open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Edvard Radzinski

**Edvard** Stanislavovitš **Radzinski** (vene *Эдвард Станиславович Радзинский*; sündinud 23. septembril 1936 Moskvas) on vene näitekirjanik ja biograaf. Ta on kirjutanud mitu populaarset elulugu ajaloolistest võimukandjatest.

Radzinski viibis Eestis mais 2015 kirjandusfestivalil HeadRead.

## Tunnustus
*2007 – valiti Venemaa Kunstide Akadeemia auliikmeks

## Teoseid eestikeelses tõlkes
**"Aleksander II: Venemaa lootuse ja terrori vahel."* Varrak, 2005. ISBN 9985-3-0987-1
**"Napoleon: elu pärast surma."* Varrak, 2003. ISBN 9985-3-0744-5
**"Nikolai II: Venemaa viimane tsaar."* Varrak, 2001. ISBN 9985-3-0553-1
**"Rasputin: elu ja surm."* Varrak, 2002. ISBN 9985-3-0543-4
**"Stalin"* Varrak, 2000. ISBN 9985-3-0366-0

## Välislingid

* Edvard Radzinski koduleht
A Band Called Pain

**A Band Called Pain** on USA heavy-metal bänd. Nende lugu "Holy" on filmi Saag II (*Saw II*) *soundtrack*il.

## Koosseis
*Allen Richardson (vokaal)
*Shaun Bivens (kitarr)
*Mark Web (basskitarr)
*Tony Providence (trummid)

## Albumid
* Broken Dreams (2006)
* Beautiful Gun (2010)
Qābūs ibn Sa‘īd

**Qābūs bin Sa‘īd Āl 'Bū  Sa‘īd** (ka **Qābūs ibn Sa‘īd**;  18. november 1940 Salāla – 10. jaanuar 2020) oli Omaani sultan 1970–2020.

Qābūs oli sultan Sa‘īd bin Taimuri ja tema abikaasa, printsess Mazoon al-Mashani ainus poeg.

Ta omandas alghariduse kodukohas ja põhihariduse Indias Punes. 16-aastaselt saadeti ta õppima Inglismaale. 20-aastaselt astus ta Sandhursti sõjaväeakadeemiasse ja teenis Briti armees, hiljem õppis kodumaal ajalugu ja kultuuri. Ta sai võimule sisesegaduste järel, kui tema isa loobus troonist. Kaost põhjustasid kommunistlikud sissid, keda toetas Lõuna-Jeemen. Qābūs suutis nende mässu Dofharis maha suruda ja suhtus neisse leebelt, andes neile peagi amnestia. Seejärel hakkas ta riiki järk-järgult reformima, asendades senised islamiseadused läänelikega ja rajades moodsa meditsiinisüsteemi. Ka majanduses on Omaan tema ajal saavutanud silmapaistvat edu: kuigi riigi elatustase ei küündi Saudi Araabia ega Kuveidi tasemele, on tegu ühe Lähis-Ida jõukaima riigiga.

Qābūs oli sügavalt usklik mees ja rajanud oma raha eest üle 2000 mošee. Aastal 2001 valmis Omaanis maailma suurim mošee, milles asub maailma suurim käsitsi tehtud vaip.

Viimasel ajal oli Qābūs teinud demokraatlikke reforme, kehtestades üldise (nii meestele kui naistele) valimis- ja kandideerimisõiguse. 2003 toimusid Omaanis esmakordselt vabad valimised, kus valiti parlamendi alamkoda. Reformidele vaatamata on sultanile jäänud sisuliselt absoluutne võim, kuid enamik omaanlastest on tema riigile eduka poliitika heaks kiitnud.

1976 abiellus ta oma onutütrega, kuid abielu lahutati peagi. Tal ei olnud lapsi, mistõttu ei olnud selge, kes pärib sultanaadi. Vastavalt Omaani põhiseadusele valib uue sultani perekonnanõukogu. Sultan koostas kirja, milles ütles, keda soovib enda järeltulijana näha, aga vastavalt Omaani põhiseadusele avatakse see kiri ainult sel juhul, kui perekonnanõukogu ei jõua uue sultani valimisel ühismeelele. Isaliinis olid tema lähimad sugulased tema onupojad.
AFI

**AFI** (**A Fire Inside**) on USA-s 1991. aastal loodud rokkansambel.
Ansamblil on ilmunud üksteist stuudioalbumit.

## Ajalugu
Bänd sai alguse keskkoolis kui Davey Havok, Mark Stopholese ja Vic Chalker tahtsid bändi alustada, kuid neil oli mõningaid probleeme ning kõige suurem neist oli trummari puudumine. Mark soovitas bändi oma sõpra Adam Carsonit. Keegi eriti ei teadnud, kuidas pille mängida, kuid nad teadsid, et Daveyl on hea hääl ja Adamil olid trummid. Mark õppis ära kitarri ja Vic õppis ära bassi.

Pärast keskkooli lõpetamist läks bänd lahku. Meeldejäävas bändi kokkutulekus, mille korraldas üks nende klassikaaslane, mängisid nad Phoenix Theatre'is mõnesajale fännile. Nad otsustasid uuesti ühineda ja plaadi teha.
1995. aastal lasi Wignut Records välja plaadi "Answer That and Stay Fashionable".

"Very Proud Of Ya" tuuri ajal lahkus bändist nende bassist ja ta asendati Hunter Burganiga. Salvestati album "Shut Your Mouth And Open Your Eyes".

Hiljem paluti Markil seletamatutel põhjustel bändist lahkuda ja ta asendati praeguse kitarrist Jade Pugetiga, kes oli bändiliikmete hea sõber keskkoolist saadik.

Jade Puget ja Davey Havok on loonud AFI kõrvalt oma enda bändi, mis kannab nime Blaqk Audio. Tegemist on elektroonilise muusikaga.

## Muusikastiil
AFI stiil on pidevalt muutunud. AFI oli algselt hardcore punk ansambel. Nende esimesed kolm albumit "Answer That and Stay Fashionable" (1995), "Very Proud of Ya" (1996), "Shut Your Mouth and Open Your Eyes" (1997) on liigitatud hardcore punk stiili alla. AFI neljandat albumit "Black Sails in the Sunset" (1999) ja sellele järgnenud "The Art of Drowning" (2000) on kirjeldatud horror punk stiilina. AFI 2003. aasta album "Sing the Sorrow" kuulub post-hardcore ja emo stiilide alla. Decemberunderground (2006) hõlmab alternatiivrokk, post-hardcore ja emo muusikastiile. Nende 2009. aasta albumit "Crash Love" on liigitatud alternatiivrokk ja pop rock stiilide alla.

## Koosseis
*Davey Havok &ndash; vokaal
*Jade Puget &ndash; kitarr
*Hunter Burgan &ndash; basskitarr
*Adam Carson &ndash; trummid

## Diskograafia
### Albumid
*"*Answer That and Stay Fashionable*" (1995)
*"*Very Proud of Ya*" (1996)
*"*Shut Your Mouth and Open Your Eyes*" (1997)
*"*Black Sails in the Sunset*" (1999)
*"*The Art of Drowning*" (2000) &ndash; (US #174)
*"*[[Sing the Sorrow]]*" (2003) &ndash; (US #5)
*"*[[Decemberunderground]]*" (2006) &ndash; (US #1)
*"*[[Crash Love]]*" (2009) &ndash; (US #12)
*"*Burials*" (2013)
*"*AFI*" (2017)
*"*Bodies*" (2021)

### DVD
*"*[[I Heard a Voice – Live from Long Beach Arena]]*" (2006)

### Singlid
*"*The Days of the Phoenix*" (2001)
*"*[[Girl's Not Grey]]*" (2003)
*"*[[The Leaving Song Pt. II]]*" (2003)
*"*[[Silver and Cold]]*" (2003)
*"*[[Miss Murder]]*" (2006)
*"*[[Love Like Winter]]*" (2006)
*"*The Missing Frame*" (2007)
*"*Carcinogen Crush*" (2007)
*"*Medicate*" (2009)
*"*Beautiful Thieves*" (2009)
*"*I Hope You Suffer*" (2013)
*"*17 Crimes*" (2013)
*"*A Deep Slow Panic*" (2014)
*"*Snow Cats*" (2016)
*"*White Offerings*" (2016)
*"*Hidden Knives*" (2017)
*"*Get Dark*" (2018)
Gediminas

**Gediminas** (poolapäraselt **Giedymin**, valgevene **Hiedymin** või **Hiedzimin**; u 1275 – detsember 1341) oli Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürst 1316 kuni surmani. Teda peetakse Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi üheks edukamaks monarhiks.

Suurvürst Gediminas suurendas Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriiki tunduvalt endiste Kiievi-Vene suurvürstiriigi alade arvelt (ühendati Leeduga Valge-Vene, Polotski vürstiriik (1307) Minsk, Pinsk (1318), Brest (1319), Mogiljov, Turov, Vitebsk (1330), Orša, Mozõr ja Ukrainas, Kiiev (1321) ning suutis tänu oskuslikule laveerimisele katoliikluse ja vene õigeusu vahel oma paganliku riigi säilitada. 

Gediminas arendas tunduvalt riigi majanduselu, rajades uusi linnu (sealhulgas Vilniuse) ning kutsudes sinna elama sakslasi. Tema vihaseimaks vastaseks jäi aga Saksa ordu. 

1323. aastal levisid Euroopas kirjad, milles Gediminas teatas, et on valmis katoliku usku üle tulema, ning kutsus Leetu munki, kaupmehi ja käsitöölisi. Hiljem selgus aga, et suurvürst ei mõtlegi katoliiklusse astumise peale ja tõenäoliselt oli tegemist Riias valminud võltsingutega. Samas võttis Gediminas kohale saabunud kaupmehed, käsitöölised ja mungad vastu ning elavdas nõnda oluliselt oma riigi majanduselu.

Gediminas suri 1341. aastal lahingus ristirüütlitega saadud vana haava tõttu. 

## Isiklikku ja järglased
Gediminas oli abielus kolm korda, ning kolmest abielust oli tal 7 poega ja 6 tütart.

Enne oma surma (1341) jagas ta loodud suurvürstiriigi oma poegade vahel:
* Manvydas (leedupäraselt)/Monwid (poolapäraselt) (u 1300–1348) Kernavė ja Słonimi vürstiriik,
* Narimantas/Narymunt (poolapäraselt), (vene õigeusu ristinimi *Gleb*; umbes 1300–1348) – Polotski vürstiriik,
* Algirdas/Olgierd (poolapäraselt), (vene õigeusu ristinimi *Dmitri*; umbes 1296–1377) – Vitebski vürstiriik, hilisem Leedu suurvürst aastatel 1345–1377
* Karijotas/Koriat (poolapäraselt), (vene õigeusu ristinimi *Mihhail*; umbes 1300- umbes 1362) – Novogrudoki vürstiriik Must-Venes,
* Liubartas/Lubart (poolapäraselt), (vene õigeusu ristinimi *Dmitri*; umbes 1300–1384) – Vladimiri, Lutski ja Volõõnia vürstiriik, Liubartas valitses ka hiljem (1340–1349) Galiitsia kuningriiki
* Kęstutis/Kiejstut (poolapäraselt), (vene õigeusu ristinimi *Aleksandr*) 1297–1382) – Žemaitija, Trakai ja Grodno, hilisem Leedu suurvürst aastatel 1381–1382. Kęstutise poeg Jogaila oli Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürst 1377&ndash;1381 ja 1382&ndash;1401 ning Poola kuningriigi kuningas 1386&ndash;1434, Władysław II Jagiełło nime all. 
* Jaunutis/Jawnuta (poolapäraselt), (vene õigeusu ristinimi *Ivan*) – Vilnius, hilisem Leedu suurvürst aastatel 1341–1345.
Narimantase, Algirdase ja Jaunutise järglastest moodustus Gediminaste dünastia.

Gediminase tütred abiellusid:
*Maria, Tveri vürstiriigi vürsti Dmitriga
*Aldona, Poola kuninga Kazimierz IIIga
*Elzbieta, Masoovia vürsti Płocki Wenzeslausiga 
*Eufemija, Galiitsia Boleslaw IIga.

## Vaata ka
*Gediminase loss ja Gediminase torn, Vilniuses
Toyota

**Toyota** on mitme koha, ettevõtte ja asja nimi. 

***[[Toyota (Yamaguchi)|Toyota]]** on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuris.
***[[Toyota (Aichi)|Toyota]]** on linn Jaapanis Aichi prefektuuris.
***[[Toyota Motor Corporation|Toyota]]** on Toyota Gruppi kuuluv autotootmisettevõte.
***[[Toyota (automark)|Toyota]]** on automark.
***[[Toyota F1|Toyota]]** on Vormel-1 tiim.

## Vaata ka
***[[Toyota Grupp]]** on tööstuskontsern.
***[[Toyota Gazoo Racing WRT]]** on Toyota autoralli tiim.
*Toyota mudelite loend
Toomas Hellat

**Toomas Hellat** (27. november 1920 Tallinn – 13. november 1987 Tallinn) oli eesti päritolu Nõukogude Liidu luuraja. 

## Noorus
Algkooli lõpetas ta Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi juures, aastatel 1933–1938 õppis Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis. 1938. aastal astus Tartu Ülikooli õigusteaduskonda ja EÜS-i Põhjala. 1939. aasta sügisel põgenes isa soovitusel Soome, Talvesõja ajal oli Soome Ringhäälingu eestikeelsete saadete diktor.

## Teine maailmasõda
1940. aasta hilissügisest kuni 1941. aasta veebruarini viibis ta Soome luure ülesandel (agent "Lassila") Eestis. Toomas Hellat kuulus langevarjurina luuresalka Erna. Teda autasustati II klassi Raudristiga. 

1941. aasta novembris lülitus Hellat Saksa luure teenistusse töötamaks inglaste vastu (agent "Keller"). Sõja ajal viibis ta Eestis, Riias, Hamburgis, Novorossiiskis, Sofias, Kreekas, Leningradi lähistel; 1943. aasta septembris naasis Tallinna. Hiljem õppis Hellat Saksamaal luurekoolis ja ta saadeti Eestisse. 13. detsembril 1944 ta vahistati Nõukogude võimude poolt. Pärast piinamist andis Hellat üles suurema osa oma kaaslastest, kokku 221 nime.

Hellatilt pärinevatele andmetele tuginedes purustasid julgeolekuorganid detsembris 1944 Haukka-Tümmleri grupi. Tapeti Leo Talgre. Arreteeriti kakssada inimest, konfiskeeriti 23 raadiosaatjat ning avastati paarkümmend konspiratiivkorterit ja peidupaika. 

1. veebruaril 1947 mõisteti Hellatile erinõupidamise otsusega 20 aastat vangilaagrit, kuid juba sama aasta augustis taheti teda kasutada operatiivtöö huvides Eestis. ENSV KGB 2. osakonna 1954–1955 aruannete järgi hoiti teda Eestis sisevanglas, 11. juulil 1955 väljastati protokoll tema vabastamise kohta. 

Pärast vangistusest vabanemist (1955) jätkas Hellat agendinime *Haakla* all koostööd Nõukogude julgeolekuorganitega. Elu lõpu poole töötas ta hotelli Tallinn administraatorina.

## Isiklikku
Ta oli poliitiku, diplomaadi ja riigikohtuniku Aleksander Hellati ja Ida Toferi (1880–1939) poeg, tema vend Aleksander Hellat oli arst.

## Kirjandus
*Tõnis Ritson. Toomas Hellat ja KGB. – *[[Tuna]]*, 1998, nr 1, lk 129–143; 1999, nr 1, lk 122–144, nr 3, lk 125–140, nr 4, lk 134–143; 2000, nr 3, lk 122–130, nr 4, lk 136–144; 2003, nr 1, lk 56–75, nr 2, lk 84–100.
*Jaak Pihlau. Lisandusi ja täpsustusi Tõnis Ritsoni artiklile "Toomas Hellat ja KGB". – *Tuna*, 2001, nr 1, lk 136–142. 
*Hans Salm. Viie luure agent: Eesti luurajatest Teises maailmasõjas, Tallinn 2004, Maalehe Raamat, ISBN 9985-64-224-4;  2. trükk (täiendatud üle 40 lk. lisamaterjaliga) 2007 
*Toomas Hellat. Luuraja aruanne KGB-le. Meenutusi aastatest 1920–1956, Tallinn 2006, Grenader, ISBN 9949-422-26-4

## Välislingid
*"Eesti vabadusvõitleja lugu: Toomas Hellat", Sõnumileht, 27. mai, 3. juuni, 10. juuli 1996
*Tõnis Ritson, Toomas Hellat ja KGB. 1., Tuna, 1998 nr.1
*Tõnis Ritson, Toomas Hellat ja KGB. 10., Tuna 2003 nr.2
Juku Pent

**Juku Pent** (õieti **Johannes Pent**; 20. november 1918 Ambla vald, Ambla kihelkond, Järvamaa – 16. oktoober 1991 Sonthofen, Saksamaa) oli eesti suusataja ja sünteetilise suusamäärde väljatöötaja. 

Teises maailmasõjas pälvis ta ühe päevaga nii I kui ka II klassi Raudristi (1945).

Ta osales 1952. aasta taliolümpiamängudel Oslos Saksamaa koondise liikmena, tulles 1952. aasta 20. veebruaril 50 km suusatamises 26. kohale (ajaga 4:30.56,0). 

## Kirjandus
*Ants Männiste. Eesti suusasportlased taliolümpiamängudel 1936–1980. Sporditäht nr 1, 2002. Lk 18–20

## Välislingid
* 
*Ka väliseestlased on võistelnud valgetel olümpiatel. Postimees, 5. veebruar 1998
Märt Tänava

**Märt Tänava** (sündinud 8. augustil 1934) on eesti ajaloolane.

Ta lõpetas 1953. aastal Tartu 1. Keskkooli hõbemedaliga. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal 1958. aastal. Ajalookandidaadi kraadi kaitses ta samas 1974. aastal tööga "*Военная организация Римской республики (до реформы Мария)*".

## Töö
Ta oli 1958–1976 TRÜ-s ja Tartu Ülikoolis õpetaja ja vanemõpetaja, 1976–1999 dotsent. Ta on Eesti parimaid Vana-Rooma ajaloo tundjaid.

Ta on olnud mitme ajalooõpiku kaasautor, toimetaja ja tõlkija.

## Tunnustus
* 1999 Tartu Ülikooli medal

## Teosed
*"Vana-Kreeka ajalugu". Ülikoolide õpik. Tõlkinud Märt Tänava. Tallinn: Eesti Raamat, 1965

## Viited
Maak

**Maak** on mineraalne maavara, mille kaevandamine on majanduslikult otstarbekas.

Enamasti mõeldakse maagi all maavara, millest eraldatakse metalle. Vastavalt sellele, mida maagist eraldatakse, nimetatakse neid raua-, vase-, pliimaagiks jne.

Maake moodustavad maakmineraalid on näiteks püriit (rauamaak), galeniit (pliimaak), sfaleriit (tsingimaak), magnetiit (rauamaak), hematiit (rauamaak), kalkopüriit (vasemaak) jne.

Maakis leidub kulda, kroomi ja niklit.****

## Vaata ka
*Maakmineraal

## Viited
Kurtna (Alutaguse)

**Kurtna küla** asub Ida-Viru maakonnas, Alutaguse vallas Jõhvi–Vasknarva maantee ääres. Kaugus Jõhvist 12 km.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.

Kurtna külas elas 2000. aasta seisuga 206 elanikku.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kurtna külas 163 elanikku, neist eestlasi 84 (51,5%).

Kurtna küla asub ajaloolise Alutaguse kihelkonna alal. Küla on esmamainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus nimega *Kurtiaos*. Küla suuruseks on märgitud seitse adramaad. 

1480. aastast on andmed Vasknarva ordulinnusega seotud Kurtna ordumõisa *Kurtnis* kohta. Kurtna ordumõis ja Kurtna küla kuulusid Jõhvi kihelkonda. Pärast ordumõisate kaotamist muutus Kurtna mõis rüütlimõisaks. Kurtna mõisast on säilinud historitsistlik härrastemaja aastast 1880 ja punasest kivist valitsejamaja aastast 1911. 

Kurtna mõisa järgi on nime saanud Kurtna järvestik ja Kurtna nõmm. Küla järgi on nime saanud Keila lademe Kurtna kihistik.

Kurtna mõisa tuuleveski.JPG|Kurtna mõisa tuuleveski
Kurtna mõisa valitsejamaja.JPG|Kurtna mõisa valitsejamaja
Kurtna mõisa park.JPG|Kurtna mõisa park


## Vaata ka
*Kurtna külanõukogu

## Viited
Leo Talgre

**Leo Talgre** (3. veebruar 1919 Vastseliina, Võrumaa – 17. detsember 1944 Tallinn) oli eesti luuraja.

Põgenes 1941. aasta märtsis Nõukogude okupatsiooni eest suuskadel Soome. Liitus sama aasta juunis Erna salgaga, heideti 27. juulil langevarjuga alla Viitna lähedal. Osales radisti-luurajana Erna lahingutes.

1941. aastast kuulus Cellariuse luureüksusse, autasustati II klassi Raudristiga. Aastatel 1943–1944 oli Haukka-Tümleri grupi põhiorganiseerija.

Detsembris 1944 hukkus kinnipidamiskatsel. Tema hukkumise asjaolude kohta on levinud mitmeid versioone.

## Isiklikku
Maarja Talgre on Leo Talgre tütar.

## Kirjandus
*Maarja Talgre. *Leo: ett estniskt öde: reportageroman*, Falun 1990, ISBN 91-0-047900-4 ; 2. trükk Stockholm 1991, ISBN 91-0-055282-8 ; 3. trükk Stockholm 1998, ISBN 91-7643-411-7 . 
**Tõlge eesti keelde: *Leo – vastupanu surmani: reportaažromaan*, Tallinn 1992, Faatum, tõlkinud Anu Saluäär, Mart Laari järelsõna.
**Tõlge vene keelde: *Лео – судьба эстонца: роман-репортаж*, Tallinn 1994, Faatum, tõlkinud Mihhail Safonov, ISBN 9985-827-08-2 
*Maarja Talgre. *Isäni Leo*, Porvoo 1991, ISBN 951-0-16850-5 
*Maarja Talgre. *Leo tütar*, Tallinn 2004, Faatum, ISBN 9985-856-49-X 
*Hans Salm. *Viie luure agent: Eesti luurajatest Teises maailmasõjas*, Tallinn 2004, Maalehe Raamat, ISBN 9985-64-224-4
Mati Mandel

**Mati Mandel** (sündinud 11. juunil 1945 Tartus) on eesti arheoloog ja ajaloolane.

Ta lõpetas 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arheoloogiale spetsialiseerunud ajaloolasena.

Kaitses 1992. aastal magistritöö "Võitlusnuga ja mõõk Muinas-Eesti relvastuses" ja 2003. aastal doktoritöö "Läänemaa kalmed 5.–13. sajandil".

Mandel on arheoloogilise leiumaterjali põhjal uurinud peamiselt Läänemaa muinas- ja keskaega, aga kirjalike allikate valguses on ta uurinud ka 1940. aastate ajaloosündmusi Läänemaal ja Harjumaal, kitsamalt 1944. aasta septembri sündmusi Keilas, Haruteel, Pääskülas, Laagris ja Jälgimäel. Korraldanud aastast 1994 Keilas Lääne-Harjumaa 1944. aasta septembrisündmuste mälestuspäeva ning ajalookonverentse

## Töökohad
Eesti Ajaloomuuseum (1972–2023). Vanema ajaloo osakonna juhataja.

## Teoseid ja publikatsioone
*Mati Mandel, Toomas Tamla. Rikassaare relvaleid, Eesti NSV Teaduste Akadeemia Toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 26, 1977, nr. 2, lk 158–164
*Võitlusnuga muinaseestlaste relvastuses, Eesti NSV TA Toimetised. Ühiskonnateaduste seeria. Köide 26, 1977, nr. 3, lk 236–255
* 1994 – "Sõjalõpu sündmused Keila ümbruses";
* 2000 – "Lihula muinas- ja keskaeg"; ISBN 9985-70-060-0
* 2001 – "Traagiline suvi 1941 Keilas" ISBN 9985-9158-4-4
* 2003 – "Läänemaa 5.–13. sajandi kalmed" ISBN 9985-9116-6-0
* 2005 – "Suvi 1941 Kirblas : [Läänemaa]" ISBN 9985-9653-0-2
* 2007 – "Kurjuse aasta Lõuna-Läänemaal 1940–1941" ISBN 978-9985-9713-3-8 (köites)
* 2010 – "Kogu tõde Hirmus Antsust?", ISBN 9789985988947
* 2011 – „Arheoloogiga Läänemaa radadel”, ISBN 9789949219056
* 2017 – „Maidla muinaskalmistu saladused”, ISBN 9789949945672
* 2020 – „Sõjaeelse Kaitseliidu hiilgeaeg ja häving Läänemaal”,ISBN 9789949741625
* 2023  - „Läänemaa muinasajast Lihula keskaega”.

## Esinduskogud
* Lihula vallavolikogu liige

## Tunnustus
* 1996 Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali aastapreemia (Lihula Muuseumi rajamine ja Lihula linnuse talgute korraldamine)
* 1998 Keila linna kultuuripreemia (töö eest, mille tulemuseks on raamat 1944. aasta sõjasündmustest Keila ümbruses, mälestuskivi lahinguis langenuile, mälestusristi veteranidele, samuti arheoloogilise uurimistöö eest Keilas)
* 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2015 Läänemaa teenetemärk
* 2018 Vabaduse Tammepärja aumärk

## Viited

## Välislingid
* Mati Mandeli kohta Eesti Ajaloomuuseumi kodulehel
* Mati Mandel, "Detektoristid hävitavad muinasaja arhiivi halastust tundmata" 4. detsember 2008 @ maaleht.ee
* Varsti tulevad Truman ja Hirmus Ants! paber.maaleht.ee,  3. juuni 2010

* Juhan Hepner, Arheoloog leidis koduõuelt Põhjasõja-aegse katkuhaua, err.ee, 31. oktoober 2015
* 75 aastat tagasi hävitas Punaarmee Kirbla küla. 17. juuli 2016
* 21. oktoober kell 12:05, Kaja Kärner, Kajalood, Mati Mandel: Lihula on Eesti Pompei, err.ee
* 21. oktoober kell 12:05, Kaja Kärner, Kajalood, Mati Mandel: Lihula on Eesti Pompei, err.ee
Karlmann (Ida-Frangi kuningas)

**Karlmann** (umbes 830&ndash;880) oli Karolingide dünastiast pärinev Baieri ja hiljem Ida-Frangi kuningas. Ta oli Ida-Frangi kuninga (817/843–876) Ludwig Sakslase vanim poeg.

Karlmann hakkas mitu korda oma isale, Ludwig II vastu ning 864 oli too talle sunnitud andma Baieri kuningriigi. Isavastaste mässudega ka tema vennad Karl Paks ja Ludwig Noorem. 876, kui Ludwig Sakslane suri, sai Karlmann ka Ida-Frangi kuningaks. Ta ei valitsenud riiki ainuvalitsejana, sest Karl Paks oli Alemannia ja Reetia kuningas, Ludwig Nooremale kuulus aga Saksimaa. 

877. aastal, kui suri Frangi keiser Charles Paljaspea, sai Karlmannist ka Itaalia kuningas. Kuid 879. aastal sai ta rabanduse, mis muutis ta teovõimetuks ning järgmisel aastal ta suri. 

Et Karlmannil seaduslikke pärijaid polnud, jagati tema valdused tema vendade vahel. Kuid Karlmanni abieluväline laps Arnulf sai endale Kärnteni margi, oli 887–899 Ida-Frangi kuningas ning alates 896 ka Frangi keiser. Arnulf sai Ida-Frangi kuningaks pärast oma onu Karl III Paksu kukutamist.

## Vaata ka
*Baieri hertsogkond
*Ida-Frangi riik
*Itaalia kuningriik (keskaegne)
Hermann von Salm

**Hermann von Salm** (sündis umbes 1035, suri 28. septembril 1088) oli Saksa vastukuningas aastast 1081 kuni surmani.

Hermanni poliitilise tõusu põhjustas investituuritüli paavsti Gregorius VII ja Saksa-Rooma keisri Heinrich IV vahel. Tüli käis selle üle, kellel on õigus määrata Saksamaal piiskoppe ja mille alusel seda teha. Kumbki soovis piiskoppide määramise õigust endale. Heinrich hakkas vaimulikele maid läänistama, tagades nii nende lojaalsuse. Mõnele vabanenud kohale määrasid uue võimukandja nii paavst kui ka keiser.

Seetõttu pani Gregorius Heinrichi kirikuvande alla. Paavst määras Rudolf von Rheinfeldeni vastukuningaks ja Heinrich omakorda laskis valida vastupaavsti. Saksamaal algas kodusõda. 14. oktoobril 1080 toimus Elsteri lahing, milles Rudolf purustas Heinrichi sõjaväe, kuid suri ise järgmisel päeval lahingus saadud haavadesse.

Saksimaa ja Švaabimaa aadlikud valisid 6. augustil 1081 Ochsenfurdis Hermanni uueks vastukuningaks. Mainzi peapiiskop Siegfried I kroonis Hermanni Goslaris 26. detsembril ja Hermann püüdis paavsti tahtmist Saksamaal läbi suruda.

Hermann lootis koguda suure sõjaväe ja sellega Heinrichit lüüa, aga selle plaani nurjas tema peamise toetaja Otto von Northeimi surm 11. jaanuaril 1083. Hermann ei osutunud kaugeltki nii võimekaks juhiks kui Rudolf ja Heinrich suutis seetõttu kodusõja peaaegu ilma vastupanuta lõpetada. Hermann põgenes 1085 Taani.

1086 tuli ta sealt sõjaväega tagasi ja võitis liidus Baieri hertsogi Welf I-ga Heinrichit Bleichfeldi lahingus, kuid osutus niivõrd ebapopulaarseks, et pidi 1088 võitlusest Heinrichiga loobuma. Gregorius oli surnud 1085 ja järgmised paavstid enam nii saksavaenulikku poliitikat ei ajanud, nii et ka paavsti toetus Hermannile vähenes. Hermann suri varsti pärast seda. Rohkem vastukuningaid paavstid valida ei lasknud.

Hermann oli abielus Sofia von Formbachiga. Abielust sündis poeg Otto von Salm, kes sai isa järel Salmi valitsejaks, kuid ei paistnud poliitikas ega poliitikaväliselt millegagi silma.
Günther von Schwarzburg

**Günther von Schwarzburg** (1304&ndash;1349 Frankfurt Maini ääres) oli Schwarzburg-Blankenburgi krahv ja Saksa vastukuningas 1349. aastal.

Günther oli olnud keiser Ludwig IV ustav liitlane ning pärast tolle surma proovis ta Wittelsbachide juhtimisel koos veel mõne Saksa vürstiga kuningas Karl IV-le vastu seista, kuid ebaõnnestunult. Ta sai Karli käest lüüa ning pidi oma taotlustest loobuma. Varsti pärast seda ta suri.
Toyota Motor Corporation

**Toyota Motor Corporation** (jaapani トヨタ自動車株式会社 *Toyota Jidōsha Kabushikigaisha*) on Jaapani autotootja, 2004. aastast turuväärtuselt maailma suurim autotööstusettevõte.

Toyota on maailma suurim autotootja. 2017. aastal tootis ettevõte üle 10,4 miljoni auto.

Tootmisprotsessi optimeerimist taotlev Toyota tootmissüsteem, põhineb täppisajastuse kontseptsiooni, on saanud maailmakuulsaks.

Toyota Motor Corporation omab osalust veel mitmes autotootmisettevõttes. Sealhulgas 20% ettevõttest Subaru Corporation, 5,1% Mazda Motor Corporationist ja 4,9% Suzukist.

## Ajalugu
Toyota Motor Corporation sai alguse Koromo linnas (tänapäeval Toyota) 1933. aastal Sakichi Toyoda (豊田佐吉; esimesed kaks kanjimärki tähistavad jaapani keele traditsiooni kohaselt perekonna nime (Toyoda), mis oleks sõna-sõnalt "rikkalik, külluslik põld" vms, tagumised kaks kanjimärki tähistavad eesnime (Sakichi)) kudumisvabriku **Toyoda Automatic Loom** ühe haruna. Esimest sõiduautot Toyota Model AA hakati tootma 1936. aastal. Iseseisva ettevõttena alustati tegevust 1937. aastal, ettevõtte juhiks sai Sakichi poeg Kiichiro Toyoda (豊田 喜一郎 Toyoda Kiichirō). Tema kujundas ka ettevõtte logo, mis koosneb kolmest ellipsist, ja muutis ettevõtte nime Toyotaks.

Pärast Teist maailmasõda sai Toyotast Jaapani suurim autotootja. 1957. aastal siseneti Ameerika turule ja 1963. aastal hakati Toyotasid müüma Euroopas. 1971. aastal hakkas esimene tehas Euroopas (Portugalis) Toyotasid valmistama. Euroopas müüdi miljones Toyota 2000. aastal.

2004. aastal oli Jaapanis registreeritud uutest autodest 40% Toyotad.

## Kaubamärgid
Toyota Motor Corporation toodab autosid kaubamärkide Toyota, Lexus, Daihatsu ja Hino all. 2003–2016 kasutati ka kaubamärki Scion.

## Müük Eestis
Toyotad on ühed Eestis enim müüdud autod. 2019. aasta märtsi alguse seisuga oli Eestis arvel 56 769 Toyotat, millest enim oli Toyota Avensiseid (15 631 autot) ja Toyota Corollasid (10 741 autot). Veel populaarsemad automargid olid ainult Volkswagen (96 481 autot) ja Audi (60 908 autot).

2010. aastal müüdi Eestis 1411 Toyotat, mis moodustas ligi 14% sõiduautode müügist. Populaarsuselt järgnesid Peugeot (837) ja Citroën (804).

2018. aastal müüdi Eestis 4099 Toyotat, mis moodustas 16% sõiduautode müügist. Populaarsuselt järgnesid Škoda (3144) ja Renault (2509). Enim müüdud Toyota mudelid olid Toyota Rav4 (997), Toyota Avensis (785), Toyota Auris (653) ja Toyota C-HR (594). Samal aastal oli maailmas enimmüüdud sõidukiks Toyota Corolla, mida müüdi 1,18 miljonit.

2021. aastal müüdi Eestis 3852 Toyotat, mis moodustas 17% sõiduautode müügist. Populaarsuselt järgnesid Škoda (3156) ja Volkswagen (1959).

Toyota ametlik esindaja Eestis on Amserv Auto AS.

## Vaata ka
*Toyota mudelite loend
*Toyota tootmissüsteem
**[[Kaizen]]*

## Viited

## Välislingid

*Toyota Motor Corporationi koduleht (inglise keeles)
*Toyota eestikeelne koduleht 
*  Toyota möödus müüginäitajate osas General Motorsist ERR, 22. jaanuar 2009
* Toyota on maailma suurim autotootja, Delfi.ee, 24. jaanuar 2011
Arnulf Halb

**Arnulf Halb** (saksa keeles *der Böse* (halb, kuri, paha); suri 14. juulil 937 Regensburgis) oli Baieri hertsog alates 907 kuni oma surmani ja Saksa vastukuningas 919&ndash;921. Ta pärines Luitpoldingi dünastiast.

Arnulf mässas legitiimsete Saksa kuningate Konrad I ja Heinrich I vastu. 

918. aastal suri Saksa kuningas (911–918) ja Frangimaa hertsog Konrad I. Tema poeg ja tütar olid sel ajal viieaastased ega saanud riiki valitseda. 919. aastal krooniti Heinrich I Saksi dünastiast Saksa kuningaks.

Arnulf Halb ei tunnustanud Heinrichit Saksa kuningana ja kuulutas end 919. aastal vastukuningaks. Arnulf sai 921. aastal sõjas Heinrichilt lüüa ja pidi tolle ülemvõimuga leppima.

Baieri hertsogina võõrandas ta enda mõju suurendamiseks kiriku maid ning sai seetõttu ka oma hüüdnime.

## Vaata ka
*Baieri hertsogkond
*Baieri valitsejate loend
*Saksa-Rooma keisrite ja Saksa kuningate loend
Vladimir Bill-Belotserkovski

**Vladimir** Naumovitš **Bill-Belotserkovski** (Владимир Наумович Билль-Белоцерковский; 9. jaanuar 1885 (28. detsember 1884 vkj) Oleksandrija, praegu Ukraina – 1. märts 1970 Moskva) oli vene kirjanik.

Ta oli pärit töölisperekonnast. Ta oli kaheksa aastat madrus Vene ja Briti purjekuunaritel ja aurikutel. Töötas laevapoisina ja laadijana ka Belgias, Hollandis ja Ameerika Ühendriikides. USA-s oli ta umbes seitse aastat mustatööline ja aknapesija. 

1917. aastal naasis Venemaale ja astus kommunistlikku parteisse. Ta võttis osa kodusõjast ja tegeles kirjandusliku agitatsiooniga. 

Alates 1918. aastast hakati tema loomingut avaldama. 1921. aastast oli kutseline kirjanik. Ta kirjutas peamiselt näidendeid ja jutustusi.

Tema loomingus oli keskne koht töölisliikumisel, revolutsioonil, kodusõjal ja "sotsialistlikul ülesehitustööl". Nõukogude kriitikud paigutasid tema loomingu sotsialistliku realismi alla ning tõstsid esteetiliste kvaliteetide poolest eriti esile tema näidendit "Torm". Näidend räägib esimestest revolutsiooniaastatest. 

## Teosed
*"Смех сквозь слёзы" ("Naer läbi pisarate", jutustuste kogu, 1920)
*"Бифштекс с кровью" ("Biifsteek verega", näidend, 1920)
*"Эхо" ("Kaja", näidend, 1924)
*"Лево руля" (näidend, 1925)
*"Шторм" ("Torm", näidend, 1926; ekraniseeritud 1957)
*"Штиль" ("Tuulevaikus", näidend, 1927)
*"Луна слева" ("Kuu vasakul", näidend, 1928)
*"Голос недр" (näidend, 1929)
*"Жизнь зовёт" ("Elu kutsub", näidend, 1934)
*"Цвет кожи" ("Nahavärv", näidend, 1948; lavastati 1949 pealkirjaga "Вокруг ринга")
**Избранное* (teoste valimik, Moskva: 1954)
**Пьесы* (näidendid, Moskva: 1955)
**Путь жизни. Рассказы* (jutustused, Moskva: "1959") 
*Аutobiograafia raamatus: *Советские писатели*: 1. köide, Moskva: 1959 

Eesti keeles on ilmunud tema jutustuste kogu "Bismarck ja neeger" (1960; tõlkinud Hans Luik).

## Tunnustus
*1935 teeneline kunstitegelane 
*kolm ordenit ja arvukalt medaleid

## Kirjandus
*Рудницкий К. Билль-Белоцерковский. – *Портреты драматургов*, Moskva: 1961.

## Välislingid
* Foto
Arnulf

**[[Arnulf (eesnimi)|Arnulf]]** või **Arnulf I** on mitme valitseja nimi:
***[[Arnulf (Frangi keiser)|Arnulf]]**  Kärntenist (suri 899), Ida-Frangi kuningas   887–899 ja  Frangi keiser 896–899  
***[[Arnulf Halb]]** (suri 937), Baieri hertsog 907–937, Saksa vastukuningas 919–921
***[[Arnulf I (Flandria)|Arnulf I]]** oli Flandria krahv
***[[Arnulf I (Hennegau)|Arnulf I]]** oli Hennegau krahv ning Flandria krahv *Arnulf III* nime all
***[[Püha Arnulf]]** (u 582–640), Metzi piiskop
Pargas

**Pargas** (inglise *barge*) on väikese süvise ja lameda põhjaga veesõiduk, mis on mõeldud inimeste ja kauba vedamiseks. 

Eesti keeles on hakatud eristama pargast ja praami, kui põhimõtteliselt samasugust veesõidukit suuruse alusel. Väikest, 4–6 inimest mahutavat, lameda põhja ja madala süvisega veesõidukit nimetatakse pargaseks, suuremat alust aga praamiks. Kuna Euroopa siseveekogudel on kasutatud siseveekogudel liikuvaid sõidukeid peamiselt suuremate, mitme- ja mitmekümnetonniste lastide veoks, nimetatakse neid praamideks.  

## Vaata ka
* Lodi
* Praam
* Parv

## Välislingid

* MereViki: Pargas
* Foto
Haukka

**Haukka** (soome keeles 'kull') oli 1943. aastal Soomes koostatud raadioluuregrupp, mis saadeti Saksa okupatsiooni all olnud Eestisse.

## Eesmärgid ja tegevus
Grupi eesmärk oli koguda soomlastele teavet, millal sakslased lahkuvad ja kas nad jätavad ehk Punaarmeele tee Helsingi peale vabaks. Samuti pidid nad Soomele teatama Saksa vägede võimalikust dessandist Suursaarele. Ühtlasi pidid nad sidet pidama Eesti Vabariigi Rahvuskomiteega ning koguma andmeid Eesti poole teel olevate Punaarmee üksuste kohta.

Haukka gruppi kuulus mõniteist eestlast. Rühma juht oli Leo Talgre, radistid Ustav Toom ja Toomas Rüütmann, paadimees Georg Adams.

Grupp püüdis edutult leida kontakti Briti sõjaväeluurega (SIS).

Haukka mehed hakkasid sidet pidama Eesti vastupanuliikumisega ja vandusid 1944. aasta septembris truudust Otto Tiefi valitsusele.

Kui sakslased taganesid, jäi grupp Nõukogude vastuluure silmusesse. 

Haukka grupp purustati detsembris 1944, varitsuses langes Leo Talgre.

28. detsembri öösel 1945 ründas NKVD väeosa üksus Võrumaal Nursipalus Haukka luuregrupi meeste metsavendade punkrit (Nursipunker). Langes üheksa meest.

## Liikmed
*Leo Talgre "Juss"
*Ilmar Erik Jonas "Justus"
*Toomas Hellat "Tommi"
*Tarmo Meristu "Moor"
*Helmut Pedanik
*Ülo Jõgi "Peeter Tamm"
*Toomas Rütman "Riisik", "Taat"
*Vello Saksen "Sahk"
*Evald Soomer "Saare"
*Voldemar Särak "Talvik"
*Heino Muda "Ants Mägar"
*Aksel Puusepp "Paju"
*Ain Pedanik "Põld"
*Karl Jürgens "Kure"
*Hans Kaljurand "Liivalaid"
*Harald Keem "Kiima"
*Viktor Lukk "Lõima", "Kusta"
*Adalbert Jäger
*Jüri Hellat

## Mälestuse jäädvustamine
Haukka grupist on René Vilbre teinud dokumentaalfilmi "Kuum külm sõda: Haukka grupp" (2005; esimene film sarjast "Kuum külm sõda"; stsenaristid Kiur Aarma ja Tiit Pruuli, idee autor Eerik-Niiles Kross).

## Vaata ka
*Tümler

## Kirjandus
*Ülo Jõgi. "Erna". Legendid ja tegelikkus. JMR. Tallinn 1996
*Hans Salm. Viie luure agent. Eesti luurajatest Teises maailmasõjas. Tallinn 2004
*Mai Krikk. Voldemar Särak ja luuregrupp "Haukka". Olion. Tallinn 2011

## Välislingid
*HAUKKA GRUPP Filmiveebi kodulehel
*Kalju Aarop - Roheline Partisanide Pataljon
1411

**1411. aasta**
## Sündmused maailmas

* 11. veebruar  – sõlmitakse Toruńi rahuleping Poola-Leedu ja Saksa ordu vahel

## Sündmused [[Eesti]]s

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* Anne de Mortimer  – Inglise poliitik
Nelja hüppemäe turnee

**Nelja hüppemäe turnee** on igal aastal Kesk-Euroopas (Saksamaal ja Austrias) toimuv suusahüppajate mainekas võistlus, mis toimub alates 1953. aastast. Esimene võistlus toimus ühe aasta sees, kuid edaspidi on esimene etapp peetud detsembri viimastel päevadel ja järgmised kolm jaanuaris.

Esimene ja teine etapp toimuvad Saksamaal, vastavalt Oberstdorfis ja Garmisch-Partenkirchenis, kolmas ja neljas Austrias, Innsbruckis ja Bischofshofenis.

Alates 1996/97 aastast pääseb igal etapil põhivõistlusele valikvõistluse 50 paremat hüppajat (kui MK-sarja hetkeseisu 15 paremast jääb mõni tahapoole 50. kohast, pääseb ta ikkagi edasi ja välja langeb 50. koha saaja), kes esimeses voorus võistlevad paarides (valikvõistluse 1. ja 50., 2. ja 49. jne). Paaride võitjad pluss viis parimat kaotajate seas pääsevad teise hüppevooru. 

Nelja hüppemäe turnee üldvõitja selgub nelja etapi punktide liitmisel. 

Oberstdorfis toimub võistlus Grosse Schattenbergi (K-115) nime kandval mäel, mille rekord on 2003. aasta 29. detsembrist 143,5 meetriga norralase Sigurd Petterseni nimel. 

Garmisch-Partenkircheni Olympiaschanze (K-115) mäerekord on 143,5 meetriga šveitslase Simon Ammanni nimel. 

Innsbrucki mägi Berg-Isel-Schanze (K-120) on kaks korda (1964 ja 1976) olnud ka olümpiamängude võistluspaigaks. K-110 trampliini mäerekordiks jäi 120,5 meetrit ning selle hüppas 2001. aastal poolakas Adam Malysz. Sama aasta suvel ehitati mägi ringi ja nüüd on kriitiline punkt K-120. 2002. aasta 4. jaanuaril hüppas sakslane Sven Hannawald uue mäe mäerekordiks 134,5 m. 

Bischofshofeni Paul-Ausserleitner-Schanze (K-120) mägi on turnee neljast hüppemäest suurim. Mäerekord kuulub 2008. aastast austerlasele Gregor Schlierenzauerile 145 meetriga.

## Vaata ka

*Suusahüpped
*Nelja hüppemäe turnee võitjad
1410

**1410. aasta** oli 15. sajandi 10. aasta.

## Sündmused maailmas
* 25. märts – Mingi Hiina keiser Yongle alustas sõjakäiku mongolite vastu, mille tulemusena kukutati mongoli khaan Bunyashiri.
* 15. juuli – Poola-Leedu väed võitsid Saksa ordu–Poola sõja otsustavas Grünwaldi lahingus Saksa ordu vägesid.
* Jan Hus saadeti Prahast välja.
* Sigismund sai pärast Ruprechti surma Saksa kuningaks

## Sündmused Eestis
* Tallinnas valmis Suurgildi hoone.

## Sündinud
* Masuccio Salernitano, itaalia luuletaja

## Surnud
* 3. mai – Aleksander V, vastupaavst
* 18. mai – Ruprecht, Saksa kuningas
1414

**1414. aasta**
## Sündmused maailmas

* Toimus Konstanzi kirikukogu.

## Sündmused [[Eesti]]s

* ...

## Sündinud

* 21. juuli – paavst Sixtus IV

## Surnud

* ...
Harilik maasikapuu

**Harilik maasikapuu** (*Arbutus unedo*) on kanarbikuliste sugukonda maasikapuu perekonda kuuluv igihaljas põõsas või väike puu.

Harilik maasikapuu kasvab Vahemere maades, Lääne-Prantsusmaal ja Iirimaal.

Harilik maasikapuu kasvab 5–10, harva kuni 15 m kõrgeks. Tüve läbimõõt on kuni 80 cm.

Lehed on 5–10 cm pikad ja 2–3 cm laiad, läikivad ja saagja leheservaga. Õied on mõlemasoolised, valged (harva kahvaturoosad) ja kellukakujulised. Nende läbimõõt on 4–6 mm ja nad moodustavad pööriseid, kus on koos 10–30 õit. Õisi tolmeldavad mesilased. Maasikapuu õitseb sügisel ja viljad valmivad aasta aega, nii et nad saavad küpseks järgmise õitsemise ajaks. Oranžpunased luuviljad meenutavad välimuselt maasikat, kuid ei ole eriti maitsvad. Viljad on maheda jahuse maitsega.

Plinius Vanema järgi tuleb maasikapuu ladinakeelne nimi *unedo* sõnadest *unum edo* ('ma sõin ühe ära') ja niisugune käitumine võib täiesti vastata viljade maitsele. Ühtlasi soovitas ta seda puud mitte istutada sinna, kus mesilasi kasvatatakse, sest maasikapuu õied andvat meele kibeda maitse.

Erinevalt enamikust kanarbikulistest kasvab harilik maasikapuu hästi lubjarohkel pinnasel. Istutada on seda parem varjatud kohta, sest ta õitseb hilja. Kui teda soovitakse kasvatada puukujulisena, siis tuleb tema mitmest tüvest üks välja valida ja ülejäänud ära lõigata.

Harilik maasikapuu on kohastunud kasvamiseks vahemerelises kliimas, kus suvel vihma ei saja. Niisuguses kliimas on teda kõige parem kasvatada ja sellepärast on ta USA California osariigis levinud ilupuu. Kuid ta kasvab hästi ka Iirimaal, kus suved on vihmased ja jahedad, sest sademetest ja päikesepaistest olulisem on tema jaoks talvekülmade puudumine. Baltimaades ei saa teda kasvatada, sest talvel võtab külm ta ära. Temperatuure alla −10 °C ta ei talu.

Maasikapuude kasvatajad jätavad kõige sagedamini viljad puule külge ja linnud söövad need lõpuks ära. Kuid viljadest tehakse ka moosi. Portugalis aetakse kanget alkohoolset jooki, mille nimeks on *[[medronho]]*, kuid Portugalis pole ainsatki maasikapuuistandust ja seetõttu ei toodeta seda suurtes kogustes.
Liibanoni seeder

**Liibanoni seeder** (*Cedrus libani*) on igihaljas ja kõrge (kuni 50 m) männiliste sugukonda kuuluv okaspuu. Ta kasvab looduslikult Tauruse mägedes ja Küprose saarel, kus varem moodustas suuri metsi, kuid praegu on muutunud haruldaseks. Liibanoni seeder on seedrile iseloomuliku ilusa korrapäratu vihmavarjutaolise võraga puu. Okkad on keskmiselt 3&nbsp;cm pikkused ja 30–40 kaupa kimbus. Elab kuni 2000 aastat vanaks. Seedripuu hakkab õitsema alles 25–30-aastaselt.

Liibanoni seedrit on mainitud juba Gilgameši eeposes. Puud on mainitud ka Piiblis, Laul 92:12: *Õige lokkab nagu palmipuu, ta kasvab kõrgeks nagu seedripuu Liibanonil*. Seetõttu on teda kujutatud Liibanoni lipul ja vapil.

Seedrit ei ole kohane nimetada seedermänniks. Seedermännid kuuluvad küll samasse männiliste sugukonda, kuid männi perekonda.

## Kasvukoht

Seedrid kasvavad looduslikult Vahemere maades ja Himaalajas. Liibanoni seeder on looduslikult säilinud Türgis Tauruse mägedes ja Küprosel. Tema vähene kasvupiirkond on seletatav ülitundlikkusega õhusaaste vastu. Samuti on ta aeglase kasvuga ega armasta ümberistutamist. Samuti on ta nõudlik pinnase osas: rohkelt päikest, parajalt niiskust, kuid pinnas peab olema mõõdukalt kuiv. Liibanoni seeder ajab juured sügavale mäestikukaljude pragudesse ning suudab nii trotsida kangeidki torme. See puu peab vastu ka siis, kui talvehingus riisub kõik muu. Liibanoni seeder on teistest seedritest vastupidavam, tugevam ja elujõulisem.

## Kasutamine

Liibanoni seedri pruun hästilõhnav ja kergestitöödeldav puit on väga hinnatud ehitustel, ka laevaehituses. Erakordselt mädanemiskindlast seedripuidust ehitatud hooned võivad vastu pidada aastatuhandeid. Seedreid kasutatakse ka dekoratiivtaimena parkides ja aedades.

Nii Piibel kui ka legendid räägivad valitsejatest, kes saatsid oma alluvaid seedrimetsasid hävitama. Kuningas Saalomon laskis Jeruusalemma kuulsa templi ehitada just seedripuust. Seedripuitu kasutasid ka Egiptuse vaaraod. Foiniiklased vajasid seedripuitu oma laevade jaoks.

Liibanoni seeder on oma kodumaal ammu haruldaseks jäänud. Tänapäeval on seal väikeste saludena järel vaid paarkümmend ruutkilomeetrit seedripuumetsi, Süürias veel vähem, kuid Türgis on seda veel palju, sellepärast ei ole Liibanoni seeder nimetatud kaitset vajavaks liigiks.

Briti saartele istutati esimene Liibanoni seeder 1646. aastal ning see püsib elus tänini. Selle ümbermõõt küünib 7,6 meetrini. 18. sajandi keskpaiku olid liibanoni seedrid Britannias suurmood, sel ajal istutatud puid leidub paljudes parkides.

## Välislingid
*http://www.tba.ee/Lood/Vahemeremaad.htm
*http://www.loodus.ee/el/vanaweb/0108/alar.html
*http://www.ces.ncsu.edu/depts/hort/consumer/factsheets/trees-new/cedrus_libani.html
*http://www.floridata.com/ref/C/cedr_lib.cfm
*http://www.blueplanetbiomes.org/lebanon_cedar.htm
Arto Paasilinna

**Arto Tapio Paasilinna** (20. aprill 1942 Lapimaa, Kittilä vald – 15. oktoober 2018 Espoo) oli soome kirjanik.

Paasilinna sündis peres, kus oli viis poega ja kaks tütart. 1950. aastal isa suri ja ema jäi seitsme lapsega üksi.

Esimene raamat "Karhunkaataja Ikä-Alpi" ilmus 1964. aastal. 

Kuni 1975. aastani töötas Arto Paasilinna mitme ajalehe toimetaja, ajakirjaniku ja kolumnistina. Sel aastal avaldas ta romaani "Jänese aasta", mis osutus väga edukaks, ja ta hakkas kutseliseks kirjanikuks. 

Kirjanikuna oli ta väga viljakas: aastatel 1972–2009 (v.a 1973, 1978 ja 2002) ilmus temalt igal aastal romaan. Raamatute kirjutamise kõrvalt on ta kirjutanud ajalehtedesse arvamuslugusid.

Oktoobris 2009 tabas teda ajuinfarkt ning pärast seda polnud ta enam võimeline kirjutama.

Tema raamatuid on tõlgitud 45 keelde. Tema romaanide põhjal on tehtud filme ja teatrilavastusi, sealhulgas kuuldemänge.

Arto Paasilinna on pälvinud kirjandusauhindu.

Arto Paasilinna vennad Erno, Mauri ja Reino on samuti kirjanikud. Õde Sirpa Paasilinna-Schlagenwarth on kunstnik.

## Romaanid

* "Operaatio Finlandia", 1972
* "Paratiisisaaren vangit", 1974 	 	
* "Jäniksen vuosi", 1975, (eesti keeles "Jänese aasta", 1995, 2022)
* "Onnellinen mies", 1976
* "Isoisää etsimässä", 1977
* "Sotahevonen", 1979
* "Herranen aika", 1980 (e.k. "Tule taevas appi", 2010)
* "Ulvova mylläri", 1981, (e.k. "Ulguv mölder", 1987)
* "Kultainen nousukas", 1982
* "Hirtettyjen kettujen metsä", 1983 (e.k. "Poodud rebaste mets", 1997)
* "Ukkosenjumalan poika", 1984
* "Parasjalkainen laivanvarustaja", 1985
* "Vapahtaja Surunen", 1986
* "Koikkalainen kaukaa", 1987
* "Suloinen myrkynkeittäjä", 1988
* "Auta armias", 1989
* "Hurmaava joukkoitsemurha", 1990 (e.k. "Lummav vabasurmasõit", 1997)
* "Elämä lyhyt, Rytkönen pitkä", 1991
* "Maailman paras kylä", 1992 (e.k. "Maailma parim küla", 1997, 2003)
* "Aatami ja Eeva", 1993
* "Volomari Volotisen ensimmäinen vaimo ja muuta vanhaa tavaraa", 1994
* "Rovasti Huuskosen petomainen miespalvelija", 1995
* "Lentävä kirvesmies", 1996
* "Tuomiopäivän aurinko nousee", 1997
* "Hirttämättömien lurjusten yrttitarha", 1998
* "Hirnuva maailmanloppu", 1999
* "Ihmiskunnan loppulaukka", 2000
* "Kymmenen riivinrautaa", 2001
* "Liikemies Liljeroosin ilmalaivat", 2003
* "Tohelo suojelusenkeli", 2004
* "Suomalainen kärsäkirja", 2005
* "Kylmät hermot, kuuma veri", 2006
* "Rietas rukousmylly", 2007
* "Neitosten karkuretki", 2008 

## Välislingid

* Arto Paasilinna Ulmekirjanduse BAASis
Natüürmort

**Natüürmort** ehk **vaikelu** (prantsuse keeles *nature morte* 'surnud loodus') on elutu looduse ja esemete kujutamine kunstniku poolt seatud kompositsioonis. 

Natüürmordi kui maaližanri kujutamisvaldkonnaks on ajalooliselt olnud puu- ja aedviljad, lillekimbud vaasis, tarbeesemed, hinnalised väärtasjad, jahisaak ja kalad ning erinevad kompositsioonid muusikariistadest, raamatutest, nipsasjakestest, küünaldest vms esemeist.

Natüürmorti võib jaotada kujutatu põhjal alaliikideks: lille- ja viljademaal, kalad ja jahitrofeed, *vanitas*–tüüpi vaikelud ning einevaikelud.

Natüürmorte võib leida juba Vana-Egiptuse sarkofaagidelt. Usuti, et sarkofaagil kujutatud esemed muutuvad teispoolsuses reaalsuseks ja surnu saab neid siis kasutada. Natüürmorte on leitud ka Pompei ja Herculaneumi seinamaalidelt.

Natüürmort hakkas laiemalt levima renessansiaegses Itaalias 14. sajandi alguses (Taddeo Gaddi). Iseseisvaks maaližanriks kujunes 17. sajandil, saades eriti populaarseks Madalmaades, aga ka Prantsusmaal, Hispaanias ja Itaalias. Natüürmordi populaarsuse Madalmaades põhjustas asjaolu, et Hollandi reformeeritud protestantlik kirik keelustas pühakute ja religioossete sümbolite kujutamise maalidel.

Tänapäeval on arvutigraafika abil loodud ka täiesti sünteetilisi natüürmorte.

## Vaata ka
*Vanitas

## Välislingid
Orjol

**Orjol** (vene *Орёл*) on linn Venemaal, Orjoli oblasti keskus. Asub Kesk-Vene kõrgustikul Oka jõe kaldal.

Orjol on rajatud kindlusena 1566. aastal Venemaa lõunapiiride kaitseks. 1708. aastal sai linnaõigused. Teise maailmasõja ajal hävis suur osa linna hoonetest.

Elanike arv on 329 400 (2005).

Halduslikult jaguneb neljaks linnarajooniks.

## Tuntud inimesi

Orjolis on sündinud Ivan Turgenev.

## Viited

## Välislingid
* Orjoli koduleht
Hulktahukas

**Hulktahukas** ehk **polüeeder** ehk **tahukas** on tasandiliste hulknurkadega piiratud kolmemõõtmeline geomeetriline keha. Hulktahukat piiravid hulknurki nimetatakse selle **[[tahk]]udeks**.

Hulktahukat nimetatakse kumeraks, kui kogu hulktahukas jääb iga oma tahu tasapinnast ühele poole. Ülejäänuid hulktahukaid nimetatakse mittekumerateks.

## Korrapärased hulktahukad
Korrapärane hulktahukas ehk regulaarne hulktahukas on kumer hulktahukas, mille kõik tahud on võrdsed korrapärased hulknurgad ja igast tipust lähtub võrdne arv servi. Korrapäraseid hulktahukaid nimetatakse vanakreeka filosoofi Platoni nime järgi ka platoonilisteks kehadeks. Platonilt pärinevad ka nende kehade nimetused. 

Korrapäraseid hulktahukaid on viis:

# korrapärane tetraeeder ehk regulaarne nelitahukas
# korrapärane heksaeeder ehk kuup ehk regulaarne kuustahukas
# korrapärane oktaeeder ehk regulaarne kaheksatahukas
# korrapärane dodekaeeder ehk regulaarne kaksteisttahukas
# korrapärane ikosaeeder ehk regulaarne kakskümmendtahukas

Nende kehade nimetused tulenevad kreekakeelsetest sõnadest: *tettares* (4), *hex* (6), *oktō* (8), *dodeka* (12), *eikosi* (20), *hedra* ('tahk').

## Vaata ka

* Polütoop on hulktahuka üldistus suvalise mõõtmega ruumi.
Kunstivool

**Kunstivool** on ühine nimetaja kunstiteostele, mille loomisel on kunstnikud lähtunud kas sarnastest kunstilistest ideaalidest, kunstistiilist või tehnikast või mis on loodud samal ajalooperioodil. 

Kunstivoolu määratlemisel ei ole kindlaid reegleid. Mõne kunstivooluga seotud kunstnikud võivad järgida rangeid põhimõtteid, kuid teise kunstivoolu kuuluvatel kunstnikel võib olla vähe ühist. 

Kunstivoolu määratlemine on tihti toimunud ajaloolise konventsioonina kriitikute või kunstiajaloolaste poolt, et paremini mõista teatud kunstniku loomingut teatud kontekstis. Tihti on see kriitika olnud negatiivne ning ei kajasta kunstniku enda soovi.

Mõtlemine kunstivooludes on 19. sajandi lõpus alanud areng, kui üheaegselt viljeldud kunstistiilide hulk võrreldes muude ajalooperioodidega oluliselt kasvas.

Kunstivoolu nimetus võib vahel olla identne kunstistiili nimetusega.

Sarnaste huvide kunstnike või sarnase stiiliga kunstiteoste rühmitamine kunstivooluks on peamiselt Lääne kunsti tunnusjoon.

## Kunstivoolude ajalugu

Esimesed kunstivoolud tekkisid 19. sajandi lõpus ja eriti 20. sajandi alguses seoses modernistliku hoiaku esilekerkimisega mitmetes ühiskonna ja kultuuri sfäärides.

Kunstivoolud:
*romantism
*abstraktsionism
*dadaism
*ekspressionism
*estetism
*fovism
*futurism
*impressionism
*kontseptuaalkunst
*kubism
**orfism
**tubism
*realism
**naturalism
*regionalism
*sotsialistlik realism
*sümbolism
*sürrealism

## Vaata ka
*Kunstistiil
*Kunst
Maaližanr

**Maaližanr** on maalikunsti žanr, mida iseloomustab teatav aimestik.

## Maaližanre
*ajaloomaal
*bataalne maal
*aktimaal
*loomamaal
*maastikumaal
*meremaal
*natüürmort
*portree
*žanrimaal
*linnavaated

## Vaata ka
* Maal
Jakub Janda

**Jakub Janda** (sündinud 27. aprillil 1978 Frenstatis) on Tšehhi poliitik ja endine suusahüppaja.

2017. aastal valiti ta Tšehhi parlamendi liikmeks.

## Saavutused

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

*2005  Oberstdorfis
** hõbemedal normaalmägi (HS100)
** pronksmedal suur mägi (HS137)

### [[Maailma karikavõistlused suusahüpetes|Maailma karikasarjas]]

Jakub Janda on osalenud (seisuga 20. jaanuar 2015) 317 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 20 korral, neist 6 etappi on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

### [[Nelja hüppemäe turnee]]

2005/2006 **võitja** (koos Janne Ahoneniga)

## Välislingid
* Jakub Janda FIS-i kodulehel (fis-ski.com)

Pilte Jakub Jandast
*pilt 1
*pilt 2
*pilt 3