open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kõige väärtuslikuma mängija

Meeskondlikes spordialades on **kõige väärtuslikuma mängija** (inglise keeles: *Most Valuable Player* ehk **MVP**) auhind tunnustus, mis antakse tavaliselt üksikisikule (või mitmele isikule viigi korral), kelle individuaalne sooritus on olnud parim kogu liigas, kindlal võistlusel või konkreetses meeskonnas. Selle auhinna eesmärk on tunnustada üksikisiku panust meeskondliku pingutuse sees ning tõsta esile mängija silmapaistvat taset, eeskujulikku käitumist ja/või erakordsust teiste kaaslaste taustal.

Mõistel võib olla erinev tähendus sõltuvalt kontekstist, milles seda kasutatakse. Näiteks "liiga MVP" tähendab kogu liiga väärtuslikumat mängijat ehk mängijat, kelle sooritus on olnud parim võrreldes kõigi teiste liigas osalejatega. Samamoodi tähendab "meeskonna MVP" mängijat, kelle panus oma meeskonda on olnud suurim. Paljudes spordialades antakse MVP auhindu ka konkreetsete mängude põhjal – seda nimetatakse sageli mängu parim mängija auhinnaks. See on eriti levinud tähtsate mängude, näiteks meistrivõistluste finaalide puhul. Näiteks finaalseeria jooksul antakse tihti välja "finaali MVP" auhind mängijale, kes on olnud finaalides kõige väärtuslikum.

Jäähokimängija Wayne Gretzky on nimetatud MVP-ks rohkem kordi kui ükski teine sportlane kolme ülejäänud suurema Põhja-Ameerika profiliiga (MLB, NBA ja NFL) ajaloos. Ta võitis MVP auhinna rekordilised üheksa korda, neist kaheksa järjestikust hooaega. Barry Bonds on teisel kohal, olles võitnud MVP tiitli seitsmel korral pesapalli MLB Rahvusliigas (Ameerika Liigas antakse samuti MVP auhind). 1930. aastani tohtisid pesapallurid auhinna võita vaid ühe korra, mis piiras näiteks Babe Ruthi võimalusi. Kareem Abdul-Jabbar võitis NBA MVP auhinna kuuel korral ja Michael Jordan viiel korral. Peyton Manning on NFL-is saanud MVP tiitli samuti viis korda. Ainult viiel muul mängijal on rohkem kui kaks NFL-i MVP auhinda: Jim Brown, Johnny Unitas, Brett Favre, Tom Brady ja Aaron Rodgers.

## Valimisprotsess
Üldiselt antakse MVP auhindu pärast mitmeastmelist valimisprotsessi. Enamikus profispordiliigades valitakse esmalt mängijate üldhulgast nominendid ehk finalistid, kelle hulgast otsustatakse regulaarhooaja soorituste põhjal lõplik võitja. Seda protsessi viiakse tavaliselt läbi hääletuse teel, kus hääletajateks on tavaliselt teised mängijad, meedia liikmed ja/või treenerid. Protsessi üksikasjad erinevad liigiti. Mõned tuntumad spordialad, kus antakse MVP auhindu, on pesapall, korvpall, jalgpall, jäähoki, lakross, käsipall ja ragbi.

## Jäähoki
NHL-liigas toimub MVP auhinna hääletus regulaarhooaja lõpus Professional Hockey Writers' Association (**PHWA**) liikmete poolt, kes järjestavad oma viis parimat kandidaati punktisüsteemi 10–7–5–3–1 alusel. Kolm finalisti nimetatakse välja ning trofee antakse üle NHL-i auhindade jagamise tseremoonial pärast play-off faasi. Viimane auhinna saaja on Nathan MacKinnon klubist Colorado Avalanche.
Meeskonnaspordiala

**Meeskonnaspordiala** on spordiala, kus meeskonnad — koosseisus näiteks rahvuskoondis, klubi või spordiselts — võistlevad omavahel (vastandina individuaalspordialadele). Tavaliselt püütakse visata kõige rohkem väravaid või punkte. Näideteks on jalgpall, jäähoki, käsipall, saalihoki ja bandy. Paljud meeskonnaspordialad on pallimängud.

Riikidel on sageli rahvuskoondised, kuhu kuuluvad nende parimad mängijad. Need rahvuskoondised võistlevad omavahel näiteks Euroopa meistrivõistlustel, maailmameistrivõistlustel ja olümpiamängudel.
Kuu-ristlill

**Kuu-ristlill** (*Ricotia lunaria*) on liik ristõieliste sugukonnas.

Taim ei kasva Eestis.

## Välislingid
*
Kaarnutt

**Kaarnutt** (*Camarophyllopsis*) on šampinjonilaadsete seltsi tõlvikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Camarophyllopsis atrovelutina]]*
**[[Camarophyllopsis schulzeri]]*

## Välislingid
*
Kirile Loo

**Kirile Loo** (sündinud Heidi Kruuse; 8. aprill 1960 Kiviõli – 24. juuni 2025) oli eesti laulja. 

Ta lõpetas 1988. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-džäss laulu erialal.

Ta pühendus arhailiste rahvalaulude ja nende töötluste esitamisele. 

Kirile Loo töötas lauluõpetajana ja Eesti Raadio laulustuudio produtsendina.

## Albumid
*"Saatus" (1994)
*"Lullabies for Husbands" (1999)

## Viited
Valter Mürk

**Valter Johannes Mürk** (22. september (vkj)/ 5. oktoober 1909 Kaarma küla, Vao vald, Väike-Maarja kihelkond, Virumaa – 12. detsember 1965 Bristol) oli eesti poksija ja meremees.

## Poksijana
Ta oli Eesti meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1929. aastal.

Ta osales Eesti–Soome maavõistlusel ühe korra  1928. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) ning kaotas selle kohtumise.

## Hilisem elukäik
Ta oli edaspidi meremees, peamiselt motoristina. Eesti mereväes teenis ta madrusena.

Läks 7. augustil 1943 Soome sõjaväkke, oli peastaabi erirühmas, vedas paadiga põgenikke Eestist Soome ja luurajaid Eestisse.

Vabastati teenistusest pärast Nõukogude–Soome vaherahu allakirjutamist 18. septembril 1944, siirdus edasi Rootsi. Töötas edasi meremehena, elas Stockholmi lähedal Lidingöl.

Ta oli mootorlaeval "Lady Sophia" esimene mehaanik, kui ta suri Bristolis.

## Isiklikku
Tema Rootsi-elukaaslase Mary Kuuma (1909–1976) pojapoeg oli jalgrattur Jaanus Kuum.

## Viited

## Kirjandus
*Leinateade. Eesti Hääl nr 960–961, 17. detsember 1965. Lk 8

## Välislingid
*Valter Mürgi sporditulemused
*Geni.com
*Haud Lidingö kalmistul
Suusahüpped 1948. aasta taliolümpiamängudel

**[[Suusahüpped]] [[1948. aasta taliolümpiamängud]]el** toimusid 7. veebruaril. Võistluspaik oli Olympiaschanze, kus toimusid ka 1928. aasta taliolümpiamängud. See võistlus oli osa ka 17. põhja suusaalade maailmameistrivõistlustest. Seega anti lisaks olümpiamedalitele välja ka maailmameistrivõistluste medaleid. 

Nendel mängudel muudeti punktide jagamist. Esimest korda oli stiilikohtunike viis varasema kolme asemel, kus kõigi kolme hinded läksid arvesse. Nüüd oli kohtunike viis ja avesse ei läinud kõrgem ja kõige madalam hinne. 

## Tulemused


		

Finaal: 7. veebruar 
Osavõtjaid: 49
Riike: 14
**[[Suusahüpped 1936. aasta taliolümpiamängudel#Tulemused|Olümpiavõitja 1936]]**: Birger Ruud, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/st-moritz-1948/results/ski-jumping/normal-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**
Iga vooru pikima hüppe eest anti 60 punkti, lisaks maksimaalselt 60 punkti hüppestiili eest. Viie kohtuniku madalaima ja kõrgeima punktisumma arvestati maha. Maksimaalselt oli võimalik saada 240 punkti. Petter Hugsted saavutas teises voorus parima hüppega 70 meetrit. Norralased jäid stiilipunktides võrratuteks, mis moodustas nende kolmikvõidu aluse.


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  St. Moritz 1948 
|-

## Välislingid

*Tulemused sports-reference.com veebilehel
Revillagigedo saared

**Revillagigedo saared** (hispaania keeles: *Islas Revillagigedo*) ehk **Revillagigedo saarestik** on neli vulkaanilist saart Vaikses ookeanis, mis on tuntud oma ainulaadse ökosüsteemi poolest. Need asuvad umbes 458 kilomeetri kaugusel Cabo San Lucasest, mis on California poolsaare lõunatipus ning 698 kuni 1 092 kilomeetri kaugusel läänes Manzanillost.

Ajalooliselt on saared seotud Mehhiko Colima osariigiga, millele need anti 1861. aastal karistuskoloonia rajamiseks. Praegu on need siiski Mehhiko föderaalomand ja kuuluvad föderaalse jurisdiktsiooni alla. 2016. aasta juulis kanti Revillagigedo saarestik UNESCO maailmapärandi nimistusse ning 2017. aasta novembris kuulutati see merekaitsealaks ja Mehhiko rahvuspargiks. Mõned saarestiku vulkaanidest on aktiivsed – viimane purse toimus Bárcena vulkaanil 1953. aastal ja Socorro saarel 1993. aastal. Saarteni jõudmine lähimast maismaapunktist võtab meritsi umbes 26–30 tundi. Socorro saarel asub ka väike sõjalennuväli.

## Viited
Maríase saared

**Maríase saared** (*Islas Marías*) on saarestik Vaikses ookeanis, mis asub umbes 112 kilomeetri kaugusel Mehhiko Nayariti osariigi rannikust. Halduslikult kuuluvad need saared de facto Nayariti koosseisu, kuid juriidiliselt on nad föderaalse staatusega.

Suurim saar on María Madre, mille pindala on 145,28 km² ja kõrgeim punkt ulatub 616 meetrini merepinnast. Seal asus föderaalvangla, mis loodi 1905. aastal ja suleti 2019. aastal. Teised suuremad saared on María Magdalena, María Cleofas ja San Juanito. Saarte kogupindala on 244,97 km².

2010. aastal kuulutas UNESCO saarestiku biosfääri kaitsealaks.

## Viited
Cedrose saar

**Cedrose saar** (hispaania keeles *Isla de Cedros*, mis tähendab "seedrite saar") asub Vaikses ookeanis ja kuulub Mehhiko Baja California osariigi haldusalasse. See kuiv ja kaljune saar oli 2005. aastal koduks umbes 1350 elanikule ning selle pindala on 348 km². Cedrose saar on mägine, ulatudes maksimaalselt 1205 meetri kõrgusele merepinnast.

Kohalik majandus tugineb peamiselt kaubanduslikule kalandusele ja soolatootmisele. Saarel leidub ainulaadset taimestikku ning märke inimtegevusest juba umbes 11 000 aasta tagusest ajast, mis teeb sellest ühe vanima asustatud paiga Ameerikas. Cedrose ümbruses olev meri on populaarne harrastuskalastajate seas.

Hispaanlased avastasid saare 16. sajandil ning elasid seal põliselanikud, kes nimetasid saart *Huamalgua* ehk "Udude saar". Tänapäeva teadlased nimetavad neid inimesi *Huamalgueño*deks. 1732. aastal viisid jesuiitidest misjonärid nad California poolsaarele, mille järel see rahvas eraldi etnilise rühmana kadus.

## Viited
Suusahüpped 1952. aasta taliolümpiamängudel

**[[Suusahüpped]] [[1952. aasta taliolümpiamängud|1952. aasta Oslo taliolümpiamängudel]]** toimusid 24. veebruaril ühel suusahüppealal. Võistlus toimus Holmenkollbakkeni suusahüppemäel Holmenkollenis, mille K-punkt oli 72 m. See võistlus oli osa ka 19. põhja suusaalade maailmameistrivõistlustest. Seega anti lisaks olümpiamedalitele välja ka maailmameistrivõistluste medaleid. 

Suusahüppevõistlusele eelnenud tseremoonia oli ebatavaline: kuningas Haakon VII kõndis üle stardiplatvormi, seisis keskel, tõstis mütsi ja tervitas rahvahulka. Seejärel laulsid pealtvaatajad riigihümni.

Suusahüppeid iseloomustas Skandinaavia sportlaste üleolek. Ainult kaks Saksamaa suusahüppajat, Toni Brutscher (4. koht) ja Sepp Weiler (8. koht), suutsid mitteskandinaavlastena kaheksa parema hulka jõuda.

## Tulemused


				

Finaal: 24. veebruar 
Osavõtjaid: 44
Riike: 13
**[[Suusahüpped 1948. aasta taliolümpiamängudel#Tulemused|Olümpiavõitja 1948]]**: Petter Hugsted, 
**[[1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused#Normaalmägi|Maailmameister 1950]]**: Hans Bjørnstad, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/oslo-1952/results/ski-jumping/normal-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Oslo 1952 
|-

## Välislingid

*Tulemused sports-reference.com veebilehel
Sakk (heraldika)

**Sakk** (inglise ja prantsuse keeles *pile*) on heraldikas üks ordinaaridest või subordinaaridest, võrdhaarse kolmnurga taoline kujund, mille alus moodustab kaks kolmandikku vapikilbi laiusest ja ulatub kilbi ülaosast allosa suunas. Saki tipp võib asetseda kilbi allservast väikesel kaugusel või ulatuda päris allservani.

Sakk võib asetseda ka kaldselt (*en barre* või *en bande*).

## Näited

Bassecourt-coat of arms.svg |Bassecourti vapp (Šveits): Kolm musta sakki paremalt küljelt kuldsel kilbil.
COA family sv Kagg.svg |Kaggi perekonna vapp (Rootsi): Kuldne kaldne sakk vasakult sinisel kilbil.
Coat of arms of Oyem, Gabon.svg|Oyemi vapp (Gabon)


## Vaata ka
* Teravik
* Kolmnurk

## Viited
Draupadi Murmu

**Draupadi Murmu** (hindi keeles द्रौपदी मुर्मू; santali keeles ᱫᱨᱚᱣᱯᱚᱫᱤ ᱢᱩᱨᱢᱩ, sünninimi **Durgi Biranchi Tudu**; sündinud 20. juunil 1958 Uparbeda külas Mayurbhanji ringkonnas Odisha osariigis) on India poliitik, alates 25. juulist 2022 India president.

Ta on rahvuselt *[[Ādivāsī|ādivāsīde]]* hulka kuuluv santali.

Enne poliitikuks hakkamist töötas Draupadi Murmu õpetajana. 1997. aastal valiti ta Rairangpuri volikogusse. 2010–2015 oli ta Odisha osariigi Mayurbhanji ringkonna president.

2015–2021 oli ta Jharkhandi osariigi kuberner.

## Viited
Suusahüpped 1956. aasta taliolümpiamängudel

**[[Suusahüpped]] [[1956. aasta taliolümpiamängud]]el** toimusid 5. veebruaril. Suusahüpped oli olümpiamängude viimane võistlusala, ja see toimus äsjaehitatud Trampolino Italial, mille kriitiliseks punktiks oli 72 meetrit. Võistlus lõppes Soome kaksikvõiduga, kus Antti Hyvärinen triumfeeris 21 382 pealtvaataja ees, teiseks tuli Aulis Kallakorpi.  Pärast esimest vooru oli juhtpositsioonil Ida-Saksamaa suusahüppaja Harry Glass, kes lõpetas lõppjärjestuses kolmandana ja võitis seega pronksmedali.

Esmakordselt olümpiamängude ajaloos alistati seni domineerinud Norra võistkond. Neilt olid kuni 1956. aastani pärit kõik kuus olümpiavõitjat sellel alal. 

## Tulemused


			

Finaal: 5. veebruar 
Osavõtjaid: 51
Riike: 16
**[[Suusahüpped 1952. aasta taliolümpiamängudel#Tulemused|Olümpiavõitja 1952]]**: Arnfinn Bergmann, 
**[[1954. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused#Suusahüpped|Maailmameister 1954]]**: Matti Pietikäinen, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/cortina-d-ampezzo-1956/results/ski-jumping/normal-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Cortina d'Ampezzo 1956 
|-

## Välislingid

*Tulemused sports-reference.com veebilehel
Kaldpalk

**Kaldpalk** (prantsuse keeles *bande*, inglise keeles *bend*) on heraldikas üks ordinaaridest, vapikilbi ülalt paremast nurgast (kilbi kandja poolt vaadates) alla vasakule (samuti kilbi kandja poolt vaadates) kulgev lai diagonaalne riba, mille laius on umbes kolmandik kuni viiendik vapikilbi laiusest. Laiem kaldpalk võib kanda ka vapikujundeid.

Kaldpalgi see suund on tavajuhtum, mille puhul ei nimetata blasoneeringus ära kaldpalgi kulgemise suunda; vertikaaltelje suhtes peegepildis asetsev variant on kaldpalk vasakult (inglise keeles *bend sinister*, prantsuse keeles *barre*), langev kaldpalk või äraskaldpalk.

## Kitsamad vormid
Inglismaa heraldikas on kaldpalgi kitsamate vormide kohta kasutusel eri nimetused. Nimetust *bendlet* kasutatakse tavaliselt palgist poole kitsama kaldpalgi kohta. Nimetust *cotise* või *cotised* (prantsuse keeles *coté*) kasutatakse kaldriba kohta, mis on umbes neljandik palgi laiusest; tavaliselt esineb see kahekaupa. *Riband* või *ribbon* on kitsas neljandiku laiune kaldpalk.

Eesti keeles kasutatakse kaldpalgi tuntavalt kitsama vormi puhul nimetust **kaldriba**.. On kasutatud ka nimetusi "varras", "kaldvarras" ja "latt".

## Näited

Wappen Finsterrot.svg|Finsterroti vapp kahe kalaga lainelõikelisel kaldpalgil
Coat of arms of the Archdiocese of Dubuque.svg|Dubuque piiskopkonna vapp
Blason ville fr Légny (Rhône).svg|Jagatud (*coté*) kaldpalk Légny linna vapil (Rhône)
Brusciano-Stemma.svg|Brusciano vapp kaldribaga
Saksi valla vapp.gif|Saksi valla vapp kolme lainelõikelise vardaga, mis moodustavad kaldpalgi


## Viited
Kaldpalk vasakult

**Kaldpalk vasakult** (inglise keeles *bend sinister*, prantsuse keeles *barre*), **langev kaldpalk** või **äraskaldpalk** on heraldikas üks auväärsetest ordinaaridest, vapikilbi ülalt vasakust nurgast (kilbi kandja poolt vaadates) alla paremale (samuti kilbi kandja poolt vaadates) kulgev lai diagonaalne riba, mille laius on umbes kolmandik kuni viiendik vapikilbi laiusest. Laiem kaldpalk võib kanda ka vapikujundeid. Kaldpalk vasakult on kaldpalgi peegelpilt vertikaaltelje suhtes.

## Kitsamad vormid
Eesti keeles kasutatakse langeva kaldpalgi tuntavalt kitsama vormi puhul nimetust **kaldriba vasakult**. On kasutatud ka nimetusi "langev varras", "kaldvarras vasakult" ja "langev latt".

Vasakult kaldpalgi kitsam variant, tavalisest kaldpalgist poole kitsam, on Inglismaa heraldikatraditsioonis *scarp* või *scarf* 'sall'.

## Näited

CHE Brittnau COA.svg|Brittnau vapp kaldpalgiga vasakult
Wappen Eggermuehlen.png|Eggermuehleni vapp
Rantsila.vaakuna.svg|Rantsila vapp
Korpilahti.vaakuna.svg|Korpilahti vapp
Boretto-Stemma.svg|Boretto vapp
Alvignano-Stemma.svg|Alvignano vapp
Tartumaa vapp.svg|thumb|Tartu maakonna vapp kahe sinise kaldvardaga äraskaldpalgil
Coat of Arms of Abja.svg|Kolm linaõit hõbedasel äraskaldpalgil Abja valla vapil
Lehtse valla vapp.gif|Lehtse valla vapp müürihambulise äraskaldpalgiga
EE_Kaiu.png|Kaiu valla vapp


## Viited
Mujerese saar

**Mujerese saar** (hispaania keeles *Isla de Mujeres*, tõlkes "Naiste saar") on Mehhikole kuuluv saar, kus kohtuvad Mehhiko laht ja Kariibi meri. See asub umbes 13 kilomeetri kaugusel Yucatáni poolsaare rannikust, Quintana Roo osariigis.

Saar on ligikaudu 7 kilomeetrit pikk ja 650 meetrit lai. Idakaldal on kivise ja tugeva lainetusega Kariibi meri ja läänekaldalt avaneb üle vee vaade Cancúni linnasiluetile.

2010. aastal elas saarel 12 642 inimest.

## Viited
Suusahüpped 1960. aasta taliolümpiamängudel

**[[Suusahüpped]] [[1960. aasta taliolümpiamängud]]el** toimusid 28. veebruaril 1960. aastal Squaw Valleys Ameerika Ühendriikides. Võistluspaigaks oli Papoose Peak Jump. See ala oli osa ka 23. põhjasuusaalade maailmameistrivõistlustest. Seega anti lisaks olümpiamedalitele välja ka maailmameistrivõistluste medaleid. 

Võistlusel oli iga osaleja jaoks ette nähtud kaks hüpet. Edetabel määrati punktisüsteemi abil, mis põhines iga katse eest antud distantsipunktide ja stiilipunktide liitmisel, mida hindas viieliikmeline kohtunikekogu. See oli esimene kord, kui Däscheri tehnikat suusahüppevõistlustel kasutati (Paralleelstiili, klassikalise stiili ehk Däscheri tehnika lõi Andreas Däscher 1950. aastatel Kongsbergeri ja Windischi tehnika modifikatsioonina. Ülakeha ei olnud enam puusast nii palju painutatud, mis võimaldas õhus lamedamat ja aerodünaamilisemat asendit. Sellest stiilist sai suusahüpete standard tervikuna kuni V-stiili väljatöötamiseni.).

## Tulemused


			

Finaal: 28. veebruar 
Osavõtjaid: 45
Riike: 15
**[[Suusahüpped 1956. aasta taliolümpiamängudel#Tulemused|Olümpiavõitja 1956]]**: Antti Hyvärinen, 
**[[1958. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused#Suusahüpped|Maailmameister 1958]]**: Juhani Kärkinen, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/squaw-valley-1960/results/ski-jumping/normal-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Squaw Valley 1960 
|-

## Välislingid

*Tulemused sports-reference.com veebilehel
Lõikejoon (heraldika)

**Lõikejoon** ehk **lõige**, vahel on kasutatud ka sõna "**jaotusjoon**" on heraldikas vapi jaotuse või ordinaari kindla kujuga serv. Lõikejoon on tavajuhul sirge (vapikirjelduses jäetakse see siis kirjeldamata) või kujutab endast ornamendilaadset lihtsat korduvat mustrit.

## Lõikeid

## Viited
Ciudad Juárez

**Ciudad Juárez** ('Juáreze linn'), kõnekeeles sageli lihtsalt **Juárez**, on Mehhiko Chihuahua osariigi rahvaarvult suurim linn. 1888. aastani kandis linn nime **El Paso del Norte** ('põhjavärav').

Juárez on Juáreze valla halduskeskus ning selle metropoli elanikkond ulatub ligikaudu 2,5 miljonini. Linn asub Río Grande jõe ääres, Ameerika Ühendriikide El Paso linnast lõunas. Koos ümbritsevate aladega moodustavad need kaks linna El Paso – Juáreze piirilinnastu, mis on suuruselt teine kahe riigi vaheline linnastu Mehhiko–USA piiril (esimene on San Diego – Tijuana), kokku üle 3,4 miljoni elanikuga.

Ciudad Juárezt ja El Pasot ühendavad neli piiripunkti: Ameerikate sild, Ysleta-Zaragoza rahvusvaheline sild, Paso del Norte sild ja Stanton Streeti sild. Juárez on Põhja-Mehhikost Ameerika Ühendriikidesse suunduva transpordi jaoks oluline transpordisõlm, ainuüksi 2008. aastal toimus mainitud sildade kaudu ligi 23 miljonit piiriületust. 

Linnas on varem olnud tõsiseid probleeme kuritegevuse ja vägivallaga. Aastatel 2008–2012 oli Ciudad Juárez sellest aspektist maailma kõige ohtlikum linn. 2024. aastal pandi linnas toime 1112 mõrva ehk 72 mõrva 100 000 elaniku kohta, millega see oli endiselt maailma üks ohtlikumaid linnu. 

## Viited
Neli filosoofi

„**Neli filosoofi**“ on flaami kunstniku Peter Paul Rubensi (1577–1640) teos.

Ajavahemikus 1611–1612 valminud teos oli kuni 2023. aastani pandud välja Firenze Pitti palee , pärast mida viidi teos üle Uffizi galeriisse.

Vasakult teine on kunstniku vend Philip Rubens; esiplaanil kujutatud koer, Mopsulus, kuulus Joannes Woveriusele.

## Kirjandus
*Marco Chiarini, *Galleria palatina e Appartamenti Reali*, Sillabe, Livorno 1998.
Kvantandur

**Kvantandur** on seade, mis kasutab füüsikalise suuruse mõõtmiseks kvantmehhaanilisi süsteeme ja nähtusi. Teise kvantrevolutsiooni kontekstis on arendatud uusi kvantandurite tehnoloogiaid, mille abil on võimalik saavutada klassikalistest anduritest oluliselt paremat täpsust ja stabiilsust. Näiteks võimaldavad kvantandurid mitmes rakendusvaldkonnas täpsemalt mõõta magnetvälju, aega, ruumilist asukohta ja gravitatsioonivälju. Kvantandurid kuuluvad kvanttehnoloogia hulka, mis tervikuna on üks nn „teise kvantrevolutsiooni“ võtmevaldkondi.

## Tööpõhimõte
Kvantandurite eripära seisneb selles, et need kasutavad kvantolekute superpositsiooni ja põimumist ning on ülitundlikud välistingimuste suhtes. Põhimõtteliselt toimib kvantandur nii, et kvantsüsteem puutub kokku välise mõjuriga (nt magnet- või gravitatsiooniväljaga), mis põhjustab kvantoleku muutuse. Selle muutuse kaudu saab arvutada mõõdetava suuruse väärtuse. Näiteks põhinevad aatomkellad ja aatommagnetomeetrid kvantandurite tööpõhimõttel: aatomkell mõõdab aega kvantsüsteemides toimuvate elektromagnetvõnkumiste abil, aatommagnetomeeter aga tuvastab nõrku magnetvälju aatomi energianivoode muutuste kaudu.

## Tüübid ja tehnoloogiad
Kvantandurite hulka kuulub mitmesuguseid seadmeid ja tehnoloogiaid:
* **Magnetomeetrid**: näiteks SQUID-tüüpi superjuhtivad magnetomeetrid või teemantide NV-keskustel põhinevad andurid.
* **Aatomkellad**: ülitäpsed ajamõõteseadmed, mis kasutavad aatomite optilisi üleminekuid ja on võtmetähtsusega nt GPS-süsteemides.
* **Inertsiaal- ja gravitatsiooniandurid**: aatominterferomeetrid, güroskoobid, kiirendusandurid ja gravimeetrid, mis tuvastavad kiirendust või gravitatsioonijõudu kvantinterferentsi abil.. 
* **Rydbergi-aatomitel põhinevad andurid**: mõõdavad elektromagnetvälju kasutades kõrge energiaga Rydbergi aatomeid.
* **Optilised kvantandurid**: kasutavad kvantinterferomeetriat ja surutud valgusolekuid, nt gravitatsioonilainete detektorites.
* **Muud andurid**: mõõdavad temperatuuri, rõhku, pöörlemist vms kvantmehhaanilise oleku muutuste kaudu.

## Rakendused
Kvantandurite rakendused ulatuvad geofüüsikast ja meditsiinist kuni kosmosetehnoloogia ja sõjatehnikani. Näiteks:
* Gravitatsioonikaardistamine ja maavarade otsing täppisgravimeetrite abil.
* Navigatsioonisüsteemid, mis põhinevad aatomkiirendusanduritel ja kvantgüroskoopidel, võimaldavad töötada ilma satelliidisignaalita.
* Meditsiinis võimaldavad kvantandurid mõõta väga nõrku bioloogilisi magnetvälju, nt magnetentsefalograafia ja magnetkardiograafia seadmetes.
* Ruumiuuringutes (planeetide gravimeetria, positsioneerimine) ja isegi tuumamaterjalide detekteerimisel kasutatakse kvantandureid nende tundlikkuse tõttu.

## Viited
Kim Sang-wook

**Kim Sang-wook** (korea keeles 김상욱; sündinud 21. aprillil 1988 Soulis) on Lõuna-Korea jäähokimängija, kes mängib vasakäärina Aasia Liigas Lõuna-Korea klubis Anyang Halla. Rahvusvahelisel tasandil on ta esindanud Lõuna-Korea jäähokikoondist nii juunioride kui ka täiskasvanute tasemel ning osalenud 2018. aasta taliolümpiamängudel.

## Viited

## Välislingid
*Eliteprospects - Kim Sang-wook
Andri Denõskin

**Andriy Denyskin** (ukraina keeles: *Андрій Денискін*; sündinud 14. juulil 1998 Kiievis) on Ukraina jäähokimängija. Ta mängib hooajal 2025–2026 Poola Hoki Liigas klubi KH Energa Toruń koosseisus. 

Denyskin on tulnud kolmel korral Ukraina meistriks ja korra Poola meistriks.

## Viited

## Välislingid
* Andriy Denyskin eliteprospects.com lehel
* Andriy Denyskin eurohockey.com lehel
Nerijus Ališauskas

**Nerijus Ališauskas** (sündinud 6. juunil 1991 Elektrėnais) on Leedu jäähokimängija, kes mängib Slovakkia Ekstraliigas klubi HK Spišská Nová Ves koosseisus.

Ta mängib kaitsjana ning on varem esindanud klubisid SC Energija II, Liepājas Metalurgs, Almatõ, Temirtau, Riia Dinamo ja Slovan Bratislava.

## Viited

## Välislingid
* Nerijus Ališauskas eliteprospects.com lehel
* Nerijus Ališauskas hockeydb.com lehel
* Nerijus Ališauskas eurohockey.com lehel
Borna Rendulić

**Borna Rendulić** (sündinud 25. märtsil 1992 Zagrebis) on Horvaatia jäähokimängija, kes alates detsembrist 2024 kuulub Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) klubi HK Metallurg Magnitogorsk koosseisu ning mängib paremäärina.

Enne seda on Rendulić pidanud üle 160 mängu nii Ameerika Hokiliigas (AHL) kui ka Saksa Jäähokiliigas (DEL). Lisaks osales ta 15 NHL-i mängus, esindades Colorado Avalanche’i ja Vancouver Canucksit.

Rendulić on esindanud ka Horvaatia jäähokikoondist.

## Viited

## Välislingid
* Borna Rendulić eliteprospects.com lehel
* Borna Rendulić eurohockey.com lehel
* Borna Rendulić nhl.com lehel
* Borna Rendulić hockeydb.com lehel
Conrad Mölder

**Conrad Mölder** (sündinud 6. oktoobril 1999 Tallinnas) on Eesti jäähokiväravavaht, kes mängib Prantsusmaa Ligue Magnus liigas klubis Aigles de Nice. 

Rahvuskoondises on ta esindanud Eesti jäähokikoondist.

## Viited

## Välislingid
* Conrad Mölder eliteprospects.com lehel
* Conrad Mölder hockeydb.com lehel
Ihor Merežko

**Igor Merezhko** (sündinud 30. aprillil 1998 Harkivis) on Ukraina jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis HC Škoda Plzeň.

Merežko esindab Ukrainat ka rahvusvahelistel jäähokiturniiridel.

2023. aastal valiti ta Ukraina parimaks jäähokimängijaks.

## Viited

## Välislingid
* Igor Merezhko eliteprospects.com lehel
* Igor Merezhko eurohockey.com lehel
Thomas Larkin

**Thomas Larkin** (sündinud 31. detsembril 1990 Londonis) on Suurbritannias sündinud Itaalia jäähokimängija. Ta mängib kaitsjana praegu Deutsche Eishockey-Liga (**DEL**) klubis Schwenninger Wild Wings.

Larkin valiti Columbus Blue Jacketsi poolt 2009. aasta NHL-i draft'i 5. voorus 137. valikuna. Ta oli esimene NHL-i draft'is valitud mängija, kes on hokihariduse saanud Itaalias.

Larkin õppis Phillips Exeter Academy's ning veetis seejärel neli aastat Colgate'i ülikoolis, kus mängis ülikooli jäähokimeeskonnas Colgate Raiders. Oma viimasel hooajal oli ta meeskonna kaaskapten.

Rahvusvahelisel tasandil on Larkin esindanud Itaalia jäähokikoondist maailmameistrivõistlustel.

## Viited

## Välislingid
* Thomas Larkin eliteprospects.com lehel
* Thomas Larkin eurohockey.com lehel
* Thomas Larkin hockeydb.com lehel
Žiga Jeglič

**Žiga Jeglič** (sündinud 24. veebruaril 1988 Kranjis) on Sloveenia jäähokimängija, kes mängib praegu Deutsche Eishockey-Liga (**DEL**) klubis Fischtown Pinguins.

Ta kuulub ka Sloveenia jäähokikoondisse.

## Viited

## Välislingid
* Žiga Jeglič eliteprospects.com lehel
* Žiga Jeglič hockeydb.com lehel 
* Žiga Jeglič eurohockey.com lehel
Matt Dalton

**Matt Dalton** (sündinud 4. juulil 1986) on Korea-Kanada jäähokiväravavaht, kes mängib Aasia Liigas (**ALIH**) klubis HL Anyang ning kuulub ka Lõuna-Korea jäähokikoondisse.

Dalton sai Lõuna-Korea kodakondsuse 2016. aastal. Ta esindas riiki muu hulgas 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis, mängides kõigis koondise neljas kohtumises.

## Viited

## Välislingid
*Eliteprospects - Matt Dalton
*Hockeydb - Matt Dalton
Mantas Armalis

**Mantas Armalis** (sündinud 6. septembril 1992 Plungės) on Leedu jäähokiväravavaht, kes mängib Rootsi kõrgliigas (SHL) klubis Leksands IF.

Varem on ta mänginud erinevates Rootsi jäähokiliigades, samuti Ameerika Hoki Liigas (AHL) ja Kontinentaalses Hokiliigas (KHL).

## Viited

## Välislingid
*Mantas Armalis eliteprospects.com lehel
*Mantas Armalis hockeydb.com lehel
*Mantas Armalis eurohockey.com lehel
Ferdinand Koorits

**Ferdinand Koorits** (18. jaanuar (vkj)/ 31. jaanuar 1910 Tähtvere vald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 15. märts 1963) oli eesti poksija.

Ta sai Eesti meistrivõistlustel 1933. aastal poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 3. koha.

Ta osales Eesti–Soome maavõistlusel poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 1931. aastal ja 1934. aastal ning kaotas mõlemad oma kohtumised.

## Välislingid
*Ferdinand Kooritsa sporditulemused
*Geni.com
*Haud Tartu Maarja kalmistul
Koovitaja

**Koovitaja** (*Numenius*) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Koovitajad on keskmise suurusega ja suured kahlajad. Pesitsevad parasvöötmest arktikani. Koovitajatel on allapoole kõver nokk ja hästi arenenud tagavarvas. Udusulis pojad on helepruunid või hallikad pruunide või mustade täppide või triipudega.

Perekonda kuulub üheksa liiki:

* preeriakoovitaja (*Numenius americanus*)
* suurkoovitaja (*Numenius arquata*)
* põhjakoovitaja (*Numenius borealis*)
* idakoovitaja (*Numenius madagascariensis*)
* kääbuskoovitaja (*Numenius minutus*)
* väikekoovitaja (*Numenius phaeopus*)
* tundrakoovitaja (*Numenius hudsonicus*)
* alaska koovitaja (*Numenius tahitiensis*)
* helekoovitaja (*Numenius tenuirostris*)

Eestis elavad suurkoovitaja ja väikekoovitaja.

## Viited
Yutaka Fukufuji

**Yutaka Fukufuji** (*福藤 豊*, *Fukufuji Yutaka*; sündinud 17. septembril 1982 Kushiros) on Jaapani jäähokimängija, kes mängib  Aasia Liigas meeskonnas Nikkō Ice Bucks. Fukufuji oli esimene jaapanlane, kes osales National Hockey League'i (NHL) mängus, mängides Los Angeles Kingsi eest neli kohtumist hooajal 2006–07. Esimene NHL-i draft'is valitud jaapanlane oli Hiroyuki Miura, kelle valis 1992. aasta NHL-i draft'is Montreal Canadiens, kuid tema NHL-is ei mänginud. Fukufuji on esimene jaapani kodanik, kes on NHL-is väravavahina draft'itud, ning teine jaapani rahvusest mängija, kes on draft'is valitud. 

Rahvusvahelisel tasandil on Fukufuji esindanud Jaapani jäähokikoondist mitmetel maailmameistrivõistlustel.

## Viited

## Välislingid
* Yutaka Fukufuji nhl.com lehel
* Yutaka Fukufuji eurohockey.com lehel
* Yutaka Fukufuji hockeydb.com lehel
* Yutaka Fukufuji eliteprospects.com lehel
Tšernogorsk

**Tšernogorsk** on linn Venemaal Hakassias. Asub Lääne-Sajaanist põhja pool Jenissei vasakkalda lähedal, 16 km Abakanist loodes. 

1907. aastal hakati tänapäeva linna alal kivisütt kaevandama. Linn on asutatud 1936. aastal, kui liideti mitu söekaevanduste juures asunud küla. 1942. aastal rajati linna juurde sunnitöölaager. 1955. aastal laager suleti.

Tšernogorski haldusalasse kuulub ka Prigorski alev.

2025. aastal oli linnas 75 672 elanikku.

## Viited
  

## Välislingid
*Linna koduleht
Ristilt mahavõtmine (Rubens)

***Ristilt mahavõtmine*** võib viidata flaami maalikunstnik Peter Paul Rubensi mitmele teosele:

* Ristilt mahavõtmine (Rubens, 1600–1602)
* Ristilt mahavõtmine (Rubens, 1612–1614)
* Ristilt mahavõtmine (Rubens, 1617)
* Ristilt mahavõtmine (Rubens, 1618)
Käthe Kollwitz

**Käthe Kollwitz** (neiupõlvenimega Schmidt; 8. juuli 1867 Königsberg – 22. aprill 1945 Moritzburg, Dresdeni lähedal) oli saksa graafik, maalikunstnik ja skulptor. Oma sageli tõsiste, kohati hirmutavalt realistlike litograafiate, ofortide, vaskgravüüride, puulõigete ja isiklikel oludel ja kogemustel põhinevate skulptuuridega arendas ta välja iseseisva kunstistiili, mis integreeris ekspressionismi ja realismi mõjutusi.

Ta veetis oma lapsepõlve aastatel Königsbergis, kus ta elas 1885. aastani. Isa toel hakkas ta 1881. aastal võtma tunde maalikunstnik Gustav Naujoki ja graveerija Rudolf Maueri käe all. Kuna naistel ei lubatud kunstiakadeemiatesse astuda, õppis ta aastatel 1886/87 Berliini Naiskunstnike Ühingu nn Naisteakadeemias. Ta sai õpetust Karl Stauffer-Bernilt ning tutvus Gerhart Hauptmanni ja Arno Holziga. Sel ajal hakkas ta huvituma Max Klingeri graafilistest töödest, viimase oforditsüklid avaldasid talle püsivat mõju. Aasta pärast naasis ta Königsbergi ja teda õpetas Emil Neide, kes oli ise Königsbergi Kunstiakadeemia vilistlane ja hiljem õpetaja. Seejärel õppis ta Münchenis Ludwig Herterichi käe all kuni 1890. aastani.

Pärast õpingute lõpetamist elas ta aasta aega kunstnikuna Königsbergis, enne kui abiellus 1891. aasta juunis oma kauaaegse kihlatu, arst Karl Kollwitziga. Koos kolisid nad Berliini töölisklassi linnaossa, Prenzlauer Bergi linnaossa, nurgamajja tollal Weißenburger Straßel (nüüd Kollwitzstraße 56A), otse tollal Wörther Platzil (tänav on alates 1947. aastast tema järgi nimetatud). 1892. aastal sünnitas ta poja Hansu ja 1896. aastal poja Peteri. Aastatel 1898–1902/1903 õpetas ta Berliini Naiskunstnike Assotsiatsiooni Naisakadeemias.

Ta äratas esmakordselt laialdast tähelepanu oma osalemisega 1898. aasta suurel Berliini kunstinäitusel, kus ta esitles oma ofortide sarja "Kudujate mäss". Ta oli selle tsükli kolm esimest lehte litograafiatena juba 1893. aastal valmistanud pärast Gerhart Hauptmanni näidendi "Kangrud" esietendust. Max Liebermann oli nii vaimustuses, et esitas noore kunstniku samal aastal väikese kuldmedali kandidaadiks. Keiser Wilhelm II lükkas ettepaneku aga tagasi. Ta kirjeldas moodsat kunsti kui "rennikunsti"; see oli teravas vastuolus tolleaegse historitsismi ja kõrgklassi salongimaaliga. Reaktsioon tema esimesele plakatile "Kodutööde näitusel" (1906) oli sarnane. Kurnatud naise halastamatu kujutamine vihastas Saksa keisrinna nii palju, et ta keeldus näitust külastamast seni, kuni plakat oli avalikult väljas. 1910. aastal alustas ta skulptuuriga. Tal tekkis lähedane sõprus Berliini maalikunstniku Otto Nageliga.
Enefit AS

**Enefit AS** on Eesti Energia kontserni kuuluv ettevõte, mis pakub klientidele kasulikke, mugavaid ja uuenduslikke energialahendusi, mis muudavad energiatarbimise efektiivsemaks ja keskkonnasõbralikumaks. Lisaks Eestile tegutseb Enefit Lätis (Enefit SIA), Leedus (Enefit UAB) ja Poolas (Enefit SP. Z o.o.). Enefit AS-i juhatuse esimees on Kelli Toss-Kaasik.

Eesti Energia viis 2024. aasta jaanuarist kõik klienditeeninduse ja energiateenuste pakkumisega seotud tegevused tütarettevõtte Enefit AS-i alla. Enefit on ühtlasi ka kontserni rahvusvaheline brändinimi.

**Teenused**

Enefiti teenuste alla kuuluvad:

* elektri- ja gaasipaketid;
* avalik laadimisvõrk ning kodused elektriautode laadimislahendused;
* päikese- ja salvestuslahendused;
* tänavavalgustus;
* operaatorineutraalne interneti- ja televisioonivõrk;
* kindlustus;
* elektritööd.

Enefiti erakliendid saavad küsimustega pöörduda klienditeenindusse numbril 777 4040 (E-R 8-18) ja aadressil teenindus@enefit.ee.

Enefiti ärikliendid saavad küsimustega pöörduda klienditeenindusse numbril 777 2020 (E-R 9-17) ja aadressil arikliendid@enefit.ee.
Enefit Solutions

**Enefit Solutions AS** on Eesti Energia tütarettevõte, mis tegeleb tehnoloogiliste lahenduste pakkumisega energeetika- ja tööstusettevõtetele. Täpsemalt pakub Enefit Solutions metallkonstruktsioonide, kaevandus-, energeetika- ja tööstusseadmete projekteerimist ja valmistamist ning lisaks ka seadmete remonti ja hooldusteenust ning metallide- ja keevisliidete ekspertiisi.

Enefit Solutions panustab Eesti varustuskindlusesse elektrijaamade, keemiatehaste ja kaevanduste korrashoiuteenusega ja tehnoloogiliste lahenduste elluviijana.

Ettevõtte ajalugu ulatub 1959. aastasse, mil see kandis nime *Eesti Energoremont*. Aastatel 2009–2016 kandis ettevõte nime *Eesti Energia Tehnoloogiatööstus AS*.

Ettevõte pakub tööd ligi 900 spetsialistile.

Enefit Solutionsi kliendid on tööstusettevõtted enam, kui 50 riigist. Enefit Solutionsi suurklientide hulka kuuluvad Enefit Power, Siemens, VKG, Fortaco jpt.

Enefit Solutionsi juhatuse esimees on Rait Kalda.

## Viited
Suusahüpped 1964. aasta taliolümpiamängudel

**[[Suusahüpped]] [[1964. aasta taliolümpiamängud]]el** toimusid 31. jaanuarist 9. veebruarini, kus suurmäe võistlus toimus Bergiseli suusahüppemäel Innsbruckis ja normaalmäe võistlus Toni Seelose olümpiahüppemäel Seefeldis.

Need olid ka 25. põhja suusaalade maailmameistrivõistlused. Seega anti lisaks olümpiamedalite jagamisele välja ka maailmameistrivõistluste medaleid. 

Esmakordselt oli programmis kaks suusahüppeala: üks väiksemal tavalisel hüppemäel (normaalmägi), nagu varemgi, ja teine ​​suurel hüppemäel. Hüppajad sooritasid kolm hüpet, millest arvestati kaks parimat.

See oli viimane kord, kui Saksamaa Liitvabariik ja Saksa Demokraatlik Vabariik võistlesid taliolümpiamängudel ühtse Saksamaa võistkonnana.

## Tulemused

### Normaalmägi


			

Finaal: 31. jaanuar 
Osavõtjaid: 53
Riike: 15
**[[Suusahüpped 1960. aasta taliolümpiamängudel#Tulemused|Olümpiavõitja 1960]]**: Helmut Recknagel,  Saksamaa ÜV
**[[1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused#Normaalmägi|Maailmameister 1962]] **: Toralf Engan, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/innsbruck-1964/results/ski-jumping/normal-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**


### Suur mägi


			

Finaal: 9. veebruar 
Osavõtjaid: 52
Riike: 15
**[[1962. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused#Suur mägi|Maailmameister 1962]]**: Helmut Recknagel, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/innsbruck-1964/results/ski-jumping/large-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Innsbruck 1964 
|-

## Välislingid

*Tulemused sports-reference.com veebilehel
Carrie Coon

**Carrie Alexandra Coon** (sündinud 24. jaanuaril 1981) on ameerika näitleja. Ta on pälvinud Critics' Choice televisiooniauhinnna ning olnud nomineeritud kahele Primetime Emmy auhinnale ja ühele Tony auhinnale.

Televisioonis oli tema esimene tuntud roll Nora Durst HBO draamasarjas "The Leftovers" (2014–2017). Seejärel sai ta oma esimese Primetime Emmy nominatsiooni kategoorias parim naispeaosatäitja lühi- või antoloogiasarjas või filmis Gloria Burgle'i rolli eest FX antoloogiasarja "Fargo" (2017) kolmandal hooajal. Tema teine ​​Primetime Emmy nominatsioon oli kategoorias parim naispeaosatäitja draamasarjas Bertha Russelli kehastamise eest HBO draamasarjas "Kuldaeg" (2022–praeguseni). Ta kehastas Lauriet sarja "Valge Lootos" (2025) kolmandal hooajal.

Ta tegi oma filmidebüüdi näideldes filmis "Kadunud" (2014). Lisaks on ta näidelnud veel filmides "Salajased paberid" (2017), "Lesed" (2018), "Pesa" (2020), "Boston Strangler" (2023) ja "His Three Daughters" (2024). Ta on teinud kaasa ka kassahittides nagu " " (2018), kus ta kehastas Proxima Midnight'i, ja "Tondipüüdjad: Pärand" (2021) ning selle järjes "Tondipüüdjad: jäine suvi" (2024), kus ta kehastas Callie Spenglerit. Coon tegi oma Broadway debüüdi näidendi "Kes kardab Virginia Woolfi?" uuslavastuses (2012), kus ta kehastas naiivset abikaasat Honey ning mille eest ta oli nomineeritud Tony auhinnale parima naiskõrvalosatäitja näidendis kategoorias.

## Lapsepõlv ja haridus
Carrie Alexandra Coon sündis Copleys Ohios 24. jaanuaril 1981. Tema vanemad on Paula Coon (neiupõlvenimega Ploenes) ja John Coon. Tal on vanem õde, vanem vend ja kaks nooremat venda. Ta lõpetas Copley keskkooli 1999. aastal ja õppis seejärel Mount Unioni ülikoolis, mille lõpetas 2003. aastal bakalaureusekraadiga inglise ja hispaania keeles. 2006. aastal omandas ta Wisconsini Ülikoolis näitlemise erialal magistrikraadi.

## Viited
Suusahüpped 1968. aasta taliolümpiamängudel

**[[Suusahüpped]] [[1968. aasta taliolümpiamängud]]el** toimusid 11.–18. veebruarini: suure mäe võistlus peeti Saint-Nizier-du-Moucherotte'is ja normaalmäe võistlus toimus Autrans'is. Need olid ka 27. põhja suusaalade maailmameistrivõistlused. Lisaks olümpiamedalitele anti välja ka maailmameistrivõistluste medaleid.

Tšehhoslovakkia juhtis medalitabelit kahe medaliga, millest üks oli kuld. Vladimir Belussovi võidetud kuldmedal suusahüpetes oli ainus medal, mille Nõukogude Liit kunagi suusahüpetes võitis.

## Tulemused

### Normaalmägi


		

Finaal: 11. veebruar 
Osavõtjaid: 58
Riike: 17
**[[Suusahüpped 1964. aasta taliolümpiamängudel#Normaalmägi|Olümpiavõitja 1964]]**: Veikko Kankkonen, 
**[[1966. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused#Normaalmägi|Maailmameister 1966]] **: Bjørn Wirkola, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/grenoble-1968/results/ski-jumping/normal-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**


### Suur mägi


			

Finaal: 18. veebruar 
Osavõtjaid: 58
Riike: 17
**[[Suusahüpped 1964. aasta taliolümpiamängudel#Suur mägi|Olümpiavõitja 1964]]**: Toralf Engan, 
**[[1966. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused#Suur mägi|Maailmameister 1966]]**: Bjørn Wirkola, 
**[https://www.olympics.com/en/olympic-games/grenoble-1968/results/ski-jumping/large-hill-individual-men Ametlikud tulemused]**


## Medalid

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Grenoble 1968 
|-

## Välislingid

*Tulemused sports-reference.com veebilehel
R. Martin Klein

**Robert Martin Klein** (sündinud 1. oktoobril 1947 Stamfordis Connecticuti osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
*
Uptime

**Uptime OÜ** on 1992. aastal asutatud Eesti tarkvaraarendusettevõte, mis keskendub tarkvara erilahenduste loomisele. Eesti ühe suurima IT-ettevõttena on Uptime’il kontorid Eestis, Norras, Taanis, Šveitsis, Poolas ja Hispaanias. Grupis töötab üle 200 inimese.

## Ajalugu
Uptime loodi 1992. aastal, ettevõtte esimeseks nimeks oli Capricorn. 1997. aastal liideti ettevõttega kaks väiksemat arendusfirmat ning uueks nimeks sai Süsteemiarenduse Partnerid. Alates 2004. aastast kasutatakse tänast nimekuju Uptime.

Algselt keskendus Uptime Eesti ettevõtete teenindamisele ning portfellis olid vaid üksikud kliendid välismaalt. Ettevõtte rahvusvaheline laienemine algas 2010. aastate alguses:

●      **2013** – Norra ettevõtte **Comperio** enamusosaluse omandamine

●      **2016** – laieneti Šveitsi

●      **2018** – Taani ettevõtte **West Soft Development** enamusosaluse omandamine

●      **2020** – Poola ettevõtte **JMMJ Software** enamusosaluse omandamine

●      **2021** – Eesti tarkvarafirma **Opus Development** enamusosaluse omandamine

●      **2023** – Poola ettevõtte **Vimanet** enamusosaluse omandamine

●      **2024** – Hispaania ettevõtte **Unatec** enamusosaluse omandamine

## Tegevusvaldkond
Uptime arendab erilahendusena loodavaid tarkvaralahendusi, sealhulgas keerukaid infosüsteeme, veebi- ja mobiilirakendusi, pilvepõhiseid teenuseid ning SharePointi-põhiseid tööriistu. Peamised kasutatavad tehnoloogiad on .NET, Java, PHP, Node/React ja teised üldlevinud raamistikud.

Uptime pakub teenuseid valdkondadeüleselt, luues IT-erilahendusi näiteks energeetika-, meedia- ja kaubandussektori ettevõtetele. Ettevõtte suurimate klientide hulka kuuluvad näiteks Alexela (Eestis), Ørsted (Taanis), Äripäev (Eesti), Naturgy, Repsol, Iberdrola ja Endesa (Hispaanias).

## Juhtimine ja finantsnäitajad
Ettevõtte tegevjuht on Eero Tohver.

Uptime rakendab juhtimisstrateegiat, mille kohaselt jäävad välisriikides omandatud ettevõtetes senised juhid vähemusosalusega edasi tegutsema, säilitades nii kohaliku iseseisvuse ja tugeva turutunnetuse.

2023. aasta kujunes ettevõtte jaoks senise ajaloo edukaimaks. Rahvusvahelise IT-firma käive kasvas võrreldes eelmise aastaga ligi 12%, ületades 18 miljoni euro piiri, misjuures kujunes EBITDAksi 3,6 miljonit eurot. Üle poole käibest teeniti Eestist väljastpoolt.

## Viited
Juuli 2025

**Juuli 2025**, kroonika.

2025. aasta juuli algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.

## [[1. juuli]]
*Euroopa Liidu eesistujariigiks sai Taani.
*Eestis tõusis üldine käibemaks 24 protsendile.
*Tai põhiseaduskohus peatas peaminister Paetongtarn Shinawatra ametivolitused. Ta tagandati ametlikult ametist sama aasta 29. augustil.

## [[13. juuli]]
*Algasid kokkupõrked Lõuna-Süürias.

## [[16. juuli]]
*Iraagis Al-Kūti linnas hukkus kaubanduskeskuse tulekahjus vähemalt 69 inimest.
*Kokkupõrked Lõuna-Süürias lõppesid vaherahuga.
*Suriname presidendina astus ametisse Jennifer Geerlings-Simons.

## [[17. juuli]]

*Ukraina peaministrina astus ametisse Julija Svõrõdenko.

## [[19. juuli]]
*Vietnamis Hạ Longi lahes läks äikesetormi ajal ümber reisijaid vedanud paat. Hukkus vähemalt 37 inimest.

## [[20. juuli]]
*Jaapanis toimusid Nõunikekoja valimised.

## [[21. juuli]]
*Bangladeshi pealinnas Dhakas kukkus hävituslennuk kõrgkooli linnakusse. Lisaks hävituslennuki piloodile hukkus vähemalt 31 inimest maapinnal. Vigastada sai 165 inimest.

## [[22. juuli]]
*Mitmes Ukraina linnas puhkesid korruptsioonivastased meeleavaldused.

## [[24. juuli]]
*Angara Airlinesi lend 2311: Venemaal Amuuri oblastis kukkus alla siseriiklikul regulaarlennul sõitnud Angara Airlinesi reisilennuk Antonov An-24. Hukkusid kõik pardal viibinud 48 inimest.
*2025. aasta Kambodža-Tai piirikonflikt: Kambodža ja Tai piiril läks territoriaalvaidlus üle suuremaks relvakonfliktiks.

## [[27. juuli]]
*2025. aasta Tour de France'i võitis teist aastat järjest ja karjääri jooksul neljandat korda Sloveenia jalgrattur Tadej Pogačar.

## [[30. juuli]]
*Kamtšatka poolsaare ranniku lähedal toimus 8,8-magnitudiline maavärin, mille tõttu anti kogu Vaikse ookeani piirkonnas välja tsunamihoiatus.
Advokaadibüroo Lepmets & Nõges

**Advokaadibüroo Lepmets & Nõges** on noorusliku kollektiiviga Eesti advokaadibüroo, mis kuulub rahvusvahelisse advokaadibüroode võrgustikku ALFA International.

Algusaastatel oli tegemist õigusbürooga, mille asutasid 2013. aastal Ott Lepmets ja Kristjan Nõges. Hiljem arenes õigusbüroost välja advokaadibüroo.

Advokaadibüroo Lepmets & Nõges saavutas 2025. aastal 7. koha Äripäeva Advokaadibüroode TOPis.

## Välislingid

Advokaadibüroo Lepmets & Nõges – ametlik koduleht

RAADIOSAADE: Sõbrad lõid advokaadibüroo, kust üle kümne aasta pole keegi ära läinud - Äripäev

## Viited
Reginald Kallas

**Reginald Kallas**  (3. november 1920 Oru vald, Viru maakond Eesti – 22. juuli 1987 Tallinn Eesti NSV), spordiajakirjanik ja Eesti NSV sporditegelane. 

Reginald Kallas sündis 1920. aastal Oru vallas Virumaal, lõpetas 1940 Tartu õhtukkeskkooli. Astus 1940 tööle miilitsasse Tartus ja võttis II maailmasõjast osa hä­vituspataljonis, Eesti Partisaniliikumise Staabi partisanina Leningradi ja Pihkva oblasti aladel ja 8. Eesti Laskurkorpuses,  poliittöötajana. 

Ta oli pärast teist maailmasõda 1947–1948 Viljandimaa spordikomitee esimees, 1948–1950 VSÜ Kalevi kesknõukogu aseesimees, 1950. aastast Õhtulehe osakonnajuhataja ja vastutav sekretär. aastatel 1951–1956 teenis Nõukogude armees ohvitserina, 1958–1963 töötas EKP Keskkomitee instruktorina, lõpetas  1963 Moskvas kõrgema parteikooli ja oli 1963–1981 Spordilehe toimetajana.

Reginald Kallas oli ENSV Spordikomitee kolleegiumi liige ja Ajakirjanike Liidu juhatuses, 1962–1964 oli Moodsa Viievõistluse Föderatsiooni presiidiumi esimees. Spordiselts Kalevi auliige (1964), Suure Isamaasõja Tallinna ja Põhja-Eesti endiste partisanide ja luurajate koondise esimees.
## Kirjandus
**Pikk oli öine teekond (mälestused Suurest Isamaasõjast)*. Kirjastus: Eesti Raamat, Tallinn, 1984,  80 lk
## Viited

## Välislindid
*Kallas, Reginald, ESBL, 2011
Ralf Raudberg

**Ralf Raudberg**  (2. november 1921  Tallinn Eesti – 26. veebruar  1975 Tallinn Eesti NSV) oli Eesti NSV ajakirjanik ja Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Komitee juhatuse esimehe asetäitja.

Ralf Raudberg sündis 1921. aastal Tallinnas töölisperekonnas. Teise maailmasõja ajal, NSV Liidu tagalas lõpetas 1942. aastal sõjakooli ja võttis ohvitse­rina (kapteni auastmes) osa Teisest maailmasõjast 8. Eesti Laskurkorpuses. Oli alates 1944. aastast NLKP liige.

Teise maailmasõja järel oli Eestis 1946. aastast seotud vabariigi ajakirjandusega. Ta oli kirjanduslik kaastööline "Noorte Hääl" toimetuses ja hiljem, olles lõpetanud EKP Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli, "Noorte Hääle" osakonnajuhataja ja toimetaja asetäitja. 1951. aastast oli R. Raudberg EKP Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna sektorijuhataja, seejärel töötas ta "Rahva Hääle" toimetaja asetäitjana ning toimetas ühtlasi ka ajakirja "Pilt ja Sõna".

1968. aastal valiti R. Raudberg Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Komitee juhatuse esimehe asetäitjaks (1968–1975). 

Ralf Raudberg suri 1975. aastal Tallinnas.
## Tunnustus
R. Raudberg oli autasustatud Punatähe ordeniga ja mitme medaliga ning Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukirjadega.
## Viited

## Välislingid
*Väliseestlastega Kultuurisidemete Arendamise Komitee aseesimees Ralf Raudberg õnnitleb Endel Kõksi ema poja näituse avamise puhul, 11.03.1969, Tartu Kunstimuuseum SA