open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roy Cochran

**Roy Cochran** (õieti **LeRoy Braxton Cochran**; 6. jaanuar 1919 Richton, Mississippi osariik – 26. september 1981, Gig Harbor, Washingtoni osariik) oli Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane, kes võitis kaks kuldmedalit 1948. aasta Londoni olümpiamängudelt nii 400 m tõkkejooksus kui ka 4×400 m teatejooksus.
Isotermiline protsess

**Isotermiline protsess** on termodünaamiline protsess, mis toimub jääval temperatuuril:
:T = \text{const.} \quad \Leftrightarrow \quad T_1 = T_2.
Siin tähistavad T_1 ja T_2 protsessi alg- ja lõpptemperatuuri. 

, Protsessi muutuvad suurused on aine maht (ruumala) ja rõhk.

Ideaalse gaasi olekuvõrrandist
:pV = nRT = \text{const} \quad \Leftrightarrow \quad p \sim \frac{1}{V}
tuleneb, et muutumatu temperatuuri  T korral on mahumuutus  ja rõhumuutus omavahel pöördvõrdelises seoses: 
:\frac{V_1}{V_2} = \frac{p_2}{p_1}.

Isotermilises protsessis gaasi kokkusurumisel või paisumisel tehtav töö
: W = n \, R \, T_1\ln\left(\frac{V_1}{V_2}\right) = n \, R \, T_1 \ln\left(\frac{p_2}{p_1}\right),
kus n on ainehulk (moolides) ja  R on universaalne gaasikonstant. 

Isotermiline protsess on näiteks homogeense vedeliku keemine.

## Viited
Isobaariline protsess

**Isobaariline protsess** on termodünaamiline protsess, mis toimub jääval rõhul; protsessi muutuvad suurused on aine temperatuur ja maht (ruumala).

Ideaalse gaasi korral on gaasi mahu V ja temperatuuri T jagatis vastavalt Gay-Lussaci seadusele konstantne:  
:\frac{V}{T} = \mathrm{const}.
Kui temperatuuril T_1 on gaasi maht V_1 ja sama rõhu juures temperatuuril T_2 vastavalt V_2, siis
: \frac{V_1}{T_1}=\frac{V_2}{T_2}   ehk   V_2 \over V_1} = {T_2 \over T_1.
Seega kui rõhk protsessis on muutumatu, siis on gaasi temperatuuri- ja mahumuutused omavahel võrdelises seoses.
Gaas teeb jääval rõhul paisumisel tööd  W, mida saab vastavalt termodünaamika esimesele seadusele avaldada järgmiselt:
: W = p \cdot \Delta V = n \cdot R \cdot \Delta T,
kus p on rõhk, n on ainehulk (moolides) ja R on universaalne gaasikonstant.

Ligikaudselt võib isobaariliseks protsessiks lugeda näiteks auru tekkimist aurukatlas.

## Viited
Friedrich Malm

**Friedrich Leonhard Malm** (1. juuni 1903 Alutaguse kihelkond – 31. märts 1973 Göteborg) oli eesti majandusteadlane.

Malm õppis 1921–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas, mille lõpetas 1925. aastal. Ta oli Tartu Ülikooli õppejõud, Ühistegevuse Instituudi juhataja, Hüpoteegipanga raamatupidaja, raamatupidaja Lorupi klaasitehases ja Põllumajanduse Panga juhataja. 1944 põgenes Malm Rootsi.

## Teoseid
* Arvo Horm, Karl Inno ja Friedrich Leonhard Malm (toim) "Eesti krediidiühistud" Tartu: Akadeemiline Ühistegevuse Selts, 1940

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Carnot' tsükkel

**Carnot' tsükkel** ehk **Carnot' ringprotsess** on pöörduv termodünaamiline protsess, mis koosneb kahest isotermilisest protsessist ja kahest adiabaatilisest protsessist:

1) isotermilisel paisumisel on töökeha (nt ideaalne gaas) kokkupuutes soojusallikaga, mille absoluutne temperatuur on *T*1, ja saab sellelt soojushulga *Q*1;

2) adiabaatilisel paisumisel teeb töökeha oma siseenergia arvel tööd ning jahtub jahutaja temperatuurini *T*2;

3) isotermilisel kokkusurumisel annab töökeha temperatuuril *T*2 jahutajale soojushulga *Q*2;

4) adiabaatilisel kokkusurumisel keha temperatuur tõuseb uuesti soojusallika temperatuurini.

Carnot' tsükkel on termodünaamiline ringprotsess, mida kirjeldas soojusmasina tööd analüüsides Nicolas Léonard Sadi Carnot' aastal 1824 ning laiendas Émile Clapeyron aastatel 1830  ja 1840. 

Carnot' ringprotsessi kasutegur \eta ei sõltu töökeha omadustest, vaid ainult soojusallika temperatuurist T_1 ja jahutaja temperatuurist  T_2: 
:\eta = 1-\frac{T_2}{T_1}.

See Carnot’ teoreemina tuntud seos määrab soojusjõumasina kasuteguri suurima teoreetiliselt võimaliku väärtuse. Mida suurem on erinevus soojusallika temperatuuri ja jahutaja temperatuuri vahel, seda kõrgem on kasutegur – seda suurem osa protsessi juhitud soojushulgast muudetakse ringprotsessis mehaaniliseks tööks ning seda väiksem soojushulk antakse üle jahutajale. Ringprotsessi juhitav soojushulk muutuks täielikult mehaaniliseks tööks ainult juhul, kui jahutaja temperatuur T_2 oleks 0 K, mis pole aga võimalik.

Kui vaadeldav protsess toimub vastassuunas, nimetatakse seda pöördringprotsessiks. Sellel protsessil rajaneb mitmesuguste jahutus- ja külmutusseadmete ning soojuspumpade töö.
 

## Vaata ka
* Ringprotsess

## Viited

## Välislingid
*Soojusmasinad, adiabaatilised protsessid ja adiabaatiline invariant – Carnot’ tsükkel
Voolutihedus

**Voolutihedus** *J* võrdub elektrivoolu tugevuse *I* ja elektrijuhi ristlõikepinna pindala *A* jagatisega:
:J = \frac{I}{A}.
Valem kehtib tingimusel, et voolu jaotus juhi ristlõikes on ühtlane.

Voolutiheduse ühikuna on A/m2 kõrval kasutusel ka A/mm2.
Jan Tönnisson

**Jan Tönnisson** oli Liivi ordu vasall 15. sajandil.

23. veebruaril 1421 läänistas ordumeister Siegfried Lander von Sponheim Rakveres temale pool adramaad Paldoga külas, kuna tema varasem lääniürik oli ära põlenud.

## Kirjandus
*IBICUS. Jan Tönnisson, orduvasall. Eesti Päevaleht, 18. juuli 1973, nr. 54, lk. 6.
Johannes Oskar Lauri

**Johannes Oskar Lauri** (6. detsember 1891 Rannu vald – 5. jaanuar 1974 Stockholm) oli eesti vaimulik, Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop.

Johannes Oskar Lauri õppis Rannu kihelkonnakoolis. Kihelkonnakooli lõpetamise järele astus ta Hugo Treffneri gümnaasiumi 3. klassi. Gümnaasiumi lõpueksamid sooritas ta Tartu Aleksandri gümnaasiumi õpilasena kevadel 1912. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1912–1916, lõpetades selle *cand. theol.* kraadiga. Konsistooriumi eksamid sooritas ta septembris 1916 ja asus prooviaastale Viljandi Pauluse kogudusse Jaan Lattiku juurde. Ordineeriti pastoriks 17. juulil 1917 praost Mihkel Jürmanni poolt.

Oli 1917–1919 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Juunis 1919 asus ta Võru praostkonna vikaari ametikohale, asukohaga Otepääl. Novembris 1919 valiti ta Otepää Maarja koguduse õpetajaks, kus teenis Eestist lahkumiseni septembris 1944. Ta valiti aastal 1924 Võru praostkonna abipraostiks ja selle praostkonna jagamise järele 1924. aastal Võru ja Valga praostkondadeks, aastal 1929 Valga praostkonna praostiks. Aastatel 1934–1944 oli ta Konsistooriumi assessor ja aastatel 1935–1939 oli ta Lõuna vikaarkonna piiskoplik vikaar. 4. novembril 1943 valis Kirikukogu ta vikaarpiiskopiks.

Lahkus 1944. aastal Saksamaale ja 1947. aastal Saksamaalt Rootsi. Aastal 1957 sai piiskopiks (kuna piiskopiamet muudeti peapiiskopiametiks ja vikaarpiiskopiamet piiskopiametiks).

Johannes Oskar Lauri oli Eesti Komitee esimees. Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.

Valiti Kirikukogu poolt 26. mail 1964 peapiiskopiks. Emerituuri läks 31. detsembril 1971. Tema ametijärglaseks sai Konrad Veem.

Ta kandideeris I Riigivolikogu valimistel 54. ringkonnas.

## Kirjandus
*Richard Koolmeister. Peapiiskop Joh. O. Lauri – rahvakiriku eest võitleja. Eesti Päevaleht, 16. jaanuar 1974, nr. 4, lk. 4.
Paabeli torn

**Paabeli torn** oli Piibli järgi taevani ulatuv torn, mille tahtsid rajada tulevase Paabeli uhkeks muutunud asukad. Jumal vihastas nende kavatsuse peale ja segas ära ehitajate keeled, nii et need ühel päeval järsku enam omavahel kõnelda ei saanud, läksid laiali ning jätsid torniehituse pooleli. 

Seda on kirjeldatud 1. Moosese raamatu 11. peatükis salmides 1–9: *Kogu maailmas oli aga üks [[keel]] ja ühesugused sõnad. Ja sündis, kui nad hommiku poolt teele läksid, et nad [[Sinearimaa]]l leidsid oru ja jäid sinna elama. Nad ütlesid üksteisele: "Tehkem nüüd telliskive ja põletagem neid hästi. Siis olid [[telliskivi]]d neile [[ehituskivi]]deks ja [[maapigi]] oli [[sideaine]]ks. Ja nad ütlesid: "Tulge, ehitagem enestele linn ja [[torn]], mille tipp oleks taevas, ja tehkem enestele nimi, et me ei hajuks üle kogu maailma!" Aga [[Issand]] tuli alla vaatama linna ja torni, mida inimlapsed ehitasid. Ja Issand ütles: „Vaata, rahvas on üks ja neil kõigil on üks keel, ja see on alles nende tegude algus. Nüüd ei ole neil võimatu ükski asi, mida nad kavatsevad teha! Mingem nüüd alla ja segagem seal nende keel, et nad üksteise keelt ei mõistaks!" Ja Issand pillutas nad sealt üle kogu maailma ja nad jätsid linna ehitamata. Seepärast pandi sellele nimeks Paabel, sest seal segas Issand ära kogu maailma keele ja sealt pillutas Issand nad üle kogu maailma.*

## Ajalooline tagapõhi

Legendi Paabeli tornist on seostatud mitme ajaloolise ehitisega. Kõige sagedamini peetakse selle aluseks Babüloni tsikuraati nimega Etemenanki, mis oli algselt rajatud oletatavasti 2. aastatuhandel eKr. Aegade jooksul on Etemenankit korduvalt purustatud ja jälle üles ehitatud.

Hilisemate kirjelduste järgi (seda on maininud ka Herodotos) oli tsikuraat seitsmekorruseline. Välistrepid viisid selle tippu, kus paiknes tempel, milles elas Babüloonia peajumal Marduk. Tellistest ehitatud hoone oli 91 meetrit kõrge ja selle põhi oli ristkülikukujuline. Seda on nimetatud maailmaimeks, ehkki Vana-Kreekast pärit seitsme maailmaime loendites seda tavaliselt ei mainita.

On võimalik, et Assüüria vallutuse järel Babüloni küüditatud heebrealased võtsid Etemenanki taastamisest osa ja sealtkaudu jõudis legend Paabeli tornist vanasse testamenti.

## Viited

## Välislingid
Rüdiger

**Rüdiger**, ka **Ruediger** (vene keeles *Ридигер*) on ilmselt Ida-Preisimaalt pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
## Suguvõsa liikmeid
*Jakob *Wilhelm von Rüdiger* (1752 Königsberg – 1814 Jelgava, Kuramaa), aadeldati 1791. aastal Saksa-Rooma aadlikuks, jurist, Kuramaa ülemõuekohtu nõunik
*Friedrich Wilhelm von Rüdiger (1770–1840) (*Федор Иванович Ридигер*), Venemaa keisririigi sõjaväelane, Preobraženski polgu kasarmute järelvaataja, kolleegiumiassessor
*Johann *Wilhelm von Rüdiger* (1777–1870), aadeldati 1791. aastal Saksa-Rooma aadlikuks, jurist Kuramaal 
*Krahv (1847) ''Friedrich'' Alexander ''von Rüdiger'' (1783–1856) (Ридигер, Фёдор Васильевич), 1791. aastast Saksa-Rooma aadlik, 1847. aastast krahvitiitel Venemaal, Venemaa keisririigi sõjaväelane (ratsaväekindral) 
*Georg *Hermann von Rüdiger* (1788–1832), jurist, Kuramaa  ülemõuekohtu ülemsekretär 
*Paul von Rüdiger (1825–1894), Venemaa keisririigi sõjaväelane (polkovnik) 
*Paul von Rüdiger (1871–1941), jurist 
*Wilhelm von Rüdiger (1874–1960), jurist 
*Aleksandr Aleksandrovitš von Rüdiger (1870–1929), Venemaa keisririigi ametnik, jurist, kohtunik Kolpinos, kolleegiumiassessor, tõeline riiginõunik
*Mihhail Aleksandrovitš Ridiger (1902–1962), Lutheri mööblivabriku raamatupidaja Tallinnas, hiljem õigeusu vaimulik
*Aleksei Mihhailovitš Ridiger (Rüdiger) (1929–2008), Moskva ja kogu Venemaa patriarh Aleksius II

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 411-412.
**Deutsches Geschlechterbuch*. Bd 118. Görlitz: Druck und Verlag von C. A. Starke, 1943. Lk 471-508.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelige Häuser B. Bd II. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1956. Lk 351-358.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelige Häuser B. Bd XX. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1993. Lk 373-377.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd XII. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2001. Lk 94-96.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Gräfliche Häuser B. Bd II. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1960. Lk 357-359.
Nicolas Appert

**Nicolas Appert** (17. november 1749 Châlons-en-Champagne – 1. juuni 1841 Massy) oli prantsuse leiutaja, konserveerimise pioneer.

Appert töötas 1784–1795 Pariisis kondiitri ja kokana. 1795. aastal hakkas ta katsetama, et leida moodust säilitada toiduaineid: suppe, juurvilju, mahlu, piimatooteid, tarretisi, moose ja siirupeid. Ta asetas toidu klaasist purki, pitseeris selle korgi ja pitseerimisvahaga ning asetas selle keevasse vette.

Pärast umbes 15 aastat kestnud katsetusi avalikustas Appert oma leiutise ja sai 1810. aasta jaanuaris auhinnaks 12 000 Prantsuse franki. Samal aastal avaldas ta raamatu "L'Art de conserver les substances animales et végétales" ("Loomsete ja taimsete ainete säilitamise kunst"). See oli esimene raamat, mis käsitles tänapäevast toidu säilitamise meetodit.

Appert asutas Pariisi lähedal Massys konservitehase La Maison Appert ('Apperti maja'). See oli enam kui pool sajandit enne seda, kui Louis Pasteur tõestas, et kuumus tapab bakterid. Appert patenteeris oma meetodi ja hakkas oma tehases tootma mitmesuguste toiduainete konserve. Ta kasutas selleks paksuseinalisi suure suuga klaaspudeleid, ühesuguseid kõigi toodete jaoks: nii loomaliha, linnuliha, munade kui piima jaoks.

Oma meetodi reklaamimiseks konserveeris Appert ükskord terve lamba. Selleks oli vaja nii suurt pudelit, kuhu lammas sisse mahuks. Ta jättis pudeli ülaossa õhuruumi ning korkis ja pitseeris pudeli kindlalt kruustangide abil kinni. Seejärel mähkis ta pudeli lõuendisse, et seda kaitsta, sukeldas keevasse vette ja keetis senikaua, kuni uskus, et pudeli sisu on korralikult läbi keenud.

Apperti meetod oli nii lihtne ja töökindel, et see levis kiiresti laialdaselt. Juba samal 1810. aastal patenteeris inglise kaupmees Peter Durand oma meetodi, mis erines Apperti omast selle poolest, et toitu ei pandud klaaspudelisse, vaid plekktoosidesse. 1812. aastal ostsid inglased Bryan Donkin ja John Hall patendi ja hakkasid konserve tootma. Kümmekond aastat hiljem jõudis meetod Ameerikasse.

Plekktooside masstootmine ei levinud maailmas laialdaselt enne 20. sajandit, sest konserviavajat polnud veel olemas. Konserve tuli avada haamri ja meisliga. Purgiavaja leiutas alles 1855 Robert Yeates ja pöörleva konserviavaja leiutas 1870 William Lyman.

Apperti auks nimetavad prantslased konserveerimist vahel apertiseerimiseks. Seda tuleb eristada pastöriseerimisest, sest Appert kasutas keevat vett, aga Pasteur kuumutas üksnes temperatuurini 70 °C. Liigne kuumutamine võib halvendada toidu maitseomadusi.

## Välislingid

*Prantsuskeelne veebisait
Thomas J. Hicks

**Thomas John Hicks** (7. jaanuar 1875 – 2. detsember 1963) oli Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane, olümpiavõitja.

Hicks võistles 1904. aasta suveolümpiamängudel Saint Louises maratonijooksus. Võistlusolud olid halvad. Joosti katteta rajal ja võistlejaid saatvad sõidukid keerutasid üles suuri tolmupilvi. 

Hicks ei ületanud finišijoont esimesena, aga kui tuli ilmsiks, et esimesena lõpetanud Fred Lorz oli suure osa distantsist läbinud hoopis autoga, kuulutati Hicks võitjaks. USA Amatöörspordiliit diskvalifitseeris Lorzi algul eluks ajaks, aga hiljem, kui Lorz vabandust palus ja selgitas, et ta ei olnud pettust kavandanud, vabastati ta edasisest karistuse kandmisest.

Võistlusrajal turgutati Hicksi strühniini ja brändiga. Esimesest annusest strühniinist (1/60 graani ehk umbes 1 mg) ei olnud abi ja nii anti talle veel teinegi annus. Selle tagajärjel varises mees aga lõpetamise järel täiesti kurnatult kokku. Veel üks annus oleks ta ilmselt tapnud. Tänapäevaste reeglite järgi oleks Hicksigi oodanud diskvalifitseerimine, sest strühniin kuulub spordis keelatud ainete hulka.

Hicks lõpetas 1904. aastal Bostoni maratoni teisena, aga katkestas järgmisel aastal. 1905. aasta Bostoni maratoni võitis just Lorz.

## Vaata ka
*Kergejõustik 1904. aasta suveolümpiamängudel
Niina Sepp

**Niina Sepp** (vene keeles Нина Васильевна Сепп) (30. august 1949 Saksamaa – 21. detsember 2008 Narva-Jõesuu) oli eesti pedagoog, Narva-Jõesuu keskkooli direktor, Narva-Jõesuu linnavolikogu liige, Narva kõrgkooli rajaja ja rektor.

Niina Sepp lõpetas 1972. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Seejärel töötas ta ülikoolis 15 aastat teadurina ja hiljem inglise keele õppetooli juhataja asetäitjana. 

1986. aastal sai temast pedagoogikakandidaat, 1989. aastal dotsent.

1991. aastal rajas ta Narvas Narva kõrgkooli, kus töötas rektorina 1999. aastani, mil kõrgkool muudeti Tartu Ülikooli Narva Kolledžiks. 

Alates 2000. aastast töötas Niina Sepp Narva-Jõesuu keskkooli direktorina.

Niina Sepp on 25 teaduspublikatsiooni, sealhulgas kahe monograafia) autor. 

2002. aastal kandideeris ta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel ja pääses linnavolikokku.

## Viited

## Välislingid
*Умерла Нина Сепп, Viru Prospekt (vene keeles) 
*Не стало Нины Сепп, www.slavia.ee, Dmitri Klenski, 23.12.2008 (vene keeles) 
*Уроки доктора наук, www.netinfo.ee, Jevgeni Ašihmin, 12.02.2002 (vene keeles)
Anna Zielińska

**Anna Zielińska** (sündinud 1977 Poznańis) on poola viiuldaja.

Ta on lõpetanud 2001. aastal Poznańi Muusikaakadeemia viiuli erialal. Esinenud nii solisti, kammer- kui ka orkestrimuusikuna. 

Alates 2000. aastast on ta osalenud Mstislav Rostropovitši juhatatava Bayerische Rundfunk Orchesterakademie töös, esinenud koos orkestritega Eastern Festival Orchestra in Bayreuth, Jeunesses Musicales World Orchestra, RIAS Jugendorchester ja Nationaal Jeugdorkest ning on tihedalt seotud Dresdeni Sümfoonikute tegevusega. Ta on olnud paljude poola heliloojate teoste esmaettekandja, salvestanud muusikat Poola Raadio ja Televisiooni ning muude Euroopa, Aasia ning Lõuna- ja Põhja-Ameerika raadiojaamade ning plaadifirmade 6dB ja Deutsche Grammophon jaoks. 

Solistina on ta osalenud alates 2004. aastast sellistel festivalidel nagu Gelderse Muziek Zomer (Holland), Zda/erzenia (Bydgoszcz), Biennale (Lodz), In Progress (Centre for Contemporary Art Laznia), 3. rahvusvaheline Linux Audio Conference, ZKM Karlsruhe (Saksamaa), Musica Moderna (Lodz), Musica Electronica Nova (Wroclaw), Audio Art (Krakow), Festival Forfest (Kromeriz, Tšehhi), XV Festival de Musica Contemporanea Chilena (Santiago de Chile), MusicAhora (La Serena, Tšiili), Musica Polonica Nova (Wroclaw), Audio Art (Varssavi), 37. Festival International Musiques et Creations Electroniques "Synthese 2007" (Bourges, Prantsusmaa), Visiones Sonoras (Morelia, Mehhiko).

Anna Zielinska on eriti huvitatud improvisatsioonilisest muusikast ja muusikalisest improvisatsioonist. 2001. aastal oli ta saksa ansambli Ensemble Musikbabrik stipendiaat ja osales Earle Browni avatud õpikojas Heekis. 2006. aastal osales ta Chicago The Jazz Institute'i liikmete õpikodades. Tema eksperimentaalne muusikalooming põhineb erinevatel heliallikatel. Ta on teinud koostööd Ernst Bieri, Marek Choloniewski, Hamid Drake'i, Roby Glodi, Frank Gratkowski, Izabella Gustowska, Krzysztof Herdzini, Cezary Konradi, Wojciech Kosma, Herb Robertsoni, Janusz Stolarski, Viktor Tothi, Mikolaj Trzaska, Wu Wei ja Tadeusz Wierzbickiga projektis "The Laboratory of Appearances". Ta on pälvinud 2001. ja 2006. aastal *Grand Prix* Fama Festivalil Swinoujscies teatrilavastuste kaasautorina. 

Hooajal 2003/04 andis ta kontserte kontserdisarjas "ElectromAnia Project", mille eesmärgiks on propageerida viiulit ja elektroakustilist muusikat ning tuua esmaettekandele Poola ja muude maade heliloojate uudisteoseid.

2004. ja 2007. aastal on ta pälvinud Poola Kultuuriministeeriumi stipendiumi.

2006. aastast on ta Poola Elektroakustilise Muusika Ühingu (Polish Society for Electroacoustic Music PSeMe) liige.

## Välislingid
*Anna Zielińska koduleht
Thomas Hicks

**Thomas Hicks** on mitme tuntud inimese nimi:

*Thomas J. Hicks (1875–1963), USA maratonijooksja, Saint Louise olümpiavõitja
*Thomas Hicks (1918–1982), USA bobisõitja, 1948. aasta taliolümpia pronksmedalist
*Thomas Holliday Hicks (1798–1865), USA senaator ja Marylandi kuberner
Sigade lahe dessant

**Sigade lahe dessant** oli USA ebaõnnestunud katse hõivata Kuuba edelaosa ja kukutada võimult Fidel Castro. 

Invasiooni planeerimine algas Ameerika Ühendriikide valitsuse poolt 1960 ja operatsioon tehti teoks aprillis 1961, mõni kuu pärast John F. Kennedy saamist USA presidendiks. Kuuba sõjaväge toetas Nõukogude Liit. Dessant algas Sigade lahte, mis hispaania keeles on *Bahía de Cochinos* rannal nimega *Playa Girón*.

## Viited

## Kirjandus
*Lynch, Grayston L. 2000 Decision for Disaster: Betrayal at the Bay of Pigs. Potomac Books Dulles Virginia ISBN 1-57488-237-6
*Triay, Victor 2001 Andres Bay of Pigs. University Press of Florida, Gainesville ISBN 0-8130-2090-5
Margus Lepa

**Margus Lepa** (sündinud 7. oktoobril 1953 Tallinnas) on eesti raadioajakirjanik, näitleja ja koomik.

## Haridus
Margus Lepa on õppinud Tallinna 2. Keskkoolis ja seejärel Tallinna Muusikakoolis (kontrabassi). Keskhariduse omandas Tallinna Kaugõppekeskkoolis. Töötanud ka tehases Dvigatel. 1974–1978 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris (8. lend). Teatrikooli lõpetamise järel suunati ta tööle Nukuteatrisse ning seejärel teenis ta aega Nõukogude armees. 

## Rollid ja raadiotöö
Ta tegutsenud ka vabakutselisena. Lepa loobus näitlejakarjäärist juba 1980. aastate alguses, kuid mängis viimase rolli 1996. aastal Salong-Teatris (Molière'i "Naiste kool", Arnolphe, lav. Dajan Ahmet). Margus Lepa on töötanud alates 1990. aastatest Nõmme Raadios, mille omanik ta on, saatejuhi ja vastutava toimetajana. Nõmme Raadio ei taotlenud aga raadioloa pikendamist ja lõpetas tegevuse novembris 2024.

Margus Lepa näitlejarollidest on ennekõike tuntud Jorh Adniel Kiir filmides "Kevade", "Suvi" ,"Sügis" ja "Talve". Ta on osalenud estraadikavades, sageli koos Raimo Aasaga. 
Lepa on mänginud ka telelavastustes "Kardemoni linna rahvas ja röövlid" ja "Üle linna Vinski" (1983, apteeker) ja kuuldemängudes.  

## Muud
Sarjas Meelejahutaja Raamatukogu andis kirjastus Helipilt 1991. aastal välja Margus Lepa naljajutu "Klaver katusel". 
1993. aastal valmis helikassett "Muinasjutud / muinajutte loeb Margus Lepa". 1999. aastal andis Lepa välja helikasseti "Margus Lepa loodud ja esitatud laulud".

Lühikest aega tegutses ta ka poliitikas, olles Eesti Vasakpartei (enne Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööpartei) liige, kus tal ei õnnestunud 2003. aasta juhivalimistel partei juhiks saada, mille peale astus ta koos mõttekaaslastega parteist välja. Ta on kuulunud Eestimaalaste Radikaalsesse Erakonda.

2008. aastal valmis Lepast Andres Maimiku ja Rain Tolgi dokumentaalfilm "Radikaal". 

Margus Lepa on tõlkinud eesti keelde Adolf Hitleri raamatu "Minu võitlus" ("Mein Kampf").

## Isiklikku
Margus Lepa ema oli telerežissöör ja näitleja Astrid Lepa, isa laulja Harry Vilpart.

Lepa on lahutatud, tal on kaks last, tütar ja poeg.

## Viited

## Välislingid

*Margus Lepa ema ei lubanud poega Kiireks  Eesti Päevaleht 11.9.1999
*Margus Lepa palub end mitte Kiirena mäletada SL Õhtuleht 3.10.2001
*Margus Lepa: poodu majas köiest ei räägita Põhjarannik 2.4.2002
*Päev Eesti äärmuslikemas raadiojaamas Eesti Ekspress 14.2.2008 
*Maimiku uus dokumentaalfilm uurib Margus Lepa käekäiku Tallinna Postimees 30.12.2008 
*Kes leiab tröösti Margus Lepa kibedast retoorikast? Delfi Publik 31.12.2008
* Riho Laurisaar. Margus Lepa: ma pole kellegi peale tige, ma olengi selline Eesti Päevaleht 10.1.2009
* Rainer Kerge. Margus Lepa filmist "Radikaal": "See ei olnud portree, see oli... šarž!" Õhtuleht, 12. jaanuar 2009
* Silja Paavle. Meeldib see Margusele või mitte, aga Kiir saadab teda ka 60 järgmist aastat. Ühtuleht, 7. oktoober 2013
Pekka Erelt

**Pekka Erelt** (sündinud 21. aprillil 1965) on eesti ajakirjanik. 

Pekka Erelt lõpetas 1983. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1990. aastal Tartu Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Töötas 1992. aastal ajakirja Sina ja Mina toimetuses.  

Aastatel 1991–2026 oli Pekka Erelt Eesti Ekspressi ajakirjanik.

## Teoseid
* "Mardiöö unenägu", valimik EÜS "Veljesto" mardiooperite aariaid (koostaja), Loomingu Raamatukogu 1989.
* Eerik Laid. "Paopaigad" (koostaja; koos Hando Runneliga), Ilmamaa 1997, ISBN 9985821335.
* "Meie Lennart. President Lennart Meri anekdootides, tõsilugudes ja pajatustes" (koostaja; koos Tarmo Vahteriga), Tänapäev 1999, ISBN 9985921224.
* "Eestlase raha läbi aegade" (koos Mart Laari, Ivar Leimuse ja Ivar Sakiga), Eesti Ekspressi Kirjastus 2006, ISBN 9985962567.
* "Surnud luuraja tagasitulek. Spioonilugusid Eestist ja eestlastest" (Hea Lugu 2013).

## Isiklikku
Tema vanemad on Tiiu ja Mati Erelt.

## Viited

## Välislingid
* Pekka Erelti artiklid Eesti Ekspressis 
* Pekka Erelt. Peeter Hirmus Eesti Ekspress, 7. september 2006
* Pekka Erelt. “Palusalu, anna valu!” Eesti Ekspress, 27. juuli 2006
* Pekka Erelt. Jüri Vilmsi teine hukkamine Eesti Ekspress, 11. jaanuar 2007
* Pekka Erelt. Heinz Valk: Aitab! Eesti Ekspress, 17. mai 2007
* Pekka Erelt. Eestlane, kelle kunsti hindas Lenin Eesti Ekspress, 2. august 2007
* Pekka Erelt. Hüpe läbi raudse eesriide ehk sangarid, spioonid ja kameeleonid Eesti Ekspress, 8. märts 2017
Charlie Jenkins

**Charlie Jenkins** (õieti **Charles Lamont Jenkins**; sündinud 7. jaanuaril 1934 New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide endine kergejõustiklane. Melbourne'i olümpiamängudel 1956 võitis ta 400 m jooksu ja kuulus ka USA 4x400 m teatejooksu võidukasse meeskonda.

Barcelonas 1992 võitis 4x400 m teatejooksu olümpiakulla meeskonna varumehena ka tema poeg Chip Jenkins. See oli esmane juhus, kui isa ja poeg on võitnud olümpiakulla ühel ja samal alal.
Tõnis Saarts

**Tõnis Saarts** (sündinud 23. märtsil 1978) on eesti politoloog ja õppejõud.

Ta kaitses 2017. aastal Tallinna Ülikoolis riigiteaduste ja politoloogia alal doktoriväitekirja "The Sociological Approach in Party System Analysis: The Baltic States in the Central and Eastern European Context" ("Sotsioloogiline lähenemine erakonnasüsteemide analüüsil: Balti riigid Kesk- ja Ida-Euroopa kontekstis")" ning sai doktorikraadi.

Ta on töötanud aastatel 2001–2004 TNS Emoris sotsioloogina. Alates 2005. aastast on ta olnud Tallinna Ülikoolis üldpolitoloogia lektor, alates 2018. aastast on ta Tallinna Ülikooli ühiskonnateaduste instituudis võrdleva poliitika dotsent.

## Tunnustus
* 2019 Tallinna Ülikooli sajandi vilistlane
* 2020 Sirbi laureaat
* 2024 Tallinna Ülikooli teenetemärk

## Viited

## Välislingid

* Tõnis Saarts. Pronksisõja juured Eesti Ekspress, 14. juuni 2007
* Tõnis Saarts: IRL-i luhtunud torusõda Ärileht, 24. september 2007
** selle kriitika: Kaarel Tarand: Paugutada ust või pikalt piinata? Eesti Päevaleht / Delfi, 1. oktoober 2007
* Tõnis Saarts: minevikus tuhnimine ei ole poliitvõitluses uus relv EPL, 24. oktoober 2007
* Tõnis Saarts: Oravajahi hooaeg on alanud Delfi, 1. november 2007
Ott Raun

**Ott Raun** (19. juuli 1940 Tallinn – 21. veebruar 2026) oli eesti proosakirjanik, luuletaja ja ajakirjanik. 

## Õpingud ja töö
*1948–1955 Tallinna 27. 7-klassiline kool
*1955–1959 Tallinna 22. Keskkool
*1959–1962 Tallinna Kalanduse Tehnikum
*1960–1962 Tallinna Kalakombinaat, kalatöötleja
*1965–1969 Tallinna Pedagoogiline Instituut, eesti keele ja kirjanduse õpetaja eriala
*1969–1975 ajalehe Nõukogude Õpetaja toimetus, koolikorralduse osakonna korrespondent, alates 1971 osakonnajuhataja
*1975–1998 ajakirja Looming publitsistikaosakonna juhataja
*1998–2023 ajakirja Tuna peatoimetaja

## Looming
Raun on välja andnud kuus luulekogu ("Hobusel on täna sünnipäev" 1973, "Silmlill" 1996, "Kaheks saa" 2002, "Kummelilõhn kirikus" 1991, "Alraun" 2005, "Iseenese väljanäitus" 2010), kolm romaani ("Kõrvaltegelased" 1990, "Kuningas, kes tahtis olla narr" 1995, "Test" 2000), artiklivalimiku "Vaikne eestlane" (1998), muinasjuturaamatu "Kass nimega Inimene" (2015) ning mälestusteraamatud "Vaimu vend" (2015), "Tuba number kaheksa" (2016) ja "Tunaeile. Meenutusi kaheksakümnendatest tunaeilseni" (2019).

## Liikmesus
Ta oli Eesti Kirjanike Liidu liige 1992. aastast, Eesti Arhivaaride Ühingu liige ning kirjandusrühmituse Wellesto liige ja üks selle asutajaid.

## Tunnustus
*2003 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Ott Raun oli abielus arhitekt Ludmilla Raunaga ning ta oli filmimees Mart Rauna ja arhitekt Anu Rauna isa. 

Ta vend oli bibliofiil, näitekirjanik ja ajakirjanik Vallo Raun.

## Viited

## Välislingid
*https://kultuur.err.ee/997087/galerii-ott-raun-esitles-kolmandat-meenutusteraamatut (29.10.2019)
Calvin Smith

**Calvin Smith** (sündinud 8. jaanuaril 1961 Boltonis Mississippi osariigis) on Ameerika Ühendriikide endine kergejõustiklane, sprinter. Ta on püstitanud 100 m jooksus maailmarekordi ning on 200 m jooksus kahekordne maailmameister. 

Smith oli kahtluseta 1980. aastate üks parimaid sprintereid, kuid tagasihoidliku mehena jäi ta teise karismaatilisema ameerika sprindikuulsuse Carl Lewise varju.

3. juulil 1983 purustas Smith Colorado Springsis Jim Hinesi 15 aastat tagasi México olümpiamängudel joostud maailmarekordi, saades tulemuseks 9,93. Nii Hinesi kui ka Smithi tipptulemused sündisid kõrgmäestiku tingimustes.

Samal aastal sai ta Helsingi maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit – 200 m jooksus ja sprinditeates – ning hõbemedali 100 m distantsil, kaotades Lewisele. 4×100 meetri teatejooksus püstitas USA teatenelik maailmarekordiks 37,86.

Los Angelese olümpiamängudel 1984 sai ta kulla 4×100 m teatejooksus. Taas võideti maailmarekordiga – tulemusega 37,83.

1987. aasta Rooma maailmameistrivõistlustel tuli ta 200 meetri jooksus uuesti maailmameistriks.

1988. aastal Souli olümpiamängudelt sai Smith pronksmedali 100 m jooksus. Ta ületas küll finišijoone neljandana, aga jooksu võitja Ben Johnson diskvalifitseeriti dopingu tarvitamise pärast. Seda jooksu on nimetatud ka kõigi aegade räpaseimaks jooksuks, sest ka Carl Lewis (kuldmedal), Linford Christie (hõbemedal) ja Dennis Mitchell (4. koht) on karjääri jooksul andnud positiivseid dopiguproove. Peaaegu kindlana tundunud teatejooksu kulda USA Soulist aga ei saanudki, kuna eeljooksus ei suutnud jooksjad vahetada teatepulka selleks lubatud alas ja finaali ei jõutudki.

Smith jätkas jooksmist 1990. aastateni ja veel 1992. aastalgi võitis ta kuldmedali IAAF-i karikavõistlustel 4×100 m teatejooksus. 

## Välislingid
*
Kalju Otu

**Kalju Otu** (**Kalju Otto**, 10. aprill 1904 Toila, Voka vald, Virumaa – 6. aprill 1984) oli Kunda esimene linnavanem, hiljem Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi äratundmis- ja marsruutagent.

Õppis 1922–1929 (lõpetas 1929) Tartu Ülikoolis õigusteadust.

Talupidaja ja kaupmees Toilas, kohtu-uurija sekretär Jõhvis, 1934–1937 Voka vallavanem, 1937–1938 Kunda alevivanem, 1938–1940 Kunda linnavanem.

Omakaitse Sihtkapitali Kunda linna toimkonna juhatuse esimees, Kunda linna VKÕ ühingu esimees. 

1941. aasta suvel juhtis ta Jõhvi vallas metsavendade laagrit, Saksa okupatsiooni ajal oli Omakaitse Toila rühma ülem, alates 1942. aasta kevadest töötas Julgeolekupolitseis Narvas ja Kohtla-Järvel. Alates 1944. aasta sügisest varjas ta end Läänemaal.

Ta arreteeriti 6. augustil 1946 Aulepa külas Läänemaal, viibis hiljem vangistuses Tobolskis Tjumeni oblastis.

Juurdluse käigus andis ta põhjalikke andmeid 96 SD töötaja, 71 salaagendi ja 16 metsavenna kohta. 17. juunil 1947 oli ta äratundmisagent nimega **Tartu**. 

1947. aasta lõpuks oli ta üles otsinud ja tuvastanud 150 tagaotsitavat isikut. 1948. aastal infiltreerus ta rahvuslikku salaorganisatsiooni Vaba Eesti ja oli suutnud 20. septembriks 1948 välja selgitada 25 Vaba Eesti liiget. 1957. aastal otsiti tema kaudu taga Karl Jürgensit.
## Viited

## Kirjandus
* Toila ja tema ülikooli haridusega vallavanem. Uus Eesti, 13. juuni 1936, nr. 158, lk. 10.
* Uued juhid Kunda alevile. Uus Eesti, 18. aprill 1937, nr. 105, lk. 1.

## Välislingid
*Kommunismiohvrite andmebaas
*TÜ üliõpilased
Elmar Liik

**Elmar Liik** (kuni 22. juunini 1935 **Elmar-Johannes Liik**; 4. juuni 1895 Kärdla vald, Pühalepa kihelkond – 19. juuli 1975 Tartu) oli eesti agronoom.

Ta lõpetas 1916. aastal Tartus reaalkooli. Õppis Riia Polütehnilises Instituudis (Moskvas) 1916–1917, Balti Tehnikaülikoolis 1918 ja Tartu Ülikoolis 1919–1926 (lõpetas viimase 1926 *[[cum laude]]*) agronoomiat. Kaitses 1927. aastal agronoomiamagistri väitekirja ("Nuumloomade, eriti sigade söötmisnormid uuemate uurimuste valgustusel") ja 1939. aastal agronoomiadoktori väitekirja ("Eesti šropširi lammaste villa morfoloogiliste omaduste ja rendemendi uurimusi"; atesteeritud 1946). Ta oli korporatsiooni Vironia vilistlane.

Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas.

1922–1929 oli ta Vahi põllutöökooli õpetaja, 1926–1928 Tartu Ülikooli teaduslik stipendiaat Saksamaal, Rootsis ja Taanis, 1929–1931 Põllutööministeeriumi seakasvatuse eriteadlane ning 1928–1951 Tartu Ülikooli õppejõud (1932 dotsent, 1939 professor). Agronoomide Koja tegevliige.

Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, kuid naasis 1945. aastal repatriandina Eestisse.

Ta vallandati 1951. aasta alguses ülikoolist "kodanlike natsionalistide" väljapuhastamise käigus.

Hiljem oli ta kuni pensionileminekuni 1966. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia õppejõud.

## Isiklikku
Tema poeg oli arhitekt Tõnis Liik.

## Viited
Eduard Sillasoo

**Eduard Sillasoo** (14. juuli 1899 Kavastu vald – 21. mai 1940) oli eesti advokaat.

1919–1920 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat ja loodusteadusi, 1920–1928 õigusteadust (lõpetas 1928). Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

1935–1938 vandeadvokaat Tartus.

Ta maeti Maarja kalmistule.

## Viited
Jüri Poska

**Jüri Gabriel Poska** (8. jaanuar 1919 Helsingi – 12. jaanuar 1974 Sundbyberg) oli eesti advokaat ja õigeusu preester.

## Elulugu
Jüri Poska oli Jaan Poska noorim poeg.

Ta alustas kooliteed Pariisis Montigne'i lütseumis, lõpetas 1937. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1942. aastal *[[cum laude]]* Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Ta oli Tallinnas ringkonnakohtu kohtuameti kandidaat. 

Suure põgenemise lainega Rootsi jõudnuna töötas ta aastail 1944–1946 Malmö tööametis, seejärel oli praktiseeriv jurist. 1967. aastal lõpetas ta Stockholmi Ülikooli õigusteaduskonna.

Ühiskondlikes ametites oli ta aastail 1945–1946 Malmös Noorte Meeste Kristliku Ühingu esimees, Eesti Komitee juriskonsult, paljude kiriklike organisatsioonide liige.

1972. aastal pühitseti ta Münchenis ukraina Peeter-Pauli õigeusu kirikus preestriks. Pühitsemine toimus kahes etapis: laupäeval, 5. augustil 1972 pühitseti Jüri Poska lugejaks, hüpodiakoniks ja diakoniks ning pühapäeval, 6. augustil 1972 toimunud piiskoplikul jumalateenistusel preestriks. Pühitsemise viis läbi piiskop Orest (ukrainlane USA-st), keda assisteerisid ülempreester Palladius, diakon Aleksander ja sakslasest hüpodiakon Horst.

## Teosed
**The Martyrdom of Bishop Platon*. Culture Fund of the Estonian Apostolic Orthodox Church. Stockholm 1968

## Tunnustus
*Püha Piiskop Platoni ordeni III järk, 1968
*kuldrist, 1972
*Eesti Rahvusfondi kuldmärk
*Katoliiklik teenetemärk *Notre Dame des Victoires*

## Isiklikku
Jüri Poska oli abielus luuletaja Helve Poskaga (26. märts 1925 Haapsalu – 14. aprill 2020 Stockholm), neil oli neli last.

## Viited

## Kirjandus
*Peet Ainsaar. "Jüri Poska in memoriam". Eesti Päevaleht (Rootsi), 2. veebruar 1974, nr 9. Lk 8

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Vaimulike andmebaas
*
*Haud Stockholmi Metsakalmistul
Richard Ränk

**Richard Ränk** (22. aprill 1914 Jõgeva – 25. detsember 1973 Pacific Palisades, Los Angeles, California, USA) oli eesti õigusteadlane.

## Elulugu
Lõpetas 1931 Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi, 1936 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, magistriväitekiri (1940, TÜ) "Rahvusvahelis-õiguslik tunnustamine sõdiva poolena ja insurgentidena", dr. jur. (1944, Heidelbergi Ülikool), väitekiri "Gültigkeit der nichtpolitischen Kollektivverträge in der Kriegzeit". Ta oli Korp! Sakala liige aastast 1934.

Oli 1936–39 TÜ stipendiaat Helsingis ja Inglismaal, 1941–42 TÜ rahvusvahelise õiguse instituudi assistent, 1944–52 Uppsala Ülikooli rahvusvahelise õiguse instituudi teadur, 1952–55 USA-s Cornelli Ülikoolis, seejärel juriidilises raamatukogus Los Angeleses, 1957–60 Istanbuli Ülikooli dotsent, seejärel Toronto Ülikoolis õigusteaduskonna raamatukogu juhataja ja *assistant professor*, 1963–73 Los Angelese Loyola Ülikooli professor. Uurinud sõja mõju rahvusvaheliste lepingute kehtivusele, Eesti õiguskorra ja riigiorganite õigusjärgluse küsimust.

## Teoseid
*Prof. Jüri Uluots juristina ja ajaloolasena. // Prof. Jüri Uluotsa mälestusraamat. Stockholm, 1945
*Einwirkung des Krieges auf die nichtpolitischen Staatsverträge. // Publ. de l`Institute Suédois du Droit Int., Uppsala, 1949 (8)
*Modern War and validity of Treaties. // Cornell Law Quart.38 (1952/53)
*Eesti Vabariigi, tema õiguskorra ja riigiorganite edasikestmise küsimustest. // Korp! Sakala Album. Stockholm, 1952
*Rahvusvahelise tunnustamise andmise viisidest. // Korp! Sakala Album. Stockholm, 1952
*Eesti riiklik struktuur ja kodaniku õiguslik seisund. // Eesti riik ja rahvas Teises maailmasõjas. Koguteos I. Stockholm, 1954

## Viited

## Kirjandus
*AAUT III, 112
*ETVpK, 109
Rabamets

**Rabamets** on kooslus, mis kasvab väga paksul vesisel turbasamblakihil. 

Puudest kasvavad rabametsas vaid kidurad männid ja kased. Põõsastest leidub vaevakaske. 
Iseloomulikud on sookail, sinikas, villpea, rabamurakas ja jõhvikas, lagedemates kohtades putuktoiduline huulhein.
Jaan Reinbach

**Jaan Reinbach** (7. juuli 1900 Tarvastu vald – 13. aprill 1942 Sosva vangilaager, Sverdlovski oblast) oli eesti advokaat.

Õppis 1921–1927 Tartu Ülikoolis õigusteadust (lõpetas 1927), Korporatsioon Revelia vilistlane.

Osales Vabadussõjas. 1934. aastal mõisteti Alma Ostra-Oinasele tema kui vapsi laimamise eest kolm nädalat aresti, Jaan Reinbach ise oli sel ajal arreteeritud. Alates 1938. aastast oli ta vandeadvokaat Tallinnas. 1938. aastal kandideeris ta I Riigivolikogu valimistel 1. valimisringkonnas. 

1941. aastal ta arreteeriti NKVD poolt. Hukati vangilaagris Venemaal.

## Viited

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Aleksander Vastalu

**Aleksander Vastalu** (kuni 1926 **Aleksander Abramson**, 2. veebruar 1898 Pala mõis – 18. jaanuar 1974 Chicago) oli eesti arst.

Osales Vabadussõjas. Õppis 1920–1926 Tartu Ülikoolis arstiteadust, lõpetas 1926. Korporatsiooni Ugala liige.

1927–1934 oli ta Nõmme linnaarst, 1934–1938 kooliarst, alates 1938. aastast Politseitalituse kodanliku õhukaitse ja tuletõrje sanitaarinspektor. Alates 1929. aastast oli ta Nõmme vabatahtliku tuletõrjeühingu arst ja 1934. aastast esimees. 

Saksa okupatsiooni ajal oli ta Tallinna raehärra ja Eesti sõjaväelaste Nõmme hoolduskomitee esimees. 

1944. aastal põgenes Saksamaale. Hiljem suundus USAsse

## Viited
Progress (album)

**"Progress"** on ansambli Geminice 2006. aasta debüütalbum.

## Lugude nimekiri
#"Teelehed 2" (koos Luisa Värgiga)
#"Mölder Super-Mario" (Album Mix; koos Luisa Värgiga)  
#"Disco Night" (koos J.O.C.-ga)
#"Kus Oled Sa" (koos Luisa Värgiga)
#"Stolen From Stolen"
#"Drells"
#"Fucking DJ's"
#"Beneath The Temple"
#"Stolen" (Album Edit)  
#"Fuzzy"
Kus oled Sa

**"Kus oled Sa"** on Geminice'i ja Luisa 2005. aasta singel.

## Lugude nimekiri
#Kus oled Sa  
#Kus oled Sa (Radio Edit) 
#Kus oled Sa (Main Mix) 
#Kus oled Sa (Deep House Mix) 
#Kus oled Sa (Gee Unetu Mix)  
#Kus oled Sa (Gee Funkstep Mix) 
#Kus oled Sa (Kalvik Crippled Lo-Fi Mix)
Leonhard Tiganik

**Leonhard Johann Eugen Tiganik** (25. november 1900 Võru – 9. veebruar 1974 Karlstad, Rootsi) oli eesti keemik.

Õppis Tartu Ülikoolis 1920–1928 keemiat, lõpetas 1928, mag. chem. 1928 (Kolloidide dielektrilisi omadusi ja andmeid želatiini lahuste kuuldefrekventsete dielektriliste konstantide kohta, dr. phil. nat. 1932 (Dipolmessungen an Benzolderivaten. Einige Regelmässigkeiten bei Halogen-, Nitro-, Methyl- und Amino-Abkömmlingen). Korporatsioon Fraternitas Leholensise asutajaliige, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Osales Vabadussõjas, alates 1933 Tartu Ülikooli õppejõud, 1935 eradotsent, 1935 dotsent, 1937 dotsent, 1938 adjunktprofessor.

Põgenes 1944. aastal Rootsi. 

## Kirjandus
*Karl Kook. L. Tiganik in memoriam. Eesti Päevaleht, 27. veebruar 1974, nr. 16, lk. 5.
Staatspräsident Päts

**Staatspräsident Päts** on Konstantin Pätsi järgi nimetatud hübriid-teeroosisort.

'Staatspräsident Päts' aretati Ludwig Weigandi poolt 1937. aastal 'Ofelia' ja 'Souvenir de Claudius Perne' ristamisel ja nimetati Späthi aiandusfirma kauaaegse kliendi järgi. 

Roosisordi õied on kreemikaskollased, suured, pleegivad heledamaks. Lehed helerohelised. Põõsa kõrgus 70 cm. Keskpärase haigus- ja talvekindlusega.

## Kirjandus
* Ev. J. Voitk. "Staatspräsident Päts". Esmaspäev, 5. veebruar 1938, nr. 5, lk. 10.
* Pätsi talu botaanikaaed. Eesti Päevaleht, 31. detsember 1971, nr. 103, lk. 4.

## Välislingid
* Taimebaas, Teaduslik nimi, Rosa TH 'Staatspräsident Päts', Aiaklubi.ee
* 'President Pats' rose Description
* "Eesti Roosiklubi päästis president Pätsi nimelise roosi väljasuremisest" ERR, 14.09.2020
Marie Nyswander

**Marie Nyswander** (13. märts 1919 – 20. aprill 1986) oli Ameerika Ühendriikide psühhiaater ja psühhoanalüütik, kes koos abikaasa Vincent Dole'iga töötas välja metadoonasendusravi põhimõtted.

## Viited
Vincent Dole

**Vincent Dole** (18. mai 1913 – 1. august 2006) oli Ameerika Ühendriikide arst, kes koos abikaasa Marie Nyswanderiga töötas välja metadoonasendusravi põhimõtted.

## Tunnustus
*1971 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks

## Viited
Heiki Mätlik

**Heiki Mätlik** (sündinud 16. juulil 1955 Raplamaal Purila külas) on eesti kitarrist ja pedagoog. 

## Õpingud

Mätlik lõpetas 1973. aastal Tallinna 2. Keskkooli, õppis klassikalist kitarrimängu 1975–1979 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis (Igor Klimenkovi klassis) ning hiljem Moskvas Aleksandr Tšehhovi ja Juri Judini juures. On end täiendanud Londonis David Russelli, Itaalias Angelo Gilardino ja Madridis José Luis Rodrigo meistriklassis. 

## Töö

On aastast 1990 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia õppejõud, õpilasi: Kuldar Kudu, Peeter Prints, Jelena Ossipova, Kristo Käo, Jorma Puusaag jt. Juhatanud meistriklasse ka välismaal (Skandinaavia maades, Hispaanias ja Saksamaal), pidanud loenguid kitarrimängu ajaloost ja kitarriõppe metoodikast ning koostanud mitu kitarriõpikut ja videokassetti. Juhtinud ETV-s ja Eesti Raadios kitarri ja selle mängu tutvustavaid saatesarju (1981–1984 “Kitarrimängud”, 1990–1993 “Kitarrikool”).

Olnud aastast 1979 Eesti Kontserdi solist, esinenud solisti ja ansamblistina Balti- ja Põhjamaades (sh paljudel kitarrifestivalidel), teistes Euroopa riikides, USAs, Kanadas ja Austraalias. Teinud koostööd paljude Eesti (Leili Tammel, Tiiu Levald, Kaia Urb, Samuel Saulus, Arvo Leibur, Henry-David Varema, Urmas Vulp, Andres Uibo, Jaak Sooäär, Martin Kuuskmann, Terje Terasmaa) ja välismaa solistidega (Per Skåreng, Kari Äikäs) ja dirigentidega (Mika Eichenholz, Paul Mägi, Toomas Vavilov). Aastatel 1978–1996 mängis rahvusvahelise tunnustuse võitnud trios Camerata Tallinn (koos Jaan Õuna, Mati Kärmase ja Ulrika Kristianiga). Inspireerinud uut kitarrimuusikat looma selliseid heliloojaid nagu Ester Mägi, Erkki-Sven Tüür, Lepo Sumera, Kuldar Sink, René Eespere, Peeter Vähi, Raimo Kangro ja Nikita Koshkin. Salvestanud kammermuusiku ja solistina üle 40 CD ja DVD ka firmadele Harmonia Mundi, Finlandia Records, Antes, Forte ja Alba Records, sh viimasele topeltalbumi Bachi kogutud lautoteostega (1999). Trios Arvo Leiburi ja Terje Terasmaaga (Estonian VGV Trio) salvestatud "Tango King Astor Piazzolla" valiti 2000. aastal Eesti aasta parimaks klassikaplaadiks.

## Tunnustus
*1991 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia (ansambel Camerata Tallinn koosseisus)
*1999 – Eesti Raadio aasta muusik
*2001 – Valgetähe medaliklassi teenetemärk

## Teoseid
* J. S. Bachi (lauto)muusika interpretatsioon ja arranžeering (2000)
* H. Annala / H. Mätlik. Kitara- ja luuttusäveltaja (Tampere, 1998)
* Klassikalise kitarrimängu kool I-II. Tln., 1997–1998
* Akordsaade kitarril (1992)
* Klassikaline kitarrimäng (1991) 
* Akustiline kitarr (kirjastus Valgus 2003)
* Kitarriaabits (kirjastus Valgus 2006) 
* H. Annala / H. Mätlik. Handbook of Guitar and Lute Composers (Mel Bay, 2007)  

## Viited

## Kirjandus
* Classica 2, 2000 (R. Nordell) 
* Rondo 3, 2000 (A. Häyrynen) 
* Ml 1, 2000 (I. Rannap)
* Ml 5, 2000 (intervjuu) 
* Who is Who in Estonia. Music (2004)
Diapaus

**Diapaus** on putukate (ka mõne imetaja) eriline füsioloogiline puhkeseisund, mis avaldub ajutises kasvu ja arengu pidurdumises, mis on esile kutsutud enamasti ebasoodsate keskkonnatingimuste (näiteks madala õhutemperatuuri) tõttu. Diapaus lõppeb, kui keskkonnatingimused muutuvad soodsamaks. 

Putukate diapaus võib ilmneda muna-, vastse-, nuku- või ka valmikustaadiumis, imetajate puhul üksnes blastotsüsti perioodil.

## Viited
Meeleelund

**Meeleelundid** ehk **meeleorganid** (*organa sensum*) on paljudel loomadel (sealhulgas inimestel) välis- ja sisekeskkonnast pärinevaid ärritusi vastuvõtvad elundid.

Meeleelundid on kohastunud füüsikaliste (valgus, heli, mehaanilise ärrituse, temperatuuri) või keemiliste stiimulite detekteerimiseks ning neid võib jaotada nägemis-, kuulmis-, tasakaalu-, maitsmis-, haistmis- ning kompimiselundeiks .

Meeleelundites ärritustele reageerivaid ning närviimpulssideks (infokanal) muutvaid ja impulsse kesknärvisüsteemi suunavaid rakke või rakuosi nimetatakse retseptoriteks. Retseptorid on seotud infot vahendava närvirakuga.

Iga meeleelundi retseptorrakud on spetsiifilised ja reageerivad kindlale ärritusele – kas keemilisele või füüsikalisele. Väliskeskkonnast teavet vahendavaid retseptoreid nimetatakse eksteroretseptoriteks ning sisekeskkonna omi intero- ja proprioretseptoriteks.

Meeleelundite funktsiooniks on konverteerida füüsikalised stiimulid närviimpulssideks, mida närvisüsteem seejärel töötleb kõrgemates ajukeskustes. Vahel käsitletakse meeleelundeid kui sensoorseid süsteeme, kus lisaks retseptorrakkudele arvatakse meeleelundite alla kuuluvaks ka aferentsed närvid ja närvisüsteemisisesed juhteteed kuni suuraju sensoorse kooreni. Meeleelunditega saadud teabe põhjal tekivad aistingud ja tajud.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Terminologia Anatomicas A15.0.00.000: Organa sensum. Meeleelundid
Taksis

**Taksis** ehk **suunatud liikumine** on nähtus, kus loomorganism või mikroorganism liigub mingi (välis)ärriti suunas (positiivne taksis) või sellest eemale (negatiivne taksis). Mõnikord räägitakse ka polariseerivast taksisest, mis tähendab vastava organismi mingi kehaosa püüdu pöörduda ärriti suhtes.

Looduses esineb arvukalt erinevaid taksiseid, neist levinumad on termotaksis, geotaksis, fototaksis, kemotaksis ja reotaksis.

## Vaata ka
*prototaksis (Ivan Wallini mõiste)
*tropism
Soome Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[Soome]]** on **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** osalenud alates 1961. aastast. Soome esimene esindaja lauluvõistlusel oli Laila Kinnunen, kes esitas loo "Valoa ikkunassa", mis lõpetas 10. kohal.

Soomet tuntakse kui üht kõige ebaedukamat riiki Eurovisiooni lauluvõistlusel. Riik on osalenud 52 korral kuid pääsenud esikümnesse vaid 12 korral. Soome on lauluvõistluse lõpetanud viimasel kohal kümnel korral, neist 0 punktiga kolmel korral. 

Soome on lauluvõistluse ka ühel korral võitnud. 2006. aastal esindas riiki ansambel Lordi, kes esitas laulu "Hard Rock Hallelujah". Laul erines radikaalsest europopist, mis domineeris võistlusel; tegemist oli *[[hard rock]]*i looga, mida esitas koletisbänd. Lordi lauluga "Hard Rock Hallelujah" purustas rekordeid saavutades ajaloo suurima punktisumma (292). Enne võitu oli riigi parimaks kohaks 6. koht, mis saavutati 1973. aastal, kui Soomet esindas Marion Rung lauluga "Tom Tom Tom".      

## Osavõtt

 2009. aastal Soome pääses finaali žürii otsusel.

## Hääletamise ajalugu (1975–2016 finaalid)
Soome on *andnud* kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

Soome on *saanud* kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Korraldatud Eurovisiooni lauluvõistlused

## Välislingid
*Eurovisioon.ee – Soome
*OGAE Finland – Soome Eurovisiooni fänniklubi
*Soomet esindab Eurovisioonil Waldo’s people. *Elu24* 1. veebruar 2009
Maskeraad

**Maskeraad**, ka **maskiball**, **maskipidu** on algupäraselt 15. sajandil õukonna-karnevalidest edasi arenenud pidu, kus osalised kandsid näokatteid (maske) ja olid kostümeeritud. 16. sajandil muutusid sellised pidustused kättesaadavaks laiemale publikule ning lisati tantsuline osa. Eriti populaarseks said maskeraadid Veneetsias, mis panid aluse Veneetsia karnevali traditsioonile.

Maskeraadi tänapäevasem vorm on stiilipidu, kus teemad võivad olla väga erinevad, näiteks "kultuslikud filmitegelased" (näiteks Batman), "araabia maad" koos sinna juurde kuuluva kõhutantsuga jne.
Robert Lindsay

**Robert Lindsay** on olnud mitme tuntud inimese nimi:

***[[Robert Lindsay (kroonik)|Robert Lindsay]]**, Šotimaa kroonik (suri 1580)
***[[Robert Lindsay (kergejõustiklane)|Robert Lindsay]]**, Suurbritannia jooksja, 1920. aasta olümpiavõitja 4×400 m teatejooksus
***[[Robert Lindsay (näitleja)|Robert Lindsay]]**, näitleja
Konversioon

**Konversioon** (ld. *conversio*) on ümberpööramine, muutmine, muundus.

*Konversioon (keemia)
*Konversioon (keeleteadus)
*Konversioon (loogika)
*Konversioon (majandusteadus)