open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antopal

**Antopal** (valgevene *Антопаль*, poola keeles Antopol) on agrolinnake (endine linn ja alev) Valgevenes Bresti oblastis Drahičyni rajoonis, Antopali külanõukogu halduskeskus. 

Asulas on jaam raudteeliinil Brest (Valgevene) – Łuniniec.

Antopalis on keskkool, muusikakool ja internaatkool. Asulas on kino, kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on endine pangahoone, XIX sajandil ehitatud turukompleks, mõisa park, õigeusu kirik aastast 1854 ja katoliku kirik aastast 1938.

## Ajalugu

Antopali mainitakse esimest korda aastal 1518. Asula kuulus toona Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda. Aastal 1731 sai Antopalist linn , ühtlasi sai asula õiguse kolm korda aastas laata pidada. Aastal 1773 hakkas Antopalis tegutsema keskkool, kus pearõhk oli retoorika õpetamisel. Esimesed juudid asusid Antopoli XVII sajandi alguses.

Poola jagamisel läks Antopal aastal 1795 Venemaa koosseisu, ühtlasi sai asulast alev. Asula hakkas kuuluma algul Słonimi, seejärel Leedu ja viimaks Hrodna kubermangu. Aastal 1847 oli alevis 1108 juuti, aga aastal 1897 oli neid juba 3 140, sellal kui alevis oli 3 870 elanikku.

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Antopal Poola koosseisu. Aastal 1931 sai asulast taas linn. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi muudeti linn taas aleviks. Teise maailmasõja alguseks olid asula 3000 elanikust 2400 juudid. Sakslased hõivasid linna juunis 1941, 15. oktoobriks 1942 olid kõik Antopali juudid tapetud. Aastal 2008 muudeti alev agrolinnakeseks.

## Pilte


Pilt:Antopal, bank.jpg|Antopali pangahoone
Pilt:Antopal, carkva.jpg|Õigeusu kirik
Pilt:Pioners dom.jpg|Antopal


## Tuntud elanikke

*Illarion Pevtsov – Vene näitleja
*Menachem Charuvi – Iisraeli õpetaja
*Faina Stavskaja – Vene revolutsionäär, anarhist ja esseer

## Viited

## Välislingid

* Antopal
* Asula ajalugu
* Alev Valgevene fotoentsüklopeedias
Surnud 7. septembril

*Siin loetletakse [[7. september|7. septembril]] surnud tuntud isikuid.*

* 1619 – Melchior Grodziecki, poola roomakatoliiklik vaimulik, jesuiit, märter ja pühak 
* 1833 – Hannah More, inglise kirjanik ja filantroop
* 1881 – Sidney Lanier, ameerika kirjanik ja muusik
* 1893 – Adalbert Willigerode, baltisaksa kirjanik, muusikategelane ja pastor
* 1910 – William Holman Hunt, inglise maalikunstnik
* 1923 – Nikolai von Glehn, mõisnik, Nõmme rajaja
* 1949 – Elton Mayo, Austraalia psühholoog ja sotsioloog
* 1956 – Otto Schmidt, nõukogude matemaatik, astronoom, geofüüsik, polaaruurija, riigitegelane ja akadeemik
* 1956 – Harald Freimuth, eesti poksija
* 1958 – Oskar Abori, eesti kommunist
* 1960 – Wilhelm Pieck, Saksamaa poliitik, Saksa DV partei- ja riigitegelane
* 1962 – Karen Blixen, taani kirjanik
* 1964 – Heinrich Israel, eesti maletaja
* 1969 – Elmo Raadik, eesti kunstiteadlane 
* 1969 – Anatoli Pravdin, Eesti keeleteadlane
* 1978 – Keith Moon, briti muusik (The Who)
* 1984 – Aleksandr Žarov, vene luuletaja
* 1986 – Omar Ali Saifuddien III, Brunei sultan
* 1986 – Leo Jürgenson, eesti ehitusteadlane 
* 1988 – Werner Felfe, Saksa DV riigitegelane
* 1990 – Ahti Karjalainen, soome poliitik
* 1994 – Terence Young, briti filmirežissöör
* 1995 – Oleg Golubitski, vene näitleja
* 1997 – Mobutu Sese Seko, Zaïre'i riigipea
* 2001 – Spede Pasanen, soome meelelahutaja
* 2002 – Eugeniu Coșeriu, rumeenia semiootik ja keeleteadlane
* 2002 – Erma Franklin, ameerika laulja
* 2003 – Warren Zevon, USA muusik
* 2003 – Villem Kinnas, Bradfordi Eesti Kodu asutaja
* 2003 – Tiit Purre, eesti tehnikateadlane
* 2005 – Sergio Endrigo, itaalia laulja
* 2006 – Endel Eero, eesti majandusteadlane ja poliitik
* 2006 – Efraim Allsalu, eesti maalikunstnik 
* 2006 – Richard Blinder, USA arhitekt
* 2006 – Peter Hyndman, Kanada poliitik
* 2007 – John Compton, Saint Lucia poliitik, peaminister
* 2007 – Joseph Rudolph Grimes, Libeeria poliitik, välisminister
* 2007 – Gabriel Baccus Matthews, Libeeria poliitik, välisminister 1980–1981 ja 1990–1993
* 2007 – Mark Vail, juudi-vene päritolu Usbekistani teatrilavastaja
* 2008 – George Kahn-Ackermann, Saksamaa ajakirjanik ja poliitik
* 2008 – Peter Glossop, Briti ooperilaulja
* 2008 – Ilarion Ciobanu, rumeenia näitleja
* 2008 – Larry Shaben, Kanada poliitik
* 2008 – Wendelin Schmidt-Dengler, austria keele- ja kirjandusteadlane
* 2009 – Chrístos Vartzákis, kreeka kergejõustiklane
* 2009 – Medea Tšahhava, gruusia näitleja
* 2009 – Fred Mills, Kanada muusik
* 2009 – Raanan Naim, Iisraeli poliitik
* 2011 – Kārlis Skrastiņš, läti jäähokimängija
* 2011 – Karel Rachůnek, Tšehhi jäähokimängija
* 2012 – Ilmar Heinsoo, eestluse hoidja Kanadas
* 2012 – Leszek Drogosz, poola poksija ja filminäitleja
* 2013 – Jüri Tikk, eesti riigiametnik 
* 2013 – Ilmo Liive, eesti arhitekt
* 2014 – Ottniell Jürissaar, eesti helilooja, luuletaja ja soomepoiss 
* 2015 – Ülle Udam, eesti munitsipaalpoliitik
* 2016 – Norbert Schemansky, USA tõstja
* 2018 – Mac Miller, Ameerika Ühendriikide räppar ja muusikaprodutsent
* 2022 – Marsha Hunt, Ameerika Ühendriikide näitleja, modell ja aktivist
HC Big Diamonds

**HC Big Diamonds** (ka: **Tartu Big Diamonds**) oli Eesti jäähokiklubi. Klubi asutati 2007. aastal.

## Välislingid
*Logo Läti Vikipeedias
Drahičyn

**Drahičyn** (transkribeerituna **Dragitšõn**) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Drahičyni rajooni ja Drahičyni külanõukogu halduskeskus. Poola keeles *Drohiczyn*, leedu keeles *Drohičinas*, *Drahičinas*, ka *Drogičinas*. Drahičyn asub raudteeliini Łuniniec-Brest ääres.

Drahičynis on kaks keskkooli, gümnaasium, laste spordikool ja muusikakool. Linnas on kino, kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Antakse välja ajalehte «Драгічынскі веснік».

Drahičynis on masinaehitus ja toiduainetetööstus, seal valmistatakse ehitusmaterjale. Linnas on kaks jõusöödavabrikut. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik (1928) ja õigeusu kirik (1863).

## Drahičyni nimi

Linna nime päritolu kohta on mitu varianti. Esimese kohaselt tuleb asula nimi dregovitšitest. Teise variandi kohaselt tuleb asula nimi sellest, et Drahičyn asus mitme tähtsa tee ristmikul. Linna kohalikud nimekujud on *Darahičyń*, *Darahičyn* (*Дарагічынь*, *Дарагічын*). Kõige vanemates dokumentides kannab linn nime *Daviačoravičy* (*Давячоравічы*).

## Ajalugu

Daviačoravičyt on esimest korda mainitud aastal 1452. Toona kuulus asula Bona Sforzale. Tol ajal andis Pinski vürst oma osa külast saadavast andamist Družyłavičy kirikule, selleks oli kaks ämbritäit mett aastas. Pärast administratiivset reformi kuulus asula Bresti vojevoodkonda ja Pinski maakonda.

XVII sajandi alguses oli asula omanik Lew Sapieha, kes müüs selle Nevelskitele. Aastal 1623 sai Daviačoravičyst alev, aga aastast 1655 hakkas see kandma tänapäevast nime – Drahičyn. Aastal 1749 asutati alevis frantsisklaste klooster, aga aastaks 1779 oli sellest saanud linn. XVIII sajandi teisel poolel ehitati sinna raekoda.

Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Aastal 1886 valmis raudtee ja rajati Drahičyni raudteejaam.

Aastast 1921 oli Drahičyn Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga, ühtlasi sai asulast alev. Drahičyn on taas linnalates aastast 1967.

## Pilte


Pilt:Бескурганны могільнік пэрыяду раньняга жалезнага веку (Драгічын).jpg|Rauaaegne kalme Drahičynis


## Viited

## Välislingid

* Drahičyn
* Linna juutide ajalugu
* Drahičyn
* Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
* Linn YouTube'is
Drahičyni rajoon

**Drahičyni rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb lõunas Ukrainaga. Rajooni pindala on 1855 km². 2009. aasta seisuga elas seal 42 948 inimest.

Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Antopali, Bieździeži, Braševičy, Chomski, Drahičyni, Imianini, Niamierža, Papina, Radastava, Zakozieli, Vosaŭcy ja Vulka külanõukogu.

Halduskeskus on Drahičyni linn, teised tähtsamad asulad on Antopal ja Chomsk.


Antopal, kaścioł śviatoha Andreja Baboli.jpg|Antopal
Закозель. Капліца-пахавальня.jpg|Zakoziel
Ogdemer shop.jpg|Ogdemer


Rajooni suurimad jõed on Prõpjatsi lisajõed Jasselda ja Niasłucha. Rajoon asub Polesje madalikul, seda läbib Dnepri-Bugi kanal. Rajooni piiridesse jääb mitu järve, teiste seas ka Piasčanaje ja Motalskaje, rajooni põhjapiiril asub Sporava järv. Suurim kõrgus on 178 meetrit üle merepinna, selleni ulatub maapind mitmes kohas rajooni põhjapoolses osas.

2009. aasta seisuga olid elanikest 95,12% valgevenelased, 2,13% venelased, 2,07% ukrainlased ja 0,68% oli teistest rahvustest. 82,6% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 15,99% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 55,06% elanikke, vene keelt aga 43,22%.

## Välislingid

*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Rajooni kaart
Eesti Squashiföderatsioon

**Eesti Squashiföderatsioon** (algselt **Eesti Squashi Liit**) on 1997. aastal loodud spordialaliit, mis ühendab *[[squash]]*'iga (ehk seinatennisega) tegelevaid Eesti spordiklubisid ja eraisikuid. Tegu on mittetulundusühinguga, mis kuulub Eesti Olümpiakomitee ja Euroopa Squashiföderatsiooni liikmeskonda.

## Põhitegevus

Eesti Squashiföderatsiooni (edaspidi ESqF) põhitegevuseks on *squash*'i arendamine ning sellealase tegevuse koordineerimine ja üldistamine Eestis. ESqF ühendab *squash*'iga tegelevaid ja squashi propageerivaid klubisid, sportlasi, noori ja harrastajaid ning esindab nende huvisid Eestis, Rahvusvahelises squashiföderatsioonis (WSF), Euroopa Squashiföderatsioonis (ESF) ja mujal väljaspool Eestit.

ESqF väärtustab ausat mängu, võrdsust, ühtekuuluvust, tervislikku ja aktiivset elu ning elukestvat enesearendamist.

## Juhatus ja liikmed

Eesti Squashiföderatsiooni juhatusse kuuluvad alates 10.09.2014 Aliis Allas ja Ardo Nõmm. Liikmeskonna moodustavad Eesti squashiklubid: MTÜ Castor Squash, OÜ Eesti Squashiakadeemia, Spordiklubi Saarde, Spordiklubi Tääksi, Tallinn Squash Rackets Club MTÜ, Tartu Squashiklubi.

## ESqF Maailma Squashiföderatsiooni täisliikmena

Eesti Squashiföderatsioon on alates 2017. aasta 3. detsembrist ka WSF-i (Maailma Squashiföderatsiooni) täisliige. Prantsusmaal Marseilles toimunud WSF-i konverentsil ja üldkoosolekul, kus hääletati ka Eesti Squashiföderatsioon täisliikmeks. ESqF on Euroopa Squashiföderatsiooni täisliige ja siiani on olnud WSF-i hääleõiguseta lihtliige. Täisliikme staatus annab ESqF-ile üldkoosolekul hääleõiguse, võimaluse osaleda WSF-i erinevate komisjonide töös ning kandideerida ka WSF-i juhtkonda. Osalemine WSF-i töös aitab ESqF-il kaasa rääkida ala arendamisel ja sisuliste otsuste langetamisel, samuti tuua Eestisse uusi teadmisi, oskusi, kontakte ja muid ressursse ala arendamiseks.

## Välislingid
*Spordialaliidu koduleht
Sotecle linnus

**Sotecle linnus** oli 13.–14. sajandil Tālavas, tänapäeva Põhja-Lätis asunud linnus.

Soteclet on esmamainitud Henriku Liivimaa kroonikas, mille järgi see oli 13. sajandi alguses latgali üliku Russini elupaigaks ja ilmselt ka Sotecle linnusepiirkonna keskus. Teist ja viimast korda mainitakse seda 1318. aastast pärinevas dokumendis.

Kuna kumbki allikas linnuse täpsemat asukohta ei avalda, siis on erinevad autorid paigutanud seda paljudele erinevatele linnamägedele. Levinuim on arvamus, et see asus Kvēpene linnamäel Raiskumsi lähedal. Sellele vaidleb vastu Läti ajaloolane Ēvalds Mugurēvičs, kes juhib tähelepanu asjaolule, et kroonika ja 14. sajandi dokumendi teksti tõlgendades võib väita, et linnus pidi asuma Koiva vasakul kaldal, kuna Sotecles elanud Russinit on vastandatud jõe parema kalda latgalitele ja liivlastele, ja hilisemal Riia peapiiskopi maal. Kvēpene linnamägi neile kriteeriumitele ei vasta. Mugurēvičsi arvates on kõige tõenäolisem Sotecle linnuse koha kandidaat Rauna Tanīsa linnamägi. Selle kasuks räägivad ka arheoloogilised leiud, mille kohaselt oli tegemist 13.–14. sajandil kasutuses olnud latgali elanikkonnaga kindlusega. Samuti asub see suhteliselt lähedal Võnnule, mis seletab Russini tihedaid sidemeid sealse komtuuri Bertoldiga, ja samas eemal peamisest liiklussoonest Riia–Pihkva teest, mis seletab, miks kroonikas Soteclet nii vähe mainitakse.

Veel mõned usutavamad linnuse asupaiga spekulatsioonid seostavad seda Nītaure linnamäega, kus samuti leiduvad 13.–14. sajandist pärinevad latgali asustusele viitavad leiud, kuid tegemist on hilisemal ordumaal ja Võnnust kaugemal asunud kohaga. Vecpiebalga lähedane Ineši valla Lejasburkāni linnamägi jääb Võnnust veel kaugemale ja on õhukese kultuurikihiga. Vijciemsi Celītkalns ja Kauguri Pekaskalns asuvad samuti ordu territooriumil. Mõned varasemad autorid on Soteclet paigutanud näiteks ka Urga mõisa kohale Aloja lähedal (13. sajandi kindlustused puuduvad ja jääb liivlaste asualale), Plāņi mõisa lähedale (latgali asustus puudus) ja isegi Tartu lähistele.

## Vaata ka
* Autine linnus
* Beverini linnus
* Liivimaa ristisõda

## Viited
Cibla

**Cibla** (latgali *Cybla*) on küla (*vidējciems*) Lätis Ludza piirkonnas, Cibla valla halduskeskus. Vanasti kandis nime *Eversmuiža*. Cibla asub Ludza jõe ääres merepinnast 118 meetri kõrgusel.

Eversmuižat on esmamainitud 1739. aastal. Sealne katoliku kirik valmis 1776. aastal ja selle kellatorn 1883. aastal. Alates 1935. aastast kannab küla lähedal asunud latgalite linnamäe järgi Cibla nime. Aastail 2000–2021 kuulus küla Cibla piirkonda.

Ciblas on Eversmuiža (*Ewersmuyza*) mõisakompleks, vallavalitsus, keskkool ja Cibla piirkonna muuseum.

2015. aastal oli külas 216 elanikku, 2020. aastal 165 ja 2022. aastal 149 elanikku.


Ciblas_baznīca_2001-08-12.jpg|Eversmuiža püha Andrease kirik Ciblas


## Viited
Blonti

**Blonti** on küla (*vidējciems*) Lätis Ludza piirkonnas, Blonti valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 145 meetri kõrgusel.

Nõukogude ajal asus Blontis kohaliku kolhoosi keskus. Tänapäeval asuvad seal lisaks vallavalitsuse hoonetele veel rahvamaja ja raamatukogu. Aastail 2009–2021 kuulus küla Cibla piirkonda, olles selle halduskeskuseks.

Aastal 2015 oli külas 249 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 224. Aastal 2022 oli seal 200 elanikku.

## Viited
Tallinna Merekalda Kool

**Tallinna Merekalda kool** (TMK), varem *Lasnamäe Üldgümnaasium* (LÜG) ning enne seda *Tallinna 62. Keskkool*, asus Lasnamäe ja Pirita linnaosa vahel aadressil Läänemere tee 31 ja oli eestikeelne õppeasutus. Kool avati 1. septembril 1987. 

2000. aastal sai kool inimsõbraliku kooli preemia.

1. septembrist 2014 sai kooli nimeks *Tallinna Merekalda Kool* ning see muudeti põhikooliks. Kooli moto oli "Kultuur algab minust enesest."

2011/12. õppeaastal õppis koolis ka Tallinna Läänemere Gümnaasium, kuni nende koolimaja renoveeriti.

2016. aasta juunis teatas Tallinna Haridusamet pressikonverentsil, et kool tegutseb veel ühe aasta ja siis kooli tegevus lõpetatakse. Lapsevanematele teatati seda aga Augustis enne uut õppeaastat. 2016/17. õppeaasta I veerandil toimus kooli õppetöö veel oma majas, pärast seda viidi allesolevad lapsed Kuristiku gümnaasiumi, kuna oma kool lammutati poolenisti maha ja vanast Tallinna Merekalda Kooli hoonest sai *Tallinna Linnamäe Vene Lütseumi* gümnaasiumiastme hoone. Kooli sulgemisest teatati lastevanematele keset suvevaheaega ja lapsed pidid minema teise kooli.

## Direktorid
# Ako Raud
# Mihkel Rebane
# Merike Vaarandi
# Raino Liblik (direktori kohusetäitjana)

## Keeleõpe
Koolis õpetati nii inglise, vene kui ka saksa keelt.

## Huvitegevus
Koolis tegutsesid mudilas-, laste- ja neidude koorid. Mudilaskoor oli omandanud II kategooria. Aastaid tegutses tütarlaste estraaditantsu rühm, 2013. aastal alustas tegevust ka algklasside rahvatantsurühm. Järjest aktiivsemalt tegutseb näitering. Traditsiooniliselt toimus koolis iga-aastane etlemisvõistlus. Kooli parimad etlejad võtsid traditsiooniliselt osa iga-aastastest Betti Alverile pühendatud luulepäevadest Jõgeval ning on seal sageli auhindu pälvinud.

Väga häid tulemusi on saavutanud kooli õpilasvõistkonnad koolidevahelistel kergejõustikuvõistlustel, võrkpallis ning ka teistel spordialadel. Igal aastal toimub koolis kevadine spordipäev ja talispordipäev. Sportimist vabas õhus soodustas kooli suur territoorium spordi- ja mänguväljakutega ning kooli asukoht looduskaunis kohas Pirita-Kose linnaosa piiril. 

Traditsiooniks oli saanud koolisiseste aeroobikavõistluste korraldamine, edukalt võetakse osa ka koolidevahelistest aeroobikavõistlustest. Traditsiooniliste kooliürituste alla kuuluvad ka Mini-Missi võistlus ja lauluvõistlus, mõlemasse võistlusesse on kaasatud ka teised Lasnamäe koolid.

Koolis sai teha jalgrattajuhilube ning aastaid oli edukalt võetud osa jalgrattavõistlusest "Vigurivänt".

Koolis oli väga heal tasemel kunstiõpetus. Õpilaste tööd on kunstikonkurssidel pälvinud auhindu nii Eestis kui ka väljaspool seda. 

Traditsiooniks oli ka iga-aastased jõulukontserdid mõnes Tallinna kirikus lastevanematele, vilistlastele ja linnarahvale. 

## Vaata ka
*Eesti koolide loend

## Välislingid
* Koduleht
* Kool Facebookis (TMK)
* http://www.tallinn.ee/est/Uudis-Tallinna-Merekalda-Kool-uhineb-Tallinna-Kuristiku-Gumnaasiumiga
* http://www.delfi.ee/news/paevauudised/eesti/video-arritunud-lapsevanemad-jaid-selgitusteta-merekalda-kooli-koosolekul-haridusameti-esindajat-vastuseid-andmas-polnud?id=74829555
Iecava

**Iecava** on linn Lätis Bauska piirkonnas. Linn asub merepinnast 21 meetri kõrgusel. Iecavas oli endise Lieliecava mõisa (*Groß-Eckau*) ja endise Iecava piirkonna keskus.

Iecavat on esmamainitud 1492. aastal. 1952. aastal sai Iecavast alev, 1990. aastal küla ja 2021. aastal linn. 

Tänapäeval on Iecavas piirkonnavalitsuse hooned, koolidest on seal keskkool, spordikool ja muusikakool. Linnas on nii luteri kui ka katoliku kirik. Suurim ettevõte on aktsiaselts Balticovo.

Linna läbib Iecava jõgi. Iecava jõkke suubub asula kohal Ģedulise jõgi.

Linnast põhja poole jääb Iecavas stacija, mida läbib raudtee ja kus asub Iecava raudteejaam.


Iecava 3.jpg|Vaade õhust
Church in Iecava - Igors Jefimovs - Panoramio.jpg|Luteriusu kirik
Храм Рождества Пресвятой Богородицы - panoramio (2).jpg|Õigeusu kirik
Dievmāte - panoramio.jpg|Neitsi Maarja kuju
Tilts pār Ģeduli Iecavā.JPG|Ģedulise jõgi
Bibliotēka, Iecavas muiža (3).jpg|Endine mõisa- ja praegune raamatukoguhoone


## Viited
Ozolnieki

**Ozolnieki** on küla (*lielciems*) Lätis Jelgava piirkonnas, Ozolnieki valla keskus. Küla asub Iecava jõe kaldal, merepinnast 4 meetri kõrgusel. Küla lähistel asub Ozolnieki raudteepeatus.

Kuramaa hertsogiriigi ajal asus küla kohal Ozolmuiža mõis (*Eckhofen*, *Paulsgnade*). Riigimõis kadus koos Kuramaa hertsogiriigiga ja selle asemele tekkis Ozolnieki küla. 1846. aastal asutati külas kool. 1950. aastal rajati sinna Jelgava maaparandajate masinapark, sestpeale on Ozolnieki olnud maaparandajate asula. 1979.–1990. aastani oli Ozolnieki alev. Aastail 2003–2021 oli see Ozolnieki piirkonna keskus.

Ozolniekis on kinnisvara ostnud paljud hiinlased, et saada Läti elamisluba ja Schengeni viisa. 2005. aastal oli külas 3314 elanikku.


Mika_iela_Ozolniekos.JPG|Ozolnieki


## Viited
Tērvete

**Tērvete** (vanasti ka *Kalnamuiža*) on küla (*vidējciems*) Lätis Dobele piirkonnas Tērvete vallas. Tērvete küla asub Tērvete jõe ääres.

Tērvete asub paigas, kus asus semgalite Tērvete muinaslinnus. Kirjalikult on seda paika esmamainitud 1219. aastal. 1286. aastal toimus seal suur lahing semgalite ja Saksa ordu vahel. Nii püstitas ordu lähedalasuvasse Mežmalieši külla linnuse, millest hiljem kasvas välja Kalnamuiža mõis. Mõisa kõrts asub Tērvetes.

Tērvetes asus ka endine Kalnamuiža kirik, mille asemele ehitati 1962. aastal tuberkuloosisanatoorium. Tänapäeval asub hoones Kurzeme rehabilitatsioonikeskus. Teine tähtsam hoone külas on 1840. aastal ehitatud vesiveski, kuhu hiljem rajati kool. Aastail 2002–2021 kuulus küla Tērvete piirkonda.

Tērvete on Tērvete maastikukaitseala keskuseks. Külas asub Anna Brigadere majamuuseum.

## Tuntud elanikke
* Anna Brigadere – Läti kirjanik
* Christoph Friedrich Neander – Baltisaksa vaimulik ja literaat
* Kristaps Helmanis – Läti mikrobioloog
* Jānis Rapa – Läti toimetaja


2010_09_04_7Tervete57.JPG|Tērvete
2010_09_04_7Tervete29.JPG|Vaade Tērvete linnamäelt
2010_09_04_7Tervete22.JPG|Mälestusmärk semgali vabadusvõitlejatele
Tērvetes sanatorija 2000-06-23.jpg|Tērvete  sanatoorium


## Vaata ka
*Kalnamuiža ordulinnus

## Välislingid
Kalnamuiža

**Kalnamuiža** on küla (*ciems*) Lätis Smiltene piirkonnas, Smiltene valla halduskeskus. Kalnamuiža asub Abulsi jõe kaldal piirkonna keskusest Smiltenest 1,6 kilomeetrit põhja pool ja Riiast 133 kilomeetri kaugusel. Asula on merepinnast 115 meetri kõrgusel.

Lisaks vallavalitsusele on külas veel Smiltene tehnikum. Küla idapiiril Teperise järve kaldal asub spordikompleks, kuhu kuuluvad staadion ja kardirada.

Küla kohale rajati aastal 1370 Smiltene piiskopilinnus. Aastal 1530 kinkis peapiiskop Schöning linnuse oma koadjuutorile, Brandenburgi markkrahv Wilhelmile Hohenzollernite suguvõsast. Linnus hävis Põhjasõjas, seejärel rajati sinna Smiltene mõis. Linnusevaremed on muinsusmälestistena regionaalse kaitse all.

XIX sajandil ehitati linnuse kaitsemüüri sisse mõisale kuuluvad elu- ja majandushooned. Mõisakompleks on regionaalse kaitse all. Regionaalse kaitse all on ka mõisa tallid, ait, park ja häärber. 

Aastal 1893 sai mõisa omanikuks Paul von Lieven, kes lasi mõisa ja Smiltene linna tarvis ehitada haigla, rajas mõisa juurde Baltimaade esimese hüdroelektrijaama, Ainaži-Valmiera-Smiltene kitsarööpmelise raudtee ja saekaatri. Aastal 1922 rajati Smiltene mõisa juurde piimanduskool, millest  hiljem kasvas välja sovhoostehnikum ja Kalnamuižast kujunes selle keskasula.

Külas kasvab looduskaitsealune Kalnamuiža mänd.

## Elanikkond


* 556 (1970)
* 763 (1979)
* 563 (1989)
* 551 (2000)
* 237 (2011)

* 231 (2016)
* 224 (2019)
* 203 (2021)
* 205 (2025)


## Viited
Zelmeņi

**Zelmeņi** (vanasti ka *Bites muiža*) on küla (*vidējciems*) Lätis Dobele piirkonnas, Tērvete valla ja endise Tērvete piirkonna keskus. Küla asub merepinnast 49 meetri kõrgusel Tērvete jõe ääres.

Zelmeņis asuvad raamatukogu ja Tērvete kultuurimaja. Lisaks asus seal Tērvete piirkonna administratsioon.

Aastal 2015 oli külas 338 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 304.
Ausmas

**Ausmas** on mitte ühtegi külla kuuluv talu Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas.

Talu rajati 1873. aastal, toona asus seal Drabeši valla valitsus. Ajalooline paik võeti taas kasutusele Amata piirkonna loomisega, kui sinna asus piirkonna administratsioon. Sealt hakati haldama ka Drabeši valda, ja seda funktsiooni täidab Ausmas ka pärast Amata piirkonna kaotamist.

Peahoones töötas 15-liikmeline piirkonna volikogu.

## Viited
Babīte

**Babīte** on küla (*lielciems*) Lätis, Mārupe piirkonnas ja Babīte vallas. Küla asub merepinnast 7 meetri kõrgusel.

Babīte tekkis Pūpe kõrtsi juurde. Ka Kreemikoogikõrtsiks (*Schmantkuchenkrug*) kutsutud kõrtsi juurde rajati aastal 1877 Riia-Tukumsi raudtee, mille juurde tekkis Pūpe peatus. Peatuse juurde tekkis Babīte suvilapiirkond. Raudteejaama hoone on aastast 1926, seda renoveeriti aastal 1950. Tänapäeval kannab ka jaam Babīte nime. Aastatel 2009–2021 jäi asula Babīte piirkonda.

Babītes asub lisaks raudteejaamale ka algkool.


Babītes_stacija_1.JPG|Babīte jaamahoone
Piņķi

**Piņķi** on küla (*lielciems*) Lätis, Mārupe piirkonnas ja Babīte vallas; Piņķis asub ka valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 8 meetri kõrgusel.

Piņķit mainitakse esimest korda aastal 1255, aastast 1266 kuulus Riia linnasarasesse. Bermondtiaadi ajal toimus küla juures lahing. Aastatel 2009–2021 jäi asula Babīte piirkonda, olles selle halduskeskuseks.

Külas on keskkool, muusikakool, seal asub luteri kirik. Aastal 2006 oli seal 3033 elanikku.

## Viited
Jonathan Hill

**Jonathan Hopkin Hill** (Hill of Oarefordi parun) (sündinud 24. juulil 1960 Londonis) on Briti Konservatiivide poliitik.

Aastatel 2010–2014 oli ta minister David Cameroni valitsuses, aastatel 2014–2016 oli ta Euroopa Komisjoni volinik Junckeri komisjonis. Ta oli viimane Ühendkuningriigist valitud komisjoni volinik enne Ühendkuningriigi lahkumist Euroopa Liidust.

## Tunnustus ja tiitel
* Briti impeeriumi ordu komandör (1995).
* Parun (2010)

## Viited

## Välislingid
* www.elections2014.eu
* Debrett's People of Today
* www.bbc.co.uk
* Pressiteates parun Hill
Juudakristlus

**Juudakristlus** (ka juudikristlus) oli Jeruusalemmas 30. aastatel m.a.j tekkinud algkristluse rühmitus. Juudakristlased olid juuda suguharu inimesed, kes hakkasid arvama, et oodatud messias on juba saabunud.

Juudakristlased oli Jeruusalemma algkogudusest alguse saanud ristiusu suund, kes pidasid kinni pärimuslikest tavadest (söögieeskirjad ja puhtusnõuded). Jeruusalemmas tegutsesid nad kuni linna hävinguni aastal 70 m.a.j.

Juudakristlus levis seejärel Jordani-tagusel alal, Galilea maakonda, Süüriasse ja mujale (nad olid juba Roomas 60. aastatel). Püsis seal 7. sajandini.

Üheks selliseks piirkonnaks, kus tekkis juudakristlik kogukond, oli Adiabene ja eriti selle pealinn Arbela. Adiabene oli pooliseseisev, Iraaniga tihedalt seotud kuningriik. Riigis oli üsna suur ja mõjukas juudi kogukond. Ajaarvamise 40. aasta paiku pöördus riigi kuningakoda judaismi. Oletatavasti jõudis juudakristlus siia juba esimese aastasaja lõpul.

Juudakristluse erakonnad:
* Natsareenid 
* Ebionid (u 66/67 või 70. aastad; Ida-Jordan; Süüria)
* Elkesaid (u 100 m.a.j; Süüria)
* Mandad (pärast 100 m.a.j; Süüria, Iraak)
Juudakristlus jäi alla nii Pauluse-Markioni kreekakeelsele kristlusele (= hellenistlikule kristusele) kui ka sünagoogi judaismile. Areng kahes eri suunas on algkristluse esimene usulahknemine. Juudakristlased eitasid areneva ristiusu ja hellenismi ühendust (sünteesi), mis iseloomustas hellenistliku kristlust.

Juudakristlased, eelkõige natsareenid, pidasid Jeesust Maarja ja Joosepi loomulikuks pojaks, kes sai ristimisega Jordanis prohvetiks ning tulevaseks messiaks. Juudakristlaste esindajatena mainitakse "Apostlite raamatus" Peetrust (Siimon) ja Jaakobit. Nad järgisid Moosese seadusi. Vt ka Jaakobuse kiri.
Nõukogude Eesti preemia

**Nõukogude Eesti preemia** oli Eesti NSV autasu, mis asutati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 6. novembri 1946 seadlusega.

Nõukogude Eesti preemiaid anti välja aastatel 1947–1950, 1959, 1965, 1967, 1970, 1972, 1975, 1977 ja 1980. Kokku said preemia 279 kollektiivi ja üle 1300 üksikisiku.

1982. aastal loodi Nõukogude Eesti preemiate asemele Eesti NSV riiklik preemia.

## Vaata ka
* Eesti NSV riiklik preemia

## Viited
Jerome K. Jerome

**Jerome Klapka Jerome** (2. mai 1859 Walsall, Staffordshire'i krahvkond – 14. juuni 1927 Northampton, Northamptonshire'i krahvkond) oli inglise kirjanik, humorist ja näitekirjanik. Tänapäeval tuntakse teda eelkõige raamatu "Kolm meest paadis" (1889) autorina.

Ta sündis Caldmore'is Walsalli lähedal, toonase haldusjaotuse järgi Staffordshire'i krahvkonnas (praegu asub piirkond West Midlandsi linnkrahvkonnas) Jerome Clapp Jerome'i ja Marguerite Jonesi peres neljanda lapsena. Ta unistas saada poliitikuks või kirjanikuks, kuid vanemate surma tõttu (isa suri, kui ta oli 13-aastane, ja ema, kui ta oli 15-aastane) pidi ta tööle asuma. Ta asus tööle Londoni ja Loode Raudteekompaniisse (inglise keeles London and North Western Railway), kus ta töötas neli aastat, korjates raudteele kukkunud söetükikesi.
Rahvusvaheline Lenini rahupreemia

**Rahvusvaheline Lenini rahupreemia** (ametliku nimetusega *rahvusvaheline Lenini preemia "Rahu kindlustamise eest rahvaste vahel"*) oli NSV Liidu autasu, mida anti statuudi järgi ühiskonna- ja riigitegelastele väljapaistvate teenete eest rahuvõitluses ja rahvastevahelise sõpruse tugevdamises.

Aastatel 1949–1955 kandis autasu nimetust Rahvusvaheline Stalini rahupreemia.

Autasu loodi 1956. aastal Rahvusvahelise Stalini rahupreemia ümbernimetemise teel. Seda anti välja kuni 1990. aastani.

## Vaata ka
* Lenini preemia
Stalini rahupreemia

**Rahvusvaheline Stalini rahupreemia** (vene keeles Международная Сталинская премия «За укрепление мира между народами») oli aastail 1949–1956 eksisteerinud Nõukogude Liidu autasu (100.000 rubla ja medal). 1956 nimetati ümber rahvusvaheliseks Lenini rahupreemiaks.

Komitee esimees oli Dmitri Skobeltsõn.

Preemia anti järgmistele isikutele: 
*1951: Frédéric Joliot-Curie, Soong Ching-ling, Hewlett Johnson, Eugénie Cotton, Arthur Moulton, Pak Chong-ae, Heriberto Jara Corona (1950. aasta eest); Guo Moruo, Ann Seghers, Jorge Amado, Ikuo Oyama, Monica Felton, Pietro Nenni (1951. aasta eest)
*1952: Saifuddin Kitchlew, Paul Robeson, Yves Farge, James Endicott, Ilja Ehrenburg, Johannes R. Becher, Elisa Branco
*1953: Leon Kruczkowski, Pablo Neruda, Andrea Gaggero, Nina Popova, Pierre Cot, Howard Fast, Isabelle Blume, John Desmond Bernal, Andrea Andreen, Sahib Singh Sokhey
*1954: Bertolt Brecht, Nicolás Guillén, Thakin Kodaw Hmaing, Alain Le Léap, Baldomero Sanín Cano, Prijono, André Bonnard, Felix Iversen, Denis Pritt
*1955: Lázaro Cárdenas, Mohamed al-Achmar, Joseph Wirth, Tôn Đức Thắng, Akiko Seki, Ragnar Forbech
Rahu kindlustamise eest rahvaste vahel

**"Rahu kindlustamise eest rahvaste vahel"** oli:
***[[rahvusvaheline Stalini rahupreemia]]** 
***[[rahvusvaheline Lenini rahupreemia]]**
Daniel Dumonstier

**Daniel Dumonstier** (14. mai 1574 Pariis – 22. juuni 1646 Pariis) oli prantsuse kunstnik.

Ta joonistas paljude 17. sajandi Prantsusmaa oluliste inimeste portreed.

2006. aastal toimus Chantillys tema säilinud teoste näitus. Neist enamikku hoitakse Chantillys Musée Condé‎s.

## Kirjandus
* Daniel Lecœur, *Daniel Dumonstier (1574–1646)*, Arthena, 2006

## Välislingid
Burtnieki

**Burtnieki** on küla (*ciems*) Lätis Valmiera piirkonnas, Burtnieki valla halduskeskus. Asub Burtnieki järve lõunakaldal, merepinnast 47 meetri kõrgusel.

Burtniekis on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Seal on Burtnieki bussipeatus.

Külas kasvavad Burtnieki künnapuu, läänepärn, kolm tamme, Dārznieka maja tamm ümbermõõduga 4,2 meetrit ja vaher on looduskaitse all. Küla jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale, osaliselt ka Burtnieki järve luha hoiualale.

## Ajalugu
Burtnieki piirkond oli XIII sajandil osa Tālavast, mida valitses Rameke. 1284. aastal ehitas Mõõgavendade ordu sinna kivilinnuse, millest kasvas hiljem välja Astijärve mõis. 

Asulas oli Astijärve mõisa (*Burtneek*) süda. Aastail 2009–2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda, olles selle halduskeskuseks.

Asti ordulinnuse ala on kultuurimälestisena riikliku kaitse all, ka on riikliku kaitse all säilinud linnusevaremed. Astijärve mõisakompleks, mille aladele jäävad  ka Asti ordulinnuse varemed, mõisavalitseja maja, kaks aita, tallid, piirdemüür, väravad ja kuivamaasild on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.

## Elanikkond


* 430 (1970)
* 485 (1979)
* 562 (1989)
* 526 (2000)

* 433 (2011)
* 451 (2015)
* 418 (2021)
* 394 (2025)



Burtnieki.JPG|Asula silt
Burtnieki kool.JPG|Koolimaja
Burtnieki lauluväljak.JPG|Lauluväljak
Burtnieki park.JPG|Park
Burtnieki tuulik.JPG|Tuulik
Asti ordulinnuse müürid 05.JPG|Asti ordulinnuse müürid
Burtnieki, hoone.JPG|Mõisa abihoone


## Viited
Lenini preemia

**Lenini preemia** (1925–1956 **V. I. Lenini nimeline preemia**) oli NSV Liidu riiklik autasu, mida anti üksikisikutele silmapaistvate saavutuste eest teaduse, tehnika, arhitektuuri, kirjanduse või kunsti vallas. 

Autasu asutati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu otsusega 23. aprillil 1925. Aastatel 1935–1956 autasu väljaandmine katkes, 1941–1954 asendas seda Stalini preemia. 15. augustil 1956 Lenini preemia väljaandmine taastati. Seda anti välja kuni 1990. aastani.

Eestlastest on Lenini preemia pälvinud Juhan Smuul (1961), Paul Veigel (1961), Johannes Hint (1962), Viktor Rüütel (1962), Gustav Ernesaks (1970) ja kosmosetehnika konstruktor Arvid Pallo (1966).

## Vaata ka
* Stalini preemia
* NSV Liidu riiklik preemia
* Rahvusvaheline Lenini rahupreemia
* Lenini orden
Krasnoarmiiske

**Krasnoarmiiske** on mitme küla nimi:

***Krasnoarmiiske**, Ukrainas Donetski oblastis Slovjanski rajoonis asuva Novoselivka küla endine nimi
***Krasnoarmiiske**, Ukrainas Donetski oblastis Novoazovski rajoonis asuva Hreštšatõtske küla endine nimi
Tallinna värav

**Tallinna värav** oli Pärnu muldkindlustusvööndis ehitatud vallivärav, aadressil Vana-Tallinna tn 1, Pärnus.

Värava juurest viis sild üle vallikraavi Tallinna poole suunduvale Riia–Pärnu-Tallinna postimaanteele. Kuni 1710. aastani nimetati väravat Kuninga ehk Carl Gustafi väravaks.

1670. aastal hakkasid Rootsi võimud Pärnu ümber rajama kindlustusvööndit, milles oli kolm linnaväravat: Riia värav, Tallinna värav ja Pärnu jõe äärde viivnud Vee värav. Värav valmis 1669. aastal. Värava jooniste autor oli Rootsi fortifikatsiooniohvitser ja insener Paul von Essen, Rootsi sõjaväe kindralkortermeistri ja hilisema Liivimaa kindralkuberneri Erik Dahlbergi kaastööline.

Väravahoone on ehitatud maakividest ja tellistest, fassaadide välisvooder poorsest Riia dolomiidist. Sirget väravatunnelit katab keskelt 4,95&nbsp;m lai ja 6,85&nbsp;m kõrge silindervõlv. Väravatunnel on mõlemast otsast suletav tugevate tiibustega. Väravahoone keskel oli algselt langevõre. Tallinna väravaga sarnased Kuningavärav ja mitu bastioni rajati Rootsi ajal ka Narva ja Riiga.

Tallinna värav asus Mercuriuse ja Luna (eesti keelde tõlgituna Merkuuri ja Kuu) bastioni vahelises kurtiinis. Tallinna värava ees oli Õhtutähe raveliin (*Abendstern*), Riia värava ees Hommikutähe raveliin (*Morgenstern*).

17. sajandi keskel kavandasid Rootsi võimud moderniseerida kogu Pärnu linna kindlustused bastionaalsüsteemis, millega linn laienes lõuna suunas lausa kolmekordselt. Uueks linnakeskuseks sai ruudukujuline Uus Turg (praegune Lastepark), uuteks ida-läänesuunalisteks peatänavateks Rüütli ja Kuninga tänavad. Viimane ühendas nn Kuningaväravad uues bastionaalsüsteemis, millest lähtusid magistraalid Riiga ja Tallinna.

Ümber linna planeeritud bastionid kandsid taevakehade nimesid: Venus, Saturnus, Mars, Luna, Jupiter, Mercurius ja Sol. Muldkindlustusi ümbritses lai ja sügav vallikraav.

19. sajandi 60. aastatel Pärnu kindluse lammutamise käigus purustati Pärnu vallikraav ja Pärnu linna ümbritsenud bastionid. Säilitati vaadeldavana vaid Tallinna värav ning vallid ja vallikraav selle juurest kuni Venuse bastionini jõe ääres – praegune vallikraav.


Tallinna Värav, Pärnu 3.jpg
Tallinna Värav, Pärnu 2.jpg
Tallinna Värav, Pärnu.jpg
Pingid_Vallikäärul.jpg


## Vaata ka
*Tallinna muldkindlustusvöönd
*Tartu muldkindlustusvöönd
*Pärnu muldkindlustusvöönd
## Viited

## Välislingid
*
*Jaak Juskega kadunud Eestit avastamast: Eesti ainsa säilinud barokse vallivärava lugu, forte.delfi.ee, 13.08.2016
*Tallinna väravad, Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis DIGAR
*Tallinna värav, Google kaart
Hreštšatõtske

**Hreštšatõtske** (1937-2016 - *Krasnoarmiiske*) on küla Ukrainas Donetski oblastis Novoazovski rajoonis, 20,7&nbsp;km kaugusel Novoazovski keskusest loodes, 108&nbsp;km kaugusel Donetskist lõunas.

1815. aastal asutatud Krasnoarmiiske kandis 1937. aastani nime Hreštšatõtske (`Хрещатицьке´).

2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1235 inimest.

Krasnoarmiiske kõrgus merepinnast on 74 meetrit.

Asulat läbib Mariupoli-Boikivske maantee.

## Ajalugu
### XXI sajand
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta septembris, läks asula valitsusvastaste jõudude kontrolli alla.

## Viited
Boikivske

**Boikivske** on alev Ukrainas Donetski oblastis, 66,2&nbsp;km kaugusel Donetskist lõunakagus.

Telmanove kõrgus merepinnast on 103 meetrit.

Telmanove asutati 1897. aastal,  kandis kuni 1935 aastani nime **Ostheim** ja seejärel kuni 2016. aastani saksa kommunisti Ernst Thälmanni järgi nime **Telmanove**. Linn on rajoonikeskus alates 1971. aastast.

2013. aasta 1. jaanuaril elas asulas 4819 inimest.

Kuni II maailmasõjani koosnes asula elanikkond peamiselt sakslastest.

## Ajalugu
### XXI sajand
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta septembri alul, võtsid tundmatud automaatidega relvastatud isikud asula haldushoone ja miilitsahoone oma kontrolli alla.

Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu poolt 11. septembril avaldatud teate kohaselt kaotasid valitsusväed kontrolli mitmete alade üle, sealhulgas ka Komsomolske ja Telmanove asula üle ning kogu Donetski oblasti ja Venemaa vahelise piirilõigu üle.

## Viited

## Välislingid
* 14. oktoober 2014. *[[Ukrajinska Pravda]]*. "Днепр-1" ликвиировал "Чечена" и российского генерала (*vene keeles*)
* 14. oktoober 2014. *Liga Novosti*. Военные РФ ищут свою диверсионную группу в районе Тельманово (*vene keeles*)
Surnud 10. septembril

*Siin loetletakse [[10. september|10. septembril]] surnud tuntud isikuid.*

* 1607 – Luzzasco Luzzaschi, itaalia helilooja
* 1883 – Otto Pius Hippius, baltisaksa arhitekt
* 1909 – Heinrich Traun, saksa tööstur ja poliitik
* 1923 – Joosep Teinman, eesti üliõpilasliikumise tegelane, näitekirjanik ja tõlkija
* 1937 – Sergei Tretjakov, vene näitekirjanik, publitsist ja luuletaja
* 1942 – Rein Tooma, eesti insener, lendur ja Saksamaa sõjaväelane
* 1953 – Oskar Urgart, eesti kirjanduskriitik ja bibliograaf
* 1956 – Mart Järvik, eesti piimandustegelane
* 1961 – Leo Carrillo, ameerika näitleja ja karikaturist
* 1974 – Melchior Wańkowicz, poola kirjanik, ajakirjanik ja publitsist
* 1975 – George Paget Thomson, inglise füüsik
* 1979 – Agostinho Neto, Angola vabadusvõitleja, luuletaja ja Angola esimene president
* 1981 – Reinier Cornelis Keller, hollandi kabetaja
* 1983 – Balthazar Johannes Vorster, Lõuna-Aafrika poliitik
* 1983 – Felix Bloch, Šveitsi-USA füüsik
* 1985 – Ernst Öpik, eesti astronoom
* 1986 – Johannes Tammeorg, eesti farmakoloog ja pedagoog
* 1987 – Boriss Rõtov, Eesti maletaja
* 1988 – Virginia Satir, ameerika pereterapeut
* 1990 – Stanisław Horak, poola luuletaja ja proosakirjanik
* 1990 – Anatoli Sofronov, vene kirjanik ja stsenarist
* 1991 – Jaan Sarv, eesti põllumajandusteadlane
* 1992 – Eero Tuomaala, soome kirjanik
* 1993 – Aita Teder, eesti koorijuht ja muusikapedagoog
* 1993 – Paul Madalik, eesti arhitekt
* 1994 – Jevgeni Dolmatovski, vene luuletaja
* 1995 – Salme Ekbaum, eesti kirjanik 
* 1996 – Joanne Dru, ameerika näitleja
* 1997 – Oļģerts Dunkers, läti näitleja ja filmirežissöör
* 1997 – Richard Brandt, USA moraalifilosoof
* 1998 – Ivan Tuhkru, Nõukogude Liidu sõjaväelane
* 2000 – Boriss Kumaritov, vene näitleja
* 2002 – Edgar Mattisen, eesti ajaloolane
* 2004 – Kalju Reitel, eesti skulptor
* 2006 – Tāufa'āhau Tupou IV, Tonga kuningas
* 2007 – Jane Wyman, USA näitleja, Ronald Reagani esimene abikaasa
* 2008 – Paul Williams, Briti poliitik
* 2008 – David Chipp, Briti ajakirjanik
* 2008 – Vernon Handley, Briti dirigent 
* 2008 – Richard Monette, Kanada näitleja ja lavastaja
* 2008 – Şalāḩ al-'Arīḍī, Liibanoni poliitik
* 2008 – Reginald Shepherd, USA luuletaja
* 2009 – Lyn Hamilton, Kanada kirjanik
* 2011 – Jüri Sillart, eesti filmirežissöör ja -operaator
* 2011 – Cliff Robertson, USA filminäitleja
* 2012 – John Moffatt, inglise näitleja ja näitekirjanik
* 2012 – Lance LeGault, USA filminäitleja
* 2012 – Tadahiro Matsushita, Jaapani poliitik
* 2013 – Valjo Masso, Eesti põllumajandusteadlane ja poliitik
* 2014 – Richard Kiel, USA näitleja
* 2015 – Silvia Rang, eesti keemik
* 2015 – Kärt Jänes-Kapp, eesti teadusajakirjanik
* 2016 – Aarne Rannamäe, eesti ajakirjanik ja väliskommentaator
* 2018 – Karl Karlep, eesti eripedagoog
* 2019 – Ants Ronk, eesti tehnikateadlane
* 2021 – Jorge Sampaio, Portugali jurist ja poliitik
* 2022 – Leo Rohlin, eesti keraamik ja õppejõud
* 2025 – Agnessa Peterson, eesti päritolu Venemaa näitleja
Grigor Dimitrov

**Grigor Dimitrov** (kirillitsas Григор Димитров; sündinud 22. mail 1991 Haskovos) on Bulgaaria tennisist.

Aastal 2014 valiti ta Bulgaaria aasta sportlaseks.

## Viited

## Välislingid

* Andmed ATP kodulehel
2014. aasta meeste võrkpalli maailmameistrivõistlused

**2014. aasta meeste võrkpalli maailmameistrivõistlused** toimusid 30. augustist 21. septembrini Poolas.

## Osalenud riigid

## Alagruppide koosseisud

## Võistluspaigad

## Alagrupiturniir

### A-alagrupp

### B-alagrupp

### C-alagrupp

### D-alagrupp

## Teine ring

### E-vahegrupp

### F-vahegrupp

## Kolmas ring

### G-vahegrupp

### H-vahegrupp

## Kohamängud

### 5.–6. koha mäng

### Poolfinaalid

### Pronksimäng

### Finaal

## Lõppjärjestus

## Välislingid
*Highlights World Championship
Waridote

**Waridote** oli 13. sajandi alguse latgali ülik Autines.

Waridotet on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas, mille kohaselt ta käis koos teiste latgali ülikute, Russini ja Talibaldi, ning Võnnu ordumeistri Bertoldiga 1208. aastal Ugandis, nõudes ugalaste poolt neile tehtud ülekohtu heastamist, äravõetud varade tagastamist ja rahuleppe sõlmimist. Kuna ugalased keeldusid nii vara tagastamisest kui rahu tegemisest, siis läks ta koos teiste latgali juhtidega Riiga, kus kohtuti piiskop Albertiga, kes lubas neid sõjaliselt toetada. Peagi järgneski selle riialaste, orduvendade, liivlaste ja latgalite esimene sõjakäik Ugandisse. Viimast korda mainib kroonika Waridotet ühe juhina latgalite väes, mis hiljem samal aastal sakalaste kui ugalaste liitlaste alal rüüstamas käis.

## Viited
Eesti lipukandjad olümpiamängudel

*Siin on loetletud Eesti lipukandjaid [[Taliolümpiamängud|tali]]- ja [[suveolümpiamängud]]e [[Olümpiamängude ava- ja lõputseremoonia|ava- ja lõputseremoonial]]*.

## Avatseremoonia

## Lõputseremoonia

## Vaata ka
*Eesti olümpiamängudel

## Viited
Ilse Thiele

**Ilse Thiele** (sünninimi **Ilse Neukrantz**; 4. november 1920 Berliin – 10. jaanuar 2010 Berliin) oli Saksa DV riigi- ja ühiskonnategelane.

Ilse Thiele oli pärit töölisperekonnast. Aastatel 1937–1945 ja ka kohe pärast sõda töötas ta stenotüpistina. 

1945. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse, mis 1946. aastal sotsiaaldemokraatide liitumise järel nimetati ümber Saksamaa Sotsialistlikuks Ühtsusparteiks. 1947. aastal õppis ta parteikoolis. 1948–1950 töötas ta Berliinis Lichtenbergi linnaosa sotsiaalnõunikuna. 1950. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonnasekretäriks. Aastatel 1950–1951 õppis Karl Marxi Parteikõrgkoolis. 1952. aastal sai ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu Berliini piirkonna esinaiseks.

11. septembrist 1953 kuni 16. novembrini 1989 oli ta Saksamaa Demokraatliku Naiste Liidu esinaine.

1954. aasta aprillist oli Ilse Thile Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1954. aasta veebruarist kuni 1990. aastani oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1954. aastast oli ta ka Saksa DV Rahvarinde presiidiumi liige ja 1971. aastast kuni 1990. aasta jaanuarini Saksa DV Riiginõukogu liige.

## Viited
Aleksei Puškov

**Aleksei Puškov** (sündinud 10. augustil 1954) on vene riigi- ja ühiskonnategelane. Ta on Riigiduuma 4. koosseisu saadik, Riigiduuma rahvusvaheliste suhete komitee esimees ja Venemaa Föderatsiooni presidendi juures asuva kodanikuühiskonna arengu ja inimõiguste nõukogu liige.

## Elulugu
Aleksei Puškov sündis 1954. aastal Nõukogude diplomaadi perekonnas Pekingis. Tema isa Konstantin Puškov (1921–2019) töötas NSV Liidu peakonsulaadis Pekingis. Tema ema Nina Puškova (1927–2007) oli hiina keele õpetaja. Õppis prantsuse keele süvaõppega koolis Moskvas. 1976. aastal sai NSV Liidu Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi diplomi rahvusvaheliste suhete erialal ja töötas ÜROs. 1980. aastal omandas ajalooteaduste kandidaadi teaduskraadi. 1988–1991 oli Mihhail Gorbatšovi tekstide koostaja. 1991–1995 töötas ta ajalehe Moskva Uudised asetoimetajana rahvusvahelisel suunal – selles ametis oli ta inglise, prantsuse, saksa ja hispaania väljaande peatoimetaja. 1993–2000 oli ajakirja Foreign Policy toimetuskolleegiumi liige. 1993. aastal sai Maailma Majandusfoorumi eksperdiks. 1995–1998 oli telekanali Pervõi Kanal asepeadirektor ja ajalehe Nezavisimaja Gazeta poliitiline kommentaator, kus ta juhtis rubriiki "Isiklik arvamus". 1998. aastast on Aleksei Puškov telesaate "Postscriptum" režissöör. Aastast 2002 on ta ajakirja National Interest toimetuskolleegiumi liige. 2004. aastal oli Carnegie sihtasutuse (Carnegie Endowment for International Peace) nõukogu liige. Aastast 2005 on Londonis Rahvusvahelise Strateegiliste Uuringute Instituudi liige. 2008–2011 oli Kaasaegsete Rahvusvaheliste Probleemide Instituudi direktor. 2009. aastal sai Bunini preemia laureaadiks raamatu "Putini kiiged" eest. Aastast 2011 on Riigiduuma volinik. Aastast 2012 on ENPA delegatsiooni juht.

## Sanktsioonid
28. aprillil 2014 sanktsioneeriti USA poolt. 2014 augustis sanktsiooneeriti Ukraina poolt.

## Tunnustus
* Isamaa teenete eest
* Austuse orden
* Sõpruse orden
* Au kultuuritöötaja

## Välislingid

* Seotud artiklid Delfis
Eesti valimisringkonnad

**Eesti valimisringkonnad** on valimisteks (Riigikogu, kohaliku omavalitsuse volikogu või Euroopa Parlamendi valimised) moodustatud territoriaalsed üksused (valimisringkonnad), mille piires jagatakse mandaate. Valimisringkonnas seatakse üles kandidaadid, kes saavad kandideerida mandaadile ainult ühes ringkonnas. Valijad saavad hääletada ainult selle valimisringkonna kandidaatide poolt, kus need valijad tegelikult elavad.

Riigikogu valimistel on Eesti territoorium jaotatud kaheteistkümneks valimisringkonnaks. Kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel moodustavad vallad ja linnad harilikult ühe valimisringkonna, aga teatud juhtudel ka rohkem. Euroopa Parlamendi valimistel on kogu Eesti territoorium üks valimisringkond.

## Valimisringkonnad Riigikogu valimistel

Riigikogu valimised toimuvad mitmemandaadilistes valimisringkondades. 2003. aasta valimistest alates kuni praeguseni on Eestis kaksteist valimisringkonda:

*valimisringkond nr 1 – Tallinna Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosa;
*valimisringkond nr 2 – Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosa;
*valimisringkond nr 3 – Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosa;
*valimisringkond nr 4 – Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa;
*valimisringkond nr 5 – Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa;
*valimisringkond nr 6 – Lääne-Virumaa;
*valimisringkond nr 7 – Ida-Virumaa;
*valimisringkond nr 8 – Järva- ja Viljandimaa;
*valimisringkond nr 9 – Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn);
*valimisringkond nr 10 – Tartu linn;
*valimisringkond nr 11 – Võru-, Valga- ja Põlvamaa;
*valimisringkond nr 12 – Pärnumaa.

1995. ja 1999. aasta Riigikogu valimistel oli Eestis moodustatud üksteist valimisringkonda ning 1992. aastal kaksteist valimisringkonda.

## Valimisringkonnad kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel
Igal valimise aastal vähemalt kolm kuud enne valimispäeva moodustavad kohalike omavalitsuste volikogud uued ringkonnad. Valimisringkondade arvud kohalike omavalitsuste territooriumitel läbi aegade:

## Viited
Sotecle

**Sotecle** oli 13. sajandi alguse linnusepiirkond Tālavas, tänapäeva Põhja-Lätis.

Henriku Liivimaa kroonika järgi oli selle latgali asustusega piirkonna keskuseks Sotecle linnus ja valitsejaks ülik Russin. Linnuse asukoht pole kindlalt teada, kuid kõige tõenäolisemateks paikadeks peetakse Kvēpene linnamäge Raiskumsi lähedal ja Tanīsa linnamäge Raunas. Sotecle nime mainitakse veel 1318. aastast pärinevas dokumendis.

## Viited
Autine linnus

**Autine linnus** oli tänapäeva Läti territooriumil 13. sajandi alguses asunud Autine piirkonna keskuseks olnud linnus.

Linnus, mis oli Henriku Liivimaa kroonika järgi latgali üliku Waridote residentsiks, kuulus kuni 1209. aastani Jersika vürstile Vissevaldele, pärast seda läks ta vürsti ja Riia piiskop Alberti lepinguga piiskopi valdusse. Autine linnust on mainitud nii 1209. aasta lepingus (*urbem Autinam*) kui 1211. aasta Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu omavahelise maadejagamise lepingus (*castra Autenine*). Ilmselt oli Autine juba varem Jersikast üsna sõltumatu, kuna sealsed juhid sõlmisid Riia piiskopi ja Mõõgavendade orduga liiduleppe ning võtsid vastu Riia kiriku ristimise juba 1208. aastal. 1215. aastal piiras lühikest aega Autine linnust ugalaste ja sakalaste vägi, mis orduvendade abiväe lähenemisel lahkus.

Linnuse täpse asukoha kohta on aja jooksul välja käidud erinevaid hüpoteese. 19. sajandil paigutati seda Valterkalniņši mäele ja hilisema ordulinnuse kohale Valmieras, Antiņi külasse Valmierast loodes, Kauguri Pekaskalnsi mäele ja Auciemsi mõisa kohale Cēsisest loodes. Hiljem tekkis arusaam, et linnus pidi asuma Koiva vasakul kaldal Cēsise linna lähedal. Sellest lähtuvalt on asukohaks pakutud Cēsise Riekstukalnsi linnamäge (tänapäeval peetakse võndlaste linnuse paigaks), Gulbere mäge Cesvaine lähedal, hilisema Cēsise ordulinnuse kohta ja Vaive valla Sārumkalnsi linnamäge. Pärast latgalipäraste arheoloogiliste leidude avastamist Sārumkalnsil on paljud arheoloogid just seda linnamäge hakanud Autine linnuse asukohaks pidama. Sārumkalnsi kasuks räägib ka sealsamas avastatud latgalite hilisrauaaegne kalmistu, lähedus Cēsisele ja Idumeale, millega Autine kroonika järgi tihedalt seotud oli, ning sealsed ajaloolised kohanimed, mis võivad pärineda Autine nimest (*Awetanns*, *Awtten*, *Avtin*).

## Vaata ka
* Sotecle linnus
* Beverini linnus
* Liivimaa ristisõda

## Viited