open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bretton Woodsi institutsioonid

**Bretton Woodsi institutsioonid** (inglise keeles *Bretton Woods institutions*) moodustasid rahvusvahelise majanduse valitsemissüsteemi ehk **Bretton Woodsi süsteemi** aastatel 1944–1971, mille eesmärk oli hoida maailmamajandus seotud dollariga ja valuutakursid stabiilsena. 

Teise maailmasõja liitlaste poole esindajad kogunesid 1944. aastal Bretton Woodsi konverentsile (Bretton Woodsi küla Carrolli linnas) USAs, et leppida kokku sõjajärgse maailma majandus- ja kaubandusarhitektuur, sealhulgas fikseerida valuutakursid ja luua loodava süsteemi institutsionaalsed alustalad. Nendeks sai kolm niinimetatud Bretton Woodsi institutsiooni: 
*Rahvusvaheline Valuutafond (IMF), mille eesmärk on anda lühiajalist laenu likviidsusprobleemidega riikidele; 
*Maailmapank, mis võimaldab riikidel võtta pikaajalist laenu ülesehitustöö ja arenguprogrammideks;
*Üldine Tolli- ja Kaubanduskokkulepe (*General Agreement on Tariffs and Trade*, GATT), millest praeguseks on välja kasvanud Maailma Kaubandusorganisatsioon.

## Vaata ka
* Arengukoostöö

## Viited
* Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
CARDS

**CARDS** oli 2000. aastal alustatud Euroopa Komisjoni regionaalne rahastusprogramm, mis töötas 2006. aasta lõpuni. Programmi eesmärk oli toetada Lääne-Balkani maade stabiilsust ja nende lähendamist Euroopa Liidule. Programm kattis Albaania, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, endise Jugoslaavia (FRY) ja Põhja-Makedoonia. 

Uue  rahastusraamistiku (2007–2013) tõttu lõpetasid 2007. aastal tegevuse ka teised regionaalsed rahastusprogrammid, sealhulgas ALA, MEDA, PHARE ja TACIS. 

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

## Vaata ka
* Arengukoostöö

## Välislingid
* http://europa.eu.int/comm/external_relations/see/news/ip01_1464.htm
Eksportvili

**Eksportvili** ehk **müügivili** ehk **ekspordiks kasvatatavad põllumajandussaadused** (inglise keeles *cash crop*) on sellised põllumajandussaadused, mida arengumaad kasvatavad eelkõige ekspordiks, mitte oma tarbeks. 

Paljud vähimarenenud riigid sõltuvad ühe põllumajandussaaduse ekspordist ja on seetõttu väga haavatavad maailmaturuhindade kõikumise jm välistegurite tõttu. Näiteks moodustab kohviekspordi osa kogu ekspordist Burundis 79%, Etioopias 54%, Ugandas 43%, Rwandas 31%. Ghana ja Elevandiluuranniku ekspordisissetulekutest moodustab kakao 30–40%.

Eestis on teraviljadest kõige suurema ekspordikäibega nisu ja oder, mille osa tervikust moodustas näiteks 2015. aastal vastavalt 58% ja 35%.

## Vaata ka
*Eksportkultuur
*Arengukoostöö
*Nisu eksportivate riikide loend
*Otra eksportivate riikide loend

## Viited
Ühine põllumajanduspoliitika

**Ühine põllumajanduspoliitika**, ÜPP (inglise *Common Agricultural Policy*, CAP), oli esimene ühine Euroopa poliitika, mis võeti vastu Rooma leppega 1958. aastal.

Seda nähakse kui kompensatsiooni Prantsusmaale tolliliidu eest, mis hõlmas Saksamaale huvipakkuvaid tööstustooteid.

Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika eesmärk on kindlustada piisav heaolu põllumajandussektoris töötavatele inimestele ja mõõdukad põllumajandustoodete hinnad tarbijatele. Põllumajanduspoliitika, mis tagab maailmaturu hindadest kõrgemad hinnad ühisel põllumajandustoodete siseturul, vastutab hinnatoetussüsteemide eest ja jagab toetusi. Kõrgemad hinnad on konkurentsivõimelised, sest imporditud põllumajandustoodetele kehtestatakse tollimaks ja lõivud. Euroopa Liidu ekspordifirmad saavad ekspordihüvitist ühisest Euroopa Liidu eelarvest, kui nad müüvad põllumajandustooteid väljaspool Euroopa Liitu.

Viimastel aastatel on viidud ellu palju reforme, et muuta ÜPP-d keskkonnasõbralikumaks ja sotsiaalpoliitikale suunatumaks. Bürokraatlikke reegleid määrab nõukogu kvalifitseeritud häälteenamus. ÜPP-d hallatakse läbi mitmete töögruppide ja juhtimiskomiteede, kuhu kuuluvad liikmesriikide esindajad. 

Alates Lissaboni lepingu jõustumisest otsustavad põllumajandust puudutavate õigusaktide vastuvõtmise Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlament koos.

2017. aasta septembris Tallinnas ja Matsalus toimunud Euroopa Liidu ühtse põllumajanduspoliitika tulevikku käsitleval konverentsil tõdeti, et praegune põllumajanduspoliitika ei taga põllumajanduse säästvat arengut ning see vajab põhjalikku muutust.

## Vaata ka
* Arengukoostöö

## Viited

## Välislingid
* https://european-union.europa.eu/priorities-and-actions/actions-topic/agriculture_en
* Põllumajanduse tulevik - Eestimaa Looduse Fond

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Inna Põltsam-Jürjo

**Inna Põltsam-Jürjo** (sündinud 23. augustil 1969) on eesti ajaloolane, alates 2008. aastast doktor.

Põltsam astus Tartu Ülikooli 1987. aastal ja 1992 lõpetas ta selle ajaloo erialal, 1996 sai samas magistrikraadi. Alates 1993. aastast töötab ta Ajaloo Instituudis Tallinnas. 

19. juunil 2008 kaitses ta doktoritöö Uus-Pärnu ajaloost 16. sajandil. Tema juhendaja oli Jüri Kivimäe, oponendid aga Juhan Kreem ja Enn Küng.

Põltsam-Jürjo uurib keskaegse Liivimaa ajalugu, eriti linnade ajalugu.

## Teoseid ja publikatsioone
*"14. sajandi teine pool Liivimaa linnade ajaloos linnadepäevade materjalide põhjal", Acta Historica Tallinnensia, 1997, nr 1, lk 20–37
* "Merelinn Pärnu". Koos Jüri Kivimäe, Aivar Kriiska ja Aldur Vunkiga. Pärnu: Pärnu Linnavalitsus, 1998
*"Tallinn ja orduvõim 1346–1561", Acta Historica Tallinnensia, 1999, nr 3
* "Pärnu linna ajaloo allikad 13.-16. sajandini. I osa = Quellen zur Geschichte der Stadt Pernau 13.-16. Jahrhundert. Band I." Koostaja koos Aldur Vunkiga. Pärnu: Pärnu Muuseum, 2001
* "Söömine ja joomine hiliskeskaegses Tallinnas". Magistritöö. Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, 1995. 2. trükk: Tallinn: Argo, 2002
* "Liivimaa väikelinn varajase uusaja lävel. Uurimus Uus-Pärnu ajaloost 16. sajandi esimesel poolel". Doktoritöö. Juhendaja: Jüri Kivimäe. Tallinn, 2008. PDF-versioon:http://e-ait.tlulib.ee/72/
* "Viin, vein ja vesi: joogikultuur Eestis kesk- ja varauusajal" Tallinn: Argo, 2020

## Isiklikku
Ta oli aastatel 2004–2009 abielus ajaloolase Indrek Jürjoga.

## Välislingid

*Inna Põltsam-Jürjo Ajaloo Instituudi leheküljel
*
Kesk- ja Ida-Euroopa riigid

**Kesk- ja Ida-Euroopa riikide** (inglise: **CEEC** ehk *Central and Eastern European Countries*) gruppi kuuluvad peamiselt endised idabloki riigid, mis on läbinud  üleminekuprotsessi plaanimajanduselt turumajandusele 1990. aastatel. 

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

## Vaata ka
*Kesk- ja Ida-Euroopa Keskkonnakeskus
ÜRO hädaabi keskfond

**ÜRO hädaabi keskfond** (*Central emergency response fund, CERF*) on fond, mis annab abi akuutsete humanitaarkriiside kiireks leevendamiseks või varasemates humanitaarkriisides kannatanute toetamiseks. Kuigi CERF asutati 1991. aastal fondina (algse nimetusega *Central Emergency Revolving Fond*), kust ÜRO humanitaarabiorganisatsioonid said humanitaarkriisi puhul kohe reageerimiseks vahendeid laenata, loodi 2006. aasta uuendamise käigus CERF-i ka tagastamatu abi osa, kust ÜRO humanitaarabiorganisatsioonid saavad toetust nii kiireks reageerimiseks katastroofide puhul kui ka varasemate humanitaarkriiside kahjude leevendamiseks. 2008. aastaks on doonorid lubanud panustada 419 miljonit USD, mis on veidi alla planeeritud 450 miljoni USD.

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

## Vaata ka
* Arengukoostöö

## Välislingid
* http://ochaonline.un.org/cap/
CARE

**CARE** on rahvusvaheline humanitaarabi ja arengukoostöö organisatsioon (lühendina esmalt "*Cooperative for American Remittances to Europe*", hiljem "*Cooperative for Assistance and Relief Everywhere*"), kelle erilise tähelepanu all on vaeste kogukondade, sealhulgas naiste jõutamine. Lisaks kogukonnapõhisele tegevusele põhihariduse, puhta joogivee ja sanitaartingimuste ja tööhõive valdkondades, tegutseb CARE ka hädaabi andmisel relvakonfliktide ja looduskatastroofide ohvritele.

## Viited

## Välislingid
* CARE
Ausland

**Ausland** on küla Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas Gjerstadvatneti järvest kirdes. Ta on Gjerstadiga kokku kasvanud.

Külas on järv Gunnustadtjenn.
Laste suremus

**Laste suremuse** (inglise keeles *child mortality*) all mõistetakse tavaliselt ühe kuni viie aasta vanuste laste suremust, kuid demograafias puudub ühtne kokkulepe, millist vanuserühma see mõiste puudutab.

Laste suremuse intensiivsust väljendab laste suremuskordaja.

## Vaata ka
* Imikusuremus

## Viited
Imikusuremus

**Imikusuremus** ehk **rinnalaste suremus** (inglise keeles *infant mortality*) on kuni üheaastaste laste suremus. 

Imikusuremuse intensiivsust iseloomustab imikusuremuskordaja.

## Vaata ka
* Laste suremus
Tsiviil-sõjalise koostöö koordineerimine

**Tsiviil-sõjalise koostöö koordineerimine** (*ingl. k Civil-military coordination*, lühend CMCoord) on humanitaarkriisi olukorras toimuv tsiviilorganisatsioonide ja sõjaväeüksuste suhtlemine eesmärgiga vähendada omavahelist konkurentsi, vältida võimalikke konflikte ja vajadusel tegutseda ühiste eesmärkide nimel. 

Suhtlemise peamised elemendid on teabevahetus, ülesannete jagamine ja ühine planeerimine. Põhilised strateegiad on kooseksitseerimine ja ühine vastutusala, mida vahendavad CMCoordi ametnikud. CMCoordi aetakse aeg-ajalt segi tähise/ühendusega CIMIC (*Civil Military Cooperation*), mis on sõjaväeline koostöökogu, mille kaudu väejuhatus proovib luua kontakti sõjaliste operatsioonide piirkonna tsiviilühiskonnaga, et suurendada toetust enda tegevusele.

## Allikas
* Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Kobarlõime

**Kobarlõime** ehk **klasterkäsitlus** (inglise *cluster approach*) on ÜRO 2005. aastal loodud mehhanism, millega parandatakse humanitaarmissioonidel koostööd ÜRO allasutuste, rahvusvahelise Punase Risti ja Punase Poolkuu liikumise ja mittetulundusühingute vahel. 

Üks asutus määratakse teatud sektori (või klastri) juhiks ja vastutajaks. Klasterkäsitlus peaks aitama täita lünki teatud valdkondade (näiteks vesi ja sanitaar, laagrite haldamine ja kaitse) haldamises ning suurendama globaalset võimekust humanitaarkriisidele reageerimisel. 

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

## Vaata ka
* Arengukoostöö

## Välislingid
* http://ochaonline.un.org/cap/
Ühine humanitaaroperatsioonide plaan

**Ühine humanitaaroperatsioonide plaan** (inglise *Common humanitarian action plan, CHAP*) on riigi või piirkonna strateegiline plaan humanitaarseks operatiivseks tegutsemiseks.
CHAP-i koostab humanitaarkoordinaatori juhtimisel ÜRO agentuuridevahelise alalise komitee (*Inter-Agency Standing Committee, IASC*) piirkondlik üksus.

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

## Vaata ka
* Arengukoostöö
Ühine hädaabi palve

**Ühine hädaabi palve** on humanitaarabi koordineerimise meede, mida algatab ÜRO kriisiabi koordinaator (*Emergency Relief Coordinator*,  ERC) ja ÜRO agentuuride vaheline alaline komitee (*Inter-Agency Standing Committee*, IASC). 

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

## Vaata ka
* Arengukoostöö
Komplekskriis

**Komplekskriis** ehk **liitkriis** ehk **mitmikkriis** (inglise *complex emergency*) on riigis või piirkonnas riigisisese või väliskonflikti tõttu tekkinud humanitaarkriis, mille tagajärjel riigivõim on osaliselt või täielikult lakanud toimimast ja mis eeldab rahvusvahelist sekkumist, mida ei suuda ükski organisatsioon ega käimasolev ÜRO programm eraldi hallata. Võib sisaldada nii looduskatastroofi tagajärjel kui ka relvakonfliktide tulemusel tekkinud olukorda.

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi

## Vaata ka
* Arengukoostöö
Lapse õiguste konventsioon

**Lapse õiguste konventsioon** on laste õigusi tagav konventsioon.

Lapse õiguste konventsioon võeti vastu 1989. aastal ÜRO Peaassambleel. Aastal 2009 on konventsiooniga ühinenud 191 riiki (kõik riigid peale USA ja Somaalia). Ühtki teist ÜRO inimõiguste-alast dokumenti ei ole nii laialdaselt heaks kiidetud. Konventsiooni on kirja pandud rahvusvaheliselt tunnustatud õigused, mis kuuluvad igale lapsele kogu maailmas, alates sünnihetkest kuni 18-aastaseks saamiseni. Selle koostamisel lähtuti põhimõttest, et ühiskonnal on kohustus tagada lapse põhiliste vajaduste rahuldamine ning pakkuda tuge lapse isiksuse, annete ja võimete arenguks. 

Konventsiooniga ühinenud riik peab oma seadusandluse viima kooskõlla konventsiooni põhimõtetega. Konventsiooni põhimõtete elluviimiseks peab riik koostama tegevuskavasid ning tagama ressursid nende täitmiseks.
 
Eesti ühines ÜRO lapse õiguste konventsiooniga 1991. aastal ning samal aastal hakkas konventsioon ka Eesti suhtes kehtima.

## Vaata ka
* Inimõiguste ülddeklaratsioon
* Rahvusvaheline lastepäev

## Välislingid
* Konventsiooni tekst
* Lastekaitseliit

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
CONCORD

**CONCORD** on Euroopa arengukoostööga tegelevate organisatsioonide katusorganisatsioon, mis 2007. aasta seisuga esindab rohkem kui 1600 arengukoostööga tegelevat kodanikuühendust ja 20 rahvusvahelist võrgustikku. 2003. aastal asutatud CLONGi järglane. 

CONCORD-il on kaheksa alalist töörühma: 
#Cotonou töörühm, mis järgib Euroopa Liidu ja AKV-riikide vahelisi suhteid Cotonou lepingu raamides
# FDR töörühm, mis tegeleb kodanikuühenduste arengukoostöö rahastamisega seotud küsimustega
# Toiduainetega varustamise töörühm
# Humanitaarabi töörühm
# Poliitika töörühm
# Maailmahariduse foorum
# Kaubandussuhetele keskenduv töörühm
# Laienemise ja naabruspoliitikaga tegelev töörühm.

Eestist osaleb CONCORD-i töös Arengukoostöö Ümarlaud.

## Välislingid
* CONCORD

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Harald Busch

**Harald Busch** (23. august 1902 Tallinn – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant) ja piirivalvur. 

Busch võttis osa Vabadussõjast. Ta sai 1919. aastal lipniku ja 1923. aastal nooremleitnandi auastme.

Busch lõpetas Tallinna Reaalkooli 1919. aastal, õppis Tartu Ülikoolis agronoomiat 1920–1922 ja õigusteadust 1922–1924. Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Busch astus 21. detsembril 1923 Piirivalve teenistusse, jätkates samal ajal õpinguid Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta täitis siseministri adjutandi ülesandeid. 

## 1. detsembri riigipöördekatse sündmused
Busch tapeti kommunistide poolt 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal 10. rügemendi staabis.

Busch maeti sama aasta 4. detsembril. Matusetalitus toimus Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste Tallinna garnisoni ja Vana-Kaarli kalmistule. Busch maeti Vana-Kaarli kalmistule.

## Isiklikku
Tema isa oli ajakirjanik ja kirjastaja August Busch.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Harald Busch. Eesti ohvitseride andmekogu
Aadu Lüüs

**Aadu Lüüs** (16. november 1878 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 12. veebruar 1967 Stockholm) oli eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor, esimene eesti soost lastehaiguste õppetooli juhataja.

## Elukäik
Aadu Lüüs sündis Võrumaal, Vana-Antsla vallas, Lüüsi talus, kus ta vanemad olid rentnikuks. Lüüs õppis Hugo Treffneri eragümnaasiumis ja asus 1901. aastal õppima arstiteadust Tartu ülikooli, mille lõpetas 1907. aastal *[[cum laude]]*. Pärast ülikooli lõpetamist oli ta kaks aastat arstiks Laiusel ja Võrus ning siirdus siis Riiga, kus töötas assistendina J. Armitsteadi lastehaiglas 1909–1911. Edasi jätkus Lüüsi arstlik tegevus Tallinnas, kus ta oli ühtlasi linna vaestearstiks ja 1917. aastast alates linna tervishoiubüroo juhatajaks.

1919. aasta sügisel valiti dotsendi kohustetäitjaks lastehaiguste alal Tartu Ülikooli juures ning Tartu Ülikooli lastekliiniku juhatajaks. Ta kaitses meditsiinidoktori kraadi 1922. aastal. 1923. aastal valiti ta erakorraliseks professoriks ja 1925. aastal korraliseks professoriks. Aastatel 1931–1934 oli ta TÜ arstiteaduskonna dekaan.

1944. aastal lahkus ta Rootsi. Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule. 16. november 1967 püstitati tema hauale kujur Ernst Jõesaare loodud mälestusmärk. Punakast graniidist hauakivil on pronksreljeefina peaingli figuur õnnistavate kätega.

## Ühiskondlik tegevus
Peale oma teadusliku töö ülikoolis tegutses professor Lüüs mitmesugustel seltskondliku ja ühiskondliku elu aladel. Eriti viljakas oli tema tegevus emade- ja lastekaitse küsimuste viljelemisel ja arendamisel Eestis. 1932. aastast oli ta sihtasutus "Eesti Lastekaitse" juhatuse esimees. Aadu Lüüs oli Eesti Lastekaitse Ühingu asutajaliige ja mitme rahvusvahelise lastekaitseseltsi liige.

1901. aasta sügisel liitus ta Eesti Üliõpilaste Seltsiga ja oli selle esimees 1906. aasta sügissemestril. 1945. aastal valiti ta Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlaseks. 1950–1960 oli ta EÜSi vanematekogu esimees.

Ta oli muu hulgas Eesti Eugeenika ja Genealoogia Seltsi asutaja ja pikemat aega selle esimees. 1937. aasta veebruarist oli Lüüs ka Eesti Arstide Seltside Liidu esimees ja õdede-kooli kuratooriumi esimees kooli algaastatest peale. Arstide Koja liige. Ta oli Eesti Arstide Seltsi Rootsis liige, Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis juhatuse liige ja auliige.

Professor A. Lüüs on avaldanud rea teaduslikke töid, raamatuid ja artikleid, eriti lastehaiguste alalt.

## Viited

## Välislingid
*Aadu Lüüs väliseesti isikuloolises andmebaasis - *kõik tlulib.ee andmebaasid, k.a isik.tlulib.ee on jäljetult kadunud*
*
Imikusuremuskordaja

**Imikusuremuskordaja** (ebatäpses sõnastuses *imikusuremus* või *imikute suremus*) on aasta jooksul esinenud imikute (alla üheaastaste laste) surmajuhtude ja sama aja jooksul aset leidnud elussündide suhe rahvastikus. Seda väljendatakse tavaliselt 1000 elussünni kohta (promillides). 

Imikusuremuskordaja on imikusuremuse intensiivsuse näitaja. 

Imikusuremuskordaja on üks tähtsamaid demograafilise ja sotsiaalse arengu näitajaid, sest imikud on eriti tundlikud sotsiaalsete ja ökoloogiliste tingimuste suhtes.

## Viited
Reinhold Mark

**Reinhold Mark** (15/27. september 1880 Haljala vald, Virumaa – 29. august 1956 Tartu) oli eesti majandusteadlane.
Georg Martinoff

**Georg Olaf Martinoff** (8/21. aprill 1910 Tallinn – 7. oktoober 1981 Vancouver) oli eesti arstiteadlane (neuroloog).

Tema isa Bernhard Martinoff oli kaupmees. 1928. aastal lõpetas Georg Martinoff Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1928–1934 õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, 1940. aastal sai meditsiinidoktori kraadi väitekirjaga "Spontaansed subarahnoidaalsed verevalumid". Martinoff kuulus EÜS Põhjalasse.

Ta töötas Tartu Ülikooli närvikliinikus assistendina. 1944. aasta algul läks Soome, kus oli Helsingi nn Eesti intelligentide klubi president, ning siis Rootsi, kus oli 1946. aastal Eesti Rahvusfondi laekur ning juhtis ka Balti Humanistliku Ühingu bürood. Rootsist läks ta 1950. aastal Kanadasse, kus tegutses Vancouveris ärimehena.

Leonhard Mardna oli tema poolvend.

## Viited

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
*Foto
Laste suremuskordaja

**Laste suremuskordaja** on kuni viieaastaste (teise kontseptsiooni järgi 1–5-aastaste) laste suremuskordaja, tavaliselt väljendatuna 1000 elussünni kohta. 

See on riigi sotsiaalse arengu ja rahva heaolutaseme üks täpsemaid näitajaid, mis on suur vaestes riikides, aga ka näljahäda, haiguste või sõja tõttu kannatavates ühiskondades ning mis väheneb rahvastiku elatustaseme üldise tõusuga.

2006. aastal olid UNICEFi andmeil suurima laste suremuskordajaga riigid järgmised:

# Sierra Leone – 270
# Angola – 260
# Afganistan – 257
# Niger – 253
# Libeeria – 235
# Mali – 217
# Tšaad – 209
# Ekvatoriaal-Guinea – 206
# Kongo DV – 205
# Burkina Faso – 204
# Guinea-Bissau – 200
# Nigeeria – 191
# Burundi – 181
# Sambia – 180
# Kesk-Aafrika Vabariik – 175
# Svaasimaa – 164
# Guinea – 161
# Rwanda – 160
# Kamerun – 149
# Benin – 148

## Vaata ka
*Laste suremus 

Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Andres Mathiesen

**Andres Mathiesen** (kuni 1932 **Andrei Mathiesen**; 19. november / 1. detsember 1890 Sindi – 3. mai 1955 Stockholmi lähistel) oli eesti metsateadlane.

## Haridus
Ta lõpetas 1904. aastal Sindi ministeeriumikooli, 1911. aastal Pärnu linna gümnaasiumi ja 1915. aastal Peterburi metsainstituudi. Aastatel 1925–1926 viibis Rockefeller Foundationi stipendiaadina Austrias, Saksamaal, Šveitsis ja Itaalias. 

17. novembril 1928 kaitses ta esimesena Tartu Ülikoolis metsateaduse doktori (dr. rer. silv.) väitekirja.

## Töö
Aastatel 1915–1918 oli ta sõjaväeteenistuses. 1918 Tori-Võlla riigimetsa ülem, 1919 Lääne maakonna metsaülem. 1920. aasta veebruarist Metsade Peavalitsuse ülema abi, hiljem ülema kohusetäitja. 1920. aasta augustist Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna metsakorralduse õppetooli metsaasjanduse ja geodeesia õpetaja. Õpetas metsatakseerimise, dendroloogia, metsakorralduse ja geodeesia aineid. 1921. aastast metsakorralduse dotsendi kohusetäitja, 1924. aastast erakorraline professor, 1929. aastast metsakorralduse õppetooli korraline professor. 1922. aastast ka põllumajandusteaduskonna dekaani asetäitja, 1927. aastast teaduskonna sekretär, 1928–1937 põllumajandusteaduskonna dekaan. Tartu Ülikooli õppe- ja katsemetskonna juhataja.

## Teadustegevus
### Uurimusi
*Tüve pikuti läbilõike pind kui faktor tüve massi määramiseks, 1925
*Kastre-Peravalla kasepuistutest, 1926
*Ülikooli õppemetskond, 1927
*Mõõtmise täpsusest, 1927
*Metsade boniteerimisest kuivendatud soodel, 1928
*Riigimetsade Valitsuse uued massitabelid meetermõõtudes, 1930
*Puistu kõrgus puistu vanuse asendajana metsakorralduses, 1935
*Metsakorralduse arenemine Eestis, 1935
*Jahinduse ja metsanduse vahekordadest, 1939

### Õpikud ja käsiraamatud
*Andrei Mathiesen, Karl Weerberg. Puude ja põõsaste määraja lehtede, pungade ja anatoomiliste tunnuste järgi, 1921
*Geodeesia põhijooned, 1930
*Metsamehe abiraamat, 1923
*Dendroloogia käsiraamat, 1934

## Vaata ka
*Mathieseni park

## Viited

## Välislingid
*
Jaan Mets

**Jaan Mets** (21. detsember 1890 / 2. jaanuar 1891 Vana-Kariste vald, Pärnumaa – 18. september 1969 Uppsala) oli eesti põllumajandusteadlane.

Tema koostatud ja toimetatud "Põllumajanduslik entsüklopeedia: eesti põllumehe teatmik tähestik-sõnastikulises järjestuses" ilmus 1938-1940 Tallinna kirjastuse Agronoom väljaandel 3 vihikus (märksõnad A-istuti), kuid ilmumine katkes Nõukogude okupatsiooniga.

Mets oli alates 1909. aastast üliõpilasseltsi Liivika liige.

## Välislingid
*
Alexander Mickwitz

**Alexander Woldemar Leopold Mickwitz** (4. september 1892 Uusikirkko kund, Halila, Viiburi lään – ?) oli Eesti agrokeemik.
Ottomar Maddison

**Ottomar Julius Martin Maddison** (31. märts (19. märts vkj) 1879 Tallinn – 30. jaanuar 1959 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).

## Elukäik
Maddison lõpetas 1898. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis aastatel 1899–1906 Peterburi teedeinseneride instituudis ja 1918. aastal kaitses samas doktoriväitekirja. Sama õppeasutuse teenistuses oli ta aastatel 1909–1921, aastast 1920 oli ta tehnilise mehaanika professor. Peterburis oli ta ka esimese ja teise polütehnikumi ning sõjaväeinseneride akadeemia õppejõud.

1921. aastal naasis ta Tallinna, kus sai tehnikumi õppejõuks. Ühtlasi oli ta aastatel 1930–1936 Tartu ülikooli õppejõud, 1935. aastast mehaanika ja raudkonstruktsioonide professor. Aastatel 1936–1950 oli ta tehnikaülikooli professor ja 1946. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks tehnika alal, kus ta oli ka tehniliste teaduste osakonna esimees. 

Maddison oli tegev mitmes ühiskondlikus organisatsioonis, muu hulgas oli ta Riigi Põlevkivitööstuse nõukogu esimees (1927–1931), Tallinna linnavolikogu liige (1927–1934) ning Insenerikoja liige ja selle nõukogu liige. Ta kuulus ka Rahvusvahelise Materjalide Proovimise Ühingu ja Rahvusvahelise Sildade ja Kõrgehitiste Ühingu alatistesse komiteedesse.

## Teadustöö
Instituudi lõpetamisest esimese maailmasõjani projekteeris Maddison Venemaal rohkelt suuri sildu. Koos Andrzej Pszenickiga projekteeris ta Peterburi Dvortsovõi silla ning koos Nikolai Beleljubskiga Kaasani lähe­dal ja Uljanovskis raudteesillad, mis olid esimesed suurte silletega sillad Venemaal. Samuti projekteeris ta kaks silda üle Dnepri jõe, Almatõ lähedal terassilla üle Mašati jõe oru, Pavlodari lähedal silla üle Irtõši jõe ning raudteesildu ja viadukte mujal.

## Tunnustus
*1945 Eesti NSV teeneline teadlane
*1947 Nõukogude Eesti preemia

Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16. juuli 1950 otsusega võeti talt Eesti NSV teenelise teadlase aunimetus ära. Teenelise teadlase aunimetus taastati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 27. oktoobri 1956 seadlusega.

## Isiklikku
Õigusteadlane Eugen Maddisoo oli Ottomar Maddisoni vend.

## Viited

## Välislingid
*
Paul Mielberg

**Paul Jegor Eugen Mielberg** (6. (vkj)/ 18. märts 1881 Thbilisi – 16. aprill 1942 Gmünd) oli Eesti arhitekt, aastatel 1922–1936 Tartu ülikooli arhitekt.

## Elukäik
Ta lõpetas Peterburi Kunstiakadeemia 1910. aastal kunstniku-arhitektina. Ta töötas aastatel 1911–1916 Peterburis arhitektide Fredrik Lidvalli, Vladimir Seidleri ја Oskar Munzi juures. Aastatel 1916–1920 töötas Kiievi linnavalitsuse teenistuses.

Aastatel 1922–1936 oli ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna ehitusõpetuse dotsent, seejärel eradotsent, alates 1938 uuesti dotsent. Ta osales paljude Tartu Ülikooli hoonete ehitamisel. Paul Mielbergi akvarellid olid esil mitmel näitusel. 

Aastal 1940 lahkus ta Eestist.

## Looming
Olisemad hooned, mille Mielberg Tartu ülikoolile projekteeris, olid võimla, mitu kliinikuhoonet ja instituutide hooned. Aastate 1928–1929 projekti järgi Jakobi ja Lutsu tänava nurgale rajatud läbi kahe korruse ulatuv võimla hävis 1941. aastal. 1935. aasta projekti järgi valmis silma- ja nina-kõrva-kurgukliinik Kuperjanovi tänava alguses ning instituudihoonetest valmis vaid kahas Harald Sultsoniga projekteeritud vana keemiahoone.

Mielberg projekteeris Tartusse ka elumaju, muu hulgas ülikooli professorite elumaja Raadil ja hospitaalkliinikute ametnike elumaja Maarjamõisas. 1920. aastatel oli tema projekteeritud elumajadele eeskätt omane heimatstiil ja juugendijärgne teisenemine, nii ka näiteks 1929. aastal Oru tänavale projekteeritud professor Piibu villa puhul. Suurem osa Mielbergi projekteeritud elumajadest on projekteeritud 1930. aastatel ja asuvad Tähtveres, need on ajastule omaselt eeskätt funktsionalismi sugemetega.

Mielbergi projekti järgi ehitati aastatel 1927–1928 Toomemäel ümber ülikooli ajaloomuuseum, tollane raamatukogu, muu hulgas viidi hoone sissepääs lõunaküljele, ehitati uus trepikoda ja raamatute vedamiseks lift. Samuti valmis 1924. aastal Mielbergi projekti järgi Pauluse kiriku uue altariruumi kujundus ning aasta-kaks hiljem omandas tema projekti järgi uue välisilme ülikooli vana kohvik, tollane üliõpilasmaja.

## Viited
Hermann Michelson

**Hermann Michelson** (20. detsember 1909/2. jaanuar 1910 Tartu – 11. september 1971 Saku) oli eesti agrokeemik.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Eivere mõis

**Eivere mõis** (saksa keeles *Eyefer*) oli rüütlimõis Anna kihelkonnas Järvamaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Paide linna territooriumile Järva maakonnas.

## Ajalugu
Eivere mõisat on esmamainitud 1552. aastal, mil see kuulus Zoegedele. 1621. aastal sai mõisa omanikuks Pärnu kreisiülem ooberst Richard Rosencrantz. 17. sajandi lõpus kuulus mõis Saaremaa kuberner Georg (Jürgen) von der Osten-Sackeni (1617–1690) lesele Anna Maria Rosencrantz af Granhammarile (surn.1695). Rosencrantzidele kuulus mõis 1726. aastani. 

1776. aastal omandasid mõisa Pilar von Pilchaud. 1836–1919 kuulus mõis Stackelbergidele.

## Mõisakompleks

Osa mõisa peahoone müüridest pärineb 18. sajandist, kuid on võimalik, et leidub ka 17. sajandist pärit müüriosi. 19. sajandil hoonet laiendati ja uuendati. Eivere mõisahoone sai praeguse väliskuju 1912. aastal lõppenud ehitustööde käigus.

1942. aastal viidi senise Imastu sõjainvaliidide kodu hoolealused invaliidid üle Paide lähedal asuvasse Eivere mõisa.

Kuni 2000. aastani asus endises härrastemajas lastekodu ja vanurite hooldekodu. 1999. aastal liideti Eivere Hooldekodu Koeru Hooldekoduga. 

2003. aastal läks mõisahoone eraomandusse ja seda hakati restaureerima, mille eesmärgiks on taastada mõis sellisena, nagu see oli 20. sajandi alguses. Alates 2016. aastast on mõis külastajatele üldiselt suletud, sest seal tegutseb hotell, kuid mõisaga saab tutvuda näiteks igal aastal seal korraldatava Eivere klaverifestivali aegu. Eesti Mõisate Ühenduse hinnangul kuulus Eivere mõis 2019. aasta seisuga viie parema Eesti mõisa hulka. Mõisa omanik on jaapanlane Hiodeki Ogawa.

Mõni kõrvalhoone on säilinud, mõnest on alles varemed.

## Viited

## Välislingid
*Eivere mõis Eesti Mõisaportaalis
*Eivere hotelli koduleht
William Muld

**William Muld** (11/24. aprill 1914 Rõuge vald, Võrumaa – 11. september 1984 Stockholm) oli eesti füüsik.

Ta valiti 1966. aastal, 1968. aastal ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Jaan Mägi

**Jaan Mägi** (14/26. juuli 1883 Tarvastu vald, Viljandimaa – 25. juuli 1939 Elva) oli eesti põllumajandusteadlane.

Jaan Mägi kuulus Eesti Rahvaerakonda ja ta valiti selle liikmena I Riigikokku, kuid ta astus tagasi juba 7. jaanuaril 1921. Teda asendas Oskar Karl Johann Liigand.

## Välislingid
*Eesti biograafiline andmebaas ISIK
*Jaan Mägi haud Maarja ja Peetri kalmistul
Nikolai Maasing

**Nikolai Maasing** (10/22. mai 1900 Tartu – 9. veebruar 1942 Vjatlagi vangilaager, Kirovi oblast) oli eesti keemik.

Lõpetas 1927 Tartu Ülikooli.

Uuris loomasöötade keemilist koostist ning selle mõju piima ja või kvaliteedile.

Arreteeriti NKVD poolt 1941 Tartus, suri eeluurimisel Vjatka vangilaagris. 

## Välislingid
*Eesti Kommunismiohvrid 1940–1991
August Mätlik

**August Voldemar Mätlik** (15/27. juuni 1881 Palu vald, Järvamaa – 9. september 1956 Tartu) oli eesti aiandus- ja mesindusteadlane, teadusliku aianduse ja mesinduse rajajaid Eestis.

August Mätlik oli aastatel 1923–1951 Tartu Ülikooli ja 1951–1956 Eesti Põllumajandusakadeemia aianduse õppejõud. Aastal 1924 rajas ta Raadile aianduskatsejaama. Muu hulgas toimetas ta aiandus- ja mesindusalaseid ajakirju.

Aastatel 1930–1937 oli ta "Eesti Entsüklopeedia" aianduse ja mesinduse teema põhiautor ja toimetaja.

## Viited

## Välislingid
*
Julius Mägiste

**Julius Mägiste** (kuni 1922. aastani **Julius Mälson**, 6/19. detsember 1900 Kudina vald, Tartumaa – 11. märts 1978 Lund) oli eesti keeleteadlane.

## Elulugu
Julius Mägiste oli pärit talupidaja perekonnast. Ta õppis Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis  1913–1915 ja Aleksandri Gümnaasiumis 1915–1918, lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi 1919. aastal. 1919–1923 õppis Julius Mägiste Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas algul antiikkeeli ja seejärel soome-ugri keeli, lõpetas magistrina eesti ja läänemeresoome keelte alal.

Ta oli 1920. aastal üliõpilasseltsi  "Veljesto" ja Akadeemilise Emakeele Seltsi asutajaid.

Aastatel 1923–1926 oli ta Tartu Ülikooli stipendiaat (doktorant). Dr. philos. kraadi sai ta 1928. aastal väitekirjaga "oi-, ei- deminutiivid läänemeresoome keelis". Ta oli õppeülesandetäitja aastast 1925 ja erakorraline professor aastast 1929. Aastatel 1932–1944 oli Julius Mägiste Tartu Ülikooli professor. Põgenes 1944. aastal Saksamaale, sealt asus 1945. aastal elama Rootsi. Täitis alates 1947. aastast Lundi Ülikoolis õppeülesandeid, oli aastatel 1950–1967 dotsent. Julius Mägiste algatusel loodi Lundi Ülikooli juurde soome-ugri keelte seminar (instituut), mida ta juhatas aastatel 1954–1967.

Koostas 12-köitelise etümoloogiasõnaraamatu käsikirja "Estnisches etymologisches Wörterbuch" (üle 4000 masinakirjas lehekülje).

Mägiste oli ka Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis Lõuna-Rootsi Osakonna auliige.

## Artiklid
* Rahvuslike teaduste edust Eestis, Looming 1937, nr 3, 4

## Viited

## Kirjandus
* Paul Ariste, "Julius Mägistet meenutades" – Keel ja Kirjandus 1985, nr 12, lk 744–746
* Valve-Liivi Kingisepp, "Julius Mägiste elutöö ühest tahust" (vana kirjakeele uurimisest) – Keel ja Kirjandus 1997, nr 10, lk 661–673
* "Kirjad üle mere". Mart Lepiku kirjavahetus Julius Mägiste, Karl Ristikivi ja Bernard Kangroga. Koostanud ja kommenteerinud Sirje Olesk. Sari Litteraria, nr 19, Eesti Kirjandusmuuseum, Tartu 2000, 160 lk
* Paul Alvre, "Julius Mägiste sünnist 100 aastat" – Keel ja Kirjandus 2000, nr 12, lk 884–886
* Tryggve Sköld, "Julius Mägiste: mõningaid mälupilte". Tõlkinud Lembit Vaba – samas, lk 886–888
* "Julius Mägiste 100: 19.12.1900–11.03.1978". Koostanud ja saatesõna: Valve-Liivi Kingisepp, Tartu Ülikool 2000, 206 lk

## Välislingid

* 
*Julius Mägiste virtuaalnäitusel "Kolm keelemeest"
*TÜ üliõpilased
Prenool

**Prenool** ehk **3-metüül-2-buteen-1-ool** ehk **3,3-dimetüülallüülalkohol** on allüülne alkohol, mille keemiline valem on (CH3)2C=CHCH2OH. 

Prenool on vees lahustumatu, kuid enamikus orgaanilistes lahustites lahustuv õlijas värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 140 ºC.

Prenool on paljude looduslike isoprenoidsete alkoholide (geraniool, farnesool), terpeenide ja steroidide struktuuris esinev lüli ("ehituskivi"). Prenooli polümeriseeritakse dehüdratiseerimisreaktsioonide abil. Sealjuures tekivad molekuli isopenteenile vastavad lülid, kusjuures ahela lõpetab hüdroksüülrühm. Niimoodi saadavad polümeerid, mida nimetatakse polüprenoolideks, võivad sisaldada kuni sada isopenteenlüli. Need isoprenoidalkoholid on tähtsad proteiinide, karotenoidide, A-, E- ja K-vitamiini, samuti kolesterooli tekkimisel. Kolesterooli koosseisus on 6 isopropeenrühma.

Prenoolil on puuviljalõhn, mistõttu teda kasutatakse parfümeerias.

Prenool, geraniool, farnesool ja geranüülgeraniool klassifitseeritakse kui *prenoolid*.

## Vaata ka
*Prenüülkloriid
*Terpenoidid
Kloropreen

**Kloropreen** ehk **2-kloro-1,3-butadieen** on orgaaniline aine keemilise valemiga CH2=CCl-CH=CH2. Kloropreen on värvitu vedelik, mille keemistemperatuur on 59,4 ºC. Kroropeen on monomeeriks teatud tüüpi sünteetilise kummi – polükloropreeni (neopreeni) tootmisel.
Tara Correa-McMullen

**Tara Correa-McMullen** (õieti **Shalvah McMullen**; 24. mai 1989 – 21. oktoober 2005) oli USA filminäitleja. 

Correa-McMullen sündis Vermonti osariigis Westminsteris Devra Correa ja Thomas McMulleni peres. Los Angeleses keskkoolis käies laulis ta kooli kooris. Talle meeldis ka tantsida.

## Surm

Correa McMullen suri 21. oktoobril 2005 Inglewoodis toimunud tulistamise tagajärjel. Ta oli vaid 16 aastat vana. Kuriteos kahtlustatavana peeti kinni 20-aastane Damien Watts, kellele esitati süüdistus 1. märtsil 2006 ning ta mõisteti süüdi 23. jaanuaril 2009. Teda süüdistati samal ajal ka ühes teises tulistamises.

Kuigi politsei usub, et Tara surm võis olla seotud grupeeringutevahelise võitlusega, võis ka olla, et ta oli lihtsalt vales kohas valel ajal.

## Filmograafia
* "Rebound" (2005) 
* "Rikošett" (2005) 

## Televisioonis
* "Zoey 101" (1 osas, 2005)
* "Judging Amy" (8 osas, 2004–2005)
Elmar Emil Leppik

**Elmar Emil Leppik** (aastani 1950 **Lepik**; 21. november / 3. detsember 1898 Painküla-Väljaotsa küla, Laiuse khk – 4. veebruar 1978 Beltsville, Maryland, USA) oli eesti bioloog, botaanik, fütopatoloog ja algoloog.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli aastal 1926 ja kaitses väitekirja aastal 1928 Zürichis. Aastast 1929 töötas ta Tartu Ülikooli õppejõuna, aastail 1938–1944 professorina. Ta oli ühtlasi Tartu Fütopatoloogia Jaama juhataja aastast 1929. 
Aastast 1947 töötas ta Saksamaal ning aastast 1950 Ameerika Ühendriikides. 

Tal on rida olulisi töid teoreetilise bioloogia alal.

## Teoseid
*Lepik E. 1941. Einige Fragmente aus der geschichtlichen Entwicklung der ostbaltischen Pilzflora. *Tartu R. Ülikooli juures oleva Loodusuurijate Seltsi aruanded* (Annales societatis rebus naturae investigandis in Universitate Tartuensi constitutae) 47(1/2): 81–145.
*Leppik E. 1955. Some viewpoints on the origin and evolution of flowering plants. *Acta Biotheoretica* 9(2): 45–56.
*Leppik E. 1956. The form and function of numerical patterns in flowers. *American Journal of Botany* 43: 445–455.
*Leppik, E. E. 1957. Hologeny, a complementary concept of phylogeny. *Annales Societatis Tartuensis ad Res Naturae Investigandas Constitutae* (series nova in excilio condita) 1: 41–51.
*Leppik E. 1961. Phyllotaxis, anthotaxis and semataxis. *Acta Biotheoretica* 14(1/2): 1–28.
*Leppik E. 1970. Phylogeny, hologeny and coenogeny, basic concepts of environmental biology. *Acta Biotheoretica* 23(3-4): 170–193.

## Kirjandus
*Kalling, Ken 2016. Professor Elmar Leppik taimemürkidest, mesilastest ja õie evolutsioonist. *Eesti Loodus* 5: 20–23.
*Parmasto, Erast 1998. Elmar E. Leppik and Estonian mycology. *[[Folia Cryptogamica Estonica]]* 33: 1–4.
*Pärtel, Kadri 2016. Elmar Leppiku raamatukogu. *Eesti Loodus* 5: 24–25.

## Välislingid
*Elmar Emil Leppik TLÜAR väliseesti isikud
Elmar Leppik

**Elmar Leppik** (11. juuli 1904 Tartu – 20. aprill 1949 Pühajärv) oli eesti maalikunstnik.

Õppis Tartu kaubanduskoolis ja töötas metsanduse alal. Maalimist õppis 1935–1940 Kõrgemas Kunstikoolis Pallas ja lõpetas 1943. aastal Kõrgemad Kujutavkunstide Kursused (Pallase kunstikooli nimi õppeaastal 1942/1943). Tema peamine juhendaja oli Aleksander Vardi. Kunstnik uppus Pühajärve.

Leppik viljeles peamiselt maastikumaali. Ta maalis hallikates-pruunikates, aga ka sinakates-rohekates toonides, meelisteemadeks olid Lõuna-Eesti põllud, metsad ja järved.


Elmar Leppik. Joonistus.tif|Joonistus (1941). Tartu Kunstimuuseum
EKM00611 M01883 Leppik E Kellamehe järv Otepääl DSC4057.jpg|"Kellamehe järv Otepääl" (1943). Eesti Kunstimuuseum
EKM03493 M02387 Leppik E Pühajärv DSC3955.jpg|"Pühajärv" (1947). Eesti Kunstimuuseum
Lidia Kopania

**Lidia Kopania-Przebindowska** (sündinud 13. mail 1978 Koluszkis) on poola laulja.

Ta esindas Poolat 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Moskvas lauluga "I Don't Wanna Leave", mis finaali ei pääsenud.

## Diskograafia
### Albumid
* "Intuicja" (2006)
* "Przed świtem" (2008)

### Singlid
* "Niezwykły dar" (1998)
* "Sleep" (2006)
* "Hold On" (2006)
* "Twe milczenie nie jest złotem" (2007)
* "Tamta Łza" (2008)
* "Rozmawiać z tobą chce" (2008)
* "I Don't Wanna Leave" (2009)
* "Hold My Breath And Wait" (2013)

## Välislingid
* Lidia Kopania koduleht
Jaan Miländer

**Jaan Miländer** (29. august 1866 Pati vald, Pärnumaa – 25. märts 1940 Tartu) oli eesti akušöör-günekoloog. 

Ta õppis Jäärja vallakoolis ja Saarde kihelkonnakoolis, 1878–1880 Pärnu linna algkoolis, 1880–1885 Pärnu linna gümnaasiumis. 1886. aastal sooritas eksternina lõpueksamid Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi juures. Aastatel 1887–1893 õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust (lõpetas). Ta kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlaskonda. 

Aastatel 1894–1896 töötas Tartu Ülikooli naistekliinikus assistendina. 1896. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja ja sai meditsiinidoktori kraadi. 

Aastail 1897–1920 oli ta Penza kubermangu semstvohaigla naisteosakonna ja heitlaste varjupaiga juhataja, ämmaemandate kooli õpetaja ja Penza arstide seltsi üks asutajaid. Aastatel 1901, 1907 ja 1912 töötas lühemat aega kirurgia- ja naistekliinikutel Berliinis, Breslaus ja Münchenis. Korduvalt täiendas end Moskvas ja Peterburis. 1920. aastal valiti ta Tartu Ülikooli sünnitusabi ja naistehaiguste professoriks ja ülikooli naistekliiniku juhatajaks ning töötas selles ametis 1937. aastani. 1920–1935 oli ta ka naistekliiniku juures asunud ämmaemandate kooli juhataja. 

Ta rajas röntgen- ja raadiumravi kabineti. 

Aastatel 1921–1924 oli ta Tartu Eesti Arstide Seltsi esimees.

## Teadustöö
Tema uurimistöö teemade hulka kuulusid sünnitusjärgne aeg, emakaväline rasedus, abort ja selle mõju naise tervisele, emaka- ja munasarjakasvajad ning vähktõve ravi röntgenkiiritusega. 

Jaan Miländer on maetud Tartus Vana-Jaani kalmistule.

## Viited
Kerttu Soans

**Kerttu Soans** (kodanikunimega **Kerttu Soans-Tammisto**; sündinud 9. oktoobril 1961 Tallinnas) on eesti kirjanik, ajakirjanik, dokumentalist ja maalikunstnik. 

Kerttu Soans on lõpetanud 1979. aastal Keila 1. Keskkooli ning Tallinna Pedagoogilise Instituudi kunstiõpetuse erialal ja Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal kaugõppes 1992. aastal. 

Ta on töötanud Eesti Raadios, mitmes ajalehes ja ajakirjas. Alates 1999. aastast on ta vabakutseline kirjanik. 

Ta on Kirjanike Liidu liige.

## Looming
### Raamatud
*"Olivia ja esimene maailm" (2003 ja 2005). Lühijutud. See raamat on ilmunud ka vene keeles (2005).
*"Kruubi-Ruudi ja tema inimesed" (2004, üks 5 lasteraamatust, mis kandideeris Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale)
*"Teistmoodi Sirel" (2005, üks 5 lasteraamatust, mis kandideeris Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale)
*"Mari ja Jüri 10 ametit" (2007)
*"Tere, Nööp!" (2008)
*"Külaline vannis" (2008, üks 6 lasteraamatust, mis kandideeris Eesti Kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale)
*"Kui ma armastasin tislerit" (2008, jutustused täiskasvanutele, koos kunstnik Kadi Kuremaga) 
*"Ingli kübaratrikk" (2009, kahe kaanega raamat, teise poole – "Martti ja Kuldtiib" – autor on Tiia Kõnnussaar).
*"Käolehm ja tibu" (2010)
*"Aabits" (2011, Maurus Kirjastus) – kaasautor koos Kristi Rahnuga
*"Suur või väike Ingel?" (2015, kahe kaanega raamat, teise poole – "Martti läheb kooli" – autor on Tiia Kõnnussaar).
*"Inimene puudlinahas" (2016), illustraator Kadi Kurema

Kõigi nimetatud lasteraamatute (v.a "Ingli kübaratrikk" ja "Suur või väike Ingel?", mille illustratsioonid on teinud Katrin Ehrlich) kunstnik on Urmas Viik. 

Armen Tõuguga kahasse on Kerttu Soans kirjutanud antroposoofiast lähtuva kasvatusalase raamatu "Indigolapsed. Kas uus põlvkond?" See raamat on tõlgitud leedu, vene ja heebrea keelde ja saksa keelde.

2006. aastal ilmus Eesti Raadio 80. aastapäevaks kogumik "Rääkiv plekk-kruus ja teisi raadiojutte", mille on koostanud Kerttu Soans.

### Filmid
Kerttu Soans on nelja dokumentaalsarja "Eesti lood" kuuluva dokumentaalfilmi stsenarist ja režissöör: 
* 2005 – "Kahe näoga saar", 
* 2007 – "24/1 ehk alla 7-aastastele keelatud", 
* 2019 – "Suurem kui sport", 
* 2022 – "Randvere Leonardo". 

## Tunnustus
Kolmel korral (raamatutega "Kruubi-Ruudi ja tema inimesed" (2004), "Teistmoodi Sirel" (2005) ja "Külaline vannis" (2008) on Kerttu Soans olnud Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia nominent ning kahel korral Keila linna kultuuripreemia nominent. 

## Isiklikku
Tema vanemad on Olev Soans ja Helvi Jürisson. Tema poolvend on Peeter Volkonski.

Tema abikaasa on ajaloolane Peeter Tammisto. Tal on tütred Olivia Soans ja Sirel Tammisto.

## Viited
Kaneelaldehüüd

**Kaneelaldehüüd** ehk **3-fenüülprop-2-enaal** on küllastumata aldehüüdide klassi kuuluv aine keemilise valemiga C6H5-CH=CH-CHO.

See ühend annab kaneelile iseloomuliku maitse ja lõhna. Looduslikult esineb ainult transkaneelaldehüüd. Kaneelipuu koorest saadud eeterlikes õlides on kaneelaldehüüdi umbes 90%.

Kaneelaldehüüdi ekstraheerisid esimesena Jean-Baptiste Dumas ja Eugène-Melchior Péligot 1834. aastal kaneeliõlist. Laboratoorselt sünteesis seda esimesena Luigi Chiozza 1856.

Kaneelaldehüüd on kollane õline veest viskoossem vedelik, mis lõhnab tugevalt kaneeli järele. Kontsentreeritud kaneelaldehüüd ärritab nahka ja on suures koguses mürgine, kuid ükski teadusasutus ei nimeta seda ainet vähki tekitavaks ega pikaajalisel kasutamisel tervist kahjustavaks. Enamus kaneelaldehüüdist väljutatakse kehast kaneelhappe kujul koos uriiniga.
Sotsiaalmaks

**Sotsiaalmaks** on Eestis riiklik maks pensionikindlustuse ja ravikindlustuse rahastamiseks . Sotsiaalmaksu maksavad tööandjad töötajatele väljamakstud töötasudelt ja muudelt tasudelt ning füüsilisest isikust ettevõtjad oma ettevõtlusest saadud tulult.

Sotsiaalmaksu määr on 33 protsenti maksustatavatelt summadelt, millest 20 protsendi suurune osa kantakse üle riikliku pensionikindlustuse vahenditesse ja 13 protsendi suurune osa riikliku ravikindlustuse vahenditesse. Kui isik on liitunud kohustusliku kogumispensioni süsteemiga (pensioni II sambaga), siis jaguneb sotsiaalmaksu pensionikindlustuse osa 20 protsenti riikliku pensionikindlustuse ja kohustusliku kogumispensioni vahel, nii et riikliku pensionikindlustuse vahenditesse kantakse 16 protsendi suurune osa ja 4 protsendi suurune osa kantakse isiku pensionikontole Eesti väärtpaberite keskregistris.

Sotsiaalmaks moodustab osa tööjõukuludest. Igalt brutopalga 100 eurolt peab tööandja maksma täiendavalt 33 eurot sotsiaalmaksu ja 0,8 eurot töötuskindlustusmakset (aastatel 2021–2024). Seega tööandja tööjõukulud brutopalga iga 100 euro kohta on 133,8 eurot. 

Sotsiaalmaksu halduriks on Maksu- ja Tolliamet. 

## Viited

## Välislingid
* Maksu- ja Tolliamet. Sotsiaalmaks
* Raamatupidamis- ja maksuinfoportaal. Sotsiaalmaks
Loodusajakiri

**MTÜ Loodusajakiri** on Eesti kirjastus (mittetulundusühing), mis annab välja Eestis ilmuvaid loodus- ja teadusteemalisi ajakirju. Need on Eesti Loodus, Horisont, Eesti Mets ja venekeelne Gorizontõ Estonii. Aastail 2007–2015 ilmus ka Loodusesõber (1997–2006 nimega Loodus). 

MTÜ asutati 2001. aasta juulis Tallinnas. Asutajaliikmed olid tollane keskkonnaminister Heiki Kranich, Keskkonnainvesteeringute Keskus (Kalev Aun) ja Keskkonnauuringute Keskus (Enn Otsa). Sama aasta sügisel andsid asutajaliikmed MTÜ üle keskkonnaorganisatsioonidele Eesti Looduskaitse Selts, Eesti Ornitoloogiaühing, Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjon, Eesti Looduseuurijate Selts, Pärandkoosluste Kaitse Ühing, Tartu Üliõpilaste Looduskaitsering, Eesti Geenivaramu, OÜ Horisont ja OÜ Looduskiri. 2014. aastal liitus mittetulundusühinguga MTÜ Estonia Maritima.

Vastutavad väljaandjad on olnud 2001–2013 Indrek Rohtmets, 2013–2015 Tiina Talvi ja 2015–2017 Triinu Raigna. Alates 2017. aasta märtsist on kirjastuse tegevjuht Riho Kinks. 

MTÜ Loodusajakiri juhatuse liikmed on Toomas Kukk ja Ulvar Käärt.

Loodusajakirjade ilmumist on toetanud Keskkonnainvesteeringute Keskus, kelle toel on mittetulundusühing kirjastanud ka looduse ja teaduse aastaraamatu sarja "Lehed ja tähed" ning raamatusarja "Looduse raamatukogu". Horisondi väljaandmist toetab alates 2017. aastast Haridus- ja Teadusministeerium.

2018. aasta 22. jaanuaril uuendati Loodusajakirja kodulehte. Lisati Kuku Raadio saate "Loodusajakiri" järelkuulamisvõimalus.

## Uudistaja
MTÜ annab välja e-postiga saadetavat uudiskirja Uudistaja. Uudiskiri sisaldab muu hulgas MTÜ välja antud ajakirjade sisukokkuvõtteid. Uudiskiri ilmub vähemalt kaks korda kuus reedeti. Esimene uudiskiri ilmus 22. novembril 2005.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Keibu laht

**Keibu laht** on laht Läänemaa ja Harjumaa piiril, Soome lahe mereosa.

Lahesuue on Toomanina (läänes) ja Ristinina (kirdes) vahel. Lahe laius ninade vahel on umbes 4,5 km. Suurim sügavus sellel joonel on 11,6 m. Laht on 3 km pikkune. Keibu lahe veepeegli pindala on 13,56 km². Lõunarannas laskub merepõhi suhteliselt laugelt, 2 m sügavusjoon asub seal kaldast kuni 500 m kaugusel. Sügavus lahe keskel on umbes 7–8 m. Lahe kirde- ja edelakalda lähedal on meres palju suuri rändrahne, kagukallas on liivane. Toomanina juures on Nõva sadam.

Keibu lahte suubuvad Keibu peakraav, Lepajõgi, Veskijõgi ja Nõva jõgi.

Lahte hõlmab Nõva-Osmussaare hoiuala. Lahe idakaldale jääb Keibu-Ristna hoiuala ja kagukaldale Nõva maastikukaitseala. Lõunakaldast umbes 250 m lõunasse jääb Lepaauk (rannajärv).

Keibu lahe keskkonnaregistri kood on VEE3143000.

## Viited
Risfjell

**Risfjell** on mägi Norras Agderi maakonnas Gjerstadi valla põhjaosas.

Kõrgus merepinnast on 503 m.

Mäel on kivionni (*Steinhytta*) jäänused. Tipust paistab loodes Solhomfjelli torn. Mäele korraldatakse matku.

## Välislingid
* Foto (alumine)
Kleivvatn

**Kleivvatn‎** ehk **Kleivvatnet** ehk **Kleivvannet** on järv Norras Agderi maakonnas Gjerstadi vallas.

Ta on jõekese kaudu ühendatud Otertjerni järvega.

Järvel tegeldakse sportliku kalapüügiga.
La Digue'i saar

**La Digue** on saar India ookeanis, Seišellide pindalalt neljas ja elanike arvult kolmas saar. Saar kuulub Graniidisaarte hulka.

La Digue'i geograafilised koordinaadid on .

Saar paikneb umbes 6 km Praslini saarest ida pool ja umbes 43 km kaugusel kirdes peasaarest Mahést. La Digue'i naabersaar kirdes on Félicité saar umbes 3 km kaugusel. Koos põhja ja ida pool paiknevate  valdavalt asustamata väiksemate saartega (Petite Sœur, Grande Sœur, Marianne, Félicité ja Cocos) moodustab La Digue'i saar La Digue'i ringkonna.

La Digue'i saare pindala on umbes 10 km². Saar on umbes 5 km pikkune ja 3 km laiune. Saarel elab üle 2000 inimese, suurem osa neist läänerannikul La Passe'is ja La Réunionis. Saarel on laevaühendus Praslini ja Mahé saarega.

Saarel asub Veuve'i looduskaitseala, kus elab haruldane lind, värvuline *[[Terpsiphone atrocaudata]]*. La Digue'i kõrgeim tipp on Belle Vue (300 m).

Saare elanike peamine sissetulekuallikas on turism.  Ajalooliselt tegelesid nad peamiselt kopra ja vanilli tootmisega.

La Digue'i saarel on muu hulgas kool, lasteaed, kirik, politseijaoskond ja polikliinik.

## Välislingid

* La Digue'i kaart