open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eesti kirjakeele norm

**Eesti kirjakeele norm** on eesti keele õigekirjutuslike, grammatiliste ja sõnavaraliste normingute ja soovituste süsteem, mille ülesandeks on tagada ametliku keelekasutuse ühtlus ja selgus ning suunata avalikku keelekasutust. 

Eesti kirjakeele normi rakendamise kord, § 1

Normingud on kokkulepped ja reeglid, mille järgimist peetakse kirjakeele oskamise tunnuseks. Soovitused on nende andjate seisukohad, milline on hea keelekasutus ja millist keelendit võiks eelistada. Kui soovitusi ei järgita, siis ei ole eksitud kirjakeele normingute vastu ja näiteks kooliõpetuses ei saa seda lugeda veaks. Ka kõigil keelekasutajatel, sealhulgas keeletoimetajatel on igati õigus suhtuda soovitustesse reservatsioonidega.

Eesti kirjakeele norm on määratud Eesti Keele Instituudi uusima õigekeelsussõnaraamatuga, Emakeele Seltsi keeletoimkonna otsustega ning keeletoimkonnas heaks kiidetud ortograafiareeglistiku, normatiivse käsiraamatu ja grammatikaga.

Oskussõnavara osas täiendavad ja täpsustavad eesti kirjakeele normi terministandardid ja oskussõnastikud, mis on koostatud Eesti Terminoloogia Ühingus, Eesti Keele Instituudis või terminoloogiakomisjonides kooskõlastatult Eesti Keele Instituudiga. 

Eesti kirjakeele normi alal annab nõu Eesti Keele Instituut.

Praegune kirjakeele normi alus on "Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2018", mis kehtib kirjakeele normi alusena kuni järgmise ÕSi ilmumiseni 2025. aastal.

## Vaata ka
*Eesti keele grammatika
*eesti kirjakeel
*normimine (keeleteadus)

## Viited

## Välislingid
*Eesti keele käsiraamat
*Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2018
*Emakeele Seltsi keeletoimkonna otsused
*Keelenõu korduvad küsimused
*Jan Kaus ja Aili Künstler, Repliik: Keelekalvinismist Sirbis, sirp.ee, 14. juuni 2012
Segestes

**Segestes** oli heruski ülik, Rooma innukaim poolehoidja Augustuse vallutuste ajajärgul.

Arminiuse vaenlasena reetis Segestes 9 pKr tema vandenõu Germaania asehaldur Publius Quinctilius Varusele, kes teda aga ei uskunud.

Aastal 15 pKr kutsus Segestes Arminiuse vastu Germanicuse, kes päästis ta piiramisrõngast ning lubas talle ja tema poolehoidjaile varjupaiga Rooma riigis. Oma tütre Thusnelda, kelle Arminius oli naiseks võtnud, andis Segestuse roomlaste kätte.
Saint-Barthélemy

**Saint-Barthélemy** on Prantsusmaa meretagune territoriaalühendus, mis asub saarel Kariibi meres Väikeste-Antillide saarestiku põhjaosas.

Saare pindala on 21 km² ja rahvaarv 8450 (2007). Halduskeskus on Gustavia, mis sai nime Rootsi kuninga Gustav III järgi. Koos ümberkaudsete väikesaartega on territoriaalühenduse pindala 24 km².

1648. aastast oli Saint-Barthélemy Prantsusmaa koloonia. Mageveeta kuiv saar polnud aga majanduslikult äratasuv ning seda ründasid tihti piraadid. 1744. aastal vallutas saare Suurbritannia, Prantsusmaa vallutas selle tagasi 1763. aastal. Pidades saart tähtsusetuks, müüs Prantsusmaa kuningas Louis XVI saare 1784. aastal Rootsile kauplemisõiguse eest Göteborgis. 1812. aastal sai saar Riksdagi otsusega Rootsi kuninga eraomandiks. Orjus kaotati saarel 9. oktoobril 1847.

Kuna saare ülalhoidmine osutus Rootsile kulukaks, peeti 1868. ja 1870. aastal nõupidamisi USAga saare müügi osas. Nõupidamisi peeti ka Itaaliaga, kuid kui Rootsi sai teada, et Itaalia plaaninuks saart kasutada karistuskolooniana, taganes Rootsi nõupidamistest. Peale Oskar II kuningaks saamist alustati 1877. aastal Prantsusmaaga nõupidamisi saare tagasimüügi osas. 10. augustil 1877 kirjutati Pariisis alla saare üleandmise leppele, mille Rootsi ratifitseeris 9. novembril 1877 ja Prantsusmaa 4. märtsil 1878. Hinnaks lepiti kokku 80 000 franki Rootsi varade eest ja 320 000 franki Rootsi ametnike kodumaale naasmise ja pensioni eest. Oktoobris 1877 peeti saarel referendum, kus võeti praktiliselt ühehäälselt vastu otsus saar Prantsusmaaga taasliita. 16. märtsil 1878 liideti saar ametlikult Guadeloupe'i haldusterritooriumiga.

2003. aastal eraldus Saint-Barthélemy Guadeloupe'ist, moodustades eraldi Prantsusmaa territoriaalühenduse. Prantsusmaa parlament kinnitas selle 2007. aastal.


Flag of Saint Barthélemy (local).svg|Saint-Barthélemy kohalik mitteametlik lipp


## Viited
Blondist brünetiks

**"Blondist brünetiks"** on Niki 2008. aastal ilmunud album.

## Lugude nimekiri
# Siis kui saabub päev
# Liisa
# Sulle välja ütlen tõe
# Blondist brünetiks
# Päiksekild
# Sinuta
# Nii ei või
# Kolm tilka verd
# See suveöö
# Las ma tulen sulle külla
# Saatus teab
# Meeletu algus
# Liisa (Velvet Voice remix)
# Meeles sa pea ( Dance mix )
# See suveöö (Velvet Voice remix)
Lont

**Lont** (*proboscis*) on looma kehaosa, mis on evolutsiooni käigus kujunenud ülamoka või ülahuule ja nina liitumisel. Suurimetajad kasutavad lonti lisaks hingamisele ja haistmisele ka kompimis- ja haaramiselundina, veeammutaja ja puhastamiselundina. Lont on loomale peamine toitumisvahend. Toit ei liigu küll otseselt londi kaudu, kuid selle abil toimetatakse toidupalad, rohttaimed ja ka joogivesi suhu. Salaküttide püünistes vmv. londi kaotanud elevant on määratud piinarikkale näljasurmale. Üksnes varajases nooruses ei vaja elevandipoeg toitumisel lonti, kuna emapiima imeb ta suuga.

Lont on ka tõhus kaitserelv ning töövahend, mille abil võib tõsta kujuteldamatuid raskusi. Samas võib elevandi lonti mõneti võrrelda inimese käega, arvestades täpsust ja osavust, mida loom seda elundit kasutades ilmutab. Värskemate uuringute kohaselt on looma lont ka oluline suhtlemisvahend, eriti karja juhi signaalide ja poja eest hoolitseva emaslooma jaoks. Selle abil saab armastatud kaaslast hellitada ja miks mitte ka peremeest või tööandjat tänada. Loomaaia elevandid saavad selle multifunktsionaalse kehajätke abil talitajalt paremaid palasid norida, tsirkuseloomad aga pallide ja rõngastega osavalt trikitada. Londi otsaga võib loom maasta tõsta isegi mahakukkunud münte ja nööpe. 

Väiksema londitaolise ninaga loomi on laias maailmas veel mitmeid (nt taapirid, lonthülged), kuid nende "londid" pole nii pikad ja paindlikud. Mitmel muul moel etteulatuvaid loomade näosi, mis moodustuvad nina(miku)st, üla- ja alalõuast nimetatakse koonudeks. Eelkõige kasutatakse seda terminit koerlaste puhul. 

Tuntumad londiga loomad on aafrika elevant ja india elevant, väljasurnud olenditest meriteeriumid ja mitmete eri ajastute mammutid.

## Vaata ka
*Imilont 

## Välislingid
*Elevandil on londis ülihea närvivarustus,  Novaator, 24.01.2022
Ülahuul

**Ülahuul** on ülemine huul.

Ülahuuleks nimetatakse zooloogias ka mõnede lülijalgsete (näiteks mesilaste) suiste ülaosa, kuid loomade suu ülemist liikuvat lihaselist äärt nimetatakse ülamokaks.

## Vaata ka
* Alahuul
Mäesuusakool

**Mäesuusakool** on 2003. aastal asutatud Eesti Suusaliidu liikmesklubi, mida juhib Nils Kroon.

Mäesuusakool tegeleb algajate ja edasijõudnud mäesuusatajate koolitamisega. Kooli treenerid on Nils Kroon ja Mati Pütsepp.

## Mäesuusakooli kuulsamad liikmed
*Triin Tobi
*Karoliina Vahenõmm
*Lise Anette Vaher

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Nils Kroon

**Nils Kroon** (sündinud 14. oktoobril 1975) on mäesuusatreener ja juhib Spordiklubi Mäesuusakool.

Ta on Eesti Suusaliidu mäesuusatamise alakomitee liige.

Tema õpilane on olnud Triin Tobi.

## Viited

## Välislingid
*Nils Krooni sporditulemused
Arrigo Sacchi

**Arrigo Sacchi** (sündinud 1. aprillil 1946) on Itaalia jalgpallitreener. 

Aastail 1991–1996 juhendas ta Itaalia jalgpallikoondist, mis 1994. aasta MM-il USAs võitis hõbemedali. 1996. aasta EM-i fiasko järel lõpetas Sacchi lepingu Itaalia Jalgpalliliiduga ning astus aasta lõpul treenerikohalt tagasi.
Imilont

**Imilont** (*proboscis*) on mõnede putukate, eelkõige liblikaliste kehaosa, mida nad kasutavad näiteks õite nektari ja muude vedelike imemiseks.

Imilont on evolutsiooniliselt tekkinud pikenenud alalõugadest. Puhkeasendis asetseb see kokkukerituna pea all.

## Vaata ka
*Iminokk
*Imikärss
Proboscis

***Proboscis*** on ladinakeelne sõna, mis algselt tähendas elevandi lonti. 

Ladinakeelse terminina  võib see sõna tähendada 
***[[lont]]i
***imilonti
*liblikaperekonda ***[[Proboscis (liblikas)|Proboscis]]***
Iminokk

**Iminokk** on nokaliste seltsi kuuluvate putukate kehaosa, mida nad kasutavad toitumisel.

## Vaata ka
*Imilont
*Imikärss
Imikärss

**Imikärss** on kahetiivaliste seltsi kuuluvate putukate kehaosa (suised), mida nad kasutavad vedela toidu (näiteks vere) söömiseks.

## Vaata ka
*Imilont
*Iminokk
Gertrude Baines

**Gertrude Baines** (6. aprill 1894 – 11. september 2009) oli USA ülipikaealine ja alates 2. jaanuarist 2009 kuni surmani maailma vanim inimene. Ta suri 115-aastaselt. 

## Viited


## Välislingid
*Video Latimes.com lehel
Coton de Tuléar

***Coton de Tuléar*** on koeratõug. Ta sai nime Toliara linna endise nime järgi.

Cotonid on energilised, aktiivsed ja liikuvad. Nad on sõbralikud, sotsiaalsed, kiinduvad ja ustavad. Nad on väga mänguhimulised ja heatujulised. Nad saavad hästi läbi nii lastega kui ka teiste koertega.

Coton de Tuléar on väikest kasvu, turjakőrgusega 22–32 cm, kaal on 3,5–6 kg. Karvkate on tihe, siidpehme, valgetes toonides, harvem mustvalge. Karvkatte hooldus ei ole raske.

See koeratõug on hüpoallergeenne ehk allergiaohutu, mis tähendab, et neid saavad pidada ka allergia all kannatajad. Koera karvad sarnanevad pigem inimese juustega kui teiste loomade karvadega. Coton de Tuléar ei aja karva, kuid tema karvastikku on aeg-ajalt vaja pügada.

Coton de Tuléari kõige tõsisemad terviseprobleemid on seotud südame, samuti maksa, selja ja silmadega. Siiski on enamik terviseprobleeme haruldased ning Coton de Tuléar on keskmisest tervem tõug. Keskmiselt elavad nad 14–16 aastat.

## Ajalugu

See tõug aretati Madagaskaril ja on sellepärast Madagaskari rahvuskoer. Tema esivanemad toodi saarele 16. ja 17. sajandil piraadilaevadel. Madagaskar oli tollal piraatide paradiis ja tänapäevalgi võib seal näha piraatide surnuaedu. Mereröövlid kehtestasid seal isegi demokraatliku kuningriigi ja abiellusid kohalike malagassi naistega. Kas koerad võeti laevadele selleks, et võidelda rottidega, kaaslasteks pikkadel merereisidel või konfiskeeriti teistelt laevadelt hinnalise varandusena, on teadmata. Koeratõu esivanemate hulgas on nähtavasti *Bichon Tenerife* ja tenerife terjer.

Madagaskaril räägitakse Coton de Tuléari kohta palju kuulujutte, mis enamjaolt on täiesti valed. See tõug pole iial Madagaskaril metsikult elanud. Ta ei jahtinud metssigu ega alligaatoreid, nagu tema suuruse ja jõu põhjal võib kergesti järeldada. Tal on nõrk jahiinstinkt ja ta pole üldse jahikoer. Ta oli kõigest Madagaskaril valitsenud Merina hõimu seltsikoer.

Madagaskari kuningadünastia oli ainus, kel oli lubatud neid koeri pidada. Pärast monarhia kukutamist hakkasid seda pidama ka teised, kuid tõug jäi vähearvuliseks. Prantsusmaa kolonisaatorid viisid üksikuid koeri Euroopasse, kuid maailma ei pööranud talle kuigivõrd tähelepanu enne aastat 1970, mil Prantsusmaa kennelliit *Société Centrale Canine* tunnistas selle iseseisvaks koeratõuks.

Järgnes plahvatuslik levik. 1972 kinnitati tõu standard, 1973 viidi esimesed koerad USA-sse. Seda tegi Robert Jay Russell, kes 1976 asutas USA-s Coton de Tuléari klubi (*Coton de Tulear Club of America*). Tänapäevaks on USA-s teisigi selle tõu klubisid. 2001 tunnistas USA kennelliit Coton de Tuléari ametlikult tõuna. 2009. aasta juuli seisuga tunnustab USA kennelliit 63 koeratõugu.
Olli Lehto

**Olli Erkki Lehto** (30. mai 1925 – 31. detsember 2020) oli Soome matemaatik, akadeemik.

Ta kaitses doktoriväitekirja 1949. aastal. 1961–1988 oli ta Helsingi Ülikooli professor, 1983–1988 rektor ja 1988–1993 kantsler.

Ta on kirjutanud mitu matemaatikaõpikut ülikoolidele ja soome matemaatikute elulugusid.
Grigori Volkonski (1808−1882)

**Grigori Petrovitš Volkonski** (vene keeles *Григорий Петрович Волконский*; 9. aprill (vkj 28. märts) 1808 Peterburi – 6. mai (vkj 24. aprill) 1882 Nice) oli Venemaa riigitegelane ja õukondlane. Tõeline riiginõunik (1847). Ta oli vürst (1834. aastast hiilguslik vürst).

Volkonskite vürstisuguvõsast põlvnev Grigori Volkonski oli kindralfeldmarssal Pjotr Mihhailovitš Volkonski (1776–1852) ja Sofia Grigorjevna Volkonskaja (1786–1869) poeg. Sofia Volkonskaja isa oli ratsaväekindral Grigori Semjonovitš Volkonski (1742–1824) ja vend, dekabristina süüdi mõistetud, Sergei Grigorjevitš Volkonski (1788–1865). 

## Auastmed
### Tsiviilteenistus

### Õukonnateenistus

## Muu tunnustus
### Venemaa autasud
* Püha Stanislavi ordeni I klass (1856)
### Välismaa autasud
* Austria Leopoldi orden (1852)

### Auliikmesus
*Peterburi ülikooli auliige (1845)
*Keiserliku Kunstide Akadeemia auliige (1850)

## Isiklikku
Volkonski abiellus Venemaa sõjaväelase ja riigitegelase Alexander von Benckendorffi tütre Maria von Benckendorffiga (1820–1880), kes oli Keila-Joa mõisa ja lossi pärijanna. Abielust sündisid:
* Jelizaveta Grigorjevna Volkonskaja (1838–1897), abiellus riigitegelase Mihhail Sergejevitš Volkonskiga (1832–1903/1909; *Михаил Сергеевич Волконский*), kes oli dekabrist Sergei Grigorjevitš Volkonski (1788–1865) ja Maria Nikolajevna Rajevskaja (1805–1863) poeg. Vürst Peeter Volkonski on nende järeltulija.
* Pjotr Grigorjevitš Volkonski (1843–1896), õukonna tallmeister, päris fideikomissina Keila-Joa, Meremõisa ja Käesalu mõisa, Grigori Petrovitš Volkonski (1870–1940) isa 
 
## Sugupuu

## Vaata ka
*Volkonski

## Viited

## Kirjandus
*Власьев, Геннадий Александрович. *Потомство Рюрика. Материалы для составления родословной*. Тoм I. Черниговские князья. Часть 3-я. − С.-Петербург: Т-вo П. Голике и А. Вилъборгъ, 1907. Lk 451 https://viewer.rusneb.ru/ru/rsl01002953435?page=459&rotate=0&theme=white

## Välislingid
*Grigori Volkonski teenistuskäik saidil 62info.ru
*ФЭБ: Черейский. Волконский Г. П. − Пушкин и его окружение. — 1989 (текст)
*Rodovid: Григорий Петрович Волконский р. 1808 ум. 1882
*Родословная роспись князей Волконских

__NOTOC__
Štš-317

**Štš-317** (Щ-317) oli Nõukogude Štšuka-klassi allveelaev.  

Lasti vette 24. septembril 1935. Kuulus Balti laevastiku koosseisu kodusadamaga Kroonlinnas. 1939. aastast baseerus Tallinnas, osales Talvesõjas.

Jäi kaduma juulis 1942 ebaselgetel asjaoludel.

## Lahinguretked
29.11.1939 - 05.12.1939

19.12.1939 - 08.01.1940

29.09.1941 - 16.10.1941

09.06.1942 - +

## Võidud
16.06.1942 06:05 uputatud Soome "Argo" 2513 brt.

18.06.1942 õhtul vigastatud Taani "Orion" 2405 brt.

22.06.1942 12:14 uputatud Rootsi "Ada Gorthon" 2399 brt.

08.07.1942 07:47 uputatud Saksa "Otto Cords" 966 brt.

## Kirjandus
Мирослав Морозов: Подводные лодки ВМФ СССР в Великой Отечественной войне 1941-1945 гг. Летопись боевых походов. Часть 1. Краснознаменный Балтийский флот.

Мирослав Морозов, Константин Кулагин: "Щуки". Легенды Советского подводного флота.
Helene von Tiesenhausen

Krahvinna **Helene von [[Tiesenhausen]]** (vene: Елена (Лили) Павловна Тизенгаузен; 10. september 1804 – 13. september 1889) oli Venemaa keisri Nikolai I tütre, suurvürstinna Maria Nikolajevna, õuedaam, hiljem riigidaam.

Helene von Tiesenhausen sündis krahv Paul von Tiesenhauseni (1774–1864) ja krahvinna Julie Charlotte von der Pahleni (1782–1862) tütrena. 

Helene von Tiesenhausen oli abielus Keisri Ihukaitsepolgu Ratsaväepolgu polkovniku, hilisema kindralleitnandi ja Peterburi komandandi Grigori Donets-Zaharževskiga (1792–1845; ru), kelle õde Jelizaveta oli Alexander von Benckendorffi abikaasa.

## Esivanemad

## Vaata ka
*Tiesenhausen

## Viited
Libor Malina

**Libor Malina** (sündinud 14. juunil 1973) on Tšehhi kergejõustiklane (kettaheitja).

## Saavutused

### [[Olümpiamängud]]el

*2004 10. koht

Isiklik rekord on 67,13 m.
Walter Elsasser

**Walter Maurice Elsasser** (20. märts 1904 Mannheim – 14. oktoober 1991 Baltimore) oli füüsik ja bioloogiateoreetik.

1920. aastatel Göttingeni ülikoolis õppides pakkus ta välja eksperimendi, millega tõestada elektronide laineomadusi. Ise ta seda ei sooritanud, kuid tema kaastöötaja Max Born, kes pälvis elektronide laineomaduste uurimise eest 1954. aastal Nobeli füüsikaauhinna, soovitas inglise füüsikutel see eksperiment teha. Clinton Davisson ja George Thomson said 1937. aastal elektronide difraktsiooni avastamise eest Nobeli füüsikaauhinna.

1935. aastal Pariisis töötades arvutas Elsasser välja rasketes radioaktiivsetes tuumades olevate prootonite ja neutronite seoseenergia. 1963 pälvisid Eugene Wigner, Hans Jensen ja Maria Goeppert-Mayer Elsasseri valemi edasiarendamise eest Nobeli füüsikaauhinna. Niimoodi oli Elsasser kahel korral Nobeli auhinna saamisele väga lähedal.

1941, olles teenistuses USA sõjaväe sidekorpuses, hakkas ta vabal ajal välja töötama Maa magnetvälja päritolu esimest matemaatilist mudelit. Ta avaldas selle artikliseeriana 1946–1947. Ta oletas, et Maa magnetväli võib olla iseennast säilitav alalisvoolugeneraator ehk dünamo (seda nimetataksegi dünamoteooriaks), mida hoiab alal vedelas välistuumas toimuv konvektsioon. Ta kirjeldas ka võimalikku tagasisidemehhanismi nende voolude vahel, kasutades kahesuguseid, toroidseid ja poloidseid koordinaate, millest esimene näitas laiuskraadidega paralleelset kaugust ja teine kaugust poolusest. Ta ise leiutaski oma teooria jaoks terminid "toroidne" ja "poloidne".

Ta oli tähelepanuväärne holismi esindaja teoreetilises bioloogias.

## Teoseid
*Elsasser, Walter M. 1998 (esimene trükk 1987). *Reflections on a Theory of Organisms: Holism in Biology*. Baltimore: The Johns Hopkins University Press.
Reinhold Wilhelm von Pohlmann

**Reinhold Wilhelm von Pohlmann** (Venemaal tuntud kui *Vilim Romanovitš*, vene keeles *Вилим (Вильгельм-Рейнгольд) Романович фон Польман*) (9. (ukj 20.) aprill 1727 Võrnu, Ereda mõis – 22. jaanuar (ukj 2. veebruar) 1795 Kodila) oli baltisaksa päritolu Schleswig-Holsteini ja Vene keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane. 

## Elulugu
### Päritolu
Põlvnes baltisaksa aadlisuguvõsast. Tema isa oli Öötla ja Toila mõisaomanik ning Ingerimaa riigimõisate pealik Reinhold Wilhelm von Pohlmann. Ema oli Charlotte von Brackel, kes pärines Kohtla mõisast.

### Teenistus
Teenistust alustas ta Holsteinis, kus sai jäägermeistriks. Aastal 1752 astus Venemaa sõjaväeteenistusse ja sai porutšiku auastme. 1759. aastaks oli ta välja teeninud polkovniku auastme. 1765. aastal sai kindralmajoriks ja tegelikuks kammerhärraks. Järgnevalt oli ta Ingerimaa saksa asunike asunduste ülemdirektor. 1766. aastal juhtis ta vürst Grigori Orlovile − ta oli temaga sõbrunenud − kuuluva Gattšina palee ehitamist. 1767. aastal oli ta Eestimaa rüütelkonna saadik Moskvas. 1768. aastal sai ta õukondliku auastme jäägermeister. Kaks aastat hiljem valiti ta Vaba Ökonoomilise Seltsi presidendiks. 1771. aastal sai temast Tsarskoje Selo ülemvalitseja. Samal aastal oli ta vahemeheks Eestimaa rüütelkonna ja kindralkuberner von Browne konfliktis. Ajuti oli ta Peterburi ümbruse saksa kolonistide direktor. Ülendati 1773. aastal kindralporutšikuks ja oli aastatel 1775−1778 keiserliku jahi ülem. 29. jaanuaril (vkj) 1779 läks ta riigiteenistusest erru.

### Viimased eluaastad
Pärast riigiteenistusest lahkumist elas ta oma Kodila mõisas. 1786. aasta detsembris sai temast Koluvere lossi ülemvalitseja, kellena oli kuni 1788. aastani lossis pagenduses viibiva Württembergi printsessi Auguste Karoline järelevaataja. Suri Kodila mõisas 1795. aastal.

## Mõisavaldused
Oma isalt oli ta pärinud Järvamaal Öötla mõisa. Abielu kaudu Dorothea Johanna von Wrangelliga (1735–1786) langes Pohlmannide kätte Sikeldi mõis Harjumaal. 25. juunil (vkj) 1772 omandas ta 40 000 rubla eest Reinhold Johann von Wrangelli pärijatelt Kodila mõisa, mis jäi tema järeltulijate kätte 1805. aastani.

## Auastmed
### Sõjaväelised auastmed

### Õukonna auastmed

## Autasud
* Püha Anna orden (9. juuni 1762)

## Perekond
Ta naitus 1751. aastal Dorothea Johanna von Wrangelliga (1735–1786) Sikeldi mõisast. Nende abielu kestis 35 aastat ja sellest sündis neli poega ja kaks tütart.
*Reinhold Wilhelm (suri 1813), brigadir, Püha Georgi ordeni IV klassi ordeni kavaler (1789) 
*Peter, major
*Gregor (suri 1806), major, Sikeldi ja Leevre mõisnik
*Otto Heinrich, Kodila mõisnik
*Margarethe (suri 1800), õuenõunik Kotkokaski abikaasa
*Katharina (1758–1831)

## Vaata ka
*Pohlmann

## Viited

## Välislingid
*Erik Amburgeri andmebaas. Nr 74772 https://amburger.ios-regensburg.de/index.php?id=74772&mode=1
*
*Reinhold Wilhelm von Pohlmanni eluloolised andmed saidil biografija.ru
*Reinhold Wilhelm von Pohlmann juures "Polmanarkivet" (inglise keel)
Rakvere–Luige tee

**Rakvere–Luige tee** (registrinumbriga 21) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Rakvere linnas. 

Tee pikkus on 69,6 km, kaasa arvatud 3,4 km pikkune lõik Rakvere linnas (Rakvere linna tänavatena Tallinna tänav, Lai tänav, Ferdinand Gustav Adoffi tänav, Kastani puiestee, Karja tänav, Tartu tänav). Tee lõpeb Jõgeva–Mustvee tee 34. kilomeetril Võtikvere külas.

## Sillad Rakvere–Luige teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Rakvere–Luige teel

Rakvere linn, Mäetaguse küla, Piira küla, Karkuse küla, Vana-Vinni küla, Vinni alevik, Pajusti alevik, Kakumäe küla, Kehala küla, Viru-Jaagupi alevik, Voore küla, Küti küla, Kulina küla, Ristiküla, Roela alevik, Saara küla, Rajaküla, Muuga küla, Alekvere küla, Paasvere küla, Arukse küla, Venevere küla, Kaasiksaare küla, Kõveriku küla, Avinurme alevik, Lepiksaare küla, Alekere küla, Adraku küla, Ulvi küla, Võtikvere küla.
Eḩsān Ḩadādī

**Eḩsān Ḩadādī** (pärsia keeles احسان حدادی; sündinud 20. jaanuaril 1985 Teheranis) on Iraani kettaheitja.

2012. aasta suveolümpiamängudel võitis ta hõbemedali.

Tema isiklik tipptulemus 69.32, mille ta heitis 3. juunil 2008 Tallinnas, on kehtiv Aasia rekord.
Jaak Sirkel

**Jaak Sirkel** on Jaan Krossi *[[alter ego]]* tema teostes, sealhulgas romaanis "Wikmani poisid" ning paljudes novellides.

Teleseriaalis "Wikmani poisid" kehastas Jaak Sirkelit Mait Malmsten.
John Atta Mills

**John Evans Atta Mills** (21. juuli 1944 Tarkwa – 24. juuli 2012 Accra) oli Ghana poliitik, 7. jaanuarist 2009 kuni surmani Ghana president.

John Atta Mills oli Ghana Rahvusliku Demokraatliku Kongressi liider. Detsembris 2008 toimunud presidendivalimistel võitis ta liberaaldemokraatliku partei kandidaati Nana Akufo-Addot ning sai presidendiks.

John Atta Mills oli hariduselt jurist. Ta lõpetas 1967. aastal Ghana Ülikooli, õppis seejärel muu hulgas Stanfordi ülikoolis ning kaitses doktoriväitekirja Londoni Ülikoolis. 

Ta töötas ligi 30 aastat õppejõuna peamiselt Ghana Ülikoolis. Ta spetsialiseerus eelkõige maksupoliitikale ning kirjutas sel teemal mitu artiklit.

Aastatel 1997–2001 oli John Atta Mills Ghana asepresident. Ta kandideeris ka 2000. ja 2004. aasta presidendivalimistel, kuid kaotas mõlemal korral John Kufuorile.

24. juulil 2012 suri Mills pealinnas Accras kõrivähki.

## Isiklikku

John Atta Mills oli abielus haridusjuhi ja abielunõustaja Ernestina Naadu Millsiga. Paaril oli üks laps, poeg Sam Kofi Atta Mills.

John Atta Mills mängis vabal ajal maahokit ja armastas ujuda. Nooremana mängis ta ka Ghana maahokikoondises.

## Välislingid
* Valimiskampaania leht
*  Ghana presidendiks tõuseb opositsiooniliider Postimees, 3. jaanuar 2009
Martin Johnsrud Sundby

**Martin Johnsrud Sundby** (sündinud 26. septembril 1984 Oslos) on Norra murdmaasuusataja.

Sundby sai oma esimese individuaalse poodiumikoha maailma karikasarja etapil Soomes Kuusamos 30. novembril 2008, kui ta võitis 15 km klassikasõidus esikoha. Sprindi teatesõidus võitis ta MK-etapi 2007–2008 hooajal Liberecis koos Simen Østenseniga.

2014. ja 2016. aastal on ta võitnud Tour de Ski.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]

* 2010  Vancouveris
**  hõbemedal 4×10 km teatesõidus

* 2014  Sotšis
**  pronksmedal suusavahetusega sõidus

*2018  Pyeongchangis
**  **olümpiavõitja** 4×10 km teatesõidus
**  hõbemedal suusavahetusega sõidus

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 2011  Oslos
**  **maailmameister** 4×10 km teatesõidus
**  pronksmedal 15 km klassikasõidus
* 2013  Val di Fiemmes
**  hõbemedal suusavahetusega sõidus
* 2017  Lahtis
**  **maailmameister** 4×10 km teatesõidus
**  hõbemedal 15 km klassikas
**  hõbemedal suusavahetusega sõidus
* 2019  Seefelds
**  **maailmameister** 15 km klassikas
**  **maailmameister** teatesõidus
**  pronksmedal suusavahetusega sõidus

### [[Murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]
* Üldkarikas
** **1. koht: 2014, 2016, 2017**
** 3. koht: 2018
* Tavadistantside karikas
** **1. koht: 2014, 2016, 2017**
** 2. koht: 2015, 2018

Martin Johnsrud Sundby on individuaalselt osalenud (seisuga 24. veebruar 2019) 207 MK-võitluste etapil ja jõudnud 73 korda poodiumile, sealhulgas võitnud 30 korral.

## Välislingid
* Martin Johnsrud Sundby FIS-i kodulehel
Kesk-Makedoonia piirkond

**Kesk-Makedoonia piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreeka põhjaosas. Hõlmab ajaloolise Makedoonia keskosa.

Piirkond koosneb Chalkidike, Imathía, Kilkísi, Pélla, Piería, Sérrese ja Thessaloníki piirkonnaüksusest, mis ühtivad varasema seitsme maakonnaga (*nómos*).

## Vaata ka
*Lääne-Makedoonia piirkond
*Ida-Makedoonia ja Traakia piirkond
*Põhja-Makedoonia Vabariik

## Viited

## Välislingid
*Piirkonna koduleht
Lääne-Makedoonia piirkond

**Lääne-Makedoonia** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreekas. Hõlmab ajaloolise Makedoonia lääneosa.

Piirkond koosneb 4 piirkonnaüksust (enne 2011. aasta haldusreformi maakonnast (*nómos*)): Flórina piirkonnaüksus, Grevená piirkonnaüksus, Kastoriá piirkonnaüksus ja Kozáni piirkonnaüksus.

## Viited

## Välislingid

* Piirkonna koduleht
Kreeta piirkond

**Kreeta piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreekas. Hõlmab Kreeta saare ja seda ümbritsevaid väikesaared, mille seas suurim on Gávdos.

Piirkond koosneb neljast piirkonnaüksusest, mille territooriumid ühtivad varasemate maakondade territooriumidega:
* Chaniá piirkonnaüksus
* Irákleio piirkonnaüksus
* Lasíthi piirkonnaüksus
* Réthymno piirkonnaüksus

## Viited

## Välislingid

* Piirkonna koduleht
Gávdos

**Gávdos** on saar Vahemeres. Asub Kreetast 36 km lõunas ja on Kreeka lõunapoolseim saar. Kuulub Kreeta piirkonna Chaniá piirkonnaüksusesse ja moodustab koos Gavdopoúla saarega Gávdose valla.

Saarel on ka Euroopa lõunapoolseim punkt.

Pindala 27 km². Kõrgus kuni 368 m.

2001. aasta rahvaloenduse järgi elas saarel 98 inimest, kuid püsielanikke on seal alla 50.
Simen Østensen

**Simen Østensen** (sündinud 4. augustil 1984 Bærumis) on Norra murdmaasuusataja.

Østensen osales esimest korda maailma karikasarja etapil Norras Holmenkollenis 12. märtsil 2005 50 km klassikasõidus, mille võitis Andrus Veerpalu. Østensen tookord distantsi ei lõpetanud.

Hooajal 2006–2007 esimest korda toimunud Tour de Skil sai Østensen üldarvestuses kolmanda koha. 

Hooajal 2007–2008 võitis ta Liberecis MK-etapi sprinditeatesõidus koos Martin Johnsrud Sundbyga.

2013. aastal võitis Østensen Tartu maratoni.

## Saavutused
### [[Murdmaasuusatamise maailmakarikavõistlused|Maailma karikasarjas]]
Simen Østensen on individuaalarvestuses osalenud 79 karikasarja etapil (seisuga 24. veebruar 2015) ja saanud kaks poodiumikoha. Poodiumi kõige kõrgemale astmele pole ta veel jõudnud.

## Viited

## Välislingid

*
Puškinskije Gorõ rajoon

**Puškinskije Gorõ rajoon** on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis.

Rajoonis on Puškinskije Gorõ alev ja üks külaasundus (Velje vald).

Rajoonis asub Mihhailovskoje muuseum-looduskaitseala.

## Viited

## Välislingid
* http://www.pskov.ru/about_region/administrative_division/pushkinogorsky
Merlini raamatukogu

**"Merlini raamatukogu"** on kirjastuse Kunst ilukirjanduslik, ühtse üldkujundusega (kujundaja Jaan Klõšeiko) ja ilmumisjärjekorras nummerdatud, taskuformaadis raamatusari, mis ilmus aastatel 1994–1996. Sarjas ilmus kümme raamatut.

## 1994

* Nr 1 – Ursula K. Le Guin "Meremaa võlur : Meremaa triloogia, I"; tõlkinud Krista Kaer, kaane kujundanud Eve Luik
* Nr 2 – Paul van Loon "Õuduste käsiraamat"; kaastööd: Eddy C. Bertin, Jack Didden, Virgi Smits; tõlkinud Vladimir Beekman, kaane kujundanud ja illustreerinud Rein Lauks
* Nr 3 – Paul van Loon "Nägu udus"; tõlkinud Vladimir Beekman, kaane kujundanud Rein Lauks
* Nr 4 – Robert Louis Stevenson "Ballantrae isand : Talvine lugu"; tõlkinud Kersti Unt, kaane kujundanud Edgar Valter
* Nr 5 – Ursula K. Le Guin "Atuani hauad : Meremaa triloogia, II"; tõlkinud Krista Kaer, kaane kujundanud Eve Luik

## 1995

* Nr 6 – Wolfgang Hohlbein "Unustatud saar" : [kuulub sarja "Kapten Nemo lapsed"]; tõlkinud Vladimir Beekman, kaane kujundanud Jüri Kass
* Nr 7 – Wolfgang Hohlbein "Tüdruk Atlantisest": [kuulub sarja "Kapten Nemo lapsed"]; tõlkinud Vladimir Beekman, kaane kujundanud Jüri Kass
* Nr 8 – Edzard Schaper "Legend neljandast kuningast : Osa romaanist "Neljas kuningas""; tõlkinud Rita Tasa, kaane kujundanud Maie Helm
* Nr 9 – Ursula K. Le Guin "Kaugeim kallas : Meremaa triloogia, III"; tõlkinud Krista Kaer, kaane kujundanud Eve Luik

## 1996

* Nr 10 – Ursula K. Le Guin "Tehanu : Meremaa viimane raamat"; tõlkinud Krista Kaer, kaane kujundanud Eve Luik
Reaktiivtakistus

**Reaktiivtakistus** ehk reaktants on näivtakistuse komponent, mis iseloomustab perioodilist (võnkuvat) energiavahetust elektriahela elementide vahel.

Reaktiivtakistus on induktiivsust omavatel ahelaelementidel, näiteks induktiivpoolil, ja mahtuvuslikel elementidel, näiteks kondensaatoril. Need takistused on toimelt vastassuunalised; kokkuleppeliselt loetakse induktiivtakistus *X<sub>L</sub>* positiivseks ja mahtuvustakistus *X<sub>C</sub>* negatiivseks. Induktiivsete ja mahtuvuslike elementide jadaühenduse korral seega reaktiivtakistus

:X = X_L-X_C.
Ahelaelementide reaktiivtakistus sõltub sagedusest: induktiivtakistus on sagedusega võrdeline, mahtuvustakistus pöördvõrdeline.

Induktiivtakistus
: X_L = \omega L = 2 \pi f L. 
Mahtuvustakistus
:X_C = -\frac1{\omega C} = -\frac1{2 \pi f C}.
Neis valemeis on  \omega = 2 \pi f  nurksagedus (radiaani sekundis) ja  f ‒ sagedus (hertsides).
## Vaata ka
* Takistus
* Aktiivtakistus
* Näivtakistus
Otto Rehhagel

**Otto Rehhagel** (sündinud 9. augustil 1938 Essenis) on Saksamaa jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Aastatel 2001–2010 oli ta Kreeka jalgpallikoondise peatreener.

## Mängijakarjäär
Karjääri alustas ta kohalikus klubis TuS Helene Altenessen 1952. aastal, seejärel mängis aastatel 1960–1963 Rot-Weiss Essenis. 

Bundesliga loomisel siirdus ta Berliini Herthasse, kus mängis 1963–1965. Seejärel kuni 1972. aastani oli ta Kaiserslauternis. Mängis kaitsepositsioonil. Bundesligas mängis ta 201 mängu, milles lõi kokku 22 väravat.

## Treenerikarjäär
Treeneritööd alustas ta 1974. aastal Offenbachi Kickersis. Seejärel treenis ta lühemat aega Bremeni Werderit, Dortmundi Borussiat, Bielefeldi Arminiat ja Düsseldorfi Fortunat. 1980. aastal võitis Fortuna Saksamaa karika. 

1981. aastal naasis ta Bremeni Werderi treeneriks ja töötas seal 14 hooaega. Nende aastate jooksul tuli Werder kaks korda (1988 ja 1993) Saksamaa meistriks, võitis kaks korda Saksamaa karika ning 1993. aastal ka Euroopa karikavõitjate karika. Seejärel asus ta treenima Müncheni Bayernit. Bayernis algas ta töö aga suurte vastuoludega ning lõppes ta lahkumisega treeneripostilt kolm nädalat enne UEFA Cupi finaali, kus Bayerni viis karikavõiduni hoopiski Franz Beckenbauer. Kaiserslutern tuli tema treenerikäe all 1998. aastal kolmandat korda Saksamaa meistriks. 

2001. aastal siirdus ta aga juhendama Kreeka jalgpallikoondist, mille ta tüüris 2004. aastal Euroopa meistriks.
Rohelised

**Rohelised** on:
***[[roheline liikumine|rohelise liikumise]]** aktivistid
***[[roheline ideoloogia|rohelisel ideoloogial]]** põhinevad erakonnad
*Valimisliit Rohelised, endine Eesti erakond
*Rohelised armeed, relvastatud talupojad Vene kodusõja ajal 
*Ajalooline partei Bütsantsis

## Vaata ka
*roheline elamisviis
*roheline SKT
*roheline energia
*roheline kasv
*roheline revolutsioon
*roheline keemia
*Erakond Eestimaa Rohelised
*Roheline Värav
*Roheline Värav (portaal)
*Roheline Rist
*Eesti Roheline Rist
*Roheline raamat
*Roheline Urvaste
Visarid

**Visarid** oli eesti kunstirühmitus, mis tekkis Tartu Riikliku Ülikooli kunstikabineti juurde, mille juhataja oli aastatel 1962–1975 Kaljo Põllu. Rühmitus tegutses aastatel  1967–1972. Rühmitus määratles oma tegevuse eesmärke manifesti kaudu, kus oli kirjutatud ka rahvusliku kultuuri omapärast, harmooniast ja tasakaalust.

Visarite ajalugu on ka tolleaegse Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) kunstikabineti ja selle tegevuse ajalugu: kunstiõpetus, näitused, kunstikabineti tõlkekogumikud (ehk laualehed), ekskursioonid, diskussioonid, ülikool.

Kuigi Visarid tegelesid aktiivse koostöö ajajärgul intensiivselt loominguga, on aja proovile paremini vastu pidanud nende valgustuslik tegevus: kaasaegse kunsti rahvusvaheliselt tunnustatud käsitluste tõlkimine ja omakirjastuslik levitamine almanahhis "Visarid", läbi "raudse eesriide" kontaktide loomine kuulsate kunstnikega, võimalikult usaldusväärse kaasaegset kunsti puudutava informatsiooni hankimine ja levitamine.

Visarid kui kunstirühmitus oli kunstikabineti tegevuse loogiline tagajärg. Kaljo Põllule ei tähendanud kunstikabineti juhatajaks olemine ainuüksi töökohta, vaid ta ühendas selles kolm loomulikku elementi – kaasaegse kunsti ajaloo ja teooria õpetuse, vaba kunstiõppe süsteemi paljudele huvilistele ning laiapõhjalise ja loomingulise kunstirühmituse, kelle eesmärk tegelda kaasaegse kunstiga tugines professionaalsele suhtumisele loomingusse. Ilma Visariteta oleks Kaljo Põllu töö jäänud poolikuks, kunstikabinetil oleks puudunud praktikasse viidud tegevuse mudel.

Tartu kunstirühmituse Visarid asutajaliikmed olid Kaljo Põllu, Enn Tegova ja Peeter Lukats. Rühmitusse kuulusid veel Lembit Karu, Jaak Olep, Rein Tammik, Einar Kraut, Peeter Urbla, Asta Põldmäe (Hiir), Kaur Alttoa ja Toomas Raudam.

Nimi Visarid tähendab Simuna kihelkonna murrakus rahulolematuid.

## Näitused

* 1968 aprill TRÜ kohvikus (nn hüljatute näitus)
* 1968 november, TRÜ kohvikus
* 1969 aprill-mai, TRÜ kohvikus
* 1969 september, Tallinnas kohvikus Pegasus
*1971 aprill-mai, TRÜ kohvikus 
*1972 aprill-mai, TRÜ kohvikus 
*1997 detsember, retrospektiiv Tallinna Kunstihoone galeriis 
* 2023 juuli, näitus “Kunstirühmitus Visarid” Viinistu Tünnigaleriis 

## Viited
Rakvere – Väike-Maarja – Vägeva tee

**Rakvere–Väike-Maarja–Vägeva tee** (registrinumbriga 22) on üks Eesti tugimaanteedest. See saab alguse Rakvere linnas. Tee pikkus on 52,0 km, kaasa arvatud 2,9 km pikkune lõik Rakvere linnas (Rakvere linna tänavatena Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav, Vallikraavi tänav, Õie tänav, Tammiku tänav). Tee lõpeb Tartu–Jõgeva–Aravete tee 67. kilomeetril Koluvere külas.

## Sillad Rakvere–Väike-Maarja–Vägeva teel

Sildade nimistu pärineb teeregistrist.

## Asulad Rakvere–Väike-Maarja–Vägeva teel

Rakvere linn, Tõrma küla, Eesküla, Karitsa küla, Levala küla, Koplitaguse küla, Assamalla küla, Kullenga küla, Aburi küla, Koonu küla, Ärina küla, Müüriku küla, Väike-Maarja alevik, Ebavere küla, Liivaküla, Äntu küla, Nõmme küla, Kamariku küla, Räitsvere küla, Lammasküla, Suure-Rakke küla, Rakke alevik, Väike-Rakke küla, Edru küla, Koluvere küla.
See suveöö

**See suveöö** on esimene singel Niki uuelt albumilt "Blondist brünetiks". Loole on valminud ka muusikavideo. Lugu on olnud Suvereporteri ilmalaul.

## Lugude nimekiri
#See suveöö
#See suveöö (*Extended*)
#See suveöö (*Velvet Voice Soft Club Mix*)
#See suveöö (*Velvet Voice Soft Club Mix Extended*)
Briljantkäsi

**"Briljantkäsi"** on 1968. aastal NSV Liidus Mosfilmi filmistuudios toodetud mängufilm.

## Sündmustik
Semjon Semjonovitš Gorbunkov (Juri Nikulin) läheb laevareisile. Reisil saab ta tuttavaks Gennadi Petrovitš Kozodojevi ehk Gešaga. İstanbulis komistab ta arbuusikoorel ja murrab käe. Ta ei tea aga, et sel hetkel lausutud vandesõna "Kurat võtaks!" ("Чёрт побери!") on parool salakaubavedajatele, niisiis pannakse Gorbunkovi käsi kipsi ning kuld ja briljandid peidetakse kipsi sisse. Tegelikult oli see mõeldud Gešale. Tagasi Nõukogude Liidus püüavad kurjategijad oma saaki kätte saada, miilits aga kasutab nende tabamiseks Gorbunkovi ja tema kätt.

## Galerii

|Mälestusmärk filmile Sotšis
|Geša Kozodojevi mälestusmärk Sotšis
Wifi.ee

**wifi.ee** on veebileht, mis kajastab avalike Wi-Fi-võrkude asukohti Eestis. Portaal Wifi.ee propageerib turvalise Wi-Fi pakkumist Eestis.  Portaalis leiduvad WiFi levialad on rajatud RIA juhendi järgi.

Wifi.ee alustas tööd 2002. aasta märtsis.

## Välislingid
*WiFi.ee
*Traadita Wiki
*Wifikaardistajad
Anatoli Ennvere

**Anatoli Ennvere** (enne eestistamist **Anatoli Entson**; 28. märts 1900 – 21. jaanuar 1987) oli eesti põllumajandusteadlane.

## Teoseid
*Ennvere, Anatoli 1947. *Hariliku orasheina bioloogiast ja tõrjest*. Tartu.
*Ennvere, Anatoli; Karmin, Martin 1973. *Umbrohutõusmete määraja*. Tallinn: Valgus.

## Viited
Kingstown

**Kingstown** on Saint Vincenti ja Grenadiinide pealinn. Asub Saint Vincenti saarel Saint George'i vallas. Elanike arv oli 2006. aastal 18 200. Linn on saare põllumajanduse keskus.

Asutati 18. sajandi alguses inglaste poolt.

Kingstownis on Saint Vincenti suurim sadam, mille kaudu toimub banaanide, marantajahu, pähklite ja kopra väljavedu ning parvlaevaühendus Grenadiinidega. Linnas asub E. T. Joshua lennujaam.

Aasta keskmine õhutemperatuur on 24,5 °C ja sademete hulk 1100 mm.

## Viited
Terijoki konverents

**Terijoe konverents** oli 2.–4. märtsil (17.–19. veebruaril vkj) 1907 Soome linnas Terijokil peetud VSDTP Eestimaa organisatsioonide (Eestimaa Kommunistliku Partei eellase) saadikute kongress.

Pärast keiser Nikolai II ja II Riigiduuma (Venemaa Keisririik) vastasseisu ning II Riigiduuma laialisaatmist kevadel 1907 kogunesid vabama poliitilise keskkonnaga Soome radikaalsemate poliitiliste parteide esindajad. Konverentsi valmistas ette VSDTP Tallinna komitee (*Эстонский РК Петербургской организации*). Konverentsil osales 1115 sotsiaaldemokraatliku partei liikme 21 saadikut. Eesti Vähemlaste poolt olid esindajad August Rei, Alma Ostra, Villem Maasik jt. ja Eesti enamlaste poolt Hans Pöögelmann, Tõldsepp Dvigateli tehasest jt.

Terijoki konverentsil pandi alus üksikute Eestimaa VSDTP organisatsioonide tegevuse koordineerimisele ning bolševike liini järgimisele tegevuses. Töötati välja põhikiri ja valiti 5-liikmeline keskkomitee, ajalehe (Kiir) toimetus ja revisjonikomitee.

Konverentsi päevakorras oli arutelu VSDTP V Kongressi resolutsiooni projekti üle, mille oli koostanud Vladimir Uljanov. Eestimaa sotsiaaldemokraatide bolševistliku suuna esindajad Hans Pöögelmanni juhtimisel võitsid enamuse. Kongressist võttis osa ka II Riigiduuma saadik – Tallinna Dvigateli vagunitehase tööliste esindaja P. Pärn.
## Viited

## Välislingid
* ЦЕНТР "БЛИЖНЕЙ ЭМИГРАЦИИ"
Uuskeinsism

**Uuskeinsism** (ka **neokeinsism**) on koolkond majandusteaduse teooriad, mis on edasi arendatud John Maynard Keynesi ideedest (keinsism), kuuluvad osaliselt ka uusklassikaliste teooriate hulka, kuid mida ei peaks segi ajama postkeinsismiga, mis arendas keinsismi mudeleid edasi. Uuskeinsism sidus majandusteadust teiste sotsiaalteadustega ehk põhjendas mikroökonoomika baasil makroökonoomikat.

Uuskeinsism tekkis seoses 1970. aastate majanduskriisi ajal tehtud kriitikaga keinsismile.

Algul täiendas John Hicks keinsismi mudelit, kuidas poliitikaga saab kontrollida majandust, IS/LM-mudeliga, mida kasutades on võimalik jälgida reaalse poliitika ja majanduse omavahelist sõltuvust ja leida tasakaalupunkti, arvesse võttes ka reaalset raha pakkumist ja SKP-d.

Teine keinsismi põhimõte oli Phillipsi kõver, mis sidus sõltuvussuhtesse töötuse ja inflatsiooni. 1970. aastatel leiti, et korraga võivad suureneda nii töötus kui ka inflatsioon.

Leiti, et vanad mudelid enam ei toimi ja otstarbekas oleks kombineerida omavahel biheiviorismi, mänguteooriaid ja monetarismi.
Muutused NSV Liidu lagunemise tagajärjel ja majanduse üldisel globaliseerumisel ei võimaldanud enam klassikalise majandusteooria mudeleid kasutada, kuna hinnad ei muutnud nii kiiresti ja otseselt, nagu muutus nõudluse ja pakkumise vahekord. Majandusteadlane Paul Krugman ütles selle kohta, et "töötab väga hästi praktikas, aga teoorias halvasti". Joseph Stiglitz leidis, et olukorras, kus ratsionaalse valiku teooria arvestab, et kõigil on olemas kogu informatsioon, ei vasta tegelikule olukorrale ja pigem on oluline on tegeleda riskide juhtimisega.

Robert Lucas kritiseeris uuskeinsiste leides, et ratsionaalne valik on esmajärgulisem, kui ükskõik milline fiskaalpoliitika või rahanduspoliitika. Uuskeinsistid aga väitsid, et ratsionaalne valik toimib vaid teatud tasakaalutingimusel täieliku tööhõive olukorras. 

## Viited

## Kirjandus
*Gregory Mankiw, David Romer: „New Keynesian Economics“ (Cambridge, MA und London, MIT Press, 1991).
Stephenie Meyer

**Stephenie Meyer** (sünninimi **Stephenie Morgan**; sündinud 24. detsembril 1973 Hartfordis) on Ameerika Ühendriikide kirjanik.

Stephenie Meyeri esimene teos oli vampiiriromaan "Videvik", mis ilmus 2005. aastal ja tegi autori kohe tuntuks. Järgmiste romaanidega kujunes sellest romaanisari "Videvik".

Meyer kasvas üles Arizonas kuuelapselises perekonnas. Ta lõpetas keskkooli Arizonas ja astus Brigham Youngi ülikooli Utah's, mille lõpetas bakalaureusekraadiga inglise kirjanduses.

Ta tutvus Christian Meyeriga ajal, mil ta elas Arizona osariigis, ja abiellus temaga 1994, kui nad mõlemad olid 21-aastased. Christian oli audiitor, kuid loobus ametist, et pere eest hoolitseda. Neil on kolm poega ja nad elavad Arizonas Glendale'is.

Enne kirjanikuks hakkamist oli Meyer töötanud vaid kinnisvaraettevõttes külastajate vastuvõtjana. Ning enne "Videviku" sarja polnud ta üldse midagi kirjutanud, isegi lühijutte mitte.

Meyer on mormooni kiriku liige. Ta on teatanud, et on oma vaadetelt kitsarinnaline, ei joo alkoholi ega suitseta.

2008. aastal linastus romaani "Videvik" põhjal loodud film "Videvik". 2009. aastal lavastas Chris Weitz romaanisarja teise raamatu järgi filmi "Videviku saaga: Noorkuu". 2010. aastal lavastas David Slade romaanisarja kolmanda raamatu järgi filmi "Videviku saaga: Päikesevarjutus". 2011. aastal lavastas Bill Condon romaanisarja neljanda raamatu järgi filmi "Videviku saaga: Koidukuma – osa 1" ja 2012. aastal "Videviku saaga: Koidukuma – osa 2".

## Teoseid
### Sari "Videvik"
* "Twilight" (2005); eesti keeles "Videvik", tõlkinud Marge Paal, Pegasus 2008, ISBN 9789949442492
* "New Moon" (2006); eesti keeles "Noorkuu", tõlkinud Marge Paal, Pegasus 2008, ISBN 9789949442690
* "Eclipse" (2007); eesti keeles "Päikesevarjutus", tõlkinud Marge Paal, Pegasus 2009, ISBN 9789949453160
* "Breaking Dawn" (2008); eesti keeles "Koidukuma", tõlkinud Marge Paal, Pegasus 2009, ISBN 9789949453399
*"Midnight Sun" (2020); eesti keeles "Keskööpäike", tõlkinud Marge Paal, Pegasus 
*

### Muu
* "Prom Nights from Hell" (2007)
* "The Host" (2008; eesti keeles "Keha", tõlkinud Marge Paal, Pegasus 2010) ISBN 9789949472109
* "The Twilight Saga: The Official Guide" (2009)

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Jomo Kenyatta

**Jomo Kenyatta** (sünninimi **Kamau wa Ngengi**; ka **Kamau Ngengi**; 20. oktoober 1894 Gatundu – 22. august 1978 Mombasa) oli Keenia poliitik, riigi esimene peaminister (1963–1964) ja esimene president (1964–1978).

Jomo Kenyatta kuulub kikujude hulka. Ta käis šoti misjonikoolis ning sealt saadud mõjutuste sunnil pöördus 1914. aastal ristiusku. Ristimisel sai ta nimeks John Peter Kamau, kuid võttis peagi uueks nimeks **Johnstone Kamau**.

Jomo Kenyatta oli Keenia esimene peaminister 1. juunist 1963 kuni 12. detsembrini 1964. Pärast seda peaministri ametikoht kaotati ning presidendist sai ühtlasi valitsusjuht. Ametikoht loodi uuesti alles 2008. aastal. 

Seejärel sai Kenyattast Keenia president. Riigipea oli ta kuni surmani 22. augustil 1978.

Keenia neljas president Uhuru Kenyatta on Jomo Kenyatta poeg.

## Teoseid
* "Facing Mount Kenya" (1938)
* "My People of Kikuyu and the Life of Chief Wangombe" (1944)
* "Suffering Without Bitterness" (autobiograafia 1968)
* "Kenya: The Land of Conflict" (1971)
* "The Challenge of Uhuru: The Progress of Kenya" 1968–1970

Tema järgi on nimetatud Nairobi Jomo Kenyatta rahvusvaheline lennujaam.

## Välislingid
* Mzee Jomo Kenyatta
Casimir Carl Eduard von Raupach

**Casimir Carl Eduard von Raupach** (7./19. august 1842 Tartu – 7./19. veebruar 1913 Tartu) oli baltisaksa loomaarstiteadlane, veterinaariaprofessor.

## Elulugu
Casimir Carl Eduard Raupach oli baltisakslane;  ja Carl Eduard Raupachi poeg, Maximilian Raupachi vend.

Lõpetas 1859 Tartu Kubermangugümnaasiumi.

Õppis Tartu Veterinaariakoolis veterinaarmeditsiini aastatel 1860–1864; veterinaariamagister. (1875, TVK), väitekiri "Die Resultate der letzten Rinderpestimpfungen in dem Impfinstitute Karlowka". Töötas seejärel mitmel pool Venemaal. Oli 1865–1868 Turkestanis, 1868–1870 Orenburgi Junkrutekoolis ja 1870–1876 Poltaava kubermangus Karlovka veterinaararst, 1876–1882 Tartu Veterinaariainstituudi (TVI) eripatoloogia ja -teraapia, üldteraapia ja eksterjööri õppetoolide erakorraline professor ja kliiniku juhataja, 1882–1907 eripatoloogia ja teraapia ning 1882–1897 epizootoloogia õppetooli korraline professor ja 1882–1905 TVI direktor. Olnud 1888–1895 ühtlasi TVI bakterioloogiajaama juhataja.

## Teadustöö
Uurimisvaldkond: veiste Siberi katku puhune vaktsineerimine, lammaste pidamine ja haigused, hobuste eksterjöör, loomataudide diagnoosimine ja tõrje. 12 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Die Schäferei in Karlowka mit besonderer Rücksichtnahme auf sanitäre Verhältnisse. SPb, 1876
* Критический очерк и исследование одного дела о сапе в кавалерии (kaasautor). Санкт-Петербург, 1890
* Сообщение об опытах лечения коросты овец куперовым порошком (Coopers sheep dipping). Дерпт, 1890.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti biograafiline leksikon. Täiendusköide. Tartu, Tallinn, 1940, 77–78
* Deutschbaltisches biographisches Lexikon 1710–1960. Köln, Wien, 1977, 609
* Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1994) 2, 55–57
* Eesti Loomaarstlik Ringvaade (1994) 3, 64–66
* Ernits, E., Aaver, E. Über das Leben und die Tätigkeit der Professoren Woldemar Gutmann und Casimir Carl Eduard Raupach. // Jb. der Akad. Gesellschaft für Deutschbaltische Kultur in Tartu (Dorpat). Tartu, 1996, 1, 81–83
* Tehver, J. Einiges aus der Geschichte der Dorpater Veterinärschule und des Veterinär-Instituts. // Eesti Loomaarstlik Ringvaade V (1931) 4/5
* Альбом имматрикулированных в ДВИ, 39-42
* Профессор Казимир Карлович Раупах. // Вестник общественной ветеринарии (1913), 4, 198–200
* Ваганов С. В. К биографии К. К. Фон Раупаха, бывшего директора и профессора Юрьевского ветеринарного института. // Вестник общественной ветеринарии (1913), 6, 304–308
* Памяти проф. Казимира Карловича Раупаха. // Ветеринарная жизнь (1913), 8, 142
* Ветеринарная энциклопедия. М, 1969, 332
*
Türgi kohv

**Türgi kohv** on kohvijook, mis saadakse röstitud kohviubade väga peeneks jahvatatud pulbri keetmisel spetsiaalses potis *cezve*s. Valmis jook valatakse tassi ja oodatakse veidi, kuni kohvipaks vajub tassi põhja. Juuakse kuumalt, soovi korral lisatakse suhkrut. Türgi kohv on väga levinud Lähis-Idas, Põhja-Aafrikas, Kaukaasias ja Balkani maades. Eri maades kannab jook erinevaid nimetusi: Kreekas on see tuntud kui Kreeka kohv, Põhja-Makedoonias kui Makedoonia kohv jne. Ka mujal maailmas pakutakse paljudes kohvikutes ja restoranides türgi kohvi. 

## Valmistamine
Türgi kohvi valmistamiseks on vaja kitsa suu ja laia alumise osaga keedunõu (*cezve*t) ja teelusikat. Kohv valmistatakse värskelt jahvatatud, soovitatavalt tumeda röstiga kohviubadest. Kohv peab olema väga peeneks pulbriks jahvatatud. Kohv ja suhkur lisatakse külmale veele, segatakse ja pannakse keema. Kui kohv keema läheb, võetakse pott tulelt ja jook valatakse tassidesse. 

## Joomine
Türgi kohv on välja valades väga kuum, mistõttu seda serveeritakse tavaliselt klaasitäie külma veega. Vesi aitab suud jahutada ja värskendada, et kohvi oleks parem maitsta. Kogu keedunõu sisu valatakse tassi, aga kohvi ei jooda põhjani – kohvipaks jääb tassi alles. 

## Ennustamine
Levinud on ka tassi põhja jäänud kohvipaksu pealt ennustamine. Selleks keeratakse tass tavaliselt alustassile ümber, oodatakse paar minutit ja seejärel ennustatakse tulevikku kohvipaksul olevate mustrite järgi.
Robusta kohv

**Robusta kohv** on kongo kohvipuust (*Coffea canephora*) saadav kohv.

Umbes kolmandik maailmas toodetavat kohvist on robusta kohv.

Robusta kohv sisaldab umbes kaks korda rohkem kofeiini kui araabika kohv. Seda  peetakse vähem kvaliteetseks ja maitsvaks kui araabika kohvi. Robusta kohvi röstitud oad on kummimaitselised, põlenud maitsega, kibedamad kui araabika kohvi röstitud oad.
 
Robusta kohvi kasutatakse palju lahustuvates kohvides ning vängemates espressosegudes.

Tavalistest kohvidest võib tuua näiteks Fürsten Kaffee, mille koostisest moodustab 50% jahvatatud robusta kohvioad, 50% jahvatatud araabika kohvioad.