Lühirajauisutamine 1988. aasta taliolümpiamängudel

**[[Lühirajauisutamine]] [[1988. aasta taliolümpiamängud]]el** oli kavas demonstratsioonalana. Need võistlused toimusid Kanadas Calgarys Max Bell Arenal. See oli olümpiamängude ajaloos ainus kord, kui lühirajauisutamise võistluspaika jagati jääkeegliga.

Lühirajauisutamises osales 64 uisutajat 12 riigist, kes võistlesid kümnel alal.

See lisati olümpiaprogrammi Rahvusvahelise Uisuliidu (ISU) ja Kanada uisutamise föderatsiooni presidendi André Lamothe ühisel survel, hoolimata ISU presidendi Olaf Poulseni ägedast vastuseisust, kes pidas ala liiga vägivaldseks.

Kuigi võistluse alguses peeti korraldajamaad ülekaalukaks favoriidiks, jäid Kanada uisutajate tulemused ootustest maha. Mõned uisutajad olid haiged, teised alistusid stressile ja veel mõned, näiteks Michel Daignault, kukkusid mitu korda. Kanada võitis kümme medalit, mis tegi temast mängude enim autasustatud riigi, kuid lõpetas neljandana Hollandi, Lõuna-Korea ja Suurbritannia järel, võites vaid ühe kuldmedali, võrreldes nende kolme riigi kahega. Neid medaleid ei arvestatud üldisesse medalitabelisse, mis oli reserveeritud traditsioonilise olümpiaprogrammi spordialadele.

Võistluste ajal ületati kümnel distantsil üheksa maailmarekordit, erandiks meeste 1000 meetrit. Võistlus meelitas kohale rahvast täis tribüünid, hoolimata piiratud meediakajastusest, ja mõni kuu hiljem otsustati lisada lühirajauisutamine olümpiaprogrammi alates 1992. aasta mängudest Albertville'is.

## Lühirajauisutamise taust

Lühirajauisutamine, kus uisutajad võistlevad mitmekesi, mitte paarides, on sisuliselt kiiruisutamise variant, mida on olümpiamängudel peetud alates 1924. aastast. See oli kõige populaarsem Põhja-Ameerikas ja 1932. aasta olümpia kiiruisutamise võistlus toimus sisuliselt lühirajauisutamise reeglite järgi. Sellest ajast alates on spordiala aga arenenud ja seda peetakse üha sagedamini sisehokiväljakutel, mitte õues asuvatel 400 m väljakutel. Rahvusvaheline Uisuliit (ISU) tunnustas seda eraldi spordialana 1967. aastal ja esimesed maailmameistrivõistlused (sel ajal veel mitteametlikud) toimusid 1976. aastal. Kuigi algselt oli see populaarne Põhja-Ameerikas, meelitas see peagi järgijaid ka Aasias ja Euroopas.

1983. aastal otsustati see spordiala lisada 1988. aasta taliolümpiamängude programmi demonstratsioonvõistlusena. Tähelepanuväärne on see, et nagu ka kiiruisutamises, korraldati alad ühe distantsi võistlusena, kuigi maailmameistrivõistlused on enamasti mitmevõistlused, kus võitja selgitatakse individuaalsetel distantsidel kogutud punktide põhjal. Muul ajal toimus täispikk 10 distantsist koosnev programm. Max Bell Arenal asuv rada oli üsna kitsas (4,5 m) tavapärase 6,5 m asemel. ISU muutis pärast mänge väljaku reegleid.

Kui Calgarys oleks toimunud mitmevõistlus, oleks meeste võistluse võitnud Wilf O’Reilly, kes võitis nii 500 kui ka 1000 m distantsi. Naiste poolel jõudis Kanada esindaja Sylvie Daigle finaali kõigil neljal distantsil, võites 1500 m ja saavutades teise koha 1000 ja 3000 m distantsil.

## Tulemused

### Mehed

#### 500 m




Finaal: 23. veebruar 
Osavõtjaid: 32
Riike: 10
**Tulemused:** Finaal


#### 1000 m




Finaal: 24. veebruar 
Osavõtjaid: 32
Riike: 10
**Tulemused:** Finaal


#### 1500 m


	

Finaal: 20. veebruar 
Osavõtjaid: 31
Riike: 19
**Tulemused:** Finaal


#### 3000 m




Finaal: 25. veebruar 
Osavõtjaid: 32
Riike: 19
**Tulemused:** Finaal


#### 5000 m teateuisutamine




Finaal: 25. veebruar 
Osavõtjaid: 24
Riike: 6
**Tulemused:** Finaal
Eelvoorus sõideti 3000 m ja kahe eelvooru sõidu kaks paremat sai finaali. Seega Jaapani ja Suurbritanni ajad on eelvooru kummagi vooru viimase koha eest, mille põhjal said oma kohad tabelis.


### Naised

#### 500 m




Finaal: 23. veebruar 
Osavõtjaid: 32
Riike: 11
**Tulemused:** Finaal


#### 1000 m




Finaal: 25. veebruar 
Osavõtjaid: 31
Riike: 11
**Tulemused:** Finaal


#### 1500 m




Finaal: 23. veebruar 
Osavõtjaid: 31
Riike: 11
**Tulemused:** Finaal


#### 3000 m




Finaal: 24. veebruar 
Osavõtjaid: 29
Riike: 11
**Tulemused:** Finaal


#### 3000 m teateuisutamine


 • • • 

Finaal: 24. veebruar 
Osavõtjaid: 24
Riike: 6
**Tulemused:** Finaal


## Medalite tabel

*  Korraldajariik (Kanada)
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  
|-

## Viited

## Välislingid

*Calgary (CAN)(1988, 13-28 Feb) XV Winter Olympic Games (Ükski võitjatest pole ametlik olümpiavõitja.)