open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Saksa sõjavangilaagrid Eestis

**Saksa sõjavangilaagrid Eestis** on ülevaatlik artikkel ajavahemikul 1941 kuni 1944 Eestimaal Saksa okupatsiooni ajal tegutsenud sõjavangilaagritest.

Sõjavangilaagreid Eestis haldasid Väegrupi Nord tagalapiirkonna 207. julgestusdiviis, kelle vastutusalas oli kogu Eesti (v. a. Narva ümbrus) ja Peipsi-tagused alad Pihkvast Narvani. 207. julgestusdiviisi tegevusvaldkonda kuulus sõjavangilaagrite haldamine ja üksuste formeerimine kohalikest elanikest. 26. juunil 1942 arvati 207. julgestusdiviisi koosseisust välja Dulag’id nr. 101, 102, 154 ja 200. 207. julgestusdiviisile allutati Stalag’id (statsionaarsed laagrid) nr. 332 (Viljandis), 372(Pihkvas), 381(Tapal).

## Laagrite nimekiri

**Dulag**, transiitlaager sõjaväevangidele (saksa keeles *Durchgangslager für Kriegsgefangene*)
*Dulag 101  Narva  8.1941-9.1941, Kreenholmi sadamaladudes  
*Dulag 102  Rakvere  Estland  8.1941-9.1941  
*Dulag 110  Tapa  4.1943-12.1943, Tapa Eksporttapamaja territooriumil 
*Dulag 110/N ("Reval-Süd")  Tallinn  4.1943-12.1943 (?)  
*Dulag 110  Valga   12.1943-1944
*Dulag 154   Viljandi  7.1941-10.1941  
*Dulag 154/N  Pärnu    7.1941-10.1941 (?)  
*Dulag 154/N  Tartu    7.1941-10.1941 (?)  
*Dulag 200   Narva    10.1941-6.1942, Kreenholmi sadamaladudes    
*Dulag 200/N  Narva    6.1942-, Kreenholmi sadamaladudes    
*Dulag 375   Viljandi   5.1943-8.1944  
*Dulag 375/N   Tapa  10.1943-4.1944, Tapa Eksporttapamaja territooriumil  
*Dulag 377   Kiviõli  4.1943-8.1944  
*Dulag 377/N  Kohtla 4.1943-8.1944 (?)  
*Dulag 377/N  Kütte-Jõu  4.1943-8.1944 (?)  
*Dulag 377/N  Ahtme  4.1943-8.1944 (?)  
*Dulag 377/N  Käva    4.1943-8.1944 (?)  
*Dulag 377/N  Kukruse  4.1943-8.1944 (?)

**Frontstalag** (saksa keeles *Frontstammlager für Kriegsgefangene*)
*Frontstalag 347/N   Valga  11.1941

**Stalag**, (saksa keeles *Stammlager für kriegsgefangene Mannschaften und Unteroffiziere*) 
*Stalag XXI B  Tapa  10.1941-4.1942, Tapa Eksporttapamaja territooriumil   
*Stalag 332  Viljandi 10.1941-5.1943  
*Stalag 332/N  Põltsamaa   10.1941-5.1943 (?)  
*Stalag 351   Valga  9.1941-12.1943  
*Stalag 381  Tapa   4.1942-5.1943, Tapa Eksporttapamaja territooriumil  
*Stalag 381/Z  ("Reval-Süd")  Tallinn 4.1942-5.1943 (?)


## Vaata ka
* Saksa okupatsioon Eestis (1941–1944)
*Nõukogude sõjavangilaagrid Eestis
*koonduslaager

## Viited

## Välislingid
* Stalag (Stammlager).
* POW Camp List / The National Ex-Prisoner of War Association
* Немецкие лагеря для военнопленных во время Второй мировой войны. Солдат.Ru
* Эстония не способна защитить памятники погибшим. Новости KM.RU. 11. september 2006
Yasuo Irisawa

**Yasuo Irisawa** (入沢康夫 *Irisawa Yasuo*, 3. november 1931 – 15. oktoober 2018) oli jaapani luuletaja.

## Tunnustus

*Yomiuri kirjandusauhind (1968)

## Teoseid
*倖せそれとも不倖せ (Shiawase soretomo fushiawase, 1955)
*わが出雲・わが鎮魂 (Waga Izumo - Waga Chinkon, 1968)
*遐い宴楽 (Tohoi utage, 2002)
Karge meri (film)

**"Karge meri"** on August Gailiti romaani "Karge meri" alusel loodud romantiline draamafilm hülgeküttide elust.  

Filmi on lavastanud Arvo Kruusement.

## Osades

*Merle Talvik – Katrina Leet
*Tõnu Kark – Matt Ruhve
*Mikk Mikiver – Siimen Tara
*Ita Ever – Toora Jookus / Lööne
*Raine Loo – Epp Loona
*Rein Aren – Jaak Niilus
*Aarne Üksküla – Pastor Lund
*Lembit Ulfsak – Toomas Andla
*Margus Oopkaup – Päärn Anders
*Arvi Hallik – Eero Kuigo
Anne Lill

**Anne Lill** (sünninimi **Anne Laansoo**; sündinud 15. oktoobril 1946) on eesti klassikaline filoloog ja tõlkija. 

Ta oli Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia osakonna professor 1992–2012, alates 16. aprillist 2012 on emeriitprofessor.

## Haridustee
Anne Lill lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1970. aastal, oli 1976–1978 aspirantuuris Leningradi Riiklikus Ülikoolis ning kaitses filoloogiakandidaadi kraadi (*cand. phil.*) Tartu Riiklikus Ülikoolis 1987. aastal väitekirjaga "Võõrpäritoluga terminielemendid eesti meditsiiniterminoloogia kujunemisel 1869–1914", mis käsitleb probleeme ladina ja vanakreeka keele prefiksi- ja sufiksisüsteemi ülekandmisel klassikalistest keeltest rahvuskeelde.

## Töökäik
Lill asus Tartu Riiklikus Ülikoolis tööle 1978. aastal. Esmalt oli ta võõrkeelte kateedri lektor, 1989–1992 dotsent. 1991. aastal taastati tema algatusel Tartu Ülikoolis klassikalise filoloogia eriala ning 1992–2012 oli ta klassikalise filoloogia korraline professor. Alates 16. aprillist 2012 on Lill emeriitprofessor.

## Teoseid
*"Tragöödialeksikon: teemad ja tegelased antiikkreeka teatris". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2004
*"Inimene ja maailm kreeka tragöödias". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2008

## Tõlkeid
### Vanakreeka keelest
*Aristophanes, "Lysistrate". Raamatus: "Vanakreeka kirjanduse antoloogia", Tallinn: Varrak, 2006, lk 206–261
*Aristoteles, "Nikomachose eetika". Tartu: Ilmamaa, 1996. 2., parandatud ja täiendatud trükk 2007
*Aristoteles, "Poliitika". Tartu: Ilmamaa, 2015
*Aristoteles, "Hingest". Tartu: Ilmamaa, 2017
*Euripides, "Bakhandid". Raamatus: "Vanakreeka kirjanduse antoloogia", Tallinn: Varrak, 2006, lk 155–203
*Euripides, "Iphigeneia Aulises". NO99 lavastuse kava, 2012
*Euripides, "Iphigeneia Aulises. Iphigeneia tauride juures". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2016
*Sophokles, "Antigone". Tallinn: SA Kultuurileht, 2024 (Loomingu Raamatukogu 12–13/2024)

### Ladina keelest
*Apuleius, "Metamorfoosid ehk Kuldne eesel". Tallinn: Hortus Litterarum, 1994

### Saksa keelest
*Sigmund Freud, "Inimhinge anatoomiast". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 1999
*Sigmund Freud, "Unenägude tõlgendamine". Tallinn: Tänapäev, 2007 (koos Mari Tarvasega)
*Friedrich Nietzsche, "Tragöödia sünd". Tallinn: Tänapäev, 2009

### Vene keelest
*Leonid Stolovitš, "Esteetika, kunst, mäng". Tallinn: Kunst, 1992

## Tunnustus
*2001 Valgetähe V klassi teenetemärk
*2006 Tartu Ülikooli medal
*2012 Tartu Ülikooli suur medal
*2013 Aleksander Kurtna nimeline auhind

2024. aastal ilmus Tartu Ülikooli Kirjastuse väljaandel Anne Lillele pühendatud artiklikogumik "Hortus Floridus. Studies in Honour of Anne Lill" (toimetajad Ivo Volt, Janika Päll ja Neeme Näripä).

## Isiklikku
Anne Lille isa oli Emil Laansoo. Tema poeg on Märt-Matis Lill, kelle isa on Jaan Kaplinski.

## Viited

## Välislingid

*Tartu Ülikoolii klassikalise filoloogia osakond: Anne Lill
*
*"Iga inimene on mingis suhtes pime, küsimus on, kui palju on tal julgust ja vahest jultumustki valgusesse vaadata" Sirp.ee, 3. detsember 2009
*Anne Lill "Mõttemõlgutused Seneca üle" Postimees, 19. veebruar 1996 (Seneca raamatu "Moraalikirjad Luciliusele" tõlke arvustus)
Lembit Tedder

**Lembit Tedder** (8. august 1913 Tallinn – 15. mai 1954 Tallinn) oli eesti vaimulik.

Lembit Tedder sündis maaler Jaan Tedderi ja tema naise Leena ainsa lapsena. Ta õppis Tallinna linna 8. algkoolis ja lõpetas 1932 Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi. Seejärel õppis 1932–1933 Sõjakoolis ning 1933–1937 Tartu Ülikoolis usuteadust. Kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Ordineeriti 26. detsembril 1938 EELK vaimulikuks.

Töötas Tallinna Jaani koguduse noorsootöö õpetajana (1938–1939), Juuru Mihkli koguduse (1939–1949) ja Tallinna Toompea Kaarli koguduse õpetajana (1947–1954). Ta oli 1949–1954 Konsistooriumi assessor, alates 1949 Tallinna abipraost ja Konsistooriumi presiidiumi liige.

Lembit Tedder oli abielus organist-koorijuhi Hella Tedderiga, neil oli kaks last.

Ta on maetud Rahumäe kalmistule.

## Välislingid
*Artikkel ajakirjas Sulane
*Elulugu (Vaimulike elulood)
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Liepāja rajoon

**Liepāja rajoon** oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.

Rajoonis oli 5 linna: Aizpute, Durbe, Grobiņa, Pāvilosta ja Priekule.
Allikas (täpsustus)

**Allikas võib tähendada:
***Allikas** on põhjavee maapinnale jõudmise koht.

*[[Matemaatika]]s nimetatakse [[vektorväli|vektorvälja]] **allikaks** positiivse [[divergents (matemaatika)|divergents]]iga [[punkt (matemaatika)|punkt]]i selles.  

***Allikas** on tekst või [[Artefakt|ese]], mida ajaloolane kasutab mineviku kohta andmete/info saamiseks.
***Allikas** ehk heliallikas on iga nähtus, mis [[Kiirgus|kiirgab]] keskkonda seal levivaid [[Helilaine|helilaineid]].

***Allikas** (ka ''infoallikas'', ''algallikas'') on tekstis kasutatud [[tsitaat|tsitaadi]], andmete, pildi või joonise algne päritolutekst või selle [[autoriõigus]]te omanik. Enamasti räägitakse allikast selles tähenduses [[teadus]]e või [[ajakirjandus]]e kontekstis.

* [[URI]] (ühtne ressursiidentifikaator) on elektroonilise infoallika ühene kohamäärang, nt aadress

*[[Narva-Jõesuu Linna Vene Kultuuriühing Allikas]]

==Teosed==
*"**Allikas**" ("Istotšnik") on 1968. aasta melodraama, mille režissöör on [[Anatoli Granik]].
*"**Allikas**" ("The Fountain") on 2006. aastal linastunud [[Darren Aronofsky]] lavastatud film.
*"**Allikas**" ("The Fountainhead") on [[Ayn Rand]]i [[romaan]].
* "**Allikas**" ("La Source") on 1862. aastal valminud [[Gustave Courbet|Courbet]]' õlimaal lõuendil.
* "**Allikas**" ("La Source") on 1868. aastal valminud [[Gustave Courbet|Courbet]]' õlimaal lõuendil.
* "**Allikas'''" ("La Source") on 1856. aastal valminud Ingres'i õlimaal lõuendil.
Pritzkeri auhind

**Pritzkeri auhind** on arhitektuuriauhind, mille asutas Jay Pritzker 1979. aastal. Iga-aastast auhinda annab välja Hyatti sihtasutus. Auhinna rahaline suurus on 100 000 USA dollarit.

Pritzkeri auhinda on nimetatud ka arhitektuuri Nobeli auhinnaks.

## Auhinna laureaadid
* 1979 Philip Johnson, USA 
* 1980 Luis Barragán, Mehhiko 
* 1981 James Stirling, Suurbritannia
* 1982 Kevin Roche, USA 
* 1983 Ieoh Ming Pei, USA
* 1984 Richard Meier, USA
* 1985 Hans Hollein, Austria
* 1986 Gottfried Boehm, Saksamaa
* 1987 Kenzō Tange, Jaapan
* 1988 Gordon Bunshaft, USA ja Oscar Niemeyer, Brasiilia
* 1989 Frank Gehry, USA
* 1990 Aldo Rossi, Itaalia
* 1991 Robert Venturi, USA
* 1992 Álvaro Siza Vieira, Portugal
* 1993 Fumihiko Maki, Jaapan
* 1994 Christian de Portzamparc, Prantsusmaa
* 1995 Tadao Andō, Jaapan
* 1996 Rafael Moneo, Hispaania
* 1997 Sverre Fehn, Norra
* 1998 Renzo Piano, Itaalia
* 1999 Norman Foster, Suurbritannia
* 2000 Rem Koolhaas, Holland
* 2001 Jacques Herzog ja Pierre de Meuron, Šveits
* 2002 Glenn Murcutt, Austraalia
* 2003 Jørn Utzon, Taani
* 2004 Zahā Ḩadīd, Iraak/Suurbritannia
* 2005 Thom Mayne, USA
* 2006 Paulo Mendes da Rocha, Brasiilia
* 2007 Richard Rogers, Suurbritannia
* 2008 Jean Nouvel, Prantsusmaa
* 2009 Peter Zumthor, Šveits
* 2010 Kazuyo Sejima ja Ryue Nishizawa, Jaapan
* 2011 Eduardo Souto de Moura, Portugal
* 2012 Wang Shu, Hiina
* 2013 Toyō Itō, Jaapan
* 2014 Shigeru Ban, Jaapan
* 2015 Frei Otto, Saksamaa
* 2016 Alejandro Aravena, Tšiili
* 2017 Rafael Aranda, Carme Pigem ja Ramón Vilalta, Hispaania
* 2018 B. V. Doshi, India
* 2019 Arata Isozaki, Jaapan
* 2020 Yvonne Farrell ja Shelley McNamara, Iirimaa
* 2021 Anne Lacaton ja Jean-Philippe Vassal, Prantsusmaa
* 2022: Diébédo Francis Kéré, Burkina Faso-Saksamaa
* 2023: David Chipperfield, Suurbritannia
* 2024: Riken Yamamoto, Jaapan
* 2025: Liu Jiakun, Hiina
* 2026: Smiljan Radić Clarke, Tšiili

## Välislingid
* Pritzkeri auhinna ametlik koduleht
Tulemöll

"**Tulemöll**" on mitme filmi eestikeelne pealkiri:

*"**[[Tulemöll (film 1991)|Tulemöll]]**" (1991, originaalpealkirjaga "Backdraft") on Ron Howardi poolt lavastatud põnevusfilm.
*"**[[Tulemöll (film 1998)|Tulemöll]]**" (1998, originaalpealkirjaga "Firestorm") on Dean Sempleri poolt lavastatud põnevusfilm.
Krāslava rajoon

**Krāslava rajoon** oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Valgevenega.

Rajoonis oli 2 linna (Krāslava ja Dagda) ja 25 valda.

2009. aastast oli endise rajooni territooriumil Dagda piirkond, Krāslava piirkond ja osa Aloja piirkonnast.

2021. aastast on endise rajooni territooriumil uus Krāslava piirkond.
Kuldīga rajoon

**Kuldīga rajoon** oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. 

Rajooni suuremad jõed olid Venta ja Abava.

Rajoonis oli 2 linna (Kuldīga ja Skrunda).
Jēkabpilsi rajoon

**Jēkabpilsi rajoon** oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.

Rajooni suurim jõgi oli Daugava.

Rajoonis oli 3 linna: Jēkabpils, Aknīste ja Viesīte.
Natsume Sōseki

**Natsume Sōseki** (jaapani 夏目 漱石, pärisnimega Natsume Kinnosuke 夏目金之助; 9. veebruar 1867 – 9. detsember 1916) oli jaapani kirjanik, Meiji ajastu üks kuulsamaid jaapani kirjanikke. 

Natsume Sōseki alustas kirjanduslikku tegevust luuletuste ja novellidega, millest tuntuim on koomiline romaan "Mina olen kass" (1905, eesti keeles 2023, ISBN 9789916172629). Tema tuntumad romaanid on "Süda" (Kokoro 1914, eesti keeles 2025) ja "Noorsand" (Botchan 1906, eesti keeles 2022). Aastal 2023 ilmus eesti keeles romaan "Rohupadi" (Maret Nukke tõlkes, ISBN 9789985589458). 

Tema portree on 1984–2004 käibel olnud Jaapani 1000-jeenisel pangatähel.
Mirjam Mesak

**Mirjam Mesak** (sündinud 23. augustil 1990) on eesti laulja (sopran). 

## Muusikaharidus
Mirjam Mesak on laulnud Eesti Televisiooni Lasteekraani Muusikastuudios ja ETV Noortekooris. 

Klassikalist laulu õppis ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, mille lõpetas 2012. aastal. 2016. aastal sai laulu erialal bakalaureusekraadi Londonis asuvast koolist Guildhall School of Music & Drama, kus jätkab ka magistriõpinguid.

## Lauljakarjäär
### Ooperilaul

Seoses Londonis õppimisega on ta esinenud solistina paljudes Londoni esinduslikes kontserdisaalides (nt Barbican Hall, Milton Court Concert Hall, Wigmore Hall).

2018. aasta märtsis jõudis ta Euroopa noorte ooperilauljate võistlusel Glyndebourne Opera Cup poolfinaali.

Alates hooajast 2018/19 praktiseerib Mirjam Mesak Saksamaal Münchenis asuva Baieri Riigiooperi ooperistuudios ning teeb kaasa sellistes ooperites nagu Puccini "Boheem", Verdi "Rigoletto", Janáčeki "Jenůfa", Humperdincki "Hansuke ja Greteke", Mozarti "Võluflööt" jne.

### Popmuusika ja Eurovisioon

2007. aastal oli Mirjam Eesti Eurolaulu valimisel koos Johanna Münteriga Gerli Padari taustalaulja ning esines selles koosseisus ka mais Soomes toimunud Eurovisioonil. 

2009. aastal osales Mirjam Mesak Eurovisioni Eesti eelvoorus ansambli Urban Symphony koosseisus taustalauljana, esitades Sven Lõhmuse laulu "Rändajad". 7. märtsil valiti see laul esindama Eestit 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul tuli poolfinaalis 3. ja finaalis 6. kohale.

Mirjam Mesak oli kuni 2007. aasta lõpuni ansambli Glive taustalaulja.

Mirjam Mesaki debüütalbum "Samas kaugel ja siin" ilmus 2007. aasta novembri lõpus.

## Teoseid
### Helilooming
* Sussikommilood [Noot] : jõululaule väikestele ja suurtele. Lauliku koostaja Sven Peterson. Tallinn : SP Muusikaprojekt, 2005 – sisaldab teiste seas Mirjam Mesaki heliloomingut
* Samas kaugel ja siin [Helisalvestis – CD] / [esitab] Mirjam Mesak. Tallinn : P. Pajusaar, 2007 – sisaldab ka Mirjam Mesaki heliloomingut 

## Tunnustus
* 2019 – Baierimaa kunstiauhind esituskunstide kategoorias (Bayerische Kunstdörderpreis in Der Sparte Darstellende Kunst)
* 2024 – Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (silmapaistvate ülesastumiste eest rahvusvahelistel ooperilavadel eelmisel hooajal)

## Viited

## Välislingid
* Mirjam Mesaki koduleht
* Mirjam Mesaki laulunäiteid tema kodulehel
* Mirjam Mesak ja ETV Noortekoori vilistlaskoor – "Heliseb väljadel". YouTube, 5. jaanuar 2016
Rahvusmõtte auhind

**Rahvusmõtte auhind** on Tartu Ülikooli poolt alates 2004. aastast välja antav auhind, millega tunnustatakse inimest, kelle looming on silmapaistvalt edendanud eesti rahvuslikku ja Eesti riiklikku eneseteadvust.

Rahvusmõtte auhinna saaja kuulutatakse traditsiooniliselt välja Tartu Ülikooli aastapäevaaktusel 1. detsembril. Laureaat on saanud auhinnaks Ilmamaa kirjastuse sarja "Eesti mõttelugu" 50 köidet ning kunstniku valmistatud taiese.

## Laureaadid
Tartu Ülikooli Rahvusmõtte auhinna on saanud:

*2004 Ilmar Talve
*2005 Veljo Tormis
*2006 Endel Lippmaa
*2007 Kaljo Põllu
*2008 Ain Kaalep
*2009 Ants Viires
*2010 Mats Traat
*2011 Vello Salo
*2012 Arvo Kruusement
*2013 Anu Raud
*2014 Toomas Paul
*2015 Arvo Valton
*2016 Andres Sööt
*2017 Fred Jüssi
*2018 Kalle Kasemaa
*2019 Hando Runnel
*2020 Lea Tormis
*2021 Erkki-Sven Tüür 
*2022 Viivi Luik 
*2023 Merle Karusoo 
*2024 Krista Aru
*2025 Ene-Margit Tiit

## Viited


## Välislingid
* Rahvusmõtte auhind Tartu Ülikooli kodulehel
Hiie sõber

**Hiie sõber** on Maavalla Koja poolt alates 2008. aastast antav tunnustus hiite ja teiste looduslike pühapaikade hoidmisel tehtud töö eest.

Hiie sõbraks on kuulutatud

* 2008 – Martin Kivisoo, Muhu saare põliselanik, maahobuste kasvataja ja turismitalunik
* 2009 – Arvi Sepp, Lembi Välli ja Toivo Sepp, Paluküla hiiemäe kaitsjad
* 2010 – Mari-Ann Remmel
* 2011 – Jaanus Hiis, Jõelähtme valla Saha külavanem
* 2012 – Marju Kõivupuu, pärimuseuurija
* 2013 – Helmi Kaljurand, Tambet Torpan ja Tarmo Kasikov, Hiiemetsa külas asuva Kanepkaula kivi kaitsjad 
* 2014 - Kaja Toikka
* 2015 - Rein Maran, filmioperaator ja -režissöör
* 2016 - Ahto Kaasik, ühiskonnategelane ja rahvakultuuri uurija
* 2017 - Eha Metsallik
* 2018 - Metsahoolekogu (*Forest Stewardship Council*)
* 2019 - Ester Vaiksaar
* 2020 - Jüri Metssalu, ajaloolane
* 2021 - Erich Valksaar
* 2022 – Sirje Kasendi 
* 2023 – Ruuben Kaalep
* 2024 – Pikne Kama, arheoloog ja muinsuskaitsja

## Viited
Tallinna Gospelkoor

**Tallinna Gospelkoor** oli aastatel 2001–2009 Tallinnas tegutsenud koor.

Tallinna Gospelkoori koorijuht oli Riina Tikenberg, aastani 2007 oli koori kunstiline juht Piret Rips.

2005. aasta kevadel salvestas koor oma debüütalbumi "Plenty Good Room".

Tallinna Gospelkooriga seotud lauljaid:
*Rebecca Kontus
*Mirjam Mesak
*Ewert Sundja
*Birgit Õigemeel
Õige elamisviisi auhind

**Õige elamisviisi auhind** (*Right Livelihood Award*), ehk **Aruka Eluviisi auhind**, mida on nimetatud ka **alternatiivseks Nobeli auhinnaks**, on 1980. aastal Jakob von Uexkülli rajatud rahvusvaheline auhind. Alates 2005. aastast on auhinna tegevdirektoriks Ole von Uexküll.

Alates 1980. aastast on auhinda välja antud igal aastal, enamasti on laureaate mitu.

## Viited
Salto (Uruguay)

**Salto** on linn Uruguays, Salto departemangu keskus ja riigi suuruselt teine linn. Asub Uruguay jõe ääres. Linnast põhja poole jääb Salto Grande veehoidla.

## Ajalugu
Linn on asutatud 8. novembril 1756. 

## Kuulsaid linnaelanikke
*Luis Suárez
*Edinson Cavani
Raadiolained

**Raadiolained** on elektromagnetkiirgus  lainepikkusega 1&nbsp;mm kuni 10&nbsp;km. Sellistele lainepikkustele vastab raadiosageduste vahemik 30&nbsp;kHz kuni 300&nbsp;GHz (gigahertsi).

Raadiolainete lühemalaineline osa lainepikkusega 1&nbsp;mm kuni 1 m (võnkesagedused 300&nbsp;MHz kuni 300&nbsp;GHz) on tuntud ka mikrolainete nime all.

Raadiolained võivad olla looduslikud või tehnilised.

Looduslike raadiolainete allikaks on atmosfääris toimuvad elektrilised nähtused(äike) ja samuti kosmilised kehad, näiteks päike (tähed), planeedid, galaktikad, metagalaktikad.
 
Raadiolaineid rakendatakse raadiosignaalide edastamiseks raadiosides, mobiilsides, ringhäälingus, raadiolokatsioonis, raadionavigatsioonis, raadiospektroskoopias, raadioastronoomias ja mujal.

## Lainepikkuse ja sageduse vaheline seos
Raadiolainete pikkust *λ* (kreeka täht lambda) seob nende sagedusega *f*  valem 
: *f* × *λ* = 300 000 000 m/s,
kus 
: *f* on sagedus hertsides,
: *λ* on lainepikkus meetrites,
:300 000 000 m/s on valguse kiirus vaakumis (kõigis muudes levikeskkondades on see kiirus väiksem).

Sageduse ja lainepikkuse ümberarvutamise näiteid:
*kui sagedus  *f*  on megahertsides (MHz) ja lainepikkus  *λ*  meetrites (m), siis
::\lambda=\frac{300}{f} \; ja \; f=\frac{300}{\lambda}; \; näiteks sagedusele 100 MHz vastab lainepikkus  \lambda=\frac{300}{100}=3\;\text{m}
*kui sagedus  *f* on megahertsides (MHz) ja lainepikkus  *λ*  detsimeetrites (m), siis
::\lambda=\frac{3000}{f} \; ja \; f=\frac{3000}{\lambda}; \; näiteks sagedusele 500 MHz vastab lainepikkus  \lambda=\frac{3000}{500}=6\;\text{dm}
*kui sagedus  *f*  on gigahertsides (GHz) ja lainepikkus  *λ*  sentimeetrites (cm), siis 
::\lambda=\frac{30}{f} \; ja \; f=\frac{30}{\lambda}; \; näiteks sagedusele 15 GHz vastab lainepikkus  \lambda=\frac{30}{15}=2\;\text{cm}
*kui sagedus  *f* on gigahertsides (GHz) ja lainepikkus  *λ* millimeetrides (mm), siis
::\lambda=\frac{300}{f} \; ja \; f=\frac{300}{\lambda}; \; näiteks sagedusele 50 GHz vastab lainepikkus  \lambda=\frac{300}{50}=6\;\text{mm}

## Raadiolainete liigitus

## Lainepikkuste ajaloolistest nimetustest
20. sajandi algul jaotati raadiolained lähtuvalt tol ajal  raadiosignaalide edastamiseks kasutatavatest lainepikkustest pikk-, kesk-, lühi- ja ultralühilaineteks: 
*pikklained 1‒10&nbsp;km, lühend LW (ingl k *Long Wave*), vastavalt madalsagedused 30‒300&nbsp;kHz, lühend LF (ingl k *Low Frequency*); 
*kesklained 100‒1000 m, lühend MW (*Medium Wave*), vastavalt kesksagedused 0,3‒3&nbsp;MHz, lühend MF (*Medium Frequency*);
*lühilained 10‒100 m, lühend SW (*Short Wave*), vastavalt kõrgsagedused 3‒30&nbsp;MHz, lühend HF (*High Frequency*)
*ultralühilained 1‒10 m, lühend ULL (nt saksa k UKW *Ultrakurzwelle*), vastavalt kõrgsagedused 30‒300&nbsp;MHz, lühend VHF (*Very High Frequency*)

Edaspidi jäid pikk-, kesk-, lühi- ja ultralühilaine ainult vastavate ringhäälingu lainealade nimetusteks.

## Vaata ka
*Elektromagnetlainete spekter
*Mikrolained
*Polarisatsioon
*Raadiosagedus

## Välislingid
* Conversion radio frequency to wavelength and vice versa
Raadiosagedus

**Raadiosagedus** on avatud keskkonnas vabalt leviva elektromagnetlaine võnkesagedus sagedustel kuni 3000 GHz. Raadiosagedused on jaotatud raadiosagedusaladeks ja need raadiosageduskanaliteks.

Raadiosagedusala on Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu konventsiooni ja põhikirja täiendavates raadioeeskirjades kindlaks kasutusotstarbeks määratud raadiosagedusvahemik. Raadiosageduskanal on raadiosagedusala osa, mida on vaja raadiosaateseadme abil signaalide edastamiseks. Raadiosageduskanal on kindlaks määratud selle raadiosagedusala osa kesksageduse ning ribalaiusega või ülemise ja alumise piirsagedusega.



Raadiosagedused

Aste
Sagedusvahemik
Lainepikkusvahemik


.
Nimetus
Sagedusala
Nimetus
Laineala
Tähis



4
ülimadalsagedus
3–30 kHz
dekakilomeeterlaine
100–10 km
VLF



5
madalsagedus
30–300 kHz
kilomeeterlaine
10–1 km
LF



6
kesksagedus
0,3–3 MHz
hektomeeterlaine
1000–100 m
MF



7
kõrgsagedus
3–30 MHz
dekameeterlaine
100–10 m
HF



8
ülikõrgsagedus
30–300 MHz
meeterlaine
10–1 m
VHF



9
ultrakõrgsagedus
0,3–3 GHz
detsimeeterlaine
1–0,1 m
UHF



10
superkõrgsagedus
3–30 GHz
sentimeeterlaine
10–1 cm
SHF



11
ekstrakõrgsagedus
30–300 GHz
millimeeterlaine
10–1 mm
EHF



12
hüperkõrgsagedus
0,3–3 THz
detsimillimeeterlaine
1–0,1 mm
THF






## Vaata ka
*Elektromagnetlainete spekter
*Raadiolained

## Viited

## Välislingid
* Definition of frequency bands
Tsentriool

**Tsentriool** on loomaraku silindrikujuline organell, mis koosneb üheksast mikrotuubuli filamendist moodustunud kolmikust. 

Tsentrioolid on assotsieerunud rakutuuma rakumembraaniga. Loomarakus on reeglina kaks omavahel risti asetsevat tsentriooli, mis moodustavad tsentrosoomi –  raku organelli, mis koordineerib mikrotuubulite tsütoskeletti. Tsentrioolid uuenevad rakus duplitseerumise teel; see toimub siis, kui algab DNA replikatsioon. 

Tsentrioolid täidavad rakus kolme põhilist funktsiooni:

# Tsentrosoomi koosseisus on nad mikrotuubulite organisatsiooni keskuseks.
# Viburite või ripsmetega varustatud rakkudes on nad basaalkehaks, kust need struktuurid välja kasvavad.
#Rakujagunemisel koordineerivad tsentrioolid kääviniidistiku moodustumist ja funktsiooni.

## Vaata ka
*Tsentrosoom

## Viited
Mäksa mõis

**Mäksa mõis** (saksa keeles *Mäxhof*) oli rüütlimõis (fideikomiss) Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Tartu maakonda Kastre valla territooriumile.

## Ajalugu
Mäksa mõisa on esmamainitud 1555. aastal, mil see kuulus Meckside suguvõsale. Hiljem vahetusid mõisa omanikud sageli. 

Pärast Põhjasõda kuulus Mäksa Schlüteritele, Löwensternidele ja Essenitele. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Otto von Essen.

## Mõisaansambel

Mäksa mõisasüda asub Emajõe paremal kaldal. Härrastemaja vanem osa on kahekorruseline ning on ehitatud varaklassitsistlikus stiilis 18. ja 19. sajandi vahetusel. 19. sajandi lõpus lisati peahoone parempoolsesse otsa ühekorruseline historitsistlik tiibehitis. Tiibhoonele annavad omapära kaaraknad ja lamedad kolmnurkfrontoonid.

Nüüdisajal on härrastemaja eravalduses ning seda on restaureeritud. Enamik kõrvalhooneid on hävinud või varemeis.

## Mõisa kalmistu
Mäksa mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umber 0,6&nbsp;km kaugusele kagusse. Seal on ka uusgooti stiilis matusekabel.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Kirjandus
*
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 61–3.

## Välislingid

*Mäksa mõisast Eesti mõisaportaalis
*Mäksa mõis (Võnnu  khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Tääv

**Tääv** ehk **vannas** on laeva pikitalastiku eriti tugev osa, mis on laevakiilu pikenduseks kiilust pardani vööris (laevaninas, **vööritääv**) ja ahtris (tagaosas, **ahtritääv**). Täävide küljes kinnituvad laeva mõlema parda pardaplangutuse otsad.

Ahtritääv puudub peegelahtriga laevadel. 

Täävid puuduvad kiiluta lamedapõhjalistel laevadel.
Vannas

**Vannas** oli Eestis saarte murdes ja läänemurdes vanapärase puuadra kiilukujulise **künnipuu** nimetus.

Sellest on tulnud ka saartel ja Lääne-Eestis kasutusel olnud vannasadra nimetus.
 
## Viited

## Välislingid
* Adra vannas, ERM A 491:29, Eesti Põllumajandusmuuseum
Limneameri

**Limneameri** on nüüdis-Läänemere viimane ja tänini kestev merestaadium.

Limneamere alguseks loetakse aega umbes 4000 aastat tagasi. Limneamere algusperioodil valitses kuiv ja soe subboreaalne, hiljem jahe ja niiske subatlantiline (praegune) kliima.

Mõnede autorite arvates on otstarbekas eristada uut, niinimetatud Müüamere staadiumi, mis on tingitud sellest, et umbes 500 aastat tagasi jõudis Läänemerre suhteliselt karakteerne liik liiva-uurikkarp (*Mya arenaria*).

## Viited
Sõpruse puiestee

**Sõpruse puiestee** on mitme tänava nimi Eestis: 

***[[Sõpruse puiestee (Tallinn)|Sõpruse puiestee]]** Tallinnas
***[[Sõpruse puiestee (Tartu)|Sõpruse puiestee]]** Tartus
***[[Sõpruse puiestee (Koeru)|Sõpruse puiestee]]** Koerus  

## Vaata ka
*Sõpruse Puiestee, Eesti ansambel
*Sõpruse tänav
Kilter

**Kilter** (saksa keeles *Schilter*) oli teoliste töölesundija ja töö ülevaataja mõisas, kupja abiline.

Kiltri kohta käib vanasõna "Kubjas, kilter, aidamees – need on põrgus kõige ees".

## Viited
Eugen Gustav Dücker

**Eugen Gustav Dücker** (Eugène Gustav Dücker, Eugen Dücker; 10. veebruar 1841 Kuressaare, Liivimaa kubermang Venemaa keisririik – 6. detsember 1916 Düsseldorf, Saksamaa keisririik) oli baltisaksa kunstnik.

## Elukäik
Eugen Gustav Dücker sündis Kuressaares tisler Eduard Dückeri (1813–1886) ja Amalie Dückeri peres, õde Marie Mathilde Dücker (1847 Kuressaare – 1947 Nordrhein-Westfalen) oli ka maalikunstnik ja kunstiõpetaja.

Õppis aastail 1858–1862 Peterburi Kunstide Akadeemias, esmalt skulptuurierialal ning hiljem maastikumaalierialal professor Sokart Vorobjovi juures. Akadeemia lõputöö "Tammemets Tallinna lähedal" (kuulub praegu Tretjakovi galeriile) eest sai ta 1862. aastal esimese järgu kuldmedali. Ühtlasi sai ta ka kuueaastase stipendiumi välismaale. 1863 reisis Dücker Saksamaale, viibis lühemat aega Berliinis, Stuttgardis ja Karlsruhes ning jõudis järgmisel aastal Düsseldorfi, kus veetis oma kuus stipendiaadiaastat.

1872. aastast töötas Düsseldorfi Kunstiakadeemias professorina. 1868. aastal andis Peterburi Kunstide Akadeemia Dückerile akadeemiku ja 1874. aastal professori nimetuse.

Saksamaal elades külastas kunstnik korduvalt Eestit ning maalis hulga Eestimaa maastikke. Tema juures Düsseldorfis õppis terve rida Eestimaal tegutsenud maastikumaalijaid: Oskar Hoffmann, Richard Bergholz, Julius Fedders, Alexander Schlater.

## Looming
Kõigi oma Düsseldorfi Kunstiakadeemias töötatud 44 aasta jooksul soosis Dücker realistlikku loodusekujutust, mistõttu seal seni viljeldud hilisromantiline maastikumaal taandus. Dücker jäi tihedalt seotuks Venemaa kunstieluga ja osales mitmel näitusel, sealhulgas ka 1882. aastal toimunud teisel peredvižnikute näitusel. 

Oma looduse motiivirikkust rõhutava loominguga uuendas ka vene maastikumaali ning pani aluse selle uuele tõusule. 

Dücker eelistas valgusküllaseid selgelt liigendatud rannamaastikke (nt „Tiskre rand”, 1866, ja „Mere rannal”, 1875), eriti Rügeni saare ja Saaremaa vaateid, mida täiendas harilikult väikeste olustikustseenidega. Kasutas sageli Eesti ja Läänemere motiive.

Ta on loonud ka elulisi, tehniliselt meisterlikke oforte ja akvarelle, näiteks "Viljalõikus", "Mere kallas", "Sügismaastik".
## Galerii

file:Ducker kõrge kallas.jpg| "Kõrge kallas"
file:Dücker maastik tuulikuga.jpg| "Maastik tuulikuga"
file:Dücker tee üle liiviku.jpg| "Tee üle liiviku""
file:Dücker Mere rannal.jpg| "Mere rannal"
file:Dücker Tiskre rand.jpg| "Tiskre rand"
file:Tee külasse.jpg| "Tee külasse"
file:Ducker küla põhja-saksamaal.jpg| "Küla Põhja-Saksamaal"
file:Dücker Krabbenfischer am Ostseestrand.jpg| "Krabbenfischer am Ostseestrand"
file:Ducker mees mere ääres.jpg| "Mees mere ääres"
file:Dücker Rügeni maastik.jpg| "Rügeni maastik"
file:DYKER aquarelle.jpg| "Akvarell"
file:Dycker kari metsa veerel.jpg| "Kari metsa veerel"


## Viited

## Välislingid

*Kirje Eugen Gustav Dückeri sünni kohta Kuressaare koguduse sünnimeetrikas (Saaga, nõuab sisselogimist)
*
Ungari Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Ungari]]** on osalenud **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** alates 1994. aastast. Aasta varem, 1993. aastal ei õnnestunud Ungaril võistlusel osaleda, sest idabloki riikide jaoks moodustatud kvalifikatsiooniringist edasi ei pääsetud.

1994. aastal esindas Ungarit Friderika Bayer, kelle esitatud laul saavutas neljanda koha. See on siiani ka Ungari parim tulemus Eurovisioonil. 1995. aasta Eurovisioonil koguti seevastu vaid 3 punkti ja jäädi eelviimaseks. 1996. aastal kaotas Ungari taas kvalifikatsiooniringis ega pääsenud finaalvõistlusele.

Pärast viimaste hulka jäämist 1998. aastal ei osalenud Ungari enam mitu aastat Eurovisiooni lauluvõistlusel. Naasti 2005. aastal, ja Ungari esindaja NOX-i esitatud laul sai 12. koha. Seejärel teatas Ungari, et ei osale 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kuid juba 2007. aastal naasti koos Magdi Rúzsaga, kes tõi Ungarile 9. koha.

2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel jäi Ungari poolfinaalis viimaseks. Ka 2009. aastal ei pääsenud Ungari finaali. 2011. aastal esindas Ungarit Kati Wolf lauluga "What About My Dreams?", mis saavutas poolfinaalis 7. ja finaalis 22. koha.
## Osavõtt

## Hääletamise ajalugu (1994–2017)
Ungari on *andnud* kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

Ungari on *saanud* kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Viited

## Välislingid
* Eurovisioon.ee – Ungari
Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind

**Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind** on Põlvamaal välja antav auhind. See määratakse eriliste teenete või kestva viljaka tegevuse eest eesti rahvuskultuuri viljelemisel, arendamisel ja jäädvustamisel ning järjepidevuse kindlustamisel.

Auhind sai alguse 1990. aastal, kui Põlvamaa Kultuurifond ja maavalitsus otsustasid hakata välja andma Jakob Hurda nimelisi kultuuripreemiaid. Auhinna saajaid on igal aastal kaks. Üks neist antakse Põlvamaal vanavara kogumisega silma paistnud isikule, teine aga vabariigi kultuuritegelasele. Aastast 1996 on annab auhinda välja Jakob Hurda nimeline Põlva Rahvahariduse Selts.

## Laureaadid
; 1992          
*Kristjan Torop
*Paul Lehestik

; 1993          
*Aino Voolmaa
*Heli Raidla

; 1994           
*Aino Strutzkin
*Laine Lõvi

; 1995           
*Veera Pino
*Kaljo Põllu

; 1996           
*Udo Kolk
*Leo Reissar

; 1997
*Mall Hiiemäe, Eesti Rahvaluule Arhiivi vanemteadur 
*Tiiu Kiudorv, Põlva Ühisgümnaasiumi õpetaja 

; 1998           
*Ingrid Rüütel
*Rein Vill

; 1999           
*Ottilie-Olga Kõiva
*Tiiu Kunst

; 2000           
*Jaan Eilart
*Ülle Podekrat

; 2001            
*Mare Piho
*Veera Hirsik

; 2002            
*Eva Potter
*Helve Lübeck

; 2003            
*Vaike Sarv
*Milvi Hirvlaane

; 2004            
*Ants Viires
*Helle Kõlli

; 2005            
*Aleksei Peterson
*Asta Tagel

; 2006            
*Eevi Astel
*Ulve Kangro

; 2007            
*Anne Ojalo, Eesti Rahvusliku Folkloorinõukogu vastutav sekretär
*Enn Esko, Põlvamaa kodu-uurija ja paljude kodulooliste raamatute autor

; 2008
*Heivi Pullerits, Tartu linnamuuseumi juhtivteadur
*Liina Kähr, Põlvamaa kodu-uurija

; 2009
*Igor Tõnurist
*Ülo Needo

; 2010
* Valter Haamer 
* Maret Kolsar

; 2011
* Sirje Vill
* Veikko Armas Väntänen

; 2012
* Heljo Saar
* Ain Erik

; 2013
* Ester Liblik
* Jüri Trei

; 2014
* Paul Hagu
* Arvo Jää

; 2015
* Piret Õunapuu
* Heino Tartes

;2016
* Rein Veidemann
* Andres Määr

;2017
* Asta Pintsaar
* Ilmar Vananurm

;2018 
*Tiina Allas
*Rein Saukas

;2019 
*Janika Oras 
*Meelis Kihulane

;2020
*Mart Laar
*Eela Jää

;2021 
*Meelika Hainsoo
*Reet Roop

;2022 
*Maidi-Maria Tammik
*Krista Sildoja

;2023
*Urve Järg
*Ellen Värv 

;2024 
*Mare Kõiva 
*Merike Tigas

## Välislingid
*Auhinna laureaadid
Kemogeensed setted

**Kemogeensed setted** ehk **keemilised setted** (ka *pegnitogeensed setted*, tõenäoliselt tuleneb kr *pēgnymi* 'löön; tarretan, kristalliseerin' + *gignomai* 'sünnin, tekin') on setted, mis on tekkinud lahusest või suspensioonist keemiliselt välja sadestunud ainest. 

Enamasti tekivad kemogeensed setted veekogude põhja veest väljasadestunud sooladest. 

Diageneesi tagajärjel muutuvad keemilised setted kemogeenseteks kivimiteks. Nendeks on näiteks haliit (kivisool), kips ja allikalubi.

## Vaata ka
*Biogeensed setted

## Välislingid
*Eesti keelde tõlgitud animeeritud õppevahend bio- ja kemogeensete kivimite kohta Tromsø ülikooli veebilehel webGeology.
Philippe VI

**Philippe VI** (1293 – 22. august 1350) oli Prantsusmaa kuningas aastail 1328–1350 ning koos Jeanne II-ga Navarra kuningas **Philippe III** 1284–1314. Ta oli esimene Valois' dünastiast pärinev Prantsusmaa kuningas.

Philippe sündis Prantsusmaa kuninga (1285–1314) Philippe IV noorema venna, Valois' krahvi Philippe'i ja Marguerite d'Anjou pojana.

## Kuningatroonile saamine

1328. aastal suri kuningas Charles IV ilma meessoost pärijateta. Peamisteks troonipretendentideks said senise kuninga lellepoeg Philippe ja Inglise kuningast õepoeg Edward III. Prantsuse kõrgaadlike toel nimetati regendiks Philippe. Charles IV lesk Jeanne d'Évreux oli enne kuninga surma siiski temast rasedaks jäänud. Kuna sündis aga tütar ning naissoost isikutel polnud võimalust troonile asuda, krooniti Philippe VI 29. mail 1328. aastal Reimsi katedraalis Prantsusmaa kuningaks. 

## Philippe VI valitsusaeg

Kohe oma valitsusaja alguses saavutas ta sõjalise edu Flandrias. 1328. aasta augustis lõi tema juhitud vägi mässuliste flaami talupoegade vägesid ning aitas sealsele troonile tagasi rahva kukutatud Flandria krahvi Louis I.

Oma valitsusaja alguses oli Philippe VI sõbralikes suhetes Inglise kuninga Edward III-ga. 1332. aastal plaanisid nad üheskoos ristiretke, mis jäi aga tegemata. Valitsejate vahel tekitas pingeid nii Akvitaania hertsogkonna staatus kui ka see, et Philippe VI pakkus 1334. aastal varjupaika Šotimaa kuningale David II-le ja nimetas end tema huvide kaitsjaks. Lõplikult mindi tülli siis, kui Edward III pakkus varjupaika Philippe VI endisele nõunikule ja lähikondlasele Robert III d'Artois'le. Robert oli üritanud pettuse teel pärandust saada, kuid selle ebaõnnestumise järel suutis vaevu Prantsusmaalt pageda. Philippe oli teda kogu Euroopast tagasi otsinud. Edward III tõstis Roberti oma õukonnas suure au sisse.Vastukaaluks sellele kuulutas Philippe VI 24. mail 1337, et Edward III on õhutanud Akvitaanias mässu ja allumatust. Sellega algas saja-aastane sõda.
Eesti Matemaatika Selts

**Eesti Matemaatika Selts** on Tartus resideeriv ühendus, mis püüab kaasa aidata matemaatiliste teaduste ja matemaatilise hariduse arengule Eestis, samuti matemaatika rakendamisele eri valdkondades.

Selts on asutatud 23. veebruaril 1926 **Akadeemilise Matemaatika Seltsina**, mille esimene esimees oli Gerhard Rägo. Aastatel 1941–1987 selts ei tegutsenud. Selts alustas taas tegevust 17. septembril 1987 Eesti Matemaatika Seltsina.

## Auliikmed
# Jaak Peetre (1994)
# Ülo Kaasik (2003)
# Ülo Lumiste (2003)
# Olaf Prinits (2003)
# Enn Tamme (2003)
# Rein Kolde (2006)
# Aavo Lind (2006)
# Ene-Margit Tiit (2006)
# Gennadi Vainikko (2006)
# Õie-Marta Tuisk (2009)
# Otu Vaarmann (2009)
# Aksel Telgmaa (2009)
# Maido Rahula (2009)
# Mati Abel (2012)
# Elts Abel (2015)
# Kalle Kaarli (2015)
# Andi Kivinukk (2015)
# Erna Laanpere (2015)
# Aita Raudsepp (2015)
# Hele Kiisel (2018)
# Lea Lepmann (2018)
# Tiit Lepmann (2018)
# Peeter Puusemp (2018)

## Vaata ka
*Gerhard Rägo nimeline mälestusmedal
*Arnold Humala preemia
*Eesti Matemaatika Seltsi üliõpilaspreemia
*Eesti Matemaatika Seltsi publikatsiooniauhind
*Gunnar Kangro kõrgkooliõpiku preemia
*Stipendium Benoit Mandelbrot'i jälgedes
*Eesti Matemaatika Päevad

## Välislingid
*Eesti Matemaatika Seltsi koduleht
*Mati Abel (1997). Matemaatikaseltsi tegevus Eestis läbi aegade
Scholarpedia

**Scholarpedia** on veebientsüklopeedia, mis temaatika osas piirdub neuroteaduste, kunstliku intellekti ja astrofüüsika teemadega. 

Selle alustajaks oli 2006. aastal vene päritolu Ameerika Ühendriikides töötav neuroteadlane Eugene M. Izhikevich. 

Scholarpedia artiklite autorid valitakse kasutajate poolt eriala ekspertide seast, ning iga artikli alguses on märgitud selle autor oma õige nimega. 

## Vaata ka
*Entsüklopeedia

## Välislingid
*Scholarpedia avaleht
Kelaatravi

**Kelaatravi** on organismist raskmetalle väljutav ravi.

Kelaatravis kasutatakse kelaatumist, mille puhul orgaanilised ühendid moodustavad ühendeid metalliioonidega.
Sipelga tänav

**Sipelga tänav** on tänav mitmes Eesti asulas:

* **[[Sipelga tänav (Kolkja)|Sipelga tänav]]** Tartumaal Peipsiääre vallas Kolkja alevikus
* **[[Sipelga tänav (Raavitsa)|Sipelga tänav]]** Valgamaal Valga vallas Raavitsa külas
* **[[Sipelga tänav (Räni)|Sipelga tänav]]** Tartumaal Kambja vallas Räni alevikus
* **[[Sipelga tänav (Tabasalu)|Sipelga tänav]]** Harjumaal Harku vallas Tabasalu alevikus
* **[[Sipelga tänav (Tallinn)|Sipelga tänav]]**  Tallinnas Mustamäe linnaosas Sääse asumis
* **[[Sipelga tänav (Tiskre)|Sipelga tänav]]** Harjumaal Harku vallas Tiskre külas 
* **[[Sipelga tänav (Sõmeru)|Sipelga tänav]]** Lääne-Virumaal Rakvere vallas Sõmeru alevikus

## Vaata ka
*Sipelga põik on tänav Räni alevikus
*Sipelga tee
Reimsi katedraal

**Reimsi katedraal** on basiilika Prantsusmaal Reimsis (prantsuse keeles *Cathédrale Notre Dame de Reims*). Reimsi katedraal oli Prantsusmaa kuningate kroonimiskirik.

Reimsi katedraal on Reimsi peapiiskopi aujärg.

Praegune kirik valmis 13. sajandi lõpus, välja arvatud lääneportaal, mis püstitati 14. sajandi alguses. Kirik rajati 1211. aastal maha põlenud kiriku kohale, mis omakorda oli rajatud basiilika kohale, kus legendi järgi Püha Remigius ristis 496 Chlodowech I. Viimane oli omakorda rajatud Vana-Rooma termide kohale.

Katedraal ehitati 13. sajandil gooti stiilis, välja arvatud läänetiib, mis ehitati 14. sajandi algupoolel eelmise sajandi jooniste järgi. Seetõttu on Reimsi katedraal stiililt ebatavaliselt ühtlane. Löövi on pärast pikendatud, et kirik mahutaks rohkem rahvast, kes kuninga kroonimist vaatama tulevad.

Lossi tornid on 81 meetrit kõrged, aga esialgu projekteeriti nad 120 meetri kõrgused. Lõunatornis on kaks suurt kella. Neist suurem, mis 1570 nimetati Lotringi kardinali Charlesi järgi Charlotte'iks, kaalub umbes 11 tonni.

Seest on kirik 139 m pikk, löövi kohalt 30 m lai ja keskkohalt 38 m kõrge. 

Esimese maailmasõja ajal sai katedraal sakslaste mürsutulest tugevasti kahjustada. Taastamistööd algasid 1919 ja katedraal avati täielikult 1938. Katedraali taastamist toetasid rahaga Rockefellerid.

Reimsi katedraal kuulub alates 1991 UNESCO maailmapärandi nimekirja.

2006. aastal külastas kirikut pool miljonit külastajat.

## Välislingid
Lõuna-Taani piirkond

**Lõuna-Taani piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Taani lõunaosas. 

Piirkond loodi 1. jaanuaril 2007 haldusreformi (*[[strukturreformen]]*), kui senised maakonnad asendati 5 suurema piirkonnaga. Lõuna-Taani piirkonnaks ühinesid Fyni, Ribe ja Lõuna-Jüütimaa maakond ning osa Vejle maakonnast (endised Børkopi vald, Egtvedi vald, Fredericia vald, Jive vald, Jellingi vald, Koldingi vald, Lunderskov' vald, Vamdrupi vald ja Vejle vald). Lõuna-Taani piirkond hõlmab Jüütimaa lõunaosa, Fyni ja Langelandi saare ning hulga väiksemaid asustatud saari. 78 vana maakonda ühendati 22 uueks maakonnaks.

Piirkonna pindala on 12 191 km² ja elanike arv 1 194 659 (2008). Piirkonna keskus on Vejle, suurim linn Odense. Kolm rahvarikkamat valda on Odense vald, Esbjergi vald ja Vejle vald.

## Haldusjaotus
Piirkonnas on 22 valda:

## Välislingid
*Piirkonna koduleht
Herman Treial

**Herman Treial**, ka **Jaan Treial**, kuni 1937. aastani **Hermann Treier** (21. oktoober 1904 Tartu – 9. veebruar 1951 Helsingi) oli Eesti (leitnant) ja Saksa (kapten) sõjaväelane.

Herman Treial lõpetas 1929 sõjakooli, teenis 7. Jalaväerügemendis, Sõjavägede Varustusvalitsuses ja Eesti piirivalves. 

Teise maailmasõja ajal teenis H. Treial 184. Eesti Julgestusgrupis ja Saksa sõjaväes 660. Idapataljonis ja 660. Eesti Pataljonis, 

Aastatel 1945–1949 oli Herman Treial metsavend.

28. juunil 1949 põgenes ta koos Artur Lõokesega Soome, arreteeriti seal ja suri vangla haiglas. Tema põrm maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule. Artur Lõoke anti Nõukogude Liidule välja ja hukati.

## Kirjandus
*Jussi Pekkarinen, Juha Pohjonen. Läbi Soome kadalipu. Inimeste väljaandmised Nõukogude Liidule 1944-1981. Tallinn, 2008, lk. 174–176. 
*Jaak Pihlau. Maapõgenemised okupeeritud Eestist. Tuna, 2001, nr. 3, lk. 58–71.
*Rein Riitsalu. Kahe eestlase kannatustee. Herman Treiali ja Artur Lõokese juhtum. Stockholm, 1962.
* Tuuli Reijonen, "Kes on süüdi", tlk Valev Uibopuu, Stockholm: Vaba Eesti, 1962

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
*
Sjællandi piirkond

**Sjællandi piirkond** on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Taani lõunaosas.

Piirkond loodi 2007. aasta alguses Roskilde, Storstrømi ja Lääne-Sjællandi maakonna ühinemisel.

Sjællandi piirkonna pindala on 7273 km² ja elanike arv 819 427 (2008). Piirkonna keskus on Sorø, suurim linn Roskilde. Kolm rahvarikkamat valda on Næstved, Roskilde ja Slagelse.

## Haldusjaotus
Piirkonnas on 17 valda:

## Viited

## Välislingid
* Sjællandi piirkonna koduleht
Artur Lõoke

**Artur Lõoke** (20. september 1909 Jõgeva – 11. oktoober 1950 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1940) ja raudteelane.

Ta oli jaamakorraldaja ja jaamaülem mitmes Eesti raudteejaamas, viimati Rakkes. 1941–1942 oli ta Omakaitse Jõgeva kompanii ülem. 

28. juunil 1949 põgenes ta koos Herman Treialiga Soome, kuid anti Nõukogude Liidule välja 16. aprillil 1950. Ta mõisteti surma sama aasta 26. juulil ja hukati 11. oktoobril.  

Lõokese abikaasa ja 9-aastane tütar küüditati 1951. aasta sügisel Siberisse.

## Viited

## Kirjandus
* Rein Riitsalu. Kahe eestlase kannatustee. Herman Treiali ja Artur Lõokese juhtum. Stockholm 1962.
* Jaak Pihlau. Maapõgenemised okupeeritud Eestist. Tuna 2001, nr 3, lk 58–71.
* Jussi Pekkarinen, Juha Pohjonen. Läbi Soome kadalipu. Inimeste väljaandmised Nõukogude Liidule 1944-1981. Tallinn, 2008, lk 174–176.
* Pekka Erelt, Vabaduse virvatuled

## Välislingid
*Artur Lõoke Eesti ohvitseride andmekogus
Valgeselg-kirjurähn

**Valgeselg-kirjurähn** (*Dendrocopos leucotos*, sünonüüm *Picoides leucotos*) on kirjurähni perekonda rähniliste sugukonda kuuluv linnuliik.

Ta sarnaneb paljus Eesti kõige tavalisema rähniliigi suur-kirjurähniga.

Soomes ja Rootsis on valgeselg-kirjurähn liiga intensiivse metsamajanduse tulemusena muutunud haruldaseks. Eestis on liigi seisund veel küllaltki hea.

## Välimus
Valgeselg-kirjurähnile on iseloomulik tugev valge ristvöödistus seljasulestikus ja roosakaspunane sabaalune. Isaslinnu pealagi on punane, emaslinnul must.

## Levik ja elupaik
Valgeselg-kirjurähn on levinud Euraasia metsavööndis Skandinaaviast Kaug-Idani.

Eestis hinnatakse valgeselg-kirjurähni pesitsusaegset arvukust 3000–6000 paarile, talvist arvukust 4000–8000 isendile.

## Viited

## Välislingid
*
Baltica-Borussia Danzig

**Corps Baltica-Borussia Danzig zu Bielefeld** on vehklev ja värve kandev Bielefeldi ülikooli juures tegutsev üliõpilasorganisatsioon, mis on asutatud 3. novembril 1860. 

Korporatsiooni värvid on alates 1952. aastast helesinine, must ja valge.

## Ajalugu
Asutamisest alates on korporatsioon tegutsenud vaheaegadega erinevate nimede all erinevate ülikoolide juures:

* 3. november 1860 – 1864 Livonia (Karlsruhes), värvid punane, roheline ja valge
* 24. juuni 1862 – märts 1866 Landmannschaft Baltica (Zürichis), värvid roheline, punane ja valge
* 20. mai 1864 – 31. mai 1878 Landmannschaft Baltica (Karlsruhes), värvid helesinine, punane ja valge
* 2. mai 1905 – 2. november 1935 Baltica (Danzigis)
* 12. september 1952 – 4. juuli 1970 Baltica-Borussia Danzig (Hannoveris), värvid helesinine, must ja valge
* 29. september 1980 – Baltica-Borussia Danzig (Bielefeldis) 

Korporatsiooni liikmete hulka on kuulunud teiste seas Oskar von Ekesparre, Reinhold Guleke (asutajaliige) ja Otto Wilhelm von Struve.

## Välislingid

* Corps Baltica-Borussia Danzig zu Bielefeldi koduleht
Friedrich Walter

**Friedrich Heinrich Boris von Walter** (25. veebruar 1907 Tallinn – 20. veebruar 1933 Tartu) oli viimane duellil hukkunud Tartu üliõpilane. 

Ta lõpetas 1926. aastal Tartu A. Walteri Saksa Ühisgümnaasiumi. Õppis alates 1928. aastast Tartu Ülikoolis loomaarstiteadust ja oli Korporatsioon Livonia liige. 

Sai Vorbuse metsas 18. veebruaril 1933 Oswald von Schmidtiga peetud püstoliduellil surmavalt haavata ja suri 20. veebruaril 1933 Mellini kliinikus. Tartu-Võru rahukogu mõistis 20. oktoobril 1933 Oswald Schmidti kaheks aastaks kindlusvanglasse.

## Viited

## Kirjandus
*Kahevõitluses haavatud üliõpilane suri. Postimees nr 43, 21. veebruar 1933. Lk 1
*Suudlus, mis maksis surmahinda. Uudisleht, 27. veebruar 1933. Lk 3 ja 4
*Auasjade lahendamine verega. Postimees nr 247, 21. oktoober 1933. Lk 3
*Kahevõitlus naise pärast. Kaja nr 247, 21. oktoober 1933. Lk 5

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Fritz Walter

**Friedrich Walter** (tuntud kui **Fritz Walter**; (31. oktoober 1920 – 17. juuni 2002) oli Saksamaa LV jalgpallur, kes oli koondise kapten 1954. aasta maailmameistrivõistlustel, kui Saksamaa võitis oma esimese maailmameistritiitli.
Karl Parek

**Karl Parek** (15. aprill 1903 Velise vald, Läänemaa – 3. juuli 1941 Tallinn) oli pedagoog ja Eesti sõjaväelane (kapten). 

Ta oli 1928. aastast üliõpilasseltsi Liivika liige. 

Arreteeriti NKVD poolt 24. juunil 1941. Hukati vangistuses.  

Tema abikaasa oli kunstiajaloolane Elsbet Parek. Nende noorem tütar on dissident ja Eesti ühiskonnategelane Lagle Parek, nende vanema tütre Eva-Marju Ahoneni poeg on Heiki Ahonen. 

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu

* Eesti Kommunismiohvrid 1940-1991: http://memoriaal.ee/otsing/?q=0000074286

* Fotod: http://ajapaik.ee/?album=66817
Moritz Raack

**Moritz Fritz Paul Raack** (2. august 1905 Halahalnja mõis, Senno vald, Petserimaa – 7. veebruar 1932 Tartu) oli Tartu üliõpilane.

Õppis Tartu Ülikoolis alates 1928. aastast metsandust, oli korporatsiooni Fraternitas Academica liige.

Tapeti kaasvõitleja Johannes Sellbergi poolt. Seetõttu on teda (ilmselt ekslikult) peetud eelviimaseks duellil hukkunud Tartu üliõpilaseks.

## Kirjandus
*"Verine kurbmäng Tartu "Grand-Hotellis"". Postimees, 9. veebruar 1932, nr. 33, lk. 3
*"Kolmekordne mõrtsukatöö Tartus". Virumaa Teataja, 9. veebruar 1932, nr 15, lk 1 DIGAR
Ants Laasi

**Ants Laasi** (kuni 1937 **Hans Laasi**; 5. september 1909 Riisipere vald, Harjumaa – 18. veebruar 1989 Santa Rosa, California, USA) oli eesti geograaf.

Lõpetas Tallinna Reaalkooli, õppis aastatel 1926–1935 Tartu ülikoolis geograafiat, lõpetas 1935 *[[cum laude]]*, 1937 kaitses samas magistritöö loodusteaduste alal (Vormsi maastikuline kirjeldus). Üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.

Ta oli ajakirja Eesti Loodus ja koguteose "Eesti" peatoimetaja ning 1940–1944 Tartu Ülikooli geograafia instituudi assistent. 

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, sealt siirdus 1949 USA-sse.

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''