open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ukraina justiitsministeerium

**Ukraina justiitsministeerium** (ukraina keeles Міністерство юстиції України) on Ukraina riikliku õiguspoliitika eest vastutav ministeerium. Justiitsministeeriumi eelkäija asutati juba 20. sajandi alguses ning on seega üks riigi vanematest ministeeriumitest.

## Ukraina justiitsministrite loend
### Venemaa Vabariigi Ukraina peasekretariaat
* Valentõn Sadovskõi (1917)
* Mõhhailo Tktšenko (1917–1918)

### Ukraina Rahvavabariigi rahvaministrite nõukogu
* Serhii Šeluhhin (1918)
* Mõhhailo Tktšenko (1918)

### Ukraina Rahvavabariigi ministrite nõukogu
* Mõhhail Tšubinskõ (1918)
* Aleksei Romanov (1918)
* Andrei Võazlov (1918)
* Viktor Reinbot (1918)

### Ukraina Rahvavabariigi rahvaministrite nõukogu
* Serhii Šeluhhin (kt)
* Viktor Prõkhodko
* Hrõhõri Sõrotenko (–1919)
* Dmõtro Markovõtš (1919)
* Andrii Livõtskõi (1919–1921)

### Ajutine talupoegade ja tööliste valitsus
* Aleksandr Hmelnitskõi (1918–1919)

### Kogu Ukraina revolutsioonikomitee
* Mihhail Lebedinets (1919)

### Ukraina NSV rahvakomissariaat
* Jevgeni Terletski (1920–1921)
* Sergei Buzdalin (1921)
* Mihhail Vetoškin (1922)
* Mõkola Skrõpnõk (1922–1927)
* Vasõl Poraiko (1927–1930)
* Vassilõ Polõakov (1930–1933)
* Mihhail Mihhailik (1933–1935)
* Arkadõ Kiselõov-Kesler (1935–1936)
* Homa Radtšenko (1936–1937)
* Mõkola Babtšenko (1938–1947)
* Denõs Panasjuk (1947–1953)
* Fedir Hluhh (1953–1957)
* Katerõna Zghurska (1957–1963)
* Volodõmõr Zaitšuk (1970–1990)

### Ukraina ministrite kabinet
* Vitalõ Boiko (1990–1992)
* Volodõmõr Kampo (1992)
* Vasõl Onopenko (1992–1995)
* Serhi Holovatõ (1995–1997)
* Suzanna Stanik (1997–2002)
* Oleksandr Lavrõnovõtš (2002–2005)
* Roman Zvarõtš (2005)
* Serhi Holovatõ (2005–2006)
* Roman Zvarõtš (2006)
* Oleksandr Lavrõnovõtš (2006–2007)
* Mõkola Onistšuk (2007–2010)
* Oleksandr Lavrõnovõtš (2010–2013)
* Olena Lukaš (2013–2014)
* Pavlo Petrenko (2014–2019)
* Denõss Maljuska (2019–2024)
* Olha Stefanišõna (2024–2025)
* Herman Haluštšenko (2025)

## Vaata ka
* Euroopa Inimõiguste Kohus
* Ukraina valitsus
* Justiitsministeerium (üldmõiste)
* Nõukogude Liidu justiitsministeerium
* Ukraina peaprokurör
* Kõrge Justiitsnõukogu (Ukraina)
* Irõna Mudra

## Välislingid
* Koduleht
TI-solk

**TI-solk** ehk **AI-pläust** (inglise keeles *AI-slop*) on generatiivse tehisintellekti (TI) rakendustega loodud rämpssisu. See on sageli suurtes kogustes toodetud, madalakvaliteediline, banaalne, sügavama tähenduseta ja kitš. Tuntud näited on  sürrealistlikud klipid ning pildid nagu 2024. aastal Facebookis levinud "krevett-Jeesus" (ing k *Shrimp Jesus*).

TI-solk on tavaliselt seotud veebireklaamijate ja sisuloomega ühismeedias, lisaks võib seda kohata e-raamatutes, muusika voogedastusplatvormidel, reklaamides, videomängudes ning teaduses. 2020. aastatel käibele tulnud mõistel on halvustav tähendus, sarnane rämpskirjadega.

## Mõiste päritolu
Esimesed suured keelemudelid (LLM) ja nendega kaasnenud pildiloomemudelid kiirendasid massilise, kuid madalakvaliteedilise teksti ja piltide loomist, tekitades nõnda arutelu ajakirjanduses ja ühismeedias. Pakuti käibele võtmiseks mõisteid nagu "TI-prügi", "TI-reostus" ja "TI-sodi". 2022. aastal avaldatud TI pildirakenduste avaldamisega tuli kasutusele ka TI-solgi slängilik mõiste näiteks 4chanis, Hacker Newsis ja YouTube'i kommenteerijate seas.

Solkijateks (ing k *slopper*) on hakatud nimetama neid, kes generatiivse TI tööriistade (nt ChatGPT) kasutamisega liialdavad.

## Solkimise põhjus

TI-solki toodetakse majandusliku ja omakasu pärast. Teadlasi ajendab avaldamissurve, sest nende karjäär sõltub avaldatud artiklite ja tsiteerimiste arvust. Nii sotsiaalmeedias solkijaid kui generatiivse TI arendajaid motiveerib raha, sest ühismeediaplatvormid maksavad suure auditooriumiga kontode omanikele teatud protsendi reklaamituludest. Publikut ning vaatamisi või kuulamisi aitavad suurendada populaarsed postitused, mistõttu postitavad kontod regulaarselt ja massiliselt TI-solki. Eurooplaste jaoks tagasihoidlikud summad on arvestatav sissetulek Hiinas, Indias ning Vietnamis, kus paljud neist kontodest asuvad.

TI-solgi väljundi sürreaalsust võib võimendada asjaolu, et viibad on antud hindi, urdu või vietnami keeltes, mida LLM-id valdavad kehvemini kui inglise keelt.

## Vaata ka

* süvavõltsing
* valeuudis

## Viited

## Välislingid
* "Pealtnägija": mis on õieti AI-pläust? ERR, 17. ddetsember 2025
Oliver Puri

**Oliver Puri** (23. september 1925 Velise vald, Vigala kihelkond, Läänemaa – 5. mai 2003 Rapla) oli eesti kergejõustiklane, maadleja, sporditegelane ja -kohtunik.

Lõpetas 1949. aastal Tihemetsa metsatehnilise tehnikumi metsatööstuse tehniku-tehnoloogia erialal.

Töötas 1949–1951 Pärnumaal ja Kilingi-Nõmme rajoonis Massiaru ja Laiksaare metsapunktis tehnikuna ning tehnilise juhatajana. 

Oli 1951–1952 Kilingi-Nõmme rajooni spordikomitee ja 1953–1956 Kolhoosniku Kilingi-Nõmme rajooninõukogu esimees.

Oli aastatel 1956–1985 kombinaadi Järvakandi Tehased puidutsehhi meister ja juhataja.

Alates 1947. aastast tegutses mitme spordiala ja -seltsi juhtorganites.

Avaldas ajakirjanduses spordiartikleid.

## Sportlasena
Sportimist alustas 1936. aastal Läänemaal Nurtu algkoolis, jätkas Rapla Keskkoolis, Tihemetsa tehnikumis ning hiljem mujal Pärnu, Kilingi-Nõmme ja Rapla rajoonis.

Tuli 3 korral kergejõustikus ja 1 korral maadluses Eesti NSV maasportlaste meistriks.

## Spordikohtunikuna
*1977 vabariikliku kategooria kergejõustikukohtunik
*1987 vabariikliku kategooria vibuspordikohtunik

## Liikmesus
*1989 Eesti Spordiajaloo Seltsi asutajaliige
**1989–1997 juhatuse liige

## Tunnustus
*1965 Kalevi auliige
*1968 Eesti NSV teeneline sporditegelane
*Eesti Spordiveteranide Liidu auliige
*1993 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige
*2001 Eesti Punase Risti medaliklassi teenetemärk

## Mälestuse jäädvustamine
Alates 2004. aastast korraldatakse Rapla maakonnas tema mälestusvõistlust vibuspordis.

## Viited

## Välislingid
*
*Haud Rapla kalmistul
Austraalia madukael

**Austraalia madukael** (*Anhinga novaehollandiae*) on madukaellaste sugukonda kuuluv linnuliik.

Varem peeti teda aasia madukaela alamliigiks.

## Välimus
Austraalia madukael on 85–97 cm pikk. Tiibade siruulatus on 116–128 cm. Nokk on 71–87 mm pikk. Kaalub 1058–1815 g.

Isaslinnu sulestik on peamiselt must või tumehall. Kaelal on valge mustade servadega triip. Nokk on pikk ja terava otsaga. Noka ülapool on oliivikarva, alapool on tuhmkollane. Nokatüvik on eredamat tooni kui ots. Tiibadel on heledad triibud. Saba on pikk ja ümmarguse otsaga. Jalad on kollakad.

Emaslinnu ülapool on hallikaspruun, alapool helehall. Kaelal on valge triip.

Noorlinnu sulestik sarnaneb emaslinnu omaga, kuid on heledam ja kaelatriipu pole hästi näha.

## Alamliigid ja levik
Liigil on kaks alamliiki:
**A. n. novaehollandiae* (Gould, 1847) – Austraalias
**A. n. papua* Rand, 1938 – Uus-Guineal

Elavad jõgede ja järvede ääres ning soodes.

## Toitumine
Toituvad peamiselt kaladest, kuid ka kahepaiksetest, madudest, putukatest, koorikloomadest ja limustest.

## Pesitsemine
Pesitsevad üksikult või kolooniates koos kormoranidega. Pesa asub puu otsas. Vanalinnud ehitavad pesa koos. Isaslind toob oksi kaugemalt, emaslind sama puu küljest. Pesa läbimõõt on 40 cm.

Kurnas on 2–6 helerohelist muna mõõtmetega 59 × 38 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad 26–30 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks seitsme nädala vanuselt.

## Looduslikud vaenlased
Austraalia madukaela mune söövad halavaresed.

## Viited

## Välislingid
Järsi tee (Aruküla)

Järsi tee on tänav Aruküla ja järsil

Järsi tee algab raudteeülesõidust ja lõpeb Lagedi–Aruküla–Peningi teel  ja tänava pikkus on umbes 3 km

tänav lõpeb aruküla õigeusu kiriku varemete juures

ASUSTUSED JÄRSI TEEL

Falkonet Metall OÜ, Järsi tee 1

Aave Transport OÜ, järsi tee 10
2025.–2026. aasta maailma karikasari mäesuusatamises

**2025.–2026. aasta [[Maailma karikavõistlused mäesuusatamises|mäesuusatamise maailmakarikavõistlused]]**, mida korraldab Rahvusvaheline Suusaliit (FIS) nii meestele kui naistele on 60. maailmakarika hooaeg.

Hooaeg algas traditsiooniliselt Austrias Söldenis suurslaalomivõistlustega nii naistele (25. oktoober) kui ka meestele (26. oktoober) ja lõppeb Norras Lillehammeris 25. märtsil 2026. aastal. Sari hõlmab 38 võistlust 19 võistluspaigas meestele ja 37 võistlust 20 võistluspaigas naistele.

Valitsevad maailmakarika üldvõitjad on Marco Odermatt ja Federica Brignone.

Lisaks mäesuusatamisele on kõigil FIS-i reguleeritavatel aladel nüüd suuremad auhinnafondid, mis makstakse välja eurodes, mitte enam Šveitsi frankides pärast aastakümneid.

Hooaja tipphetk on 2026. aasta taliolümpiamängud, mis toimuvad 7.–18. veebruarini 2026. aastal Bormios (mehed) ja Cortina d'Ampezzos (naised).

## Meeste hooaeg

Meeste hooajal on kavas **38** võistlust, sealhulgas:

* **9** kiirlaskumise võistlust
* **9** super-G võistlust
* **9** suurslaalomi võistlust
* **11** slaalomi võistlust

Need võistlused toimuvad 19 võistluspaigas üle Euroopa ja Põhja-Ameerika.

## Naiste hooaeg

Naiste hooajal on kavas **37** võistlust, sealhulgas:

* **9** kiirlaskumise võistlust
* **8** super-G võistlust
* **10** suurslaalomi võistlust
* **10** slaalomi võistlust
Need võistlused toimuvad 20 toimumiskohas üle Euroopa ja Põhja-Ameerika.

## Ajakava ja tulemused

### Mehed

#### Edetabelid

### Naised

#### Edetabelid

## Viited

## Välislingid

* 2025-2026 hooaja mäesuusatamise MK-etappide ajakava meestele
* 2025-2025 hooaja mäesuusatamise MK-etappide ajakava naistele
Palgas

**Palgas** on küla (*mazciems*) Lätis Ventspilsi piirkonnas Zlēkase valla keskosas.

Külas kasvav Palgase tamm on looduskaitse all. Sealsed Ēčkalni muinaskalmed on regionaalse kaitse all.

## Viited
Rootsipunane

**Rootsipunane** ehk **Faluni punane** (rootsi keeles *Falu rödfärg*) on punane raudoksiidi sisaldav värvipigment, mida toodeti Rootsis Faluni vasekaevanduste tootmisprotsessis alates 17. sajandist. Traditsiooniliselt on seda pigmenti kasutatud värviandjana punases keeduvärvis (ka punamuldvärv ja muldvärv), millega on värvitud puumajade välisseinu Rootsis, Soomes ja Norras.

Falu Rödfärg on kaubamärknimetus, mida tohib kasutada üksnes värvi kohta, mis sisaldavad Faluni kaevandusest pärit lähtekomponente. Rootsikeelne *Rödfärg*, soomerootsi *rödmylla* ja soome *punamulta* on nimetused värvi kohta, mis sisaldavad igasugust looduslikku punaookrit või tööstuslikku raudoksiidpunast.

## Pildid

Falu rödfärg.JPG|Faluni punamuldvärvi keetmine lõkkel
Kiruna kyrka main view.jpg|Kiruna kirik Rootsis
Porvoo - Borgå 16.jpg|Majad Porvoos


## Värvus

Värvinimetus "rootsipunane" tähistab selle punamuldvärvi tooni. Rootsipunasena on kirjeldatud mitte üksnes punast keeduvärvi, vaid ka puidulasuure ja muude kui keeduvärvide tooni. Samuti on rootsipunasena kirjeldatud selle värvusega ehitisi.

Veebivärv *Falu red* on tume-punakaspruun mitmes variandis         .

## Viited
Rodrigo Paz Pereira

**Rodrigo Paz Pereira** (sündinud 22. septembril 1967) on Boliivia poliitik, kes on alates 8. novembrist 2025 Boliivia president. Ta on endise presidendi Jaime Paz Zamora vanim poeg. Aastatel 2020–2025 oli ta Tarija departemangu senaator. Aastatel 2015–2020 oli Paz Pereira Tarija linnapea ning aastatel 2002–2010 Esindajatekoja liige, kuuludes oma isa erakonda Revolutsiooniline Vasakliikumine (*Movimiento de la Izquierda Revolucionaria – Nueva Mayoría*; MIR–NM).

Paz Pereira sündis Hispaanias Santiago de Compostelas kus ta isa oli paguluses. Ta on lõpetanud Ameerika Ülikooli Washingtonis. Ta valiti esimest korda Esindajatekotta 2002. aasta valimistel oma isa MIR-NM nimekirjas ning teenis seal kuni 2010. aastani. Pärast MIR-i lagunemist läks Paz oma perekonna poliitilisse tugipiirkonda Tarijasse, töötades Tarija linnavolikogu esimehena aastatel 2010–2015 ja Tarija linnapeana aastatel 2015–2020. Aastal 2020 valiti ta Tarijast Senatisse.

2025. aasta üldvalimistel kandideeris Rodrigo Paz Pereira Kristlik-Demokraatliku Partei presidendikandidaadina ja tema asepresidendikandidaadiks oli endine politseinik Edmand Lara. Pereira võitis presidendivalimiste esimese vooru 32 % ning esimest korda Boliivia ajaloos tuli korraldada presidendivalimiste teine voor. Teises voorus võitis Paz Pereira endist presidenti Jorge Quirogat.

## Viited
Eugen Piisang

**Eugen Piisang** (22. detsember 1916 (vkj)/ 4. jaanuar 1917  Tallinn – 2. detsember 2003 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane, spordikohtunik, -tegelane, -ajakirjanik ja -ajaloolane.

Lõpetas 1936. aastal Tallinna Linna Poeglaste Kommertsgümnaasiumi.

Töötas alates 1934. aastast Kopli Kinnisvarade kortermeistrina ning Lutheri vabrikus palgaarvestaja ja -maksjana.

Mobiliseeriti Nõukogude–Saksa sõja ajal 1941. aastal Punaarmeesse, 1942. aastal suunati õppima  Nõukogude tagalasse Moskvasse Kehakultuuri Keskinstituuti Eesti NSV spordikaadri ettevalmistuskursustele.

Oli aastatel 1944–1947 Kalevi pearaamatupidaja ning 1948–1977 Kehakultuuri kirjanduslik kaastööline ja vastutav sekretär.

## Sportlasena
Harrastas kergejõustikku ning jalg-, korv- ja võrkpalli.

Võistles pallimängudes Lutheri vabriku NMKÜ (treener Artur Pihlak) ja kergejõustikus ÜENÜ Tallinna osakonna (ÜENÜTO) (treener Hilmar Kadak) liikmena. 

Eesti ja Eesti NSV meistrivõistlustel võitis 1939–1947 14 korda medali (sh 1947. aastal 400 m tõkkejooksus kulla), Balti riikide esimesel kohtumisel 1940. aastal jagas 800 m jooksus esikohta ja jooksis 4 × 400 m teatejooksus Eesti rekordi püstitanud meeskonnas. Võistles 5 korda Eesti ja Eesti NSV koondises. 

## Spordikohtunikuna
*1947 vabariikliku kategooria suusaspordikohtunik
*1956 üleliidulise kategooria kergejõustikukohtunik

## Sporditegelasena
*1944–1953 Kalevi kergejõustikusektsiooni sekretär
*1950–1982 kesknõukogu ja presiidiumi liige
*1953–1958 kohtunikekogu esimees

## Looming
Tegi kaastööd teatmeteostele "Eesti nõukogude entsüklopeedia", "Eesti entsüklopeedia", "Tallinn" (1979), "Olümpiamängud" (1980) ja "Eesti spordi biograafiline leksikon" (2001).
### Raamatuid
*Kergejõustik arvudes. 1958, koostaja
*Kergejõustik. Minevikust tänapäevani. 1970, koostaja
*Kalev eile, täna, homme. 1984
*Kalev. Läbi sajandi. I, II ja III osa. 2001, 2003, koostaja ja autoreid

## Liikmesus
*1957 spordiajakirjanike sektsiooni asutajaliige
*1958 Eesti NSV Ajakirjanike Liit
*1958 Rahvusvaheline Kergejõustikustatistikute Assotsiatsioon (ATFS)
*1989 Eesti Spordiajaloo Seltsi asutajaliige

## Tunnustus
*1942 NSV Liidu meistersportlane
*1963 Kalevi auliige
*1965 Eesti NSV teeneline sporditegelane
*1981 Eesti Spordiveteranide Liidu auliige
*1991 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

## Isiklikku
Tema abikaasa oli kergejõustiklane ja sporditegelane Eugenia Piisang, nende tütar oli kergejõustiklane ja spordipedagoog Marion Piisang ning poeg on pedagoog ja haridusjuht Erkki Piisang.

## Viited

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Pärnamäe kalmistul
Desuciems

**Desuciems** on küla (*mazciems*) Lätis Ventspilsi piirkonnas Usma valla keskosas. Desuciems jääb valla keskusest Usmast 5,1, piirkonna keskusest Ventspilsist 49,6 ja Riiast 143,2 kilomeetri kaugusele.

Küla on asub Ventspils—Tukums II raudteeliini ääres.

## Viited
Dhahabīyah

***Dhahabīyah*** (araabia keeles ذهبية /ðahabīya/) on Niiluse jõel kasutatav reisipurjekas. Tavaliselt kasutatakse seda terminit madala põhjaga, pargaselaadse aluse kohta, millel on kaks või enam ladinapurje tüüpi purje. Tuulevaiksel ajal või ebasoodsa tuulega liikusid need aerude abil, aerutajad kasutasid eesmist madalamat tekiosa, mis hõlmas enamasti kolmandiku kuni pool laeva kogupikkusest. Need laevad on enamvähem sarnasel kujul eksisteerinud tuhandeid aastaid ning neid on kujutatud Egiptuse vaaraode hauakambrite seintel. Nimi tuleneb araabiakeelsest sõnast "kuld" (ذهب *dhahab* /ðahab/) ning on kasutusele võetud sarnastelt kullatud pargastelt, mida Egiptuse moslemi valitsejad keskajal kasutasid.

## Ajalugu

Kuni 1870. aastateni olid dahabiyad enamlevinud alused turistide sõidutamiseks Niilusel. Donald Reidi sõnul maksis 1858. aastal "neljakümnepäevane edasi-tagasi reis Kairost Luxorisse umbes 110 naela; viiekümnepäevane reis Assuani ja tagasi umbes 150 naela". Thomas Cook Ltd võttis aga jõel kasutusele aurulaevad, mis muutsid kolmekuulise reisi 28-päevaseks vaatamisväärsuste ringreisiks. 

1900. aastaks, kui rongid olid hakanud aurulaevadega konkureerima, olid dahabiyad reserveeritud ainult kõige jõukamatele ja lõbusõitjatest reisijatele. See on ka aeg, mil dahabiyade kasutamises ja neisse suhtumises toimusid suured muutused. Veel Sir John Gardner Wilkinsoni 1847. aasta raamat "Hand-book for travelers in Egypt" kirjeldab üksikasjalikult, kuidas dahabiyat rentida. Reisija, kes soovis Niilusel reisida, pidi laeva rentimisajaks hoolitsema ka selle varustamise, putukatest ja rottidest puhastamise, paadimeeste järelevalve ja isegi ülevärvimise eest. Kuid 1897. aastaks olid reisifirmad reisi palju tsiviliseeritumaks muutnud. Thomas Cook lubas: "giidid ja muud vajalikud teenijad ning toiduvarud valitakse ja pakutakse hoolikalt."

Tänapäevastel dahabiyadel puudub endiselt laevamootor. Neid pukseerivad tuuleta ajal ja vastutuult sõites diiselmootoriga puksiirlaevad ja neil on elektrienergia tootmiseks pardal diiselgeneraator. Nädalane kruiis Niilusel maksab suurusjärgus 1500...3500 USD reisija kohta. Hinna sees on harilikult kõik, toitlustamisest ja majutusest ekskursioonideni.
Pilaff

**Pilaff**, ka **plov**, on riisitoit, mida valmistatakse riisi puljongis keetes ja aurutades või pannil hautades, nii et terad ei kleepu kokku. Lisatakse vürtse, aedvilju või liha. See toit on pärit Kesk-Aasiast. Nimi *Pilaff* tuleneb Sanskriti sõnast *pulaka*, mis tähendab riisipalli. Pilaff on levinud muuhulgas Iraanis, Türgis, Indias, Pakistanis, araabiamaades, Jaapanis, Keenias, Albaanias, Kariibi mere maades, Kreekas, Rumeenias, Leedus, Azerbaidžanis, Usbekistanis, Kasahstanis ja Türkmenistanis. 

## Vaata ka

## Viited

## Välislingid
* Hõrgutav pilaff riisi ja sealihaga Valgurikkad Retseptid
Eduard Hallberg

**Eduard Hallberg** (sündinud 6. augustil 2003 Sipoos) on Soome mäesuusataja. Ta on spetsialiseerunud suurslaalomile ja slaalomile.

Hallberg kuulub Soome rootsikeelse vähemuse hulka ja on pärit kakskeelsest Sipoolt (rootsi keeles Sibbo).  Ta debüteeris rahvusvahelisel võistlusel 21. novembril 2019. aastal Bjorlis toimunud FIS-i suurslaalomis. Oma esimesel suurel rahvusvahelisel võistlusel osales ta vaid mõni kuu hiljem Lausanne'is toimunud noorte taliolümpiamängudel jaanuaris 2020. aastal, kus tema parim tulemus oli slaalomis 13. koht.

Hallberg tähistas oma esimest suurt edu 2023. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. St. Antonis võitis ta suurslaalomis hõbemedali, lõpetades prantslase Alban Elezi Cannaferina järel teisena. Seni oli ta peamiselt võistelnud FIS-i võistlustel. Selle tulemuse põhjal valiti Hallberg samal aastal Courchevelis/Méribelis toimunud maailmameistrivõistlustele, kuid ta ei suutnud lõpetada ei suurslaalomit ega slaalomit. Hooaja lõpus võitis Hallberg oma esimese Soome meistritiitli, edestades suurslaalomis Samu Torstit. 9. detsembril 2023. aastal tegi Hallberg oma maailmakarikavõistluste debüüdi slaalomis Val-d'Isère'is, kuid teisele sõidule ei kvalifitseerunud. 10. märtsil 2024. aastal võitis ta oma esimese Euroopa karikavõistluse, slaalomi Kläppenis. Hallberg lõpetas 2023/24 Euroopa karikavõistluste hooaja slaalomi edetabelis kolmandana, kindlustades endale seega kindla stardikoha 2024/25 maailmakarika hooajaks slaalomis riiklikku kvoodi.

Hooaja esimesel slaalomi etapil, 17. novembril 2024. aastal Levis, teenis Hallberg oma esimesed maailmakarika punktid 24. kohaga. Vaid nädal hiljem, 24. novembril, lõpetas ta Gurgli slaalomis esimest korda maailmakarika võistlusel esikümnes.

Saalbachis toimunud 2025. aasta maailmameistrivõistlustel lõpetas ta slaalomis 12. kohal. Ta langes välja suurslaalomis ja võistkonnavõistluses (kiirlaskumine + slaalom) koos Elian Lehtoga.

16. novembril 2025. aastal saavutas Hallberg oma esimese maailmakarika poodiumikoha Levi slaalomis. See oli ka esimene poodiumikoht Soome suusatajale pärast seda, kui Kalle Palander võitis suurslaalomis Alta Badias 16. detsembril 2007. aastal.

## Välislingid

* Eduard Hallberg ametlik koduleht
*
Jaanus Salm

**Jaanus Salm** (sündinud 4. detsembril 1969) on eesti trummar.

Ta on ansamblite Horoskoop ja Revals trummar.

Varem on ta mänginud löökriistu ansamblites Ummamuudu ja The Sun.

## Viited

## Välislingid
*ERR fotoarhiiv. Jaanus Salm
*DelfiTV, 22.11.2012. The Sun-i uus trummar Jaanus Salm
Karkjalg (perekond)

**Karkjalg** (*Himantopus*) on karkjalglaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Karkjalad on keskmise suurusega kahlajad, kes elavad parasvöötmes ja troopikas. Karkjalgadel on pikad jalad, tagumist varvast ei ole ja varvaste vahel on lestad. Nokk on peenike ja sirge. Udusulis poegade ülapool on hall, seljal on kaks tumedat triipu.

Perekonda kuulub viis liiki:
*kaelus-karkjalg (*Himantopus leucocephalus*)
*karkjalg ehk harilik karkjalg (*Himantopus himantopus*)
*must-karkjalg (*Himantopus novaezelandiae*)
*mustpea-karkjalg (*Himantopus mexicanus*)
*valjas-karkjalg (*Himantopus melanurus*)

Harilik karkjalg on Eestis eksikülaline.

## Viited
Zūru mežniecība

**Zūru mežniecība** on küla (*mazciems*) Lätis Ventspilsi piirkonnas Piltene valla põhjaosas.

Küla asub Vēždūka jõe kaldal. Čunči keskaegne kalmistu on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all. 

Külas kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 4,14 m. 1978. a 17. märtsil kinkis Läti metsandus- ja metsatööstusminister Leons Vītols selle männi 50. juubeli puhul dramaturg Gunārs Priedele.

## Viited
Harissa (puder)

**Harissa** on puder või kört, mis koosneb keedetud jämedast nisujahust, segatuna liha ja maitseainetega. Nimi *harissa* tuleneb araabia sõnast *haras*, mis tähendab *purustama*. Harissa on levinud araabia maades ja Armeenias.

## Vaata ka

## Viited

## Välislingid
Dionysius Fabri

**Dionysius Fabri** oli Pommerist pärit Liivimaa ordu ordukantsler, kes  tegutses Liivimaa ordu maameister Wolter von Plettenberg ajal (1494–1535) ja keda Dionysius Fabriciuse Liivima kroonikas on nimetatud Liivimaa sündikuks. 

Ta koostas 1533–1538 „Formulare procuratorum Proces vnde Rechtes ordeninge, Rechter arth vnde wise, der Ridderrechte yn Lifflande, So wol yn den Stifften, alse yn Harrien vnde Wirlande, vnde gemennichliken ym gebruke auer gantzem Lifflande“ ehk „Prokuraatorite vormelid. Liivimaa rüütliõiguste protsessi- ja õiguskord, õigel kujul ja viisil, kehtiv niihästi stiftides kui ka Harju- ja Virumaal ja üldiselt tervel Liivimaal“.

## Viited
Kiufta

**Kiufta** on suured veiselihast, kanast, lambalihast või kaamelilihast lihapallid, mis on maitsestatud ning millele võib olla lisatud purustatud nisu, pähkleid, juustu või muna.   Nimetus *kiufta* tuleneb pärsiakeelsest sõnast *kofta*, mis tähendab tambitud liha. Kiufta on levinud Lõuna-Aasias, Kesk-Aasias, Lähis-Idas, Balkanil ja Kaukaasia lõunaosas, muuhulgas Armeenias, Afganistanis, Albaanias, Bosnias, Bulgaarias, Gruusias, Liibanonis, Süürias, Egiptuses, Kreekas, Indias, Marokos, Pakistanis, Rumeenias, Serbias ja Türgis.

## Vaata ka

## Viited

## Välislingid
* Armenian kufta Food (inglise)
Hakuzōsu

**Hakuzōsu** (白蔵主), ka **Hakuzosu** ja **Hakuzousu**, on Jaapani folklooris populaarse tegelase kitsune (rebane või rebasevaim) nimi, kui ta esines preestrina.

## Lugu
Legendi tuntuima versiooni tegevus toimub Shōrin-ji templis (小林寺) Sakai linnas Osaka prefektuuris ja on kokku võetud Ōkura Toramitsu (大蔵虎光) näidendis "Kyōgen fushin gami" ("Kyōgen kahtlaselt paberilt") (1823. a) ja samuti Shōrin-ji templi ajaloos.

Rebane, kes jahimehe petmiseks maskeerub preestriks Hakuzōsuks, sai kuulsate *kyōgen*-näidendite "Tsuri-gitsune" ("Kuidas rebast püüda") ja "Koe-kitsune" ("Rebase haugatus") aluseks. 

Shōrin-ji templi enda ajalooversiooni kohaselt oli Shōrin-ji  templi külge lisanud *[[tacchū]]* (塔頭) ehk väikese saali nimega Kōun-an (耕雲庵), kus 1526–1555 aastatel elas preester Hakuzōsu (伯蔵司), kellel puudus sissetulek ja ta oli vaene. Ta palvetas seitse päeva ja seitse ööd, kuni seitsmendal päeval hüppas altarist välja kolmejalgne valge rebane. Preester arvas, et see on jumala Inari kingitus ja võttis rebase endale ja sellest ajast alates sai ta usklikelt rohkelt almusi. Ühel korral muutus rebane isegi vapraks sõdalaseks, kes peletas röövlid minema.

Preestril oli vennapoeg, kes teenis raha rebasejahiga. Valge rebane kasutas oma kuju muutmise võimet, et kehastada preester Hakuzōsut. Jahimehe juurde tuleb tema onuks kehastunud rebane ja ütleb, et loomade, eriti rebaste tapmine on raske budistlik patt. Kui tema "onu" lahkub, kuuleb jahimees ootamatult kinnipüütud rebase kisa ja saab aru, et tema juurde tulnud preester polegi päris Hakuzōsu, vaid kaval rebane, kes üritab teda oma jutuga eksitada. Seejärel püüdis ta looma tabamiseks kasutada kõiki oma jahinippe. 

## Viited
José Jerí

**José Enrique Jerí Oré** (sündinud 13. novembril 1986 Limas) on Peruu poliitik ja jurist, oktoobrist 2025 veebruarini 2026 Peruu 65. president. Ta sai presidendiks pärast oma eelkäija Dina Boluarte umbusaldamist ja ametist tagandamist. Ta oli seitsmes Peruu president vähem kui kümne aasta jooksul. 38-aastaselt oli ta ka kolmas noorim ja esimene Y-põlvkonna esindaja, kes on Peruu president olnud. Jerí ise tagandati ametist veebruaris 2026, süüdistatuna väärkäitumises seoses Hiina ärimehega peetud salajaste kohtumistega, kellel on ühe tema ettevõtte jaoks riiklikult antud kontsessioon. 

Enne presidendiametisse asumist oli Jerí 2025. aasta juulist oktoobrini Vabariigi Kongressi president, olles alates 2021. aastast Kongressi liige, kes esindas partei Somos Perú liikmena Limat. 

Jerí valiti esmakordselt Vabariigi Kongressi Martín Vizcarra asendusliikmena pärast seda, kui Vizcarra oli väidetavalt COVID-19 vaktsiini saamiseks järjekorras vahele trügimise tõttu oma kohast ilma jäänud. Ta oli tsentristliku partei Somos Perú liige. 26. juulil 2025 valiti ta Vabariigi Kongressi presidendiks. 

Pärast Dina Boluarte ühehäälset umbusaldusavaldust ja ametist tagandamist 10. oktoobril 2025 protestide ajal sai temast Peruu president. Oma ametisseastumiskõnes lubas Jerí "moodustada ja juhtida ülemineku-, empaatia- ja rahvusliku leppimise valitsust" ning ütles, et rahvas "peab kuulutama sõja kuritegevusele". 

## Viited
Peruu president

**Peruu president** (hispaania keeles *presidente del Perú*, ametlikult **Peruu Vabariigi põhiseaduslik president** (*presidente constitucional de la República del Perú*)) on Peruu riigipea ja valitsusjuht. President on täidesaatva võimu juht ning Peruu relvajõudude ja riikliku politsei ülemjuhataja. 1993. aasta Peruu põhiseaduse laialt tõlgendatava tagandamissõnastuse tõttu võib Peruu Kongress presidendi ilma põhjuseta tagandada, mistõttu allub täidesaatev võim sisuliselt seadusandlikule võimule.

President valitakse juhtima valitsuse üldpoliitikat, töötama koos Vabariigi Kongressi ja ministrite nõukoguga reformide elluviimisel ning olema riigikorralduse haldaja, täites põhiseadust, mis sätestab presidendi õigused ja kohustused. President on põhiseaduse järgi tagasivalitav, kuid ametiajad ei tohi olla järjestikused. Presidendi residents asub pealinna Lima ajaloolises keskuses.

2026. aastast on Peruu president José María Balcázar. Ta vannutati ametisse 17. veebruaril 2026 pärast seda, kui tema eelkäija José Jerí tagandati ja eemaldati ametist. 

## Viited
Aksel Himma

**Aksel Himma** (3. juuli (20. juuni vkj) 1912 Tartu – 10. mai 1977 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitegelane.

Ta sündis lasterikkas töölisperekonnas. Raske majandusliku olukorra tõttu pidi ta juba 14-aastaselt katkestama kooliõpingud ja minema ehitustööle.

1940. a. juunipöördest võttis teadlik töölisnoor aktiivselt osa. Pärast 1940. aasta riigipööret siirdus ta sporditööle. Ta kutsuti äsjamoodustatud spordiühingu «Lokomotiiv» aseesimeheks.

Nõukogude–Saksa sõja ajal oli ta mobiliseeritud Punaarmeesse, osales lahingutes Velikije Luki all, Emajõe ääres, Muhu- ja Kuramaal. Viimases lahingus sai ta raskelt haavata.

Pärast demobiliseerimist 1945. aastal oli ta Pärnu linna kehakultuuri- ja Spordikomitee esimees ning Pärnu 1. 7-klassilise kooli kehalise kasvatuse õpetaja.

Mõne aasta pärast tuli ta tagasi Tallinna, kus asus tööle tootmiskoondises «Kommunaar», kus ta töötas mitmel kohal kuni pensionileminekuni 1973. aastal.

## Sportlasena
Koolist suunasid teda kehalise kasvatuse õpetajad Aleksander Kalamees ja Johannes Laidvere. Ta tegeles võimlemise, kergejõustiku ja korvpalliga, kus ta kuulus 3 aastat Tartu linna noortekoondisse.

Ta siirdus 1929. aastal Tallinna, kus jätkas korvpallitreeninguid Tallinna Töölisspordiühingus (TTÜ).

Siin kujunes poksist tema põhiala. Juba 1930. aastal sai ta Eesti Töölisspordiliidu meistriks keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6&nbsp;kg) ning edaspidi veel viiel korral. Ta tuli Töölisspordiliidu meistriks veel korvpallis 6 korda, võrkpallis 7 korda ning aerutamises 1 korra.

Ta sai Eesti Raskejõustikumängude poksivõistlusel 19.–20. oktoobril 1935 Viru- ja Järvamaa esindajana kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7&nbsp;kg) 2. koha.

## Poksikohtunikuna ja -tegelasena
Ta on olnud Eesti NSV Poksiföderatsiooni kohtunike kolleegiumi liige, Kalevi vabariikliku poksisektsiooni presiidiumi liige, Kalevi Tallinna poksisektsiooni kauaaegne esimees ja aseesimees.

## Tunnustus
*1945 medal «Vapruse eest»

## Viited

## Kirjandus
*"50 aastat poksi Tallinnas". Spordileht nr 52, 5. mai 1971. Lk 5
*"Õnnitleme! Aksel Himma 60". Spordileht nr 77, 3. juuli 1972. Lk 2
*Martin Linnamägi. "Minevikust tänapäevani". Spordileht nr 53, 4. mai 1973. Lk 2
*"Aksel Himma". Spordileht nr 54, 13. mai 1977. Lk 8
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 421

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Naaskelnokk (perekond)

**Naaskelnokk** (*Recurvirostra*) on karkjalglaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Naaskelnokad on keskmise suurusega kahlajad, kes elavad parasvöötmes ja troopikas. Neil on pikad jalad, väike tagumine varvas ja varvaste vahel lestad. Nokk on pikk ja ülespoole kõver. Udusulis pojad on helepruunid, seljal on tumedad täpid ja triibud.

Perekonda kuulub neli liiki:
*andi naaskelnokk (*Recurvirostra andina*)
*naaskelnokk ehk harilik naaskelnokk (*Recurvirostra avosetta*)
*preeria-naaskelnokk (*Recurvirostra americana*)
*punapea-naaskelnokk (*Recurvirostra novaehollandiae*)

Harilik naaskelnokk on Eestis haruldane haudelind, keda võib kohata aprillist augustini.

## Viited
Ameļciems

**Ameļciems** on küla (*mazciems*) Lätis Ventspilsi piirkonnas Ugāle valla lõunaosas. Ameļciems jääb valla keskusest Ugālest 7,9, piirkonna keskusest Ventspilsist 46 ja Riiast 173,8 kilomeetri kaugusele.

Riikliku kaitse all on sealne Jaunvietase linnamägi. Kohaliku kaitse all on Veckušķi Püha tamm.

## Viited
Ants Kala

**Ants Kala** (10. juuni 1924 Kastre-Võnnu vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 10. veebruar 2011 Tallinn) oli eesti spordikohtunik, -tegelane ja -ajaloolane.

Lõpetas 1942. aastal Tartu Poeglaste Gümnaasiumi ja 1943. aastal Tartu Õpetajate Seminari. On olnud Saksa sõjaväes.

Õppis aastatel 1944–1945 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonnas.

Arreteeriti 8. juunil 1945, teda süüdistati §58 järgi. Süüdistus tühistati 27. oktoobril 1945 ning ta saadeti filtratsioonilaagrisse, kust vabanes 1947. aastal. Arreteeriti uuesti 7. detsembril 1948 ning uuesti esitati süüdistus §58 järgi. Süüdistus tühistati ja ta vabastati vahi alt 28. veebruar 1949.

Õppis aastatel 1949–1952 TPI-s tööstusökonoomikat. Lõpetas 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigus-majandusteaduskonna kaubandusökonoomika erialal. Majandusteaduste kandidaat 1974.

Töötas 1947–1955 osakonnajuhataja asetäitjana Tallinna Leivakombinaadis, 1955–1957 hulgibaasi juhatajana Toiduainetööstuse Ministeeriumi materiaaltehnilise varustuse peavalitsuses, 1957–1965 osakonnajuhatajana ENSV Rahvamajanduse Nõukogu materiaaltehnilise varustuse peavalitsuses.

Aastatel 1966–1994 oli ta rühmajuht, vanemteadur, sektorijuhataja ja juhtivteadur TA Majandusinstituudis (1988 dotsent).

## Sportlasena
Sportima hakkas algkooliaastail. Harrastas lauatennist, keegli- ja kurnimängu, laskmist ning VTK mitmevõistlust.

## Spordikohtuniku ja -tegelasena
Tegutses lauatennisekohtunikuna, sai 1958. aastal Eesti NSVs esimesena üleliidulise kategooria.

Juhtis aastatel 1948–1975 Tallinna Leivakombinaadi, ENSV Rahvamajanduse Nõukogu ja TA Majandusinstituudi kehakultuuriasutusi.

Olnud Eesti NSV Spordiorganisatsioonide Liidu revisjonikomisjoni sekretär. Oli aastatel 1956–1972 Eesti NSV Lauatenniseföderatsiooni presiidiumi sekretär ja aseesimees

## Looming
Avaldas sporditeemalisi kirjutisi Kehakultuuris ning spordi- ja päevalehtedes, tegi kaastööd Eesti Raadiole ja entsüklopeediatele.
### Raamatuid
*Eesti spordi biograafiline leksikon. 2001, autoreid
*Kalev. Läbi sajandi. Viies osa. Liidrid. 2012, autoreid
*Eesti spordi aastaraamat 1918–1940. 2015, autoreid

## Liikmesus
*1958–1972 Kalevi lauatennisesektsiooni esimees
*1989 Eesti Spordiajaloo Seltsi asutajaliige
**1989–2001 aseesimees
*1989–1999 Tallinna Spordiveteranide Koondise aseesimees
*1991–2001 Spordiveteranide Liidu juhatuse liige

## Tunnustus
*1966 Kalevi auliige
*1975 Eesti NSV Lauatenniseföderatsiooni auliige
*1996 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige
*1999 Tallinna Spordiveteranide Koondise auliige
*2001 Eesti Spordiveteranide Liidu auliige

## Viited

## Välislingid
*
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Copper Mountain

**Copper Mountain** on suusakuurort Ameerika Ühendriikides, mis asub Colorado osariigis Summiti maakonnas, umbes 120 km Denverist läänes Interstate 70 ääres. Kuurordis on 10,0 km² suurune maastik, mis on renditud USA metsateenistuselt, White Riveri rahvusmetsalt Dilloni metsapiirkonnas. Seda haldab POWDR (Ameerika erakapitalil põhinev ettevõte, mis omab ja haldab suusakuurorte Ameerika Ühendriikides ja Kanadas.).

Seal on toimunud arvukalt mäesuusatamise võistlusi (näiteks maailmakarikavõistlused). Suviste tegevuste osana on valminud ka golfiväljak.
Rasmus Vendel

**Rasmus Vendel** (sündinud 28. augustil 2001 Kuressaares) on eesti näitleja. 

Ta on õppinud Aste Põhikoolis ja Kuressaare Gümnaasiumis, mille lõpetas 2020. aastal. 

Vendel on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (31. lend, kursuse juhendajad Külli Teetamm ja Jaak Prints) 2024. aastal näitleja erialal. 

Alates 2024. aasta sügisest on ta teatri Vanemuine draamanäitleja.
Vladimir Grabar

**Vladimir Emmanuilovitš Grabar** (**Hrabrov**) (22. jaanuar 1865 Viin – 26. november 1956 Moskva) oli Venemaa ja Nõukogude Liidu jurist. Ta oli kunstnik Igor Grabari vend ja filoloogi ning tõlkija Maria Grabar-Passeki abikaasa.

Ta sündis aastal 1865 Viinis aadressil Währinger Hauptstrasse 214.

Tema emapoolne vanaisa Adolf Dobrjanski oli silmapaistev tegelane Karpaatide-Russiini liikumises, mis püüdis integreeruda ühtseks Vene tsivilisatsiooniks. Dobrjanski andis kõigile oma lastele ja lastelastele vene nimed: Olga, Vladimir ja Igor. Nad pühendusid võitlusele ja Austria-Ungari võimud kiusasid neid taga.

Tema isa Emmanuel Grabar (suri 1910) oli vabatahtlik Lajos Kossuthi vägedes. Seejärel õppis ta Pesti Ülikoolis õigusteadust ja sai juristiks. 1869. aastal valiti ta Marmarose maakonna valimisringkonnas Ungari parlamenti. Mõnda aega andis Emmanuel Grabar välja satiirilist ajakirja "Sova" (enne kui võimud selle sulgesid, ilmus kuus numbrit). Pärast 1871. aastat oli ta sunnitud emigreeruma.

Tema ema Olga Grabar (neiuna Dobrjanskaja) oli Adolf Dobrjanski vanim tütar, ta abiellus Emmanuel Grabariga aastal 1863.

Tema vend Igor Grabar oli kunstnik.

Ta lõpetas Moskva Ülikooli õigusteaduskonna.

Ta oli aastatel 1901–1918 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna professor.
Trēbējciems

**Trēbējciems** on küla (*mazciems*) Lätis Ventspilsi piirkonnas Puze valla läänekosas. Trēbējciems asub Pavārvalksi oja ääres ja jääb valla keskusest Blāzmast 3,9, piirkonna keskusest Ventspilsist 36 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusele.

## Viited
Chloroscypha

***Chloroscypha*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Chloroscypha alutipes]]*
**[[Chloroscypha sabinae]]*

## Välislingid
*
Herbert Lääne

**Herbert Lääne** (kuni 21. september 1938 perenimi ka **Läne**; 11. oktoober 1921 Karilatsi vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 13. august 2000 Manahawkin, Stafford, Oceani maakond, New Jersey) oli eesti ja hilisem välis-eesti sporditegelane ja -ajaloolane. 

Õppis Võru Gümnaasiumis.

Hakkas sportima Karilatsis, oli 1940. aastal ÜENÜ kohaliku osakonna esimees.

Saksa sõjaväkke mobiliseerituna võttis osa II maailmasõjast. Läks koos taganevate vägedega Saksamaale.

1947. aastal võitis Saksamaal Välis-Eesti mängudel Kreeka-Rooma maadluses kergekaalus esikoha.

Siirdus 1949 USA-sse, algul Nebraska osariiki, siis 1952. aastal New Jersey'sse – algul Cumberlandi maakonda Seabrook Farmsi, alates 1954. aastast Oceani maakonda Lakewoodi. Pensionil olles kolis Barnegati samas maakonnas.

Töötas aastatel 1958–1980 müürsepana kaaseestlase Harry Musta ettevõttes.

Oli 1954. aastal Lakewoodis sealse eestlaste spordiliidu asutajaid, juhtis hiljem raskejõustikuosakonna tegevust ja oli alates 1972. aastast liidu arhivaar.

1976. aastal valiti ta ühingu Eesti Sport Paguluses teabekeskuse juhatajaks.

1980–2000 koostas, toimetas ja andis välja väliseestlaste spordiajakirja Sport Bülletään.

## Liikmesus
*1992 Eesti Spordiajaloo Selts

## Viited

## ''Personalia''
*[Järelehüüe]. Asbury Park Press, 15. august 2000
*Tiit Lääne. Välis-Eesti spordielu 1940–1991. Tallinn 2000. Lk 354
*Tiit Lääne, Enn Hallik. Kõnnin või merre. Tallinn 2012. Lk 152–165

## Välislingid
*
*Haud Lakewoodi Metsakalmistul
Ants Männiste

**Ants Männiste** (14. märts 1935 Avinurme kihelkond, Tartumaa – 17. november 2011 Tallinn) oli eesti spordikohtunik, -tegelane ja -ajaloolane.

Lõpetas 1956. aastal Leningradis Tööjõureservide kehakultuuritehnikumi ja 1965. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPedI) kehakultuuriteaduskonna. Sporditeaduse magister 1992. 

Töötas aastatel 1956–1959 Põltsamaal kutsekoolis kehalise kasvatuse õpetajana.

Oli aastatel 1965–1994 TPedI/ Tallinna Pedagoogikaülikooli (TPÜ) kehalise kasvatuse ja spordi kateedri õppejõud, sh 1984–1994 kateedri juhataja (1989 dotsent) ning 1995–1997 TPÜ Spordikeskuse juhataja.

## Sportlasena
Hakkas sportima 1949. aastal Muuga koolis õpetaja Lembit Kuuse innustusel. 1951. aastal alustas Tallinnas Harald Risti juhendamisel suusatreeninguid ning Raimond Turja ja Martin Linnamäe suunamisel poksitreeninguid.

Oli poksis kahekorde Eesti NSV Tööjõureservide meister.

Oli teatesuusatamises Tööjõureservide meister ning aastatel 1962 ja 1963 Lokomotiivi meistrivõistlustel teatesuusatamises medalivõitjaid.

## Sporditegelasena
*1959–1960 TPedI Spordiklubi juhataja
*1960–1964 Lokomotiivi esimees
*1965–1978 TPedI Spordiklubi esimees, hiljem juhatuse liige
*1982–1990 Eesti NSV Suusaspordiföderatsiooni presiidiumi liige

## Looming
Tegi kaastööd spordiaastaraamatute ja "Eesti spordi biograafilise leksikoni" (2001) koostamisel.
### Raamatuid
*Suusatamine. Minevikust tänapäevani. 1974, kaasautor Ilmar Pärtelpoeg
*Laskesuusatamine. 1987, koostaja
*70 aastat võidusuusatamist Eestis. 1991
*Kalev. Läbi sajandi. 3. osa. Treenerid. 2003, autoreid
*Suusatamine – Eesti rahvussport. 2007, statistika koostaja
### Artikleid
*Eesti suusasportlased taliolümpiamängudel 1936–1980. Sporditäht nr 1, 2002. Lk 18–20

## Liikmesus
*1989 Eesti Spordiajaloo Seltsi asutajaliige
**1989–1995 juhatuse liige

## Tunnustus
*1982 Kalevi auliige
*1988 Eesti NSV teeneline sporditegelane

## Viited

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Veripunane

**Veripunane** on punaste värvitoonide hulka kuuluv tumedam punane värvus, mis sarnaneb üldjoontes inimvere värviga (vere komponendid on eri värvustega, kuna veri koosneb hapnikuga rikastatud punastest erütrotsüütidest, valgetest leukotsüütidest ja õlgkollasest vereplasmast ning punase värvuse annab verele erütrotsüütide hemoglobiinis sisalduv raud). Vere tegelik värvus varieerub erkpunasest tumepruunini, olenevalt vere hapnikusisaldusest, ja värvinimetus katab mõlema toonivahemiku.

## Pildid

Bleeding finger.jpg|Veritsus inimese sõrmel
Venous and arterial blood rotated and cropped.jpg|Venoosse ja arteriaalse vere erinev värvus
Gold Finch.jpg|Ohakalind
Papaver rhoeas - corn poppy.jpg|Kukemaguna õied
Scabiosa atropurpurea 2021-09-01 0052.jpg|*Scabiosa atropurpurea*
Grenat pyrope .jpg|Püroop


## Variatsioonid
1821. aasta värviõpik "Werner's Nomenclature of Colours" annab eraldi toonidena nii arteriaalse kui ka venoosse vere värvuse. Arteriaalse vere värvi punast nimetab ta punase värvuse karaktertooniks ja selle näiteks toob ta ohakalinnu pea punase sulestiku ja kukemaguna (*Papaver rhoeas*) õielehtede erkpunase värvuse  . Venoosse vere värvi soovitab ta segada karmiinpunasest ja pruunikasmustast, värvuse näideteks on veeniveri, hurmelise tähtpea (*Scabiosa atropurpurea*) õie tumepurpurne värvus ja mineraalidest püroop. See värvitoon on lillaka varjundiga tumepunane  .

Pantone *Blood red* on soojatooniline tumedam punane  .

RAL Design värvikaardi toon 030 30 45 *Blutrot* on tumedam, pruunikas punane  .

Veebivärv *Blood red* on tumepunane mitmes variandis        .

## Vaata ka
* Verevärv (heraldika)
* Härjaverepunane

## Viited
Roland Jairus

**Roland Jairus** (sündinud 18. juulil 1987) on eesti kitarrist ja muusikapedagoog.

2012. aastal lõpetas ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli basskitarri eriala. Hiljem on ta lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jazzmuusika eriala bakalaureuse- ja magistriõppe.

Ta on Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia jazzmuusika lektor ning Gustav Adolfi Muusikakooli õppejuht ning basskitarri, solfedžo ja bändiõpetaja.

Ta mängib basskitarri ansamblites Karavan, Horoskoop ja Siim Aimla Funk Band.

Ta on Eesti Rütmimuusika Hariduse Liidu juhatuse liige.

## Viited

## Välislingid
*ERR fotoarhiiv. Roland Jairus
Oskar Strok

**Oskar Strok** (läti keeles **Oskars Stroks**; 6. jaanuar 1893 Daugavpils – 22. juuni 1975 Riia) oli juudi rahvusest läti helilooja ja pianist.

Ta sündis aastal 1893 Daugavpilsis muusikalises juudi perekonnas. Tema isa David Strok oli muusik armees, hiljem Dinaburgi/Dvinski teatris ja kapelli juht ning mängis mitmeid instrumente. Pianistina on ta esinenud mitmete kuulsustega, sealhulgas laulja Nadežda Plevitskajaga.

Ta õppis klaverit Peterburi konservatooriumis ja juba õpingute ajal töötas kontsertidel ja filmides kontsertmeistrina. Pianistina on kontsertmeister esinenud koos mitmete kuulsustega, sealhulgas laulja Nadežda Plevitskajaga.

Pärast Esimest maailmasõda elas ta Lätis, esines Riia restoranis ja tantsuklubis "Alhambra" ning restoranis "Otto Švarcs". 1928. aastal armus ta väidetavalt oma sekretäri, komponeeris tango "Mustad silmad" (Чёрные глаза) ja läks temaga pikale kontsertreisile Pariisi ja Berliini. Ta osales ka mitmes ebaõnnestunud äriettevõtmises, sealhulgas Barberina tantsukohviku asutamises Sniķera majas Brīvības tänaval 1931. aastal. Ta andis välja ajalehte "Jauns druva" (Uus teravili) ja asutas kirjastuse Kazanova. Ta salvestas džässalbumi pseudonüümi Fred King all, samuti mitu tango- ja mustlasromansside albumit, mida esitas Rumeenia bariton Petra Leštšenko (1898–1954), kes oli saabunud Riiga koos oma lätlannast naise Ženija (Zinaida) Zaķītega. Pärast Hitleri võimuletulekut 1933. aastal elas ta alaliselt Lätis, kus salvestas mitu albumit Helmārs Rudzīši Bellacord Electroga koos "Oskar Strok Jazz Orchestraga". Pärast Läti okupeerimist Teise maailmasõja alguses läks ta põgenikuna NSV Liitu, elas Alma-Atas ja hiljem Moskvas. Ta komponeeris mitu populaarset isamaalist kompositsiooni sõjateemadel. Ta osales M. Gorki nimelise filmistuudio filmis "Kotovsky" (1942) lauluga "Mama".

Pärast sõda naasis ta Riiga ja 1948. aastal heideti ta Läti NSV Heliloojate Liidust välja avaldusega "Strokase tegevus ei vasta Läti NSV Heliloojate Liidu eesmärkidele ja sihtidele". Enamik tema populaarsetest kompositsioonidest kanti "musta nimekirja", mis sisuliselt keelas Stroki muusika levitamise. Siiski jätkas ta instrumentaalmuusika loomist ja aktiivset kontsertide andmist.

Ta suri aastal 1975 Riias, ta on maetud Riia uuele juudi kalmistule.
Enn Endjärv

**Enn Endjärv** (17. juuni 1945 Ambla vald, Järvamaa – 27. mai 2019 Tallinn) oli eesti bridžimängija ja spordiajaloolane.

Lõpetas 1962. aastal Kehra Keskkooli.

Töötas arvutitehnika hooldaja ja müüjana.

Oli aastatel 2003–2013 Eesti Kergejõustikuliidu tehniline sekretär ja 2014–2019 statistik.

## Sportlasena
Koolipõlves tegeles malega, hiljem bridžiga. Sai 1979. aastal bridžis Eesti NSV võistkondlikel meistrivõistlustel hõbeda.

## Spordiajaloolase ja -statistikuna
Hakkas 1970. aastate algul tegelema kümnevõistluse statistikaga ja oli sellel alal rahvusvaheliselt tunnustatud.

Toimetas aastatel 2002–2019 veebilehe www.decathlon2000.com statistikaosa.
### Raamatud
Osales mitme maineka aastaraamatu ja teatmeteose koostamisel.
**Zehnkampf. Decathlon. Statistik*. 1992, autoreid
*Eesti kergejõustik. Edetabelid läbi aegade. 2004, koostajaid
*Eesti kergejõustiku aastaraamat. 2004–2016, autoreid
*Eesti kergejõustiku teatmik. 2005–2009, koostajaid

## Tunnustus
*2015 Euroopa Kergejõustikuliidu (EAA) auhind

## Viited

## Välislingid
*
*Sporditulemused. Enn Endjärv
Räbusti (metallurgia)

Metallurgias on **räbusti** keemiline redutseerija või puhastusaine. See kaitseb metalli gaaside eest ja eemaldab soovimatuid lisandeid.
Anatoli Org

**Anatoli Org** (6. september 1921 Tallinn – 21. august 1985 Tallinn) oli eesti ujuja, spordiajakirjanik, sporditegelane ja spordiajaloolane.

Ta õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas 1941. aastal Tallinna 7. Keskkooli (Jakob Westholmi Gümnaasiumi baasil).

Töötas 1940–1941 tekstiili- ja kommunaaltööliste spordiühingu vee- ja talispordiinstruktorina.

Osales Punaarmeesse mobiliseerituna II maailmasõjas, sai haavata.

Oli 1948–1952 Vabariikliku Spordiklubi veespordiosakonna juhataja, 1952–1957 Kolhoosniku/Jõu kesknõukogu orgtöö- ja massilise sporditöö instruktor ja 1957–1958 Tallinna Pedagoogilise Instituudi (TPedI) Spordiklubi juhataja

1964–1969 töötas ENSV Spordiorganisatsioonide Nõukogus, 1969–1971 Dünamos ja 1971–1973 Vetelpääste Vabariiklikus Komitees vaneminstruktorina.

## Sportlasena
Sportima hakkas koolipäevil.

Oli 1939. aastal Tallinna NMKÜ meeskonnas Eesti noortemeister 4 × 50 m teateujumises ja sai 100 m vabaltujumises 3. koha.

## Spordikohtunikuna
*Tegutses ujumiskohtunikuna (1955 üleliiduline kategooria)

## Sporditegelasena
*1948–1951 Veespordisektsiooni presiidiumi esimees
*1951–1960 Eesti NSV Ujumissektsiooni/-föderatsiooni presiidiumi liige

## Looming
Oli aastatel 1949–1970 Kehakultuurlase Aastaraamatute kaastöölisi ja koostajaid ja 1958–1964 ajakirja Kehakultuur kirjanduslik kaastööline. 
### Raamatud
*"Ujumine". 1951, kaasautor Peet Soosaar
*"Ujumine. Minevikust tänapäevani". Toimetaja Juhan Mandre, autorid Kristjan Arusoo, Anatoli Org, Peet Soosaar ja Uno Tõnnus. Tallinn 1963

## Tunnustus
*1965 NSV Liidu aukohtunik ujumises

## Viited

## Välislingid
*
*Sporditulemused. Anatoli Org
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Nikolai Fedjukin

**Nikolai Fedjukin** (15. märts 1922 – 15. jaanuar 2005) oli Aseri Keraamikatehase direktor 1953. aasta 10. veebruarist. Teda meenutatakse Aseri aleviku kujunemise ühe keskse kujuna.

## Elulugu
Nikolai  Fedjukin sündis 15. märtsil 1922 Ukraina NSV-s Odessa oblastis Novokrasnoje külas. Ta suri 15. jaanuaril 2005, kaks kuud enne oma 83. sünnipäeva.

## Panus Aseri aleviku arengusse
10. veebruaril 1953 määrati ta Aseri tellise- ja keraamikatehase (hilisema Aseri keraamikatehase) direktoriks ning seda ametit pidas ta järgnevad aastakümned.

Fedjukini juhtimisel kujunes Aserist üks eeskujulikumaid tööstusasulaid Eestis: moderniseeriti tootmisprotsesse, suurendati tehase võimekust ja laiendati toodanguvalikut. 

Tehase areng mõjutas otseselt ka Aseri aleviku kujunemist: rajati uusi elamuid, infrastruktuuri ja avalikke hooneid, mis parandasid kohalike elanike elukvaliteeti. Tema tööajal kujunes Aserist tööstuslik keskus, kus oli olemas vajalik taristu nii töötamiseks kui elamiseks.

1966. aastal pälvis Aseri tiitli „Eesti kõige paremini korrastatud asula“.

Lisaks juhtimistööle osales Fedjukin aktiivselt kohaliku kogukonna elus. 1980. aastatel avaldas ta artikliseeria „Tee inimesteni. Direktori meenutusi“ ajalehes „Põhjarannik“, kus ta käsitles juhtimise eetikat, töökultuuri ja inimestevahelisi suhteid töökeskkonnas. 

## Viited
Viirelaid (perekonnanimi)

**Viirelaid** on eesti perekonnanimi.

Nimede eestistamise puhul määrati Viirelaid uueks perekonnanimeks isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Saul, Viirov, Vimberk ja Virbel. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Viirelaid Eestis 9 mees- ja 7 naissoost isikul.

*Helgi Viirelaid (1935–2017), eesti pedagoog ja koolijuht ning poliitik