open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plaatvundament

**Plaatvundament** on vundamendi liik, mis koosneb ühest horisontaalselt valatud betoonikihist. Plaatvundamendiga maja ehitatakse enamasti pehme pinnasega alale. Betoonikiht on tavaliselt 10 kuni 15 sentimeetrit. Esialgu valmistatakse ette ala, kuhu paigaldatakse raketised, mis määravad plaadi struktuuri ja kuju. Hiljem tihendatakse liiva- või kruusakiht ning seejärel pannakse paika betooni armatuur. Plaatvundamendi all olev liiva- või kruusakiht on ka umbes 10 kuni 15 sentimeetrit. Selline kihi paksus tagab parema vee äravoolu ja aitab efektiivsemalt jaotada koormust. Mõnel juhul varieerub kihi paksus pinnase tüübist ja kliimatingimustest sõltuvalt. Siis paigaldatakse erinevad torustikud ja elektrisüsteemid. Kõik eelnev tehtud, valatakse betoon, mida viimistletakse, silutakse ja lõpuks lastakse kivistuda. Kui betoon on kuivanud, eemaldatakse raketised.

## Postiviised küljed

* Võrreldes teiste vundamendi tüüpidega on plaatvundament odavam ja ei vaja lisa kaevetöid.
* Plaatvundamenti on kergem valada ja valmimine võtab vähem aega, sest kuivamisperiood on palju lühem. See vähendab maja üldist ehitamisaega.
* Plaatvundament on energiatõhusam, sest aitab pinnasest tulevat külma eemal hoida ja aitab seeläbi maja soojust säilitada.
* Plaatvundament annab majale stabiilse aluse ehitamiseks ja minimeerib nihkumist.
* Plaatvundamendil suurem kandevõime, sest jaotab massi ühtlaselt pinnale.

## Negatiivsed küljed
* Madalad temperatuurid võivad vundamenti kahjustada, isegi kui seda on isoleeritud. Selle tagajärjel võib vundament praguneda ja praod koguda endasse niiskust.
* Kuna torustikud tuleb vundamendi sisse paigaldada, tuleb nende purunemise korral vundamenti lõhkuda, mis suurendab remondimaksumust.
* Kuigi betoon on veekindel, võib kõrgem pinnavesi siiski betooni mõjutada ja betooni ümber kogunenud vesi võib tekitada hallituskahjustusi.

## Viited
Kuivsilo

**Kuivsilo** on silo, mis on säilitatud väiksema niiskusesisaldusega kui tavapärane silo. Tavaliselt valmistatakse kuivsilo rohumaa kultuuridest näiteks, erinevad ristik-ud *(Trifolium L.)*, lutsern *(Medicago)*   ja erinevad kõrrelised: timut *(Phleum)*, aruhein *(Festuca)*. Tavaliselt hea silo kuivaines ei tohiks toorkiudu olla üle 30-35%, aga kuivsilo puhul on see 40-60%. Tavasilo ja kuivsilo vahe on peamiselt kuivainesisaldus.

## Tootmine ja kvaliteet

Kuivsilo valmistamisel on oluline haljasmassi niitmine õigel arengufaasil, et tagada sobiv toiteväärtus. Pärast niitmist toimub närvutamine, millele järgneb kiire kokkukogumine ja tihendamine. Sobiv kuivainesisaldus kuivsilo puhul on 30–40%. Kui kuivainesisaldus ületab 65%, ei pruugi fermentatsioon toimida piisavalt ja sööda säilivus halveneb. Samuti on oluline niitekõrgus: liiga madal niitmine võib kaasa tuua mullasaastet, mis halvendab silo kvaliteeti. Soovitav niitekõrgus on 8–10 cm. Kvaliteetse kuivsilo tunnuseks on meeldiv hapu lõhn, oliivroheline värvus ning säilinud taimede struktuur.

## Tehnoloogia
Kuivsilo tootmine on sarnase tehnoloogiaga nagu tavasilo, kuid mõningate oluliste erinevustega. Protsess algab haljasmassi niitmisega, mille järel võib vajadusel toimuda kaarutamine, et kiirendada närvutamist (kuigi see toob kaasa lisakulusid). Pärast piisavat närvutamist kogutakse haljasmass vaaludesse. Seejärel toimub kohe kuivsilo hekseldamine või pressimine rullidesse. Valmistatud kuivsilo toimetatakse farmi kas rullidena või hekseldatud massina. Hekseldatud massi puhul ladustatakse siloauku edasiseks säilitamiseks.

## Viited
Tabi kreis

**Tabi kreis** (ungari keeles *Tabi járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Somogyi komitaadi kirdeosas. Kreisi halduskeskus on Tabi linn.

Kreisis on 24 omavalitsust.

## Viited
Prantsuse okupatsioon Moskvas

**Prantsuse okupatsioon Moskvas** oli 14. septembrist kuni 19. oktoobrini 1812 väldanud periood, kui keiser Napoleon I Prantsusmaa Grande Armée okupeeris Napoleoni sõdade käigus Venemaa Moskva linna. See oli 1812. aasta Prantsuse-Vene sõja haripunkt. Linn hävis 36 päeva kestnud okupatsiooni ajal tules ning Napoleon käskis oma sõduritel kirikud hõbedast tühjaks varastada.

Prantsusmaa väed tungisid Venemaale 24. juunil 1812 ning sügiseks oldi tublisti edasi liigutud. Septembri alguses võideti Borodino lahing ning sealt oli tee Moskvale valla. Mihhail Kutuzovi Vene armee kandis suuri kaotusi ning oli sunnitud taganema ning prantslased asusid neid jälitama. Nädal aega suudsid venelased prantslastest napilt kiiremini taganeda. Napoleon ja Kutuzov magasid Bolšije Bjazjomõ mõisas üheöölise vahega koguni samas voodis. Pratnsusmaa väed jõudsid Moskvasse 14. septembril 1812. Napoleoni üllatuseks oli Kutuzov linna hüljanud ning see hõivati võitluseta. Koos Vene armeega põgenes linnast sadu tuhandeid linnaelanikke ning Moskva jäi sisuliselt tühjaks.

Moskva vallutamine ei andnud Prantsusmaale sõja kontekstis palju juurde, kuna taganevad venelased olid linna, ilmselt kuberner Fjodor Rostoptšini käsul, maha põletanud (kuigi tulekahju põhjuste kohta on ka muid teooriaid). Linn oli leekides kuni 18. septembrini. Prantslased olid lootnud Moskvat kasutada varude täiendamiseks, kuid leidsid end nüüd keset varemeid sügaval vaenlase territooriumil, lisaks oli talv lähenemas. Prantsuse väed rüüstasid tulekahjust puutumata jäänud linna osasid, sealhulgas kirikuid. Prantsusmaa vägedele valmistasid peavalu ka kasakate partisanivõitlus ning linnaelanike poolne totaalne sõda nende vastu. Selline kurnamissõda mõjus eriti laastavalt Prantsusmaa nõrgimale lülile logistikale.

19. oktoobril sai Prantsusmaa Tarutino lahingus lüüa ning nõrgenenud Prantsuse vägi hakkas vabatahtlikult lõuna poole taanduma, kuni Malojaroslavetsi lahing nad seisma pani. Taganevad prantslased süütasid ka säilinud linnaosad ning õhkisid monumente. Venelased taashõivasid Moskva 19. oktoobril ning surusid seal vahepeal rüüstama ja mäslema hakanud linnaelanikud maha. Moskva sai sõjas ulatuslikult kannatada ning linna elanike arv jõudis tagasi sõjaeelsele tasemele rohkem kui 50 aastat hiljem.

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Ferran Latorre

**Ferran Latorre** (sündinud 18. oktoobril 1970 Barcelonas) on Hispaania katalaani alpinist.

Ta on tõusnud kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (34. mägironijana maailmas ja esimese katalaanina) . Tal kulus selleks 18 aastat (1999–2017). Tema 14. tipp oli Džomolungma (8848 m) (tipus 27. mail 2017).

Tagantjärele (2022. aasta juulis) selgus, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi *8000ers* väitel polnud Ferran Latorre kolme kaheksatuhandelise peatippu tegelikult jõudnudki (Manaslu, Annapurna ja Dhaulagiri). Kuid need asjaolud ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Latorre nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu. 

## Vaata ka
*Òscar Cadiach

## Viited

## Välislingid
Ettore Janni

**Ettore Janni** (11. oktoober 1875 Vasto – 21. veebruar 1956 Milano) oli Itaalia ajakirjanik, kirjanduskriitik ja poliitik.

## Teoseid
**Machiavelli*, Milano, Martinelli, 1927
**Rapsodia abruzzese*, Milano, N. Moneta, 1935; 2. ed. a cura della «Famiglia abruzzese molisana di Milano», Milano, N. Moneta, 1959
**In piccioletta barca. Libro della prima conoscenza di Dante*. Ed 1936-Agnelli editore
**Memorie di deputato*, Roma-Milano, Edizioni Mondadori,1922
**I poeti minori dell'Ottocento*, 4 voll., vol. 1; *Classicisti e Romantici*, Milano, Rizzoli editore, 1955, vol. 2; *Poesia della patria ed eredità del Risorgimento*, Milano, Rizzoli editore, 1955, vol. 3; *Reazioni romantiche e antiromantiche*, Milano, Rizzoli, 1958; vol. 4; *Da un secolo all'altro*, Milano, Rizzoli, 1958

## Bibliograafia
**Catalogo dei periodici abruzzesi posseduti dalla Biblioteca provinciale "A.C. De Meis" di Chieti*, a cura di Ugo De Luca e Mario Zuccarini, Chieti, 1971
**Ettore Janni. Atti del Convegno di studi*, tenuto ad Atessa il 20-21 aprile 1985, curato da Daniela Basti e Ornella Iavicoli, Sambuceto - Chieti, Trimestre editrice, 1990
**"Rapsodia abruzzese". Le fotografie del fondo Janni nella Biblioteca De Meis di Chieti*, a cura di Fausto Eugeni, (Scatti d'Epoca, vol. 8), Sant'Atto di Teramo, Edigrafital, 2003

## Viited
Nagyatádi kreis

**Nagyatádi kreis** (ungari keeles *Nagyatádi járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Somogyi komitaadi edelaosas. Kreisi halduskeskus on Nagyatádi linn.

Kreisis on 18 omavalitsust.

## Viited
Siófoki kreis

**Siófoki kreis** (ungari keeles *Siófoki járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Somogyi komitaadi kirdeosas. Kreisi halduskeskus on Siófoki linn.

Siófoki kreis piirneb põhjaloodes Balatoni järvega.

Kreisis on 24 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Siófok, Balatonföldvár ja Zamárdi.

## Viited
Baktalórántháza kreis

**Baktalórántháza kreis** (ungari keeles *Baktalórántházai járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi keskosas. Kreisi halduskeskus on Baktalórántháza linn.

Kreisis on 12 omavalitsust.

## Viited
Csengeri kreis

**Csengeri kreis** (ungari keeles *Csengeri járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi idaosas. Kreisi halduskeskus on Csengeri linn.

Csengeri kreis piirneb lõunas, kagus ja idas Rumeeniaga.

Kreisis on 11 omavalitsust.

## Viited
Wilhelm Lamormaini

**Wilhelm Germain Lamormaini** (29. detsember 1570 – 22. veebruar 1648) oli Luksemburgi jesuiidi teoloog. Ta oli kolmekümneaastase sõja ajal Saksa-Rooma keisri Ferdinand II pihiisana mõjukas tegelane.

## Allikad
*Beda Dudík,  
*Beda Dudík, , LXXVIII (Munich, 1876), pp.&nbsp;469–80, 600-9;
*, LIV (Vienna, 1876), pp.&nbsp;219–350, 
*Sommervogel, , IV (Brussels and Paris, 1893), 1428–31; 
*,  (4th ed., Freiburg, 1904), passim and particularly pp.&nbsp;686 sqq.
Riiklik huvi

**Riiklik huvi** (ka **rahvuslik huvi**) on eesmärgid ja tegevused, mis on riigi kui terviku seisukohalt olulised või soovitavad, näiteks majanduslik julgeolek, poliitiline stabiilsus või rahvusvahelise mõjuvõimu suurendamine.

## Vaata ka
* Ühishüvis
* Rahvusriik
* Avalik huvi
* Realpolitik
* Realism (rahvusvahelised suhted)
* Omahuvi
* Moraalne nihilism

## Kirjandus
* Beard, Charles A. 1934. *The Idea of National Interest.* Macmillan.
* Burchill, Scott. 2005. *The National Interest in International Relations Theory.* Palgrave Macmillan.
* Frankel, Joseph. 1970. *National Interest.* London: Pall Mall.
* Hu, Shaohua. 2016. "A Framework for analysis of national interest: United States policy toward Taiwan." *Contemporary Security Policy* 37(1):144–167.
*Nuechterlein, Donald. 1976. "National interests and foreign policy: A conceptual framework for analysis and decision-making." *[[British Journal of International Studies]]* 2(3):&nbsp;246–266.
* Rosenau, James. 1968. "National Interest." pp.&nbsp;34–40 in *International Encyclopedia of the Social Sciences* 2(1), edited by D. L. Sills and R. K. Merton. New York: Macmillan/Free Press.
* Troianiello, Antonino. 1999. *Raison d’État et droit public*, Thesis paper, Université du Havre, 748 pages.
Cornelius Jansen

:*Cornelius Jansen noorema kohta vaata artiklit [[Cornelius Jansen (Genti piiskop)]]. Kunstniku kohta vaata artiklit [[Cornelius Johnson (kunstnik)]].*

**Cornelius Jansen** (ka **Cornelius Jansenius** või **Corneille Jansen**; 28. oktoober 1585 – 6. mai 1638) oli Hollandi katoliiklik vaimulik. Ta oli Flandria Ieperi piiskop ning jansenismi usuvoolu isa.

## Vaata ka
* Madalmaade Vanakatoliku Kirik
* Jansenism

## Allikad
*Sainte-Beuve, Charles Augustin, *Port-Royal* (5 vols., 1840–1859).
Reductio ad absurdum

***Reductio ad absurdum*** ([reduktsio]; ***reductio ad adversum***) on väite kummutamine selle arendamisena absurdini või vastandini, vastuväiteline tõestusviis.

## Vaata ka
* Ladinakeelsete väljendite loend
* Tõestus
* Õlgmees
Daniel de Priézac

**Daniel de Priézac** (1590 – mai 1662) oli Prantsuse kirjanik ja jurist.

Ta sündis Limousini provintsis Kesk-Prantsusmaal, aastal 1614 lõpetas ta Bordeaux' Ülikooli doktorikraadiga õigusteaduses ning asus tööle professori ja riigiametnikuna. Temast sai 1639. aastal Prantsuse Akadeemia asutajaliige.
Tooride Partei

:*Tänapäevase erakonna kohta vaata artiklit [[Konservatiivne Partei]].*

**Toorid** (inglise keeles *Tories*) oli poliitiline liit ja hilisem erakond Inglismaa, Šotimaa, Iirimaa, Suurbritannia ja Ühendkuningriigi parlamentides. Toorid tekkisid 1679. aasta Exclusion Billi ajal, mil viigid ei tahtnud katoliiklasest Yorki hertsog Jamesi troonipärijaks lubada. Toorid olid küll riigiusule vastu, kuid arvasid, et sünnijärgne pärilus kaalub usuküsimused üles.

Pärast kuningas George I võimuletulekut kadusid toorid 1760. aastate alguses ühtse erakonnana (kuigi terminit "toorid" kasutati kirjanduses vahel ka pärast seda). Umbes 20 aastat hiljem taastekkis Tooride Partei, juhiti William Pitt noorema ja Robert Jenkinsoni valitsusi. Aastal 1831 võitsid viigid valimised, mis keerlesid peamiselt valimisreformi ümber. Pärast valimisi võeti vastu tooride toetusele kahjulik valimisreform ning 1832. aasta valimistel kahanes tooride arv parlamendis 175 peale.

Robert Peeli ja tema Tamworthi manifestiga hakkas Tooride Partei vaikselt Konservatiivseks Parteiks muutuma. Aastal 1846 vastu võetud Corn Laws lõhestas partei, Edward Smith-Stanley ja Benjamin Disraeli taha koondunutest moodustus tänapäevane Konservatiivne Partei, mille liikmeid tuntakse praegugi tooridena.

## Kirjandus
* Black, Jeremy (1984). *Britain in the Age of Walpole*.
* Bulmer-Thomas, Ivor (1967). *The Growth of the British Party System: 1640-1923*. Vol. 1. John Baker.
* Colley, Linda (1985). *In Defiance of Oligarchy: The Tory Party 1714-60*. (Cambridge University Press.
* Feiling, Keith (1938). *The Second Tory Party, 1714-1832*. London: Macmillan.
* Feiling, Keith (1950). *A History of the Tory Party, 1640-1714*. Clarendon Press.
* O'Gorman, Frank (1989). *Voters, Patrons, and Parties: The Unreformed Electoral System of Hanoverian England 1734-1832*. (Oxford: Clarendon Press.
Caspar Schoppe

**Caspar Schoppe** (27. mai 1576 Neumarkt in der Oberpfalz – 19. november 1649 Padova) oli Saksa katoliiklik poleemik ja õpetlane.
Alèsi rahu

**Alèsi rahu** (ka **Alèsi edikt**) oli leping, mille Kardinal Richelieu sõlmis hugenottide juhtidega ning mille kuningas Louis XIII allkirjastas 28. juunil 1629 Prantsusmaal. Selles korrati Nantes'i ediktis sätestatut, kuid lisati klausel, millega võeti hugenottidelt poliitilised õigused ning kohustati neid kõikidest linnadest ja kindlustest viivitamatult loobuma.

Sellega lõppes sõjategevus, hugenotid said vastutasuks amnestia ja garantii, et neid ei kiusata taga. Rahu ei jäänud kestma, kuna kuningas Louis XIV hakkas hiljem protestante taas kiusama ning see 1685. tühistati Nantes'i edikt Fontainebleau ediktiga.
Pihkva provints

**Pihkva provints** (vene keeles *Псковская провинция*) oli Venemaa keisririigi haldusüksus aastatel 1719−1776.

## Ajalugu
Pihkva provints asutati 29. mail 1719. aastal. See kuulus 1727. aasta 29. aprillini Peterburi kubermangu koosseisu, kuid liideti siis ühena viiest provintsist äsja asutatud Novgorodi kubermanguga. 23. oktoobril 1772 moodustati uus Pihkva kubermang, mille koosseisu arvati ka Pihkva provints. See likvideeriti keisrinna Katariina II ukaasiga 1775. aastal, lõpule viidi reform 1776. aastal. Provintsi keskuseks oli aastatel 1719−1772 Pihkva, seejärel Opotška linn. 

## Võimukandjad
### Vojevoodid
#### Pihkva provintsi vojevoodid 1719−1740

## Vaata ka
*Novgorodi kubermang
*Peterburi kubermang
*Pihkva asehaldurkond
*Pihkva kubermang

## Kirjandus
*Бабич, М. И. Бабич, И. В. *Областные правители России 1719-1739 гг*. Москва: РОССПЕН, 2008. Lk 780−781.
Fehérgyarmati kreis

**Fehérgyarmati kreis** (ungari keeles *Fehérgyarmati járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi idaosas. Kreisi halduskeskus on Fehérgyarmati linn.

Fehérgyarmati kreis piirneb põhjas ja läänes Ukrainaga ning kagus Rumeeniaga.

Kreisis on 50 omavalitsust.

## Viited
Groffliers

**Groffliers** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Groffliers asub Authie suudmelahe kaldal, u. 13 km Montreuil-sur-Merist edelas tee D940 ääres.

## Huviväärsusi

* St. Martini kirik, pärineb 12. sajandist.


Groffliers, Pas-de-Calais, France (3).JPG|Vallamaja
Groffliers église3.jpg|Kirik
62390-Groffliers-Sols.png


## Viited
Hubersent

**Hubersent** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Hubersent asub u. 16 km Montreuil-sur-Merist põhja pool, tee D148E1 ääres.

## Huviväärsusi

* St. Martini kirik, pärineb 16. sajandist.


Hubersent église.jpg|Kirik
62460-Hubersent-Sols.png


## Viited
Kindral (Ukraina)

**Kindral** (*генерал*) on Ukraina relvajõudude kõrgeim auaste. 

## Nimekiri

## Vaata ka
* Kindralleitnant (Ukraina)

## Viited
Kemecse kreis

**Kemecse kreis** (ungari keeles *Kemecsei járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi keskosas. Kreisi halduskeskus on Kemecse linn.

Kreisis on 11 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Kemecse ja Demecser.

## Viited
Hotell Sophia

**Sophia** on Tartus asuv hotell. Hotell on osa Lõunakeskuse hoonetekompleksist, aadressiga Lääneringtee 39. Hotell kuulub koos Hotell Pallasega gruppi TartuHotels. 

Hotell Sophia avati aastal 2017. Hotelli omab Premier Hotels OÜ, mille juhatuse esimees on Verni Loodmaa.

Hotellis on 72 numbrituba. Hotelli hoone on 7-korruseline. Hotelli 2. korrusel asub Michelini soovitusega restoran Fii. Hotellil on kaks konverentsisaali – Põhja saal ja Lõuna saal.

## Viited
Kisvárda kreis

**Kisvárda kreis** (ungari keeles *Kisvárdai járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Kisvárda linn.

Kreisi loode- ja osalt põhjapiiriks on Tisza jõgi.

Kreisis on 23 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Kisvárda, Ajak ja Dombrád.

## Viited
Nyholmeni fort

**Nyholmeni fort** asub Nyholmeni saarel Bodøs Norras. Tänapäeval on saar ühendatud Burøya poolsaarega ja seega ka mandriga.

## Ajalugu
Fort ehitati 1810. aastal, et kaitsta üle lahe paiknevaid Hundholmeni (tänapäeval Bodø linna osa) sadamakohta, tollipunkti ja viljaaitasid Briti sõjalaevade rünnakute eest. Taani-Norra oli tollal Napoleoni sõdade ajal Prantsusmaa liitlane ning Briti sõjalaevade rünnakute oht oli väga suur.

Fordi põhiehitis on kaheosaline reduut, lähikonnas on veel mitu erinevat suurtükipatareid. Fordi projekti autor ja ehitustööde juhataja oli Hans Geelmuyden (1780–1851).

Nyholmeni ja Hammerfesti fort olid ainsad Napoleoni sõdade ajal ehitatud kindlustised Põhja-Norras. 

Alates 1814. aastast sai Rootsi kaupmees Carl Johan Gerss mõneks aastaks Nyholmenil üürida riigi maju ja 1818. aastal leidsid aset mahhinatsioonid, mis said hiljem tuntuks kui Bodø afäär.

Fort suleti 1835. aastal ja ehitised hakkasid lagunema. Nyholmenile rajati 1875. aastal fordi peaväravast umbes 100 meetrit ida poole tuletorn, mis töötas aastani 1907.

Fordi ehitisi hakati restaureerima ja rekonstrueerima 1960. aastate lõpus.

## Fort tänapäeval
Fordi alal on kaks muuseumituba ning seal korraldatakse erinevaid üritusi. Fordi reduudis ja patareides on kaksteist suurtükireplikat.

Fordi ehitisi, sellega seotud pärandi kogumist, üritusi (sh ajalooliste sõjaliste sündmuste taasetendusi) haldab mittetulundusühing *Nyholmen Skandses Compagnie*.

## Pildid

File:Nordlands amt nr 8- Situations Kart over Havnen og Ankerpladsene ved Hundholmen i Nordlandene saa og Nyholmen, 1810.jpg|Algne projekt ja fordi paiknemine mereteede suhtes. 1810
File:Nordlands amt nr 9- En projecteret Forskansning paa Nyholmen, 1820.jpg|Fordi paiknemine mereteede ja kaitstava Hundholmeni suhtes. 1820
File:Bodö 19.JPG|Vaade Nyholmenile läänest. Foto: 23. juuni 2013

Fotod: Robert Treufeldt, 6. juuni 2024:

File:Vaade suurtükireplikale ja sisevaade peaväravale.jpg|Vaade suurtükireplikale ja sisevaade peaväravale
File:Suurtükipositsioon Nyholmeni põhjaosas.jpg|Suurtükipositsioon Nyholmeni põhjaosas
File:Vaated suurtükireplikatele.jpg|Läänevaade suurtükireplikatele
File:Vaade Nyholmeni lääneosale ja läänepatareile.jpg|Vaade Nyholmeni lääneosale ja läänepatareile


## Kirjandus
*"*Nyholmen skandse 1810 – 200 år – 2010. Et festskrift*". Nyholmen Skandses Compagnie. Bodø 2010. 92 lk

## Välislingid

*Nyholmeni fordi konto Facebookis. Norra keeles
Mátészalka kreis

**Mátészalka kreis** (ungari keeles *Mátészalkai járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi keskosas. Kreisi halduskeskus on Kisvárda linn.

Mátészalka kreis piirneb lõunas ja kagus Rumeeniaga.

Kreisis on 26 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Mátészalka, Nagyecsed ja Vaja.

## Viited
Nagykálló kreis

**Nagykálló kreis** (ungari keeles *Nagykállói járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi edelaosas. Kreisi halduskeskus on Nagykálló linn.

Kreisis on 8 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Nagykálló ja Balkány.

## Viited
Ibrányi kreis

**Ibrányi kreis** (ungari keeles *Ibrányi járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi loodeosas. Kreisi halduskeskus on Ibrányi linn.

Läbi Ibrányi kreisi voolab Tisza jõgi.

Kreisis on 8 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Ibrány ja Nagyhalász.

## Viited
Nyírbátori kreis

**Nyírbátori kreis** (ungari keeles *Nyírbátori járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi lõunaosas. Kreisi halduskeskus on Nyírbátori linn.

Nyírbátori kreis piirneb kagus Rumeeniaga.

Kreisis on 20 omavalitsust, sealhulgas kolm linna: Nyírbátor, Máriapócs ja Nyírlugos.

## Viited
Nyíregyháza kreis

**Nyíregyháza kreis** (ungari keeles *Nyíregyházi járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi idaosas. Kreisi halduskeskus on Nyíregyháza linn.

Nyíregyháza kreis piirneb loodes Tisza jõega.

Kreisis on 15 omavalitsust, sealhulgas komitaadi õigustega linn Nyíregyháza ja veel kolm linna: Nyírtelek, Rakamaz ja Újfehértó.

## Viited
Tiszavasvári kreis

**Tiszavasvári kreis** (ungari keeles *Tiszavasvári járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi lääneosas. Kreisi halduskeskus on Tiszavasvári linn.

Läbi Tiszavasvári kreisi voolab Tisza jõgi, mis on ka kreisi põhjapiiriks.

Kreisis on 6 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Tiszavasvári ja Tiszalök.

## Viited
Vásárosnaményi kreis

**Vásárosnaményi kreis** (ungari keeles *Vásárosnaményi járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi kirdeosas. Kreisi halduskeskus on Vásárosnaményi linn.

Vásárosnaményi kreis piirneb idas Ukrainaga.

Kreisis on 28 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Vásárosnamény ja Nyírmada.

## Viited
Tiiger-hammaslehik

**Tiiger-hammaslehik** (*Lentinus tigrinus*) on klassi *[[Agaricomycetes]]* torikulaadsete seltsi kuuluv seen.

## Välislingid
* Tiiger-hammaslehik andmebaasis eElurikkus.
Viridiana Álvarez

**Viridiana Álvarez Chávez** (sündinud 15. mail 1984 Aguascalienteses) on mehhiko alpinist.

Ta on tõusnud kõigi neljateistkümne üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu. Kokku kulus tal selleks kuus aastat (2017–2023). Ta on esimene Mehhiko naismägironija (kodulehe väitel ka esimene Ameerika maailmajao naismägironija), kes sellega on hakkama saanud.

Eberhard Jurgalski hallatav veebisait *8000ers.com* kandis Viridiana Álvareze saidi poolt koostatava kõigi kaheksatuhandeliste tippu jõudnute nn "uude nimistusse".

Álvarez on ärikonsultatsioonifirma Liderazgo de Altura omanik ja tegevjuht.

## Viited

## Välislingid
Záhonyi kreis

**Záhonyi kreis** (ungari keeles *Záhonyi járás*) on 2. järgu haldusüksus (kreis) Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadi põhjaosas. Kreisi halduskeskus on Záhonyi linn.

Záhonyi kreis piirneb loodes Slovakkiaga ning põhjas ja kirdes Ukrainaga.

Kreisis on 11 omavalitsust, sealhulgas kaks linna: Záhony ja Mándok

## Viited
Peter Hámor

**Peter Hámor** (sündinud 18. septembril 1964 Popradis) on slovaki alpinist ja mägigiid.

Pärast sametrevolutsiooni pääses Hámor ronima Alpidesse, kus tõusis suurtest põhjaseintest 1993. aastal Matterhorni, 1994. aastal Grandes Jorassese ja 1995. aastal Eigeri põhjaseina kaudu tippu.

1996. aastal üritas ta tõusta Himaalajas oma esimese kaheksatuhandelise tippu, kuid ebaõnnestunult (Lhotse), seevastu 1998. aastal seisis ta juba Džomolungma (8848 m) tipus.

Ta on tõusnud seitsme tipu klubi raames kõigile seitsmele eri paigus asuvaile kõrgeimatele mäetippudele (viimane tipp 2003. aastal).

Hámor on tõusnud ka kõigi (14) üle 8000 meetri kõrguste mägede tippu (33. mägironijana maailmas) . Tal kulus selleks 19 aastat (1998–2017). Tema 14. tipp oli Dhaulagiri (8172 m) (tipus mais 2017).

Tagantjärele (2022. aasta juulis) selgus, et Eberhard Jurgalski hallatava veebisaidi *8000ers* väitel oli Peter Hámor 2016. aastal jõudnud vaid Manaslu eeltippu (tähistus C2). Kuid see asjaolu ei saanud takistuseks Jurgalski meeskonnal kanda Hámori nimi ajaloolise, nn "pärandi nimistu" koosseisu. 

Meedia teatel plaanis Hámor koos Romano Beneti, ja Nives Meroiga 2024. aastal tõusta Himaalajas Kangbacheni (7903) tippu seni veel ronimata lõunakülje kaudu.

## Viited
Meeli Lass

**Meeli Lass** (sünninimi Meeli Tammu; sündinud 31. märtsil 1970) on eesti ooperilaulja (sopran) ning Eesti Teatriliidu liige (aastast 1992).

## Haridus
Meeli Lass õppis Tallinna 21. Koolis muusikaklassis Lydia Rahula käe all. Ta laulis Eesti Televisiooni ansamblis Ave Kumpase Laululapsed (1977–87) ning Ellerheina tütarlastekooris (1977–88). 

1989. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise (Silvia Melliku klass) ja lauluerialal (Tõnu Bachmanni klass) ning 1995. aastal Eesti Muusikaakadeemia lauluerialal (Leili Tammeli klass).

1992. aastal osales ta Gentis maailma noorte ooperilauljate suvekoolis, 1993. aastal Viljandis barokklaulu ja -tantsu meistrikursustel. Samuti on Meeli täiendanud end 1994. aastal Firenzes Antonio Moretti-Pananti ja 1995. aastal Londonis David Harperi juures ning aastatel 1995–97 Stockholmi Ooperikõrgkoolis.

## Karjäär
Estonia teatrisse asus ta tööle 1988. aastal riietajana. 1989. aastast laulis ta ooperikooris ning 1992–1995 oli ta teatri solist. Taas laulis ta ooperikooris aastatel 2003–2014.

Esineb kammerlauljana ja vokaalsuurvormide solistina (sh Beethoveni missa C-duur, Händeli „Dixit Dominus”, Mozarti Missa c-moll, Pergolesi „Stabat mater”, Saint-Saënsi „Jõuluoratoorium”, R. Straussi „Saksa motett”, Stravinski „Pulm”, Vihmandi „Laul õnnelikust Corydonist ja Phyllisest”, Vivaldi „Gloria” ja „Beatus Vir”). Teinud koostööd ansamblitega Hortus Musicus ja NYYD Ensemble. 

Ta on esinenud soolokontsertidel ja tuuridel nii Eestis kui ka välismaal koos pianist Helin Kapteniga.

Meeli juhatab 2004. aastast oma ansamblit Amabile ning 2015. aastast Tallinna Toomkooli lastevanemate koori.

1993. aastal võitis Meeli Lass Eesti noorte interpreetide võistluse „Con brio”. 

## Rollid
*Kusiin (Puccini "Madama Butterfly", 1991)
*Pousette (Massenet’ "Manon", 1992)
*Micaëla (Bizet’ "Carmen", 1992 Gentis)
*Markiis (Verdi "Kuningas üheks päevaks", 1992)
*Papagena (Mozarti "Võluflööt", 1993)
*Mimi (Puccini "Boheem", 1993)
*Tebaldo (Verdi "Don Carlo", 1994)
*Notsu (Raadiku "Puhh", 1995)
*madam Mao Zedong (Adamsi "Nixon Hiinas", 1998, kontsertettekanne)
*3. printsess (Prokofjevi "Armastus kolme apelsini vastu", 2010)

## Isiklikku
Ta on Riina Tammu ja Vladimir Tammu esimene laps, tal on noorem vend Neemo.

Aastatel 1990-1994 oli ta abielus helilooja ja dirigendi Andrus Kallastuga, sellest abielust sündis tütar Gertrud. 2001–2004 oli ta abielus Magnus Henrikssoniga, neil on tütar Johanna Mikaela. Aastal 2007 abiellus ta Ardo Lassiga, neil on tütred Victoria, Lucia ja Cara. Nad lahutasid aastal 2019.

## Viited

## Välislingid
* Muusikaline tund. Estonia noored solistid. Meeli Kallastu – Eesti Rahvusringhäälingu arhiiv (1994)
Marmorvalge

**Marmorvalge** on valge marmori taoliselt helendavalt valge värvitoon. Kui värvinimetust kasutatakse jume kohta, tähistab see pisut läbikumavat tooni, milles aimub veresoonevõrgustikku.

## Pildid

White Marble.JPG|Valge marmor
Marble and slate, Beach at Apollonas, Naxos, Naxa25.jpg|Marmor- ja kiltkiviveeris Náxose rannas
Blocco in lavorazione.png|Carrara marmorist plokk


## Variatsioonid
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com annab marmorvalge (*blanc marmoréen*) vasteks lumivalgest hallikamad kahvatud toonid .

Veebivärv *White Marble* on kahvatuhall  

## Vaata ka
* Alabastervalge
* Kalbe

## Viited
John Carteret, teine krahv Granville

**John Carteret, teine krahv Granville, seitsmes Sarki isand** (tihti **Lord Carteret**; 22. aprill 1690 – 2. jaanuar 1763) oli Suurbritannia poliitik, aastatel 1751–1763 Nõukogu lordpresident. 

Ta töötas koos peaminister Spencer Comptoniga. Carteret oli 1715. aastast kuni valduste müümiseni 1720. aastal Sarki isand. Aastatel 1715–1763 oli ta *in absentia* Jersey kohtutäitur.

## Vaata ka
* Quia Emptores

## Kirjandus
* Ballantyne, Archibald. *Lord Carteret: A Political Biography 1690 to 1763* (1887) veebis
* Coxe, William, *Memoirs of the administration of the Right Honourable Henry Pelham, collected from the family papers, and other authentic documents* (2 vol. 1829)
* Marshall, Dorothy. *Eighteenth Century England* (2nd ed. 1974) political history 1714–1784,
* Nichols, R.H. and F A. Wray, *The History of the Foundling Hospital* (London: Oxford University Press, 1935).
* Wilkes, John William. *A Whig in power: the political career of Henry Pelham* (Northwestern University Press, 1964).
* Williams, Basil. *Carteret and Newcastle* (reprint . Cambridge University Press, 2014)
* Williams, Basil. *The Whig Supremacy: 1714–1760* (2nd ed. 1962).
Ukraina sõjaväeluure päev

**Ukraina sõjaväeluure päev** (*День воєнної розвідки України*) on 7. septembril 2022. aastal kehtestatud tähtpäev Ukrainas, mille eesmärk on oma riigi sõjaväeluure austamine. 

## Vaata ka
* Ukraina iseseisvuspäev

## Viited
Suur Allianss (Augsburgi Liiga)

**Suur Allianss** oli 20. detsembril 1689 sõlmitud liit. Liidulepingu allkirjastasid Hollandi ja Inglismaa nimel William III ja Habsburgide monarhia nimel Leopold I. Selle põhiline eesmärk oli vastanduda Prantsuse kuninga Louis XIV ekspansioonipoliitikale.

Hiljem liitusid Suure Allianssiga ka Hispaania ja Savoia. Koos võideldi Prantsusmaa vastu aastatel 1688–1697 väldanud üheksaaastases sõjas ehk Pfalzi pärilussõjas, mis lõppes Rijswijki rahuga.

Allianssi reformiti 1701. aastal (Teine Suur Allianss) enne Hispaania pärilussõda Haagi lepinguga ning see kadus pärast Utrechti rahu 1713. aastal.

## Allikad
* ;
* ;
* ;
* 
* ;
* 
* ;
*  
* ;
* ;
* ;
* ;
* 
* ;
* ;
* ;
*
Karl August von Hardenberg

**Karl August Fürst von Hardenberg** (31. mai 1750 – 26. november 1822) oli Preisi poliitik, aastatel 1804–1806 ja 1810–1822 Preisimaa peaminister. 

Karjääri alguses viis ta ellu mitmeid liberaalseid reforme, hiljem muutusid tema vaated reaktsionäärilisteks. Tema ja tema kaasteelise Heinrich Friedrich Karl vom und zum Steini arvates olid paljud asjad Preisimaal ajale jalgu jäänud, parendati sõjaväesüsteemi, kaotati pärisorjus, oldi vastu feodaalajastu säilmetele, tehti riigiteenistus kõikidele inimestele avatuks ning korraldati täielik haridusreform.
Lord-pitsatihoidja

**Lord-pitsatihoidja** (inglise keeles *Lord Privy Seal*, ametlikumalt *Lord Keeper of the Privy Seal*) on Ühendkuningriigi valitsuskabineti koosseisu kuuluv, tähtsuselt viies riigi suurametniku (*Great Officers of State*) ametikoht.

Algselt oli ametipidaja kohuseks vastutada monarhi isikliku pitsati eest, kuid tänapäeval ei ole ametil otsest funktsiooni, sest valitseja erapitsati sisuline roll kaotati 1884. aasta Great Seal Actiga. Ametikohta on tänasel kujul nimetatud sinekuuriks. Alates peaminister Clement Attlee valitsusajast on amet tihti antud kas Lordide koja või House of Commonsi juhatajale.

Varaseim teadaolev monarhi erapitsat, mida kasutati peamiselt riigisiseste äritehingute jaoks, on teada kuningas Johni valitsusajast, mil selle eest vastutasid kuninga majapidamise ametnikud. Henry III ajal anti pitsat üle kuninga garderoobile (*Wardrobe*), mis oli selleks ajaks omandanud ka administratiivseid ja raamatupidamisalaseid kohustusi. Edwaird I ja Edward II ajal hoidis pitsatit garderoobi juhataja. 1311. aastal aga loodi pitsatihoidjale eraldi ametikoht, mille pidajatele anti tavaliselt piiskopkonnad tasuks oma teenistuse eest. Tiitel "lord-pitsatihoidja" tuli ilmselt kasutusele Richard Foxe'i ametiajal 1487–1516. Alates 1530. aastast anti ametit ilmikutele, kes olid kuni viimase ajani tavaliselt peerid ehk aadlikud.

5. juulist 2024 on lord-pitsatihoidja ametis Basildoni paruness Smith.

## Viited
Katrin Kern

**Katrin Kern** (sündinud 24. oktoobril 1967) on eesti toimetaja, tõlkija ja õppejõud.

Ta lõpetas 1990. aastal Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse eriala.

Ta on Tartu Ülikooli eesti ja üldkeeleteaduse instituudi eesti keele osakonna eesti keele toimetamise ja stilistika õpetaja ning Loomingu Raamatukogu toimetaja.

Katrin Kern on avaldanud mitu õigekeelsuse ja hea stiili õppevahendit, sh "Kuidas sellest kirjutada" (Tartu: Keelehooldekeskus, 2015), "Korras keel, sobiv stiil, selge sõnum: gümnaasiumi stilistikaõpik" (kaasautor Ilona Võik; Tallinn: Maurus, 2014, uuendatud kordustrükk 2021, 2022).

Ta on koos Reili Arguse ja Helika Mäekiviga avaldanud kõrgkooliõpiku "Keeletoimetamine" ning selle juurde kuuluva harjutuste ja ülesannete kogu (Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2022, 2., täiendatud trükk 2023).

Tõlkijana on ta eesti keelde vahendanud nii ilu- kui ka aimekirjandust inglise (Kimberly Brubaker Bradley, Masha Gessen, Amor Towles jt) ja hollandi keelest (Hendrik Groen, Annelies Verbeke, Carolijn Visser, Joost de Vries).

Katrin Kern on Eesti Keeletoimetajate Liidu asutajaliige.

## Tunnustus
* 2022 – Paabeli Torni auhind (Kimberly Brubaker Bradley raamatu "Õed hundid" tõlke eest)
* 2022 – Haridus- ja Teadusministeeriumi parima eestikeelse kõrgkooliõpiku auhind (kaasautorina)
* 2022 – Tallinna Ülikooli parim üldharidus- või kõrgkooliõpik (kaasautorina)
* 2025 – Edvin ja Lembe Hiedeli nimeline toimetajaauhind

## Viited
Emer de Vattel

**Emmerich de Vattel** (25. aprill 1714 – 28. detsember 1767) oli Preisi jurist, kes oli spetsialiseerunud rahvusvahelisele õigusele. 

Ta sündis Couvet's Neuchâteli vürstiriigis (praegune Šveits).

Tema töö on rahvusvahelise õiguse arengut suuresti mõjutanud. De Vatteli tuntuim teos on 1758. aasta "Rahvaste õigus". Ta sai oma tööga kuulsaks ja töötas August III õukonnas. Ta kombineeris oma töödes loomuõigust ja positiivset õigust.

## Vaata ka
* Samuel Pufendorf

## Allikad
* Chetail, Vincent: "Vattel and the American Dream: An Inquiry into the Reception of The Law of Nations in the United States", in: Pierre-Marie Dupuy and Vincent Chetail (editors): ″The Roots of International Law / Les fondements du droit international: liber amicorum Peter Haggenmacher″, Leiden 2014, pp.&nbsp;251–300
* 
* 
* 
* Ossipow, William and Gerber, Dominik: "The Reception of Vattel's Law of Nations in the American Colonies: From James Otis and John Adams to the Declaration of Independence", in: "American Journal of Legal History", 2017, pp.&nbsp;1–35
* 
* Peter Haggenmacher,"Vattel, Emer de" in ''Dictionnaire historique de la Suisse'', 02/07/2013.
William Pitt, esimene Chathami krahv

**William Pitt, esimene Chathami krahv** (15. november 1708 – 11. mai 1778) oli Briti riigimees, viigide partei liige, kes oli aastatel 1766–1768 Suurbritannia peaminister.

Ajaloolased kutsuvad teda tihti **William Pitt vanemaks**, et eristada teda tema pojast William Pitt nooremast, kes pidas samuti peaministri ametit.

Aastatel 1735–1766 oli ta Briti parlamendi liige, 1746–1755 Sõjavägede laekur, 1756–1757 ja 1757–1761 Lõunadepartemangu riigisekretär, 1766–1768 lord-pitsatihoidja.

Teda on peetud võtmeisikuks Briti impeeriumi väljakujunemise juures.

## Viited
Arušampinjon

**Arušampinjon** (*Agaricus campestris*) on seeneliik šampinjoniliste sugukonna šampinjoni perekonnast. 

Seen kasvab lubjastel karjamaadel.

## Välislingid
* Arušampinjon andmebaasis eElurikkus
ESTMAP

**ESTMAP** ehk **Estonian Military Martial Arts Program** on militaarne lähivõitluse programm, tuntud ka kui EMCC ehk **Estonian Military Close Combat**. Programm baseerub peamiselt Ameerika Ühendriikide merejalaväe võitluskunsti programmil MCMAP ja erinevate käe- ja jalalöökide, heidete või lukkude HOKOTORYU JU JUTSU tehnikatel. ESTMAP/EMCC programmi Eestis on välja töötanud Shihan Jaak Kabrits.

ESTMAP on mõjutatud paljude võitlusstiilide, nagu *[[:en:Brazilian_jiu-jitsu|Brazilian jiu-jitsu]]*, maadluse, judo, *[[capoeira]]*, *[[:en:Bujinkan|Bujinkan]] [[:en:Budō|Budo]]*, *[[:en:Taijutsu|taijutsu]]*, poksi, *[[:en:Savate|Savate]]*, kikkpoksi, *[[:en:Isshin-ryū|Isshin-ryū]]*, karate, Muay Thai, *[[taekwondo]]*, *[[kung fu]]*, *[[aikidō]]*, *[[:en:Hapkido|Hapkido]]*, *[[Eskrima]]*, *[[:en:Arnis_in_popular_culture|Sayoc Kali]]*, *[[jūjutsu]]*, *[[:en:Krav_Maga|Krav Maga]]*, *[[:en:Iaido|Iaido]]*, *[[kendō]]*, *[[:en:Kobudō|Kobudō]]* ja sportliku vabavõitluse kooslusest.

ESTMAP-i võitlusprogramm on välja töötatud vastast heidutavatest ja tõrjuvatest tehnikatest kuni kontrarünnakuteni, mis võivad vastavalt olukorra vajadusele olla vastase paralüseerimiseks, vigastuste tekitamiseks või vastase surmamiseks.

Treeningul kasutatakse enda keha, külm- ja tulirelvade makette ning taktikalist varustust, mistõttu kehaline liikumine võib olla raskendatud, samuti on võitlus piiratud alal või ruumis. Imiteeritakse lähikontaktseid olukordi, kus näiteks tulirelvast ei saa lasta, kuid relva saab kasutada vasturünnaku blokeerimiseks, ründeks või löögiks muul moel.

Treeningutel pannakse rõhku võitlustehnika õppimisele ja kinnistamisele, füüsilise treeningu ja sportliku kahevõitluse  osakaal on väiksem. Treeningud toimuvad nii siseruumides kui ka vabas õhus, korraldatakse treeningulaagreid või osaletakse teiste klubide laagrites.

Vastavalt väljaõppele ja oskustele on võimalik sooritada vööeksameid. Vöösüsteemis on järgmised tasemed: kollane (tase 1), hall (tase 2), roheline (tase 3), sinine (tase 4), pruun (tase 5), must (tase 6).

ESTMAP treeningud põhinevad treeningkaaslaste mõistmisel ja austusel, erinevad traumad ja vigastused on pigem haruldased, treeningutel kasutatakse vajadusel kaitsmeid.

ESTMAP sobib eelkõige neile, kes on seotud relvastatud organisatsioonidega, nagu näiteks Kaitsevägi, Kaitseliit, Politsei- ja Piirivalveamet, Maksu- ja Tolliamet ja teised jõustruktuurid. Treeningul omandatud oskused tulevad kasuks ka enesekaitsena tsiviilelus.

## Viited
Troppau kongress

**Troppau kongress** oli 1820. aastal aset leidnud rahvusvaheline konverents, kus Viisliidu liikmesriigid arutasid juulis 1820 Napolis puhkenud revolutsiooni mahasurumist. Pärast kongressi allkirjastati 19. novembril 1820 Troppau protokoll.

Konress tuli 20. oktoobril 1820 kokku Troppau linnas Austria Sileesias Austrias (praegune Opava linn Tšehhis). Koosoleku korraldas tsaar Aleksander I. Isiklikult osalesid Aleksander I ja Austria keiser Franz II, Preisi kuningat Friedrich Wilhelm III-t esindas kroonprints (hilisem kuningas Friedrich Wilhelm IV). Austriast, Venemaalt ja Preisimaalt olid lisaks kohal ka välisministrid Klemens von Metternich, Ioannis Kapodistrias ja Karl August von Hardenberg.

Suurbritannia oli Napoli revolutsiooni sekkumisele põhimõtteliselt vastu ning seega ametlikku esindajat ei saadetud, küll oli kohal välisminister Lord Castlereagh' poolvend, suursaadik Viinis Lord Stewart. Ka Prantsusmaa ei saatnud volinikku, samas prantslaste vaated enne kongressi polnud nii konkreetsed. Seega oli juba enne koosolekuid selge, et tekivad lõhed ida- ja läänejõudude vahel.

Troppau kongressi iseloomustas selle intiimne ja mitteametlik olemus; määravaks faktiks oli alguses Metternichi avastus, et tal pole enam midagi karta tsaar Aleksandri "jakobinismi" pärast. Kolm tundi kestnud vestluses teetassi taga väikeses võõrastemajas kuulis ta tsaari ülestunnistust ja lubadust muutuseks: "Täna mõistan hukka kõike, mida olen öelnud ja teinud aastatel 1814–1818... Ütle mulle, mida sa minust tahad. Ma teen seda."

Sellega oli Matternichi suutmatus Castlereagh'd veenda teisejärguline. Kuna idajõud olid ühel meelel, võis rahus eirata brittide ja prantslaste arvamusi. Järgnevatele konverentsidele Prantsusmaad ja Suurbritanniat ei kutsutudki, kuna arvati, et nende esindajad tulevad sinna, et hiljem oma rahvale aru anda, mitte et midagi ise otsustada.

## Viited

## Allikad
*
*
*
Laibachi kongress

**Laibachi kongress** oli liitlasriikide tippkohtumine 1821. aastal Laibachis Austrias (praegune Ljubljana Sloveenias). Viis suurriiki proovisid seal lahendada Napoleoni sõdade järgse Euroopa kontserdi probleeme läbirääkimistega, et ei peaks taas sõdima hakkama. Austriale anti luba sekkuda Mõlema Sitsiilia Kuningriigis puhkenud revolutsiooni.

## Viited

## Kirjandus
* Kieswetter, James K. "French Diplomacy at the Congresses of Troppau and Laibach." *Canadian Journal of History* (1969) 4#2 pp.&nbsp;19–44. online
* Schroeder, Paul W. *Metternich's Diplomacy at Its Zenith, 1820–1823: Austria and the Congresses of Troppau, Laibach, and Verona* (University of Texas Press, 1962).
Verona kongress

:*Fašistliku Partei teise maailmasõja aegse kongressi kohta vaata artiklit [[Verona kongress (1943)]].*

**Verona kongress** oli 20. oktoobrist 14. detsembrini 1822 Veronas Lombardia-Veneetsia Kuningriigis Austria Keisririigis aset leidnud tippkohtumine. See oli osa 1814. aastal Viini kongressiga alanud kongresside süsteemist, millega Euroopa suurriigid reguleerisid Napoleoni sõdade järgse Euroopa kontserdi toimimist.

## Viited

## Kirjandus
* W. Alison Phillips, in *Cambridge Modern History*, chapter I: The Congresses
* I. C. Nichols, *European Pentarchy and the Congress of Verona, 1822* 
*  
* Nichols, Irby Coghill. *The European Pentarchy and the Congress of Verona, 1822* (Springer Science & Business Media, 2012).
* Nichols Jr,  Irby C. "The Congress of Verona, 1822: A Reappraisal." *Southwestern Social Science Quarterly* (1966): 385–399 online
* Reinerman, Alan. "Metternich, Italy and the Congress of Verona, 1821–1822." *Historical Journal* 14.2 (1971): 263–287. online
Henry John Temple, kolmas vikont Palmerston

:*Vaata ka artiklit [[Vikont Palmerston]].*

**Henry John Temple, kolmas vikont Palmerston** (tavaliselt **Lord Palmerston**; 20. oktoober 1784 – 18. oktoober 1865) oli Suurbritannia poliitik, 1855–1858 ja 1859–1865 Suurbritannia peaminister. 

Ta oli aastatel 1830–1865 ehk Briti impeeriumi kuldajal Suurbritannia välispoliitika juhtfiguur. Ta oli aastatel 1807–1865 peaaegu kogu aeg mõnes riigi juhtametis. Parlamendis algas tema karjäär Tooride Parteis, 1830. aastal astus ta Viigide Parteisse ning temast sai 1859. aastal uue Liberaalse Partei esimene peaminister. Ta oli rahva seas populaarne.

Temple päris isalt Iiri aadlitiitli ning temast sai 1802. aastal kolmas vikont Palmerston. See ei andnud talle kohta Lordide kojas, kuid tal oli võimalus kuuluda House of Commonsisse ning ta sai tooride esindajana parlamendi liikmeks aastal 1807. Aastatel 1809–1828 oli ta sõjasekretär ning hoolitses sõjaväe rahastuse eest. Ta võeti valitsusse 1827. aastal kui George Canning peaministriks sai, kuid astus aasta hiljem tagasi. Lord Palmerston oli Suurbritannia välisminister 1830–1834, 1835–1841 ja 1846–1851. Ametis olles tegeles ta efektiivselt mitme Euroopas puhkenud relvakonfliktiga.

Aastal 1852 moodustas neljas Aberdeeni krahv koalitsioonivalitsuse. Peelite'd tahtsid välisministriks John Russelli ning Palmerston oli sunnitud hakkama siseministriks. Ametis olles viis ta sisse mitmeid reforme, kuid oli vastu valimisreformile. Aberdeeni valitsus lagunes 1855. aastal Krimmi sõja tõttu ja kuna Palmerston oli ainuke kandidaat, keda toetas parlamendi enamus, sai temast uus valitsusjuht. Ta oli ametis kaks korda, 1855–1858 ja 1859–1865, kuni ta 80-aastaselt suri. Paar kuud enne surma võitis ta 1865. aasta Ühendkuningriigi parlamendivalimised. Ta on endiselt viimane Suurbritannia peaminister, kes on surnud oma ametiajal.

Ta on maetud Londonis Westminster Abbeysse.

Palmerston kasutas populaarsuse tagamiseks briti rahvuslust. Kuigi nii kuninganna Victoria kui enamus poliitikutest umbusaldas teda, oli ta ajakirjanduse ja üldsuse silmis armastatud. Tema nõrkusteks on peetud isiklike suhete hoidmist ja lahkhelisid kuningannaga välispoliitika küsimustes.

Ajaloolased on Palmerstoni hunnanud üheks riigi ajaloo edukamaks välisministriks, kuna ta tuli hästi toime jõudude tasakaalu säilitamisega Euroopas ning Briti huvide kaitsmisega paljude relvakonfliktide kiuste. Tema panus suhetesse India, Hiina, Itaalia, Belgia ja Hispaaniaga tõi Suurbritanniale kasulikke tulemusi ka pärast tema surma. Samas tema tegutsemine näiteks oopiumisõdade ajal sai paljudelt kaasaegsetelt kriitikat, näiteks suhtus temasse umbusklikult William Ewart Gladstone. India vallutamist on hiljem kritiseeritud, kuna see tõi kaasa jõhkra koloniaalvõimu. Tema poliitika Prantsusmaa, Türgi ja Ameerika Ühendriikide suunal oli lühiajalisema mõjuga.

Tema järgi on nime saanud Palmerston ja Palmerston North Uus-Meremaal ning Palmerston Kanadas. Austraalia linn Darwin kandis algul tema nime ja Darwini lähedale asutati hiljem temanimeline linn.

## Vaata ka
* Rahvusvahelised suhted (1814–1919)

## Viited
Kahevärviline kärbseseen

**Kahevärviline kärbseseen** (*Amanita battarrae*) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik.

## Välislingid
* Kahevärviline kärbseseen andmebaasis eElurikkus
2024. aasta suveolümpiamängude medalitabel

**2024. aasta suveolümpiamängude medalitabel** annab ülevaate eri riikide sportlaste võidetud medalite arvust XXXIII olümpiamängudel Pariisis.

Võistlused Pariisi olümpiamängudel toimusid 27. juulist 11. augustini 2024, kuid jalgpalli ja ragbi alagrupimängud algasid juba 24. juulil.

Mängudel osalesid 206 rahvuslikku olümpiakomiteed esindavad sportlased. Üle miljoni elanikuga riikide seas oli 2024. aasta olümpiamängudel võistlevate sportlaste arvult esikohal Sloveenia, suhtarvuga 42,9 sportlast ühe miljoni elaniku kohta (90 osalejat, rahvaarv 2,097 miljonit). Järgnesid Uus-Meremaa (suhtarv 37,8) ja Iirimaa (25,4). Eesti oli selles arvestuses riikide hulgas 24 sportlasega kuues suhtarvuga 20,1. Alla 1 miljoni elanikuga riikide seas oli 2024. aasta olümpiamängudel võistlevate sportlaste arvu poolest esikohal Cooki saared suhtarvuga 25,8 sportlast 100 000 elaniku kohta (2 sportlast, 7 761 elanikku). Järgnesid Monaco (18,9) ja Tuvalu (17,0). 

Spordialade olümpiadebüüdi tegi breiktants, teist korda oli mängude kavas rulasõit, sportronimine ja surfamine, mis olid debüteerinud 2020. aasta suveolümpiamängudel.

Kokkuvõttes said 92 riigi sportlased vähemalt ühe medali, neist 64 riigi esindajad võitsid vähemalt ühe kuldmedali. Botswana, Dominica, Guatemala ja Saint Lucia sportlased võitsid oma riikidele esimesed olümpiakullad. Albaania, Cabo Verde, Dominica ja Saint Lucia said läbi ajaloo oma riikide esimesed olümpiamedalid. Pagulaste olümpiakoondis võitis ka oma esimese medali.

Enim kuldmedaleid võitsid Ameerika Ühendriigid ja Hiina (mõlemal 40). USA sai kokkuvõttes kõige rohkem medaleid (126). Need olid neljandad järjestikused suveolümpiamängud, kus USA juhtis medalitabelit nii kuldmedalite osas kui medalite arvult kokku. Individuaalselt võitis mängudel enim medaleid Hiina ujuja Yufei Zhang - kuus medalit (üks hõbe, viis pronksi). Prantsusmaa ujuja Léon Marchand võitis 5 medalit, kuid kuldmedaleid oli 4 ja lisaks üks pronksmedal. Viis medalit võitsid veel neli ujujat: Torri Huske (3,2,0) ja Regan Smith (2,3,0) USA-st ning Mollie O'Callaghan (3,1,1) ja Kaylee McKeown (2,1,2) Austraaliast.

## Medalitabel

 Korraldajariik (Prantsusmaa)

## Viited
Besika laht (Çanakkale)

**Besika laht** (türgi keeles *Beşik Koyu*) on laht Egeuse meres Dardanellide lähedal Türgis. Seda mainiti esimest korda antiikajal, 19.–20. sajandil oli see strateegilise tähtsusega. Besika laht mängis kriitilist rolli Krimmi sõjas ja esimese maailmasõja Gallipoli kampaanias.
Mägigiid

**Mägigiid** on spetsiaalselt koolitatud ja kogenud kutseline mägironija, kellel on vastavate ametiasutuste või mägigiidide ühenduste tegevusluba. Neid peetakse kõrgetasemelisteks alpinismi valdkonna asjatundjateks ja nad palgatakse juhendama või juhtima üksikisikuid või väiksemaid rühmi, kes vajavad sedalaadi kõrgetasemelist asjatundlikkust. 

## Ajalugu
24. juulil 1821 otsustasid Chamonix' kohalikud võimud asutada maailma esimese mägigiidide ühenduse. Selle peamiseks põhjuseks oli mägiturismi kasvav edu. Kui üha rohkem inimesi reisis Chamonix' poole eesmärgiga jälgida küla ümbritsevaid suuri liustikke või ronida mõnele kergemale mäele või harvadel juhtudel isegi Mont Blancile, sai selgeks, et vajadus korralike mägigiidide järele kasvas üha suuremaks.

## Viited