open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andranik Margarjan

**Andranik Margarjan** (armeenia keeles Անդրանիկ Մարգարյան; 12. juuni 1951 Jerevan – 25. märts 2007 Jerevan) oli Armeenia poliitik. Ta oli 12. maist 2000 kuni surmani Armeenia peaminister.

Ta lõpetas aastal 1972 Jerevani Polütehnilise Instituudi küberneetikateaduskonna arvutiinsenerina.

Ta töötas aastatel 1972–1974 vaneminseneri ja teadustöötajana Üleliidulise Gaasitööstuse Teadusliku Uurimise Instituudi Jerevani filiaalis. Ta oli aastast 1968 põrandaaluse Armeenia Rahvusliku Ühtsuse Partei liige; aastatel 1974–1976 kandis ta Armeenia Rahvusliku Ühtsuse Partei ideede levitamise tõttu vanglakaristust. Aastatel 1977–1978 oli ta Armeenia Energeetika Teadusliku Uurimise Instituudi peainsener, aastatel 1978–1979 oli ta Jerevani Elektrotehnika Tehase arvusmasinate osakonna juhataja, aastatel 1979–1990 oli ta Armeenia Kaubandusministeeriumi arvutuskeskuse elektroonika osakonna juhataja.

Aastast 1992 oli ta Armeenia Vabariikliku Partei liige. Ta oli aastast 1995 Rahvuskogu liige. 12. maist 2000 kuni surmani 25. märtsil 2007 oli ta Armeenia peaminister.

Andranik Margarjan suri 25. märtsil 2007 Jerevanis südameinfarkti tagajärjel. Ta on maetud Jerevanis Komitasi panteoni.

## Isiklikku
Andranik Margarjan oli abielus, tal on kaks tütart ja üks poeg; poeg Taron Margarjan on 2011. aastast Jerevani linnapea.

## Tunnustus
* Mesrop Maštotshi orden
Figaro

**Figaro** võib tähendada järgmist:
*Figaro on Pierre-Augustin Caron de Beaumarchais' kolme Figaro-näidendi peategelane. Näidendite põhjal on kirjutatud kaks ooperit, kus peategelane on Figaro:
**Figaro on peategelane Mozarti ooperis "Figaro pulm"
**Figaro on peategelane Rossini ooperis "Sevilla habemeajaja"
*Figaro on Walt Disney koomiksitegelane, kass 
*Figaro on Eesti kaubandusettevõte
*Le Figaro on prantsuse ajaleht
*"Figaro", ansambli Brotherhood of Man laul, eesti keeles esitas seda ansambel Nemo
Ira Losco

**Ira Losco** (sündinud 31. juulil 1981 Sliemas) on Malta laulja.

Ta esindas Maltat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Walk on Water". Algul pidi ta esinema lauluga "Chameleon", kuid pärast vahetati see välja. Eurovisiooni lauluvõistluse finaalis sai ta 153 punktiga 12. koha.

Ta on esindanud Maltat varemgi. 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tallinnas sai ta lauluga "7th Wonder" teise koha.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Salose mõis

**Salose mõis** (leedu keeles *Salų dvaras*) on endine mõis Leedus Rokiškise rajoonis Kamajai vallas Saloses. Mõisakompleks asub Dviragise järve saarel.

Mõisa on esimest korda mainitud XVI sajandil, mil selle omanikeks olid Radziwillid (Nesviži suguvõsaliinist). Nemad kasutasid mõisa jahilossina (peahoone oli tellistest vundamendil asunud puidust hoone). Hiljem oli see Morikoniste (aastast 1554), Sieniauskiste ja taas Radziwillide valduses. Aastail 1589–1631 oli mõisa omanikuks Motiejus Konopackis, seejärel aga Radziwillid. Omanike seas olid veel Kaminskid, Petkevičiused, Jablonskid, Kušelevičiused, kellelt aastal 1762 said mõisa Moriconid. See suguvõsa rajaski XVIII sajandil Salose mõisa hoonetekompleksi. Hiljem (aastal 1855) läks mõis Tiesenhausenite valdusse. Tiesenhausenid tegid sellest kultuurikeskuse – seal toimusid uhked banketid ja tegutses suveteater. Viimaseks omanikuks (aastast 1924) oli A. Čeičus (toona oli mõisa pindalaks 94 hektarit).

Mõisa peahoone projekteeris Pietro de Rossi. XX sajandil on seal tegutsenud muusikakool, tütarlaste majapidamiskool, põllumajanduskool. Aastal 1977 restaureeriti hoone koos ülejäänud mõisakompleksiga, ühtlasi sai hoonest arhitektuurimälestis. Aastast 2003 asub seal Salose põhikool.

Peahoone läheduses asuvad veel sepikoda, kaks teenijatemaja, ait-jääkelder, ladu, laut, vahimajake ja saun. Veidi maad eemal on samuti mõisakompleksi kuuluvad Salose kirik ja selle kellatorn.

Saloses olevat kabel asunud juba aastal 1775. Kabeli, millest sai hiljem kirik, lasi krahv Moriconi rajada aastal 1781. Praegune uusgooti stiilis kirikuhoone valmis aastail 1887–1888 arhitekt Georg Werneri projekti järgi.

Mõisa park on üks vanemaid parke Leedus. Selle rajasid Salosesse Radziwillid, seal asus ka loomaaed. Hiljem rajati sinna puuviljaaed ja metsapark muudeti korrapärase põhiplaaniga pargiks. Pargis kasvab 1,9-meetrise läbimõõduga pappel, seal on ka teisi 150–200 aastat vanu papleid.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; kaart (*leedu keeles*)
*Video mõisast
Volkan Bozkır

**Volkan Bozkır** (sündinud 22. novembril 1950 Ankaras) on Türgi diplomaat ja poliitik. Ta oli 24. novembrist 2015 kuni 24. maini 2016 Türgi Euroopa Liidu asjade minister.

Alates 15. septembrist 2020 14. septembrini 2021 oli ta 75. ÜRO peaassamblee president.

Ta sündis aastal 1950 Ankaras. Ta on lõpetanud Ankara ülikooli õigusteaduskonna.
Barei

**Bárbara Reyzábal González-Aller** (esinejanimega **Barei**; sündinud 29. märtsil 1982 Madridis) on Hispaania laulja ja laulukirjutaja.

Ta esindas Hispaaniat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Say Yay!", mis sai 77 punktiga 22. koha.

Ta on avaldanud kaks stuudioalbumit.

## Välislingid
* Laulja koduleht
Anabaatiline tuul

**Anabaatiline tuul** (kreeka keeles *anabainō* — tõusen) on orutuul ehk tuul, mis puhub mägedes piki oru, künka või mäe nõlva ülespoole mäetipu suunas. Anabaatiline tuul võib ka tõusta tihedama õhukihi peale.

Anabaatiline tuul tekib sellepärast, et päikesepoolsed nõlvad soojenevad kiiremini kui varjus asuvad nõlvad ja mäejalamid. Soe õhk tõuseb piki nõlva ülespoole ja tekib tuul.

## Vaata ka
*Katabaatiline tuul
Vihma tänav

**Vihma tänav** on tänav Narvas Sutthoffi linnaosas. Tänav algab 2. Jõesuu tänavalt, ristub Päikese ja lõpeb Puškini tänavaga ristudes. See kulgeb Tähe tänavast põhja pool, sellega paralleelselt. Tänava pikkus on 330 m.
Kamajai

**Kamajai** (vene keeles vanasti Комай, Комае) on alev Leedus Rokiškise rajoonis, Kamajai valla halduskeskus. Alev asub Jara-Šetekšna jõe kaldal.

Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1909 valminud katoliku kirik ja XX sajandi alguses rajatud tulpkabel, alev ise on urbanistlik mälestis. Kamajai keskväljakul on Antanas Strazdase kuju (püstitatud aastal 1933, autor Antanas Aleksandravičius).

Alevi nime kohta on mitu hüpoteesi. Ühe kohaselt on tegemist hüdronüümiga, teise kohaselt pärinesid Kamajai esimesed asukad Valgevene aladelt Kamaist. Kolmanda versiooni kohaselt on asula nime saanud aramea keelest, kus *kamai* tähendab esimest; selle kohaselt panid asulale nime esimesed sinna elama asunud juudid.

## Ajalugu

Alevi lähistel asub I aastatuhandel eKr rajatud Rudžiai linnamägi. Aastal 1541 mainitakse esimest korda Kamajai mõisa (alguse sai see Svėdasai mõisa Urbaniškise karjamõisana). Küla tekkis mõisa juurde XVI sajandi teisel poolel. Aastast 1594 oli asula Tiesenhausenite valduses.

Aastal 1635 rajati sinna esimene kirik. See põles aastal 1737 maha, aga juba samal aastal ehitati selle asemele uus. Aastal 1774 hakkas selle juures tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1863 hõivasid Kamajai mõneks ajaks ülestõusnute väed.

Aastal 1905 rajati Kamajaisse praegune kirik. Asula põles aastail 1913 ja 1915. Kannatada sai see ka Teise maailmasõja ajal, mil kiriku torn lasti õhku. Pärast sõda oli Kamajai kohaliku kolhoosi keskasula, asula ümbruses tegutsesid Leedu metsavennad.  Tänapäeval on see kohaliku põllumajandusühistu keskasulaks.

## Pilte

Kamajai square.JPG|Keskväljak
Kamajai, gimnazija.JPG|Gümnaasium
Kamajai Church.JPG|Kamajai kirik


## Tuntud elanikke

* Antanas Strazdas - Leedu kunstnik ja luuletaja
* Adolfas Ramanauskas - Leedu ajakirjanik ja metsavend
* Jurkis Smolskis - Knygnešystė tegelane
* Konstantinas Narkevičius - Knygnešystė tegelane

## Viited

## Välislingid

*Alevi koduleht (*[[leedu keel]]ees*)
* Alev portaalis vietoves.Lt
2. Jõesuu tänav

**2. Jõesuu tänav** on tänav Narvas Sutthoffi linnaosas. Tänav algab Pilve tänavalt, ristub Pikse, Vihma ja Tähe tänavaga ning lõpeb Jõesuu tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 595 m.
Amir Haddad

**Laurent Amir Khlifa Khedider Haddad** (esinejanimega **Amir Haddad** või **Amir**; sündinud 20. juunil 1984 Pariisis) on Iisraeli-Prantsuse laulja ja laulukirjutaja.

2006. aastal võttis ta osa Iisraeli lauluvõistlusest "Kokhav Nolad". 2011. aastal oli ta Prantsusmaa lauluvõistluse "The Voice: la plus belle voix" üks finaliste.

Ta esindas Prantsusmaad 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "J'ai cherché", mis sai 257 punktiga kuuenda koha.

## Välislingid

* Ametlik koduleht
Jamie-Lee Kriewitz

**Jamie-Lee Kriewitz** (esinejanimega **Jamie-Lee**; sündinud 12. märtsil 1998 Bennigsenis) on Saksamaa laulja ja loomaõiguslane.

Ta saavutas tuntuse talendisaate "The Voice of Germany" viienda hooaja võitjana.

Ta esindas Saksamaad 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Ghost". Finaalis jäi ta 11 punktiga viimasele kohale.

Tema seni ainuke stuudioalbum "Berlin" ilmus 2016. aasta aprillis.

## Välislingid

* Laulja koduleht
Emma McClarkin

**Emma McClarkin** (sündinud 9. oktoobril 1978 Stroudis Gloucestershire'i krahvkonnas) on Suurbritannia Konservatiivse Partei euroskeptitsistlik poliitik. 

Ta oli 2009–2019 Euroopa Parlamendi liige.

Ta sündis aastal 1978 Stroudis Gloucestershire'i krahvkonnas. Stroudis kasvas ta üles ja ta lõpetas seal tütarlaste gümnaasiumi (Stroud Girls High School). Seejärel lõpetas ta Bournemouthi ülikooli õigusteadlasena.

Ta on töötanud advokaadibüroos ja ragbiunioonis. Kuna ta oli väga varasest noorusest olnud konservatiivse partei liige, asus ta parteitööle. Ta oli Konservatiivse Partei East Midlandsi piirkonna pressisekretär ja Euroopa Parlamendi liikme, Suurbritannia Iseseisvuspartei liikme Roger Helmeri nõunik. Aastal 2009 valiti ta Konservatiivse Partei esindajana Euroopa Parlamendi liikmeks, ta oli toona noorim Suurbritanniast valitud europarlamendi liige. Euroopa Parlamenti valiti ta ka aastal 2014.

## Välislingid
* Emma McClarkini koduleht (inglise keeles)
Beebibuumerid

**Beebibuumerid** on Lääne-Euroopa ja Põhja-Ameerika põlvkond, kes sündis aastatel 1946–1964 teise maailmasõja järgse beebibuumi ajal. Kuid täpsete aastate määramine on keeruline isegi kindlal etteantud territooriumil. Sellele vaatamata on üritatud paika panna beebibuumerite üldisi kultuurilisi sarnasusi ja nende põlvkonna ajaloolist tähtsust. Eestis beebibuumi sellel ajal märgatavalt ei toimunud ja sündimus püsis madalal.

Aastatel 1946–1964 sündis 76 miljonit ameeriklast. 2004. aastal kuulus Briti beebibuumeritele 80% Ühendkuningriigi varadest, nad ostsid 80% luksusautodest, 80% kruiisidest ja 50% nahahooldustoodetest.

Lääne-Euroopas ja Põhja-Ameerikas on beebibuumereid seostatud privilegeerituse ja parema lähtepositsiooniga ühiskonnas, kuna nad kasvasid üles majanduskasvu ajal, mida soodustasid sõjajärgsed riiklikud toetused elamispinnale ja haridusele. Põlvkonnana on beebibuumerid jõukamad, aktiivsemad ja füüsiliselt paremas vormis kui ükski neile eelnenud põlvkond. Väidetavalt olid nad esimene põlvkond, kes eeldas, et maailm muutub aja jooksul paremaks. Samuti jõudis palgakasv nende põlvkonna ajal tippu, mis võimaldas nautida rikkalikku toitu, riietust ja pensioniskeeme. Samas on beebibuumereid kritiseeritud seoses tarbimiskultuuri järsu kasvuga.

Beebibuumerid on kaldunud pidama enda põlvkonda eriliseks, väga erinevaks eelnenud ja järgnenud põlvkondadest. 1960.–1970. aastatel jõudis suhteliselt suur hulk noori hilisteismeikka, mistõttu nende ümber kujunes spetsiifiline retoorika ning Lääne ühiskonnas toimusid noorte arvukuse tõttu suured muutused. See mõjutas beebibuumerite enesepilti ning kujundas kalduvuse tõlgendada maailma põlvkondade kaupa, mis oli sellal suhteliselt uus nähtus. Beebibuumi on nimetatud "šokilaineks". Kalduvust süvendas nende staatus esimese põlvkonnana, mida turunduses algusest peale analüüsiti ja käsitleti eraldi sihtrühmana.

Paljud turundusasjatundjad ja meediakommentaatorid on üritanud beebibuumerite liigitamiseks välja pakkuda oma epiteete või alaliike, näiteks "kuldsed buumerid", "alfabuumerid" ja "zuumerid".

Mõned kommentaatorid nimetavad beebibuumeriteks vaid 1946.–1953. aastal sündinuid, kes olid piisavalt vanad, et võidelda Vietnami sõjas või käia Woodstocki festivalil ja nende majanduslikud võimalused olid paremad, või nimetatakse neid "leading-edge boomers"; hiljem sündinuid (1954–1964) nimetatakse sel juhul Joneside põlvkonnaks (Generation Jones).

## Vaata ka
* X-põlvkond

## Viited

## Välislingid
* Kalev Katus, Allan Puur, Asta Põldma. "Eestlaste sündimus 20. sajandil oli Euroopa stabiilseim, ent madal" Horisont 1/2002
Numan Kurtulmuş

**Numan Kurtulmuş** (sündinud 23. märtsil 1959 Ünyes Ordu provintsis) on Türgi poliitik ja majandusteadlane. Ta oli 29. augustist 2014 kuni 19. juulini 2017 Türgi asepeaminister.

Ta sündis 1959. aastal Ünyes Ordu provintsis Türgis. Ta on lõpetanud Istanbuli ülikooli juures oleva ärijuhtimise kooli, saades sealt nii bakalaureuse kui ka magistrikraadi. Ta on täiendanud ennast Cornelli ülikooli juures New Yorgis. PhD majandusteaduse alal (1992). 1994. aastal oli ta Istanbuli ülikooli majandusteaduskonna dotsent, 2004. aastast majandusteaduse professor.

1998. aastast kuulus ta islamistliku Fazilet Partisi ridadesse. Seejärel (26. oktoobrist 2008) oli ta islamistliku Saadet Partisi ridades. Aastatel 2010–2012 kuulus ta religioosse-konservatiivsesse erakonda Halkın Sesi Partisi. 2012. aastast on ta Õigluse ja Arengu Partei liige.

29. augustist 2014 kuni 19. juulini 2017 oli ta Türgi asepeaminister (nii Ahmet Davutoğlu esimeses, Ahmet Davutoğlu teises kui ka Ahmet Davutoğlu kolmandas valitsuses).

## Isiklikku
Numan Kurtulmuş on abielus, paaril on kolm last.
Gorazd (Pavlík)

**Gorazd** (ka *Gorazd II*; kodanikunimega **Matěj Pavlík**; 26. mai 1879 Hrubá Vrbka – 4. september 1942 Praha) oli õigeusu vaimulik (piiskop), Tšehhia ja Slovakkia Õigeusu Kiriku (mis toona allus Serbia Õigeusu Kirikule) esimene eestseisja. 

Ta vahistati pärast Reinhard Heydrichi tapmist ja hukati. Ta kanoniseeriti aastal 1987 Tšehhia ja Slovakkia Õigeusu Kiriku, aga samuti Serbia Õigeusu Kiriku poolt pühakuks.

Matěj Pavlík sündis aastal 1879 Hrubá Vrbkas, Moraavias, toonases Austria-Ungaris (praeguse haldusjaotuse järgi Hodoníni ringkonnas Lõuna-Morava maakonnas) katoliiklikus perekonnas.

Ta lõpetas aastal 1898 kiitusega Kroměříži (asub praeguse haldusjaotuse järgi Kroměříži ringkonnas Zlíni maakonnas) saksa gümnaasiumi. Aastal 1902 lõpetas Palacký Ülikooli Olomoucis usuteaduskonna, seejuures õppis ta iseseisvalt kirikuslaavi keelt. Aastal 1900 külastas ta Kiievit, et tutvuda õigeusu kiriku jumalateenistusega.

5. juunil 1902 võttis ta vastu vaimulikuseisuse sakramendi Olomouci peapiiskopi Theodor Kohni käest ning tast sai katoliku preester. Pärast preestriks pühitsemist oli ta preester Karlovices (praeguse haldusjaotuse järgi Bruntáli ringkonnas Morava-Sileesia maakonnas) ja Brumovices (praeguse haldusjaotuse järgi Opava ringkonnas Morava-Sileesia maakonnas).
Tšatša (brändi)

**Tšatša** (gruusia keeles&#x3A; ჭაჭა [tʃ'ɑtʃ'ɑ]) on gruusia brändi, mida valmistatakse enamasti viinamarjapressimise jääkidest (seemned, kestad). Eurooplastele on selle joogi tavapärasem nimetus itaalia *[[grappa]]*. Toorainena kasutatakse ka tooreid või metsikuid viinamarju, viigimarju, mandariine, apelsine või mooruspuuvilju. Destilleeritakse kaks korda, harvem ka üks kord.

Algselt oli tšatša ainult kodustes tingimustes valmistatud kange jook ehk puskar, kuid tänapäeval valmistatakse seda ka tööstuslikult viinavabrikutes. Üks kuulsamaid tšatšasid on Binekhi Estragon, mis pälvis 2007. aastal Mundus Vini hõbemedali.

Grusiinid väidavad, et tšatšal on raviomadused ja soovitatavad seda paljude haiguste, sealhulgas kõrvaummistuste ja seedehäirete korral. Samuti arvatakse, et see aitab kõhuvalu korral, kui määrida välispidiselt. Üldiselt kasutatakse tšatšat ikkagi seespidiselt.

Selle alkohoolse joogi kangus on tavaliselt 45–50%, harvem ka 60%. Juuakse napsina puhtalt, kuid ka segatuna kokteilides puuviljade ja jääga. Mõnes piirkonnas tarvitatakse aperitiivina. Kuulsate gruusia toostide juurde kuulub kindlasti ka tšatša. Gruusia külalislahkus on legendaarne: tooste külaliste auks lausutakse väsimatult ning iga toosti peale juuakse. Sealjuures ei tohi unustada tšatša kangust, doseerida tuleb mõistlikult.

## Viited

## Välislingid
* "Hvino News" – veiniuudiseid Gruusia Vabariigist (inglise keeles)
* Tšatša purskkaev Bathumis (inglise keeles)
Ladoga

**Ladoga** (vene keeles Ладога, soome keeles Latukka; vanadel kaartidel *Novaja Ladoga* (vene keeles  Ладога Новая)) on küla Leningradi oblastis Tosno rajoonis.

Küla on esimest korda mainitud 1834. aastal ja siis oli seal 26 talu. 1885 oli külas 26 talu.

Külas elab 69 inimest (2010).
Evelyn Kaldoja

**Evelyn Kaldoja** (sündinud 5. juuli 1980, Tartu) on eesti ajakirjanik.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli politoloogia erialal 2003. aastal. Magistrikraadi politoloogia alal sai ta samas 2010. aastal.

Evelyn Kaldoja töötab alates 2004. aastast Postimehe toimetuses, välisuudiste toimetuse juhataja on ta 2007. aastast.

## Tunnustus
*2021 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
Rahuliku päikese aasta

**"Rahuliku päikese aasta"** on 1984. aastal Poola, Ameerika Ühendriikide ja Saksamaa Liitvabariigi koostöös valminud mängufilm.

## Sisu
On aasta 1946. Neljakümneaastane Emilia elab koos oma haige emaga Poola väikelinnas, mis asub endisel Saksamaa alal. Ümberringi valitseb kaos, viletsus ja nälg. Emilia naabriks on sakslannast prostituut Stella. Linna saabub Ameerika sõjaväekomisjon – otsima hukkunud liitlasvägede lendurite haudu. Komisjoni koosseisu kuuluv Norman armub Emiliasse ja tahab teda Ameerikasse kaasa viia. Legaalselt ei ole see aga võimalik ja Emilia otsustab koos emaga salaja üle piiri minna. Emilia ema aga teab, et ta ei peaks rasket reisi vastu. Ta rikub teadlikult oma niigi halva tervise ja sureb. Emilia võtab ema asemel piiriületusele kaasa Stella. Kuid üleviija väidab, et makstud on ainult ühe inimese eest. Emilia loobub oma kohast Stella kasuks. Mööduvad aastad, vanadekodu asukana saab Emilia teate pärandusest Ameerikast. Emilia otsustab lõpuks ometi Ameerikasse sõita, kuid on selleks liiga nõrk ja vilets. Filmi lõpetab visioonlik stseen, milles Emilia ja Norman tantsivad oma täitumata armastuse päikeselist tantsu.

## Osatäitjad
*Maja Komorowska – Emilia
*Scott Wilson – Norman
*Hanna Skarżanka – Emilia ema
*Ewa Dałkowska – Stella
*Vadim Glowna – Herman
*Daniel Webb – David, Normani kolleeg
*Zbigniew Zapasiewicz – Szary 
*Tadeusz Bradecki – Normani tõlk
*Jerzy Nowak – inglise arst
*Jerzy Stuhr – Adzio 
*Halina Słonicka – lauljatar
*Wiesław Michnikowski – preester
Robert Abadžjan

**Robert Alekshander Abadžjan** (Ռոբերտ Ալեքսանդրի Աբաջյան; 16. november 1996 – 2. aprill 2016) oli Mägi-Karabahhi Vabariigi sõjaväelane, nooremseersant. Ta sai postuumselt Artshahhi kangelase aunimetuse.  

2016. aasta Armeenia-Aserbaidžaani kokkupõrgete käigus võitles ta ööl vastu 2. aprilli mitu tundi Aserbaidžaani relvajõudude eriüksustega kontrolljoone kirdelõigul. Kui ta ei suutnud enam vastu panna, teeskles ta allaandmist ning laskis lähenevad Aserbaidžaani sõdurid ja iseennast käsigranaadiga õhku.

8. mail 2016 autasustati teda postuumselt Kuldkotka ordeniga ja ta sai Artshahhi kangelase aunimetuse.

## Viited
Liustikutuul

**Liustikutuul** on tuul, mis puhub mägiliustike ja mandrijää kohal piki liustiku nõlva ülevalt alla. See tuul on tunduvalt püsivam kui katabaatiline tuul.

See tuul tekib selletõttu, et liustiku kohal olev õhk on jahe ja raske ning raskusjõu mõjul ta hakkab ümbritsevate alade poole liikuma.

## Viited
Illuminatsioon (film)

**"Illuminatsioon"** on 1973. aastal valminud Poola mängufilm.

## Sisu
Filmi proloogis selgitab poola filosoof ja kunstiajaloolane Władysław Tatarkiewicz sõna "illuminatsioon" filosoofilist ja religioosset tähendust. Illuminatsioon on selles kontekstis Jumala jagatud vaimuvalgus kui kogemise vältimatu tingimus.

Filmi peategelane on Franciszek Retman, kes saabub ühest väikelinnast Varssavi ülikooli füüsikat õppima. Franciszek püüab otsida tõde nii elust kui ka teadusest, kuid ta sattub pidevalt piirangutele ja takistustele, ta ei suuda leida vastuseid teda piinavatele küsimustele. Franciszeki suhe endast vanema naisega lõpeb kiiresti, tema sõber hukkub mägedes, tuttav matemaatik sureb ajuoperatsioonil. Franciszek peab ajutiselt ülikooliõpingud katkestama, et teenida ülalpidamist oma perekonnale. Ta töötab tehases ja haiglas, kus osaleb uneuuringutel. Eluraskused viivad ta vahepeal isegi kloostrisse, kuid sealtki ei leia ta lõplikku tõde. Ta pöördub tagasi perekonna juurde ja kaitseb väitekirja. Kuid teadlaskarjääri algul annab tunda haige süda.

## Osatäitjad
*Stanisław Latałło – Franciszek Retman
*Monika Dzienisiewicz-Olbrychska – Agnieszka
*Małgorzata Pritulak – Małgorzata
*Edward Żebrowski – arst
*Jan Skotnicki – Chory
*Włodzimierz Zonn – dekaan
*Bogdan Mielnik – Bogdan Mielnik
*Władysław Marek Turski – Władysław Marek Turski
*Włodzimierz Zawadzki – assistent
*Joanna Żółkowska – tüdruk unenäos
*Łukasz Turski – eksamikomisjoni liige
*Władysław Tatarkiewicz – Władysław Tatarkiewicz
*Iwo Białynicki-Birula – Iwo Białynicki-Birula
Saksi-Lauenburgi palee

**Saksi-Lauenburgi palee** (tuntud ka kui **Saksi-Lauenburgi (Rosenbergi) palee**; tšehhi keeles Sasko-Lauenburský palác või Palác Sasko-lauenburský (Rožmberský)) on algul gooti, hiljem renessanss- ja barokkstiilis ehitatud maja number 63/9 Tšehhi pealinna Praha Hradčany linnaosa Hradčanské väljakul.
 
Selles majas elas 1372. aastast kuni surmani 1399. aastal saksa arhitekt, ehitaja, puunikerdaja ja skulptor Peter Parler, kes oli Euroopa gooti arhitektuuri silmapaistev mõjutaja ning paljude uute kujunduselementide ja ehituspõhimõtete kavandaja. Ta võttis muu hulgas osa Praha Svatý Víti ehk Püha Viituse katedraali ning Karli silla projekteerimis- ja ehitustöödest.

Maja number 63/9 ja selle kõrval oleva Rosenbergi maja number 62/10 fassaadid ehitati rekonstrueerimise käigus visuaalselt ühtseks, millest tuleneb nimi Saksi-Lauenburgi (Rosenbergi) palee. Selle nimega on ehitis registreeritud riiklikuks kultuurimälestiseks number 151664 ja see kuulub muinsuskaitse alla alates 3. maist 1958. Ehitise praegune välimus pärineb aastatest 1726–1727. Väidetavalt on säilinud palee hoov ja grafitid ning kabeli fresko aastast 1755.

## Viited
Märkenöör

**Märkenöör** on tööriist, millega saab märgistada sirget joont tasasel ja sirgel pinnal nii horisontaalselt kui ka vertikaalselt. Sellega on lihtsam märgistada kaugemaid vahemaid kui joonlauaga.

Seda vahendit kasutatakse tihti ehitus- ja puusepatöös. Puidu märgistamisel nööriga ei pea pind olema hööveldatud ega sirgete servadega.

## Kasutamine
Märkenöör, nailonist või sarnasest materjalist nöör, kaetud värvipuru, tavaliselt kriidipuruga, tõmmatakse kahe punkti vahele sirgelt pingule. Seejärel tõmmatakse nöör pinnast eemale ja lastakse järsu liigutusega vastu pinda. Pinnale tekib kriidipurust sirge joon.

Märkenööri kasutatakse tavaliselt suhteliselt tasastel pindadel, kuid kui nöör on pingul ja märgistatava lõigu otsad on peaaegu samal tasapinnal, saab nööriga märgistada ka ebatasasemad pinnad. Lõigus, mida tahetakse märgistada, võib esineda auke ja tühimikke.

Kui nöör tõmmatakse liiga pingule, võib see katkeda. Katkemist võib soodustada niiskuse sattumine tööriista.

Nöör on tavaliselt paigaldatud mugavasse korpusse. Märgistada saab mitut värvi kriidipuruga.

## Ajalugu

Märkenööri on kasutatud ehitusel juba iidses Egiptuses.

## Viited
Durham (Põhja-Carolina)

**Durham** on linn Ameerika Ühendriikides Põhja-Carolina osariigis, Durhami maakonna halduskeskus.

Durhamis asub Duke'i Ülikool.
Freddie

**Gábor Alfréd Fehérvári** (esinejanimega **Freddie**; sündinud 8. aprillil 1990 Győris) on Ungari laulja.

Ta saavutas saate "Rising Star" Ungari versioonis neljanda koha.

Ta esindas Ungarit 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Pioneer", mis saavutas 108 punktiga 19. koha.

Tema vanaisa oli Ungari jalgpallitreener Alfréd Fehérvári (1925–2007).

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Nina Kraljić

**Nina Kraljić** (sündinud 4. aprillil 1992 Lipovljanis) on Horvaatia laulja.

Ta võitis Horvaatia telesaates "The Voice" esikoha.

Ta esindas Horvaatiat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Lighthouse", mis sai 73 punktiga 23. koha.

Tema esimene debüütalbum ilmus 2016. aasta septembris.

## Välislingid
* Nina Kraljići koduleht
Panagiótis Pikramménos

**Panagiótis Pikramménos** (kreeka keeles Παναγιώτης Πικραμμένος; sündinud 26. juulil 1945 Ateenas) on Kreeka poliitik ja jurist ning alates 9. juulist 2019 kuni 25. maini 2023 Kreeka asepeaminister. Ta oli 2012. aastal Kreeka peaminister.

Pikramménos lõpetas 1963. aastal Kreeka Saksa kooli (kreeka keeles Γερμανική Σχολή Αθηνών) ja 1968. aastal Ateena ülikooli õigusteaduskonna. Ta sooritas magistrieksamid avaliku õiguse erialal Pariisi II Ülikoolis (prantsuse keeles Université Paris II Panthéon-Assas). Tal on olnud juriidiline erapraksis Londonis ja Ateenas.

Kuna 2012. aasta Kreeka parlamendivalimistel ei suutnud poliitikud omavahel kokkuleppele jõuda, määras president Károlos Papoúlias Panagiótis Pikramménose 16. mail 2012 ajutise spetsialistidest koosneva valitsuse juhiks. Ta oli Kreeka peaminister 20. juunini 2012, sest 17. juunil 2012 toimusid 2012. aasta Kreeka erakorralised parlamendivalimised ja nende valimiste tulemusel moodustati uus valitsus.
Pilve tänav (Narva)

**Pilve tänav** on tänav Narvas Sutthoffi linnaosas. Tänav algab Jõesuu tänavalt, ristub 2. Jõesuu tänavaga, Pikse põiguga, Päikese, Puhangu, Puidu ja Laastu tänavaga ning lõpeb Puškini tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 490 m.
Hans Modrow

**Hans Modrow** (27. jaanuar 1928 Jasenitzis (tänapäeval Jasienica, Poola) – 11. veebruar 2023 Berliin) oli Saksa poliitik ja Saksa DV riigitegelane.

Hans Modrowi isa oli meremees ja ema pagar. Ta lõpetas rahvakooli 1942. aastal ja õppis seejärel 1942–1944 masinalukksepaks. 1945. aasta algul mobiliseeriti ta Volkssturmi. Ta langes Punaarmee kätte vangi ja oli aastatel 1945–1949 Nõukogude Liidus sõjavangis, kus õppis ka antifašistlikus koolis. 1949. aastal vabanes Modrow sõjavangist ja pöördus Saksamaale tagasi. 

Ta töötas lühikest aega masinalukksepana ning astus 1949. aastal Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse, Saksa Vaba Noorsoo Liitu ja Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse. 1949–1952 töötas Modrow Saksa Vaba Noorsoo Liidu osakonnajuhatajana ja liidumaa sekretärina Brandenburgis ja Mecklenburgis. 1952–1961 oli ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu liige. 

1953–1961 oli ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Ida-Berliini allorganisatsiooni esimene sekretär ja Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu sekretär. Vahepeal õppis ta 1952–1953 Moskvas Komsomoli Kõrgkoolis. 1954–1957 õppis ta kaugõppes SSÜP Keskkomitee juures asuvas Parteikoolis "Karl Marx". 1959–1961 õppis ta kaugõppes Berliinis Majanduskõrgkoolis "Bruno Leuschner". 1958. aastast kuni 1990. aastani oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 

1958–1967 oli Hans Modrow Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat. 1967–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1967–1973 töötas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini allorganisatsiooni agitatsiooni- ja propagandasekretärina. 1973–1989 oli Mordow Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Dresdeni piirkonna esimene sekretär. 

13. novembrist 1989 kuni 12. aprillini 1990 oli Hans Modrow Saksa DV Ministrite Nõukogu esimees (valitsusjuht). 

1989. aasta novembris ja detsembris oli Modrow Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liige. Alates 1989. aasta detsembrist oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei (hiljem Demokraatliku Sotsialismi Partei) aseesimees ja alates 1990. aasta veebruarist Demokraatliku Sotsialismi Partei auesimees. Alates 1990. aasta oktoobrist kuni 1994. aastani oli ta Saksamaa Liidupäeva liige. 1995. aastal algatas Dresdeni Maakohus tema suhtes kriminaalasja seoses valimistulemuste võltsimisega Saksa DV-s. Teda karistati rahatrahvi ja tingimisi vabaduskaotusega.

1999–2004 oli Hans Modrow Euroopa Parlamendi liige.

## Viited
Kalju Vaha

**Kalju Vaha** (17. juuni 1926 Tartu – 22. juuni 1962 Tallinn) oli eesti näitleja.

Kalju Vaha isa oli äriteenija, ema pangaametnik. Ta õppis aastatel 1937–1940 Tartu 1. Progümnaasiumis ja 1940–1944 Tartu 5. Õhtukeskkoolis, lõpetas 1945. aastal Tallinna 9. Õhtukeskkooli, õppis 1945–1948 Estonia draamaõpperühmas. Kalju Vaha töötas aastatel 1945–1948 ja 1950–1959 näitlejana Estonias (oli ühtlasi lavastaja assistent ja näitejuht, osales ka balletis) ning 1948–1950 Endlas. Kalju Vaha oli tuntud ka estraadinäitlejana. Ta mängis filmis "Andruse õnn".

## Isiklikku
Kalju Vaha oli aastatel 1947–1962 abielus Lia Laatsiga.

## Viited
Texas Lightning

**Texas Lightning** on Hamburgist pärit Saksa kvintett, mis esitab popkantrit. See asutati 2000. aastal.

Sinna kuuluvad telesarjakoomikud Olli Dittrich, Markus Schmidt, Uwe Frenzel ja Olli Dittrich ning solist Jane Comerford.

Texas Lightning esindas 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Ateenas Saksamaad lauluga "No No Never", mis saavutas 36 punktiga 14. koha.

## Välislingid
* Koduleht
Narva sild

**[[Narva]]**s on ajaloo jooksul olnud üle Narva jõe mitu **silda**:

* 16. sajandi teisel poolel – 17. sajandi lõpus oli ujuv puitsild Narva jõe aeglasema vooluga laiemas kohas
* 1649. aasta plaani järgi rajati 1698. aastal statsionaarne puitsild jõe kitsamas kohas, ehitaja oli Hans Kindler
*1822. aastal projekteeriti ja 1829. aastal valmis uus viieavaline puitsild, mis hiljem sai keiser Nikolai I nime. See sild sai kannatada Vabadussõjas, kuid korrastati pärast sõda muudetult. Õhiti lõplikult 17. augustil 1941
**1941. aastal rajas Saksa sõjavägi silla varemetele puitsilla, mis õhiti suvel 1944
**1945. aastatel rajas Punaarmee silla varemetele omakorda puitsilla, mis püsis 1960. aastani
* 1960. aastal avati viimasest umbes 25 meetrit allavoolu uus **[[Sõpruse sild (Narva)|Sõpruse sild]]**
---
* Narva raudteesildade kohta vaata artiklit **[[Narva raudteesild]]**

## Pildid

File:Repro ur boken "Drevnosti Rossijskago Gosudarkstva" - Livrustkammaren - 86106.tif|Puitsild üle Narva jõe
Pilt:Karl von Kügelgen, Ruins of the Old Castle at Ivangorod (1818).jpg|Karl von Kügelgen. Vaade Narva sillale ja Jaanilinnale 1818. aastal
Pilt:Narva in 1860s.jpg|1829. aastal ehitatud graniittugisammastega sild
Pilt:Ivannarva.jpg|Narva sild 19. sajandil
File:Jaanilinna kindlus, ERM Fk214 6.jpg|Graniittugisammastega sild (1913), Johannes Pääsuke
Pilt:Sõpruse sild, Narva, 2011-07.jpg|Narva Sõpruse sild (2011)

Pilt:Narva railway bridge.jpg|Narva raudteesild (2009)


## Viited
Maagiline kuup

**Maagiline kuup** on matemaatikas kolmemõõtmeline kujund, mis on samaväärne maagilise ruuduga, st ta on n x n x n muster, kus iga rea, veeru, "tugisamba" ja nelja peadiagonaali summa on võrdne sama arvuga, mida kutsutakse maagiliseks konstandiks – M3(n). Kui maagiline kuup koosneb arvudest 1, 2...n3, siis: M_3(n) = \frac{n(n^3+1)}{2}.. 

Kui lisaks on iga diagonaalse läbilõike summa samuti võrdne maagilise arvuga, siis on tegemist täiusliku maagilise kuubiga. Kui lisaks iga katkise diagonaali summa on samuti võrdne maagilise arvuga, siis on tegemist ülediagonaalse kuubiga, st kõik võimalikud jooned on võrdsed maagilise arvuga.

## Muud definitsioonid
Ülediagonaalset kuupi on samuti kutsutud täiuslikuks kuubiks, kuid antud juhul see nii ei ole.

## Välislingid
* Maagiline kuup veebilehel mathworld.wolfram.com
Juodupė

**Juodupė** on alev (endine linn) Leedus Rokiškise rajoonis, Juodupė valla halduskeskus. Alev asub Vyžuona jõe kaldal, merepinnast 99 meetri kõrgusel.

Alevis on gümnaasium ja algkool. Tähtsaimaks ettevõtteks on villast kangast valmistav vabrik (UAB „Baltic Mills“). Vaatamisväärsuseks on aastal 1938 valminud katoliku kirik.

Asula järgi on nimetatud Kunda lademe Juodupe kihistu.

## Ajalugu

Piirkonda on kirjalikes allikates esimest korda mainitud aastal 1769, mil seal asus Pajuodupise nime kandev tollipunkt. Asula tekkis sinna siiski alles aastal 1907, mil Oskaras Trejus rajas sealse Przeździeckite valduses olnud auruveski juurde villakraasimise ja ketramise töökoja. Hiljem lisas ta sinna ka kangasteljed ja hakkas valmistama kangast. Aastal 1931 oli see ainus villast kangast valmistav vabrik Leedus. 

Aastal 1931 rajati asulasse kabel, aastal 1938 ehitati selle asemele aga kirik. Aastal 1944 põles kirik, aga aastal 1946 ehitati see taas üles.

Pärast sõda tegutsesid Juodupė ümbruses Leedu metsavennad. Aastal 1956 sai Juodupėst linn. Aastal 1960 hakati seal töötlema ka turvast. 16. detsembril 2002 sai Juodupėst alev.

## Pilte

Juodupė,_akmuo.JPG|Mälestuskivi asula sajandale juubelile
Juodupė,_ženklas.JPG|Juodupė
Juodupės_bažnyčia.JPG|Juodupė kirik


## Viited

## Välislingid

* Alev portaalis vietoves.Lt
1944 (laul)

"**1944**" on Ukraina laulja Džamala laul, mis esindas Ukrainat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, võites selle 534 punktiga. Laulu salmid on inglise, refrään krimmitatari keeles.

## Taust ja sõnad
"1944" sõnad räägivad krimmitatarlaste küüditamisest Nõukogude Liidus 1944. aastal Jossif Stalini käsul. Džamala sai inspiratsiooni oma vanavanaema Nazõlhani loost, kes oli 20. eluaastates, kui ta koos viie lapsega Krimmist Kesk-Aasiasse saadeti. Üks ta tütardest hukkus küüditamise ajal. Džamala vanavanaisa võitles sellal Punaarmee ridades Teises maailmasõjas.

Laulu refrään on krimmitatari keeles ning koosneb sõnadest, mille Džamala õppis oma vanavanaemalt, kui too meenutas oma noorust, mida ta ei saanud veeta kodumaal. Laulus kasutatakse Armeenia dudukki ja Kesk-Aasia helilaadi mugaami.

## Valimine Ukraina voorus ja Eurovisioon
Kulude tõttu ei osalenud Ukraina 2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Kui otsustati naasta 2016. aastal, alustati Ukraina esindaja valimisprotsessi, milles osalesid Ukraina riiklik telekanal NTU ja erakanal STB. Džamala oli Ukraina voorus üks 18 võistlejast. Ta esines esimeses poolfinaalis 6. veebruaril 2016, kus võitis nii žürii kui ka televaatajate hääled, jõudes finaali. Finaalis jäi ta nii žürii kui ka televaatajate hääletustel teiseks, jagades kohta ansambliga The Hardkiss. Televaatajate häältega tuli ta lõpuks siiski võitjaks. Džamala kogus 37,77% enam kui 382 000 häälest.

Džamala esindas Ukrainat Eurovisiooni lauluvõistlusel, esinedes teise poolfinaali teises pooles. "1944" oli esimene (osaliselt) krimmitatarikeelne eurolaul. Ta võitis finaali, saades nii žürii kui ka televaatajate hääletustel teise koha.

### Poliitilised süüdistused
Džamala on öelnud intervjuus, et laul meenutab talle ka tema enda peret, kes elab praegu Krimmis, mis on alates 2014. aastast Venemaa poolt okupeeritud. Laulu sõnad Krimmi annekteerimist siiski ei maini. Eurovisiooni reeglid ei luba võistlusele laule, mille sõnu võib pidada poliitilisteks.

Kohe pärast laulu valimist Ukraina eelvoorus süüdistasid mõned Venemaa poliitikud ja annekteeritud Krimmi võimud Ukrainat laulu kasutamises "Venemaa solvamiseks" ja "kasu lõikamises tatarlaste tragöödiast, et jätta Euroopa televaatajaile vale mulje tatarlaste tagakiusamisest Venemaa võimu all olevas Krimmis".

9. märtsil 2016 kinnitas Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU) Twitteris, et ei laulu pealkirjas ega sõnades pole "poliitilist kõnet", seega ei riku see Eurovisiooni lauluvõistluse reegleid ning lubatakse võistlema.

### Eurovisiooni lauluvõistlus
Laul võitis 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse, kogudes 534 punkti.

## Vastuvõtt
Enne Ukraina eelvooru finaali kogus "1944" Eurovisiooni-blogi Wiwibloggs žüriilt 8,33 punkti maksimaalsest 10 punktist, mis oli Ukraina kuue finalisti seast parim tulemus.

## Edetabelid

## Plaadistused

## Viited

## Välislingid
* "1944" video Eurovisiooni ametlikul Youtube'i kanalil
* "1944" – laulu sõnad saidil eurovision.tv
Krimmitatari keel

**Krimmitatari keel** (krimmitatari keeles *qırımtatarca*, *qırımtatar tili*, къырымтатарджа, къырымтатар тили) on Krimmi põlisrahva krimmitatarlaste keel. Krimmitatari keel kuulub turgi keelte hulka.

Lisaks Krimmile kõneldakse seda krimmitatari diasporaas Usbekistanis, Türgis, Rumeenias ja Bulgaarias, vähemal määral USA-s ja Kanadas.

Krimmitatari keel ja Tatarstanis kõneldav tatari keel on küll sugulaskeeled, kuid mitte vastastikku mõistetavad. Krimmitatari ja mitmeid teisi turgi keeli on pikaajaliste kontaktide kaudu tugevalt mõjutanud türgi keel, mistõttu need keeled on vastastikku mõistetavad, nagu ka aserbaidžaani ja türkmeeni keel.

Enne krimmitatarlaste küüditamist Krimmist Usbekistani 18. mail 1944 oli krimmitatari keel Krimmi Autonoomse Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi ametlik keel.

2016. aastal võitis Eurovisiooni lauluvõistluse Ukraina laujatari Džamala esitatud laul "1944", mille refrään oli krimmitatari keeles.

## Kõnelejad
Tänapäeval elab Krimmis enam kui 260 000 krimmitatarlast. Umbes 150 000 elab Kesk-Aasias (peamiselt Usbekistanis), kuhu Nõukogude võim küüditas nende esivanemad 1944. aastal. Valdavalt kõneleb krimmitatari keelt siiski vaid vanem põlvkond. 2013. aastal arvati keel olevad kadumise piiril, seda õpetati vaid 15 koolis Krimmis. Türgi on toetanud krimmitatarikeelset kooliõpetust Ukrainas.
Türgis elab umbes 5 miljonit Krimmi päritolu inimest, kelle esivanemad emigreerusid 19. sajandil ja 20. sajandi algul. Neist kõneleb keelt ligikaudu 2000. Väiksemaid krimmitatari kogukondi leidub ka Rumeenias (22 000), Bulgaarias (6000) ja USAs. Krimmitatari keel on üks Euroopa tõsiselt ohustatud keeltest.

Peaaegu kõik krimmitatarlased on kaks- või mitmekeelsed, kasutades esimese keelena asukohariigi põhikeelt, milleks on ukraina, türgi, usbeki või vene keel.

## Viited
Kärevere looduskaitseala

**Kärevere looduskaitseala** on looduskaitseala, mis asub Tartust loodes, Tartu linnas ja Tartu vallas.

Kaitseala koosneb viiest lahustükist, pindalaga kokku 1789 hektarit.

## Vaata ka
*Ilmatsalu linnutorn
*Kärevere (Tartu)

## Välislingid
*Kaitsekorralduskava
The Common Linnets

**The Common Linnets** on 2013. aastal asutatud Hollandi ansambel.

Algselt oli ansambel duett, kuhu kuulusid solistid Ilse DeLange ja Waylon. 2014. aasta mais Waylon lahkus ansamblist ning tema asemele tuli USA kantrilaulja Jake Etheridge. Lisaks kuuluvad ansamblisse veel JB Meijers ja Matthew Crosby.

The Common Linnets esindas 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Kopenhaagenis Hollandit lauluga "Calm After the Storm", mis saavutas 238 punktiga teise koha.

The Common Linnetsi debüütalbum "The Common Linnets" ilmus 2014. aasta mais. Teine album "II" tuli müügile 2015. aasta septembris.

2014. aastal võitis ansambel European Border Breakers Awardsi auhinna.

Ansambli nimi "The Common Linnets" tähendab inglise keeles kanepilindu.

## Diskograafia
### Albumid
* "The Common Linnets" (2014)
* "II" (2015)

## Välislingid

* Ametlik koduleht
Birdy (laulja)

**Jasmine Lucilla Elizabeth Jennifer van den Bogaerde** (esinejanimega **Birdy**; sündinud 15. mail 1996 Lymingtonis) on inglise laulja ja laululooja.

Ta võitis 2008. aastal 12-aastaselt muusikavõistluse "Open Mic UK".

2011. aastal jõudis tema debüütsingel, Bon Iveri laulu "Skinny Love" kaver singlite edetabelitesse mitmel pool Euroopas ja Austraalias. Tema omanimeline debüütalbum "Birdy" ilmus 7. novembril 2011 ja see oli samuti edukas.

Ta on avaldanud veel kaks albumit: "Fire Within" (2013) ja "Beautiful Lies" (2016).

## Diskograafia
# "Birdy" (2011)
# "Fire Within" (2013)
# "Beautiful Lies" (2016)

## Välislingid

* Koduleht
Rokiškise mõis

**Rokiškise mõis** (leedu *Rokiškio dvaras*) on endine mõis Leedus Rokiškise rajoonis Rokiškises. 

Mõisakompleks on klassitsistlik. Peahoone asub aadressil Tyzenhauzų g. 5. Mõisakompleks annab hea ülevaate Leedu arhitektuuri arengust.

## Ajalugu

Rokiškise mõisat on esmamainitud 1499. aastal ning sealset kirikut ja kihelkonda1500. aastal. 1516. aastal on Rokiškist esimest korda linnaks nimetatud. Zygmunt I andis mõisa 1523. aastal Kroszyńskite valdusse, kuhu see jäi umbes 200 aastaks. 

Rokiškise järgmised omanikud olid Tiesenhausenid, kes said selle endi valdusse aastal 1715. Ignacy Tyzenhauz, Rzeczpospolita sõjaväelane, oli ka praeguse Rokiškise mõisakompleksi rajaja. Arvatakse, et peahoone arhitekt võis olla Laurynas Gucevičius. Pärast uute hoonete valmimist muutsid nad mõisa oma uueks residentsiks, hüljates vana elukoha Pastavys. XVIII sajandi lõpus lasid nad rajada asula keskväljaku, mida ühendas mõisaga allee. Aastal 1810 oli Rokiškise mõis 13 mõisast koosneva valduse keskuseks. Tiesenhausenite initsiatiivil rajati asulasse võõrastemaja, telliselööv, pruulikoda, veski, haigla ja kool. Tiesenhausenite mälestuseks on Rokiškise vapil kujutatud härga.

XIX sajandi keskel läks Rokiškise mõis Przeździeckite valdusse. Nemad lasid ka peahoone aastal 1905 Poola romantismi vaimus ümber ehitada, lisades ehitisele barokseid elemente. Aastal 1940 mõis võõrandati ja Przeździeckid lahkusid Leedust.

1952. aastal rajati peahoonesse Rokiškise koduloomuuseum. Muuseumis on ligi 60 000 eksponaati, mille hulka kuuluvad ka mõisa varad ja kunstiteosed. Muuseumis korraldatakse kirjandusõhtuid ja klassikalise muusika kontserte.

## Arhitektuur

Mõisakompleksist on säilinud 15 ehitist. Nende seas on kaks kontorihoonet, pruulikoda, jääkelder, mõisa väravad, valitsejamaja, vahimajake, pesuköök, ait, kasvuhoone ja mitmed teenijate elamud. Peahoone valmis aastal 1801 ja selle puhul on tegemist klassitsistliku hoonega, millele on lisatud barokseid elemente; klassitsistlikud on ka kontorid. Pruulikoda on uusgooti stiilis. Teenijate majad ja vahimajake on seevastu historitsistlikud ehitised.

1797. aastal oli peahoone juures 16 hektari suurune park. Tänapäeval on selle pindala 28,1 hektarit, seda ehivad kaks suurt tiiki.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (*leedu keeles*)
*Panoraamvaade mõisa paraadväljakult
Fazer

**Oy Karl Fazer Ab** (lühemalt **Fazer**) on Soome toiduainetööstusettevõte, mis tegutseb kaheksas riigis ja ekspordib oma toodangut enam kui 40 riiki. Lisaks Soomele tegutseb ettevõte Rootsis, Taanis, Norras, Eestis, Lätis, Leedus ja Poolas. Ettevõte toodab pagaritooteid, küpsiseid ja kondiitritooteid, taimseid tooteid ning on kohvikuketi Fazer Café omanik. Ettevõtte asutas Karl Fazer 1891. aastal Helsingis.

Ettevõtte peakontor asub Helsingis. Ettevõtte president on Christoph Vitzthum.

## Pagariärid
Fazeril on kokku 9 pagaritöökoda Soomes, Rootsis, Eestis, Lätis ja Leedus ning selle pagaritooteid eksporditakse 21 riiki. Fazeri pagaritoodete kaubamärkide hulka kuuluvad Fazer, Oululainen, Skogaholm, Druva ja Gardesis.

Fazeri Lappeenranta pagaritöökoda toodab Karjala pirukaid, mille hulka kuuluvad rukkipirukas, rukki Imatra riisipirukas, Vuoksi pirukas, rukkikartulipirukas ja rukkiporgandipirukas.

## Maiustused

Fazeri rahvusvaheliste maiustuste kaubamärkide hulka kuuluvad Karl Fazer, Geisha, Dumle, Tutti Frutti, Xylimax, Marianne, Tyrkisk Peber, Pantteri ja Ässä. Fazeri maiustustehased asuvad Soomes Lappeenrantas (suhkrumaiused ja närimiskumm) ja Vantaas (šokolaad). Fazer toodab oma küpsiseid Vantaas ning tema küpsiste kaubamärkide hulka kuuluvad Jyväshyvä, Domino, Jaffa, Fasupala, Carneval ja Suklaalehti.

## Fazer Eesti AS

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Laima (ettevõte)

**Laima** on Läti toiduainetööstusettevõte, mis toodab šokolaaditooteid. Ettevõtte omanik on Norra ettevõte Orkla. 

Ettevõtte asutas 1870 Theodor Riegert. 

Ettevõttes töötab 148 inimest (2013)

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Riia Ajaloo- ja Laevandusmuuseum

**Riia Ajaloo- ja Laevandusmuuseum** (ka **Riia Ajaloo ja Laevanduse Muuseum**, harvemini **Riia Ajaloo- ja Meremuuseum**; läti Rīgas vēstures un kuģniecības muzejs) on Riia vanalinnas Riia toomkiriku kõrval (Palasta tänav 4) asuv muuseum, kus tutvustatakse Riia ajalugu alates Riia asutamisest 1201. aastal kuni 20. sajandi I pooleni. Muuseum on asutatud 1964. aastal. 

Muuseumil on üle 500 000 museaali, millest on koostatud ligi 80 temaatilist kogu.

## Välislingid

*Muuseumi koduleht
Pulkovo lennujaam

**Pulkovo lennujaam** (IATA kood **LED**) on Peterburi ja Leningradi oblasti alale jääv rahvusvaheline lennujaam. See on Peterburi ainus praegu tegutsev lennujaam. Lennujaam jääb Peterburi kesklinnast 20 km kaugusele.

2014. aastal teenindas lennujaam 14,3 miljonit inimest ja oli selle näitaja poolest Venemaa suuruselt kolmas lennujaam.

Lennujaam on lennufirma Rossija kodulennujaam.

2010. aastatel on lennujaama oluliselt ümber ehitatud.

## Vaata ka
*Pulkovo Lennukompanii

## Välislingid
*Lennujaama koduleht
Püha ja õudne lõhn

**"Püha ja õudne lõhn"** on Robert Kurvitza 2013. aastal ilmunud ulmeromaan.

Romaani sündmustik leiab aset väljamõeldud maailmas ja keskendub kolmele mehele, kes pole kakskümmend aastat pärast klassiõdede jäljetut kadumist ikka veel nende otsimisest loobunud.

## Retseptsioon
"Püha ja õudset lõhna" on nimetatud eesti (proosa)kirjanduse "haihtunud nullindate" lunastuseks ning üheks märgilisemaks kirjandussündmuseks viimase kümne aasta jooksul. Kirjandusekspert Johanna Ross märgib, et teos "ületas harva erandina piiri ulme ja "päriskirjanduse" vahel", ning pälvis elavat vastukaja mõlemalt poolt. 

Ulmespetsialist Jaak Tomberg liigitab teose "fantastilise realismi" ja "maailmaehituskirjanduse" valda kuuluvaks: "Kirjandusteoreetilisest vaatenurgast õnnestub "Pühal ja õudsel lõhnal" dünaamiliselt ära kasutada kaht konventsionaalses žanrisüsteemis teineteisest seni üsna kaugel lahus seisnud žanritendentsi: realistlikku ja fantastilist. Veel enam, sel õnnestub tagantjärele edukalt ilmestada nende tendentside alatist olemuslikku ühisosa ning sellisena kehastab romaan "meie oma väikest tõestust" maailmakirjanduses valdavale tundmusele, et kahekümne esimese sajandi algus on teatud traditsioonilises mõttes uue ja produktiivse realismi mitmete ilmingute esilekerkimise aeg."

Kultuurispetsiifiliste nimede ja kontekstide kasutamine uutes geograafilistes ja kultuurilistes seostes tekitas kriitikutes segadust (Vaasa linnanime kohta küsiti, miks tegevus toimub Rootsis). Mitmed kriitikud (Rein Raud, Peeter Helme ja Maniakkide Tänav) heitsid romaanile ette rahuldava lõpu puudumist (samas selle muid voorusi tunnistades), ent ulmekirjanik ja toimetaja Triinu Meres vastas, et raamatu lõpuks on lahenduse kõik tükid käes ja jääb üle need vaid kokku panna.

Arvustajad kiitsid Kurvitza romaani keelelist kaasaegsust ja uuenduslikkust ning kirjelduste realistlikkuse kõrget taset. 

## Kirjutamisprotsess
Autor on öelnud, et toetub kirjutamisel suuresti Dungeons & Dragonsi maailmaehitamise traditsioonile. Ideede arendamisse on kaasatud ka teisi isikuid. Samuti rakendati raamatu viimistlemisel "massitoimetamist", kus erinevate taustadega inimesed said hinnata teose arusaadavust ja realismilähedust, tuua välja häguseid kohti ning teha parandusettepanekuid.

Kirjutamisprotsessis D&D mängusüsteemi kasutamise põhjus on Robert Kurvitza pikaajaline seotus rollimängudega, nii mängujuhi kui ka mängijana.

## Vaata ka
* "Disco Elysium"

## Viited

## Välislingid
*Nihilisti arvamus
*Müürilehe arvamus