open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lvivi ülikool

**Ivan Franko nimeline Lvivi Rahvuslik Ülikool** (ukraina keeles Львівський національний університет імені Івана Франка) on Ukrainas Lvivis asuv ülikool, Ukraina vanim ülikool. Kool on nimetatud ukraina kirjaniku ja ühiskonnategelase Ivan Franko järgi.

Ülikool asutati 1661. aastal Poola kuninga Jan II Kazimierzi seadlusega.

Kuni 1772. aastani oli see koos Lviviga Poolas. Aastatel 1772–1918 oli see Austria jagamise all, kuid alates XIX sajandi keskpaigast õitses selles Poola kultuur ja seda loeti poola keeles, kuna Galicias valitses suur autonoomia ja tugev poolakate areng, poola keel. Lvivi ülikool naasis Poolasse 1918. aastal ja talle anti ülikooli nimi Jan Kazimierz Lvivis.

2005. aastal õppis ülikoolis umbes 22 000 üliõpilast.

## Eesti keel ja kultuur Lvivi ülikoolis
Eesti keele ja kultuuri akadeemilise välisõppe programmi (EKKAV) raames saab alates 2009. aastast Lvivi ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonnas õppida ka eesti keelt. Programmi koordineeris Eesti Instituut, alates 2021. aastast haldab programmi Haridus- ja Noorteamet.

### Eesti keele lektorid

* veebruar 2009 – kevad 2011: Maarja Hein
* sügis 2011– kevad 2012: Liina Dovgan
* sügis 2012 – kevad 2013: Tiit Palu
* kevad 2013: Kristel Algvere
* sügis 2013 – kevad 2019: Riina Roasto
* alates sügis 2019: Heinike Heinsoo

## Ülikooli struktuur

### Teaduskonnad
Lvivi Ülikool koosneb 19 teaduskonnast.

* Ajakirjanduse teaduskond
* Ajalooteaduskond
* Bioloogiateaduskond
* Elektroonika- ja arvutitehnoloogiate teaduskond
* Geograafiateaduskond
* Geoloogiateaduskond
* Haridusteaduskond
* Filoloogiateaduskond
* Filosoofiateaduskond
* Finantside juhtimise ja äriteaduskond
* Füüsikateaduskond
* Keemiateaduskond
* Kultuuri ja kunstide teaduskond
* Majandusteaduskond 
* Mehaanika-matemaatikateaduskond
* Rakendusmatemaatika-informaatikateaduskond
* Rahvusvaheliste suhete teaduskond
* Võõrkeelte teaduskond
* Õigusteaduskond

## Viited

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Theodor Kaluza

**Theodor Franz Eduard Kaluza** (9. november 1885 Opole –19. jaanuar 1954 Göttingen) oli saksa füüsik ja matemaatik.  

Tema peamised uurimisvaldkonnad olid viiemõõtmelise ruumi teooria ja üldrelatiivsusteooria. Inspireerituna Hermann Weyli töödest, tõi ta matemaatilisse füüsikasse idee viiendast mõõtmest, millest sai Kaluza-Kleini teooria lähtealus. 1919. aastal õnnestus tal "kokkupakitud" viiendat mõõdet kasutusele võttes ühendadaelektromagnetilise vastastikmõju ja gravitatsiooni võrrandid tavalises neljamõõtmelises aegruumis. Sama aasta aprillis tutvustas ta oma tööd Albert Einsteinile, kelle abil 1921. aastal uurimus avaldati teadusajakirjas. Kaluza-Kleini teooria ideed leidsid rakendust ja neid arendati edasi stringiteoorias. 

## Haridus- ja töökäik
Ta õppis Königsbergi ülikoolis ja sai 1907. aastal samast ülikoolist doktorikraadi. 1909. aastal ta habiliteerus. Ta töötas eradotsendina, enne kui 1929. aastal sai Kieli Ülikooli professoriks. 1933. aastast kuni oma surmani töötas ta Göttingeni ülikoolis professorina.

## Tunnustus
*1938 – valiti Göttingeni Teaduste Akadeemia liikmeks

## Isiklikku
Tema isa Max Kaluza oli Königsbergi ülikooli inglise keele professor. Keelte vastu tundis huvi ka Theodor Kaluza, kes oskas enam kui 15 keelt, sealhulgas heebrea, araabia, ungari ja leedu keelt. Ta huvitus ka kirjandusest ja filosoofiast.

Tema matemaatikust poeg Theodor Kaluza (1910–1994) oli 1960. aastatel Hannoveri Tehnikaülikooli rektor.

## Viited

## Välislingid
*Theodor Franz Eduard Kaluza. history.mcs.st-andrews.ac.uk
Oskar Klein

**Oskar Klein** (15. september 1894 Stockholm – 5. veebruar 1977 Danderydi vald) oli rootsi füüsikateoreetik. 

Ta oli Stockholmi Ülikooli professor. Ta andis panuse Kaluza-Kleini teooriasse. Selle teooria ideed leidsid rakendust ja arendati edasi stringiteoorias. 

Klein on ka Schrödingeri võrrandi relativistliku versiooni 
Kleini-Gordoni võrrandi loojaid (1927). 

1965. aastal esitas ta koos Hannes Alfvéniga Suure Paugu teooriale alternatiivse kosmoloogilise mudeli (Alfvéni-Kleini kosmoloogia).

## Töökäik
1910. aastal võttis Svante Arrhenius ta enda juurde tööle Nobeli instituuti. 1912. aastal avaldas ta oma esimese teadusartikli. Pärast sõda jätkas ta koostööd Arrheniusega füüsikalise keemia valdkonnas. Aastatel 1917–1921 töötas ta Kopenhaageni Ülikoolis Niels Bohri juures. Doktorikraadi sai ta 1921. aastal Stockholms högskolas (praegu Stockholmi Ülikool).  Aastatel 1923–1925 töötas ta Michigani Ülikoolis õppejõuna, 1926. aastast dotsendina Lundi Ülikoolis. 1930. aastal sai ta professuuri Stockholms högskolas (sai ülikooli staatuse 1960. aastal). Oskar Klein emeriteerus 1962. aastal.

## Tunnustus
*1945 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia liikmeks
*1959 – Max Plancki medal

## Mälestuse jäädvustamine
Tema auks annab Stockholmi Ülikool välja Oskar Kleini medalit.

## Isiklikku
Tema vend etnoloog Ernst Klein uuris 1923. aastal rannarootslasi Ruhnul.
  
## Viited

## Välislingid

*Oskar Klein. history.mcs.st-andrews.ac.uk
*Quantentheorie und fünfdimensionale Relativitätstheorie. link.springer.com
Kristjan Pett

**Kristjan Pett** (8. juuli 1915 Morjeni talu, Uderna vald, Tartumaa – 25. august 2016) oli eesti sõjaväelane (leitnant), viimane Eestis elanud enne Teist maailmasõda Sõjakooli lõpetanud kaitseväe ohvitser.

## Elulugu
Kristjan Pett õppis Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Pärast ajateenistust asus ta õppima Sõjakooli aspirantide kooli ning pärast kaheaastast praktikat läbis Sõjakooli katsed. Sõjakooli lõpetas 1939. aastal, järgmisel aastal anti talle nooremleitnandi auaste.

Leitnant Kristjan Pett teenis Eesti ratsaväerügemendis, mis 1941. aastal Nõukogude Liidu okupatsioonivõimude käsul likvideeriti. 1941. aasta juulis põgenes Punaarmee 182. Eesti Laskurdiviisi 232. laskurpolgu rühmaülemana sõdinud leitnant Pett rindelt, sattudes seejärel Saksamaale Königsbergi vangilaagrisse.

1944. aasta kevadsuvel tegeles 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni Kiviõli Kristjan Petti kompanii Alutaguse piirkonnas veebruaris üle Peipsi jää tulnud Esimese Eesti Partisanide Brigaadi üksustega, kes olid välja jõudnud juba Tudu, Virunurme ja Mäetaguse jooneni. Esmalt tõkestati koos 2. Piirikaitserügemendi üksustega nende sissetungi sisemaale. Märtsikuu teisel nädalal sunniti partisaniüksused taanduma ja paarinädalase jälituslahinguga hävitati peaüksus täielikult. Ainult väikesel osal õnnestus pääseda läbi metsade Peipsi äärde ja üle jää tagasi. Seejärel likvideeriti hajutatud partisanigrupid Sirtsu soo ümbruse metsades, Murakasoos ja selle lõunatipus asuval Mõurassaarel.

1944. aastal sai Saksa armee 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljoni koosseisus Lõuna-Eesti rindel sõdinud leitnant Pett haavata ning üksuse taganedes viidi ta laevaga Saksamaale Danzigisse (nüüd Gdansk). Seejärel suunati leitnant Petti pataljon Ida-Preisimaale Tilsiti linna (nüüd Sovetsk Kaliningradi oblastis) kaitsele, kus ta sattus taas vangistusse.

Vabanes vangistusest 1954. aastal. Pärast vabanemist sidus ta elu muusikaga, alustades õpinguid Tallinna Muusikakoolis. Edasi viis orkestrijuhi amet ta Kiviõlisse, kus ta tutvus oma tulevase abikaasa Innaga.

## Isiklikku
Tema õde oli Helmi Mäelo. Pett on maetud Metsakalmistule.

## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
*
* Mehi Eesti Vabariigi Sõjakoolist: Kristjan Pett., Kirjutamata memuaare, 6. aprill 1994
Nalja Madis

**Nalja Madis** oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus 1903. aastal Keilas. Toimetaja oli Jakob Jaason. 

Kuna tsaarivalitsus takistas ajakirja Meie Mats trükkimist ja levitamist, aga see ajakiri oli rahva seas väga populaarne, oli Nalja Madis peamiselt Meie Matsi asemel augutäiteks. 

Ajakirja trükiti Tallinnas A. Kullapi trükikojas. 1903. aasta juunis keelas Tartu uus tsensor Nalja Madise väljaandmise, kuigi eelmine tsensor oli avaldamisloa andnud. Vahepeal oli jõudnud A. Kullapi trükikoda suurema osa ajakirjadest juba ära trükkida ja kirjastajalegi üle andnud, kes oli need ka juba maha müünud. Ilmus ainult üks number, ajakiri ilmus edasi Nalja Liisa nime all.

## Vaata ka
Meie Mats (1902) > Nalja Madis (1903) > Nalja Liisa (1904) > Meie Matsi vastane (1905) > Uus Meie Mats (1906) > Meie Mats > Päris Meie Mats (1907) > Matside Mats (1907) > Sakste Mats (1908) > Matsi poeg Ats (1908) > Matsi poeg Mats (1908) > Meie Mats Ise (1908) > Vana Meie Mats (1914)

## Viited
Shangguan Yunzhu

**Shangguan Yunzhu** (hiina keeles 上官雲珠; sündinud **Wei Junluo** (hiina: 韋均犖; 2. märts 1920 Jiangyin, Jiangsu – 23. november 1968 Shanghai) oli Hiina näitleja. Ta näitles filmides 1940.–1960. aastatel. Teda peeti üheks andekamaks ja mitmekülgsemaks näitlejaks.

Shangguan Yunzhu põgenes Shanghaisse, kui tema kodulinna Jiangyini ründasid 1937. aastal jaapanlased. Shanghais hakkas ta teatri- ja filminäitlejaks. Tema karjäär sai alguse pärast Teise Hiina-Jaapani sõja lõppu.

Ta tegi filmidebüüdi 1941. aastal. Ta mängis mitmes vasakpoolses filmis, seal hulgas "Kevadine jõgi voolab itta" (一江春水向东流; lavastajad Cai Chusheng ja Zheng Junli, 1947), "Varesed ja varblased" (烏鴉與麻雀; lavastaja Zheng Junli, 1949) ning "Naised külg külje kõrval" (麗人行; lavastaja, Chen Liting, 1949). Pärast kommunistide võitu Hiinas 1949. aastal tema karjäär peatus mõneks ajaks. Hiljem mängis ta veel paljudes filmirollides.

Shangguan Yunzhu oli kolm korda abielus ja tal oli kolm last, kuid kõik tema abielud lõppesid lahutusega. Väidetavalt olevat tal olnud armuafäär Mao Zedongiga. Seetõttu hakkasid Mao Zedongi abikaasa Jiang Qingi järgijad teda taga kiusama, mis viis Shangguan Yunzhu enesetapnuni 1968. aasta novembris.

Aastal 2005 valiti ta kõigi aegade saja parima Hiina filminäitleja seas 31. kohale.

## Viited

## Välislingid

*
Xu Lai

**Xu Lai** (hiina keeles 徐来; sünninimi **Xu Xiaomei** (hiina: 徐小妹); 1909 Shanghai – 4. aprill 1973 Peking) oli Hiina filminäitleja ja Teise maailmasõja salaagent. Teda peeti iluetaloniks.

Xu Lai sündis Shanghais vaeses peres. Vaesuse tõttu hakkas ta 13-aastaselt Zhabeis tööle brittidele kuulunud munavabrikus, kuid ta sai hiljem siiski kooli minna, kui tema perekonna majanduslik seis paranes.

1932. aastast töötas ta filmistuudios Mingxing Film Company. Ta sai tuntuks 1933. aastal tummfilmiga "Kevade igandid" (残春), kus ta mängis Hiina filmi ajaloo arvatavasti esimeses vannistseenis.

Xu Lai mängis filmides ainult kolm aastat. Ta lõpetas filmikarjääri pärast filminäitleja Ruan Lingyu enesetappu 1935. aastal.

Tema esimene abikaasa oli Li Jinhui, keda on nimetatud Hiina popmuusika isaks. Neil sündis tütar Xiaofeng, kes aga 1935. aastal viieaastaselt suri. Selle tõttu nende abielu lagunes ja nad lahutasid sama aasta novembris.

Xu allus koos oma teise abikaasa kindralleitnant Tang Shengmingiga Teise Hiina-Jaapani sõja ajal pealtnäha Jaapani kontrollitud Nankingi nukuvalitsusele, kuid nad töötasid Chongqingis Hiina Vabariigi vastupanuliikumise heaks.

Kommunistide võiduga Hiinas läksid Xu ja Tang üle Hiina Rahvavabariiki, kuid neid kiusati kultuurirevolutsiooni (1966–1976) ajal taga. Xu Lai suri 1973. aastal vanglas. Tema abikaasa suri 1987. aastal.

## Viited

## Välislingid
Meie Matsi vastane

**Meie Matsi wastane** oli huumori- ja satiirileht, mida ilmus 1905. aastal Tallinnas vaid kaks numbrit. Väljaandja oli Jakob Jaason. 

Kuna tsaarivalitsus takistas ajalehe Meie Mats trükkimist ja levitamist, aga ajaleht oli rahva seas väga populaarne, siis oli Meie Matsi vastane peamiselt Meie Matsi asendaja. Enne ajalehte Meie Matsi vastane ilmusid Nalja Madis ja Nalja Liisa.

## Vaata ka
"Meie Mats" (1902) > "Nalja Madis" (1903) > "Nalja Liisa" (1904) > "Meie Matsi vastane" (1905) > "Uus Meie Mats" (1906) > "Meie Mats" > "Päris Meie Mats" (1907) > "Matside Mats" (1907) > "Sakste Mats" (1908) > "Matsi poeg Ats" (1908) > "Matsi poeg Mats" (1908) > "Meie Mats Ise" (1908) > "Vana Meie Mats" (1914)

## Viited
Osvald Nitski (maadleja)

**Osvald Nitski** (16. veebruar 1935 Kemerovo – 14. detsember 2009 Tallinn) oli eesti maadleja ja sambomaadleja.

Ta lõpetas aastal 1952 Tallinna 32. Keskkooli ja aastal 1958 Leningradi Raudteeinseneride Instituudi. 

Ta alustas treeninguid aastal 1951 Tallinna "Dünamo" sambosektsioonis.

Aastatel 1952–1958 kuulus ta Leningradi sambokoondisse.

Aastatel 1961–1964 tuli ta sambos neli korda Eesti NSV meistriks. Lisaks tuli ta aastal 1965 raskekaalus Eesti meistriks ka vabamaadluses, võitis aastatel 1962–1966 Eesti meistrivõistlustel veel 2 hõbemedalit ja 2 pronksmedalit.

Ta oli tegev Samboföderatsiooni presiidiumis ja oli esimene föderatsiooni esimees. Hiljem oli ta aastast 1974 ka kohtunikekogu esimees ja Judoföderatsiooni aseesimees. 

## Välislingid
* Biograafia ESBL-is
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Hu Die

**Hu Die** (hiina keeles 胡蝶; sünninimi **Hu Ruihua** (hiina: 胡瑞華); 1907 või 1908 Shanghai – 23. aprill 1989 Vancouver, Kanada) oli Hiina näitleja. Ta oli üks populaarsemaid Hiina näitlejaid 1920. ja 1930. aastatel. Ta oli tuntud ka ingliskeelse nimega **Butterfly Wu**.

Hu Die sündis Shanghais ja kolis üheksa-aastaselt Guangzhousse. Tema isa oli Pekingi-Harbini vahelise raudtee peainspektor, tänu millele veetis Hu Die suure osa noorukieast Hiina põhjapoolsetes linnades, näiteks Pekingis, Tianjinis ja Yingkous, ning õppis seeläbi ideaalselt rääkima mandariinihiina keelt, mis osutus hiljem suureks eeliseks, kui Hiina filmitööstus siirdus tummfilmidest helifilmidele.

Aastal 1924 kolis ta koos perekonnaga tagasi Shanghaisse. Hiina filmikool avades oli ta esimene õpilane, kes ennast sinna kirja panni.

Ta mängis filmisarjas "Punase lootuse templi põletamine" (火燒紅蓮寺), mis pani aluse võitluskunstide filmide hullustusele.

1931. aastal näitles ta Hiina esimeses helifilmis "Sõutüdruku punane pojeng" (歌女紅牡丹; lavastaja Zhang Shichuan).

1934. aastal näitles ta filmis "Kaksikõed" (姊妹花; lavastaja Zheng Zhengqiu), milles esitas ta meisterlikult kaksikõdede rolle väga erinevate isiksustega. "Kaksikõdesid" peetakse Hu Die parimaks filmiks.

Ta valiti 1933. aastal Hiina esimeseks "filmikuningannaks".

Pärast seda, kui jaapanlased hõivasid 1937. aastal Shanghai, põgenes ta Hongkongi ja jäi sinna kuni 1941. aastal, mil ka Hongkong Jaapani kätte langes. Ta keeldus jaapanlaste heaks töötamast ning põgenes Hiina sisemaal asuvasse Chongqingi. Pärast Teise maailmasõja lõppu naasis ta Hongkongi ja jätkas näitlemist. Hu läks 1967. aastal pensionile ja kolis Kanadasse.

## Viited

## Välislingid

*
Meril Beilmann

**Meril Beilmann** (sündinud 12. juunil 1995 Tallinnas) on Eesti laskesuusataja.

## Välislingid
* Meril Beilmann IBU lehel
Ameerika Eestlane

**Ameerika Eestlane** oli 1925 USA-s New Yorgis ilmunud väliseesti ajakiri. Ajakirja andis välja kirjastusühisus Ameerika Eestlane. Ajakirja ilmus 28 numbrit. Ajakiri ilmus vastukaaluks kommunistlikule ajalehele Uus Ilm.

## Viited
Transdanubien

***Transdanubien*** on saksa kõnekeelne sõna, mis viitab Austria pealinna Viini XXI (Floridsdorf) ja XXII (Donaustadt) ringkonnale. Need on ainsad Viini linnaosad, mis asuvad Doonau jõe vasakul kaldal linna idapoolses servas.

## Vaata ka
*Donau City
*Uus-Doonau
*Dunántúl ehk *Transdanubia* (ajalooline piirkond Ungaris)
Osvald Nitski

**Osvald Nitski**  on mitme inimese nimi:

* **[[Osvald Nitski (maadleja)]]** (1935–2009) oli eesti maadleja ja sambomaadleja.
* **[[Osvald Nitski (ujuja)]]** on Kanadas üles kasvanud Eesti ujuja.
Virmalised (täpsustus)

**[[Virmalised]]** on atmosfääri kõrgemates kihtides esinev optiline nähtus. **Virmaliste** (vanemas kirjaviisis **Wirmalised**) all võidakse mõelda ka järgmist:

## Väljaanded
*"Virmalised (album)', Eesti nooremate kirjanike album. 2", Tallinn 1900, Mihkel Neumann 
* Virmalised (ajaleht 1907), 1907. aasta augustis Tartus ilmunud huumori leht.
*Virmalised (ajaleht 1913), aastatel 1913–1915 erinevate ajalehtede vahel ilmunud kultuurileht
*Virmalised (ajaleht 1928), 1928. aastal Kuressares ilmunud Meie Maa erilisa

## Muu
*Virmalised (rahvatantsurühm), Sydneys
*Virmalised (ansambel), endine Eesti ansambel
Naljaleht (raamat)

**Naljaleht** oli huumori- ja satiiriraamat, mis ilmus 1924. aastal Tartus. Raamat trükiti J. Raudsepp'a trükikojas.
Naljalehe sisuks oli tõlgitud Mark Twaini jutustusi "Linnukasvatusest", mis olid kirjutatud linnukasvatuse seltsile, ja "Mõnda toatüdrukust", lisaks naljad.

## Viited
Matkasaabas

**Matkasaabas** on jalanõu, mis on mõeldud pakkuma kaitset ja mugavust jalale maastikul matkamisel. Matkasaabas toetab hüppeliigest ja on küllaltki jäik. 

Matkasaapad on matkavarustuse üks olulisemaid komponente, sest nende kvaliteet ja vastupidavus võimaldavad matkajal läbida pikki vahemaid vigastusi saamata. Matkasaapaid kasutatakse lisaks matkamisele ka mägironimsel ja jahipidamisel. 

## Matkasaapa osad

1. Pealis – saapa pealmine osa, mis on tavaliselt valmistatud veekindlast materjalist. 

2. Tald – matkasaabastel on kummist sügava mustriga jäik tald, et tagada hea haakumine pinnasega. Tallad kaitsevad jalgu ka põrutuste eest.

3. Keel – asub paelte all ja takistab muda, vee ja prahi sattumist saapa sisse.

4. Vooder – pakub lisakaitset ja mugavust. Vooder võib muuta saapa veekindlamaks ja soojemaks.

5. Sisetald – toestab ja aitab kaitsta jalga põrutuste eest.

## Matkasaabaste valimine

Matkasaapaid tuleks valida eelkõige vastavalt kasutusotstarbele. Samuti tuleks arvestada keskkonnatingimuste ja ilmaoludega, kus hakatakse saapaid kasutama. Eelistada tasuks saapaid, mille pealisel on võimalikult vähe õmbluseid, sest need võivad rebeneda või vett läbi lasta. Saapa tald peaks olema piisavalt jäik, et ebatasasel pinnal liikudes vältida vigastuste teket. Talla muster võiks olla raskel maastikul liikumiseks mõeldud saabastel sügavam, et pakkuda maksimaalset haakumist pinnasega, ja kergemaks kasutamiseks mõeldud saabastel madalam, sest siledal teel liikudes väsitab sügav tallamuster jalga. 
Matkasaabas peab hästi jalga istuma ega tohi loksuda. Samas on oluline, et saabas ei sooniks ega pigistaks jalga. Enne pikemale matkale minemist tuleks matkasaapad kindlasti sisse kanda.

## Viited

## Välislingid

*
Barry Parker

**Barry Parker** (sündinud 13. aprillil 1935 Pentictonis Briti Columbia provintsis Kanadas) on Kanada päritolu USA füüsik ja teaduskirjanik.

Ta on Idaho Osariigi Ülikooli emeriitprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on üldrelatiivsusteooria, mustad augud ja kosmoloogia. Tal on uurimusi ka DNA füüsikast ja ta on ülikoolis õpetanud teiste ainete kõrval ka biofüüsikat.  

Ta on avaldanud 25 raamatut, neist enamik populaarteaduslikus žanris. Tema esimene teadusraamat oli 1986. aastal ilmunud "Einstein's Dream: The Search for a Unifed Theory of the Universe" ('Einsteini unistus. Otsimas Universumi ehituse ühendteooriat')

## Haridus ja töökäik
Ta lõpetas Briti Columbia Ülikooli bakalaureusekraadiga füüsika erialal. Ta kaitses magistrikraadi Briti Columbia Ülikoolis tahkisefüüsika alal ja doktorikraadi Utah' Osariigi Ülikoolis osakestefüüsika alal.

Ta töötas 30 aastat kuni emeriteerumiseni Idaho Osariigi Ülikoolis füüsika ja astronoomia professorina.

## Raamatud
**Einstein's Dream: The Search for a Unifed Theory of the Universe*. (1986)
**Cosmic Time Travel: A Scientific Odyssey* 
**Stairway to the Stars: The Story of the World's Largest Observatory* 
**Creation: The Story of the Origin and Evolution of the Universe*
**Search for a Supertheory: From atoms to Superstrings* 
**Invisible Matter and the Fate of the Universe* 
**The Vindication of the Big Bang: Breakthroughs and Barriers* 
**Colliding Galaxies: The Universe in Turmoil*
**Chaos in the Cosmos: the Stunning Complexity of the Universe* 
**Concepts of the Cosmos: An Introduction to Astronomy* 
**Einstein's Brainchild: Relativity Made Relatively Easy Prometheus Books*. (2000)
**Quantum Legacy': The Discovery that Changed Our Universe*. (2002)
**Einstein: The Passions of a Scientist*. (2003)
**Albert Einstein's Vision: Remarkable Discoveries That Shaped Modern Science* 
**Young Einstein: A Novel of Einstein's Early Life* 

## Viited

## Välislingid
*Barry Parker. Koduleht. barryparkerbooks.com
Ave Matsin

**Ave Matsin** (sünninimi **Ave Reimann**; sündinud 25. oktoobril 1973 Sürgaveres) on eesti tekstiilikunstnik. 

## Elukäik
Ave Matsin õppis aastatel 1988–1993 Tartu Kunstikoolis kunstnik-dekoraatoriks. Aastal 1999 lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia tekstiili eriala bakalaureuseõppe, aastatel 1999–2000 õppis ta samas koolis kunsti ja kunstiajaloo õpetajaks. Aastal 2002 lõpetas Matsin Eesti Kunstiakadeemias tekstiili eriala magistriõppe ning asus seejärel samas ka doktorantuuri,   mis jäi tal lõpetamata. 

Aastatel 1992–1995 töötas Matsin Sürgavere Põhikooli kunstiõpetuse õpetajana, 1994–1997 Pirita Majandusgümnaasiumi norra keele õpetajana. Seejärel oli ta Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi tekstiiliateljee õpetaja ja kunstihuviõppe projektijuht aastatel 1998–2001 ning Eesti Kunstiakadeemia tunnitasuline siiditrüki ja kangakudumise õppejõud aastatel 2000–2001. 2001. aastal asus Ave Matsin tööle Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemiasse, kus on rahvusliku tekstiili lektor, rahvusliku käsitöö osakonna juhataja, projektijuht, pärandtehnoloogia õppekava programmijuht. 

## Tunnustus
* 2010 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia aastapreemia
* 2011 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia aastapreemia
* 2011 Tartu Ülikooli aumärk
* 2014 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia aastapreemia
* 2015 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (koos Tiina Jürgeniga; „Mulgi rahvarõivad“ koostamise eest) 
* 2015 Eesti muuseumide aastaauhind parima teadustrükise kategoorias (koos Tiina Jürgeniga "Mulgi rahvarõivad" koostamise eest)  
*2015 stipendium "Ela ja sära"
* 2022 Valgetähe V klassi teenetemärk 
* 2022 Pärandihoidja (Eesti Rahvakunsti ja Käsitöö Liidu ning Rahvakultuuri Keskuse poolt väljaantav aastaauhind esemelise rahvakunsti alalhoidmise ja edasiarendamise eest) 
* 2022 Eesti Tekstiilikunstnike Liidu aastateo laureaat

## Liikmesus
Ave Matsin kuulub Eesti Tekstiilikunstnike Liitu.

## Isiklikku
Oli aastatel 1999-2015 abielus kirjanduskriitik ja kirjanik Paavo Matsiniga. Paaril on ühine tütar. 

## Viited

## Välislingid
*
Fortuna

**Fortuna** ([fortuuna]) on rooma mütoloogias õnne- ja saatusejumalanna. Talle vastab kreeka mütoloogias Tyche.

## Välislingid
Alföld

**Alföld** (ungari *Alföld*, *Nagyalföld*, *Nagy Alföld* või *Nagy-Magyar-Alföld*, slovaki *Veľká dunajská kotlina*, rumeenia *Câmpia Tisei* või *Câmpia de Vest*, horvaadi *Panonska nizina*, serbia *Panonska nizija*, ukraina *Тисо-Дунайська низовина*) ehk geograafiliselt **Kesk-Doonau tasandik** või ajalookultuuriliselt **Pannoonia tasandik** on rohtlatega stepp, mis hõlmab Ungari lõuna- ja idapoolset territooriumi. 

Sinna alla kuuluvad ka mõned Ida-Slovakkia alamiku (*Východoslovenská nížina*) ja Transkarpaatia alamiku (*Zakarpats'ka nyzovyna*), Edela-Ukraina, Lääne-Rumeenia, Põhja-Serbia ning Ida-Horvaatia (sh Slavoonia) alad. See piirneb Karpaatide mäestikuga põhjas ja idas, ''Transdanubia'' ja Horvaatia Dinaari mägedega edelas, ja enam-vähem kohakuti Sava jõega lõunas. See on Pannoonia tasandiku suurim osa.

## Vaata ka
*Lõuna-Alföld
*Põhja-Alföld
*Euraasia stepid
*Pannoonia tasandik
*Väike-Alföld
*Viini tasandik
Paralepa rand

**Paralepa rand** on  rand Haapsalus  Ranna tee 2, Haapsalu lahe lõunakaldal.  

See arendati 1928. aastal supelrannaks.
## Vaata ka
*Fra Mare Thalasso SPA
## Viited

## Välislingid
*"Haapsalu rannad on suvehooajaks valmis". Delfi.ee
Dorothea Taanist

**Dorothea Taanist** (saksa keeles ka *Dorothea von Preußen* või *Dorothea von Brandenburg-Ansbach*; taani keeles *Dorothea af Danmark*; 1. august 1504 Gottorf – 11. aprill 1547 Königsberg) oli esimene Preisimaa hertsoginna. 

## Elukäik

Dorothea oli Taani printsess, hilisema Taani kuninga Frederik I ja tema esimese abikaasa Brandenburgi Anna tütar.  Dorothea sünni ajal oli tema isa Holsteini hertsog ning seetõttu elasid nad Schleswigi linna lähedal asuvas Gottorfi linnuses. 1523. aastal, pärast seda, kui Christian II kukutati ning tema isast sai Taani kuningas, plaaniti Dorothead naita Inglise troonipretendendi Richard de la Pole’iga. Ehkki seda plaani toetas ka Prantsusmaa kuningas François I, ei saanud see siiski teoks.

1525. aastal palus Dorothea kätt just Preisimaa hertsogiks saanud Albrecht von Hohenzollern. Pärast läbirääkimisi, mida korraldas Frederik I Saksa kantsler Wolfgang von Utenhof, abielluski Dorothea Albrechtiga. Abielu sai teoks järgmisel aastal ning 1526. aasta juunis saabus Dorothea Königsbergi.

Dorothea ja Albrechti abielu oli harmooniline ning osaliselt tänu sellele olid Preisimaa hertsogil head ja tihedad suhted ka Taani kuningakojaga. Tema ja Dorothea toetasid Krahvivaenuse ajal Dorothea venda Christian III-t ning Albrecht osales ka viimase kuningaks kroonimisel 1537. aastal. Samuti olid Albrecht ja Dorothea aastail 1536–1542 kasuvanemateks viimase nooremale poolvennale Hansule.

Dorothea paistis Preisimaa hertsoginnana silma heategevusega. Muu hulgas asutas ta Königsbergi ülikooli rajamisel (1544) oma kuludega 10 stipendiumikohta Põhjamaade üliõpilastele. Hertsoginna toetas aktiivselt ka luterlust ning oli lähedastes suhetes Preisimaa reformaatorite Paul Speratuse ning Johannes Polianderiga.

## Lapsed

Albrechtil ja Dorotheal oli kuus last, kuid ainult vanim neist elas täisealiseks:
* Anna Sophie (11. juuni 1527 – 6. veebruar 1591), abiellus 1555. aastal Mecklenburgi hertsogi Johann Albrecht I-ga
* Katharina (sündis surnult 24. veebruaril 1528)
* Friedrich Albrecht (5. detsember 1529 – 1. jaanuar 1530)
* Lucia Dorothea (8. aprill 1531 – 1. veebruar 1532)
* Lucia (veebruar 1537 – mai 1539)
* Albrecht (sündis surnult märtsis 1539)

## Surm ja mälestamine

Dorothea suri 11. aprillil 1547 Königsbergis ning ta maeti Königsbergi toomkirikusse. Tema epitaaf oli kiriku koori põhjaküljes ega elanud üle Teist maailmasõda. Hertsoginna hauamonumendiks olnud büst on aga siiani alles ning asub Moskvas Puškini muuseumis.

## Sugupuu

## Kirjandus
* Iselin Gundermann, *Herzogin Dorothea von Preussen (1504–1547)* (Studien zur Geschichte Preussens, Band 9). Grote, Köln u.a. 1965.
* Iselin Gundermann, *Untersuchungen zum Gebetbüchlein der Herzogin Dorothea von Preussen* (Wissenschaftliche Abhandlungen der Arbeitsgemeinschaft für Forschung des Landes Nordrhein-Westfalen, Band 36). Westdeutscher Verlag, Köln u.a. 1966.
* Toni Saring: Dorothea. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). Band 4, Duncker & Humblot, Berlin 1959, ISBN 3-428-00185-0, lk 83–84. (Internetiversioon: Dorothea).

## Välislingid
Päris Meie Mats

**Päris Meie Mats** oli huumori ja satiirileht, mis ilmus 1907. aastal Tallinnas. Ilmus sagedusega kaks korda kuus. 

1906. aastal, kui Jakob Jaason *(pseud. Meie Mats)* enam Jakob Ploompuuga enam koostööd ei teinud vaid jäi ainult Meie Matsi juurde, hakkas Jakob Ploompuu välja andma erinimelisi "Matse". Kui ajakirja müük ei läinud hästi, tuldi välja järjekordse "Matsiga" ja nende erinumbrite ja lisadega.Väljaandja ja vastutavad toimetajad olid Jakob Ploompuu (nr. 4-6) ja Johannes Normann (nr. 7-8)Ajalehte trükiti trükikodades: 

* Tallinnas: Mihkel Schiffer (nr. 1, 6-8) 
* Tartus: "Schnackenburg" (nr. 3) ja "Keiler ja Poeg" (nr. 2, 4-5)

Kaastöölised:
* Mihkel Aitsam
* Gustav Adolf Jõelaid
* Juhan Kruustee
* Georg Johannes Paprikas

Ajalehel ilmusid ka erinumbrid:
* 10.märtsil "Müra number"
* 24.märtsil "Nuhtluse number" 
* 7.aprillil "Pühade nummer" 
* 12.mail "Kevade nummer" 
* 7.juunil "Nelipühi nummer"

## Vaata ka
"Meie Mats" (1902) > "Nalja Madis" (1903) > "Nalja Liisa" (1904) > "Meie Matsi vastane" (1905) > "Uus Meie Mats" (1906) > "Meie Mats" > "Päris Meie Mats" (1907) > "Matside Mats" (1907) > "Sakste Mats" (1908) > "Matsi poeg Ats" (1908) > "Matsi poeg Mats" (1908) > "Meie Mats Ise" (1908) > "Vana Meie Mats" (1914)

## Viited
Ameerika Ühendriikide maaväe staabiülem

**Ameerika Ühendriikide maaväe staabiülem** (inglise keeles *The Chief of Staff of the US Army* (**CSA**); eesti keeles ka **Ameerika Ühendriikide maaväe ülemjuhataja**) on USA maaväe ametikoht, mis tavaliselt antakse maaväe neljatärnikindralile. CSA on maaväe sekretäri (inglise keeles *Secretary of the Army*) asetäitja ja tema kõrgeim sõjaline nõuandja; samuti staabiülemate ühendkomitee liige ning Riikliku Julgeoleku Nõukogu, kaitseministri ja presidendi sõjaline nõuandja.

CSA on tüüpiliselt kõrgeim maaväe tegevteenistuses olev ohvitser, välja arvatud juhul, kui staabiülemate ühendkomitee esimees või aseesimees on maaväe ohvitserid.

Alates 9. augustist 2019 on sellel ametikohal kindral James C. McConville.

## Maaväe staabiülemate loend (1903 – tänini)
*Auastme all mõeldakse isiku auastet CSA-na ametis olles.*
Őrbottyán

**Őrbottyán** on linn Pesti komitaadis Ungaris. See asub pealinna Budapesti lähistel põhjakirdes, 25 kilomeetri kaugusel kesklinnast, M0-metrooliinist 17 km ja M2-metrooliinist 15 km ning M3-kiirteest 10 km. Seda Budapesti eeslinna läbib Budapesti–Veresegyházi–Váci linnalähi-raudteeliin.

## Nimi
*Bottyán* on vana ungari poisinimi, mis tähendab veel lisaks "oganuia". Eesliide *Őr* tähendab ungari keeles "valvurit" ja viitab lähedal asuvale *Őrhegy* künkale, kus asus keskajal kindlus.

## Ajalugu
Őrbottyán moodustati 1970. aastal kahe väikeküla, Őrszentmiklósi ja Vácbottyáni liitmise teel.

Őrszentmiklósit on esmamainitud 1344. aastal ladina keeles: *villa Sancti Nicolai* ('Püha Nikolause küla') ja ungari keeles 1390. aastal: *Zenth Myklos* ('Püha Nikolaus'). Vácbottyáni on esmamainitud 1332. aastal: *Botuna* (vanem nimeversioon *Bottyánist*) ja 1376. aastal: *Bathyan*. Vastavalt Ungari kuningliku varakambri märkmetele asustasid piirkonna etnilised ungarlased 1495. aastal. Piirkonda laastasid Osmanite riigi türklased 17. sajandil, kuid kristlased vabastasid ala 1680. aastal. Nad leidsid eest vaid paar peret Őrszentmiklósis, Vácbottyán oli inimtühi.

Őrszentmiklós asustati uuesti kalvinistlike ja katoliiklike ungarlaste poolt, samas kui Vácbottyáni ehitasid 18. sajandil üles luterlikud slovakid ja katoliiklikud ungarlased. Hiljem võtsid slovakid üle ungari keele ja sulandusid ungari enamusse.

## Viited
Laine Belovas

**Laine Belovas** (varasema nimega **Laine Laev**; sündinud 30. novembril 1954 Pärnus) on Noarootsi Gümnaasiumi asutaja ja direktor. 

## Haridus
Laine Belovas on lõpetanud 1973. aastal Pärnu 1. Keskkooli, 1977. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi pedagoogika ja algõpetuse metoodika erialal, 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal ja 2006. aastal Tallinna Ülikooli Haapsalu kolledži pedagoogilise nõustamise erialal magistriõppes. Täiendkoolitused: ATK Juhtimise Kõrgem Kool, Professionaalse Psühholoogia Erakool, Käitumistreeningu Kool.

## Karjäär

* 1977–1984  Pürksi 8-klassiline Kool, õpetaja
* 1984–1987  Noarootsi Lastepäevakodu, juhataja
* 1987–1990  Noarootsi 9-klassiline Kool, direktor
* 1990–...   Noarootsi Gümnaasium, direktor

## Isiklikku
Abielus Vladimir Belovasega ning neil on kaks tütart, Ulla (1978) ja Maria (1985).

## Tunnustus
* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2017 Läänemaa teenetemärk
*2020 Haridustöötajate elutööpreemia

## Viited
Varvara Guljajeva

**Varvara Guljajeva** (sündinud 10. augustil 1984) on eesti kunstnik. Varvara & Mar on kunstnikuduo, mille moodustasid Varvara Guljajeva ja Mar Canet Sola 2009. aastal. Sageli on duo looming inspireeritud digiajastust. Oma praktikas seisavad nad silmitsi sotsiaalsete muutuste ja tehnoloogilise ajastu mõjudega. Lisaks sellele võluvad Varvara & Mar tehisintellekt, kineetika, osalus ja digitaalne väljamõeldis, mis on nende töö lahutamatu osa.

Varvara sai doktorikraadi 2018. aasta detsembris EKA -s (Eesti kunstiakadeemia) koos lõputöö pealkirjaga: “Interaktsioonist osalusjärgsuseni: aktiivse osaleja kaduv roll” 

## Välislingid
*Minna Varvara koduleht
*Varvara Guljajeva Eesti Kunstnike Liidu kodulehel
Asunik

**Asunik** (ka **kolonist**) on inimene, kes on majapidamise rajanud alale, mis varem oli ülesharimata. 

**Asunikuks** nimetati ka Eestis enne teist maailmasõda isikut, kes maareformiga (peamiselt 1919. aasta maareformiga) sai maad ja saadud maale rajas talu (asunikutalu).
Edu (täpsustus)

**[[Edu]]** on enda seatud eesmärkide saavutamine.

**Edu** võib tähendada ka järgmist:
*Edu (Põltsamaa kino) 
*Kolovere-Kalju haridusselts "Edu"
*Edu (koor), Tori valla segakoor
*"Edu" on Lion Feuchtwangeri romaan

;väljaanded
*Edu (ajakiri, 1905)
*Edu (ajaleht, 1906)
*Edu (ajakiri, 1923)
*Edu (ajakiri, 1924)
*Edu (ajakiri, 1926)
*Edu (ajakiri, 1932)
*Edu (ajakiri, 1935)

**EDU** võib tähendada järgmist:
*European Democrat Union
Eesti Leht

**Eesti Leht** oli ajaleht, mis ilmus aastatel 1997–2003 Soomes Tamperes. Seda andis välja Tampere Eesti Klubi. Ajalehe peatoimetaja oli 1997–1999? Pärt Peterson ja seejärel Rain Ots. Ajaleht jätkas ilmumist ajakirjana Binokkel (ilmus 2004–2005).

## Vaata ka
*Loov Eesti Leht

## Viited
Estonia (ajakiri, 1957)

**Estonia** oli 1957 Argentinas Buenos Aireses ilmunud Argentina eestlaste häälekandja (ajakiri), mida andis välja Eesti Organisatsioonid Argentiinas. Ajakirja toimetas Woldemar Mettus. Ajakiri ilmus kord kuus ja kokku ilmus seda 5 numbrit. 

Ajakirja koostamisega oli seotud Argentina Eesti Selts Estonia. 

## Viited
Noarootsi kõrts

**Noarootsi kõrts** asub Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Pürksi külas.

## Ajalugu
Noarootsi kõrts valmis 1972. aastal ning seda kasutati V. I. Lenini nimelise kolhoosi sööklana. Sööklas töötas 4-5 inimest, seal peeti ka sünnipäevi ja peiesid. Aastail 1990–1993 nimetati kolhoos Noarootsi kolhoosiks seoses Eesti NSV lagunemisega. Jaanuaris 1998 avati renoveeritud söökla Noarootsi kõrtsina.

Kui kõrts lõpetas tegevuse kolhooside likvideerimise tõttu, seisis see tühjana. 1997. aastal alustati renoveerimist ja jaanuaris 1998 avati ametlikult Noarootsi kõrts.

Esimesed omanikud olid pärit Tallinnast ja kõrts oli avatud aasta ringi iga päev. Kõrtsis on käinud esinemas Karl Madis, Vello Orumets, Mati Nuude, Üllar Jörberg ja Uno Loop.

2018. aastal müüdi kõrts uutele omanikele. Hoone on renoveeritud PRIA toel ja omanike rahastusel. Alates 2020. aasta sügisest tegutseb hoones Noarootsi Kõrts ja pood.

## Viited
Amerika Teekäija

**Amerika Teekäija** oli 1918–1923 USA-s New Yorgis ilmunud ajakiri, mida andis välja Eesti Evangeeliumi Selts. 1921–1923 oli ajakirja tegevtoimetaja Andres Tetermann.

1924 ühines Amerika Teekäija ajakirjaga Teekäija.

## Viited
Enar Tarmo

**Enar Tarmo** (sündinud 3. märtsil 1968 Tallinnas) on eesti näitleja, kaskadöör ja teatritegelane. 

Ta lõpetas 1986. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1996. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli näitejuhtimise eriala kaugõppes. 

Ta töötas aastatel 1990–1992 trupis Ruto Killakund näitlejana. 

Alates 1992. aastast töötab ta Von Krahli Teatris. Ta oli aastatel 1992–2001 näitleja ja tehnik, aastatel 1992–1996 pürotehnik, alates 2001. aastast on ta tehnikadirektor. 

Ta on olnud teatrifestivali Baltoscandal tehniline juht ja töötanud kaskadöörina filmides.

## Tunnustus
* 2005 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (lavastuse "Eesti ballaadid" meeskond, koos Veljo Tormise, Tõnu Kaljuste, Peeter Jalaka, Aki Suzuki ja Reet Ausiga)
* 2007 Eesti Teatriliidu etendust teenindava töötaja auhind 
* 2012 Eesti Teatriliidu aasta lavastuse auhind ("Gilgameš ehk Igaviku nupp" lavastusmeeskonna liige)

## Isiklikku
Tema vanavanaisa oli näitleja ja lavastaja Ruut Tarmo ning tema vanaisa õde oli näitleja Lia Tarmo. 

## Kirjandus
*Terje Metsavas, Madli Pesti. Von Krahl ON! – Intervjuu Von Krahli Teatri tehnilise meeskonnaga. // Muusa, kevad 2008

## Välislingid
*Enar Tarmo andmebaasis IMDb
Noarootsi Kool

**Noarootsi Kool** on põhikool Lääne-Nigula vallas Pürksi külas.

Kool avati 1. septembril 1987. aastal Noarootsi 9-klassilise Koolina. 1990. aastal avati Noarootsi Gümnaasium ja 1994. aastal Noarootsi Kool ja Noarootsi Gümnaasium lahutati. 

## Ajalugu
Noarootsi Kooli eelkäijaks peetakse Pürksi kooli, mis alustas tegevust 6. oktoobril 1930. Kooli ehitamise idee tekkis vallavolikogul 1925. aastal, sest Paslepa valla koolimajade olukord oli halb. Otsustati rajada 6-klassiline algkool. 1930. aastaks välja kujunenud Pürksi kool sai alguse mitmest väiksemast koolist. 1930–1932 juhtis seda kooli Aleksander Samberg. Uus koolihoone oli suur, mahutades lisaks viiele klassiruumile ka internaadi ja õpetajate korterid.

6. mail 1977 puhkes õpetaja hooletuse tõttu Pürksi koolimaja ja kuigi seitse tuletõrjeautot jõudsid kiiresti kohale, ei jõutud koolihoonet päästa. 11. mail jätkusid 1.–3. klassi tunnid Pürksi lasteaias ja 4.–8. klassi tunnid Sutlepa koolimajas. Pärast Pürksi koolimaja põlengut asusid tollane Pürksi kooli direktor Viktor Pöhl ja Pürksi külanõukogu esimees Ivi Kivi võitlema uue koolimaja ehitamise eest, olles veendunud, et ilma koolita sureb küla välja. Kooli avamist toetas tolleaegse V. I. Lenini nimelise kolhoosi esimees Vladimir Belovas. 1987. aastal valmis uus koolimaja, mis on kasutusel tänini. 

Hoone avati 1. septembril 1987 ja kooli uueks nimeks sai Noarootsi 8-klassiline Kool, sest selles käisid kõik piirkonna lapsed. Direktorina asus tööle Laine Belovas. 1990. aastate alguses sai Soome rahvaülikoolides õppida rootsi keelt. Enamik Noarootsi õpetajaid kasutas seda võimalust. Rootsi keele ja kultuuri õppimine ja väärtustamine, asupaik endisel rannarootslaste alal ja sõprusmaakonna olemasolu Rootsis viisid loogilise jätkuna selleni, et tuli idee luua Noarootsi Gümnaasium, kus üheks õppesuunaks sai põhjamaade kultuur ja hakati õpetama rootsi keelt. 1990. aastal avatigi Noarootsi Gümnaasium avatigi. 1994. aastal lahutati põhikool ja gümnaasium.

2002. aastal loodi tollase Noarootsi Kooli direktori Hella Koorti eestvedamisel kooli juurde õpilaskodu, kus saavad elada kaugemalt (mujalt Eesti piirkondadest) pärit õpilased, keda on Noarootsi Kooli õpilaskonnast umbes kolmandik. Noarootsi Koolis on kokku umbes 90 õpilast.

2009. aastal liideti kooliga Noarootsi lasteaed.

## Kooli direktorid ja nimed
### Direktorid
* 1987–1994 Laine Belovas
* 1994–2001 Selma Holts
* 2001–2011 Hella Koort
* 2011–2015 Alar Uus
* 2016–2017 Veikko Kõrv
*2017–2021 Mare Tereping
*2021–... Signe Matteus

### Kooli nimed
* 1987 – Noarootsi 9-klassiline Kool
* 1990 – Noarootsi Gümnaasium
* 1994 – Noarootsi Kool ja Noarootsi Gümnaasium

## Viited

## Välislingid
* Kooli koduleht
Kaie Karpa

**Kaie Karpa** (sündinud 4. aprillil 1952) on Noarootsi Gümnaasiumi geograafia- ja usuõpetuse õpetaja.

## Haridus
Kaie Karpa on lõpetanud Viljandi 4. 8-klassilise kooli, Karl Robert Jakobsoni nimelise 1. Keskkooli ning õppinud aastatel 1973–1978 Tartu ülikoolis bioloogia-geograafia teaduskonnas geograafia osakonnas. Karpa on õppinud kaks aastat Soomes Vasa rahvaülikoolis usuõpetust. 

## Töö
Pärast keskkooli töötanud kaks aastat masinaarvutusjaamas. Pärast ülikooli lõpetamist asus tööle Noarootsi kooli põhikooliõpetajana, hiljem sai temast Noarootsi gümnaasiumi geograafia- ja usuõpetuse õpetajana.

### Noarootsi Gümnaasiumis
Kaie Karpa õpilased on saavutanud häid tulemusi maakondlikel geograafiaolümpiaadidel ning 2011. aastal valiti Karpa Noarootsi Gümnaasiumi aasta õpetajaks.

2011. aastal saatsid Noarootsi Gümnaasiumi vilistlased Karpa 31. märtsist 7. aprillini tasuta reisile Iisraeli, kuhu õpetaja oli tahtnud minna juba 20 aastat. 

## Allikad
* http://vana.laanlane.ee/article/noarootsi-g%C3%BCmnaasiumi-vilistlased-saatsid-%C3%B5petaja-iisraeli-reisile
* Intervjuu Kaie Karpaga
Eestimaa (ajaleht)

**Eestimaa** oli ajaleht, mis ilmus 1917. aastal Tallinnas. Seda andis välja ja toimetas J. Ratasepp.

Ajaleht jätkas 1917. aastal suletud Tallinna Teataja numeratsiooni (number 245). Numbrid 246-280 ilmusid Teataja asemel. Ajaleht jätkas nimega Kodumaa (1917), seejärel Teataja (1918) ja 1918. aasta 11. märtsist Tallinna Teatajana.

## Viited
Rootsi kraav

**Rootsi kraav** on kraav Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Välgita ja Saarepeedi külas.

Kraavi pikkus on 0,9 km, langus 16 m ja lang 17,77 m/km. Kraav saab alguse 72,5 m kõrgusel Välgita külas ja suubub Saarepeedi külas 56,5 m kõrgusel paremalt poolt Viru ojasse. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.

Kraavi on suunatud Saarepeedi asula puhastist väljuv heitvesi.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Annike Laigo

**Annike Laigo** (sündinud 9. mail 1972) on eesti disainer.

## Elukäik
Annike Laigo õppis aastail 1988–1991 Tartu Kunstikoolis. 1993–1995 Bornholmil ja Koldingi Disainikoolis Taanis. Annike Laigo on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tekstiilieriala 2000. aastal. Aastatel 2003–2004 täiendas ta end Aalto Ülikoolis Helsingis.

## Tunnustus
* 2005 Eesti Kunstiakadeemia Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium
* 2006 aasta noor tekstiilikunstnik
* 2006 ajakirja Ruum arhitektuuri-, interjööri- ja disainikonkurss, parima disaini preemia
* 2006 Eesti disainiauhind Bruno parima disainiprojekti eest
* 2012 stipendium "Artist-in-Residence", Fiskars
* 2020 6-kuuline loomestipendium, KULKA

## Konkursivõidud, näitused
*2000 Estonian Design / Design Forum Finland, Helsingi
*2001 Estonian Design / Rundetaarn, Kopenhaagen
*2004 Biennale Internationale Design / St. Etienne, Prantsusmaa
*2004 Now! / Maison & Objet, Pariis
*2005 Redesign Europe, Museum of Communications, Berliin
*2006 D3 / IMM Köln
*2006 Talents / Ambiente, Frankfurt
*2006 Designmai, Berliin
*2007 Salone Satellite, Moskva
*2008 Kantlijnen - The Face of Lace / Brügge, Belgia
*2008 100% Design / London
*2010 Designmai, Berliin
*2011 Oasis / Floating gardens / Fiskars, Soome
*2011 Innovation in Estonian Design / Tallinn
*2013 Float / isikunäitus, Hop-galerii Tallinn
*2013 Talentstreet / Northmodern, Kopenhaagen
*2013 Talents / Interior Lifestyle, Tokyo 
*2013 9th International Biennial of Crafts / Cheongju, Korea 
*2016 Roundabout Baltic touring exhibition 
*2016 Ink Obsessions / isikunäitus, Hop galerii, Tallinn 
*2017 Coming up: Formex, Stockholm, Rootsi 
*2017 Nordic Buzz / Habitare, Helsinki, Soome 

## Viited
Lobatševski auhind

**Lobatševski auhind** (ka **N. I. Lobatševski nimeline preemia**) on teadusauhind, mida annab välja Venemaa Teaduste Akadeemia Nikolai Lobatševski (1792–1856) auks väljapaistvate teadustööde eest geomeetria valdkonnas. 

Auhinna asutas 1895. aastal Kaasani füüsika-matemaatikaühing. Statuut nägi ette auhinna väljaandmist iga kolme aasta tagant konkursi korras selguva parima geomeetriaalase teadustöö eest, mis pidi suurelt jaolt olema seotud mitteeukleidilise geomeetriaga.

Sõjaolukorras ja võimuvahetuse tõttu aastatel 1915–1927 auhinda välja ei antud. 1927. aastal pälvis auhinna Hermann Weyl monograafia "Raum, Zeit, Materie" ('Ruum, aeg, mateeria') ja rühmateooriaalaste tööde eest. Pärast kümneaastast vahet toimus järjekordne auhinnatseremoonia. 1937. aastal läks auhind Élie Cartanile Lie rühmade teooria alaste tööde eest.

Aastatel 1951–1990 andis auhinda välja NSV Liidu Teaduste Akadeemia, alates 1992. aastast on väljaandja Venemaa Teaduste Akadeemia. 
 
## Laureaadid

*1897 – Sophus Lie
*1900 – Wilhelm Killing
*1904 – David Hilbert
*1912 – Friedrich Schur 
*1927 – Hermann Weyl
*1937 – Élie Cartan 
*1951 – Aleksandr Aleksandrov
*1959 – Aleksei Pogorelov
*1966 – Lev Pontrjagin

*1969 – Heinz Hopf
*1972 – Pavel Aleksandrov
*1977 – Boriss Delaunay
*1980 – Sergei Novikov
*1983 – Herbert Busemann
*1986 – Andrei Kolmogorov
*1989 – Friedrich Hirzebruch
*1992 –  Vladimir Arnold
*1996 –  Grigori Margulis
*2000 –  Juri Rešetnjak

## Lobatševski medal
1991. aastal asutas NSV Liidu Ministrite Kabinet Lobatševski medali väljapaistvate teenete eest geomeetria valdkonnas. Laureaadid määrab Kaasani ülikooli teadusnõukogu.

## Viited

## Välislingid
*Лауреаты премии имени Н.И.Лобачевского. old.kpfu.ru
*Список награжденных. ras.ru
Max Hardcore

**Max Hardcore** (tegelikult **Paul F. Little**; 10. august 1956 – 27. märts 2023) oli ameerika pornofilmide näitleja, režissöör ja produtsent. 

Ta tõusis avalikkuse tähelepanu alla 1992. aastal oma filmisarjaga "The Anal Adventures of Max Hardcore". 

Ta on kokku mänginud enam kui 800 filmis.

Tema tööd on klassifitseeritud gonzopornograafiaks ja seda on kirjeldatud kui "vastuvõetavuse piiride testimist". Aastast 2007 kandis ta 4 aastat vanglakaristust süüdistatuna vägivallas ja kõlvatuses, vabastati juulis 2011.
Mall Värva

**Mall Värva** (sündinud 1950) on taime- ja loodusraamatute autor, loodusfotograaf ja looduse tutvustaja. 

Mall Värva on osalenud fotokonkurssidel  ning näitustel  ja andnud välja Pilvekalendri.  

## Raamatud
* Meie ravimtaimed: teejuht 312 Eestis kasvava ravimtaime juurde. (täiendatud trükk, Elmatar, 2010, ISBN 9789949435685)
* Looduse leksikon. (Avita, 2008, ISBN 9789985214015, vene keeles Мир приподы, Avita 2010, ISBN 9789985215531)
* Meie ravimtaimed: teejuht 310 Eestis kasvava ravimtaime juurde. (Elmatar, 2004, ISBN 9789949406357)
* Ravimtaimed aeda. (Mall Värva tekst ja fotod. Maalehe Raamat, 2002, ISBN 9985641728)
* Bachi õieteraapia. (Maalehe Raamat, 2001, ISBN 9985641183) 
* Tee ravimtaimede juurde. (Mall Värva tekst ja fotod. Maalehe Raamat, 2000, ISBN 9985640853)

## Viited

## Välislingid
*7 vaadet. Mall  Värva.
* Mall Värva. Seenemetsast saab seentele lisaks ka muud kasulikku, näiteks köharohtu.
Robert H. March

**Robert H. March** (28. veebruar 1934 Chicago – 4. august 2015 Fitchburg, Wisconsin) oli USA füüsik ja füüsika populariseerija.

Ta oli üle 40 aasta Wisconsini-Madisoni Ülikooli füüsikaprofessor. Tema peamine uurimisvaldkond oli kõrgete energiate füüsika Tal on uurimusi ka astrofüüsikas. 

Ta õpetas humanitaarlaste seas populaarseks osutunud kursust "Physics for Poets". Loengumaterjalide ainetel kirjutas ta samanimelise teadusraamatu, mis tõlgiti kuude keelde, sealhulgas 2000. aastal eesti keelde. 

## Raamatud
*Robert H. March. *Physics for Poets*. McGraw-Hill Science, ISBN 978-0072472172 https://www.amazon.com/Physics-Poets-Robert-March/dp/0072472170 (eesti keeles pealkirjaga "Füüsika võlu" https://www.raamatukoi.ee/cgi-bin/raamat?5133)

## Viited

## Välislingid
*Võluva "Füüsika võlu" võlu. ttkool.ut.ee
E-arve

**E-arve** on XML-vormingus arve, mis liigub elektroonilises keskkonnas tarkvarasüsteemide vahel.

Tavaliselt koosneb e-arve kahest komponendist: arve pildist (reeglina PDF-vormingus) ja arve andmetest (XML, TXT vms). 
Arve pilt tagab arve taasesitatavuse nõude ja andmed annavad võimaluse arvet masintöödelda – lugeda failist arve andmed ja teha nende põhjal raamatupidamise kanded.

## E-arve standard
Eestil on olemas Eesti e-arve standard, mis on kasutusel nii pankades kui ka majandustarkvaras ehk ERP-programmides.

Eesti e-arve vormingute avaldamisega tegeleb Eesti Pangaliit, kellel lehelt on kättesaadavad kõikide kasutusel olevate vormingute versioonid – nii kirjeldused kui ka vormi juurde kuuluvad manused.

Eesti e-arve formaadi arendus ja juhtimine on aastast 2019 ITL-i e-arve toimkonnas.

## E-arve avalikus sektoris
Vastavalt 15. detsembril 2016 Riigikogus heaks kiidetud raamatupidamise seaduse muutmise seadusele peab avaliku sektori üksustel olema e-arvete vastuvõtmise valmidus alates 1. märtsist 2017 ja alates 1. juulist 2017 on ettevõtjatel kohustus saata avalikule sektorile e-arve standardile vastavaid e-arveid.

## E-arve kasutus
E-arvete vahendamisega ostja ja müüja vahel tegelevad kas ERP-d või e-arve operaatorid. E-arve operaator on ettevõte, kes vastutab kas ostja või müüja arvete töötlemise eest – majandustarkvarast kliendini toimetamine või ostjale majandustarkvarasse importimine. E-arve operaator on abiks sobilike vormingute tagamisel – aitab viia Eesti e-arve ERP-le sobivale kujule või ka vastupidi – teeb ERP vormingust Eesti e-arve.

## Rahvusvahelised standardid
Rahvusvaheliselt on enim tähelepanu saanud UBL ehk Universal Business Language. Tegu on laiema kogu hankeprotsessi katva andmevoogude kirjeldusega, mille üks alamosa on ka e-arve.

Eesti Raamatupidajate Kogu on pakkunud välja idee, et juhul kui originaaldokumendiks on andmeid sisaldav XML-fail, siis ei pea sellele lisama arve väljastajapoolset PDF-faili, vaid üksnes XLS-faili, mis võimaldab arve loetava vormi moodustada XML-faili põhjal selle vaatamise hetkel.

## Viited

## Välislingid
* e-arveldaja RIK
* Vaata ja võrdle: E-arve või PDF, *raamatupidaja.ee*, 30. oktoober 2015 
* Margit Adorf: "KOLUMN | Margit Adorf: E-riik või asi... E-arve peen kirves sai lõpuks mindki kätte" Eesti Päevaleht, 12. juuni 2022