Java Native Interface

**Java Native Interface (JNI)** on tarkvararaamistik, mis võimaldab Java virtuaalmasinas (JVM) jooksval Java programmil kutsuda välja operatsioonisüsteemi ja riistvaraspetsiifilisi rakendusi ning teeke, mis on kirjutatud teistes programmeerimiskeeltes, näiteks C, C++ ja Assembler.

## Eesmärgid
JNI võimaldab programmeerijal lahendada olukorda, kus tarkvara kirjutamine täielikult Javas ei ole võimalik, näiteks kui Java standardteek ei toeta platvormispetsiifilist funktsionaalsust või teeki. Samuti aitab JNI taaskasutada varem mõnes muus programmeerimiskeeles kirjutatud teeki. JNI annab programmeerijale ligipääsu süsteemi madalatasemelistele ressurssidele, näiteks mälu ja I/O operatsioonidele, mis teevad programmi kirjutamise keerulisemaks, aga samas ka paindlikumaks.

Üldiselt soovitatakse JNI kasutamist võimalikult palju vältida, kuna väliste masinkoodiks kompileeritud teekide kasutamisega muutub rakendus platvormist sõltuvaks. Selle probleemi lahendamiseks tuleb iga platvormi jaoks kompileerida eraldi teek ning siis lasta Java koodil käivitamise ajal tuvastada kasutaja operatsioonisüsteem ja selle põhjal laadida õige teek.

## Kasutamine
Selleks, et defineerida süsteemispetsiifilist (ingl *[[:en:Native (computing)|native]]*) funktsiooni, tuleb definitsioonis kasutada võtmesõna `native`. See annab Java kompilaatorile teada, et funktsioon on implementeeritud eraldiseisvas .so/.dll/.dylib (sõltuvalt operatsioonisüsteemist) failis, mitte ei ole osa Javas kirjutatud koodist.


```java
public class JniTest {

    private static native int square(int x);

    public static void main(String[] args) {
        System.loadLibrary("jniTest");
        System.out.println(square(20));
    }
}
```


Nüüd sisestame käsureal `javac -h . JniTest.java` , mis genereerib automaatselt selle klassi põhjal meile järgneva päise faili nimega `JniTest.h`

```c
/* DO NOT EDIT THIS FILE - it is machine generated */
#include <jni.h>
/* Header for class JniTest */

#ifndef _Included_JniTest
#define _Included_JniTest
#ifdef __cplusplus
extern "C" {
#endif
/*
 * Class:     JniTest
 * Method:    square
 * Signature: (I)I
 */
JNIEXPORT jint JNICALL Java_JniTest_square
  (JNIEnv *, jclass, jint);

#ifdef __cplusplus
}
#endif
#endif
```


Implementatsiooni kirjutame faili `JniTest.cpp`, mis võiks välja näha umbes nii:

```c
#include "JniTest.h"

JNIEXPORT jint JNICALL Java_JniTest_square(JNIEnv *env, jclass thisOpj, jint x) {
    return x * x;
}
```


Järgmiseks sammuks on C-keeles kirjutatud koodi kompileerimine Windowsil käsuga `g++ -c -I%JAVA_HOME%\include -I%JAVA_HOME%\include\win32 JniTest.cpp -o JniTest.o`. Viimaseks sammuks on kompileerimisel tekkinud objektifaili linkimine Windowsil käsuga `g++ -shared -o jniTest.dll JniTest.o -Wl,--add-stdcall-alias`. Selle tulemusel tekib jniTest.dll fail, mis laaditakse Java programmis funktsiooniga `System.loadLibrary("jniTest")`. Programmi käivitamiseks tuleb määrata JVM parameeter `java.library.path`, mille väärtuseks peab määrama DLL-faili asukoha.

## Tüübid
Tabel näitab seoseid Java (JNI) ja C keele tüüpide vahel.

## Jõudlus
JNI võib tekitada märkimisväärset jõudluse kadu teatud tingimustel:
* meetodite ja klassimuutujate korduv küsimine – kuna tüübid programmi töö käigus ei muutu, siis on need võimalik pärast esmakordset küsimist salvestada;
*massiivi üksikute elementide muutmisel sellest täieliku koopia tegemine – JNI pakub ka võimalust küsida ainult vaja minevat osa massiivist;
* meetodile objekti andmine parameetriks tähendab seda, et riistvaraspetsiifiline kood peab iga objektimuutuja eraldi JVM käest küsima – parem on anda kõik muutujad meetodile eraldi argumentidena kui ühe objektina;
* kuna JNI meetodi väljakutse võib võtta kuni 5 korda kauem aega kui tavalise meetodi väljakutse, siis on vajalik rakendus disainida nii, et iga JNI väljakutsega tehakse ära võimalikult suur hulk tööd.

## Viited