open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suure-Jaani muusikafestival

**Suure-Jaani muusikafestival** on heliloojatele Kappidele pühendatud festival Suure-Jaanis ja Põhja-Sakala vallas, mida korraldatakse alates 1998. aastast jaanipäeva eel – 17.–23. juunil. Traditsioonilistele kontsertidele lisanduvad kontsert-etendused, foto- ja kunstinäitused, lõunatunnid, kus loovisikud räägivad oma tegemistest, konkursid, aiakohvikute päev ning palju muud. Festivali raames on toimunud ka vaimulikud laulupäevad ning valla laulu- ja tantsupidu. 

Aastast 2007 toimuvad eri instrumente (tšello, trompet, orel, metsasarv, klaver, ...) mängivate noorte interpreetide ja lauljate (Mart Saare nimeline lauljate konkurss) konkursid. Toimunud on ka Villem Kapi nimeline heliloomingu konkurss "Uus laul". Nii nagu lauljate konkurss, on Mart Saare nimeline ka pianistide konkurss. Orelimängijate konkurss oli Artur Kapi nimeline. 

Aastatel 1998–2022 korraldas festivali Põhja-Sakala vald (algselt Suure-Jaani linn ja 2006–2017 Suure-Jaani vald) koostöös Rahvusvahelise Artur Kapi Ühinguga. Aastast 2023 on festivali peakorraldajaks Rahvusvaheline Artur Kapi Ühing. Koostööd tehakse ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiaga – pikaaegne koostööpartner oli Eesti Kontsert.

Festivali algatasid omaaegne Suure-Jaani kultuurimaja direktor Tiiu Siim ja Eesti Kontserdi produtsent organist Andres Uibo. viimane on ka festivali kunstiline juht. Tiiu Siim oli festivali Suure-Jaani-poolseks peakorraldajaks aastatel 1998–2003, 2004–2007 tegi seda tööd Maret Aaboja, aastatel 2008–2012 ja 2015–2017 Anneli Kundla, aastatel 2013–2014 Kätlin Kink, aastal 2018 ja alates aastast 2023 Priit Toobal ning aastatel 2019–2022 Aire Levand.

Suure-Jaani muusikafestivali traditsioonilisteks kontserdikohtadeks on Suure-Jaani Johannese kirik, heliloojate Kappide majamuuseum, Olustvere loss ja leivakoda, Hüpassaare rabasaar ja Mart Saare majamuuseum, Suure-Jaani Peeter-Pauli kirik, Suure-Jaani Kooli aula ja suur saal, Kondase maja sinine saal, Tääksi vesiveski välilava, Suure-Jaani Tervisekoja Hüpassaare saal. Esinemispaigad on olnud ka kohvik Arturi Juures, tuletõrjetorn, jahimaja, Lõhavere linnamägi, Lahmuse mõis, Lubjassaare talumuuseum,  Olustvere viljahoidla, Energia talu teemaja, Vanaõue puhkekeskus, Vastemõisa viljahoidla, Tääksi veski, Lahmuse veski jpm. Festival on külas käinud Tallinnas – Vabaduse väljaku aluses parklas, Vändras, Kanakülas, Kõpus jm.

Kõige rohkem huvilisi toob kohale "Päikesetõusukontsert", mis toimub 23. juuni öösel kell 3 Soomaal Hüpassaare rabasaarel, kus muusikale lisaks saab nautida kaunist päikesetõusu – "Päikesetõusukontsert"  lõppeb traditsiooniliselt päikesetõusu ajal ja aastaid on lõpupalaks olnud Edvard Griegi "Hommikumeeleolu" süidist "Peer Gynt".

## Vaata ka
*Artur Kapp
*Eugen Kapp
*Villem Kapp

## Välislingid
*Suure-Jaani muusikafestival
*Rahvusvaheline Artur Kapi Ühing
Yukiya Amano

**Yukiya Amano** (jaapani keeles 天野之弥 *Amano Yukiya*; 9. mail 1947 Kanagawa prefektuur – 18. juuli 2019) oli Jaapani diplomaat, Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri peadirektor (2009–2019).

Yukiya Amano õppis Tōkyō Ülikoolis õigusteadust. 1973–1975 õppis ta Prantsusmaa ülikoolides. Ta valdas jaapani, prantsuse ja inglise keelt.

1972 asus ta tööle Jaapani välisministeeriumis ning spetsialiseerus desarmeerimisele ja tuumarelvade leviku tõkestamisele. Ta on töötanud Jaapani saatkonnas Vientiane'is, Washingtonis ja Brüsselis, kuulunud Jaapani delegatsiooni Genfis relvitustamiskonverentsil ning olnud Jaapani kindralkonsul Marseilles.

Ta esindas Jaapanit valitsuse eksperdina ÜRO raketiteemalisel arutelul aprillis 2001 ning relvitustamise ja relvastuse leviku tõkestamise alase teavitamise ÜRO ekspertrühmas juulis 2001. 2002. aasta augustis määrati ta relvastuskontrolli ja teadussuhete osakonna peadirektoriks. 2004. aasta augustis määrati ta relvitustamise, relvastuskontrolli ja teaduse osakonna peadirektoriks. Nendes ametites osales ta paljudel rahvusvahelistel läbirääkimistel, näiteks tuumarelvastuse leviku tõkestamise lepingu, laiaulatusliku tuumarelvakatsetuste tõkestamise lepingu, bioloogiliste relvade konventsiooni ratifitseerimisprotokolli, tavarelvastuse piiramise lepingu lisa ja ballistiliste rakettide leviku tõkestamise rahvusvahelise lepingu väljatöötamisel.

Aastatel 2005–2009 oli ta Jaapani suursaadik Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri juures.

2. juulil 2009 valis Rahvusvahelise Aatomienergia Agentuuri nõukogu Yukiya Amano agentuuri peadirektoriks. Tema ametiaeg algas 1. detsembril 2009. Agentuuri direktorina tegutses ta elu lõpuni.
Malam Bacai Sanhá

**Malam Bacai Sanhá** (5. mai 1947 – 9. jaanuar 2012) oli Guinea-Bissau poliitik, 8. septembrist 2009 kuni surmani Guinea-Bissau president.

14. maist 1999 kuni 17. veebruarini 2000 oli Malam Bacai Sanhá Guinea-Bissau presidendi kohusetäitja. Ta oli muu hulgas minister ning parlamendi esimees.

Aastal 2005 peetud presidendivalimiste esimeses voorus sai Sanhá kõige rohkem hääli, kuid kaotas teises voorus napilt João Bernardo Vieirale.

26. juulil 2009 oli Malam Bacai Sanhá erakorraliste presidendivalimiste teises voorus vastamisi endise presidendi Kumba Ialága ning valiti 63 protsendilise toetusega Guinea-Bissau presidendiks.
Force India

**Force India** (aastatel 2008–2011 *Force India Formula One Team* ja 2012–2018 *Sahara Force India Formula One Team*) oli India Vormel 1 meeskond.

Force India on kunagise Jordan Grand Prix' järeltulija. 2006. aastal kandis tiim nime Midland ja 2007. aastal nime Spyker. Oktoobris 2007 ostsid India ärimees Vijay Mallyale ja hollandlane Michiel Moli meeskonna 88 miljoni euro eest ning see tegutses alates 2008. aastast Force India nime all. Oktoobris 2011 soetas India ettevõte Sahara India Pariwar meeskonnas osaluse ning meeskonna nimeks sai **Sahara Force India**. 2018. aasta keskel ostsid meeskonna uued omanikud ja sellest sai Racing Point Force India, mis jätkas 2019. aastal tegevust juba nime all Racing Point F1 Team.

Meeskonna esimeseks ralliks oli 2008. aasta Austraalia Grand Prix ja viimaseks ralliks 2018. aasta Ungari Grand Prix. Kokku osaleti 203 võidusõidus. Poodiumile jõuti nende aastate jooksul kuuel korral.

Meeskonna peakorter asus Suurbritannias Silverstone'is. 2008. aasta hooajal kasutati Ferrari mootoreid; alates 2009. aastast on kasutusel Mercedese mootorid.

## Ajalugu
Force India sõitjad olid alguses Adrian Sutil ja Giancarlo Fisichella. Meeskond sai oma esimesed punktid 2009. aasta Belgia GP-l, kus Giancarlo Fisichella sai kõigepealt üllatusliku esimese stardikoha ning seejärel lõpetas võistluse teise kohaga. Alates 2009. aasta Itaalia GP-st suundus Giancarlo Fisichella Ferrari meeskonda vigastatud Felipe Massa asemele ning omakorda tema asemele asus senine testisõitja Vitantonio Liuzzi.

Adrian Sutil jätkas meeskonnas ka 2011. aastal. Vitantonio Liuzzi asemele võeti Suurbritannia sõitja Paul di Resta. Force India sai 2011. aastal konstruktorite arvestuses kuuenda koha.

Paul di Resta jätkas meeskonnas ka 2012. aastal. Adrian Sutili asemele võeti Saksamaa sõitja Nico Hülkenberg. Force India sai 2011. aastal konstruktorite arvestuses seitsmenda koha.

Paul di Resta jätkas meeskonnas ka 2013. aastal. Nico Hülkenbergi asemele võeti tagasi Saksamaa sõitja Adrian Sutil. Force India sai 2013. aastal konstruktorite arvestuses kuuenda koha.

2014. aastal sõitsid tiimis sakslane Nico Hülkenberg ja mehhiklane Sergio Perez.
Rose Francine Rogombé

**Rose Francine Rogombé** (sünninimi **Rose Francine Etomba**; 20. september 1942 Lambaréné – 10. aprill 2015) oli Gaboni poliitik.

Ta oli 10. juunist kuni 16. oktoobrini 2009 Gaboni presidendi kohusetäitja.

Rose Francine Rogombé oli hariduselt jurist ja teoloog. Ta kuulus Gaboni Demokraatlikku Parteisse.

Jaanuaris 2009 valiti Rose Francine Rogombé senati liikmeks ja veebruaris senati esimeheks. 

Pärast kauaaegse presidendi Omar Bongo surma sai Rose Francine Rogombést Gaboni esimene naispresident.
Bookeri auhind

**Bookeri auhind** (inglise *Man Booker Prize for Fiction*, ka *Booker Prize*) on Suurbritannia kirjandusauhind.

Bookeri auhinnaga tunnustati algul viimase aasta jooksul ilmunud ingliskeelset täispikka romaani, mille autor on Suurbritannia, mõne muu Rahvaste Ühenduse riigi, Iirimaa või Zimbabwe kodanik. Tänapäeval ei ole autori kodakondsus enam oluline.

Auhind loodi 1968. aastal prantsuse Goncourti auhinna eeskujul. Esialgu kandis see rahastaja järgi nime **Bookeri-McConnelli auhind**. Alates 2002. aastast rahastab auhinda investeerimisfirma Man Group, kelle järgi ka auhind ümber nimetati. 

Aastast aastasse vahetatavate liikmetega žüriisse kuulub tunnustatud kriitikuid, kirjanikke ja akadeemikuid.

Auhinna võitja saab 50 000 naela suuruse rahalise preemia.

## Laureaadid

## Välislingid
* Auhinna koduleht
Saab 210

**Saab 210 ''Draken*** ([[rootsi keel]]es 'lohe', 'draakon') oli vähendatud mõõtmetega [[testlennuk]] [[Saab 35 Draken]]i konstrueerimiseks. Kohe alguses pandi [[lennuk]]ile hüüdnimi *Lilldraken'' ('väike draakon'). Selle esmalend toimus 21. jaanuaril 1952.

Saab hakkas juba 1945. aastal uurima deltatiibade aerodünaamilisi omadusi ja katsetama nende mudeleid tuuletunnelis. Tuuletunnelis saadud andmete põhjalikumaks testimiseks valmistatigi Saab 35 vähendatud mõõtmetega testlennuk, mis sai nimeks Saab 210. Lennuk valmis suurima saladuskatte all.

Lennuki konstruktsioon oli oma aja kohta radikaalne (deltatiib) ja paljud lennukitehase töötajad kahtlesid selles. Eriti uskumatu tundus saba puudumine. Konstrueeriti ka sabaga mudel, mida tuuletunnelis ka testiti, kuid see osutus ebastabiilseks. 

Saab 210 mootoriks oli reaktiivmootor Armstrong Siddeley Adder, mis aga oli liiga nõrk. Siiski tehti Saab 210-ga ligi tuhat testlendu, enne kui see muuseumile annetati. Katsetamise käigus lennukit modifitseeriti. Algselt olid mootori õhukogujad ninas, kuid osutusid ebatõhusaks. Seetõttu nihutati õhukogujad tahapoole ja uuele mudelile pandi nimeks Saab 210B, mistõttu eelmisest variandist sai tagantjärele Saab 210A.

Lennuki ebatavaline ehitus ei tekitanud mingeid probleeme ja seetõttu esitati kiiresti tellimus kolme Saab 35 prototüübi tootmiseks.

Stockholmi 700. sünnipäeva pidustustel 6. juunil 1953 esines Saab 210 Stockholmi kesklinnas lennusõuga.

Praegu asub lennuk Linköpingis Õhujõudude muuseumis. 

## Sarnased lennukid
*Boulton Paul P.111 
*Convair XF-92

## Viited
Salgir

**Salgir** (ukraina keeles Салгір, krimmitatari keeles Salğır) on jõgi Krimmi poolsaarel, Krimmi kõige pikem jõgi. 

Jõe pikkus on 232 km, valgala pindala 3750 km². Keskmine äravool alamjooksul umbes 2 m³/s.

Salgir saab alguse i nõlvadel 390 meetrit kõrgusel üle merepinnast Kizilkobõnka ja Angara liitumisel ja suubub Sõvaši lahte. Simferopoli juures moodustab veehoidlat. Ristub Põhja-Krimmi kanaliga. Kuulub Salagiri niisutamissüsteemi, mis varustab joogiveega Simferopoli ning tagab Simferopoli soojuselektrijaama ning Simferopoli ja Krasnohvardiiske rajooni veevarustuse. Kasutatakse veevarustamiseks ja niisutamiseks.

Suvel kuivab ära ülemjooksul (Simferopoli üle) harva, alamjooksul igal aastal üle kolme kuu jooksul.

Suurimad lõsajõed on Bijuk-Karasuu, Tavel, Kurtsõ, Väike-Salgir, Beš-Terek, Zuja, Burultša, Kutšuk-Karasu.

Tavalised kalaliigid: turb, särg, ahven; ülemjooksul forell.

## Välislingid
* Krimmi jõed
Heinrich Müller

**Heinrich Müller** (28. aprill 1900 München – jäi teadmata kadunuks 1. mail 1945) oli Hitleri-aegse Saksa salapolitsei Gestaapo juht ja holokausti üks organisaatoritest, ta oli Riigi Julgeoleku Peaameti *Amt IV*, poliitilise politsei (Geheime Staatspolizei) juht, *[[SS-Gruppenführer]]*i auastmes. Heinrich Müllerit nähti viimast korda 1. mail 1945 Berliinis Führerbunkeris, kuid puuduvad andmed tema vangilangemise või surma kohta.

Heinrich Müller sündis Alois Mülleri (1875–1962) ja tema abikaasa Anna Mülleri (1874–1947, sündinud Schreindl) pojana 12 kuud pärast vanemate abiellumist. Ta läks pärast 8-klassilise kooli lõpetamist Müncheni lennutöökodadesse mehaaniku õpilaseks, 1917. aastal Esimese maailmasõja ajal astus ta vabatahtlikult sõjaväkke ja õppis lenduriks. Sõjategevuse eest autasustati teda I ja II klassi Raudristiga, pärast sõja lõppu 1919. aastal lasti ta viitseveltveebli auastmes erru kui sõjainvaliid. 

1919. aastal asus ta politseiteenistusse, politseis töötamise ajal lõpetas ka keskkooli ning sai keskhariduse.

1920. aastail töötas Himmler Müncheni Politseipresiidiumi poliitilise politsei valitsuses, tegeledes Nõukogude spionaaži ja kommunistliku tegevuse vastase tööga.

Müller abiellus 17. juunil 1924 trükikoja omaniku Otto Dischleri tütre Sofiaga (1900–1990). Neil sündis kaks last: poeg Reinhard (1927) ja tütar Elisabeth (1936).

Pärast maailmasõja lõppu sai Müller kogu NSV Liidus ja vähemal määral mujal Ida-Euroopas tuntuks Julian Semjonovi romaanide ja eriti Tatjana Lioznova teleseriaali "Seitseteist kevadist hetke" tegelasena. Müllerit mängis seal Leonid Bronevoi. Sarja populaarsus oli nii suur, et Müller sai koos Stirlitziga hulga anekdootide tegelaseks.

## Kirjandus
*Andreas Seeger. *Gestapo-Müller: Die Karriere eines Schreibtischtäters*. Berlin 1996, ISBN 3926893281.
*Joachim Bornschein. *Gestapochef Heinrich Müller: Technokrat des Terrors.* Militzke, 2004, ISBN 3-86189-711-3.

## Välislingid
*Analysis of the Name File of Heinrich Mueller – The National Archives
* Bild: Gestapo-Müller maeti juutide surnuaeda Berliinis – Postimees
Kapa

**Kapa** (suurtähena **Κ**, väiketähena **κ**, kreeka *κάππα*) on kreeka tähestiku 10. täht. Kapa väärtus kreeka numbrina on 20. 

Kapale vastavad ladina tähestiku K ja kirillitsa К.
Muhulane

**Muhulane** on kord kuus ilmuv ajaleht, mis vahendab peamiselt Muhu saare uudiseid ja kirjutab muhulastega seotust.

Ajalehe asutas ajakirjanik Vassili Auväärt (1928–2012). Esimene number ilmus jaanuaris 1990.

Auväärt toimetas lehte 2004. aasta lõpuni (15 aastakäiku) ning tegi sellele kaastööd ka hiljem.

2005. aastast on ajalehe toimetaja Muhust pärit ajakirjanik Anu Pallas.

## Viited

## Välislingid
* Ajaleht Muhulane Muhu valla kodulehel
* Ajalehe Muhulane arhiiv Muhu valla kodulehel
Lambda

**Lambda** (suurtähena **Λ**, väiketähena **λ**, vanakreeka *λάμβδα*, uuskreeka *λάμδα*) on kreeka tähestiku 11. täht. Lambda väärtus kreeka numbrina on 30. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest  /lamed/.

Lambdast pärinevad ladina tähestiku L ja kirillitsa Л.

Suurt lambdat (Λ) kasutasid spartalased oma sümbolina, sest see oli Lakedaimoni esitäht.
Aino Siebert

**Aino Siebert** (sündinud 21. juulil 1953) on Saksamaal elav ja tegutsev eesti rahvusest ajakirjanik ja pressifotograaf, kes töötab Saksamaal ka vandetõlgina.

Ajakirjanikuna alustas tegevust 1990. aastatel, avaldades esialgu artikleid väliseesti ajalehtedes Eesti Elu, Eesti Päevaleht ja Vaba Eesti Sõna. Hiljem hakkas avaldama oma kirjutisi ka Eesti väljaannetes, tehes peamiselt koostööd Delfi, Eesti Päevalehe, Postimehe, Pärnu Postimehe ja Sakalaga.  Suur osa tema artiklitest käsitleb elu Saksamaal. Lisaks on Siebert kirjutanud arvustusi ja teinud intervjuusid ühiskonnategelastega. Tuntust on kogunud ka tema pressifotod, mida Siebert on esitlenud näitustel Eestiski. Keeleoskus: eesti, soome, saksa, vene ja inglise.

## Isiklikku
Aino Siebert on abielus ja kolme poja ema. 

## Välislingid
* Elu ühes päevas: Aino Siebert, Eesti Ekspress, 28. aprill 2005
* Kalev Vilgats, Aino Siebert: Olen alati olnud selline, kelle kohta öeldakse, et hästi integreerunud, Pärnu Postimees, 15. mai 2011
Müü

**Müü** (suurtähena **Μ**, väiketähena **μ**, vanakreeka *μῦ*, uuskreeka *μι*) on kreeka tähestiku 12. täht. Müü väärtus kreeka numbrina on 40. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest  /mem/, mis omakorda pärineb vett tähistavast egiptuse hieroglüüfist. 

Müüst pärinevad ladina tähestiku M ja kirillitsa М.

Väike müü tähistab detsimaaleesliidet mikro- näiteks mikromeetri tähises.
Tšonhar

**Tšonhar** (ukraina keeles *Чонгар*) on asula Ukrainas Hersoni oblasti Henitšeski rajooni idaosas Sõvaši lähedal.

Pindala on 62,292 km², elanike arv 1431.

## Ajalugu
Asutati 1922. aastal. 

2014. aasta Krimmi kriisi alguses võtsid küla juures asuva miilitsa kontrollpunkti enda valdusse Krimmi Berkut ning eraldusmärkideta sõjaväelased, kes mineerisid küla lähedal asuvad põllud.

## Viited
Õeruma oja

**Õeruma oja** (ka *Vaikna peakraav*) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja, Kullametsa, Päri, Silla ja Üdruma külas.

Oja pikkus on 12,9 km ning see suubub paremalt Kasari jõkke (29,1 km suudmest). Oja valgla on 51,3 km². Ojja suubub vasakult Kastja peakraav (2,8 km suudmest) ja paremalt Üdruma kraav (1,2 km suudmest).

Oja suudmest (Kastja külas) umbes 900 m ida-kirde suunas on Kasari jões koolmekoht.

Oja on tugevasti muudetud avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Õeruma oja keskkonnaregistri kood on VEE1110000.

## Välislingid

*
Kastja peakraav

**Kastja peakraav** on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Teenuse külas.

Peakraavi pikkus on 5,9 km ning see suubub vasakult Õeruma ojja (2,8 km suudmest). Peakraavi valgla on 11,9 km².

Peakraavi suudmest (Kastja külas) umbes 800 m lõuna-kagu suunas jääb Kasari jõgi.

Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Kastja peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110100.

## Välislingid

*
Kristlaste osadus

**Kristlaste osaduse** all võidakse kristluses mõista 
***[[osadus]]t**  
***[[kogudus]]t**

## Vaata ka
*Kristlaste Osadus (uskkond)
666 (arv)

**666** on naturaalarv, mis järgneb 665-le ja eelneb 667-le. 666 on kolmnurkarv ehk esimese 36 naturaalarvu summa.

666 on seitsme esimese algarvu ruudu summa ( 2^2 + 3^2 + 5^2 + 7^2 + 11^2 + 13^2 + 17^2 = 666). 666 on ka palindroomarv ja Smithi arv.

666 saab kirjutada 9 esimese numbriga, mille vahele on pandud plussid, täpselt kahes kasvavas ja täpselt ühes kahanevas reas:
:* 1+2+3+4+567+89=666
:* 123+456+78+9=666
:* 9+87+6+543+21=666

## Kristluses

Uue Testamendi Johannese Ilmutuseraamatus on 666 metsalise (Saatana) arv:

Rooma paavsti (ladina: *papa*, lapsepäraselt sõna *isa*) ametlik tiitel on "FILII VICARIUS DEI". Kui samastada U ja V (antiikajal seda vahet ei tehtud) ja liita kokku igale tähele vastav Rooma number (tähed, millele Rooma numbrit ei vasta, ei tule siin arvesse), tuleb summaks 666. Seetõttu väitsid 17. sajandist alates mitmed protestantlikud teoloogid ja usujuhid, et paavst ongi Piiblis kirjeldatud metsaline. Jeesuse sõnadega: "Ja ärge hüüdke kedagi maa peal oma isaks, sest ainult üks on teie Isa, see taevane!" (Mt. 23.9).

Laialdaselt on tänapäeva ajaloolaste ja teoloogide  seas levinud arvamus, et 666 tähistab keiser Nerot, kes ühena esimestest hakkas kristlasi ja ka juute taga kiusama ning kelle enesetapu järel oletati, et tegemist on pettusega ning ta naaseb ühel hetkel võimule. Semiidi gematrias (tekstis tähtede kodeerimise süsteemis) kreekakeelse lühendi NRON QSR tähed kodeeritakse nii: 50(N) + 200(R) + 6(O) + 50 (N) + 100(Q) + 60(S) + 200(R), mille summa on 666.

## Muusikas

Aphrodite's Child andis 1972 välja albumi "666".

Iron Maiden andis 1982 välja albumi "The Number of the Beast", mis viitab arvule 666.

"666" on Billy Talenti 2007. aasta live CD/DVD.

Terminaatori albumil "Singapur" on laul "Nr 666".

## Muud

666 on ruletilaua kõigi arvude summa.

Rooma numbritega kirjutatakse 666 kuue esimese Rooma numbriga: DCLXVI (D = 500, C = 100, L = 50, X = 10, V = 5, I = 1).

666 on ka trigramm *Maa* , mis koosneb vaid varjulistest (yin) ehk pimeduse joontest, joonte väärtuste numbriline rida.      

Artikkel "666 (arv)" oli eestikeelse vikipeedia 66 666. artikkel.

## Viited

## Välislingid
*Peeter Helme: Lisandusi 666 tõlgendamisele, SIRP, 11. august 2006
Brandenburg (eriüksus)

**Brandenburg** (saksa keeles *(die) Brandenburger*) oli Saksamaa sõjaline eriüksus Teises maailmasõjas.

Rügement *Brandenburg* kasvas välja Abwehri 2. osakonnast ning seda kasutati luure-diversioonialase eriüksusena. Algselt koosnes see Saksamaale tagasi pöördunud sakslastest, kes oskasid oma kunagise asukohamaa keeli (sakslaste jaoks võõrkeeli).

## Üksuse eeskuju
I maailmasõja ajal kasutas kindral Paul von Lettow-Vorbeck Ida-Aafrikas liitlaste koloniaalvägede vastu sissisõja taktikat. Tema alluvuses teenis hauptmann Theodor von Hippel, kes hakkas pärast sõda seda taktikat väärtustama.

Hippeli visioon sarnanes Suurbritannia Special Air Service'i moodustaja David Stirlingi omaga. Selle järgi tuli moodustada kohaliku keele oskajatest üksused, et saata need vaenlase tagalasse saboteerima. Reichswehrile Hippeli ideed ei meeldinud, sest traditsionalistidest Preisi ohvitserid arvasid, et see ei sobi kokku sõjapidamise reeglitega. Hippeli ideed meeldisid Wilhelm Canarisele, kes võttis ta tööle Abwehri 2. osakonda.

## Pataljon ''Ebbinghaus'' – Poola
Esialgu formeeriti Poolast pärit hästi poola keelt valdavatest sakslastest pataljon *Ebbinghaus*, mis allus Wehrmachtile. Poola ründamise ajal tekitasid pataljoni liikmed vaenlase tagalas segadust, võtsid tähtsaid raudteesõlmpunkte ja sildu oma kontrolli alla ning takistasid strateegiliste punktide õhkulaskmist. Pärast Poola vallutamist saadeti üksus laiali.

## Abwehri alluvuses – Brandenburg
Canaris käskis Hippelil moodustada pataljoniga *Ebbinghaus* sarnanev üksus. Hippel moodustas 25. oktoobril 1939 üksuse ***Lehr und Bau Kompanie z.b.V. 800*** (Õppe- ja ehituskompanii nr 800).

Üksuse kasarmud asusid Stendalis Brandenburgis ning väljaõpe toimus Friedenthalis (Oranienburg). Üksusele lisandus uusi liikmeid ning 15. detsembril 1939 laiendati kompanii pataljoniks nimega *Bataillon Brandenburg* (Brandenburgi pataljon). Pataljoni liikmeid hakati kutsuma brandenburglasteks (*die Brandenburger*).

Pataljoni koosseisus oli neli kompaniid, mis formeeriti teatavaid piirkondi silmas pidades. Pataljoni koosseisus olid ka mootorratturite ja langevarjurite rühm. 
* 1. kompanii (Baden bei Wien) – mehed balti/ vene aladelt
* 2. kompanii (Brandenburg an der Havel) – mehed, kes olid elanud ingliskeelsetes piirkondades ja Põhja-Aafrikas
* 3. kompanii (Bad Münstereifel) – sudeedisakslased/ Jugoslaaviast pärit mehed
* 4. kompanii (Alam-Reini piirkond) – Poolast pärit sakslased

## Juhid
*10.10.1939–12.10.1940 hauptmann Theodor von Hippel
*12.10.1940–oktoobri lõpp 1940 major Hubertus von Aulock
*30.11.1940–12.02.1943 ooberstleitnant Paul Haehling von Lanzenauer
*12.02.1943–10.04.1944 kindralmajor Alexander von Pfuhlstein
*10.04.1944–20.10.1944 kindralleitnant Friedrich Kühlwein
*20.10.1944–10.05.1945 kindralmajor Hermann Schulte-Heuthaus

## Viited

## Kirjandus
*Tim Ripley. "Kolmanda Riigi eliitüksused. Saksamaa eriüksused II maailmasõjas". Tõlkija Heikki Talving. Grenader Grupp. 2011. ISBN 9789949448500

## Välislingid
* 
* "Die Brandenburger" – Kommandotruppe und Frontverband. Bundesarchiv
Kaaliumkloriid

**Kaaliumkloriid** on keemiline aine valemiga KCl. 

*Molaarmass: 74,55 g/mol
*Tihedus: 1,984 g/cm3
*Sulamistemperatuur: 776 °C
*Keemistemperatuur: 1407 °C

Kaaliumkloriidi leidub maakoores mineraalide  sülviini ja karnalliitna ning mineraali sülviniiti koosseisus; kaaliumkloriidi on ka mere- ja soolajärvede vees. 

## Tootmine ja kasutamine
Laboris toodetakse kaaliumkloriidi kaaliumhüdroksiidi ja vesinikkloriidhappe ühinemisel:KOH + HCl → KCl + H2O 

Kaaliumkloriid on kõige levinum kaaliumväetis. 

Kaaliumkloriid on tooraineks kaaliumhüdroksiidi tootmisel.

Mõnikord kasutatakse toidulisaainena (**E508**) keedusoolaga, nn naatriumi vähenenud sisaldusega soola. 

Kaaliumkloriidi kristallidel saab kujundada hologrammi. 

Mõnes Ameerika Ühendriikide osariigis kasutatakse  surmanuhtluse läbiviimiseks kaaliumkloriidi süsti.
Nõmme Sotsiaalmaja

**Nõmme Sotsiaalmaja** on sotsiaalteenuseid osutav asutus Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis aadressil Pihlaka tänav 12. 

Asutuse eesmärkideks on puuetega ja eakatele inimestele turvalise elukeskkonna pakkumine ja nende toimetuleku parandamine.

Nõmme Sotsiaalmaja direktor on Maarika Kärp. Struktuuriüksusteks on sotsiaalmaja ja pansionaat.

Hoolekandeasutus rajati endisesse Tallinna Männiku Põhikooli (varem Tallinna 39. Keskkool) hoonesse, kus õppetöö lõpetati õpilaste vähesuse tõttu 1998. aastal. Neljakorruselisse hoonesse on rajatud 34 ühe- ja kahetoalist korterit, kus saavad elavad abielupaarid või üksikvanurid. Lisaks projekteeriti 15-kohaline pansionaat pidevat hooldust vajavatele ning viis kohta puuetega inimestele. 

Sama hoone IV korrusel asub Männiku raamatukogu. Hoones on ka ümbruskonna elanikele avatud saun, spordisaal ja jõusaal.

Sotsiaalmaja kõrval (Pihlaka 10) on Tallinna Lasteaia Kraavikrõll Pihlaka tänava maja.

Nõmme Sotsiaalmaja läheduses Männiku teel asub bussipeatus Pihlaka, kus peatuvad Tallinna bussiliinid 5 (Männiku–Metsakooli), 32 (Männiku–Kopli) ja 33 (Männiku–Kopli).

## Viited

## Välislingid
* Pansionaaditeenus (Nõmme Sotsiaalmaja).
* Peeter Kits. Nõmme sotsiaalmaja aastane. / Videvik
Üdruma kraav

**Üdruma kraav** (ka *Jõeääre kraav*) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja ja Üdruma külas.

Kraavi pikkus on 4,8 km ning see suubub paremalt Õeruma ojja (1,2 km suudmest). Kraavi valgla on 3,8 km².

Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Üdruma kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110200.

## Välislingid

*
Käntu kraav

**Käntu kraav** (ka *Turu kraav*) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Kastja külas, Lääneranna vallas Rumba külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Läti külas.

Kraavi pikkus on 5,8 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (25,6 km suudmest). Kraavi valgla on 9,3 km².

Kraavi lähe on Kastja ja Läti küla piiril ning suue Rumba külas. Suudmest umbes 1,2 km kagusse jääb Käntu soo ja umbes 1,1 km edelasse Keskküla raba.

Kraav on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Käntu kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110300.

## Välislingid

*
Nüü

**Nüü** (suurtähena **Ν**, väiketähena **ν**, vanakreeka *νῦ*, uuskreeka *νι*) on kreeka tähestiku 13. täht. Nüü väärtus kreeka numbrina on 50. 

Nüüst pärinevad ladina tähestiku N ja kirillitsa Н.

Füüsikas tähistab väike nüü (\nu) elektromagnetkiirguse sagedust.
Põlduba

**Põlduba** *(Vicia faba)* on laialt levinud üheaastane kultuurtaim liblikõieliste sugukonnast ja hiireherne (*Vicia*; või teise süsteemi järgi põldoa – *Faba*) perekonnast. Ta kuulub kaunviljade hulka, ta seemneid kasutatakse aedviljana. 

## Kirjeldus
Põldoa püstised neljakandilise ristlõikega varred on 20–150 cm kõrgused, lehed paarissulgjad, valged õied paiknevad 2–4 kaupa lehtede kaenlas. 

Seemned, mida nimetatakse põldubadeks või lihtsalt ubadeks, valmivad 2–3 cm laiustes lihakates ja paksuseinalistes, seest valkja kattega kaunades, igas kaunas 3–8 lamedat ümarate otstega seemet. Seemned võivad olla vastavalt sordile kas rohekad, punakad, pruunikad või lillad. 

## Kasvukoht
Eelistab parasvöötme alade jahedamat kliimat või troopiliste piirkondade kõrgemaid kohti. 

## Ajalugu
Põlduba hakati toiduks tarvitama ja ka kasvatama Vahemere maade idaosas ja Edela-Aasias umbes 6000 eKr. Pronksiajal oli põlduba kogu Euroopas tuntud ning jäi enne kontakte Ameerika mandriga ainsaks Euroopas kasvatatud oasordiks. 

Antiik-Roomas kasutati põlduba mängužetoonina, millega määrati saturnaalide ajal peo kuningas. Sellest kombest paistab olevat alguse saanud ka paljudes maades levinud komme peita kolmekuningapäeval põlduba koogi või piruka sisse ning kroonida selle leidja "oakuningaks".

## Kasutamine
Toorelt on oad tsüanogeensete glükosiidide sisalduse tõttu nõrgalt mürgised, põhjustades seedehäireid, peavalu ja palavikku, seetõttu tuleks ube süüa kuumtöödeldult. 

Põldubadest oasupp kuulub eesti rahvustoitude hulka.

## Tootmine maailmas
2017. aastal toodeti 124 riigis 31,4 mln tonni põlduba.

## Keemiline koostis
Põldoa seemned (*Viciae fabae semen*) sisaldavad lektiine, tanniine (2%) ja levodopat (kuni 8%).

### Toitainete sisaldus
Põldoa seemned on suure valgusisalduse (25–35%) ja toiteväärtusega toiduaine.

## Vaata ka
* Aeduba

## Viited

## Välislingid
*
Leonid Gaidai

**Leonid Jovitš Gaidai** (vene keeles Леонид Иович Гайдай; 30. jaanuar 1923 Svobodnõi, Amuuri kubermang (tänapäeval Amuuri oblast) – 19. november 1993 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa filmirežissöör, stsenarist ja filminäitleja. 

1955. aastal lõpetas ta Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi filmirežissöörina.

## Tunnustus
*1969 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane 
*1974 – Vene NFSV rahvakunstnik 
*1989 – NSV Liidu rahvakunstnik

## Filmid
* 1956 – *Долгий путь*
* 1958 – *Жених с того света*
* 1960 – *Трижды воскресший*
* 1961 – "Koer Barboss ja ebatavaline kross" (*Пёс Барбос и необычный кросс*)
* 1961 – "Puskariajajad" (*Самогонщики*)
* 1963 – "Asised inimesed, ka "Bisnesmenid" (*Деловые люди*)
* 1965 – "Operatsioon "Õ" ja teised Šuriku seiklused" (*Операция "Ы" и другие приключения Шурика*)
* 1966 – "Kaukaasia vang ehk Šuriku uued seiklused" (*Кавказская пленница, или Новые приключения Шурика*)
* 1968 – "Briljantkäsi" (*Бриллиантовая рука*)
* 1971 – "12 tooli" (*12 стульев*)
* 1973 – "Ivan Vassiljevitš vahetab elukutset" (*Иван Васильевич меняет профессию*)
* 1975 – "Ei või olla!" (*Не может быть!*)
* 1977 – *Инкогнито из Петербурга*
* 1980 – "Tuletikke laenamas" (*За спичками*)
* 1982 – "Spordiloto-82" (*Спортлото-82*)
* 1985 – *Опасно для жизни!*
* 1989 – *Частный детектив, или Операция "Кооперация"*
* 1992 – *На Дерибасовской хорошая погода, или На Брайтон-Бич опять идут дожди*

## Välislingid
* Leonid Gaidai. Filmiveeb
* Leonid Gaidai. Vene filmi- ja lavatähed. Vikerraadio, ERR. 23. august 2007
Hunter Parrish

**Hunter Parrish Tharp** (sündinud 13. mail 1987 Richmondis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

Ta mängib sarjas "Weeds" Silas Botwinit.
Kauba tänav

**Kauba tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. 

Tänav kulgeb Juurdeveo tänavalt kõigepealt kirde poole ja siis piki raudteed loodesse kuni Pärnu maantee viaduktini. Tänav jätkub teisel pool viadukti Jalgpalli tänavana.

Kauba tänav sai nime 1897. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli *Frachtstrasse* ja venekeelne *Товарная улица*. Tänava nimi tulenes sellest, et Kauba tänav oli Tallinn-Väikese raudteejaama viiv kaubaveotee.

Kauba 3A asus Eesti Raudtee Tallinna veduridepoo.
## Galerii

File:Kauba tänav 24.jpg|Kauba tänav 24
File:Kauba tänav 26.jpg|Kauba tänav 26

## Viited

## Välislingid
Ksii

**Ksii** (suurtähena **Ξ**, väiketähena **ξ**, vanakreeka *ξῖ*, uuskreeka *ξι*) on kreeka tähestiku 14. täht. Ksii väärtus kreeka numbrina on 60. Täht on tuletatud foiniikia tähestiku tähest  /samekh/. Ksii võeti üle hiljem kui teised tähed ja seda ei kasutatud kõikides murretes.

Ksiist pärineb kirillitsa täht Ѯ.
Laimjala Vassilius Suure kirik

**Laimjala Vassilius Suure kirik** (ka *Kahtla Vassilius Suure kirik*) on EAÕK haldusalasse kuuluv õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Kahtlas. 

## Koguduse ajaloost
Saaremaal oli 1846. aastal kõige enam usuvahetajaid Pöide luterlikus kihelkonnas. 1848. aasta kevadeks oli õigeusu kirikusse siirdunud 68,1% talurahvast, kes jagati 1846. aastal loodud Tornimäe (Jaani) ja 1848. aastal asutatud Laimjala (Kahtla) koguduse vahel. Algul peeti teenistusi üürihoonetes. 1891. aastal oli Laimjala õigeusu koguduses 2307 ja 1913. aastal 2494 liiget.

## Vassilius Suure kirik
Laimjala kiriku projekteeris Riia arhitekt Heinrich Scheel tüüpprojekti järgi. Kreeka risti kujuline krohvitud viie kupliga ristkuppelkirik valmis 1873. aastal. Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) pühitses selle Kapadookia peapiiskopi Basilius Suure auks sama aasta 1. jaanuaril. Kivikiriku katused ja tornikiivrid on kaetud plekiga. Esimene selle tüüpprojekti järgi ehitatud kirik valmis Leisis 1872. aastal. Järgmisel aastal valmis Saaremaal veel üheksa Heinrich Scheeli projekti järgi ehitatud õigeusu pühakoda. Enamik neist erines detailide ja mahu poolest. Õigeusu pühakojad mahutasid 150–300 inimest. Laimjala kirikule ehitati juurde 32 m kõrgune kellatorn 1912. aastal ja pikendati hoone läänetiiba.

Tänapäeval kasutab pühakoda EAÕK Laimjala Vassilius Suure kogudus.

## Õigeusu kooliharidus
Juba üsna usuvahetuse algusjärgus 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide loomise. Aastatel 1847–1852 rajati Saaremaal õigeusu kihelkonnakool enamikus kihelkondades. Eesti esimesed talurahvakoolid alustasidki tööd Laimjala vallas 1846. aastal. Aastatel 1850–1918 tegutses Laimjala koguduse juures õigeusu kihelkonnakool ja kaheksa õigeusu abikooli.
* Mägi-Kurdla talurahvakool
* Pahavalla talurahvakool
* Kahtla õigeusu kihelkonnakool
* Tornimäe õigeusu kihelkonnakool

## Kalmistud
* Kahtla kalmistu
* Tornimäe kalmistu

## Vaata ka
* Laimjala vald
* Pöide kihelkond
* Tornimäe 
* Tornimäe Neitsi Maarja kaitsmise kirik
* Kahtla asulakoht

## Viited

## Kirjandus
* "Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn, 2007; lk 429–434; lk 924–926
* Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.-20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu, 2003; lk 136–140; lk 288–289
* Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare, 1997. AS Terbo. Tallinn, 1997; lk 4–5; lk 69
* Jaanus Plaat / Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 408–413
Ööriku Püha Kolmainu kirik

**Ööriku Püha Kolmainu kirik** on EAÕK haldusalas olev õigeusu kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas Öörikul. 

## Ajaloost
Ööriku õigeusu kogudus asutati Saaremaal 1846. aastal Jaani koguduse nime all. 1849. aastal eraldati Jaani kogudusest Tornimäe õigeusklikud. Endine Jaani õigeusu kogudus nimetati ümber Ööriku koguduseks. Kuni oma kirikuhoone valmimiseni toimetati teenistusi Tagaverel ühe talu kiviküünis. Kavandi külas kasutati aastatel 1852–1857 jumalateenistuste läbiviimiseks puuhoonet.

## Arhitektuurist
Tüüpprojekti järgi ehitatud kiriku pühitses 1873. aastal Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) Püha Kolmainsuse auks. Paekivist, seest ja väljast krohvitud viie kupliga kirik oli algselt Kreeka risti kujuline ja toetub neljale kaarvõlvile. Kirikuhoonele lisati aastatel 1899–1900 pikendus ja kolmekorruseline püramiidja kiivriga kellatorn. 1988. aastal renoveeriti Ööriku Püha Kolmainu kiriku katuseid, Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Varahaldus OÜ algatusel restaureeriti 2011. aastal kellatorn. Ööriku Püha Kolmainu kirik on kantud Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.

Kirikut kasutab Ööriku Püha Kolmainu kogudus.

## Vaata ka
* Ööriku klooster

## Viited

## Kirjandus
*Martin Toon. "EAÕK Kuressaare Püha Nikolai koguduse ajalugu". Kuressaare 1997. Lk 4-5; lk 69
*Jaanus Plaat. "Saaremaa kirikud, usuliikumised ja prohvetid 18.–20. sajandil". Eesti Rahva Muuseum. Tartu 2003. Lk 136–140
*"Koguteos Saaremaa II köide". TTÜ Kuressaare Kolledž. Kirjastus Koolibri. Tallinn 2007. Lk 430–434
*Jaanus Plaat ja Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis. Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn 2011. Lk 604–607

## Välislingid

*
*Ööriku Püha Kolmainu kogudus EAÕK kodulehel
Juurdeveo tänav

**Juurdeveo tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. 

Tänav kulgeb Pärnu maantee ja Tondi tänava haru juurest kagu poole Tallinn-Väikese raudteejaamani.

Juurdeveo tänav ristub Kauba tänavaga ja Keava tänavaga. Pärnu maantee ja Kauba tänava vahel on Juurdeveo tänav ühesuunaline.

Tänava pikkus on umbes 400 meetrit.

Tallinn-Väikese raudteejaama Tallinn-Väikese jaamahoone koos kõrvalhoonega aadressil Juurdeveo tänav 25 on muinsuskaitse all.
## Ajalugu
Juurdeveo tänav sai nime 1900. aastal. 1878. aastal rajati umbtänavana, mida kitsarööpmelise Tallinna–Viljandi raudtee ehitamisel pikendati Tallinn-Väikese jaamani ja nimetati Juurdeveo tänavaks. Tänava saksakeelne nimi oli *Zufuhrstrasse* ja venekeelne *Подъездная улица*.

1914. aastal asutasid mõisnikud Eestimaa kubermangus oma telefonivõrgu, mille abil loodi kaugeühendused Tallinn–Tapa–Aravete ja Tallinn–Rakvere–Jõhvi. Mõisnike telefoni võrgu keskjaam asus kitsarööpmelise raudtee Tallinna-Peajaama juures Juurdeveo tänaval. Juurdeveo tänaval asus 20. sajandi alguses telefoniside keskjaam, millega olid ühendatud Tallinna telefonikeskjaamad ning alates 1907. aastast ka kõik Eesti maakonnalinnades olnud keskjaamad. Ühtekokku oli Juurdeveo tänava keskjaamaga ühendatud 32 maakondades asunud keskjaama 393 abonendiga ja  see oli Tallinna telefonikaugejaam. Mõisnike telefonivõrk suleti Esimese maailmasõja ajal 1915. aastal, kuna sõjaolukorras ei peetud soovitavaks, et sakslased omavad iseseisva telefonivõrku.

Juurdeveo 5 asus võõrastemaja „Viljandi".

Juurdeveo tänav 10 tegutses  kauplus Kitseküla.

## Viited

## Välislingid
Tamme-pahkvaablane

**Tamme-pahkvaablane** (*Cynips quercusfolii* ehk *Diplolepis quercus-folii*) on tammelehtedel pahku moodustav pahkvaablase perekonda kuuluv kiletiivaline putukas. 

Tamme-pahkvaablane eritab vedelikku, mille mõjul tamme lehe allküljele kasvavad väikese õuna kujulised pahad. Selle sees areneb tamme-pahkvaablase vastne.

## Vaata ka
*juurepahklane, kelle tekitatud pahad võsutippudes on suuremad kui tamme-pahkvaablasel

## Välislingid
*
Magneesiumkloriid

**Magneesiumkloriid** on keemiline aine valemiga MgCl2. 

*Molaarmass: 95,211 g/mol
*Tihedus: 2,316 g/cm3
*Sulamistemperatuur: 714 °C
*Keemistemperatuur: 1412 °C

Magneesiumkloriidi leidub maakoores mineraal bišofiidi koosseisus; magneesiumkloriidi on ka merevees ja soolajärvede vees.
Valeri Razmanov

**Valeri Razmanov** (3. oktoober 1937 Tjumen, Vene NFSV – 2. detsember 2020 Tallinn) oli Eesti poksija. 

Ta poksis aastatel 1951–1962 Tallinna Dünamos, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta pidas 178 kohtumist ja võitis neist 159.

Ta oli keskkaalus (kuni 75 kg) kahekordne Eesti NSV meister (1959 ja 1960).

Ta oli keskkaalus (kuni 75 kg) Burevestniku üleliiduline meister (1956) ja Dinamo üleliiduline meister (1959).

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 451 (seal nimega Valeri Rozmanov)

## Välislingid
*Haud Tallinna Liiva kalmistul
Juudid kuulutavad Saksamaale sõja

"**Juudid kuulutavad Saksamaale sõja**" (inglise keeles *Judea Declares War on Germany*) on Briti päevalehe *[[Daily Express]]* 24. märtsil 1933 esileheküljel ilmunud artikkel. 

Artikkel räägib põhiliselt sellest, kuidas juudi rahvuslikud organisatsioonid avaldasid ühiskondlikku protesti juutide tagakiusamise vastu Saksamaal, samuti sellest, et protestikampaanias osaleb ka USA Kongressi Esindajatekoda ning USA ametiühinguliikumine. Ühtlasi kirjutab artikkel juudiorganisatsioonide ja üksikute juudi soost kaupmeeste kavast boikoteerida Saksamaa majandust. Osa juute ühendavaid organisatsioone korraldas või kavatses artikli teatel poliitilisi demonstratsioone Adolf Hitleri natsionaalsotsialistliku valitsuse vastu.

Holokaustirevisionist Ingrid Weckert on oma saksakeelses raamatus "Feuerzeichen" artiklit moonutatud tõlkes tsiteerinud nii, et tsitaadid jätavad mulje täielikust finantsboikotist Saksamaale. 

## Katkendeid artiklist

* "Üle kogu maailma laialipillatud 14 miljonit iisraellast seisab kui üks mees, kuulutades sõda oma usukaaslaste vaenajatele Saksamaal. Kildkondlikud erimeelsused ja vastuolud on taandunud ainsa ühise eesmärgi ees — toetada 600 000 Saksamaa juuti, keda hitlerlik antisemitism terroriseerib, ning sundida fašistlikku Saksamaad lõpetama oma juudi vähemuse vastu suunatud vägivalla- ja rõhumiskampaaniat. Maailma juutkond on otsustanud, et ei kavatse sellist keskaegse juudivaenu taassündi vaikides pealt vaadata." 

* "Igale New Yorgi linna rabile on rabiliku dekreediga (*Rabbinic decree*) tehtud pühaks kohuseks pühendada laupäevane jutlus Saksamaa juutide tagakiusamisele." 

* "Tänahommikune *[[New York Times]]* kirjutab, et natside välismaine organisatsioon on koostanud nimekirja tuhandest saksa immigrandist, kes on Ühendriikidesse viimastel aastatel asunud, et kasutada neid natsipropaganda levitamiseks Ühendriikides."

* "Suurbritannia juudi noorteorganisatsioon korraldab nädalavahetusel demonstratsioone Londonis ja provintsides."

* "*Board of Deputies of British Jews*, mis esindab kogu juudi kogukonda Suurbritannias, koguneb eriistungiks pühapäeval, et Saksamaa olukorda arutada ja otsustada, mida tuleks ette võtta, et vastu astuda rünnakutele Saksa juutide vastu."

## Välislingid
*Daily Express, 24. märts 1933
*''The Zionist War on Nazi Germany''
*Artikli originaaltekst
*Artikli originaaltekst kõrvu Ingrid Weckerti moonutava tõlkega
Odalätsi allikad

**Odalätsi allikad** on allikad Odalätsi külas Saaremaa vallas Odalätsi maastikukaitsealal.

Ümbruskonna soodest, ja võimalik, et ka Karujärvest tulev allikate vesi jookseb mööda maa-aluseid karstipragusid mere suunas. Odalätsi küla juures pääseb vesi paljude avade kaudu maapinnale, moodustades veidi eemal Pidula veskioja.

## Kohapärimus

Odalätsi allikad on kohapärimuse järgi tekkinud Suure Tõllu maha löödud odast tema ja Vanapagana omavahelise kemplemise käigus:

''Suur Töll peab olema oma kepiga löend need Odalätsi alligad. Tal ond suur oda, selle on maha löönd, sellest saadud need alligad ja Odalätsi küla nimi. Tema on seel oma jalgu puhkand. Oda on need alligad pistand. Need ei jää vähemaks, kogu aeg on ond. Üks on silmaallikas. Kui inimese silmad on haiged, siis pese selle veega, siis oled kohe terve. Käisime seel. Sel on suur kuhi peel, nii hullusti keeb. Rahvas tarvidas seda vett, see oi arstivesi. Seal on sajad alligad. Ta ajab suure kuhja vett peele. Siis ei ond arsti, olid keik maa-arstid.

## Viited

## Välislingid
*
Olivier' salat

**Olivier' salat** on toit, mille algse retsepti autor oli väidetavalt 1860. aastatel Moskva restorani Ermitaaž prantslasest peakokk Lucien Olivier.  

Salati tegi eriliseks Olivier' oma leiutatud majoneesikaste oliiviõlist, valge veini äädikast ja sinepist. Koostisosadena on nimetatud põldpüü liha, vasikakeelt, kaaviari, salatit, vähisabasid, marineeritud kurki, kappareid, keedumuna, keedukartulit ja sojaube. Võimalik, et komponendid varieerusid hooajaliselt. Esimeses trükitud retseptis aastast 1894 on nimetatud salati koostisainetena järgmist: pool laanepüüd, kaks kartulit, üks väike kurk või suurem kornišon, 3–4 salatilehte, 3 vähisaba, veerand klaasi kallerdunud lihaleent, 1 teelusikatäis kappareid, 3–5 oliivi ja provanssaali kastet (majoneesi). Legendi kohaselt varastas kuulsa kastmeretsepti kokaabi Ivan Ivanov ning hakkas konkureerivas Moskva restoranis pakkuma sarnast rooga Pealinna salatina. 

Aja jooksul asendusid nii Olivier' kui ka Pealinna salati retseptides kallimad ja eksklusiivsemad koostisained odavamate ja kättesaadavamatega, mõlemast salatist on sadu erinevaid variante. Tänapäeval Venemaal ja mitmel pool mujal Ida-Euroopas tüüpilise Olivier' salati retseptis on pea alati keedukartul, keedumuna, mingi lihatoode (vorst, sink, keel, külm praeliha), marineeritud kurk, konservherned ja majonees; lisatud võib olla sibulat, värsket kurki, porgandit jm.

## Vaata ka
*Kartulisalat
Põrsashein

**Põrsashein** (*Hypochaeris*) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.

Esimesena kirjeldas põrsasheinu teaduslikult Linnaeus.

Eri hinnangutel on põrsasheinu maailmas 50–100 liiki. Enamik neist kasvab Lõuna-Ameerikas, aga mõned kasvavad ka Euraasias ja Põhja-Aafrikas.

Eestis on levinud kaks liiki:
**Hypochaeris maculata* – veishein (tavaline)
**Hypochaeris radicata* – püsik-põrsashein (Lõuna-Eestis, paiguti)
Porgi

**Porgi** ehk **Borki** oli väike saar Väinameres, Tauksist idas ja Holmirahust (praegu Sassi poolsaar) läänes. Nüüdseks liitunud Tauksi saarega.

Kuulub Matsalu rahvuspargi Väinamere saarte sihtkaitsevööndisse.
Muinastulede öö

**Muinastulede öö** on mere ääres lõkete süütamise tava augusti viimasel laupäeval. Traditsioon sai alguse 1992. aastal Eesti ja Soome rannikul ning hiljem liitusid sellega teised Läänemere maad. Lõkked süüdatakse mere ääres päikseloojangul, kohaliku aja järgi kell 21.30.

## Taust
Vanimad kirjalikud andmed tuledega teadete edastamisest meie regioonis pärinevad viikingiajast. Siis toimis Läänemere ranniku laevateede ääres ühtne valvesüsteem, meremeestele tee näitamiseks ohutusse sadamasse või randa. Märgutulesid kasutati ka valvesüsteemis hoiatuste ja muude sõnumite edastamiseks.

Muinastulede ööks nimetatakse üritust tänapäeval, meenutamaks kunagisi rannalõkkeid. Lisandunud on keskkonnateemaline eesmärk: "mere ääres lõkkeid süüdates tuletame meelde, et meie ühine meri vajab hoidmist". Muinastulede ööst on mere ääres viibijate jaoks kujunenud ka meeldejääv suve lõpetamine.

2009. aastal korraldati üritust esimest korda üle-eestilisena, siis kutsuti veebilehe muinastuled.ee kaudu inimesi mere äärde või randa lõket süütama ja võeti kasutusele veebikaart lõkete asukoha märkimiseks. Igal aastal märgitakse veebikaardile üle 700 lõkke ja registreeritakse üle 10 000 osavõtja.

Muinastulede öö loits:

## Viited

## Välislingid
* Muinastulede öö veebileht
* Muinastulede öö kutse, 2009
* Muinastulede ööl süüdati sadu lõkkeid. Õhtuleht, 29. august 2010
* Muinastulede ööst ERR-i uudistes
* Muinastulede öö 2009 Google Mapsi kaardil
* Toila Muinastulede öö 2008 – avamine
Aseotroopne destillatsioon

**Aseotroopne destillatsioon** on võte, mida kasutatakse kõige sagedamini vee eraldamiseks segust, näiteks niiskunud ainest või reaktsioonis tekkiva vee eraldamiseks. Niisuguse segu teiseks komponendiks on enamasti benseen või tolueen, mis lisatakse destillatsioonikolbi. Kuna segu keemistemperatuur on tavaliselt madalam kõigi selle komponentide keemistemperatuurist, siis ta lendub ja kondenseerub jahutis. Segu komponendid ei lahustu teineteises, nad kogunevad seadme "sõrme" ja kihistuvad. Lahusti on tavaliselt veest kergem ning kui seda koguneb palju, valgub ta kolbi tagasi ja toob uue koguse vett välja. Näiteks võib vett sisaldavale etanoolile lisada benseeni ning vee ja benseeni segu üle ajades saab veevaba etanooli.

Parempoolsel skeemil on aseotroopse destillatsiooni seadme põhimõtteline ülesehitus, kus 1 – magnetsegaja, 2 – destillatsioonikolb, 3 – fraktsioneeriv kolonn, 4 – termomeeter, 5 – püstjahuti, 6 ja 7 – jahutusvee sisse- ja väljavool, 8 – veekoguja ehk "sõrm", 9 – kraan, 10 – vastuvõtuanum.

Aseotroopset destillatsiooni

Seda meetodit kasutatakse 100% alkoholi saamiseks. Harilikud meetodid kasutavad asjaolu, et etanooliaurud sisaldavad vähem vett kui destilleeritav lähteaine, kuid 96,4% etanooli aur sisaldab samuti 96,4% alkoholi, mistõttu see segu on aseotroopne ja harilikud destilleerimismeetodid ei võimalda suuremat etanooli kontsentratsiooni saavutada. Suurema kontsentratsiooni saavutamiseks lisataksegi vee ja etanooli segule näiteks benseeni.

Pärast vee ja etanooli eraldamist teineteisest on vaja omakorda lisatud benseen kätte saada. Niisugune mitmekordne töötlemine muudab aseotroopse destillatsiooni kalliks ja sellepärast ei ole praktiline seda alkohoolsete jookide tootmisel tarvitada.

Aseotroopset destillatsiooni võib kasutada lähedaste keemistemperatuuridega ja aseotroopseid segusid moodustavate komponentide eraldamiseks. Selle meetodi korral lisatakse lähteainele veel üks komponent, et tekitada uus, madalama keemistemperatuuriga segu, mille aur poleks aseotroopne, vaid heterogeenne, s.t koosneks segunematutest vedelatest faasidest.

## Rõhuvahetusega destilleerimine

Teine meetod aseotroopsete segude komponentide eraldamiseks üksteisest on rõhuvahetusega destilleerimine. See põhineb asjaolul, et aseotroopne kontsentratsioon sõltub rõhust. Aseotroobil pole mitte kontsentratsioonivahemik, vaid kindel, täpne kontsentratsioon. Kui õnnestuks kuidagi sellest punktist "üle hüpata", võib jätkata harilike meetoditega destilleerimist, ehkki (vee ja etanooli näite korral) ei keedeta enam etanooli välja veest, vaid vett keedetakse välja etanoolist.

Aseotroopsuse punktist üle hüppamiseks võib asetada segu rõhu alla, mistõttu aseotroopsuse punkt tõuseb 96,4%-lt näiteks 97%-ni. Niisugusel rõhul destilleeritakse etanooli – mitte tingimata 97%-ni, vaid näiteks 96,5%-ni. Seejärel rõhku alandatakse, et asetroopsuse punkt langeks jälle, näiteks normaalrõhul oleva 96,4%-ni või mõnel muul rõhul oleva veel madalama kontsentratsioonini. Jätkata saab hariliku destilleerimisega, millega võib saavutada ka täiesti puhta etanooli.