open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stina Nilsson

**Täpp Karin Stina Nilsson** (sündinud 24. juunil 1993 Malungis) on Rootsi laskesuusataja ja endine murdmaasuusataja.

Alates 2012. aastast võistles Nilsson murdmaasuusatamise maailma karikasarjas.

2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta teatesprindis pronksmedali. 2015. aasta kodustel maailmameistrivõistlustel võitis ta individuaalsprindis, teatesõidus ja paarissprindis koos Ida Ingemarsdotteriga hõbemedali.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta teatesõidus hõbemedali. Individuaalsprindi poolfinaalis ta kukkus ja finaali ei pääsenud.

2018. aasta taliolümpiamängudel Pyongchangis tuli ta klassikatehnikasprindis olümpiavõitjaks. Teatesõidus ja sprinditeates võitis ta hõbemedali ning 30 km klassikatehnikas pronksmedali.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Seefeldis tuli ta sprinditeates koos Maja Dahlqvistiga maailmameistriks. Teise kuldmedali võitis ta teatesõidus, kus ta sõitis viimast vahetust. Individuaalsprindis võitis Nilsson hõbemedali.

Esimest korda jõudis ta maailma karikasarja etapil poodiumile 5. märtsil 2014 Drammenis, kui oli klassikasprindis kolmas. Esimese etapivõidu sai ta 13. detsembril 2015 Davosis vabatehnikasprindis.

Alates 2020. aastast on ta võistelnud laskesuusatajana.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
*2014  Sotšis
**  pronksmedal sprinditeatesõidus (koos Ida Ingemarsdotteriga)
* 2018  Pyongchangis
**  **olümpiavõitja** klassikatehnikasprindis
**  hõbemedal sprinditeates (koos Charlotte Kallaga)
**  hõbemedal 4×5 km teatesõidus
**  pronksmedal 30 km klassikas

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
*2015  Falunis
**  hõbemedal sprindis
**  hõbemedal sprinditeates (koos Ida Ingemarsdotteriga)
**  hõbemedal teatesõidus
*2017  Lahtis
**  hõbemedal teatesõidus
*2019  Seefeldis
**  **maailmameister** 4×5 km teatesõidus
**  **maailmameister** sprinditeates (koos Maja Dahlqvistiga)
**  hõbemedal vabatehnikasprindis

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Murdmaasuusatamise maailma karikasarjas]]
* Sprindikarikas
** 2. koht 2017, 2018
** 3. koht 2016

Stina Nilsson on individuaalarvestuses osalenud (seisuga 15. jaanuar 2024) 108 maailma karikasarja etapil ja jõudnud esikolmikusse 41 korral, neist 23 korda on ta võitnud.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Välislingid
* Stina Nilsson FIS-i kodulehel (fis-ski.com)
* "Olümpiavõitja kukkus põhja: kõik rääkisid temast, aga nüüd on ta tühi koht". sport.postimees.ee. 15. jaanuar 2024
John Taylor

**Nigel John Taylor** (sündinud 20. juunil 1960) on inglise muusik ja näitleja.

Ta on olnud popansamblite Duran Duran ja The Power Station basskitarrist.
Tirkšliai

**Tirkšliai** on alev Leedus Mažeikiai rajoonis, Tirkšliai valla halduskeskus. Alevis on keskkool ja raamatukogu. Vene keeles kasutati Tirkšliai kohta vanasti nimekujusid Тыркшли ja Тыркшле.

Tirkšliais asub aastal 1939 valminud kirik. Teised vaatamisväärsused on surnuaed seal asuva kabeliga ja viis teeäärset pühamut alevi keskel. Neist vanim on XVII sajandi alguses ehitatud Viie Südame tulpkabel.

## Ajalugu

Alevit on esimest korda mainitud aastal 1569. Kirikust on esimest korda juttu XVII sajandil. Alev kannatas rängalt nii Põhjasõjas kui ka aastal 1710 puhkenud katkuepideemias.

Aastal 1863 hõivasid ülestõusus osalejad alevi, kuid olid sunnitud sealt Vene armee pealetungi käigus põgenema. Hiljem küüditati tähtsamad ülestõusnud Siberisse. Ülestõusu tagajärjel avati alevis aastal 1867 vene kool. 

Leedu Vabadussõja ajal toimus alevis lahing, kus leedu vabatahtlikud said Punaarmeelt lüüa. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil oli Tirkšliais veski, mis varustas alevit elektriga. Nõukogude ajal oli Tirkšliai kolhoosikeskus.

## Kaitstavad mälestised

Muinsuskaitse all on  barokkstiilis  Viie Südame tulpkabel alevi keskel. See püstitati aastal 1667 ja restaureeriti aastal 1981. Tulpkabeli ümber on kaheksanurkne plats. Kabelis asub rist ristilöödud Jeesuse skulptuuriga.

Tirkšliai surnuaial on kaitse all  näitleja Morta Vaičkienė haud.

Aadressil J. Janonio g. 15A asub Tirkšliai sünagoog. Muidu ühekorruselise pööninguga hoone lääneosa on kahekorruseline, kuna seal asub nn. Emade galerii. Ülejäänud sünagoogi ruumid olid mõeldud üksnes meestele.

## Pilte

Koplytstulpis resize.JPG|Viie Südame pühamu
Tirksliai resize.JPG|Tirkšliai
Tirksliu baznycia, 2005-10-21.JPG|Tirkšliai kirik
Tirksliu kapiniu koplycia resize.JPG|Kabel Tirkšliai surnuaias
Tirksliai2 resize.JPG|Tirkšliai
 

## Elanikkond


* 716 (1885)
* 1285 (1897)
* 1290 (1901)
* 1107 (1923)
* 780 (1959)
* 1474 (1970)
* 1521 (1979)

* 1464 (1982)
* 1478 (1987)
* 1628 (1989)
* 1626 (2001)
* 1507 (2011)
* 1357 (2021)


## Tuntud elanikke

*Vytautas Klova - Leedu helilooja
*Boleslovas Klova - Leedu maalikunstnik
*Morta Vaičkienė - Leedu ooperisolist

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
*Alev Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Jelena Poverina-Tšernõh

**Jelena Poverina-Tšernõh** (sündinud 28. novembril 1972) on Eesti ajakirjanik. 

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli vene ja slaavi filoloogia osakonna 1995. aastal. Alates 1996. aastast töötab ta Eesti Rahvusringhäälingu venekeelse "Aktuaalse kaamera" toimetuses ja diskussioonisaate “Kolmnurk” saatejuhina.

Ta kuulus 23. detsembrist 2014 Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ja kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas valimisringkonnas nr 2, sai 167 häält ning valituks ei osutunud. Ta oli üleriigilises nimekirjas 4. kohal.

Jelena lahkus erakonnast 17. aprillil 2015

2019. aasta seisuga Jelena töötab Postimehe venekeelses toimetuses saatejuhina.

## Viited

__INDEKSIGA__
__UUEALAOSALINK__
Maria Orav

**Maria Orav** (23. detsember 1911 Pikeliai, Telšiai maakond, Kaunase kubermang – 4. jaanuar 1994 Tallinn) oli eesti maletaja, üks esimesi Eesti naismaletajaid.

Ta lõpetas 1929. aastal Tartus gümnaasiumi. Aastal 1937 võitis ta Tallinnas naiste malemeistrivõistlused, järgmisel aastal osales ka rahvusvahelisel maleturniiril. Aastal 1945 kaotas tiitli Salme Rootarele.

Pärast sõda tuli ta veel kaks korda Eesti NSV naiste malemeistriks (1952 ja 1959). Teisele kohale tuli lisaks 1945. aastale veel aastail 1948, 1954, 1958 ja 1960. Aastail 1950 ja 1956 saavutas ta kolmanda koha.

## Viited

## Välislingid
* Biograafia ESBL-is
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Pikeliai

**Pikeliai** on alev Leedus Mažeikiai rajoonis Židikai vallas Läti piiri ääres.

Alevis tegutseb algkool.

Vene keeles on alevi kohta kasutusel olnud nimekuju *Пикеле*.

Vaatamisväärsused on kirik aastast 1752, tulpkabel aastast 1710 ja katkuohvrite mälestusmärk aastast 1827.

## Muinsusmälestised

Muinsuskaitse all on mälestusmärk Vytautas Suurele ja selle lähistel asuv tulpkabel. Pikeliai kalmistul on kaitse all raamatusmugeldaja Kazys Ercupase haud. Kaitse all on ka kirikut ümbritsevad ehitised: kellatorn, kirikuhoone, väravad ja piirdemüür. Ka kirikuaias asub muinsuskaitsealune tulpkabel.

Alevis on muinsuskaitse all olev vana juudi kalmistu.

## Ajalugu

Juodeikėliai Pikeliai-poolses otsas asub Kirikumäeks kutsutud paik, kus rahvajuttude kohaselt seisnud kunagi kirik, mis aga pikselöögist maha põles. Tegelikult seisis pikselöögist maha põlenud Pikeliai esimene kirik Kirikumäest 110 meetrit põhja pool asuval Piksemäel, mille kohta aga rahvasuus legende ei ole. Pikeliai nimi tuleneb isikunimest Pikelis, mis tuleneb omakorda paganlikust jumalast Pykuolis. Nii arvatigi XIX sajandil, et alev asub vanas Pykuolise pühapaigas.

Küla on esimest korda mainitud 1594. aastal. Aastast 1625 on teada, et protestant Bilevičius kutsus inimesi üles kohalikku kirikut ründama. Kirik taastati aastaks 1636.

Aastal 1710 laastas Pikeliaid katk, mille mälestuseks püstitati aastal 1827 sammas. XVIII sajandil hakkas Pikeliai kuuluma piiskopkonnale, piiskoppide valdusse jäi see aastani 1842. Aastal 1752 valmis praegune kirik, aastal 1805 loodi sinna kihelkonnakool. Alev sai Pikeliaist aastal 1769. XIX sajandi lõpus oli Pikeliais suur juutide kogukond.

## Pilte

Pikeliai.JPG|Pikeliai
Pikeliu baznycia 1 e.JPG|Pikeliai kirik
Pikeli border crossing point - panoramio.jpg|Piiriületuspunkt


## Elanikkond


* 821 (1833)
* 193 (1868)
* 1758 (1897)
* 2142 (1902)
* 821 (1923)
* 372 (1959)
* 417 (1970)

* 405 (1979)
* 417 (1980)
* 451 (1986)
* 503 (1989)
* 520 (2001)
* 378 (2011)
* 296 (2021)


## Tuntud elanikke

*Eliyahu David Rabinowitz-Teomim – juudi rabi
*Edvardas Adamkavičius – Leedu sõjaväelane
*Marie Orav – eesti maletaja
*Morta Vaičkienė – leedu ooperisolist

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.lt
*Alev Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Kõpu kalmistu (Kõpu)

**Kõpu kalmistu** on kalmistu Kõpu kihelkonnas (kuni 1911. aastani Viljandi kihelkonnas) Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Punaküla külas Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.

Esimene teadaolev kirjalik teade Kõpu kalmistust on 1889. aastast. Kalmistut kavatseti laiendada 1936. aastal, kuid see plaan jäi teostamata.

Kõpu kalmistu on alates 1997. aastast riiklik ajaloomälestis. Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hästi hooldatud, selle pindala on 1,87 ha.

## Ehitised kalmistul
Kalmistu peavärav on Viljandi maantee ääres. Kalmistu idaosas on historitsistlik maa- ja telliskivist kabel. Kalmistule on 1915. aastal püstitatud hauakuju, mis 1999. aastast on riiklik kunstimälestis.

## Kalmistule maetuid
*1906 ja 1907 – Villem Reimani vanemad Mari ja Tõnis
*1933 – Jaan Juust (19. august 1844 – 14. jaanuar 1933), ühistegelane
*1941 – Victor Rennu VR II/3 (1. märts 1901 – 4. juuli 1941), Vabadussõja veteran ja metsavend
*2016 – Hans Raudsik (14. juuni 1947 – 9. august 2016), ufoloog

## Vaata ka
*Kõpu kirik

## Viited

## Käsikirjad
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002

## Kirjandus
*"Keegi meie Kõpu kirjasaatja..." - Sakala nr 44, 2. november 1889
*"Kõpu surnuaed on wesine". - Postimees, 5. juuli 1936
*Maire Sala. "Viljandimaa kalmistute lugu". Viljandi 2007. Lk 64–66 ning 100-101

## Välislingid
* 
*Kultuurimälestis nr 19827 "Skulptuur "Naine lillepärjaga",1915, A.Weizenberg (valge marmor)"
*Kõpu kalmistu Põhja-Sakala valla kodulehel
*Kõpu kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia
*Kõpu kalmistu kasutamise eeskiri
Laižuva

**Laižuva** on alev Leedus Mažeikiai rajoonis, Laižuva valla halduskeskus. Laižuva asub Läti piiri ääres Vadakstise jõe kaldal. Alevit läbib Mažeikiai ja Jelgava vaheline raudtee. Vene keeles on Laižuva kohta olnud kasutusel nimekuju Лайжево.

Alevis on algkool ja raamatukogu. Laižuvas asub aastal 1884 valminud kirik. Osaliselt ulatub alevisse Natura 2000 ala Venta keskjooks.

## Ajalugu

Ehkki Laižuvat on esimest korda mainitud XV sajandil, tekkis sinna küla siiski alles 1568. aastal. XVII sajandi esimesel poolel sai Laižuvast alev. Aastal 1635 on esimest korda mainitud Laižuva kirikut. XVIII sajandil tekkis alevi juurde mõis. Aastal 1773 valmis Laižuvas uus kirik.

XIX sajandi alguses hakkas tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1873 ehitati läbi alevi raudtee. Aastal 1884 põles Laižuva kirik maha, uus kirik valmis aastal 1889. Kirik oli punastest tellistest, seda ehtisid kaks torni. Aastal 1898 kehtestati koolis õppekeeleks vene keel.

Teine maailmasõda mõjus alevile laastavalt, see põles maha. Ka lasid taganevad Saksa väed aastal 1944 õhku sealse kiriku, ent juba samal aastal taastati see osaliselt. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Laižuva kolhoosikeskus.

## Kaitstavad mälestised

Muinsuskaitse all on sealne vana kalmistu, mis oli kasutusel XIX sajandist XX sajandi esimese pooleni. Kalmistut ümbritseb piirdemüür. Ka on kaitse all Laižuva vana juudi kalmistu. See oli kasutusel teise kalmistuga samal ajal. Kalmistul on säilinud arvukalt maakivist hauakive heebreakeelsete mälestustekstidega.

Laižuva kirikuaed koos sealse kabeliga on muinsuskaitse all. Kirikuaia piirdemüür valmis aastal 1820. Aastal 1883 rajati sinna kabel. Kaitse all on ka hoone aadressil Dariaus ir Girėno g. 15. Tegemist on kahekorruselise punastest tellistest ehitisega. Lõunafassaadi keskosas on risaliit. Linna surnuaial on kaitse all luuletaja Justinas Antanas Vienažindys - Vienužise haud.

## Pilte

Laizuva1.2005-08-03 resize.JPG|Laižuva
Laizuvos baznycia 2006-09-28.jpg|Laižuva kirik
Laizuva, Kurso gatve, 2006-09-28.jpg|Laižuva
 

## Elanikkond


* 118 (1841)
* 481 (1867)
* 931 (1897)
* 410 (1902)
* 845 (1923)
* 400 (1959)
* 423 (1970)

* 479 (1979)
* 461 (1985)
* 557 (1989)
* 560 (2001)
* 680 (2006)
* 485 (2011)
* 375 (2021)


## Tuntud elanikke

*Vytautas Lalas – Leedu raskejõustiklane
*Antanas Vienažindys – Leedu vaimulik ja luuletaja
*Juozas Tumas-Vaižgantas – Leedu kirjanik

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
*Alev Mažeikiai piirkonna entsüklopeedias
Francesco Rosi

**Francesco Rosi** (15. november 1922 Napoli – 10. jaanuar 2015 Rooma) oli itaalia filmilavastaja.

Francesco Rosi pälvis elu jooksul hulgaliselt auhindu. Ta võitis 1962. aastal Berliini filmifestivali žürii peaauhinna Hõbekaru, 1963 Veneetsia filmifestivali Kuldlõvi ja 1972 Cannes'i filmifestivali peaauhinna Kuldse Palmioksa. Berliini festivalil 2008 sai ta Elutöö Kuldkaru ja Veneetsia filmifestivalil 2012 Elutöö Kuldlõvi. Lisaks on ta võitnud üheksa rahvuslikku David di Donatello auhinda.

## Filme

## Välislingid
*
Hatha-jooga

**Hatha jooga** (sanskriti sõnast हठ, *haṭha*, 'tugevus') on India joogatraditsioonist pärinev kehaliste harjutuste süsteem, mille eesmärk on korrastada inimese keha ja psüühika toimimist. Kõnekeeles nimetatakse hatha joogat kui kehaliste harjutuste süsteemi ka lihtsalt joogaks.

Üks mõjukamaid tekste hatha jooga teemal on 15. sajandist pärinev "Haṭha Yoga Pradīpikā", mille kirjutas Svāmi Svātmārāma. Olulised ajaloolised allikad on ka "Gheranda Samhita" ja "Shiva Samhita" ning hilisem, Srinivasabhatta Mahayogaindra kirjutatud "Hatharatnavali". 16.–17. sajandist pärineva Shiva Samhita kohaselt rajas hatha jooga jumal Šiva. 

Hatha jooga praktikas pööratakse suurt tähelepanu kehaasenditele (*[[āsana]]*) ja hingamisele (*[[prānāyāma]]*) ning erilise energiat kandva ihuvedeliku (*[[kundalini]]*) suunamisele. Oluline on ka keha puhastamine, askees, maagia jpm. Kõik see teenib vaimset arengut ja aitab kaasa üleloomulike võimete (*[[siddhi]]*) saavutamisele.

Hatha jooga sugemeid on nüüdisajal läänemaailmas rakendatud ravikehakultuuris ja meditsiinis. Mitmesugused hatha jooga treeningud ja koolitused on 1990. aastatest levinud ka Eestis. Enamasti ei pöörata nende puhul erilist tähelepanu vaimsetele väärtustele. Ameerika Ühendriikides on hinduistliku liikumise juhtiv organisatsioon *Hindu American Foundation* juhtinud tähelepanu sellele, kuidas vaimse õpetuse traditsioon on taandatud üksnes kehalistele poosidele.

## Vaata ka
*akrojooga
*kehakultuur

## Viited

## Välislingid
* Not as Old as You Think Open, 12 February 2011
Carlo Levi

**Carlo Levi** (29. november 1902 Torino – 4. jaanuar 1975 Rooma) oli Itaalia juudi päritolu kirjanik, ajakirjanik ja maalikunstnik. Ta oli tuntud nii oma loomingu kui ka poliitilise tegevuse poolest. Levi kuulus fašismivastaste ringkondadesse ning seetõttu saadeti ta 1930. aastatel poliitilisse pagendusse Lõuna-Itaalia vaesesse piirkonda Basilicatasse.

Tema kuulsaim teos on autobiograafiline romaan "Kristus jäi pidama Ebolis" (1945). Selles kirjeldab ta oma elu pagenduses, kohalike elanike rasket olukorda ja mahajäänud Lõuna-Itaalia olusid. Raamatut peetakse oluliseks Itaalia lähiajaloo ja ühiskonnakirjanduse teoseks, sest see tõi laiema üldsuse ette lõunapoolsete piirkondade sotsiaalsed probleemid.

1979. aastal tegi lavastaja Francesco Rosi romaani põhjal mängufilmi "Kristus peatus Ebolis", milles peaosa mängis näitleja Gian Maria Volonté. Film pälvis rahvusvahelist tunnustust ning võitis teiste seas Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna parima võõrkeelse filmi kategoorias ja David di Donatello auhinna.

Carlo Levi jätkas kuni elu lõpuni kirjutamist, maalimist ja ühiskondlikku tegevust. Teda meenutatakse kui autorit, kes tõi tähelepanu alla Itaalia äärealade inimesed ja nende probleemid.

## Viited
Joogapiraatlus

**Joogapiraatlus** (inglise keeles *Yoga piracy*) on tänapäeval lääneriikides leviv ärimudel, kus joogapraktikud väidavad endal olevat autoriõiguse joogaasenditele (asanatele) ja -tehnikatele, mis on tegelikult kirjeldatud juba ammustes tekstides, kuuluvad Indias traditsiooniliste teadmiste hulka ning on seetõttu avalik omand.

Sageli tegelevad joogapiraatlusega mitte india päritolu joogaõpetajad, kes nimetavad end asanate, *[[pranayama]]* hingamistehnikate ja -järjestuste ning ajurveeda meditsiinivõtete autoriteks. Üks tuntumaid näiteid on Ameerika Ühendriikides populaarne Bikrami jooga. Joogapiraatlusest on kujunenud tulus rahvusvaheline tööstusharu, millega Ameerika joogatööstus teenib mõne hinnangu kohaselt kuni 3 miljardit USA dollarit aastas.

Joogapiraatluse vastu võitlemiseks on India valitsus algatanud projekti 1500 joogaasendi dokumenteerimiseks, mis pärinevad eri allikaist, alates Patanjali "Joogasuutratest" kuni tänapäevani. Asendid kantakse traditsiooniliste teadmiste andmebaasi Traditional Knowledge Digital Library, kus need muutuvad kättesaadavaiks kogu maailma patendiametitele. 2005. aastaks oli India kaubandusministeerium koostanud 30 miljonit andmebaasikirjet. Projekti oli kaasatud 15 tähtsamat India joogakooli, nende seas Iyengari instituut ja Kaivalyadham.

## Viited

## Välislingid
*Yogis go to court over poses: Copyright dispute turns yoga into a legal exercise
Mecklenburg-Strelitzi hertsogkond

**Mecklenburg-Strelitzi hertsogkond** (saksa keeles *Herzogtum Mecklenburg-Strelitz*) oli hertsogkond Põhja-Saksamaal, mis koosnes ajaloolise Mecklenburgi piirkonna idapoolsest viiendikust, vastates laias laastus tänapäeva Mecklenburg-Strelitzi kreisile (endine Stargardi isandkond), ja läänepoolsest endise Ratzeburgi piiskopkonna eksklaavist tänapäeva Schleswig-Holsteinis. Loomise ajal piirnes hertsogkond Rootsi Pommeriga põhjas ja Brandenburgiga lõunas.

## Ajalugu

Pärast rohkem kui viit aastat vaidlusi Mecklenburgide pärandi üle rajati hertsogkond aastal 1701 endise Mecklenburg-Güstrow' hertsogkonna territooriumil. Mecklenburgide Güstrow' haru hääbus hertsog Gustav Adolfi surmaga aastal 1695. Mecklenburg-Schwerini hertsog Friedrich Wilhelm nõudis pärandit, kuid pidi seda jagama oma onu Adolf Friedrichiga. Alam-Saksi ringkonna esindajad saavutasid 8. märtsil 1701 lõpuks kompromissi. Kokkuleppega saavutati Mecklenburgi jagamine ja see kinnitati 1701. aasta Hamburgi lepinguga. Lepingu teise lõiguga rajati omaette Mecklenburg-Strelitzi hertsogkond ja omistati see koos Ratzeburgi vürstkonnaga Mecklenburgi läänepiiril Lübeckist lõunas, Stargardi isandkonnaga Mecklenburgist kagus, Neubrandenburgi, Friedlandi, Woldegki, Strelitzi, Burg Stargardi, Fürstenberg/Haveli ja Wesenbergi linnaga ning Mirowi ja Nemerowi komtuurkonnaga Adolf Friedrichile. Samal ajal taastati esmasünniõigus ja Mecklenburg-Schwerini hertsog sai õiguse kokku kutsuda maapäev. 1701. aasta sätted säilisid väikeste muudatustega monarhia lõpuni. Mõlemad pooled jätkasid enda kutsumist Mecklenburgi hertsogiks; Adolf Friedrich tegi oma residentsiks Strelitzi.

Strelitzi hertsogkond jäi üheks keisririigi kõige vähem arenenud piirkonnaks. Sellele vaatamata sõlmisid nende printsessid tähtsaid abielusid: Charlotte zu Mecklenburg-Strelitz, hertsog Adolf Friedrich IV õde, abiellus aastal 1761 kuningas George III-ga ja sai Suurbritannia kuningannaks. Tema vennatütar Luise von Mecklenburg-Strelitz, hertsog Karl II tütar, abiellus aastal 1793 Friedrich Wilhelm III-ga ja sai aastal 1797 Preisimaa kuningannaks.

Mecklenburg-Strelitz võttis oma naaberhertsogkonna põhiseaduse kasutusele septembris 1755. Aastal 1806 pääses hertsogkond Baieri kuninga abil Prantsuse okupatsioonist. Aastal 1808 ühines hertsog Karl Reini Liiduga, kuid aastal 1813 lahkus sellest. Viini kongress tunnistas 1815 nii Mecklenburg-Strelitzi kui ka Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonnaks ja Saksa Liidu liikmeks.

### Mecklenburg-Sterlitzi hertsogid
*1701–1708 Adolf Friedrich II
*1708–1752 Adolf Friedrich III
*1752–1794 Adolf Friedrich IV
*1794–1815 Karl II (alates 1815 suurhertsog)

## Vaata ka
*Adolf Friedrichi Rist
*Mecklenburg-Strelitzi suurhertsogkond
*Mecklenburg-Strelitzi vabariik
*Mecklenburg-Schwerini hertsogkond
*Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkond
*Mecklenburg-Schwerini vabariik
Kristus peatus Ebolis (film)

**"Kristus peatus Ebolis"** (itaalia keeles "Cristo si è fermato a Eboli") on 1979. aastal valminud Itaalia mängufilm, mille lavastas režissöör Francesco Rosi. Peaosi mängivad Gian Maria Volonté ja Lea Massari.

Filmi aluseks on Carlo Levi autobiograafiline romaan "Kristus jäi pidama Ebolis" aastast 1945, mille põhjal kirjutasid filmile stsenaariumi Francesco Rosi ja Tonino Guerra.

"Kristus peatus Ebolis" võitis mitu auhinda, teiste seas Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna parima võõrkeelse filmi kategoorias ja David di Donatello auhinna.
Anita Ekberg

**Kerstin Anita Marianne Ekberg** (29. september 1931 Malmö – 11. jaanuar 2015 Rocca di Papa) oli rootsi näitleja ja modell. 

Ta valiti 1950. aastal Rootsi missiks. Seejärel tegi ta modellitööd, kuni 1950. aastate keskel jõudis filmidesse. 

Ta mängis filmis "Sõda ja rahu" koos Audrey Hepburniga. 

## Isiklikku
Ta sündis kaheksalapselise pere kuuenda lapsena. 

Ta oli abielus Anthony Steeliga (1956–1959) ja Rik Van Nutteriga (1963–1975).
Kristus jäi pidama Ebolis

**"Kristus jäi pidama Ebolis"** ("Cristo si è fermato a Eboli") on Carlo Levi autobiograafiline romaan aastast 1945.

Raamatu järgi on tehtud Francesco Rosi film "Kristus peatus Ebolis" (1979).

Eesti keeles ilmus see 2022. aastal Heete Sahkai tõlkes.
Nina Urgant

**Nina Urgant** (vene *Нина Николаевна Ургант*; 4. september 1929 Luga – 3. detsember 2021 Peterburi) oli vene teatri- ja filminäitleja.

## Tunnustus
*1971 orden Austuse märk 
*1974 Vene NFSV rahvakunstnik
*2016 Austuse orden

## Isiklikku
Tema isa oli venestunud eestlasest NKVD ohvitser Nikolai Urgant.

Tema poeg on näitleja Andrei Urgant ning pojapoeg on näitleja ja saatejuht Ivan Urgant.

## Viited
John Taylor (täpsustus)

**John Taylor** on mitme tuntud inimese nimi:

***[[John Taylor]]**, inglise muusik ja näitleja
***[[John Taylor (kergejõustiklane)|John Taylor]]**, USA kergejõustiklane
***[[John Taylor (kergejõustiklane, sündinud 1901)|John Taylor]]**, USA kergejõustiklane (sündinud 1901)
***[[John Taylor (motosportlane)|John Taylor]]**, Suurbritannia motosportlane
David di Donatello auhind

**David di Donatello auhind** on Itaalia filmiauhind, mida annab alates 1956. aastast välja Itaalia Filmiakadeemia (Accademia del Cinema Italiano). 

Auhind on nime saanud itaalia skulptori Donatello kuju "Taavet" (David) järgi, mille miniatuurne pronkskoopia antakse iga kategooria võitjale. 

Kui 2006. aastast jagati David di Donatello auhindu 24 kategoorias, siis alates 2023. aastast on kategooriaid 26.

## Välislingid
* Ametlik koduleht (itaalia keeles)
Ekstensiivpõllundus

**Ekstensiivpõllundus** ehk **ekstensiivne põllumajandus** on põllumajandussüsteem, kus maaühiku kohta kasutatakse vähem tööjõudu, kapitali, väetisi, pestitsiide jne ning toodang maaühiku kohta on väiksem kui intensiivpõllunduse puhul. Suurema kogutoodangu saamiseks suurendatakse põllumajandusliku maa pindala.
Natalie Dormer

**Natalie Dormer** (sündinud 11. veebruaril 1982 Suurbritannia Berkshire'i krahvkonnas Readingis) on inglise näitleja. Tema tuntumad rollid on Anne Boleyn sarjas "Tudorid" ("The Tudors"), Irene Adler / Jamie Moriarty sarjas "Sherlock New Yorgis" ("Elementary") ja Margaery Tyrell sarjas "Troonide mäng".

## Elulugu
Ta käis Chiltern Edge Secondary Schoolis ja 6. klassist Reading Blue Coat Schoolis (mis on poiste erakool, kuid kus võivad alates 6. klassist käia ka tüdrukud). Ta kasvas üles peres, kuhu kuulusid ema, kasuisa, õde Samantha ja vend Marku.  Ta ütles, et teda kiusati kooli ajal, kuid ta ei ta siiani, miks.

Pärast kooli lõpetamist kolis ta Londonisse, kus ta õppis Webber Douglase Akadeemias.

2011. aastal kihlus ta lavastaja Anthony Byrne'iga, kellega ta tutvus 2007. aastal Dublinis, kus filmiti telesarja "Tudorid". 

## Filmograafia
### Filmid

### Sarjad

### Teater

## Viited

## Välislingid

*
Eestikeelsed teleuudised

**Eestikeelsed teleuudised** on eesti keeles televisioonieetrisse edastatavad uudised.

Eesti keeles edastatakse televisioonis regulaarselt päevauudiseid saadetes "Aktuaalne kaamera" Eesti Televisioonis, "Reporter" Kanal 2-s, "Seitsmesed uudised" TV3-s ja "Täna. Uudised" Tallinna Televisioonis.

## Telekanalite kirjeldus
ETV kodulehel määratletakse "Aktuaalset kaamerat" nii: „“Aktuaalne kaamera“ on mõjukuse ja usaldusväärsuse poolest Eesti tähtsaim teleuudistesaade, mis räägib olulistest sündmustest ja protsessidest operatiivselt ning tasakaalustatult.“  Seega rõhub "Aktuaalne kaamera" usaldusväärsusele, tasakaalustatusele ja operatiivsusele.

"Aktuaalsele kaamera" põhisaade on eetris igal õhtul kell 21. Põhiuudistele keskendutakse 20 minutit, sellele lisanduvad spordiuudised ja ilmateade. Kokku kestab põhiuudiste saade 36 kuni 37 minutit. 

Kanal 2 määratleb  "Reporterit" järgmiselt: „Eesti populaarseim uudistemagasin, /.../.“ Kirjeldus rõhub populaarsusele, mille aluseks on koht vaadatavuse edetabelites minevikus.

Kanal 2 uudistesaade on eetris tööpäeviti kella 19–20. "Reporter" sisaldab lisaks uudistele, ilmateatele ja horoskoobile ka sõnumeid Politsei- ja Piirivalveametilt

TV3 annab "TV3 Play" keskkonnas oma uudistesaatele kõige pikema ja mitmekülgsema enesemääratluse:
„“Seitsmeste uudiste“ trumbiks on oskus olla seal, kus sünnivad päeva kõige olulisemad
uudised. /.../. „Seitsmeste uudiste“
meeskond jälgib teadlikult, et nii mehed kui naised leiaksid saatest huvipakkuvaid teemasid.
"Seitsmesed uudised" annavad infot, ent samas lahutavad meelt ja pakuvad mõtteainet. Kui
tööpäeviti keskenduvad „Seitsmesed uudised“ päevakajaliste uudiste ja teemade
kajastamisele, siis nädalavahetuse saated on suuresti rubriikidepõhised. /.../“ 
Põhilised punktid: meelelahutuslik, aga samas informatiivne (mõtteainet pakkuv), alati uue infokillu pakkumine, eristab teadlikult sugusid.

"Seitsmesed uudised" on eetris iga päev kell 19.

Tallinna TV määratleb end uudisesaadet kodulehel kirjaga: „Ausad uudised igal õhtul“.

## Vaadatavus
Vastavalt TNS Emori 2014. aasta novembri uuringule oli novembris päevauudistest kõige vaadatum "Aktuaalne kaamera" 120 tuhande vaatajaga. Teine oli "Reporteri" nädalalõpu erisaade "Reporter+", millel oli 118 tuhat vaatajat. Ülejäänud kanalite uudistesaated populaarsemate saadete edetabelisse ei mahtunud. 

## Viited
Mäntyniemi

**Mäntyniemi** (rootsi k Talludden) on Soome Vabariigi presidendi ametlik residents. Mäntyniemi valmis 1993. aastal ning see paikneb Helsingis Meilahtis. Hoone on projekteerinud arhitektid Reima Pietilä ja Raili Pietilä ning seal on elanud presidendid Mauno Koivisto, Martti Ahtisaari ja Tarja Halonen; praegu elab seal president Sauli Niinistö. Mäntyniemi on esimene Soome Vabariigi presidendi jaoks ehitatud ametikorter. 

Kui presidendi varasem ametlik residents Tamminiemi jäi 1981. aastal ametist lahkunud presidendi Urho Kekkose käsutusse, otsustas riiginõukogu rajada vabariigi presidendile uue ametiresidentsi.  

1983. aastal eraldas riik selle tarvis 2,8 hektari suuruse maa-ala Meilahtis. Krunt nimetati Mäntyniemiks, pidades silmas Mäntyniemi eelkäijat Tamminiemit. Hoone ehitamiseks korraldatud arhitektuurivõistluse võitsid Raili ja Reima Pietilä. Mäntyniemi projekt jäi nende viimaseks ühistööks ning seda peetakse arhitektidepaari üheks kõige tähelepanuväärsemaks loometööks.
 
Mäntyniemi residentsi ehitusega tehti algust 1989 ning see valmis 1993.
Mäntyniemi esialgseks maksumuseks arvestati 15 miljonit marka (2,5 mln eurot), kuid ehituse käigus kulud suurenesid ning hoone lõppmaksumuseks kujunes 210 miljonit marka (35,3 mln eurot).

Mäntyniemit ümbritsevas aias on säilitatud suurel määral senine loodusmaastik, kuna arhitekt Pietilä ja aia kavandanud maastikuarhitekt Maj-Lis Rosenbröijer soovisid, et hoone ümbrus oleks võimalikult soomepärane. Nii püüdsidki nad säilitada ja kaitsta ümbritsevat loodust ning samas ka luua arhitektuurist, aiast ja ümbritsevast loodusest ühtse terviku. 

Mäntyniemi ruume kaunistab rohkesti Soome nüüdiskunstnike töid. Näiteks majja sisenejale avaneb eesruumis vaade Reijo Paavilaise reljeefile “Lemminkäise retked”,  mis on inspireeritud soome rahvuseeposest "Kalevala".

## Viited

## Välislingid
* Mäntyniemi tutvustus Soome Vabariigi presidendi kantselei kodulehel
Hans Treimann

**Hans Treimann** (21. juuli 1933 – 17. aprill 2014) oli eesti ajakirjanik, toimetaja ja koduloolane. 

Ta töötas ajalehtedes Ühistöö ja Harju Elu ning ajakirjades Pilt ja Sõna, Horisont ja Aja Pulss.

## Välislingid
* Järelehüüe. Raplamaa Sõnumid, 23. aprill 2014
Trysili vald

**Trysili vald** on vald Norras Innlandeti maakonnas. Piirneb idas Rootsiga.

Valla keskus on Innbygda, mida sageli nimetatakse ka Trysiliks. Seal asub 21 ajaloolise hoonega vabaõhumuuseum.

2019. aastani kuulus vald Hedmarki maakonda.

## Kliima
Trysilis on mandriline kliima suhteliselt väheste sademetega, külmade talvede, soojade suvede ning tuntavate päeva- ja öötemperatuuride erinevustega suvel. Keskmised kliimaandmed aastatel 1961−1990 on toodud järgmises tabelis:

## Viited

## Välislingid
* Trysili valla koduleht
Mari-Anna Puskar

**Mari-Anna Puskar** (sündinud 27. jaanuaril 1947) on eesti õpetaja ja koolijuht.

Töötas 1972. aastast Tallinna 32. Keskkooli õpetajana. Aastatel 1997–2010 Tallinna 32. Keskkooli direktor.

Ühenduse Omanäoline Kool esimees 1998–2003.

## Tunnustus
*2002 Tallinna teenetemärk
*2010 Tallinna raemedal

## Viited
Gunnar Paal

**Gunnar Paal** (sündinud 8. augustil 1946 Tartus) on eesti sporditegelane ja ajakirjanik.

Ta lõpetas 1964. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanikuna. Pedagoogikakandidaat 1975.

Ta on osalenud sõudmise Eesti NSV meistrivõistlustel, on võitnud  noorte meistrivõistlustel medaleid. 

Paal on töötanud 1969–2002 Eesti Raadios ja Eesti Televisioonis reporteri, toimetaja ja parlamendikorrespondendina. Ta on olnud ka Eesti Raadio infosaadete peatoimetaja.

Ta on olnud 1976–1980 Moskva olümpiamängude Tallinna purjeregati pressikeskuse asedirektor.

Aastast 2002 on ta Riigikogu pressinõunik.

## Looming
Kirjutanud spordi- ja olümpialiikumise teemal nii Eesti kui ka rahvusvahelises pressis. 
### Raamatuid
*1977 Veerand sajandit olümpialiikumises
*1980 Olümpiamängud (autoreid)
*1984 Tallinna Olümpiakeskus
*2017 Eesti lipp olümpiarõngaste kohal

## Tunnustus
* 2013 – Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
* 2014 – Eesti Olümpiaakadeemia auliige 
* 2017 – Eesti Olümpiakomitee auliige 
* 2021 – Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia - olulise panuse eest spordijuhina ning spordiajakirjanikuna)

## Viited

## Välislingid
*
Peder Pedersen

**Peder Pedersen** on mitme tuntud isiku nimi:

*Peder Pedersen (filmilavastaja)
*Peder Ree Pedersen, Norra poliitik
*Peder Pedersen (muusik), täisnimi Peder Thomas Pedersen, Taani muusik
*Peder Larsen Pedersen, taani võimleja
*Peder Pedersen Aadnes, norra kunstnik
*Peder Pedersen (jalgrattur), esindas 1968. aasta olümpiamängudel Taanit
Oatly

**Oatly** on Rootsi ettevõte, mis arendab, toodab ja turundab kaerast tehtud jooke (nt kaerapiima) ja jäätist. Selle peakontor asub Malmös, tootmine Landskronas. Oatly sai alguse Lundi ülikoolist. 

Oatly tooted ei sisalda piima ega sojaproteiini. Neis on ka vähe gluteeni, mida sisaldavad ohtralt nisu, oder ja rukis, nii et neid saavad süüa ka tsöliaakiat põdevad inimesed. Firma toodangut müüakse Rootsis ja veel umbes 20 riigis (sh Eestis) Oatly nime all.

## Ajalugu
Oatly äriidee pärineb 1980. aastate lõpust, mil Lundi ülikooli teadlased uurisid võimalust leida piimale asendustoiduaineid. 1994. aastatel rajasid teadlased koostöös Skåne põllumeeste ühisusega Lantmännen firma Ceba Foods, mis 2001. aastal tuli turule Oatly brändiga. 2006. aastal võttis ettevõte uueks nimeks Oatly AB ning rajas oma uurimis- ja tootmisrajatised Landskronas. 2014. aastal viidi Oatly peakorter Malmösse.

## Viited

## Välislingid
* Oatly koduleht
Palivere künnapuu

**Palivere künnapuu** on hiiepuu (künnapuu) Läänemaal Lääne-Nigula vallas ja kihelkonnas Allikmaa külas Palivere aleviku piiril.

## Kohapärimus
Kohapärimuses on puud ekslikult nimetatud ka pärnaks. Rahvaluulekoguja V. Eenveer on paikkonna elanikult Kustas Sandbergilt üles märkinud Palivere künnapuu kohta järgmise loo:

„Paleveres on iiepärn. See oo siin raudteejaama ligidal suure maandi ääres. Rääkisid ikka, kui me Paleveres elasime, et see oli na muhkusi täis. See oo na pahamoodi mügar: kõva puu, aeab kusagilt koorest välla, niisugune muhumoodi. Ma ei tea, kis rääkis, et teind ühe muhul augu sisse – veri tulnd välla."

## Viited

## Kirjandus
* Hendrik Relve. Põlispuud. Tallinn, Koolibri 2003, lk 116–117.
* Jaan Jung. Muinasajateadus eestlaste maalt. III. Tartu, 1910, lk 227.

## Välislingid
*
Paul Tammela

**Paul Tammela** (29. aprill 1945 Kurikse küla, Lelle vald – 6. jaanuar 2015 Tallinn) oli eesti matemaatik.

1964. aastal lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli. 1969. aastal lõpetas Leningradi Riikliku Ülikooli matemaatika-mehaanikateaduskonna matemaatika eriala, aastatel 1969–1972 jätkas samas õpinguid aspirantuuris. 1973. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "К теории приведения квадратичных форм, не более чем от шести переменных" (Ülimalt kuue muutuja positiivsete ruutvormide taandamise teooria). 1977. aastal stažeeris Budapestis Loránd Eötvösi Ülikoolis.

Perioodil 1972–1993 töötas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusmatemaatika kateedris assistendi (1972–1974), lektori (1974–1978), teaduri (1980–1982) ja dotsendina (1978 –1993). 1993. aastal valiti ta Tallinna Pedagoogikaülikooli algebra ja geomeetria professoriks. Aastatel 1996–2001 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli matemaatika-informaatikaosakonna juhataja.

Ta oli Tallinna Ülikooli ametiühingu esimees ja ülikooli senati liige.

Ta õpetas algebra, arvuteooria, geomeetria, matemaatilise loogika, tõenäosusteooria, matemaatilise planeerimise ja matemaatilise modelleerimise kursusi. Ta oli Alar Leibaku doktoritöö kaasjuhendaja.

Ta uuris peamiselt ruutvorme.

Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.

## Isiklikku
Tema isa Paul Tammela (1910–1985) oli Lelle vallavanem.

## Viited

## Kirjandus
*Pool sajandit matemaatika-loodusteaduskonda: ajalookogumik. Tallinna Pedagoogikaülikool, 2000

## Välislingid
*
Museem

**Museem** (inglise keeles *museme*) on muusikasemiootikas väikseim muusikalist tähendust kandev üksus ("*... museme is the smallest unit embodying meaning in music.*").

Tuginedes analoogiale morfeemiga keeles võttis museemi mõiste kasutusele Charles Seeger. Tuntuks sai museem Philip Taggi loodud museemilise analüüsi objektina.
## Charles Seegeri definitsioon ja kriitika
Muusikateadlane ja dirigent Charles Seeger lõi mõiste "museem" ning kirjeldas seda järgmiselt:

*See on ühik, mis koosneb kolmest komponendist – kolmest tooniga löögist (*three tone beats*) –, mis võivad luua progressiooni ning vastata täielike ja iseseisvate muusikalis-loogiliste ühikute nõuetele.*

Philip Tagg aga leidis, et selles on kaks suurt viga: [1] selle võrdlus keele morfeemiga pärineb oma aja lingvistilisest teooriast; [2] ning see on süntaktiliselt määratletud ilma semantikale või pragmaatikale viitamata. Kui morfeem on igas keelekontekstis minimaalne keeleühik, mis on regulaarne ja tähenduslik, siis peaks museem omama sarnaseid omadusi igas üksikus muusikakultuuri kontekstis. Need probleemid on omavahel seotud ning sellest lähtub ka Taggi lähenemine museemile. 

## Museemi olemus
Museemi saab siiski nimetada analoogseks lingvistikas kasutatava morfeemiga. See on muusikalise diskursuse struktuurielement, mis kuulub teatud muusikakultuuri muusikastiili ja mida saab tajuda selle raames tähendust kandvana. Museem on ümbritsevast helidekontiinumist kuuldeliselt eristatav, vähemalt ligikaudseltki korratav ning konstruktsiooni või retseptsiooni tingimustes identifitseeritav. Selleks, et mingi muusikaline struktuur saaks toimida museemina, peab sel ühe ja sama muusikutekogukonna liikmete jaoks olema ka äratuntavalt sama või sarnane otstarve. 
Museeme võib jaotada komponentideks, mis ei ole ise muusikakeele raames tähenduslikud, kuid on sellegipoolest muusikalise väljenduse põhielemendid (mitte ühikud). Komponendid on võrreldavad loomuliku keele häälikutega, kuna sarnaselt morfeemiga muutub museemi osaks olevate komponentide muutumisel ka museemi enda tähendus. 

### Museemiline analüüs

Philip Taggi muusikaalastest töödest on ilmselt enim tuntud tema muusikaanalüüsid. Mõiste "museem" kohandas ta ümber just muusikaliste tähistajate ja tähistatavate tuvastamiseks ehk museemilise analüüsi loomiseks. Originaalne muusikaanalüüsi meetod ehk museemiline analüüs tugineb kahele alusele. Esiteks, analüüsiobjekti kohta käiva metamuusikalise informatsiooni kogumine, mis võimaldab teha esialgseid intersubjektiivsusel põhinevaid oletusi analüüsiobjekti paramuusikalise tähendusvälja kohta. Teiseks aluseks on analüüsiobjekti mõtestamine struktuurilisele sarnasusele tugineva intertekstuaalse (interobjektiivse) võrdluse põhjal. Viimane tähendab, et analüüsiobjektiks olevale muusikale otsitakse kõrvale teisi muusikateoseid, mis: [1] kõlaks sarnaselt analüüsiobjektiga ja sisaldaks samu või väga sarnaseid muusikalisi karakteristikuid (museeme); ning [2] võimaldaks tuvastada analüüsiobjektiga samade või väga sarnaste paramuusikaliste tähenduste esilekerkimist. 

## Viited
Maria Tilk

**Maria Tilk** (sünninimi **Maria Aarma**; 28. jaanuar 1948 Kirovi oblast, Vene NFSV – 7. jaanuar 2015) oli eesti ajaloolane, kasvatuskultuuri ajaloo uurija.  
 
Ta sündis Siberis väljasaadetute peres. 1956. aastal saabus ta koos perega Eestisse, kooliajal elas Pärnus.

Ta õppis aastatel 1966–1971 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ning lõpetas ülikooli ajaloolasena (diplomitöö "Kušaani impeeriumi kultuuriajalugu", juhendaja Linnart Mäll). Ta oli aastatel 1984–1987 aspirantuuris Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis ja kaitses 1988. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis kandidaadiväitekirja "Linnakäsitöölised Eestis 19. sajandi II poolel" (juhendaja Karl Siilivask).

Töötas 1971–1980 kooliõpetajana Pärnus ja Tallinnas (1. Tehnikakool, Tallinna 17. Keskkool), 1980–1988 teadurina Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis, alates 1988. aastast õppejõuna Tallinna Ülikoolis.

## Teoseid
*1997 "Ajalugu 5. klassile". Kaasautorid Mart Laar, Eha Hergauk, Liisi Pääsuke. Avita. Tallinn 1997
*2003–2007 "Kasvatus eri kultuurides" I–III
*Konverents: "Pedagoogiline mitmekesisus võimalusena ja tegelikkuses", Maria Tilk: "Pedagoogilisest tarkusest ajaloolises vaates". 

## Isiklikku
Tema isa oli Gunnar Aarma. Tema vennad on August Aarma ja Jüri Aarma.

## Viited

## Välislingid
*
*Maria Tilk. Akadeemiline habitus, akadeemiline identiteet
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Merike Vanjuk

**Merike Vanjuk** (sündinud 3. juunil 1976 Kärdlas) on eesti orienteeruja. 

## Haridus
Lõpetas 1994. aastal Kärdla Keskkooli ja 1999. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna stomatoloogia erialal. 

## Töö
Töötab 2005. aastast Tartu Ülikooli Kliinikumi Stomatoloogiakliiniku hambaproteesikeskuse arst-õppejõuna hambaravi erialal.

## Sporditulemused
Harrastab orienteerumist 1986. aastast.
 
Aastatel 2001–2014 on võitnud Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus 13 kulda, 15 hõbedat ja 6 pronksi, lisaks ühe pronksi suusaorienteerumises.

Aastatel 2006–2010 osales Eesti koondises orienteerumisjooksu MMil, parim tulemus 10. koht lühirajal 2007. aastal. Osales orienteerumisjooksu EMil aastatel 2006, 2008 ja 2010 EMil, parim tulemus 6. koht teatejooksus Eesti naiskonna koosseisus 2008. aastal. Sõjaväelaste MMil orienteerumisjooksus võitnud teates Eesti naiskonna koosseises 2011 kulla, 2013 hõbeda ja 2009 pronksi. Balti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus võitis tavarajal 2007 kuld-, 2008 ja 2012 pronks- ning teatevõistluses Eesti naiskonna koosseisus 2005 ja 2011 kuldmedali. Veteranide MMil orienteerumisjooksus võitis 2014. aastal klassis N35 kaks kuldmedalit: sprindis ja tavarajal.

Rogaini maailmameistrivõistlustel saavutas segavõistkondade arvestuses 2008. aastal Karulas 6. koha koos Armo Hiiega ja 2014. aastal USAs Black Hills mäestikus 6. koha koos Neeme Looritsaga. 

Aastatel 1997–2005 harrastas *[[indiaca]]*'t ja võitis Eesti meistrivõistlustel 4 kuld-, 2 hõbe- ja 3 pronksmedalit. Tuli Eesti meistriks *indiaca*s 2003. aastal Eesti Telefoni SK/Tartu naiskonna koosseisus ja 2005. aastal Elioni SK Tartu naiskonna koosseisus ning ranna-''indiaca''s 2003. aastal Eesti Telefoni SK/Tartu naiskonnas ja 2004. aastal Elioni SK Tartu naiskonnas. Ta oli *Indiaca* rahvusvahelise kategooria kohtunik aastatel 2003–2005.

## Tunnustus
* Hiiumaa parim naissportlane 1999, 2001, 2010, 2011, 2012, 2013
* Eesti Indiaca Liidu parim kohtunik 2003 

## Viited

## Välislingid
* WoldofO. Athlete profile: Merike Vanjuk
* IOF Eventor. World Ranking results for Merike Vanjuk
* Stomatoloog Merike Vanjuk orienteerub lisaks meditsiinile hästi ka maastikul. Kliinikumi Leht. 12. august 2010
Koodek

**Koodek** (ingl *codec*, moodustatud sõnadest *<u>co</u>der* + *<u>dec</u>oder* või sõnadest *<u>co</u>mpressor* + *<u>dec</u>ompressor*) on audio- ja videosignaali digitaalse kodeerimise ja dekodeerimise algoritm ehk arvutiprogramm. Koodeki mõistesse võib tarkvara kõrval kuuluda ka riistvara vastava kiibina.

Kodeerimisega kaasneb enamasti ka digitaalsignaali tihendamine (komprimeerimine, pakkimine). Eristatakse kadudeta ja kadudega kodeerimist.

Kadudeta tihendamisel hoitakse salvestusmahtu kokku näiteks sel teel, et korduvalt esinevad andmelõigud salvestatakse ühe koodiga; dekodeerimisel taastatakse esialgne olukord ja originaali kvaliteet sel juhul ei muutu. Kui tihendamine toimub teatavate signaaliosade eemaldamise teel, siis on selline kadudega kodeerimine paratamatult seotud kvaliteedikaoga. 

Tihendamise määra iseloomustab andmeedastuskiirus ehk bitikiirus (sekundis edastatavate bittide arv), mis on vajalik andmete reaalajas ülekandmiseks. Näiteks MP3-koodek võimaldab andmevoo kiirusi vahemikus 32–320 kbit/s. Sageli kasutatava kiiruse 128 kbit/s korral tihendatakse audioandmeid 10–12-kordselt, nii et 1 minut stereomuusikat vajab ümmarguselt 1 MB (megabait) salvestusmahtu. AAC-koodek tagab sama kvaliteedi kuni 20-kordse tihenduse juures.

## Vaata ka
*Andmete pakkimine
*Audiokoodek
Neeme Loorits

**Neeme Loorits** (sündinud 4. oktoober 1968 Tartus) on eesti orienteeruja ja rogainija.

## Haridus
Lõpetas 1986. aastal Tartu 2. Keskkooli. 1998. aastal lõpetas California Ülikooli Berkeleys ärijuhtimise eriala. 2012. aastal lõpetas Tartu Ülikooli informaatika eriala magistriõppe ja kaitses tehnikateaduse magistri kraadi tööga "Pattern Matching for Superpositional Graphs".

## Töö
Aastatel 2004–2008 töötas tarkvaraarendusettevõtte SAS tehnilise konsultandina. Aastatel 2008–2013 töötas infotehnoloogiaettevõtte Affecto Sweden konsultandina, 2013. aastast töötab Affecto Norway konsultandina.

## Sporditulemused
Harrastab orienteerumist 1982. aastast.

Orienteerumisjooksus võitis ta Eesti meistrivõistlustel 1986. aastal juunioride arvestuses hõbeda tavarajal.

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud segavõistkondade arvestuses kolm hõbemedalit (2009. aastal Soomes Ylläsel koos Mariann Sulega, 2014. aastal Põlvamaal Oraval koos Sirli Parmiga ja 2021. aastal Otepääl koos Viljar Graueni ja Anneken Lembergiga) ning kaks pronksmedalit (2020. aastal Lätis Tukumsis koos Juha Skinnari ja Moonika Pilliga ning 2023. aastal Soomes Pöytyäl koos Hedi Laigariga). 2014. aasta rogaini MMil USAs Black Hills mäestikus saavutas ta koos Merike Vanjukiga segavõistkondade arvestuses 6. koha. 2015. aasta rogaini maailmameistrivõistluste Soomes Kiilopääl võitis ta segavõistkondade arvestuses koos Sirli Zuppinguga pronksi.

## Viited
Kõpu õigeusu kalmistu (Reigi)

**Kõpu õigeusu kalmistu** (ka **Kõpu ülemine kalmistu**) on kalmistu Reigi kihelkonnas Hiiumaa saarel Läänemaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kõpu külas Hiiumaa vallas Hiiu maakonnas.

Kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 130 m põhja suunas. Kalmistu on praegu kasutusel ning on üldiselt hooldatud, selle pindala on 0,32 ha.

## Ajalugu
Kõpu õigeusu kalmistu rajati arvatavasti pärast 1885. aastat, kui Kõrgessaare Kristuse Sündimise Kogudus asutas Ristnasse abikooli, sest Puski õigeusu kirik ja kalmistu jäid kaugeks.

Kõpu õigeusu kalmistu on alates 1999. aastast riiklik ajaloomälestis. 

## Vaata ka
*Kõpu õigeusu kirik

## Viited

## Käsikirjad
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002

## Kirjandus
*"Hiiumaa kalmistud". Hiiumaa Muinsuskaitse Selts. Kärdla 2013. Lk 135-142

## Välislingid
* 
*Kõpu õigeusu kalmistu Hiiu valla kodulehel
Leeni Linna

**Leeni Linna** (sündinud 15. detsembril 1984) on eesti filmirežissöör.

## Õpingud
Leeni Linna lõpetas 2003. aastal Tallinna Üldgümnaasiumi.

2009. aastal lõpetas ta TLÜ Balti Filmi- ja Meediakooli filmieriala. Tema bakalaureuse oli dokumentaalfilm "Sõnumitooja". Hiljem on ta lõpetanud samas magistrantuuri ning tema magistritööks oli 2013. aastal dokumentaalfilm "Veregrupp".

Linna on töötanud aasta New Yorgis Vice Media meediakompaniis kaasprodutsendina. Ta aitas seal luua dokumentaalsarja "Woman with Gloria Steinem". Seejärel õppis New Yorgi Filmiakadeemia (New York Film Academy) Los Angelese osakonnas (MA). 2022. aastast kuni 2025. aasta veebruarini õpib ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppe kursusel "Lavastaja töö näitleja ja tekstiga".

## Filmid
* 2007 "Klass" mängufilm, filmiklapp
* 2008 "Pealpool pilvi" lühimängufilm, filmiklapp
* 2008 "Mina olin siin" mängufilm, filmiklapp
* 2008 "Mehele parim" lühimängufilm; ööklubi külastaja
* 2008 "Lotmani maailm" dokumentaalfilm; Toimetaja
* 2009 "Sõnumitooja" dokumentaalfilm; Produtsent, režissöör, monteerija
* 2013 "Veregrupp" dokumentaalfilm; Režissöör, stsenarist
* 2015 "Tiibadeta piloot" lühimängufilm; 	Režissöör, stsenarist 
* 2021 "Kingitus orbiidilt" lühimängufilm; Režissöör, stsenarist 	
* 2023 "Ööbik" lühimängufilm; Režissöör, stsenarist

## Lavastused

* "Kolmekas ilma Simoneta", VAT Teater, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppe lõputöö

## Viited

## Välislingid
*
*VIDEO: Homod vs. kristlased, 15.08.2007
*Vanapagan
*Leeni Linna tegi dokumentaalfilmi Tiibeti põgenikest 27.02.2009
*28. veebruar 2009 @postimees.ee ERR.ee: Leeni Linna tegi dokumentaalfilmi Tiibeti põgenikest
*Tiibetis algas uus aasta.
* Johan Elm. Persona grata Leeni Linna. Teater.Muusika.Kino, detsember 2023.
Digitaalringhääling

**Digitaalringhääling** (lühend DB, ingl *digital broadcasting*) on ringhääling, milles raadio- ja televisioonisaadete edastamine põhineb digitaaltehnikal.

Edastamiseks vajaliku digitaalsignaali saamiseks tuleb analoogsignaal digiteerida ja tihendada (pakkida). Et ülekandetrakti mahuks võimalikult palju infot, moodustatakse mitmest programmist multipleksid (programmipaketid), mis edastatakse kaabli-, satelliidi- või antennivõrgu kaudu.

## Digitaalringhäälingu edastussüsteemide standardeid
Raadioringhääling:
*DAB (*Digital Audio Broadcasting*) – raadioprogrammide edastamiseks maapealse antennivõrgu kaudu VHF ja UHF-sagedusalas;
*DAB+ – DAB-süsteemi edasiarendus, mis kasutab parendatud koodekit (tihendussüsteemi);
*DRM (*Digital Radio Mondiale*) – digitaalse kitsaribalise ringhäälingusüsteemi standard signaalide edastamiseks senise AM-ringhäälingu lainealadel (lühi-, kesk- ja pikklainel); 
*DRM+ – DRM-süsteemi edasiarendus kasutamiseks ultralühilainel; mõeldud asendama praegust analoogsignaaliedastust.

Teleringhääling:
*DVB-T (*Digital Video Broadcasting – Terrestrial*) – televisiooniprogrammide edastamiseks maapealse antennivõrgu kaudu;
*DVB-C (*Digital Video Broadcast – Cable)* – televisiooniprogrammide edastamiseks kaablivõrgu kaudu.

## Maapealse leviga raadioringhäälingu süsteemide võrdlusandmeid

## Vaata ka
*Digitelevisioon
*DAB
*DRM
*Internetiraadio
*Digitelevisioon