open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Algus

**Algus** on protsessi või asja ajaline, ruumiline, loogiline või muus suhtes võetud esimene ots. 

Alguse vastand on lõpp.  

## Ajaline algus
Algus on protsessi kõige varasem hetk. 

Teo algusele eelneb otsus. 

### Vaba algus
Immanuel Kant pidas vabaduse eelduseks alguseta põhjuslikkust (tegijapõhjuslikkus). Looduslikult paratamatu põhjuslikkuse puhul peab põhjus tagajärjele eelnema, vaba põhjuslikkuse puhul ei ole põhjuse ja tagajärje suhe ajaline. Ajalises sündmuste järgnevuses algust ei ole, kuid teol on vaba algus.

## Ruumiline algus
Ruumilisest algusest saab rääkida näiteks niidi ja tänava puhul. 

Lineaarse kirjapandud teksti juures on oluline, kust tuleb lugemist alustada. 

## Kõiksuse algus
### Teadus
Loodusteaduses tegeleb Universumi algusega teaduslik kosmoloogia. Tänapäeval peetakse Universumi alguseks Suurt Pauku, millega tekkisid nii ruum kui ka aeg. Arusaamine algab Plancki ajast. Mis oli "enne" seda, selle kohta ei osata midagi selget öelda. Kõnekeeles nimetatakse seda eimiskiks.  

### Filosoofia
Immanuel Kanti järgi ei ole maailma algus meelelisuse seaduste järgi mõeldav.    

### Religioon
Paljudes usundites räägib algusest loomislugu. 

## Esituse alguse probleem filosoofias
Georg Friedrich Hegeli järgi ei ole filosoofial väliseid eeldusi, mistõttu filosoofia algus peab ise olema eeldus "Filosoofiliste teaduste entsüklopeedia", § 1). 

## Tsitaate
* "Alguses lõi Jumal taeva ja maa." (1. Moosese raamat 1:1) 
* "Alguses oli Sõna." (Johannese evangeelium 1:1) 
* "Alguses oli tegu." (Goethe, "Faust I)
* "Algus on olemasolu, millele eelneb aeg, mil asja, mis algab, veel ei olnud." (Immanuel Kant, "Puhta mõistuse kriitika", B 482)
* "Alguses oli tuli" (Jean-Jacques Annaud' raamat) 
* "Alguses oli vesinik" (Hoimar von Ditfurthi raamat)
* "Iga algus on raske" (vanasõna)
Vootele Hansen

**Vootele Hansen** (sündinud 19. jaanuaril 1962 Tallinnas) on Eesti poliitik ja geograaf. Ta kuulus Riigikogu VIII ja IX koosseisu.

## Elukäik
Vootele Hansen lõpetas 1980. aastal Tallinna 17. Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geograafiateaduskonna. Alates 1994. aastast kuulub Vootele Hansen Eesti Üliõpilaste Seltsi.

Ta töötas aastatel 1985–1990 Rakendusgeofüüsika Instituudis ja 1990–1992 Tallinna Tehnikaülikoolis. 

1992. aastal valiti Vootele Hansen Isamaa nimekirjas Riigikogu VII koosseisu liikmeks. Aastatel 1994–1995 oli ta Andres Tarandi valitsuses keskkonnaminister.

Aastatel 1998–2018 kuulus ta Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.

Vootele Hansen on EELK Misjonikeskuse nõukogu liige.

Ta on Tallinna Järveotsa Gümnaasiumi geograafia, ühiskonna- ning loodusõpetuse õpetaja.

Oktoobrist 2012 on ta Inimõiguste Instituudi juhatuse esimees.

Aastast 2020 on ta taas erakonna Isamaa liige. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 172 häält ning ei osutunud valituks. Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Haabersti linnaosas, kogus 199 häält ning ei osutunud valituks.

## Isiklikku
Ta on lesk ja ta on kahe poja isa. Tema onu Mihkel Hansen oli aastatel 1937–1940 ja 1941–1944 Viljandi maavanem ning V Riigikogu ja I Riigivolikogu liige.

## Tunnustus
*2001 Riigivapi V klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjutised
*Ühiskonnaõpetus peab olema igapäevasem, Postimees, 2. juuli 2012

## Välislingid
Johann Georg von Grünewaldt

**Johann Georg von Grünewaldt** (5. september (vkj 25. august) 1763 Koigi mõis – 9. oktoober (vkj 27. september) 1817 Tallinn) oli Eestimaa poliitik ja mõisnik.

Johann Georg von Grünewaldt sündis Väike-Kullamaa, Ahula ja Koigi mõisniku Johann Adam von Grünewaldti (1719–1792) ja Katherina Elisabeth von Stackelbergi (1734–1816) pojana.

Grünewaldt teenis Venemaa sõjaväes, kus sai majori auastme. Hiljem oli ta Järvamaa meeskohtunik, kreisisaadik ja aastail 1815–1817 Eestimaa maanõunik.

Talle kuulusid Koigi, Ahula ja Esna mõis ning ta rentis veel Laimetsa ja Jalametsa mõisa.

## Perekond

Johann Georg von Grünewaldt abiellus 1792. aastal Anna Christina von Kurselliga (1769–1842). Abielust sündisid:
* Anna Katharina Helene von Grünewaldt (1793–1872)
* Johann Christoph Engelbrecht von Grünewaldt (1796–1862), Eestimaa rüütelkonna peamees, Eestimaa tsiviilkuberner, senaator
* Moritz Reinhold von Grünewaldt (1797–1877), Venemaa ratsaväekindral, riiginõukogu liige
* Julie Magdalena von Grünewaldt (1799-1878), abiellus Otto Ernst Eduard von Maydelliga
* Otto Magnus von Grünewaldt (1801–1890), Koigi, Prandi ja Laimetsa mõisnik, Eestimaa maanõunik, kammerhärra
* Elisabeth Amalie Margarethe von Grünewaldt (1803–1855), abiellus Ernst von Heynitziga
* Alexander Georg von Grünewaldt (1805–1886), Esna mõisnik, Eestimaa maanõunik

### Sugupuu

## Vaata ka
* Grünewaldt

## Välislingid
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Kristjan Palusalu (laev)

**Kristjan Palusalu** oli Eesti Merelaevanduse puistlastilaev, mis ehitati 1989. aastal Nikolajevi laevatehases ja sai laevakompanii töötajate soovil Eesti maadleja Kristjan Palusalu nime. Laeva kandevõime on 52 600 tonni.

Aastail 1991–1992 viis Kristjan Palusalu Eesti sinimustvalge lipu esimese kaubalaevana ümber maailma, sest laeva reisid hõlmasid USA, Panama, Hiina, Austraalia, Saudi Araabia, Lõuna-Aafrika Vabariigi, Türgi ja Ukraina sadamaid.

Hiljem sai laeva nimeks **Alex D** ning hakkas sõitma Malta lipu all.

## Välislingid
* Eesti kaubalaev sõitis Taani lähedal madalikule
Friedrich von Ditmar

**Friedrich Ferdinand Gustav von Ditmar** (vene keeles Фёдор Владимирович Дитмар; 11. juuli 1809 Mõisaküla – 16. mai 1879 Uue-Vändra mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindralmajor).

Friedrich von Ditmar sündis Vändra mõisniku Woldemar Adolph von Ditmari ja Karoline Johanna von Krüdeneri pojana.

26. novembril 1851 autasustati teda Georgi ordeni 4. klassiga.

Talle kuulus Uue-Vändra mõis.

Friedrich von Ditmar annetas 1878. aastal Viljandi ordulinnuse varemetes toimunud esimesteks arheoloogilisteks kaevamisteks 2000 rubla. Leitud esemete eksponeerimiseks kavatseti asutada Ditmari muuseum.

Karksi õlletehas tootis tema auks Ditmari-nimelist õlut

## Perekond

Friedrich von Ditmar oli abielus Tatjana Šulginaga (1807–1892), kes oli kindralleitnant Dmitri Šulgini tütar. Abielust sündisid:
*Dimitri von Ditmar (1835–1924), Uue-Vändra ja Kõima mõisnik
*Julie von Ditmar (1837–1920)
*Woldemar von Ditmar (1838–1909)
*Marie von Ditmar (1840–1929)
*Alexandra von Ditmar (1841–1914), abiellus vabahärra Eduard von Ferseniga

## Esivanemad

## Vaata ka
*Ditmar

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Liivimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Georg von Stackelberg (1775–1837)

**Georg Gustav Adolph von Stackelberg** (vene keeles Егор Фёдорович Штакельберг; 14. aprill (vkj 3. aprill) 1775 Mõisamaa mõis – 20. detsember (vkj 8. detsember) 1837 Väike-Rõude mõis) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindralmajor) ja tõeline riiginõunik.

Stackelbergide suguvõsast pärit Georg Gustav Adolph von Stackelberg sündis 14. aprillil 1775 Mõisamaa mõisas kapten Justus Friedrich von Stackelbergi (1737–1800) ja Katharina Elisabeth von Mohrenschildti (1750–1824) pojana.

## Karjäär
Sõjaväeteenistusse astus juba 1. jaanuaril 1783, mil ta seitsmeaastaselt seersandi auastmes Izmailovo kaardiväepolgu koosseisu arvati. 1795. aastal viidi ta üle Ukraina kergeratsaväepolku ja 1797. aastal Kaasani kürassiiripolku.

1806. aastal, mil Stackelberg oli juba majori auastmes, liideti tema eskadron äsja Vitebski piirkonnas moodustatud Soome tragunipolguga, mis kuulus 14. jalaväediviisi koosseisu. Võttis selle väeosa koosseisus osa 1806.–1807. aasta sõjakäigust prantslaste vastu ning võitles Ostroleka, Eylau, Heilsbergi ja Friedlandi lahingus, kus sai vasakusse külge ja kätte kuulihaava. Vene-Rootsi sõja puhkedes paistis silma Aborforsi ja Loviisa vallutamisel ning Suomenlinna piiramisel, samuti Tampere ja Heinola lahingutes. Seejärel ülendati ta alampolkovnikuks ning 28. oktoobrist 1810 teenis ta Soomes 1. ratsaväediviisi koosseisus. 4. mail 1811 sai temast Ordeni kürassiiripolgu (Орденский кирасирский полк) komandör. 

Võttis osa 1812. aasta sõja lahingutest osa 2. läänearmee 8. jalaväekorpuse kindralmajor Ilja Mihhailovitš Duka (1768–1830) 2. kürassiiridiviisi 1. brigaadi koosseisus, mida juhatas kindralmajor Nikolai Vassiljevitš Kretov (1773–1839). Võitles Smolenski ja Ševardino lahingus, kus sai kuulihaava paremasse jalga ning vasaku külje põrutuse tagasipõrganud kahurikuulist. Samuti võttis osa Tarutino, Malojaroslavetsi, Vjazma ja Krasnoi lahingust. 17. juulil 1813 ülendati polkovnikuks. Võttis osa 1813. aasta sõjakäigust Saksimaale ning 1814. aasta sõjakäigust Prantsusmaale. Paistis silma Lützeni, Bautzeni, Kulmi ning Leipzigi lahingus.

23. märtsil 1819 läks sõjavigastuste tagajärjel kindralmajori auastmes erru.

Ta suri 20. detsembril 1837 Väike-Rõude mõisas.

## Tunnustus
*Püha Vladimiri ordeni 4. järk lindiga (1807)
*Kuldmõõk "Vapruse eest" (1807)
*Püha Anna ordeni 2. järk (1809)
*Püha Georgi ordeni 4. järk (23. detsember 1812)

## Perekond

Georg von Stackelberg sündis Mõisamaa ja Kassari mõisniku Justus Friedrich von Stackelbergi ja Katharina Elisabeth von Mohrenschildti pojana. Tema vend oli Adavere, Imavere, Hermani ja Võrevere mõisnik Bernhard Caspar von Stackelberg (1768–1845).

Ta abiellus 1806. aastal Charlotte Friederike von Patkuliga, kes oli Haabneeme mõisniku Jakob Johann von Patkuli tütar. Abielust sündisid:
*Georg Friedrich Jakob von Stackelberg (1808–1858), kindralmajor
*Juliane von Stackelberg (sünd. 1811), abiellus kindral Kutnevitšiga
*Johanna von Stackelberg (1815–1888), abiellus Benjamin Kriegeriga
*Wilhelmine von Stackelberg (1820–1881), Eduard von Stackelbergiga

### Esivanemad
Viited:

## Vaata ka
*Stackelberg

## Viited
Georg Bölau

**Andreas Georg Bölau** (4. mai 1873 Tallinn – 7. juuni 1963 Helsingborg) oli eesti litograaf.

Ta õppis 1888–1893 Gustav Geberti juures Tallinnas, oli seejärel Geberti juures 2 aastat sell, töötas 1893–1899 Peterburis. 1899 asutas Tallinnas oma trükikoja, mille viis 1910 Nõmmele.

Tema trükikojas trükiti 1918. aastal esimesed Eesti postmargid.
Igihaljus

**Igihaljus** on taimede omadus säilitada lehestikku aasta läbi seda järk-järgult uuendades, nii et taim ei ole kunagi ilma lehtedeta.

Lehed püsivad taimel mitu aastat ja vahetuvad järk-järgult uutega. Lehtede vahetumine on vajalik, kuna vee aurumise tõttu kogunevad lehtedesse mineraalsoolad, mis takistavad fotosünteesi.

Igihaljuse vastand on heitlehisus. Heitlehelised puud langetavad tavaliselt lehti (okkaid) märja ja kuiva hooajaga kohandumiseks.

Igihaljus on iseloomulik lähistroopika ja troopika (eriti sademeterohkete aladel) taimestikule, parasvöötmes on igihaljad ainult okaspuud (va lehis) ja lume all talvituvad kääbuspõõsad. Igihaljus on üks parasvöötme taimeliikide kohastumusi talveks, kus külmunud maast vee kättesaamine on raskendatud. Vähendamaks veekulu on vähenenud taimede lehepind.

Igihaljad lehed (okkad) on enamasti nahkjad ja jäigad, sageli vahakirmega kaetud lehed ning olenevalt liigist püsivad võrsel 2–15 aastat. Kõik neli Eesti pärismaist okaspuuliiki – harilik kuusk, harilik mänd, harilik kadakas ja harilik jugapuu – on igihaljad.

Igihaljad põõsad ja puud on hinnatud element iluaianduses.

## Vaata ka
*heitlehisus

## Viited
Baeri muuseum

**Baeri muuseum** on 1976. aastal Tartus aadressil Veski 4 avatud muuseum, kus on eksponeeritud Karl Ernst von Baeri elu ja teadustööga seotud materjale. Baer elas selles majas oma elu lõpuaastail. Baeri muuseum kuulub Eesti Maaülikoolile, kellele see läks üle Zooloogia ja Botaanika Instituudi liitumisel selle ülikooliga.

Majas on elanud vahemikus 1864–1867  ka Tartu ülikooli kunstimuuseumi juhataja ning esteetika ja kunstiajaloo professor Ludwig Schwabe.

Baeri muuseum loodi Eerik Kumari initsiatiivil. Baeri-uurija Jevgeni Pavlovski, kes 1965. aastal külastas Tartut, avaldas imestust, et Baeri kodulinn on olnud nii passiivne suure teadlase pärandi osas ja et isegi tema elumaja pole veel muuseumiks muudetud.

Samas majas asub ajakirja Eesti Loodus toimetus.

## Arhitektuur

Maja ehitamisel asus see Tartu ülikooli krundil ja oli oma piirkonnas üks esimesi, üle tee algasid juba Tähtvere mõisa põllumaad. Oma kõrgema asukoha tõttu avanes rõdult avar vaade Tartu toomkiriku varemetele.

Hoone ees on mõisatelt laenatud motiivina ringikujuline ettesõidutee , mille mõlemasse äärde jäid kõrvalhooned: ühel pool ait, tõllakuur ja hobusetall, teisel pool puukuur.

Hoone projekti säilinud ei ole, kuid arhitektiks peetakse Karl Rathausi. Baeri maja valmis 1861. aastal  ja on üks väheseid säilinud hilisklassitsistlikke ühekorruselisi puitelamuid. Hoone on ühekorruseline, suure ärklikorteriga, lisaks on hoonel trempelkorrus ja rõdu.

Hoone on ristkülikukujulise põhiplaaniga, fassaad on lihtne, sümmeetrilise ülesehitusega, keskrisaliidiga, mille viilu kaunistab hammaslõige. Sarnane hammaslõikega viil on hoone tagumisel küljel ja jookseb ka räästa all. Trempelkorrusel  on oma kaheruuduline aknariba. Paraadukse ees on nelja astmega trepp. Algul olnud kuuest pilastrist  on tänapäevaks alles neli (puudu on kõige portaalipoolsemad). Hoone nurki katvalt tahveldisega nurgaliseenid on omased uusrenessansile. Varasemad kaheksaruudulised aknad on tänapäevaks vahetatud kuueruuduliste vastu, mida ilmestavad efektsed puitraamid. Ärkliakent on hiljem pikendatud allapoole viilupinda ning muudetud samuti kuueruuduliseks (algselt neljaruuduline). Akendevahelised rombilustused ja ristkülikumotiivid on eemaldatud nagu ka portaali kohal olnud valgmik.

Aiapoolel on neljale sambale toetuv katusealune, mille rinnatis moodustab lahtise rõdu.

## Vaata ka
*Baeri päev
*Folia Baeriana

## Viited

## Välislingid
* Baeri muuseumist Eesti Maaülikooli kodulehel
Veski tänav

**Veski tänav** on tänava nimi paljudes Eesti asulates:

***[[Veski tänav (Abja-Paluoja)|Veski tänav]]**, tänav Abja-Paluojal
***[[Veski tänav (Ambla)|Veski tänav]]**, tänav Ambla alevikus
***[[Veski tänav (Antsla)|Veski tänav]]**, tänav Antslas
***[[Veski tänav (Elva)|Veski tänav]]**, tänav Elvas Peedul
***[[Veski tänav (Erra)|Veski tänav]]**, tänav Erra alevikus
***[[Veski tänav (Hummuli)|Veski tänav]]**, tänav Hummuli alevikus
***[[Veski tänav (Juuru)|Veski tänav]]**, tänav Juuru alevikus
***[[Veski tänav (Jõhvi)|Veski tänav]]**, tänav Jõhvis
***[[Veski tänav (Keila)|Veski tänav]]**, tänav Keilas
***[[Veski tänav (Kiili)|Veski tänav]]**, tänav Kiili alevikus
***[[Veski tänav (Kiiu)|Veski tänav]]**, tänav Kiiu alevikus
***[[Veski tänav (Kiltsi)|Veski tänav]]**, tänav Kiltsi alevikus
***[[Veski tänav (Kilingi-Nõmme)|Veski tänav]]**, tänav Kilingi-Nõmmes
***[[Veski tänav (Kose-Uuemõisa)|Veski tänav]]**, tänav Kose-Uuemõisa alevikus
***[[Veski tänav (Kuressaare)|Veski tänav]]**, tänav Kuressaares
***[[Veski tänav (Laagri)|Veski tänav]]**, tänav Laagri alevikus
***[[Veski tänav (Lihula)|Veski tänav]]**, tänav Lihulas
***[[Veski tänav (Mustla)|Veski tänav]]**, tänav Mustla alevikus
***[[Veski tänav (Märjamaa)|Veski tänav]]**, tänav Märjamaa alevis
***[[Veski tänav (Nõo)|Veski tänav]]**, tänav Nõo alevikus
***[[Veski tänav (Paide)|Veski tänav]]**, tänav Paides
***[[Veski tänav (Põltsamaa)|Veski tänav]]**, tänav Põltsamaal
***[[Veski tänav (Rakvere)|Veski tänav]]**, tänav Rakveres
***[[Veski tänav (Roela)|Veski tänav]]**, tänav Roela alevikus
***[[Veski tänav (Rõuge)|Veski tänav]]**, tänav Rõuge alevikus
***[[Veski tänav (Sillamäe)|Veski tänav]]**, tänav Sillamäel
***[[Veski tänav (Sindi)|Veski tänav]]**, tänav Sindis
***[[Veski tänav (Suure-Jaani)|Veski tänav]]**, tänav Suure-Jaanis
***[[Veski tänav (Tallinn)|Veski tänav]]**, tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäel
***[[Veski tänav (Tapa)|Veski tänav]]**, tänav Tapas
***[[Veski tänav (Tartu)|Veski tänav]]**, tänav Tartus
***[[Veski tänav (Tõrva)|Veski tänav]]**, tänav Tõrvas
***[[Veski tänav (Uhtna)|Veski tänav]]**, tänav Uhtna alevikus
***[[Veski tänav (Valga)|Veski tänav]]**, tänav Valgas
***[[Veski tänav (Varstu)|Veski tänav]]**, tänav Varstu alevikus
***[[Veski tänav (Võhma)|Veski tänav]]**, tänav Võhmas
***[[Veski tänav (Võru)|Veski tänav]]**, tänav Võrus
***[[Veski tänav (Võõpsu)|Veski tänav]]**, tänav Võõpsu alevikus

## Vaata ka
***[[Suur-Veski tänav (Pärnu)|Suur-Veski tänav]]**, tänav Pärnus
***[[Väike-Veski tänav (Pärnu)|Väike-Veski tänav]]**, tänav Pärnus
Prolog

**Prolog** on loogika programmeerimiseks mõeldud deklaratiivne programmeerimiskeel, mis põhineb predikaatloogikal.

## Üldine loogika
# **_**(all kriips) väärtus, millest midagi ei sõltu.
# **.**(punkt) lõpetab lause.
# ** ' **(apostroof)'ide vahel on **Tekst**.
# **,**(koma) on "loogiline ja".
# **;**(semikoolon) on "loogiline või".
# **!**(hüüumärk) on negatiivne tupik.
# **[[Lause]]** ehk propositsioon (en: proposition) esitab fakti.
# **[[Fakt]]** võib olla kas **[[Tõesus|tõene]]**(en: true) või **[[väär]]**(en: false).
# **[[Subjekt (loogika)|Subjekt]]** on objekt, Horni lause päis (tähis:**p**).
# **[[Predikaat]]** on subjekti omadus, Horni lause keha (tähis:**q**).
# **Muutujad** algavad suure tähega.
# Failis on deklareeritud **staatilised** faktid ja reeglid.
# Programmi käigus lisatud faktid ja reeglid on **dünaamilised**.
# Dünaamilisi fakte ja reegleid saab **kustutada** ka **programmi käigus**.
# Kustutades programmi käigus reegli, võivad muutuda kõigi päringute tulemused, mis sellest sõltusid.

## Horni reeglid
Prolog'i programmid kirjeldavad relatsioone, mis on kirjeldatud eelduslausete põhjal. Prolog'is on 3 tüüpi lauseid.

**Horni lausete tüübid:**
* **faktid**
* **reeglid**
* **päringud**.

### Faktid
Horni lause, millel puudub keha ja omab vaid tõeväärtust – tõene. Kirjeldavad sidet üldisemat subjektilt vähem üldisemale. Ehk, kui on tõsi üldisem on tõsi ka vähem üldisem.

Näiteks:
 sajab-> külm and märg.
Sama mis:
 sajab:- külm & märg.
Ehk "**Kui on külm ja on märg, siis sajab.**"

Näiteks:
 ema('Marju', 'Margus').
Ehk "**Marju on Marguse ema**"

### Reeglid
Horni lause, mis omab keha ja päist. Kirjeldavad sidet subjekti ja predikaadi vahel. Ehk kui päises esitatud tingimused on tõesed, on tõene ka keha.

Näiteks:
 ema('Marju').
Sama mis:
 ema('Marju') :- true.
Ehk "**Marju on ema**"

### Päringud
Horni lause, millel on ainult keha. Ehk küsimus(ed), millele otsitakse järeldust. (Loogikas on järeldus=tõestus)

Näiteks:
 ?- ema('Marju').  
 Yes
Ehk "**Kas Marju on ema?**"
 ?- ema(X).  
 X = Marju
Ehk "**Kes on ema(d)?**"

## Operaatorid ja tõeväärtustablid

**NB:** Kui mõnes teises programmeerimiskeeles saab eitava argumendi eitamisest argumendi enda, siis ei ole nii loogikas ! 
Ehk nt:
 (kõik) inimesed = (kõik) mitte mitte inimesed = väär
Sõnaliselt öeldud: kõik inimesed on sama, mis ei ole see, kes ei ole nagu ükski inimene – Ei ole tõsi

## Liitlausete formaliseerimine
Marju on Margus'e ema: 
 ?- ema('Marju', 'Margus').
Marju on kellegi ema: 
 ?- ema('Marju', X).
Marju on Margus'e ema ja Maie tütar: 
 ?- ema('Marju', 'Margus'), ema('Maie', 'Marju').

## Vaata ka
* Programmeerimiskeel
* Loogika
* Loogika mõisteid
* C++
* Java
Grigori Orlov

Krahv **Grigori Grigorjevitš Orlov** (ka *Orloff*, vene keeles Григорий Григорьевич Орлов) (17. oktoober 1734 – 24. aprill 1783 Moskva) oli Venemaa riigitegelane, keisrinna Katariina II soosik.

Grigori Grigorjevitš Orlov pärines Orlovide aadlisuguvõsast. Ta sündis Novgorodi kuberneri Grigori Ivanovitš Orlovi (1685–1746; *Григорий Иванович Орлов*) ja tema teise naise Lukeria Ivanovna Zinovjeva pojana. 

Osales Seitsmeaastases sõjas ja sai võitluses Preisimaa kuningriigi vastu 1758. aastal Zorndorfi lahingus haavata. 1750. aastate paiku tutvus ta Anhalt-Zerbsti printsess Sophie Friederike Augustega, tulevase Venemaa keisrinna Katariina II-ga ja oli tema armuke kuni 1773. aastani, olles sel ajal Vene keisririigi mõjukamaid isikuid. 1762. aasta 28. juunil osales Peeter III vastases paleepöördes. 1762. aastal sai ta krahvitiitli ja 1772. aastal riigivürsti tiitli. 

Aastatel 1765–1781 oli vene sõjaväe *generalfeldzeugmeister*.

Aastatel 1766–1781 ehitas ta Gattšinasse Gattšina palee, mille omanikuks pärast tema surma sai Katariina II kaudu viimase järeltulija Paul I.

## Tegevus Eestis
1771. aastal kinkis Katariina II kindraladjutant vürst Grigori Orlovile Koluvere mõisa ja sama aasta 19. märtsil ostis ta ise kindralleitnant Friedrich von Löwenilt Suur- ja Väike-Kullamaa ning Reopalu mõisa 140 000 rubla eest. Pärast krahv Grigori surma 1783. aastal läksid valdused Katariina II omandusse. Keisrinna surma järel kinkis Katariina II ametlik poeg Paul I oma ukaasiga 1797. aastal need mõisad koos Vaikna ja Koluvere mõisaga krahv Friedrich Wilhelm von Buxhoevedenile (1750–1811), kes oli 1777. aastal abiellunud Katariina II ja Grigori Orlovi tütre Natalja Grigorjevna Aleksejevaga (1758–1808).

## Perekond

Grigori Orlovi ja Katariina II vallaslapsed:
*Natalja Grigorjevna Aleksejeva (1758–1808), abiellus 1777. aastal Võlla mõisas sündinud krahv Friedrich Wilhelm von Buxhoevedeniga (1750–1811), 
*Aleksei Bobrinski (1762–1813), 1796. aastast Krahv Bobrinski, Põltsamaa lossi omanik, abiellus Kernu mõisniku Woldemar von Ungern-Sternbergi tütre Anna Dorotheaga (1769–1846).
*Elisabeth (ka *Elizaveta Aleksejeva*), abiellus kirjanik Friedrich Maximilian Klingeriga.
1777. aasta juunis abiellus oma ema venna, Peterburi ülemkomandandi, kindralmajor Nikolai Ivanovitš Zinovjevi (1717–1779; *Николай Иванович Зиновьев*) tütre, preili Jekaterina Nikolajevna Zinovjevaga (1758–1782; vene k *Екатерина Николаевна Зиновьева*. Krahvinna Orlova sai sama aasta 22. septembril (vkj.) Katariina II käest Püha Katariina ordeni. Nende abielus lapsi ei olnud ja krahvinna suri 16. juunil 1782 Lausanne'is.

## Välislingid
*Kuulus teemant "''Orlov''" (Vaata ka inglise wiki: [Orlov (diamond)](http://en.wikipedia.org/wiki/Orlov_(diamond)))
*Koluvere uus omanik – Katariina II favoriit Grigori Orlov
*Väike-Kullamaa mõis Eesti Ajalooarhiivi kinnistute registris
* Väljavõte Eestimaa Rüütelkonna raamatust Orlovide perekonna kohta.
*Väljavõte Eestimaa Rüütelkonna raamatust 
*Pilte Gattšina paleest
Aleksandr Orlov

**Aleksandr Orlov**

*Aleksandr Jakovlevitš Orlov (1880–1954), vene geofüüsik ja astronoom
*Aleksandr Mihhailovitš Orlov (1895–1973), NSV Liidu riikliku julgeoleku juhtivtöötaja
*Aleksandr Grigorjevitš Orlov (1898–1940), NSV Liidu sõjaväeluure juhtivtöötaja
433

**433. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Theodosius II ja Petronius Maximus
*Lääne-Rooma riigi vägede ülemjuhatajaks sai Aëtius, kes oli kakskümmend aastat riigi mõjuvõimsaim mees

## Sündinud
* ...

## Surnud
* ...
Taheva mõis

**Taheva mõis** (saksa keeles *Taiwola*) oli rüütlimõis Võrumaal Hargla kihelkonnas. Mõisa keskus jääb Tsirgumäe külla.

## Ajalugu
Mõisa on esmamainitud 1627. aastal.

18. sajandil olid mõisa omanikud von Delwigid ja von Koskullid. 1813. aastal võttis mõisa pandile ja hiljem ostis päriseks Bernhard von Wulff. Von Wulffide suguvõsa omanduses oli mõis kuni riigistamiseni 1919. aastal, viimaseks mõisnikuks oli Maximilian von Wulf.

Mõisa uusbarokses stiilis torniga peahoone oli ehitatud August Reinbergi projekti järgi ja valmis 20. sajandi esimesel kümnendil.

1926. aastal avas Töö- ja Hoolekandeministeerium Taheva mõisas vigaste laste kodu, mis 1927. aastal kujundati ümber tuberkuloosihaigete laste sanatooriumiks.

Mõisa peahoone hävis 1944. aastal, säilinud on osa müüre ja fragmendid verandast. 2004. aastani tegutses mõisa hoonetes Taheva Lastesanatoorium. Peale sanatooriumi sulgemist tegutsevad Taheva mõisa kompleksis Sihtasutuse Taheva Sanatoorium asenduskodu, turvakodu ja hooldekodu.

## Galerii


Taheva mõisa peahoone varemed.jpg|Mõisa peahoone varemed
Taheva mõisa ait.JPG|Aida varemed
Taheva mõisa park.jpg|Taheva mõisa park
Taheva mõisa jääkelder 03.JPG|Jääkelder
Taheva mõisa kaalukoda.JPG|Kaalukoda
Taheva mõisa karjakastell 03.JPG|Karjakastell
Taheva mõisa kelder.JPG|Kelder
Taheva mõisa tall-tõllakuur.JPG|Tall-tõllakuur
Taheva mõisa tuuleveski varemed.JPG|Tuuleveski varemed
Taheva mõisa viinakelder.JPG|Viinakelder
Taheva mõisa viinaköök.JPG|Viinaköök
Taheva mõisa metsniku elamu 01.JPG|Taheva mõisa metsniku elamu
Taheva mõisa metsniku abihoone.JPG|Taheva mõisa metsniku abihoone


## Viited

## Välislingid

* Taheva mõis
658. Eesti Pataljon

**658. Eesti Pataljon** oli Eesti vabatahtlike väeosa Saksa sõjaväes aastatel 1942–1944. 

658. Eesti Pataljoni tuumikuks oli 1941. aasta sügisel moodustatud 181. Eesti julgestusgrupp.

### 658. Idapataljon
Oktoobrist 1942. aastal muudeti pataljoni eelkäijaks olnud 181. Eesti julgestusgrupp tagalateenistusüksusest rindeüksuseks ja nimetati ümber 658. Idapataljoniks (*Ost-Bataillon 658*). 

Pataljoni ülemaks olid:
*major Julius Ellandi
*kapten Alfons Rebane, 1942. aasta augustist kuni liitmiseni 20. eesti diviisiga

Pataljoni koosseisus oli 4 kompaniid. 1. kompanii ülem SS-Hauptsturmführer Valdur Raid (1900–1979 Rootsis).

### 658. Eesti Pataljon
1942. aasta jõulude ajal muudeti pataljoni nime veelkord, **658. Eesti Pataljoniks** (*Estnische Bataillon 658*).

Pataljon sai selle ülema Alfons Rebase järgi tuntuks kui **Rebase pataljon**. Pataljon võitles Idarindel Saksa armee Väegrupp Nordi ja 18. armee alluvuses Teises Laadoga lahingus. 1944. aasta taandumislahingutes jaanuaris ja veebruaris paistis pataljon silma koos 659. Eesti Pataljoniga arjergardis liikudes ja 18. armee taganemisteid lahti hoides. 

Kaotused ajavahemikul 1. veebruar kuni 7. märts 1944: langenud 15 allohvitseri ja alamväelast, haavatud 2 ohvitseri ja 61 allohvitseri ning alamväelast, haigestunud 4 allohvitseri ja alamväelast (kõik Eestist).

7. märtsil 1944 oli pataljoni koosseisus sakslasi: 1 ohvitser, 1 ametnik, 14 alamväelast; Eestist: 13 ohvitseri, 21 allohvitseri ja 420 alamväelast.

Kaotused märtsis 1944: langenud 13 allohvitseri ning alamväelast, haavatud 1 ohvitser ja 35 allohvitseri ning alamväelast, haigestunud 1 ohvitser ja 38 allohvitseri ning alamväelast (kõik Eestist).

1. aprillil 1944.a. oli pataljoni koosseisus sakslasi: 1 ametnik, 8 allohvitseri, 4 alamväelast; Eestist: 4 ohvitseri, 15 allohvitseri ja 180 alamväelast.

### Pataljoni likvideerimine
Aprillis 1944 liideti pataljon 20. Eesti Relvagrenaderide SS-diviisiga ja nimetati 47. Relvagrenaderide SS-rügemendi II pataljoniks.

## Vaata ka
*Teises maailmasõjas osalenud eesti väeosade loend‎
432

**432. aasta**

## Sündmused
* Sixtus III sai Coelestinus I järel Rooma paavstiks.
*Vana-Rooma konsuliteks olid Flavius Aëtius ja Valerius.

## Sündinud
* ...

## Surnud
*Coelestinus I, paavst
* ...
Misoloogia

**Misoloogia** (vanakreeka keeles *μισολογία*) on mõistuse, loogika, mõtlemise ja argumentide  vihkamine, kartus või umbusaldamine.  

Seda sõna on antiikajal kasutanud Platon ja Plutarchos. 

Platoni "Phaidonis" võrdleb Sokrates misoloogiat misantroopiaga. Nii nagu keegi võib armastada ja usaldada kõiki inimesi, ent kord petetud saates hakata kogu inimkonnasse halvasti suhtuma, võib keegi, kes usaldab mõistust või loogikat, hakata seda umbusaldama, nähes, et seda saab kuritarvitada mis tahes seisukoha kaitsmiseks. Sokrates hoiatab Phaidonit misoloogia ohtude eest. Platoni järgi tuleb selleks, et  misoloogiast hoiduda, valida esimesed argumendid või teesid targalt, palju uurides ja õppides. 

Platoni vastanduses filosoofi ja sofisti vahel kasutab filosoof retoorikat ja dialektikat tõeni jõudmiseks, sofist aga kasutab retoorikat oma vastasest jagu saamiseks. Sofist eitab universaalset tõde, pooldades relativismi. "Sokratese apoloogias" ei piisa Sokratese mõistuspärastest veenvatest argumentidest süüdistuse vastu tema päästmiseks.

Descartesi järgi põhjustab eelarvamuste püsimine pärast mõistuspäraseid tõestusi misoloogiat. Siis võib küsida, kuidas mõistuslik olend saab mõistust ignoreerida. 

Hegel nimetab vahetule teadmisele apelleerimist misoloogiaks ("Filosoofiliste teaduste entsüklopeedia", § 11, märkus).
Põhiolek

**Põhiolek** on süsteemi seisund, milles süsteemil on minimaalne võimalik energia. Süsteemilt ei ole võimalik energiat rohkem ära võtta ilma süsteemi lõhkumata või muutmata. Kui süsteemil on rohkem energiat kui absoluutne miinimum, siis on ta ergastatud olekus.

Kvantmehaanikas mõistetakse põhiolekuna süsteemi (aatomi, molekuli või aatomituuma) või elementaarosakese (näiteks elektroni) viibimist madalaima võimaliku energiaga, seisumassiga kvantolekus.

## Ergastumine
Põhiolekus on aatomi kõik elektronid vähimate võimalike kvantarvudega aatomorbitaalidel.
Selleks, et aatomit ergastada, peab mõni aatomi elektron neelama footoni energiakvandi, mille tulemusena liigub ta mõnele kõrgemal asuvale vabale orbitaalile, mille üks või mitu kvantarvu on suuremad kui vähima energiatasemega vaba orbitaali vastavad kvantarvud. Põhiolekusse naasmiseks peab elektron üleliigse energia äraandmiseks footoni kiirgama.

Sarnaselt aatomiga on tuuma põhiolekus kõik tuuma moodustavad nukleonid vähima võimaliku energiaga tuumaorbitaalidel. Tuuma ergastamiseks peab tuum neelama gammakvandi või saama lisaenergiat tuumalagunemise (või muu tuumareaktsiooni) kaudu. Tuum naaseb põhiolekusse, kiirates gammakvandi.

## Soojusvõnkumiste vabadusastmete põhioleku mõiste termodünaamikas
Vaadeldes süsteemina osakeste gruppi on selle süsteemi ergastatus määratud temperatuuriga. Selleks, et osakeste grupp viia põhiolekusse, tuleb süsteem jahutada absoluutse nullini.
Soest

**Soest** on Saksamaal Nordrhein-Westfalenis asuv linn, Soesti kreisi keskus.

Soest asub Paderbornist 50 kilomeetrit läänes ja sama palju Dortmundist idas. Selle naabruses asuvad omavalitsused on: Bad Sassendorfi vald, Ense vald, Lippetali vald, Möhnesee vald, Werli vald ja Welveri vald. 

Soesti on esmamainitud juba 836. aastal. 12. sajandist oli see üks olulisemaid linnu Vestfaalis, 13. sajandiks oli seal juba umbes 10 000 elanikku. 1444. ja 1449. aasta vahel vabastas linn end Kölni peapiiskopi ülemvõimust ja sai keiserlikuks vabalinnaks ning oli seda kuni 1609. aastani, mil ta liideti Brandenburgiga. Kuni selle ajani oli ta ka Hansa Liidu liige.

Kolmekümneaastases sõjas sai linn rängalt kannatada ning ta kaotas pea täielikult tähtsuse. 18. sajandil oli seal vaevalt 4000 elanikku. 19. sajandi jooksul Soest siiski kosus, ehkki industrialiseerumine läks tast enamjaolt mööda. Seetõttu on ta jäänud suhteliselt väikseks linnaks.

Vaatamata Kolmekümneaastase sõja purustustele on Soesti vanalinn küllaltki hästi säilinud. Sealt on leitud ka tuhandeid keskaegseid ammunooleotsi, mis on näiteks ka eesti arheoloogil Ain Mäesalul aidanud täpsustada oma ammunoolte tüpoloogiat. Soesti lähikonnast olid pärit ka paljud Liivi ordu liikmed ning hilisemad baltisaksa aadlisuguvõsad.
Flavius Julius Constantius

**Flavius Julius Constantius** (surnud 337) oli Vana-Rooma keisri Constantius I Chloruse poeg ja keiser Constantinus Suure noorem poolvend.

Suurema osa oma elust veetis ta poolvenna korraldusel koduarestis Gallia provintsis Tolosa linnas.

Aastal 335 oli ta Rooma konsul.

Pärast Constantinus Suure surma mõrvati ta potentsiaalse troonipärijana Constantinuse poegade korraldatud veresaunas.
Ilmo Maaroos

**Ilmo Maaroos** (sündinud 4. mail 1967) on endine eesti vandeadvokaat.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli juristina *[[cum laude]]* 1992. aastal.

Ta tegi HETA Pärnu Advokaadibüroo juhatuse liikmena aastatel 2002–2003 lepingud inimestega, kes usaldasid talle investeerimiseks oma raha. Tegelikult Maaroos omastas raha ega investeerinud seda edasi. Maaroos mõisteti neljaks kuuks reaalselt vangi ligi 18 miljoni krooni väljapetmise eest. 

Ilmo Maaroos on tegelenud lennundusega.

## Viited

## Välislingid
*Advokaadi surmasõlm, Eesti Ekspress, 15. jaanuar 2004
*Kohus mõistis eksadvokaat Ilmo Maaroosi kelmuses süüdi, Postimees, 28. september 2006
*Riigikohus jättis Ilmo Maaroosi vanglakaristuse muutmata, Postimees, 20. juuni 2007
*Kelmadvokaat Ilmo Maaroos on vangla eest jooksus, Eesti Päevaleht, 5. juuli 2008
*Politsei toimetas Šuvalovi ja Maaroosi trellide taha, Postimees, 10. september 2008
Kaido Kama

**Kaido Kama** (sündinud 18. detsembril 1957 Viljandis) on eesti-võru poliitik.

## Haridus ja varasem karjäär
Kaido Kama lõpetas 1975. aastal C. R. Jakobsoni nimelise Viljandi 1. Keskkooli. Aastatel 1975–1976 õppis ta ERKIs arhitektuuri.

Aastatel 1982–1990 töötas Kama Antsla metskonnas metsnikuna.

## Poliitiline karjäär
Aastal 1990 valiti Kaido Kama Eesti Kongressi liikmeks. Ta oli ka Eesti Komitee ja Põhiseaduse Assamblee liige. Aastatel 1990–1992 oli Kama Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige ja omandireformikomisjoni esimees. Ta kuulus 1990. aastal Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna asutajate hulka. Aastal 1992 valiti Kama Isamaa nimekirjas Riigikokku. VIII Riigikokku valiti ta Parempoolsete nimekirjas, kuid ta loobus mandaadist. Erakonna liitumise järel oli ta Rahvaerakonna juhatuses.

Kaido Kama oli aastatel 1992–1994 Mart Laari valitsuse justiitsminister ja 1994–1995 Andres Tarandi valitsuse siseminister.

## Hilisemad ametid
Kaido Kama on töötanud muu hulgas peaminister Juhan Partsi nõunikuna, kaitseministeeriumi nõunikuna, aktsiaseltsis Remedia ja Karula rahvuspargis.

Aastatel 1997–2004 oli ta Võru Instituudi direktor. Suvel 2008 asus Kaido Kama nõustama riigikontrolör Mihkel Oviiri.

## Tunnustus
* 1998 Riigivapi IV klassi teenetemärk
* 2002 Bernard Kangro kirjanduspreemia

## Teoseid
* "Ümbreilma reisikirä", Fontese Kirjastus 2001, ISBN 9985935616

## Isiklikku
Tema ema Himma Kama (1923–2019) oli ujumistreener, isa Endel Kama (1925–2017) oli Viljandi ratsaspordiorganisaatoreid ja vabariikliku kategooria ratsaspordi kohtunik.

Kaido Kama oli 1980–1995 abielus Pille Tomsoniga. Sellest abielust sündis neli last.

Tal on tütred Kärg ja Põim ning pojad Susi, Põvvat, Pikne ja Mõtus Lõmaš.

## Viited

## Välislingid
* RAADIO ÖÖÜLIKOOL. Kaido Kama. Kogukond globaliseeruvas maailmas
*Kaido Kama: Demokraatia hiilgus ja viletsus, Ööülikool.
*Kaido Kama: Inemisõigusõ ja mia tuust vällä on tulnu, Ööülikool. 
* Kaido Kama: Lõunaeesti keelest ja sallivusest, EPL, 21. mai 2004
* Mihkel Oviir maksab Kaido Kamale 30 000 krooni kuus nõu eest, Eesti Ekspress, 26. juuni 2008
* Kaido Kama: kui me tarbimist ja majanduskasvu ei piira, siis lõpetame taas korilastena!, Õhtuleht, 6. jaanuar 2018
Gustav Sule

**Gustav Sule** (28. august (vkj)/ 10. september 1910 Tartu – 3. aprill 1942 Lavrovoje, Kotlase rajoon, Arhangelski oblast, Vene NFSV) oli Eesti kergejõustiklane (odaviskaja).

Aastatel 1928–1940 tuli ta Eesti meistriks 9 korral odaviskes ja ühe korra kõrgushüppes. Ta parandas 1931–1938 kuuel korral Eesti odaviskerekordit (69.54 – 75.93,5). 

Ta sai 1. Euroopa meistrivõistlustel (Torino, 1934) pronksmedali ning 2. Euroopa meistrivõistlustel (Pariis, 1938) neljanda koha. 1936. aasta Berliini olümpiamängudel oli ta 11. 

Mobiliseeriti 1941 Punaarmeesse. Oli tööpataljonis, seal olnud alatoitlusest tekkis tal kurnatus, mistõttu suri hiljem kopsupõletikku.

## Tunnustus
*1934 Eesti parim sportlane 

## Mälestuse jäädvustamine
Alates 1958. aastast peetakse Tartus Gustav Sule mälestusvõistlusi.

Aastatel 1992–2001 kandis üks Eesti puistlastilaev nime Gustav Sule ja sõitis Eesti lipu all. 

## Välislingid
*
Laulupeo puiestee

**Laulupeo puiestee** on tänav Tartus Tähtvere linnaosas, Tähtvere pargi servas.

Tänav algab Kreutzwaldi tänava, J. Hurda tänava ja Jakobi tänava ristmikult ning kulgeb loodesse. Tänav on umbes 790 m pikk. Sai nime 29.oktoobril 1987.

Selle tänava ääres asuvad Tartu lauluväljak ja Tartu õlletehas, mis jäävad tänavast kirdesse. Tänavast edelasse jääb Tähtvere park.

Tänavat on varem nimetatud Tähtvere teeks, see on olnud osa Gustav Adolfi tänavast ja kuni 1.09.1989 nimetati seda osaliselt Viktor Kingissepa tänavaks.

Sellel tänaval on elanud Karl Menning, Juri Lotman ja Eino Krall.

## Viited
Laulupeo tänav

**Laulupeo tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Torupilli asumis.

Tänav saab alguse Tartu maanteelt ja lõpeb Kollase tänava lõpus, kus algab Jaan Poska tänav. Tänava pikkus on 430 meetrit. Tänav on alates ristumisest Juhan Kunderi tänavaga kuni Tartu maanteeni ühesuunaline.

Esimese Eesti Vabariigi ajal asus Laulupeo tänaval Eesti üks suuremaid ja tuntumaid autotranspordiettevõtteid Eduard Poola veoäri.

Laulupeo tänaval paikneb mälestuskivi esimesele Tallinnas peetud laulupeole, mis toimus 1880. aastal seal laiunud Lutheri heinamaal.

## Viited
Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik

**Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik** oli 1. järgu haldusüksus Etioopia edelaosas.

Osariigi endisele alale jäävad Omo ja Nechisari rahvuspark.

## Ajalugu
Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik moodustati 1992. aastal. 2020. aastal eraldati sellest Sidama osariik ja 2021. aastal Edela-Etioopia rahvaste osariik. 2023. aastal jagati osariigi järele jäänud osa Kesk- ja Lõuna-Etioopia osariigiks.

## Haldusjaotus
Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik oli jagatud kümneks piirkonnaks ja viieks piirkonna õigustega maakonnaks.

## Viited
Purunemine

**Purunemine** on protsess, mille käigus materjali väikesed tükid (puru) eralduvad uuritava objekti küljest tänu löögile või survele (sisemisele rõhule). Näiteks meteoriidi kokkupõrkamine planeedi või mõne muu kosmilise objekti pinnaga põhjustab selle purunemise. Kaevanduses ja geoloogias põhjustab kivimite purunemist kaevanduse või puuraugu seintes kivimi kohal oleva maapinna raskuse poolt tekitatud rõhk.

## Tuumapurunemine

Tuumafüüsikas on tuumapurunemine protsess, mille käigus suurest aatomituumast eraldub hulk nukleone kokkupõrke tõttu suure energiaga osakesega (tavaliselt footoni või neutroniga).

Tuumapurunemine toimub looduslikult Maa atmosfääris tänu suure energiaga kosmiliste kiirte kokkupõrkele atmosfääri aatomitega. Kosmilistel kehadel, millel atmosfäär puudub, toimub kosmiliste kiirte tekitatud tuumapurunemine keha pinnal.

Tehislikult on võimalik tuumapurunemist esile kutsuda elementaarosakeste kiirendi abil. Elavhõbeda, tantaali või mõne teise raske metalli pihta suunatud kõrge energiaga osakeste voog lööb tuumast välja 20-30 neutronit iga põrke kohta. Seda nähtust kasutatakse kontrollitud neutronvoogude saamiseks. Sellisel moel neutronite tekitamine on küll oluliselt kallim kui ahelreaktsiooni tulemusena saadud neutronvoost, kuid kallima hinna kaalub üles võimalus saada neutroneid vajalikul ajal ja vajalikus koguses ning ilma ahelreaktsiooni reaktori poolt tekitatud soojuseta.
19. Relvagrenaderide SS-diviis (läti 2.)

**19. Relvagrenaderide SS-diviis (läti 2.)** (saksa keeles *19. Lettische SS-Freiwilligen-Division, 19. Waffen-Grenadier-Division der SS (lettische Nr. 2)*) oli peamiselt lätlastest koostatud Relva-SS koosseisu kuuluv jalaväediviis. Diviis formeeriti jaanuaris 1944 2. Läti SS-Brigaadist (saksa *2. SS-Infanterie-Brigade (mot)*).

## Ülemad
*SS-Brigadeführer Fritz von Scholtz (mai 1943 – 5. september 1943)
*SS-Brigadeführer Hinrich Schuldt (5. september 1943 – 15. märts 1944)
*SS-Oberführer Friedrich-Wilhelm Bock (15. märts 1944 – 13. aprill 1944)
*SS-Gruppenführer Bruno Streckenbach (13. aprill 1944 – mai 1945)
## Koosseis
*42. Relva-SS Grenaderirügement "Voldemars Veiss" (*Waffen-Grenadierregiment der SS „[[Voldemars Veiss|Voldemars Weiss]]“*), Waffen-Sturmbannführer Nikolajs Galdiņš
*43. Relva-SS Grenaderirügement "Hinrich Schuldt" (*Waffen-Grenadierregiment der SS 43 „Hinrich Schuldt“*), Waffen-Sturmbannführer Valdemars Reynolds
*44. Relva-SS Grenaderirügement  (*Waffen-Grenadierregiment der SS 44*), Waffen-Obersturmbannführer Rūdolfs Kociņš
*19. suurtükirügement  (*Waffen-Artillerie-Regiment der SS 19*), 
*19. füsiljeerpataljon (*SS-Füsilier-Bataillon 19*), 
*19. tankitõrjepataljon (*SS-Panzerjäger-Abteilung 19*), 
*19. pioneerpataljon (*SS-Pionier-Bataillon 19*), 
**SS-Nachrichten-Abteilung 19*
**SS-Versorgungseinheiten 19*.
## Kirjandus
*Arthur Silgailis, Latvian Legion. - San Jose, RJ Bender Pub, 1986. ISBN 0-912138-35-1
Loodus (täpsustus)

**[[Loodus]]** on kõige laiemas mõttes kogu füüsiline maailm (mis võib olla inimese kujundatud, kuid pole inimese loodud).

"**Loodus**" on ka erinevate asjade nimeks: 
*Loodus oli Eesti kirjastus, mis eksisteeris 1920–1940.
*Loodus oli 1922–1924 ilmunud populaarteaduslik loodusalane ajakiri.
*Loodus oli 1997–2006 ilmunud populaarteaduslik loodusalane ajakiri, mille asemel aastast 2007 ilmub Loodusesõber.
*Loodus on saareke Lääne-Virumaa rannikul Koolimäe lahes Älvi saarest kirdes.
*Loodus on perekonnanimi
**Leopold Loodus (1911–1967), Eesti sõjaväelane
**Mihkel Loodus (sündinud 1937), Eesti tõlkija ja ajakirjanik
**Rein Loodus (sündinud 1931), Eesti kunstiajaloolane
**Tarmo Loodus (sündinud 1958), Eesti poliitik
*"Loodus", Ralph Waldo Emersoni essee 

## Vaata ka
*Eesti Loodus
*Eesti loodus
Seliger

**Seliger** (ka Selijärv; vene Селигер) on järv Ida-Euroopas Venemaal. Asub Valdai kõrgustiku loodeosas Tveri ja Novgorodi oblasti piiril. 

Järv asub 205 m kõrgusel ja on 260 km² suur. Seligeris on umbes 160 saart, neist suurim on Hatšin. Stolobnõi saarel asub Nilovi klooster, kus Nõukogude ajal oli sõjavangilaager. Gorodomlja saarel asub Solnetšnõi alev.

Seligeri voolab sisse üle 100 jõe ja oja. Järvest voolab välja Seližarovka jõgi.

Järve lõunakaldal asuv Ostaškovi linn on soositud puhkekoht. Juulis ja augustis ulatub veetemperatuur 25 °C-ni.

Järves elab umbes 30 liiki kalu.

## Välislingid

*http://www.seligerland.ru/seliger.htm
Agordat

**Agordat** on linn Eritreas Gash Barka provintsis. Asub Barka jõe ääres.

Agordatis on Massawasse viiva raudtee algusjaam. Linnas on riigi suuruselt teine mošee.

Linna ümbruses on banaaniistandused.

21. detsembril 1893 toimus linna lähedal lahing Muhammad Ahmadi sudaanlaste ja Itaalia vägede vahel.
Ivars Kalniņš

**Ivars Kalniņš** (sündinud 1. augustil 1948 Riias) on läti filmi- ja teatrinäitleja.

Kalniņš on mänginud muu hulgas telesarjas "TASS on volitatud teatama" (1984) ning filmides "Silva" (1981), "Valge tants" (1981), "Ärge tulistage valgeid luiki" (1984) ja "Don Juani seiklused" (1985).

## Tunnustus
*Balti Täht (2016) 

## Viited

## Välislingid
*
Heinrich von der Brüggen

**Heinrich von der Brüggen** (surnud 1501. aasta hilissügisel) oli Liivi ordu maamarssal.

Heinrichi vanemad olid Philipp von der Brüggen ja Margarete von Beeck. Ta sündis Bockumi kihelkonnas Krefeldi lähedal Reinimaal. Brüggenite suguvõsa juured olid Marki krahvkonnas, kuid 14. sajandil olid nad Kölni peapiiskopi vasallidena Reinimaale ümber kolinud. Heinrichi kaks nooremat venda, Eberthard ja Gerhard, tulid samuti Liivimaale, neist esimesest sai orduvasall ja teisest Liivi ordu liige.

Heinrich astus ordusse tõenäoliselt väga noorelt. Võimalik, et ta oli enam-vähem üheealine Wolter von Plettenbergiga, kuid võis olla ka temast vanem. 1478. aastal on teda mainitud Sigulda linnusekomtuurina (*Hauskomtur*). 1486. aastal oli ta Grobiņa foogt, 1490. aastal sai aga Kuldīga komtuuriks. 1495. aastal nimetas uus ordumeister Wolter von Plettenberg ta maamarssaliks. Seda ametit pidas ta kuni surmani 1501. aasta sügisel.

1501. aasta novembris tungisid Liivimaa-Moskva sõja tõttu Liivimaale venelased, kes rüüstasid rängalt idapoolseid alasid. Et Plettenberg oli sel ajal raskelt haige, oli ordu sõjaline juhtimine täielikult maamarssali vastutada. Ent ordu tõsisemat vastupanu ei organiseerinud ning passiivsuses hakatigi süüdistama maamarssalit. Ta suri aga vahetult pärast venelaste esimesi sõjaretki, seega on võimalik, et ka teda tabas mõni nakkushaigus.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 119 (lk 147).
Gerhard von der Brüggen

**Gerhard von der Brüggen** (surnud 1529) oli Liivi ordu liige ja Kuldīga komtuur.

Gerhardi vanemad olid Philipp von der Brüggen ja Margarete von Beeck. Ta sündis Bockumi kihelkonnas Krefeldi lähedal Reinimaal. Brüggenite suguvõsa juured olid Marki krahvkonnas, kuid 14. sajandil olid nad Kölni peapiiskopi vasallidena Reinimaale ümber kolinud. Gerhardi kaks venda, Eberthard ja Heinrich, tulid samuti Liivimaale, neist esimesest sai orduvasall ja teisest Liivi ordu maamarssal.

Gerhard sai ordu liikmeks enne 1493. aastat, mil temast sai Kuldīgas kumpan, samal ajal oli tema vanem vend Heinrich seal komtuur. 1502. aastal sai tast Dobele komtuur ja 1519. aastal Kuldiga komtuur. Sel ametipostil oli ta kümme aastat, kuni oma surmani.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 119 (lk 147).
Justiitsminister

**Justiitsminister** on valitsuses minister, kelle ülesanne on riigi õiguspoliitika kavandamine ning õiguse süsteemne arendamine. Justiitsminister on justiitsministeeriumi juht. Mõnedes riikides tegeleb justiitsminister ka valimiste korraldamisega. Mõnedes riikides tegeleb õiguspoliitikaga kas siseminister ja/või õiguskantsler. 

## Eesti justiits- ja digiminister
Ernst von Münchhausen

**Ernst von Münchhausen** (surnud 1550) oli Liivi ordu liige ja Kuldīga komtuur aastatel 1535–1544.

Ernsti vanemad olid Ludolf von Münchhausen ja Katharina von dem Busche. Ta sündis Vestfaalis Haddenhausenis Mindeni lähedal. Tema suguvõsa oli üks Weseri piirkonna mõjukamaid. Tema vend või nõbu oli Kuramaa ja Saare-Lääne piiskop Johann, nende vend või nõbu oli ka Läänemaa stiftifoogt Christoph. Veel üks tema sugulane, nõbu Heinrich, oli orduvasall Kuramaal. 1530. aastal viibis Ernsti juures ka tema vend Wilhelm. Jasper von Münchhausen, kes oli 16. sajandi alguses Bremeni komtuur, oli Ernsti kaugem sugulane, pärinedes Münchhausenite teisest harust. 

1521. aastal oli Ernst kumpan Kuldīgas, 1527. aastal sai temast Grobiņa foogt. 1535. aastal sai ta Kuldīga komtuuriks ja oli seda üheksa aastat. Kuus aastat pärast komtuuri ametist lahkumist ta suri. 

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 601 (lk 456–457).
*Leonid Arbusow vanem. *Livlands Geistlichkeit vom Ende des 12. bis ins 16. Jahrhundert*. Teil 2, lk 72.
Christoph von Münchhausen

**Christoph von Münchhausen** (ka **Mönnikhusen**) oli Läänemaa stiftifoogt aastatel 1557–1561, arvatava vaheajaga 1558–1559.

Christoph oli Kuramaa ja Saare-Lääne piiskopi Johann V sugulane, kuid pole päris selge, kas tema vend või nõbu. Christoph sai Läänemaa stiftifoogtiks ilmselt piiskop Johanni toetusel. Tema üpris lähedased sugulased olid ka Kuldīga komtuur Ernst ja Kuramaa orduvasall Heinrich von Münchhausen. Christophi tütar Kattreyne abiellus 1568. aastal Diedrich von Lynteniga.

Esimesed teated Christoph von Münchhauseni viibimisest Liivimaal on kas 1549. või 1550. aastast. Liivi sõja alguses paistis ta silma äärmusliku Taani-meelsusega, mida võib seostada sellega, et ta oli Taani kuninga vasall Kolga mõisas Harjumaal. 1558. aasta suvel haaras Münchhausen Tallinna komtuuri Franz von Siegenhoveni kaasabil Toompea väikese linnuse oma kätte ja kuulutas end Taani kuninga asehalduriks Liivimaal, väites, et Taani võim Põhja-Eestis on taastatud. Et ta aga Taani kuningas Christian III-t varem oma avantüürist ei informeerinud, siis ei saanud ta ka mingit toetust ja aasta lõpuks suutis Liivimaa ordu oma võimu Tallinnas taastada ja saada ka oma kontrolli alla Toompea väikese linnuse, mida haldas Münchhauseni poolt volitatud lossipealik Heinrich von Uexküll. 

Christoph jäi siiski edasi Läänemaa stiftifoogtiks ja oli üks hertsog Magnuse lähemaid abilisi pärast seda, kui too 1560. aasta alguses Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopkonnad üle võttis. 1560. aastal surus ta maha talupoegade ülestõusu Läänemaal ja lasi eestlaste juhi, kuninga, Kuressaares hukata. Ent 1561. aastal vabastati Münchhausen stiftifoogti ametist. Ettekäändeks toodi pillav valitsemisstiil, kuid tegelikult võisid selle taga olla poliitilised intriigid. Christoph viibis seejärel veel lühikest aega Läänemaal, kuid lahkus peagi Liivimaalt.

Christoph von Münchhausen suri Saksamaal 1565. aasta paiku.

## Kirjandus
*Andres Adamson. *Hertsog Magnus 1540–1583: Tema elu ja aeg*. Tallinn: Argo, 2005. ISBN 9949-415-40-3 (köites)
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Lk 457.
Heinrich von Münchhausen

**Heinrich von Münchhausen** oli rüütel ja orduvasall Kuramaal.

Heinrich oli mõjukate Liivimaa isandate, Kuramaa ja Saare-Lääne piiskopi Johanni, Läänemaa stiftifoogti Christoph von Münchhauseni ning Kuldīga komtuuri Ernst von Münchhauseni sugulane. Võimalik, et ta sai orduvasalliks tänu Johanni ja Ernsti abile. 1548. aastal on teda Kuramaal olevana mainitud.

1545. aastal oli Heinrich üks piiskop Johanni saadikutest Saksa-Rooma riigipäevale. 

## Viited

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Lk 457.