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Metioniin

**Metioniin** (lühend **Met** või **M**, valem HO2CCH(NH2)CH2CH2SCH3) on üks kahekümnest α-aminohappest. Metioniin kuulub asendamatute aminohapete hulka, mida loomarakud ei suuda sünteesida ja peavad omandama toiduga. Metioniini kodeerib initsiaatorkoodon AUG, seega märgib see kohta, kus algab translatsioon.


Metioniini leidub suurimas koguses munades, kala- ja loomalihas ning mõnda liiki taimede seemnetes. Puu- ja köögiviljades on metioniini tavaliselt üsna vähe.
Ühekordselt kasutatav kanderaketisüsteem

**Ühekordselt kasutatav kanderaketisüsteem** on kanderaketisüsteem, mis kasutab kasuliku lasti kosmosesse toimetamiseks ühekordselt kasutatavat kanderaketti. 

Ühekordselt kasutatava kanderaketisüsteemi alamkomponente kasutatakse vaid ühel korral (teiste sõnadega: need kasutatakse ainsa lennu ajal ära) ja neid ei tooda pärast raketistarti uuesti kasutamiseks tagasi. 

Ühekordselt kasutatav kanderakett koosneb harilikult mitmest raketiastmest, mis järjest küljest ära heidetakse, sedamööda kuidas kanderakett kõrgust ja kiirust kogub. Ühekordselt kasutatava kanderaketisüsteemi vastand on korduvkasutatav kanderaketisüsteem.
Met

**Met** ehk **MET** võib tähistada:
* Metropolitani Kunstimuuseum, kunstimuuseum Ameerika Ühendriikides
* Metropolitan Opera, ooperiteater Ameerika Ühendriikides
* Metioniin, aminohape
* Mesenhüüm-epiteel-üleminek
Vardi looduskaitseala

**Vardi looduskaitseala** on looduskaitseala Rapla maakonnas Märjamaa vallas. Kaitseala pindala on 657,8 ha. 

Kaitseala moodustati selleks, et kaitsta haruldasi loometsakooslusi (Vardi loomets), vanu loodusmetsi ja vanu laialehiseid metsi.
 	
## Viited

## Välislingid
*
Vladimir Rusnak

**Vladimir Rusnak** (sündinud 29. detsembril 1960) on Eesti arst (ortopeed).

Vladimir Rusnak on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli 1987. aastal spordimeditsiini erialal.

Ta töötab Medicumis ja Ida-Tallinna Keskhaiglas.

Ta on Keskerakonna liige alates 25. maist 2009. Alates novembrist 2013 on ta Mustamäe linnaosa halduskogu liige.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 146 häält ning ei osutunud valituks. Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimistel Mustamäe linnaosas, sai 247 häält ning osutus valituks.

## Viited
Eesti Braille kiri

**Eesti Braille kiri** (ka *Eesti Braille*) on Eesti oludele kohandatud Braille ehk punktkiri.

Eesti Braille baseerub rahvusvahelisel (s.t Prantsuse Braille) punktkirjasüsteemil.

Punktuatsioon on peaaegu identne Soome Braille kirjaga.

## Eesti Braille õpetamine
Eestis õpetatakse pimedatele Braille kirja aastast 1883, kui asutati Tallinna pimedate kool. Tänapäeval õpetatakse Braille kirja Tartu Emajõe Koolis.

## Välislingid
*https://www.tek.tartu.ee/sites/tek.tartu.ee/files/eesti_punktkirja_kasiraamat_viimane_versioon.pdf
Albert Ivask

**Albert Ivask** (15. september 1906 Mammaste, Koiola vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 27. detsember 1995 Võru) oli eesti õpetaja ja kirjamees.

## Haridus
Õppis aastatel 1913–1915 Mammaste vallakoolis, 1915–1921 Põlva kihelkonnakoolis ja algkoolis, 1921–1926 Võru Õpetajate Seminaris.

## Töö
Töötas aastatel 1926–1928 Karilatsi algkooli õpetajana, 1929 Tsolgo algkooli juhataja, 1929–1940 Adiste Algkooli juhataja, 1941 Mooste algkooli juhataja. 1941–1942 Saksa poliitvang, 1942–1944 juhutöödel. Aastatel 1944–1948 Põlva mittetäieliku keskkooli direktor, 1948–1951 Võru Täitevkomitee haridusosakonna juhataja, 1950–1966 Võru Töölisnoorte Keskkooli direktor.

## Ühiskondlik tegevus
Albert Ivask oli Eesti Looduskaitse Seltsi Võru osakonna juhataja selle asutamisest (1992. aastast auliige), samuti Võru Kalandus- ja Jahindusklubi esimees. Juhatas Adiste, Mooste ja Põlva laulukoore. 

## Looming
*Jaan Vahtra ja Albert Ivask (toimetajad). Taevaskoda ja Valgemetsa. Lõuna-Eesti monograafiad nr. 1. Tartu, 1940
*Albert Ivask. Haanjamaa. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1961 (kordustrükid 1962, 1971 ja 1976)
*Albert Ivask. Rõuge-Haanja-Vastseliina. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1963
*Albert Ivask. Võru. Tallinn: Eesti Raamat, 1967 (kordustrükid 1971, 1976, 1980)
*Eugen Hillep ja Albert Ivask. Piusa kaitsealal. Tallinn: Eesti Raamat, 1973
*Albert Ivask, Kaljola Kirt ja Elmo Ploom. Põlva rajoon. Tallinn: Eesti Raamat, 1975
*Albert Ivask (koostaja). Haakristi haardes. Tallinn: Eesti Raamat, 1979

## Tunnustus
*1940 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Albert Ivask oli loodushuviline ja harrastas kalapüüki.
Ta on maetud Põlva kalmistule.

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas FOTIS. Võru Kalandus- ja Jahindusklubi esimees Albert Ivask koos püütud haviga, 1959
*Enn Esko. Albert Ivask – unustamatu kooli- ja kirjamees Taevaskojast. Koit, 14. september 2006
Kivipalu mägi

**Kivipalu mägi** ehk **Kivipalu pae** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres. Kivipalu mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal jõe vasakkaldal.

Kivipalu mägi on Ahja jõe vasaku kalda üks kõrgemaid paljandeid. Ürgoru sügavus Kivipalu mäe kohal ligi 25 meetrit. Kivipalu mäe paljandi pikkus on umbes 140 meetrit ja suurim kõrgus 17 meetrit. Enne Saesaare paisjärve rajamist oli paljandi jalamis kümmekond väikest allikakoobast, mis on nüüd jäänud veetaseme alla. Kivipalu mäe Burtnieki lademe Härma kihistiku liivakivipaljand on sälkoruga jagunenud kahte ossa.

## Vaata ka
* Ahja jõgi
* Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala

## Viited

## Välislingid
*Geokogude infosüsteem. Kivipalu mägi (ID: 14164)
Kindapäka mägi

**Kindapäka mägi** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres. Kivipalu mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal jõe vasakkaldal, umbes 2 km Saesaare hüdroelektrijaama paisust ülesvoolu.

Kindapäka mäe paljand asub jõelookes ja langeb järsu seinana vette. Paljand on umbes 30 m pikk ja lõigul kuni 6 m kõrge. Paljandi moodustavad Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihilised liivakivid. Kindapäka mäe lähedal jõe vasakkaldal umbes 300 meetrit ülesvoolu asub Kivipalu mägi. Kindapäka mäe ja Kivipalu mäe vahelt kulgeb üle Ahja jõe kõrgepingeliin. Kindapäka mäe rusukalle on jäänud Saesaare paisjärve rajamise järel vee alla. 

## Vaata ka
* Ahja jõgi
* Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala

## Viited

## Välislingid
*Geokogude infosüsteem. Kindapäka mägi (ID: 16448)
Hundipoeg Sulo

**Hundipoeg Sulo** on Heljo Männi muinasjutu "Nõiakivi" tegelane ja ühtlasi ETV telelavastuse "Nõiakivi" tegelane. 

Hundipoeg Sulo rolli mängis Ats Joorits.

Hundipoeg Sulo järgi on oma eesnime saanud laulja Sulo Tintse.

## Viited
Tekstikriitika

**Tekstikriitika** on kirjanduskriitika meetod, mida kasutatakse igasuguste antiiksete ja käsikirjaliste kirjandusteoste puhul. Tekstikriitika eesmärk on algteksti taastamine.

Tekstikriitika alusküsimus on: "Kas kasutatav tekst on sama, mille autor kirjutas?" 

Enne trükikunsti leiutamist tuli kõik raamatud paljundada käsitsi. Kirjateose "väljaande" teostas rühm ümberkirjutajaid, kes kirjutasid ettelugemise järgi. Vead olid sel puhul paratamatud ning sageli tehti erinevates käsikirjades erinevaid vigu. Palju sõltus kirjutusmaterjali vastupidavusest. Kõige odavamat "paberit" tehti papüüruse roost. Kallim oli töödeldud vasikanahk e pärgament. 

Umbes 2. sajandil m.a.j võeti kasutusele köidetud käsikiri e koodeks. Koodeksi saamiseks murti papüüruselehed kokku ja õmmeldi kokku. Sama võis teha pärgamendiga. Rullraamatute ja koodeksite kiri oli jaotatud ühtlastesse, 5–7 cm laiustesse tulpadesse. Sel ajal kasutatud kreeka kiri sarnaneb meie suurtähtkirjaga, kus puuduvad kirjavahemärgid ja sõnavahed.

## Vaata ka
* Kirjanduskriitika
* Vormikriitika
* Piiblikriitika
Mõsumägi

**Mõsumägi** ehk **Kakumägi** ehk **Haavasaare kalju** on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõe paremkaldal, Saesaare paisjärve ääres, Saesaare hüdroelektrijaama paisust umbes 1,8 km ülesvoolu. 

Mõsumägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal. Mõsumäe paljand on umbes 100 meetrit pikk. Kaldajärsak on ligikaudu 16 m kõrge, selle alumises osas paljanduvad kuni 6 m paksuselt Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihilised liivakivid.

Enne Saesaare paisjärve rajamist asus Mõsumäe ees kivine kärestik, mis on nüüd jäänud paisjärve põhja. Mõsumägi on saanud nime selle järgi, et sellel kohal asus jõe ääres Valgesoo külanaiste pesupesemise koht (*mõsu* - võru murdekeeles "pesu"). Mäe paralleelnimi on Kakumägi, mäel kasvanud õõnsates haabades pesitsenud kakkude järgi. Lähedalasuva Haavasaare talu järgi on paljandit nimetatud ka Haavasaare kaljuks.

## Viited

## Välislingid
*Geokogude infosüsteem. Mõsumägi (ID: 16449)
*
Kivivalvur Ropka

**Kivivalvur Ropka** on Heljo Männi muinasjutu "Nõiakivi" tegelane.  

Muinasjutu põhjal tehtud ETV telelavastuses "Nõiakivi" oli Kivivalvur Ropka osatäitja Erich Rein. 

## Samanimeline varas
Tegelase nimega on seotud kurioosum, kuna üks (ilmselt eestlasest) Chicago varas kasutas nime **Ropka Kivivalvur** oma valenimena, ehkki see pole kindel. Et varas oli ennast esitlenud ka nime all **Ahto Nurk**, siis on jäänud selgusetuks tema kodanikunimi.

## Viited

## Välislingid
*Ekspress paljastas vangis istuva Ropka Kivivalvuri isiku! Eesti Ekspress. 16. aprill 2009
Jaakobus

**Jaakobus** on mehenimi.

Uues Testamendis on neli Jaakobust.
* Juuda isa (mitte Iskarioti), Luuka 6:16; Apostlite teod 1:13.
* Jaakobus (Sebedeuse poeg), Johannese vend ning nad mõlemad olid Jeesuse õpilased. Matteuse 10:2; Markuse 1:16—19; Luuka 5:7—10.
* Jaakobus (Alfeuse poeg), Jeesuse õpilane, Markuse 3:16—18; Jaakobus Väiksem, Markuse 15:40.
* Jaakobus (Jeesuse vend), Joosepi ja Maarja poeg, Markuse 6:3; Galaatlastele 1:19.
Jaakobus (Jeesuse vend)

**Jaakobus** (1968. aasta piiblitõlkes *Jakoobus*) oli Jeesuse vend (Markuse 6:3; Galaatlastele 1:19). Jaakobus oli Jeesuse, Joosese, Siimona ja Juuda vend (Markuse 3:21; Johannese 7:5; Matteuse 13:55). Jeesuse avaliku tegevuse ajal (28–30 pKr) polnud Jaakobus tema õpilane (Matteuse 12:46—50; Johannese 7:5). 

Enne 30. aasta nädalatepüha kogunesid Jaakobus koos oma ema, vendade ja apostlitega Jeruusalemmas ühe maja ülemisse tuppa (Apostlite teod 1:13.14). 

Jaakobus sai hiljem Jeruusalemma koguduse juhiks ning kirjutas oma nime kandva Piibli raamatu (Apostlite teod 12:17; Jaakobuse kiri 1:1).

Ajaloolase Josephuse järgi käskis saduserist ülempreester Ananus Jaakobuse kividega surnuks visata. See toimus pärast Rooma maavalitseja Festuse surma (umbes aastal 62 pKr) ja enne tema järelkäija Albinuse ametisse asumist. On ka pärimus, et surmaotsus viidi täide teda templi müürilt alla tõugates.
Ülemine tuba

**Ülemine tuba** on Johannes Markuse ema kodu Siioni mäel Ida-Jeruusalemmas, mis paikneb väljaspool vanalinna müüre Siioni värava juures. See oli koht, kus toimus püha õhtusöömaaeg, kus Jeesus pesi oma õpilaste jalgu ja seadis sisse püha armulaua sakramendi. See oli koht, kus Uue Testamendi kohaselt toimusid mõned Jeesuse ilmumised pärast tema surnuist ülestõusmist, kus kogunesid õpilased pärast tema taevasseminemist, kus nelipühadel laskus Püha Vaim õpilaste peale. See oli Jeruusalemma algkoguduse keskus (Ap 12:12). Samas majas peatus Jeruusalemmas olles peale Jeesuse, tema ema ja vendade (nt Jaakobuse) ka Peetruse perekond. Samas majas kogunesid Jeesuse õpilased, kui Peetrus vahistati. Pärast vabanemist läks Peetrus just sinna.

Seda nn Viimse õhtusöömaaja kohta tahtis Jeesus saladuses hoida. Jeruusalemma piiskopi Juvenalise (422–458 pKr) kaasaegne Hesychios mainib diakon Stefanost "lauateenrina" (vrd Ap 6:5) ja seostab seda Siioni kirikuga. Epiphanios ja Bordeaux' palverändur (333 pKr) viitavad, et Siioni mäel on sünagoog alles jäänud. Seal oli raamatukogu, kus töötas kirikuloolane Eusebios. Eusebios toob "Kiriku ajaloos" (7,19) välja piiskopid, alates Jeesuse vennast Jaakobusest kuni aastani 135 pKr. On võimalik, et pagendatud juudikristlaste asemele tulid mittejuutidest hellenistlikud kristlased. Praegu seal kohal oleva maja esimesel korrusel asuva Taaveti haua seintelt leidsid arheoloogid Jeesuse nime ja muid sõnu. 1335. aastal said selle maatüki endale frantsisklased ja nad ehitasid õhtusöömaaja saali selle praegusel kujul.

## Viited