open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rein Aren

**Rein Aren** (ka **Reino Aren**; 25. detsember 1927 Tartu – 16. mai 1990 Tallinn) oli eesti näitleja.

## Eluloost
Ta õppis aastatel 1942–1946 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis Anton Starkopfi juures skulptuuri ja 1949–1951 Lunatšarski-nimelises Riiklikus Teatrikunstiinstituudis (GITIS) eesti stuudios. Mõlemad koolid jäid lõpetamata.

Ta oli aastatel 1946–1949 Vanemuises koorilaulja ja balletitantsija. Töötas aastatel 1951–1972 ja 1979–1990 Eesti Draamateatris ning aastatel 1973–1979 Vene Draamateatris. Rein Aren oli GITIS-es õppinud näitlejate põlvkonna kirkamaid ja samas romantilisemaid näitlejaid. Hiljem esines näitustel oma maalide ja joonistustega.

## Osatäitmisi
Rein Aren mängis ligi 100 teatrilavastuses.

Jõuliselt maskuliinse näitlejaisiksusena jättis ta Eesti teatrilukku unustamatud rollid: Margus (August Kitzberg "Libahunt" 1954), Indrek (A. H. Tammsaare ja Andres Särev "Vargamäe vanad ja noored" 1959), Peer Gynt (Henrik Ibsen "Peer Gynt" 1962), Faust (Goethe "Faust" 1968), Karla ja Pearu (A. H. Tammsaare, Panso ja Mari-Liis Küla "Inimene ja inimene" 1972), Pablo (Hemingway ja Tšermenjov "Kellele lüüakse hingekella" 1974), Slopašev (Tammsaare ja Mikk Mikiver "Armastus ja surm" 1984), Jakob (Jaan Kruusvall "Pilvede värvid" 1983), Timotheus Bock (Jaan Kross "Keisri hull" 1984), Leonti Väin (Kruusvall "Vaikuse vallamaja" 1987), Naabrimees (Rein Saluri "Minek" 1988) jt.

Aren on mänginud 28 Eesti Televisiooni telelavastuses, sealhulgas lavastustes "Kolm rubiini" 1978, "Amoraalne lugu" 1980, "Sonatiin paabulinnule" 1982, "Viimane suvi" 1987 jt.

## Filmirolle

## Tunnustus
*1966 Eesti NSV teeneline kunstnik
*1982 Eesti NSV rahvakunstnik

## Isiklikku
Rein Aren tegeles mitme pallimänguga, jäähokis tuli ta Eesti meistriks ning kuulus ka Eesti koondisse. Spordikarjääri katkestas kopsuhaigus.

Tema vend oli näitleja Väino Aren.

Ta oli 1950. aastast abielus näitleja Jelena Blinovaga.

## Viited

## Välislingid
*Rein Aren. Fotoarhiiv. arhiiv.err.ee.
*Rein Aren. Amoraalne lugu. Telelavastus. 1980.
*Imet tabamas. Rein Aren. arhiiv.err.ee, 25. juuni 1983.
*Keskööprogramm: mees 300 näoga. arhiiv.err.ee, 26. mai 1983.
*Rein Areni elu armastus ohverdas mehe päästmise nimel perekonna reliikvia. Maaleht, 19. mai 2020.
*Rein Aren: Corrida kahe legendi vahel. teatritasku.ee, 24. mai 2020.
*Joomapahe ja intriigide küüsi jäänud Rein Aren oli teatrile pühendunud tuhat protsenti. Õhtuleht, 25. detsember 2020.
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Kaarli Aluoja

**Kaarli Aluoja** (enne eestistamist 4. augustil 1936 **Karl Otto**; 20. juuni 1899 Toila – 4. veebruar 1975 Viljandi) oli eesti näitleja ja lavastaja. 

Ta õppis 1916–1918 Tallinna Kunsttööstuskoolis, läks 1918 Vabadussõtta ja oli kuni 1921. aastani sõjaväes. Aastal 1924 lõpetas Draamastuudio teatrikooli I lennu ja oli üks Draamastuudio Teatri asutajaid (teater avati 1925. aastal). 

Kaarli Aluoja oli kogu eesti teatri tarvis olulise A. H. Tammsaare "Tõe ja õiguse" romaani lavainterpretatsioonidele alusepanija. Andres Särevi dramatiseeringutega viis Kaarli Aluoja lavastajana orbiiti näitlejaloomingu, kus teatrilukku jäid Draamastuudio Teatris 1932. aasta "Vargamäest" Pearuna Johannes Kaljola, aga ka 1934. aasta "Abielu ja armastuse", hiljem "Karini ja Indreku" lavastustega Lisl Lindau Karin ja tema enda napp, kuid sügav Indrek Paas ja Arno Suuroru Köögertal. Draamastuudio Teatris töötas Kaarli Aluoja kuni 1934. aastani. 

Kui 1935. aastal sai Vanemuise teatri juhiks Otto Alev, siirdus Kaarli Aluoja sinna draamajuhiks. Tema võttis Vanemuisesse tööle ka sellised legendaarsed mehed nagu Kaarel Irdi ja Helend Peebu. Lisaks kujunes just sel perioodil Vanemuisest mitmežanriteater. 1941. aastal oli ta sunnitud näitejuhi kohalt taanduma, sest oli võidelnud Vabadussõjas ja olnud Kaitseliidu liige. Aastatel 1941–1944 ja 1945–1948 töötas ta Eesti Draamateatris ning 1944–1945 oli taas Vanemuises lavastaja. Nõukogude ajal töötas peamiselt teatripedagoogina.

## Mälestuse jäädvustamine
2009. aastal avati Virumaal Toila Altkülas tema mälestuskivi.

## Isiklikku
Karl Otto sündis Toilas Aluoja talus Juuli ja Nigulas Otto pojana. Ta oli Kaljo Kiisa ema tädipoeg.

Ta oli 1934. aastast abielus Lilli Laoniiduga.

## Viited
Heinrich II (Braunschweig)

**Heinrich** (1411 – 7. detsember 1473), kutsutud **Rahumeelseks** (ladina *Henricus Pacificus*, saksa *Heinrich der Friedfertige*), Braunschweig-Lüneburgi hertsog, valitses Braunschweig-Lüneburgi mõlema osa üle.

## Perekond
Heinrich abiellus aastal 1436 Kleve hertsogi Adolf II tütre Helenega (1423–1471). Neil oli vaid üks laps:

* Margarete (1450–1509), oli abielus Hennebergi krahvi Wilhelm III-ga
549

**549. aasta** (**DXLIX**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas reedel. Arvu 549 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused
*Algas kolmas Rooma piiramine.
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Theudigisel, läänegootide kuningas
518

**518. aasta**

## Sündmused
*9. juulil sai Anastasius I järel Ida-Rooma keisriks Justinus I
*Maavärin hävitas Scupi linna (tänapäeva Skopje).

## Sündinud

## Surnud
*Anastasius I, Ida-Rooma keiser
Otto IV (Braunschweig-Lüneburg)

**Otto IV**, tuntud ka kui *Otto Kõverjalg* või *Otto Lombakas* (suri aastal 1446), oli aastast 1434 kuni oma surmani Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst.

## Perekond
Otto IV abiellus aastal 1425 Elisabeth von Eversteiniga (sündinud enne 1415, surnud 1468) ja neil sündis tütar.

## Välislingid
* Welfide dünastia koduleht
488

**488. aasta**

## Sündmused
*Theoderich Suur sai idagootide kuningaks. 
*Vana-Rooma konsuliteks olid Dynamius ja Sifidius.
## Sündinud
*...

## Surnud
*Leontius, Ida-Rooma vastukeiser
*...
Türkmeeni keel

**Türkmeeni keel** (türkmeeni keeles *türkmen dili*, түркмен дили) on turgi keelte oguusi rühma kuuluv keel, Türkmenistani riigikeel. Seda kõnelevad Türkmenistanis ja selle naabruses elavad türkmeenid. 

Türkmeeni keele kõnelejaid on üle 6 miljoni, kellest üle 3,5 miljoni elab Türkmenistanis.

Türkmeeni keele lähimateks suguluskeelteks peetaks türgi ja aseri keelt.

Enne 1928. aastat kasutati araabia kirja. 1928—1940 ja alates 1996. aastast kasutatakse ladina kirja. 1940. aastal mindi üle kirillitsale, mida täiendati tähtedega ә, ө, ү, җ ja ң. Iraanis, Afganistanis ja Iraagis kasutatakse türkmeeni keele kirjutamiseks siiani araabia kirja.

## Tähestik

## Vaata ka
*Türkmeeni kirjandus
*Türkmeenikeelne Vikipeedia

## Välislingid
*Türkmeeni nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Margo Stilley

**Margo Stilley** (sündinud 20. novembril 1982 Põhja-Carolinas Bear Creekis) on USA näitleja ja endine modell.

Stilley lapsepõlv möödus Lõuna-Carolina osariigis Conways. Juba teismelisena töötas ta Milanos modellina. Lühikest aega õppis Savannah College of Art and Design for Photographys, kuid jättis selle pooleli. 2001. aastal asus ta elama Londonisse, kus elas kuni 2013. aastani Soho linnaosas. Praegu elab ta Los Angeleses.

Margo Stilley sai laialdaselt tuntuks osatäitmisega 2004. aastal valminud Michael Winterbottomi filmis "9 laulu". Film sisaldas mitmeid seksistseene.

2006. aastal pöördus Margo Stilley judaismi.

## Filmograafia

*"9 songs" (2004) – Lisa
*"Nathan Barley" (teleseriaal) (2005)
*"The Gil Mayo mysteries" (teleseriaal) (2006) – Roma Sheraton
*"Reverb" (2008) – Nicky  
* "Kuidas kaotada sõpru ja võõrduda inimestest" ("How to lose friends & alienate people") (2008) – Ingrid
*"Marple : Murder is easy" (telefilm) (2008) – Bridget Conway
*"Goal! III" (2009) – Tamsin
*"My horizon" (2009) – Zoe 
*"The trip" (2010) – Mischa 
*"14 days with Victor" (2010) – Anna 
*"The trip" (teleseriaal) (2010) – Mischa
*"Hippie hippie shake" (2010) – Cynthia Plaster-Caster
*"Turnabout" (2011) – Sherri
*"Everything Carries Me to You" ... Vicki
*"Across Time I Cry" (2014) – Lisabet
*"Darknet Delivery : A Silk Road Story" (2015) – Anna
*"Still Waters" (2015) – Bradbury
*"The Royals" (2016) – Harper
*"The Trip to Spain" (2017) – Mischa
*"The Host" (2020) – Sarah

## Välislingid

*Margo Stilley koduleht
*
Otto Wilhelm von Krusenstierna

**Otto Wilhelm von Krusenstierna** (vkj 14. jaanuar 1740 Ohakvere mõis, Jõhvi kihelkond – 12. detsember 1820 Lohu mõis) oli baltisaksa päritolu Vene sõjaväelane (brigadir) ja Krusensternide Järlepa mõisa haru esivanem.

Otto Wilhelm von Krusenstern oli kuulsa admirali Adam Johann von Krusensterni lell ning saksa näitekirjaniku August von Kotzebue äi.

Talle kuulusid Järlepa, Lohu ja *Serenitz*i mõis.

## Perekond
3. juulil 1774. aastal abiellus Otto Wilhelm von Krusenstierna Lohu, koos sinna juurde kuuluva Röa kõrvalmõisa omaniku ja Eestimaa rüütelkonna peamehe Friedrich Johann von Ulrichi (1717–1770) tütre Friederike Mariega (1754–1841). Abielust sündisid Lohu mõisas:
*Eva Johanna (1775–1830), Vahastu ja Pajaka mõisniku Ludwig Johann von Knorringu (1769 –1837) abikaasa
*Magdalena Christina (1776–1842), Hageri pastori David Friedrich Ignatiuse (1765–1834) abikaasa
*Anna Helena (1777–1861), riiginõuniku, kirjamehe ja Välisasjade Kolleegiumi tõlgi Heinrich von Reimersi (1768–1812) abikaasa
*Wilhelmine Friederike von Krusenstierna (1778–1852), kirjanik, 1799. aastast Liivimaa Haanja mõisniku major Moritz von Kurselli (1776–1834) ja 1804. aastast kuulsa näitekirjaniku, Vardi mõisnik August von Kotzebue abikaasa, ning Württembergi kuninganna Olga sekretäri Nikolaus von Adelungi (1809–1878) ämm.
*Gustava Karoline (1780–1817), Roosna mõisniku Wilhelm von Budbergi abikaasa
*Friedrich Philipp von Krusenstierna (1782–1857), Järlepa ja Umbru mõisnik, Eestimaa rüütelkonna sekretär (1806–1809), Tallinna Toomkooli kuraator (1821), Eestimaa maanõunik (1822), 1807 aastast Palmse mõisniku vabahärra Hans von der Pahleni (1740–1817) väimees ja Carl Magnus von der Pahleni õemees, salanõuniku ja riigisekretäri Alexis von Krusensterni (1813–1887) isa

## Sugupuu

## Viited
Kamarpukur

**Kamarpukur** (bengali keeles কামারপুকুর) on küla Indias Lääne-Bengali osariigis Hooghly ringkonnas Arambagi alajaotuses. Geograafilised koordinaadid on 22° 55′ N, 87° 39′ E.

Küla on tuntud kui Ramakrishna sünnikoht. 

Küla läänepiiril lookleb põhjast lõunasse Bhutir-Khali kanal, mis peagi suubub Amodari jõkke.
Bolton

**Bolton** on linn ja linnkrahvkonna linnaosa Suurbritannias Inglismaal Suur-Manchesteri linnkrahvkonnas.

Boltonis asub regionaalne Boltoni Ülikool.

Kohalik jalgpalliklubi on Bolton Wanderers, kelle kodustaadion on Reebok Stadium.

## Viited

## Välislingid
* http://www.bolton.gov.uk/
Kahemehesaag

**Kahemehesaag** ehk **suursaag** on saag, mida kasutati eelkõige puude langetamiseks ning tükeldamiseks, palkide ristisaagimiseks ja seinapalkidel tappide lõikamiseks.

Seda saagi nimetati ka *põikpuusaag* (Saaremaal ja Hiiumaal), *kärpsaag* (Saaremaal ja Edela-Eestis),  *plokksaag* ja *nurgasaag* (palkide nurkamisel). 

Saag koosneb saelehest ja selle kummassegi otsa kinnitatud käepidemest. Esialgu olid saed sirge hammasvööga, 19. sajandil hakati kasutama ka kumera servaga saelehti.

Laudu saeti palkidest samuti kahe mehe jaoks mõeldud saega ehk veidi erineva lauasaega. 

## Ajaloost
Euroopas oli suursaag puusepatöödel tuntud 15. sajandist, varasemad teated selle sae Baltimaadel kasutamisest on pärit 17. sajandi keskelt. Senise aegaviitva ja puitu raiskava kirvetehnika asemel hakati metsatöödel suursaagi kasutama alles 18. sajandi teises pooles. Eesti talurahva hulgas sai kahemehesaag mõisate ja linnade vahendusel üldiseks 19. sajandi keskpaiku.

## Vaata ka
* Käsisaag
* Lauasaag
* Lintsaag
* Nurgasaag ehk järkamissaag
* Põõnasaag
* Raamsaag
* Tapisaag ehk roogsaag
* Tikksaag
* Vibusaag
* Vineerisaag
* Vukssaag

## Viited

## Kirjandus
* Ants Viires. "Eesti rahvapärane puutööndus", Ilo, Tallinn 2006. ISBN 9985-57-794-9

## Välislingid
* Kahemehesaag]. Eesti Põllumajandusmuuseum.
* Kahemehesaag. Virumaa Teataja, 28. juuli 2018.
Hugo Soasepp

**Hugo Soasepp** (kuni 1938 **Hugo Saasepp**; 27. august (vkj)/ 9. september 1906 Tallinn – 9. juuni 1997 Pärnu) oli eesti poksija ning poksitreener, -kohtunik ja -tegelane.

Soasepp alustas poksimist 1924. aastal Tallinna Spordis, tema treener oli Peeter Matsov.

Soasepp oli 1929. aastal Eesti meister kergekaalus (kuni 61,2&nbsp;kg). Ta osales ühe korra Eesti-Soome maavõistlusel ja kaotas 1928. aastal oma kohtumise.

Soasepp oli hiljem Gongi juhatuse liige, töötas aastatel 1944–1963 poksitreenerina Pärnu Spartakis ja Kalevis. Tema õpilaste hulgas olid Robert Suokas, Jaan Hansla ning Ervin ja Martin Matsi. Ta tegutses kaua aega poksikohtunikuna. 

Hiljem töötas Soasepp Pärnu restoranis Tallinn šveitserina.

## Viited

## Kirjandus
*E. Hallik. "Praegu Pärnus poksi pole...". Pärnu Kommunist nr 235, 3. detsember 1981. Lk 4
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 456

## Välislingid
* 
*Hugo Saasepa sprditulemused
*Haud Pärnu Alevi kalmistul
Friedrich II (Braunschweig-Lüneburg)

**Friedrich II** (1418–1478), tuntud ka kui **Friedrich Vaga** (saksa *der Fromme*), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastatel 1434 kuni 1457 ja aastast 1472 kuni oma surmani 1478.

## Järglased
Friedrich II abiellus aastal 1437 Brandenburgi kuurvürsti Friedrich I tütre Magdalenega (1412–1454). Nad said kolm last:

* Bernhard II (suri aastal 1464)
* Otto Võidukas (1439–1471)
* Margarete (1442–1512), oli abielus Mecklenburgi hertsogi Heinrichiga (suri aastal 1466)

## Välislingid
*Welfide dünastia koduleht
Heinrich Christoph von Reimers

**Heinrich Christoph von Reimers** (vene: Андрей Алексеевич Реймерс; Генрих Крисгоф (Кристиан) фон Реймерс; 24. (vkj 13.) veebruar 1768 Tallinn– 13. (vkj. 1.) aprill 1812) oli baltisaksa publitsist ja Vene riiginõunik, muuhulgas ka Välisasjade Kolleegiumi tõlk. 

1793. aastal tegi ta kaasa seitsmekuulise Venemaa saatkonna reisi Türgi sultani juurde. Oma reisikirjelduses kirjeldab ta Konstantinoopoli eeslinnu ja ümbrust, vastuvõttu sultani ja vesiiride juures, sultani residentsi vaatamisväärsusi, türklaste kombeid ja tavasid.

Heinrich von Reimers abiellus 25. detsembril 1796. aastal Lohul, brigadiri ja Lohu mõisniku Otto Wilhelm von Krusensterni tütre, Anna Helenaga (1777–1861).

## Teoseid
*Reise der Russisch-Kaiserlichen ausserordentlichen Gesandtschaft an die Othomanische Pforte im Jahr 1793. Drei Theile vertrauter Briefe eines Ehstländers an einen seiner Freunde in Reval. St. Petersburg, 1803. 3 The, St. Petersburg 1803 Digitaalselt ESTERis
*Konstantinopel und St. Petersburg, der Orient und der Norden, Hrsg.: F. Murhard, H. v. Reimers (Jg. 1), F. E. Schröder (Jg. 2, Bd. 1), B. Heideke (Jg. 2, Bd. 2-4), St. Petersburg und Penig bey F. D. Dienemann und Compagnie, Jg. 1.2. 1805 - 1806 Digitaalselt
*Sankt-Petersburg am Ende seines ersten Jahrhunderts, Bei F. Dienemann u. Comp., 1805, 1. osa, 2. osa 
**Санкт-Петербург в конце своего первого столетия., пер. с нем. А.Д. Сыщикова; Б-ка Рос. акад. наук. – СПб.: Росток, 2007
*L'Académie Impériale des Beaux-Arts à St Petersbourg Depuis son origine jusqu'au Régne d'Alexandre 1er en 1807. Publié parle Conseiller d'État Henri de Reimers, Drechsler, 1807 Digitaalselt
*Санкт-Петербургская адресная книга на 1809 год., Санкт-Петербург: тип. Шнора и Плавильщикова, 1809.

## Viited
Hella Haasse

**Hélène Serafia Haasse** (2. veebruar 1918 – 29. september 2011) oli hollandi kirjanik.

Ta kirjutas kaalukaid ajaloolisi romaane, kuid ka luulet, näidendeid, esseid, autobiograafilisi teoseid ja novelle. Tihti toimub tema teoste tegevus Hollandi Indias, kus ta sündis ja elas 20 esimest eluaastat. Pärast gümnaasiumi lõpetamist kolis ta Hollandisse. 1945. aastal ilmus tema esimene luulekogu ja 1948. aastal esimene romaan.

Haasse pälvis palju kirjandusauhindu, sealhulgas nii oma esimese kui viimase (2002) romaani eest. Igal aastal korraldatakse Hollandis raamatunädal, mille puhuks tellitakse mõnelt tuntud kirjanikult lugu, tavaliselt lühiromaani mõõtu – seda teost nimetatakse raamatunädalakingituseks. Haasse on ainus, kes kirjutanud kolm raamatunädalakingitust (1948, 1959 ja 1994). 1981. aastal pälvis ta Constantijn Huygensi auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest elavale hollandi kirjanikule. 1983 pälvis ta Cornelius Hoofti auhinna, mis antakse kord aastas elutöö eest vaheldumisi elavale hollandi romaanikirjanikule, esseistile ja luuletajale (sellega kaasnev rahaline auhind on mitu korda suurem Huygensi auhinna omast).

Eesti keeles on ilmunud tema jutustus "Uruq" Kerti Tergemi tõlkes (2022).

## Välislingid
* Virtuaalne Hella Haasse muuseum
* Süva-Holland ja uued hollandlased Vikerkaar nr 7–8/2010
Võrded

**Võrded** on omadussõna võrdlusastmed.

Eristatakse kolme võrret: algvõrre, keskvõrre, ülivõrre (positiiv/komparatiiv/superlatiiv). Näide: kerge, kergem, kergeim (ehk kõige kergem).
Raivo Trass

**Raivo Trass** (12. märts 1946 – 7. juuni 2022) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatripedagoog.

Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 39. Keskkooli ning 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (3. lend).

## Töö ja looming
Trass töötas aastatel 1968–1977 Eesti Draamateatris lavastaja ja näitlejana ning 1977–1985 Rakvere Teatri peanäitejuhina (ühtlasi oli 1981–1985 ka teatri direktor). 

Seejärel oli ta 1985–1992 Eesti Draamateatri lavastaja, 1994–1997 Tallinna Linnateatri näitleja, 1997–2004 Endla peanäitejuht ja 2004–2005 lavastaja, hiljem vabakutseline. 

Aastatel 1971–1978 oli Trass TRK lavakunstikateedri ja 1988–1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli režiikateedri õppejõud. Ta lavastas ka Armeenia ja Soome teatrites ning Eesti Televisioonis, oli XXIV üldlaulupeo lavastaja.

Trassi viimasteks lavastusteks jäid "Tasa, vaikselt sõudvad pilved…" Kuressaare Linnateatris (2019), "Keisri usk" Luunja kultuuri- ja vabaajakeskuses (2020) ning 4. juunil 2022 Pikavere vanas vallamajas esietendunud "Ai, velled".
Näitlejana astus Raivo Trass viimati üles Tagasitulijana lavastuses "Tagasitulek isa juurde" Tallinna Linnateatris (2015, mängis osa alates 2017) ja McLeavyna lavastuses "Röövsaak" Kuressaare Teatris (2019).

### Valik filmirolle

### Teatrilavastusi

## Tunnustus
* 1975 – Ants Lauteri nimeline auhind
* 1983 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2001 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid

* 
* Raivo Trass Eesti Teatriliit.
* Raivo Trass Eesti filmi andmebaas.
* Marvi Taggo. Raivo Trass rajab maasikaistanduse Eesti Päevaleht, 6. september 2000
* Raivo Trass peab tööd riigiteatris igavaks Õhtuleht, 10. jaanuar 2011
* Raivo Trass: teatritegijates peab olema vägi sees Maaleht, 12. märts 2021
* Raivo Trass toob lavale Hirmus Antsu loo Lääne Elu, 14. veebruar 2021
* Ajalooblogi: Raivo Trass
* Hüvasti, Raivo Trass... Postimees, 13. juuli 2022
Gagauusi keel

**Gagauusi keel** (gagauusi keeles *gagauz dili*) on turgi keelte oguusi rühma kuuluv keel, mida kõnelevad gagauusid. Gagauusi keel on Gagauusias ametlik keel.

Esimesed gagauusikeelsed vaimuliku sisuga tekstid ilmusid 19. sajandil kreeka kirjas. 1957 loodi kirillitsal põhinev kirjakeel. 2000. aastal mindi üle ladina kirjale.

Gagauusi keelt loetakse ohustatud keeleks. 

## Tähestik

## Viited
Gaur

**Gaur** ehk **india piison** (*Bos gaurus*) on veislaste sugukonda veise perekonda kuuluv imetaja.

Ta on maailma suurim sõraline, õlakõrgusega üle kahe meetri. Gaur elutseb Lõuna- ja Kagu-Aasia vihmametsades.

Gaur on esindatud ka Tallinna loomaaias.

## Välislingid

* Gaur. Tallinna Loomaaia haruldused. Tallinn Zoo
* Piret Pappel. Zooloogiasündmused aastal 2000. Eesti Loodus
* Tallinna loomaaed saab haruldase kingituse. Eesti Päevaleht, 31. märts 2000 
* Silvia Lotman. Kaitseme vihmametsi, aga kuidas seda teha? Eesti Loodus, 2005/2
2011. aasta Bahreini rahutused

**2011. aasta Bahreini rahutused** algasid veebruaris mõjutatuna Tuneesiast alanud ja suurt osa Araabia riikidest haaranud revolutsioonilisest lainest. Bahreini meeleavalduste esmaseks nõudmiseks oli šiiidi enamusele suuremate poliitiliste ja muude õiguste tagamine sunniitliku vähemuse poolt valitsetud riigis. 17. veebruari öösel ründasid valitsusjõud protestijate laagrit Manama Pärliväljakul. Inimohvreid kaasa toonud rünnaku järel asusid protestijad nõudma lõppu kuningas Hamadi võimule.

14. märtsil toodi riiki Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu sõjaväe- ja politseijõud, päev hiljem kuulutas kuningas kolmeks kuuks välja erakorralise olukorra.

Rahutused suruti vägivaldselt maha. Valitsus karistas protestijatele abi osutanud meditsiinitöötajaid.

Juuni lõpus asutati Kuninglik Sõltumatu Uurimiskomitee veebruaris ja märtsis juhtunu uurimiseks. Komiteelt oodatakse raportit oktoobri lõpuks.
Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu

**Pärsia lahe Araabia riikide koostöönõukogu** (مجلس التعاون لدول الخليج الفارسی‎) või lühemalt **Pärsia lahe koostöönõukogu** (مجلس التعاون الخليج الفارسی) on Pärsia lahe äärseid Araabia riike koondav poliitiline ja majanduslik organisatsioon. Liikmeteks on Araabia Ühendemiraadid, Bahrein, Katar, Kuveit, Omaan ja Saudi Araabia.

2011. aasta mais arutati Pärsia lahest eemal asuva Jordaania liitumistaotlust ja ühinemiskutse esitati Aafrika loodeosas paiknevale Marokole.

Organisatsioon asutati 1981. aastal.
Babajevo rajoon

**Babajevo rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskuseks on Babajevo linn. Piirneb läänes Leningradi oblastiga.

Rajoon jaguneb halduslikult 7 kohalikuks omavalitsuseks.

Rajooni põhjaosas elab vepslasi.

## Elanike arv
* 2002 – 24 900
* 2010 – 22 853
* 2016 – 20 021

## Viited

## Välislingid
* Babajevo rajooni ametlik koduleht
* Babajevo rajoon Vologda oblasti lehel
Bernhard I

**Bernhard I** on olnud mitme valitseja nimi:
***[[Bernhard I (Armagnac)|Bernhard I]]**, Armagnaci krahv
***[[Bernhard I (Saksi)|Bernhard I]]**, Saksi hertsog (973–1011)
***[[Bernhard I (Lippe)|Bernhard I]]**, Lippe isand (kuni 1158)
***[[Bernhard I (Paderborn)|Bernhard I]]**, Paderborni piiskop 1127–1160
***[[Bernhard I (Hildesheim)|Bernhard I]]**, Hildesheimi piiskop (1130–1153)
***[[Bernhard III (Saksi)|Bernhard III]]** ehk **Bernhard I**, Saksimaa hertsog (suri 1212) 
***[[Bernhard I (Lebenau)|Bernhard I]]**, Lebenau krahv 1210–1229
***[[Bernhard I (Anhalt-Bernburg)|Bernhard I]]**, Anhalt-Bernburgi vürst 1252–1287
***[[Bernhard I (Jauer-Löwenberg)|Bernhard I]]**, Jaueri (1278–1281) ja Löwenbergi hertsog (1281–1286)
***[[Bernhard I (Werle)|Bernhard I]]**, Werle isand 1277–1281 ja Prisannewitzi isand 1281–1286
***[[Bernhard I (Baden)|Bernhard I]]**, Badeni markkrahv (1372–1431)
***[[Bernhard I (Braunschweig-Lüneburg)|Bernhard I]]**, Lüneburgi (1388–1409 ja 1428–1434) ja Wolfenbütteli vürst (1400–1428)
***[[Bernhard I (Saksi-Meiningen)|Bernhard I]]**, Saksi-Meiningeni hertsog (1680–1706)
Dari Pats

**Dari Pats** ('tee ise') on alates 2004. aastast Riias ilmuv lätikeelne ajakiri, mille teemadeks on ehitus, remont, mööblidisain, käsitöö, meisterdamine ja aiakujundus.

Ajakiri ilmub kord kuus.

Alates 2006. aasta oktoobrist ilmub ka venekeelne paralleelväljaanne **Делай Cам**.

## Välislingid
*Ajakirja koduleht
548

**548. aasta** (**DXLVIII**) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas kolmapäeval. Arvu 548 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.

## Sündmused
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Theudis, läänegootide kuningas
547

**547. aasta**

## Sündmused
*Valmis San Vitale kirik Ravennas

## Sündinud
*...

## Surnud
*Benedictus
*Tribonianos, Bütsantsi jurist
546

**546. aasta** (**DXLVI**) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas esmaspäeval. Arvu 546 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks *[[anno Domini]]* ajaarvamine.

## Sündmused
*17. detsember – Rooma rüüstamine: Idagoodid vallutasid Rooma.

## Sündinud
*...

## Surnud
*Walthari, langobardide pealik
Tabassaraanid

**Tabassaraanid** on rahvas Dagestanis. Kõnelevad tabassaraani keelt, mis kuulub dagestani keelte lesgi-samuri ehk kagurühma. Hinnanguliselt on tabassaraane ühtekokku 200 000. 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 131 785 tabassaraani, neist Dagestanis 110 152 (4,3% elanikkonnast). 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaa Föderatsioonis 146 360 tabassaraani, neist Dagestanis 118 848 (4,1% elanikkonnast).

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 3 tabassaraani.

Tabassaraanid elavad Dagestani kaguosas. Nad on islami usku (sunniidid). Antropoloogiliselt kuuluvad tabassaraanid balkani-kaukaasia rassi kaspia tüüpi. Eelmäestikus asuvad tabassaraanid on traditsiooniliselt tegelenud peamiselt maaharimise ja aiandusega, mägedes on olnud esikohal loomakasvatus. Tähtsal kohal on olnud ka käsitöö, tuntuse on saavutanud tabassaraani vaibad.

Kollektiviseerimine toimus tabassaraanide asualadel alles 1940. aastatel.

## Vaata ka
*Tabassaraani rajoon

## Viited

## Välislingid
*Tabassaraanid Vene impeeriumi Rahvaste Punases raamatus (inglise keel)
Avaarid

**Avaarid** (ka **avaarlased**) on rahvas Dagestanis ja naaberaladel. Kõnelevad dagestani keelte looderühma kuuluvat avaari keelt. Avaarid on suurim Dagestani rahvas. 

Maailmas elab ühtekokku ligikaudu 1 miljon avaari. Venemaa Föderatsioonis elas 2002. aasta ülevenemaalise rahvaloenduse andmetel 814 473 avaari, neist 757 438 Dagestanis (29,4% elanikkonnast). Aserbaidžaanis elas 1999. aastal 50 900 avaari. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 912 090 avaari, neist Dagestanis 850 011 (29,4% elanikkonnast). Türgis elab hinnanguliselt ligikaudu 50 000 avaari, kellest alla poole kõnelevad avaari keelt.

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 avaari, neist Tallinnas 22. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 39 avaari (26 meest ja 13 naist). Neist 16 emakeel oli avaari keel ja 23 olid Eesti kodanikud.

Avaarid on islamiusulised (sunniidid). Antroloogiliselt kuuluvad avaarid balkani-kaukaasia rassi kaukasoidsesse tüüpi. Avaaride asualad on põhiliselt mägedes. 

## Viited
Kumõki keel

**Kumõki keel** on turgi keelte kõptšaki-polovetsi rühma kuuluv keel, mida kõneldakse põhiliselt Dagestani keskosa tasandikel. Kõnelejate arv on umbes 430 000. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Venemaal kumõki keele oskajaid 426 212. Kuni 19. sajandi alguseni oli kumõki keel Põhja- ja Kesk-Dagestanis kasutusel *[[lingua franca]]*'na. Kumõki kirjakeel hakkas kujunema 19. sajandi esimesel poolel araabia kirja baasil. Aastatel 1929–1938 kasutati ladina tähestikku. 1938. aastal võeti kasutusele vene tähestik.

Kumõki keele lähimad sugulaskeeled on nogai keel ja karatšai-balkaari keel.

Kumõki keel on üks Dagestani ametlikest keeltest. Kumõki lapsed õpivad kumõki keeles algkoolides. Põhikoolis ja keskkoolis õpitakse kumõki keelt õppeainena.

Kord nädalas ilmub kumõkikeelne ajaleht Joldaš (Ёлдаш).

2012. aastal ilmus Venemaal 11 nimetust kumõkikeelseid raamatuid ja brošüüre kogutiraažiga 14 500 eksemplari.

## Viited

## Välislingid
Harovsk

**Harovsk** on linn Venemaal Vologda oblastis, Harovski rajooni keskus. Asub Kubena jõe ääres 83 km Vologdast põhja pool.

Asula tekkis 1903 rajatud klaasivabriku juurde. Harovsk sai aleviks 1932. aastal ja linnaõigused 1954. aastal.

Linnas on metsatööstuse ettevõtted. Klaasivabrik suleti 2007. aastal.

## Välislingid
*http://harovsk.com/
Camphilli liikumine

**Camphilli liikumine** on antroposoofiale tuginev ravipedagoogiline liikumine, mille eesmärgiks on intellektipuudega inimeste integreerimine külakogukondades. Camphilli liikumise aluseks on Rudolf Steineri ravipedagoogika ja sotsiaalteraapia.

Esimese Camphilli kogukonna asutas 1939 Viinist emigreerunud lastearst Karl König Šotimaal Aberdeeni lähedal. Tänapäeval on maailmas üle saja Camphilli kogukonna enam kui 20 riigis. Paljud Camphilli kogukonnad tegelevad biodünaamilise põllumajandusega.

Külasarnastes Camphilli kogukondades elavad puuetega (sageli liitpuuetega) inimesed koos oma hooldajate peredega, tegutsedes erinevates töökodades, köögis, põllutööl. Hooldatavad elavad võimetele vastavat, võimalikult iseseisvat elu. Erinevalt hooldekodudest, kus töötajad on tööl vahetustega, kujunevad siin perekondlikud suhted. Päeva, nädala ja aasta kulg on nii liigendatud, et ka sügava puudega inimesed leiavad eluks orientiiri. Selle hulka kuuluvad ühised söögiajad, mõtisklused, sünnipäevad ja iga-aastased pühad muusika ja muude kunstiliste tegevustega. Ka raskete arenguhäiretega lapsed saavad osa Waldorfi pedagoogikale orienteeritud kooliharidusest. Psühhofarmaatsiat (ravimite manustamist) välditakse. Selle asemel kasutatakse antroposoofilisi ravimeid ja teraapiaid, näiteks ravieurütmiat, muusikateraapiat ja rütmimassaaži. Külakogukondade kõrval on ka kool, tegevus- ja teraapiakeskused.

Eestis tugineb Camphilli liikumise põhimõtetele erihoolekannet vajavatele täiskasvanutele kogukonnas elamise teenust pakkuv Pahkla Camphilli Küla.

## Viited

## Välislingid

*http://www.camphill.org/
*http://www.camphill.net/
*http://www.camphill.de/
*http://www.freundeskreis-camphill.de/
Kesklinna sild

**Kesklinna sild**, ka **Vanasild**, on Pärnus asuv sild üle Pärnu jõe, Tallinna maantee alguslõik. Sild asub ajaloolise Nahksilla ja Puusilla asukohast umbes 20 meetrit ülesvoolu kunagise Suursilla asukohal. Sild avati 1956. aastal. 

## Ajalugu
Silla projekteerimist alustati 1948. aastal. Sild projekteeriti Leningradis ja silla ehitamisel kasutati ära endise Suursilla sambaid. Kesklinna sillale oli projekteeritud 6 meetri laiune sõidutee ja kaks 1,7 meetri laiust kõnniteed. Silla ehitust alustati 1954. aasta jaanuaris. Kesklinna sild avati 31. detsembril 1956. Esimene auto, mis üle uue silla sõitis, oli takso, mida juhtis Abram Ratut.

Silla keskmine ava oli plaanitud lahtikäivana, ent metalli kokkuhoidmise eesmärgil asendati metallist sõiduteeplaat massiivse raudbetoonplaadiga, mille raskusele silla avamismehhanism vastu ei pidanud. Sild avanes küll kolm korda ja jäi seejärel poolavanenud asendisse. Lisaraskuse abil suruti sillaklapp alla. Väidetavalt oli kasutatud lisaraskuseks Vene garnisoni tank. Kuna silla avamismehhanism sai sedavõrd kahjustada, et silla avatavaks tegemiseks tulnuks uus klappsild ehitada, siis keevitati sillaklapp igaveseks kinni.

1992.–1993. aastal silda renoveeriti ning kõlasid mõtted teha sild taas avatavaks, ent need ideed ei teostunud. Silda renoveeriti ka 1995. aastal.

## Renoveerimisplaanid
Pärnu linnal oli plaan laiendada Kesklinna sild kolmerealiseks, kuna silla liikluskoormus on suur ja rajatis on üsna kehvas seisukorras. Samas oli kavas ehitada ka kolmas sild üle Pärnu jõe ja mõlema jaoks linnal raha ei ole. 2021. aasta seisuga eelistab linn ehitada enne valmis kolmanda silla ja alles seejärel põhjalikult remontida Kesklinna silda. 2023. aastal alustati kolmanda silla ehitamist.
2025. aastal avaldas Pärnu LV tingimused ja teatas silla projekteerimishankest.

## Galerii

Pärnu kesklinna sild.jpg|Kesklinna sild aprillis 2023
Pärnu kesklinna silla värav.jpg|Kesklinna silla värav
Graffiti Kesklinna silla all.jpg|Grafiti Kesklinna silla all, veebruar 2024
Pärnu Kesklinna silla keskmine osa.jpg|Pärnu Kesklinna silla keskmine osa
Kesklinna sild Pärnus.jpg|Kesklinna sild, taamal kolmanda silla kaare ehitus. 7. juuli 2024


## Vaata ka
*Pärnu sillad

## Viited

## Välislingid
*
*Kalev Vilgats. Kesklinna silla laiendus maksaks uue silla raha. Pärnu Postimees, 19. september 2013
Suursild

**Suursild** on sild Saaremaal Kuressaares Põduste jõe ületamiseks. Esimest korda on selles kohas asuvat silda mainitud 1650. aastal. Umbes 1820. aastal asendati puusild kivisillaga, mis on nüüd tuntud Suursillana.

Murtud dolomiidist rajatis on 105 meetrit pikk ja ligi 7 meetrit lai. Algselt tagasid vee läbivoolu silla 12 kaarava.
 
Suursild sai Teises maailmasõjas kannatada, kui pommitabamus purustas silla Kihelkonna-poolse otsa. Silla taastamisel 1948.–1949. aastal laoti viis kaarava kinni. Kõikide pärast sõda tehtud remontide käigus on sild kaotanud palju oma esialgsest arhitektuursest ilmest. 

Tänapäeval on see Eesti analoogsete mälestiste üks suuremaid, pikemaid ja vanemaid kivisildu. See kuulub arhitektuurimälestiste hulka ja on kaitse all. 1990. aastal hakati silda restaureerima (selle käigus leiti silla seest isegi lennukipomme), kuid 2001. aastal jäi ettevõtmine pooleli ning osalt ka seetõttu kipub sild jõudsalt lagunema. 2020. aastatel on koostatud uus restaureerimisprojekt, milles on ette nähtud silla konstruktsiooni toestamine ja laiendamine ning arvestatud senisest rohkem jalgratturite ja jalakäijate ohutusega. 2023. aastal sai sild restaureeritud ning valgustuse pimedaks ajaks.

## Viited

## Välislingid
*
Belozersk

**Belozersk** on linn Venemaal Vologda oblastis, Belozerski rajooni keskus. Asub Valgjärve ääres 149 km Vologdast loode pool.

Linna asutamisaastaks loetakse 864 ja see on üks esimesest 5 vene linnast, mida kroonikas mainitakse. Esialgu asus linn Valgjärve teisel kaldal Kisnema küla lähedal. 1777. aastani oli linna nimi **Beloozero**. Valgjärve ümbrus oli asustatud läänemeresoome hõimudega, tänapäeva vepslaste esivanematega, kes avaldasid tõsist vastupanu ristiusustamisele. 1071 suruti Jan Võšatitši juhtimisel maha paganate ülestõus. Nestori kroonika kirjeldab, kuidas paganate preestrite surnukehad riputati tammede otsa ja lasti karudel nad tükkideks kiskuda. 1352 tabas linna katk ning 1363-1364 ehitati linn uuesti üles tänapäeva asukohta.

1238–1370 oli Beloozero väikese vürstiriigi keskus.

## Viited

## Välislingid
*http://www.belozer.ru/
Fulham

**Fulham** on piirkond Londonis Hammersmithi ja Fulhami linnaosas. See asub 6 km Charing Crossist edelas Thamesi põhjakaldal Putney ja Chelsea vahel.

2011. aastal elas seal 87 161 inimest.

Fulhami postikood on SW6.

Fulham Palace oli varem Londoni piiskopi residentsiks. Praegu on see muuseum ja selle juures asub ka botaanikaaed.
Albert Parki ringrada

**Albert Parki ringrada** on tänavaringrada Austraalias Melbourne'i keskusest mõne kilomeetri kaugusel ümber Albert Parki järve.

Rajal peetakse Vormel 1 Austraalia Grand Prix' etappe, aga ka teiste ringrajasarjade võistlusi.
Ordubad

**Ordubad** on linn Aserbaidžaanis Nahhitševani Autonoomses Vabariigis, Ordubadi rajooni keskus. Asub 1,5 km kaugusel Araksi jõest, mis moodustab piiri Iraaniga.

Linnal on raudteeühendus Naxçıvaniga.
Maroon 5

**Maroon 5** on USA *[[pop rock]]*'i bänd.

Bänd loodi Los Angeleses 1994. aastal **Kara's Flowersi** nime all. Praegune nimi on ansamblil 2002. aastast.

1997. aastal ilmus Kara's Flowersi album "The Fourth World". Esimene Maroon 5 album "Songs About Jane" ilmus 2002. aastal, selle tuntumad hitid on "Harder to Breathe", "This Love", "She Will Be Loved" ja "Sunday Morning". 2005. aastal võitis bänd Grammy auhinna kategoorias "Parim uus artist". Ryan Dusick lahkus ansamblist 2006. aastal ja teda asendas Matt Flynn. Teise albumi nimi on "It Won't Be Soon Before Long" ning see sisaldab laule "Makes Me Wonder", "Won't Go Home Without You" ja "Wake Up Call".

Ansamblil Maroon 5 on ka tuntud hitte, mis on ilmunud koostöös teiste artistidega (Rihanna, Christina Aguilera ja Gym Class Hero).

Ansamblisse kuuluvad laulja Adam Levine, kitarrist James Valentine, basskitarrist Michael Madden, trummar Matt Flynn ja klahvpillimängija Jesse Carmichael.

## Diskograafia

### Albumid
* The Fourth World (1997) (**Kara's Flowers** nime all)
* Songs About Jane (2002)
* It Won't Be Soon Before Long (2007)
* The B-Side Collection (2007)(EP)
* Call and Response: The Remix Album (2008)
* Hands All Over (2010)
* Overexposed (2012)
* V (2014)
* Red Pill Blues (2017)
Aksel Orav

**Aksel Orav** (19. veebruar 1929 Alasoo küla, Alatskivi – 28. oktoober 2003 Tallinn) oli eesti näitleja.

Aksel Orav lõpetas 1947. aastal Tartu 1. Keskkooli ja õppis seejärel aastatel 1947–1950 Tartu Riiklikus Ülikoolis agronoomiat. 1953. aastal lõpetas ta näitlejana Moskvas GITIS-e eesti stuudio.

Ta töötas aastast 1953 Draamateatris nii näitleja kui ka lavastajana.

Orav tõlkis vene keelest raamatuid, mis ilmusid aastail 1979–1991.

Ta on maetud Metsakalmistule.

## Lavastusi
*1979 Valentin Rasputin "Viimne tärmin"
*1982 Alla Sokolova "Pooleldi minu maja"
*1990 Marsha Norman "Head ööd, ema"
*1992 Martin Walser "Toalahing"

## Lavarollid
Orava poole sajandi pikkusse näitlejaaega mahtus väljapaistvaid rolle, nagu Võllamäe Päärn ("Mahtra sõda"), Margus ("Libahunt"), Tuomas ("Seitse venda"), Klaus Pedak ("Avarii"), Lennie ("Hiirtest ja inimestest"), doktor Fromm ("Põletatud oranž"), Balis Butrimas ("Pühajärv"), Sirgaste Martinson ("Tants aurukatla ümber"), Protassov ("Päikese lapsed"), Väinamöinen ("Kalevala") ja Elmar Krabbi ("Teekond kappi"). Viimase rolli eest esitati ta 2000. aasta teatriauhinna kandidaadiks. 

Tema väga hea diktsiooniga hääl oli aastakümneid tuttav kuuldemängudest, ta mängis 12 filmis, sealhulgas filmides "Veealused karid" ja "Õhtust hommikuni". Tema häält kasutati eestikeelses "Viimses reliikvias" Siimu häälena. Teatris oli ta vahel ka lavastaja. 1966.–1968. aastail oli Orav Albert Üksipi ja Rudolf Nuude mälestustaskukella hoidja. Tema 50-aastane lavaaeg kinnistas teadmise teatripõlvkondade järjepidevusest.

## Tunnustus
* 1966–1998 Albert Üksipi – Rudolf Nuude taskukella hoidja
* 1968 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku
Ta oli aastatel 1955–1979 abielus Õie Oravaga ja aastast 1984 Inga Oravaga.

## Viited

## Välislingid
*
Fotokeemiline reaktsioon

**Fotokeemiline reaktsioon** on keemiline reaktsioon, mis tekib valguse neeldumise tõttu. Seejuures annab valguskvant molekulile piisavalt energiat, et see muutuks reageerimisvõimeliseks. Vahel aga laguneb mõni aine valgusenergia toimel.

Fotokeemiliste reaktsioonide tulemusena tekib osoon, kuid ka väga kahjulik fotokeemiline sudu. Taimedes nimetatakse seda reaktsiooni fotosünteesiks ja see on üks eluslooduse alusprotsesse.
Robert Annus

**Robert Annus** (sündinud 19. mail 1984 Tallinnas) on eesti näitleja ja lavastaja.

Ta on õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis (klaver, oboe) ning lõpetanud 2008. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (23. lend) lavastaja õppesuunal.

Aastatel 2008–2013 töötas Robert Annus teatris Vanemuine näitleja ja lavastajana ning 2013–2019 oli ta Eesti Draamateatri näitleja. Alates augustist 2019 on ta taas Vanemuise teatri näitleja.

Ta on olnud ansambli Chupacabra solist. Peale laulmise mängib ta bajaani.

## Looming
### Rollid Eesti Draamateatris

### Rollid teistes teatrites

### Televisioonis

## Lavastused
*2007 – Jon Fosse "Talv" VAT Teatris
*2008 – Yazmina Reza "Kunst" Ugalas
*2009 – Ödön von Horvath "Lood Viini metsadest" Vanemuises
*2009 – Martin Crimp "Linn" Vanemuises
*2018 – "Kremli ööbikud" Tartu Uues Teatris

## Tunnustus
*2013 parima meesosa auhind IX Balti teatrifestivalil Kaunases (Dj Zlava – Uku Uusberg “Karjäär”)

## Isiklikku
Tema abikaasa on näitleja Maria Annus. Neil on 2010. aastal sündinud tütar Noora.

## Viited


## Välislingid
* 
* Robert Annus – Teater Vanemuine
Dagda piirkond

**Dagda piirkond** oli 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales. Piirnes kagus Valgevenega.

Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Dagda piirkonna elanikest lätlasi 61,07%, venelasi 25,64%, valgevenelasi 7,26%, poolakaid 3,55% ja teistest rahvustest inimesi 2,48%.

Piirkond moodustati 2009. aastal Dagda linnast ja 10 vallast. 2021. aastal liideti Dagda piirkond Krāslava piirkonnaga.

## Viited
Haapsalu Jaani kirik

**Haapsalu Jaani kirik** on Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluv kirik Haapsalus aadressil Kooli tänav 4.
## Kirikuhoone
Kirik on ehitatud 16. sajandil ja seda on esmamainitud 1524. aastal. Haapsalu linnakirik on ehitatud 15. sajandi lõpul või 16. sajandi alguses ümber aidast, seetõttu on see erandlikult põhja-lõunasuunaline. Kirik oli pühitsetud pühale Nikolausele, Hiljem, 18. ja 19. sajandil, on Haapsalu linnakiriku ja Haapsalu toomkiriku kaitsepühakud vahetusse läinud, mistõttu tänapäeval kannab pühakoda Jaani kiriku nime.

Esialgu pühitseti see Nikolai kirikuna. Kiriku oli esialgu katoliiklik kirik, 1524. aastal, kui piiskop Johannes IV Kievel andis õiguse kuulutada luteri usku, sai linnakirikust luterlik kirik. 18. sajandil, pärast Põhjasõda, päris kirik kasutamiskõlbmatuks muutunud Haapsalu toomkirikult apostel Johannese nime (Jaani kirik). 1858. aastal valmis Haapsalu Jaani kiriku uus torn. Selles on kaks kella, millest vanim aastast 1590 ja noorem aastast 1936. 

Kirikut kasutab Haapsalu Püha Johannese kogudus.
## Kirikuaed

Jaani kiriku krundil asub Jaani kiriku kirikuaed. Kalmistu piiridena võiks tinglikult kujutada joont, mis kulgeb Jaani ja Kooli tänavate kirikupoolsest servast 2,5 m eemalt, vana kalmistu lõunapiir on ebaselge. Praegu piirneb kalmistu endise Haapsalu raekoja (muuseum) krundiga. Krunti piirab kivimüür, lõunas muuseumiõu, põhja pool lage õueala, mille lääneserva jääb püha Johannese koguduse kantseleihoone.
## Viited

## Välislingid
*
Karl Gustav von Ulrich

**Karl Gustav von Ulrich** (rootsi Carl Gustaf Ulrich; vene Карл Густав Ульрих; 1677–10. märts 1730) oli baltisaksa päritolu kindraladjutant ja laevastiku kaptenkomandör.

Karl Gustav von Ulrich sündis Laitse, Munalaskme ja Lohu mõisniku, meeskohtunik Ewert Gustav von Ulrichi (surnud 1707) ja Agneta von Löweni pojana. Tema noorem vend Jakob Heinrich von Ulrich oli Eestimaa rüütelkonna peamees (1725–1728).

Karl Gustav von Ulrich teenis kolmkümmend aastat Rootsi kuninglikus laevastikus. 1722. aastal juhtis ta Rootsi ebaõnnestunud salajast ekspeditsiooni Madagaskarile ja Aasiasse. Ulrichi juhitud fregatt "Jarramas" koos nelja sõjalaevaga pidi liituma, jakobiite toetava iirlasest poliitilisest seiklejast, bukanjeeride esindaja Caspar William Morgani (Caspar Wilhelm Morgan, Gaspar Guillaume Morgane) 30 laevalise eskaadriga, kuid ilmastiku olude tõttu jõudis Ulrich kokkulepitud kokkusaamiskoha asemel oktoobris 1722 Hispaaniasse Cádizi ja kuna Morgane pärast mõnekuulist ootamist Cádizi ei saabunud otsustas Ulrich, et aastaaeg ei ole Hea Lootuse neemest ümbersõitmiseks sobiv ja pöördus tagasi Rootsi, kus ta sõjanõukogu korraldusel arreteeriti ja ekspeditsiooni nurjamises süüdistatuna pääses vaevu hukkamisest.

1724. aastal kirjutas tema onu, Tallinna asekuberner Friedrich von Löwen (1654–1744) admiral Fjodor Apraksinile tema Vene teenistusse võtmiseks soovituskirja. Vene teenistuses olles aitas ta Tallinnas viitseadmiral Daniel Jacob Wilsteril (1669–1732) planeerida Peeter I-se salajast ekspeditsiooni ümber Aafrika Madagaskari vallutamiseks, baaside rajamiseks India ookeanis ja suhete sõlmimiseks Mogulite impeeriumiga Hindustanis. Selle India ekspeditsiooni peatas Peeter-I ajutiselt sõidukõlbulike laevade puudumise tõttu ja enne oma surma 1725. aasta veebruaris jõudis keiser veel anda juhised Vitus Beringile uue ekspeditsiooni alustamiseks Kamtšatka kaudu.

Karl Gustav von Ulrichile kuulus Lohu mõis.

Ta maeti Tallinnas 1730. aastal.

## Sugupuu

## Viited

## Kirjandus
*Krahv Hans Wachtmeister (Diss. - Resp.): Om Sveriges Planer och Åtgärder rörande Sjöröfvarne på Madagascar 1718-1727: Academisk Afhandling (Præses: Johan Henrik Schröder), Stockholm: Elmen & Granbergs tryckeri, 1848
*Carl K. S. Sprinchorn: Madagaskar och dess sjöröfvare i Karl XII:s historia, Karolinska förbundets årsbok, 1921, lk. 241–260
Jelly Roll Morton

**Ferdinand Joseph LaMothe** (artistinimega **Jelly Roll Morton**; 20. september 1885 – 10. juuli 1941) oli ameerika džässpianist, helilooja ja laulja.

Mortonile meeldis ennast tutvustada nii: 

::*"Mina olen meister; kõik mida sa mängid omamoodi, mängid sa tegelikult Jelly Rolli moodi".* 

Samuti pidas ta end džässi loojaks, kuigi ta seda tegelikult ei olnud. Ometi on paljud tema lood saanud džässišedöövriteks, näiteks "Spanish Tinge", "Wolverine Blues" ja "Black Bottom Stomp". Väidetavalt oli Jelly Roll Morton ka kupeldaja.
Reginald Pole

**Reginald Pole** (12. märts 1500 – 17. november 1558) oli Inglismaa vaimulik, viimane katoliiklik Canterbury peapiiskop.

Reginaldi isa Richard Pole oli Walesi päritolu aadlik, ema aga Plantagenetide dünastiast pärinev Margaret Pole. Pere noorema pojana sai ta Oxfordi ülikoolist vaimuliku hariduse. 1515. aastal sai ta Oxfordist bakalaureusekraadi, 1518 andis Henry VIII talle Wimborne Minsteris dekaanikoha, mõne aja pärast ka prebendi Salisburys. 1527. aastal sai Pole'ist Exeteri toomdekaan.

1521–1526 õppis Pole välismaal, peamiselt Itaalias Padovas. Tema õpingukaaslaste hulka kuulusid mitmed hilisemad tuntud teoloogid, kelle seas oli nii protestante kui ka katoliiklasi. Pole'i õpinguid rahastas peamiselt kuningas Henry VIII. Järgnenud aastatel pakkus Henry Pole'ile Yorki peapiiskopi ja Winchesteri piiskopi kohta, kui too nõustuks toetama tema lahutust Aragoni Catherine'ist. Pole keeldus ja läks 1532. aastal välismaale, kuigi naasis aasta lõpus ja viibis Inglismaal kuni 1535. või 1536. aastani, misjärel ta lahkus taas Inglismaalt.

Pole distantseeris end selgelt Henry VIII usu- ja abielupoliitikast ning kinnitas, et jääb katoliku usule truuks. See tekitas kuningas suurt viha, mille ta valas Pole'i sugulaste peale: tema kaks venda ja veel mitu sugulast hukati 1539. aastal ning tema ema Margaret pärast pikka vangistust 1541. aastal.

Välismaal viibiv Pole sai paavsti tahtel 1536. aastal kardinaliks ning määrati ka tema legaadiks Inglismaale, 1542. aastal määrati ta üheks kolmest legaadist Trento kirikukogule. 1549. aastal oli ta aga üks kandidaate paavsti ametikohale.

Kui Mary I asus troonile saamise järel katoliiklust Inglismaal taastama, naasis ka Pole 1554. aastal Inglismaale. 1555. aastal sai temast Canterbury peapiiskop ning Oxfordi ja Cambridge'i ülikooli kantsler. Peale selle oli ta ka üks Mary I peamisi nõuandjaid, eriti usuküsimustes. Tema peapiiskopiks oleku ajal taastati ketserlusvastased meetmed, mis suunati protestantide vastu ning mis tõid kaasa mitmesaja protestandi, kaasa arvatud eelmise peapiiskopi Thomas Cranmeri hukkamise. Siiski pole selge, kuivõrd nõudis protestantide hukkamist kuninganna Mary ja kuivõrd oli kõige karmimate meetmete poolt Pole.

Pole suri 17. novembril 1558, samal päeval Mary I-ga, umbes 12 tundi pärast kuninganna surma.

## Välislingid
*Elulugu. (inglise keeles)
*Reginald Pole'i elulugu Katoliku Entsüklopeedias
Kaarepere kalmistu

**Kaarepere kalmistu** on kalmistu Palamuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kaarepere külas Jõgeva vallas.

Kalmistu kujunes 19. sajandi lõpus Kaarepere õigeusu kiriku juurde. 1997. aastal tunnistati Kaarepere kalmistu kultuurimälestiseks.

## Viited

## Välislingid
*
Carl Eduard von Liphart

**Carl Eduard von Liphart** (16. mai 1808 Vana-Kuuste – 15. veebruar 1891 Firenze) oli baltisaksa arstiteadlane, kunstiteadlane ja -kollektsionäär.

Ta oli üks Carl Gotthard von Lipharti ja Annette von Loewenwolde kolmest lapsest. Isa pidas ülal keelpillikvartetti, mida juhtis Ferdinand David. 1836. aastal kolis David Leipzigisse, et töötada koos Mendelssohniga, aga tuli hiljem Eestisse tagasi ja abiellus Carl Eduardi õe Sophiega.

Carl Eduard von Liphardt veetis lapsepõlve ja õpinguaastad Raadi mõisas. Ta õppis küll Tartu, Königsbergi ja Berliini ülikoolides arstiteadust, kuid otsustas oma elu pühendada kunstile ning hakkas 1830. aastatel graafikat koguma. 

1839. aastal abiellus ta Kölnis krahvinna Caroline Wilhelmine Bylandt-Rheydtiga. Neil oli neli last, kellest poeg Ernst Friedrich von Liphartist sai hiljem kuulus kunstnik. 

Elades aastatel 1846–1862 Tartus, edendas Liphart kohalikku kunstielu (näitused, nn "pühapäevaakadeemiad" Raadi mõisas). 1863. aastal kolis C. E. von Liphart Firenzesse, kus elas surmani. 

Itaalias kujunes Liphartist silmapaistev Itaalia renessansskunsti asjatundja, kelle abi maalide ostmisel kasutasid nii Berliini maaligalerii kui ka suurvürstinna Maria Nikolajevna. Kunstikogujana sai Liphart kuulsaks oma vanagraafika koguga, mille teoste paremik müüdi 1876. aastal Leipzigis oksjonil. Osa sellest esinduslikust graafikakogust jõudis hiljem Tartu Ülikooli kunstimuuseumi.

Aastatel 1847–1862 oli Liphart Baltimaade esimese teadusseltsi Liivimaa sotsieteedi president.

Ta oli üks Eesti Looduseuurijate Seltsi asutajaliikmeid ja esimene president 1853–1862, auliige 1862. aastast.

Tema poeg Ernst Friedrich vahetas usku, et abielluda katoliiklasega, mispeale isa jättis ta 1873 oma testamendiga pärandusest ilma.

## Viited