Lähivõte

**Lähivõte** filmikunstis, telesaadetes, fotodel ja koomiksites on kaader, mis jäädvustab inimese või objekti tihedalt raami sisse.  Lähivõtted on ühed standardvõtted, mida tavaliselt kasutatakse keskmise ja laia vaateväljaga (filmitehnikad). Lähivõtted kuvavad kõige rohkem detaile, kuid ei hõlma laiemat stseeni. Lähivõtte poole või sellest eemale liikumine on levinud suumimise tüüp. Lähivõte tehakse pealaest kaelani, andes vaatajale detailse ülevaate objekti näost.

## Ajalugu
Enamik varaseid filmitegijaid, näiteks Thomas Edison, Auguste ja Louis Lumière ning Georges Méliès, ei kasutanud lähivõtteid ning eelistasid kadreerida objekte laiade kaadritega, sarnaselt lavale. Filmiajaloolased on eriarvamusel selle suhtes, milline filmitegija lähivõtteid esimesena kasutas. Üks parimaid väiteid pärineb George Albert Smithilt filmist "Hove", ta kasutas filmides keskmisi lähivõtteid juba 1898. aastal ja 1900. aastaks oli ta lisanud äärmuslikke lähivõtteid sellistesse filmidesse nagu "As Seen Through a Telescope" ja "Grandma's Reading Glass" . 1901. aastal tegi James Williamson, kes töötas samuti Hove'is, võib-olla kõige äärmuslikuma lähivõtte filmis "The Big Swallow", milles tema tegelane läheneb kaamerale ja näib selle alla neelavat. Filmis "Hamlet" (1913) kasutatakse samuti varaseid lähivõtteid. Üks D. W. Griffithi lühifilmidest, "The Lonedale Operator" (1911), kasutab oluliselt palju lähivõtet mutrivõtmest, mida tegelane teeskleb kasutama relvana. Lillian Gish märkis Griffithi lähivõtte kasutamise kohta:Esinduses olijad ärritusid väga. Nad tulid alla ja ütlesid: „Publik ei maksa näitleja pea, käte ega õlgade eest. Nad tahavad tervet keha. Anname neile selle, mida nende raha on väärt.“ Griffith seisis neile väga lähedal ja küsis: „Kas te näete mu jalgu?“ Kui nad ütleid ei, vastas ta: „Seda ma teengi. Ma kasutan seda, mida silmad näevad.“ 

## Praktiline rakendus
Lähivõtteid kasutatakse mitmel moel ja mitmel põhjusel. Sageli kasutatakse neid kaugema kaadri väljalõigetena, et näidata detaile, näiteks tegelaste emotsioone või keerukat tegevust nende kätega. Lähivõtteid tegelaste nägudest kasutatakse televisioonis palju sagedamini kui filmides. ja need on eriti levinud seebiooperites . Lavastaja jaoks võib lähivõtete tahtlik vältimine tekitada publikus emotsionaalse distantsi käsitletavast teemast.

Lähivõtteid kasutatakse peategelaste eristamiseks. Peategelastest tehakse nende tutvustamisel sageli lähivõte, et näidata nende olulisust. Peategelastest tehakse mitu lähivõtet. Filmi "Sunset Boulevardi" (1950) peategelane, kes on tuhmunud staar pettekujutluses, et ta naaseb võidukalt näitlemise juurde, hüüab filmi lõpus melodramaatiliselt: "Olgu, härra DeMille, ma olen lähivõtteks valmis."

Lähivõtted ei näita objekti ümbritseva keskkonnaga laiemas kontekstis. Madala eelarvega filmides võidakse lähivõtteid kasutada, et vältida võtteplatsi ehitamise kulusid. Liigse lähivõtete kasutamise korral võib vaatajatele ebakindlaks jääda, mida nad näevad. Lähivõtteid tehakse lainurkobjektiividega harva, sest selle perspektiiv suurendab objektiivile lähemal asuvaid objekte ebaloomulikult. See võib anda edasi segadust, joovet või muud ebatavalist vaimset seisundit. &#x5B; ** &#x5D;

## Lähivõtte tüübid

Lähivõtteid on erineva astmega, olenevalt sellest, kui lähedalt (sisse suumitult) võte tehtud on. Terminoloogia on riigiti ja isegi erinevate ettevõtete lõikes erinev, kuid üldiselt on need järgmised:

* Keskmine lähivõte (kaamerastsenaariumil "MCU"): Keskvõtte ja lähivõtte vahel. Tavaliselt katab see objekti pea ja õlad.
* Lähivõte („CU”): Teatud objekt, näiteks kellegi pea, hõlmab kogu kaadri.
* Ekstreemne lähivõte („ECU” või „XCU”): Kaader on nii lähedal, et näha on ainult objekti detaile, näiteks kellegi silmi. 
* Kõrvuti asetamine: kui kaadrite kõrvutamine järjestuses, tavaliselt dialoogistseenis, algab näiteks keskmise või pika pikkusega kaadritega ja lõpeb lähivõtetega.
* Välja kallutamine: *sissekallutamise* vastand, liikumine lähivõtetelt kaugemate võtete poole.
* Kallutus: kui *sissekallutusele* järgneb *väljakallutus* .

Lähivõtte kasutamisel ei tohiks objekti paigutada täpselt kaadri keskele, vaid see peaks paiknema kaadris kuldlõike reegli kohaselt.

## Vaata ka
* Makrofotograafia
* Mikrograaf
* Kaader (filmitegemine)

## Viited

## Allikad
* 

## Välised lingid