open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eesti Laul 2023

**Eesti Laul 2023** oli 15. Eesti Laulu võistlus ja 30. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor.

Võistlus koosnes kahest poolfinaalist, mis peeti 12. ja 14. jaanuaril 2023. Kummaski poolfinaalis osales kümme laulu, millest viis edasi pääses. 15. ja 16. jaanuaril toimunud telehääletuse läbi pääsesid finaali veel kaks lugu, ning finaalis osalejaid oli seega kokku 12. Poolfinaalide ja finaali saatejuhid olid Tõnis Niinemets ja Grete Kuld.

Võistluse võitis Alika Milova lauluga "Bridges", mis esindas Eestit 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.

## Poolfinaalid
Mõlemad poolfinaalid toimusid 12. ja 14. jaanuaril Viimsi Artiumis. Kummaski poolfinaalis otsustati esimesed neli finaalikohta žürii ja vaatajate häälte põhjal. Ühe finalisti otsustas ilma žüriita veel üks telehääletus.

### 1. poolfinaal
Esimese poolfinaali esimeses voorus koguti televaatajatelt kokku 8309 häält.

Esimese poolfinaali teises voorus koguti televaatajatelt kokku 3987 häält.

### 2. poolfinaal
Teise poolfinaali esimeses voorus koguti televaatajatelt kokku 10 752 häält.

Teise poolfinaali teises voorus koguti televaatajatelt kokku 3257 häält.

### Lisahääletus
15. ja 16. jaanuaril peeti telefonihääletus, mille läbi pääses finaali veel kaks laulu kõigi finaali pääsemata jäänud laulude hulgast. Need kaks finalisti kuulutati välja Ringvaate saates.

## Finaal
Finaal toimus 11. veebruaril Tallinnas Tondiraba jäähallis. Sarnaselt poolfinaalidele toimus finaal kahes voorus, kus esimesest voorust edasipääsejad otsustati žürii ja televaatajate häälte põhjal ning teise (superfinaali) vooru võitja otsustati ainult televaatajate häälte põhjal. Superfinaali vooru pääses vaid kolm laulu.

Finaali esimeses voorus koguti televaatajatelt kokku 32 824 häält.

Superfinaalis koguti televaatajatelt kokku 31 412 häält.

## Viited
Laa an der Thaya

**Laa an der Thaya** on linn *(Stadtgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas, Tšehhi piiri lähedal.

Linn asub *[[Weinviertel]]i* piirkonna põhjaosas, Thaya jõe ääres, vahetult Lõuna-Morava maakonna piiril. Linnaosad on Hanfthal, Kottingneusiedl, Pernhofen, Ungerndorf ja Wulzeshofen.

## Ajalugu

Asula koolmekohas üle Thaya jõe oli olemas juba 12. sajandil, enne valduse omandamist Babenbergidest Austria hertsogite poolt 1190. aasta paiku. Austria hertsog Leopold VI laskis 1230. aasta paiku rajada müüriga ümbritsetud Laa linna strateegiliseks eelpostiks piiril Tšehhi kuningriigiga põhja pool. Tema järglane hertsog Friedrich Riiakas kasutas seda sõjaväebaasina oma Tšehhi kampaaniates, kuni ta lõpuks 1246. aastal lahingus tapeti. Püha Vituse kihelkonnakiriku rajamine algas 1240. aasta paiku, tänapäeval on see üks suuremaid säilinud romaani stiilis kirikuhooneid Alam-Austrias.

Laa linnaõigus sai kinnitust siis, kui Austria maad läksid Tšehhi kuningale Otakar II-le, ja taas 1281. aastal Habsburgist Saksa kuninga Rudolf I poolt pärast võitu Marchfeldi lahingus. Sellegi poolest linna tähtsus järgnenud aastakümnetel vähenes, 1407. aastal laastasid seda Morava markkrahvi Jobsti väed ja 1426. aastal hussiitide väed. Legendi järgi töötas alates 1442. aastast Laa kihelkonnakirikus preestrina hilisem paavst Pius II (Enea Silvio Piccolomini), tegelikult oli ta paavsti legaat Riigipäeval ja keiser Friedrich III nõunik. Laa majanduse parandamiseks anti kodanikele 1454. aastal pruulimisõigus.

Kolmekümneaastase sõja ajal oli linn esmalt kuni 1620. aasta Valgemäe lahinguni okupeeritud Tšehhi vägede poolt, hiljem Rootsi vägede poolt, kes jätsid Laa kõledasse seisundisse. See jäi rahulikuks maakonnalinnaks, kui Napoleon I 1809. aastal Viienda koalitsiooni sõja ajal läbi marssis. Laa arengut soodustas aga raudteeühenduse avamine Austria pealinna Viiniga 1869. aastal Idaraudtee haruliiniga, mis viis edasi Hevlíni ja Brnosse (Brünn) Moravas. Teine haru Pulkau kaudu Zellerndorfi, mis oli ühenduses Viini-Znojmo raudteeliiniga, avati 1873. aastal.

Laa sai taas piirilinnaks pärast Esimest maailmasõda, kui loodi Tšehhoslovakkia; Teise maailmasõja järel piirnes see Euroopat jagava "Raudse eesriidega". 2005. aasta juunis kogunes umbes 250 linnaelanikku ja 80 külalist USA-st, Iisraelist ja Euroopast, kellel on ajaloolised perekondlikud sidemed Laa an der Thaya endiste juudi kodanikega, koos linnapea Fassiga, et pühitseda mälestusmärk Laa mõrvatud 33 juudi perekonna liikmetele, kelle SS Auschwitzis mõrvas. See mälestusmärk oli alles teine ametlik mälestusmärk, mis on pühendatud Austria juutide mälestusele.

## Sõpruslinnad

* Garching an der Alz, Saksamaa, aastast 2003
* Świętochłowice, Poola, aastast 2004
* Brno Chrlice ringkond, Tšehhi, aastast 2005

## Tuntud inimesi

* Paul Löwinger (1904–1988), näitleja
* Michael Bindlechner (* 1957), juhataja
* Gerd Wimmer (* 1977), jalgpallur

## Viited
Liam Millar

**Liam Alan Millar** (sündinud 27. septembril 1999 Torontos) on Kanada jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsja või vasaku äärepoolkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Preston North End ja Kanada jalgpallikoondises.

Aastatel 2013–2016 kuulus Millar Inglismaa klubi Fulham FC noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Liverpooliga. 2019. aasta jaanuarist kuni 2020. aasta jaanuarini oli ta laenul Šotimaa kõrgliigaklubis Kilmarnock ja hooaja 2020/21 teises pooles Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Charlton Athletic. Ainsal korral mängis Millar Liverpooli põhimeeskonnas 4. veebruaril 2020 Inglismaa karikavõistluste neljanda ringi korduskohtumises Shrewsbury Towni vastu.

2021. aasta juulis sõlmis Millar nelja-aastase lepingu Šveitsi kõrgliigaklubiga FC Basel. Hooajal 2021/22 lõi Millar Šveitsi kõrgliigas seitse väravat. 21. oktoobril 2021 lõi ta UEFA Euroopa Konverentsiliiga alagrupiturniiri mõlemas mängus Küprose klubi Omonia vastu värava.

2023. aasta septembris läks ta Baselist üheks hooajaks laenule Preston North Endi.

Kanada jalgpallikoondises tegi Millar debüüdi 24. märtsil 2018 sõprusmängus Uus-Meremaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2023. aasta CONCACAF Gold Cup'i viimases alagrupimängus Kuuba vastu. Ta kuulus Kanada koondisse ka 

## Viited

## Välislingid
* Profiil Preston North Endi kodulehel
Clay Shaw

**Clay LaVergne Shaw** (17. märts 1913 Kentwood, Louisiana – 15. august 1974 New Orleans, Louisiana) oli Ameerika Ühendriikide ettevõtja.

Clay Shaw on ainus inimene, kes on antud kohtu alla süüdistatuna osalemises president John F. Kennedy mõrvamise vandenõus.

Clay Shaw asus New Orleansis keskkooli lõpetamise järel tööle Western Unionis. 1935. aastal viidi ta üle New Yorki. 1942. aastal astus ta Ameerika Ühendriikide relvajõudude teenistusse. Sõja lõpuks jõudis ta majori auastmeni. Shaw läks armeest erru 1946. aastal. 1947. aastal asus ta tööle International Trade Marti tegevdirektorina. Shaw lahkus International Trade Martist 1965. aastal. Lisaks osales ta New Orleansi ajaloolise prantsuse kvartali restaureerimises ja taastamises.

1966. aastal asus New Orleansi ringkonnaprokurör Jim Garrison uurima president John F. Kennedy mõrva vandenõu. Garrison oletas, et Clay Shaw oli Lee Harvey Oswaldi väidetav kontaktisik ja kaasosaline Clay Bertrand. Shaw arreteeriti 1. märtsil 1967. aastal süüdistatuna vandenõus osalemises. Kohtuprotsess Clay Shaw üle algas 1969. aasta alguses. 1. märtsil 1969 langetas vandekohus otsuse, et Clat Shaw ei ole süüdi. 1972. aastal langetas föderaalkohus Shaw kasuks otsuse, millega keelati Garrisoni bürool tema edasine kohtu alla andmine Kennedy mõrvaga seotud asjades. Clay Shaw esitas 5 miljoni dollari suuruse tsiviilhagi Garrisoni ja veel mitme isiku vastu, kes olid talle süüdistuse esitamisele kaasa aidanud. Enne kohtuasja menetluse lõppu suri Shaw 15. augustil 1974 metastaatilisse kopsuvähki.

Clay Shaw on üks tegelasi Oliver Stone'i 1991. aastal valminud filmis "JFK". Teda mängis näitleja Tommy Lee Jones.

## Viited
Maandi

**Maandi** on perekonnanimi.

Alžeerias oli perekonnanime Maandi kandjaid 2014. aastal ligi 700 isikut. Iraanis oli sellenimelisi isikuid üle 70 ja Indias üle 30.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Maandi 78 inimesel: 38 mehel ja 40 naisel. Perekonnanimede levikult oli Maandi meeste puhul 2974. kohal ja naiste puhul 3060. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Maandi üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,99. Nimi oli kõige sagedasem Saare maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 2,04 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Harjumaal Jüri, Keila ja Rapla kihelkondades; Läänemaal Pühalepa kihelkonnas; Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas ja Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas 6 korral nimeks Maandi, Mandy, Mandi ja Muandi (normaliseeritult Maandi). 

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Maandi 1936. ja 1939. aastal kasutusele isikute poolt, kes kandsid varem nime Mandijär (2) ja Moandi.	

## Nime kandjaid
*Helmut Maandi, eesti advokaat ja poliitik (1906–1990)
*Jaak Maandi, eesti riigiametnik (1936–)
*Karmo Maandi, eesti muusik (1980–)
*Katrin Maandi, eesti lingvist ja kultuuriametnik (1943–)
*Mart Maandi, eesti suhtekorraldaja (1950–)

## Viited

## Välislingid
*
Maasikas (perekonnanimi)

**Maasikas** on eesti perekonnanimi.

Austraalias oli perekonnanime Maasikas kandjaid 2014. aastal 30 isikut, Ameerika Ühendriikides oli sellenimelisi isikuid 13 ja Soomes 4.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Maasikas 179 inimesel: 83 mehel ja 96 naisel. Perekonnanimede levikult oli Maasikas meeste puhul 1065. kohal ja naiste puhul 984. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Maasikas vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,83. Nimi oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 6,47 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Kullamaa,  Kirbla, Vigala, Martna ja Lihula kihelkondades; Virumaal Haljala, Jõhvi, Rakvere, Simuna ja Viru-Nigula kihelkondades; Harjumaal Kose, Kuusalu, Harju-Jaani, Hageri ja Nissi kihelkondades ja Järvamaal Ambla, Koeru, Türi ja Järva-Madise kihelkondades 21 korral nimeks Masikas ja Masikass (normaliseeritult Maasikas). 

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Maasikas 1940. aastal kasutusele isikute poolt, kes kandsid varem nime Masikal ja Mose.	

## Nime kandjaid
* Hugo Martin Maasikas, eesti elektroonilise muusika looja (1990–)
*Matti Maasikas, Eesti diplomaat (1967–)
*Mirjam Maasikas, eesti klaasikunstnik (1916–1992) 
*Uno Maasikas, eesti ajakirjanik (1931–2019)

## Viited

## Välislingid
*
Saami nuga

**Saami nuga** (koltasaami *jõnn-neiʹbb*, põhjasaami *stuorraniibi* 'suur nuga' soome keeles: *lapinleuku* või *leuku*) on saamide traditsiooniline suur nuga. Nuga on loodud rändava eluviisiga rahva jaoks, kes ei saa palju esemeid kaasas kanda, seega peavad vahendid olema mitmekülgselt kasutatavad. Saamide noad olid tuntud oma hea kvaliteedi poolest, ehkki alles 19. sajandi teisel poolel ilmnesid saamide aladel esimesed märgid seppadest. Enne seda anti noa valmistamise oskused vanematelt lastele edasi ja tehti neid ise.

## Omadused ja kasutamine

Saami noal on pikk, lai ja tugev tera, mis sobib lihtsamateks raiumistöödeks, nagu näiteks laasimine, väikeste puude raiumine varjualuseks (ehk *lavvu*), võsa raiumine, luude purustamine ja rümba tükeldamine. Seda kasutatakse vahel kirve asemel, et raiuda ja lõhkuda väikeses koguses küttematerjali jalal kuivanud (nn metsakuivadelt) puudelt või ka võitluseks. Tavaliselt on saami noa tera pikkus 200 millimeetrist kuni 450 millimeetrini. Saamide traditsiooniline (enne 20. sajandit) põhjapõdra surmamisviis toimus südame läbitorkamisega (*giehtadit*), mida lihtsustas pika noa kasutamine. Kiire ja võimalikult vähe kannatusi põhjustava surmamise jaoks pidi nuga olema pikk, kvaliteetne ning väga terav.

Käepide on reeglina valmistatud kasest (vahel ka põdrasarvest, osaliselt vasest) ja vormitud nii, et on tagatud  parem pihus püsimine lumistes oludes. See tagab ka hea kontrolli tera üle, eriti kui kasutatakse tõmbavaid liigutusi, mida eelistatakse noa käsitsemisel kinnastega või siis, kui käed on külmast kohmetud. Roots jookseb läbi käepideme. Käepidemel puudub ristkaitse. Traditsiooniline tupe materjal on põhjapõdra nahk, tupp võib olla ehitud saami mustritega. Tera serval on sageli nn skandinaavialik lihv ehk üks tasane kaldnurk. Tera peab olema piisavalt tugev, et lõhestada (põhjapõdra) luid, ja karastatud, et taluda madalaid temperatuure. Mõnedel saami nugade teradel on soon. 

## Noa tüübid
Saamid kasutavad tavaliselt kahte nuga: väiksemat nimetatakse *[[buiku]]*, *[[Soome puss|puukko]]* või *[[unna niibaš]]* (ee k väike nuga); samas kui suuremat "saami nuga" nimetatakse *stuorra niibi* ("suur nuga"). Veelgi pikem versioon, mida tuntakse nime all *[[väkipuukko]]* või *[[skramasaksi]]*, sarnaneb sakside järgi nimetatud *[[seax]]*iga. *Seax* on vanainglise sõna, mis tähendab nuga – nii nimetati germaanide poolt varakeskajal väikse pistoda või mõõga sarnast terariista.

## Nugadega saamid

Fail:Reinletere legger klovbor - Norsk folkemuseum - NF.05535-243.jpg
Fail:Per I. Buljo og Mikkal H. Buljo ved leirbålet og morgenkaffen, en hund ligger ved siden av - Norsk folkemuseum - NF.05081-049.jpg
Fail:François-Auguste Biard - Un Lapon.jpg
Fail:François-Auguste Biard - Lappalainen.jpg
Fail:Gumpe læ botsuin.jpg
Fail:François-Auguste Biard - A Laplander asleep by a fire.jpg
Fail:Bundesarchiv N 1572 Bild-1925-095, Polarfahrt Dampfer "München", Erdhütte der Lappen2.jpg
Fail:Anna Dærgas gamme, foran står hennes sønn Jakob - Norsk folkemuseum - NFDSA.00142-001.jpg


## Vaata ka
* nuga
* soome puss
* kiin
* matšeete

## Viited
Vello Mikk

**Vello Mikk** (23. september 1938 Tuhalaane, Ritsu, Karksi, Viljandi – 19. märts 2018) oli eesti raadioajakirjanik.

## Haridus
Vello Mikk lõpetas 1962. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuri ja muusika erialal ning töötas lühikest aega õpetajana. Raadiotööd õppis ta Eesti Raadio Noorte Reporterite Klubis, kus üks tema juhendajaid oli Valdo Pant.

## Töö ja looming
### Töö Eesti Raadios
Eesti Raadio ajakirjanikuna oli Mikk algul "Päevakaja" reporter, seejärel töötas aastakümneid meelelahutussaadete toimetuses RAMETO ja sisustas "Muusikalise tunni" saateid. Hiljem tegi ta toimetaja ja saatejuhina Vikerraadio muusikasaateid.

Tema 1996. aastal alustatud autorisaadete sari kandis pealkirja "Vello mikkser". Sellest on säilinud sadakond saadet.

Üksikuid muusikateemalisi saateid juhtis ta ka Eesti Televisioonis, näiteks saatesarjades "Heli jälg", "Rõõm tööst", "Õhtutund" jm.

### Tegevus filmide helikujundajana
Vello Mikk oli mitme kodumaise filmi helikujundaja (nt "Kodupinnale tulek. Kalju Lepik 70", 1990).

### Tegevus muusikuna
Vello Mikk mängis trummarina Tallinna Pedagoogilise Instituudi ansamblis Ratex. Tegemist oli kursuseansambliga, kus musitseerisid näiteks Tiiu Varik, Vello Varik, Tiit Lehto, Rein Parve ja Aadu Birnbaum.

### Tegevus džässifestivali korraldajana
Ta oli üks alates 1984. aastast toimuva džässifestivali Aravete Jazz algatajaid ja korraldajaid. Algul Aravete Jazzipäevade nime kandnud üritus oli eriti 1980. aastatel väga populaarne. Hiljem andis ta selle festivali kava kokkupaneku üle vennapoeg Jaak Mikule. 

## Isiklikku
Lavastaja ja teatritegelane Arne Mikk on tema vend.

## Viited
Mandel (perekonnanimi)

**Mandel** on perekonnanimi.

Ameerika Ühendriikides oli perekonnanime Mandel kandjaid 2014. aastal ligi 10 700 isikut. Saksamaal oli sellenimelisi isikuid ligi 4 500 ja Kanadas üle 1 000.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mandel 223 inimesel: 150 mehel ja 173 naisel. Perekonnanimede levikult oli Mandel meeste puhul 463. kohal ja naiste puhul 412. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Mandel vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,58. Nimi oli kõige sagedasem Põlva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 14,08 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Läänemaal Martna kihelkonnas; Järvamaal Peetri kihelkonnas; Viljandimaal Tarvastu kihelkonnas; Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas; Harjumaal Nissi kihelkonnas ning Tartumaal Palamuse ja Sangaste kihelkonnas 7 korral nimeks Mandell ja Mandel. 

Nimede eestistamisel vahetati perekonnanimi Mandel 1935. ja 1938. aastal kahe isiku poolt, kes võtsid uuteks nimedeks Koort ja Mandri.	

## Nime kandjaid
*Aive Mandel, eesti keeleteadlane ja tõlkija (1985–)
*Endla Mandel, eesti sõudja (1933–2018) 
*Harvey Mandel, ameerika kitarrist (1945–)
*Katrin Mandel, eesti muusikapedagoog ja laulja (1971–)
*Mati Mandel, eesti arheoloog (1945–)
*Meelis Mandel, eesti ajakirjanik (1971–)

## Viited

## Välislingid
*
Prints Ruperti pisarad

**Prints Ruperti pisarad**, tuntud ka kui hollandi pisarad või preisimaa pisarad, on sulaklaasi vette tilgutamisel tekkivad klaashelmed. Sulaklaasi tilgutamisel külma vette tardub klaas kullesekujuliseks pika peene sabaga tilgaks, millel on väga iseäralikud omadused. Tilga pea on nii tugev, et tilk ei purune ka haamriga lüües, aga tilga saba ära murdes laguneb kogu tilk plahvatuslikult pulbriks. Klaasitilkade niisugused omadused olid arvatavasti tuntud juba Vana-Rooma klaasipuhujaile. Esmakordselt on niisugust nähtust kirjeldatud 1625. aastal Saksamaal. Oma nimetuse "prints Ruperti pisarad" said niisugused klaashelmed Reini printsi Ruperti järgi, kes tõi need 1660. aastal Saksamaalt klaasipuhujate juurest Inglismaale, kuigi väidetavalt tunti neid Hollandis juba sajandi alguses. Inglise Kuninglik Selts uuris neid kui teaduslikku kurioosumit, aga täielikku seletust niisugusele ebaharilikule nähtusele ei suudetud leida enam kui neljasaja aasta kestel.

Külma vette kukkunud sulaklaasi tilk jahtub kiiresti ja tahkub väljast sissepoole. Tilga pea tugevuse tagavad tilgas tekkinud jääkpinged. Saba murdmisel levivad praod tilga peasse ja see puruneb seesmiste pingete tõttu. Nähtuse mõistmiseni viis ülikiire filmimine eelmise sajandi lõpukümnendil Purdue ülikoolis ning uuringud järgmisel paaril aastakümnel koos Tallinna Tehnikaülikooli professori Hillar Abeni töörühmaga, kasutades fotoelastsuse meetodit klaasis olevate pingete registreerimiseks. 

Prints Ruperti tilkade uuringud viisid karastatud klaasi leiutamiseni. Karastatud klaas saadakse, kui klaas kuumutatakse kuni 700 °C-ni ning seejärel kiiresti jahutatakse. Niisugune klaas on kuni viis korda tavalisest klaasist tugevam ning klaasi purunemisel tekivad väikesed suhteliselt ohutud killud.

## Viited
Julian Jeanvier

**Julian Marc Jeanvier** (sündinud 31. märtsil 1992 Clichys) on Prantsusmaal sündinud Guinea jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Kayserispor ja Guinea jalgpallikoondises.

Ta kuulus noorena mitmesse Prantsusmaa klubisse. 2008. aastal asus ta mängima Nancys, mille reservmeeskonnas debüteeris ta hooajal 2009/10 Prantsusmaa tugevuselt neljandas liigas. Nancy põhimeeskonnas sai ta Prantsusmaa kõrgliigas hooajal 2012/13 kirja kuus mängu.

2013. aastal sõlmis ta lepingu Prantsusmaa klubiga Lille, kuid sai hooajal 2013/14 mänguaega ainult Lille'i reservmeeskonnas. Hooajal 2014/15 oli ta laenul Belgia kõrgliigaklubis Royal Excel Mouscron ja hooajal 2015/16 Prantsusmaa esiliigaklubis Red Star.

Aastatel 2016–2018 mängis Jeanvier kaks hooaega Prantsusmaa esiliigaklubis Stade de Reims. Mõlemal neil hooajal valiti ta liigahooaja sümboolsesse koosseisu.

2018. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Brentford. Hooajal 2020/21 oli ta laenul Türgi kõrgliigaklubis Kasımpaşa, kuid oli suurem osa hooajast vigastusega väljakult eemal. 2021. aastal kindlustas Brentford pääsu Inglismaa kõrgliigasse, kuid pärast hooaega 2019/20 ei pääsenud Jeanvier enam kordagi Brentfordi põhimeeskonnas väljakule.

2022. aasta juulis osales Jeanvier Inglismaa esiliigaklubi Readingi treeninglaagris, kuid lepingut talle ei pakutud. 2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu äsja Prantsusmaa kõrgliigasse tõusnud klubiga Auxerre. Hooajal 2022/23 sai Jeanvier Prantsusmaa kõrgliigas kirja 22 mängu ja ühe värava, kuid Auxerre langes hooaja lõpus taas tagasi esiliigasse.

2023. aasta septembris naasis Türgi kõrgliigasse ning sõlmis kaheaastase lepingu Kayserisporiga.

Guinea jalgpallikoondises tegi Jeaniver debüüdi 7. juunil 2019 sõprusmängus Gambia vastu. Ta on kuulunud Guinea koondisse 2019. ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Jeaniver sündis Prantsusmaal, kuid on Guinea ja Guadeloupe'i päritolu.

## Viited
Senči

**Senči** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Lielvārde vallas.

Küla asub valla keskosas. Senči asub valla keskusest Lielvārdest 7, piirkonna keskusest Ogrest 25 ja Riiast 61 kilomeetri kaugusel.

Küla rajati nõukogude perioodil kunstseemendamisjaama juurde. Aastal 2023 oli külas 64 elanikku. Aastatel 2004–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda.
## Viited
Svētiņi

**Svētiņi** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Lielvārde vallas.

Küla asub valla lääneosas. Svētiņi asub valla keskusest Lielvārdest 3, piirkonna keskusest Ogrest 20 ja Riiast 56 kilomeetri kaugusel.

Svētiņit eraldab Lielvārdest Riia–Daugavpilsi raudtee.  Külas asub Lapsase bussipeatus. Svētiņisse jääb Lielvārde õigeusu kirik.

Looduskaitse all on  tamm ümbermõõduga 4,77 meetrit ja kaks mändi.

Aastal 2018 oli külas 73 elanikku. Aastatel 2004–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda.

## Viited
Annas (Lielvārde vald)

**Annas** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Lielvārde vallas.

Küla asub valla põhjaosas. Külast põhjas asub Lielvārde lennuväli. Külas asub Annase bussipeatus. Annas asub valla keskusest Lielvārdest 7, piirkonna keskusest Ogrest 24,5 ja Riiast 60,5 kilomeetri kaugusel.

Looduskaitse all on külas kasvav jalakas ümbermõõduga 4,2 ja kõrgusega 21 meetrit.

Annas on kujunenud endise Annasmuiža karjamõisa (*Annenhof*) keskuse juurde. Aastal 1989 oli külas 51 elanikku. Aastatel 2004–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda.
## Viited
Köniz

**Köniz** on linn ja vald Šveitsis Berni kantonis Bern-Mittellandi piirkonnas. Asub Aare jõe läänekaldal, Bernist edelas.

31. detsembril 2022 oli vallas 42 409 elanikku.

## Viited

## Välislingid

* http://www.koeniz.ch/
Aronijas

**Aronijas** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Jumprava vallas.

Küla asub valla lääneosas. Aronijas asub valla keskusest Jumpravast 3, piirkonna keskusest Ogrest 29 ja Riiast 65 kilomeetri kaugusel.

Aastatel 2009–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda.
## Viited
Dzelmes

**Dzelmes** (ka **Lieljumprava**) on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Jumprava vallas.

Küla asub valla lõunaosas merepinnast 35 meetri kõrgusel Daugava jõe ääres. Dzelmes asub valla keskusest Jumpravast 6, piirkonna keskusest Ogrest 30 ning Riiast 66 kilomeetri kaugusel.

Asulat läbib maantee A6. Külas asub Dzelmese bussipeatus.

Looduskaitse all on Akmentiņozolsi tamm ja saar ümbermõõduga 3,57 meetrit. Ka ulatub küla aladele Kaibala all oleva Daugava kaitseala.

Dzelmes on kujunenud endise Lieljumprava mõisa keskuse juurde. Ka jääb sinna Jumprava kirik. Nõukogude perioodil oli küla Mitšurini nimelise kolhoosi keskasulaks. Aastatel 2009–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda.

## Elanikkond


* 50 (1967)
* 213 (1989)
* 209 (2000)
* 167 (2011)

* 152 (2018)
* 136 (2022)
* 137 (2025)


## Viited
Kaibala

**Kaibala** on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Lielvārde vallas.

Küla asub valla keskosas. Kaibala asub paigas, kus Kaibala jõgi Daugavasse suubub, ja asub valla keskusest Lielvārdest 5, piirkonna keskusest Ogrest 22,5 ning Riiast 58,5 kilomeetri kaugusel.

Kaibala lähistel asub Riia–Daugavpilsi raudteel Kaibala raudteepeatus. Asulat läbib maantee A6. Külas asuvad bussipeatused Rasas ja Kaibala.

Looduskaitse all on üks põline külas kasvav tamm. Ka ulatub küla aladele Kaibala all oleva Daugava kaitseala.

Aastatel 2004–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda.

## Elanike arv


* 117 (1970)
* 326 (1979)
* 435 (1989)
* 262 (2000)

* 270 (2011)
* 282 (2022)
* 274 (2025)


## Viited
Fail Alsõnov

**Fail Alsõnov** (baškiiri keeles **Фаил Фәттәх улы Алсынов**; sündinud 7. detsembril 1986 Juldõbajevos Zilairi rajoonis Baškortostanis) on baškiiri rahvuslane ja kohalik poliitaktivist. Ta teeb Baškortostanis kampaaniaid looduse, etnilise identiteedi ja keele kaitseks.

Ta on lõpetanud Baškiiri Riikliku Ülikooli ajaloolasena.

Jaanuaris 2024 kutsus talle nelja-aastase vangistuse määramine Baimaki linnas esile protestid, millest võttis osa mitu tuhat inimest. Protestide tulemuseks olid kokkupõrked politseiga, kes kasutas pisargaasi ja peksis meeleavaldajaid kumminuiadega.

## Viited
Betty Grafstein

**Betty Grafstein** (sünninimega **Elizabeth Larner**; sündinud 27. novembril 1928 Londonis Ühendkuningriigis) on New Yorgis resideeriv miljonär, filantroop ja sotsialiit. Avaliku elu tegelasena teatakse teda suurlinna moeskeenes, portugalikeelses televisioonis ja meelelahutuslikus sotsiaalmeedias.

## Biograafia
### Varasem eluperiood
Bertram Thomas Larneri ja Dorothy Cordelia Cheney kasutütrena kasvas ta üles aristokraatlikus kodus Inglismaal. II maailmasõja järel emigreerus ta Ameerika Ühendriikidesse aastal 1947. Tema esimene abielu sõlmiti aastal 1950. 

Tema teine abikaasa oli juudi päritolu ameeriklane Albert Grafstein (1909–1991), kes oli asutanud juveeliettevõtte Grafstein Diamond Corporation. Nad abiellusid aastal 1960. Nende poeg Roger Grafstein juhib ettevõtet tänini sekretäri-varahoidjana, kuigi isa esimesest abielust on tema poolvend James Grafstein ja poolõde Barbara Grafstein.

### Hilisem eluperiood
Betty Grafsteini kolmas abikaasa on Mosambiigis sündinud kunstikauplejast portugallane José Castelo Branco, kellel on varasemast abielust poeg Guilherme. 1980. aastate keskpaigast alates ristriietujana figureerinud mehest kujunes 2000. aastail Portugalis telenägu ja seltskonnategelane, eeskätt seoses nn kollase ajakirjandusega.

Nad abiellusid aastal 1996. Grafstein oli abielludes üle kuuekümneaastane, seega kohalike seaduste järgi kehtib neile kohustuslik varalahusus. Nende püsielukoht asub Manhattani naabruskonnas Upper East Side'is. Tihti väisavad nad kunstinäitusi ja muid kultuuriüritusi ning jagavad muljeid avalikkusega.

Ta on lasknud oma välimust korrigeerida ilulõikustega.

Teda kutsutakse hüüdnimega **Lady Betty**, vms.

## Filmograafia
*“1 Block” (2020)
*“Splash! Celebridades” (2013)
*“Família Superstar” (2007)
*“HermanSIC” (2000)

## Vaata ka
*José Castelo Branco

## Viited

## Välislingid
*Instagram
Hugo ja Rosa

**"Hugo ja Rosa"** (rootsi keeles **"Hugo och Rosa"**) on Rootsi režissööri Bengt Jägerskogi dokumentaalfilm, mille produtseeris kohalik telekanal SVT. 

105-minutilise filmi keskmes on õde ja vend Rosa Bergqvist ja Hugo Bergqvist. Filmiti aastail 1992–2002, sealhulgas nende kodukohas – rootsipunases talumajapidamises Gunbys, mis asub Roslagenis.

Üheksalapselisest perekonnast olid nad viimased elusolijad. Elueast ja elektri puudumisest olenemata tegid nad kahekesi kodutöid, kasvatasid kanu, hakkisid puitu, kandsid kaevuvett ja nühkisid kaltsuvaipu. Kristlike traditsioonide austamise kõrval on näidatud ka nende helget ellusuhtumist, laulu ja akordionimängu.

Filmi lõpus laulab Hugo noorema õe surivoodil hooldekodus Vallentunas, vaadates tema linadesse mässimist ja äraviimist. 101. sünnipäeva järel lahkus varsti temagi, "läks õele koju kaasa". Stockholmi lähistel asuva hooldekodu aknast oli just nii ta oma surma eelõhtul hüüatanud.

## Viited

## Välislingid
*"Hugo & Rosa" (YouTube'is inglise subtiitritega)
Morgan Guilavogui

**Morgan Bono Guilavogui** (sündinud 10. märtsil 1998 Ollioulesis) on Prantsusmaal sündinud Guinea jalgpallur, kes mängib ründaja või parema äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis St. Pauli ja Guinea jalgpallikoondises.

Ta on kogu klubikarjääri mänginud Prantsusmaal. Aastatel 2017–2020 mängis ta Prantsusmaa tugevuselt neljanda liiga klubis Toulon.

Aastatel 2020–2023 mängis ta Prantsusmaa esiliigaklubis Paris FC. Kui esimesel hooajal ei löönud liigas veel ühtegi väravat, siis hooajal 2021/22 11 väravat ja 2022/23 15 väravat.

2023. aasta aprillis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Lens. Prantsusmaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 26. augustil 2023 mängus Paris Saint-Germaini vastu. 2024. aasta juulis läks ta Lensist laenule äsja Saksamaa kõrgliigasse tõusnud klubisse St. Pauli.

Guinea jalgpallikoondises tegi Guilavogui debüüdi 12. novembril 2021 MM-i valikmängus Guinea-Bissau vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 27. märtsi 2022 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Etioopia vastu. Ta on kuulunud Guinea koondisse 2022. ja 2024. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.

Tema vanem vend Josuha Guilavogui on samuti jalgpallur, kes on aga mänginud Prantsusmaa jalgpallikoondises.

## Viited
Lilian Kirrepe

**Lilian Kirrepe** (ka **Lilian Kirepe**; 25. detsember 1927 – 20. november 2018) oli eesti teatriloolane.

1946. aastal lõpetas ta Tallinna 10. Keskkooli. 1965. aastal lõpetas ajaloo erialal Tartu Riikliku Ülikooli.

1952. aastast oli ta Eesti NSV Riikliku Teatri- ja Muusikamuuseumi teaduslik töötaja, aastatel 1969–1994 sama muuseumi teatriosakonna juhataja.

Aastatel 1994–1996 õpetas ta Eesti Humanitaarinstituudis eesti teatri ajalugu.

Ta on kirjutanud Theodor Altermanni elulooraamatu, samuti koostanud ülevaated Ellen Liigeri, Eduard Tinni, Linda Tubina ja Liina Reimani kohta.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

## Tunnustus
*1989 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
*1992 Priit Põldroosi nimeline auhind

## Viited
2024. aasta Prantsuse põllumeeste protest

**2024. aasta Prantsuse põllumeeste protest** on rida proteste ja teede blokeerimisi, mida alates 16. jaanuarist 2024 on korraldanud peamiselt põllumajandusliidud (FNSEA, *Jeunes agriculteurs*, *Coordination rurale*, *Confédération paysanne*). Põllumehed protestivad madalate toiduhindade, põllumeeste diislikütuse riigitoetuste kavandatud vähendamise ning kavandatava Euroopa Liidu ja Mercosuri vahelise vabakaubanduslepingu vastu.

Vastuseks protestidele lükkas Gabriel Attali valitsus tagasi kavandatavad põllumajandustoodete diislikütuse riiklike toetuste vähendamised ja muud meetmed, et vähendada põllumajandustootjate rahalist ja bürokraatlikku koormust, kuid protestid jätkusid.

Liikumine sai alguse Oksitaaniast, esmalt 16. jaanuaril Toulouse'is toimunud meeleavaldusega, mis ei avaldanud mingit mõju. Seejärel otsustasid Oktsitaania talunikud 18. jaanuaril blokeerida maantee A&nbsp;64. Liikumine on kahjustanud vara, sealhulgas valitsushooneid. Mõjutatud olid ka suuremad maanteed.

Paremaid töötingimusi nõudvad Prantsuse talunikud alustasid esmaspäevast (29. jaanuar) alates Pariisi „piiramist“ määramata ajaks, sulgedes peamised maanteed ja liikudes pealinna poole.

Autoteedelt eemaldati tõkked 3. veebruariks 2024.

## Viited

## Välislingid
* Erol Dodrudogan and Yves Herman. Farmers set fires and attack barriers near EU summit as anger spreads. Reuters, 1. veebruar 2024
Perlise osariik

**Perlis** on Malaisia osariik. Asub Malaka poolsaare läänerannikul Malaka väina ääres. Piirneb loodes, põhjas ja kirdes Taiga ning lõunas Kedahi osariigiga.

Perlis on nii pindalalt kui ka rahvaarvult väikseim Malaisia osariik. Väiksema rahvaarvuga on ainult Labuani ja Putrajaya liiduala. Väiksuse tõttu pole osariigil 2. astme haldusüksusi (ringkondi), vaid osariik on otse jagatud 3. astme haldusüksusteks (*[[mukim]]*ideks).

2020. aastal oli osariigi rahvaarv 284 885. Elanikest on 78% malailased ja 17% hiinlased.

Osariigi pealinn on Kangar.

Perlise monarh Tuanku Syed Sirajuddin oli aastatel 2001–2006 Malaisia kuningas.

Perlise monarh (radža) on 2020. aastast Syed Sirajuddin.

## Viited

## Välislingid
* http://www.perlis.gov.my
Georgi Muradov

**Georgi Lvovitš Muradov** (vene keeles Георгий Львович Мурадов; sündinud 19. novembril 1954 Kotšmesis, Inta rajoonis, Komi ANSV-s)  on Nõukogude Liidu ja Venemaa poliitik, riigitegelane ning diplomaat. Alates 7. augustist 2014 annekteeritud Krimmi Ministrite Nõukogu aseesimees – annekteeritud Krimmi alaline esindaja Vene Föderatsiooni presidendi juures. Moskva linnapea nõunik. Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) professor, MGIMO Venemaa tsivilisatsiooni probleemide kaasaegses maailmas uurimiskeskuse direktor.

Eesti Kaitsepolitsei andmetel lubas ta 2009. aastal Eesti venemeelsetele poliitikutele üle kümnemiljoni krooni suurust abipaketti. 

## Elulugu
Sündis arstide perekonnas. Isa oli Nõukogude armee meditsiiniteenistuse major. 1979 lõpetas kiitusega MGIMO rahvusvaheliste suhete erialal. 

1979–1992 diplomaatilisel tööl Kreekas. 1992–1996 Venemaa Bulgaaria saatkonna minister-nõunik. 1996–1999 Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik Küprose Vabariigis. 2000–2007 Moskva linna rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja. 2007–2010 Moskva linna välismajandus- ja rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja. 2010–2014 Sõltumatute Riikide Ühenduse, välismaal elavate kaasmaalaste ja rahvusvahelise humanitaarkoostöö föderaalse agentuuri (Rossotrudnitšestvo) juhataja asetäitja.

Alates 7. augustist 2014  annekteeritud Krimmi Ministrite Nõukogu aseesimees, annekteeritud Krimmi alaline esindaja Vene Föderatsiooni presidendi juures.

Tema elukohana on registreeritud Mitšurinski Prospekt 29/1 Moskvas, mis on tuntud kui FSB ohvitseride kortermaja. Näiteks on üks sealseid elanikke 2020. aastal Aleksei Navalnõid mürgitanud Aleksei Aleksandrov.

## Sanktsioonid
Seoses tegevusega Venemaa poolt ebaseaduslikult annekteeritud Krimmis kehtestas talle 19. detsembril 2014 sanktsioonid Kanada, 1. septembril 2016 USA, 14. märtsil 2020 Euroopa Liit, 2. aprillil 2020 Šveits, 31. detsembril 2020 Suurbritannia, 24. juunil 2021 Ukraina, 27. augustil 2023 Austraalia.

## Seos Eestiga
Eesti Kaitsepolitsei andmetel lubas ta 2009. aastal Eesti venemeelsetele poliitikutele üle kümnemiljoni krooni suurust abipaketti.

## Viited
Mellik

**Mellik** on perekonnanimi.

Ungaris oli perekonnanime Mellik kandjaid 2014. aastal 74 isikut, Indias oli sellenimelisi isikuid 9.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mellik 18 inimesel: 8 mehel ja 10 naisel. Perekonnanimede levikult oli Mellik meeste puhul 15284. kohal ja naiste puhul 13489. kohal.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupojale Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonnas Kudina mõisavallas nimeks Mellick (Mellik).  

Nimede eestistamisel võeti perekonnanimi Mellik 1936. ja 1938. aastal kasutusele isikute poolt, kes kandsid varem nime Mein ja Melnik.	

## Nime kandjaid
*Ants Mellik, eesti arhitekt (1926–2005) 
*Silvia Mellik, eesti koorijuht ja muusikapedagoog (1933–)
*Tõnu Mellik, eesti arhitekt (1934–1993) 
*Voldemar Mellik, eesti kujur ja pedagoog (1887–1949)

## Viited

## Välislingid
*
Compact Macintosh

**Compact Macintosh** (" Macintosh"; tuntud ka kui **Compact Mac**) on arvutikorpusesse sisseehitatud kuvariga kõik-ühes Apple'i Mac arvutite seeria, millest esimene oli Macintosh 128K. Compact Macintoshi seeria algas 1984. aastal, kui välja tuli originaalne Macintosh 128K, ning lõppes 1995. aastal, kui lõpetati Color Classicu müük (mida müüdi ka 1998. aastani mõnes regioonis). Compact Macist suuremaid Macintosh LC 500 seeriat, Power Macintosh 5000 seeriat, iMaci ja eMaci ei loeta seeria hulka.

Apple jagab Compact Maci seeria viieks klassiks: Macintosh 128K, Macintosh SE ja Macintosh Classic (millest kõigil on 23-sentimeetrine mustvalge ekraan), kaasajastatud Macintosh Color Classic (25-sentimeetrise ekraaniga) ja vägagi teistsugune Macintosh XL.

## Mudelid

220V rahvusvaheliste mudelite järel on täht "P" (näiteks *M0001P*)

## Viited

## Välislingid
Pariisi piiramine

**Pariisi piiramine** võib tähendada järgmist:
*Pariisi piiramine (1590)
* Pariisi „piiramine“ (2024) (osa 2024. aasta Prantsuse põllumeeste protestist)
Andrus Kasesalu

**Andrus Kasesalu** (sündinud 9. detsembril 1968 Tallinnas) on eesti muusik. 

Ta on ansambli Boogie Company laulja, kontrabassimängija ja eestvedaja. Ühtlasi töötab ta produtsendina Industrial Productions OÜ-s, mis tegeleb animafilmide dublaaži ja reklaamide tootmisega.

Aastatel 1996–1997 oli ta TV3 saatesarja "TV Bingo" stuudioansambli juht ja 1998. aastal juhtis Kanal 2 telemängu "Uudistekütid".

Ta on mänginud teleseriaalides "Kättemaksukontor" (2011, 2026 ), "Kelgukoerad" (2012) ja "Viimane võmm" (2014).

### Haridus
* 1975–1986 Tallinna 20. Keskkool
* 1986–2005 Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool
* 2005–2006 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia

### Ansamblid
* 1985–1991 21. Keskkooli Rock'n'Roll Band
* 1991–1997 So-So Memories
* 1997–2004 The Rockin' Guys
* 2004– tänaseni Boogie Company
* 2017–2020 USA *rockabilly*-laulja Robert Gordoni saateansambel

## Välislingid
* Boogie Company koduleht
* Andrus Kasesalu IMDb andmebaasis
* "Andrus Kasesalu: Rock`n`roll see on minu identiteet" (Aimar Ventsel, KesKus, oktoober 2010)
* "Muusik Andrus Kasesalu: Ei ole normaalne, et Eesti jookseb andekatest muusikutest tühjaks" (OhMyGossip, juuni 2011)
* "Andrus Kasesalu: teeme muusikat nii kaua, kuni surm meid Elvise juurde viib" (ERR Menu, jaanuar 2014)
* __UUEALAOSALINK__"Muusikud muusikast: Andrus Kasesalu" (Anne Adams, GoodNews, jaanuar 2019)
* "Andrus Kasesalu Elvise-stiilis soengust: seetõttu on mul isegi mootorratta load tegemata!" (Postimees, veebruar 2022)
Pillichsdorf

**Pillichsdorf** on vald *(Marktgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas.

## Viited
Helge Kragh

**Helge Stjernholm Kragh** (sündinud 13. veebruaril 1944) on Taani teadusajaloolane.

Ta keskendub füüsika, keemia ja astronoomia arengutele 19. sajandil. Ta on koostanud Paul Diraci, Julius Thomseni ja Ludvig Lorenzi biograafiad.
Eesti kahepaiksete punane nimestik

Alljärgnevas on 2017–2019 seisuga Eesti kahepaiksete punane nimestik.

LK I, II, III – looduskaitse kategooria.

## Eesti punase nimestiku ohustatuse kategooriad
*Piirkonnas välja surnud (*Regionally extinct, RE*)
*Kriitilises seisundis (*Critically endangered, CR*)
*Väljasuremisohus (*Endangered, EN*)
*Ohualtid (*Vulnerable, VU*)
*Ohulähedased (*Near threatened, NT*)
*Soodsas seisundis (*Least concern, LC*)
*Puuduliku andmestikuga (*Data deficient, DD*)
*Mittehinnatavad (*Not applicable, NA*)
*Hindamata (*Not evaluated, NE*)

## Piirkonnas välja surnud liigid (''RE'')
Siia kuulub 1 liik.
**Bufo viridis* – rohe-kärnkonn, LK I

## Väljasuremisohus liigid (''EN'')
Siia kuulub 2 liiki.
**Bufo calamita* – juttselg-kärnkonn ehk kõre, LK II
**Pelobates fuscus* – harilik mudakonn, LK II

## Ohualtid liigid (''VU'')
Siia kuulub 1 liik.
**Triturus cristatus* – harivesilik, LK II

## Ohulähedased liigid (''NT'')
Siia kuulub 1 liik.
**Rana arvalis* – rabakonn, LK III

## Soodsas seisundis liigid (''LC'')
Siia kuulub 5 liiki.
**Bufo bufo* – harilik kärnkonn, LK III
**Pelophylax esculentus* – veekonn
**Pelophylax lessonae* – tiigikonn
**Lissotriton vulgaris* – tähnikvesilik
**Rana temporaria* – rohukonn, LK III

## Mittehinnatavad liigid (''NA'')
Siia kuulub 1 liik.
**Pelophylax ridibundus* – järvekonn, LK III

## Viited
Poysdorf

**Poysdorf** on linn *(Stadtgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal Mistelbachi ringkonnas.

## Vaatamisväärsusi

* Vino Versum Poysdorf, muuseum veinist ja Poysdorfi kui Austria ühe juhtiva veinilinna ajaloost.

## Viited
Reinhold Fabian von Fersen

**Reinhold Fabian von Fersen** (1594–1649) oli Fersenite aadlisuguvõsast pärit Rootsi sõjaväelane,  Eestimaa maanõunik ja mõisnik. 

Talle kuulusid Abja, Laupa, Lohu ja Jäneda mõis. 

## Elulugu
Reinhold Fabian von Fersen sündis Eestimaa Sipa, Raikküla mõisniku, Liivimaa  Abja mõisniku, Rootsi sõjaväelase (oobersti, Pärnu komandandi ja Eestimaa maanõuniku Fabian von Ferseni (1568–1601) ja Elisabeth von Uexkülli peres. 

1630. aastal oli Fersen Liivimaa aadlilipkonnas leitnant ning hiljem ooberstleitnant. Sama aasta 10. juunil sai ta oma valdusse Laupa ning 13. oktoobril Abja mõisa. 

1626. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Reinhold Fabian von Fersenile Palupera mõisa ninh hiljem, Reinhold Fabiani surma ajaks oli tema valduses: Liivimaal oli tema käes peale Palupera veel Abja, Eestimaal aga Jäneda, Laupa, Lohu, Maardu ja Sipa mõis.

Reinhold Fabian von Fersen abiellus Dorothea von Wrangelliga. Abielust sündis kaks poega: 
*vabahärra Hans von Fersen (1625–1683), Rootsi sõjaväelane (kindralleitnant) ja riigitegelane,  Eestimaa maanõunik,  Riia kuberner ja Ingerimaa, Nöteborgi ja Käkisalmi lääni kuberner Narvas
*vabahärra Fabian von Fersen (1626–1677), Rootsi sõjaväelane (feldmarssal) ja riigitegelane, Skåne, Hallandi ja Blekinge kindralkuberner

## Viited


## Kirjandus
* Lehesmets, Helju. Abja mõis läbi aegade. 2004.
* Stackelberg, Otto Magnus von. Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft, Görlitz, 1931, Kd. 1. seite 85
Daugmale vald

**Daugmale vald** (läti keeles *Daugmales pagasts*) on vald Lätis Ķekava piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Baldone ning Ķekava vallaga. Lisaks piirneb see Ogre piirkonna Tome vallaga, üle Daugava jõe aga Ogre piirkonna Tīnūži vallaga ja Salaspilsi piirkonna Salaspilsi vallaga.

Valla pindala on 65,8 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1051 inimest. Aastal 2023 oli elanikke 2955. Valla keskuseks on Daugmale küla.

## Loodus

Valla suurim jõgi on selle põhjapiiriks olev Daugava. Valda jääb Lejasezersi järv (4,9 ha).

Looduskaitse all on Daugmale kooli punane hiidtamm, Vedmeri sanglepad, Jaunbalgalvji tamm ja pärn ümbermõõduga 3.5 m.

## Ajalugu

Vald kandis algselt nime *Līve-Bramberģe vald*. Administratiivreformi ajal kuulus valla aladel Līve mõisale 540, Bramberga mõisale 161 ja Kalni mõisale 126 hektarit maad. Aastal 1925 nimetati vald ümber Daugmale vallaks. Aastal 1935 oli Daugmale valla pindala 24,2 km² ja seal oli 859 elanikku. 

Aastal 1945 moodustati vallas Strēlnieki ja Daugmale külanõukogud. Vald ise likvideeriti aastal 1949. Aastal 1951 liideti Daugmale külanõukogu Strēlnieki külanõukoguga. Aastal 1960 likvideeriti ka Strēlnieki külanõukogu ja selle maad jagati Ķekava külanõukogu ning Ķegumsi linna maaterritooriumiga. Daugmale külanõukogu taastati aastal 1974, mil see eraldati Ķekava külanõukogust.  Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald, mis aastal 2009 liideti Ķekava piirkonnaga.

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Sakaiņi linnamägi, Daugmale linnamägi koos sealse asulakoha ja muinaskalmetega, ning Surmasaare lahingupaik.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 895 lätlast, 88 venelast, 16 valgevenelast, 15 ukrainlast, 14 poolakat ja 15 leedulast. 

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Veeremi gabariit

**Veeremi gabariit** *(*inglise keeles *rolling stock dimensions)* on rööbastee teljega risti olev piirjoon, millesse peab mahtuma sirgele horisontaalteele paigaldatud nii uus kui maksimaalse lubatud tühi või laaditud veerem. SRÜ riikide, Balti riikide ja Soome 1520 mm rööpmelaiusega raudteedel ja Kesk- ja Lääne-Euroopa ning Skandinaavia maade 1435 mm raudteedel on kasutusel erinevate tähistuste ja mõõtudega veeremigabariidid. Mõlemal juhul on kasutusel kaks erinevat veeremigabariiti.  

## Ülevaade
Raudteeveeremi **gabariit T** *(rolling stock dimensions T)* on SRÜ riikides, Balti riikides ja Soomes kasutatavad raudteeveeremi maksimaalsed laius- ja kõrgusmõõdud. Veeremi lubatud laius 3750 mm ja kõrgus 5300 mm. Veose lubatud laius on 3250 mm ja kõrgus 5300 mm. Raudteeveeremi **gabariit 1-T** *(rolling stock dimensions 1-T)* on SRÜ riikides, Balti riikides ja Soomes kasutatavad raudteeveeremi maksimaalsed laius- ja kõrgusmõõdud. Lubatud laius 3400 mm ja kõrgus 5300 mm. Veose lubatud laius on 3250 mm ja kõrgus 5300 mm. 

Raudteeveeremi **gabariit MC (0-2 VM)** *(rolling stock dimensions MC 0-2 VM)* määratleb Lääne-Euroopas kasutatavad raudteeveeremi maksimaalsed laius- ja kõrgusmõõdud. Lubatud laius on 3150 mm ja kõrgus 4650 mm. Laius väheneb alates 3500 mm kõrguselt laiuseni 2760 mm (maksimaalse kõrguse juures). Raudteeveeremi gabariit **MC (0-3 VM)** *(rolling stock dimensions MC 0-3 VM)* määrab ära Lääne-Euroopas kasutatavad raudteeveeremi maksimaalsed laius- ja kõrgusmõõdud. Lubatud laius on 3150 mm ja kõrgus 4280 mm. Laiuse vähenemine alates 3175 mm kõrguselt laiuseni 2800 mm (max kõrguse juures vastavalt tüüpilistele vanade raudteetunnelite mõõtmetele). 

## Viited
Laadimisgabariit

**Raudtee laadimisgabariit** *(*inglise keeles *loading gauge)* on raudteel toimuva kaubaveoga seotud profiil, mis määrab ära rööbaste kohal oleva vaba kõrguse ja rööbastest külgedele jääva vaba laiuse mõõdu, kaasa arvatud tunnelid ja raudtee kõrval olevad takistused. Seega on laadimisgabariit raudtee teljega risti oleval tasandil olev kujuteldav piirjoon, millest väljapoole ei tohi rõhtsal teeosal paiknevale veeremile laaditud veos, selle pakend ja kinnitus ulatuda. Laadimisgabariidiga määratud profiilist peab veostega raudteeveerem vabalt läbi kulgema. 

= Ülevaade =
Eestis kehtib 1520 mm rööpmelaiusega raudteedel rahvusvahelise raudteekaubaveo kokkuleppe (SMGS) lisa 14 «Veoste vagunites ja konteinerites paigaldamise ja kinnitamise eeskiri», mille alusel vagunile laetud kauba kõrgus rööpapeast ei tohi ületada 5300 mm. Laadimisgabariidi laius on üldjuhul 3250 mm, väikeste erisustega kuni laiuseni 3400 mm. Veoseid, mida pole võimalik paigutada veeremile laadimisgabariidi piires, on mittegabariitsed ja veetakse raudteevaldaja sätestatud korras.          

Kooskõlas Rahvusvahelise Raudteeorganisatsiooniga UIC *(International Union of Railways)* kasutatakse rahvusvaheliselt kolme laadimisgabariiti - A, B ja C. Lisaks kasutatakse ka B+­ gabariiti ja teatud määral ka muid gabariite.  **A gabariit ''(***<nowiki/>*A gauge)* on Euroopas kasutatav raudtee laadimisgabariit, mille järgi on vaba kasutatav kõrgus raudteerööbaste kohal 3,85m ja laius kummalgi pool arvestatuna rööpa telgjoonest 1,28 m. *'B gabariit** ''(B gauge)'' on Euroopas kasutatav raudtee laadimisgabariit, mille järgi on vaba kasutatav kõrgus raudteerööbaste kohal 4,08m ja laius kummalgi pool arvestatuna rööpa telgjoonest 1,28 m. **B+ gabariit** ''(B+ gauge)'' on Euroopas kasutatav raudtee laadimisgabariit, mille järgi on vaba kasutatav kõrgus raudteerööbaste kohal 4,18m ja laius kummalgi pool arvestatuna rööpa telgjoonest 1,36 m. Euroopas kasutatava **C gabariidi*' *(C gauge)'' järgi on vaba kasutatav kõrgus raudteerööbaste kohal 4,65m ja laius kummalgi pool arvestatuna rööpa telgjoonest 1,45 m.
Eesti imetajate punane nimestik

Alljärgnevas nimekirjas on 2017–2019 seisuga Eesti imetajate punane nimestik.

LK I, II, III – looduskaitse kategooria.

## Eesti punase nimestiku ohustatuse kategooriad
*Piirkonnas välja surnud (*Regionally extinct, RE*)
*Kriitilises seisundis (*Critically endangered, CR*)
*Väljasuremisohus (*Endangered, EN*)
*Ohualtid (*Vulnerable, VU*)
*Ohulähedased (*Near threatened, NT*)
*Soodsas seisundis (*Least concern, LC*)
*Puuduliku andmestikuga (*Data deficient, DD*)
*Mittehinnatavad (*Not applicable, NA*)
*Hindamata (*Not evaluated, NE*)

## Kriitilises seisundis liigid (''CR'')
Siia kuulub 2 liiki.
**Mustela lutreola* – euroopa naarits, LK I
**Pteromys volans* – lendorav, LK I

## Väljasuremisohus liigid (''EN'')
Siia kuulub 1 liik.
**Phoca hispida* – viigerhüljes, LK II

## Ohulähedased liigid (''NT'')
Siia kuulub 2 liiki.
**Canis lupus* – hunt, LK III
**Nyctalus noctula* – suurvidevlane, LK II

## Soodsas seisundis liigid (''LC'')
Siia kuulub 42 liiki.
**Eptesicus nilssonii* – põhja-nahkhiir, LK II
**Erinaceus europaeus* – harilik siil
**Halichoerus grypus* – hallhüljes, LK III
**Lutra lutra* – saarmas, LK III
**Myotis brandtii* – tõmmulendlane, LK II
**Myotis dasycneme* – tiigilendlane, LK II
**Myotis daubentoni* – veelendlane, LK II
**Pipistrellus nathusii* – pargi-nahkhiir, LK II
**Pipistrellus pipistrellus* – kääbus-nahkhiir, LK II
**Pipistrellus pygmaeus* – pügmee-nahkhiir, LK II
**Plecotus auritus* – pruun-suurkõrv, LK II
**Sicista betulina* – kasetriibik, LK III
**Vespertilio murinus* – hõbe-nahkhiir, LK II

## Puuduliku andmestikuga liigid (''DD'')
Siia kuulub 12 liiki.
**Eliomys quercinus* – lagrits, LK III
**Erinaceus concolor* – kaelussiil
**Gulo gulo* – ahm, LK III
**Myotis mystacinus* – habelendlane, LK II
**Myotis nattereri* – Nattereri lendlane, LK II
**Phocoena phocoena* – pringel, LK III

## Mittehinnatavad  liigid (''NA'')
Siia kuulub 6 liiki.

## Viited
Bružai

**Bružai** (žemaidi *Brožā*) on küla Leedus Mažeikiai rajoonis Tirkšliai vallas.

Bružais on kalmistu. Küla nimi tuleneb isikunimest Bružas.
 
Küla kohta on teateid aastast 1770. Esimesel Leedu iseseisvusperioodil tegutses külas Leedu Kommunistliku Partei osakond, aastal 1935 peeti seal Mažeikiai rajooni parteikonverents. 

Aastal 1919 asutati külla algkool, mis aastal 1964 Balėnosesse üle viidi.

## Elanikkond


* 234 (1902)
* 376 (1923)
* 343 (1959)
* 209 (1970)
* 114 (1979)

* 184 (1983)
* 76 (1989)
* 83 (2001)
* 60 (2011)
* 34 (2021)


## Viited

## Välislingid
*Küla Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias