open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sarajevo katedraal

**Jeesuse Südame katedraal** (serbia-horvaadi keeles ja bosnia keeles *Katedrala Srca Isusova* / *Катедрала Срца Исусова*) on roomakatoliku katedraal Bosnia ja Hertsegoviina pealinnas Sarajevos, mida tavaliselt nimetatakse **Sarajevo katedraaliks** (*Sarajevska katedrala* / *Сарајевска катедрала*).

See on riigi suurim katedraal, mida juhib Vrhbosna peapiiskop, praegu kardinal Vinko Puljić. See on linna peamine jumalateenistuse keskus.

43,2 meetri kõrguste kellatornidega sakraalehitist tarindati uusgooti stiilis uusromaanika elementidega aastatel 1884–1887. Ehitust juhtisid Viini töövõtja parun Karl Schwarz ja arhitekt Josip Vancaš.

Katedraal sai 1990. aastatel Sarajevo piiramise ajal kannatada, kuid on tänaseks taastatud.

## Välislingid

*
Marku Lamp

**Marku Lamp** (sündinud 13. juunil 1979) on Eesti riigiametnik, aastatel 2013–2023 Keskkonnaministeeriumi asekantsler.

## Elukäik

Marku Lamp on lõpetanud Elva Gümnaasiumi ja 2002. aastal Eesti Põllumajandusülikooli metsanduse erialal. Alates 2002. aastast on ta töötanud Keskkonnaministeeriumis: aastatel 2002–2007 metsaosakonna peaspetsialistina, 2007–2013 metsaosakonna juhatajana, 2013–2023 asekantslerina.

## Kriitika

2019. aasta alguses andis Eesti Keskkonnaühenduste Koda Marku Lambile 2018. aasta kõige keskkonnavaenulikuma teo tiitli ehk keskkonnakirve. Keskkonnaühenduste koda süüdistas Lampi ja Keskkonnaministeeriumi metsaosakonda vääriselupaikade kaitse takistamises. Sama aasta lõpus nõudsid mitmed keskkonnaühendused Lambi tagasiastumist Keskkonnaministeeriumi asekantsleri kohalt, sest süüdistasid teda loodusvaenuliku poliitika ajamises, ametivolituste ületamises ning protseduurireeglite eiramises.

## Viited

## Välislingid
* Kaitsealust metsa hävitati keskkonnaministeeriumi loal
* Avalik pöördumine "Keskkonnaühendused nõuavad looduskaitse ja metsanduse valdkonna seaduspärast ja tasakaalustatud juhtimist ning Marku Lampi taandumist asekantsleri ametist"
Mati Valdma

**Mati Valdma** (28. november 1936 Tartu – 7. november 2023) oli eesti tehnikateadlane ja Tallinna Tehnikaülikooli professor.

## Haridus
Lõpetas Fr. R. Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli 1955; Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrisüsteemide ja -võrkude erialal 1960; aspirantuur (eriala: energiasüsteemid ja nende juhtimine) TPIs 1962–1965.
Tehnikateaduste kandidaat (Исследование вероятностного оптимального планирования производственных процессов энергетических систем (Energiasüsteemide tootmisprotsesside tõenäosusliku optimaalse planeerimise uurimine, juh. Olaf Terno), NSV Liidu TA Energeetika Instituut Moskvas) 1967; tehnikateaduste doktor (Оптимизация режимов энергетических систем по непрерывным параметрам в условиях неполнои информации (Energiasüsteemi talitluse optimeerimine pidevate muutujate järgi mittetäieliku info tingimustes), Moskva Energeetika Instituut.) dotsent 1968; professor 1989. 

## Töökäik
TTÜs 1960–2016: vanemteadur 1960–1962, elektrisüsteemide kateedri assistent 1965–1966, vanemõpetaja 1966–1968; dotsent 1968–1989; professor 1989–1992; kateedrijuhataja 1979–1992; elektroenergeetika instituudi direktor, energiasüsteemide õppetooli juhataja ja professor 1992–2004; emeriitprofessor 2004; energiasüsteemide õppetooli erakorraline dotsent 2007–2010, teadur 2010–2016.

## Teadustöö põhisuunad

Loodusteadused ja tehnika, energeetikaalased uuringud: energiasüsteemide talitluse ja arengu optimeerimine deterministliku, tõenäosusliku, määramatu ja ebamäärase info alusel. Tema juhendamisel on loodud ja juurutatud üle 25 elektrijaamade ja energiasüsteemide optimeerimise tarkvarasüsteemi.
Avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel kaitsti 6 magistri- ja 7 doktoritööd.

### Teaduskorralduslik tegevus

Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) energeetikateaduskonna nõukogu liige 1979–2004; TTÜ nõukogu liige 1979–1997; Eesti Elektroenergeetika Seltsi juhatuse liige 1992–2004; TTÜ elektroenergeetika instituudi nõukogu juhataja 1992–2004; Eesti Energia AS nõukogu liige 1995–2001; AS Elpec nõukogu esimees 1995–1998; EV Majandusministeeriumi Energeetikanõukogu liige 1995–2001; TTÜ nõukogu juhataja 1995–1998; Euroopa Komisjoni Teadusekspert 2000–2002; Eesti Elektroenergeetika Seltsi liige 1992–…; Eesti TA Energeetikanõukogu liige 1998–…; rahvusvaheliste konverentside orgkomiteede liige 2000–…; Riia Tehnikaülikooli Toimetiste kolleegiumi liige 2000–…; TTÜ elektroenergeetika instituudi nõukogu liige 2004–…; Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühingu liige 2005–… 

## Tunnustus
*Nõukogude Eesti preemia (teaduse ja tehnika alal, kollektiivne) 1980
*NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse 1 hõbemedal ja 2 pronksmedalit 1986
*TTÜ teenetemedal Mente et manu 1986
*Eesti volitatud insener 1998
*TTÜ suur teenetemedal „Mente et manu“ 2004
*Valgetähe IV klassi teenetemärk 2007. , 

## Harrastused
ENSV Riikliku Raadio- ja Televisioonikomitee segakoori laulja 1957–1962; male, kirjandus, muusika. Korp! Leola liige.

## Viited

## Välislingid
*Mati Valdma Eesti Teadusinfosüsteemis
Boulevard Haussmann

**Boulevard Haussmann** on Pariisi puiestee, mis läbib linna VIII ja IX ringkonda. Tee, mis ulatub boulevard des Italiens'ist kuni boulevard Montmartre'ini, pikkus on 2530 meetrit.

See on nimetatud linnaarhitekt Georges-Eugène Haussmanni järgi.

## Vaata ka
*Avenue de Friedland
*Boulevard Poissonnière

## Välislingid
*
Andrus Nagel

**Andrus Nagel** (sündinud 14. oktoobril 1963 Pärnus) on endine eesti korvpallur ja korvpallitreener.

Aastatel 1983–1996 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Nagel on Kalevi esindusmeeskonnaga tulnud 1991. aastal Nõukogude Liidu meistriks.

## Haridus
Nagel õppis aastatel 1979–1982 Tallinna Spordiinternaatkoolis (TSIK), lõpetas 1983. aastal Tallinna õhtukeskkooli ja autoremondi erialal kutsekeskkooli nr 19.

Sportima suunas teda Sindi keskkoolis õpetaja Taivo Sikk, korvpalli õppis Pärnu laste ja noorte spordikoolis Jaak Kurvitsa ja Lembit Rebase, TSIK-is Märt Kermoni juhendamisel.

## Klubikarjäär
Nagel on Eesti meistrivõistlustel võitnud 11 medalit: BC Kalevi meeskonnas 1992., 1993. ja 1995. aastal kulla, Harju KEK-i meeskonnas 1983. ja 1984. aastal hõbeda, Baltika meeskonnas 1986., 1989., 1994., 1997. aastal hõbeda ja 1996. aastal pronksi ning Maxime-HMR meeskonnas 1991. aastal pronksi.

Mänginud aastatel 1981–1983 Kalevi duubelkoosseisus (1982. aasta Nõukogude Liidu juunioride meistrivõistluste hõbe ja 1983. aasta pronks).

Kalevi esindusmeeskonnaga on Nagel tulnud 1991. aastal Nõukogude Liidu meistriks, saanud 1990. aastal 5. ja 1989. aastal 6. koha ning tulnud 1994. aastal Idaliiga võitjaks.

## Koondisekarjäär
Aastatel 1983–1996 Eesti korvpallikoondisse kuulunud Nagel saavutas koondisega 1993. aasta Euroopa meistrivõistlustel 6. koha.

## Saavutused
* NSV Liidu meister (1991)
* Idaliiga võitja (1994)
* Euroopa meistrivõistluste 6. koht (1993)
* 3-kordne Eesti meister (1992, 1993, 1995)
* 3-kordne Eesti karika võitja (1989, 1992, 1997)

## Treenerikarjäär
Nagel on olnud aastatel 1999–2000 Keila korvpallikooli treener ning omaaegse Keila Korvpalliklubi asutaja.

## Viited

## Välislingid
*
Riskirasedus

**Riskirasedus** on rasedus, mille puhul ema, loote või vastsündinu risk haigestumiseks või surmaks enne või pärast sünnitust või sünnituse ajal on tõusnud ja on kõrgem kui rahvastikus keskmiselt.

## Viited
Algirdas Saudargas

**Algirdas Saudargas** (sündinud 17. aprillil 1948 Kaunases) on Leedu poliitik.

Saudargas lõpetas 1972. aastal biofüüsikuna Kaunase Meditsiiniinstituudi. 

Aastatel 1972–1977 oli ta Matemaatika ja Infotehnoloogia Instituudi teadur. 1977–1982 oli ta Leedu Põllumajanduse Akadeemias matemaatikaõppejõud. 1982–1990 töötas ta Kaunase Meditsiiniinstituudi teadurina. 1988–1990 oli ta Sąjūdise poliitilise komisjoni esimees. 1990. aastal valiti ta Leedu Ülemnõukokku. Ta oli üks Leedu Kristlik-Demokraatliku Partei asutajaid ja aastatel 1995–1999 selle esimees. 

1990–1992 oli ta Leedu välisminister. 1992–1996 oli ta Leedu Seimi liige. 1996–2000 oli ta teist korda Leedu välisminister.

2000–2004 oli ta Leedu Seimi liige. 2004–2008 oli ta Leedu suursaadik Püha Tooli juures.

2009–2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Ta kuulus Euroopa Rahvapartei fraktsiooni.

## Viited
Hiina Kommunistliku Partei peasekretär

**Hiina Kommunistliku Partei Keskkomitee peasekretär** (hiina keeles 中国共产党中央委员会总书记) on Hiina Rahvavabariigi kõrgeim juht. Peasekretär on Hiina Kommunistliku Partei (edaspidi HKP) juht ja Hiina Rahvavabariigi (HRV) kõrgeim ametnik. HKP peasekretär on HKP Poliitbüroo alaline liige ja HKP Sekretariaadi juht.

Partei põhiseaduse järgi on HKP peasekretär Poliitbüroo Alalise Komitee – Hiina RV *de facto* kõrgeima otsustusorgani – *ex officio* liige. Aastast 1989 on, kui mõni erandlik periood välja arvata, peasekretär ühtlasi olnud ka Sõjalise Keskkomisjoni esimees ehk Rahvavabastusarmee vägede juhataja. Xi Jinpingi administratsiooni ajal on HKP peasekretär sisuliselt juhtinud ka Ülehiinalist Rahvaesindajate Kogu, Rahva Poliitilist Konsultatiivkonverentsi, Riiginõukogu, Rahva Ülemkohut ja Rahva Ülemprokuratuuri.

*De jure* peaks peasekretäri valima Keskkomitee, *de facto* on peasekretäri valimise protsessid ajas varieerunud. Praegune peasekretär Xi Jinping ja tema eelkäija Hu Jintao edutati esmalt Poliitbüroo Alalise Komitee liikmete valimise käigus Sekretariaadi esimeseks sekretäriks. Esimese sekretäri panid omavahel enne parteikongressi paika Poliitbüroo liikmed ning endised Poliitbüroo Alalise Komitee liikmed. Hiljem, parteikongressil, tehti esimesest sekretärist juhtkonnavahetuse käigus ka ametlikult partei peasekretär.

Xi Jinping on olnud peasekretär 15. novembrist 2012.

## Peasekretäride loend

## Vaata ka
* Hiina Kommunistliku Partei komiteesekretär
* Kõrgeim juht
* Juhtkonna tuum
* Hiina võimuhierarhia

## Viited
Perevoz

**Perevoz** on linn Venemaal Nižni Novgorodi oblastis, Perevozi linnaringkonna keskus. Perevoz asub Pjana jõe ääres, 120 kilomeetrit Nižni Novgorodist kagus. Perevoz sai linnaõiguse 2001. aastal.
Donika Gërvalla-Schwarz

**Donika Gërvalla-Schwarz** (neupõlvenimi **Donika Gërvalla**; sündinud 16. oktoobril 1971 Skopjes) on Kosovo poliitik.

Donika Gërvalla sündis Skopjes, kuid veetis varase lapsepõlve Prištinas. 1979. aastal põgenes ta isa poliitilise tagakiusamise eest Lääne-Saksamaale. Donika Gërvalla koos ema ja kahe vennaga kolis Lääne-Saksamaale 1980. aasta jaanuaris. Pärast kolme mõrvakatset asus Gërvallade perekond 1982. aasta alguses elama Albaaniasse Tiranasse. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta mõnda aega Tirana konservatooriumis muusikat. 1992. aasta juunis lahkus ta Albaaniast ja asus Hamburgi Ülikoolis õppima õigusteadust. Ta oli Kosovo Demokraatliku Liiga liige alates 1991. aasta veebruarist, 1993–1997 oli ta asepresident, 1997–1999 Saksamaa KDL-i filiaali juhtkonna liige. 2015. aastal valiti ta Saksamaa KDL-i esimeheks. Pärast partei sisereformide nurjumist astus ta 2018. aastal tagasi ja lahkus 2020. aastal KDL-ist.

Alates 22. märtsist 2021 on ta Kosovo välisminister ja Kosovo peaministri teine asetäitja.

## Viited
Ossip Zetkin

**Ossip Zetkin** (1850 Odessa, Venemaa Keisririik – 29. jaanuar 1889 Pariis) oli vene ja saksa revolutsionäär ja sotsialist, silmapaistva sotsialisti Clara Zetkini abikaasa.

## Elulugu
Ossip sündis 1850. aastal Odessas juudi perekonnas. Ka tema vanemad olid pärit Odessast. Nooruses osales Ossip Zetkin narodnikluses. Kartes Venemaa võimude tagakiusamist, põgenes ta Saksamaale Leipzigisse. Seal töötas ta puusepana ja astus sotsiaaldemokraatlikku parteisse. Leipzigi vene üliõpilaste seltsis tutvus ta oma Clara Eisneriga, kellega abiellus ja kes võttis hiljem tema perekonnanime.

1880. aastal kohtumise ajal silmapaistvate sotsialistide August Bebeli ja Karl Liebknechtiga Ossip Zetkin arreteeriti ja saadeti Saksamaalt "soovimatu välismaalasena" välja. Pärast deporteerimist oli Zetkin sunnitud kolima Pariisi. 1882. aasta novembris liitus temaga ka ta naine Clara.

Pariisis vahetas noorpaar sageli üürikortereid, olemata võimeline järjepidavalt üüri maksma. Noored pidid vahetama tihti töökohti: Ossip avaldas artikleid ja märkmeid vasakpoolsetes ajalehtedes, teenis raha tõlkimise ja võõrkeelte õpetamisega, Clara andis aga eraviisilisi tunde ja pesi jõukate perede pesu. Suurema osa ajast elas Zetkinite pere aga Montmartre'i pisikeses korteris. Seal sündisid nende kaks poega: Maksim (1883) ja Konstantin (1885).

1889. aastal suri Ossip Zetkin tuberkuloosi.

Mõlemast Ossipi ja Clara Zetkini pojast, Maksimist ja Konstantinist, said arstid.
XX sajandi kirjandusklassika

Eesti Päevalehe sari "**XX sajandi kirjandusklassika sari"** ilmus aastatel 2005–2006.

Sarjas ilmus 40 raamatut, mis tõi lugejateni olulised kirjandusteost XX sajandi klassikast.

## Sarjas ilmunud raamatud

# Roosi nimi / Umberto Eco
# Lolita / Vladimir Nabakov
# Suur Gatsby / F. Scott Fitzgerald
# Mina, Claudius / Robert Graves
# Tuletorni juurde / Virginia Woolf
# Kellavärgiga apelsin / Anthony Burgess
# Hingede öö / Karl Ristikivi
# Mr. Sammleri planeet / Saul Bellow
# Tatarlaste kõrb / Dino Buzzati
# Pojad ja armastajad / David Herbert Lawrence
# Noored lõvid / Irwin Shaw
# Solaris / Stanislaw Lem
# Iiveldus / Jean-Paul Sartre
# Nimed marmortahvlil / Albert Kivikas
# Aafrika äärel / Karen Blixen
# Ristiisa / Mario Puzo
# Daami portree / Henry James
# Surm Veneetsias / Thomas Mann
# Howards End / Edward Morgan Forster
# Navarone suurtükid / Alistair MacLean
# Kevade : pildikesi koolipõlvest / Oskar Luts
# Surm Niilusel / Agatha Christie
# Armas / Toni Morrison
# Salakuulaja : lihtne lugu / Joseph Conrad
# Hälin ja raev / William Faulkner
# Inglise patsient / Michael Ondaatje
# Alasti ja surnud / Norman Mailer
# Mäeküla piimamees / Eduard Vilde
# Valerahategijad / André Gide
# Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil / Jaroslav Hašek
# Jumal Claudius ja tema naine Messalina / Robert Graves
# Teel / Jack Kerouac
# Klouni silmaga / Heinrich Böll
# Lendas üle käopesa / Ken Kesey
# Toomas Nipernaadi : romaan novellides / August Gailit
# Külmavereliselt : dokumentaalne kirjeldus nelikmõrvast ja selle tagajärgedest / Truman Capote
# Swanni armastus / Marcel Proust
# Naised / Charles Bukowski
# Vaba langemine / William Golding
# Sitsiillane / Mario Puzo

## Välislingid
*sari XX sajandi kirjandusklassika REaD raamatupood
Lotte ja kadunud lohed

**"Lotte ja kadunud lohed"** on Eesti anima- ja koguperefilm. Filmi režissöörid on Janno Põldma ja Heiki Ernits. Film valmis 2019. aastal Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks. 

Film esilinastus Tallinnas 2. jaanuaril, Eesti kinodes 4. jaanuaril ja Berliini filmifestivalil 11. jaanuaril 2019.

## Sünopsis
Filmi alguses sünnib Lotte väike õde Roosi. Lotte asub Roosile tutvustama Leiutajateküla. Nad kohtuvad teadlastega, kes võtavad osa suurest rahvalaulude kogumise võistlusest. Teadlaste suureks eesmärgiks on iidsete lohede rahvalaulud üles lindistada. Lotte ja Roosi leiavad vihje lohede asukoha kohta muttide raamatust. Kuna nad ei leia teadlasi, saadavad neile teate ja otsustavad ise lohed üles otsida. Lohesid otsides kohtuvad peategelased erinevate tegelaste ja olukordadega. Lotte ja Roosi jälgedes on teate kätte saanud teadlased, keda omakorda ajab taga jänes Adalbert, kes soovib oma rahvalaulu neile esitada. Peale erinevaid seiklusi leiavad Lotte ja Roosi lohed, kes on omavahel 100 aastat tülitsenud kadunud pükste pärast. Lõpuks lepivad lohed omavahel ära ning teadlased saavad lohede iidse rahvalaulu lindistatud.

## Keeleversioonid
Filmi dialoog on originaalis eesti keeles, osad laulud kirjutatud originaalis läti keeles. MTÜ Kameeleoni ja Eesti kurtide liidu koostöös valmis vaegkuuljatele mõeldud viipekeelse tõlkega varustatud versioon.

### Eesti dublaažinäitlejad
* Evelin Võigemast – koeratüdruk Lotte  
* Helmi Tulev – koeratüdruk Roosi, Lotte väike õde
* Mait Malmsten – pesukaru Karl, teadlane, kes osaleb rahvalaulude lindistamise võistlusel
* Elina Reinold – kala Viktor, teadlane, kes osaleb rahvalaulude lindistamise võistlusel
* Sepo Seeman – jänes Adalbert, kes tahab saada kuulsaks ja oma rahvalaulu teadlastele esitada
Lisaks teevad kõrvalosades kaasa Anu Lamp, Andero Ermel, Aita Vaher, Karmo Nigula, Harriet Toompere ja teised Eesti näitlejad.

## Tootmine
Janno Põldma ütles, et filmi tegemine on nii kallis, et nad ei mõelnudki enam uue Lotte filmi tegemise peale. Uut stsenaariumit hakati välja mõtlema, kui Riigikantselei kuulutas välja Eesti Vabariik 100 projekti raames filmistsenaariumite võistluse. Stsenaristid (Põldma, Kivirähk ja Ernits) otsustasid kiiesti, et Lotte saab õe, kuid ülejäänud stsenaariumi kirjutamine võttis neil kauem aega, kui eelnevate filmide puhul.

"Lotte ja kadunud lohed" valiti filmikonkursi üheks võitjaks, mis valmisid Eesti Vabariik 100 juubeliaastaks. Film valmis Eesti-Läti koostöös ning selle kogueelarve oli 2,7 miljonit eurot.

## Linastus ja vastuvõtt
2. jaanuaril 2019 esilinastus film Apollo Solarise kinnises saalis. Kinodesse üle Eesti jõudis 4. jaanuaril 2019. Avanädalavahetusel kogus film 28 984 vaatajat, millega saavutas 2019. aasta edukaimate avanädalavahetustega filmide arvestuses kuuenda koha. Aastaga kogus film 76 745 vaatajat, millega oli Eesti filmide seas populaarsuselt viies.

Eestis tele-esilinastus film 28. detsembril 2019 ETV kanalil.

## Tunnustus
*2019 – Müncheni filmifestivalil (Saksamaa) publiku auhind

## Viited
Kõrgeim juht

**Kõrgeim juht** (lihtsustatud hiina kirjas 最高领导人, traditsioonilises hiina kirjas 最高領導人, *[[pinyin]]*is *Zuìgāo Lǐngdǎorén*) on kaasaegses Hiina poliitikas Hiina Rahvavabariigi kõige mõjuvõimsama poliitilise juhi mitteametlik tiitel. Kõrgeim juht juhib Hiina Kommunistlikku Parteid (edaspidi HKP), Hiina valitsust ja Hiina Rahvavabariiki (HRV). Kõrgeim juht on tavaliselt Hiina Kommunistliku Partei peasekretär ja Sõjalise Keskkomisjoni (SKK) esimees. Kõrgeim juht ei ole ametlikult eraldi ametikoht. Mõiste kogus tuntust Deng Xiaopingi ajal (1978–1989), kuna ta oli riigi mõjukaim poliitik ka ametlikult kõrgel riigi- või parteikohal töötamata (ta ei olnud ei Hiina Rahvavabariigi president, peaminister ega HKP peasekretär).

Kuigi kõrgeima juhi ja juhtkonna tuuma positsioonid on sisuliselt erinevad, on nende hoidjad tihtipeale kattunud, enamik, kuid mitte kõik kõrgematest juhtidest on samal ajal olnud ka juhtkonna tuumaks. Dengi järeltulijaid Jiang Zemini, Hu Jintaod ja Xi Jinpingi on kõrgeimaks juhiks harvem nimetatud, kuna nad on ka *de jure* olnud HKP peasekretärid, HRV presidendid ja SKK esimehed. Jiangi, Hud ja Xid on rahvusvaheliselt nimetatud presidendiks, kuigi nad on oma võimu *de facto* teostanud HKP peasekretäri, Hiina võimuhierarhia kõrgeima positsiooni kaudu. Asjatundjate hinnangul võib Hiina Rahvavabariigi kõrgeimaks juhiks pidada Hiina Kommunistliku Partei peasekretäri (ehk juhti).

Hiina Rahvavabariigi põhiseaduse järgi on presidendi ametikoht tseremoniaalne. Ameerika Ühendriikide Kongressi Ameerika Ühendriikide-Hiina Majanduse ja Julgeoleku Ülevaatekomisjon on Xi Jinpingi soovitanud kutsuda "peasekretäriks", mitte "presidendiks", kuna viimane jätab mulje nagu ta oleks valitud demokraatlikul teel. Augustis 2020 esitas USA Kongress eelnõu, millega taheti USA valitsusel keelata HKP peasekretäri "presidendiks" nimetamine.

Praegune kõrgeim juht, Xi Jinping, sai sellele positsioonile novembris 2012, kui ta tõusis HKP peasekretäriks, mitte märtsis 2013, kui temast sai riigi president. Xi administratsiooni ajal on HKP peasekretär sisuliselt juhtinud ka Ülehiinalist Rahvaesindajate Kogu, Rahva Poliitilist Konsultatiivkonverentsi, Riiginõukogu, Rahva Ülemkohut ja Rahva Ülemprokuratuuri.

## Kõrgeimate juhtide loend

 Esimene administratsioon
 Teine administratsioon
 Kolmas administratsioon
 Hu-Weni administratsioon Xi-Li administratsioon/Xi administratsioon

:Tumedalt on Hiina Kommunistliku Partei kõrgeim ametikoht.

## Kõrgeima juhi abikaasa
Kõik kõrgeimad juhid on ametis olemise ajal olnud abielus. Xi Jinpingi abikaasa on Peng Liyuan.

## Märkused


## Vaata ka
* Sõjalise Keskkomisjoni esimees (Hiina)
* Hiina juhtkondade põlvkonnad
* Juhtkonna tuum
* Hiina juhtide loend
* Hiina Kommunistliku Partei juht
** Hiina Kommunistliku Partei esimees
** Hiina Kommunistliku Partei peasekretär
* *[[Primus inter pares]]*
* Hiina võimuhierarhia
* Ülim juht

## Viited
Palmyra

**Palmyra** (palmyra aramea dialektis  *Tadmor*;  *Tadmur*) on iidne linn Süüria keskosas.

## Ajalugu
Vanimad arheoloogilised leiud linnast pärinevad neoliitikumi ajastust ja esimest korda mainitakse kirjalikes allikates linna teise aastatuhande alguses e.m.a. Palmyra kuulus mitmel korral eri impeeriumide koosseisu, enne kui sai esimesel sajandil m.a.j Rooma impeeriumi osaks.

Linn sai jõukaks karavanikaubanduse keskusena. Palmyralased said tuntuks kaupmeesteks, kes asutasid siiditee äärde mitmeid kolooniaid ja tegutsesid kogu Rooma impeeriumis. Palmyra rikkus võimaldas ehitada uhkeid monumente, nagu Suur kolonnaad (sammaskodadega ääristatud peatänav), Beli tempel ja iseloomulikke tornkalmeid. Etniliselt oli palmyralased segu amoriitidest, aramealastest ja araablastest. Linna sotsiaalne struktuur oli hõimuline ja selle elanikud rääkisid palmyra aramea dialektis, kasutades samal ajal koinee keelt kaubanduslikel ja diplomaatilistel eesmärkidel. Lääne-Aasia hellenistlik periood mõjutas tugevalt Palmyra linna kultuuri, eripärast kunsti ja arhitektuuri, mis ühendas erinevaid Vahemere piirkonna traditsioone. Linna elanikud kummardasid kohalikke semiidi, mesopotaamia ja araabia jumalusi.

Kolmandaks sajandiks m.a.j oli Palmyrast saanud jõukas piirkondlik keskus. Oma võimsuse haripunkti jõudis see 260. aastatel, kui Palmyra kuningas Odaenathus alistas Sassaniidide suurkuninga Shapur I. Tema järel sai võimule regendina valitsev kuninganna Zenobia, kes mässas Rooma vastu ja asutas Palmyra riigi. Aastal 273 hävitas Rooma keiser Aurelianus linna, mille hiljem taastas Diocletianus väiksemas ulatuses. Palmyralased pöördusid ristiusku neljanda sajandi jooksul ja islamisse pärast seda, kui linna vallutas 7. sajandil Rashiduni kalifaat, mille järel sai linnas valitsevaks keeleks araabia keel.

Enne 273. aastat oli Palmyra üldjoones autonoomne ja seotud Rooma Süüria provintsiga, tema poliitiline korraldus sarnanes Kreeka linnriikide mudelile esimesel kahel sajandil m.a.j. Linn sai Rooma kolooniaks kolmandal sajandil, mil Rooma valitsemisasutused linna valitsemise üle võtsid, enne kui Palmyra aastal 260 monarhiaks muutus. Pärast linna hävitamist aastal 273 oli Palmyra kohalik keskus Bütsantsi ja hilisemate impeeriumide koosseisus.

Palmyra hävitamine timuriidide poolt 1400. aastal muutis linna väikeseks külaks. Prantsusmaa kontrolli all 1932. aastal viidi kohalikud elanikud uude Tadmuri külla ja iidne paik muutus kaevetöödeks kättesaadavaks.

Süüria kodusõja ajal 2015. aastal hävitas Iraagi ja Levandi Islamiriik (ISIL) suure osa iidsest linnast. Süüria armee vallutas iidse linna tagasi 2. märtsil 2017.
Prantsuse Rahvuslik Komitee

**Prantsuse Rahvuslik Komitee** (prantsuse keeles *Comité national français*; lühend **CNF**) oli teise maailmasõja ajal kindral Charles de Gaulle'i Londonis loodud  Vaba Prantsusmaa tööorgan, mis ühtlasi tegutses aastatel 1941–1943 Prantsusmaa eksiilvalitsusena. 

24. septembril 1941 lõpetas oma tegevuse Impeeriumi Kaitsenõukogu (esimees Charles de Gaulle). Samal päeval asutati Prantsuse Rahvuslik Komitee, mis tegutses kuni 3. juunini 1943 kui asutati Prantsuse Rahvusliku Vabastuse Komitee. 

## Prantsuse Rahvusliku Komitee liikmeid
*Charles de Gaulle, komitee esimees
*Philippe Auboyneau, sõjalaevastiku komissar märtsist 1942
*René Cassin, juriidiliste küsimuste komissar
*André Diethelm, tööasjade komissar
*Paul Legentilhomme, sõjaasjade komissar
*Émile Muselier, sõja- ja kaubalaevastiku komissar märtsini 1942
*René Pleven, majandusasjade komissar

## Vaata ka
*Vaba Prantsusmaa
*Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus

## Välislingid
Aadu Luberg

**Aadu Luberg** (7. aprill 1957 – 25. märts 2021) oli eesti jurist.

Ta lõpetas aastal 1975 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1980 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.

Aastatel 1994–1996 oli ta Tallinna politseiprefekt. 

Eesti Advokatuuri liige oli Luberg alates 1996. aasta 18. juunist. Tegevust advokaadina alustas ta advokaadibüroos HETA. Alates maist 1998 oli ta vandeadvokaat. 2004. aastal asutas Luberg koos vandeadvokaat Madis Pätsiga advokaadibüroo Luberg ja Päts ning alates 2020. aastast töötas ta omanimelises advokaadibüroos.

2015. aastal Eesti Päevalehe koostatud mõjukate juristide nimekirjas sai ta 18. koha.

Ta kaitses teiste hulgas Hillar Tederit, Igor Mangi, Nikolai Tarankovi tapmises süüdi mõistetud Juri Vorobeid ja Rasmus Vesilood, kes mõisteti süüdi oma endise elukaaslase, seltskonnatähe Triin Tulevi peksmises.

Lubergi surma põhjuseks olid koroonaviirushaigusest tingitud tüsistused.

## Viited
Romaaniklassika

Eesti Päevalehe sari "**Romaaniklassika"** ilmus laupäeviti aastatel 2007–2008.

Sarjas ilmus 70 raamatut. Kõik need teosed on kirjanduslukku jätnud ereda jälje, mida omakorda on edasi kandnud teised raamatud, filmid, muusika ja kujutav kunst.

## Sarjas ilmunud raamatud

# Jumalaema kirik Pariisis / Victor Hugo
# Kuritöö ja karistus / Fjodor Dostojevski
# Püüa päeva / Saul Bellow
# Jänki kuningas Arthuri õukonnas / Mark Twain
# Noore Wertheri kannatused / Johann Wolfgang Goethe
# David Copperfield / Charles Dickens
# Süütuse aeg / Edith Wharton
# Isad ja pojad / Ivan Turgenev
# Dracula / Bram Stoker
# Proua Dalloway / Virginia Woolf
# Kim / Rudyard Kipling
# Nana / Émile Zola
# Ragtime / Edgar Lawrence Doctorow
# Nils Holgerssoni imeline teekond läbi Rootsi / Selma Lagerlöf
# Frankenstein / Mary Shelley
# Martin Eden / Jack London
# Oblomov / Ivan Gontšarov
# Robinson Crusoe / Daniel Defoe
# Nälg / Knut Hamsun
# Gulliveri reisid / Jonathan Swift
# Vähktõvekorpus / Aleksandr Solženitsõn
# Moby Dick / Herman Melville
# Allakäik ja langus / Evelyn Waugh
# Andekas mr. Ripley / Patricia Highsmith
# Surnud hinged / Nikolai Gogol
# Vaatega tuba / E. M. Forster
# Pime palgamõrvar / Margaret Atwood
# Don Quijote / Miguel de Cervantes Saavedra
# Dorian Gray portree / Oscar Wilde
# Uhkus ja eelarvamus / Jane Austen
# Mõrv Idaekspressis / Agatha Christie
# Idioot / Fjodor Dostojevski
# Misery / Stephen King
# Saladuslik saar / Jules Verne
# Jane Eyre / Charlotte Brontë
# Vikerkaar / David Herbert Lawrence
# Doktor Faustus : Saksa helilooja A. Leverkühni elu, jutustatud ühe sõbra poolt / Thomas Mann
# Onu Tomi onnike / Harriet Beecher-Stowe
# Söekaevurid / Émile Zola
# Spioon, kes pääses külma käest / John Le Carre
# Kääbik ehk Sinna ja tagasi / J. R. R. Tolkien
# Quo vadis / Henryk Sienkiewicz
# Punane tuba : kirjeldusi kunstnike ja kirjanike elust / August Strindberg
# Anna Karenina / Lev Tolstoi
# Märtsi iidid / Thornton Wilder
# Ja päike tõuseb / Ernest Hemingway
# Voonakeste vaikimine / Thomas Harris
# Justine, ehk, Vooruse õnnetused / markii de Sade
# Armastusest ja teistest deemonitest / Gabriel García Márquez
# Ivanhoe / Walter Scott
# Kuldne märkmeraamat / Doris Lessing
# Kolm musketäri / Alexandre Dumas
# "Hukkunud Alpinisti" hotell / Arkadi Strugatski, Boriss Strugatski
# Tundekasvatus : ühe noormehe lugu / Gustave Flaubert
# Tunnid / Michael Cunningham
# Kutse tapalavale / Vladimir Nabokov
# Intervjuu vampiiriga / Anne Rice
# Mauri viimne ohe / Salman Rushdie
# Meie mees Havannas / Graham Greene
# D'Urberville'ide Tess / Thomas Hardy
# Liblikapüüdja / John Fowles
# Šaakali päev / Frederick Forsyth
# Preili Smilla lumetaju / Peter Høeg
# Portnoy tõbi / Philip Roth
# Nähtamatu / H. G. Wells
# Tuulest viidud / Margaret Mitchell
# Tulipunane kirjatäht / Nathaniel Hawthorne
# Ahvide planeet / Pierre Boulle
# Viimane mohikaanlane : jutustus aastast 1757 / James Fenimore Cooper
# Schindleri nimekiri / Thomas Keneally
Edelweissi piraadid

**Edelweissi piraadid** oli mitteametlik, valdavalt aastatel 1939–1945 tegutsenud saksa noorte liikumine, mis vastandus tolle aja piirangutele-normidele, natsionaalsotsialistidele ning Hitlerjugendile. Liikumine tekkis pärast seda, kui Natsi-Saksamaal muud noorte liikumised peale riiklikult heakskiidetute (Hitlerjugend) ära keelati.

Kuigi liikumisel puudus poliitiline programm, katusorganisatsioon või ka selge visioon, nägi natsionaalsotsialistlik saksa töölispartei selles mitme tuhande liikmega "metsikute noorte" liikumises suurt ohtu.

Rühmad koosnesid peamiselt töölisklassi noortest, kes võitlesid Hitlerjugendi patrullidega, tegelesid sabotaažiga, jagasid lendlehti. Paljud liikmed peeti kinni, vangistati, piinati ja ka  hukati (näiteks Bartholomäus Schink), kuid paljud elasid sõja üle.

## Nimetuse päritolu
Nime sai liikumine gestapo ohvitseridelt, kuna ühe märgina kasutati eedelveissi (alpi jänesekäpa) õit.

## Vaata ka

* vastupanuliikumine
* skaudid
*kodutütred
*pioneerid

## Viited
Tallinna Kultuuriamet

**Tallinna Kultuuriamet** (aastani 2016 *Tallinna Kultuuriväärtuste Amet*) oli Tallinna ametiasutus, mis tegeles eeskätt linnaga seotud kultuuritegevuste korraldamisega. Amet asus aadressil Vabaduse väljak 10.

Põhimääruse järgi olid Tallinna Kultuuriameti tegevusvaldkonnad järgmised:

# kultuuritegevuse korraldamine Tallinnas, sh ameti hallatavate etendusasutuste, raamatukogu, muuseumi, loomaaia, rahvaülikooli ja kultuurikeskuste töö korraldamine;
# võimaluste loomine huvi- ja mittetulundustegevuseks ning vaba aja veetmiseks;
# Tallinna kultuuripärandi säilitamine ja tutvustamine.

Tallinna Kultuuriameti ülesanneteks oli hallatavate asutuste tegevuse kureerimise kõrval kultuurivaldkonna arendamiseks vajalike investeeringute kavandamine ning nende korraldamine ja koordineerimine ameti haldusalas, kultuuriprojektide algatamine ja korraldamine linna kultuurielu mitmekesisemaks muutmiseks, kultuuriprojektide toetamise korraldamine, Tallinna kunstikogu haldamine, raamatusarja "Tallinna raamat" kolleegiumi töö korraldamine. 

Tallinna Kultuuriameti hallata olid järgmised asutused:
# Tallinna Keskraamatukogu
# Tallinna Filharmoonia
# Tallinna Linnateater
# Tallinna Pelgulinna Rahvamaja
# Tallinna Linnamuuseum
# Tallinna Rahvaülikool
# Vene Kultuurikeskus
# Tallinna Kirjanduskeskus

Varem Tallinna Kultuuriameti hallatavaks asutuseks olnud Tallinna Loomaaed on alates 1. juunist 2019 Tallinna Keskkonna- ja Kommunaalameti hallatav asutus.

Tallinna Kultuuriamet korraldas Tallinnas näiteks järgmisi kultuuriüritusi ja tähtpäevatähistamisi: Hiina uusaasta, Tallinna päev, Tallinna Merepäevad, kultuuriöö, rahvuskultuuride päev, Eesti taasiseseisvumispäev jms.

2020. aastal liideti Tallinna Kultuuriamet ja Tallinna Spordi- ja Noorsooamet Tallinna Kultuuri- ja Spordiametitks.

## Viited
2021. aasta Vormel 2 hooaeg

**2021. aasta Vormel 2 hooaeg** oli Vormel 2 viiekümne viies hooaeg, viies Vormel 2 nime all. Sari asub FIA vormelisarjade teisel astmel. Hooaeg koosnes 24st etapist kaheksal rajal ning oli toetusüritus Vormel 1 Grand Prix'dele. Tegu oli spec-sarjaga, ehk kõik sõitjad ja meeskonnad kasutasid Dallara F2 2018 autot. Hooaeg algas 27. märtsil algusega Bahreinis.

Eelmise hooaja sõitjate tiitli võitja, Mick Schumacher, sõidab alates sellest hooajast Vormel 1-s. Prema Racing on meeskondade tiitlikaitsja.

Jüri Vips teeb antud hooajal oma F2 täiskohalise debüüdi. 2020. aastal osales ta kolmel etapil DAMS-i roolis, asendades vigastatud Sean Gelaeli.

## Sõitjad ja meeskonnad
Hooajal osaleb üksteist meeskonda, igas tiimis on kaks sõitjat. 

## 2021. aasta kalender

## Tulemused

### Punktisüsteem
Reedel toimuv kvalifikatsioonisessioon otsustab algusjärjekorra pühapäevaseks põhisõiduks. Kvalifikatsiooni võitja saab neli punkti. Laupäevase esimese sprindivõistluse algusjärjekord saadakse kvalifikatsioonisessiooni esikümne tagurpidi keerates. Teise sprindivõistluse algusjärjekord saadakse omakorda esimese võistluse esikümne tagurpidi keerates.

#### Põhisõidu punktid
Punkte antakse põhisõidul esikümnele, lisaks antakse kaks punkti kiireima ringi sõitjale (**FL**). Punkt kiireima ringi eest antakse vaid juhul, kui sõitja lõpetab esikümnes.

#### Sprindivõistluse punktid
Punkte antakse sprindivõistlustel esikaheksale, lisaks antakse kaks punkti kiireima ringi sõitjale (**FL**). Punkt kiireima ringi eest antakse vaid juhul, kui sõitja lõpetab esikümnes.

### Sõitjate MM-sarja järjestus

## Viited
Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus

**Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus** (prantsuse keeles *Gouvernement provisoire de la République française*) oli teise maailmasõja ajal vahetult enne liitlasvägede sissetungi okupeeritud Prantsusmaale Alžiiris moodustatud ajutine valitsus. 

Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus loodi kolm päeva enne liitlasvägede maabumist Prantsusmaal Normandias 3. juunil 1944 Alžiiris. Ajutist valitsust asus juhtima Võitleva Prantsusmaa juht Charles de Gaulle. 

Viis päeva pärast Pariisi vabastamist (30. augustist 1944) asus Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus Pariisi. 9. septembril 1944 formeerus nn "rahvusliku ühtsuse valitsus", mille koosseisus olid gollistid, kommunistid, sotsialistid, kristlikud demokraadid, natsionalistid ja anarhistid.

Kollaboratsionistliku Vichy valitsuse juhid Pierre Laval ja Philippe Pétain mõisteti pärast sõja lõppu surma (Pétaini puhul asendati see eluaegse vangistusega).

Ajutise valitsuse välispoliitiliste eesmärkide seas oli tähtsal kohal liitlastelt Prantsusmaale Prantsuse okupatsioonitsooni eraldamine ja pärast ÜRO Julgeolekunõukogu loomist sellesse alalise koha saamine. Tänu Prantsusmaa sõjalisele panusele teise maailmasõja läänerindel, need eesmärgid ka täitusid. 

Ajutine valitsus korraldas sõjajärgsed esimesed üleriigilised valimised (1945. aasta Asutav Kogu ja 1946. aasta Asutav Kogu).

Vastuolude tõttu kommunistidest ministritega astus Charles de Gaulle 20. jaanuaril 1946 valitsusjuhi kohalt tagasi. Uueks valitsusjuhiks sai esialgu sotsialist Félix Gouin, kuid juunis 1946 asus tema asemele kristlik demokraat Georges Bidault. 

Prantsuse Vabariigi Ajutine Valitsus lõpetas oma tegevuse 22. jaanuaril 1947.

## Vaata ka
*Prantsuse Rahvuslik Komitee
*Charles de Gaulle'i esimene valitsus

## Välislingid
Nadežda Kadõševa

**Nadežda Nikititšna Kadõševa** (vene keeles Надeжда Никитична Кадышeва, sündinud 1. juunil 1959 Leninogorski rajoonis Tatarstanis) on ersa rahvusest Venemaa laulja.

Ta on Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik 1999, Mordva rahvakunstnik. Ta sai ka Kuldse Grammofoni 2008. aastal.
Luka Dončić

**Luka Dončić** (sündinud 28. veebruaril 1999 Ljubljanas) on Sloveenia korvpallur, kes mängib 2018. aastast NBA klubis Dallas Mavericks ja 2016. aastast  Sloveenia rahvuskoondises. Aastast 2025 on Los Angeles Lakersi ridades.

## Karjäär Euroopas
Dončić mängis aastatel 2015–2018 Hispaania klubis Madridi Real, mille esindusmeeskonda pääses ta juba 16-aastaselt. 

2018. aastal juhtis ta Reali Euroliiga võiduni ning ta valiti põhihooaja ja Final Fouri kõige väärtuslikumaks mängijaks.

## Karjäär NBA-s
Dončići valis 2018. aasta NBA *draft*'ist kolmandana Atlanta Hawks, kes vahetas ta Trae Youngi vastu Dallas Mavericksi. Debüüthooajal keskmiselt 21,2 punkti, 7,8 lauapalli ja 6 resultatiivset söötu mängus kogunud Dončić valiti 2019. aastal NBA parimaks uustulnukaks.

Järgmisel, 2019/20. hooajal tõi Dončić keskmiselt 28,8 punkti, 9,4 lauapalli ja 8,8 tulemuslikku söötu mängus, mille eest valiti ta nii NBA tähtede mängule kui ka sümboolsesse esimesse viisikusse.

## Saavutused
* 3 korda valitud NBA tähtede mängule (2020, 2021, 2022)
* NBA sümboolne esimene viisik (2020)
* NBA aasta parim uustulnuk (2019)
* NBA uustulnukate esiviisik (2019)
* Euroliiga võitja (2018)
* Euroliiga kõige väärtuslikum mängija (2018)
* Euroliiga Final Fouri kõige väärtuslikum mängija (2018)
* Parim Euroopa mängija (2019)
* 3-kordne Hispaania meister (2015, 2016, 2018)
* Hispaania kõrgliiga kõige väärtuslikum mängija (2018)
* 2-kordne Hispaania kõrgliiga parim noormängija (2017, 2018)
* 2-kordne Hispaania karika võitja (2016, 2017)
* Sloveenia aasta parim sportlane (2018)

## Rahvuskoondis
Dončić kogus 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel keskmiselt 14,3 punkti, 8,1 lauapalli ja 3,6 resultatiivset söötu mängus ning aitas Sloveenia Euroopa meistriks.

Tokio olümpiamängudel 2021, vedas Dončić Sloveenia korvpallimeeskonna 4. kohale, jäädes kolmanda koha mängus alla Austraalia meeskonnale.

## Välislingid
*Luka Dončić – NBA.com
*Luka Dončić – Basketball-Reference.com
Maksim Paskotši

**Maksim Paskotši** (sündinud 19. jaanuaril 2003 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Belgia kõrgliigas K.A.A. Gent. 

## Klubikarjäär

### Tottenham Hotspur
21. septembril 2020 liitus Maksim Paskotši Tottenham Hotspuriga, kus mängis klubi U18 meeskonna koosseisus. 

20. aprillil 2021 oli Paskotši Tottenhami U18 meeskonna ja West Ham United FC eakaaslaste vahelises kohtumises Tottenhami kapten.

## Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Paskotši 24. märtsil 2021 MM valikmängus Tšehhi vastu. 

## Karjääri statistika
### Klubi
*Uuendatud seisuga 10. märts 2023*

### Koondis
*Uuendatud seisuga 10. märts 2023*

## Saavutused
### Klubi
;Tallinna FC Flora:
*Eesti karikas: 2020
*Eesti Superkarikas: 2020

## Vaata ka
*Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*
*
*Tottenham Hotspuri profiil
*Transfermarkti profiil
Sophia Lamar

**Sophia Lamar** (sündinud 6. juunil 1955 Havannas) on New Yorgis elav transsooline ööelu kuulsus, endine *club kid*, modell ja näitleja. Ta pages Fidel Castro režiimi eest 1980. aastal Marieli paadiküüdi ajal Kuubalt üle väina Ameerika Ühendriikidesse. Pärast emigreerumist oli ta tegev performansi-esinejana. Enne New Yorki suundumist elas ja töötas ta Miamis, Dallases ja San Franciscos. 

Ta kandis noorpõlves nime Enrique Muñoz ning võttis osa koduriigi põrandaalusest skeenest.

## Vaata ka
*Amanda Lepore

## Viited
Zaza Phatšulia

**Zaza Phatšulia** (sünninimi **Zaur Phatšulia**; sündinud 10. veebruaril 1984 Thbilisis) on Gruusia endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 16 hooaega. Golden State Warriorsiga 2017. ja 2018. aastal NBA meistriks tulnud Phatšulia töötab 2019. aastast samas klubis konsultandina.

## Karjäär Euroopas
Enne NBA-sse siirdumist mängis Phatšulia aastatel 1999–2003 Türgi klubis Ülkerspor.

## Karjäär NBA-s
Phatšulia värvati 2003. aasta NBA *draft*i 42. valikuna Orlando Magicusse, kus ta tõi debüüthooajal keskmiselt 3,3 punkti ja 2,9 lauapalli mängus. Seejärel ühe aasta Milwaukee Bucksis mänginud Phatšulia siirdus 2005. aastal seitsmeks hooajaks Atlanta Hawksi. Hooajal 2005/06 kogus Phatšulia Hawksi põhikeskmängijana keskmiselt 11,7 punkti ja 7,9 lauapalli mängus.

2013. aasta suvel Milwaukee Bucksiga taasliitunud Phatšulia vahetati 2015. aasta suvel Dallas Mavericksi, kus ta tõi keskmiselt 8,6 punkti ja karjääri parimad 9,4 lauapalli mängus.

2016. aasta suvel sõlmis Phatšulia lepingu Golden State Warriorsiga, kellega tuli 2017. ja 2018. aastal ka NBA meistriks.

Karjääri viimase hooaja Detroit Pistonsis mänginud Phatšulia lõpetas mängijakarjääri 2019. aasta augustis, misjärel asus ametisse Golden State Warriorsi juhtkonna konsultandina.

## Saavutused
* Kahekordne NBA meister (2017, 2018)
* Türgi meister (2001)
* Türgi karika võitja (2003)

## Rahvuskoondis
Phatšulia esindas Gruusia korvpallikoondist aastatel 2003–2017 Euroopa meistrivõistluste valikmängudes ning 2011., 2015. ja 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

## Välislingid
*Zaza Phatšulia – NBA.com
*Zaza Phatšulia – Basketball-Reference.com
Koer Riku bareljeef

**Koer Riku bareljeef** on 2011. aastal Supilinna päevade ajal avatud mälestusmärk Tartus Supilinnas Tähtvere tänava ja Marja tänava nurgal, Tähtvere 25 maja küljes. Koer istus oma eluajal selle maja juures ja sai üle linna tuntuks. Riku jäi mööduva auto alla.

Supilinna selts tellis tema bareljeefi kunstnik Taavi Tiidorilt.

## Vaata ka

* Supilinn
* Supilinna päevad
* Žorik
* Dembel
* Balto mälestusmärk
* Bummer ja Lazarus

## Viited
Amanda Hermiine Künnapas

**Amanda Hermiine Künnapas** (sündinud 20. veebruaril 1996) on eesti näitleja.

## Haridus
Amanda Hermiine Künnapas lõpetas põhikooli Tallinna Balletikoolis. Ta on õppinud Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassis ja lõpetanud Tallinna Ülikooli koreograafia erialal.

## Teatritöö
Künnapas oli Polygonteatri lavastuse „Roheline nagu laulaks“ (2020) liikumisjuht ning on olnud Polygoni teatrikooli lavalise liikumise õpetaja.

Alates 2016. aastast on Künnapas mänginud mitmes Eesti Draamateatri lavastuses.

## Rollid
### Teatrilavastustes
* Carol Conway, "Aeg ja perekond Conway" (J. B. Priestley, Elmo Nüganen), Tallinna Linnateater 
* 2017 – koolitüdruk Kristi, "Vaimude tund Koidula tänavas" (Andrus Kivirähk, Priit Pedajas), Eesti Draamateater
* 2017 – Cathy, "Põhiküsimus" (Tom Stoppard, Hendrik Toompere), Eesti Draamateater
* 2019 – Porila Tiiu, "Põud ja vihm Põlva kihelkonnan nelätõistkümnendämä aasta suvõl" (Madis Kõiv / Aivo Lõhmus, Priit Pedajas), Eesti Draamateater
* 2019 – Etendaja, "Valem" (Irmeli Terras / Heliliis Hõim), Kanuti Gildi SAAL
* 2021 – Tessa, "Igatsuse rapsoodia" (Brian Friel, Priit Pedajas), Eesti Draamateater
* 2021 – Amalie, "Jõulumõõk" (Loone Ots), Teater Nuutrum
* 2022 – Sofia/Bianca "Võõrad" (Paolo Genovese, Taavi Teplenkov), Eesti Draamateater
* 2022 – Reene, "Kuninganna ja Viinakurat" (Loone Ots, Jaanus Nuutre), Teater Nuutrum
* 2022 – Emily, "U-TUBE" (Peep Maasik), Lavastusprojektid
* 2023 – osaleja, "Naisteranna needus" (Sven Karja, Jaanus Nuutre), Teater Nuutrum

### Filmides
* 2019 – "Reiv" (lühifilm) – Rave girl
* 2018 – "Täiuslik elu" (lühifilm) – Maria
* 2020 – "O2" – Johan Sõbra armuke
* 2021 – "Öölapsed" – Kate
* 2021 – "Apteeker Melchior" – Teenijatüdruk
* 2023 – "Vaba raha" – Armani

### Telesarjades
* 2012 – "Ühikarotid: Õed" – tudeng
* 2015 – "Keeris" – Lilli Looren
* 2016 – "Padjaklubi" – Gretta/Elisabeth
* 2016 – "Viimane võmm" – Agne Pärl
* 2018 – "Lõks" – Piret
* 2021–, "Kättemaksukontor" – Lumi-Lee Aigo
* 2024 – "Siis kui elu maitses hästi" – Liivika
 
## Isiklikku
Amanda Hermiine Künnapase ema on näitleja Piret Kalda ja isa oli Priit Künnapas (1962–2013). Tema elukaaslane on muusik Uku Haasma.

Künnapas laulab ansamblis Dramanda. Ta osales omaloodud lauluga "Tule minu sisse" lauluvõistlusel Eesti Laul 2022, kus jõudis veerandfinaali.

## Viited

## Välislingid
*
*Väga õige, et ma lavakooli sisse ei saanud. Sain õppetunni, et kõik ei tule nii lihtsalt kätte. ohtuleht.ee, 26. märts 2021.
*Amanda Hermiine Künnapas: Kuna elu ongi raske, siis tuleb võidelda ja julge olla. ohtuleht.ee, 6. september 2023.
Boris Lalovac

**Boris Lalovac** (sündinud 16. novembril 1976) on Horvaatia ökonomist ja poliitik. Ta kuulub Horvaatia Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.

Boris Lalovac lõpetas Dubrovniki ülikooli turismi ja väliskaubanduse teaduskonna 2000. aastal. Magistrikraadi omandas ta Zagrebi ülikooli majandusteaduskonnas 2006. aastal. Aastastel 2001–2012 töötas ta erasektoris finantsvaldkonna ametikohtadel. 2012–2014 oli ta Horvaatia rahandusministri asetäitja.

Aastatel 2014–2016 oli ta Horvaatia rahandusminister.

2016. aasta oktoobrist kuni 2020. aasta juulini oli ta Horvaatia parlamendi liige.

## Viited
Mihkel Truman

**Mihkel Truman** (sündinud 12. oktoobril 1984 Rakveres) on eesti ajaloolane, kultuurikriitik ja produtsent.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli üldkeeleteaduse erialal (BA 2006, MA 2008) ja üldajaloo erialal (BA 2017, MA *cum laude* 2019). 2019. aastast õpib Tartu Ülikooli doktorantuuris ning uurib Soome humanitaarteadlaste tegevust Tartu Ülikoolis 1920. aastail.

2017. aastast juhib eesti väärtmuusikat avaldavat plaadifirmat Vaiguviiul ning on produtseerinud üle 20 heliplaadi – nt Ruja "Põhi, lõuna, ida, lääs..." (2017), Kaseke "Põletussõnum" (2018), Gunnar Graps & Ornament (2018), In Spe (2019) jpt.

2013. aastast kirjutanud teatri- ja muusikakriitikat, mis on ilmunud peaasjalikult ERR-i kultuuriportaalis.

## Raamatud
* Mihkel Truman. Rock-Hotel 30: kas aeg meid muutnud on? M. Truman 2008 (116 lk)
* Mihkel Truman. Hull Teadlane. Vastused laste igasugustele küsimustele. Tammerraamat 2016, 2017 (75 lk)
* Mihkel Truman ja Jaak Roosaare. Kuidas saada rahatargaks? Rikkaks saamise õpik koolinoortele. Jälgimäe, Leguar Capital 2017 (151 lk), 2020

## Viited

## Välislingid
*
Tallinna Lastekodu

**Tallinna Lastekodu** on lastekodu Tallinnas. See on Tallinna linna hallatav asutus. Tallinna Lastekodu keskus asub Tallinnas Vana-Pärnu maantee 9a/1.

Tallinna Lastekodu alustas tegevust 1. jaanuaril 2001. Asutus loodi viie Tallinnas paikneva lastekodu ühendamisega.

Tallinna Lastekodu koosseisu kuuluvad:
* MUSTAMÄE MAJA, Sõpruse puiestee 248	
* HOOLDEKODU TEE MAJA, Hooldekodu tee 5
*JUSSIKALDA MAJA, Jussikalda tänav 7
*PÄHKLI MAJAD,  Pähkli tänav 15 	  	 	 
* NÕMME MAJA, Vana-Pärnu maantee 9a/1
*ERIKA PERE,  Erika tänav 13a	
*KARJAMAA PERE, Karjamaa tänav 9
*KÜNNI MAJA, Künni tänav 9
*PIHLAKA MAJA, Pihlaka tänav 1b
*VARRE MAJA, Varre tänav 2	
*VEERISE MAJAD, Veerise tänav 26.

Lastekodu osutab järgmisi teenuseid:
* asendushooldus (asenduskodu ja perekodu);
* järelhooldus;
* ema ja lapse turvakodu;
* väikelaste turvakodu;
* hoiukodu raske või sügava puudega lapsele;
* perede tugiteenused.

## Juhtimine
Asutust juhib juhataja, kelle kinnitab ametisse ja vabastab ametist linnavalitsus linnapea ettepanekul.

Lisaks juhatajale koordineerivad tööd üksustes üksuste juhid.

## Viited
Prantsuse parlament

**Prantsuse parlament** (prantsuse keeles *Parlement français*) on Prantsusmaa seadusandlik võimuorgan (parlament). See on kahekojaline parlament, mis koosneb rahvuskogust (*Assemblée nationale*) ehk alamkoda ja senatist (*Sénat*) ehk ülemkoda.  

Kokku kuulub parlamenti 925 valitud liiget. Rahvuskogus on 577 liiget (*députés*) ja senatis 348 liiget (*sénateurs*). Rahvuskokku valitakse otsestel valimistel viieks ja senatisse üldistel kaudsetel valimistel kuueks aastaks. Viimati toimusid valimised parlamenti  2017. aastal: juunis rahvuskokku ja septembris senatisse.

## Välislingid
Senat (Prantsusmaa)

**Senat** (prantsuse keeles *Sénat*) on Prantsuse parlamendi ülemkoda. 

Prantsuse senatis on 348 liiget (*sénateurs*) ja neid valitakse üldistel kaudsetel valimistel kuueks aastaks. Viimati toimusid valimised senatisse septembris  2017.

Senati ametlikuks asukohaks on Luxembourgi palee Luxembourgi aias Pariisis.  

Kuigi Prantsusmaal on mitmikmandaadid tavalised, siis on ka siin mõned piirangud. Senaator ei saa samaaegselt olla Rahvusassamblee või Euroopa Parlamendi liige, ega olla rohkem kui ühel kohalikul ametikohal:  

* Piirkonnanõukogu liige, aseesimees või esimees;
* Departemangunõukogu liige, aseesimees või esimees;
* Üle 3 500 elanikuga valla volikogu liige, aselinnapea või linnapea;
* Pariisi nõukogu liige (Pariis on korraga linn ja departemang);
* Korsika assamblee liige;

Erandiks võib senaator olla kolmandal ametikohal, kui ta on alla 3 500 elanikuga valla volikogu liige, aselinnapea või linnapea.

## Välislingid
Luxembourgi palee

**Luxembourgi palee** (prantsuse keeles *Palais du Luxembourg*) on Luxembourgi aia põhjaküljel paiknev paleekompleks, mis majutab tänapäeval Prantsuse parlamendi ülemkoda Senatit. See asub Pariisi VI ringkonnas aadressil 15 rue de Vaugirard.

Hoonet ehitati aastatel 1615–1645 ja algselt oli tegemist Marie de' Medici (1575–1642) residentsiga. Selle arhitekt oli Salomon de Brosse, kelle jaoks oli Luxsembourgi palee tema kõige tuntum ehitis. Pärast Prantsuse revolutsiooni kujundati see 1799–1805 Jean Chalgrini käe all valitsushooneks. Aastatel 1835–1856 juhtis Alphonse de Gisors aga hoone olulisi laiendustöid. 

## Vaata ka
*Luxembourgi aed

## Välislingid
*
In-Grid

**Ingrid Alberini** (sündinud 11. septembril 1978 Guastallas), tuntud lavanimega In-Grid, on itaalia päritolu tantsija ja laulja, laulukirjutaja. Tema 2002. aasta prantsuskeelne klubilugu "Tu es foutu" osutus väga edukaks mitmes Euroopa riigis, Austraalias, Ladina-Ameerikas ja Ameerika Ühendriikides, kus see jõudis 2004. aastal Billboardi tantsulugude seas 6. kohale.
Võidu tänav (Kunda)

**Võidu tänav** on tänav Kunda linnas ja paikneb linna keskosas.

Tänav on 559 meetrit pikk, keskmise laiusega 25 meetrit ning rajatud puiesteena, mille ääres on kahel pool kõnniteed. Võidu tänav saab alguse Selja teelt (20 Põdruse–Kunda–Pada tee) ning suundub põhja poole, ristub Kasemäe ja Koidu tänavaga ning lõpeb Kalevi ja Staadioni tänava ristmikul.
 
## Hoonestus
*Võidu 10 asub Kunda kaugkütte katlamaja, mida haldab Adven Eesti AS.
*Võidu 6 / Kasemäe 7 kinnistul paikneb Eakate kodu Villa Alfred. 
*Võidu ja Kasemäe tänava ristmikul (Kasemäe 8) paikneb kahekorruseline Kunda linna endise restorani hoone ning teisel pool ristmikku (Kasemäe 6) asub kohvik Saarepiiga.
*Võidu ja Koidu tänava ristmikul (Koidu 9) asub kahekorruseline ärihoone, mis oli varem Kunda linna kaubamaja.
Tänava ääres on lisaks veel üksikuid korterelamuid ja eramuid.  

## Viited

## Välislingid
*Vaade Võidu 6 kohalt Kasemäe tänava ristmiku suunas