open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kartuli tänav

**Kartuli tänav** (saksa keeles *Kartoffelstraße*) on tänav Tartus Supilinnas.

Kartuli tänav algab Herne tänaval ja lõpeb Emajõe tänaval.

Tänav on 270 meetrit pikk. 

## Pildid

Kartuli tänava panoraam.jpg|Kartuli tänava panoraam
Kartuli tänav Herne tänavalt vaadatuna 2016. aasta mais.jpg|Kartuli tänav Herne tänavalt vaadatuna 2016. aasta mais
Ratturid Kartuli tänaval 2017. aasta märtsis.jpg|Ratturid Kartuli tänaval 2017. aasta märtsis
Oa tänav

**Oa tänav** (saksa keeles *Bohnenstraße*) on tänav Tartus Supilinnas.

Oa tänav algab Kroonuaia tänavalt ja kulgeb loode suunas. Tänavaga ristuvad Kartuli, Marja, Meloni ja Piiri tänav. Oa tänav lõpeb Kauna tänaval.

Tänav on umbes 870 meetrit pikk.

Täna alt on leitud neli ühishauda, mis viitavad 1704. aastal toimunud Tartu piiramise käigus langenud sõduritele. 

Tegemist on kõige suurema Põhjasõja-aegse sõdurite matmispaigaga nii Eestis kui ka Baltikumis.

## Pildid

Fail:Oa 11a, 2016. aasta juuli.jpg|Oa 11a, 2016. aasta juuli
Fail:Oa tänav 2015. aasta mais.jpg|Oa tänav 2015. aasta mais
Fail:Vaade Oa tänavale Supilinnas Tartu botaanikaaiast, 3. veebruar 2013.jpg|Vaade Oa tänavale Supilinnas Tartu botaanikaaiast, veebruar 2013.
Fail:Kaitseväe õppus Oa tänaval 2014. aasta mais.jpg|Kaitseväe õppus Oa tänaval 2014. aasta mais
Fail:Oa tn meeleavaldus.jpg|Mihkel Kunnus Oa tänava ehitusafääri vastasel meeleavaldusel 01.05.2013
Fail:Aerial view of Supilinn above Oa street in Tartu, Estonia.jpg|Oa tänav õhust 2021. aastal


## Viited

## Välislingid

* Arendaja omavolitses Supilinnas võõras aias
* Oa tänava majaehitus heidab linna asjaajamisele varju
* Tartu linnavalitsus peatas Oa tänava maja ehituse
Piiri tänav

**Piiri tänav** on paljudes Eesti asulates.
*Piiri tänav Ambla alevikus 
*Piiri tänav Aruküla alevikus 
*Piiri tänav Halliste alevikus 
*Piiri tänav Jõgeva linnas  
*Piiri tänav Karksi-Nuia linnas 
*Piiri tänav Keila linnas 	  
*Piiri tänav Kiisa alevikus 
*Piiri tänav Kilingi-Nõmme linnas 
*Piiri tänav Kiviõli linnas 
*Piiri tänav Kohtla-Järve linnas 
*Piiri tänav Kuressaare linnas 
*Piiri tänav Lihula linnas 
*Piiri tänav Mõisaküla linnas  
*Piiri tänav Narva linnas 
*Piiri tänav Otepää linnas 
*Piiri tänav Põlva linnas 
*Piiri tänav Pärnu linnas 
*Piiri tänav Rakvere linnas 
*Piiri tänav Rapla linnas 
*Piiri tänav Rõngu alevikus 
*Piiri tänav Räpina linnas 
*Piiri tänav Sindi linnas 
*Piiri tänav Taebla alevikus 
*Piiri tänav Tallinna linnas
*Piiri tänav Tamsalu linnas 
*Piiri tänav Tapa linnas 
*Piiri tänav Tartu linnas
*Piiri tänav Tsirguliina alevikus 
*Piiri tänav Valga linnas 
*Piiri tänav Viljandi linnas 
*Piiri tänav Võru linnas 
*Piiri tänav Võsu alevikus

## Vaata ka
*Piiri põik
*Piiri tee
*Sepa tänav (Tallinn)
Piiri tänav (Tartu)

**Piiri tänav** on tänav Tartus Supilinnas.

Piiri tänav algab Tähtvere tänavalt, kulgeb kirde suunas, ristub Allika ja Herne tänavaga ning lõpeb Oa tänaval.

Tänava pikkus on 395 meetrit.
Marja tänav

**Marja tänav** on mitme tänava nimi Eesti asulates:

*Marja tänav, tänav Aespa alevikus
*Marja tänav, tänav Elvas
*Marja tänav, tänav Herjava külas Haapsalu linnas
*Marja tänav, tänav Jõhvis
*Marja tänav, tänav Kärdlas
*Marja tänav, tänav Mustvees
*Marja tänav, tänav Narvas
*Marja tänav, tänav Prählamäe külas Hiiumaa vallas
*Marja tänav, tänav Põltsamaal
*Marja tänav, tänav Sindis
*Marja tänav, tänav Elvas
***[[Marja tänav (Tallinn)|Marja tänav]]** Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Marja allasumis ja Haabersti linnaosas Mustjõe asumis
***[[Marja tänav (Tartu)|Marja tänav]]** Tartus Supilinnas
*Marja tänav, tänav Varja külas Lüganuse vallas
* Marja tänav, **[[Muuluka tänav (Tallinn)|Muuluka tänava]]** endine nimi

## Vaata ka
*Marja põik Aespa alevikus
Snižne

**Snižne** (ka Snežnoje, ukraina *Сніжне*) on linn Ukrainas Donetski oblastis.

Snižne asutati 1784. aastal, linnaõigused sai 1938.

Peamised majandusharud on kivisöe kaevandamine ja masinatööstus. Snižnes toodetakse ka lennukimootorite komponente.

Snižnes on tehtud Marianna Kaadi dokumentaalfilm "Auk nr 8".

2014. aasta Ukraina kriisi ajal jõudsid Snižne tänavatele lahingutankid naaberriigist Venemaalt.

15. juuli õhurünnakus hukkus vähemalt 11 inimest.

VF presidendi juures asuva kodanikuühiskonna arengu ja inimõiguste nõukogu liikmete Ella Poljakova ja Sergei Krivenko teatel sattus 13. augustil linna lähistel rünnaku alla Venemaa sõjaväelaste üksus, hukkus enam kui 100 Venemaa sõjaväelast, umbes 300 sai haavata.

## Viited

## Välislingid
* 14. november 2014. *[[Ukrajinska Pravda]]*. Valitsus kinnitas riigi kontrolli all mitteolevate asulate nimekirja (*ukraina keeles*)
* Snižne koduleht
Emakeele Sihtasutus

**Emakeele Sihtasutus** (varem **Eesti Keele Sihtasutus**) (EKSA) on Eesti sihtasutus, mille asutas 1993. aastal Eesti Keele Instituut eesmärgiga toetada ja soodustada eesti keele ja kultuuri uurimist ning aidata kaasa eesti keele kui riigikeele ja eestlaste identiteedi kandja igakülgsele uurimisele ning hooldele.

Emakeele Sihtasutus on keskendunud keeleteaduslike teoste ja sõnaraamatute kirjastamisele, ent avaldab ka eesti ilukirjandust ja maailma väärtkirjanduse tõlkeid. 

EKSA juhatuse esimees on Toomas Väljataga. Selle nõukogusse kuuluvad Helle Metslang, Tõnu Tender, Jüri Valge, Jüri Viikberg, Kristiina Ross, ja Karl Pajusalu.

Varem on nõukogusse kuulunud ka Urmas Sutrop, Margit Langemets ja Peeter Päll.

## Viited

## Välislingid
* Emakeele Sihtasutuse koduleht
Jena ülikool

**Jena ülikool** (ka **Jena Friedrich Schilleri ülikool**, saksa keeles *Friedrich-Schiller-Universität Jena*) on ülikool Saksamaal Tüüringi liidumaal Jenas.

Ülikooli asutamise plaaniga tuli 1547. aastal välja endine Saksimaa kuurvürst Johann Friedrich (1503–1554). Plaani viisid ellu tema kolm poega, kes asutasid 19. märtsil 1548 Jenas "kõrgkooli" (*Hohe Schule*). Ülikooliõigused andis sellele Saksa-Rooma keiser Ferdinand I 15. augustil 1557, õppetööd alustas ülikool 1558 (seda peetakse ka ametlikuks asutamisaastaks).

1934. aastal nimetati ülikool Friedrich Schilleri järgi, kes oli seal 19. sajandil ajalooprofessor.

Jena ülikoolis on töötanud teiste hulgas Karl Leonhard Reinhold, Johann Gottlieb Fichte, Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Friedrich Wilhelm Joseph Schelling, Friedrich von Schlegel jpt. Jena oli 19. sajandi Saksa idealismi ja rahvusromantismi keskus.

## Välislingid
*Koduleht
Jõululugu

*"Jõululugu" (soome keeles "Joulutarina"), Juha Wuolijoki film
*"Jõululugu" (inglise keeles "A Christmas Carol"), Robert Zemeckise versioon Charles Dickensi jõulujutust "Jõululaul proosas"
TeateTants

**TeateTants** oli 2011. aastal toimunud üle-eestiline üritus, mille käigus läbiti tantsides üle 1000 km Eestimaa maanteid ja selles osales umbes 6200 rahvatantsijat.

TeateTants alustas liikumist 20. augusti hommikul kell 9.30 Raekoja platsilt Tallinnast ning lõpetas sealsamas 28. augustil kell 13.00. Kaheksa ööpäeva jooksul läbiti marsruut Tallinn – Lagedi – Aruküla – Albu – Ambla – Rakvere – Kiviõli – Jõhvi – Iisaku – Lohusuu – Mustvee – Aovere – Tila – Tartu – Ülenurme – Lalli – Ihamaru – Kanepi – Osula – Uue-Antsla – Sangaste – Kuigatsi – Tõrva – Karksi-Nuia – Audru – Virtsu – Kuivastu – Valjala – Triigi – Sõru – Emmaste – Heltermaa – Rohuküla – Haapsalu – Risti – Märjamaa – Tallinn.

Korraga tantsis maanteel 1–2 paari ja nõnda tantsivaid paare vahetades läbis üks 6–8-paariline tantsurühm 4–5 kilomeetrit. Tantsiti lakkamatult ehk 24 tundi ööpäevas – ühe rühma lõpetamisel alustas kohe teine rühm.

TeateTantsu idee autor oli Kalev Järvela, ürituse korraldas Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts.

## Välislingid
* TeateTantsu koduleht (oli maas 2013, 2014)

* "Teatetantsijad keerutavad läbi tuhat kilomeetrit Eesti teid" Eesti Päevaleht, 16. august 2011
* "Teatepulgata tantsijad ühendavad kaheksa päeva jooksul maakondi" 24tundi.ee, 18. august 2011
* "Galerii: tantsijad vallutavad Eesti teed" Postimees, 20. august 2011
* "TeateTants kogub hoogu" ERR, 21. august 2011
* "Teist päeva kulgev teatetants kogub hoogu" Postimees, 21. august 2011
* "Viiendasse maakonda jõudnud teatetantsu hoog üha kasvab" Postimees, 22. august 2011
* "Tantsukihk haarab ilmast ja kellaajast hoolimata" Tartu Postimees, 24. august 2011
* "Juhtkiri: Teatetants seljatas "Vabaduse laulu"" Eesti Päevaleht, 25. august 2011
Tihhi Don

**Tihhi Don** (vene keeles *Тихий Дон*) on nelja tekiga neljatärniline Vladimir Iljitši tüüpi (projekt 301, I seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Rosslau laevatehases Boizenburgis Saksamaal 1977. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 125M (Binnenfahrgastschiff 125 meetrit). Laev sai nime Mihhail Šolohhovi romaani "Vaikne Don" auks.

Kiil pandi laevale tehasenumbriga 330 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Rostov Doni ääres asuvale Volga-Doni Laevakompaniile (vene keeles Волго-Донское речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1977. aasta märtsis. Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte on kasutanud Tihhi Doni Doni ja Volga jõel ning Saksamaal Sassnitzi sadamas. 2005. aastal ostis jõereisilaeva USA ettevõte Grand Circle Cruise Line ja laev moderniseeriti Rumeenias täielikult.

Pärast moderniseerimist 2006. aastal sai laev "Ameerika nurgakeseks" Venemaal ja „kõige-kõige“ paremaks Samaras. 2012. aastal kasutab laevakompanii Tihhi Doni kruiisideks Moskvast Peterburi ja tagasi ainult oma USA klientide ja turistide jaoks.
 
## Vaata ka
* Jõereisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
*Deck Area on the Grand Circle Small Ship Cruises M/S (inglise keeles)
*Tikhi Don
* Tihhi Doni pildid ning turistide kommentaarid (vene keeles)
*M/S Rossia's Sister Ship, the M/S Tikhi Don, on the Volga-Baltic Waterway (inglise keeles)
Bakterioloogia

**Bakterioloogia** on mikrobioloogia haru, mis uurib baktereid ning tegeleb nende liikide tuvastamise, klassifitseerimise ja iseloomustamisega.

## Viited
Enrique Rodríguez

**Enrique Rodríguez Cal** (sündinud 17. november 1951 Candás, Carreño vald, Astuuria, Hispaania – 23. november 2022 Avilés) oli Hispaania poksija.

Rodríguez sai helveskaalus (kuni 48 kg) pronksmedali 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale U-Gil Kimile (Põhja-Korea). Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Rodríguez sai helveskaalus (kuni 48 kg) pronksmedali 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Jorge Hernándezele (Kuuba). Ta osales helveskaalus (kuni 48 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Rodríguez sai helveskaalus (kuni 48 kg) pronksmedali 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vladõslav Zassõpkole (NSV Liit) ja hõbemedali 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Oleksandr Tkatšenkole (NSV Liit). Ta osales
22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1975), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Georgi Georgievile (Bulgaaria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 

Rodríguez poksis detsembrist 1978 kuni septembrini 1985 elukutselisena. Ta pidas kokku 29 kohtumist, millest võitis 21 ja kaotas 7 (neist 5 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Michael D. Higgins

**Michael Daniel Higgins** (iiri *Micheál D. Ó hUiginn*; sündinud 18. aprillil 1941 Limerickis) on Iirimaa poliitik, 11. novembrist 2011 kuni 10. novembrini 2025 Iirimaa president.

Higgins oli aastatel 1973–1977 Iirimaa parlamendi ülemkoja Seanad Éireanni senaator ja aastatel 1981–1982 alamkoja Dáil Éireanni liige, naastes seejärel Seanadi aastatel 1983–1987 ning oli uuesti Dáil Éireannis aastatel 1987–2011. Ta oli aastatel 1993–1997 kunstide, kultuuri ja Gaeltachti minister ning Galway linnapea aastatel 1981–1982 ja 1990–1991.

Higgins valiti Iirimaa presidendiks 2011. aastal pärast seda, kui Tööpartei ta ametlikult presidendikandidaatiks esitas. 2018. aastal kandideeris ta teiseks ametiajaks ja valiti ülekaalukalt tagasi. Ta teiseks ametiajaks suurima häältearvuga Iiri Vabariigi ajaloos kuni Catherine Connolly valimiseni 2025. aastal. Higgins tegeles presidendina õiguse, sotsiaalse võrdsuse, kaasatuse, usulise sallivuse, rassismivastase võitluse ja leppimise küsimustega. 2014. aasta aprillis tegi ta esimese Iiri presidendina riigivisiidi Ühendkuningriiki.

Higgins on abielus, tal on neli last.

## Viited

## Välislingid
*http://www.president.ie/index.php?section=20&lang=eng
*Michael D. Higginsi parlamendi infoleht
Põhja- ja Ida-Euroopa Nukukunstide Keskus

**Põhja- ja Ida-Euroopa Nukukunstide Keskus** (NEECPA) on NUKU keskuse poolt 2011. aasta novembris asutatud nukukunstialase infovahetusega tegelev ühendus. Peamine eesmärk lisaks infovahetusele on nukukunsti koolituste ja meistriklasside korraldamine. 

Keskusest saavad nii nukuteatri asjatundjad kui ka teatripublik hankida infot oma regiooni nukuteatrialase tegevuse kohta. Lisaks arendab keskus kirjastustegevust ja toetab nii traditsiooniliste nukukunstide säilitamist kui uusi katsetusi ja arengut selles valdkonnas.
Oskar Juul

**Oskar Juul** (12. aprill 1901 Vana-Jursi vald, Võrumaa – 16. mai 1962 Adelaide, Austraalia) oli eesti vaimulik.

Ta lõpetas Võru poeglaste gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastail 1924–1926 ja 1929–1931.

Oskar Juul osales Vabadussõjas, oli kooliõpetaja Paides ja Türil aastail 1926–1929 ja Pärnu linna poeg- ja tütarlastegümnaasiumi usuõpetaja aastail 1931–1934. 1940. aastal oli ta II Riigivolikogu valimistel vastaskandidaat 79. valimisringkonnas.

Prooviaastal oli ta Laiusel, ordineeriti 29. novembril 1942. Ta oli Harju-Jaani asetäitja õpetaja ja Laiuse abiõpetaja aastail 1942–1944.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kus tegutses põgenikelaagri vaimulikuna. 1949. aastal emigreerus Austraaliasse. Oskar Juul oli EELK Adelaide'i eesti koguduse asutaja ja õpetaja aastail 1950–1962. Ta hukkus autoõnnetuses. 

## Viited
Aaru Ots

**Aaru Ots** (kuni 1938. aastani **Arnold Ots**; 24. juuli 1907 – 3. juuli 1941 Pihkva lähistel, langes) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1936).

## Teenistuskäik
*26. august 1931 – kadett, ülendatud nooremleitnandiks
*12. november 1935 – lõpetas ohvitseride ratsaväekursused
*18. veebruar 1936 – teenis 7. Jalaväerügemendis, ülendatud leitnandiks

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Arnold Ots

**Arnold Ots** (28. veebruar 1925 Vastseliina vald, Võrumaa – 27. juuni 2003) oli Eesti spordipedagoog.

## Välislingid
*
Aarne Norralt

**Aarne Norralt** (kuni 1936. aastani **Arnold August Normann**; 25. detsember 1902 Tähtvere vald, Tartumaa – 29. juuni 1942 Norilsk (hukati)) oli Eesti sõjaväelane (major).

Aarne Norralt sai Vabadussõjas osalemise eest priikooli õiguse kõrghariduse omandamiseni. 

Ta arreteeriti NKVD poolt 15. juunil 1941, mõisteti 29. novembril 1941 Taimõri ringkonnakohtus surma ja hukati.

## Teenistuskäik
*28. juuli 1922 – kadett, ülendatud alamleitnandiks
*25. november 1927 – teenis 7. Jalaväerügemendis, ülendatud leitnandiks
*21. veebruar 1933 – ülendatud kapteniks
*16. aprill 1935 – üle viidud 6. Üksiku Jalaväepataljoni majandusülema kohustetäitjaks
*12. oktoober 1936 – määratud 6. Üksiku Jalaväepataljoni majandusülemaks
*16. veebruar 1940 – ülendatud majoriks

## Välislingid
*Ohvitseride andmebaas
Eesti Taimefüsioloogide Selts

**Eesti Taimefüsioloogide Selts** on Eesti taimefüsiolooge ühendav selts.

Selts loodi aastal 1989.

## Kirjandus
*Margna, Udo 1989. Loodi Eesti Taimefüsioloogide Selts. *ENSV Teaduste Akadeemia toimetised. Bioloogia* 38(4): 321–322.
Alfred Pallo

**Alfred Pallo** (9. juuni 1904 Linnamäe vald, Võrumaa – 9. november 1965 New York) oli Eesti kohtunik.

Ta õppis aastail 1925–1926 Tartu Ülikooli arsti- ja 1926–1933 (lõpetas) õigusteaduskonnas.

Alates 1934. aastast oli ta Tartu ringkonnakohtu kandidaat. 8. jaanuaril 1940 nimetas Vabariigi President ta Jõhvi jaoskonnakohtunikuks. 1942 määrati ta jaoskonnakohtunikuks Narva.

1944. aastal põgenes ta Saksamaale, kust siirdus 1950. aastal USA-sse, kus suri.

## Viited
Eduard Suits (1904–1972)

**Eduard Johannes Suits** (20. jaanuar 1904 Viljandi vald, Viljandimaa – 27. märts 1972 Kanada) oli Eesti kohtunik.

Ta õppis aastail 1924–1930 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Vironia vilistlane.

Ta oli aastail 1931–1940 kohtuameti kandidaat, 22. jaanuaril 1940 nimetas Vabariigi President ta Põltsamaa jaoskonnakohtunikuks. 

1944. aastal põgenes ta Eestist, suri Kanadas.

1945-'46 Prisoner of War in Zedelgem (Belgium), Camp 2227/III Barak 155
Eduard Suits (1903–1986)

**Eduard Johannes Suits** (18. september 1903 Viljandi vald, Viljandimaa – 1986) oli eesti õpetaja.

Ta õppis aastail 1925–1936 (lõpetas) ja 1936–1937 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika osakonnas. 1963. aastal oli ta Tartu 2. Keskkooli õpetaja.
Otto Peeter Pärn

**Otto Peeter Pärn** (sündinud **Otto Peeter Birkenthal**, adopteeritud 1911; 22. märts 1911 Tarvastu vald, Viljandimaa – 27. juuni 1970 Kanada) oli Eesti kohtunik.

Ta lõpetas 1928. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis aastail 1928–1933 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Aastail 1933–1940 oli ta Tartu ringkonnakohtu kohtuameti-kandidaat, 6. veebruaril 1940 nimetas Vabariigi President ta Võru 2. jaoskonnakohtuniku kohale. 

1942–1944 oli ta jaoskonnakohtunik Haapsalus, põgenes Rootsi, kust siirdus 1954. aastal Kanadasse.
Niphates

**Niphates** on Armeenia mäeahelik, mida John Milton oma teoses "Kaotatud paradiis" (iii. 742)  nimetas Saatana maa peale langemise kohaks. Milton on tuntud ohtrate hämarate geograafiliste viidete poolest.

## Viited
Johannes Neeme

**Johannes Neeme** (kuni 1924. aastani **Johannes Sibilin**; 2. aprill 1903 Tallinn – 1941 Eesti) oli eesti loomaarst.

Ta õppis aastail 1922–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta osales Vabadussõjas, oli Võhma eksporttapamaja loomaarst, 1929 Märjamaa, hiljem Varbla jaoskonna loomaarst. 

Johannes Neeme mõrvati 1941 hävituspataljonlaste poolt.
Leonhard Voltri

**Leonhard Gustav Voltri** (13. jaanuar 1897 Haaslava vald, Tartumaa – 25. detsember 1978 Kehtna, Rapla maakond) oli eesti loomaarst.

Ta õppis aastail 1922–1927 (lõpetas *[[cum laude]]*) Tartu ülikooli loomaarstiteaduskonnas, cand. agr. 1961 (EPA), Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli 1927–1931 Eesti Seakasvatuse Seltsi veterinaarinstruktor ja põllumajandusliku keskühisuse Estonia Tallinna eksporttapamaja loomaarst, alates 1931. aastast Kuremaa seakasvatuse katsejaama juhataja. 

Teise Nõukogude okupatsiooni algul ta arreteeriti NKVD poolt, oli 10 aastat sunnitööl. Alates 1957. aastast töötas ta Kehtna sovhoostehnikumis, oli hiljem selle juhataja.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Eduard Suits

**Eduard Suits** on olnud mitme tuntud inimese nimi:
***[[Eduard Suits (1903–1986)|Eduard Suits]]**, eesti õpetaja (1903–1986)
***[[Eduard Suits (1904–1972)|Eduard Suits]]**, Eesti kohtunik (1904–1972)
Evald Ennus

**Evald Ennus** (13. september 1903 Kuremaa vald, Palamuse kihelkond, Tartumaa – 28. juuli 1975 Gävle, Rootsi) oli eesti ettevõtja.

Ta osales Vabadussõjas.

Ta lõpetas 1921. aastal Tartu Kommertsgümnaasiumi.

Ta õppis aastail 1925–1931, 1934–1939 ja 1942 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandus- ja majandusosakonnas ning majandusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Oli Tartu leivavabriku "Ceres" osanik ja juhataja, alates 1936. aastast selle importfiliaali juhataja Tallinnas. 

1944. aastal põgenes ta Rootsi.

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944''
Artur Kirsipu

**Artur Oskar Johannes Kirsipu** (ka **Arthur** või **Kirsipuu**; 31. juuli (vkj)/ 12. august 1897 Tõrva – 18. november 1984 Tartu) oli eesti arhitekt.

Ta õppis alates 1905. aastast Tartus ja hiljem Peterburis, lõpetas Petrogradis gümnaasiumi. Aastatel 1917–1919 õppis ta Petrogradi Tsiviilinseneride Instituudis, 1920–1921 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas ja 1922–1927 Berliini Tehnikaülikoolis, mille lõpetas arhitekti kutsega. Oli akadeemiliselt Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Kirsipu osales Vabadussõjas.

## Töökäik
Pärast ülikooli lõpetamist töötas aastatel 1927–1929 Tallinnas sõjaväe ehitus- ja korteriosakonnas insenerina. Oli 1929–1934 Tartu linnaarhitekti abi.

Aastatel 1934–1939 tegeles erapraksisega.

Oli 1939–1941 Petseri ehitusinsener ja -inspektor.

1944–1950 Tartu peaarhitekti projekteerimis-geodeetilise büroo juhataja, 1950–1952 Estonprojekti Tartu filiaali vanemarhitekt, 1952–1958 Tartu Õlletehase insener ja Kommunaalprojekti osakonnaarhitekt.

Oli aastatel 1929–1930 ja 1946–1950 ka Tartu erinevate ehituskoolide ehituskonstruktsioonide õppejõud.

## Looming
* Konguta rahvamaja
* asundustalu Nõos
* koolimaja Vanemuise tänav 48 (ümber- ja juurdeehitus), praegu Tartu Mart Reiniku Kool
* EÜSi maja ümberehitus, millega laienes maja kolmandiku võrra (projekt valmis 1929 ja ümberehitus 1930).
* Tartu klaasivabriku hooneid
* Kavastu invaliidide kodu ümberehitus
* Tartu Pauluse kirik:
** 1931 tiibhoone
** 1946 torni ajutine katus
** kiriku taastamisprojekt
* 1945–1946 Elva linna saun-pesumaja
* 1947–1948 Meerapalu küla rahvamaja
* 1951 Vodja internaat
* 1953 Räpina rajooni Tööstuskombinaadi Mööblitööstuse hoone Räpinas
* 1956–1958 Trust Eesti Kommunaalenergia Tartu Keskremonttöökoja administratiivhoone Võru tänaval
* eramuid Tartus (sh Tähtveres), Elvas jm

## Isiklikku
Tema poeg on jalgrattur ja jalgrattatreener Rein Kirsipuu ning tütar oli ratsutaja ja ratsutamistreener Mall Kirsipuu.

Artur Kirsipu on maetud Puhja kalmistule.

## Viited

## Kirjandus
* Raul-Levroit Kivi. "Meenutades Nestorit". Edasi, 20. veebruar 1985. Lk 4.
* Raul-Levroit Kivi. "Artur Kirsipu – 85". Ehituskunst 2/3 (1982, 1983). Tallinn 1986. Lk 97.
* Raul-Levroit Kivi. "Kirsipu, Artur, arhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 184.

## Välislingid
* Eesti ohvitserid 1918–1940
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
* Haud Puhja kalmistul
485

**485. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Theodoric I ja Quintus Aurelius Memmius Symmachus.
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Proklos, kreeka filosoof
Armeenia mäed

Armeenia on mägede ja kustunud vulkaanide maa. Selle kõrgeim tipp on 4095 meetri kõrgune Aragatsi mägi.

## Mäeahelikud
* Areguni ahelik
* 
* 
* Bazumi ahelik laiub läänest itta Põhja-Armeenias Širaki ja Lori maakonnas
* Džavahhethi ahelik
* Geghama ahelik
* Gugarkhi ahelik
* Meghri ahelik
* Mrhuzi ahelik
* 
* 
* Phambaki ahelik laiub loodest kagusse Lori ja Kotajkhi maakonnas
* Sevani ahelik Sevani järvest idas, piki Aserbaidžaani piiri
* Zangezuri ahelik Lõuna-Armeenias Sjunikhi maakonnas
* 
* Vajkhi ahelik
* Vardenisi ahelik
* 
* Voghdžaberdi ahelik

## Tähtsamad mäed


 
File:27 - Le mont Aragats.JPG|Aragats

File:Mount ara.jpg|Ara
File:Arteni Volcano2.jpg|Arteni
File:Achkasar3.jpg|Atšhkhasar



## Vaata ka
*Armeenia vulkaanide loend
*Aragats
*Zangezuri ahelik
Eesti vutt

**Eesti vutt** on Eestis aretatud vutitõug. 

Tõugu aretati Jõgevamaal Kaiaveres  alates 1978. aastast ning tõug kinnitati 1988. aastal. Eesti vutitõug on ainuke Eestis aretatud põllumajanduslik linnutõug.

## Vaata ka
* Põldvutt

## Viited

## Välislingid
* VTA: eesti vutt
Komló

**Komló** on linn Ungaris Baranya komitaadis, Komló kreisi halduskeskus. Asub riigi lõunaosas Mecseki mäestiku loodeserval orus.

Komló küla on ürikutes esmamainitud 1256. aastal. 1697. aastal oli elanike arv 9. 1910. aastal oli külas elanikke 1513.
Pärast Teist maailmasõda arendati külast kaevanduslinn. 1951. aastal sai linnaõigused. Kivisöe kaevandamine lõppes 2000. aastal. 

Spordiklubi Komlói Bányász käsipallimeeskond mängib Ungari esiliigas ja jalgpallimeeskond 3. liigas.

## Viited

## Välislingid
*Komló koduleht
Heino Kruus

**Heino Kruus** (30. september 1926 Tallinn – 24. juuni 2012) oli eesti korvpallur, treener ja spordiõpetaja. 

## Karjäär
Heino Kruusi esimene kokkupuude korvpalliga oli 1941. aastal algul, kui Tõnismäe võimlas korraldati kursused. 1943. aastal liitus ta Kalevi meeskonna treeningutega, kuid see lõppes pärast 1944. aasta märtsipommitamist kui ta saadeti vanemate poolt maale.

Ta mängis 1949–1954 Nõukogude Liidu korvpallikoondises ja 1945–1956 Eesti NSV korvpallikoondises. Kruus võitis Nõukogude Liidu korvpalli meeskonna koosseisus 1952. aasta suveolümpiamängudel hõbemedali ning 1951. ja 1953. aasta Euroopa meistrivõistlustel kuldmedali.

Ta tuli kuus korda Eesti meistriks: korvpallurina 1946, 1947, 1954 ja 1955 Tallinna Kaleviga (kaks viimast korda mängiva treenerina) ja 1949. aastal Tartu Ülikooli Spordiklubi (ÜSK) meeskonnas ning käsipalli võistkonna treenerina 1958.

Kruus oli 1954–1963 Tallinna Kalevi treener ning 1963–1988 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi kehalise kasvatuse ala juhataja. Kruus tegutses ka korvpallikohtunikuna.

## Auhinnad
### Koondisega (korvpall)
* Olümpiamängud:   1952
* Euroopa meistrivõistlused:   1951,  1953

### Klubiga (korvpall)
* NSV Liidu meistrivõistlused: 1949
* Eesti NSV meistrivõistlused: 1946, 1947, 1949, 1954, 1955

### Klubiga (käsipall)
* Eesti NSV meistrivõistlused: 1958 (treener)

## Tunnustus
* 1963 Kalevi auliige
* 2001 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
* 2008 Eesti Olümpiakomitee teenetemärk
* Valiti 2010. aastal Eesti korvpalli kuulsuste halli.

## Surm
Heino Kruus suri 85-aastaselt 24. juunil 2012. Tema ärasaatmine toimus 28. juunil 2012 Kalevi spordihallis.

## Isiklikku
Ta oli abielus ujuja, võimleja ja spordipedagoogi Evi Kruusiga, nende tütar on ujuja ning ujumis- ja vesiaeroobikatreener Liina Raska.

## Viited

## Välislingid
*
Porkuni mõis

**Porkuni mõis** (saksa keeles *Borkholm*) oli rüütlimõis Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagine mõisasüda Tapa valla territooriumile.

## Ajalugu
1479. aastal lasi Tallinna piiskop Simon von der Borch Porkuni järve saarele rajada Porkuni piiskopilinnuse. Linnus hävitati Liivi sõja ajal ning hiljem seda enam ei taastatud. Porkuni mõisast kujunes rüütlimõis, mis kuulus oma ajaloo jooksul Tiesenhausenite, Ungern-Sternbergide, Baumgartenite ja Essenite omandisse. 1869–1919 kuulus mõis Rennenkampffidele. Mõisasüda jäi viimase mõisniku Ewald von Rennenkampffi  (1859–1930) . Ernst Magnus von Rennenkampffil (1896–1975) õnnestus enamus Porkuni maid tagasi osta (välja arvatud Porkuni koolile eraldatud alad). Rennenkampffid elasid üle Porkuni järve asunud ühes mõisakompleksi kuulunud hoones, endises mõisa tööhobuste tallis, mis oli kohandatud elamiseks. Ernst von Rennenkampff lahkus koos perega Eestist 1939. aastal. 

## Mõisakompleks

Porkuni mõisasüda rajati piiskopilinnuse varemeist mõnikümmend meetrit eemale järvesaare lõunapoolsesse otsa. Uhke historitsistlik peahoone rajati 1874. aastal. Hoone sisaldab tuudorstiili ja uusrenessansi elemente. Mõisa peahoone on põhiosas ühekorruseline, kuid keskelt ja vasakult kahekorruseline. Hoone paremas nurgas asub kahekstahuline torn. 

Alates 1920. aastatest on peahoone Porkuni vaegkuuljate kooli kasutuses, kui 15. mail 1924 anti Porkuni mõis kurtide kooli käsutusse. Üle  anti  kõik järvesaarel  asuvad hooned, park, järved, karja- ja heinamaa, 41 ha põldu - kokku ligikaudu 200 ha maad. Senine kurtide kool, mis oli asunud Vändras, kuid sealne 19. sajandi lõpus ehitatud koolihoone, ei suutnud enam kõiki õppida soovijaid mahutada. Porkuni loss ehiti ümber  kooli vajadusi arvestades, lõhuti osa vaheseinu maha, pööningule ehitati magalad, keldrikorrusele  köök, söökla ja laoruumid. Need ruumid olid kuni kooli sulgemiseni kasutusel. 

Eesti NSV ajal  1950. aastatel ehitati peahoone vastu, teisele poole auringi uus uusklassitsistlik Porkuni erinternaatkooli koolihoone.

Lisaks peahoonele on säilinud ka hulk kõrvalhooneid, osa neist paikneb väljaspool järvesaart.

2016. aastal müüdi mõisa peahoone koos osade kõrvalhoonetega ja 76 ha maaga enampakkumisel inglasele Adam Beaumontile, kes reklaamib ennast ingelinvestorina, Leedsi ülikooli professorina ja Mani saare aukonsulina. Inglane lubas Porkuni mõisa rajada külastus- ja puhkekeskuse, aga ka õllepruulimiskoja. 
2025. aasta septembris tagastas ta kompleksi riigile ning jaanuaris 2026 pani riik ajaloolise mõisa taas müüki. 


Porkuni mõisa viinavabrik 15858.jpg|Viinavabrik
Porkuni mõisa meierei 15863.jpg|Meierei
Porkuni mõisa ait 15849.jpg|Ait
Porkuni mõisa valitsejamaja 15848.jpg|Valitsejamaja
Porkuni mõisa uus rehi.jpg|Rehi
Porkuni mois1.jpg|Mõisa peahoone (mai 2018)


## Vaata ka
* Eesti mõisate loend

## Viited

## Välislingid

* Porkuni mõis. Inventariseerimine. Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid
* Sammlung sämtlicher Ruinen in Estland. ...; EAA.854.4.469:2; 1840-1841
*Porkuni mõisa lugu Mõisablogis
*Ingelinvestor Adam Beaumont tagastas Eesti riigile Porkuni mõisa südame, Virumaa Teataja, 25. november 2025
Konstitutsioonierakond

**Konstitutsioonierakond** (1994–2006 *Eestimaa Ühendatud Rahvapartei* või *Eestimaa Ühinenud Rahvapartei* ehk EÜRP) oli 1994–2008 tegutsenud Eesti erakond.

1995. aasta Riigikogu valimistel moodustati koos Vene Erakonnaga Eestis valimisliit "Meie Kodu On Eestimaa!". Saadi 6 kohta Riigikogus.

1999. aasta Riigikogu valimistel saadi 6 kohta. IX Riigikokku pääsesid Viktor Andrejev, Sergei Ivanov, Endel Paap, Jevgeni Tomberg, Tiit Toomsalu ja Valentina Võssotskaja.

X Riigikogu valimistel 2003. aastal koguti 2,2% häältest ja seega jäi valimiskünnis ületamata.

Veebruaris 2006 võttis erakond uue nime, muutis põhikirja ja valis uue juhtkonna. Erakonna senine juht Jevgeni Tomberg uuesti ei kandideerinud ning parteijuhiks sai Andrei Zarenkov.

2006. aasta veebruari seisuga kuulus erakonda 1615 inimest ning suurimad piirkondlikud organisatsioonid olid Tallinnas, Maardus, Kohtla-Järvel ja Pärnus. Erakonna käes oli linnajuhtimine Maardus ja Kohtla-Järvel kuuluti koalitsiooni. Kokku oli parteil kohalikes omavalitsustes 24 esindajat.

2007. aastal kirjutati Kaitsepolitsei aastaraamatus, et erakond on Moskvast juhitud ja rahastatud. Samas oli Kapo hinnangul "Konstitutsioonierakond end Eesti vene valijaskonna silmis märtsiks 2007 juba täielikult diskrediteerinud".

Valimiskünnis jäi ületamata ka XI Riigikogu valimistel 2007. aastal.

Erakond ühines 2008. aastal Eesti Vasakparteiga Eestimaa Ühendatud Vasakparteiks. Liitumine jõudis lõpule 2010. aastaks.

## Viited
Helen Frankenthaler

**Helen Frankenthaler** (12. detsember 1928 – 27. detsember 2011) oli juudi päritolu USA maalikunstnik, abstraktne ekspressionist.

Helen Frankenthaler sündis New Yorgis jõukas ja haritud perekonnas. Ta õppis maalikunsti Daltoni koolis Mehhiko maalikunstniku Rufino Tamayo juures ning Vermontis Benningtoni kolledžis Paul Feeley käe all. Ta lõpetas kolledži 1949. aastal.

Ta õpetas kunsti muu hulgas New Yorgi Hunteri kolledžis.

Helen Frankenthaler lõi eelkõige suuremõõtmelisi õlimaale. Oma töödega hakkas ta näitustel esinema 1950. aastatel. Üks tema tuntumaid maale on "Mäed ja meri" (1952). Tema maalid meenutavad tihti akvarelle, sest ta lahjendas õlivärvi nii vedelaks, et see imbus lõuendisse.

## Tunnustus
*2001 – National Medal of Arts

## Viited

## Välislingid
* Järelehüüe The New York Timesis
* Jewish Women's Archive
Aždahak

**Aždahak** (armeenia keeles Աժդահակ, Գեղ, aserbaidžaani keeles *Acdağ*, *Qızıldağ* ('punane mägi'), vene keeles Аждаак, Кызыл-даг, pärsia keeles آژیدهاک (*Azhdahāk*), *Karmirsar* 'punane mägi') on vulkaan Armeenias Gegharkhunikhi maakonnas, Geghama aheliku kõrgeim tipp (3597 m). Aždahak on Armeenia kõrguselt kolmas mägi Aragatsi ja Kaputdžughi järel. 

Mäe nimi on tulnud pärsia keelest, kus *azhdahāk* tähendab suurt ja võimsat.

Aždahaki geograafilised koordinaadid on 40°13′30″N ja 44°57′00″E.

Aždahak kuulub Geghama aheliku vulkaanivälja, kus viimati toimus purse 1900 eKr (± 1000 aastat). Vulkaani kraatris on lumesulaveest toituv järv. Mäe tipust avaneb maaliline vaade ümbritsevatele mägedele (Ararat, Hadis, Ara, Aragats), Sevani järvele, kogu Geghama ahelikule ja Kotajkhi orule.

Mäe läheduses on vulkaanilist päritolu Akna järv (armeenia keeles Ակնալիճ *Aknalitš*); *akn* tähendab armeenia keeles allikat. Geghama aheliku lõunapoolsel jalamil on Hosrovi metsakaitseala.

Aždahaki vulkaanikoonuse läbimõõt on kuni 1600 m ja suhteline kõrgus 370 m. Vulkaani ümber on umbes 8 km² suurune maa-ala, mis on kaetud osaliselt erodeerunud laavaga. Vulkaanikoonus koosneb räbust, lapillidest, laavarahnudest, vulkaanilistest pommidest, vulkaanilisest tuhast, liivast ja rusudest.

Geghama aheliku linnustikku kuulub 250 liiki, mis moodustab 70% Armeenia linnustikust. Kivised kaljuseinad on väärtuslik elupaik paljudele röövlindudele. Muu hulgas elab Aždahaki nõlvadel mitut liiki raisakotkaid.

Aždahaku lähedal elavad pruunkarud.

Turismi arendamist Aždahaki ümbruses takistavad halvad ilmaolud. Esineb äikesetorme, rahet ja lumesadu ning udu, mille korral nähtavus väheneb paari meetrini.

## Kaljujoonised

Vulkaani ümbrusest on leitud arvukalt kaljujooniseid. Enamik neist kujutab küttivaid ja võitlevaid inimesi, taevakehi ja ilmastikunähtusi (Kuu, Päike, tähtkujud, tähistaevas, välk jne).

## Viited
Kriitiline ratsionalism

**Kriitiline ratsionalism** on Karl Raimund Popperi filosoofiline õpetus ja selle sotsiaalfilosoofiline arendus. 

Kriitiline ratsionalism rajaneb tunnetusel (falsifikatsioon) ja ontoloogiakäsitlusel. Popperi antud nimetus rõhutab empirismi (vastandus irratsionalismile) ning teadlase ülesannet olla kriitiline kõigi oma oletuste (hüpoteeside) suhtes.
Julia Sampson Hayward

**Julia Ann Sampson Hayward** (2. veebruar 1934 – 27. detsember 2011) oli Ameerika Ühendriikide tennisist.

Ta võitis Austraalia lahtised meistrivõistlused tennises 1953. aastal paarismängus ja segapaarismängus.
Engure piirkond

**Engure piirkond** (läti keeles *Engures novads*) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Kuramaal Liivi lahe ääres. Piirnes idas Jūrmala linnaga.

Piirkond loodi 2009. aastal Engure ja Smārde vallast ning Lapmežciemsi piirkonnast. 2021. aastal ühendati see Tukumsi, Jaunpilsi ja Kandava piirkonnaga uueks, Tukumsi piirkonnaks.

Arvestuslikel andmetel oli 1. juulil 2016 Engure piirkonna elanike seas lätlasi 87,4%, venelasi 7,8%, valgevenelasi 1,3% ja teistest rahvustest inimesi 3,5%.

## Viited

## Välislingid
* Piirkonna koduleht
Üldkeel

**Üldkeel** on mingi kirjakeele see osa, mille valdamiseks ei ole tarvis eriharidust ega ametialast ettevalmistust. Sellisena vastandatakse seda oskuskeelele, mida kasutatakse ühese mõistetavuse tagamiseks teatud eriala või ametiala raames. 

Üldkeelele on iseloomulik sõnade ja teiste lekseemide tähenduse ebamäärasus ja muutlikkus ning mitmetähenduslikkus. Sageli selgub sõna konkreetne tähendus alles kontekstist. Keelekorralduses normeeritakse ja fikseeritakse nende tähendust küll mingil määral (muu hulgas kuulutatakse mõned tähendusnihked ebasoovitavateks), kuid nende tähendust ei piiritleta täpsemalt, kui see on vajalik nende kasutamiseks väljaspool erialast ja ametialast konteksti. Samuti on üldkeelele omane sünonüümide rohkus, mis võimaldab kasutada erinevaid stiile ja edasi anda raskesti kirjeldatavaid tähendusvarjundeid. Võrreldes oskuskeelega on üldkeeles ka lausete moodustamine vabam. Üldkeele kasutamine võimaldab võrreldes oskuskeelega suuremat isikupära.   

Üldkeel on oskuskeele üks allikaid. Termini moodustamisel kasutatakse sageli eksplitseerimist: üldkeele sõnale antakse rangelt defineeritud, sageli ka kitsam tähendus. Termin võidakse moodustada ka uudissõnana, moodustades üldkeele sõnadest sõnamoodustuse abil või sõnaühendeid kasutades uusi sõnu samal moel, nagu moodustatakse uusi sõnu üldkeeles endas. Niiviisi moodustatud terminite tähendus on üldkeele valdajale enamasti aimamisi mõistetav.

Oskuskeel omakorda mõjutab üldkeelt, sest üldhariduses, ajakirjanduses ning teabe- ja aimekirjanduses kasutatakse palju oskuskeele elemente. Kokkupuude nähtustega, millest oskuskeeles räägitakse, viib oskuskeele sõnade ülevõtmisele üldkeelde. Seejuures muutub nende tähendus ebamäärasemaks ja nende kasutamisviis lahkneb kasutamisviisist oskuskeelest. Sageli oskuskeele sõnade kasutamist matkitakse, ilma et nende täpset tähendust teataks. Erialainimestel on mõnikord raske oskuskeelt üldkeelest eristada ning nad kasutavad ka väljaspool erialast suhtlust üldkeele sõnu erialases tähenduses, nõudes seda ka teistelt.     

Avalikus suhtluses on tarvis rääkida ka teemadel, mille hea valdamine nõuab erialast ettevalmistust, ja neid teemasid arutatakse ka eraelus. Teiselt poolt, ka erialases suhtluses kasutatakse arusaadavuse huvides üldkeele elemente. Üldkeele ja oskuskeele vastastikuse mõju tõttu on nad suurelt osalt omavahel läbi põimunud. Siiski on oskuskeel mõnikord üldkeelest nii erinev, et oskuskeelne tekst on oskuskeele mittetundjale ja teise erialakeele valdajale mõistetamatu ka juhul, kui sisu mõistmine erialast ettevalmistust ei nõuaks. See puudutab eriti õiguskeelt, mille lähedust üldkeelele nõuab õigusselguse põhimõte. Oskuskeele mõistetamatus on osalt tingitud ka hariduslikust lõhest.    

## Kirjandus
*Rein Kull. *Kirjakeel, oskuskeel, üldkeel*, Eesti Keele Sihtasutus 2000.
Ilmar Kimm

**Ilmar Kimm** (1. märts 1920 Petrograd – 24. oktoober 2011) oli eesti maalikunstnik.

Ta sündis Punaarmee ohvitseri perekonnas. Ta õppis aastatel 1927–1935 Leningradis eesti koolis ja 1936–1939 Ülevenemaalise Kunstiakadeemia kunstikeskkoolis. Aastatel 1939–1941 õppis ta Leningradi Maalikunsti, Skulptuuri ja Arhitektuuri Instituudis.

Aastal 1941 Nõukogude–Saksa sõja puhkemisel läks ta Leningradi üliõpilaste partisanisalka, sügisel 1941 mobiliseeriti Punaarmeesse. Sai Velikije Luki all lahingus raskesti haavata ja demobiliseeriti.

Jätkas aastal 1944 kunstiõpinguid, lõpetas 1948. aastal NSV Liidu Kunstide Akadeemia Repini-nimeline Maalikunsti, Skulptuuri ja Arhitektuuri Instituudi Leningradis. 

Ta töötas aastatel 1948–1951 Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis maaliõppejõuna. Aastatel 1952–1988 töötas Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis õppejõuna: aastast 1954 oli dotsent, aastast 1965 professor. Aastatel 1963–1983 oli ta maalikateedri juhataja ja 1983–1988 oli ta konsultantprofessor.

## Liikmesus
*1951 Eesti Kunstnike Liit

## Tunnustus
* 1960 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 1973 – Kristjan Raua preemia ("Komnoored 1941. aastal" (õli))

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Alam-Saksi ringkond

**Alam-Saksi ringkond** () oli Saksa-Rooma keisririigi ringkond. Kattes enamiku keskaegse Saksimaa hertsogkonna territooriumist (peale Vestfaali), kandis ringkond algul nime **Saksi ringkond** ( või ), alles hiljem võeti Ülem-Saksi ringkonnast paremaks eristamiseks kasutusele täpsem nimi.

Selle ringkonna ebatavalisim iseärasus on asjaolu, et eri aegadel olid Taani (Holsteinis), Suurbritannia (Hannoveris) ja Rootsi (Bremenis) kuningad mitme keiserliku osariigi vürstid.

## Päritolu
Esimesed plaanid Alam-Saksi ringkonna rajamiseks pärinevad *[[Albrecht II (Saksa kuningas)|Albert II-lt]]* 1438. aastal. Ametlikult loodi Saksi ringkond 1500. aastal, kuid juba 1512 jagati see Ülem-Saksi ringkonnaks ja Alam-Saksi ringkonnaks. Jaotus seadustati alles 1522 ja võttis aega, et keiserlik kohus otsuse ellu viiks. Ülem-Saksi ringkonna nimi võeti kasutusele kiiremini ning mõistet "Alam-Saksi ringkond" kasutati esimest korda 1548. aastal.

## Territoorium
Alam-Saksi ringkond võttis enda alla tänapäevase Alam-Saksi liidumaa idapoolse ala, põhjapoolse osa Saksi-Anhalti liidumaast (v.a Altmark), Mecklenburgi, Holsteini (v.a Dithmarschen), Hamburgi, Bremeni, lisaks sellele väiksemad alad Brandenburgis ja Tüüringis. Suurem osa ringkonnast oli katkematu territoorium, mille sees olid mõned väiksemad enklaavid nagu Halle. Nordhausen ja Mühlhausen olid alad väljaspool ringkonna põhiterritooriumi. Ringkonna sees oli Verdeni peapiiskopkond, mis oli olnud personaalunioonis Bremeni peapiiskopkonnaga aastast 1502. 

Saksa-Rooma keisririigi lagunemise ajaks oli ringkonna suurus 1240 ruutmiili ja seal elas 2,12 miljonit inimest. Peaaegu kõik elanikud olid protestandid, erandiks osaliselt katolik Hildesheimi piiskopkond.

## Struktuur
Welfide dünastia käes oli suur osa Alam-Saksi ringkonna territooriumist. Pärast reformatsiooni juhtisid värskelt usku vahetanud Magdeburgi peapiiskopkonda alates 1513 Hohenzollernite dünastia Brandenburgi haru valitsejad. Lisaks anti 1648. aastal Halberstadti piiskopkond Brandenburgile. Bremenit valitsesid pärast reformatsiooni Taani ja Rootsi ning alates 1715 Welfide dünastia. Koos Oldenburgi hertsogkonnaga sai Taani kuningas õiguse olla keiserliku ringkonna prints. Tänu oma maavaldustele ringkonna sees said ka Preisimaa, Rootsi ja Suurbritannia kuningad keisririigi printsideks. Alam-Saksi ringkonda valitsejad olid enamasti väljastpoolt keisririiki, kuid Welfide tugev positsioon Alam-Saksi ringkonnas takistas Mecklenburgi hertsogitel ja Taani kuningatel oma tahet kehtestamast.

## Koosseis

## Välislingid
* Keiserlikud ringkonnad 16. sajandil Saksamaa ajaloolised kaardid
Juri Merzljakov

**Juri Merzljakov** (vene keeles *Юрий Николаевич Мерзляков*; sündinud 9. aprillil 1949 Moskvas) on Venemaa diplomaat, kes oli aastatel 2010–2015 Venemaa Föderatsiooni erakorraline ja täievoliline suursaadik Eesti Vabariigis.

Ta omandas kõrghariduse Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis, mille lõpetas 1971. aastal. Hiljem täiendas ennast Nõukogude Liidu Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemias, mille lõpetas 1979. aastal.

Diplomaatilist teenistust alustas Merzljakov 1971. aastal Nõukogude Liidu Välisministeeriumis. Aastatel 1988–1989 oli ta välisministeeriumi Aafrika teise osakonna sektorijuhataja, seejärel 1990–1993 esmalt Nõukogude Liidu ja siis Venemaa Föderatsiooni nõunik-saadik Etioopias.

Suursaadikuna alustas ta tööd 1993. aastal, mil ta määrati Venemaa kõrgeimaks diplomaatiliseks esindajaks Madagaskaril ja Komooridel. 1997. aastal pöördus tagasi Moskvasse ja töötas kuni 1999. aastani välisministeeriumi Kaspia mere küsimuste töörühma juhina. Aastatel 1999–2003 oli ta Venemaa suursaadik Kasahstanis.

Augustist 2003 juulini 2010 oli Merzljakov eriülesannetes suursaadik, töötades Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni Minski grupi kaasesimehena Mägi-Karabahhi konflikti reguleerimise küsimustes.

14. juulil 2010 nimetati ta Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi käskkirjaga nr 905 Venemaa suursaadikuks Eestis. Oma volikirjad andis ta üle president Toomas Hendrik Ilvesele sama aasta 28. oktoobril.

18. augustil 2015 vabastas Venemaa president Vladimir Putin oma käskkirjaga nr 422 Merzljakovi ametist. Talle jäi suursaadikukoht Eestis tema diplomaadikarjääri viimaseks ametikohaks, sest siit lahkudes läks ta pensionile.

Juri Merzljakov valdab vene, inglise ja prantsuse keelt.
Fly geiser

**Fly geiser** on geiser Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis Washoe maakonnas.

Geiser asub Hualapai orus, kus on teisigi geisreid ja kuumaveeallikaid. Fly geisri geograafilised koordinaadid on .

Geiser asub eramaal ja on taraga ümbritsetud, seega ei pääse külastajad seda imetlema. Eri organisatsioonid on korduvalt püüdnud maad ära osta, et geisri ümbrus kaitse alla võtta ning ka avalikkusele ligipääsetavaks teha, kuid keegi pole omanikuga kaubale saanud.

Geiser tekkis, kui 1916. aastal rajatud kaev 1960. aastatel geotermiliste jõudude toimel pragunes ja kuum vesi sealt läbi murdis. Vees lahustunud mineraalid on settides moodustanud umbes 1,5 meetri kõrguse mitmevärvilise skulptuuri. Värvirohkus on kohati tingitud vee suurest väävlisisaldusest, kuid oma panuse annavad ka värvikad termofiilsed vetikad. 

Geiser purskab vahetpidamata, selle veejuga ulatub kuni 1,5 meetri kõrgusele. Voolav vesi on kujundanud terrassid, mille kaudu laiali valgudes on vesi kogunenud umbes 30 hektari suurusel ümbritseval alal mitmekümnesse basseini. 

## Välislingid

* Fly Geyser Nevada 
* Pilte
Hattingen

**Hattingen** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Ennepe-Ruhri kreisis. Asub Ruhri jõe ääres. Piirneb Bochumi, Esseni, Sprockhöveli, Velberti, Witteni ja Wuppertaliga.

## Ajalugu

Hattingeni on esmamainitud 1396. aastal. 1554 sai hansalinnaks. 1946. aastast on linn Nordrhein-Westfaleni liidumaa osa.

## Viited

## Välislingid

*Hattingeni koduleht
Aleksei Gluhhov

**Aleksei Gluhhov** (vene keeles *Алексей Ильич Глухов*; 16. mai 1935 – 23. märts 2026) oli Venemaa diplomaat, kes töötas aastatel 1997–2000 Venemaa Föderatsiooni erakorralise ja täievolilise suursaadikuna Eesti Vabariigis.

Gluhhov õppis Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis, mille lõpetamise järel 1959. aastal astus Nõukogude Liidu välisministeeriumi teenistusse. 

Aastatel 1991–1992 oli ta Venemaa välisministeeriumi esimese Euroopa asjade valitsuse ülem ja 1992–1994 Venemaa välisministeeriumi Euroopa osakonna direktor. 6. jaanuarist 1994 kuni 23. juulini 1997 oli ta Venemaa erakorraline ja täievoliline suursaadik Luksemburgis.

Ta määrati suursaadikuks Eestisse 23. juulil 1997 ja andis oma volikirjad üle Eesti presidendile Lennart Merile sama aasta 30. oktoobril. Tema volitused suursaadikuna Eestis lõppesid 15. septembril 2000. Eestist lahkudes läks ta pensionile.

Eestist lahkudes keeldus Gluhhov vastu võtmast Maarjamaa Risti I klassi teenetemärki, sest tol ajal jätkunud kirikutüli tõttu Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku ja Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku vahel pidas ta solvavaks kanda sama ordenit, mis oli antud Konstantinoopoli oikumeenilisele patriarhile.

Ta oli abielus, tal on kolm last.

## Välislingid

*Алексей Глухов: "Я люблю Эстонию, но не всех ее обитателей". Delfi.ee, 27. november 2000.
*Gluhhov pidas ordenit solvavaks. Eesti Päevaleht, 28. november 2000.
483

**483. aasta**

## Sündmused
*Simpliciuse järel sai paavstiks Felix III.
*Vana-Rooma konsuliks oli Faustus.
*...

## Sündinud
*...

## Surnud
*Simplicius, Rooma paavst
Aleksandr Trofimov

**Aleksandr Trofimov** on mitme tuntud vene inimese nimi:

***[[Aleksandr Aleksejevitš Trofimov]]** (1952–) on vene näitleja;
***[[Aleksandr Trofimov (diplomaat)|Aleksandr Mihhailovitš Trofimov]]** (1937–) on endine Venemaa diplomaat;
***[[Aleksandr Nikolajevitš Trofimov]]** (1956–) on vene filmilavastaja.
Allika tänav (Tartu)

**Allika tänav** (*Quellenstraße*) on tänav Tartus Supilinnas.

Allika tänav algab Piiri tänavalt ja lõpeb Kauna tänaval. 

Tänava pikkus on umbes 135 meetrit. Suurim majanumber on 7.

Allika tänav kuulus Riigivolikogu 44. valimisringkonda, kust valiti Ants Piip.
Aleksandr Trofimov (diplomaat)

**Aleksandr Trofimov** (vene keeles *Александр Михайлович Трофимов*; sündinud 27. aprillil 1937) on endine Venemaa diplomaat, kes töötas aastatel 1992–1997 Venemaa Föderatsiooni erakorralise ja täievolilise suursaadikuna Eesti Vabariigis.

Ta lõpetas 1960. aastal Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi ja täiendas ennast hiljem Nõukogude Liidu Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemias, mille lõpetas 1972. aastal.

Kõrghariduse omandamise järel asus Nõukogude Liidu välisministeeriumi teenistusse. Aastatel 1987–1992 oli Trofimov Nõukogude Liidu ja seejärel Venemaa Föderatsiooni suursaadik Malis. 1992. aastal nimetati ta Venemaa esimeseks suursaadikuks Eestis.

Pöördunud 1997. aastal Venemaale tagasi, töötas ta aastatel 1998–2000 välisministeeriumi Euroopa teise osakonna direktorina ja teenis veel aprillist 2000 juunini 2006 Venemaa suursaadikuna Elevandiluurannikul ja Burkina Fasos. 8. juunil 2006 vabastati mõlemalt  ametikohalt seoses pensionileminekuga.

Suursaadik Trofimov on abielus, tal on poeg ja tütar. Ta valdab vene, inglise, prantsuse ja türgi keelt.
Vladimir Kasparjan

**Vladimir Kasparjan** (sündinud 9. novembril 1958 Tallinnas) on Armeenia sõjaväelane ja politseijuht, Armeenia Politsei juhataja alates 1. novembrist 2011.

Kasparjan läbis kohustusliku ajateenistuse Nõukogude armees, 1997. aastast on ta Armeenia armee teenistuses kindralleitnandi auastmes. 

## Haridus
1989 lõpetas Kasparjan Nõukogude Liidu Siseasjade Uurimise kooli. 

## Töö
* 1982–1995 Armeenia Siseministeeriumi süsteemis (politseis)
* 1997–2011 Armeenia Siseministeeriumi Politseiosakonna juht
* 2010 Armeenia asekaitseminister
* 2011 Armeenia Vabariigi politsei juht

## Isiklikku
Vladimis Kasparjan on abielus, tal on neli last.

## Viited