Arktika militariseerumine

**Arktika militariseerumine** viitab olukorrale, kus kliimamuutused ja kasvav globaalne huvi loodusvarade vastu muudavad Arktika üha olulisemaks geopoliitiliseks piirkonnaks. Jää sulamine, uued mereteed ja ressursid suurendavad majanduslikku ja sõjalist aktiivsust ning toovad kaasa vajaduse rahvusvahelise koostöö ja regulatsioonide järele.

## Kliimamuutused ja keskkonnamõjud

Arktika soojeneb kiiremini kui enamik teisi piirkondi maailmas. Keskmine temperatuur on seal tõusnud ligikaudu 2,7 °C võrra võrreldes 20. sajandi keskpaigaga. 

2023. aastal ulatus merejää minimaalne pindala rekordiliselt madalale – 14,14 miljonit km².

Lisaks näitavad uuringud, et Arktika soojenemise mõju võib kiirendada kogu maailma keskmise temperatuuri jõudmist 2 °C piirini kuni kaheksa aastat varem.

## Uued mereteed ja loodusvarad

Jää taandumine avab uusi mereteid nagu Põhjamere tee, Loodeväil ja võimalik transpolaarne marsruut.  Näiteks Shanghai–Rotterdam marsruut võib Arktika kaudu kulgeda kuni 40% kiiremini võrreldes Suessi kanali teekonnaga.

Arktikas paikneb umbes 13% maailma kaevandamata naftavarudest ja kuni 30% maagaasivarudest. Samuti leidub seal haruldasi muldmetalle, näiteks Gröönimaal asuvas Kvanefjeldi projektis.

Perioodil 2005–2020 investeeriti piirkonna taristusse umbes 200 miljardit USA dollarit.

## Sõjaline kohalolek ja julgeolekustrateegiad

Piirkonna kasvav strateegiline väärtus on viinud suurriikide sõjalise kohaloleku suurenemiseni. 2007. aastal viis Venemaa ekspeditsiooni Arktika ookeani põhjaossa ja paigaldas sümboolselt riigilipu merepõhja.

USA moderniseerib Thule õhuväebaasi Gröönimaal ja arendab uusi jäämurdjaid läbi Polar Security Cutter programmi. NATO riigid, näiteks Norra ja Kanada, on samuti suurendanud kohalolekut. 2023. aastal toimus ulatuslik õppus "Nordic Response".

Tänapäevane sõjaline taristu hõlmab sadamaid, radareid, jälgimissüsteeme ja droone. Paljud uued rajatised teenivad nii kaubanduse kui ka julgeoleku eesmärke.

## Arktika militariseerumise verstapostid

### Strateegilised teed ja rahvusvahelised suhted

Olulised teed nagu Beringi väin, Frami väin, GIUKi vahe ja Loodeväil on muutunud strateegiliselt tähtsaks. Loodeväila staatus on vaidluskoht Kanada ja USA vahel.

Rahvusvahelist koostööd koordineerib Arktika Nõukogu, mis keskendub keskkonna, teaduse ja põlisrahvaste küsimustele. Samas ei hõlma see julgeolekualaseid teemasid.

Territoriaalsete vaidluste puhul on määravaks ÜRO mereõiguse konventsioon (UNCLOS).

### Valitsemine ja rahvusvaheline koostöö Arktikas

#### Arktika Nõukogu roll

1996. aastal loodud Arktika Nõukogu on peamine koostööfoorum Arktika küsimustes. Sinna kuuluvad kaheksa riiki: Kanada, Taani (sh Gröönimaa), Soome, Island, Norra, Rootsi, Venemaa ja Ameerika Ühendriigid. Osalevad ka alalised põlisrahvaste esindajad ning vaatlejatena teised riigid, rahvusvahelised organisatsioonid ja MTÜd.

Nõukogu keskendub keskkonna-, teadus- ja sotsiaalvaldkondadele, vältides julgeolekuteemasid. Siiski on see olnud oluline foorum koostöö säilitamiseks ka geopoliitilise pinge tingimustes.

#### Õigusraamistik ja vaidlusalad

Arktika valitsemist mõjutab ÜRO mereõiguse konventsioon (UNCLOS), mis määratleb riikide õigused kontinentide šelfil ja majandusvööndites. Venemaa, Kanada ja Taani on esitanud kattuvaid nõudeid Lomonossovi seljandiku osas.

Vaidlusi põhjustab ka näiteks Loodeväila staatus. Kanada peab seda oma sisemereosaks, samas kui USA ja teised riigid käsitlevad seda rahvusvahelise laevateena.

#### Poliitiline pinge ja koostöövõimekus

Pärast Krimmi annekteerimist 2014. aastal ja eriti pärast 2022. aastat on koostöö Venemaaga Arktika Nõukogus muutunud keerulisemaks. Paljud lääneriigid on piiranud koostööd, kuid säilitavad teaduskoostöö ja keskkonnaseire.

Julgeolekupoliitika tähtsuse kasv on tõstatanud küsimuse, kas tuleks luua uus rahvusvaheline julgeolekuraamistik või tugevdada olemasolevaid mehhanisme, näiteks NATO või ÜRO kaudu.

#### Tasakaal keskkonna ja julgeoleku vahel

Arktika tulevik sõltub sellest, kuidas tasakaalustatakse haavatav ökosüsteem ja suurenevad majanduslikud ning julgeolekuhuvid. Mitmed algatused, näiteks IMO polaarjuhised ja põlisrahvaste õiguste raamistikud, aitavad vähendada riske ja edendada kestlikku arengut.

Kriitiline küsimus on, kas Arktika jääb valdavalt tsiviil- ja teaduskoostöö ruumiks või liigub suunas, kus domineerivad sõjalised ja majanduslikud huvid.

### Kokkuvõte

Arktika tähtsus maailmas kasvab. Kliimamuutused, loodusvarad ja geopoliitilised huvid muudavad piirkonna haavatavaks ja konfliktialtiks. Vajalik on tasakaalustatud poliitika, mis ühendab keskkonnakaitse, teaduskoostöö ja julgeoleku ning tagab Arktika rahumeelse ja kestliku arengu.

## Viited