Richard Bedford Bennett

**Richard Bedford Bennett** (3. juuli 1870 Hopewell Hill, New Brunswick, Kanada – 27. juuni 1947 Mickleham, Surrey, Inglismaa) oli Kanada riigimees, Kanada 11. peaminister. Ta oli ametis ülemaailmse majanduskriisi ajal 1930–1935.

Bennettil oli bakalaureusekraad õigusteaduses ning ta lõpetas Dalhousie Ülikooli 1893. aastal. Poliitikaga alustas Bennett 1897. aastal, mil ta asus teenima Loodealade ja Alberta seadusandlikke kogusid. Kanada alamkojaga liitus Bennett 1911. aastal, kus ta esindas Albertat. Hiljem töötas ta ka riigiteenistuse peadirektori (1916) ja justiitsministrina (1921). Konservatiivse Partei juhiks sai ta 1927. aastal ning kolm aastat hiljem valiti ta peaministriks. Peamiselt seetõttu, et Bennett oli lubanud suurejooneliselt üleilmse majanduskriisi tagajärgedega tegeleda. Ta alahindas täielikult majanduskriisi ja selle pikaajalisi tagajärgi ning võttis kasutusele vaid üsna nõrgad meetmed (nt pisut kõrgemad tariifid ja tööpuuduse leevendamine). 1935. aastal pakkus Bennett välja seadusandliku programmi, mis sarnanes USA president Franklin D. Roosevelti uue kursiga, kuid tema ideed ja meetmed tekitasid umbusku tema enda parteis. 1935. aasta valimistel kaotas ta Mackenzie Kingile. Opositsiooni juhtis ta 1938. aastani ning läks samal aastal pensionile.

## Noorus
Bennett sündis New Brunswicki provintsis Hopewell Hillis 1870. aastal. Bennett on ainus Kanada peaminister, kes on New Brunswickist pärit. Tema perekond elas vaesuses, kuigi kunagi olid nad olnud edukad laevaehituses. Nooruses oli Bennett usin lugeja, ta oli silmapaistev õpilane ning temast sai juba 18-aastaselt direktor. Suviti töötas ta advokaadibüroodes. Ta lõpetas Dalhousie Ülikooli õigusteaduse erialal. Pärast seda pakuti talle tööd Calgary advokaadibüroos ning hiljem asutas ta enda büroo. 1897. aastal kolis Bennett läände.

Ta töötas mõni aeg koos oma lapsepõlvesõbra Max Aitkiniga ning nad olid koos väga edukad. Bennettist sai enne 40. eluaastat multimiljonär. Ta ei tarbinud alkoholi ega suitsetanud, samuti ei abiellunud ta kunagi. Bennett oli filantroop ning annetas heldelt koolidele, haiglatele ja hädasolijatele.

## Poliitiline karjäär
Bennett lõpetas ülikooli 1893. aastal ja kolm aastat hiljem valiti ta Chatami linnavolikogu liikmeks New Brunswickis. 1898. aastal võitis ta Loodealade assamblee valimised ning see suurendas taas tema tahet osaleda poliitikas. Bennett oli väga osav kõnemees, kes rääkis kiiresti ja soravalt. 1905. aastal sai temast Alberta esimene Konservatiivse Partei juht.

Föderaalpoliitikaga hakkas Bennett tegelema 1911. aastal ning ta valiti Calgary parlamendi liikmeks. Teda ei valitud valitsuskabinetti ja see valmistas talle pettumust. Siiski paistis ta silma tööka ja veenva esinejana. Bennett polnud siiski oma positsiooniga rahul ning ei kandideerinud 1917. aastal uuesti.

## Konservatiivse Partei juht
Bennettist sai 1921. aastal justiitsminister, kuid järgmistel valimistel ta kohta ei saanud. 1926. aastal pidas ta mitmeid ameteid, olles rahandusminister, siseministri kohusetäitja ja kaevandusministri kohusetäitja. 1927. aastal sai temast rahvusliku Konservatiivse Partei juht. Ta püüdis usinalt partei ühtsust suurendada ja annetas ka ise selleks raha. 1930. aasta valimistel lubas Bennett luua uusi töökohti, aidata töötuid ja viia Kanada taas maailmaturule. Konservatiivid olid edukad ning Bennettist sai peaminister.

## Peaminister
Bennett üritas eri meetmetega üleilmse majanduskriisi tagajärgi leevendada. Näiteks võeti vastu seadus, mis andis 20 miljonit avalikeks töödeks. Seadusele tehti aasta hiljem täiendus, mis pakkus abi põllumeestele ja töötutele, samuti pidi see aitama ehitada infrastruktuuri. Tänu Bennetti valitsusele oli põllumeestel kergem laene hankida. Bennett kutsus Ottawas kokku majanduskonverentsi, mis aitas elavdada kaubandust. Näiteks suurendas see kaupade müüki Suurbritannias.

Bennetti ja tema valitsuse pingutustele vaatamata süvenes majanduskriis. Ta oli küll lubanud tagajärgedega jõuliselt tegeleda, kuid avastas, et kriisist väljatulemiseks ühtset programmi luua on keeruline. Järjest enam hakati teda nägema ebapädeva juhina. 1934. aastaks olid nii paljud kodanikud kui ka tema enda partei liikmed tema vastu pöördunud ja tema populaarsus vähenes. On ajaloolasi, kes arvavad, et Bennett sattus peaministriks väga halval ajal ning kui ta oleks mõnel teisel perioodil peaminister olnud, ei oleks tal nii halba mainet.

## Opositsiooni juht
Bennett oli valimistulemustest löödud, kuid oli siiski tugev opositsiooni juht. Ta oli andekas väitleja ning osales alamkojas pea alati, esitades teravaid küsimusi. Terviseprobleemide tõttu pidi ta 1938. aastal Konservatiivse Partei liidri kohalt tagasi astuma.

## Hilisem elu
Pärast tagasiastumist asus Bennett elama Suurbritanniasse, mis oli olnud tema ammune unistus. Ta pidas ettekandeid ja osales mitmes nõukogus. Samuti töötas Bennett lord Beaverbooki assistendina, nende teenete eest määras Winston Churchill Bennetti lordide kotta ning temast sai vikont.

Bennetti tervis halvenes järk-järgult ning 1947. aastal suri ta südameataki tagajärjel. Enne seda annetas ta heldelt eri organisatsioonidele, koolidele, haiglatele, kirikutele ja paljudele muudele asutustele. Bennett on ainuke Kanada peaminister, kes pole maetud Kanadasse, vaid Inglismaale.

## Viited