Nõukogude võimu inimsusvastased kuriteod Eestis 1940–1941

*See on ülevaade okupeeritud Eestis [[NSVL|Nõukogude okupatsioonivõimude]] repressiivpoliitikat teostanud ja [[Inimsusvastane kuritegu|inimsusvastaseid kuritegusid]] toime pannud asutustest ning nende tegevusest aastatel 1940–1941.


[[17. juuni]]l [[1940]] okupeeris NSV Liidu sõjavägi kogu Eesti territooriumi. Selle toel korraldati [[juunipööre|21. juuni 1940 riigipööre]] ning seati ametisse nukuvalitsus ([[Johannes Varese valitsus]]). [[6. august]]il 1940 annekteeriti Eesti [[NSV Liit]]u. 

1940. aastal vangistasid Nõukogude võimuorganid Eestis ligi 1000 ja 1941. aastal ligi 6000 inimest. Enamik neist mõisteti süüdi ja saadeti NSV Liidu kaugematesse piirkondadesse vangilaagritesse, kus suurem osa neist suri või hukati. Teadaolevatel andmetel hukati 1940. aastal vangistatutest vähemalt 250 ja vangistuses suri ligi 500; 1941. aastal vangistatutest hukati üle 1600 ja vangistuses suri ligi 4000.

Okupatsioonivõimud moodustasid Eesti NSV-s repressiivorganite võrgustiku, kuhu kuulusid [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat|NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi]] (NKVD) [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsus|Riikliku Julgeoleku Peavalitsus]]e operatiivgrupp Eestis, [[Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaat#Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Valitsus (1940-1941)|Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Valitsus]], [[vastuluure]]osakonnad, salajas-poliitilised osakonnad, [[Punaarmee]] [[eriosakond|eriosakonnad ja 3. osakonnad]] ning [[Erinõupidamine|Erinõupidami]]sed – "troikad" ning [[sõjatribunal]]id. Eestis rajati 1940. aasta sügisest 1941. aasta varakevadeni 21 mitmesugust sõjaväeosade ja ettevõtete eriosakonda.

==Repressiivasutused Tallinnas ja Eestis==
* Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi [[Erinõupidamine]], mille asukoht oli Tallinnas endises Eesti [[Sõjaministeerium]]i hoones [[Pagari tänav]]a majas nr 1;
* [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi siseväed|NSV Liidu SARKi sisevägede]] [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi vägede 2. Raudteeehitiste valve diviis|Raudteeehitiste valve vägede]] [[Erinõupidamine]], mis asus Tallinnas [[Nunne tänav]]a ja [[Suur-Kloostri tänav]]a nurgal, Nunne tänav maja nr 18;
* [[Punalipuline Balti Laevastik|Punalipulise Balti Laevastiku]] [[eriosakond|3. osakond]] asus Tallinnas [[Poska tänav]] majas nr 10, aastail 1940–1941 ja [[Raua tänav]]a majas nr 14, aastail 1940–1941 ja 1944– . Ülem diviisikomissar [[Aleksei Lebedev]]. [[Punalipulise Balti Laevastiku Sõjatribunal]] asus Tallinnas aadressil [[Roosikrantsi tänav]] 4B, kus mõisteti kinnipeetuile [[kõrgeim karistusmäär]] ning viidi ka sama maja keldris täide.
* Nõukogude [[Sõjatribunal]] tegutses, [[Wismari tänav]] majas nr 17 ja ka [[Pikk tänav|Pikal tänaval]] majas nr 11, nn [[Lloydi maja]]s; 

, [[EK(b)P Keskkomitee]], [[EK(b)P KK büroo]], [[NLKP]]


 (Peaprokurör [[Kaarel Paas]], Virumaa maakonna prokuröri kohusetäitja [[Karl Rossi]] (−31.12.1942 Velikije Luki), Läänemaa maakonna prokurör [[Harald Kareva]])







Vaata ka repressioonide läbiviimist toetanud [[Nõukogude okupatsioon Eestis (1940–1941)#NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi siseväed Eestis|NSV Liidu SARKi sisevägede loetelu]] ja Eesti välispiiri ja väljasõitu Eestist kontrollinud [[NSV Liidu piirivalve Eestis#NSV Liidu piirivalve Eestis 1940–1941|NSV Liidu piirivalveüksused Eestis]].

;*'Täiendavad repressiivorganid pärast Teise maailmasõja algust*'
*[[Põhjarinne (Teine maailmasõda)|Põhjarinde]] tagalavalve, ülem [[Personaalne auaste#NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsus|riikliku julgeoleku kindralleitnant]] [[Nikolai Golovko]];
*Põhjarinde tagalavalve, ülema asetäitja, Põhjarinde eriosakonna ülem 3. järgu komissar [[Pavel Kuprin]];
*[[8. armee (NSV Liit)|8. armee]] tagalavalve, ülem riikliku julgeoleku alampolkovnik [[Leonid Golovkin]], millele allus piirivalvuritest moodustatud laskur[[rood]]. Saabi asukoht oli [[Tapa]]l, Kooli tänav 13. majas, hiljem [[Vohnja]]s ja [[Oru (Aseri)|Oru]]l;
*8. armee Staabi 3. osakond (alates 17. juulist 1941. aastast – [[Eriosakond]]),
*Punalipulise Balti laevastiku Staabi 3. osakond (alates 17. juulist 41. aastast – [[Eriosakond]]), ülem diviisikomissar [[Aleksei Lebedev]]
*PBL rannakaitse Saaremaa staabi 3. osakond, ülem vanempoliitjuht [[Mihhail Pavlovski]];
*PBL rannakaitse Hiiumaa staabi 3. osakond, Hiiumaal, ülem [[Mihhail Mihhailov]];
*[[Hävituspataljonid Eestis|Eesti NSV hävituspataljonide operatiivgrupp]], ülem [[Grigori Okojev]]; [[Mihhail Pasternak]]

==Repressiivasutuste tegevus Tallinnas ja Eestis==
Esialgsed arreteeritavate nimekirjad koostasid [[NKVD]] ja NKGB töötajad maakonna- ja linnaosakondades, mille kinnitasid NKVD ja NKGB osakondade ülemad. Nimekirjad kinnitasid vabariiklikul tasemel ENSV NKVD (hiljem NKGB) ülem Boris Kumm või tema asetäitja Aleksei Škurin.
*Arreteerimised viidi läbi [[Eesti NSV prokurör]]i [[Kaarel Paas]]i või tema asetäitja Eriasjades [[Sergei Nikiforov]] või Eriasjade osakonna prokuröride sanktsiooni alusel või nn sõjalistes süütegudes Balti ringkonna NKVD vägede [[Sõjatribunal]]i prokuröri Palkini – loal, kes kinnitasid ka süüdistuskokkuvõtte.

Kohtuotsused vormistasid peale NKVD vägede [[Sõjatribunal]]i ka veel SARKi Raudteevägede Sõjatribunalid, [[Balti Sõjaväeringkond|Balti Sõjaväeringkonna]] [[Sõjatribunal]], NSV Liidu [[Punaarmee]] [[8. Armee (NSV Liit)|8. Armee]] Sõjatribunal, [[Punalipuline Balti Laevastik|Balti Laevastik]]u Sõjatribunal ja [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi juures asuv Erinõupidamine]].

Vaata ka 1941. aasta *Juuniküüditamine*, 1949. aasta *Märtsiküüditamine''

. 
* 1941. aasta juunist oktoobrini hukati 2199 tuvastatud isikut. 
* (massimõrv Tartu vanglas, kus 8./9. juuli öösel lasti maha 192/ inimest: 172 meest ja 20 naist. Ohvritele tulistati püstolist pähe, enamasti näkku. Laibad heideti kaevu või maeti vanglaõuele. 
* Tallinnas Pirital, Sheeli krundil, kus ühes hauas avastati 1942. aastal 14 mehe ja ühe naise laibad, kes olid sinna maetud elusalt. Ohvrite käed olid selja taha kinni seotud ja selleks, et ohvrid ei saaks karjuda, suhu topitud suur riidetropp. Kuna mahalaskmisel relvade paugud võinuks äratada ümbruskonnas tähelepanu, maeti inimesed hauda elusalt. Haudade avamisel laipade ülevaatamisel ja lahkas, leiti nende hingetorudes ja kopsus liiva. Mõrvatuil peale lämbumise teisi surmapõhjusi ei olnud. Laipadel oli küll peksmise ja piinamise jälgi, kuid need ei põhjustanud nende surma. Seal mõrvatutest on teada 78 inimest.
* Saaremaal Kuressaares vanglana kasutatud keskaegse Kuressaare piiskopilinnuse territooriumil mõrvati 18. september 1941. aastal Balti rajooni Rannakaitse Staabi Sõjatribunali otsusega (Staabi eriosakonna, mille asukoht oli Lossi tänav majas nr 27 ja mille ülem oli vanempolitruk Mihhail P. Pavlovski)  90 inimest, 87 meest ja 3 naist. 
* Saaremaalt Iide külast leiti 20 ja Salme vallast 25 mõrvatut. 
* Viljandi vanglas hukati 8. juulil 1941 ja maeti samas õue kaevatud auku 10 meest ja üks 14-aastane poiss, ühel haavatul õnnestus august välja ronida ja põgeneda. 
*Läänemaal, Lihulas – 9. juulil toime pandud 6 inimese ja Haapsalus 11 inimese hukkamised.

Tallinnas 23. juunil 1941 toimus seeria mahalaskmisi järgmiselt. Surmamõistetud vahialused viidi julgeoleku rahvakomissari Boris Kummi või tema kummagi asetäitja kirjalikul korraldusel kolmest või enamast vangist koosnevate gruppide kaupa üldvanglast nr 1 (nn Patarei vangla) Pagari tänava sisevanglasse. Vangid võttis vastu sisevangla ülem ja komandant valvemeeskonnaga. Surmaotsuse täideviimise juures olid Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi 1., 2. ja 3. osakonna ülemad. Mahalaskmiskomandot juhtisid sisevangla komandant Arnold Brenner ja RJRK 3. osakonna ülem Sergei Kingissepp.

Kinnipidamiskohtadena kasutati ka Keskvanglat ja Kawe keldrit Pärnu maanteel – Tallinna Miilitsavalitsuse nn. miilitsa arestimaja.

Punaarmeelaste ja NKVD/NKGB ja hävituspataljonide poolt mõrvati tsiviilisikud. Nende hulgas oli ka mõnikümmend isikut, kes võitlesid metsavendadena Punaarmee ja hävituspataljonide vastu.

1940. aastal vangistati Eestis ligi 1000 ja 1941. aastal ligi 6000 inimest. Enamik neist mõisteti süüdi ja saadeti NSV Liidu vangilaagritesse, kus suurem osa neist suri või hukati. Olemasolevatel andmetel hukati 1940. aastal vangistatutest vähemalt 250 ja vangistuses suri ligi 500; 1941. aastal vangistatutest hukati üle 1600 ja vangistuses suri ligi 4000.

## Vaata ka
*Nõukogude okupatsioon Eestis (1940–1941)
*Hävituspataljonid Eestis
*Juuniküüditamine 

## Viited

## Kirjandus
*"Kuressaare kalmistul leiti uus kommunistide terrori ohvrite ühishaud". Meie Maa (Kuressaare: 1919–1944) nr 64, 4. juuni 1942, lk 1.
*"Punaste teine suurem haarang Eesti rahva hävitamiseks". Meie Maa (Kuressaare: 1919–1944) nr 75, 30. juuni 1942, lk 3.
* Sortside saladused. I–III, Koostaja Leo Levala. Tartu, Tungal, 1993–1994. 
* Sortside saladused IV. Tungal, 1996
* Sortside saladused IX. Virumaa kommunistid kutsetööl. Mart Arold. Kirjastus: Tungal, Tartu, 1999: ISBN 9986905059
* Sortside saladused XI, Tallinn-Harju kommunistid kutsetööl. Tartu, Tungal, 
* Sortside saladused XII. Tungal, 2001
* "Hävitajad. Nõukogude hävituspataljonlased Eestis 1944 – 1945", Valdur Ohman ja Tiit Noormets.

## Välislingid
*INDIVIDUALS SENTENCED TO DEATH AND EXECUTED IN ESTONIA IN 1940–1941 BY DIFFERENT WAR TRIBUNALS.
*Viktor Niitsoo, Relvastamata vastupanu Eestis aastail 1940.41, Tuna 2001/4 lk 32–37