open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Meego Remmel

**Meego Remmel** (sündinud 27. aprillil 1966 Tallinnas) on eesti vaimulik, õppejõud ja koolitaja.

Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli 1989 surdopedagoogika ning eesti keele ja kirjanduse pedagoogika alal, praktilise teoloogia magister (MA, 1995, Cincinnati Bible Seminary) ja kristliku eetika magister (*Master of Divinity*, 2000, TCM International Institute, Austria), filosoofiadoktor praktilises teoloogias kristliku vooruseetika alal (PhD, 2011, Walesi Ülikool).

2002–2006 oli ta Kõrgema Usuteadusliku Seminari rektor, 2008–2016 Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liidu (EEKBKL) president, 2017–2019 Euroopa Baptistiföderatsiooni asepresident, 2019–2021 Euroopa Baptistiföderatsiooni president, 2013–2022 Eesti Kirikute Nõukogu asepresident.

Meego Remmel on Kõrgema Usuteadusliku Seminari dotsent, magistriprogrammi juht, mentorluse koordinaator, TCM International Institute kaasprofessor, 3D koguduse vanem ja õpetuspastor. Eesti EKB Koguduste Liidus on ta vanematekogu ja ordineerimiskomisjoni liige ning mentorluse koordinaator. Ta on Eesti Kirikute Nõukogu eetika ja eluväärtuste töörühma, Eesti Evangeelse Alliansi palvushommikusöögi toimkonna, Euroopa Protestantlike Kirikute Ühenduse eetika nõukogu, Baptisti Maailmaliidu kristliku eetika komisjoni ning Eesti Bioeetika ja Inimuuringute Nõukogu liige. 

## Isiklikku
Ta on abielus Eelika Remmeliga, neil on poeg Jakob ja tütar Laura.

## Viited
Voldemar Üprus

**Voldemar Üprus** (5. märts 1902 Vooru, Vana-Suislepa vald, Viljandimaa – 5. september 1956 Kohtla-Järve) oli eesti arst, neuroloog.

Ta õppis aastail 1923–1933 (lõpetas *[[cum laude]]*) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, meditsiiniteaduse kandidaat 1947. Üliõpilaste Selts Raimla vilistlane.

Tema juhtimisel taastati pärast sõda Tartu Ülikooli närvikliiniku ja neuroloogia kateedri tegevus.

## Isiklikku
Tema üks õde oli maalikunstnik Hilda Üprus (1904–1986), teine õde oli kunstiajaloolane Helmi Üprus, tütar Anne Schotter oli arst ja pedagoog, tütrepoeg Avo Üprus on vaimulik ja poliitik.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
2008. aasta Oscari auhinnad

**2008. aasta Oscari auhinnad** ehk **80. Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia auhinnad** jagati 25. veebruaril 2008. aastal Ameerika Ühendriikides Los Angeleses Kodaki teatris. Oscari auhindadega tunnustati valikut 2007. aasta parematest filmidest.

Oscari-õhtu juht oli Jon Stewart.

## Põhiauhinnad
Võitjad on loetletud esimesena ning **paksus** kirjas.

## Muud auhinnad

**Oscari ülistusauhind**
***[[Robert F. Boyle]]**

## Enim tunnustatud filmid

## Välislingid

* Võitjad ja kandidaadid. Akadeemia koduleht 
* "Oscaritel andsid tooni inimhinge süngete tungide filmid". *Postimees*, 26. veebruar 2008.
Jaan Tobias

**Jaan Tobias** (7. juuni 1875 – 9. aprill 1936) oli eesti põllumees, Kavilda vallavanem.

Alates 1905. aastast oli ta Vassi talu peremees ja alates 1921. aastast Kavilda vallavolikogu liige. Ta oli Kavilda vallavanem neli ametiaega järjest, kuni surmani. 

Ta oli Kaitseliidu liige.

## Kirjandus
* Kavilda vallavanem Jaan Tobias †. Uus Eesti, 16. aprill 1936, nr. 102, lk. 2.
Longyearbyen

**Longyearbyen** on Norrale kuuluva Svalbardi halduskeskus ja Teravmägede suurim asula. Elanike arv on 2100 (2007).

Longyearbyen asub Teravmägede suurima saare, Lääne-Teravmägede saare läänerannikul saare suurima fjordi Isfjordi lõunaserval paikneva väikese lahe Adventfjordi lõunakaldal.

Longyearbyen paikneb põhjapolaarjoonest tükk maad põhja pool ning sellepärast kestab asulas polaaröö 14. novembrist 29. jaanuarini ning polaarpäev 19. aprillist 23. augustini.

Kogu Teravmäed on kaetud külmakõrbega. Kõige soojem kuu Longyearbyenis on juuli, mille keskmine temperatuur on 3...7 °C. Kõige külmem kuu on veebruar, mille keskmine temperatuur on −13...−21 °C.

Teravmäed avastas 1596 Hollandi meresõitja Willem Barentz ja sellest ajast on Teravmägedel käidud jahi, loomade püüdmise, uuringute, kaevandamise ja turismi eesmärgil. Sajanditeks jäid Teravmäed eikellegimaaks.

Asula rajas 1906. aastal Bostonis asuva Arktika Kivisöekompanii juht John Munroe Longyear, kui Teravmägedel hakati kivisütt kaevandama. Perioodi kuni 1915. aastani kutsutakse Ameerika perioodiks, sest kaevanduste juhid olid ameeriklased või inglased, ehkki kaevurid olid enamjaolt norralased ja rootslased. Kaevurid said keskmisest märksa paremat palka, kuid primitiivsed elutingimused, eriti hügieen, põhjustasid sagedasi streike. 

Tekkis vajadus määratleda omandiõigus maavaradele, samuti reguleerida kaevurite ja kaevanduseomanike töösuhet. Alles koos Esimese maailmasõja lõpetanud Versailles' rahulepinguga sõlmiti 9. veebruaril 1920 Svalbardi leping, mis tunnistas Teravmäed Norra osaks, kuid lubas teiste lepingule alla kirjutanud riikide kodanikel võrdse õiguse saarestikul elada, vara omada, töötada ja teadustööd teha.

Teise maailmasõja ajal olid Teravmäed Saksamaa vägede poolt okupeeritud. 1943 sakslased purustasid asula. Pärast sõda see taastati.

Longyearbyen on põhjapoolseim asula, mille elanike arv ületab 1000. Samuti on see maailma kõige põhjapoolsem asula, kuhu toimuvad regulaarlennud, nimelt Tromsøst ja Oslost.

Longyearbyenis on suur hulk maailma kõige põhjapoolsemaid objekte ja kohti, nende seas põhjapoolseim bussijaam, haigla, hotell, kaubamaja, kino (töötab pühapäeviti), kirik, kool, kunstigalerii, kõrts, lasteaed, alaline lennujaam (avati 1975), pangaautomaat, pank, avalik raamatukogu, Rotary klubi, kommertssadam, spordihoone, taksopeatus, turismikeskus, ujula, ülikooli õppelinnak (esindab nelja Norra ülikooli) ja ööklubi.

Kunagi oli Longyearbyenis ka surnuaed. 1930. aastatel avastati, et igikeltsa tõttu laibad ei lagune surnuaias, ja sellest ajast viiakse surnud Mandri-Norrasse.

Elanikest 85% on norralased, kuid seal elab üle 20 riigi kodanikke. 2007. aasta seisuga olid ülejäänud rahvustest kõige levinumad tailased, rootslased, venelased ja ukrainlased. Elanikkonna ränne on väga aktiivne: 2007. aasta seisuga oli 25% elanikest kolinud Teravmägedele 2007. aastal.

## Välislingid

*Ametlik turismiteave (inglise keeles) 
*Teravmägede uudised (norra keeles)
*Teravmägede kultuuri veebisait (norra keeles)
Memeetika

**Memeetika** on uurimissuund, mis tegeleb meemide olemuse ja levimise ning infolevi evolutsiooniliste mudelite uurimisega.

Memeetikaga on tegelenud Richard Dawkins, Susan Blackmore jt.
Alice Lambakahar

**Alice Lambakahar** (18. veebruar 1898 Jamburgi maakond, Peterburi kubermang – 25. veebruar 1980) oli eesti õpetaja.

Ta sündis talupoja peres. Ta lõpetas töölisfakulteedi ja õppis 1928–1931 Leningradi Herzeni-nimelise Pedagoogilise Instituudi rahvusvähemuste osakonna eesti sektsioonis, mille lõpetas rahvuslike tehnikumide ja töölisfakulteetide ajaloo- ja majandusteaduste õpetajakutsega. 2. juulil 1938 anti talle tema tegelikust tööst lähtudes ka keskkooliõpetaja kutse.

Pärast sõda suunati ta tööle Eestisse. Algul töötas ta Tallinna haridusosakondades, aastatel 1950–1964 oli Tallinna 20. Keskkooli direktor. 

Kooli direktorina kaitses ta kiivalt oma kooli, tegi kõik, et vabaneda haridusasutustest-allüürnikest ja tekitas nii hulga konflikte. Võtted olid ebaausad. Tema väga nigel eesti keel oli koolis naljanumbriks. Õlgu kehitama panid mitmed ta tavad: kooli pitsati käises hoidmine, uute kleitide õmblemine direktori kabinetis ja muud seesugust. NLKP liikmena oli ta jäigalt kinni valitsevas ideoloogias ja leppimatu kõige muu vastu.

Alice Lambakahar oli veendunud, et kõik lapsed on kujundatavad oivikuteks. Oma väite tõestamiseks võttis ta 1954/55. õppeaastal õpetada 1. klassi. Ta lubas klassi juhatada 11 aastat ja tagada kõigile kuldmedalid, kuid pidas vastu ühe aasta, taotles kõigile kiituskirja, avaldas arvamust, et mõned ta õpilastest võivad keskkooli lõpul saada siiski ainult hõbemedali, ja läks pensionile. Hiljem teenis ta pensionilisa kirjakandjana.

## Välislingid
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
MG

**Mg** on:
***[[magneesium]]i** keemiline sümbol
***megagrammi** ehk **[[tonn]]i** tähis

**mg** on:
***[[milligramm]]i** tähis
***[[malagassi keel]]e** ISO 639-1 kahetäheline kood

**MG** on kuulipilduja
* MG 34, MG42, MG3

## Vaata ka
*.mg
Raimondi puia

**Raimondi puia** (*Puya raimondii*) on mitmeaastane taim bromeelialiste sugukonnast. 

Alcide d'Orbigny avastas taime 1830. aastal Vacase vallas Cochabamba departemangus. Peruust avastas selle 1874. aastal Antonio Raimondi, kelle järgi on taim ka praeguse nimetuse saanud.

## Levik
Taim on levinud kitsal alal Lõuna-Ameerikas Boliivias ja Peruus Andide kõrgmäestikus 3500–4500 m kõrgusel. 

## Kirjeldus
Kasvab umbes 3 m kõrguseks, kuid õisik on 9–10 m kõrgune. Seega on ta suurim puia ja ka suurim bromeelialine. Lehed on 1–2 m pikkused, 6 cm laiused ja terava tipuga. Võib elada 100-aastaseks, kuid õitseb vaid korra 9 kuu vältel.


Pilt:PuyaRaimondi1.JPG|Raimondi puia enne õitsemist
Pilt:Puya Raimondii.JPG
Pilt:Puya raimondii 4.jpg
Pilt:Puya raimondii 3.jpg


## Viited
Seišellikreooli kirjandus

**Seišellikreooli kirjandus** on seišellikreooli keeles kirjutatud kirjandus. 

## Seišellikreooli kirjanikke
*Antoine Abel
*Magie Faure-Vidot
Tõnis Sarepera

**Tõnis Sarepera** (4/16. september 1872 Järvakandi – 21. aprill 1938 Tartu) oli Eesti kohtunik.

Ta aastail 1922–1937 Tartu Ringkonnakohtu abiesimees.

## Kirjandus
* Tartu ringkonnakohtu endine abiesimees T. Sarepera suri. Uus Eesti, 21. aprill 1938, nr. 108, lk. 1.  
*Tõnis Sarepera †.  Postimees, 21. aprill 1938, nr. 107, lk. 4
Šotimaa jalgpallikoondis

**Šotimaa jalgpallikoondis** on Šotimaa rahvuskoondis jalgpallis. 

Inglismaa jalgpallikoondis ja Šotimaa jalgpallikoondis on maailma esimesed jalgpalli rahvuskoondised. Esimene matš nende vahel toimus 30. novembril 1872.

## Praegune koosseis
Koosseis 2024. aasta EM-iks.

## Välislingid
*Koduleht
Harilik murumuna

**Harilik murumuna** (*Lycoperdon perlatum*) murumunaliste sugukonda murumuna perekonda kuuluv seeneliik.

Viljakeha on 3–8 cm kõrge ja 2–5 cm lai; pirnikujuline ja selgepiirilise jalaosaga. Välispind on noorena hallikasvalge, hiljem pruunikas. Pinnal on jämedad pudenevad ogad, mida ümbritsevad väiksemad näsad. Sisemus on algul valge, hiljem tume. Endoperiid avaneb kübaraavas, kust eosepulber vabaneb. 

Looduses sage. Seent võib kohata juulist oktoobrini metsades, karjamaadel, parkides ja koduaedades lehe- ja oksavarise mädandajana, üksikult või rühmiti.

Noorena, kui seeneliha on veel puhasvalge, on harilik murumuna hea söögiseen. Erakordse suuruse tõttu pälvib aga meedias rohkesti tähelepanu samasse sugukonda kuuluv hiidmuna. 


Harilik murumuna.JPG|Harilikud murumunad Eestis
Puffballs emitting spores.jpg|Spooride eraldamine
Lycoperdon perlatum 147481.jpg|Seene läbilõige


## Kirjandus
*Perti Salo, Tuomo Niemelä, Ulla Salo. *Põhjala seeneraamat*, Sinisukk, 2007.
 
## Välislingid

* 

* http://ceened.pbworks.com/harilik+murumuna
Kollane pilvik

**Kollane pilvik** (*Russula claroflava*) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv seeneliik. 

Seen kasvab Eestis koos kasega kaasikutes, kase-segametsades ja rabades. Lõuna-Eestis sagedasem. Levinud juulist oktoobrini.

Seen on noorelt erkkollane, vanemana hallikaskollane. Kübara läbimõõt on 5–10 cm. Kübar on algul kumer, hiljem lame ja nõgus. Jalg on kõva, noorelt valge, mõnikord kollakas.

Viljaliha on valge, seistes muutub kollakaks, seejärel halliks.

Kollast pilvikut võib süüa ilma kupatamata. Seent võib külmutada või kuivatada.

## Välislingid
*
Eesti Arnold Schönbergi Ühing

**Eesti Arnold Schönbergi Ühing** on 22. augustil 1992 loodud mittetulundusühing, mille eesmärk on heategevuslik teaduse, kultuuri ja hariduse toetamine avalikes huvides, uurides ja levitades Arnold Schönbergi ning tema õpilaste-mõttekaaslaste ja teiste uuenduslike muusikasuundade pärandit.

Eesti Arnold Schönbergi Ühing korraldab Pärnu Nüüdismuusika Päevi ning on Nüüdismuusika oskuskeele komisjoni taustorganisatsiooniks.

## Nüüdismuusika oskuskeele komisjon
Nüüdismuusika oskuskeele komisjon on 23. jaanuaril 2010 loodud komisjon, mille eesmärk on eestikeelse nüüdismuusikaterminoloogia uurimine, korrastamine ja üldsusele kättesaadavaks tegemine. Selleks tegeleb komisjon nüüdismuusika mõistete koondamise, süstematiseerimise ja defineerimisega ning nüüdismuusikaterminite loomise ja korrastamisega ning oma töö tulemuste publitseerimisega. 

Komisjon teeb koostööd veebientsüklopeediaga Vikipeedia, kus on tegevuse koordineerimiseks avatud .  

## Välislingid
*Eesti Arnold Schönbergi Ühingu koduleht
*Nüüdismuusika oskuskeele komisjoni koduleht
Kuldriisikas

**Kuldriisikas** (*Lactifluus volemus*) on pilvikuliste sugukonda perekonda *[[Lactifluus]]* kuuluv seeneliik.

Mahedamaitselise piimmahla ja seenelihaga punakas-pruunikasoranži kuni 18 cm läbimõõduga kübaraga kuldriisikas on värskelt söödav. Seeneliha lõhn meenutab heeringasoolvee lõhna. Kasvab lehtpuude all.

Kuldriisikas liigitati varem riisikate perekonda.

## Välislingid

*
Lehmatatik

**Lehmatatik** (*Suillus bovinus*) on tatikuliste sugukonda tatiku perekonda kuuluv seeneliik.

## Välimus
Lehmatatik on kollakas- kuni punakaspruuni kübaraga. Kübar on limane ja kuni 10 cm läbimõõduga. Torukesed silmatorkavalt laiad ja nurgelised, helekollased kuni oliivpruunid, kübaralihast halvasti eraldatavad, jalale otse külge kasvanud. Jalg on kübara värvi, tihti roostepunakas, tipus helekollane, kuni 6×1,5 cm. Seeneliha helekollane, jalas eredam, tihti pruunika või roosaka tooniga, kumjalt sitke. Eospulber oliivpruun.

## Kasvukoht
Lehmatatik eelistab kasvada liivastes männimetsades, tihti metsateede servas. Kasvab juulist oktoobrini.

## Ökoloogia
Lehmatatik on männimükoriisaseen.

## Kasutamine
Sage seen, mis on värskelt hea söögiseen. Vanade viljakehadega, mis sisaldavad rohkem pigmente, saab värvimisel kollaseid toone, tinapeitsiga ka oranži.

## Välislingid
*
Kaseriisikas

**Kaseriisikas** (*Lactarius torminosus*), vanasti kasepiimik, on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik. 

Kaseriisikas vajab kupatamist; toorena on kibe ja mürgine. Ladinakeelne nimi *torminosus* tähendabki seda, et põhjustab seedeelundkonna töö häireid.

Kaseriisikas kasvab põhjapoolkera parasvöötmes. Eestis kasvab kaasikutes ja kase-segametsades, vahel sümbioosis haavaga, juulist novembrini.

Kaseriisikas on roosa, harvem kollakasoranž või helepruun, vanemana veidi pleekinud, kontsentriliste tumedamate rõngasvöötidega kübaral. Kübar on nõgus, ümarate allapainutatud servadega, kaetud vatjate karvadega, kuiv. Kübara läbimõõt on 5–12 cm. Jalg on silindriline, 3–6 cm kõrge ja 1–2 cm jäme, väga tugev ja kõva, algul seest täis, hiljem õõnes, samuti kahvaturoosa nagu kübargi, vahel samuti kergelt karvane.

Lõikekohalt eritub rohkelt valget piimmahla ja see ei muuda õhu käes värvi.

Kaseriisikaid võib soolata, hapendada, marineerida. Seened peavad enne söömist vähemalt 45–50 päeva soolas olema.

## Välislingid
*
Kuldmampel

**Kuldmampel** (*Phaeolepiota aurea*) on šampinjoniliste sugukonda kuuluv seeneliik, kuldmampli perekonna (*Phaeolepiota*) ainus liik.

Eestis on kuldmampel laialdaselt levinud ja seda eriti inimtekkelistel kasvukohtadel: karjäärides, teeservades, võsastikes ja parkides, kus see on üks tavalisemaid lehikseeni. Kasvab septembrist novembrini ja eriti rohkelt võib kuldmampleid leida hilissügisel.

Kuldmampel võib moodustada väga suuri kogumeid, kus on koos kümneid tuhandeid viljakehi. Eestis on seen vägagi levinud kõduhunnikute läheduses ja kasvab kohati massiliste kolooniatena. 

## Ohtlikkus
Tinglikult kuulub kuldmampel söödavate seente hulka, kuid ta võib põhjustada tõsiseid mao- ja soolehäireid nii värskelt kui ka kupatatult. Seepärast teda toiduks ei soovitata. Eriti vanemad isendid sisaldavad eri allikate järgi üsna suures koguses sinihapet ning selle seene mürgistusena on välismaistes allikates kirjeldatud närvi- ja ajukahjustusi. Kahjustusi on ilmselt tekitanud just seenes sisaldunud sinihape, ehkki on jäänud tagantjärele tõestamata, kas muud seenes sisalduvad mürgised ained saadi välistada. 

Eri allikate järgi on sinihappe sisaldus igas seeneisendis väga varieeruv. Suurim leitud kogus põhjustab inimese surma juba umbes 150 g värskete seente tarbimisel, mis on hämmastavalt väike kogus. Ehkki sinihapet leidub ka näiteks mandlites (sellest ka mandlilõhn), on määrav inimorganismi jõudnud mürgi kogus. Seega tasuks tugevalt mandlilõhnalised ja -maitselised isendid kindlasti söömata jätta. Kui siiski otsustatakse seent maitsta, siis tuleks piirduda väikese kogusega ja süüa ainult väga noori isendeid, mille kübar pole veel lamedaks muutunud. 

Lisaks kuhjub neisse seentesse raskmetalle. Seetõttu on nii mõnigi populaarteaduslik allikas soovitanud selle ahvatleva, kuid teatud oludes potentsiaalselt terviseohtliku seene metsa jätta.

## Viited

## Välislingid
*
Kuldtatik

**Kuldtatik** (*Suillus grevillei*) on tatikuliste sugukonda tatiku perekonda kuuluv seeneliik. 

## Välimus
Kübar kuld- või oranžikaskollane, vanematel viljakehadel tume-roostekollane, paksult limane, läikiv, läbimõõt kuni 12 cm. Torukesed kollased, mõnikord oliivja tooniga. Suured ja nurgelised poorid värvuvad vajutamisel punakaspruuniks. Jalg kollakas- või roostepruun, helekollaka õhukese vatjas-nahkja limalooriga. Seeneliha kübaras kahvatukollane, jalas erekollane. Eospulber kollakaspruun.

## Levila
Kuldtatik kasvab Euroopas, Põhja-Ameerikas, Põhja-Aafrikas, Austraalias. Eestis kasvab ainult lehiste all.

## Kasvukoht
Parkides, metsades, puiestikes, teeservadel. 

## Kasutamine
Värskelt hea söögiseen.

## Välislingid
*
Võitatik

**Võitatik** (*Suillus luteus*) on tatikuliste sugukonda tatiku perekonda kuuluv seeneliik.

## Nimi
Rahvapäraselt nimetatakse ka **võipuravikuks**.

## Välimus
Seen on keskmise suurusega ja madala jalaga. Kübar on tumepruun, mõnikord violetjas; pealt limane. Kübara läbimõõt on 5...10&nbsp;cm.

Seeneliha on helekollane, vatjas.

## Levila ja kasvukoht
Võitatik kasvab põhjapoolkera parasvöötmes ja Austraalias. 
Eestis kasvab männikutes ja nõmmedel, levinud kesksuvest kuni oktoobrini.

## Kasutamine
On hea söögiseen. Võitatikut võib süüa värskelt, marineerida, hapendada, külmutada, kuivatada.

## Välislingid

*
Märtsiküüditamine Virumaal

**Märtsiküüditamine Virumaal** on ülevaade Lääne- ja Ida-Virumaal 1949. aastal 25. märtsist kuni 29. märtsi õhtuni läbi viidud massilise elanike vägivaldsest ümberasustamisest Eestist Venemaa Siberi piirkonda.
702

**702. aasta**

**[[Sajandid]]**: 7. sajand - **[[8. sajand]]** - 9. sajand

**[[Kümnendid]]**: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - **[[700. aastad]]** - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad

**Aastad**: 697 698 699 700 701 - 702 - 703 704 705 706 707

## Sündmused
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Liutpert, lombardide kuningas
705

**705. aasta**

## Sündmused maailmas

* Justinianus II kukutas Tiberios III ning algas tema teine valitsemisaeg Bütsantsi keisrina

## Sündinud

* ...

## Surnud

* 11. jaanuar – Johannes VI, paavst
*oktoober – ‘Abd al-Mālik ibn Marwān, Omaijaadide kaliif
Mart Lepaste

**Mart Lepaste** (kuni 1937. aastast **Mart Lekstein**; 23. oktoober 1886 Tori vald, Pärnumaa – 23. aprill 1939 Pärnu) oli eesti ajakirjanik ja kirjanik.

Teenis Vabadussõja ajal 6. jalaväepolgus, alates 1912 elas Pärnus, kus oli linna raamatukogu juhataja ning Pärnu Postimehe ja Pärnu Päevalehe vastutav toimetaja.

Eesti Ajakirjanikkude Liidu tegevliige alates 1924.

Avaldanud luuletuskogu "Kurbus" (1919).

## Kirjandus
* Ajakirjanik Mart Lepaste †. Uus Eesti, 24. aprill 1939, nr. 111, lk. 6.

## Välislingid
*
Austerservik

**Austerservik** (*Pleurotus ostreatus*) on servikuliste sugukonda serviku perekonda kuuluv seen.

## Kasvukoht
Austerservikud on austrikarbikujulise viljakehaga, serviti puutüve külge kinnituvad seened, mis kasvavad parasniisketes metsades üle maailma, enamasti langenud puudel. Austerservik vajab viljumiseks madalat temperatuuri ja seepärast ilmub ta lehtpuudele hilissügisel ning püsib tugevate külmade saabumiseni, soojadel talvedel võib ta viljuda kuni kevadeni. Tavalisem on ta parkides ja aedades, harvemini kasvab metsas.

## Kirjeldus
Seenekübar on hallikas-, oliiv- kuni violetjaspruun või mustjas, tihti sinkjas, kleepuv, keeljas, väga lihakas ja kuni 15 cm suur. Eoslehed valkjad, hallikad, kollakad või kahvatuvioletjad, jalale laskuvad. Eoslehekesed on noorena valged, vanemana helepruunid. Eoslehekestelt suurel arvul vabanevad eosed moodustavad tihti kübaratele valge eospulbrikihi. Jalg on valge või hallikas, üleni viltjaskarvane, külgmine, mõnikord peaaegu puudub.

Viljaliha on hele, tugev ja meeldiva seenele iseloomuliku huumuse moodi lõhnaga.

Austerservik on üks vähestest teadaolevatest seentest, kes toitub ka puidus elavatest selgrootutest. Seen suudab mütseeli abil lõksu püüda ja seedida ümarusse. Sel viisil hangib seen lämmastikku.

## Toitained
Austerservik sisaldab aminohappeid, vitamiine, kasulikke mineraalaineid ning mikroelemente. Rasvasisaldus ei ole üle 3%, kalorsus 34 kcal/100g. Austerservik on väga hea dieettoiduaine. Lisaks sisaldavad seened polüsahhariidid on vähivastase toimega ning pärsivad vananemist.

## Kasvatamine
Austerservikute kasvatamine Euroopas sai alguse Saksamaal, kus seentega läbi kasvanud, pehmenenud ning vitamiinidega rikastatud põhku kasutati söödalisandina. Selgus, et põhupallidel kasvavad seened on väga maitsvad ka inimtoiduna. Nüüd kasvatatakse austerservikuid lehtpuupakkudel ja -kändudel metsas ja koduaias. Seenekasvandustes kultiveeritakse neid aga saepurust või teraviljapõhust toitepinnasel.

## Kasutamine
Austerserviku viljakehad kupatamist ei vaja, eriti maitsvad on praetult. Võib kasutada kastmetes, omletis jne. Sobivad ka marineerida ja soolata. Jalad on seenel lühikesed, kuid puisevõitu. Neid on soovitatav kuivatada ning jahvatada seenepulbriks, mida kasutada suppide ja kastmete valmistamiseks.

## Viited

## Välislingid
*
Suur sirmik

**Suur sirmik** (*Macrolepiota procera*) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seeneliik; hea söögiseen.

## Pildid

RNK 0930 Macrolepiota.jpg
RNK 0932 Macrolepiota.jpg
Macrolepiota proc.JPG
Edible fungi in basket 2019 G2.jpg
Macrolepiota procera (1).jpg
Parasol 1.JPG
Macrolepiota procera 2013 G1.jpg
Macrolepiota procera 12.jpg


## Välislingid
*
Gustav Reintam

**Gustav-Aleksander Reintam** (20. aprill 1879 Haiba küla, Hageri kihelkond – 15. aprill 1952 Haiba küla) oli eesti põllumees.

Alates 1930. aastast oli ta Kernu vallavanem. Ta oli ka Kohila põllumeeste konvendi liige ja EELK Hageri koguduse vanem ja Vennastekoguduse Hageri palvemaja hooldaja. 

Gustav Reintam maeti 20. aprillil 1952 Hageri surnuaiale.

## Viited
Everwood

**"Everwood"** on aastatel 2002–2006 valminud Ameerika Ühendriikide telesari, mille tegevustik leiab aset samanimelises väljamõeldud Colorado osariigi väikelinnas.

Sarja filmiti peamiselt Utah' osariigi väikelinnades Ogdenis, South Salt Lake'is ja Draperis. "Everwoodi" valmistamine lõpetati seoses sarja tootnud Warner Brothersi televõrgu kaotamisega.

Eestis on telesarja näidanud Kanal 2 ja Kanal 11.

## Tegevustik

Dr Andy Brown jätab eduka neurokirurgi karjääri New Yorgis ja kolib koos 9-aastase tütre Deliaga ja 15-aastase poja Ephramiga ühte Colorado osariigi väikelinna. Esimesed jaod keskenduvad suuresti Brownide uues kodus sisseelamisele ja nende läbisaamisele põliste everwoodlastega.

Andy seab endisse raudteejaamahoonesse sisse oma vastuvõturuumid ning hakkab kohalikele tasuta arstiabi andma. See põhjustab esialgu mõningast vimma enne Andyt Everwoodis elatise teenimise eesmärgil ja mitmendat põlve arstiametit pidanud Harold Abbottiga. Pikapeale saavad meestest siiski head sõbrad.

## Osatäitjad
* Andrew Brown – Treat Williams
* Ephram Brown – Gregory Smith
* Amy Abbott – Emily VanCamp
* Edna Harper – Debra Mooney
* Irv Harper – John Beasley
* Delia Brown – Vivien Cardone
* Bright Abbott – Chris Pratt
* Nina Feeney – Stephanie Niznik
* Rose Abbott – Merrilyn Gann
* Harold Abbott – Tom Amandes

## Jaod

## Välislingid
* 
*
ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon

**ÜRO kliimamuutuste raamkonventsioon** ehk lühemalt **kliimamuutuste konventsioon** (inglise *UN Framework Convention on Climate Change*, lühendatult **UNFCCC** või **FCCC**) on rahvusvaheline keskkonnakaitsekokkulepe, mis sõlmiti 1992. aastal ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsil. Raamkonventsiooni eesmärk on stabiliseerida atmosfääris olevate kasvuhoonegaaside kontsentratsioon sellisele tasemele, mis hoiaks ära ohtlikud inimese poolt esile kutsutud globaalse kliimasüsteemi muutused.

Ehkki esialgse UNFCCC põhitekstis ei määratletud riikidele mingeid kindlaid kasvuhoonegaaside emissioonide piirväärtusi, siis selle lisad – protokollid – sisaldasid konventsiooni ratifitseerinud riikidele kindlaid nõudmisi. Nendest tuntuim on 1997. aastal sõlmitud Kyōto protokoll.

## Vaata ka
*Kyōto protokoll

## Välislingid
* UNFCCC ametlik koduleht
Hall kärbseseen

**Hall kärbseseen** (*Amanita excelsa*) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik.

## Kasvukoht
Kasvab sügisel liivastes okas-, leht- ja segametsades. Rohkem Kagu-Eesti moreenküngastel.

## Kirjeldus

Sarnaneb välimuselt veidi roosa kärbseseenega. Kübar hall, hallpruun või pruunikashall, serv heledam, valkjate või hallikate jahujate ebemetega, mis on kergelt ärapühitavad, serv sile, noorelt poolkerajas, vanemalt lame, läbimõõt kuni 12 cm. Eoslehekesed valged, vabad. Jalg valge või hallikas, mõnikord allpool üksikud pruunikad plekid, üleni peente hallikate või ookerjate vatjate ebemetega, muguljas, rõngaga, tupega, kuni 12 × 3 × 4 cm. Rõngas pealt valge, alumine külg hallikas, rippuv, lai, ülakülg rihveljas. Tupp jalale liibunud valkjate või hallikate ebemjate vöötidena. Seeneliha valge, kübaranaha all hall, nõrga redise või kartuli lõhnaga. Eospulber valge. Eosed lai-ellipsoidsed, amüloidsed, 7–10 × 5–8 µm.

## Toksilisus
Toorelt mürgine.

## Viited
Harilik põdramokk

**Harilik põdramokk** (*Sarcodon imbricatus*) on  põdramoka perekonda kuuluv seeneliik.

## Kirjeldus
Kübar on kumer, hallikaspruun või pruun, tihedalt kaetud suurte, osaliselt kattuvate, teravatipuliste, tumepruunide või mustpruunide soomustega. Kübara laius on 5–20 cm. Kübara alakülg on kaetud rippuvate kahvatupruunide narmastega. Seene jalg on kuni 10 cm kõrge. Seeneliha on kõva, valge, vananedes muutub hallikaspruuniks. 

## Kasvukoht
Kasvab palu- ja loomännikutes, mõnikord ka männisegametsades. Tavaline kõikjal Eestis, aga esineb ebaühtlaselt. Harilik põdramokk on tavalisem Ida- ja Kagu-Eesti okas- ja segametsades, peamiselt küll palumännikuis, ning Loode-Eesti loometsades. Kui põdramokad valgusrikka männiku all hulgakesi, sageli ka nõiaringina, koos kasvavad, jätavad nad mõjusa mulje. Kasvab augustist oktoobrini.

## Kasutamine
### Söögiseenena
Põdramokk on väga hea söögiseen. Seeneliha on vürtsise lõhnaga, mõnikord maheda, mõnikord aga kibeda maitsega. Maheda maitsega seeni võib noorelt süüa, vanana muutuvad nad liiga vintskeks. Mõned inimesed on põdramoka suhtes tundlikud ja neil tekitab seen seedehäireid või kõhuvalu. Seepärast tuleks põdramoka söömisesse suhtuda ettevaatlikult ja kasutada teda vaid vähesel hulgal segus teiste seentega, et roa maitsele ja lõhnale vürtsikust lisada. Sobib suppideks, kastmeteks, praetult ja hautatult kartulite ja köögiviljadega.

## Värvimiseks
Harilik põdramokk on üks väheseid seeni, millega on võimalik värvida siniseks. Värvimiseks on parimad mändide läheduses kasvavad ja juba tumedaks tõmbunud vanad viljakehad.

## Välislingid
*
Roheline SKT

**Roheline SKT** on sisemajanduse kogutoodangu (SKT) ümberarvestus, kus võetakse arvesse keskkonnaprobleemidest ühiskonnale tekitatud kahju ja loodusvarade kasutamisest tingitud jõukuse vähenemist (traditsiooniline SKT kasvab ka sõjakulutuste, AIDSi levikuga või liiklusõnnetustega suurenevate ravikulude tõttu). 

## Allikas
**Säästva arengu sõnaseletusi*. Säästva Eesti Instituut. http://www.seit.ee/sass/?word=roheline+skt&ID=1&showing=2&search_word=Otsi&keel=ee&type=hagus
706

**706. aasta**

Sajandid: 7. sajand - **[[8. sajand]]** - 9. sajand

Aastakümned: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - **[[700. aastad]]** - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad

Aastad: 701 702 703 704 705 - 706 - 707 708 709 710 711

----

## Sündmused maailmas

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* Yequan Shenxiu, hiina *chan*-budist.
703

**703. aasta**

**[[Sajandid]]**: 7. sajand - **[[8. sajand]]** - 9. sajand

**[[Kümnendid]]**: 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad - **[[700. aastad]]** - 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad

**Aastad**: 698 699 700 701 702 - 703 - 704 705 706 707 708

## Sündmused
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Jitō, Jaapani keisrinna
Georgi Aljošin

**Georgi Vassiljevitš Aljošin** (vene keeles Георгий Васильевич Алёшин; 10. märts 1931 Krasnojarsk – 4. mai 2011 Novosibirsk) oli nõukogude parteifunktsionäär, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee II sekretär 1985–1990, rahvuselt venelane.

Aastail 1949–1954 õppis ta Raudteeinseneride Elektromehaanikainstituudis Tomskis ja oli Inski jaama veduridepoo elektrivedurijuhi abi Novosibirskis, 1954–1956 oli ta sama depoo katsejaama ülem, 1956-1957 ÜLKNÜ Novosibirski linna Pervomaiski rajoonikomitee II sekretär ja 1957–1958 I sekretär. Alates 1957 kuulus ta NLKP-sse. 1958–1959 oli Aljošin NLKP Inski jaama veduridepoo komitee sekretäri asetäitja ja 1959–1962 sekretär, 1962–1964 NLKP Novosibirski linna Pervomaiski rajoonikomitee II sekretär ja 1964–1973 I sekretär, 1979–1985 NLKP Novosibirski linnakomitee I sekretär ja NLKP KK inspektor Moskvas.

Seejärel suunati Aljošin Eestisse ja kinnitati 4. detsembril 1985 EKP KK XXI pleenumil EKP KK II sekretäriks, kelleks oli kuni 1990. aasta 25. märtsini.

Pärast NSV Liidu lagunemist töötas Aljošin Venemaa Föderatsiooni Kommunistlikus Parteis Novosibirski oblastikomitee konsultatiivse nõukogu juhatajana.

Aljošin suri 2011. aastal pärast pikaajalist haigust.

## Viited

## Välislingid
*Nekroloog
Noria Books

**Noria Books** on kirjastus, mis asutati 2003. aastal USA firma JV Mega Info Ltd. kaubamärgina. Algne eesmärk oli avaldada USA turul Eesti kirjanike teoseid ja lasteraamatuid. Aja möödudes suunati pilk ka Eesti turgudele.

Kirjastus annab välja valdavalt lastekirjandust, populaarteaduslikku kirjandust, õudusulmekogumikke ja eneseabiraamatuid.

Eestis on kirjastus avaldanud raamatud "Saatanlik nõid" ja "Ateistlik universum". Ameerika Ühendriikides on ilmunud õpetlik lasteraamat "Tropp doesn't deal with strangers", muinasjuturaamatud "Japanese Folk-Tales", "Swedish Folk-Tales", "Native-American Folk-Tales", Thomas Paine'i "Common Sense" redigeeritud ja täiendatud uustrükk "Common Sense II" ja Hannes Vanaküla esimene maagiateemaline raamat "Basics of Magic".

## Välislingid
*Ametlik koduleht (*inglise keeles*)
*Ametlik koduleht (*eesti keeles*)
Maakera harta

**"Maakera harta"** (inglise keeles *Earth Charter*) on õiglase, jätkusuutliku ja rahumeelse maailma põhiväärtuste ja põhimõtete deklaratsioon, mis valmis 2000. aastal. Harta taheti kehtestada juba 1. jaanuaril 2002, kuid senini (2012) pole seda veel tehtud.

"Maakera harta" eelkäija oli "Maailma looduskaitseharta".

ÜRO algatatud harta oli kavandatud vastu võtta ühena Rio de Janeiro konverentsi dokumentidest. Aeg polnud aga sellise riikidevahelise leppe sõlmimiseks küps. 4000 valitsusväliste organisatsioonide esindajat, kes osalesid Rio de Janeiro konverentsiga samal ajal ülemaailmsel foorumil, võtsid eetilise kohustuse tagada säästev areng, et kindlustada elu maakeral 21. sajandil, ning jätkasid harta loomist ja levitamist.

Harta on heaks kiitnud üle 4500 organisatsiooni.

Tänapäeval on "Maakera harta" põhimõtteid kasutanud ja rakendanud mõned keskkonnaliikumised, samuti kannavad neid edasi haridusasutused ja vabaühendused kogu maailmas.

## Vaata ka
*Maailma looduskaitseharta

## Viited
Gõda laht

**Gõda laht** (Гыданская губа ehk Гыданский залив) on Kara mere laht Euraasia põhjaosas Venemaal Gõda poolsaare põhjaosas. Eraldab Javai poolsaart Gõda poolsaare ülejäänud osast. Lahe pikkus on 185 km, suurim laius 47 km, sügavus 5–8 m.

Lahte suubub Juribei jõgi. Lahe rannik on soostunud. 

Gõda lahe rannikul asuvad Gõda ja Matjuisale.
Kalevi jalaväepataljon

**Kalevi jalaväepataljon** on Eesti maaväe 1. jalaväebrigaadi koosseisu kuuluv jalaväepataljon.

Kalevi jalaväepataljoni ülesanne on välja õpetada lahinguvõimelisi mehhaniseeritud reserv manööver- ja toetusüksusi.
## Juhtkond
Kalevi jalaväepataljoni ülem on kolonelleitnant Vladimir Kolotõgin

Kalevi Üksik-jalaväepataljon, asukohaga Jägalas, taasasutati 18. märtsil 1992 (algselt oli asukoht Kose kutsekooli ühiselamu). Pataljoni ülem oli kapten Albert Helme. Tolleaegse pataljoni eesmärk oli koolitada ajateenijatest võitlusvõimelisi jalaväe reservüksusi. Pataljon oli 1990. aastail ka lahinguvalmiduses. Lisaks täideti enne Üksik-vahipataljoni toimima hakkamist tseremoniaalülesandeid. Pataljon oli relvastatud soomustransportööridega BTR-80UNSh ja mõne luuresoomukiga BRDM-2. Väeossa üritati koondada muudki kaitseväe soomustehnikat, mis oli peamiselt saadud lahkuvalt Vene armeelt. Pataljon eksisteeris 2002. aastani, mil likvideeriti seoses linnaku logistiliselt ebasobiva asukohaga ning ebavajalikkusega kaitseväe uues struktuuris ja arengukavas. Soomustehnika ja suur osa kaaderkoosseisust suunati samal ajal Paldiskis rahuvalveüksuse baasil formeeritud Scoutspataljoni. Seal jätkas tegevust ka Kalevi pataljoni ohvitseride kogu. 

Jägala linnakusse jäi alles valveteenistus ja seal korraldati hajusalt kaitseväe ja Kaitseliidu väljaõppeüritusi.

1. jaanuaril 2009. aastal taastati Kalevi jalaväepataljon kiirreageerimisüksusena 1. jalaväebrigaadi koosseisus, asukohaga Paldiskis. Pataljoni isikkoosseis formeeriti suures osas Rahuoperatsioonide Keskuse väljaõppesektsiooni kaitseväelastest. Kalevi jalaväepataljon võttis üle 2008. aasta lõpus likvideeritud Rahuoperatsioonide Keskuselt ülesande plaanida ja valmistada ette rahvusvahelistel sõjalistel operatsioonidel osalevaid Eesti kontingentide allüksusi ja kaitseväelasi. Praegu on pataljonil teised ülesanded.

## Ajalugu
Kalevlaste Maleva pataljon formeeriti 20. detsembril 1918, asutajad olid Tallinna spordiselts Kalevi liikmed. Kalevlaste Maleva pataljon osales mitmes Vabadussõja lahingus. Alates 1920. aastast seisnes pataljoni edasine tegevus väljaõppes ning piiri valvamises ja kindlustamises. 1940. aasta juunis saadeti väeosa laiali. 

Pataljoni ülemad olid:
*alampolkovnik Friedrich-Karl Pinka
*kolonel Jakob Vende
*major Johannes Uuskam
*kolonelleitnant Olav Mullas
## Välislingid
*Kalevi jalaväepataljon 1. jalaväebrigaadi kodulehel
Voldemar Õun

**Voldemar Õun** (7. jaanuar 1893 Tallinn – 4. jaanuar 1986 Göteborg) oli Eesti riigiametnik ja kirjanik.

Sündis Tallinnas väidetavalt vabrikutöölise pojana, isa pole teada.

Aastail 1915–1917 oli jalaväe tagavarapataljoni reamees Petrogradis.

Õppis 1921–1926 Tallinna täis­kasvanute kolledži humanitaar­harus ja 1926–1937 korduvate katkestustega Tartu ülikoolis õigusteadust, hiljem veel Göteborgi ülikoolis.

Töötas mitmel ametikohal kohtu- ja politseisüsteemis, aastail 1922–1929 ka kriminaalpolitsei agendi ja sekretärina.

Pärast ülikooli lõpetamist oli kuni 1940. aasta suveni ametis EV õiguskantsleri Anton Palvadre sekretärina.

1944 põgenes Rootsi, elas ja suri Göteborgis, teenis leiba lihttöölisena.

## Teosed
Eestis avaldas **Mardika** varjunime all Looduse romaanivõistlusel auhinnatud romaanid:
* "Tint" (1938) ja 
* "Konarlik tee" (1939).
Rootsis ilmusid romaanid:
*  "Viis paari susse" (1952) ja 
* "Uus evangeelium" (1953), 
Stockholmis tõi Lensi Römmer 1974 lavale näidendi:
* "Teisel pool tõusu".

## Välislingid

* Eesti lugu: Voldemar Õun "Uus evangeelium", Eesti Päevaleht 20. märts 2009
Mopaanipuu (perekond)

**Mopaanipuu** (*Colophospermum*) on puude perekond liblikõieliste sugukonnast. Perekonda kuulub üks liik, mopaanipuu.

## Välislingid
*  Germplasm Resources Information Network
699

**699. aasta**

**[[Sajandid]]**: 6. sajand - **[[7. sajand]]** - 8. sajand

**[[Kümnendid]]**: 640. aastad 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad - **[[690. aastad]]** - 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad

**Aastad**: 694 695 696 697 698 - 699 - 700 701 702 703 704 

## Sündmused
*...

## Sündinud
*Abū Ḥanīfa, araabia õpetlane

## Surnud
*...
697

**697. aasta** (**DCXCVII**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas esmaspäeval.

## Sündmused
*loodi Veneetsia vabariik ja valiti esimene doodž.
*Bütsantsil tuli maha jätta Kartaago, mis mõne aja pärast tagasi vallutati, kuid siis jälle jäädavalt kaotati.

## Sündinud
*...

## Surnud
*...
Kiuruvesi

**Kiuruvesi** on asula Soomes Põhja-Savo maakonnas, Kiuruvesi linna keskus.

2019. aastal elas seal 4038 inimest.
Nikolai Ganjušov

**Nikolai Ganjušov** (vene *Николай Петрович Ганюшов*; 18. detsember 1931 Vologda oblast – 20. september 2006) oli Eesti NSV riigitegelane ja Eestimaa Kommunistliku Partei KK sekretär. Rahvuselt venelane, mõistis mõnevõrra
ka eesti keelt.

## Elulugu
Ta töötas 1947. aastal postiljonina Viiburi rajoonis Leningradi oblastis, 1947–1951 oli arve- ja raamatupidaja Viiburi rajooni ja linna sanatooriumides.

Aastatel 1951–1957 teenis NSV Liidu relvajõududes: 1951–1956 Leningradi sõjaväeringkonna 118. Kaardiväe Eesti Laskurdiviisi autokoolis, 1956–1957 oli Leningradi oblasti Viiburi sõjaväehaigla nr 1079 automehaanik.

Aastatel 1956–1963 õppis ta Loode Tehnoloogiainstituudis ning sai autode ja traktorite insenermehaanikuks. 1957 Balti sõjaväeringkonna 36. Kaardiväe motoriseeritud laskurdiviisi autokooli ülema kohusetäitja.

## Karjäär Eesti NSV-s
Aastatel 1957–1961 oli ta Tallinna Polütehnilises Instituudis automehaanika õppemeister, 1961 metsnik Viiburi metsamajandis, 1961–1963 tehnik-konstruktor remondimehaanika tehases Progress Tallinnas, 1963–1967 konstruktor ja peainseneri asetäitja Tallinna Ekskavaatoritehases.

1987. aastal sai alampolkovniku auastme.

## Karjäär EKP-s
NLKP liige 1953. aastast. Tallinna Ekskavaatoritehase partei-algorganisatsiooni sekretär 1964–1966.

Aastatel 1967–1973 oli ta EKP Tallinna linna Keskrajooni rajoonikomitee sekretär, 1973–1974 EKP KK organisatsioonilise-parteitöö osakonna instruktor. Õppis 1973–1976 kaugõppes NLKP KK Kõrgemas Parteikoolis.

Aastatel 1974–1978 EKP Tallinna linna Oktoobri rajooni rajoonikomitee I sekretär, 1978–1984 EKP Tallinna Linnakomitee II sekretär, 1984 EKP KK tööstusosakonna juhataja, 6. märtsil 1984 kinnitati ta EKP KK pleenumil EKP KK tööstussekretäriks, kellena töötas pensionile minekuni 7. detsembril 1989.

Ta oli EKP Keskkomitee liige 1976. aastast kuni pensionile minekuni, 1984. aastast EKP KK büroo liige.

## Hinnanguid tegevusele
Karl Vaino iseloomustas 1984 Ganjušovi kui head organisaatorit ja autoriteetset inimest. 1988. aastast Moskvast lähtuv kriitika süüdistas teda vanamoodsuses, koostöö puudumises liidulise alluvusega ettevõtetega, ainult jooksvate küsimustega tegelemises, mistõttu uurimine ja teaduslik-tehniline progress tema juhtimisvaldkonnas pidurdus. 

## Isiklikku
Esimene abikaasa Riina (ühine tütar), teine Jelena (ühine poeg).

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Substraat (keemia)

**Substraat** (ld. *substratum* – alus) on mõiste keemias, mis ei ole rangelt defineeritud. Tavaliselt vaadeldakse substraadina seda keemilise reaktsiooni lähteainet, mis on oodatava produkti struktuuriga kõige sarnasem. Tihti mõistetakse substraadi all ühte lähteainet ja nimelt seda ühendit, mille muundumisi või omadusi uuritakse mitmesuguste reagentidega, mis põhjustavad substraadi muutumist (derivatiseerimise). Substraat on enamasti see lähteaine, mille põhistruktuur protsessis säilib. 

Substraadi keemilise muutuse iseloomu (brutoreaktsioon) järgi esinevad liitumisreaktsioonid, elimineerimisreaktsioonid, asendusreaktsioonid, redoksreaktsioonid, ümberasetusreaktsioonid ja peritsüklilised reaktsioonid. 

## Vaata ka
*Orgaaniline reaktsioon
*Reagent
*Substraat (biokeemia)
Ants Rulli

**Ants Rulli** (kuni 1935. aastani **Alfred Hans Rullinkov**; 3. september (vkj)/ /16. september 1908 Aidu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 31. oktoober 1986 Tartu) oli eesti kirurg.

Ta lõpetas 1928. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1936. aastal Tartu Ülikooli.

Oli aastani 1940 sealsamas õppejõud, seejärel mitmel pool Eestis kirurg. Aastatel 1945–1954 ja 1957–1974 oli ta Tartu Ülikoolis üldkirurgiakateedri juhataja. 1969. aastal sai ta meditsiinidoktoriks, 1975 professoriks.

1958. aastal ravis ta esimesena Eestis südamehaigust kirurgiliselt.

## Kirjandus
*Ants Peetsalu. "Ants Rulli – kirurgia professor". Tartu Ülikool. 2008. ISBN 9789985405512

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
*AJALOOTUND R2-S. Ants Rulli ja Valter Pärtelpoeg (raadiosaade, pikkus 51 minutit). Raadio 2, 14. september 1998
Max Skladanowsky

**Max Skladanowsky** (30. aprill 1863 Pankow – 30. november 1939 Berliin) oli saksa leiutaja ja filmipioneer.
Kukkusi

**Kukkusi** (vadja Kukkuzi) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Bolšoi Lutski külaasunduses. Asub Lauga jõe paremal kaldal.

Kukkusis räägiti läänemeresoome murret, mida tavaliselt on klassifitseeritud kui isuristunud vadja keele murret ehk Kukkusi murret. Petri Kallio ja Tiit-Rein Viitso on sellise määratluse vastu argumenteerinud. Kallio on arvanud vastupidi, et tegu on vadjastunud isuri murdega. Viitso pidas seda isuri keelele lähedaseks, ent siiski eraldiseisvaks läänemeresoome murdeks. Tema arvates hakati kukkusilasi vadjalasteks pidama sellepärast, et nad ühest küljest polnud isurid ega soomlased, teisalt olid aga kunagise Vadja viiendiku asukad.

## Viited
Arkadi Rannes

**Arkadi Rannes** (aastani 1935 **Arkadi Filaretov**; 3. november 1909 Pärnu – 25. märts 1967 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.

## Elulugu
Arkadi Rannes oli väiketöösturi poeg, tema isa oli metsapraaker-saeveskipidaja.

1928. aastal lõpetas ta Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi, 1932 Viini Majandusülikooli ja 1934 Fribourgi Ülikooli Šveitsis rahvamajanduse alal majandusteaduse doktorina väitekirjaga, mis käsitles Eesti vääringu arengut. 1956. aastal sai Tallinna Polütehnilises Instituudis majanduskandidaadi kraadi väitekirjaga "Tootmise spetsialiseerimine ja koopereerimine Eesti NSV kohalikku tüüpi tööstuses" ning 1965. aastal Eesti Teaduste Akadeemias majandusteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Uurimus väiketootmise ümberkasvamise seaduspärasusest sotsialistlikuks suurtööstuseks (Eesti NSV materjalide baasil)".

1934–1940 töötas Rannes Konjunktuurinstituudis referendina tööstuse alal, 1938–1940 oli ta Tartu Ülikoolis õppeülesannete täitja rahvamajanduspoliitika alal, 1939–1941 õppeülesannete täitja majandusõpetuse alal Tallinna Tehnikaülikoolis. 1940–1941 oli ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomisjoni tööstusosakonna juhataja, 1941–1944 Eesti Statistikaametis, 1944–1946 Eesti NSV Riiklikus Plaanikomisjonis, 1946–1967 Tallinna PolütehniIise Instituudi tööstusökonoomika kateedri dotsent, 1965–1967 professori kohusetäitja.

## Teadustöö
Arkadi Rannes tegeles peamiselt 1930. aastate Eesti majanduse statistilis-majandusliku uurimise ja tööstusökonoomikaga. Ta avaldas üle 70 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Tööstusökonoomika probleeme Nõukogude Eestis. Tartu: Teaduslik Kirjandus, 1948
* Tööviljakuse tõus viiendal viisaastakul. Tallinn, 1954
* Industry in Soviet Estonia. Tallinn, 1966. Kollektiivi osavõtt tootmise juhtimisest ja planeerimisest. Tallinn, 1966

## Viited

## Kirjandus
* Eesti entsüklopeedia, kd 8, lk 29
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982. kd III, 111
* Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tallinn, 1986, lk 152, 175, 332–333, 339–341, 405, 411, 415, 500
* TPI õppejõudude ja teaduslike töötajate poolt kaitstud väitekirjad 1945–1972. Tallinn, 1975, lk 84, 86
* Toomaspoeg, J. Professor Arkadi Rannes – majandusinseneride ettevalmistuse rajaja TPI-s. // Tehnilise mõtte ja tehnikahariduse ajaloo probleeme Eestis. III. Tehnikaharidus. Tallinn, 1985, lk 155–159
* Tallinna Tehnikaülikooli professorid läbi aegade. Tallinn, 2008, lk 345–346
*
Marta Schmiedehelm

**Marta Elisabet Schmiedehelm** (10. juuni 1896 Kose, Ravila vald, Harjumaa – 26. juuni 1981 Tallinn) oli eesti arheoloog. 

## Haridus
Õppis Kõrgematel Naiskursustel Petrogradis ja Petrogradi Ülikoolis 1914–1921, lõpetas Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna 1923, filosoofiamagister aastast 1923. Ajaloodoktoriks promoveeriti 1956. aastal. 

## Töö
Teenis Petrogradis kooliõpetajana ning töötas Vene Ainelise Kultuuri Ajaloo Akadeemias. Aastatel 1924–1944 töötas Tartu Ülikooli arheoloogiakabineti konservaatorina ja konservaator-assistendina. 

Ajaloolise Ajakirja toimetuse liige aastast 1930. Õpetatud Eesti Seltsi sekretär 1930–1935. Tartu Riikliku Ülikooli arheoloogia kateedri assistent 1944–1977, ENSV TA Ajaloo Instituudi arheoloogia sektori vanemteadur 1947–1977 ja konsultant 1977–1981.

Tema töid on ilmunud 1944. aasta väljaandes "Das Gräberfeld am Jaskowska-See in Masuren. Studien zur westmasurischen Kultur der römischen Eisenzeit".

## Viited

## Kirjandus
* Akadeemia 2019, nr 7, lk 1329. 
* Arheoloogia doktoritööd

## Välislingid
*
Hugo Raudsepp (keemik)

**Hugo Raudsepp** (17. september 1900 Tänassilma vald, Viljandimaa – 6. jaanuar 1976 Tallinn) oli eesti keemik, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1961).

## Elukäik
Raudsepp võttis osa Vabadussõjast. 

Ta lõpetas 1921. aastal Viljandi Maakonna Reaalgümnaasiumi, õppis Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna keemiaosakonnas 1921–1926, lõpetas. Sai Tartu Ülikoolis 1928. aastal magistrikraadi keemias ("Uurimusi kloori toimest põlevkivi kerogeenisse"). Teaduste kandidaat keemias 1946, teaduste doktor keemias 1956 (Leningradi Riiklik Ülikool). Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilasseltsi Liivika.

Töötas 1926–1936 Tartu Ülikooli orgaanilise keemia laboratooriumi assistendi ja vanemassistendina. Tallinna Polütehnilises Instituudis 1936–1976: orgaanilise keemia laboratooriumi assistent, instruktor-assistent 1937–1940; keemiaosakonna kemikaalide ja materjalide lao juhataja; orgaanilise ja biokeemia kateedri dotsent 1940–1941, laboratooriumi dotsent 1941–1944. Eesti NSV Tööstuse Teadusliku Uurimise Keskinstituudi teadusala asedirektor 1941; Eesti NSV Teaduste Akadeemia Tööstusprobleemide Instituudi orgaanilise keemia ja tehnoloogia laboratooriumi juhataja 1944–1947.  Orgaanilise keemia ja pürogeensete protsesside kateedri dotsent 1945–1955; 1956–1976 TPI polümeeride sünteesi laboratooriumi rajajaid ja teaduslik juhendaja 1959–1965.

Keemia-mäeteaduskonna dekaan 1946–1947; orgaanilise keemia kateedri juhataja 1951–1973, professor 1956–1973, konsultantprofessor 1973–1976. 

Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valiti 1961. aastal orgaanilise keemia alal.

Teadustöö põhisuunad on 1,4-dieenide süntees, põlevkivi kerogeeni koostis ja struktuur, aromaatsete süsivesinike keemilised omadused. Hugo Raudsepp oli põlevkivifenoolide alaste uurimistööde algatajaid.

Avaldas üle 140 publikatsiooni, õpiku "Orgaaniline keemia" (1967) autor, "Vene-eesti keemiasõnastiku" (1964) üks koostajaid. 9 autoritunnistust ja patenti.

Tema juhendamisel on kaitstud üle 20 kandidaadiväitekirja.

## Isiklikku
Tema tütar on raamatugraafik Iivi Raudsepp.

## Liikmesus
* 1928–1940 Eesti Loodusuurijate Selts
* D. I. Mendelejevi nimeline Üleliidulise Keemia Selts
* 1942 Eesti Keemia Seltsi liige, esimees 
* 1975–1976 Soome Keemia Seltsi välisliige
* Eesti NSV vabariikliku keemia terminoloogiakomisjoni liige, esimees ja eestikeelse keemiaterminoloogia arendaja 
* Tallinna Teadlaste Maja

## Tunnustus
* 1985 – Paul Kogermani mälestusmedal (postuumselt)
* 1961 – Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik (orgaaniline keemia)
* 1948 – Nõukogude Eesti preemia (kaasautor Karl Kask)

## Viited

## Välislingid
* ''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*