open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Venemaa Teaduste Akadeemia professor

**Venemaa Teaduste Akadeemia professor**, lühemalt **Venemaa TA professor**, ka **RAN-i professor**, on aunimetus Venemaal, mida Venemaa Teaduste Akadeemia (RAN) annab alla 50 aasta vanustele Venemaa kodakondsusega teadlastele teadussaavutuste eest, samuti aktiivse osavõtu eest Venemaa Teaduste Akadeemia ees seisvate ülesannete realiseerimisel. 

RAN-i professori aunimetus asutati 2015. aastal. Aunimetust ei anta Venemaa TA liikmetele. Aunimetuse andmisel nõutakse 10-aastast teadus-pedagoogilist staaži, doktorikraadi, samuti eeldatakse, et kandidaadi uurimistöö efektiivsus on kõrgem kui keskmisel ülikooliprofessoril. Tiitel on eluaegne. Erinevalt akadeemikutest ja korrespondentliikmetest, ei kaasne RAN-i professori tiitliga lisatasu. RAN-i professoreid peetakse Venemaa TA liikmeskonna kaadrireserviks. Mõnes mõttes on nad nagu teaduste akadeemia assotsieerunud liikmed. 

## RAN-i professorite valimised
RAN-i professoreid valitakse iga 2–3 aasta tagant. Seni on valimised toimunud kolm korda (2015-2016, 2018, 2022, ja 2025). Nüüd on Akadeemial 801 professorit, neist 55% elab ja töötab Moskvas. RAN-i professoriks valiti kaks Venemaa kodakondsust omavat teadlast, kes oma uurimistööd teostavad välismaal. 

Venemaa TA 2016. aasta ja 2019. aasta ja 2022. aasta ja 2025. aasta valimistel valiti 188 RAN-i professorit Venemaa TA korrespondentliikmeks, 31 RAN-i professorit Venemaa TA akadeemikuks.

## RAN-i professoreid
*Dmitri Gorbunov 
*Aleksei Gromõko (2015)
*Aleksandr Markov
*Dmitri Novikov
*Tatjana Pinegina
*Sergei Popov
*Nikolai Šapiro
*Pjotr Zavjalov
*Fjodor Voitolovski (2015)

## Vaata ka
*Venemaa Teaduste Akadeemia auprofessor

## Viited

## Välislingid
*Информационный портал профессоров РАН. prof-ras.ru
*ПРОФЕССОРСКИЙ ЛИФТ. ДЛЯ РАН ГОТОВЯТ ПОПОЛНЕНИЕ. poisknews.ru
Bentheim-Bentheim

**Bentheim-Bentheim** oli krahvkond Saksamaal Alam-Saksimaa kaguosas, mille piirid aastal 1806 kattusid Bentheimi kreisi tänapäevaste piiridega. See krahvkond moodustati Bentheimi krahvkonnast aastal 1277 ja aastal 1454 moodustati sellest Bentheim-Steinfurt. Bentheim-Bentheim taastekkis krahvkonnana aastal 1643 ja mediatiseeriti aastal 1806 Bergile, enne kui Prantsusmaa selle aastal 1810 annekteeris. Viini kongress andis selle Hannoverile.

## Bentheim-Bentheimi krahvid (1277–1530)

Gerulfingid

* Egbert I (1277–1305)
* Johann (1305–1333)
* Simon I (1333–1348)
* Otto III (1348–1364)
* Bernhard I (1364–1421)

Götterswykid

* Eberwin I (1421–1454)
* Bernhard II (1454–1473)
* Eberwin II (1473–1530)

## Bentheim-Bentheimi krahvid (1643–1806)

* Philipp Konrad (1643–1668)
* Arnold Moritz (1668–1701)
* Hermann Friedrich (1701–1723)
* Ludwig Franz (1723–1731)
* Friedrich Karl (1731–1803)
* Ludwig (Bentheim-Steinfurti krahv) (1803–1806)
Ecnomuse lahing

**Ecnomuse lahing** ehk **Eknomose lahing** (vanakreeka keeles *Ἔκνομος*; 256 eKr) oli esimese Puunia sõja merelahing, mis leidis aset Kartaago ja Rooma laevastiku vahel Ecnomuse neeme lähedal (tänapäeva Sitsiilia Licata linna lähistel). 

Kokku osales lahingus umbes 290 000 sõudjat ja sõdurit. See on üks  suuremaid merelahinguid ajaloos. 

Lahingu võitsid roomlased.
Koirovo

Koirovo (vene *Койрово, Коeрово, Койeрово*) on mitme endise küla nimetus ajaloolises Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas Gorelovo ja Pulkovo vahel. 

Nimetus tuleb arvatavasti soomekeelsest sõnast *koira* ehk koer.

Külad kuulusid samanimelise mõisa alla ning neid eristati üksteisest eesliidetega:
* Finskoje Koirovo ehk Koirova (soome *Suomen Koirova, Koiroi,* vene *Финское Койрово, Чухонское Коерово, Большое Коерово,* tõlkes Suur ehk Soome Koirova) — küladest vanim ja suurim, valdavalt ingerisoomlastest elanikkonnaga küla Tuutari kihelkonnas.
* Russkoje Koirovo (vene *Русское Койровo, Малое Коерово,* soome *Vennäin Koirova,* tõlkes Väike ehk Vene Koirova)
* Nižneje Koirovo ehk Uusikylä (vene *Нижнее Койрово*) – ingerisoome küla Venjoki kihelkonnas.
* Verhneje Koirovo ehk Kapasi (vene *Верхнее Койрово*) – ingerisoome küla Venjoki kihelkonnas.
* Novoje Koirovo (vene *Новое Койрово*)
* Staroje Koirovo (vene *Старое Койрово*)

## Viited
Laura Ikauniece

**Laura Ikauniece** (varem ka *Laura Ikauniece-Admidiņa*; sündinud 31. mail 1992 Ventspilsis) on läti kergejõustiklane (seitsmevõistlus).

Ta on seni osalenud kahtedel olümpiamängudel. Londoni olümpiamängudel 2012. aastal sai ta isikliku rekordiga **6414** 9. koha ja 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel sai ta tulemusega **6617** 4. koha.

Aastatel 2015 ja 2016 on ta valitud Läti aasta naissportlaseks.

Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 27.–28. mail 2016 Götzises saavutatud **6815** punkti, mis on ühtlasi ka Läti rekord.

## Viited

## Välislingid

*
Hans Lammers

**Hans Heinrich Lammers** (27. mai 1879 Lublinitz (tänapäeval Lubliniec, Poola) – 4. jaanuar 1962 Düsseldorf) oli saksa jurist ja Saksamaa riigitegelane.

Hans Lammers õppis õigusteadust Breslaus ja Heidelbergis, doktorikraadi õigusteaduse alal sai ta 1904. aastal. 1906. aastal sai ta abikohtunikuks ja 1912. aastal alustas ta tööd kohtunikuna. Hans Lammers võttis vabatahtlikuna osa Esimesest maailmasõjast, 1917. aastal sai ta raskelt haavata, kaotades sealjuures vasaku silma. Sõja järel töötas Lammers siseministeeriumis valitsusnõunikuna ja referendina. 1932. aasta veebruaris astus ta Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse. 30. jaanuaril 1933 asus Hans Lammers tööle Riigikantselei riigisekretärina. 1933. aasta novembris sai ta Riigikantselei juhatajaks. Alates 4. septembrist 1934 oli Lammersi ametinimetus Riigikantselei riigisekretär ja juhataja, alates 26. novembrist 1937 Riigikantselei riigiminister ja juhataja. Oma ametikohtadele jäi Hans Lammers kuni 24. aprillini 1945, mil ta Hitleri käsul arreteeriti Hermann Göringi võimuhaaramiskatse toetamise eest.

1946. aastal osales Hans Lammers Nürnbergi protsessil tunnistajana. 1948–1949 toimunud Wilhelmstrasse protsessil karistati teda sõjakuritegude ja inimsusvastaste kuritegude eest 20-aastase vabaduskaotusega. Hiljem lühendati karistusaega 10 aastani 16. detsembril 1951 vabastati ta ennetähtaegselt Landsbergi vanglast.

## Viited
Fars

**Fars** oli huumoriajakiri, mis ilmus 1924. aastal Tallinnas. Väljaandjad H. Hasenbusch ja J. Loolähker, kes oli samas ka vastutav toimetaja. Ilmumissagedusega korra kuus.

Kokku ilmus 3 numbrit, mis trükiti trükikodades ERK (nr 1) ja Union (nr 2 ja 3).

1930. aastal levitati neid kolme ilmunud numbrit ühtse kogumikuna **Fars : Pikantne, intiimsisuline pilke- ja naljadekogu**

## Viited

## Välislingid
* Digari - Fars 1924
Manşūr bin Zāyid Āl Nahyān

**Manşūr bin Zāyid bin Sultān bin Zāyid bin Khalīfah Āl Nahyān** (tuntud ka kui **[[šeik]] Manşūr**; sündinud 20. novembril 1970) on Araabia Ühendemiraatide peaministri asetäitja, presidendiasjade minister ja Abu Dhabi valitsejaperekonna liige. Ta on praeguse AÜE presidendi, Khalīfah bin Zāyid Āl Nahayāni poolvend. 2014 aastal oli tema omakapitali suurus umbes 35,8 miljardit eurot.
Index Herbariorum

**Index Herbariorum** on andmebaas, mis koondab maailma avalikke herbaariume, mille kogudesse on kantud vähemalt 5000 eksemplari.

Lisaks eksemplaridele sisaldab Index Herbariorum teavet iga herbaariumi ajaloo, asukoha, kontaktaadressi, veebilehe, kogude suuruse ja tüüpeksemplaride kohta.

Index Herbariorum asutati 1935. aastal. Kuni 1997. aastani anti herbaariumide nimekirja välja raamatutena.

Index Herbariorumis antakse igale herbaariumile kordumatu akronüüm, nii tähistab lühend H Helsingi ülikooli herbaariumi. Eesti herbaariumidest on andmebaasi kantud: 
* TAA – Eesti maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi soontaimede ja sammalde herbaarium;
* TALL – Tallinna botaanikaaia herbaarium;
* TAM – Eesti loodusmuuseumi herbaarium;
* TU – Tartu ülikooli loodusmuuseumi botaanika- ja mükoloogiamuuseumi herbaarium.

## Viited
Amancio Ortega

**Amancio Ortega Gaona** (sündinud 28. märtsil 1936) on Hispaania suurärimees. Ta on Inditexi grupi, mis on peamiselt tuntud Zara poeketi tõttu, asutaja ja endine juhatuse esimees. Ta on Forbesi andmetel Euroopa jõukaim inimene, 2017. aasta märtsini oli ta maailmas jõukuselt teine; tema omakapitali suurus on umbes 67,3 miljardit eurot.
Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me

"**Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me**" on Briti glämmroki ansambli Smokie laul. Laulu autorid on Mike Chapmani ja Nicky Chinn. Singel anti välja septembris 1975 ja hiljem albumil "Changing All the Time".

"Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" jõudis Briti singlite edetabelis UK Singles Chart kaheksandale kohale.

Singli B-poolel oleva laulu "Talking Her Around" autor on Uttley. 

Laulu on hiljem teiste seas kaverdanud Chris Norman (albumil "Full Circle", 1999) Laulust on avaldanud saksakeelse versiooni Tanja Berg ("Denk Nicht, Ich Sei Ein Teil Von Dir", 1976) ja prantsuskeelse versiooni Johnny Hallyday ("Joue Pas De Rock'n'Roll Pour Moi", 1976).

"Don't Play Your Rock 'n' Roll to Me" on aastaid hiljem avaldatud mitme albumi CD-versioonidel, näiteks "Gold - 1975-2015" (2015).

## Viited
Tet el Badi kivikirst

**Tet el Badi kivikirst** on kivist kirst Belaul Ngarchelongi osariigis Ollei külas.

26. augustil 2004 võeti see kultuuripärandina UNESCO maailmapärandi nimistu kandidaadiks.

## Viited
Appi

**Appi = На помощь!** oli kirjandus-pilke ajakiri, mis ilmus 1921. aastal Tallinnas. 

Ajakirja andis välja Eesti Punase Risti Üliõpilaste Venemaa näljahädaliste avitamise osakond. Vastutav toimetaja oli J. Kester. Osa teksti oli vene keeles. Ajakirjas ilmusid ka mõned karikatuurid. Ajakirja trükiti trükikojas Ühiselu.

Autorid: В. Брандъ, И. Гумвлегь, Н. Jänes. J. Kester, Ф Кизер, Milli Mallikas, Л. Павловичъ, Алексви Ремиаовъ, Игорь Сверянииъ, J. Vaht. 

## Viited

## Välislingid
* Digari - Appi! = На помощь! kirjandus-pilke ajakiri 1921-09-16
Bentheim-Lingen

**Bentheim-Lingen** oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Lingenis. Bentheim-Lingen tekkis Bentheim-Tecklenburgi jagunemisel aastal 1450 ja neelati Hispaania poolt aastal 1555. Järgmise sajandi jooksul vaheldus Bentheim-Lingeni omandus Hispaania ja Oranje-Nassau vahel, enne kui Preisimaa selle aastal 1702 annekteeris.

## Bentheim-Lingeni krahvid (1450–1555)

* Otto (1450–1508) *koos...*
* Nikolaus III *([[Bentheim-Tecklenburg]]i krahv)* (1493–1508)
* Nikolaus IV (1508–1541)
* Konrad *([[Bentheim-Tecklenburg]]i krahv)* (1541–1547)
* Maximilian (1547–1548)
* Anna (1548–1555)
Bentheim-Steinfurt

**Bentheim-Steinfurt** oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni loodeosas Steinfurti ümbruses. Bentheim-Steinfurt tekkis Bentheim-Bentheimi jagunemisel, mis ise tekkis Bentheimi krahvkonna jagunemisel. Bentheim-Steinfurt jagunes aastal 1606 endaks ja Bentheim-Tecklenburg-Rhedaks; ning aastal 1643 endaks ja Bentheim-Bentheimiks.

## Ajalugu

Bentheim-Steinfurt ja selle territooriumid pöörati aastal 1544 krahv Arnold II poolt luterlusse. Talle järgnes tema väheusklik poeg Eberwin III. Pärast viimase varajast surma 26-aastaselt järgnes tema alaealine poeg Arnold III, kelle regendiks oli Tecklenburgi Anna. Arnold III abiellus aastal 1576 Neuenahri Magdalenaga ja ta alustas katseid krahvkonna põhjalikult protestantismi pööramiseks. 1587. aasta sügisel külastasid krahvkonda luterlikud jutlustajad üle kogu Saksamaa, et aidata reformida Bentheimi, Steinfurti, Lingeni ja Tecklenburgi krahvkondi. Uued seadused kujundati suuresti Moersi omade järgi ning viidi järgmisel aastal sisse Bentheimis ja Tecklenburgis ning lõpuks aastal 1591 Steinfurtis. Arnold asutas 1588. aastal ka eduka kooli Schüttorfis, mis viidi aastal 1591 Steinfurti ja õpetas ladina keelt, õigust, teoloogiat, filosoofiat ja (aastast 1607) meditsiini. Arnold suri aastal 1606 ja talle järgnesid tema pojad Arnold Jost, Wilhelm Heinrich, Friedrich Ludolf ja Konrad Gumprecht. Arnold Jost asutas Bentheimi territooriumil 1613. aastal kõrgema kirikunõukogu, kui ülima vaimuliku võimu krahvide alluvuses, ja sel samal aastal loodi ka Bentheimi reformitud kirik, mis sisaldas ka 12 artiklit.

Aastal 1643 Arnold Jost suri ja talle järgnes tema poeg Ernst Wilhelm. Teda mõjutas suuresti Münsteri vürstlik piiskop Christoph Bernhard von Galen ja aastal 1688 pöördus ta katoliiklusse. Järgnes äge kriis, milles protestantlikud jutlustajad minema aeti. Ernst Wilhelm suri aastal 1693 ja talle järgnes tema poeg, krahv Ernst, kes murede lahendamiseks pöördus aastal 1701 luterlusse. Väljastati uus reformitud kirikukonstitutsioon, mis põhines 1678. aasta Lingeni kirikukonstitutsioonil (seda kasutati aastani 1971). Bentheim-Steinfurt omandas aastal 1700 Batenburgi lossi, kuigi selleks ajaks ei olnud see püsivalt mehitatud ja see purustati prantslaste poolt aastal 1795.

Krahv Ludwig omandas aastal 1803 Bentheim-Bentheimi krahvkonna. Bentheim-Steinfurt mediatiseeriti aastal 1806 Preisimaasse, loovutati aastal 1809 Bergile, taastati aastal 1813 Preisimaasse ja loovutati aastal 1815 Hannoveri kuningriigile.

## Bentheim-Steinfurti krahvid (1454–1806)

* Arnold I (1454–1466)
* Eberwin II (1466–1498)
* Arnold II (1498–1544)
* Eberwin III (1544–1562)
* Arnold III (1562–1606)
* *Anna von Tecklenburg (1562–1577) (regent)*
* Arnold Jost (1606–1643) *koos*
** Wilhelm Heinrich (1606–1632) *ja*
** Friedrich Ludolf (1606–1629) *ja*
** Konrad Gumprecht (1606–1618)
* Ernst Wilhelm (1643–1693)
* Ernst (1693–1713)
* Karl Friedrich (1713–1733)
* Karl Paul Ernst (1733–1780)
* Ludwig (Bentheim-Bentheimi krahv) (1780–1806)
Tüüp 63 mitmelasuline raketiheitja

**Tüüp 63 mitmelasuline raketiheitja** on järelveetav, 12 toruga, 107 mm Hiina RV-s 1960. aastate alguses välja töötatud laskeseade, mida hiljem eksporditi ja toodeti üle kogu maailma. 

See raketiheitja pole küll enam aktiivsete jalaväeüksuste kasutuses, kuid rahvavabastusarmees kasutavad seda veel mägijalaväe- ja sihtotstarbelised üksused. 63. tüüpi raketiheitjat kasutati Hiina rahvavabastusarmees laialdaselt 1980. aastate lõpuni. Selle eelkäija oli 50-5 tüüpi 102 mm raketisüsteem. Hiinas töötati välja ka 63. tüüpi 130 mm laskeseadeldis.
Kaval Hans

**Kawal Hans** oli pilke- ja naljaleht, mis ilmus 1911. aastal Tallinna Teataja ja Tallinna Uudiste lugejatele kord kuus lisalehena.

Väljaandja oli Reintalu Johannes (Reinthal). Toimetus asus Tallinnas, Suur Turu 16. Ajakirja trükiti Tallinnas Mihkel Schifferi trükikojas.

## Kaastöölised
Johan Kruberg – kirjandusosa toimetaja

## Viited

## Välislingid
* Kawal Hans Digaris
Bentheim-Tecklenburg

**Bentheim-Tecklenburg** oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni põhjaosas Tecklenburgi ümbruses. Bentheim-Tecklenburg tekkis aastal 1277 Bentheimi krahvkonna jagunemisel ning jagunes aastal 1450 iseenda ja Bentheim-Lingeni vahel. Krahv Konrad pööras oma krahvkonna aastal 1541 luterlusse. Aastal 1557 päris selle Bentheim-Steinfurt.

## Bentheim-Tecklenburgi krahvid (1277–1557)

* Otto III (1277–1338)
* Otto IV (1289–1302)
* Otto V (1302–1328)
* Richardis (1328–1338)
* Nikolaus I *([[Alt-Bruchhausen]]i ja [[Schwerin]]i krahv)* (1338–1360)
* Otto VI (1360–1388)
* Nikolaus II (1388–1426)
* Otto VII (1426–1450)
* Nikolaus III *([[Bentheim-Lingen]]i krahv)* (1450–1493)
* Otto VIII (1493–1526)
* Konrad *([[Bentheim-Lingen]]i krahv)* (1526–1557)
Bentheim-Alpen

**Bentheim-Alpen** oli lühiealine Saksa-Rooma riigi krahvkond, mis tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel. Aastal 1629 taasühendati see Bentheim-Steinfurtiga.

## Bentheim-Limburgi krahv (1606–1629)

* Friedrich Ludolf (1606–1629)
Helgi Polli

**Helgi Polli** (sündinud 22. aprillil 1952) on eesti tekstiilikunstnik.

## Elukäik
Helgi Polli on õppinud joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse õpetajaks.

Ta on teinud lepingulist tööd kostüümikunstnikuna nii Viljandi kui Rakvere teatrile. Aastatel 1980–1991 töötas ta Tallinna Laustekstiili Teadus-Tootmiskoondises Mistra kunstnik-dessinaatorina. Aastast 1991 on ta Indigo galerii omanik ja galerist. 

## Isiklikku
Helgi Polli abikaasa on kunstnik Heitti Polli. Nende tütred Eeli-Ethel Polli ja Üüli-Heivi Polli on samuti kunstnikud. 

## Isikunäitused
*1985 Rakvere teater
*1990 Kuusankoski, Soome
*1995 Kunstihoone galerii, Tallinn
*2007 Rahvusooperi Estonia talveaed (koos Tauno Kangroga)

## Liikmesus
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1991 ja Eesti Tekstiilikunstnike Liitu aastast 1993.

## Viited
Bentheim-Limburg

**Bentheim-Limburg** oli lühiealine Saksa-Rooma riigi krahvkond, mis tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel. Aastal 1632 taasühendati see Bentheim-Steinfurtiga.

## Bentheim-Limburgi krahv (1606–1632)

* Konrad Gumbrecht (1606–1632)
Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium

**Mari Adamsoni nimeline parima tekstiilitudengi stipendium** on stipendium, mida annab õppetöös edukale ja loominguliselt aktiivsele üliõpilasele alates 1998. aastast välja Eesti Kunstiakadeemia. Stipendium on ühekordne.

## Laureaadid

*1998 Reet Sepp
*1999 Monika Järg
*2000 Liisa Tomasberg
*2001 Piret Valk
*2002 Katrin Lehtjõe
*2003 Kerly Kaljuste
*2004 Kärt Ojavee
*2005 Annike Laigo
*2006 Kadri Klampe
*2007 Kirill Safonov

*2008 Kai Eichen
*2009 Karin Luuk
*2010 Liis Koort
*2011 Kristel Laurits
*2012 Stella Kalkun
*2013 Sandra Pihlak
*2014 Pamela Peepson
*2015 Kairi Katmann
*2016 Irina Gross
Bentheim-Tecklenburg-Rheda

**Bentheim-Tecklenburg-Rheda** oli krahvkond tänapäevase Saksamaa alal Nordrhein-Westfaleni loodeosas ja Alam-Saksimaa edelaosas. Bentheim-Tecklenburg-Rheda tekkis aastal 1606 Bentheim-Steinfurti jagunemisel ja see mediatiseeriti aastal 1806 Preisimaale.

## Bentheim-Tecklenburg-Rheda krahvid (1606–1806)

* Adolf (1606–1625)
* Moritz (1625–1674)
* Johann Adolf (1674–1701)
* Friedrich Moritz (1701–1710)
* Moritz Kasimir I (1710–1768)
* Moritz Kasimir II (1768–1805)
* Emil (1805–1806)
René Simões

**René Rodrigues Simões** (sündinud 10. detsembril 1952) on Brasiilia endine jalgpallur ja jalgpallitreener.
Helgid

**Helgid***: Tõe-, nalja- ja pilkeajakiri*, mis ilmus aastatel 1922–1927 Valgas, sagedusega 1–6 korda aastas.

Alapealkirjadega:
* Tõe-, nalja- ja pilkeajakiri (1922)
* Kirjanduse ja kultuuri ajakiri (1924–1926)

Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Jaan Pommer = Jaan Raudma

Tegemist oli ajaleht Lõuna Eesti lisalehega. Esimene number ilmus 22. märtsil 1922, ajakiri oli 12-leheküljeline ning hind oli 15 marka. Vahepeal oli aastane paus. 1924. aastal uuesti välja antud ajakiri oli alapealkirjaga "Kirjanduse ja kultuuri ajakiri" ja juba 24–36 leheküljeline, kuid ei olnud enam nii satiiriline ja huumorikas, sisaldas mitmeid jutte ja kommertsteateid.1927. aasta juunis trükitud ajakiri sisaldas vaid nelja lehekülge.

## Trükikojad
* Kultura – Adamsoni trükk (1922)
* Ed. Zimmermanni trükikoda (1924–1927)

## Kaasautorid
Jaan Raudma väljaandja ja toimetaja

## Viited

## Välislingid

* Digar – Helgid (1922–1927)
Tarmo Luisk

**Tarmo Luisk** (sündinud 31. märtsil 1970) on eesti disainer.

## Elukäik
Tarmo Luisk lõpetas 1996. aastal Eesti Kunstiakadeemia tootedisainerina.

## Tunnustus
*2004 – stipendium "Ela ja sära"
*2005 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti aastapreemia (disainiloomingu ja isikunäituse eest Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis)
*2008 – parima disainiprojekti BRUNO
*2014 – autoridisaini BRUNO

## Valik töid
*1996 – tootepere Yuppie
*2003 – valgustisari Universal
*2007 – seinalamp Bubble 

## Liikmesus
Tarmo Luisk kuulub Eesti Disainerite Liitu.

## Viited
Kapa oja

**Kapa oja** on oja Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas.

Oja pikkus on 7,1 km, valgla pindala 7,8 km², langus 26 m ja lang 3,66 m/km. Oja saab alguse 73,5 m kõrgusel Abja-Vanamõisa külas ja suubub 47,5 m kõrgusel Veskimäe külas vasakult poolt Lüütre ojasse 4,8 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

## Viited

## Välislingid
*
*
Kabaree (ajakiri)

**Kabaree** oli nalja-ajakiri, mis ilmus Nõmmel aastatel 1929 ja 1931 (ei ilmunud 1930 aastal).

Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Eduard Koppel. Ajakirja trükiti samuti Nõmmel (Rahumäel) "E. Antov & Ko" trükikojas Vaigu tänav 3).  

## Viited
Tõtt ja Nalja

**Tõtt ja Nalja** oli jutu-, pilke- ja naljaleht, mis ilmus 1929. aastal Tallinnas. Väljaandja ja vastutav toimetaja Harald C. Pitsahl. 

Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas Täht. Ilmus ainult üks number.

## Viited
Karrār

**Karrār** on Iraani põhilahingutank. Tanki esitleti 12. märtsil 2017.  Esitlusel märgiti, et tankil on elektro-optiline tulejuhtimissüsteem, laserkaugusmõõdik, ballistiline arvuti ning, et see saab lasta nii seisvate kui ka liikuvate sihtmärkide pihta nii ööl kui päeval. Hoolimata tanki välisest sarnasusest T-90-le pole Iraan Venemaalt T-90 tüüpi tankide tootmisõigust taotlenud.

## Viited
Nalja-Wana

**Nalja-Wana** oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus 1903. aastal Tallinnas. 

Ajakirja maht oli 16 lehekülge, millest 2 lehekülge oli kuulutusi. 

Ajakirja trükiluba oli antud kirjastaja Gustaw Pihlakale ja sisu eest hoolitses Hans Oras, kes oli tuntud ka vaimuliku kirjamehena. 

Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas "А. Матизен и А. Лаурман" tiraažiga 5000 eksemplari.

## Viited

## Välislingid
*Kivike – Nalja-Wana
Alfred Kurlents

**Alfred  Karl Kurlents** (19. detsember 1902 Soe – 18. detsember 1990 Montréal) oli eesti rahvaluuleteadlane, kirjandusteadlane, kirjanik ja tõlkija. Tema kirjaniku pseudonüüm on Ain Kurmes. 

Alfred Kurlents sündis Helme kihelkonnas Hummuli vallas Soe külas. Tema isa oli rätsep. 

Alfredi koolitee algas 1909 Valga Linnakoolis. Alates 1922 oli ta Tartu Ülikoolis vabakuulaja ja 1923–1931 üliõpilane, 1931 omandas ta samas ülikoolis magistrikraadi folkloristikas. 1952 sai Montréali McGilli Ülikoolis bakalaureusekraadi raamatukogunduses ja 1962 samas ülikoolis doktorikraadi slavistikas. Alfred Kurlents oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige 

Enne teist maailmasõda ja veel sõja ajal töötas ta Narvas ja Tartus kooliõpetajana. 1944 põgenes Rootsi. 1949 läks Kanadasse, kus asus elama Montréali.

## Kirjanduslik tegevus
Alfred Kurlents alustas kirjanduslikku tegevust Tartus kirjandus- ja rahvaluulealaste artiklitega ja lühiromaaniga "Loterii meetod" (1929). Romaan "Kindluse-ehitajad" ilmus 1939. Kurlents esitas "Looduse" romaanivõistlusele 1940. aastal oma romaani "Naise jälgedel", mis aga jäi trükis avaldamata. Ta on tõlkinud vene keelest järgmised ilukirjandusteosed: Aleksandr Kuprini ulmejutu "Vedel päike" (1929), Aleksandr Jakovlevi novellikogu "Hiina vaas" (1929), Aleksandr Grini novelli "Sunnitööline" (1929), Aleksei Tolstoi romaani "Aeliita" (1930), Aleksandr Neverovi romaani "Viljalinn Taškent" (1930), Aleksandr Puškini romaani "Kapteni tütar" (1931), Lev Nikulini romaani "Saladuse müüjad" (1931) ja Nikolai Nikitini romaani "Kiirik Rudenko roim" (1933).

## Viited

## Välislingid
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=1806
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Vibulane

**Vibulane** oli huumori- ja satiirileht, mis ilmus 1958. aastal Tallinnas Noorte Hääle lisalehena. 

Kokku ilmus 28 numbrit. Toimetaja oli Edgar Spriit.

## Viited
Bánov

**Bánov** (saksa keeles *Banow*, vanasti ka *Banau*) on küla (endine alev) Tšehhis Morava kaguosas Zlíni maakonnas Uherské Hradiště ringkonnas. Küla asub Bílé Karpaty mägedes Slovakkia piiri ääres, asudes Uherský Brodist seitsme kilomeetri kaugusel. Bánovit läbib maantee E50, mis viib Brnost Slovakkiasse. Aastal 2010 valmis küla ümbersõidutee, mis on sealset elukvaliteeti oluliselt parandanud.

## Ajalugu

Arheoloogiliste uuringute kohaselt olid küla alad asustatud juba pronksiajal, mil seal elasid Věteřovská kultuuri kuuluvad inimesed. Ajal, mil küla kuulus Suur-Määri riiki, asusid seal riigi kaitserajatised. Seal asunud kindlus hävis Tšehhimaa ja Ungari vaheliste sõdade käigus. Sealne piirkond moodustas Ungari ja Määrimaa vahelise Lucká provintsi (*Provincia Lucensis*), mis käis sõdades korduvalt käest kätte.

Kirjalikes allikates on asulat esimest korda mainitud aastal 1091, mil seal viibis tulevane Tšehhi kuningas Břetislav II. Piirkonda valitsesid Mojmíride suguvõssa kuuluvad vürstid, kuni 13. sajandi lõpuni kuulus piirkond Ungarile, seejärel aga sai lõplikult Määrimaa osaks. Aastast 1230 hakkas küla kuuluma Neuhauside suguvõsale (nemad on pärandanud ka küla vapile oma sümboliks olevad viie kroonlehega punased roosid). 16. sajandi teisel poole said selle omanikuks Tetourid. Aastal 1570 sai Bánovist alev, kus peeti kolm korda aastas laata. Aastal 1689 ostis küla Johann Karl Graf Sérenyi, kellele kuulus ka Uherský Brod, ta liitis need üheks valduseks ja muutis selle patrimoniaalmõisaks.

Aastail 2010–2014 oli külavanemaks Zbyněk Král, aastast 2014 täidab neid kohuseid aga Marek Mahdal.

## Vaatamisväärsused

Teel Uherský Brodist Bánovisse asub küla kohal vulkaanilisel kõrgendikul mälestis *Kolm Risti*.

### Mälestised
*Noorema kiviaja lõpust pärinev asulakoht
*Madjarite ekspansiooni ajal hävinenud linnuse ase
*Keskaegse kiriku kohale XVII sajandil rajatud barokne Püha Martini kirik
*Säilinud vana taluarhitektuur – majad nr 97 ja 98, samuti ka maja nr 73 ait
*XVIII sajandi teisest poolest pärinev Jan Nepomucký barokne skulptuur

### Mälestusmärgid
*Mälestustahvel Josef Bublíkule
*J. Vlaci poolt aastal 1974 loodud Štěpán Zálešáki büst tema sünnikodu juures

### Loodusmälestised

Loodusmälestistest asub külas endine kivimurd Hrádek, kus kaevandati varem andesiiti. Sinna 1. oktoobril 2002 rajatud kaitseala pindala on 0,3287 hektarit. Kivimurd ise on Tertsiaari vulkaanilise aktiivsuse mälestis. Vanas karjääris elavad ka pääsusaba (*Papilio machaon*) ja puriliblikas (*Iphiclides podalirius*).

## Pilte


Bánov,_tři_kříže.jpg|Kolm risti ja Hrádeki kivimurd
Bánov, hřbitov a kostel.jpg|Bánovi kirik
Banov - panoramio.jpg|Talvine Bánov
Bánov, svatý Jan Nepomucký.jpg|Jan Nepomucký skulptuur


## Tuntud elanikke

*Josef Bublík – Tšehhi langevarjur, langes Prahas Kyrillose ja Methodiose kirikus pärast atentaati Heydrichile
*Štěpán Zálešák (1874–1945) – Tšehhi skulptor

## Viited

## Välislingid

*Küla koduleht
Laša Talahhadze

**Laša Talahhadze** (gruusia keeles ლაშა ტალახაძე; sündinud 2. oktoobril 1993 Satšheres) on gruusia tõstja, olümpiavõitja (2016) ja maailmameister (2015).

Ta võistleb üle 105 kg kaalukategoorias.

Oma kolmandatel täiskasvanute maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Houstonis, võitis ta meeste üliraskekaalus (+105 kg) hõbemedali, kuid sai maailmameistriks pärast venelase Aleksei Lovtševi tulemuste tühistamist. Neil võistlustel rebis ta 207 kg ja tõukas 247 kg, mis andis kogusummaks 454 kg.

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Norras Førdes võitis Talahhadze meeste üliraskekaalu (+105 kg) võistlusel kuldmedali. Neil võistlustel rebis ta 212 kg ja tõukas 251 kg, mis tegi kogusummaks 463 kg.

Olümpiadebüüdi tegi Talahhadze 2016. aastal Rio de Janeiro olümpiamängudel, kus ta püstitas kogusumma maailmarekordi 473 kg. Rebimises sai ta tulemuseks 215 kg ja tõukamises 258 kg.

2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel Horvaatias Splitis sai ta meeste üliraskekaalu kahekordseks Euroopa meistriks. Neil võistlustel rebis ta 217 kg, mis on ühtlasi uus maailmarekord ja tõukas 250 kg.

## Isiklikud rekordid

## Isiklikku
Jaanuaris 2025 kehtestas välisminister Margus Tsahkna talle Eestisse sissesõidukeelu.

## Viited

## Välislingid

*Laša Talahhadze IWF-i andmebaasis
Martin Pärn

**Martin Pärn** (sündinud 16. septembril 1971 Tallinnas) on eesti disainer, Eesti Kunstiakadeemia strateegilise disaini professor.

## Elukäik
Martin Pärn õppis disaini Tallinna Kunstiülikoolis 1989–90 ja Riiklikus Kunsti- ja Disainikolledžis Dublinis 1992–93 ning lõpetas Helsingi Kunsti- ja Disainiülikooli tööstusdisaini eriala magistrikraadiga 1995. aastal.

Ta oli Tallinna Tehnikaülikooli külalisprofessor (2012–16 masinaehituse, 2017–18 mehaanika ja tööstustehnika instituudis), 2018–22 mehaanika ja tööstustehnika instituudi kaasprofessor tenuuris, aastast 2022 samas vanemteadur.

## Tunnustus
*1998 Red Dot Award Best of the Best 
*1998 parim toode, Eesti Sisearhitektide Liit
*2002 ADEX Design Award Platinum, USA
*2006 parima tootedisaini BRUNO, büroomööbliseeria Krog, Thulema

## Valik teoseid
*1997 klapplaud Martin, Martela
*1998–2013, Thulema tootepere disain
*2010 Lodelei nagi, Moormann GmbH koos Edina Dufala-Pärnaga
*2010–2013 Extery linnamööbliseeriad koos Iseasi meeskonnaga 

## Liikmesus


## Viited

## Välislingid
*Karin Paulus "Disainer Martin Pärn pakub soomlastele istet", Eesti Ekspress, 12. september 2010
*Ene Läkk "Disainihariduse revolutsionäär Martin Pärn", Sirp, 28. oktoober 2016
Wilhelm Frick

**Wilhelm Frick** (12. märts 1877 Alsenz – 16. oktoober 1946 Nürnberg) oli Saksamaa riigitegelane ja saksa jurist.

Wilhelm Frick oli pärit kooliõpetaja perekonnast. 1896–1901 õppis ta õigusteadust Münchenis, Göttingenis, Berliinis ja Heidelbergis. 1903. aastal sooritas ta assessorieksami ja võeti juristina Baieri riigiteenistusse. 

1904. aastast töötas ta Müncheni politsei juhatuses. 1919. aastast oli ta Müncheni poliitilise politsei juhataja. 1923. aasta veebruaris sai ta Müncheni kriminaalpolitsei juhatajaks. 9. novembril 1923 võttis Wilhelm Frick osa Õllekeldriputšist, mille eest talle 1. aprillil 1924 mõisteti tingimisi 15-kuuline vabaduskaotus. 4. mail 1924 valiti ta Saksarahvusliku Vabaduspartei (Deutschvölkische Freiheitspartei) nimekirjas Riigipäeva liikmeks. 31. juulil 1924 lasti Frick Õllekeldriputšis osalemise eest politseiteenistusest lahti. 

1925. aastal astus ta Natsionaalsotsialistlikku Saksa Töölisparteisse. 1926–1930 töötas ta parlamenditöö kõrvalt Münchenis Ülemkindlustusametis. 1930. aastal sai ta Tüüringi sise- ja rahvaharidusministriks. 1. aprillil 1931 oli ta Tüüringi parlamendi umbusaldusavalduse tõttu sunnitud ministriametist tagasi astuma. 1. jaanuarist 1932 alustas ta uuesti tööd Münchenis Ülemkindlustusametis.

30. jaanuarist 1933 kuni 24. augustini 1943 oli Wilhelm Frick Saksamaa siseminister.

24. augustist 1943 kuni 4. maini 1945 oli Wilhelm Frick Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi riigiprotektor. Riigiprotektorina oli Fricki võim suhteliselt formaalne, tegelik võim kuulus Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi riigisekretärile Karl Hermann Frankile.

Nürnbergi protsessil mõisteti Wilhelm Frick 1. oktoobril 1946 rahuvastaste kuritegude, sõjakuritegude ja inimsusvastaste kuritegude eest surma poomise läbi. Kohtuotsus viidi täide 16. oktoobril 1946. Hukkamisel viibinud ameerika ajakirjanik Howard K. Smith kirjeldas sündmust nii: " Kuues mees, kes lahkus oma kambrist ja sisenes surmahoonesse, kandes käeraudu, oli 69-aastane Wilhelm Frick. Ta sisenes hukkamisruumi kell 02.05, kuus minutit pärast seda, kui Rosenberg oli surnuks kuulutatud. Ta oli hukatavatest kõige rahutum ja komistas 13. astmel üles tapalavale. Wilhelm Fricki ciimased sõnad olid: "Elagu kaua igavene Saksamaa!" Seejärel pandi talle kott pähe ja luuk avanes."

## Viited
Sõda Afganistanis (1978–)

**Sõda [[Afganistan]]is** algas 27. aprillil 1978, kui Sauri revolutsiooni nime all tuntud sõjaväelise riigipöörde käigus sai võimule Afganistani Demokraatlik Rahvapartei (ADRP). Pärast riigipööret toimusid riigi paljudes paikades meeleavaldused ja protestid ADRP valitsuse vastu. Detsembris 1979 algas Nõukogude-Afganistani sõda. 

Vastupanuliikujad ehk mudžaheedid võitlesid Nõukogude armee vastu. Mõned mudžaheedide harud said tuge USAlt, Pakistanilt ja Saudi Araabialt. Veebruaris 1989 oli Nõukogude Liit sunnitud oma väed Afganistanist välja viima. Nõukogude Liidult abi saanud kommunistlik Agfanistani valitsus pidas vastu aastani 1992, kui mässuliste kätte langes pealinn Kabul.

Samal aastal jõudsid Afganistani poliitilised parteid kokkuleppele ning asutati Afganistani Islamiriik, mille eesotsas oli ajutine valitsus. Kõrge sõjaväelane Gulbuddīn Ḩekmatyār oli kokkuleppele vastu ning alustas Pakistani toetusel Kabuli pommitamist. Peale selle tekkisid Kabulis lahingud ka linnaosade vahel, kus väepealikud võimule olid saanud. Piirkonna suurjõud, Pakistan, Iraan, Saudi Araabia, India ja Usbekistan, toetasid ja mõnel juhul omasid märkimisväärset mõjuvõimu nende väepealike üle. Sel perioodil toimus sõjategevus Kabulis ja teistes suuremates linnades, maakohad, mis olid Nõukogude sõja ajal laialdaselt kannatada saanud, jäid üsna rahulikuks. Kui Afganistani kaitseminister Aḩmad Shāh Mas‘ūd oli 1994. aasta lõpuks suutnud Kabulis suhtelise rahu taastada, tekkis pealinnale ja valitsusele uus märkimisväärne oht, Ţālebān. 

Taleban tekkis algselt riigi lõunaosas asuvas Kandahāri linnas ning 1994. aasta jooksul suudeti endale allutada mitmeid Lõuna- ja Kesk-Afganistani provintse, kus keskvalitsuse võim nõrk oli olnud. 1995. aasta alguses alustasid nad pealetungi Kabulile, kuid nende väed said laialdaselt kannatada ning paljud eksperdid uskusid, et äärmusrühmituse lõpp pole enam kaugel. Kuid aastaks 1996 olid nad suutnud tänu Pakistani ja Saudi Araabia abile end uuesti koguda. Septembris 1996 tõusid nad Kabulis võimule ja asutasid Afganistani Islami Emiraadi. Aḩmad Shāh Mas‘ūdi juhtimisel loodi Põhja-Allianss, et Talibani valitsus kukutada. Taliban sai sõjalist tuge Pakistani armeelt ja Al-Qā‘idahilt.

Pärast 11. septembri terrorirünnakuid Ameerika Ühendriikides aastal 2001 algas operatsioon "Püsiv vabadus" ehk NATO sissetung Afganistani. Operatsiooni eesmärk oli kukutada Taliban, võita Al-Qaeda ning asutada eluvõimeline demokraatlik riik. Mõni eesmärkidest suudeti küll saavutada, kuid 2021. aastal tõmbas NATO oma väed Afganistanist välja ja Ţālebān võttis riigis võimu.

## Vaata
*Afganistani ajalugu#Afganistani Demokraatlik Vabariik

## Viited
Kyriákos Ioánnou

**Kyriákos Ioánnou** (kreeka keeles Κυριάκος Ιωάννου; sündinud 26. juulil 1984 Limassolis) on Küprose kõrgushüppaja.

## Välislingid

*
Pavaan (Fauré)

**"Pavaan"** oopus 50 on prantsuse helilooja Gabriel Fauré teos, mille ta kirjutas 1887. aastal. Algselt oli see klaveripala, kuid sai tuntuks orkestriversioonis koos kooriga või ilma. 

Teose rütmi aluseks on 16. sajandi õukonnatants pavaan. Sellele rajatud harmoonia ja meloodia tõusud ning mõõnad moodustavad kokku *[[belle époque]]*ile omase lummava elegantsi. "Pavaan" on orkestreeritud väikesele koosseisule, kuhu kuuluvad keelpillid, kaks flööti, kaks oboed, kaks klarnetit, kaks fagotti ja kaks metsasarve. Esitus kestab tavaliselt umbes kuus minutit.

## Ajalugu

"Pavaani" originaalversioon on kirjutatud klaverile. Helilooja ise nimetas seda elegantseks, kuid muus mõttes ebaoluliseks. Fauré soovis, et seda mängitaks elavamalt kui seda tavaliselt mängitakse. Dirigent Adrian Boult kuulis mitu korda Fauréd mängimas teose klaveriversiooni ja märkis, et helilooja valis tempoks vähemalt 100 lööki minutis. Reibas tempo pidi rõhutama, et "Pavaan" ei ole Saksa romantismile omane teos. Hiljem lisatud tekst meenutab tantsijate omavahelist vestlust.

Fauré komponeeris "Pavaani" orkestriversiooni 1887. aasta suvel Le Vésinet's. Ta nägi ette väikese koosseisuga orkestriteost, mida mängitakse kerge repertuaariga suvekontsertide sarja raames. Pärast teose pühendamist oma patroonile, krahvinna Elisabeth Greffulhe'ile, pidas ta vajalikuks muuta seda suurejoonelisemaks. Krahvinna soovitusel lisas ta nähtamatu koori ja võimaluse lisada tantsijad. Tekst koosneb Paul Verlaine'i stiilis kirjutatud seosetutest värssidest, mis väljendavad abitust romantiliste tunnete väljendamisel ja armastuse reetlikkust. Teksti autor on Robert de Montesquiou.

Orkestriversiooni esmaettekanne toimus 25. novembril 1888 Orchestre Lamoureux' esituses. Kolm päeva hiljem esitati kooriga versioon heliloojate organisatsiooni Société Nationale de Musique kontserdil. 1891. aastal aitas krahvinna Greffulhe lavale tuua koori ja tantsijatega versiooni. Sellest kujunes tantsuline etendus, mis kaunistas krahvinna aiapidu Boulogne'i metsas.

Algusest peale oli "Pavaan" tohutult populaarne, olgu kooriga või ilma. Koos Léonide Massine’ loodud koreograafiaga võeti "Pavaani" balletiversioon 1917. aastal Sergei Djagilevi balletikollektiivi Ballets Russes repertuaari. Mõned kriitikud nimetasid balletti kahvatuks, kuid Djagilev oli sellesse kiindunud ja hoidis seda trupi repertuaaris oma elu lõpuni.

Fauré andis eeskuju noorematele heliloojatele, kes kirjutasid oma pavaanid, näiteks Claude Debussy "Passepied" tema "Bergamasque'i süidis" ja Maurice Raveli "Pavane pour une infante défunte" ja "Pavane de la belle au bois dormant".

## Tekst

## Viited

## Välislingid

*Laure Hillerin “La comtesse Greffulhe, L'ombre des Guermantes” 2014
*[IMSLP](http://imslp.org/wiki/Pavane,_Op.50_(Faur%C3%A9,_Gabriel))
*Youtube
Uimastav juustumari

**Uimastav juustumari** (*Withania somnifera*) on maavitsaliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Uimastav juustumari on levinud Lõuna-Euroopast Indiani, seal hulgas Aafrikas. Teda kasvatatakse peamiselt Indias. 

## Botaaniline kirjeldus

Uimastav juustumari on mitmeaastane poolpõõsas. Uimastav juustumari võib kasvada 20–25 cm kõrguseks. Tema alumised lehed paiknevad järjestikuselt, ülemised vastakalt. Lehed on tumerohelise värvusega ja elliptilised. Õied paiknevad 3–6 kaupa lehtede kaenlas, on kollakasrohelise värvusega ja lõhnavad ebameeldivalt. Viljaks on punane mari.

Uimastava juustumarja juur ja leht (*Withaniae radix et folium*) on taimne droog. 

## Viited
Koodi-Jaan

"**Koodi-Jaan** *: Lõbusat lugemist, pilget ja nalja"*, oli huumoriajakiri, mis ilmus 1930. aastal Tallinnas kirjastuses Nauding.  

Ajakirjal oli 18 lehekülge. Väljaandja ja toimetaja oli Harald C. Pitsahl.  

Ilmus ainult üks number. Ajakirja trükiti Tallinnas trükikojas Kiirtrükk. 

## Viited
Lõbusad Jutud ja Naljad

"**Lõbusad Jutud ja Naljad** : *mitmekesise sisuga jutu-, pilke- ja naljakogu*", ilmus 1931. aastal Tallinnas, kirjastuselt "Nauding".

Väljaandja ja toimetaja Harald C. Pitsahl. Ajakirja trükiti Tallinnas "Karl Kabanovi" trükikojas.

Ilmus üks number.

## Viited

## Välislingid
* Digar - Lõbusad Jutud ja Naljad 1931 Nr.1
Uimastava juustumarja droog

**Uimastava juustumarja droog** on uimastava juustumarja kuivatatud juurtest ja lehtedest valmistatud droog.

Uimastava juustumarja juured on kantud India farmakopöasse.

## Toimed ja näidustused

Suurbritannias ja Aasias kasutatakse uimastava juustumarja juuri adaptogeense ja üldtoniseeriva vahendina, lehti aga palaviku alandajana. 

India meditsiinis kasutatakse teda adaptogeenina, leevendamaks vaimset ja füüsilist stressi, ka une soodustamiseks ja uriinierituse ergutamiseks. 

On hakatud kasutama ka uimastava juustumarja vilju, nende toime on oksele ajav. 

On tähele pandud, et taime tarvitamine suurendab naiste ja meeste sugutungi.

Tarvitamine parandab ajutegevust ning mälu, seetõttu peaks sobima vanuritele ja Alzhemeri tõve leevendamiseks. 

Taimel on kilpnäärmelele hüpotüreoosi korral  stimuleeriv toime.

## Vastunäidustused

Uimastava juustumarja juurte ja lehtede tarvitamine on vastunäidustatud raseduse (võib esile kutsuda raseduse katkemise), AIDS-i, polüskleroosi, autoimmuunhaiguste ja vähktõve korral.

## Viited
Izmir Smajlaj

**Izmir Smajlaj** (sündinud 29. märtsil 1993 Shkodëris) on Albaania kaugushüppaja.

2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel sai ta 21. koha (tulemus 7,72 m) ja kvalifikatsioonist edasi ei pääsenud.

2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta kaugushüppes isikliku rekordiga 8,08 kuldmedali. Ta tõi Albaaniale esimese kuldmedali kergejõustiku tiitlivõistluselt.

Tema isiklik rekord kaugushüppes välitingimustes on **8,03**, mis on püstitatud 21. mail 2016 Elbasanis. Sisetingimustes on tema rekord **8,08**, mis on püstitatud 4. märtsil 2017 Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis. Tema isiklik rekord kolmikhüppes on **16,30**. Kõik kolm rekordit on ühtlasi ka Albaania rekordid.

## Viited

## Välislingid
*
Anna Maria (Braunschweig-Calenberg-Göttingen)

**Anna Maria von Braunschweig-Calenberg-Göttingen** (ka **Anna Maria von Braunschweig-Lüneburg**; 23. aprill 1532 Münden – 20. märts 1568 Neuhausenis (praegu Gurjevsk) Königsbergi lähedal) oli sünnipärane Braunschweig-Calenberg-Göttingeni hertsoginna ning abielu kaudu Preisimaa hertsoginna.

## Elukäik
Anna Maria vanemad olid Braunschweig-Calenberg-Göttingeni (ehk Calenbergi) hertsog Erich I (1470–1540) ning Brandenburgi markkrahvinna Elisabeth (1510–1558). Tema isa jäi surmani katoliiklaseks, kuid tema ema oli üks silmapaistvaimaid reformatsiooni toetajaid Alam-Saksimaal, kes edendas seda eriti pärast oma abikaasa surma, mil ta oli viis aastat hertsogkonna tegelik valitseja. Ka Anna Maria kasvatati üles luterlikus vaimus ning 1550. aastal abiellus ta Preisimaa hertsogi Albrechtiga (1490–1568), kes oli üks esimesi luterlikke valitsejaid: 1525. aastal oli ta Saksa ordu valdused Preisimaal muutnud luterlikuks Preisimaa hertsogiriigiks. Anna Maria oli Albrechti teine abikaasa (esimene oli olnud Taani kuninga tütar Dorothea).

Albrechti ja Anna Maria abielust sündis kaks last: tütar Elisabeth (1551–1596) ning poeg Albrecht Friedrich (1553–1618), kellest isa surma järel sai järgmine Preisimaa hertsog.

Anna Maria suri 20. märtsil 1568 katku; vaid 16 tundi pärast seda, kui Tapiau linnuses oli katku surnud tema mees, hertsog Albrecht.

## Viited

## Kirjandus

* Rita Scheller, *Die Frau am preußischen Herzogshof (1550-1625)*. Köln: Grote 1966 (Studien zur Geschichte Preußens. 13). Lk. 29–71 Anna Maria kohta.
* Ingeborg Mengel: *Elisabeth von Braunschweig-Lüneburg und Albrecht von Preußen. Ein Fürstenbriefwechsel der Reformationszeit*. Göttingen: Musterschmidt 1954 (Göttinger Bausteine zur Geschichtswissenschaft. 13/14) (Veröffentlichungen der Historischen Kommission für Niedersachsen. 12a. Geschichte des Hannoverschen Klosterfonds. Beiband) (Veröffentlichungen der Kommission für Ost- und Westpreußische Landesforschung. 11).
Georgi Gretško

**Georgi Mihhailovitš Gretško** (vene keeles Георгий Михайлович Гречко; 25. mai 1931 Leningrad – 8. aprill  2017 Moskva) oli Nõukogude Liidu kosmonaut, pardainsener.

Ta osales kolmel kosmoselennul (Sojuz-17, Sojuz-26, Sojuz T-14) ning viibis kosmoses kokku 134 ööpäeva, 20 tundi ja 32 minutit. 20. detsembril 1977 käis ta avakosmoses.

Hiljem töötas ta kosmonautide instruktorina ning oli Venemaa Teaduste Akadeemia liige.

Gretško oli kahekordne Nõukogude Liidu kangelane ja oli pälvinud kolm Lenini ordenit.

## Viited
Mogamed Ibragimov

**Mogamed Ibragimov** (aseri keeles Məhəmməd İbrahimov, makedoonia keeles Могамед Ибрагимов; sündinud 22. juulil 1974 Mahhatškalas) on avaari päritolu Põhja-Makedoonia maadleja. 1996. aasta olümpiamängudel esindas Aserbaidžaani.

Ta võistles kaalukategoorias kuni 85 kg.
Magustatud jookide maks

**Magustatud jookide maks** ehk **limonaadimaks** on maks, millega maksustatakse lisatud suhkruga jooke. Maksustavateks jookideks on tavaliselt gaseeritud joogid, gaseerimata joogid, spordijoogid ja energiajoogid.
Billungite mark

**Billungite mark** (saksa: *Billunger Mark* või *Mark der Billunger*) oli 10. sajandil piiriala kaugel Saksimaa hertsogiriigi kirdeservas. See on saanud nime Billungite perekonna järgi, kes seda haldas.

Mark ulatus Elbe jõelt Läänemereni ja *[[Limes Saxoniae]]*st Peene jõeni idas, laias laastus tänapäeva Ida-Holsteini, Mecklenburgi ja osaliselt Lääne-Pommeri territoorium. Saksa ekspansioon Billungite margi piirkonda oli "loomulik" ja ümberasumine "tõeline kolonisatsioon". Sellele võib vastandada *[[Marca Geronis]]e* sõjalise okupatsiooni, Gero suurmark Billungitest lõunas.

Billungite mark moodustati aastal 936, kui Saksimaa hertsog ja Ida-Frangi kuningas Otto I tegi Hermann Billungist *princeps militiae* (markkrahv, sõnasõnalt "miilitsavürst"), andes talle kontrolli piiril, valitsemisega lääneslaavi obodriidi hõimude üle, sealhulgas polaabid, varnid ja vagrid, samuti redarid, tsirtsipanid ja kessinid veletite hõimuliidust ning daanid, kes korduvalt territooriumi rüüstasid. Suur osa ljutitšite ja hevellide maad asus väljaspool Hermanni mõjusfääri *Marca Geronises*.

Selle piirkonna slaavlased olid sageli omavahel vaenus ja nii ei tekkinud organiseeritud vastupanu. Sellest hoolimata kasutas obodriidi pealik Nakon aastal 955 võimalust ja asus liitu Hermanni vennapoegade, Saksi krahvide Wichmann II ja Ekbert Ükssilmaga nende kodutülis oma onuga. Nende avalik mäss tipnes Raxa lahingus, kus obodriidid said kuningas Otto vägedelt lõplikult lüüa.

Hermann sai oma margis üpris suure autonoomia ja mõnikord kutsuti teda "Saksimaa hertsogiks" (millist tiitlit kandis tegelikult Otto) suure võimu tõttu, mille kuningas talle, kui oma saadikule delegeeris. Idamarkide germaniseerimise killustatus viis sajanditepikkuse vaenutegevuseni; kuid katoliku kirik, "ettenägelikum, kui kroon ... kasutas kümnist koloniaalmaadel päris algusest alates".

Nagu külgnev Põhjamark, kaotati Billungite mark lõplikult pärast obodriidide ja veletite ülestõusu aastal 983.
Pikantsed nalja-anekdoodid

**Pikantsed nalja-anekdoodid** oli huumoriajakiri, mis ilmus 1932. aastal Viinistul sagedusega kord kuus. 

Väljaandja ja vastutav toimetaja Eduard Koppel. 

Kokku ilmus 2 numbrit.

## Viited
Pilkenali

"**Pilkenali** : poliitiline pilke- ja nalja ajakiri", oli huumoriajakiri, mis ilmus 1932. aastal Tallinnas. Väljaandja H. Jõbbeda. Vastutav toimetaja oli Juhan Kruberg. Ajakirja trükiti Tallinnas trükikojas "J. ja A. Paalmann". Ilmus üks number.

## Viited
Veiko Liis

**Veiko Liis** (sündinud 24. jaanuaril 1980) on eesti disainer.

## Elukäik
Veiko Liis on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia tootedisaini erialal 2002. aastal bakalaureuseõppes ja 2008. aastal magistriõppes.

## Tunnustus
*2010 parima tootedisaini BRUNO

## Valik teoseid
*Voldikkann kilepiima jaoks
*2001 Aura ACE pudeli disain AS-ile Ösel Foods

## Viited

## Välislingid
*"Lihtsus ilust olulisem", Postimees, 17. veebruar 2007
*Eda Post Veiko Liis - noormees kilepiima voldikkannuga, Eesti Päevaleht, 9. mai 2009
*"Veiko Liis leiutas piimakannu" Eesti Ekspress, 31. oktoober 2010
*Laura Reiter, Karin Paulus Uus eesti disain: Veiko Liis Müürileht, 11. juuli 2016
Naljandid

**Naljandid** oli nalja- ja huumoriajakiri, mis ilmus 1933. aastal Tartus. 

Ajakirja väljaandja oli R. Suudar ja vastutav toimetaja S. Eier. 

Ajakirja trükiti Tartu trükikojas "K. Mattiesen". Ilmus ainult üks number.

## Viited
Kratt (ajaleht, 1979)

**Kratt** oli väliseestlaste ajaleht, mis ilmus aastatel 1979–1988 Kanadas Torontos. Seda andis välja kirjastus "Kotkajärve Teataja / Kotkajärve komitee Kratt". 

Toimetaja oli Ülo Soots. Ajaleht ilmus 1979. aastal 1 korra ja 1980–1988 igas kvartalis. Ajalehes kirjutati Eesti skautide ja väliseestlaste tegevustest Kanadas.

## Viited
Clapeyroni-Clausiuse võrrand

**Faasisiirdeid kirjeldav võrrand** ehk **Clapeyroni-Clausiuse võrrand** on saksa füüsiku Rudolf Clausiuse ja prantsuse füüsiku Benoît Paul Émile Clapeyroni järgi nimetatud võrrand, mis kirjeldab katkendlikku faasisiiret kahe faasi vahel üheainsa faasi koostisosa kaudu.

Kõverjoont, mis eraldab rõhu-temperatuuri (P-T) diagrammil kahte faasi, nimetatakse teisisõnu ka binodaalkõveraks. Clapeyroni-Clausiuse võrrand annab nimetatud kõverjoone puutujale tõusu. Faasisiirdeid kirjeldava võrrandi võib esitada matemaatilisel kujul

:\frac{\mathrm{d}P}{\mathrm{d}T} = \frac{L}{T\,\Delta v}=\frac{\Delta s}{\Delta v}, 

kus \mathrm{d}P/\mathrm{d}T on kõverjoone puutuja tõus mis tahes punktis, L on latentne soojus, T on temperatuur, \Delta v  on faasisiirde eriruumala muutus ning \Delta s  on faasisiirde entroopia muutus.
Ka Üks Minut

**Ka üks minut** oli huumori- ja satiiriajakiri, mis ilmus 1924. aastal Tallinnas.  

Ajakirja väljaandja oli Emil Elstein ja vastutav toimetaja H. Kuuskmann.  

Ajakirja ilmus kaks numbrit: nr 1 (7. aprillil 1924) ja nr 2 (24. mail 1924). Hinnaks 5 marka.  

Toimetus asus Tallinnas aadressil Pikk tänav 55-6. Ajakirja trükiti Tallinna trükikojas H. Murr & A. Toom.  

## Huvitavaid fakte

Ajakirja andis välja restorani Kontsertaed kelner Emil Elstein, kes 24. mail ilmunud ajakirjas kirjutas kõmulise artikli "Minister ja pudel". See kirjeldas, kuidas siseminister Theodor Rõuk käis restoranis Kontsertaed ja soovis kahe õllepudeliga ilma maksmata lahkuda. Selle artikli peale kirjutas minister Rõuk kaitsepolitseile, et viidaks läbi vastav juurdlus. Tallinna kaitsepolitsei ülema abi Julius Eiskopi korraldatud juurdlusel selgus, et isik, kes oli end Kontsertaias siseministriks nimetanud, oli tegelikult parun von Ungern-Sternberg, kes sai oma teo eest trahviks ühe nädala aresti. 

Ilmselt lõpetas just selle kõmulise loo tagajärgede pärast ajakiri tegevuse.

## Viited

## Välislingid
* Tõnis Erilaid, Kuidas õllepudelivargast minister lehte sattus. Õhtuleht, 7. mai 2014
Lakkvaabik

**Lakkvaabik** (*Ganoderma lucidum*), ka läikvaabik, on vaabiku perekonda vaabikuliste (*Ganodermataceae*) sugukonda torikulaadsete (*Polyporales*) seltsi kuuluv seeneliik. 

Viljakeha pealt punakas, läikiv.

## Välislingid
*