open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert Kõrvits

**Robert Kõrvits** (sündinud 19. juulil 1980) on eesti muusik ja raadiojaama Rock FM saatejuht.

Ta on laulnud ansamblis Hellroad Orange, teinud televisioonis noortesaadet "Filter", töötanud Politseiameti pressiesindajana ning pidanud ajakirja FHM peatoimetaja ametit.

Kõrvits mängis basskitarri ansamblis Blind aastatel 2014–2015. Ta on olnud aastatel 2016–2023 ansambli Dead Furies (kus esines nime all Robert Fury) bassist ja taustalaulja. 

Robert Kõrvits oli aastatel 2014–2019 Kanal 2 eetris olnud telesaate "Radar" toimetaja. Pärast saate sulgemist hakkas Robert Kõrvits tegema Rock FM-i hommikuprogrammi.

## Isiklikku
Tema isa on Harry Kõrvits, vend on Henry Kõrvits. 

Märtsis 2011 abiellus ta Lauraga ja neil on kolm last.

## Viited

## Välislingid
* "Radari" toimetaja Robert Kõrvits heidab Postimees Grupile ette oskamatust inimestega suhelda Õhtuleht, 23. mai 2019
* Harry Kõrvits: mulle pole kunagi meeldinud 90ndate Eesti tümaka ERR, videoarhiiv, 24. jaanuar 2022
* Onu tegi mulle käsitsi kitarri, aga mina kehastusin Jimmy Hendrixiks ja peksin selle puruks Diktor, 28. nov. 2022
Hutteriidid

**Hutteriidid** (saksa keeles *Hutterer*) on anabaptistide kommunaalne etnoreligioosne rühm, mis sarnaselt amišite ja mennoniitidega loeb oma ajaloo alguseks 16. sajandi alguse radikaalset reformatsiooni.

Hutteriitide liikumise algatas Jakob Hutter, kes rajas esimesed kolooniad 1528. aastal Schleitheimi tunnistuse baasil. Hutter suri 1536. aastal ning kuna kommuune iseloomustas ühisvara ja vastupanust hoidumine, on hutteriitidel mitmes riigis aastasadu kestnud diasporaad. Hutteriidid on rännanud korduvalt läbi Ida- ja Kesk-Euroopa. 18. sajandiks olid hutteriidid peaaegu välja surnud, 1770. aastal koliti Venemaa Keisririiki ning sajand hiljem Põhja-Ameerikasse. Järgmise 140 aasta jooksul kasvas hutteriitide arv mõnelt sajalt praeguse mitmekümne tuhandeni. 

Tänapäeval elavad peaaegu kõik hutteriidid Lääne-Kanadas ja Ameerika Ühendriikide Suurel tasandikul.

## Vaata ka
* Anabaptistide muuseum (Austria)
* Bruderhof
* Patsifism
* Rahukirikud
* Peter Riedemann
* Tasandikurahvad
* Lihtne elustiil
* Amish & Mennonite Heritage Center

## Viited

## Välislingid
* hutterites.org, Hutteri vendade veebileht
* [Hutterian Brethren (Hutterische Brüder) at Global Anabaptist Mennonite Encyclopedia Online](http://gameo.org/index.php?title=Hutterian_Brethren_(Hutterische_Brüder))
* A directory of Hutterite colonies
* Hutterite Brethren at Association of Religious Data Archives
Johannes Vedru

**Johannes Vedru** (sündinud 4. detsembril 1990) on eesti spordiajakirjanik ja muusik.

Lõpetas 2010. aastal Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumi ning 2014. aastal ajaloo erialal ja 2016 humanitaarteaduse magistrina Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna, jätkas 2018. aastal samas õppinguid doktorantuuris teemal "Spordi sovetiseerimine Eesti NSV-s aastatel 1940–1953".

Töötanud alates 2016. aastast ERR-i uudiste- ja sporditoimetuse reporter-toimetajana. Alates 2024. aastast on ta Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseumi teadur.

## Sportlasena
Tegelnud Tartus Anne ja Taivo Mägi juhendamisel kergejõustikuga ning harrastanud ka orienteerumist.

Kuulus 2008–2010 väravavahina jalgpalliklubisse Welco. Mänginud ka saalijalgpalli.

## Looming
Teinud kaastööd portaalile Soccernet.ee, ajakirjale Sport jm.
### Raamatud
*Peking 2022. XXIV taliolümpiamängud. 2022; autoreid
*Olümpia lugu. 2023, täiendatud 2. tr 2024; autoreid
*Pariis 2024. XXXIII olümpiamängud. 2024; autoreid
### Muusikuna
Tegutsenud alates 2010. aastast ansamblis Von Dorpat laulja ja klahvpillimängijana.

## Liikmesus
*2012 Üliõpilaste Selts Raimla (*coetus* 2012 I)
*2017 Eesti Spordiajaloo Selts
**2021 juhatuse liige

## Tunnustus
* 2025 – Eesti Kultuurkapitali stipendium «Ela ja sära»

## Viited

## Välislingid
*
Lavanti viadukt

**Lavanti viadukt** (saksa: *Talübergang Lavant*) on kiirteesild üle Lavanti jõe A2 kiirteel Austria Kärnteni liidumaal. Pikkusega 1097 m ja kõrgusega 165 m on see ühtlasi kõrguselt teine sild Austria.

Esimene (vasakpoolne) sild avati 26. juulil 1986. Kulude kokkuhoiu põhjustel jäi teine (parempoolne) sild ehitamata ja lõik Bad Sankt Leonhard im Lavanttalist Wolfsbergi avati vaid vasakul poolel. Parempoolse silla ehitamine algas 2004. aastal ja lõpetati 2007. aastal.
Obdachi sadul

**Obdachi sadul** (saksa: *Obdacher Sattel*) (955 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides Kärnteni ja Steiermargi liidumaade vahel.
Sobothi kuru

**Sobothi kuru** (1347 m) on kõrge mäekuru Alpides, paiknedes Austria ja Sloveenia vahelisest piirist põhja pool Kärnteni ja Steiermargi liidumaades, ühendades Sobothi ja Lavamündi.
Von Dorpat

**Von Dorpat** on Eesti ansambel, mis loodi 2010. aasta septembris Tartus.

Ansambel viljeleb eestikeelset R&B'd ja valge mehe souli.

Bänd teeb proove kas Tartus või Viljandis.

Repertuaari aluseks on Johannes Vedru ja Henri Lohki autorilooming, mida ansambel ühiselt töödelnud ja täiustanud. Loomingulises tervikus on muusikal ja sõnadel kanda võrdselt tähtis roll.
## Viited
Heino Villemson

**Heino Villemson** (16. aprill 1936 Tartu – 9. jaanuar 1989 Tartu) oli eesti korvpallur.

Heino Villemson õppis Tartu 6. Keskkoolis. Ta oli 184 cm pikk. Tema esimesed treenerid olid Viktor Laats, Georg Rekker ja Harri Russak. Hiljem treenis ta Ilmar Kullami ja Ernst Ehaveeru juhendamisel.

Heino Villemson kuulus Eesti NSV noortekoondisse ning 1953. aastal tuli ta NSV Liidu noortemeistriks. Ta mängis 1951–1966 mitmes Tartu korvpallimeeskonnas ning tuli 1956., 1958. ja 1959. aastal Eesti NSV meistriks. Lisaks võitis ta kolm hõbe- ja kolm pronksmedalit ning Eesti karika. NSV Liidu meistrivõistlustel osales ta Kalevi esindusmeeskonnas. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1963. aastal ja NSV Liidu meistrivõistlustel 1964. ja 1965. aastal sai ta 6. koha. Villemson kuulus aastaid Eesti NSV koondisse. 

Meistersportlaseks sai ta 1958. aastal, aumeistersportlaseks 1963. aastal.

Hiljem töötas Heino Villemson Tartu Ehitusmaterjalide Tehases ning tegutses ka treenerina.

## Viited

## Välislingid
* Heino Villemson, portree Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum
* Heino Villemson – Basket.ee
Lavant (jõgi)

**Lavant** (sloveeni: *Labotnica*) on jõgi Austria Kärnteni liidumaal, Drava vasakpoolne lisajõgi. Selle järgi on nime saanud nii *[[Lavanttal]]i* org kui ka Lavanttali Alpid.

Jõgi saab alguse väikesest Lavanti järvest (*Lavantsee*) Zirbitzkogeli mäe lõunanõlval Steiermargi liidumaal, kõrgusel 2053 m. Sealt voolab see kagusuunas ja jõuab 11,2 km järel Kärnteni piirile. Jõgi voolab alla *Lavanttali*, möödudes Bad Sankt Leonhardist, Wolfsbergist ja Sankt Andräst, kuni see jõuab 340 m kõrgusel Dravani, veidi enne, kui see ületab Sloveenia piiri.

Vee kvaliteeti on mõjutanud ulatuslikud jõgede regulatsioonid 1930. ja 1980. aastate vahel. Enamik Lavanti osi kuulub forellitsooni, madalamaid lõike iseloomustavad aga barbelid.

Nimi *Lavant* pärineb keltide-eelsest ajast, tähendusega "särav jõgi" indoeuroopa keeles.
Sarvkannike

**Sarvkannike** (*Viola cornuta*) on katteseemnetaim, mis kuulub kannikeseliste (*Violaceae*) sugukonda. Taim on Pürenee mäestiku pärismaine liik, laialdaselt levinud Hispaanias ja Prantsusmaal. Nimetus tuleneb nektarikannust, mis on pika õhukese toruja kujuga ja ülespoole suunatud.  

## Kirjeldus
Õitseaeg on aprillist juunini. Taime kõrgus on 8–20 cm. Sarvkannikese lehed on ovaalsed ümarate sakkidega ning õied on mitmevärvilised, tavaliselt sinist, lillat, kollast, punast või valget tooni.

Taim on hermafrodiit ning teda tolmeldavad putukad. Kannikest saab eristada võõrasemadest kroonlehtede poolest – võõrasemal on neli kroonlehte ülespoole ja üks allapoole, sarvkannikesel on kaks kroonlehte ülespoole ja kolm allapoole.

## Kasvutingimused
Sarvkannike vajab neutraalset või happelist mulda (pH 2.

## Kahjurid
Probleeme võivad tekitavad teod ja nälkjad. Sarvkannikeste lehed on tundlikud seenhaiguste suhtes.

## Kasutus
Mitmeaastaseid sorte kasutatakse aedades, üheaastaseid taimi kasutatakse ilutaimedena akna- või rõdukastides ning allapanuks. Sarvkannikeste noored lehed ja õienupud on söödavad nii kuumtöödelduna kui ka toorelt. Lehti kasutatakse ka tee valmistamiseks.

## Viited
Jankiškės

**Jankiškės** (poola keeles *Jankowszczyzna*) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Vilkpėdė valla territooriumil. Jankiškės piirneb kagus Žemieji Paneriaiga, loodes Jočionysiga, põhjas aga üle Nerise jõe asuva Bukčiaiga.

Linnaosa on valdavalt tööstuspiirkond, samanimelisel tänaval asuvad ka eramajad.

Praeguse linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Aastal 1905 oli seal 83 elanikku. Aastal 1931 oli Jankiškėses 143 elanikku. 

## Viited
Vikerkapitalism

**Vikerkapitalism** (inglise keeles *rainbow capitalism*) on LGBT-liikumise agenda hõivamine ärihuvide edendamise eesmärgil, iseäranis kui toodete või teenuste sihtrühmaks on lääneriikide, valgenahaliste ja jõukama keskklassi subkultuurid või kogukonnad.

Mõistega kritiseeritakse turundustaktikaid, mis kultiveerivad ettevõtete lihtsustatud arusaamasid LGBT-sättumustest ja soorollidest, surudes sellega inimesi etteantud raamidesse ning pärssides niimoodi LGBT-kogukondade seksuaalsete identiteetide ja rollide mitmekesisust. LGBT-õiguste tegelikult olukorralt tähelepanu kõrvale juhtimist LGBT-positiivse turunduse ja kampaaniatega nimetatakse vikerpesuks. 

## Vaata ka
*Gentrifikatsioon
*Rohepesu
*Vikerpesu

## Viited
Monroe (Michigan)

**Monroe** on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis, Monroe maakonna halduskeskus ja suurim linn. Monroe asub Erie järve läänekaldal umbes 23 km Toledost põhja pool ja 40 km Detroitist lõuna pool.

Monroe elanike arv oli 2020. aasta rahvaloendusel 20 462. Aastal 2010 oli elanikke 20 733.

Algselt kandis asula nime **Frenchtown**. 1812. aasta sõja ajal 1813. aasta jaanuaris toimus asula lähedal Frenchtowni lahing. Asula nimetati ümber president James Monroe järgi. 1817. aastal sai Monroe äsjaloodud Monroe maakonna halduskesksuseks. Linnaõigused sai Monroe 1837. aastal.

Monroes asus sõjaväelase George Armstrong Custeri lapsepõlvekodu. 1910. aastal püstitati Custeri auks Monroes kuju (George Armstrong Custer Equestrian Monument).

Monroes asub mööblivalmistaja La-Z-Boy peakorter.

Alates 1993. aastast on Monroe sõpruslinn olnud Hōfu Jaapanis.

## Viited

## Välislingid
* 
* http://monroemi.gov/
Michigan Central Station

**Michigan Central Station** (**MCS**) on Detroiti endine keskraudteejaam. Selle omanik oli Michigan Central Railroad. Hiljem kasutas seda Amtrak.

Hoone avati 1913. aastal. Hoone projekteerisid arhitektuuribürood Warren and Wetmore jaReed and Stem.

Hoone on *[[beaux-arts]]*i arhitektuuristiilis.

16. aprillil 1975 kanti hoone USA ajalooliste paikade riiklikku registrisse "National Register of Historic Places".

Detroiti linnavalitsus otsustas ligi paarkümmend aastat tühjana seisnud hoone 2009. aastal lammutada, kuid otsus sai tugevalt kriitikat, kuna hoone on muinsuskaitse all. Lõpuks otsustati hoone lammutamise asemel renoveerida. Hoonet hakati renoveerima 2010. aastate lõpus. 2018. aastal ostis hoone Ford Motor Company. 

## Välislingid
*
Peter Põder

**Peter Põder** (sündinud 11. märtsil 1991) on eesti muusik.

Ta on koostööd teinud Uku Suviste, Birgit Sarrapi, Margus Vaheri, Luisa Rõivase ja paljude teiste Eesti lauljatega.

Kitarri on ta õppinud Kohilas Tohisoo koolituskeskuses Erik Laanmetsa käe all, seejärel Rapla Kitarrikoolis Vahur Vessarti juures, Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis Ain Vartsi, Paul Danieli ja Mart Soo juures.

Peter Põder osales enda kirjutatud lauluga "Korra veel" 2024. aasta Eesti Laulul.

## Viited
Krõstsina Tsimanovskaja

**Krõstsina Tsimanovskaja** (sündinud 19. novembril 1996 Klimavičys) on valgevene kergejõustiklane, sprinter.

2017. aastal võitis ta Euroopa kuni 23-aastaste meistrivõistlustel Bydgoszczis 100 meetri jooksus 11,54-ga hõbemedali. 2019. aasta suveuniversiaadil Napolis võitis ta 200 meetri jooksus esikoha tulemusega 23,00.

Tsimanovskaja kvalifitseerus osalema 2021. aastal toimunud 2020. aasta suveolümpiamängudel 100 ja 200&nbsp;m jooksus, osales 100&nbsp;m eeljooksus, keeldus osalemast 4&nbsp;× 400&nbsp;m teatejooksus, toimetati Valgevene olümpiadelegatsiooni liikmete poolt sportlase tahte vastaselt 1. augustil 2021 Haneda lennujaama, keeldus naasmast Valgevenesse, sportlase varjupaigataotluse rahuldas Poola, kuhu sportlane jõudis lennureisiga Austriast 4. augusti õhtul.

## Viited

## Välislingid
* Krõstsina Tsimanovskaja Rahvusvahelise Kergejõustikuliidu kodulehel
* Poola andis kodumaale naasmisest keeldunud valgevenelannale humanitaarviisa, ERR, 2. august 2021
Denõss Monastõrskõi

**Denõss Monastõrskõi** (ukraina keeles *Денис Анатолійович Монастирський*; 12. juuni 1980 Hmelnõtskõi – 18. jaanuar 2023 Brovarõ, Kiievi oblast) oli Ukraina jurist ja poliitik. Alates 16. juulist 2021 kuni surmani oli Monastõrskõi nii Ukraina siseminister kui ka Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu liige. 

## Elulugu
Ta lõpetas Hmelnõtskõi juhtimis- ja õigusülikooli õigusteaduskonna ja oli õppinud Ukraina Rahvusliku Teaduste Akadeemia Riigi- ja Õigusinstituudi aspirantuuris. Tal oli doktorikraad õigusteaduses. Monastõrskõi oli töötanud õppejõuna Hmelnõtskõi juhtimis- ja õigusülikoolis ja seejärel paaris firmas juristina. 

Ta valiti 2019. aasta Ukraina parlamendivalimistel rahvasaadikuks erakonna Rahva Teener (Слуга народа) nimekirjas. Monastõrskõi oli Ukraina Ülemraada IX koosseisu liige (29. august 2019 – 16. juuli 2021) ning Ülemraada korrakaitsekomisjoni esimees. Esitati 15. juulil 2021 siseministri kandidaadiks pärast senise ministri Arsen Avakovi tagasiastumist. Ülemraada nimetas ta siseministriks 16. juulil 2021, ametisse nimetamise poolt hääletas 271 saadikut.

Denõss Monastõrskõi hukkus 42-aastaselt helikopteriõnnetuses Brovarõ linnas. 

## Tunnustus
* ordeni “Teenete eest” 3. järk (23. august 2022).

## Viited
Hüperalgeesia

**Hüperalgeesia** (kreeka keelest ὑπέρ 'hüper', ἄλγος 'valu') ehk **liigvalutundlikkus** on valutundlikkuse häire, mis põhjustab ülitundlikkust valule.

Seda võib põhjustada notsitseptorite või piirdenärvisüsteemi kahjustus. Samuti võib hüperalgeesia tekkida pikaajalise opioididide tarvitamise tagajärjel.

Häiret esineb kaht liiki: esmane ja teisane hüperalgeesia. Esmase puhul suureneb valutundlikkus vaid vigastatud piirkonnas, teisase puhul on mõjutatud ka teised kehaosad.

## Vaata ka
* Analgeesia
* Allodüünia

## Viited
Janeli Kuusk

**Janeli Kuusk** (sündinud 11. aprillil 1990) on eesti muusik, lauluõpetaja ja jumestuskunstnik.

Ta on õppinud Tartu I lastemuusikakoolis, hiljem Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis ning jätkas õpinguid  pealinnas Otsa-koolis pop-jazz laulu erialal. Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikapedagoogika eriala.  

Ta kuulub EKNK Tallinna Toompea kogudusse ja lisaks sellele on ta töötanud telekanalis TV 7, kus on juhtinud muusikasaadet "Muusikapaus".

Ta õpetab WAF laulukoolis.

## Viited
Tambet Leetsi

**Tambet Leetsi** (sündinud 22. novembril 1971) on eesti endine poksija.  

Ta poksis Tartu klubide esindajana.

Ta oli 1998. aastal raskekaalus (kuni 91 kg) Eesti meister. Ta sai Eesti meistrivõistlustel raskekaalus (kuni 91 kg) aastatel 1996 ja 2002 hõbemedali ning 2003. aastal pronksmedali. Üliraskekaalus (üle 91 kg) sai ta aastatel 1997 ja 2001 hõbemedali ning 1999. aastal pronksmedali.

Ta osales kaks korda Eesti–Soome maavõistlustel ning võitis mõlemad oma kohtumised punktidega, neist 2000. aastal raskekaalus (kuni 91 kg) ja 2002. aastal üliraskekaalus (üle 91 kg). 

## Välislingid
*Tambet Leetsi sporditulemused
Saint-Jacquesi torn

**Saint-Jacquesi torn** (prantsuse keeles *Tour Saint-Jacques*) on torn, mis asub Prantsusmaa pealinnas Pariisis. Monumentaalselt kõrgub ehitis Rue de Rivoli ja Rue Nicolas Flameli tänava ristumiskohas IV ringkonnas. 

52-meetrine ehitis on kunagine kirikutorn, 16. sajandi jäänuk laiendatud keskaegsest **Saint-Jacques-de-la-Boucherie kirikust**. Ülejäänud sakraalhoone lammutati taaskasutusse läinud ehituskivideks revolutsioonis aastal 1797. Leekestiilis torn säilis vastavalt lammutuslepingule.

See on Prantsusmaa Jaakobiteede ühe punktina osa objektidest UNESCO maailmapärandi nimistus.

## Ajaloost
### Kirik
Jakobus vanemale pühitsetud Saint-Jacques-de-la-Boucherie kirikule ('Lihunike püha Jakobus') pandi pärimuse kohaselt alus juba Karl Suure ajal, kes ehitas kabeli Jakobus Vanema reliikviale. 

Kirik oli üheks palverännukohaks ja lähtepunktiks teekonnale Toursi (Jaakobitee Via Toronensis) kaudu Santiago de Compostelasse.

Kirik ehitati Pariisi suure lihaturu (Grande Boucherie) naabrusesse 12. sajandil ja hakati lihunike järgi nimetama 1259. aastal. Nimetuse tekkimise peamine põhjus oli vajadus eristada kirikut teisest Püha Jakobuse kirikust Seine'i vasakkaldal, Saint-Jacques-du-Haut-Pas' kirikust.

1406. aastal andis kuningas Charles VI lihunike gildile loa pühitseda nende kabelis Jeesuse sündimist.

14. sajandil kirikut laiendati. Veel enam tehti seda 16. sajandil, mil püstitati ka hilisgooti vormides kellatorn, mis on säilinud tänaseni. Kiriku rikkalik ja kaunis dekoor kõneleb ehitamist rahastanud donaatorite rikkusest

### Torn
Torn ehitati kuningas François I valitsusajal. 1509–1523 aastal ehitatud torni arhitektid olid Jean de Felin, Julien Ménart ja Jean de Revier. Torni kaunistab peen leekestiilis dekoor ja selle tipus on evangelistide sümbolid: Markuse lõvi, Luuka härg, Johannese kotkas ja Matteuse ingel. Torni kaunistab silmapaistev püha Jakobuse skulptuur. 

Prantsuse revolutsiooni ajal kirik teotati ja müüdi võõrandatud varana maha. Alates 1797. aastast lammutati seda järk-järgult ja müüdi ehituskivideks, kuid kellatorn päästeti lammutamisest.

1824. ostis üks tööstur torni, et teha sellesse laskemoonatehas, kuid 1836.  aastal ostis Pariisi linn torni tagasi. 1852. aastal võeti Rue de Rivoli tänava avamisega vastu otsus torn vundmendist tipuni taastada. Dekoori lisati enam kui 20 skulptuuri ja veesülitit. Hävinud Jakobuse kuju asemele lõi skulptor Paul Chenillon selle koopia.

## Viited

## Välislingid
*
Tom Daley

**Thomas Robert Daley** (sündinud 21. mail 1994 Plymouthis Inglismaal) on Suurbritannia vettehüppaja.

2008., 2012. ja 2016. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlustel tuli ta 10 meetri tornist hüpates Euroopa meistriks, 2020. aasta suveolümpiamängudel olümpiavõitjaks.

## Hobid
Talle meeldib kududa ja heegeldada.

## Isiklikku
2017. aastast on ta abielus endast 20 aastat vanema stsenaristi, režissööri ja produtsendi Dustin Lance Blackiga.

## Viited
Kauro Tafitšuk

**Kauro Tafitšuk** (sündinud 12. aprillil 1996 Tallinnas) on eesti turundaja, muusik, helirežissöör ja näitleja.

Ta lõpetas 2021. aastal Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga ajakirjanduse ja kommunikatsiooni alal.

Alates 2016. aastast on ta laulja bändis Loora & Kauro Duo. Helirežissöörina töötab ta helistuudios Studio89.
Eesti Noorte Malev

**Eesti Noorte Malev** oli 1956. aastal Tartus tegutsenud salajane koolinoorte vastupanuorganisatsioon, mille asutasid 1956. aasta 12. märtsil Toomemäel Tartu 3. Keskkooli poisid.. 

Ööl vastu 4. novembrit 1956 levitasid Eesti Noorte Maleva liikmed Tartus sadu lendlehti, millega toetati Ungari ülestõusu ja nõuti Eestile vabadust. Kümnetel lendlehtedel oli nurgas käsitsi joonistatud sinimustvalge lipuke või kilp.

Osalejad arreteeriti 1956. aasta 25. detsembril. Eesti NSV Ülemkohus mõistis 13. märtsil 1957 8 poissi süüdi Vene NFSV KrK § 58-10 ja § 58-11 alusel. Jaan Isotammele mõisteti 7 aastat, Enn Tartole 5 aastat vangistust. Teised süüdimõistetud olid Voldemar Kohv, Jüri Rebane, Lembit Soosaar, Jüri Lõhmus, Tõnis Raudsepp ja Enn Kaupo Laanearu.

Pärast taasiseseisvumist tunnustas Ungari Vabariik Enn Tartot Teenistusordeni Ohvitseriristiga.

Tartu linna päeva eel, 28. juunil 2023 avati Toomemäel Enn Tarto lese Piret Tarto algatusel ja Tartu linnavalitsuse toel Eesti Noorte Maleva mälestuspink.

## Vaata ka

* Koolinoorte vastupanuorganisatsioonid

## Viited
Koralpe

**Koralpe** (sloveeni: *Golica* või *Gola planina*), mida nimetatakse ka *Koralmiks*, on mäestik Lõuna-Austrias, mis eraldab Kärnteni liidumaa idaosa Steiermargi liidumaa lõunaosast. Mäestiku lõunaosad ulatuvad Sloveeniasse. Põhjast lõunasse kulgedes kuiveneb see Lavanti jõkke läänes ja Sulmi jõkke idas. Selle kõrgeim tipp (2140 m) on Große Speikkogel, populaarne matkasihtkoht ja ka sõjaväelise radari õhuruumi jälgimise sõlm. Lõunas, Sloveenia territooriumil, külgneb see Poßrucki mäestikuga.

Koralpe koosneb enamasti moondekivimitest, millest mõned osad pakuvad geoloogidele ja poolvääriskivide kogujatele märkimisväärset huvi. *Weinebenes* ja selle ümbruses (samuti populaarne puhke- ja matkapiirkond) leidub pegmatiite, mis sisaldavad märkimisväärses koguses spodumeeni, muutes selle piirkonna Euroopa suurimaks teadaolevaks liitiumimaardlaks. Kvarts ja päevakivi koos tihedate metsadega andsid varasematel aegadel aluse klaasi- ja portselanitööstusele.

Praegu ehitatav Koralmi raudtee ühendab 2022. aastaks Koralmi tunneli kaudu läbi Koralpe liidumaapealinnad Klagenfurti ja Grazi.
Packi sadul

**Packi sadul** (saksa: *Packsattel*, 1169 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides Kärnteni liidumaa Lavanti oru ja Steiermargi liidumaa vahel. See ühendab Packi ja Preiteneggi.
Eesti Rahvuslaste Liit

**Eesti Rahvuslaste Liit** oli Mordva poliitvangilaagris moodustatud noorte salajane vastupanuorganisatsioon, mille liikmed pidid vabadusse pääsedes jätkama võitlust Eesti iseseisvuse eest.

1962. aasta suvel organisatsiooni liikmed arreteeriti. 1. detsembril 1962 mõistis Eesti NSV Ülemkohus H. Uusküla eesistumisel nad süüdi Eesti NSV KrK § 68 lg 2, § 70 ja § 207 järgi ja karistas vangistusega range režiimiga parandusliku töö koloonias. Süüdimõistetud olid Erik Udam, Enn Tarto, Taivo Uibo, Jarmo Kiik, Valdo Reinart ja Priit Silla.

## Viited
Lõuna-Lubjakivialpid

**Lõuna-Lubjakivialpid** (itaalia: *Alpi Sud-orientali*) on Ida-Alpide mäestikud Kesk-Ida-Alpidest lõuna pool, peamiselt Põhja-Itaalias ning külgnevates Austria ja Sloveenia maades. Erinevus Kesk-Alpidest, kus asuvad kõrgemad tipud, põhineb erinevustel geoloogilises koostises. Lõuna-Lubjakivialpid ulatuvad Sobretta-Gavia mäestikust Lombardias (läänes) Pohorjeni Sloveenias (idas).

## Alpiklubi klassifikatsioon

Lõuna-Lubjakivialpide mäestikud Alpiklubi klassifikatsiooni järgi (idast läände):

* Pohorje (1)
* Kamniki-Savinja Alpid (2)
* Karawankid (3)
* Julia Alpid (4)
* Gailtali Alpid (5)
* Karni Alpid (6)
* Karni Eelalpid (7)
* Dolomiidid (8)
* Fiemme mäed (9)
* Vicentini Alpid (10)
* Nonsbergi rühm (11)
* Brenta rühm (12) 
* Garda mäed (13)
* Ortleri Alpid (14)
* Adamello-Presanella Alpid (15)
* Sobretta-Gavia rühm (16)

## Füsiograafia

Lõuna-Alpid on eraldiseisev füsiograafiline lõik suuremast Alpide ääremaast, mis omakorda on osa suuremast alpisüsteemi füsiograafilisest jaotusest.

## Vaata ka

* Alpide geograafia
* Lubjakivialpid
* Põhja-Lubjakivialpid
* Mäerühmade loend Ida-Alpide Alpiklubi klassifikatsioonis
Smena 8M

**Smena 8M** on aastail 1970–1995 Leningradis toodetud lihtne fotoaparaat.

## Kirjandus
*Heino Pedusaar. Pildistamine?... See on imelihtne! Tallinn, Valgus, 1984.

## Välislingid
*http://camera-wiki.org/wiki/Smena_8m
MOL Campus

**MOL Campus** on uusmodernistlik pilvelõhkuja, mida praegu ehitatakse Ungari pealinnas Budapestis. MOL Groupi tulevase peakorteri projekteeris Foster + Partners, riigi kõrgeim hoone (150 m) peaks valmima 2022. aastal.

## Välislingid
*
Madis Mikko

**Madis Mikko** (sündinud 18. novembril 1963) on eesti endine ajakirjanik ja praegune ametnik.

Ta on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis õigusteadust ja filosoofiat.

Madis Mikko on töötanud ajakirjanikuna, sealhulgas tollase Eesti Raadio korrespondendipunkti asutaja ja reporterina Brüsselis ELi ja NATO juures (1994–1999). 

Pärast seda töötas Mikko kaitseministeeriumi avalike suhete osakonna juhataja ametikohal kuni 2007. aastani. Sel perioodil tegi Eesti ettevalmistusi liitumiseks Euroopa Liidu ja NATO-ga. Mikko eestvedamisel asutati ja pandi tööle näiteks ajakiri Diplomaatia, Eesti NATO Ühing, RKK ja 1999. aasta sügisest kõrgemad riigikaitsekursused. Mikko on töötanud nõunikuna nii kaitseministeeriumis (välisabi küsimustes Ukrainas, Gruusias, Makedoonias, Bosnias ja Hertsegoviinas jm) kui ka Eesti Sõjamuuseumis.

Jaanuarist 2013 töötab Mikko Rahvusvahelises Kaitseuuringute Keskuses, ta on üks RKK asutajatest ja oli esimese nõukogu liige. 

## Tunnustus
* 2005 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2025 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema vanemad olid Ene Hion ja Klaus Mikko.

Tema abikaasa aastatel 1984–2008 oli Marianne Mikko.

## Viited
Jevhen Martšuk

**Jevgen Martšuk** (ukraina keeles Євген Кирилович Марчук; 28. jaanuar 1941 – 5. august 2021 Kiiev) oli NSV Liidu julgeolekutöötaja (KGB kindral), Ukraina poliitik ja riigiametnik.

## Elulugu

Martšuk oli aastatel 1991–1994 esimene Ukraina julgeolekuteenistuse juht. 
Ta oli ka Ukraina kaitseminister (2003–2004) ja peaminister (1995–1996). 

Martšuk lõpetas 1963. aastal Kirovogradi Riikliku Pedagoogilise Instituudi. Juba üliõpilasena värvati ta KGB-sse ja pärast instituudi lõpetamist sai temast KGB Kirovogradi oblastivalitsuse operatiivtöötaja. Hiljem on ta olnud Ukraina NSV KGB 5. osakonna ülem ja Poltaava oblastivalitsuse ülem (1988–1990). 
1990. aastal määrati Martšuk Ukraina NSV KGB ülema 1. asetäitjaks. 

5. juunist kuni 6. novembrini 1991 oli ta Ukraina NSV kaitse, julgeoleku ja eriolukordade minister. 
6. novembril 1991 määrati Martšuk UNSV KGB õigusjärglase Ukraina Julgeolekuteenistuse esimeseks ülemaks. 

1. juulil 1994 määras äsja presidendiks valitud Leonid Kutšma Jevgeni Martšuki uue valitsuse asepeaministriks ja 31. oktoobril 1994 esimeseks asepeaministriks. 6. märtsil 1995 määrati ta peaministri kohusetäitjaks ja 8. juunil sai temast Ukraina peaminister. 

## Tunnustus
* 2021 Vabaduse orden (Ukraina) (postuumselt)
* 2001 Vürst Jaroslav Targa ordeni 5. järk
* Tööpunalipu orden (NSV Liit)

## Auastmed
*1991 – kindralleitnant
*1992 – kindralpolkovnik 
*1994 – armeekindral

## Viited
Hispaania Sahara

**Hispaania Sahara** (hispaania keeles *Sahara Español*, araabia keeles *الصحراء الإسبانية* ehk *As-Sahrā'a Al-Isbānīyah*), ametlikult **Hispaania valdused Saharas** (1884–1958) ja **Sahara provints** (1958–1976), oli tänapäevase Lääne-Sahara eelnev nimetus, kui seda okupeeris Hispaania Kuningriik. See oli üks viimaseid Hispaania impeeriumi omandusi.

## Vaata ka
*Hispaania Guinea
*Juby neem
*Ifni
Ühendkuningriigi eriväed

**Ühendkuningriigi eriväed** (inglise keeles *United Kingdom Special Forces*) on Ühendkuningriigi sõjaline organisatsioon, mis viib läbi kõrge riskiga sõjalisi operatsioone.

## Koosseis
*  Special Air Service (SAS)
*  Special Boat Service (SBS) 
* Eriluurerügement 
*  18. siderügement.

## Viited
Kaiser Wilhelm II

**Kaiser Wilhelm II** oli Norddeutscher Lloydile ehitatud ookeaniliinilaev, mille eesmärgiks oli Atlandi ookeani ületus. See sai nime Saksa Keisririigi kolmanda ja viimase keisri Wilhelm II järgi. Aurulaevaks ehitatud 215,27 m pikkune alus valmis 1902. aastal. Arendades kiirust kuni 23,5 sõlme, pälvis see kaks aastat hiljem Sinise Lindi.

## Välislingid
*
Wilhelm (Saksa kroonprints)

**Friedrich Wilhelm Victor August Ernst** (6. mai 1882 Potsdam – 20. juuli 1951 Hechingen) oli Wilhelm II vanim poeg ja tema otsene pärija. Ta oli seega Saksa Keisririigi ja Preisi Kuningriigi viimane kroonprints. Temast sai 1941. aastal pärast oma isa surma kümneks aastaks Hohenzollernide dünastia pea.

## Välislingid
*
Erakool Intellekt

**Erakool Intellekt** on erapõhikool Kohtla-Järvel. Kool alustas tegevust 1994. aastal.

Kool omab tegevusluba kolmes kooliastmes 1.-9. klassini. Erilist tähelepanu pööratakse humanitaarainetele. Täismahuga õpetatakse ka teisi riikliku õppekava aineid. Peamised õpetatavad võõrkeeled on inglise ja eesti keel, lisaainena on prantsuse keel.

## Kooli nimed

* 1994-1999 Kohtla-Järve Humanitaarne Erapõhikool
* 1999-2000 Kohtla-Järve Humanitaarne Gümnaasium
* 2000-2008 Kohtla-Järve Humanitaarne Eragümnaasium
* alates 2008 Erakool Intellekt

## Viited

## Välislingid
* Veebisait
Kolme Lõvi Ühing

**Kolme Lõvi Ühing** oli 1954. aastal Võrumaal moodustatud salajane koolinoorte vastupanuorganisatsioon, mille tegevus jätkus edaspidi ilma formaalse organisatsioonita. Levitati kirjandust ja lendlehti, heisati sinimustvalgeid lippe 24. veebruaril ja 23. juunil. Et olla valmis tulevikus vältimatult puhkevaks sõjaks lääneriikide ning Nõukogude Liidu vahel, koguti relvi, harjutati nende kasutamist ja õpiti demineerimist.

20. oktoobril 1961 arreteeriti Valdur Raudvassar ja  31. oktoobril 1961 vangistati ka ta kaasvõitleja Väino Sõna. 17. veebruaril 1962 mõistis Punalipulise Balti Laevastiku Sõjatribunal nõukogudevastase agitatsiooni ja -propaganda, nõukogudevastase organisatsiooni tegevuses osalemise ja tulirelvade hoidmise eest Valdur Raudvassarile 6 aastat vangilaagrit. Väino Sõna karistati 4-aastase vabadusekaotusega. 

## Vaata ka

* Koolinoorte vastupanuorganisatsioonid
August 2021

**August 2021**, kroonika.

2021. aasta august algas pühapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast teisipäeval.

## [[1. august]]
*Valgevene sprinter Krõstsina Tsimanovskaja keeldus 2021. aasta suveolümpiamängudelt Tōkyōs Valgevenesse naasmast ja palus Jaapani politseilt kaitset.

## [[3. august]]
*Ebrahim Raisi astus ametisse Iraani presidendina.

## [[8. august]]
*Tōkyōs lõppesid 2021. aasta suveolümpiamängud.

## [[12. august]]
* Sambias toimusid presidendi- ja parlamendivalimised. Presidendiks valiti Hakainde Hichilema, kes võitis senist riigipead Edgar Lungut.

## [[26. august]]
*Kabuli lennujaama enesetapurünnakus hukkus vähemalt 182 inimest, sealhulgas 13 Ameerika Ühendriikide sõjaväelast.

## [[30. august]]
*Kell 13 algas Eestis presidendivalimiste esimene hääletusvoor Riigikogus. AInus kandidaat, Alar Karis, sai 63 poolthäält. Valituks osutumiseks oli vaja 68 häält.

## [[31. august]]
*Riigikogu valis teises hääletusvoorus 72 poolthäälega Eesti presidendiks Alar Karise.
*Afganistani pealinna Kabuli lennujaamast lahkus viimane evakuatsioonilennuk Ameerika Ühendriikide sõduritega.

## Viited
Mäerühmade loend Ida-Alpide Alpiklubi klassifikatsioonis

See **Mäerühmade loend Ida-Alpides** näitab kõiki 75 mäerühma ja ahelikku Ida-Alpides 1984. aasta Alpiklubi Ida-Alpide klassifikatsiooni (AVE) järgi.

Alpiklubid jagavad Ida-Alpid neljaks piirkonnaks, mis omakorda jagunevad mäerühmadeks. Neli piirkonda on Põhja-, Kesk-, Lõuna- ja Lääne-(Ida-)Alpid. 27 rühmaga mõlemas moodustavad Ida-Alpide põhja- ja keskpiirkonnad suurema osa Ida-Alpidest. Lõuna-Ida-Alpides on 15 rühma ja Lääne-Ida-Alpides kuus.

Ida-Alpid asuvad kuue riigi territooriumil: Saksamaa, Itaalia, Liechtenstein, Austria, Šveits ja Sloveenia. Suurim osakaal on Austrial, mille piires on 57 mäerühma. Järgnevad Itaalia 23 ja Šveits 10-ga. Saksamaal on 7 ja Sloveenias 4 mäerühma. Liechtensteinis on osa ühest rühmast.

Ainus neljatuhandeline ja Ida-Alpide kõrgeim mägi on Piz Bernina (4049 m). Seega on Bernina rühm kõrgeim kõigist Ida-Alpide rühmadest. Järgmiseks tulevad Ortleri Alpid koos Ortleri mäega (3905 m), mis on Lõuna-Tirooli kõrgeim tipp. Kõrguselt kolmas rühm on Glockneri rühm Austria kõrgeima tipuga: Großglockner (3798 m). Veel 22 rühma ületavad 3000 m piiri. Ainus kolmetuhandeline rühm Põhja-Ida-Alpides on Lechtali Alpid koos Parseierspitze mäega (3036 m). Veel 39 rühma ületavad 2000 m piiri. Mitmed rühmad ületavad 1000 m piiri ja vaid üks asub sellest tasemest allpool: Wienerwald. Selle kõrgeim mägi on Schöpfl (893 m).

## Legend

* **AVE nr.**: rühma numeratsioon Alpiklubi klassifikatsiooni (AVE) alusel. Väiketähtedega numbrid on rühmad, mis jaotati 1984. aastal edasi. Need rühmad kuulusid enne 1984. aastat ühte üksusesse.
* **Nimi**: mäerühma nimi. Kui nimed koosnevad kahest rühmast ja kus Vikipeedias on 2 artiklit, kuvatakse mõlemad.
* **Kaart**: rühma asukohakaart Ida-Alpides.
* **Asukoht**: piirkond, kuhu rühm kuulub.
* **Riik**: riik või riigid, mille territooriumil mäerühm asub. Esimesena loetletud riigis on suurem osa mäerühmast.
* **Kõrgeim mägi**: kõrgeima mäe nimi rühmas. Kui rühmas on kaks alamrühma, näidatakse mõlema rühma kõrgeim tipp. Kõrgem mägi loetletakse esimesena.
* **Kõrgus**: kõrgeima mäe kõrgus meetrites.
* **Pilt**: pilt kõrgeimast mäest.

## AVE 1984

* 1 1984. aastal loeti Dolomiitide (52) ja Karni Eelalpide (57b) osaks.
* 2 piirkonnad, mis ei kirjelda Ida-Alpe. AVE numbrit kasutati Saksa ja Austria Alpiklubide poolt nende hütijuhtide sorteerimisvõtmes.
Wladimir Segercrantz

**Wladimir Segercrantz** (ka **Vladimir Segerkrantz**, sündinud 10. märtsil 1936 Tallinnas)  on eesti tehnikateadlane ja emeriitdotsent. 

## Haridus
Lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli (J. Westholmi Gümnaasium) 1954, TPI autoteede eriala 1959 ; aspirantuur TPIs 1964–1967. Täiendusõpe: Helsingi Tehnikaülikool 1971–1972, 1976; Saksa Föderaalne Teede Teadusuuringute Instituut (BAST) 1990; Euroopa Regionaalteaduste Assotsiatsiooni (Rootsi/Norra) suvekool 1997. 

Tehnikateaduste kandidaat (Moskva Auto- ja Teedeinstituut) 1968; dotsent 1973; tehnikateaduste doktor 1984 (Moskva Auto- ja Teedeinstituut, kinnitus 1985); professor 1985.

## Töökäik
Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi allasutuste insener, vaneminsener, grupijuht ning projekti peainsener 1959–1965; Soome Riikliku Teaduslik-tehnilise Uurimiskeskuse (VTT Technical Research Centre of Finland) teadur, juhtivteadur 1990–2003; Helsingi Tehnikaülikooli dotsent 1992–2003; Anseri-Consultants LTD (Helsingis) partner 2003 –…;

TTÜs 1967–1991, 1995–1999: tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedri assistent 1967; ehituse ökonoomika ja organiseerimise kateedri vanemõpetaja 1968–1970, dotsent 1970–1972; autoteede kateedri dotsent 1972–1985 ja kateedrijuhataja 1972–1981, 1986–1991, professor 1985–1991; rektori nõunik 1995–1999; emeriitdotsent 2018;

## Teadustöö põhisuunad
Transpordi infrastruktuur Euroopas, liiklusohutus, logistika ja raudteeveondus. Avaldanud töid eesti, vene, inglise ja soome keeles.

## Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Lõi TTÜs autoteede ja liikluskorralduse laboratooriumi 1981, oli selle teaduslik juhendaja; Eesti NSV Ministrite Nõukogu liikluskomisjoni liige; NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi autotranspordi ja teedealase metoodikanõukogu liige; NSV Liidu TA Teaduslik-tehnilise Informatsiooni Instituudi referent soomekeelse kirjanduse alal 1978–81; Moskva Riikliku Autode ja Teede Instituudi doktorinõukogu liige ning oponent väitekirjade kaitsmisel Venemaal ja Ukrainas. Osalenud Euroopa Liidu Teaduse ja Tehnika 4., 5. ja 6. raamprogrammi transpordivõrkude, raudteetranspordi ja logistika uurimis- ning uuendusprojektides Soome-poolse partnerina, tööpaketi juhina ja koordinaatorina; TACISe (tehnilise abi) programmis SRÜ maadele ja PHARE tehnika siirdeprojektides Venemaal, Moldovas, Lätis ja Leedus. Olnud tegev Eesti Inseneride Liidu taasloomisel; Soome Teedeühingu, Soome Logistika Seltsi ja Põhjamaade Raudtee Ühingu (Nordiska Järbväg Sällskap) liige. Kuulunud Vilniuse Gediminase Tehnikaülikooli ja Leedu TA ajakirja Transport toimetuskolleegiumisse; Tallinna Teadlaste Maja liige. 

## Tunnustus

* Venemaa Transpordiakadeemia välisliige 1992

## Harrastused
Automatkad, digitaalne videofilm, tervisesport, mäesuusatamine. Lions’ Club Vantaakoski liige, olnud selle president.

## Viited

## Kirjandus
* EE 1995, 8; EE 2000, 14; Tallinna Polütehniline Instituut 1936–1986. Tln, 1986, lk 506.
Segadus Urbicande'is

**"Segadus Urbicande’is"** (prantsuse keeles "La Fiévre d’Urbicande") on belgia-prantsuse autorite François Schuiteni ja Benoît Peetersi graafiline romaan. See on Varjatud linnade ("Les Cités obscures") sarja teine kroonika, mille loomisega nad alustasid 1980. aastatel.

Kunstnik François Schuiteni ja kirjanik Benoît Peetersi "La Fiévre d’Urbicande" ("Segadus Urbicande'is") anti algupäraselt välja prantsuskeelsena Castermani kirjastuses 1985. aastal. 2020. aastal tõlgiti teos eesti keelde ja anti välja Eesti Arhitektuurimuuseumis. Prantsuse keelest tõlkis Anu Lutsepp, toimetas Sandra Mälk, keeleliselt toimetas Kaja Randam ja küljendas Koit Randmäe. Raamatut arvustasid Kaspar Viilup ja Priit Hõbemägi.

Graafilise romaani eestikeelne väljaanne ilmus koos näitusega "Urbatekt varjatud maailmas. François Schuiteni ja Benoît Peetersi arhitektuurikoomiksid" Eesti Arhitektuurimuuseumis 2020. aastal, mida kureerisid Sandra Mälk ja Benoît Peeters. Näitust arvustasid Hans Alla ja Mari Laaniste.

## Sisukokkuvõte

Romaanis kujutatud Urbicande’i linna raputab seletamatu nähtus: väljakaevamistel avastatakse salapärane konstruktsioon, mis tuuakse urbatekt Eugen Robicku lauale. Tundmatust ja hävimatust materjalist kuubik hakkab kasvama ja moodustab sõrestiku, mis tungib isegi tahketesse ainetesse. Linnaelanikud, kes on harjunud totalitaarsele režiimile omase korra ja rangusega, avastavad end ühtäkki keset suurt segadust ning reaktsioonid toimuvale kõiguvad religioosse eufooria, teadusliku skeptitsismi ja sõjalise vägivalla vahel.

Modernistlik Urbicande asub küll väljamõeldud maailmas, aga selle ideed pärinevad 20. sajandi linnaehituslikest visioonidest. Tegu on omamoodi paralleelmaailmaga, mis võinuks olla olemas, kui retrofuturistlikud plaanid viiduks tervikuna ellu. Selles teoses on sünteesitud Itaalia noore arhitekti Antonio Sant’Elia futuristlikke linnaplaneerimisideid totalitaarsete režiimide arhitektuuriga. Tulemuseks on teatraalne, kõrgustesse püüdlev ja jõulise sõnumiga monumentaalne arhitektuur. Selle metropoli ruumi kasutajal tuleb alluda range planeeringu loogikale ja ta on võimetu oma elukeskkonda muutma.

## Viited

## Välislingid
* Varjatud linnade ("Les Cités obscures") koduleht AltaPlana
Deutschland (laev 1900)

**Deutschland** oli Hamburg-Amerikanische Packetfahrt-Aktien-Gesellschaftile ehitatud ookeaniliinilaev, mille eesmärgiks oli Atlandi ookeani ületus. Aurulaevaks ehitatud 207,2 m pikkune alus valmis 1900. aastal. Arendades kiirust kuni 23,15 sõlme, pälvis see samal aastal kaks Sinist Linti, millele lisandus üks järgmisel aastal ja üks 1903. aastal.

## Välislingid
*
BTR-3

**BTR-3** (ukraina keeles *БТР-3*) on Ukrainas valmistatud soomustransportöör.

## Versioonid
***BTR-3E**

## Galerii

BTR-3DA 01.jpg|BTR-3DA
BTR-3, Kyiv 2021, 11.jpg|BTR-3 2021. aastal 


## Vaata ka
*BTR-4

## Viited
Sultana (laev 1863)

**Sultana** oli sõuratastega aurulaev, mida opereeriti Põhja-Ameerika pikkuselt teisel jõel Mississippil. Selle põhjamineku tõttu hukkus 1865. aasta 27. aprillil 1168 inimest. 

Tavaliselt sõitis see Saint Louise ja New Orleansi vahet. Kuigi laev oli projekteeritud vaid 376 reisija mahutamiseks, oli sellel seekord 2137 reisijat, kui laeva neljast katlast kolm plahvatas. Puidust laev põles veeliinini ning uppus Memphise lähedal 27. aprillil 1865. Tegu oli Ameerika Ühendriikide kõige ohvriterohkema laevaõnnetusega.

## Välislingid
*
Hambasild

**Hambasild** ehk **hamba sildprotees** on konstruktsioon, mis asendab puuduva hamba, toetudes selle külgmistele naaberhammastele. Sildproteesiga kaasneb naaberhammaste lihvimine ja neile tehiskroonide paigaldamine. Kuna tugihammaste kasutamisega kaasnevad erinevad probleemid, on sildproteesile eelistatud hambaimplantaat.

## Vaata ka
* Hambaimplantaat
* Hambakroon
* Hambatehnik

## Viited
Saint Joseph's Oratory

**Saint Joseph's Oratory of Mount Royal** (prantsuse keeles *Oratoire Saint-Joseph du Mont-Royal*) on Kanada rahvaarvult teises linnas Montréalis asuv roomakatoliku basiilika. Rahvuslikuks pühamuks peetav kirik on riigis suurim.

Oratooriumi asutas 1904. aastal André Bessette oma kaitsepühaku Joosepi auks. Sakraalehitist tarindati kuue aastakümne käigus paljude arhitektide ja tuhandete tööliste ühise teostuse ja leidlikkuse kaudu. See on tuntud oma monumentaalse suuruse, uusrenessansliku fassaadi ja kontrastse *[[art déco]]* interjööri poolest.

## Välislingid
*
Riovonys

**Riovonys** (poola keeles *Rowiańce*) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Vilkpėdė valla territooriumil. Riovonys piirneb läänes Žemieji Paneriaiga, loodes Vilkpėdėga, kirdes aga Burbiškėsega.

Linnaosa asub Vilniuse ja Kaunase vahelise raudtee ääres. Tegemist on elamupiirkonnaga.

Riovonys jääb osaliselt Paneriai erosiooniküngaste maastikukaitsealale.

Praeguse linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Seda on esmamainitud 1744. aastal kihelkondade loendis kui püha Stefanose kihelkonda jäävat küla (*Rowiancy*). 1784. aastal kuulus see koos teiste Paneriai ümbruskonna aladega Vilniuse katedraali kapiitlile. 1905. aastal oli seal 90 elanikku. 1931. aastal oli Riovonysis 82 elanikku. 

## Viited
Žemieji Paneriai

**Žemieji Paneriai** (tõlkes *Alumine Paneriai*) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Vilkpėdė valla territooriumil, osalt ka Paneriai vallas. Žemieji Paneriai piirneb idas Riovonysiga, kirdes Vilkpėdėga, edelas Aukštieji Paneriaiga, lõunas Užusienisega, loodes Jankiškėsega ja põhjas üle Nerise jõe asuva Bukčiaiga.

Linnaosa on Vilniuse tähtsaim tööstuspiirkond. Žemieji Paneriai asub Vilniuse ja Kaunase vahelise raudtee ääres, sellelt hargneb sealseid tööstusettevõtteid teenindav raudteeharu.

Žemieji Paneriai jääb osaliselt Paneriai erosiooniküngaste maastikukaitsealale. Seal asuvad Žemieji Paneriai parkmets, Paneriai parkmets ja Žemieji Paneriai park.

Linnaosas asub katoliku kabel, mille juures on kalmistu. Haridust annab sealne põhikool. Seal asus varem Leedu Teaduste Akadeemia Füüsikainstituut.

Tööstusettevõtetest paiknevad seal plastitöötlemisettevõte Plasta, metallurgiaettevõte AB „Vilniaus Vingis", logistikafirma Transimeksa, mitmed mööblitehased.

Praeguse linnaosa aladel asus aastast 1390 Vilniuse piiskoppide mõis, mille juures tegutses telliselööv. Selle aladel paiknesid ka benediktlaste ja jesuiitide valduses olevad karjamõisad. Ala kujunes Vilniuse eeslinnaks, kust viis läbi linna Trakai, Kaunase ja Grodnoga ühendav tee. Novembriülestõusu ajal leidis seal 19 juunil 1831 aset lahing Antanas Gelgaudase juhitud ülestõusnute ja tsaariarmee vahel.

Aastal 1950 suleti Paneriai tunnel ja rajati uus raudtee. Ühtlasi ühendati Paneriai alad Vilniusega.

Aastal 1954 rajati sinna silikaattoodete tehas, aastal 1855 esimene raudbetoondetailide tehas, aastal 1959 lihakombinaat ja raadiodetaile valmistav tehas. Hiljem rajati sinna veel tehaseid, nii et piirkond kujunes Vilniuse tähtsaimaks tööstuspiirkonnaks.

Muinsuskaitse all on Paneriai linnamäed, Paneriai lahingu toimumispaik, vana Vilniuse–Kaunase maanteetrass ja sealse kalmistu kabel.


Ūmedžių_g,,_Žemieji_Paneriai.JPG|Žemieji Paneriai
Senasis_kelias_į_Kauną,_Ž._Paneriai.JPG|Vana Kaunase maantee
Panerių_koplyčia.JPG|Paneriai kabel

## Viited
Pantrikuru vangid

**"Pantrikuru vangid"** (armeenia keeles "Հովազաձորի գերիները") on Vahtang Ananjani seiklusromaan, mille tegevus toimub 1953. aastal Armeenias.

## Teosest
"Pantrikuru vangid" ilmus eesti keeles 1957. aastal sarja "Seiklusjutte maalt ja merelt" 16. raamatuna, tõlge oli tehtud venekeelse väljaande põhjal. Raamatu tiraaž oli 30 000 eksemplari. Helisalvestisena ilmus teos CD–l Heliraamatute Kirjastusfondi Helikiri välja antuna 1992. aastal.

Romaan ilmus vene keeles kõigepealt Moskvas 1956. aastal kirjastuse Государственное издательство детской литературы väljaandena.

Armeenia kinostuudios loodi romaani "Pantrikuru vangid" ainetel samanimeline mängufilm, mis linastus 1957. aastal.

Eesti Raadios on 1987. aastal lavastatud samanimeline kuuldemäng.

## Sisukokkuvõte
Aigedzori küla koolilapsed (poisid Ašot, Gagik ja Sarkiss ning tüdruk Šušik) lähevad mägedesse, et külastada kolhoosi karjafarmi ja vaadata šeflusaluseid vasikaid. Samal ajal paigaldatakse karjafarmi seinale postkast kirjavahetuse tagamiseks. Enne tagasiminekut postitab Gagik naljakirja külasse oma vanematele, milles teatab, et sõidab sõpradega Kaug-Itta "elujuurt" otsima, kuna oli eelmisel õhtul lugenud raamatut "Dersu Uzala". Ta on kindel, et jõuab kohale varem kui postitatud kiri. 

Tagasiteel kohtuvad nad karjuse poeg Hassoga, kes on laskunud mägedes asuvatelt karjamaadelt orgu, et osta karjustele toiduaineid. Hassoga on kaasas karjuste koer. Ootamatu mõtte ajendil pöörduvad noored rajalt kõrvale, et külastada ilusat Pantrikuru, kuhu viib üle kuristiku kitsas sild.  Ašot teab, et kurust on ka teine väljapääs. Enne silla ületamist kaotab Gagik raamatu, mida eelmisel õhtul koos loeti. Peale Pantrikuru läbimist selgub aga, et teine väljapääs on suure varingu tõttu suletud. Noored pöörduvad tuldud teed mööda tagasi, kuid algab lumetorm, mille käigus puruneb olemasolev sild. Jäänud lõksu, asuvad inimesed ja koer Pantrikurus paiknevasse koopasse ajutiselt elama. Puid üle kuristiku langetades üritatakse ehitada uut silda, kuid edutult. Noored peavad nüüd võitlema oma elu eest, sest kaasa võetud vähene toit hakkab lõppema. Lisaks toimub neil ohtlik kohtumine samuti kurusse kinni jäänud pantri ja karuga, kelle eest üritab noori kaitsta koer.

Vanemad korraldavad küll noorte otsingu, kuid eksitava kirja tõttu püütakse neid esialgu leida rongidest ja raudteejaamadest. Juhuslikult leitakse Pantrikurusse viivalt teelt noorte kaotatud raamat, mis suunab otsingud õiges suunas ning üle viiekümne päeva kurus vangis olnud noored leitakse ja päästetakse.

## Viited

## Välislingid
*Pantrikuru vangid, esikaane illustratsioon
*Sarja väljaannete ülevaade
*Raamatublogi: Pantrikuru vangid
Shinya Yamanaka

**Shinya Yamanaka** (jaapani keeles 山中 伸弥 *Yamanaka Shin'ya*; sündinud 4. septembril 1962 Higashiōsakas) on jaapani bioloog.

Koos John Gurdoniga sai ta 2012. aasta Nobeli meditsiiniauhinna tüvirakkudega seotud avastuste eest.

## Tunnustus
*2015 – valiti USA Meditsiiniakadeemia välisliikmeks

## Välislingid
Jočionys (Vilnius)

**Jočionys** (poola keeles *Joczuny* või *Jaczany*) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Jankiškės piirneb kagus Jankiškėsega, edelas Gariūnaiga, idas üle Nerise jõe asuva Lazdynėliaiga, kirdes aga Lazdynaiga, millega Jočionyst ühendab sild.

Linnaossa jääb veepuhastusjaam, seal asub ka soojuselektrijaam Vilnius-3.

Praeguse linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Tõenäoliselt tuleneb nimi isikunimest. 

Jočionyst on esmamainitud 1744. aastal. Toona oli seal karjamõisaga küla, jõe kaldal asusid ka mõned üksikmajapidamised. 1905. aastal oli külas 134 elanikku. Praeguse linnaosa lõunaosas asus teine küla, mis kandis nime Neskučnaja ja kus oli 66 elanikku. 1931. aastal oli Jočionysis 263 elanikku. Teise maailmasõja ajal hävis Saksa vägede suurtükitules 28 maja. 1959. aastal oli seal 339 elanikku.

## Viited
Vilkpėdė

**Vilkpėdė** (poola keeles *Wilcza Łapa*) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Vilkpėdė valla territooriumil. Vilkpėdė piirneb idas Naujamiestisega, põhjas Vingisega, kagus Burbiškėsega, lõunas Žemieji Paneriaiga, läänes aga üle Nerise jõe asuva Miškiniaiga.

Linnaosa asub Vilniuse ja Kaunase vahelise raudtee ääres, sellelt hargneb sealseid ja Žemieji Paneriaisse jäävaid tööstusettevõtteid teenindav raudteeharu. Linnaosas asub mööblivabrik, seal on ka Vilniuse soojuselektrijaam. Linnaosas on Vilkpėdė park. Vilkpėdės on kaks raamatukogu, seal asub ka Leedu Riiklik Ajalooarhiiv.

Praeguse linnaosa aladel asus elektrijaama alla jäänud Madeleine'i kultuuri asulakoht. Hiljem asus seal Vilniuse eeslinn. Sealsed alad kuulusid XIV sajandil Leedu suurvürstidele, sajandi lõpus läksid aga üle Vilniuse kapiitlile. XVI sajandil kuulusid need maad jesuiitidele. 1529. aastal rajati sinna telliselööv, mille toodangut kasutati Vilniuse kirikute ja elamute ehitamisel. Vaatamata Vilniuse lähedusele oli aga sealne asustus hõre. XVIII sajandil asus sealsetel aladel üksnes neli maja.

Piirkond on nime saanud samanimelise tänava ääres asunud lohukivist, mille lohkusid kutsuti rahvasuus hundijälgedeks (*Wilcze łapy*). Kivi järgi sai nime ka sealne küla, mille nimi kandus omakorda üle hilisemale linnaosale.

Vilkpėdė hakkas arenema XIX sajandi teisel poolel. 1862. aastal valmis Peterburi–Varssavi raudtee. 1905. aastaks asus praeguse linnaosa alal kaks samanimelist küla, kus oli kokku 201 elanikku. Aastail 1912–1914 rajati sinna raudteelaste haigla, 1931. aastal oli selle juures asuvas asulas s4 elanikku. XX sajandi keskpaiku asuti Žemieji Paneriaisse rajama tööstusettevõtteid, tööstuspiirkond laienes osaliselt ka Vilkpėdėsse.

Muinsuskaitse all on raudteelaste haigla hoonetekompleks, 1932. aastal valminud raudteeviadukt ja 1913. aastal valminud uusgooti stiilis katoliku kirik.


Vilkpėdė,_Vilnius,_Lithuania_-_panoramio_(5).jpg|Vilkpėdė kirik
Vilkpėdės_ligoninė_2.JPG|Vilkpėdė haigla

## Viited