open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Iluuisutamine 2010. aasta taliolümpiamängudel

**[[Iluuisutamine]] [[2010. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus 14.–27. veebruarini Vancouveri Pacific Coliseum jäähallis.

Iluuisutamisvõistluse üldkvoot oli 148 uisutajat, kellest 74 olid mehed ja 74 naised. Üksiksõidus (nii mehed kui naised) osales 30 uisutajat, paarissõidus 20 paari ja jäätantsuvõistlusel 24 paari. Riiklikust olümpiakomiteest sai iga ala kohta kvalifitseeruda maksimaalselt 3 võistlejaga, mis teeb riigi kohta maksimaalselt 18 (9 meest, 9 naist) sportlast.

Shen Xue ja Zhao Hongbo Hiinast võitsid paarissõidus kuldmedali. See oli esimene kord alates 1960. aastast, kui Venemaa, Nõukogude Liidu või ühendvõistkonna (SRÜ) lipu all sõitev võistkond ei võitnud kuldmedalit.

## Tulemused

### Meeste üksiksõit


            

Finaal: 18. veebruar
Osavõtjaid: 30 
Riike:  20
 Olümpiavõitja 2006: Jevgeni Pljuštšenko, Venemaa 

** Ametlikud tulemused:** Lühikava - Vabakava - Lõpptulemus


### Naiste üksiksõit




Finaal: 25. veebruar
Osavõtjaid: 30
Riike: 23 
 Olümpiavõitja 2006: Shizuka Arakawa, Jaapan 

**Ametlikud tulemused: **Lühikava - Vabakava - Lõpptulemus


### Paarissõit


  

Finaal: 15. veebruar
Osavõtjaid: 40
Riike: 12 
 Olümpiavõitja 2006: Tatjana Totmjanina / Maksim Marinin, Venemaa 

**Ametlikud tulemused:** Lühikava - Vabakava - Lõpptulemus


### Jäätants


  

Finaal: 22. veebruar
Osavõtjaid: 46 
Riike: 15
  **Ametlikud tulemused:** Kohustuslik tants - Originaal tants - Vabakava - Lõpptulemus


## Medalitabel

*  Korraldajariik (Kanada)
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Vancouver 2010 
|-

## Viited

## Välislingid

* Iluuisutamine ISU kodulehel
Türisalu oja

**Türisalu oja** asub Türisalu külas  Harku ja Lääne-Harju vallas Harju maakonnas. 

Oja pikkus on ligikaudu 2,9 km, valgala pindala 3,1 km². Oja saab alguse Tõlinõmme järvest ning suubub Türisalu pangast läänest mööda joostes Lohusalu lahte. Suudme lähedal asub ojal Türisalu joastik.

## Viited
Jakov Smuškevitš

**Jakov** Vladimirovitš (õieti Volfovitš) **Smuškevitš** (vene keeles *Яков Владимирович (Вольфович) Смушкевич*; 14. aprill (vkj 1. aprill) 1902 Rokiškis, Novoaleksandrovski maakond, Kaunase kubermang – 28. oktoober 1941 Kuibõševi oblast) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, lennuväe kindralleitnant; kahekordne Nõukogude Liidu kangelane, rahvuselt juut.

Smuškevitš osales pärast 1917. aasta Oktoobrirevolutsiooni läänerindel kodusõjas kütipolgu komissarina.

1931 lõpetas ta Krimmis asuva Katša kõrgema lendurite sõjalennukooli. Ta määrati Vitebskis asuva lennubrigaadi komissariks ja ta muutis selle kiiresti Punaarmee lennuväe eesrindlikuks üksuseks.

1936. aastal määrati ta kõrgeimaks lennuväe nõunikuks vabariikliku armee juurde Hispaania kodusõjas. Seal sõdis ta 17. juunini 1937. Hispaanias kasutas ta varjunime "Kindral Douglas". Ta juhatas Madridi kaitsmist õhurünnakute eest. Sõjas ülesnäidatu eest sai ta 21. juunil 1937 Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse.

1937. aasta juunis saabus ta tagasi NSV Liitu. 20. juunil 1937 ülendati ta korpuseülemaks, lõpetas seejärel Frunze-nimelise sõjaakadeemia täienduskursused juhtidele ja määrati veel samal aastal Punaarmee õhujõudude ülema asetäitjaks. 1939. aasta novembris määrati ta Punaarmee õhujõudude ülemaks.

1938 autasustati teda medaliga "Kakskümmend aastat Tööliste-Talupoegade Punaarmeed".

1939. aasta maist augustini juhatas ta Nõukogude-Jaapani relvakokkupõrke ajal Halhin-Goli jõel Mongoolias lennuväe 1. armeegruppi. Lahingutes ülesnäidatu eest autasustas NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidium teda 17. novembril 1939 teda teist korda Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse ja selle juurde käiva samal aastal asutatud Kuldtähe medaliga. Mongoolia valitsus autasustas teda Mongoolia Rahvavabariigi Lahingulise Punatähe ordeniga.

Smuškevitš oli NSV Liidu Ülemnõukogu I koosseisu liige. 1939 nimetati ta NLKP Keskkomitee liikmekandidaadiks. 

4. aprillil 1940 ülendati Smuškevitš 2. järgu armeekomandöriks. See auaste anti NSV Liidus 34 inimesele (kellest 23 lasti maha) ja Smuškevitš oli neist viimane: 7. mail see auaste kaotati ja Smuškevitši auaste muudeti kindralleitnandiks.

8. juunil 1941 Smuškevitš vahistati ja 28. oktoobril 1941 lasti kohtuotsuseta maha. Sellise käsu andis NKVD juht Lavrenti Beria, lähtudes Stalini juhistest, 18. oktoobril 1941. Süüdistuse kohaselt olevat Smuškevitš juhtinud salajast organisatsiooni, mille eesmärk olevat olnud Hispaania Vabariigi kukutamine, Punaarmee sõjalise valmisoleku nõrgendamine ja õnnetuste sagendamine Nõukogude õhujõududes. 

21. märtsil 1947 võeti Smuškevitšilt tagantjärele ära Nõukogude Liidu kangelase aunimetus ja kõik riiklikud autasud. Ta rehabiliteeriti postuumselt 1954. aastal.
Lesila

**Lesila** on loivaliste koondumispaik maismaal või jääl. 

Enamasti on lesilad püsivad. Seal viibitakse suvel mõni kuu. Seal sünnitatakse, paaritutakse ja vahetatakse karva.

Lesilatesse koonduvaid loomaseltsinguid nimetatakse **lesinguteks** ehk lesikondadeks. Suurimad lesingud on kotikul, sivutšil, grööni hülgel ja hallhülgel.
Recife

**Recife** on linn Brasiilias, Pernambuco osariigi pealinn.

Recife asub Brasiilia idatipu lähedal Atlandi ookeani rannikul Capibaribe jõe suudmes.

Linnas elab 1,56 miljonit inimest, koos eeslinnadega on elanike arv 3,74 miljonit (2008). 2008. aasta seisuga on linlastest 52,9% segaverelised, 38,9% valged, 7,5% neegrid, 0,4% indiaanlased ja 0,2% asiaadid.

Recife oli üks esimesi Portugali asulaid Brasiilias: ta asutati 1537. Algselt oli see Olinda eeslinn. 1630–1654 kuulus ta Hollandile osana Hollandi Brasiiliast. 1823 sai linnaõigused.

Linnas on suur kuritegevus. 2005. aastal oli Recife 95,8 tapmisega 100 000 inimese kohta Brasiilia linnadest esikohal.

Recife on üks 12 linnast, kus toimuvad 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused.

Recifel on kolm sõpruslinna: Guangzhou (Hiina), Nantes (Prantsusmaa) ja Porto (Portugal).

## Kliima

Recifes on lähisekvatoriaalne kliima. Aasta ringi on palav, kuid selgelt eristuvad kuiv ja niiske aastaaeg.

Iga kuu keskmine temperatuur on 25–28 °C. Maksimaalselt on igas kuus mõõdetud 35–38 °C, välja arvatud juuli ja august, kus maksimumtemperatuur on vastavalt 32 ja 33 °C. Absoluutne miinimum on igas kuus 17–21 °C, välja arvatud juuni, kus see on 15 °C.

Recifes sajab aastas keskmiselt 1800 mm. Kõige rohkem, 300 mm, sajab mais ja juunis. Kõige vähem sajab novembris ja oktoobris, vastavalt 20 ja 30 mm.

## Transport

Recifed teenindab Gilberto Freyre nimeline Guararapesi rahvusvaheline lennujaam. See on 1 km kaugusel lähimast supelrannast, 9 km kaugusel kesklinnast ja 19 km kaugusel Suape sadamast. Euroopa linnadest toimuvad Recifest regulaarlennud Pariisi ja Lissaboni. 2008. aastal külastas lennujaama 4,6 miljonit reisijat, mis on lähedal lennujaama läbilaskevõimele.

Linnas töötab metroo, mis avati 1985. aastal. Metroos on 3 liini kogupikkusega 39,5 km. Jaamu on 2010. aasta seisuga 29. Jaamad on kokku ehitatud diiselrongi- ja bussipeatustega, nii et reisija saab uut piletit ostmata bussilt rongile või vastupidi ümber istuda. Metroo rööpmelaius on 1600 mm, keskmine peatusevahe on 1,2 km, rongi keskmine kiirus 40 km/h ja maksimaalne kiirus 80 km/h. Iga metrooliin on tähistatud ise värviga: arvestatakse, et rohkem kui kümnendik täiskasvanud linlastest ei oska lugeda.

Nii maanteed kui ka raudteed mööda saab Recifest sõita piki rannikut põhja ja edela poole ning sisemaale läände. Põhja poole jäävatest linnadest on suurimad Olinda, João Pessoa Grande ja Natal (viimane on miljonilinn), kuid Natalisse läheb raudtee ringiga ega läbi kaht esimesena nimetatud linna. Edelasse jääb miljonilinn Maceió. 

## Viited


## Välislingid

*Recife koduleht
Piret Peiker

**Piret Peiker** (sündinud 11. detsembril 1971) on eesti kirjandusteadlane ja tõlkija.

Ta lõpetas aastal 1990 Tartu 2. Keskkooli.

## Publikatsioonid
*"Teadussümpoosion modernsusest", Keel ja Kirjandus, 11/2006

## Tunnustus

* 2018 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia (koos Daniele Monticelli ja Krista Mitsiga, artikliauhind: "Jamaicast Pariisi ning sealt Tartusse tagasi. Lydia Koidula maailmavaatest ja mugandamisstrateegiatest tema saksa eeskujude valguses". Keel ja Kirjandust 2018/12)

## Välislingid

*
Tiiu Keskpaik

**Tiiu Keskpaik** (24. märts 1937 – 26. jaanuar 2022) oli eesti bioloog.

Ta töötas 1960. aastal Tartu Linna Noorte Naturalistide Jaamas õpetajana, hiljem Zooloogia ja Botaanika Instituudis ning pikka aega Eesti Looduse toimetuses. 
Ta tõlkis saksa keelest eesti keelde Konrad Lorenzi teoseid.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli bioloog Jüri Keskpaik. Nende poeg on Ivar Keskpaik (sündinud 1964).

## Viited
Marinus II

**Marinus II** (ka **Martinus III**) oli paavst 942–946. Ta oli 128. paavst.

Marinus (Marino) oli sündinud Roomas. Ta oli Leo VII ajal San Ciriaco alle Terme kardinalpreester.

Marinuse nimekuju kirjutati 13. sajandil Martinusena, mistõttu tollal peeti teda kolmandaks samanimeliseks paavstiks, kuid tegelikult pole Martinus III nimelist paavsti ajaloos kunagi olnud.

## Paavstiks saamine
Marinus II valiti paavstiks 30. oktoobril 942 Rooma valitseja Spoleto hertsogi Alberico II tahtel. Salvador Miranda järgi võis ta paavstiks saada ka novembris 942.

Ta pühitseti ametisse enne 11. novembrit 942.

## Kloostrireform
Marinus II noomis Capua piiskoppi Siccot, kes oli võõrandanud San Angelo in Formise kiriku varasid, mis kuulusid Monte Cassino kloostri jurisdiktsiooni alla.

Ta kinnitas 942 Schildesche kloostri, 4. veebruaril 943 bullaga "Quotiens illa tribui" Vézelay kloostri, 27. märtsil 943 bullaga "Quoniam semper sunt" Fulda kloostri ja 21. jaanuaril (või 21. juunil) 944 bullaga "Convenit apostolico moderamini" Monte Cassino kloostri privileegid.

Ta kohustas suvel 945 Monte Cassino kloostri abti Balduinot (Baldwin) haldama San Paolo fuori le Mura kloostrit.

Ta sätestas Fulda kloostri kuulumise paavsti jurisdiktsiooni alla.

## Suhted Itaalia piiskoppidega
Marinus II kinnitas 11. novembril 943 Benevento piiskopkonna privileegid.

Ta andis mais 944 bullaga "Convenit apostolico moderamini" privileege Santa Maria in Fornovo kirikule.

## Suhted Saksa piiskoppidega
Marinus II kinnitas 946 Mainzi peapiiskopi Friedrichi paavstlikuks vikaariks Saksamaal.

## Uued kardinalid
Marinus II määras kolm uut kardinali: hilisema paavsti Agapetus II, hilisema paavsti Johannes XII ja Sutri piiskopi Bonifatiuse (Bonifazio).

## Surm
Marinus II suri mais (teistel andmetel aprillis või juunis) 946 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Marinus II kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Marinus II kohta. *(inglise keeles)*
*Marinus II dokumendid.
*10. sajandi kardinalid.
Agapetus II

**Agapetus II** (ka **Agapitus II**) oli paavst 946–955. Ta oli 129. paavst.

Agapetus (Agapito) oli sündinud Roomas. Ta oli Salvador Miranda järgi Marinus II ajal kardinalpreester.

## Paavstiks saamine
Agapetus II valiti ja pühitseti paavstiks 10. mail 946 Rooma valitseja Spoleto hertsogi Alberico II tahtel.

## Suhted Saksamaaga
Saksa kuningas Otto I Suur tungis 951 Itaaliasse ja jäi peatuma Paviasse. Ta saatis oma saadikud paavsti, mitte aga Rooma valitseja Alberico II juurde. Itaalia kuningaks kroonitud Otto soovis saada keisri krooni, kuid Alberico II keeldumisel jättis paavst selle talle andmata.

Paavst andis Otto I-le privileege, mille alusel võis kuningas rajada peapiiskopkondi ja piiskopkondi ning määrata nende piire oma äranägemise järgi. Paavsti otsusele oli vastu Mainzi uus peapiiskop Wilhelm.

## Suhted Prantsusmaaga
Agapetus II saatis 948 piiskop Marinuse legaadina Ingelheimi riigipäevale, kus Louis IV kuulutati Prantsusmaa õigusjärgseks kuningaks. Tema vasalle kohustati Louis'le kuuletuma, vastasel juhul ähvardati neid ekskommunikatsiooniga.

Riigipäeval kinnitati ka Reimsi peapiiskopiks Artaud ja tagandati tema rivaal Hugues de Vermandois.

Paavst kinnitas riigipäeva otsused jaanuaris 949 Roomas peetud sinodil.

## Suhted Itaalia piiskoppidega
Agapetus II tagandas 946 Trivento piiskopi Leo ja Termoli piiskopi Benedetto (Benefetto).

## Suhted Saksa piiskoppidega
Agapetus II laiendas 2. jaanuaril 948 Hamburg-Bremeni peapiiskopi jurisdiktsiooni Taani, Norra ja Rootsi üle.

Ta lubas 954 Otto I vennal Kölni peapiiskopil Brunol kanda palliumit.

Ta andis Otto I rajatud Magdeburgi kloostri juhile metropoliidi volitused.

## Kloostrireform
Agapetus II kinnitas Cluny kloostri privileegid.

Ta kohustas Gorze kloostri munki viima läbi reformi San Paolo fuori le Mura kloostris.

## Uued kardinalid
Agapetus II määras 5 uut kardinali.

#Anastasius (Anastasio)
#Benignus (Benigno)
#Constantinus (Constantino)
#Faustinus (Faustino)
#Hadamar

## Uue paavsti määramine
Alberico II kohustas Rooma vaimulikke ja aadlikke oma surivoodil 954 paavsti juuresolekul vanduma, et nad valivad Agapetus II surma järel uueks paavstiks tema poja Ottaviano.

## Agapetus II kultuuriloos
Agapetus II müntidel esineb tema nimi ja Alberico II monogramm. Varasemate paavstide müntidel oli tihti esindatud Alberico nimi ja nende monogramm.

## Viited

## Surm
Agapetus II suri detsembris 955 Roomas ja maeti Lateraani basiilikasse.

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Agapetus II kohta. *(inglise keeles)*
*Artikkel Agapetus II kohta. *(inglise keeles)*
*Agapetus II dokumendid.
*10. sajandi kardinalid.
Soo-piimalill

**Soo-piimalill** (*Euphorbia palustris*) on piimalilleliste sugukonda piimalille perekonda kuuluv rohttaim.

Taime levila põhjapiir läbib Lõuna-Norra ja Lõuna-Soome, sellest lõuna pool kasvab ta kõikjal Mandri-Euroopas peale Portugali. Väljaspool Euroopat kasvab ta Põhja-Kaukaasias, Gruusias, Türgis ja Lääne-Siberis Tobolist läänes. Eestis kasvab paiguti.

Taime kõrgus on 60–150&nbsp;cm. Risoom on silindriline, varre alt paksenenud. Varred on püstised ja vahel on neid mitu. Varred on torujad, allosas 7–14&nbsp;mm paksud, ülevalpool kitsamad. Varred on harulised. Harudest 1–5 ülemist lõpevad õitega, aga alumistest, millel pole õisi, ulatuvad mõned õitest kõrgemalegi.

Soo-piimalille alumised varrelehed on labidakujulised, piklikud, ülejäänud varrelehed on rombjad, elliptilised või äraspidimunajad, ühes kohas märgatavalt laienenud. Mõlemat tüüpi lehed on 2–6, vahel kuni 7&nbsp;cm pikad ja 5–8, harva kuni 23&nbsp;mm laiad, tavaliselt nürid, servast kõhrjad, sileda servaga, ainult otsast kergelt saagjad.

Õieraagusid on 5–8. Nad on ebaühtlase pikkusega (3–5&nbsp;cm) ja ülemises otsas nad harunevad korra või isegi kaks korda, moodustades tillukestest õitest koosneva õisiku. Kattelehed, nagu ka ülemised varrelehed, on munajad, elliptilised või äraspidimunajad, 1,6–4,5&nbsp;cm pikad ja 1–2,3&nbsp;cm laiad, tavaliselt nürid ja sileda servaga. Tupplehed on elliptilised või ümarad, 11–18&nbsp;mm pikad ja 10–16&nbsp;mm laiad, nüri otsaga ja kollakad. Õis on kellukjas, 3–3,5&nbsp;mm pikk ja 2,5–4,5&nbsp;mm läbimõõduga, väljast paljas, seest karvane, ümmarguste hambuliste õielehtedega. Nektaariumid on varrega samas suunas piklikud. Emakad on 1–2&nbsp;mm pikad, alt kokku kasvanud ja ülevalt sügavalt kaheks lõhestunud. Taim õitseb juuni lõpus ja juuli alguses.

Vili on kolmeosaline kupar. See on 4,5–5&nbsp;mm pikk ja 6–7&nbsp;mm lai, lapik, sügavate soonte abil kolmeks jagunenud ja selle peal on arvukalt lühikese silindri kujulisi nürisid kasvundeid. Seemned on 3–4&nbsp;mm pikad, umbes 2,5&nbsp;mm laiad, munakujulised, siledad, pruunid, väikeste nüri koonuse kujuliste lisemetega. Vili valmib juulis.

Taim kasvab soostunud niitudel ja veekogude kallastel.

Esimesena kirjeldas soo-piimalille teaduslikult Carl von Linné 1753. aastal.

## Kasutamine

Soo-piimalill on mürgine taim, mille kõik osad eritavad vigastamisel mürgist valget piimmahla. Taim sisaldab orgaanilisi happeid, parkaineid, katehhiine, flavonoide ja vaiku. Seemnetes leidub rasvõli. Mürgisuse tõttu kasutatakse teda putukate, näiteks mesilaste ja kalade eemalehoidmiseks.

Mürgisusest hoolimata kasutatakse soo-piimalille meditsiinis. Tarvitatakse nii taime rohtunud osi, piimmahla, risoomi kui ka seemneid. Rahvameditsiinis kasutatakse soo-piimalille tõmmist lahtistina, oksetina ja ussnugilistevastase vahendina, samuti gastriidi, maksa- ja neeruhaiguste ja pahaloomuliste kasvajate korral. Välispidiselt kasutatakse soo-piimalille tõmmist reuma, leišmanioosi ja nahal olevate seenhaiguste raviks, samuti soolatüügaste ja konnasilmade eemaldamiseks. Seemnetes olevat rasvast õli kasutatakse maksa- ja sapijuhade haiguste korral ning lahtistina.

## Välislingid
*
Jász-Nagykun-Szolnoki komitaat

**Jász-Nagykun-Szolnoki komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari keskosas. Komitaati läbivad Tisza ja Körös. 

Komitaadi halduskeskus on Szolnok, teised suuremad linnad on Jászberény, Törökszentmiklós ja Karcag.

## Haldusjaotus

Komitaat jaguneb alates 2013. aastast 9 kreisiks (*járás*). Enne seda jagunes 7 alampiirkonnaks (*kistérség*).

## Välislingid

*Komitaadi koduleht
Kommunismi ohvrite rahvusvaheline mälestuspäev

**Kommunismi ohvrite rahvusvaheline mälestuspäev** on 16. juunil ülemaailmselt tähistatav tähtpäev kommunismi ohvrite mälestuseks. Lisaks leinale on tähtpäev mõeldud üldsuse teavitamiseks Nõukogude Liidu poolt toime pandud inimsusvastastest kuritegudest ja vastava haridus- ja uurimistöö ergutamiseks.

## Vaata ka
*Kommunismi ja natsismi ohvrite mälestuspäev
Danny Jones

**Danny Jones** (õieti **Daniel Alan David Jones**; sündinud 12. märtsil 1986 Boltonis Suurbritannias) on laulja ja kitarrist inglise bändis McFly.
2010. aasta Haiti maavärin

**Haiti maavärin** on maavärin, mis toimus 12. jaanuaril 2010 kell 16:53 kohaliku aja järgi Haiti saare lääneosas. 

Maavärina tugevus oli 7 magnituudi ning selle epitsenter asus pealinnast Port-au-Prince'ist umbes 25 kilomeetrit lääne pool. Maavärina kolle oli 13 kilomeetri sügavusel. Maavärin purustas hooneid ja nõudis hulgaliselt inimelusid.

## Hukkunute arv
18. jaanuari 2010 seisuga oli ÜRO hinnangul hukkunuid vähemalt 75 000, kuid Haitil paiknevate USA vägede kindral hindas võimalikuks hukkunute arvuks umbes 200 000 inimest. 4. veebruariks oli Haiti valitsuse hinnangu kohaselt hukkunute arv kasvanud 212 000 inimeseni.

## Tagajärjed ja rahvusvaheline abi
Maavärin muutis Port-au-Prince'i linna rusuhunnikuks. Palju ei jäänud alles ka parlamendihoonest ega presidendipaleest. Maavärina ajal olid riigis ka ÜRO peasekretäri egiidi all oleva Haiti missiooni juhid. Diplomaatilistest allikatest teatati uudisteagentuurile Interfax, et ÜRO peasekretäri Ban Ki-mooni esindaja Haitil ja tema asetäitjad on ikka veel teadmata kadunud. Hiljem kinnitati, et maavärinas hukkusid Hédi Annabi, Luiz Carlos da Costa ning Doug Coates.

Rahvusvahelise Punase Risti andmetel pääses maavärina tõttu Port-au-Prince'i vanglast põgenema umbes 4000 vangi. Punase Risti töötajad ei leidnud pooleldi kokku kukkunud vanglast ühtegi elusat inimest, hukkunuid oli paarikümne ümber.

15. jaanuaril alustasid Ameerika Ühendriigid maavärinas raskelt kannatada saanud Haitile oma vägede saatmist – nelja päevaga toimetati haitilastele appi 10 000 USA sõdurit.

16. jaanuaril teatas Senegali president Abdoulaye Wade, et pakub maavärinas oma kodu kaotanud haitilastele võimaluse ümber asuda Senegali ja eraldab selleks neile tasuta maad. Samal päeval saabus Haiti olukorraga tutvuma Ameerika Ühendriikide riigisekretär Hillary Clinton.

17. jaanuaril saabus Haitile erakorralisele visiidile ÜRO peasekretär Ban Ki-moon.

18. jaanuaril saabus Haitile Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni erisaadik Bill Clinton eesmärgiga toimetada saarele humanitaarabi ja kohtuda kohalike riigijuhtidega.

20. jaanuaril teatasid Ameerika Ühendriigid täiendavalt veel 4000 sõduri saatmisest Haitile päästetööde korraldamiseks.

## Viited
Hõbemünt

**Hõbemünt** on münt, mis sisaldab oma kaalust üle 500 tuhandiku (500‰ ehk 50%) puhast hõbedat. Münti, mille hõbedasisaldus on väiksem, nimetatakse biljoonmündiks.

Tänapäeval on hõbemündid täielikult asendatud mitteväärismetallist müntidega ning hõbe- ega ka kuldmünte enam igapäevases käibes ei leidu.
Pesti komitaat

**Pesti komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari keskosas. Piirneb põhjas Slovakkiaga. Ümbritseb Budapesti, mis on komitaadi halduskeskus, kuid ei kuulu komitaati. Komitaat asub valdavalt tasandikul, mida läbib Doonau.

Komitaadis on 48 linna, neist suuremad on Érd, Cegléd, Dunakeszi, Vác ja Gödöllő.

## Haldusjaotus
Komitaat jaguneb 18 kreisiks.

2013. aastani jagunes 16 väikepiirkonnaks (*kistérség*; pindala ja rahvaarv 1. jaanuaril 2009):

## Välislingid

*Komitaadi koduleht
Waldorfi pedagoogika

**Waldorfi pedagoogika** on humanistlik lähenemine pedagoogikale, millele pani aluse Austria filosoof ja esoteerik Rudolf Steiner (1861–1925). Tema nime järgi kutsutakse seda ka Steineri pedagoogikaks. Waldorfi nimi aga tuleneb Waldorf-Astoria tubakavabriku nimest, mille juurde vabriku töötajate lastele avati 1919. aastal Steineri põhimõtete järgi töötav kool.

Waldorfi koolid lähtuvad oma tegevuses antroposoofilise vaimuteaduse ja inimeseõpetuse põhimõtetest. Õpetuse sisu ja maht õppeaineti ning klassiti, samuti metoodilised alused tulenevad lapse arengu hingelise ja füüsilise arengu seaduspäradest. Maailma Waldorfi koolid on õppekava ülesehituse põhimõtete osas omavahel sarnased.

Õppekava toimimine on seotud koolikorralduse ja juhtimisega, mis on Waldorfi koolides mõneti erinev võrreldes Eesti traditsioonilise kooliga. Waldorfi pedagoogilise õpetus- ja kasvatusmetoodika põhiprintsiibid, mis toetavad lapse ealist arengut, on kasvatuse ja õpetuse tegevuslik, kunstiline ja intellektuaalne külg.

Üldjuhul on Waldorfi koolid kõikjal maailmas erakoolid, mille ülalpidajaks on lapsevanemate mittetulundusühing.

## Olulised eripärad
*Põhiaineid – nt emakeelt, matemaatikat, loodusteadusi, ajalugu – õpetatakse nn põhitunnis perioodõppe vormis. 
*Igahommikune põhitund klassiõpetajaga kestab vähemalt kaks akadeemilist tundi.
*Võrdselt intellektuaalsete ainetega on olulisel kohal kunstilised ja praktilised õppeained.
*Võõrkeeli õpetatakse alates esimesest klassist. 
*Õpilased saavad kirjeldavad tunnistused. Numbriliselt üldjuhul ei hinnata.

## Waldorfi haridusasutused Eestis
*Eesti Vabade Waldorfkoolide ja -lasteaedade Ühendus
*Tartu Waldorfgümnaasium
*Johannese Kool ja Lasteaed Rosmal
*Aruküla Vaba Waldorfkool
*Viljandi Vaba Waldorfkool
*Tallinna Vaba Waldorfkool
*Erakool Läte
*Rakvere Vanalinna Kool

#### Ravipedagoogilised koolid
*Tartu Maarja Kool
*Hilariuse Kool

#### Waldorfi lasteaiad Eestis
*Ilmapuu Waldorflasteaed
*Aruküla Waldorflasteaed
*Lasteaed Täheke
*Meelespea Waldorflasteaed
*MTÜ Meie Mängurühm
*Viljandi Waldorflasteaed
*Tartu Maarja Kooli Lasteaed
*Terve Pere Aed

#### Waldorfi pedagoogika seminar
*Tartu Waldorfpedagoogika Seminar

## Waldorfi pedagoogika kõrgkoolid
*Freie Hochschule Mannheim
*Freie Hochschule Stuttgart
*Goetheanum ehk Freie Hochschule für Geisteswissenschaft
*Snellman-korkeakoulu
*Rudolf Steiner University College Oslo

## Waldorfi koolide ühendused
*Bund der Freien Waldorfschulen
*IAO ehk Internationale Assoziation für Waldorfpädagogik in Mittel- und Osteuropa und weiter östlichen Ländern e.V.
*European Council for Steiner Waldorf Education
*Ассоциация Вальдорфских школ России
*Americans for Waldorf Education

## Viited
Tura (Ungari)

**Tura** on linn Ungaris Pesti komitaadis.

Tura asub Budapestist 50 km idas.

Turat läbib raudtee, mis viib lääne poole Budapesti ja ida poole Hatvani kaudu Miskolcsi. Turat läbib ka kiirtee, mis viib lääne poole Budapesti ja ida poole Hatvani kaudu Nyíregyházasse.

Arvatavasti kõige tuntum on Tura oma tikandite poolest. Tuntud on ka sealsed rahvalaulud: aastal 1906 kogus Béla Bartók Turast 150 rahvalaulu.

## Ajalugu

Esimest korda mainiti Turat aastal 1220 ladinakeelses ürikus Thwra nime all. Sel ajal kuulus asula Ákosi perele.

1425. aastal vahetas üks Ákosi suguvõsa liikmetest Miklós Ördög Prodavizi kuningas Sigismundiga Tura muu omandi vastu.

1523. aastal mainitakse, et Tura asula alandas makse.

1544. aastal läks Tura Ottomani impeeriumi võimu alla. Budapest, mis Turast üldse kaugel pole, oli langenud 3 aastat varem. Türklased Turat ei rüüstanud ja kohalik kirik säilis kogu Türgi võimu aja. Türgi aja lõpus elas linnas 61 peret.

Aastal 1740 sai Tura tollimaksuvabaks linnaks. Sel ajal oli seal 59 maksustatavat majapidamist. Sel sajandil saavutas Tura õitsengu: ta muutus põllumajanduskeskuseks ja kohalikud elanikud müüsid oma saadusi paljude ümberkaudsete linnade turgudel.

20. juulil 1849 toimus Tura lähedal Ungari 1848. aasta revolutsiooni üks suurimaid lahinguid.

1879. aastal müüs Esterházy perekond Tura parun Sigismund Schossbergerile. Linnas asub 1883. aastal ehitatud Schossbergeri loss.

1910. aastal oli Turas 900 maja ja 4759 elanikku.

Tänapäevani pole Turas arvestatavat tööstust. Elanike peamine tegevusala on aedviljade ja lillede kasvatamine. Samuti on olulistel kohtadel loomade aretamine ja puuviljade kasvatamine.

Tura sõpruslinnad on Sântimbru (Rumeenia, alates 1990), Jasov (Slovakkia, alates 1993) ja Maserà di Padova (Itaalia, alates 2004). Kahes esimeses sõpruslinnas on arvestatav ungarlaste kogukond.

Vald kuulus 2012. aastani Aszódi väikepiirkonda.

## Viited

## Välislingid
* Tura koduleht
Opositsioon

**Opositsioon** (vastasseis) poliitikas koosneb ühest või rohkemast erakonnast, isikust või organisatsioonist, kes vastandavad end valitsusele, mõnele erakonnale või grupile, kes omab võimu. Poliitiline opositsioon võib olla riigi või omavalitsuse tasemel, kuid ka erakonnasisene. Opositsiooni määr varieerub suuresti sõltuvalt poliitilistest oludest. Autoritaarsetes süsteemides on opositsioon tavaliselt alla surutud, samas kui demokraatlikes süsteemides on tegemist tervitatava nähtusega.

## Viited

* 26. oktoober 2013, Eerik-Niiles Kross: Lojaalne, kuid kompromissitu opositsioon, arvamus.postimees.ee
Mäesuusatamine 2010. aasta taliolümpiamängudel

**[[Mäesuusatamine]] [[2010. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus 13.–27. veebruarini Whistler-Blackcombis Whistleri lähedal, 125 km kaugusel Vancouverist.

Olümpiamängudel jagati välja 10 komplekti medaleid. Nii mehed kui ka naised võistlesid olümpiavõidu nimel kiirlaskumises, slaalomis, suurslaalomis ja ülisuurslaalomis ning Alpi kahevõistluses.

## Tulemused

### Medalitabel

Mäesuusatamises jagatud medalid riigiti.

## Mehed

### [[Kiirlaskumine]]


 

15. veebruar
Osavõtjaid: 64 
 Olümpiavõitja 2006: Antoine Dénériaz, Prantsusmaa 
 

Ametlikud tulemused


### [[Slaalom]]



 

27. veebruar
Osavõtjaid: 102
 Olümpiavõitja 2006: Benjamin Raich, Austria 

 Ametlikud tulemused


### [[Suurslaalom]]



 
23. veebruar
Osavõtjaid: 103 
 Olümpiavõitja 2006: Benjamin Raich, Austria 

 Ametlikud tulemused


### [[Ülisuurslaalom]]


 


19. veebruar
Osavõtjaid: 64 
 Olümpiavõitja 2006: Kjetil André Aamodt, Norra 

Ametlikud tulemused


### [[Alpi kahevõistlus]]




 
21. veebruar
Osavõtjaid: 52
 Olümpiavõitja 2006: Ted Ligety, USA 

 Ametlikud tulemused



## Naised

### [[Kiirlaskumine]]


 


17. veebruar
Osavõtjaid: 45 
 Olümpiavõitja 2006: Michaela Dorfmeister, Austria 


Ametlikud tulemused



### [[Slaalom]]




26. veebruar 
Osavõtjaid: 87 
 Olümpiavõitja 2006: Anja Pärson, Rootsi 

 Ametlikud tulemused


### [[Suurslaalom]]




24.–25. veebruar
Osavõtjaid: 86
 Olümpiavõitja 2006: Julia Mancuso, USA 

 Ametlikud tulemused


### [[Ülisuurslaalom]]


 

20. veebruar
Osavõtjaid: 53 
 Olümpiavõitja 2006: Michaela Dorfmeister, Austria 

Ametlikud tulemused


### [[Alpi kahevõistlus]]


 

18. veebruar
Osavõtjaid: 35 
 Olümpiavõitja 2006: Janica Kostelić, Horvaatia 

 Ametlikud tulemused: Kiirlaskumine – Slaalom


## Välislingid

* Mäesuusatamine OM-i kodulehel
* Mäesuusatamise ajakava ja tulemused OM-i kodulehel
Mika Vasara

**Mika Tapani Vasara** (sündinud 22. oktoobril 1983 Pieksämäki linnas) on endine soome kuulitõukaja, kes kuulus Pieksämäen Veikot -98 spordiklubisse. Vasara treenis oma isa Markku Vasara käe all.

Vasara kuulitõukesaavutuste hulka kuulub 19-aastaste MM-pronks (2002) ja U23 Euroopa meistrivõistlustel pronks (2005). Oma esimese Soome meistrivõistluste medali sai Vasara aastal 2006, kui ta võitis sisekergejõustiku võistlustel pronksi ja Soome meistrivõistlustel (Kalevan kisat) hõbeda. Vasara tõukas esmakordselt 20 meetrit Leppävirral 4. juunil 2006 ja tänu sellele tulemusele sai temast 20. liige 20 meetri klubis. Praegu on tema tipptulemus 20,21. See on kõigest 9 cm vähem kui praeguse Eesti tippmargi omanikul Taavi Peetrel. Vasara võttis osa ka 2006. aasta Göteborgi EM-ist, finaali ta aga ei pääsenud.

2007. aasta suvel esindas Vasara Soomet kergejõustiku Euroopa karika võistlusel, kus jäi teiseks. Soome meistrivõistlustel 2007 sai ta ka samuti teise koha. Samal aastal võistles Vasara Osaka kergejõustiku maailmameistrivõistlustel, kus ta kuulitõuke kvalifikatsioonivõistlusel tõukas 19,55 m. Aasta lõpus valis noorte ettevõtluskoda ta 2007. aasta pieksämäelaseks.

Aastal 2008 algas Vasara hooaeg lubavalt, kui ta sisekergejõustiku SM-võistlustel saavutas teise koha. Suvehooajal läks tal käevigastuse tõttu kehvasti. Kõik püstitatud eesmärgid jäid saavutamata.

2009. aasta veebruaris toimunud sisekergejõusiku SM-võistlustel vigastusest hoolimata võitis Vasara oma esimese täiskasvanute sisekergejõusiku Soome meistrivõistluste kulla tulemusega 18,49 m. Ka 2009. aasta suvehooaeg läks Vasaral küünarnukivigastuse tõttu kehvasti. Oma sõnade kohaselt mõtles ta vigastuste tõttu isegi sportlaskarjäärile kriipsu pealetõmbamist. Nüüdseks on Vasaral selja taga juba 9 operatsiooni, viimased kaks on olnud seoses küünarnukiga.

Spordi kõrvalt on lõpetatud ka kõrgharidus. Mika on õppinud Kuopios Savonia Ametikõrgkoolis majandust.

2008. aastast alates elab ta abikaasa Terje Vasara ja lastega Eestis.

## Saavutused
*19-aastaste MM-pronks 2002 (tulemusega 20,50 m)
*U23 Euroopa meistrivõistlustel pronks 2005
*Soome Meistrivõistlused (Kalevan kisat)
**SM-hopeaa 2007 (tulemusega 19,79 m)
**SM-võistlustel pronks 2006 (tulemusega 19,46 m) 
*Sisekergejõustiku Soome meistrivõistlused
**SM-võistlustel kuld 2009 (tulemusega 18,49 m) 
**SM-võistlustel hõbe 2008 (tulemusega 19,21 m)
**SM-võistlustel pronks 2006 (tulemusega 19,46 m)
*Kergejõustiku Euroopa karika hõbe 2007 

## Välislingid
*Vasara koduleht
*Mika Vasara Tilastopajan tietokannassa
Hebe Camargo

**Hebe Maria Camargo** (täisnimi **Hebe Maria Monteiro de Camargo Ravagnani**; 8. märts 1929 Taubaté, São Paulo osariik  – 29. september 2012) oli Brasiilia näitleja ja laulja.
Repressioon

**Repressioon** ehk **represseerimine** on surve avaldamine, mahasurumine või karistamine poliitilistel põhjustel, et takistada isikute või gruppide osalemist poliitilises elus.

**Poliitiline repressioon** on üksikisiku või isikute grupi tagakiusamine poliitilistel põhjustel, iseäranis eesmärgiga piirata või hoida ära nende võimalust osaleda ühiskonna poliitilises elus.

## Viited

## Välislingid
*Okupatsioonirežiimide poolt represseeritud isiku seadus - Elektrooniline Riigi Teataja, seadus 01.01.2011 seisuga
Vittjärv

**Vittjärv** (soome keeles *Vihtajärvi*) on tiheasustusega paikkond Põhja-Rootsis Norrbotteni läänis Bodeni vallas. 

Asulast põhjas on Vittjärvsträsket. 

Elanike arv oli 2005. aasta lõpus 429.

## Viited
Anorgaaniline aine

**Anorgaaniline aine** on keemiline aine, mis ei ole orgaaniline ühend. Anorgaaniliste ainetega tegeleb anorgaaniline keemia.  

Anorgaanilise aine täpne definitsioon on vaieldav. Üldreeglina ei sisalda anorgaaniline aine C–C- ja C–H-sidemeid. Siiski peetakse süsiniku allotroope (sh grafiit, teemant), milles esineb kovalentne C–C side, tavaliselt anorgaanilisteks. Tuntud anorgaanilised süsinikuühendid on süsiniku oksiidid (CO, CO<sub>2</sub>), süsinikdisulfiid (CS2), süsiniktetrakloriid (CCl4), süsihape ja vastavad soolad (CO32-). 

## Viited
Vittjärvsträsket

**Vittjärvsträsket** on järv Rootsis Norrbotteni läänis 
Bodeni vallas Vittjärvist põhjas. 

## Välislingid
*Foto
Pestalozzi pedagoogika

**Pestalozzi pedagoogika** on pedagoogika meetod, mis on nimetuse saanud selle rajaja Šveitsi pedagoogi Johann Heinrich Pestalozzi (1746–1827) järgi. 

Pestalozzi pedagoogika lähtub protestantismi ideedest ja on kristlik. Pestalozzi sai oma meetodi väljatöötamisel palju mõjutusi Jean-Jacques Rousseault. Õpetamisel lähtutakse sellistest põhimõtetest nagu kaastunne, vastutus, mõistmine, usaldus, sallivus ja solidaarsus. Suurt rõhku pannakse töökasvatusele ja laste iseseisvusele. Pestalozzi on rõhutanud, et pedagoogiline tegevus peab algama juba perekonnast. Kool saab olla vaid selle tegevuse jätkaja.

Pestalozzi meetod oli kasutusel ka Aarau kantonikoolis, kus õppis Albert Einstein, ning usutavasti soodustas see temal probleemide kujustamise protsessi ja "mõtteeksperimentide" kasutamist. Einstein on öelnud oma õpingute kohta Aaraus: "See pani mind aru saama, kui palju kõrgem on iseseisval tegutsemisel ja isiklikul vastutusel põhinev õpetamine võrreldes sellega, mis toetub välisele autoriteedile."

## Pestalozzi ja Eesti
Eestis Pestalozzi koole praegu ei ole. Eesti haritlaste – koolmeistrite, heliloojate, kirjameeste – õpetamisel ja kasvatamisel rahvusliku ärkamise ajal 19. sajandil tähtsat osa etendanud Jānis Cimze (1814–1881) järgis enda juhitud kihelkonnakooliõpetajate seminaris Pestalozzi pedagoogika põhimõtteid. Ka Johannes Käis (1885–1950) ja Peeter Põld (1878–1930) on Pestalozzi ideedest mõjutusi saanud. Euroopa Nõukogu rahastamisel korraldatakse igal aastal õpetajatele ja haridusega seotud inimestele Pestalozzi koolitusi, millest viimasel ajal on hakanud osa võtma ka Eesti õpetajad. Seminare on aasta jooksul arvukalt ja need on osavõtjatele tasuta. Osalemiseks tuleb leida vaid endale sobiv ja huvipakkuv koolitus ning kandideerida.

## Viited

## Kirjandus
*Johann Heinrich Pestalozzi. *Pestalozzi elavad sõnad*. Valik J. H. Pestalozzi teostest. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1927.
**Pestalozzi. Elukäik ja ilmavaade. 100. surmapäevaks*. Toimetanud Võru Õpetajate Seminar. Võru: Võru Õpetajate Seminar, 1927. 

## Artiklid
*Aleksander Elango. "J. H. Pestalozzi ja Eesti" - *Tagasivaade. Valik publitseeritud artikleid 1928-2000*. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2001. ISBN 9985566165 Lk 232-240.
*Helga Kurm. "J.H. Pestalozzi elu ja vaated". - *Kalender 1996*. Tallinn, 1995. Lk 50-54.
*Helga Kurm. "Johann Heinrich Pestalozzi 1746-1827". - *Õpetajate Leht*, 19. jaanuar 1996, lk 10.
*Lembit Andresen. "Pestalozzi ja Eesti. J. H. Pestalozzi kaudmõjud Eesti- ja Liivimaa rahvakoolide arengule 19. sajandi kahel esimesel aastakümnel". - *Haridus. Eesti pedagoogilise üldsuse ajakiri*, 2002 nr 1, lk. 59-61.

## Välislingid
*Pestalozzi seminar
*Pestalozzi goes Internet
*Pestalozzi kool Berliinis
*Infot Pestalozzi kohta
Märt Uustalu

**Märt Uustalu** (sündinud 13. mail 1979 Tartus) on eesti ajaloolane.

## Haridus
*1986–1988 Märjamaa Keskkool 
*1988–1992 Tartu 1. Keskkool (a-st 1990 Tartu Kesklinna Kool)
*1992–1999 Tartu 10. Keskkool (a-st 1997 Mart Reiniku Gümnaasium)
*2003–2005 Tartu Kutsehariduskeskus (turismikorraldus)
*2005–2008 Tartu Ülikool, humanitaarteaduste bakalaureus (BA, ajalugu)
*2008–2010 Tartu Ülikool, humanitaarteaduste magister (MA, ajalugu, *cum laude*)
*2010–2016 Tartu Ülikool, (ajalugu, doktoriõpe)

## Uurimisvaldkond
Eesti ja Läti ala mõisad ning mõisaomanike genealoogia. Ta on uurinud ka mõisaomanike sotsiaalset koosseisu ja baltisaksa teadusseltside tegevust.

## Publikatsioone
**Krahvid Šeremetjevid ja Haaslava mõis*. *–* Teataja. Haaslava valla infoleht. Nr 6 (180) juuni-juuli, Nr 7 (181) august 2009
**Tartumaa rüütlimõisate omanikest 18. sajandi algusest 1919. aastani (seisusliku koosseisu analüüs).* – Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 2008, Tartu 2009, lk 213-234.
**Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal.* – Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat 2010, Tartu 2011, lk 111-143.
**Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi liikmetest 1792-1918.* – Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi XLI. Teadusinnovatsiooni tee praktikasse, Tartu 2013, lk 67-92.
**Taabri mõisa ajaloost. –* Tartu Valla Kuukiri. Nr 214. Veebruar 2016, lk 14-15 (I osa), Nr 216. Aprill 2016, lk 18-19 (II osa), Nr 221. Oktoober 2016, lk 14-15 (III osa)*.*

## Tunnustus
*2008 – Eesti üliõpilaste teadustööde riikliku konkursi I preemia ühiskonnateaduste ja kultuuri valdkonnas
*2013 – Õpetatud Eesti Seltsi stipendium parima artikli eest ÕES 2010. aastaraamatus

## Isiklikku
Tema isapoolne vanaisa oli eesti koduloolane ja sugupuu-uurija Meinhard Uustalu (1928–1994). Teine vanaisa Heinrich Freymann (1909–1975) oli Tartu Ülikooli ladina keele õppejõud ja tõlkija.

## Välislingid
*Blogi
*ETIS
*Tartumaa rüütlimõisad XVIII sajandi algusest 1919. aastani: bakalaureusetöö: Eesti üliõpilaste teadustööde 2008. aasta riikliku konkursi töö
*Poolmõisatest ja nende omanikest Eesti- ja Liivimaal
*Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi liikmetest 1792-1918
*Krahvid Šeremetjevid ja Haaslava mõis I
*Krahvid Šeremetjevid ja Haaslava mõis II
*Taabri mõisa ajaloost
*Taabri mõisa ajaloost II
*Taabri mõisa ajaloost III
Ants Hindrek Tiido

**Ants Hindrek Tiido** (sündinud 3. septembril 1993) on eesti judoka.

Ants alustas judoga tegelemist 5-aastaselt. Aastal 2009. saavutas ta Euroopa kadettide meistrivõistlustel eestlastest parima tulemuse, saavutades 5. koha. Kadettide maailmameistrivõistlustel saavutas 12. koha. Ants-Hindrek oli 2009. aasta parim noorjudoka ja Valgamaa A-klassi parim sportlane. Tiido on viiekordne Eesti meister ja ühekordne Läti meister kadettide vanuserühmas. Täiskasvanute Eesti meistrivõistluste hõbe 2011. Juunioride Eesti meistrivõistluste kuld 2012.

## Viited

## Välislingid
* Tutvustus lehel Judoinside.com
*http://www.tartupostimees.ee/?id=182624
*http://www.tartupostimees.ee/788302/andre-seppa-palvis-viienda-eesti-meistritiitli/
Roomav jooksjarohi

**Roomav jooksjarohi** (*Ononis repens*) on liblikõieliste sugukonda jooksjarohu perekonda kuuluv rohttaim.

Taime leidub Eestis harva, enamasti Saaremaal. Kasvab kuivematel niitudel, teeservadel ja mererannikul savi- ja lubjakivirikastel aladel.

Ta kasvab peamiselt Lõuna- ja Lääne-Euroopas alates Maroko üle Pürenee poolsaare ida suunas kuni Lääne-Poola ja Põhja-Makedooniani. Saksamaal ja Šveitsis on ta väga levinud, üksnes Loode-Saksamaal puudub suurtel aladel, seevastu Austrias kuulub ta ohustatud liikide hulka.

Hübriidide sagedase tekke tõttu, eriti liigiga astel-jooksjarohi, on üksikute isendite liigilist kuuluvust määrata sageli keeruline, sest niimoodi tekkinud taimed võivad oma väliskujult suuresti erineda. Sellepärast ühendatakse need kaks liiki lihtsuse mõttes ühte rühma *Ononis spinosa agg.* Nende põhjuste hulka, mis vormirikkust suurendavad, kuuluvad aastaaegade vaheldumine, väetamine, loomade karjatamine ja niitmine. Selle taimerühma lõplik taksonoomiline jaotus pole veel välja kujunenud. Praegu eristatakse kaht alamliiki: *O. repens procurrens* ja sellest väiksemate õitega *O. repens repens*.

Roomav jooksjarohi kasvab 30–60 cm pikaks. Ta on maas lamava, harvem tõusva mitteharuneva puitunud varresarnase võsundi ja väikeste ovaalsete lehtedega püsik. Lehed on 7–22 mm pikad, munajad või äraspidimunajad ja kaetud näärmekarvadega, mis katkimuljumise korral eritavad vaigulõhna.

Roomav jookjarohi õitseb juunist septembrini. Õied on roosad ja nad ei lõhna. Tupplehed on samuti sagaraliste näärmetega ja neil on alusel pikad rõhtsad karvad. Kroonlehed on lühemad kui tupplehed.

## Välislingid
*
Otto Treufeldt

**Otto Treufeldt** VR II/3 (10. veebruar 1898 Vaimastvere vald (Laiuse kihelkond), Tartumaa – 23. november 1943 Norillag, Krasnojarski krai) oli Eesti sõjaväelane (major).

Treufeldt teenis Eesti Vabadussõjas Välipatareis nr. 3, autasustati (1925) Vabadusristi 2 liigi (isikliku vapruse eest) III järgu ordeniga. Teenis seejärel 1. diviisi ja 2. diviisi suurtükiväes. 1935. aastal määrati KVÜÕA Topo-hüdrograafia kursustele õppejõuks, 1936. aastal  Sõjaväe Õppeasutiste G-ohvitseride kursuste õppejõuks.

1940. aastal määrati major Otto Treufeldt 6. Suurtükiväegrupi ülemaks.

Eesti sõjaväe kujundamisel Punaarmee 22. Eesti Territoriaalseks Laskurkorpuseks, jätkas teenistust 614. suurtükiväe polgu 2. divisjoni ülemana. Treufeldt vahistati NKVD poolt 15. juunil 1941, ta küüditati Krasnojarski kraisse, kus suri 2 aastat hiljem Norillagis.

## Teoseid
*Otto Treufeldt. "1-ne suurtükiväe polk 21. XI. 1918. – 15. III". 1924. Sõdur. 1927, nr 51/52
* "Suurtükiwäe taktika" (koostatud jalawäe kadettide kursuse kohaselt). Koostanud Otto Treufeldt. Tallinn 1932

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Jevgeni Pljuštšenko

**Jevgeni Viktorovitš Pljuštšenko** (vene *Евгений Викторович Плющенко*; sündinud 3. novembril 1982) on Venemaa iluuisutaja.

Jevgeni Pljustšenko on kolmekordne maailmameister (2001, 2003 ja 2004), seitsmekordne Euroopa meister (2000, 2001, 2003, 2005, 2006, 2010 ja 2012) ja olümpiavõitja (2006).

## Saavutused
### [[Olümpiamängud]]el
* 2002  Salt Lake Citys
**  hõbemedal 
* 2006  Torinos
**  **kuldmedal**
* 2010  Vancouveris
**  hõbemedal

### [[Iluuisutamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]

* 1998  Minneapolises
**  pronksmedal
* 1999  Helsingis
**  hõbemedal
* 2001  Vancouveris
**  **maailmameister**
* 2003  Washingtonis
**  **maailmameister**
* 2004  Dortmundis
**  **maailmameister**

## Välislingid
* Jevgeni Pljuštšenko koduleht 
* King of Ice Jevgeni Pljuštšenko fännileht
* Jevgeni Pljuštšenko ISU kodulehel
* Jevgeni Pljuštšenko Peterburi linnavalitsuse kodulehel
* Rahvusvaheline Uisuliit ei luba Pljuštšenkol osaleda Sotši olümpial
Haisev jooksjarohi

**Haisev jooksjarohi** (*Ononis arvensis*) on liblikõieliste sugukonda jooksjarohu perekonda kuuluv rohttaim.

## Kirjeldus
Haisev jooksjarohi on mitmeaastane taim. Ta kasvab 20–70 cm kõrgeks. Jooksjarohuliikidest on ta kõige püstisema varrega. Varre ülaosa on kaetud umbes 2 mm pikkuste näärme- ja lihtkarvadega. Ka lehed on kaetud näärmekarvadega. Lehed reeglina kolmetised. Taime lehed on ebameeldiva lõhnaga. Näärmekarvadega on kaetud ka tupplehed. Taimel on tugev risoom.

Haisev jooksjarohi õitseb juunist augustini. Õied on roosad, sageli lillade triipudega, harva valged või valkjad. 2-3 cm pikkused õied paiknevad kahe- või kolmekaupa ülemiste lehtede kaenlas.  Õisi tolmeldavad peamiselt mesilased. Haisva jooksjarohu viljaks on näärmekarvadega kaetud 7 mm pikkune kaun.

## Levila ja kasvukoht
Haisev jooksjarohi kasvab parasvöötmes ja lähistroopikas Euroopas ja Lähis-Idas tasandikel ja eelmäestikes, peamiselt kuivadel ja poolkuivadel rohumaadel. Rohkem sobib neile mandriline kliima. Kesk-Euroopas on tema seisund ebakindel: Saksamaal tundub ta mitmel pool, kust teda varem leiti, olevat välja surnud, aga punasesse raamatusse teda samuti kantud ei ole. Austrias on ta väljasuremisohus.

Taim levib Eestis paiguti, rohkem mandri põhja- ja lääneosas ning läänesaartel. Kasvab niitudel, teeservadel ja jäätmaal. Ravi- ja meetaim.

## Välislingid
*
EULEX

**EULEX Kosovo** ehk **Euroopa Liidu õigusriigi missioon Kosovos** on 2008. aasta detsembris käivitunud Euroopa Liidu suurim tsiviilmissioon, mille põhieesmärk on toetada Kosovo võime õigusriigi valdkonnas, st aidata jälgides ja juhendades kaasa Kosovo politsei, justiitsvaldkonna ning tolli arengule.

EULEX on saanud toetuse kõigilt Euroopa Liidu 27 liikmesriigilt, sealhulgas nendelt, mis pole Kosovo iseseisvust tunnustanud. Missiooni juhib Yves de Kermabon. 

Eesti on sellele missioonile lähetanud kuus eksperti.

## Välislingid
* EULEX Kosovo
Vesteråleni saared

**Vesteråleni saared** on Norrale kuuluv saarestik Norra meres. Saarte pindala on umbes 2400 ruutkilomeetrit. Saared on mägised, nende kõrgus ulatub 1276 meetrini.
Michael Stich

**Michael Detlef Stich** (sündinud 18. oktoobril 1968 Schleswig-Holsteinis Pinnebergis) on endine saksa tennisist, olümpiavõitja.

Stich kasvas üles Schleswig-Holsteinis Elmshornis.

Elukutseliseks tennisistiks hakkas ta 1988.

Esimest korda jõudis ta ATP turniiri finaali 9. oktoobril 1989 Baseli paarismänguturniiril, kus ta koos kaasmaalase Udo Riglewskiga alistas 6:3, 4:6, 6:0 Omar Camporese (Itaalia) ja Claudio Mezzadri (Šveits). Ta mängis koos Riglewskiga 8 ATP paarismänguturniiri finaalis, millest pooled võitis. Kokku osales ta 16 ATP paarismänguturniiri finaalis, millest 10 võitis.

Esimest korda jõudis ta ATP turniiri finaali üksikmängus 5. märtsil 1990 Memphises, kus ta võitis Wally Masuri Austraaliast 6:7 (5:7), 6:4, 7:6 (7:1). Kokku mängis ta üksikmängus 31 ATP turniiri finaalis, millest võitis 18.

Aastal 1991 võitis ta Wimbledoni turniiri meesüksikmängu. Poolfinaalis alistas ta maailma esinumbri Stefan Edbergi 4:6, 7:6, 7:6, 7:6, murdmata ühtegi Edbergi servigeimi. Finaalis alistas ta oma kaasmaalase Boris Beckeri 6:4, 7:6 (4), 6:4. Peamiselt selle võidu tõttu valiti Stich 1991. aasta Saksamaa aasta sportlaseks.

1992. aastal võitis Stich koos John McEnroega Wimbledoni turniiri paarismängus, alistades USA paari Jim Grabb – Richey Reneberg 5:7, 7:6, 3:6, 7:6, 19:17.

Samal aastal Barcelona olümpiamängudel mängis Stich paarismängus koos Boris Beckeriga. Nad olid saanud 6. asetuse. Kaks esimest ringi läbisid nad väga kergelt nõrkade vastaste vastu. Veerandfinaalis alistasid nad 3. asetusega Hispaania paari Sergio Casal – Emilio Sánchez 6:3, 4:6, 7:6 (11:9), 5:7, 6:3. Poolfinaalis alistasid nad 7. asetusega Argentina paari Javier Frana – Christian Miniussi 7:6 (7:3), 6:2, 6:7 (4:7), 2:6, 6:4. Finaalis alistasid nad 4. asetusega LAV paari Wayne Ferreira – Piet Norval 7:6 (7:5), 4:6, 7:6 (7:5), 6:3.

22. novembril 1993 tõusis Stich maailma edetabelis 2. kohale pärast seda, kui oli aastalõpu Meistrite karikaturniiri finaalis alistanud Pete Samprase 7:6 (7:3), 2:6, 7:6 (9:7), 6:2. Esinumbriks tõusta tal siiski ei õnnestunud.

Suure slämmi turniiri finaali jõudis Stich veel kaks korda. 1994. aastal kaotas ta USA lahtiste finaalis Andre Agassile 1:6, 6:7 (5:7), 5:7. 1996. aastal kaotas ta Prantsusmaa lahtiste finaalis Jevgeni Kafelnikovile 6:7 (4:7), 5:7, 6:7 (4:7).

## Vaata ka
*Tennis 1992. aasta suveolümpiamängudel
Albert Tattar

**Albert Tattar** (22. mai 1901 Valguta vald, Rannu kihelkond, Tartumaa – 21. detsember 1989 New York, USA) oli Eesti diplomaat ja ettevõtja.

Tattar läks 17-aastaselt koolipingist vabatahtlikuna Vabadussõtta. Võitles Tartu kooliõpilaste pataljonis ning miiniristleja Lennuk dessantroodus, seejärel oli ohvitser soomusrongil nr. 2.

Õppis Tartu Aleksandri Gümnaasiumis, seejärel Hugo Treffneri Gümnaasiumis, mille lõpetas 1920. aastal. Tartu ülikoolis oli esialgu loodus- (matemaatika), seejärel õigusteaduskonnas. Lõpetas ülikooli 1925. aastal kaubanduse erialal.

Tattar oli Korp! Vironia liige ning asutas hiljem stipendiumifondi Korp! Vironia liikmetele.

Tattar töötas pikka aega Eesti välisministeeriumis erinevatel ametikohtadel: praktikant, II sekretär, I sekretäri kohusetäitja, I sekretär, poliitilise büroo juhataja kohusetäitja, informatsiooni- ja pressibüroo juhataja kohusetäitja, informatsiooni- ja pressibüroo juhataja, poliitilise osakonna abidirektor.

Oli Berliini saatkonna nõunik. Asus pärast Eesti okupeerimist NSV Liidu poolt elama Ameerika Ühendriikidesse. Tänu isiklikele sidemetele õnnestus tal asuda tööle alumiiniumi tootva suurkorporatsiooni Alcoa teenistusse.

Alcoa ülesandel asus ta 1940. aastate lõpus looma äriüksust Venezuelas. Koos eesti ettevõtja Arnold C. Oravaga lõi ta Lõuna-Ameerika suurima põllumajandusmasinaid ja autosid maale toova kompanii ACO Group, mille tegevjuhiks palgati Harry Männil. Aastatel 1951–1970 oli Tattar ACO Groupi direktor. Pensionile jäädes jätkas ta tööd Venezuela suurtöösturite direktorite nõukogu presidendina.
 
## Tunnustus
Tattar pälvis Eesti Punase Risti teenetemärgi II järgu II astme (1936), Prantsuse Auleegioni ordeni, Poola Polonia Restituta ordeni ja Soome Valge Roosi Rüütelkonna komandöri ordeni II klassi.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Alice Sikk (1903–1988), lapsi neil ei olnud.

Multimiljonär Albert Tattar pärandas märkimisväärse osa oma varandusest Välis-Eesti organisatsioonidele. Ainuüksi Toronto Eesti Maja sai miljon USA dollarit.  

## Viited

## Kirjandus
*Eesti välisteenistus: biograafiline leksikon 1918-1991. Tallinn 2006. Lk 114-115
*Pekka Erelt. Mees, kes tegi Harry Männilist miljonäri. Eesti Ekspress, 22. jaanuar 2010

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*
*Eesti Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu: Tattar, Albert