open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hauamäe talu kalmistu

**Hauamäe talu kalmistu** on kalmistu Vändra kihelkonnas Pärnumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Tagassaare külas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu maakonnas.

Kalmistu  omanik on perekond Paulus, ka maetud on pärit nende sugukonnast. Kalmistule on praegu teadaolevalt maetud 16 inimest, viimati 2014. aastal. Kalmistu pindala on 0,33 ha.

## Kalmistule maetuid
*1985 – Kaarel Paulus (30. november 1937 – 8. mai 1985), põllumajandus- ja kehakultuuritegelane

## Kirjandus
*Taavi Pae. "Hauamäe talu kalmistu". // "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". Tuna, 3/ 2018. Lk 38–39

## Välislingid
*
*
ENAC

**ENAC** on akronüüm, mis võib tähendada mitut asja.

* **[[École nationale de l'aviation civile]]** on lennundus- ja kosmonautikakool Prantsusmaal  Toulouse'is
***[[Itaalia tsiviillennundusamet|Ente nazionale per l'aviazione civile]]** on tsiviillennundust korraldav ametkond Itaalias
George Miller

**George Miller** (sündinud 3. märtsil 1945) on Austraalia filmirežissöör, stsenarist ja produtsent.
Supramolekulaarkeemia

**Supramolekulaarkeemia** on keemia haru, mis tegeleb molekulide assotsieerumisega süsteemideks (**supramolekulaarkompleks**ideks), mille osapooled on seotud spetsiifilistest struktuursetest (3D) iseärasustest tulenevate põhiliselt mittekovalentsete interaktsioonidega.

Kui traditsiooniline keemia on fokuseeritud aatomitevahelistele kovalentsetele sidemetele, siis supramolekulaarkeemias on tegu nõrgemate ja pöörduvate mittekovalentsete interaktsioonidega nagu vesinikside, ioonne side, van der Waalsi jõud, hüdrofoobsed interaktsioonid, metalli koordinatsioon ja pi-pi interaktsioonid.

Supramolekulaarkomplekside näiteid:


Supramolecular Assembly Lehn.jpg|Supramolekulaarne assotsieerumine 
Cucurbituril gyroscope AngewChemIntEd 2002 v41 p275 hires.png|Supramolekulaarkompleks: kloriidioon, [kukurbit[5]uriil](https://et.wikipedia.org/wiki/kukurbituriilid) ja kukurbit[10]uriil
Rotaxane Crystal Structure EurJOrgChem page2565 year1998.png|Rotaksaan on mehaaniliselt "lukustatud" struktuur
Host Guest Complex Porphyrin Sanders AngewChemIntEdEngl 1995 1096.jpg|Võõrustaja-külalise kompleks
Lehn Beautiful Foldamer HelvChimActa 1598 2003.jpg|Intramolekulaarne iseassotsieerumine (*foldamer*)


## Vaata ka
*Võõrustaja-külalise kompleks
*Kompleksühend
Everti talu kalmistu

**Everti talu kalmistu** on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Saareküla külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu pindala on 0,19 ha. 

Kalmistu rajati 1934. aastal Everti talu maadele, omanik oli talu peremees Märt Evert. Kalmistule on maetud ja ümber maetud üle 40 inimese.

## Kalmistule maetuid
*1911 – Juhan Aidas (11. veebruar 1867 – 5. august 1911), loodusuurija ja pedagoog. Ümbermatmine
*1934 – Märt Evert (1880–1934), taluperemees
*1982, 24. september – Herman Evert (20. veebruar 1898 – 20. september 1982), kirjastustegelane
*2008, 12. juuli – Ülo Kikas (5. september 1929 – 6. juuli 2008)
*Martin Aidas
*Johann Evert

## Viited

## Kirjandus
*Jüri E. Kukk. Noored korrastavad Everti talu kalmistut. Sakala, 29. juuni 2001
*Taavi Pae. "Everti talu kalmistu". // Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Sulev Oll. Sängita mind mu oma kalmistule! – Maaleht, 19. mai 2011. Lk 14–15
*Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 39–41
*"Perekond Everti kalmistu Saarekülas". // Meil ei ole siin jäädavat linna. Viljandi linna ja kihelkonna kalmistute lugu. Koostaja Janis Tobereluts. Viljandi Muuseumi Toimetised 10. Viljandi 2024. Lk 48–49

## Välislingid
*
Võssunsk

**Võssunsk** (ukraina keeles Висунськ) on küla Ukrainas Mõkolajivi oblastis Berezneguvate rajoonis. Elanike arv on 1750. Pindala on 0,148 km².
Erik Linnolt

**Erik Linnolt** (enne eestistamist 1935 **Erik Mihelson**; 10. jaanuar 1920 Kaluga kubermang, Venemaa – 4. oktoober 2015 Farmington, Connecticut, USA) oli eesti psühhiaater ja eesti aktivist USA-s.

Ta sündis Kaluga kubermangus, kuid kasvas üles Pärnus. Ta õppis Pärnu 3. Algkoolis ja Pärnu 9. Algkoolis ning lõpetas aastal 1938 Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Seejärel õppis ta aastatel 1938–1939 Tondi sõjakoolis. Aastatel 1939–1943 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, kust ta värvati sundmobilisatsiooni käigus Saksa sõjaväkke Hilfswillige teenistusse.

Septembris 1944 põgenes ta väejooksikuna Pärnu kaudu väikeses kalapaadis Rootsi. Ta viibis paar kuud Ojamaa saarel, kuni leidis tööd ja kolis Stockholmi. Aastatel 1946–1951 õppis ta arstiteadust Stockholmis Karolinska Instituudis ja lõpetas selle meditsiinilitsentsiaadi kraadiga. Ta töötas õppeajal mitmel pool üle Rootsi vikareeriva arstina. Aastal 1951 siirdus ta Rootsist Kanadasse ja omandas arstilitsentsi Vancouveris Briti Columbia Ülikoolis internatuuri ja eksamite sooritamisega. Aastal 1954 siirdus ta psühhiaatria erialale. Ta töötas aastani 1959 Vancouveris psühhiaatrina. Aastal 1959 siirdus ta Kanadast USAsse. Seal töötas ta aastani 1996 (mil jäi pensionile) Hartfordis eravaimuhaiglas (*Mental Health Center in Hartford. The Institute of Living*). 

Ta oli aastatel 1957–1958 Vancouveri Eesti Seltsi esimees.

## Isiklikku
Ta abiellus 15. oktoobril 1949 kirjaniku, näitleja ja lavastaja Asta Willmanniga (1916–1984).

## Kirjandus
* Helbe Merila-Lattik. Eesti arstid 1940–1960, lk 532

## Välislingid
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=393
Luapula jõgi

**Luapula jõgi** on jõgi Lõuna-Aafrikas, Kongo jõe Bangweulu ja Mweru järve vahel voolav osa. Luapula moodustab osa piirist Sambia ja Kongo Demokraatliku Vabariigi vahel.

Jõe järgi on saanud nime Sambia Luapula provints.

Luapula algab Bangweulu järvest ja suubub Mweru järve. Järve omakorda suubub idast Chambeshi jõgi. Et see on ühtekokku pikim Kongo lisajõgi, peetakse enamasti Chambeshi lähet Kongo jõe alguseks. Selle piirkonna jõed, järved, sood ja lammid moodustavad ühtse süsteemi ning enamasti on jõe voolusängi raske täpselt määrata.
Lin Dan

**Lin Dan** (hiina keeles 林丹; sündinud 14. oktoobril 1983 Longyanis) on Hiina meessulgpallur, kahekordne olümpiavõitja ja viiekordne maailmameister.

Lin Dani peetakse maailma parimaks sulgpalluriks. 28-aastaselt oli Lin võitnud kõik sulgpalli tähtsaimad võistlused: olümpiamängud, maailmameistrivõistlused, maailma karika, Thomas Cupi, Sudirman Cupi, Master Finali, All England Openi, Aasia mängud ja Aasia meistrivõistlused. 2012. aastal sai Linist esimene mees, kes kaitses meeste üksikmängus oma olümpiavõitu.

### Turniirivõidud

## Viited
Lootus

**Lootus** on optimistlik meelelaad, mis põhineb positiivsete tulemite ootusel, nii isiku enda elus kui maailma suhtes üleüldiselt.

Lootus on üks kristlikest voorustest.

Lootuse vastand on meeleheide.
Čašniki rajoon

**Čašniki rajoon** (transkribeerituna Tšašniki rajoon) on rajoon Viciebski oblastis Valgevenes.

Rajooni pindala on 1481 km². 2014. aasta seisuga elas seal 32 241 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Alšanka, Antapolle, Ivanski, Krasnałuki, Kruhlica, Łukomli, Novaja Zara ja Proziemla külanõukogu.

Halduskeskus on Čašniki linn, rajooni suurim asula on aga Novałukomli linn. Vanim keskus piirkonnas on Łukoml.


Рэшткі Троіцкай царквы. Белая Царква уначы.jpg|Kiriku varemed
Ghetto Chashniki 2b.jpg|Čašniki


Rajooni suurim jõgi on Uła, teine suurem jõgi on rajooni lõunapiiril voolav Esa. Suurim järv on Łukomli järv. Teised suuremad järved on Žerynskaje, Čarejskaje ja  Bajarskaje. Kõrgeim koht on Dabramysłi küla lähistel (256 meetrit). Madalaim koht asub Uła jõe ääres (122 meetrit).

2014. aasta seisuga olid elanikest 91,43% valgevenelased, 6,91% venelased ja 1,66% oli teistest rahvustest. 73,27% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 25,62% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 39,06% elanikke, vene keelt aga 59,13%.

## Viited

## Välislingid

*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Rajooni kaart
August Sikk

**August Sikk** (30. november 1919 Mõisaküla – 2. september 2013 Stockholm) oli eesti keeleteadlane ja sotsioloog.

## Elukäik
August Sikk sündis Pärnumaal Mõisakülas ja lõpetas seal 1932. aastal algkooli. Haridusteed jätkas ta Tallinna Kolledžis. 

1940. aastate algul töötas ta Vigala ja Lihula algkoolis õpetajana. Saksa okupatsiooni ajal võeti ta sõjaväkke ning pääses sõja lõpul koos Saksa armeega Saksamaale. Töötas lühikest aega Geislingeni eesti algkoolis õpetajana. Seejärel õppis Johannes Gutenbergi Ülikoolis Mainzis ja seejärel Heidelbergi ülikoolis, mille lõpetas 1953. aastal filosoofiadoktori kraadiga. Aastail 1953–1958 töötas ta Mannheimi ülikooli ajalooinstituudis algul nooremteaduri ja hiljem juhtiva konsultandina.

1958. aastal asus perekond elama Rootsi. Seal õppis ta Stockholmi Ülikoolis ning sooritas 1964. aastal filosoofiakandidaadi eksami ja 1966. aastal täiendava filoloogiamagistri eksami, mis oli vajalik keskkooliõpetaja kutseks. 1970. aastal kaitses ta filoloogialitsentsiaadi kraadi saksa keele alal. Pärast õpinguid töötas Sikk Rootsi põhikooli kõrgemas astmes ja gümnaasiumis saksa ja inglise keele õpetajana ning 1970. aastail ka Stockholmi Eesti Gümnaasiumi saksa keele õpetajana.

August Sikk osales mitmes Rootsi eestlaste organisatsioonis: ta oli Eesti Keskkooli- ja Gümnaasiumiõpetajate Ühingu juhatuse liige ja hiljem esimees, alates 1992. aastast Eesti Keele ja Kirjanduse Instituudi juhatuse liige, kuulus korporatsiooni Rotalia, Eesti Teaduslikku Seltsi Rootsis, Eesti Komitee asemikekogusse ja veel mitmesse organisatsiooni.

## Isiklikku
Saksamaal abiellus August Sikk Reine Muthmanniga ning neil sündis tütar Martina.

## Teoseid
*Das Flühtlingsproblem nach dem sweiten Weltkrieg, unter besonderer Berücksichtigung der demographischen Verhältnisse. Väitekiri 1953, 2. trükk, Stockholm, 2001
*Mund-art und Umgangssprache in Gerhart Hauptmanns Bühnenwerken "Der Biber-pelz" und "Der rote Hahn". Väitekiri, 1970, 2. trükk, Stockholm, 1998

## Viited

## Välislingid
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1788
Medivka

**Medivka** (ukraina keeles Медівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 654. Pindala on 2,661 km².
Vilšanka (Murovani Kurõlivtsi rajoon)

**Vilšanka** (ukraina keeles Вільшанка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 67. Pindala on 0,345 km².
Mweru

**Mweru** (ka **Mwelu** või **Mwero**) on järv Aafrikas Sambia ja Kongo Demokraatliku Vabariigi piiril. Ta moodustab osa Kongo jõe süsteemist koos järve voolava Luapula jõe ja sealt välja voolava Luvua jõega.

Järve geograafilised koordinaadid on .

Mweru suurim pikkus on 131 km ja laius 56 km, pindala 5120 km², suurim sügavus 27 m ja maht 38,2 km³.

Järves on Kilwa ja Isokwe saar.
Kuberneripuu

**Kuberneripuu** (*Julbernardia*; *Paraberlinia*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv puude perekond.

Kuberneripuud kasvavad Aafrikas. Puud on keskmist kasvu.

Perekonda kuulub kaheksa liiki.

## Liike
* *[[Julbernardia magnistipulata]]*
* *[[Julbernardia globiflora]]* (mnondo)
* *[[Julbernardia paniculata]]*
Tagamürgihambad

**Tagamürgihambad** ehk **tagavaolised mürgihambad** (*Ophistoglypha*, inglise keeles *ophistoglyphous fangs*) on spetsiaalne mürgihammaste tüüp teatud madudel. Mõnikord aitavad tagamürgihambad madusid klassifitseerida. 

Tagamürgihambad on spetsiaalsed, teistest hammastest veidi pikemad ja hammustamise ajal maomürki väljutavad hambad (vahel ka kihvad), mis asuvad harilikult ülalõualuu tagaosast ning on varustatud vaoga. Nende ülesanne on abistada madusid toitumisel – hambad surutakse saaklooma kehasse.     

Sisalikumao (*Malpolon*) ja liivamao (*Psammophis*) perekonda kuuluvatel madudel on tagamürgihammastes kõigusoojastele loomadele toksiinina mõjuvat sülge.  

Pikka aega peeti tagamürgihammastega madusid inimestele ohututeks, kuid ka nende madude hammustus võib kergema või koguni raskema astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.

Kui tagamürgihammastega madu inimest hammustab, siis tuleks püüda hammaste suunale vastupidi madu keha küljest eemaldada (hambad on mao suus neelu poole suunatud). Kui toimida valesti, tungivad mao hambad sügavamale hammustuskohta, madu väljutab tõenäoliselt kogu süljevaru ja vigastatud veresooned toimetavad mürgise sülje vereringesse. 

## Viited

## Välislingid
*Teadlased purustasid maohammustuse müüdi, Novaator, 18. mai 2011
Hłybokaje rajoon

**Hłybokaje rajoon** (transkribeerituna *Glõbokaje rajoon*) on rajoon Valgevenes Viciebski oblastis.

Rajooni pindala on 1760 km². 2014. aasta seisuga elas seal 38 456 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Abrubi, Aziarcy, Hałubičy, Karaby, Łomašy, Padsviłle, Plisa, Prazaroki, Psuja,  Zaleśsie, Ziabki, Udzieła ja Uzrečča külanõukogu.

Halduskeskus on Hłybokaje linn. Teine tähtsam asula on Padsviłle alev.


Панорама-Глубогоко.jpg|Hłybokaje
Глыбокае.JPG|Hłybokaje
View to the cemetery of Mosar.jpg|Mosar
Бушыкі.jpg|Bušyki


Rajooni suurimad jõed on Dzisna jõe lisajõed Biarozaŭka jõgi, Mniuta jõgi ja  Avuta jõgi. Kõrgeim koht on Kavali küla lähistel (226,4 meetrit). Madalaim koht asub Avuta jõe ääres (130 meetrit).

Rajoonis asub Valgevene sügavaim järv Doŭhaje. Suurimad järved on Šo, Plisa, Mniuta, Vialikaje, Piatroŭskaje, Biełaje ja Carkavišča.

Rajooni elanikest olid 2014. aasta seisuga 84,51% valgevenelased, 3,2% venelased, 10,25% poolakad ja 1,04% teistest rahvustest. 88,32% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 11,12% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 79,65% elanikke, vene keelt aga 19,26% elanikke.

## Viited

## Välislingid

* Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
* Rajooni kaart
Tiibviljak

**Tiibviljak** (*Pterocarpus*) on liblikõieliste sugukonda kuuluv puude perekond.

## Liigid
Perekonda kuulub 35 liiki.

* *[[Pterocarpus acapulcensis]]* Rose
* *[[Pterocarpus albopubescens]]* Hauman
* *[[Pterocarpus amazonum]]* (Benth.) Amshoff
* *Pterocarpus angolensis* DC. – angoola tiibviljak
* *[[Pterocarpus antunesii]]* (Taub.) Harms
* *[[Pterocarpus brenanii]]* Barbosa & Torre
* *[[Pterocarpus claessensii]]* De Wild.
* *Pterocarpus dalbergioides* DC. – andamani tiibviljak
* *[[Pterocarpus echinatus]]* Pers.
* *Pterocarpus erinaceus* Poir. – senegali tiibviljak
* *[[Pterocarpus gilletii]]* De Wild.
* *[[Pterocarpus hockii]]* De Wild.
* *[[Pterocarpus homblei]]* De Wild.
* *Pterocarpus indicus* Willd. – india tiibviljak
* *[[Pterocarpus lucens]]* Guill. & Perr.
* *Pterocarpus macrocarpus* Kurz – suureviljaline tiibviljak
* *Pterocarpus marsupium* Roxb. – malabari tiibviljak
* *[[Pterocarpus mildbraedii]]* Harms
* *[[Pterocarpus mutondo]]* De Wild.
* *[[Pterocarpus officinalis]]* Jacq.
* *[[Pterocarpus orbiculatus]]* DC.
* *[[Pterocarpus osun]]* Craib
* *[[Pterocarpus rohrii]]* Vahl
* *[[Pterocarpus rotundifolius]]* (Sond.) Druce
** subsp. *polyanthus* (Harms) Mendonça & E. P. Sousa
*** var. *martinii* (Dunkley) Mendonça & E. P. Sousa
*** var. *polyanthus* (Harms) Mendonça & E. P. Sousa
** subsp. *rotundifolius* (Sond.) Druce
* *[[Pterocarpus santalinoides]]* DC.
* *Pterocarpus santalinus* L. f. – sandli-tiibviljak
* *Pterocarpus soyauxii* Taub. – aafrika tiibviljak
* *[[Pterocarpus ternatus]]* Rizzini
* *[[Pterocarpus tessmannii]]* Harms
* *[[Pterocarpus tinctorius]]* Welw.
* *[[Pterocarpus velutinus]]* De Wild.
* *[[Pterocarpus villosus]]* (Benth.) Benth.
* *[[Pterocarpus violaceus]]* Vogel
* *[[Pterocarpus zehntneri]]* Harms
* *[[Pterocarpus zenkeri]]* Harms
Eesmürgihambad

**Eesmürgihambad** (*Proteroglypha* ja *Solenoglypha*, inglise keeles *proteroglyphous fangs*) on madudel spetsiaalne mürgihammaste tüüp, mida mõnikord kasutatakse madude klassifitseerimisel. 

Eesmürgihammastega madudel paiknevad spetsiaalsed teistest hammastest pikemad ja hammustamise ajal sülge (maomürki) väljutavad hambad (vahel ka kihvad), harilikult ülalõualuu eesosas ning on varustatud seesmise kanaliga.    

Eesmürgihammaste ülesandeks on madude abistamine toitumisel. Nende abiga pritsitakse, hammustamise käigus, toksiinina toimivat sülge  saaklooma kehasse. Maod kasutavad eesmürgihambaid ka enesekaitsel pritsides sülge, valdavalt hammustamise ajal röövlooma, aga ka ohtliku inimese kehasse.

Eesmürgihammastega maod liigitatakse kaheks:
**proteroglyphous* - siia rühma liigitatud madudel on püsivalt erektiilsed lühikesed, seesmise kanaliga eesmürgihambad, nende hulka liigitatakse kobrad, mambad ja mürknastiklased;

**solenoglyphous* - siia rühma liigitatud madudel paiknevad mürgihambad harilikult horisontaalselt ja vertikaalsesse asendisse liigutuvad eesmürgihambad saaklooma tabamiseks aga ka enesekaitseks, nende hulka liigitatakse rästiklased. 

Teatmeteoses "Loomade elu", V köite 309. leheküljel kirjeldatakse seda järgnevalt: 

Eesmürgihammastega madude sülg toimib toksiinina nii kõigusoojastele  kui ka püsisoojastele loomadele. 

Eesmürgihammaste taga paiknevad tagavarahambad, mis eesmürgihammaste kulumise või ka murdumise korral need välja vahetavad.  

## Viited

## Välislingid
*Teadlased purustasid maohammustuse müüdi, Novaator, 18. mai 2011,  Veebiversioon (vaadatud 11.04.2014)
Leetse-Lepiku talu kalmistu

**Leetse-Lepiku talu kalmistu** on kalmistu Harju-Madise kihelkonnas Harjumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas Harju maakonnas. Laiemalt kuulub kalmistu Lääne-Harju valda. On heas korras ja hoolitsetud. 

Kalmistu pindala on 0,033 ha ja omanik on perekond Evald. Kalmistule on praegu teadaolevalt maetud 9 sellest perekonnast pärit inimest. Kalmistul puhkab ka kunstnik Nikolai Triik, kelle ema on pärit sellest talust.

## Kalmistule maetuid
*1915 – Jakob Evald (22. mai 1831 – 24. detsember 1915), Nikolai Triigi emapoolne vanaisa
*1920 – Johan Evald (15. oktoober 1860 – 7. mai 1920), Nikolai Triigi ema vend
**1919 – tema poeg Aleksander Evald (10. oktoober 1893 – 11. veebruar 1919)
**1934 – tema tütar Elfriede Evald (10. august 1902 – 2. mai 1934)
**1956 – Johani abikaasa Helene Katharina (Leena) Evald (sündinud Weber; 1864–1956)
*1940 – Nikolai Triik (7. august 1884 – 12. august 1940)
*1979 – Lydia Evald (22. juuni 1890 – 15. märts 1979)

## Kirjandus
*Taavi Pae. "Leetse-Lepiku talu kalmistu". – Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid – talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 49–50

## Välislingid
*
Veep

**Veep** (suri 6. sajandil) oli korni pühak. Pole selge, kas ta oli mees või naine. Katoliku kirikus on tema mälestuspäev 1. juuli.
Chinsali

**Chinsali** on linn Sambias, Muchinga provintsi ja Chinsali ringkonna halduskeskus.

Chinsali asub 180 km Mpikast põhjakirdes, 15 km kaugusel Lusakat piirilinna Tundumaga ühendavast maanteest ja 28 km kaugusel Chambeshi jõest. Linn asub 1300 meetri kõrgusel merepinnast.

Aastal 2006 elas Chinsalis hinnanguliselt 14 000 inimest.

Linnas on muu hulgas algkool, keskkool, haigla ja lennuväli.

Chinsalis on sündinud Sambia esimene president Kenneth Kaunda.
Loodeprovints (Sambia)

**Loodeprovints** on 1. järgu haldusüksus Sambias, üks riigi kümnest provintsist.

Loodeprovints piirneb idas Copperbelti provintsiga, kagus Keskprovintsiga, edelas Lääneprovintsiga, loodes Angolaga ja põhjas Kongo Demokraatliku Vabariigiga.

## Haldusjaotus

Loodeprovints jaguneb üheksaks ringkonnaks:
* Chavuma ringkond
* Kabompo ringkond
* Kasempa ringkond
* Mufumbwe ringkond
* Mwinilunga ringkond
* Solwezi ringkond
* Zambezi ringkond
* Ikelenge ringkond
* Manyinga ringkond
Lääneprovints (Sambia)

**Lääneprovints** on 1. järgu haldusüksus Sambias, üks riigi kümnest provintsist.

Lääneprovints piirneb põhjas Loodeprovintsiga, idas Keskprovintsi ja Lõunaprovintsiga ning läänes Angolaga.

Provints hõlmab kunagise Barotsemaa.

## Haldusjaotus

Lääneprovints jaguneb seitsmeks ringkonnaks:

* Kalabo ringkond
* Kaoma ringkond
* Lukulu ringkond
* Mongu ringkond
* Senanga ringkond
* Sesheke ringkond
* Shangombo ringkond
Lõunaprovints (Sambia)

**Lõunaprovints** on 1. järgu haldusüksus Sambias, üks riigi kümnest provintsist.

Lõunaprovints piirneb läänes Lääneprovintsi, põhjas Keskprovintsi ja kirdes Lusaka provintsiga ning kagus ja lõunas Zimbabwega.

## Haldusjaotus

Lõunaprovints jaguneb 15 ringkonnaks:

* Chikankata ringkond
* Chirundu ringkond
* Choma ringkond
* Gwembe ringkond
* Itezhi-Tezhi ringkond
* Kalomo ringkond
* Kazungula ringkond
* Livingstone'i ringkond
* Mazabuka ringkond
* Monze ringkond
* Namwala ringkond
* Pemba ringkond
* Siavonga ringkond
* Sinazongwe ringkond
* Zimba ringkond

## Viited
Isoleeriv keel

**Isoleeriv keel** ehk **amorfne keel** on keel, milles ei ole sõnade fleksiooni ega derivatsiooni (näiteks vanahiina keel) või ei ole ainult fleksiooni (näiteks vietnami keel) ja milles grammatilisi seoseid väljendavad lause sõnajärg või abisõnad. Harilikult on nendes keeltes sõnad ühesilbilised.
Asta Willmann

**Asta Willmann** (aastast 1951 kodanikunimi **Asta Linnolt**; 2. oktoober 1916 Tallinn – 3. detsember 1984 Farmington, Connecticut, USA) oli eesti proosa- ja näitekirjanik, luuletaja, teatri- ja draamateoreetik ning näitleja ja lavastaja.

Ta sündis Tallinnas Hiiumaalt pärit laevakapteni tütrena, õppis aastatel 1929–1934 Tallinna kommertsgümnaasiumis ja seejärel Paul Sepa erateatristuudios. Ta mängis aastatel 1934–1937 Draamastuudio Teatri noorsoolavastustes ja 1937–1944 teatris Endla.

Aastal 1944 põgenes Rootsi.

Õppis 1950–1951 Stockholmi Ülikoolis filosoofiat. Aastal 1951 siirdus ta aga Kanadasse, kus õppis Vancouveri Briti Columbia ülikoolis ning omandas 1955. aastal bakalaureusekraadi ajaloo ja poliitilise filosoofia alal. Oli Vancouveri Eesti Seltsis lavastaja. 1960. aastal kolis Connecticuti osariiki Farmingtoni. Seal õppis ta Yale'i Ülikoolis, mille lõpetas 1963. aastal draamakirjanduse ja näitejuhtimise alal. Magistritööna valmis draama „Jumalate mõistatus”, mis lavastati 1964 Torontos Eesti Rahvusteatris Kanadas. Seejärel töötas aastani 1971 Hartfordi Konservatooriumis teatriosakonna juhatajana.

Aastast 1982 oli Eesti PEN-klubi president.

Asta Willmann kirjutas eesti teatri ajaloo ingliskeelse ülevaate (*The Reader’s Encyclopaedia of World Drama*, London, 1970).

## Looming

### Luule

* "Ihuüksi. Luuletused" (1950)

### Romaanid
*"Peotäis tuhka, teine mulda" (viis osa, 1961–1968)
*"Hundisõidul" (1975)

### Näidendid

* lastenäidend "Ema jutustus" (1939, lavastati Eesti Draamateatris ja Endlas)

*"Trummid peavad olema" (1962)

### Novellide ja luuletuste kogu
*"Lumm" (1955)

## Tunnustus

* 1969 Henrik Visnapuu preemia ("Peotäis tuhka, teine mulda")

## Isiklikku
Tema abikaasa oli dr. Erik Linnolt.

Viimase näidendi kirjutamisel põdes ta vähki.

## Viited
Łukoml

**Łukoml** (transkribeerituna **Lukoml**, valgevene keeles *Лукомль*, taraškievicas ka *Луко́маль* ja *Лукамля* (Łukomal või Łukomla)) on küla (endine linn) Valgevenes Viciebski oblastis Čašniki rajoonis, Łukomli külanõukogu halduskeskus. Asulas on 554 elanikku (2010).

Łukomlis on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on VI sajandist pärinev linnamägi. 

## Ajalugu

Łukomli on esmamainitud 1078. aastal. Toona oli VI sajandil rajatud krivitšite linnuse juurde tekkinud juba linnaline asula. XII sajandil sai linnast kohaliku vürstiriigi pealinn. XIV sajandil liitus see vürstiriik Leeduga, jäädes kohalike vürstide, Lukomskite, valitsuse alla. Linna juurde kerkis ka kindlus. Aastal 1392 ehitasid Volõõniast välja rännanud mungad linna kloostri. 1563. aastal hävitasid Ivan Groznõi väed linna ja kohalikud elanikud küüditati Venemaale.

Pärast seda tragöödiat kindlust enam ei taastatud ja linnast sai alev, veelgi hiljem aga küla. Poola jagamisel 1793. aastal läks Łukoml Venemaa koosseisu. Pärast seda kuulus asula Hrapavickitele ja Milašitele. 1924. aastal liideti asula Valgevene NSV-ga. Nõukogude ajal rajati asulast viis kilomeetrit lõuna poole Łukomli järve kaldale Łukomli elektrijaam, mille juurde tekkis Novałukomli linn.
Lõuna-Luangwa rahvuspark

**Lõuna-Luangwa rahvuspark** on rahvuspark Sambias.

Rahvuspargi pindala on 9050 km².

Peamine inimasustus on rahvuspargi idaservas Mfuwes, kus asub ka rahvusvaheline lennujaam.

## Asukoht
Rahvuspark asub Sambia idaosas Luangwa jõe orus. Selle geograafilised koordinaadid on .

Läänes ja loodes piirneb rahvuspark Muchinga kaljuseinaga, idas ja lõunas on piiriks Luangwa jõgi. Ida poole jõe suunas reljeef langeb. Rahvuspargi lääneosa jääb Põhja- ja Keskprovintsi alale, jõe idakallas on Idaprovintsis. Sissepääs rahvusparki on ainult ida pool.

## Ajalugu
Aastal 1938 loodi Luangwa jõe orus ulukikaitseala, mis oli algselt mõeldud 1904. aastal avastatud endeemse rodeesia kaelkirjaku kaitseks. 

Rahvuspark asutati 1972. aastal.

## Elustik

Rahvuspargi loomastik on väga rikkalik. Nähtud on rohkem kui saja imetajaliigi esindajaid ja üle 470 liigi linde. Lõuna-Luangwa rahvuspargis elab rodeesia kaelkirjakuid, elevante, kahvripühvleid, leoparde, impalasid, vesivohlusid, võsapukke, pukusid. Viimast esineb väljaspool Sambiat harva. Luangwa jões elab rohkelt krokodille ja jõehobusid. 

See on üks Aafrika populaarsemaid jalgsisafarisid korraldavaid rahvusparke.

Park hõlmab kaht ökoregiooni. Mõlemad on puistusavannid. Nõlva kõrgemas osas domineerib miombopuu, orupõhjas aga mopaanipuu. Mopaanipuu talub hästi oru põhjas esinevaid kõrgemaid temperatuure ja sademetenappust. Kohati on miombo- ja mopaanipuude vahel ka ahvileivapuid. Puudesalud vahelduvad avarate rohumaadega; tänu sellele esineb kõrvuti rikkalikult nii rohtu söövaid sebrasid kui ka lehti näksivaid kaelkirjakuid. Jõe ääres on kohati lammialad, kus jõehobud öösiti söömas käivad. Vette sattunud jõehobusõnnik on toiduks kaladele, keda omakorda söövad krokodillid.

Luangwa org saab kaugemal läänes kokku Lunsemfwa jõe oruga. Jõe orus elavad muu hulgas endeemsed või peaaegu endeemsed sinignuud ja sebrad *[[Equus quagga crawshayi]]*. Org moodustab inimeste liikumisele omamoodi loodusliku tõkke, sest seda ei ületa ükski tee, ning tõenäoliselt tänu sellele on ka looduslik mitmekesisus paremini säilinud.

Salaküttimise järele valvatakse hoolega. Sellegipoolest hävitati 1987. aastaks kogu rahvuspargi teravmokk-ninasarviku populatsioon ja ka elevantide populatsioon kannatab salaküttimise tagajärjel.

## Pilte

Pilt:Cathedral_mopane_forest_-_South_Luangwa_Valley.jpg|Mopaanipuud
Pilt:Hippo pod edit.jpg|Jõehobud
Pilt:Lion and Lioness.jpg|Lõvipere


## Viited

## Välislingid

* South Luangwa National Park website
* Kanne Wikivoyage'is
* Luangwa rahvuspargi kaart
Ülemine kilpnäärmearter

**Ülemine kilpnäärmearter** ehk **kraniaalne kilpnäärmearter** (ladina keeles *a. thyroidea superior*;*arteria thyroidea cranialis*) on suletud südame-veresoonkonnaga loomadel kaela piirkonnas paiknev arter. 

Kehtivas loomade anatoomianomenklatuuris on arteri nimeks **kraniaalne kilpnäärmearter**. 

## Imetajatel
### Inimestel

Inimestel algab ülemine kilpnäärmearter välimisest unearterist, allapoole jõudes pöördub kilpnäärmeni. Varustab keeleluualuseid lihaseid ja rinnaku-rangluu-nibujätke lihast. 
 
## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Terminologia Anatomicas A12.2.05.002: A. thyroidea superior. Ülemine kilpnäärmearter
Alumine kilpnäärmearter

**Alumine kilpnäärmearter** ehk **kaudaalne kilpnäärmearter** (ladina keeles *arteria thyroidea inferior*; *a. thyroidea caudalis*) on suletud südame-veresoonkonnaga loomadel kaela piirkonnas paiknev arter. 

Kehtivas loomade anatoomianomenklatuuris on arteri nimetuseks **kaudaalne kilpnäärmearter**. 

Alumise kilpnäärmearteri (kaudaalse kilpnäärmearteri) areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

## Imetajatel
### Inimestel

Inimestel lähtub alumine kilpnäärmearter vasakust rangluualusest arterist ja kulgeb mööda kaela ülespoole. 

Alumine kilpnäärmearter on kilpnäärme-kaelatüve haru, mis varustab kilpnääret, kõrvalkilpnäärmeid, neelu ja kõri. 
 
## Viited
Baas

**Baas** on alus; see, millele toetutakse. Sõna on mitmes valdkonnas kasutusel terminina. 

***[[Baas (matemaatika)|baas]]**, vektorruumi baas
***[[Baas (topoloogia)|baas]]** ehk **topoloogia baas** ehk **lahtine baas** ehk **topoloogilise ruumi baas**
* **[[Baas (arhitektuur)|baas]]** ehk **jalam** ehk **sokkel**, samba, piilari või pilastri alumine osa
* **[[Baas (pooljuht)|baas]]**, pooljuhi baasiala
* **[[Baas (geodeesia)|Baas]]** ehk **baasijoon**, geodeesias väga täpselt mõõdetud joon, mille järgi arvutatakse teiste joonte pikkust
***baas** ehk **[[sõjaväebaas]]**, sõjaväe kasutuses olev ala, kus paiknevad ehitised, varud ja sõjaväelased
* **baas**, tootmissuhted tervikuna (vt **[[baas ja pealisehitus]]**)
***Ba'ath** ehk **Baas** ehk **[[Araabia Taassünni Sotsialistlik Partei]]**, partei Süürias, Iraagis ja teistes Araabia maades  
* Baas, Rootsi aadlisuguvõsa
* Ulmekirjanduse BAAS, ulmekirjanduse andmebaas

## Vaata ka
* Andmebaas
Vendée departemangu haldusüksuste loend

**[[Vendée departemang]]u haldusüksuste loend** toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. 
## Kantonid
Departemangus on kokku 17 kantonit. Vald La Roche-sur-Yon (kogupindalaga 87,52 km²) on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast. Kursiivis on toodud jagatud vallaga kantonite pindala kus puudub jagatud valla osa kantoni kogupindalast. Vallad mille osad moodustavad ise kantoni jäävad andmete puudusel ilma pindala välja toomata.

## Vallad

Loetelu Vendée departemangu 255 vallast 1. jaanuari 2024 aasta seisuga:
Kiige tänav

**Kiige tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Kiige tänav algab Roheliselt tänavalt ja lõpeb Liiva tänaval. Kiige tänav on peaaegu loode-kagusuunaline ja ligi 240 meetri pikkune.

Tänava esialgne nimi oli alates 8. novembrist 1927 **Aia tänav** (saksa keeles *Gartenstrasse*, vene keeles *Садовая улица*). 1940. aastal pandi tänavale nimeks **Ploomi tänav**. 25. septembril 1959 pandi tänavale nimeks **Ale tänav**. 22. aprillil 1960 sai tänav Kiige tänava nime seal asunud kiige järgi.

## Viited
Talve tänav

**Talve tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Talve tänav algab Serva tänavalt ja lõpeb Helbe tänaval. Talve tänav on põhja–lõunasuunaline ja ligi 145 meetri pikkune.

Talve tänav sai nime 10. augustil 1954.

## Viited
Alumine kilpnäärmeveen

**Alumine kilpnäärmeveen** ehk **kaudaalne kilpnäärmeveen** (ladina keeles ainsuses *v. thyroidea inferior*; *vena thyroidea caudalis*) on suletud südame-veresoonkonnaga loomadel pea ja kaela piirkonnas paiknev veen. 

Kehtivas loomade anatoomianomenklatuuris on veeni nimetuseks **kaudaalne kilpnäärmeveen**.

Alumise kilpnäärmeveeni (kaudaalse kilpnäärmeveeni) areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

## Imetajatel
### Inimestel

Inimestel lähtuvad alumised kilpnäärmeveenid kilpnäärme alaosast ja suubuvad harilikult vasakusse õlavarre-peaveeni. 

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Terminologia Anatomica-s A12.3.04.002: V. thyroidea inferior. Alumine kilpnäärmeveen
Varbola tänav

**Varbola tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Kivimäe ja Pääsküla asumis. Varbola tänav algab Pärnu maanteelt, ristub Leegi ja Lauliku tänavaga ning lõpeb Mesila tänaval. Varbola tänav on peaaegu kagu-loodesuunaline ja ligikaudu 370 meetri pikkune.

Tänava esialgne nimi oli **Kungla tänav** (saksa keeles *Kungla Strasse*, vene keeles *Кунглаская улица*). Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi ajutiselt **Koha tänav**. Praeguse nime sai Varbola tänav 25. septembril 1959. Tänav on saanud nime Varbola Jaanilinna järgi. Selle nime sai tänav varasema nime (Kungla tänav) mõjul.

## Viited
Segakool

**Segakool** (inglise keeles *coeducational school*) on kool, kus käivad nii poisid kui ka tüdrukud.

## Vaata ka
*Ühisharidus

## Viited
Ülemine kilpnäärmeveen

**Ülemine kilpnäärmeveen** ehk **kraniaalne kilpnäärmeveen** (ladina keeles ainsuses *v. thyroidea superior*;*vena thyroidea cranialis*) on suletud südame-veresoonkonnaga loomadel pea ja kaela piirkonnas paiknev veen. 

Kehtivas loomade anatoomianomenklatuuris on veeni nimetuseks **kraniaalne kilpnäärmeveen**. 

Ülemise kilpnäärmeveeni (kraniaalse kilpnäärmeveeni) areng, anatoomia, morfoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. 

## Imetajatel
### Inimestel

Inimestel koguvad ülemised kilpnäärmeveenid verd kilpnäärmest, kõrist ja rinnaku-rangluu-nibujätke lihasest.
 
## Viited
Lehtpuu tänav

**Lehtpuu tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Lehtpuu tänav algab Kastani tänavalt, ristub Suvila ja Kaasiku tänavaga ning lõpeb seejärel umbtänavana. Lehtpuu tänav on enam-vähem lõuna-põhjasuunaline ja ligikaudu 520 meetri pikkune.

## Tänava nimi ja ajalugu
Lehtpuu tänav asub endise Peetri aedlinna maa-alal. Tänava esialgne nimi oli **Nikolajevi tänav** (vene keeles *Николаевская улица*). 13. novembril 1925 sai tänava nimeks **Kirsi tänav** (saksa keeles *Kirschenstrasse*, vene keeles *Вишневая улица*). Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi ajutiselt **Rebase tänav**. Praeguse nime sai Lehtpuu tänav 25. septembril 1959.

## Viited
Jaanus Sooväli

**Jaanus Sooväli** (sündinud 1. novembril 1982) on eesti filosoof ja tõlkija.

Jaanus Sooväli on lõpetanud Rakvere Reaalgümnaasiumi ja õppinud bakalaureuseõppes Tartu Ülikoolis usuteadust. 2008. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli (*cum laude*) magistrikraadiga filosoofia erialal ning kaitses 2013. aastal doktoriväitekirja "Decision as Heresy" ("Otsus kui hereesia"; juhendaja Ülo Matjus).

Ta töötab Tartu Ülikooli filosoofia osakonnas Eesti mõtteloo teadurina. 2013/2014. õppeaasta kevadsemestril käsitles ta esimesena Tartu Ülikooli ajaloos terve loengukursuse ulatuses Jacques Derrida mõtlemist. Ta on pidanud loengukursusi ka Greifswaldi ülikoolis Saksamaal.

Ta on kirjutanud teatri- ja kirjanduskriitikat ning tõlkinud Friedrich Nietzsche tekste eesti keelde. Nietzsche aforismide tõlkimise eest on ta pälvinud ajakirja Akadeemia tõlke aastapreemia. 

Jaanus Sooväli on Gustav Teichmülleri stipendiumi laureaat. 

## Publikatsioone
* "Decision as Heresy" (Väitekiri), Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, 2013
* "The Absence and The Other: Nietzsche and Derrida against Husserl". *As The Spider Spins : Essays on Nietzsche’s Critique and Use of Language*, toim J. Constâncio and M. J. Mayer Branco, Berlin/Boston, De Gruyter, 2012, lk 161-177
* "Tõlkimine kui transformatsioon". Akadeemia, nr. 6, 2012, lk. 1082-1088
* "Die Abwesenheit des Ich und das Fremde des Bewusstseins". *Lettura della Gaia scienza. Lectures du Gai savoir*, Nietzscheana 14, toim C. Piazzesi, G. Campioni, P. Woltling, Pisa, Edizioni ETS, 2010, lk 173-186
* "Was ist das souveräne Individuum?", Nietzsche-Studien, toim W.Stegmaier / G. Abel, vol. 38, 2009, lk 477-485

## Välislingid
* Sissekanne Tartu Ülikooli kodulehel
*
Marie Louise Coleiro Preca

**Marie Louise Coleiro Preca** (sündinud 7. detsembril 1958 Qormis) on Malta poliitik, kes oli 4. aprillist 2014 kuni 4. aprillini 2019 Malta president.

## Elulugu
Coleiro Preca on lõpetanud Malta Ülikooli õigusteaduse ja humanitaarteaduste alal ning sai notari diplomi.

Õpingute ajal asus ta oma erialal tööle ning astus Tööparteisse. Ta oli algul partei rahvusliku täitevorgani liige ja abisekretär. Aastatel 1982–1991 oli ta partei peasekretär. Samal ajal oli ta sotsialistliku noorsoo rahvusliku ümarlaua liige, partei naistesektsiooni esimees, Guze Ellul Merceri Fondi asutajaliige ning partei nädalalehe Il-Helsien toimetaja.    

24. oktoobrist 1998 on ta olnud Esindajatekoja liige; ta valiti 2003, 2008 ja 2013 tagasi. Parlamendis tegeles ta sotsiaalpoliitika, turismi ja tervishoiuga, kuulus alalisse sotsiaalkomisjoni, rahvuslikku maksumoraali komisjoni ja delegatsiooni Euroopa Nõukogus.   

Ta oli ka telekommunikatsiooniettevõtte Maltacom plc (praegu GO p.l.c.) nõukogu liige.

2013. aastast kuni presidendiks saamiseni oli ta Malta perekonna- ja sotsiaalse ühtekuuluvuse minister. 

1. märtsil 2014 andis ta nõusoleku kandideerida presidendiks. Malta peaminister Joseph Muscat teatas 4. märtsil tema nimetamisest presidendikandidaadiks. 1. aprillil nimetas Esindajatekoda ta presidendiks. 4. aprillil vannutati ta ametisse. Ta vahetas välja George Abela. Ta on riigi üheksas president, seni noorim president (ametisse astudes 55-aastane) ja teine naispresident (esimene oli Agatha Barbara).

## Tunnustus
*Riiklik Teeneteorden

## Isiklikku
Coleiro Preca on abielus Edgar Precaga. Neil on tütar Angie.

Coleiro Preca on katoliiklane.

## Viited
Lemmuselja talu kalmistu

**Lemmuselja talu kalmistu** on kalmistu Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Koljaku külas Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas. 

Kalmistu rajati 1911. aastal Lemmuselja talu maadele, omanik oli talu peremees Hans Putnik. Kalmistule on teadaolevalt maetud 6 inimest.

## Kalmistule maetuid
*1915 – Hans Putnik (1839–1915), taluperemees 
*1920 – Juuli Putnik (1858–1920), tema abikaasa
**1947 – Karl-Eduard Putnik (1887–1947), perepoeg
**1976 – Anette Putnik (1884–1975), tema abikaasa
***1952 – Anna Lillbock (sündinud Putnik; 1880–1952), peretütar
***1964 – August Lillbock (1879–1964), tema abikaasa

## Pildid

Lemmuselja talu kalmistu 01.JPG|Vaade kalmistu väravale.Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2014
Lemmuselja talu kalmistu 02.JPG|Hauad kalmistul.Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2014
Lemmuselja talu kalmistu 03.JPG|Tahvel kalmistule maetute nimedega.Foto: Robert Treufeldt, 30. aprill 2014


## Kirjandus
*Taavi Pae. "Lemuselja talu kalmistu" – Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Mari-Anne Heljas. "Lemmuselja talu nr 58". // Võsu rahvas ja tema lugu. Grenader. Tallinn 2009. Lk 91
*Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/ 2018. Lk 48–49

## Välislingid
*
Pauna talu kalmistu

**Pauna talu kalmistu** on kalmistu Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vihasoo külas Kuusalu vallas Harju maakonnas. 

Kalmistu rajati 1926. aastal Pauna talu maadele ja selle pindala on 0,01 ha. Omanikud on perekond Mühlbach (1936. aastast Ojaveski) ja Maisma. 

Kalmistule on maetud 16 inimest. Seal paikneb ka mälestuskivi kolmele inimesele, kelle surmakoht on mujal.

## Kirjandus
*"Ilmar Ojaveski põrm sängitati maamulda". Vaba Maa nr 209, 13. september 1937. Lk 9
*Taavi Pae. "Pauna talu kalmistu". // Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/ 2018. Lk 46–48

## Välislingid
*
Saarepuu tänav

**Saarepuu tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Saarepuu tänav algab Toome puiesteelt ja lõpeb Rohula tänaval. Saarepuu tänav on idakagu-lääneloodesuunaline ja ligikaudu 180 meetri pikkune.

Saarepuu tänav asub endise Peetri aedlinna maa-alal. Tänava esialgne nimi oli **Tallinna tänav** (vene keeles *Ревельская улица*). 13. novembril 1925 sai tänava nimeks **Saare tänav** (saksa keeles *Eschenstrasse*, vene keeles *Ясеневая улица*). Aastatel 1940–1941 oli see tänav **Saarma** tänav. 22. aprillil 1960 nimetati tänav korduva nime kaotamiseks Saarepuu tänavaks.

## Viited
Läike tänav

**Läike tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Läike tänav algab Õitse tänavalt, ristub Lauliku tänavaga ja lõpeb Rao tänaval. Läike tänav on peaaegu kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 340 meetri pikkune.

Läike tänav sai nime 8. novembril 1927.

## Viited
Muraka tänav

**Muraka tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Muraka tänav algab Toome puiesteelt ja lõpeb Pärja tänaval. Muraka tänav on peaaegu ida-läänesuunaline ja ligikaudu 150 meetri pikkune.

Muraka tänav asub endisel Peetri aedlinna maa-alal. Tänava esialgne nimi oli **Elizaveta tänav** (vene keeles *Елизаветинская улица*). 8. novembril 1927 sai tänavast Muraka tänav. Aastatel 1940–1941 oli lühikest aega tänava nimi **Haraka tänav**.

## Viited
Rodeesia kaelkirjak

**Rodeesia kaelkirjak** ehk **Thornicrofti kaelkirjak** (*Giraffa camelopardalis thornicrofti*) on kaelkirjaklaste sugukonda kuuluv sõraline, kaelkirjaku alamliik.

Rodeesia kaelkirjak elab endeemsena Sambia idaosas Luangwa jõe orus. Tema kaitsmiseks pandi alus Lõuna-Luangwa rahvuspargile.

Rodeesia kaelkirjakuid elab looduses hinnanguliselt 1500 isendit. Vangistuses neid ei peeta.

Keenias, Lõuna-Sudaanis, Etioopias ja Ugandas elav Nuubia kaelkirjak (*Giraffa camelopardalis camelopardalis*) on geneetiliselt identne Rodeesia kaelkirjakuga.

Kaelkirjakule anti nimi koloniaalametniku Harry Scott Thornicrofti auks.

## Viited

## Välislingid

* Wikispecies
*''Giraffa camelopardalis thornicrofti'', Mammal Species of the World
Ascarops strongylina

***Ascarops strongylina*** on osade põrniklaste soontes ja osade karnivooride maos parasiteeriv ümarusside liik, kes on maailmas laialt levinud. 

*Ascarops strongylina* vaheperemeesteks on roojas elunevad põrniklased (*[[Aphodius]]*, *[[Onthophagus]]*, *[[Gymnopleurus]]*), nende Malphigi soontes toimub ümarusside 1. kasvujärgu arenemine.

*Ascarops strongylina* munade mõõtmed on 20–40 μm. Munadest arenevad nakatumisvõimelised vastsed. Lõpp-peremehed nakatuvad harilikult vaheperemeeste kaudu. Prepatentaeg on 4 nädalat. 

*Ascarops strongylina* mõõtmed varieeruvad, mao limaskestas elunevate emaste ümarusside pikkus on kuni 20 mm ja isaste pikkus 15 mm. 

## Patoloogia
Väiksel hulgal ei põhjusta need ümarussid haiguslikke seisundeid, suuremates kogustes aga võivad põhjustada maopõletikku. 

## Viited

## Välislingid
*Toivo Järvis, "Veterinaarparasitoloogia õpik kõrgkoolile 5. Ümarusstõved. Kidakärssusstõved. Kaanid. Keelussid", Tartu Ülikooli Kirjastus, 2011, ISBN 978 9949 19 715 6
Otsa talu kalmistu

**Otsa talu kalmistu** on kalmistu Ambla kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Läste külas Tapa vallas Lääne-Viru maakonnas.

Kalmistu rajati Otsa talu maadele, selle omanik oli perekond Matson. 

Kalmistu pindala on 0,012 ha, sellele maetud inimeste üldarv ei ole teada.

## Kirjandus
*Taavi Pae. "Otsa talu kalmistu". - Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Taavi Pae. Kalmistud. // Järvamaa 2. Koostajad Taavi Pae, Henn Sokk. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2009. Lk 466
*Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 55

## Välislingid
*
Tetrapleegia

**Tetrapleegia** ehk **neljajäsemehalvatus** ehk **kvadripleegia** ehk **tetraparalüüs** (ladina keeles *tetraplegia*) on osal selgroogsetel loomadel (sealhulgas inimestel) traumast või haigusest põhjustatud halvatus, mille tagajärjel kaotavad kere- ja jäsemelihased osaliselt või täielikult liikumisvõime. Lihaste liikumisvõime kaoga kaasneb tavaliselt ka aistimisvõime kadu. 

## Imetajatel
### Inimestel

Tetrapleegia võib avalduda vabatahtlike lihaste liigutamisvõime kaoga keha üla- ja alaosas, liikumisvõimetus haarab harilikult ka sõrmi, käsi, rindkeret, jalgu, jalalabasid ja varbaid.

### Klassifikatsioon

RHK-10-s liigitatakse tetrapleegia VI peatükis : G00-G99 **Närvisüsteemihaigused**, mida vajadusel täpsustatakse: 
*[G82.3] lõtv tetrapleegia		
*[G82.4] spastiline tetrapleegia		
*[G82.5] täpsustamata tetrapleegia. 		
 
### Põhjused

Tetrapleegiat põhjustavad peaaju või seljaaju kahjustused. Sagedasemad kahjustuste põhjused on lülisamba traumad lülide C1–C7 kõrgusel.   

Trauma tavalised põhjused on ratsutamisõnnetused, liiklusõnnetused, liiga madalas või tundmatus veekogus pea ees vette hüppamine, spordivigastused. Tetrapleegiat võivad põhjustada ka haigused nagu äge transversaalmüeliit, polüskleroos, lastehalvatus või jäsemete kaasasündinud lihasdüstroofia ning lülisambalõhestus. Ka HI-viirusega nakatumine ja süüfilis võivad põhjustada tetrapleegiat.

## Viited

## Välislingid
*Jonathan K. Ehrman, Clinical Exercise Physiology, D.R. Gater, "Spinal Cord Injury, 2nd ed, 523 - 541, 2009, Human Kinetics, Google'i raamat veebiversioon (vaadatud 06.04.2014) (*inglise keeles*)
Põhjasõjad

**Põhjasõdadeks** nimetatakse mitut sõda Kirde-Euroopas aastatel 1558–1721 alates Esimesest Põhjasõjast ehk Põhjamaade seitsmeaastasest sõjast kuni Suure Põhjasõja ehk Põhjasõjani.

Nende sõdade peamised taustategurid olid Vene läänesuunalise sõjalise poliitika algus ja Rootsi suurvõimu ajastu (1611–1718) koos selleni viinud vanema Vasa ajaga (1521–1611).

Põhjasõjad:
*Teine Põhjasõda (ka Põhjasõda) toimus 1655–1660 Rzeczpospolita ja Rootsi vahel.
*Põhjamaade seitsmeaastane sõda toimus 1563–1570.
*Põhjasõda toimus 1700–1721 Venemaa ja Rootsi vahel.
Annuse talu kalmistu

**Annuse talu kalmistu** on kalmistu Vigala kihelkonnas Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vanamõisa külas Märjamaa vallas Rapla maakonnas.

Kalmistu rajati 1925. aastal Annuse talu maadele, selle omanik oli taluperemees Jaan Nelling. Kalmistule maetud inimeste üldarv ei ole teada.

## Kalmistule maetuid
*1925: Mai Nelling (sündinud Liinat; 1869–1925), taluperenaine

## Kirjandus
*Taavi Pae. "Annuste talu kalmistu". - Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Tiina Tuulik. "Oma kodu, oma maa sümbolid — talukalmistud Eestis". // Tuna, 3/2018. Lk 53–54

## Välislingid
*
Bioloogiliste relvade konventsioon

**Bakterioloogiliste (bioloogiliste) ja toksiinrelvade täiustamist, tootmist ja varumist keelustav ning nende hävitamist nõudev konventsioon** ehk **bioloogiliste relvade konventsioon** (**BWC**) ehk **bioloogiliste ja toksiinrelvade konventsioon** (**BTWC**) oli esimene mitmepoolne desarmeerimisleping, millega keelustati kogu relvaliigi tootmine.

Konventsioon on jätkuks 1925. aasta Genfi protokollile, millega keelustati keemiliste ja bioloogiliste relvade kasutamine, kuid mitte nende omamine või väljatöötamine ja täiustamine. 

Briti valitsus esitas konventsiooni eelnõu allkirjastamiseks 10. aprillil 1972. Samal päeval allkirjastas lepingu 82 riiki.

Ratifitseerimisdokumente säilitatakse kolmes linnas: Londonis, Moskvas ja Washingtonis. Riik loetakse konventsiooniga ühinenuks, kui ta esitab oma dokumendid ükskõik millisele neist linnadest. Paljud riigid on oma dokumendid esitanud kõigile kolmele linnale, ehkki mitte tingimata ühel päeval.

Konventsioon jõustus 26. märtsil 1975, kui oma ratifitseerimisdokumendid esitasid 8 riiki, nende seas Suurbritannia, NSV Liit ja USA. Koos seda varem teinud riikidega oli selleks päevaks ratifitseerimisdokumendid esitanud 43 riiki.

Eesti ühines konventsiooniga 1993. aasta suvel. Eesti esitas ratifitseerimisdokumendid Washingtoni 21. juunil 1993 ja Moskvasse 1. juulil 1993, Londonisse ei esitanud.

Mitu riiki on konventsiooni ratifitseerinud reservatsioonidega, näiteks lisades, et nad pole konventsiooniga täiesti rahul, sest see lubab bioloogiliste ja muude mürkainete ladustamist profülaktilistel, kaitse- ja muudel rahumeelsetel eesmärkidel. Samuti on mõni riik konventsiooni ratifitseerides teatanud, et see ei tähenda teiste selle konventsiooni ratifitseerinud maade iseseisvuse tunnustamist.

Üheksa ÜRO liikmesriiki pole seda lepingut alla kirjutanud ega ratifitseerinud. Enamasti asuvad need Aafrikas ja Okeaanias, kuid nende riikide hulka kuulub ka Iisrael. Neli riiki, sealhulgas Egiptus ja Süüria, kirjutasid küll lepingu alla, kuid pole seda ratifitseerinud. Pole ette näha, et Iisrael, Egiptus või Süüria selle lepingu lähemas tulevikus ratifitseeriks.

## Vaata ka
* Massihävitusrelv 
* Keemiarelvade keelustamise konventsioon

## Viited

## Välislingid
* Bioloogiliste relvade konventsiooni eesti- ja ingliskeelne tekst Riigi Teatajas (mitteametlik tõlge)
Metsaveere tänav

**Metsaveere tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Metsaveere tänav algab Päikese puiesteelt, ristub Toome puiestee ja Pärja tänavaga ning lõpeb Kalda tänaval. Metsaveere tänav on kuni Pärja tänavani idakagu-lääneloodesuunaline, sealt kuni lõpuni ida-läänesuunaline. Metsaveere tänav on 380 meetri pikkune.

Metsaveere tänav asub endise Peetri aedlinna maa-alal. Tänava esialgne nimi oli alates 1915. aastast **Aleksandri tänav** (vene keeles *Александровская улица*). 13. novembril 1925 pandi tänavale nimeks **Tulika tänav**. Aastatel 1940–1941 oli tänava nimi **Halla tänav**. Praeguse nime sai Metsaveere tänav 25. septembril 1959.

## Viited