open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Esku külakool

**Esku kool** oli üks esimesi koole Haljala kihelkonnas.

## Ajalugu
1840. aasta sügisel hakkas mõisahärra Paul von Focki soovitusel Kõne-Posti talus kooli pidama Juhan (Johann) Joosepi p. Veinman, kes oli pärit Sagadist ja samal aastal lõpetanud Ataste koolmeistrite kooli. Kõne-Posti talu kool oli järeleaitamiskool neile, kellele kodune õppimine raskusi tegi.

Kindla õppekavaga päriskool asutati sealsamas 1843. aastal. Õppetöö kestis mihklipäevast jüripäevani. Esialgu käis koolis 12 last, neist kuus esmaspäeviti ja teisipäeviti, teised kuus aga neljapäeviti ja reedeti. Koolis õpetati usuõpetust, rehkendamist, lugemist, kirjutamist ja laulmist. Kõne-Postil oli kool 1845. aastani, mil P. v. Fock ehitas Eskule kabeli ja köstrimaja.

Eskus jätkas kooli köster-koolmeistrina Juhan Veinmann. 1875. aasta maakoolide seadus nõudis, et kõikides kogukonna koolides viie aasta jooksul vene keele õpetamisega algust tehtaks. Juhan Veinmann ei osanud vene keelt ega ka eesti keelt uue kirjaviisi järgi kirjutada, ta oli eakas ning haiglane, mistõttu oli tarvis uut õpetajat. Mõisniku soovil asus isale appi Kustav Veinmann, kes lõpetas Rakvere Kalevipoja Seltsi kooli ja sooritas 1882. aastal Rakveres kooliõpetajaeksami. Lühikest aega, 1879–1880, töötas koolis ka Andres Veisberg. 1883. aastal Juhan Veinmann suri ning koolipidamine jäi täielikult Kustavi mureks. 1888. aastal ehitati Eskule uus koolimaja, kus töö algas 1889. aastal – see oli üheklassiline algkool. 1919. aastal viidi Esku kool üle Koolimäele, kuhu ehitati avarate ruumidega, aja ja rahva nõuetele vastav koolimaja.

## Koolmeistrid

## Vaata ka

* Koolimäe kool
* Esku-Kamari kool

## Viited
Kavastu külakool

Kavastu vallas töötas kool juba 1845. aastal, mil seal õppis 12 last. Koolmeistriks oli Simuna kihelkonnakooli haridusega mees Kustav Vebermann. Kool suleti kaheaastase tegevuse järel. Uut koolimaja hakati ehitama 1860. aastal parun Maydellilt saadud maatükile. 1862. aastal alustaski kool tegevust uues majas, koolmeistriks oli Aabram Vebermann ja tema juhatusel õppis 30 last. Õppetöö toimus poistele ja tüdrukutele eraldi – poisid käisid koolis nädala alguses neli päeva ja tüdrukud nädala lõpus kaks päeva. Kooli astudes pidid õpilastel lugemise alged selged olema, et piibliloo ja katekismuse õppimine raskusi ei valmistaks. Õppekavas oli lugemine, kirjutamine, rehkendamine, kirikulaul ja piiblilugu, mõned õppisid ka geograafiat.

## Viited
Võipere külakool

**Võipere külakool** oli kool Võipere külas Aaspere vallas.

Kool loodi 1861. aastal. Esimene õpetaja oli Juhan Akberg, kes oli mõisa kulul Simuna kihelkonnakoolis koolmeistriks õppinud. Algul õpetas ta lastele lugemist, veerimist, laulmist, kirjutamist ja rehkendamist, hiljem lisaks nendele piiblilugu, katekismust ja geograafiat. Akbergi tabas paljude tolleaegsete koolmeistrite saatus: 1892. aastal vallandati ta vene keele mitteoskamise tõttu. Uueks koolmeistriks sai Otto Reinok, kes oli pedagoogilise ettevalmistuse saanud Tartu seminaris, ent kui 1895. aastal avati Liiguste ministeeriumikool, läks Reinok sinna üle. Järgmiseks õpetajaks sai Johannes Lubi, aktiivne karskuse propageerija. Ta võitles salakõrtside vastu, mida selles külas rohkesti leidus ja kogus sellega endale vaenlasi. 1898. aastal Lubi lahkus Võipere koolist, sest talle ei makstud korrektselt palka ja pidi seetõttu isegi kohtus käima. Uueks koolmeistriks valiti Jüri Kuljus. Ta oli Aasperes tuntud hea õpetajana ning seltsielu äratajana. Kuljuse eestvedamisel hakati korraldama pidusid, asutati pasunakoor. Ta istutas koolimaja ümber viljapuuaia. 1902. aastal lahkus Jüri Kuljus sellelt ametikohalt.

## Viited

## Kirjandus
*Võipere algkool 75-aastane. Üheaegselt juubeliga ka uue koolimaja õnnistamine. Postimees, 24.10.1936
Kandle kool

**Kandle kool** oli kool Kandle vallas.

Kandle vald sai koolimaja 1865. aastal. Esialgu paiknes kool Kandle mõisa külje all, aastal 1897 viidi kool üle Eisma ja Kandle vahelisse metsa. Kool alustas 36 õpilasega. Esimesel aastal oli koolmeistriks Villem Kruuberg, seejärel asus ametisse Juhan Eduard Ahlberg. Aastal 1880 õpetati koolis lugemist, etteütlust, rehkendamist, laulmist, usuõpetust, vene keelt, ajalugu ja geograafiat. Kooli protokolliraamatu 1893. aasta sissekandest nähtub, et Kandle oli üks väheseid koole, kus oli oma orel.

## Viited
Vihula kool

**Vihula kool** oli kool Vihula külas.

Kooli on kooliaruannetes esmamainitud 1866. aastal. Maa ja materjali kooli jaoks andis mõisnik von Schubert, maja ehitas vald oma kuludega. Vihula külas asunud uus kool oli väike talumaja, kus lõuna pool oli õpetaja korter, vastas aga suurem klassiruum ahju ja oreliga. 

Esimeseks õpetajaks Vihula vallakoolis oli Aabram Vebermann, kes töötas seal 1868. aastani, mil ametisse asus Mart Mänd. Õpiti usuõpetust, lugemist, kirjutamist, rehkendamist, laulmist ja geograafiat. Mart Männi ajal hakati õpetama vene keelt. Mänd olevat laste kallal ohtrasti ihunuhtlust kasutanud, pannud lapsi põlvili ja silmili nurka maha. 1890. aastal valis vallavolikogu õpetajaks Eduard Langsepa, kes oli tubli õpetaja ja energiline seltskonnategelane. Ta asutas Vihulasse laulukoori, mis osales Tallinna laulupeol, organiseeris näiterühma, õpetas lastele viiulimängu ja organiseeris koolipidusid. 20. sajandi algul ühendati Vihula ja Metsiku vallakoolid Vihula ministeeriumikooliks.

## Viited
Selja kool

**Selja kool** asutati 1868. aastal. Esialgu töötati Selja mõisa peretoas, 1869.-1870. aasta vahetusel viidi see uude koolimajja Selja külas. Koolmeistrite tööd raskendas vilets majanduslik olukord, mistõttu nad vahetusid lühikese aja tagant. Selja koolis töötasid õpetajad Jaan Mänd, Paul Bergmann, Tõnis Peppik, Juhanes Pern, August Friedrich Raik, Aleksander Altmann ja Jüri Aunapu.

## Viited
Karula (Iilpalu) kool

**Karula kool** on 1868. aastal Karula ja Annikvere valdade ühiselt Iilpalu külla asutatud kool. 

Õppeained olid samad, mis teisteski vallakoolides: usuõpetus, rehkendus, kirjutamine, lugemine, geograafia, laulmine, vene keele lugemine ja kirjutamine. Esimene koolmeister Villem Linkgreim oli hea laulumees, ta asutas laulukoori, mida ise ka juhatas. Kehvade palgaolude tõttu vahetusid õpetajad sageli, üks – Mart Mathias – sunniti koolist lahkuma vene keele mitteoskamise pärast.

## Viited
Sagadi kool

**Sagadi kool** oli kool Haljala kihelkonnas.

Sagadi vallas töötas kool juba 1840. aastate algul. Kõikide koolikohustuslike laste jaoks oli seal ruumi napilt. Olukorrast püüti üle saada sellega, et endisele Sagadi kohtumajale rajati juurdeehitis, mis oli külm ja paekivist põrandaga. Nii asutati Sagadi valda 1873. aastal teine kool. Koolmeistrina ja kohtukirjutajana hakkas tööle Jakob Veinmann, aasta pärast võeti kooliõpetajaks Hans Veinmann, kelle kõrvalametiks oli orelimängimine Esku kabelis. Õppeaineteks olid usuõpetus, lugemine, kirjutamine, rehkendamine, laulmine ning vene keele lugemine ja kirjutamine. Hans Veinmann asutas kooli juurde laulukoori, millega esineti kirikus ja pidudel. 1889. aastal teatas rahvakoolide inspektor, et Sagadi valla koolimajad on halvas seisus ja koolmeistrid ei suuda piisavalt hästi vene keelt õpetada, mistõttu soovitab Sagadi valla koolid ühendada üheks suureks kooliks. Valla volimehed soovisid küll ehitada Sagadisse uue koolimaja, ent mõisnik lasi oma kuludega ehitada uue hoone hoopis Eskule.

## Viited
Metsiku külakool

**Metsiku kool** asutati 1863. aastal Metsiku vallas Koduvere külas. Õpetajaks sai Jädivere seminari lõpetanud kohalik elanik Kristjan Joosepi p Brinfeld, kelle mõisnik parun Uexküll-Gülgenbandt oli suunanud sinna õppima. Koolitöö kestis 15. oktoobrist kuni 15. aprillini viis päeva nädalas. Lastele õpetati lugemist, kirjutamist, rehkendamist, laulmist, geograafiat, usuõpetust ja hiljem vene keelt. K. Brinfeldt töötas koolis 1894. aastani. Vaid 1890–1891 asendas teda poeg Fritz (Friedrich), mil isa oli vene keele mitteoskamise pärast vallandatud, ent vallavalitsuse ettepanekul lubati tal siiski tööd jätkata. 1894. aastast kuni Metsiku vallakooli likvideerimiseni töötas seal koolmeistrina Jaan Piibemann, kes olevat olnud väga vali vene keele suhtes – kui mõni laps vene keelt ei olsanud, sai ta karistuseks pliidirõnga kaela. Väike vallakool ei suutnud talurahvale küllaldast haridust anda. 20. sajandi algul lõpetas rida vallakoole tegevuse, kui need liideti üheks Vihula ministeeriumikooliks.

## Viited
Maruta Varrak

**Maruta Varrak** (sündinud 9. aprillil 1942 Alūksnes) on Eesti ajaloolane ja museoloog, Tallinna Linnamuuseumi direktor aastatel 1995–2013.

## Elulugu

Maruta Varrak sündis 9. aprillil 1942. aastal talupidajate peres Lätimaal Alūksnes. Pärast seda kui tema isa 1949. aastal metsavennana tapeti põgenes ema tütrega märtsiküüditamise eest Lõuna-Eestisse Kooraste kanti.

Esimesed neli klassi läbis ta Sõmerpalu Algkoolis (1950–1954), mille järel õppis Osula 7-klassilises Koolis ja aastatel 1957–1961 Friedrich Reinhold Kretzwaldi nimelises Võru 1. Keskkoolis.

Aastatel 1961–1966 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas.

Töötas 1966–1967 Eesti NSV Riikliku Keskarhiivi fotoosakonnas ja 1967–1969 õpetajana Tõstamaa Keskkoolis. 1969. aasta oktoobris läks ta tööle Tallinna Linnamuuseumi, kus töötas nooremteaduri, vanemteaduri ja direktori kohusetäitjana. Aastatel 1975–1995 oli Tallinna Linnamuuseumi alla kuuluva Kiek in de Köki juhataja ning 1995–2013 Tallinna Linnamuuseumi direktor.

Kiek in de Kökis töötatud aja jooksul organiseeritud ta ligi 200 näitust, neist suures ülekaalus fotonäitused. Neil aastail muutus torn oluliseks fotokeskuseks.

Linnamuuseumi direktorina igapäeva töö kõrval kureeris ta uue püsiekspositsiooni "Linn, mis kunagi valmis ei saa" valmimist. Selle ekspositsiooniga sai Tallinna Linnamuuseum esimese Eesti muuseumina nominendiks Euroopa Muuseumi Foorumi korraldatavas võistluses Euroopa parima muuseumi auhinnale. Koos püsinäitusega sai linnamuuseum Eesti esimese muuseumina ka muuseumikohviku.

Tema juhtimise alla rajas Linnamuuseum ka 2009. aastal Lastemuuseum Miiamilla (algse nimega Miia-Milla-Manda Joyce Lankester Brisley lasteraamatu järgi) ning seati sisse 2010. aastal avatud bastioni käikude ning Kiek in de Köki uus ühine püsinäitus "Ajarännak. Tallinn 1219–2219".

On olnud Eesti Fotokunstiühingu juhatuse esimees.

## Tunnustus
* 2008 – Tallinna teenetemärk
* 2011 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2013 – Tallinna raemedal

## Isiklikku
Tema abikaasa Toomas Varrak on ajaloolane ja poliitikateadlane. Poeg Peeter Varrak on arhitekt.

Tema hobiks on ratsutamine.

## Viited
Käsmu kool

**Käsmu kool** avati 1873. aastal Aaspere vallas Käsmu külas. 

Aaspere parun Dellingshausen, tulles vastu rahva soovile, andis kooli tarvis talumaja ja maa ning lubas oma metsast küttepuid. Kooli vajaduste ja koolmeistri palga eest hoolitses vald. Lastele õpetati usuõpetust, lugemist, kirjutamist, rehkendust, geograafiat ja laulmist; vene keeles nõuti lugemist, kirjutamist ja sõnade päheõppimist.

Käsmu koolmeistrina töötas aastatel 1873–1909 Toomas Eintrei, kes oli õppinud Kuuda seminaris. Lisaks pidas ta köstriametit ja täitis Käsmu tuletornis järelevaataja kohuseid. Toomas Eintrei oli ümbruskonnas tuntud ja lugupeetud mees. Ta oli reibas ja heatujuline, õpetas koolilastele palju laule ja ringmänge, vahel visanud ta ukse vahelt kompvekke klassi, kehvematele ostis raamatuid ja vihikuid. Kui moodustati Käsmu merekooli asutamise selts, võttis selle tegevusest osa ka Eintrei. 1887. aastast hakkas selts korraldama pidusid, nende algatajaks ja näitemängude juhatajaks oli T. Eintrei. Koolmeistrina töötas ta üle 36 aasta.

## Viited
Laskesuusatamine 1988. aasta taliolümpiamängudel

Laskesuusatamisvõistlused 1988. aasta taliolümpiamängudel toimusid 20.–26. veebruarini. Laskesuusatamises võisteldi kolmel alal. Need peeti Canmore'i Põhjamaade keskuses, vastuvõtvast linnast Calgaryst umbes 100 kilomeetri kaugusel. Need olid viimased olümpiamängud, kus laskesuusatamises osalesid ainult mehed.

Neli riiki võitis laskesuusatamises medaleid, Ida-Saksamaa võitis kaks kuldmedalit ja Nõukogude Liit võitis kõige rohkem medaleid, neli (1 kuld, 2 hõbedat, 1 pronks). Frank-Peter Roetsch võitis mõlemad individuaalsed kuldmedalid, Valeri Medvedtsev võitis aga kolm medalit, individuaalset kaks hõbedat ja teatevõistluses kulla.

Itaalia kaks medalit olid riigi jaoks olümpiamängudel laskesuusatamises esimesed.

## Tulemused
### Mehed
#### 10 km sprint




Kuupäev: 23. veebruar
Osavõtjaid: 72 võistlejat
Riike: 22
Olümpiavõitja 1984:  Eirik Kvalfoss


#### 20 km




Kuupäev: 20. veebruar
Osavõtjaid: 71 võistlejat
Riike: 21
Olümpiavõitja 1984:  Saksa FV Peter Angerer


#### 4x7,5 km teatesõit



Kuupäev: 26. veebruar
Osavõtjaid: 16 võistkonda
Olümpiavõitja 1984: Dmitri VasiljevJuri KaškarovAlgimantas ŠalnaSergei Bulõgin


## Medalid
Dubljanõ

**Dubljanõ** (ukraina Дубляни, poola Dublany) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Dubljanõ asub Lvivi kesklinnast umbes 8 km kirdes.

Dubljanõt on esmamainitud 1440. või 1468. aastal. Linnaõigused sai Dubljanõ 1978. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dubljanõ elanikest ukrainlasi 98,53%, venelasi 0,93% ja armeenlasi 0,18.

Dubljanõs asub Lvivi Riiklik Põllumajandusülikool.

## Viited
Mai 2020

**Mai 2020**, kroonika.

2020. aasta mai algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva pärast pühapäeval.

## [[1. mai]]
*Eestist sai ÜRO julgeolekunõukogu eesistuja.

## [[10. mai]]

* Poolas olid kavas presidendivalimised, kuid koroonaviirushaiguse pandeemia tõttu jaoskondi ei avatud.

## [[25. mai]]
* Politseivägivalla tõttu suri USAs Minneapolises afroameeriklane George Floyd ja sellest said alguse massimeeleavaldused ja -rahutused (George Floydi surm).

## Viited
Bradford L. Gilbert

**Bradford Lee Gilbert** (24. märts 1853 – 1. september 1911 Watertown New Yorgi osariik) oli Ameerika arhitekt, kes tegutses peamiselt New Yorgis.

Teda peetakse üheks Ameerika esimese pilvelõhkuja, Tower Buildingu (1890, New York) projekteerijaks. Gilbert oli tuntud ärirajatiste ning eriti raudteega seotud hoonete arhitektina. Ta projekteeris jaamahooneid ja kontorirajatisi mitmetele raudteefirmadele, sealhulgas Southern Railway'le ja New York Central Railroadile. 

1900.–1910. aastatel osales ta Grand Central Stationi (praeguse Grand Central Terminali eelkäija) hoonestuse arendamisel, andes olulise panuse jaama moderniseerimisse enne selle täielikku ümberkujundamist 1913. aastal.

Tema arhitektuuristiili iseloomustasid funktsionaalsus, tehniline uuenduslikkus ning oskus siduda klassikalisi detaile tööstusliku otstarbega hoonetega.

## Viited
Reed & Stem

**Reed & Stem** (tänapäeval **WASA Studio**) on ameerika inseneri- ja arhitektuuribüroo. Ettevõtte asutasid 1891. aastal St. Paulis partnerid Charles A. Reed (1858–1911) ja Allen H. Stem (1856–1931). Edukas partnerlus hõlmas mitmesuguseid võidutöid. 1961. aastal reformiti büroo uue nime Wank Adams Slavin Associates all ning 2004. aastal võeti kasutusele nimi WASA Studio.
Warren & Wetmore

**Warren & Wetmore** oli Ameerika Ühendriikide edukas arhitektuuribüroo. Ettevõtte asutasid partnerid Whitney Warren (1864–1943) ja Charles D. Wetmore (1866–1941).
New York Central Railroad

**New York Central Railroad** (aruandlusmärgina **NYC**) oli raudteevõrk, mis opereeris põhiliselt Kirdeosariikides ja Suure järvistu regioonis. Kompanii, mida omasid Vanderbildid aastani 1954, peakorter asus New York Central Buildingus.

## Vaata ka
*Pennsylvania Railroad (PRR)
*New York, New Haven and Hartford Railroad (NH)
Suure järvistu regioon

**Suure järvistu regioon** (inglise keeles *Great Lakes region*) koosneb kaheksast Ameerika Ühendriikide osariigist ja  ühest Kanada provintsist Suure järvistu kallaste ääres.

## Jaotus
### Kanada provints
*Ontario

### Ameerika Ühendriikide osariigid
*Illinois
*Indiana
*Michigan
*Minnesota
*New York
*Ohio
*Pennsylvania
*Wisconsin
Pikva mõisa park

**Pikva mõisa park** asub Anija vallas Pikva küla territooriumil. 

Mõisaansamblit tervikuks siduv park on vabakujuline ja on liigendatud kahte ossa. Pikva mõisa hoone ette jääb avar ja tasane ovaalne väljak. Varem on seal asunud ringtee ehk auring. Ka hoone taga on avatud väljak, mis on ääristatud puudegruppidega. 

Pargi omapäraks on kodumaiste puuliikide ülekaal. Pargi lõunapoolses osas kasvab rühmiti arukaski ja harilikke kuuski, esiväljaku servas kasvab harilikke mände, mis Põhja-Eesti parkide puhul on ebatüüpiline. 2005. aastal registreeriti kaitsvas pargi osas 23 puu- ja põõsaliiki, neist 13 olid võõramaised.

Tänu uusehitiste puudumisele on muutumata säilinud mõisaaegne miljöö, tuntav on kooskõla pargi ja mõisa ehitiste vahel. Kõikjal võib tunnetada vabadust, hoonete vahele on jäetud “õhuruumi”. Jalutuskäik mõisas jääb meelde atraktiivsena, kus põlispuudest varjatud kõrvalhooned avanevad kord ühtedes, kord teistes kompositsioonilistes seostes. (Olev Abner, 2007)

## Viited
2014. aasta pretendentide turniir

**2014. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir** (inglise keeles *World Chess Championship Candidates Tournament 2014*) oli 2014. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud male MM-võistluste pretendentide turniir. 

Turniiri võitis Indiat esindav 44-aastane eksmaailmameister Viswanathan Anand, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Magnus Carlseniga. 

2014. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2014 Hantõ-Mansiiskis. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 120 minutit 40 käigule, seejärel 60 minutit järgmisele 20 käigule, mille järel 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. 

Reglement määratles, et kui osavõtjad kogusid võrdse arvu punkte, siis sai määravaks omavaheliste kohtumiste seis, kui see osutus viigliseks, siis sai määravaks suurem võitude arv, kui ka see oli võrdne, siis sai määravaks parem Bergeri koefitsient. Kui ka see oli võrdne, siis otsustas lisapartiide tulemus.    

Turniir kuulus 21. kategooriasse. 

Auhinnafond moodustas 420 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 95 000 eurot).

## Osavõtjate kvalifitseerumine


¹) Reitingud on antud 2014. aasta märtsi seisuga

## Turniiri lõpptulemus


¹) Kramnik oli edukam omavahelistes kohtumistes

## Vaata ka
*2014. aasta MM-tiitlimatš

## Välislingid
*World Chess Championship Candidates Tournament 2014. chessgames.com
*Rules & regulations for the Candidates Tournament of the FIDE World Championship cycle 2012-2014. fide.com
Rava-Ruska

**Rava-Ruska** (ukraina *Рава-Руська*, poola *Rawa Ruska*, vene *Рава-Русская*) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Lvivi rajoonis. Rava-Ruska kesklinn asub Poola piirist vähem kui 5 km kaugusel, Lvivist umbes 52 km põhjaloodes.

Rava-Ruska on raudteesõlm.

Asulat on esmamainitud 1455. aastal. Rava-Ruska sai Magdeburgi linnaõigused 1622. aastal. Poola esimese jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Aastatel 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. Saksa väed hõivasid linna 14. septembril 1939. Vastavalt Molotovi-Ribbentropi pakti salajastele lisaprotokollidele anti linn sama kuu lõpus üle Nõukogude Liidule.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rava-Ruska elanikest ukrainlasi 96,23%, venelasi 2,54%, poolakaid 0,66% ja valgevenelasi 0,25%.

## Viited
Metropolitan Transportation Authority

**Metropolitan Transportation Authority** (**MTA**) on New Yorgi osariigi ühistranspordi eest vastutav avaliku sektori ettevõte, mis teenindab Downstate New Yorgi kahteteist maakonda ja Connecticuti edelaosa kahte maakonda. MTA on Ameerika Ühendriikide suurim ühistranspordiamet.
Downstate New York

**Downstate New York** ('New Yorgi alamosariik') on New Yorgi osariigi lõunaosa, mis jaguneb kolmeks piirkonnaks: New York City, Hudson Valley ja Long Island.

## Vaata ka
*Upstate New York
Upstate New York

**Upstate New York** ('New Yorgi ülemosariik') on Ameerika Ühendriikide New Yorgi osariigi põhjaosa, mis jääb New Yorgi suurlinnapiirkonnast ja Hudsoni orust põhja poole.

## Vaata ka
*Downstate New York
Putnami maakond (New York)

**Putnami maakond** (*Putnam County*) on maakond Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis.

## Viited

## Välislingid
*Putnami maakonna koduleht (*inglise keeles*)
East Side Access

**East Side Access** on Metropolitan Transportation Authority maa-aluste ehitustööde projekt New Yorgis, mis laiendab Long Island Rail Roadi põhiliini Queens'is uude jaama Grand Central Terminali all. Manhattani saare East Side'i uus jaam ja vajalikud tunnelid alustavad eeldatavasti tööd 2022. aastal, viisteist aastat ajast maas.
Nadvirna

**Nadvirna** (ukraina Надвірна, poola Nadwórna) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Nadvirna rajooni halduskeskus. Nadvirna asub Ivano-Frankivskist umbes 34 km lõunaedelas.

Nadvirna sai Magdeburgi linnaõigused 1591. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. 1919–1939 kuulus Nadvirna Poola koosseisu. 1939. aasta septembris hõivas Punaarmee Nadvirna ja mõni aeg hiljem annekteeriti linn Ukraina NSV osana Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa väed vallutasid Nadvirna 1941. aasta juuli algul, Punaarmee vallutas linna tagasi 27. juulil 1944.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nadvirna elanikest ukrainlasi 94,26%, venelasi 3,32%, poolakaid 0,25%, valgevenelasi 0,24% ja moldaavlasi 0,06%.

## Viited
Edward Watkin

**Edward Watkin** (26. september 1819 – 13. aprill 1901) oli Suurbritannia parlamendi liige, raudteendusmagnaat ja visionäär.

## Vaata ka
*Watkini torn
Paukjärve loodusrada

**Paukjärve loodusrada** on 5,1 kilomeetri pikkune loodusrada Harjumaal Kuusalu vallas Aegviidu-Kõrvemaa puhkealal. 

## Raja tutvustus
Paukjärve loodusrada asub Põhja-Kõrvemaa looduskaitsealal ning kulgeb mööda Paukjärve-äärseid oose ja oosidevahelisi orgusid. Rada on ringikujuline, tähistatud kollaste värvimärkidega puudel. Rajal on 9 huvipunkti kirjeldustega, vaatetorn ja telkimisala Paukjärve kallastel. Paukjärve loodusrada on Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) eramaa.

## Ajalugu
Paukjärve loodusrajal, täpsemalt sellel telkimisalal, on suur ajaloo- ja kultuurilooline tähtsus: enne teist maailmasõda toimusid seal Noorte Meeste Kristliku Ühingu (NMKÜ) suvelaagrid. Seal treenisid ka Eesti Vabariigi korvpallikoondise sportlased, sealhulgas olümpiakoondis. Hiljem pidasid telkimisalal laagreid skaudid ja Nõukogude aja alguses ka pioneerid. 1953. aastast kuulus see koht Nõukogude Armee suurtükiväe katsepolügooni alla. Laagrit ja selle rajatisi meenutab nüüd vaid lõkkeaseme betoonring järve kaldal.

## Taimestik ja loomastik
Marjadest ja seentest on loodusrajal mustikad, pohlad ja kukeseened. Kaitsealused liigid on ujuv penikeel ja järv-lahnarohi, kaladest on valdav ahven, leidub ka särge ja haugi. Umerikjärves leidub haruldast vesikuuske. Loomadest võib kohata metssiga. Metsatüüpidest vahelduvad niiske ja hämar laanemets ning valgusküllane männi-palumets.

## Loodusraja huvipunktid
* Soodla jõgi on 75 km pikkune Jägala jõkke suubuv jõgi Põhja-Eestis.
* Kaasikjärv on järv Harju maakonnas Kuusalu vallas Koitjärve külas. Veekogu pindala on 0,7 ha ja kaldajoone pikkus 317 m.
* 14 meetri sügavune Metstoa Ümerikjärv on Põhja-Eesti sügavaim järv.
* Paukjärv on Eesti üks puhtamaid järvi, mille läbipaistvus küünib 6 meetrini. Järve suurim sügavus on 11,1 meetrit ja laius 360 m.
* Loodusrajal asub piirikivi, mis on talu, kinnistu, omavalitsuse või riigi piiril asuvat punkti märkiv kivi.
* Vahelduva maastiku moodustavad sealsed oosid.
* Paukjärve vaatetorn on loodusrajale jääv kuusepalkidest valmistatud 8,5-meetrine torn.
* Põhja-Kõrvemaal kasvavad palumetsad, mis on eesti metsatüüpidest kõige levinumad. Palumetsi leidub parasniisketel kuni ajutiselt liigniisketel liivastel lubjavaestel muldadel.
* Paukjärve loodusrajal võib näha ka nõmmemetsa ehk nõmmikut. Nõmmemetsad on hõredad ja aeglasekasvulised kuivadel ja vaestel liivmuldadel kasvavad männikud.

## Viited

## Välislingid
* Aegviidu-Kõrvemaa puhkeala
* Keskkonnaagentuur
Vaht (perekonnanimi)

**Vaht** on eesti perekonnanimi.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Vaht 368 inimesel (172 mehel ja 196 naisel). Perekonnanimede levikult on Vaht meeste seas 383. kohal ja naiste seas 358. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 11,55.

## Nime kandjaid
*Andrus Vaht, eesti löökpillimängija ja muusikapedagoog (1951–2016)
*Sergei Vaht, Eesti vehkleja (1979–) 
*Viktor Vaht, Eesti NSV riigi- ja parteitegelane (1929–2011)
*...

## Viited
Irõna Bekeškina

**Irõna Bekeškina** (4. veebruar 1952 Ivdel – 21. märts 2020 Kiiev) oli ukraina sotsioloog.

2019. aastal oli ta veel mõttekoja Democratic Initiatives Foundation juht.

## Viited
Toevaheldus

**Toevaheldus** on ottode ja romaani kirikuarhitektuuri iseloomustav ehitustava, mille puhul basiilika kõrgseina arkaadis vahelduvad rütmiliselt piilarid ja sambad. Levis lisaks Saksamaale ka Prantsusmaal ja Itaalias.

## Jaotus
Esines kaks peamist toevahelduse tüüpi:
* reini toevaheldus - vahelduvad piilar-sammas-piilar-sammas jne.
* alamsaksi toevaheldus - vahelduvad piilar - sammas - sammas - piilar - sammas - sammas jne.

## Pildid

St Michael Hildesheim Mittelschiff.jpg|Alamsaksi tüüpi toevaheldus Hildesheimi Miikaeli kirikus
Stiftskirche St. Servatii Quedlinburg@20161203 (8).jpg|Quedlinburgi St. Servatiuse kiriku alamsaksi toevaheldus
Kloster Druebeck Innen Ost.jpg|Reini tüüpi toevaheldus Drübecki kloostrikirikus
Knechtsteden n O.JPG|Knechtstedeni kloostrikirikus on piilaritel vööndkaari toetavad eendtoed
Milan - Saint Ambroise - Intérieur.jpg|Toevahelduse motiiv Milano St. Ambrogio kiriku kesklöövis
Modena Cathedral inside.jpg|Modena katedraali kesklööv piilaritel ja sammastel


## Vaata ka
* seotud süsteem

## Viited
Lādzere

**Lādzere** on küla (*ciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Vandzene valla edelaosas.

Küla jääb valla keskusest Vandzenest 4, piirkonna keskusest Talsist 19 ja Riiast 129 kilomeetri kaugusele. Lādzere on tekkinud endise Lādzere karjamõisa (*Ladsern, Ladsirn*) keskuse juurde.

Külas kasvas aastani 2004 Läti suurim künnapuu Jaunoši ehk Lādzere künnapuu. Külla jääb ka Lādzere bussipeatus.

## Elanike arv


* 57 (1970)
* 114 (1979)
* 145 (1989)
* 147 (2000)

* 103 (2011)
* 89 (2021)
* 88 (2025)


## Viited
Horodenka

**Horodenka** (ukraina Городенка, poola Horodenka) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kolomõja rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Horodenka rajooni halduskeskus. Horodenka asub Ivano-Frankivskist ligi 45 km idakagus.

Horodenkat on esmamainitud 1195. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1668. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Horodenka elanikest ukrainlasi 98,47%, venelasi 1,11% ja poolakaid 0,22%.

## Viited
Georg von Ritter

**Georg Christian Gottlieb von Ritter** (Venemaal tuntud kui *Georgi Ivanovitš*, vene keeles *Георгий Иванович фон Риттер*) (1731 või 1742 − 10. aprill (vkj) 1807 Pärnu) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant) ning Kuressaare ja Pärnu komandant.

## Elulugu
Pärit ilmselt Saksamaalt. 1760. astus ta Württembergi teenistusse, kust lahkus 1765. aastal. Järgmisel aastal astus Venemaa teenistusse ja temast sai 1. Moskva jalaväepolgu alamporutšik. Läks juba 1767. aastal erru, kuid naasis teenistusse 1770. aastal ja teenis Peterburi leegionis. Osales Vene-Türgi sõjas. Porutšikuks ülendatuna osales sõjas Poola Bari konföderatsiooni vastu. 1776. aastal sai kapteni auastme ja määrati teenima Tallinna jalaväepolku. Alates 1780. aastast teenis majorina Polotski garnisonis. Osales 1794. aasta Poola sõjakäigul. 1797. aastal määrati ta Polotski garnisonipolgu komandöriks. 1798−1800 oli ta Polotski komandant ja Polotski garnisonipataljoni šeff. 1800. aastal läks ta kindralleitnandi auastmes erru, kuid astus juba samal aastal taas teenistusse ja nimetati Permi musketäripolgu šeffiks. 1801−1804 oli ta Kuressaare komandant. Seejärel määrati samale ametikohale Pärnus, kus oli ametis surmani.

## Auastmed

## Autasud
* Püha Vladimiri ordeni IV klass (10. november 1806)

## Viited

## Kirjandus
*Erik Amburgeri andmebaas. Nr 75819 https://amburger.ios-regensburg.de/?id=75819.
**Русский биографический словарь*. Томь 16. Москва: Типография Г. Лисснера и Д. Собко, 1896-1918. Lk 231 https://ru.wikisource.org/wiki/%D0%A0%D0%91%D0%A1/%D0%92%D0%A2/%D0%A0%D0%B8%D1%82%D1%82%D0%B5%D1%80,_%D1%84%D0%BE%D0%BD-,_%D0%93%D0%B5%D0%BE%D1%80%D0%B3.

## Välislingid
*Georg von Ritteri portree ja eluloolised andmed
Mozzarella

***Mozzarella*** on juust, mille ajalugu sai alguse Itaalia lõunaosas Battipaglia piirkonnas. *Mozzarella* juustu valmistatakse traditsiooniliselt Itaalia pühvli piimast pasta filata meetodil. Seda toodetakse samal meetodil ka lehmapiimast kogu Itaalias, teistes Euroopa riikides ja Ameerika Ühendriikides. 

*Mozzarella* juust on ümara kujuga, kergelt soolane, valge, pehme ja ainulaadse venivusega. Pühvlipiima eelistatakse lehmapiimale, sest pühvlipiim annab puhtama valge värvuse, mis on *mozzarella*'le iseloomulik. 

*Mozzarella* on valgurikas, sisaldades üle 22 grammi valku 100 g kohta, ja vähese süsivesikusisaldusega, sisaldades umbes 2 grammi süsivesikuid 100 g kohta. Üldiselt moodustavad suurema osa juustu rasvadest küllastunud rasvad.

Nimi *mozzarella* tuleneb itaaliakeelsest sõnast "*mozza*", mis tähendab "lõikama".

## Valmistamine
Ükskõik, kas kasutatakse lehma- või pühvlipiima, valmistatakse *mozzarella*'t alati *pasta filata* meetodil. Piima inkubeeritakse termofiilseid baktereid sisaldava vadakuga ja seejärel lisatakse see kohupiima moodustamiseks laabi. Kohupiim kuumutatakse vees või vadakus seni, kuni see muutub tekstuurilt elastseks. Kohupiim venitatakse, sõtkutakse ühtlaseks massiks ja vormitakse ümarateks pallideks ning seejärel valmib sellest *mozzarella*. 

## Säilitamine
Värske *mozzarella* maitseb alati kõige paremini, kuid see säilib umbes nädal aega ka külmkapis kinnises karbis. Lisaks saab seda säilitada nõrgas soolvees, mida tuleks iga päev uuendada. *Mozzarella* on üks neist juustudest, mida saab külmutada ilma, et tekiks maitse- või struktuurimuutused. 

## Kasutamine
Kõige rohkem kasutatakse *mozzarella*'t pitsa peal ja mitmesuguste salatite koostisainena.

## Vaata ka
* Itaalia köök

## Viited
Serhi Martšenko

**Serhi Martšenko** (ukraina keeles *Сергій Михайлович Марченко*; sündinud 24. jaanuaril 1981 Makarivis Kiievi oblastis) on Ukraina majandustegelane ja poliitik. Ta on 20. märtsist 2020 Ukraina rahandusminister.

## Elulugu
Ta sündis 1981. aastal Makarivis Makarivi rajoonis Kiievi oblastis. Ta sai keskhariduse Makarivi 1. Keskkoolis. 2002. aastal omandas ta magistrikraadi riigi rahanduse juhtimises Ukraina Riiklikust Maksuteenistuse Akadeemiast.

### Riigi teenistuses
Ta oli 27. maist 2016 kuni 26. juulini Ukraina aserahandusminister. 21. augustist 2018 kuni 19. maini 2019 oli ta Ukraina Presidendi Administratsiooni ülema Ihor Rainini asetäitja. Alates 20. märtsist 2020 on ta Ukraina rahandusminister.

## Isiklikku
Ta on abielus ning tal on tütar ja poeg.
Terebovlja

**Terebovlja** (ukraina Теребовля, poola Trembowla) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Terebovlja rajooni halduskeskus. Terebovlja asub Ternopilist umbes 30 km lõunas.

Terebovljat on esmamainitud 1097. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1389. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks linn 1772. aastal Austria keisririigi võimu alla. Lühikest aega kuulus Terebovlja aastatel 1810–1815 Venemaa Keisririigile. 1918. aasta novembrist kuni 1919. aasta juunini oli Terebovlja Ukraina Rahvavabariigi koosseisus. 1919–1939 kuulus linn Poola koosseisu. 1939. aasta septembris hõivas Terebovlja Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti linn Ukraina NSV osana Nõukogude Liidu koosseisu. Saksa väed vallutasid Terebovlja 6. juulil 1941, Punaarmee vallutas linna tagasi 23. märtsil 1944.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Terebovlja elanikest ukrainlasi 97,92%, venelasi 1,46%, poolakaid 0,30% ja valgevenelasi 0,10%.

## Viited
Zbaraž

**Zbaraž** (ukraina *Збараж*) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Zbaraži rajooni keskus. Asub Gnizna jõe ääres.

Linna on esmamainitud 1211. aastal. Linnaõigused sai 1939. aastal.

1569–1772 kuulus Rzeczpospolitale, 1772–1918 Austria-Ungarile (Galiitsiale) ja 1919–1939 Poola Vabariigi Tarnopoli vojevoodkonda.

Zbaražis sündis poola peaminister Ignacy Daszyński (1886–1936).

## Välislingid

*Zbaraži koduleht
Keila Tankimägi

**Keila Tankimägi** on tehisküngas Harju maakonnas Keilas.

Tankimägi asub Keila mäe kõrgendikul, mille looduslik absoluutne kõrgus on 48 m. Tankimäe absoluutne kõrgus on 53,7 m.

Tankimägi on nime saanud Nõukogude okupatsiooni ajal Keilas tegutsenud tankipolgu järgi. Mäge on kutsutud ka Leinomäeks – aastatel 1995–2003 Keila linnapeana olnud Leino Mäe järgi.

## Ajalugu
Nõukogude ajal paiknes Loode-Keila metsades Nõukogude sõjaväe Eestis dislotseerunud 228. tankipolgu polügoon. Tankimäge kasutati tankide mäkketõusu ja -laskumise harjutamiseks.

Tankipolgu territooriumil tegutses aastatel 1990–1991 Interrinde piraatraadiojaam Nadežda, mille abil edastati venekeelseid raadiosaateid kolm korda päevas.

Pärast Nõukogude sõjaväe lahkumist 25. augustil 1994 hakati tankipolgu hooneid lammutama. Lammutusjäägid viidi Keila Terviseradade alale, peamiselt Tankimäele.

20. sajandi lõpus ja 21. sajandi alguses hakati Tankimäe ümbrusesse valdavalt lõuna ja ida poole arendama terviseradasid. Hoogsam areng sai alguse 2007. aastal.

## Tegevused
Tänapäeval on Tankimägi tuntud kelgunõlvana, mida läbivad Keila Terviseradade suusarajad. Küngast läbib ka 7 km matkarada.

Tankimäe ümbruses asetseb veel võrkpalliplats, 3 rulluisurada, laste seikluspark tarzanirajaga, BMX-rattarada, 2 jalgpalliväljakut ja kettagolfirada.

Mäel on peetud orienteerumisvõistlusi ja -päevakuid, koertekrossijookse, jalgrattavõistlusi, jüriööjookse jne.

## Viited
Souss

**Souss** on väga pehme pliiats, näiteks söest, nõest, või kriidipulbri ja sideaine (liimi) segust vormitud pulgake, mis võib olla must, valge, sangviini- või umbrapruun. Tänapäeval müüakse soussi sageli puitümbrises nagu pliiatseid.

## Kasutamine
Soussi võib kasutada nii märjalt kui kuivalt joonistamiseks.

Kuivalt kasutamiseks hõõrutakse souss peeneks ja kantakse hõõrlaga (tihedast paberirullist valmistatud poole kuni pooleteise cm jämedune pliiatsitaoline vahend) joonistusele. Võrreldes söega on soussi paberilt raskem eemaldada. Seepärast peaks joonistuse üldvormi enne paberile paika panema. Sousiga kaetud pindu saab hiljem pliiatsiga ja muude joonistusvahenditega üle töödelda. Kuid vastupidine pole võimalik, grafiidiga kaetud pinnale souss ei jää. 

Märjalt sarnaneb sousiga töötamine akvarellitehnikaga.

## Viited

## Välislingid
*  Günther Reindorffi sousi ja itaalia pliiatsiga tehtud illustratsioonid Jack Londoni jutustusele "Valgekihv"
* Соус. – Художественная школа (materjali ajaloo ja kasutamise kohta, vene keeles)
* Video: töötamine sousiga märjalt (vene keeles)
Paagi tänav

**Paagi tänav** (13.06.1958) asub Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Paljassaare asumis meremärkide nimerühmas: *paak -* lihtsa ehitusega kaldamärk, mille tipus on valge kilp või plinktuli. Läheduses asus ajavahemikul 13.06.1958 - 27.07.1984 ka Toodri tee: *tooder* - navigatsiooniohtude ja laevateede tähistamiseks ettenähtud paika ankurdatud, ujuki abil vees püsti seisev varras, mille tipus on korv, rist, kera või lipp.

## Viited
Paljassaare põik

**Paljassaare põik** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Paljassaare asumis.

Tänav sai nime 14. veebruaril 1958. Nimi on seotud Paljassaare teega.

## Viited
Monastõrõska

**Monastõrõska** (ukraina Монастириська, poola Monasterzyska) on linn Ukrainas Ternopili oblastis Tšortkivi rajoonis, Monastõrõska linna*hromada* halduskeskus. Kuni 2020. aastani oli Monastõrõska rajooni halduskeskus. Monastõrõska asub Ternopilist umbes 61 km edelas.

Monastõrõskat on esmamainitud 1433. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1454. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Monastõrõska elanikest ukrainlasi 98,87%, venelasi 0,72% ja poolakaid 0,21%.

## Viited
Zalištšõkõ

**Zalištšõkõ** (ukraina Заліщики, poola Zaleszczyki) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Zalištšõkõ rajooni halduskeskus. Zalištšõkõ paikneb Dnestri vasakul kaldal, Ternopili oblasti ja Tšernivtsi oblasti piiril. Zalištšõkõ asub Ternopilist umbes 102 km lõunas.

Zalištšõkõt on esmamainitud 1340. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1766. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Zalištšõkõ elanikest ukrainlasi 98,17%, venelasi 1,40% ja poolakaid 0,17%.

## Viited
Artur Kuznetsov

**Artur Ivanovitš Kuznetsov** (vene *Артур Иванович Кузнецов*; 12. märts 1945 Lõuna vald Petserimaal (praeguse Venemaa haldusjaotuse järgi Laura külanõukogu Petseri rajoon Pihkva oblastis) – 11. mai 2025 Kaliningrad) oli Venemaa ametnik ning Eesti NSV ja Eesti riigitegelane ja füüsik. 

Ta lõpetas 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna füüsikuna, 1975. aastal kaitses füüsika-matemaatika kandidaadi kraadi. 

1968–1990 töötas Kuznetsov Teaduste Akadeemia füüsika instituudis. 

Ta oli 24. aprill 1990 – 29. jaanuar 1991 rahvussuhete problemaatika eest vastutav minister Edgar Savisaare valitsuses. 

1991. aasta detsembris võttis Kuznetsov Venemaa kodakondsuse. Pärast Eestist lahkumist asus ta tööle Venemaa välisministeeriumis. 1992. aasta jaanuaris määrati Kuznetsov Venemaa suursaadikuks Eestis, kuid Eesti valitsus ei olnud nõus Kuznetsovi suursaadikuna aktsepteerima. Ta oli 1995–2002 Vene välisministeeriumi suursaadiku auastmes esindaja Kaliningradis.

## Viited

## Välislingid
* Кузнецов Артур Иванович
* Kadri Liik. Artur Kuznetsov: Venemaa ei kavatse Kaliningradi maha müüa. Postimeees, 29. märts 2001
Sniķeri

**Sniķeri** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Vandzene valla loodeosas.

Küla asub Grīva jõe ääres. Sniķeris asub Sniķeri bussipeatus.

Sniķeri lähistel kasvavad kaks looduskaitsealust põlispuud - Zīlēni Väike tamm ja Zīlēni Suur tamm.
## Viited
Skreite

**Skreite** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Vandzene valla keskosas. Külas asub Ārsti bussipeatus.

## Viited
Šumsk

**Šumsk** (ukraina Шумськ, poola Szumsk) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Šumski rajooni halduskeskus. Šumsk asub Ternopilist umbes 77 km põhjakirdes.

Asulat on esmamainitud 1149. aastal. Linnaõigused sai Šumsk 1999. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Šumski elanikest ukrainlasi 97,92%, venelasi 1,02% ja poolakaid 0,82%.

## Viited
Vandzenes skola

**Vandzenes skola** (ka **Vandzenes vidusskola**, vanasti **Vandzens muiža** või **Vandzenes muiža**, tõlkes *Vandzene kool*) on küla (*ciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Vandzene valla keskosas.

Küla asub  Šķēde jõe ääres. Vandzenes skola jääb valla keskusest Vandzenest 2, piirkonna keskusest Talsist 17 ja Riiast 139 kilomeetri kaugusele. Külas asub Vandzenes skola bussipeatus.

Küla on tekkinud endise Vandzene mõisa (*Wandsen*) keskuse juurde. Mõisa häärberis tegutses aastani 2020 Vandzene põhikool, sealt edasi Vandzene keskkool.

Vandzene mõisa keskus, sealhulgas park, tall, tellistest sild, pruulikoda, kõrts, häärber, teenijate maja ja aednikumajake on kultuurimälestistena regionaalse kaitse all. Üheksa mõisa pargis kasvavat mändi ja üks sealsamas kasvava kuusk on looduskaitse all.

## Elanike arv


* 165 (1989)
* 150 (2000)
* 149 (2011)
* 150 (2015)

* 141 (2017)
* 129 (2020)
* 123 (2025)


## Viited
Pidhaitsi

**Pidgaitsi** (ukraina Підгайці, poola Podhajce) on linn Ukrainas Ternopili oblastis, Pidgaitsi rajooni halduskeskus. Pidgaitsi asub Ternopilist umbes 46 km edelas.

Asulat on esmamainitud 1416. aastal. Ürikutes on Pidgaitsit linnaks nimetatud esimest korda 1463. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Pidgaitsi 1539. aastal. 1772. aastal läks linn Esimese Poola jagamise tulemusel Austria keisririigi võimu alla. 1867. aastal sai Pidgaitsi maakonnakeskuseks. 1889. aasta mais hävis tulekahjus 75% linnast. 1919–1939 oli linn Poola koosseisus. 1939. aasta septembris hõivas linna Punaarmee ja mõni aeg hiljem annekteeriti Pidgaitsi Nõukogude Liidu koosseisu.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pidgaitsi elanikest ukrainlasi 99,50% ja venelasi 0,41%.

## Viited
Gennadi Golubkov

**Gennadi Golubkov** (sündinud 13. märtsil 1937 Jaroslavli oblastis) on Eesti poliitik.

Ta lõpetas aastal 1959 Mari Riikliku Pedagoogilise Instituudi matemaatik-füüsiku erialal.

1961. aastast töötas Aseri Keraamikatehases, aastatel 1983–1990 oli ta Aseri Keraamikatehase direktor.

11. aprillist 1990 kuni 29. jaanuarini 1992 oli ta ehitusminister Edgar Savisaare valitsuses.

Ta oli NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige.

1994. aastast on ta Keskerakonna liige.

## Tunnustus
* Riigivapi IV klassi teenetemärk (2002)
* Riigivapi III klassi teenetemärk (2006)

## Viited
Tšortkiv

**Tšortkiv** (ukraina Чортків, poola Czortków) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ternopili oblastis, Tšortkivi rajooni halduskeskus. Tšortkiv asub Sereti jõe ääres.

Tšortkivi on esmamainitud 1427. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1522. aastal. 1349–1569 kuulus Poola kuningriiki, 1569–1772 Rzeczpospolitasse (1672–1683 oli Osmanite riigi valduses). 1772–1810 ja 1815–1918 kuulus Austria-Ungarile (Galiitsiale), 1810–1815 Venemaale ja 1919–1939 Poola Vabariigi Tarnopoli vojevoodkonda. 1939 algas Nõukogude anneksioon. 1941–1944 kestis Saksa okupatsioon.

## Viited

## Välislingid
*http://www.chortkivmr.gov.ua/
Kaluš

**Kaluš** (ukraina Калуш, poola Kałusz) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Kaluši rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Kaluš asub Ivano-Frankivskist umbes 27 km loodes.

Kalušit on esmamainitud 1437. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1549. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaluši elanikest ukrainlasi 94,66%, venelasi 3,46%, valgevenelasi 0,20%, poolakaid 0,14%, moldaavlasi 0,06% ja juute 0,03%.

## Viited
Kolomõja

**Kolomõja** (ukraina Коломия, poola Kołomyja) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis, Kolomõja rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Kolomõja asub Pruti jõe vasakul kaldal, umbes 49 km Ivano-Frankivskist lõunakagus.

Kolomõjat on esmamainitud 1240. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1405. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kolomõja elanikest ukrainlasi 92,35%, venelasi 5,01%, poolakaid 0,49%, valgevenelasi 0,29%, moldaavlasi 0,10% ja juute 0,08%.

Kolomõjas asub Põssanka muuseum.

## Galerii

Ратуша в Коломиї.JPG|Raekoda
Kolomya Blagovisczennia church DSC 5188 26-106-0037.JPG|Kirik


## Viited
Snjatõn

**Snjatõn** (ukraina Снятин, poola Śniatyn) on linn Ukrainas Ivano-Frankivski oblastis Kolomõja rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Snjatõni rajooni halduskeskus. Snjatõn asub Pruti jõe vasakul kaldal, Ivano-Frankivskist umbes 84 km kagus ja Tšernivtsist ligikaudu 33 km loodes.

Snjatõnit on esmamainitud 1158. aastal, linnaõigused sai 1448. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Snjatõni elanikest ukrainlasi 97,98%, venelasi 1,20%, poolakaid 0,29% ja valgevenelasi 0,15%.

## Viited
Stūrīši (Lauciene vald)

**Stūrīši** (vanasti ka **Stūriņi**) on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene vallas.

Küla asub valla keskusest Laucienest 9.5, piirkonna keskusest Talsist 5 ja Riiast 121 kilomeetri kaugusel. Suurem osa külast jääb Laidze valda ja moodustab ametlikult iseseisva küla.

Stūrīši kujunes Talsi kirikumõisa juurde. Aastal 1896 asutati sinna Talsi leprosoorium. Aastal 2007 liideti sealne haigla Läti Nakkushaiguste keskusega. Haiglakompleksist on osa Läti punase Risti sotsiaalhoolekandekeskuse «Stūrīši» käsutuses.

Külas asub Amenda kalmistu.

Aastal 2020 oli külas  6 elanikku. Aastal 2025 oli elanikke 5.

## Viited
Zwischenwasser

**Zwischenwasser** on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas.

Zwischenwasseris on kolm küla, Muntlix, Batschuns ja Dafins.

## Viited
Čikstiņciems

**Čikstiņciems** on  endine küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla keskosas. Küla asus valla keskusest Laucienest 2, piirkonna keskusest Talsist 13 ja Riiast 118 kilomeetri kaugusel. Tänapäeval on Čikstiņciems Laucienega liidetud.

## Viited
Fridriķmuiža

**Fridriķmuiža** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla kaguosas. Küla asub Vārngrāvise oja ääres valla keskusest Laucienest 9,5, piirkonna keskusest Talsist 21 ja Riiast 110 kilomeetri kaugusel.

Küla on tekkinud endise Fridriķi või Pidriķi karjamõisa (*Friedrichshof*) keskuse juurde.

## Viited
Sarnõ

**Sarnõ** (ukraina Сарни, poola Sarny) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Sarnõ rajooni halduskeskus. Sarnõ asub Slutši jõe vasakul kaldal, Rivnest umbes 86 km põhjakirdes.

Sarnõ on raudteesõlm.

Asula sai alguse 1885. aastal, kui rajati Rivne–Łuninieci ja Kovel–Korosteni raudteeliinide sõlmjaam.

Aastatel 1919–1939 kuulus Sarnõ Poola koosseisu. Sarnõ sai linnaõigused 1939. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sarnõ elanikest ukrainlasi 94,67%, venelasi 
3,54%, valgevenelasi 1,05%, mustlasi 0,22%, poolakaid 0,14%, juute 0,06%, armeenlasi 0,05% ja asereid 0,04%.

## Sõpruslinnad
* Nowy Dwór Gdański, Poola
* Długołęka vald, Poola

## Viited
Jugakäitur

**Jugakäitur** ehk **veepaiskur** ehk **vesiturbiin** on veesõiduki keret pikisuunas läbivas torus asuva turbiinpumbaga käiturseade, mille tekitatava veejoa jõud paneb veesõiduki liikuma.

## Kirjeldus
Jugakäituri toru sisendava asub reeglina veesõiduki kere põhja all (tavaliselt kaetud restiga, takistamaks risu imemist turbiini) ja väljundava ahtris allpool veeliini. Peamasina abil käitatav turbiin (või harvem surugaas) paneb veetorus vee kiiresti liikuma, paisates kerest välja veejoa. Väljuva veejoa suunda muudetakse kas 

1) rooliga – suunab juga kas otse või vasakule või paremale (veesõiduk liigub edasi, pöörab soovitud suunas); või 

2) siibritega – suunavad-põrgatavad joa kas võrdselt külgedele (veesõiduk seisab) või piki põhja tagasi (veesõiduk liigub tagasi). 

Jugakäituri eelis on madalas vees hõlpsam ja käiturile ohutum liikumise võime, hea manööverdusvõime ja suure kiiruse arendamise võime. Puuduseks on jõuseadme suurem ressursikulu ning süsteemi keerukam hooldus ja remont. 

Jugakäituriga veesõidukiga manöövrite tegemine erineb kuigipalju tavalisest sõukruvi ja tüüriga manöövritest, nõudes laevajuhilt eelnevat harjutamist või vähemalt läbiproovimist.

## Vaata ka
*Põtkur
*Jett
*Reaktiivmootor

## Välislingid

*Mereviki
Lejaslabiņi

**Lejaslabiņi** on küla (*ciems*) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla lääneosas.

Lejaslabiņi rajati suvilapiirkonnana.

Küla asub Kurzeme kruusakarjäärist põhjas Lejaslabiņi järve ääres. Lejaslabiņi asub Talsi küngastiku maastikukaitseala läänepiiril. Küla jääb valla keskusest Laucienest 5,5, piirkonna keskusest Talsist 10 ja Riiast 114 kilomeetri kaugusel.

## Viited
Elizabeth (New Jersey)

**Elizabeth** on linn USA-s New Jersey osariigis, Unioni maakonna suurim linn ja halduskeskus.

Elizabeth asub Newarki lahe ääres. Teisel pool Arthur Killi suudmeväina asub New Yorgi osariik. Üle Arthur Killi viib Staten Islandile Goethalsi sild. Elizabethi naaberlinnad on Linden edelas ja Newark põhjas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse andmetel 137 298. See on elanike arvult osariigi neljas linn. 2020. aastal oli Elizabethis ladinaameeriklaste osatähtsus 65,72%, millega oli Elizabeth suurima ladinaameeriklaste osatähtsusega suurlinn USA-s väljaspool California, Texase ja Florida osariiki.

Elizabeth sai linnaõigused 13. märtsil 1855. Linn on saanud nime New Jersey koloonia ühe esimese maaomaniku George Cartereti abikaasa järgi.

Elizabehti sõpruslinnad on Ribera Itaalias ja Kitami Jaapanis.

## Viited

## Välislingid

* https://www.elizabethnj.org/
Edison (New Jersey)

**Edison** on väikelinn New Jersey osariigi Middlesexi maakonnas.

2017. aasta seisuga oli see rahvaarvu suuruselt kuues haldusüksus osariigis.

Algselt oli koha nimi Raritan, aga 10. novembril 1954 nimetati see seal tegutsenud Thomas Alva Edisoni auks Edisoniks. 

## Viited
See (film)

"**See**" ("It") on 2017. aastal esilinastunud Ameerika Ühendriikide õudusfilm, mis põhineb Stephen Kingi samanimelisel romaanil. 

Filmi režissöör on Andy Muschietti, kes on tuntud filmi "Mama" järgi. Üks peaosatäitjaid on rootslane Bill Skarsgård, kes mängib filmi nimitegelast ja antagonisti Pennywise'i klouni. Film esilinastus 8. septembril 2017.

Filmi saatis tohutu edu, purustati mitu rekordit ja saadi enam kui 700 miljonit dollarit tulu.

Filmi järgmine osa "" esilinastus 6. septembril 2019.

## Osatäitjad

## Viited


## Välislingid
*