open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Prantsusmaa 2020. aasta suveolümpiamängudel

**[[Prantsusmaa]]** osales **[[2020. aasta suveolümpiamängud]]el** Tōkyōs 398 sportlasega. Prantsusmaa sportlased võistlesid kõigil spordialadel peale pesapalli ja pehmepalli, maahoki ning veepalli.

Avatseremoonial olid Prantsusmaa lipukandjad judoka Clarisse Agbegnenou ja võimleja Samir Aït Saïd.

Olümpiavõitjateks tulid meeste ja naiste käsipallikoondised, meeste võrkpallikoondis, judo segavõistkond, Romain Cannone meeste epeevehklemise individuaalvõistlusel, Erwann Le Péchoux, Enzo Lefort, Julien Mertine ja Maxime Pauty meeskondlikus floretis, Clarisse Agbegnenou naiste judos kehakaalus kuni 63 kg, Matthieu Androdias ja Hugo Boucheron sõudmises meeste paarisaerulises kahepaadis, Jean Quiquampoix olümpiakiirlaskmises 25 meetrilt ning Steven Da Costa karates kehakaalus kuni 67 kg.

## Jalgpall
Prantsusmaa võistkond 2020. aasta suveolümpiamängudel meeste jalgpalliturniiril:

Paul Bernardoni, Pierre Kalulu, Melvin Bard, Timothée Pembélé, Niels Nkounkou, Lucas Tousart, Arnaud Nordin, Enzo Le Fée, Nathanaël Mbuku, André-Pierre Gignac, Téji Savanier, Alexis Beka Beka, Clément Michelin, Florian Thauvin, Modibo Sagnan, Stefan Bajić, Anthony Caci, Randal Kolo Muani, Ismaël Doukouré, Isaac Lihadji, Dimitry Bertaud

## Korvpall
Prantsusmaa korvpallikoondis 2020. aasta suveolümpiamängudel meeste korvpalliturniiril:

Frank Ntilikina, Timothé Luwawu-Cabarrot, Thomas Heurtel, Nicolas Batum, Guerschon Yabusele, Evan Fournier, Nando de Colo, Vincent Poirier, Andrew Albicy, Rudy Gobert, Petr Cornelie, Moustapha Fall

Prantsusmaa naiste korvpallikoondis 2020. aasta suveolümpiamängudel naiste korvpalliturniiril:

Marine Fauthoux, Endéné Miyem, Alexia Chartereau, Sandrine Gruda, Héléna Ciak, Sarah Michel, Valériane Vukosavljević, Iliana Rupert, Gabby Williams, Marine Johannès, Alix Duchet, Diandra Tchatchouang
Jevhen Moisjuk

**Jevhen Moisjuk** (ukraina keeles *Євген Георгійович Мойсюк*; sündinud 7. oktoobril 1979) on Ukraina sõjaväelane (auastmelt kindralleitnant), Vene-Ukraina sõjas osaleja, temast sai esimene Ukraina relvajõudude sõdur, kes alustas sõda võitlejana ja sai kindrali auastme. 

## Sõjaväeteenistus

Aastatel 2014–2018 juhtis ta 81. aeromobiilset brigaadi ning aastatel 2019–2021 Ukraina dessantvägesid. 

Alates 29. juulist 2021 oli ta Ukraina relvajõudude ülemjuhataja asetäitja. Pärast seda nimetas Ukraina president ta 2024. aasta veebruaris enda eriesindajaks rahvusvaheliste julgeolekugarantiide realiseerimise ja kaitsejõudude arendamise alal.

## Auastmed

* 2018 – kindralmajor
* 2019 – kindralleitnant

## Autasud

* 2022 - Sõjaliste Teenete Rist

## Viited

## Välislingid
* Командувач ДШВ “Женя-Війна” Мойсюк: На початку АТО нас на Донбасі зустрічали квітами – Новинарня, 12/11/2019 09:00
École nationale d'administration

**École nationale d'administration** ('rahvuslik juhtimise kool'; akronüüm **ENA**) oli *[[Grande École]]* tüüpi eliitkõrgkool Prantsusmaal, kus valmistati ette kõrgemaid riigiametnikke.

École nationale d'administration loodi 1945. aastal Pariisis Prantsusmaa Vabariigi Ajutise Valitsuse esimehe Charles de Gaulle'i otsuse alusel. Ajapikku viidi kool peaaegu tervikuna üle Strasbourgi 1991. aastal restaureeritudCommanderie Saint-Jeani. Siiski oli ENA halduses säilinud kampus ka Pariisis.

Igal aastal lõpetas selle õppeasutuse 80–90 õppurit (*étudiants-fonctionnaires*).

2019. aastal teatas president Emmanuel Macron, kes ise on ENA vilistlane, kavatsusest kool sulgeda. Aprillis 2021 teatas Macron ENA sulgemisest. Selle asemel avatakse jaanuaris 2022 Institut national du service public.

## ENA vilistlasi
*Martine Aubry
*Édouard Balladur (1957)
*Paul Biya
*Jean Castex
*Jacques Chirac (1959)
*Laurent Fabius (1973)
*Valéry Giscard d'Estaing (1951)
*François Hollande (1980)
*Lionel Jospin (1965)
*Alain Juppé (1972)
*Karin Kneissl (1993) 
*Pascal Lamy 
*Emmanuel Macron (2004)
*Bruno Le Maire
*Pierre Moscovici
*Florence Parly
*Édouard Philippe
*Brigi Rafini
*Michel Rocard (1958)
*Ségolène Royal
*Abdelmalek Sellal (1974)
*Nicéphore Soglo 
*Sergei Žirnov (1992)
*Jean-Claude Trichet 
*Dominique de Villepin (1980)

## Välislingid
Eisenkappel-Vellach

**Eisenkappel-Vellach** (sloveeni: *Železna Kapla-Bela*) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas. Kuurort on Austria lõunapoolseim omavalitsus Sloveenia piiri lähedal.

Omavalitsus hõlmab Vellachi oja oru, mis kulgeb põhja-lõuna suunas Kamniki-Savinja Alpide ja Karawankide mäestiku kõrgusest alla Drava jõeni. Obiri massiiv läänes sisaldab suurt tilgakivikoobaste süsteemi. Kaks mäekuruteed viivad Sloveeniasse: Seebergi sadul edelas ühendab selle Jezerskoga ja vähemsage Pavliči sadul kagus Solčavaga.

Eisenkappel-Vellachi osad on Bad Eisenkappel, Bad Vellach (*Bela*), Blasnitzen (*Spodnja Plaznica*), Ebriach (*Obirsko*), Eisenkappel (*Železna Kapla*), Koprein Petzen (*Pod Peco*), Koprein Sonnseite (*Koprivna*), Leppen (*Lepena*), Lobnig (*Lobnik*), Rechberg (*Reberca*), Remschenig (*Remšenik*) ja Trögern (*Korte*).

2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 38% rahvastikust Kärnteni sloveenid.

## Ajalugu

Seebergsattel oli Rooma tee osa Noricumi provintsis juba alates 15. aastast eKr. *Capella* asulat Kärnteni hertsogkonnas (nimetatud kabeli (saksa: *Kapelle*, sloveeni: *Kapela*) järgi) Brixeni piiskopi valduses on esmamainitud 1050. aasta paiku. Turg rajati tõenäoliselt 13. sajandi alguses hertsog Bernhard von Spanheimi valitsemise ajal. Turuõigus kinnitati ametlikult 1267/1268. aasta dokumendis, kui Seebergsattel oli oluline kaubatee soolale ja rauamaagile (saksa: *Eisen*). Alates 15. sajandist oli org mitme rauatehase asupaik. Kindlustused ehitati Osmanite vägede sissetungide vastu, kuid Kappel laastati 1473. aastal. Keiser Friedrich III laskis linna ümber ehitada ja andis 1493. aastal sellele tänapäevase vapi.

Kappeli omavalitsus loodi 1850. aastal, 1890. aastal nimetati see ümber Eisenkappeliks, samas kui rauatööstus langes. Eisenkappeli kodanikud pidid lootma metsandusele ja suveturismile mitme mineraalveeallika ümbruses, mida soodustas *Vellachtalbahni* kitsarööpmelise raudteeliini avamine 1902. aastal. Eisenkappel ja Vellach liideti kokku lõpuks 1939. aastal. Teise maailmasõja viimastel päevadel oli kauge Peršmani talu Koprein Petzenis sloveeni partisanide, Austria ainsa kunagi olemas olnud natsidevastase sõjalise vastupanu tugipunkt. 25. aprillil 1945 ründas natside *[[SS]]* üksus hoonet, tappes 11 elanikku, sealhulgas 7 last.

## Viited
Emma McKeon

**Emma McKeon** (sündinud 24. mail 1994 Wollongongis) on Austraalia ujuja. Ta võistleb peamiselt vaba- ja liblikujumise distantsidel.

Ta on tulnud 4×100 meetri teateujumises vabastiilis kaks korda olümpiavõitjaks (2016 ja 2020). Lisaks on ta olümpiamängudel võitnud veel kaks hõbemedalit ja kolm pronksmedalit. Individuaalaladel on ta võitnud pronksmedali 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros 200 meetri vabaujumises ja 2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs 100 meetri liblikujumises.

Ujumise maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud 17 medalit. Kõik tema neli kuldmedalit on võidetud ainult teateujumistes. Individuaalaladel on ta võitnud ainult kolm medalit: 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis hõbemedalid 200 meetri vabaujumises ja 100 meetri liblikujumises ning 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Gwangjus pronksmedali 100 meetri liblikujumises.

Rahvaste Ühenduse mängudelt on McKeon võitnud kaheksa kuldmedalit ja neli pronksmedalit.

McKeonile kuulub Austraalia rekord 100 meetri liblikujumises **55,72**, mille ta püstitas Tōkyō olümpiamängudel. Samadel mängudel püstitas ta Austraalia teatenaiskonna liikmena maailmarekordi 4×100 meetri teateujumises vabastiilis (**3.29,69**).

Ta on õppinud Griffithi Ülikoolis rahvatervist ja tervisedendust.

## Välislingid
* Emma McKeon FINA lehel
Yui Ōhashi

**Yui Ōhashi** (jaapani keeles 大橋 悠依 *Ōhashi Yui*; sündinud 18. oktoobril 1995 Hikones) on Jaapani ujuja. Ta võistleb peamiselt kompleksujumise distantsidel.

2017. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 200 meetri kompleksujumises hõbemedali rahvusrekordiga 2.07,91. 400 meetri kompleksujumises jäi ta esimesena medalita.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Gwangjuus võitis ta pronksmedali 400 meetri kompleksujumises. 200 meetri distantsil ta diskvalifitseeriti ujumisstiili rikkumise eest.

2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs tuli ta olümpiavõitjaks nii 200 meetri kui ka 400 meetri kompleksujumises,

Ta on võitnud medaleid ka Pan Pacifici meistrivõistlustel, Aasia mängudel, Aasia meistrivõistlustel ja suveuniversiaadil.

Ohashile kuuluvad pikal rajal Jaapani rekordid nii 200 meetri (2.07,91; 27. juulil 2017) kui ka 400 meetri kompleksujumises (4.30,82; 8. aprillil 2018). Lühirajal on ta mõlemal distantsil Aasia rekordi valdaja (200 meetris 2.03,93 ja 400 meetris 4.22,73).	

## Viited

## Välislingid
* Yui Ōhashi FINA lehel
* "OHASHI Yui: Two major setbacks have made me stronger". olympics.com. 28. juuli 2021
Žigansk

**Žigansk** (jakuudi keeles Эдьигээн; vene keeles Жиганск) on küla Sahhas, Žiganski ulussi halduskeskus. 

Žigansk asub Trekalovka jõe mõlemal kaldal, suubumisel vasakult kaldalt Leenasse. Asutati 1633. aastal talvituskohana ja sai Venemaa Keisririigi põhjapoolseks eelpostiks Jakuutias. 1989. aastal oli asulas 4511 ja 2018. aastal 3399 elanikku.

2002. a rahvaloenduse ajal oli Žiganskis 42% elanikest evengid ja 33% jakuudid. Asulast 2 km kaugusel asub lennuväli. Elanike põhitegevuseks on kalapüük ja küttimine.

## Venemaa kultuuriloos
Peetri ajast alates on Žigansk olnud üks põhjapoolsemaid süüdimõistetute väljasaatmise kohti. Aastatel 1783–1805 oli Žiganskil linna staatus. Seal elas tollal 70 inimest. Linnale sai saatuslikuks Solikamski söekaevandusest põgenenud nelja sunnitöölise röövretk.

Arvatavasti neist asjaoludest tingituna käibivad vene kultuuriruumis ja iseäranis blatnoide subkultuuris  "Žigansk" erilise tähendusega. Zigan on teatud inimtüüp – kindlameelne, kaval ja osav tegutseja. Sõna on kasutanud oma lauludes Võssotski ja teised bardid.

Näiteks:

«Споём жиган, нам не гулять по бану…»

## Viited

## Välislingid
*История района. r-zhiganskij.sakha.gov.ru
Haapsalu jääkaru kuju

**Haapsalu jääkaru kuju** on ujuv jääkaru skulptuur, mis asub Haapsalu Tagalahes kuursaali lähistel. 

Kuju autorid on kolm kohalikku kunstnikku – May Aavasalu, Ursula Aavasalu ja Indrek Jets, kes taastasid ajaloolise, okupatsiooniaastatel hävitatud kuju 2010. aastal.

## Ajalugu
Praegune jääkaru kuju on valminud Roman Haavamäe 1923. aastal Haapsalu Kaunistamise Seltsi tellimusel loodud puuskulptuuri põhjal. 1920.–1930. aastatel asetsesid Haapsalu Tagalahe ääres Aafrika rannas mitmed puuskulptuurid. Algne jääkaru kuju asus umbes samas kohas, kus praegunegi. Suvel oli kuju ujuvplatvormil Tagalahe põhja ankurdatud, kuid talveks viidi hoiule. Jääkaru ja teised promenaadil olnud puuskulptuurid hävisid 1939.–1940. aasta talvel, kui Nõukogude sõjaväelased need küttepuudena ära põletasid.

## Tänapäev

Jääkaru uus versioon valmis 2010. aastal. Kuju autorid on Haapsalu kunstnikud May Aavasalu, Ursula Aavasalu ning Indrek Jets. Kuju valmistamiseks kulunud 40 000 krooni tasus Haapsalust pärit ärimees Veiko Tishler. Kuju taastati Haapsalu ajaloolise promenaadi renoveerimise käigus. Algupärane jääkaru oli värvitud puuskulptuur, uus jääkaru kuju on ujuvplatvormil metallkarkassil, vormitud polüuretaanvahust (Penosil) ja kaetud polüureaga (Line-X).  Jääkaru asub kuursaalist mõnekümne meetri kaugusel vees, umbes samas kohas seisis ka kuju originaal.

## Viited


## Välislingid
* Haapsalus avati renoveeritud promenaad 20.06.2010 Youtube video
* R. Haavamägi, "Jääkaru" dekoratiivskulptuur Haapsalu lahes, 1920-ndad Foto e-varamust
Griffen

**Griffen** (sloveeni: *Grebinj*) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

Griffen asub Drava jõe laias *Jauntali* orus, Klagenfurti nõo (läänes) ja Lavanttali (põhjas) vahel.

Omavalitsuse osad on Griffnerthal, Großenegg (*Tolsti Vrh*), Haberberg (*Gabrje*), Kaunz (*Homec*), Kleindörfl (*Mala vas*), Pustritz (*Pustrica*), Sankt Kollmann (*Šentkolman*), Wölfnitz (*Golovica*) ja Wriesen (*Brezje*).

## Ajalugu

7. sajandist alates oli *Jauntali* (sloveeni: *Podjuna*) piirkond Ida-Alpide slaavi asustuse keskus ja osa varakeskaegsest Karantaania vürstkonnast. Siiani on see Kärnteni sloveenide põhiterritoorium.

Asulat on esmamainitud 822. aasta dokumendis pärast Karantaania liidendamist Karolingide impeeriumisse ja arenemist Baieri Kärnteni margiks. 1124. aastast alates püstitas piiskop Otto von Bamberg Saksamaa kuninga Heinrich II käest 1007. aastal saadud piiskopkonna Kärnteni valdustesse Griffeni lossi. Keiser Friedrich I Barbarossa tunnistas *Grivena* kindluse 1160. aastal Bambergi mõisaks. 1237. aastast oli Griffenil turuõigus.

U. 1233. aastast laiendasid Bamberg piiskopid romaani stiilis Griffeni kihelkonnakirikut ja ehitasid selle ümber premonstratenside kloostriks. Esimesed kanoonikud tulid Veßra kloostrist Frangimaa Hennebergi krahvkonnas. Kloostrikompleks valmis 1272. aastal ja 17. sajandil suurendasid barokkhooned seda märkimisväärselt. Griffen jäi ainsaks premonstratenside kloostriks Sise-Austria maadel kuni selle kaotamiseni keiser Joseph II valitsemise ajal 1786. aastal.

Griffen ise jäi Bambergi piiskopkonna valduseks, kuni 1759. aastal ostis mõisa keisrinna Maria Theresia. Loss lagunes ja on täna varemeis. Tänapäevane omavalitsus tekkis 1850. aastal, ajutiselt kuulus sellesse ka Ruden. Pärast 1920. aasta Kärnteni plebistsiiti tekkis sloveeni- ja saksa-keelse elanikkonna vahele palju pingeid, mis kulmineerus Kärnteni sloveenide tagakiusamise ja ümberasustamisega pärast Austria anšlussi Natsi-Saksamaasse 1938. aastal.

## Tuntud inimesi

* Peter Handke, Austria kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna võitja

## Viited
Diex

**Diex** ([diə̯ks]; sloveeni: *Djekše*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas. See on tuntud oma gooti stiilis kindluskiriku poolest künkatipus.

Diex asub Kagu-Kärntenis Saualpe lõunanõlval kõrgel Jauntali ja Lavanttali kohal.

## Viited
Feistritz ob Bleiburg

**Feistritz ob Bleiburg** (sloveeni: *Bistrica pri Pliberku*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

## Ajalugu

1920. aasta Kärnteni plebistsiidis oli Sankt Jakob üks 17 Kärnteni omavalitsusest, kus enamik rahvastikust (65%) hääletas annekteerimise poolt Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriiki (Jugoslaavia).

## Rahvastik

2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 33,3% rahvastikust Kärnteni sloveenid.

## Viited
Maria Keres

**Maria Konstantsia Keres** (sünninimi **Maria Konstantsia Rives**; 24. aprill 1917 Viciebsk, Vitebski kubermang – 31. oktoober 2014) oli Eesti malesuurmeister Paul Kerese abikaasa. 

Maria Keres oli toeks oma abikaasale paljudel malevõistlustel, sealhulgas mitmel tippturniiril: Haagi-Moskva MM-turniiril (1948), pretendentide turniiridel Jugoslaavias (1959), Curaçaos (1962) ja Lääne-Saksamaal. 

Maria Rives õppis 1935–1941 (lõpetas *cum laude)* Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ning 1945 ja 1949–1952 ajaloo-keeleteaduskonnas, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.

Kereste abielu sõlmiti detsembris 1941. aastal Tartus. Maria õppis sellal Tartu Ülikoolis slaavi filoloogiat, Paul matemaatikat. Keresed asusid elama esialgu naise ema korterisse Tartus Kastani tänaval, hiljem sai nende eluasemeks kolm tuba suurest korterist allkorrusel. 1944. aasta sõjasuvel oli Maria Keres lastega Tootsis, Paul samal ajal Rootsis mängimas. Kastani tänava korterist sai osa väärtuslikumaid raamatuid Harald Kerese juurde tähetorni viidud. Kuid juhtus nii, et kannatada said nimelt tähetorni viidud raamatud (seal tegutsesid hiljem punaarmeelased).

1944. aasta septembris otsustas Paul Keres pere Läände viia. Nad ootasid mootorpaati 22. septembril Matsalu lahe loodenurgas Puise rannas, kuid paati Rootsist ei saabunud oodatud ajaks, vaid palju hiljem, mil Nõukogude Punaarmee oli kogu rannapiirkonna hõivanud.

1950. aastate keskel lasi Paul Keres oma perele ehitada Nõmmel Õie tänaval Peeter Tarvase projekti järgi terrasiitkrohvist välisviimistlusega kahekorruselise eramu. Pärast Paul Kerese surma (1975) nimetati 1976. aastal see osa Õie tänavast, kus paiknes ka Kerese eramu, Paul Kerese tänavaks. Maria Keres elas selles majas kuni oma elu lõpuni.

Maria Keresel sündis abielust kolm last: Peeter (20. oktoobril 1942), Kadrin (13. novembril 1943) ja Krista (9. märts 1954 – 6. august 2004). Pojapoeg Paul Keres on vandeadvokaat. Maria Keresel oli kaks õde. Üks neist elas Tallinnas, teine Kanadas Montréalis. 1967. aastal sõitis maailmanäitusele EXPO 1967 Montréali NSV Liidu delegatsioon, mille koosseisus oli ka Paul Keres. Raha kokkuhoidmiseks majutati eestlasi kohalike kodudesse ning juhuse tahtel sai Paul Keres öömajale ja kostile oma naiseõe juurde.

## Viited

## Välislingid
*Maria Konstantsia Keres. geni.com
*"Mul oli hea elu, sest oli hea mees". elu.ohtuleht.ee, 7. jaanuar 2004
*Suri maletaja Paul Kerese lesk Maria Keres. sport.ohtuleht.ee, 4. november 2014
*"Mul oli hea elu, sest mul oli hea mees," ütles malegeeniuse lesk Maria Keres. lood.delfi.ee, 2. oktoober 2018
Gallizien

**Gallizien** ([ɡaˈliːt͡si̯ən]; sloveeni *Galicija*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

Gallizien asub Lõuna-Kärntenis Rosentali ja Jauntali piiril. Vellach voolab läbi selle.

## Viited
Globasnitz

**Globasnitz** (sloveeni: *Globasnica*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

## Rahvastik

Märkimisväärne osa (42,1%) rahvastikust on Kärnteni sloveenid ja sloveeni keel on teine ametlik keel omavalitsuses.

## Ajalugu

1920. aasta Kärnteni plebistsiidis oli Sankt Jakob üks 17-st Kärnteni omavalitsusest, kus enamik elanikkonnast (52%) hääletas Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriiki (Jugoslaavia) annekteerimise poolt.

## Viited
Neuhaus (Kärnten)

**Neuhaus** (sloveeni: *Suha*) on vald Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas, u. 4 km Sloveenia piirist.

Neuhaus asub *Jauntali* äärmises idaosas Drava jõest lõunas.

## Ajalugu

Neuhausi (*Newenhavse*) on esmamainitud 1288. aastal; Leiflingi asulat on esmamainitud 1154. aastal kui *Liwuelich* ja Schwabeggi asulat 1212. aastal kui *Castrum Swabec*. Heunburgi krahvid ehitasid Neuhausi lossi 13. sajandi lõpul.

1958. aastal loodi praegune Neuhausi omavalitsus, kui liideti Leiflingi ja Schwabeggi omavalitsus.

## Vaatamisväärsused

* Neuhausi loss
* Leiflingi loss
* *Patek-Mühle* talumuuseum
* Heiligenstadti palverännukirik

## Viited
Ruden (Austria)

**Ruden** (sloveeni: *Ruda*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

Ruden asub Jauntali idaosas, Dravat põhja pool, Wallersbergi, Liesnabergi ja Weißeneggeri mägede vahel. Ruden on populaarne peatuspaik paljudele inimestele selle loodusimede ja inimeste tõttu. Üks vaatamisväärsusi on Jörg Haideri sild.

## Galerii


Pilt:Ruden, kerk positie2 foto2 2011-07-22 11.27.jpg|Rudeni kirik


## Viited
Sankt Kanzian am Klopeiner See

**Sankt Kanzian am Klopeiner See** (sloveeni: *Škocjan v Podjuni*) on vald Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

Sankt Kanzian asub Jauntalis Völkermarkti veehoidlast lõunas u. 7 km Völkermarktist.

## Viited
Sittersdorf

**Sittersdorf** (sloveeni: *Žitara vas*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.

Sittersdorf asub linnulennult umbes 10 km kaugusel Sloveenia piirist. Läbi selle linna voolavad Vellachi ja Suchabachi jõgi. Valla suurimad siseveekogud on Gösselsdorfi järv ja Sonneggeri veehoidla.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel olid 19,8% rahvastikust Kärnteni sloveenid.

## Galerii


Pilt:Tichoja, kerk foto2 2011-07-21 13.49.jpg|Tichoja kirik


## Viited
Koditsill

**Koditsill** (ladina keeles deminutiiv *codicillus* või *codicilli* < *codex* 'raamat, arveraamat, koodeks') on testamendile hiljem tehtud lisand (lisadokument), mis testamenti mõnes üksikasjas muudab.
Serhi Šaptala

**Serhi Šaptala** (sündinud 5. veebruaril 1973 Kostjantinõvkas Smila rajoonis Tšerkassõ oblastis) on Ukraina sõjaväelane.

## Sõjaväeteenistus
Nimetati 2020. aastal  operatiivväejuhatuse Lääs ülemaks. Ukraina Relvajõudude Kindralstaabi ülem 28. juulist 2021 kuni 9. veebruarini 2024.

## Auastmed

* 2021 – kindralleitnant 

* 2018 – kindralmajor

## Autasud
*  2015 – Ukraina kangelane  
* 2015 – Bohdan Hmelnõtskõi ordeni III järk

## Viited
Hall teetigu

**Hall teetigu** (*Arion circumscriptus*) on teeteo perekonda kuuluv liik nälkjaid.

Eestis elab pärismaisena.
Vööt-teetigu

**Vööt-teetigu** (*Arion fasciatus*) on teeteo perekonda kuuluv liik nälkjaid.

Eestis elab pärismaisena.
Petzen

**Petzen** (saksa keeles) või **Peca** (sloveeni keeles) on kõrgeim mägi Ida-Karawankides, kõrguselt teine mägi Põhja-Karawankides ja kõige idapoolsem 2000 m mägi Sloveenias. See on vägev mägi, millel on iseloomulik lavamaa kuju ja millest ulatuvad välja kivised tipud. Mägi külgneb Meža ja Topla orgudega põhjas ja idas ning Jauntaliga põhjas ja on Hochobirist eraldatud Bela oja kitsa oruga. 2/3 mäest asub Austrias ja 1/3 Sloveenias. Mägi saavutab oma suurima kõrguse Kordeži pea (sloveeni: *Kordeževa Glava*, saksa: *Kordeschkopf*, 2125 m) mäeharjal. Piir kulgeb üle selle.

Mägi koosneb triiase ajastu wettersteini lubjakivist ja wettersteini dolokivist. Möödanikus kaevandati mäest pliid ja tsinki, šahtid kuulusid Topla ja Mežica kaevandustele. Pliitsingimaak esineb kesk- ja ülemtriiase karbonaatkivimites, mis ladestunud anoksilises supralitoraalses merekeskkonnas. Lisaks maagile avastati mäe seest mitmeid haruldasi mineraale, nagu vulfeniiti ja kaltsiiti. Mäel asuvasse kaevandusse pääseb mägijalgratastega.

Madalamad nõlvad Sloveenia poolel on metsased, kuid kõrgematel nõlvadel on erinevad alpitaimed, sealhulgas mitu liiki lilli.

Mägihütt ehitati Väike-Pecale (sloveeni: *Mala Peca*; 1665 m) 1928. aastal, see põletati Teise maailmasõja ajal maha ja ehitati 1957. aastal uuesti üles. 1936. aastast seisab selle kõrval Kyrillose ja Methidose kabel. Kuningas Matjaži järgi Matjaži koopaks nimetatud mahajäetud süvend on ajalooline mälestusmärk. Selles on magava kuninga pronkskuju. Kuju disainis 1958. aastal skulptor ja alpinist Marjan Keršič, pronksi valas skulptor France Rotar ja koopasse pandi 1962. aastal.
Benoît Rivière

**Benoît Marie Pascal Rivière** (sündinud 14. septembril 1954 Brive-la-Gaillarde'is) on Prantsusmaa katoliku vaimulik.

Alates 2006. aastast on ta Autuni, Chaloni ja Mâconi piiskop ning Cluny abt.
Seebergi sadul

**Seebergi sadul** (saksa: *Seebergsattel*, sloveeni: *Jezerski vrh*), ka lihtsalt **Seeberg** (*Jezersko*) on kõrge mäekuru (1218 m), mis ühendab Bad Eisenkappeli Austria Kärnteni liidumaal Jezerskoga Sloveenia Kärnteni piirkonnas. See asub Lõuna-Lubjakivialpides, Karawankide mäestiku (läänes) ja Kamnik–Savinja Alpide (idas) vahel.

Maantee üle kuru on tõenäoliaselt Rooma päritolu, viies Drava orust Noricumi provintsis Aquileia suunas. Piiri kurul rakendati pärast Austria-Ungari lagunemist 1919. aasta Saint-Germaini rahuga. Täna suundub Seebergi maantee (B 82) Austria poolelt üles piirile kurul. Otse Sloveenia piiripunkti taga asub võõrastemaja. Sloveenia poolel laskub riigimaantee nr. 210 Seebergilt alla Jezerskosse, kust avaneb panoraamvaade Kamniki Alpidele.

Seebergi sadul on tuntud ka kui *Kärnteni Seeberg*, et eristada seda Steiermargi Seebergist Põhja-Lubjakivialpides.
Hälvati Hiiealune

**Hälvati Hiiealune** on looduslik pühapaik Lääneranna valla ja Lihula kihelkonna Hälvati külas. 

Kultuuriminister tunnistas Hälvati Hiiealuse kultuurimälestiseks 1997. aastal.

## Viited
Ohvripärn

**Ohvripärn** ehk **Iie pärn** on pühapuu Tõstamaa kihelkonna Pärakülas, mis praegu kuulub Pärnu linna.

Kultuuriminister tunnistas Ohvripärna kultuurimälestiseks 1997. aastal.

## Viited
Raymond Séguy

**Raymond Gaston Joseph Séguy** (8. detsember 1929 Rieupeyroux – 21. märts 2022) oli Prantsusmaa katoliku vaimulik (emeriitpiiskop).

Ta oli 1981–1987 Gapi piiskop ning 1987–2006 Autuni, Chaloni ja Mâconi piiskop ja Cluny abt.
Kotavakeelne Vikipeedia

**Kotavakeelne Vikipeedia** (kotava keeles *Wikipedia*) on Vikipeedia kotavakeelne versioon.

Kotavakeelne Vikipeedia sai täieõiguslikuks Vikipeediaks 29. juulil 2020. Enne seda oli see alates 26. oktoobrist 2017 inkubaatoris, kuid tegelik entsüklopeediakirjutamine toimus aadressil www.kotava.be.

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon, ja  lehekülge. Seal on  registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.

## Viited

## Välislingid
*Kotavakeelne Vikipeedia
Gösselsdorfi järv

**Gösselsdorfi järv** (saksa: *Gösselsdorfer See*; sloveeni: *Goslinsko jezero*) on järv Austria Kärnteni liidumaal.

Suuresti mudane järv asub Eberndorfi ja Sittersdorfi omavalitsuste vahel. Seda iseloomustavad ulatuslikud pillirookaldad ja külgnev märgala. Järv on osa suuremast kaitsealast.
Yves Marie Audrein

**Yves Marie Audrein** (14. oktoober 1741 Gouarec – 19. november 1800 Quimper) oli Prantsusmaa poliitik ja vaimulik.

Rahvuskonvendi liikmena hääletas ta Louis XVI surmamõistmise poolt. Alates 1798. aastast oli ta Finistère'i konstitutsiooniline piiskop, kuni tapeti šuaanide varitsuse poolt.
Kamniki-Savinja Alpid

**Kamniki–Savinja Alpid** (sloveeni: *Kamniško-Savinjske Alpe*) on Lõuna-Lubjakivialpide mäestik. See asub Põhja-Sloveenias, peale põhjapoolseima osa, mis asub Austrias.

Mäestiku lääneosa nimetasid teadlased Belsazar Hacquet ja Franz Xaver von Wulfen 1778. aastal Kamniki linna (*Stein*) järgi Kamniška Bistrica jõe orus **Kamniki Alpideks** (saksa: *Steiner Alpen*). Selle idaosa nimetas alpinist Johannes von Frischauf 1875. aastal Solčava asula (*Sulzbach*) ja peamise jõe Savinja (*Sann*) ülemjooksu järgi **Savinja Alpideks** (*Sanntaler Alpen*) või **Solčava Alpideks** (*Sulzbacher  Alpen*).

Kamniki–Savinja Alpid asuvad Karawankide mäestikust lõuna pool Austria ja Sloveenia piiril, ulatudes Sava jõest läänes Savinjani idas, kus asuvad külgnevad Sloveenia Eelalpid koos Pohorje mäestikuga, Celje künkad Dravinja jõe ääres, samuti Sava kõrgustik. Loodes on Bad Vellachisse viiv Vellachi oja org nii Austria Kärnteni liidumaa kui ka kogu Austria lõunapoolseim punkt.

Kogu peaahelik on täna Sloveenia osa. Ajalooliselt moodustas see Sise-Austria Kärnteni, Steiermargi ja Kraini hertsogkondade vahelise piiri. Kolmikpunkt asus Kärnteni Rinka mäel (sloveeni: *Koroška Rinka*).

Skuta mäel on ka väike liustik, mis on Lõuna-Alpide idapoolseim liustik.

## Mäed ja kurud

Olulisimad tipud on:

* Grintovec – 2558 m
* Kočna – 2540 m
* Skuta – 2532 m
* Ojstrica – 2350 m
* Storžič – 2132 m
* Planjava – 2394 m
* Brana – 2253 m
* Koroška Rinka – 2433 m
* Mrzla gora – 2203 m
* Krofička – 2083 m
* Kalški greben – 2224 m

Kokku ületavad 2000 m 28 tippu. Sloveenia osa kogupindala on u. 900 km². U. 3/4 pinnast on kaetud metsaga ja paljud kõrgemad tipud on kõledad ja kivised.

Olulisimad mäekurud on Seebergi sadul (sloveeni: *Jezersko sedlo*) Austria Kärnteni ja Sloveenia Jezersko vahel, samuti Pavliči sadul. Sloveenia poolel on suusapiirkond, samas kui Vellachi oru turism keskendub tervisekeskustele.

## Galerii


Pilt:Kamniske Alpe.JPG|Kamniki–Savinja Alpid; kõrgeim tipp pildil on Storžič
Pilt:Kranj 06.jpg|Kamniki–Savinja Alpid vaadatuna Kranjist
Pilt:Kranj 19.jpg|Kranj ja taustal Kamniki–Savinja Alpid
Pilt:Upper Kamnik valley and Alps.JPG|Osake Kamniki–Savinja Alpidest, esiplaanil Kamniki põhjapoolsed agulid
Pilt:Blick von Kärnten zu den SteinerAlpen.jpg|Kamniki–Savinja Alpid vaadatuna Kärntenist
Selemon Barega

**Selemon Barega Shirtaga** (amhara keeles ሰለሞን ባረጋ; sündinud 20. jaanuaril 2000 Gurage tsoonis) on Etioopia pikamaajooksja.

2016. aastal tuli ta 5000 meetri jooksus juunioride maailmameistriks ja 2017. aastal 3000 meetri jooksus noorte maailmameistriks.

Tema esimesed täiskasvanute tiitlivõistlused olid 2017. aasta maailmameistrivõistlused Londonis, kus ta sai 5000 meetri jooksus viienda koha. 2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta 3000 meetri jooksus hõbemedali.

2018. aastal tuli ta 5000 meetri jooksus Teemantliiga üldvõitjaks.

2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta hõbemedali. 2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs tuli ta 10 000 meetri jooksus olümpiavõitjaks. Ta sai sellega Miruts Yifteri, Haile Gebrselassie ja Kenenisa Bekele järel neljandaks etiooplaseks, kes on tulnud meeste 10 000 meetri jooksus olümpiavõitjaks.

2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta 3000 meetri jooksus esikoha ajaga 7.41,38.

2023. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis võitis ta 10 000 meetri jooksus pronksmedali.

2024. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Glasgow's võitis Selemon 3000 meetri jooksus Josh Kerri ja Yared Nuguse'i järel pronksmedali. 2024. aasta suveolümpiamängudel Pariisis sai ta 10 000 meetri jooksus seitsmenda koha.

## Isiklikud rekordid
;Väljas

;Sees

## Välislingid
*
Elaine Thompson-Herah

**Elaine Thompson-Herah** (sündinud 28. juunil 1992 Manchesteri vallas) on Jamaica sprinter.

Ta võitis 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis 200 meetri jooksus Dafne Schippersi järel hõbemedali. 4×100 m teatejooksus tuli ta Jamaica nelikuga maailmameistriks.

2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros tuli ta olümpiavõitjaks nii 100 kui ka 200 meetri jooksus (vastavalt 10,71 ja 21,78).

2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs kaitses Thompson-Herah 100 meetri jooksus olümpiavõitu, joostes aja 10,61, mis tähistas olümpiarekordit, Jamaica rekordit ja kõigi aegade teist aega. 200 meetri jooksus tuli ta teist korda olümpiavõitjaks Jamaica rekordi ja kõigi aegade teise tulemusega 21,53. Kolmanda kulla lisas ta 4×100 m teatejooksus, joostes rahvusrekordi püstitanud Jamaica naiskonnas teist vahetust.

2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis Thompson-Herah hõbemedali 4×100 m teatejooksus ning  pronksmedali kaasmaalaste Shelly-Ann Fraser-Pryce'i ja Shericka Jacksoni järel 100 meetri jooksus.

2016., 2017. ja 2021. aastal tuli ta 100 meetri jooksus Teemantliiga üldvõitjaks.

## Välislingid
* Elaine Thompson-Herah Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel
Kodanikuallumatus

**Kodanikuallumatus** (inglise keeles *civil disobedience*) on kodaniku aktiivne keeldumine kuuletuda riigis kehtivatele seadustele või määrustele.

## Välislingid
*Margus Elings. Kodanikuallumatus. Käitumis-, sotsiaal- ja terviseteaduste doktorikooli terminoloogiaveeb
Etüleenoksiid

**Etüleenoksiid** (ehk epoksiid ehk IUPAC-i nomenklatuuris oksiraan) on orgaaniline ühend, toatemperatuuril eeteritaolise lõhnaga värvitu gaas.

Etüleenoksiidi toodetakse keemiatööstuse tarbeks redoksreaktsiooniga etüleenist katalüüsi abil, kuid seda sisaldub väikses koguses ka välisõhus (kuhu see eraldub autode heitgaasidest ja tubakasuitsust).

## Füüsikalised omadused
Etüleenoksiidi segu õhuga on tule- ja plahvatusohtlik.

Etüleenoksiid on 1,52 korda raskem kui õhk.

## Tootmine ja kasutamine
Etüleenoksiidi toodetakse tööstuslikult etüleenist redoksreaktsiooniga, mille juures kasutatakse katalüsaatorina hõbedat.

Etüleenoksiidi kasutatakse meditsiiniseadmete ja -vahendite steriliseerimiseks ning toorainena keemiatööstuses.

Tööstuses kasutatakse etüleenoksiidi paljude tarbekaupade, nagu detergentide, paksendajate, lahustite ja plasti valmistamisel.

## Mõju inimesele ja ohutus
Etüleenoksiid on inimorganismile toksiline, vähki ja mutatsioone tekitava, ärritava ja narkootilise mõjuga.

Euroopa Liidus tuleb kõik etüleenoksiidi sisaldavad toiduainetööstuse tooted tagasi kutsuda olenemata sellest, kui suur on selle osa lõpptootes. Enamasti satub etüleenoksiid tootesse tooraine või lisaaine kaudu, mida on päritoluriigis eelnevalt steriliseeritud salmonellabakteri vastu.

Eestis tegeleb etüleenoksiidiga saastunud toodete turult tagasikutsumisega Põllumajandus- ja Toiduamet.

## Viited
Tumbukakeelne Vikipeedia

**Tumbukakeelne Vikipeedia** (tumbuka keeles *Wikipediya*) on Vikipeedia tumbukakeelne versioon.

Tumbukakeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal.

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.

## Viited

## Välislingid
*Tumbukakeelne Vikipeedia
Oleg Baklanov

**Oleg Dmitrijevitš Baklanov** (vene keeles Олег Дмитриевич Бакланов; 17. märts 1932 – 28. juuli 2021) oli Nõukogude Liidu riigitegelane.

Ta osales 1991. aasta augustiputšis. Ta oli viimane elus olev riigipöördekatse korraldanud kaheksaliikmelise rühma, isehakanud Riikliku Erakorralise Seisukorra Komitee liige.

Baklanov oli aastatel 1983–1988 NSV Liidu üldmasinaehitustööstuse minister juhtides riigi kosmosetööstust. 
Aastatel 1986–1991 oli ta NLKP Keskkomitee liige ja 1988–1991 Keskkomitee sekretär. 

## Viited
Estremenjukeelne Vikipeedia

**Estremenjukeelne Vikipeedia** (estermenju keeles *Wikipedia en estremeñu*, ka *Güiquipedia*) on Vikipeedia estremenjukeelne versioon.

Estremenjukeelsele Vikipeediale pandi alus 2007. aastal. 

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.

## Viited

## Välislingid
*Estremenjukeelne Vikipeedia
Avadhikeelne Vikipeedia

**Avadhikeelne Vikipeedia** (avadhi keeles अवधी विकिपीडिया) on Vikipeedia avadhikeelne versioon.

Avadhikeelsele Vikipeediale pandi alus 2020. aastal.

Seal on  artiklit, millega see on artiklite arvult . keeleversioon.

## Viited

## Välislingid
*Avadhikeelne Vikipeedia
Peter Kalm

**Peter Kalm** (ka **Pehr Kalm**; märts 1716 Angermanland, Rootsi – 16. november 1779 Turu, Soome) oli soome-rootsi päritolu maadeuurija, botaanik, loodus- ja põllumajandusteadlane. 

Peter Kalm õppis Uppsala ülikoolis kuulsa Rootsi naturalisti ning loomade ja taimede klassifikatsiooni süsteemi looja Carl von Linné (1707–1778) käe all. Tema Soomest Vaasast pärit vanemad olid Rootsi elama asunud Põhjasõja põgenikena. Tema isast Gabriel Kalmist pole palju teada, aga võib oletada, et ta läks või viidi Eestist Soome Rootsi võimude poolt Põhjasõja ajal. Peeter Kalmi ema Katariina oli šoti päritolu. 

Carl von Linné saatis andeka üliõpilase Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia toetusel uurima taimi Inglise kolooniates Põhja-Ameerikas eesmärgiga tuua sealt kaasa seemneid ja taimi põllumajanduse ja tööstuse tarvis. Peter Kalm viibis Põhja-Ameerikas aastatel 1748–1751, kust ta muu hulgas leidis ja tõi Euroopasse rododendroni. Linné (Linnaeus) pani taimele oma õpilase auks nimeks *Kalmia latifolia*.
Lavanttal

**Lavanti org** (saksa keeles *Lavanttal*, sloveeni keeles *Labotska dolina* või *Laboška dolina*; lõunabaieri murdes *Lovnthol*) asub Lavanttali Alpides Lõuna-Austrias Kärnteni liidumaa idaosas. See hõlmab alla 1000 km². Piirkonnas elab u 60 000 inimest.

Lavanti jõgi voolab läbi oru, selle lähe on Steiermargis Zirbitzkogelil ja Lavamündi juures suubub see Dravasse. See jaguneb Ülem-Lavanti oruks (saksa: *Oberes Lavanttal*), mis asub Twimberger Grabenist põhjas, ja Alam-Lavanti oruks (saksa: *Unteres Lavanttal*), mis asub lõuna pool. Madalam laiem org asub Koralpe ja Saualpe mägede vahel. Ülem-Lavanti org asub Packalpe ja Seetali Alpide vahel.

Lavanti org moodustab suurema osa Wolfsbergi ringkonnast.

## Nimi

Org on nime saanud Lavanti jõe järgi, mis voolab läbi selle 64 km põhjast lõunasse. Jõe lähe on Steiermargi ja Kärnteni vahelisel piirialal, Steiermargi Zirbitzkogeli mäel. Lavamündi juures, Lavanti oru lõunapoolseimas osas suubub Lavant Dravasse.

## Kliima

Lavanti oru kliima on suhteliselt kuiv, u 800 mm sademeid aastas. Org kannatab talvepoolaastal sageli temperatuuri inversiooni all, mis toob orupõhjas kaasa udu ja suure saastatuse. Seepärast eelistatakse klimaatiliselt maad keskmistel kõrgustel u 800-1000 m; need on päikselisemad ja soojemad kui orupõhja maastik.

## Põllumajandus

Maisi kasvatamine ning sigade ja kanade pidamine on orus peamised põllumajandusvormid. Alam-Lavanti orus ja külgnevas Granitzi orus on palju viljapuuaedu, eriti õunu, mida kasutatakse siidri- ja *[[schnapps]]*itoodete valmistamiseks. Teine eriala on harilik aspar. Enamik Kärnteni viinamägesid, vaid u 20 ha, asub Lavanti orus.

Suurematel kõrgustel ja ka Ülem-Lavanti orus domineerib põllumajanduses haritud rohumaa. Suure tähtsusega on puidutööstus oma suurte kuusepuistutega Koralpel ja Saualpel.
Zell

**Zell** on mitme koha nimi.

Austrias:
* Zell (Kärnten), vald Kärnteni liidumaal
* Zell am See, linn Salzburgi liidumaal
* Zell am Ziller, vald Tirooli liidumaal
Lõuna-Baieri murre

**Lõuna-Baieri murre** (baieri keeles *Siidboarisch*, saksa keeles *Südbairischer Dialekt*) moodustab baieri keele murrete alarühma Austria lõuna- ja läänepoolsematel liidumaadel, Saksamaa Baieri liidumaal (Ida-Alpide põhjaküljel) ja Itaalia põhjaosas (Lõuna-Tiroolis).

## Vaata ka
*Kesk-Baieri murre
Gaasiturbiin

**Gaasiturbiin** on soojusmootor, milles rõhu all oleva kõrgtetemperatuurilise gaasi potentsiaalne energia muundub esmalt kineetiliseks energiaks ja seejärel pöörleva rootori mehaaniliseks energiaks. Gaasiturbiin koos sellega samal võllil oleva õhukompressori ja nende vahel paikneva põlemiskambriga moodustab gaasiturbiinseadme. Gaasiturbiinist kõneldes mõeldakse harilikult niisugust tervikseadet. 

Turbiini telje ümber paiknevasse põlemiskambrisse pihustatakse kütusepumbaga gaas- või vedelkütus ja antakse kompressorist suruõhk, mida põlev kütus kuumutab. Kambrist pidevalt väljuv põlemisgaas suunatakse turbiini rootori labadele, kus gaas paisudes paneb rootori pöörlema. Turbiinseadme käivitamisel süüdatakse küttesegu süüteküünlaga, edasi jätkub põlemine iseseisvalt.

Gaasiturbiin on diiselmootoriga võrreldes ehituselt palju kompaktsem, kuid kasutegur on madalam, sest suur osa arendatavast võimsusest kulub turbiiniga samal võllil töötava kompressori käitamiseks. Kasuteguri tõstmiseks rakendatakse suurtes seadmetes soojuse regeratsiooni (põlemisõhu eelsoojendamist turbiinist väljuva gaasiga), õhu astmelist kokkusurumist koos vahejahutusega, samuti põlemisgaasi mitmeastmelist paisumist koos kütuse järkjärgulise põletamisega. Nii saavutatakse kasutegur üle 40 %. 
 
Gaasiturbiine kasutatakse soojuselektrijaamades, laevadel, lennukitel, veduritel jm.

## Viited

## Välislingid
*  Alan Vaht, Rein Kruus. Kombineeritudsoojusjõuseadmed – Gaasiturbiin. Tallinna Tehnikaülikool, 2001
*  Heino Punab, Jüri Kask. Gaasiturbiin
* Variable Geometry in Miniature Gas Turbine for Improved Performance and Reduced Environmental Impact
* Trends of Micro Turbojet Engines within Thrust Range up to 1,000N
* https://rotorlab.tamu.edu/me626/Notes_pdf/Microturbomachinery%20Applications%202014.pdf
Katelseade

**Katelseade** on katel koos lisaseadmetega atmosfäärrõhust kõrgema rõhuga auru (harilikult veeauru) või kuuma vee tootmiseks. Kütuse põletamisel vabanev soojus kandub põlemisgaasilt veele ja aurule ekraantorudest moodustatud küttepindade kaudu.  

Katelseadme põhiosad on kolle, küttepinnad, auruülekuumendi, toiteveeökonomaiser ja õhukuumendi; koos võivad need moodustada katelagregaadi. Abiseadmeteks loetakse kütuse jahvatamise ja tuha ärastamise seadmed, toitepumbad,  tõmbe- ja õhuventilaatorid, tuhapüüdurid jm seadmed, mis on vajalikud sõltuvalt katelseadme tüübist ja võimsusest, samuti kütuse liigist ja põletamismoodusest.

## Viited
Wolfsbergi ringkond

**Wolfsbergi ringkond** on ringkond Austrias Kärnteni liidumaal.

## Omavalitsusüksused
Linnad (*Städte*) on **rasvases kirjas**; turuvallad (*Marktgemeinden*) on *kaldkirjas*.
Triin Ojari

**Triin Ojari** (**Triin Tõrs-Ojari**; sündinud 8. aprillil 1974) on eesti arhitektuuriajaloolane ja Eesti Arhitektuurimuuseumi direktor 2014-2024.

Ta lõpetas 1996. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal ning oli aastatel 2007–2011 samas doktorant.  

Ta töötas aastatel 1995–2000 Eesti Arhitektuurimuuseumis teadurina, 2000–2013 arhitektuuriajakirja MAJA peatoimetajana ja 2014-2024 Eesti Arhitektuurimuuseumi direktorina; 2024. aastast on ta Tallinna linnaplaneerimise ameti muinsuskaitse osakonna nõustamistalituse juhataja.

Ojari kuulub Rahvusvahelise Arhitektuurimuuseumide Konföderatsiooni (ICAM) juhatusse. Ta on Euroopa Liidu Mies van der Rohe arhitektuuripreemia nõukoja liige.

## Teosed
* Majaraamat. Eesti 21. sajandi kodu. Tallinn, 2007
* Positsioonid. Lugemik uuest Eesti arhitektuurist. Koostaja Triin Ojari. Tallinn, 2012
* Suvila. Puhkamine ja arhitektuur Eestis 20. sajandil. Koostajad Triin Ojari, Epp Lankots. Tallinn, 2020. ISBN 9789949726264

## Tunnustus
* 1996 – ajalehe Sirp noore kriitiku preemia
* 2002 – Eesti Kultuurkapitali eripreemia
* 2005 – Eesti Arhitektide Liidu aastapreemia
* 2013 – Eesti Kultuurkapitali aastapreemia
* 2021 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia
* 2024 – Tallinna teenetemärk
* 2024 – Eesti Arhitektide Liidu teenetemedal

## Viited

## Välislingid
* Triin Tõrs-Ojari, ETIS
Nové Sedlo

**Nové Sedlo** (saksa keeles *Neusattl*) on linn Tšehhis Karlovy Vary maakonnas Sokolovi ringkonnas. Nové Sedlo asub Sokolovist umbes 6,5 km idakirdes ja Karlovy Varyst ligikaudu 9,5 km lääneedelas.

Nové Sedlot on esmamainitud 1397. aastal. Aleviks sai Nové Sedlo 1899. aastal ja linnaks 1908. aastal.

## Viited
Bad Sankt Leonhard im Lavanttal

**Bad Sankt Leonhard im Lavanttal** (sloveeni: *Sveti Lenart v Labotu*) on kuurortlinn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.

Omavalitsus asub ülemises Lavanti jõe orus (*[[Lavanttal]]*) Wolfsbergist põhja pool. Omavalitsuse osad on Erzberg, Görlitzen, Kliening, Bad Sankt Leonhard, Schiefling, Schönberg, Theißing ja Twimberg.

Bad Sankt Leonhardil on juurdepääs Süd Autobahnile (A2). Lavanti viadukt üle oru avati 1986. aastal; kõrgusega 165 m on see kõrguselt teine sild Austrias.

## Ajalugu

Piirkond oli asustatud juba antiikajal, kui Rooma tee viis läbi Lavanttali üles Obdachi sadula kurule ja Muri orgu tänapäeva Ülem-Steiermargis. 11. sajandil läänistas keiser Heinrich II ümberkaudsed Kärnteni valdused Bambergi piiskoppidele. 

Esimene Leonhardile pühitsetud kabel pühitseti piiskop Otto (1102–1139) ametiajal. Tema järeltulijad püstitasid nende valduste kaitsmiseks ka Gomarni lossi, peamiselt rivaalitsevate Lavanti piiskoppide eest, kes elasid lähedalasuvas Twimbergi lossis. Asulat kabeli all on esmamainitud 1278. aasta dokumendis, selle kodanikud said linnaõiguse juba 1311. aastaks, ajal, kui püstitati gooti stiilis kihelkonnakirik.

15. sajandil muutus piirkonnas tavaliseks kulla ja hõbeda kaevandamine, mida juhtis Fuggerite kaupmeheperekond Augsburgist. Samuti sai Sankt Leonhard tuntuks oma mineraalveeallikate (*Preblauer*) poolest; allikaid on 1538. aastal maininud arst Paracelsus. Bambergi piiskopid müüsid valduse 1759. aastal lõpuks Habsburgist keisrinna Maria Theresiale. Sankt Leonhard sai ametliku kuurortlinna staatuse (*Bad*) 1935. aastal.

Ülemaailmse majanduskriisi ajal 1930. aastatel müüdi mitu kihelkonnakiriku keskaegset vitraažakent ja need on nüüd *[[The Cloisters]]* muuseumi väljapanekus New Yorgis.

## Tuntud inimesi

* Johann Tobias Bürg (1766–1835), astronoom

## Viited
Frantschach-Sankt Gertraud

**Frantschach-Sankt Gertraud** on linn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.

Omavalitsus asub Wolfsbergist põhja pool Steiermargi liidumaa piiri ääres.

## Viited
Lavamünd

**Lavamünd** (sloveeni: *Labot*) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.

Lavamündi hüdroelektrienergiajaam Drava jõel ja Koralpe elektrijaam asuvad Lavamündis või selle lähedal.

Lavamünd asub Kagu-Kärntenis Sloveenia piiri ääres (Sloveenia Kärnten). See asub Lavanti suubumiskohas Dravasse. Kirdes viib Sobothi kuru üle Koralpe mäestiku Eibiswaldi Steiermargi liidumaal. Kõrgusega 348 m on piirkond Kärnteni madalaim osa.

Omavalitsuse osad on Ettendorf, Großlamprechtsberg, Hart (*Dobrova*), Lamprechtsberg-Hartneidstein, Lavamünd, Lorenzenberg (*Šentlovrenc*), Magdalensberg, Rabenstein (*Rabštajn pri Labotu*), Weißenberg ja Wunderstätten (*Drumlje pri Labotu*).

## Ajalugu

Drava oru piirkond oli asustatud juba Rooma ajal. Lavanti jõe suubumiskoha valdusi on mainitud 1091. aasta kinkedokumendis, mille on äsjaloodud Pauluse kloostri kasuks välja andnud kohalik Sponheimi krahv Engelbert I. Turulinn ise tekkis 13. sajandil; seda on esmamainitud 1334. aastal. Habsburgist keiser Friedrich III andis 1461. aastal kodanikele kõrgema kohtu õigused (*Blutgerichtsbarkeit*).

Tänapäevane omavalitsus loodi 1850. aastal. Pärast 1920. aasta Kärnteni plebistsiiti läks naaberala Dravograd (*Unterdrauburg*) Jugoslaavia Kuningriigile. 96,9% Lavamündi kodanikest hääletas Austria vabariiki jäämise poolt.

## Viited
Preitenegg

**Preitenegg** (sloveeni: *Pratnik*) on vald Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.

Preitenegg asub Kärnteni kirdeservas ülemises Lavanti orus. Vald ulatub piki Packalpe ja Koralpe mäestike nõlvu, (Lavanttali Alpid). Idas tähistab Packi sadula mäekuru piiri Steiermargi liidumaaga. Maalilise asukoha tõttu tugineb mägiküla tänapäeval tugevalt turismile, sealhulgas talviti murdmaasuusatamisele.

Valla osad on Kleinpreitenegg, Oberauerling, Oberpreitenegg, Preitenegg, Unterauerling ja Unterpreitenegg.

## Ajalugu

Alates 11. sajandist kuulus Lavanti ülemine org Bambergi valdustesse Kärnteni hertsogkonnas, seda valitsesid ministeriaalid Waldensteini lossist Wolfsbergi lähedal. Kohalikku Püha Nikolause kirikut on esmamainitud 1288. aastal, kui foogtkond (*Vogtei*) läks Lavanti piiskopile.

Preiteneggi ennast on esmamainitud 1328. aasta dokumendis. Ridaküla tekkis ajaloolisel maanteel (*Packer Straße*), algselt vaid muularajal, mis kulges Kärntenist üle Packi sadula Steiermargi pealinna Grazi.

1695. aastal omandas Waldensteini valduse aadliperekond Schönbornid, 1852. aastal läksid need Henckel von Donnersmarcki perekonnale. Tänapäevane omavalitsus loodi 1849. aastal. Aastatel 1930–1936 uuendati Packi sadula maantee liidumaanteeks *([[Bundesstraße]])*. Hiljem leevendati Preiteneggi tihedat liiklust paralleelse Süd Autobahni kiirtee avamisega 1980. aastatel.

## Tuntud inimesi

* Maria Schell (1926–2005), näitleja
* Maximilian Schell (1930–2014), näitleja

## Viited
Sankt Andrä (Kärnten)

**Sankt Andrä** (sloveeni: *Sveti Andrej*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas. See on saanud nime Püha Andrease järgi.

Peamine kirik on endine Püha Andrease toomkirik, 1829. aastani Lavanti piiskopitooli asukoht.

## Viited
Sankt Andrä

**Sankt Ändra** on mitme koha nimi.

Austrias:
* Sankt Andrä am Zicksee, vald Burgenlandi liidumaal
* Sankt Andrä (Kärnten), vald Kärnteni liidumaal
* Sankt Andrä im Lungau, vald Salzburgi liidumaal
Sankt Georgen im Lavanttal

**Sankt Georgen im Lavanttal** (sloveeni: *Šent Jurij v Labotu*) on linn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.

Omavalitsus asub Lavanti jõe alumises orus 17 km Wolfsbergist lõunas.

## Viited
Sankt Paul im Lavanttal

**Sankt Paul im Lavanttal** (sloveeni: *Sveti Pavel* või *Šentpavel*) on vald Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.

Sankt Paul asub Lavanti jõe orus. Suur osa vallast asub Granitzi jõe orus ja Saualpe jalamil.

## Viited
Otto Ernst von Haffstein

**Otto Ernst von Haffstein** (sündis 26. detsember 1715 Kokneses) oli Liivimaa aadlikust Venemaa keisririigi sõjaväelane (major) ning mõisnik Eesti- ja Liivimaal.

Haffsteinide suguvõsast põlvnenud Otto Ernst von Haffstein sündis Võnnu kreisikomissari Johann Haffsteini ja Christina Elisabeth von Bornmanni pojana. Tema ema oli tulevase Austria generalissimuse Gideon Ernst von Laudoni (1717–1790) ema Sophia Eleonora kaksikõde.

Teenis Venemaa keisririigi armees, kus ülendati majoriks (hiljemalt 1742).

Ta oli Vecbebru (*Bewershof*; 1745), Kusa (*Kussen*; 1747...1752), Lubeja (*Lubey*), Taevere (*Taifer*) ja Keila mõisa (*Kegel*) rentnik.

## Perekond
Otto Ernst von Haffstein abiellus 15. märtsil 1745 Meņģele mõisast pärit Katharina Luisa von Banckauga (sünd. 26. juunil 1718 Kokneses), kes oli Otto Conrad von Banckau ja Christine Maria von Patkuli tütar. Abielust sündisid:
*Jakobine Helene von Haffstein (19. juuli 1747 Lubeja – 3. veebruar 1804 Vändra), abiellus Christian Sigismund von Krüdeneriga
*Anna Martha von Haffstein (1. mai 1748 – 8. mai 1802 Pärnu), abiellus 3. jaanuaril 1766 Keila kirikus Kuru ja Põriki mõisniku Friedrich Adolph von Ditmariga (1724–1788)
*Dorothea Elisabeth von Haffstein
*Otto Johann von Haffstein (16. detsember 1750 Lubeja – 4. juuli 1751), suri lapsena, maeti Liezēre kirikusse
*Eleonora Charlotta von Haffstein (7. märts 1752 Lubeja)

## Esivanemad

## Viited