open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
John Key

**John Phillip Key** (sündinud 9. augustil 1961 Aucklandis) on Uus-Meremaa poliitik, kes oli 19. novembrist 2008 kuni 12. detsembrini 2016 Uus-Meremaa peaminister.

John Key õppis Canterbury ülikoolis raamatupidamist ning täiendas ennast Harvardi ülikoolis. Ta on töötanud raamatupidamise ja rahanduse alal, muu hulgas Merrill Lynchi Aasia allüksuse juhina Singapuris.

Aastal 2002 valiti John Key Uus-Meremaa parlamenti. Ta valiti tagasi ka 2005. aastal. Pärast paremtsentristliku Uus-Meremaa Rahvuspartei esimeheks saamist 2006. aasta novembris sai temast opositsiooniliider. 

Novembris 2008 toimunud parlamendivalimised võitis Rahvuspartei ning  John Key astus ametisse peaministrina.

## Välislingid
* Koduleht
Akbar Hāshemī Rafsanjānī

**‘Alī Akbar Hāshemī Rafsanjānī** (15. veebruar 1934 – 8. jaanuar 2017) oli Iraani poliitik, vaimulik ja ärimees, riigi president aastatel 1989–1997.

Rafsanjānī sündis Rafsanjāni linna lähedal. 1948. aastal asus ta õppima šiiitide pühas Qomi linnas teoloogiat. Peagi sai tema õpetajaks Rūḩollāh Khomeynī. Rafsanjānī jagas tema šahhivastaseid vaateid ning asus 1964. aastal šahhivalitsuse vastu võitlema. Seetõttu vangistati ta kuni 1979. aastal viiel korral. Iraani islamirevolutsiooni ajal tõusis ta üheks olulisemaks poliitikuks, kes toetas teokraatliku riigikorralduse loomist. 1980. aastal sai Rafsanjānīst Iraani parlamendi spiiker, kelleks ta jäi kuni 1989. aastani.

1989 suri riigi kõrgeim juht ajatolla Khomeynī ning uueks juhiks sai senine president 'Alī Khāmene'ī. Järgnenud presidendivalimistel võitis Rafsanjānī mäekõrguse ülekaaluga teisi konkurente. Ehkki ta oli varem tuntud küllaltki radikaalse teokraatia pooldajana, osutus ta presidendina pigem ilmalikke reforme toetavaks. Ta püüdis suurendada ilmaliku valitsuse autoriteeti ning läbi viia majanduslikke reforme, samuti pehmendada vastasseisu läänemaailmaga. Rafsanjānī toetas ka Iisraeli ja Palestiina konflikti rahumeelset lahendamist. 1991. aasta Lahesõja ajal keeldus ta toetamast nii Iraaki kui ka USA-d, mõistes mõlema tegevuse hukka. 

2005. aastal kandideeris Rafsanjānī uuesti presidendiks ja võitis esimese hääletusvooru, kuid sai teises Maḩmūd Aḩmadīnezhādilt lüüa. Seejärel valiti ta kõrgema juhi valimise ja mitme muu olulise riigiasja eest vastutava Iraani Ekspertide Assamblee liikmeks. 2007. aastal valiti ta selle kogu juhiks.

Rafsanjānī oli ka kõrge vaimulik, ajatolla.

Rafsanjānī oli Lepitusnõukogu esimees.

## Välislingid

* Koduleht
Püha Andreas Esmakutsutu orden

**Keiserlik Püha Apostli Andreas Esmakutsutu orden**, lühendatult ka **Püha Andreas Esmakutsutu orden** ja **Püha Andrease orden** (vene keeles *Императорский орден Святого Апостола Андрея Первозванного*) oli 1698. aastal asutatud ja Venemaa kaitsepühaku apostel Andreas Esmakutsutu järgi nimetatud orden. See oli Venemaa Keisririigi kõrgeim autasu.

Venemaa Föderatsiooni presidendi Boriss Jeltsini ukaasiga nr 757 1. juulist 1998 taastati Püha Andreas Esmakutsutu orden (Venemaa Föderatsioon), mis on praegu Venemaa Föderatsiooni kõrgeim riiklik autasu.

## Ajalugu
Püha Andreas Esmakutsutu ordeni kavaler sai ka Püha Aleksander Nevski ordeni, Valge Kotka ordeni, Püha Anna ordeni 1. klassi ja Püha Stanislavi ordeni 1. klassi kavaleriks, kui talle neid varem ei olnud antud.

Ordenit anti kahe sajandi vältel ligi tuhandel korral, aastatel 1699–1725 40, 1726–1796 231 ja 1801–1916 umbes 600 korral.

### Kavaleride arv valitsejati

## Venemaa Keisririigi Püha Andreas Esmakutsutu ordeni kavalere

### Eestlastest kavalerid
*Philipp Jakob Karell (1806–1886), Nikolai I ja Aleksander II perekonna ihuarst.
*Gustav Reinhold Hirsch (1828–1907), Aleksander III ja Nikolai II ihuarst.

Püha Andreas Esmakutsutu ordeniga autasustati ka ratsaväekindral Johann von Michelsohnenit (1735–1807), kelle väidetav eesti päritolu ei ole aktsepteeritud.

### Eestist pärit kavalerid
*1793 krahv Jacob Johann von Sievers (1731–1808)
*krahv Gustav Ernst von Stackelberg (1766–1850)
*1831 krahv Karl Wilhelm von Toll (1777–1842)
*1834 krahv Alexander von Benckendorff (1783–1844)
*1896 admiral Konstantin Possiet (1819–1899)

## Vaata ka
*Püha Andreas Esmakutsutu ordeni kavaleride loend

## Viited

## Kirjandus
* (PDF vene keeles)

## Välislingid
*Püha Andreas Esmakutsutu ordeni kavalere (vene keeles)
Artur Leis

**Artur Leis** (16. detsember 1898 Võru – 3. detsember 1979 Stockholm) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940).

Aastail 1922–1925 õppis ta Tartu Ülikooli kaubandusosakonnas.

Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis asutajaliige.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Juhan Pallop

**Juhan Pallop** (24. oktoober 1893 Uue-Tänassilma vald, Viljandimaa – 8. märts 1980 Burlington, Ontario, Kanada) oli Eesti kohtunik.

Osales Vabadussõjas, lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1924, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane. 1924–1925 Paide jaoskonnakohtunik, 1926–1939 Rakvere Ringkonnakohtu liige, 1939–1940 Tartu Ringkonnakohtu liige. Allveelaevastiku Sihtkapitali Rakvere toimkonna esimees 1935–1937.

1944 põgenes Saksamaale, 1949 asus ümber Kanadasse. 

## Tunnustus
*1939 – Valgetähe III klassi teenetemärk 

## Kirjandus
*Juhan Käis. Juhan Pallop In memoriam. Teataja, 5. aprill 1980, nr. 7, lk. 11.

## Välislingid
*Eesti tuletõrje leksikon. Tallinn, 1940
Joosep Tiitso

**Joosep Tiitso** (8. november 1897 Nugeri küla, Kalvi vald, Virumaa – 27. november 1979 Stockholm) oli Teedeministeeriumi üldosakonna direktor.

Osales Vabadussõjas soomusrongil, lõpetas Tartu Ülikooli 1927.

Valgetähe teenetemärgi III klass (24. veebruar 1938).

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Peretoetused

**Peretoetused** on sotsiaalse kaitse abinõu, mis tagab perekonnale rahalised toetused lapse sünni, lapsendamise, laste kasvatamise või teiste pereliikmete eest hoolitsemise korral.

## Eesti
Eestis on riiklike peretoetuste seaduse kohaselt peretoetuste eesmärgiks lastega peredele laste kasvatamisega seotud kulude osaline kompenseerimine. 

Eestis on 9 riiklikku peretoetust, neist 6 on igakuiselt makstavad toetused:
* lapsetoetus;
*  lapsehooldustasu;
*  üksikvanema lapse toetus;
*  ajateenija või asendusteenistuja lapse toetus;
*  eestkostel või perekonnas hooldamisel oleva lapse toetus;
*  seitsme- ja enamalapselise pere vanema toetus.
ja 3 on ühekordsed toetused:
* sünnitoetus;
* lapsendamistoetus;
* elluastumistoetus.

Lisaks on väikese sissetulekuga peredel õigus vajaduspõhisele peretoetusele, mida makstakse peredele, kus on vähemalt üks lapsetoetust saav laps, kui perekonna keskmine netosissetulek jääb allapoole kindlaksmääratud sissetulekupiiri, milleks on eelmise aasta suhtelise vaesuse piir.

Riiklikke peretoetusi määrab ja maksab Sotsiaalkindlustusamet. Erandiks on vajaduspõhine peretoetus, mis on küll riiklik toetus, kuid seda maksavad kohalikud omavalitsused riigieelarvest eraldatud vahenditest. 

Mitu kohalikku omavalitsust maksab täiendavaid peretoetusi oma valla või linna elanikele.

## Vaata ka
* Sotsiaalne kaitse
* Sotsiaalkindlustusamet

## Viited

## Välislingid
* Sotsiaalministeerium. Perehüvitised
* Riiklike peretoetuste seadus (RT I, 16.04.2014, 22)
Artur Lepp

**Artur Lepp** (19. detsember 1900 Küti vald, Virumaa – 6. mai 1979 Stockholm) oli eesti arst.

Osales Vabadussõjas, lõpetas 1926 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. 

1930–1934 Suure-Kõpu jaoskonnaarst, 1934–1939 töötas Viljandi haiglas, 1939–1944 oli Kärdla haigla juhataja. 

1944 põgenes Rootsi.

## Kirjandus
*A. Tarmet. Doktor Artur Lepp'a mälestades. Teataja, 26. mai 1979, nr. 10, lk. 12.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Vassili Külaots

**Vassili Külaots** (2. november 1889 Pärsamaa vald, Saaremaa – 17. oktoober 1977 Tallinn Eesti NSV) oli Eesti (kolonel) ja Nõukogude Liidu (polkovnik) sõjaväelane.

Vassili Külaots teenis Eesti sõjaväes 7. Jalaväerügemendis kapteni ja majorina (ülendati 1923). 1927. aastal viidi üle teenistust jätkama Eesti Kindralstaapi. Kindralstaabis teenis ta käsutäitja-ohvitserina ja Kaitsevägede staabi VI osakonna (väljaõppe osakonna) A-jaoskonna ülemana, kus ta 1930. aastal ülendati kolonelleitnandiks. 1932. aastal nimetati ta Kaitsevägede staabi IV osakonna (Kv kantselei) C-jaoskonna ülemaks. 

1934. aastal nimetati ta Viru-Järva kaitseringkonna staabi ülema kohusetäitjaks ja 1936. aastal Viru-Järva kaitseringkonna staabi ülemaks. 13. jaanuaril 1939 viidi ta üle Kõrgema Sõjakooli alaliseks lektoriks. 16. veebruaril 1940 ülendati ta koloneliks, 1940. aasta juunipöörde ajal Eesti Sõjavägede Staabi VI (väljaõppe)osakonna ülemaks. 

1940. aastal Eesti okupeerimise ja inkorporeerimise järel NSV Liidu koosseisu mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus teenis 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 180. Eesti Laskurdiviisi 42. laskurpolgu ülemana. Sealt suunati ta Venemaale, kus teenis Moskvas Frunze-nimelises Sõjaväeakadeemias õppejõuna taktika alal.

1942. aasta 8. eesti laskurkorpuse formeerimise ajal osales koos Jaan Lukase, Verner Trossi, August Vassili ja Artur Saueseljaga laskurkorpuse formeerimisel ning oli laskurkorpuse staabi 1. (operatiiv)osakonna ülem.

## Isiklikku
Tema poeg oli eesti õpetaja Vassili Külaots juunior (1929–2007), kes töötas Tallinna 27. 8-klassilise Kooli kehalise kasvatuse õpetajana ja pälvis 2005. aastal Tallinna Raemedali.

## Tunnustus
* 1935 – Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk
* 1936 – Kotkaristi III klassi teenetemärk
* Nõukogude Liidu Punatähe, Punalipu ja Suure Isamaasõja lahinguordenid. 

## Teosed
*Eesti Tallinna Kaardiväe Laskurkorpuse võitlustee. Koostanud ja toimetanud Vassili Külaots. Kirjastus: Poliitiline Kirjandus 1945, 252 lk.
*Vassili Külaots. Revolutsioonilisest liikumisest Vene armee Eestis asuvais väeosades aastail 1914–1917. Eesti Riiklik Kirjastus 1957, 95 lk.
*Vassili Külaots. Uraalidest Kuramaani. Eesti Raamat 1969, 317 lk.
*Vassili Külaots. Arnold Luks ja Otto Stein, Eesti sotsialistliku rahvuse kujunemisest. Eesti Raamat 1970, 126 lk.

## Viited

## Välislingid
* Ohvitseride andmekogu
* https://www.kalmistud.ee/haudi?action=hauaplats&filter_hauaplats_hauaplats=d6PaX43bZaJO
Ferdinand Petersen

**Ferdinand Petersen** (1938. aastani **Ferdinand Peterson**; 13. märts 1887 Vahtriku talu, Lehtse vald, Järvamaa – 18. veebruar 1979 Chapel Hill, Põhja-Carolina, USA) oli eesti insener ja poliitik.

## Elukäik
Ta lõpetas 1909. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1916. aastal Peterburi Polütehnilise Instituudi hüdrotehnika alal. 1956 koopteeriti ta Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlaseks. 1978 valiti ta EÜSi auvilistlaseks.

1917 Eesti Tehnika Seltsi (ETS) esimees, 1918 ETSi asutatud tehniliste erikursuste (Tallinna Tehnikumi eelkäija) hüdrotehnika õppejõud. Veebruarist novembrini 1918 Eesti Ajutise Valitsuse teedeminister, 1919–1920 Asutava Kogu liige.

Aastast 1921 pidas talu, ehitas Anija hüdroelektrijaama ja saeveski ning Raasiku villa- ja jahuveski.

1944 põgenes Eestist Saksamaale. Hiljem elas Ameerika Ühendriikides, projekteeris sildu ja vesiehitisi.

## Teoseid
*1924 Ferdinand Peterson. "Taluehitised". Tallinn 1924
*2001 "Mälestusi ja tähelepanekuid". Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus. Tallinn 2001

## Isiklikku
Peterseni esimene abikaasa oli Alide-Hermine Püümann (1890–1921). Aastatel 1921–1941 oli ta abielus pedagoogi ja haridustegelase Emma Peterseniga (1889–1965). Tema kolmas abikaasa oli Maret Pärli (1913–2002).

Tema poegade seas on matemaatikud Ivar Petersen ja Karl Endel Petersen.

## Temast
*1979 "Eesti Vabariigi üks asutajaist F. Petersen surnud". Teataja nr 5, 10. märts 1979, lk 10
*2000 "Petersen, Ferdinand". // Eesti entsüklopeedia. 14. kd (Eesti elulood). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2000. Lk 368

## Viited

## Välislingid
*
*Ferdinand Petersen – 115
*"Inseneriasjanduse suurmehi: Ehitusinsener Ferdinand Peterson" Inseneeria, juuni 2012
Tómas Tómasson

**Tómas Tómasson** (2. jaanuar 1888 – 11. november 1978 Reykjavík) oli islandi ärimees ja Eesti aukonsul Reykjavíkis.

Asutas 1913 limonaadi- ja õllevabriku "Ölgerdin Egil Skallagrimson". Ta kinnitati Eesti aukonsuliks Reykjavíkis 1. mail 1934. Külastas 1938 Eestit ja tegi visiidi Konstantin Pätsile. Juunis 1957 võttis vastu August Rei ja Arvo Hormi. 

Konsulaat suleti Nõukogude Liidu nõudel 1958.

## Viited

## Kirjandus
*Bernhard Mäelo. Eesti konsul Reykjavikis surnud. Teataja, 9. detsember 1978, nr. 23, lk. 9.
Söekaevurid

**"Söekaevurid"** (ka **"Žerminaal"** (prantsuse revolutsioonikalendris "idanemiskuu")) on Émile Zola 1885. aastal ilmunud naturalistlik romaan Prantsuse söekaevurite elust.

## Sisukokkuvõte

Noor mees Etienne Lantier saabub väiksesse Montsou kaevanduslinna. Ta tutvub kaevur Maheuga, kes leiab talle elukoha ja ka töö kaevanduses, kus töötab kogu linn: lapsed, noored, naised, mehed, vanurid. Töötingimused on aga kohutavad ja palk väike. Naiivne noor mees püüab vähese saadaoleva kirjavara kaudu oma sotsialistlikku mõtteviisi arendada. Lootuses töörahvale paremat elu välja võidelda hakkab ta rahvast mässule õhutama. Iseenese üllatuseks leiab  Etienne laia toetajaskonna ning kuigi algul üritab Venemaalt pagenud kõige hävitamise usku anarhist Suvarin teda avaliku vägivalla eest hoiatada, saab tööliste mõõt pärast mitu kuud kestnud streikimist ja nälgimist täis ning nad hakkavad ikkagi laamendama, tapma ja varastama. Söekaevureid ohjeldama saadetud sõjaväelaste rühma mitmekordse eksimise tõttu jõuab rahvahulk märatseda mitmes lähikonna kaevanduses. Viimaks korrakaitsjatega kohtudes on rahvas juba joobunud kadakaviinast ning näpistavast näljast, ei karda seetõttu neid ning ronib lausa ise tääkide otsa. Korrakaitsjad küll üritavad püssidega sekkumisest viimse piirini hoiduda, ent olles täiesti vastu müüri surutud, lõpeb ühel hetkel sõdurite kannatus ning ülemalt käsku saamata avavad nad tule. Surma saab kümneid mehi, naisi, lapsi ja vanureid. Pärast sellist tragöödiat on rahvas streigis ja nälgimises pettunud ning loivab vastumeelselt varahommikul tööle. Suvarini korraldatud vandenõu tõttu langeb aga kaevandus sisse ning mõnikümmend söekaevurit jääb lõksu. Etienne ning tema armastatu Catherine põgenevad koos tulvavee eest. Viimases, kõige kõrgemas kaevanduskäigus aga kohtuvad nad Catherine'i mehe Chavaliga, kes armunuid sõimab ning südamerahuga oma allesjäänud võileibu nosib. Mingil hetkel saab Etienne'i mõõt täis ning ta purustab Chavali pea suure kivilahmakaga. Koos Catherine'iga talub ta seejärel pea 20 päeva kõrvetavat nälga, viimasel päeval nad armatsevad. Peatselt Catherine sureb. Lõpuks jõuavad päästjad kõrvalkaevanduse käigu kaudu vaimselt juba alla andnud Etienne'ini. Etienne taastub ning lahkub pettununa linnast. Ta on nõus sõbra kutsel minema Pariisi ning hakkab kaevurite heaks tööle internatsionaalis.

## Välislingid
* Jüri Talvet, "Romaaniülikool: Émile Zola "Söekaevurid"". Eesti Päevaleht, 7. detsember 2007.
Ilmalik muusika

**Ilmalik muusika** on mittesakraalne, sekulaarne muusika. Ilmalik muusika levis kaua suulisel teel, sest vaimulikud kirjutasid kloostrites üles liturgilisi tekste ja laule. 

Vanimad säilinud rahvakeelsed ilmalikud laulud on kangelaslaulud (prantsuse keeles *chanson de geste*). Kõige enam on tänapäevaks säilinud rüütlilaule ehk keskaegset õukondlikku luulet.

Esimesed ilmalike laulude kirjapanijad olid goljaarid ehk vagandid. Suurim vagandilaulude kogu on "Carmina Burana" (Beuerni laulud) 13. sajandist ja leitud Baierist ühest kloostrist.
Tallinna laht

**Tallinna laht** on Läänemere idaosas asuva Soome lahe siselaht Eesti põhjarannikul. Lahest lõunas paikneb Tallinna linn ning põhjas piiravad seda Naissaar ja Aegna saar. Idas eraldab seda Muuga lahest Viimsi poolsaar ja läänes Lohusalu lahest Suurupi poolsaar. 

Tallinna laht jaotatakse omakorda neljaks osaveekoguks: Kakumäe ehk Tiskre laheks, Kopli laheks ja Paljassaare laheks ning Tallinna reidiks. 

Tallinna laht on üks Eesti sügavamaid lahtesid. Suurim sügavus küünib ligi 100 meetrini.

Lahes on mitu laevasõitu ohustavat madalat – Naissaarest idas Naissaare madal (sügavus kohati 3–4 m), sellest idas Keskmadal (7,4 m), Paljassaarest loodes Vahemadal (3,8 m), Naissaare lõunatipu lähedal Hülkari madal – ja karisid (Littergrund ja Paljassaare kari).


Vahemadala tulepaak 2016.jpg|Vahemadala tulepaak Tallinna lahes
Hülkari light beacon 01.jpg|Hülkari tulepaak Naissaare lõunatipus
Kopli lahe alumine tulepaak 2006.jpg|Kopli lahe alumine tulepaak
Jää on kulmunud pallideks (Looduse veidrused). 05.jpg|Palljää Stroomi rannas
Suur-Paljassaare. Päikeseloojang.jpg|Suur-Paljassaare rand päikeseloojangu ajal
Tallinna kõrghooned udus.jpg|Tallinna kõrghooned lahelt vaadates
Flying city.jpg|Uue ja vana Tallinna siluett lahelt vaadates
Таллинн. 3.jpg|Tallinna laht vaadatuna vanalinna poolt


## Viited

## Välislingid

* 27. august 2016, ERR: Pirital levivas vetikahaisus on süüdi ka inimesed
Tagamõisa poolsaar

**Tagamõisa poolsaar** (varem ka *Tagala poolsaar*, vene keeles *мыс Хундсорт*) asub Saaremaa loodeosas, jäädes Saaremaa valla territooriumile.

Poolsaart piirab idast Tagalaht ja läänest Kihelkonna laht. Poolsaar on loodeosas on umbes 300 meetri laiuse maakaela kaudu ühenduses Harilaiuga. Tagamõisa põhjatipus asub Undva nina. 

Kirdeosa katab Tagamõisa hoiuala, maismaa pindalaga 1883.1 hektarit. 

Tagamõisa poolsaarel paikneb 16 küla: Undva, Neeme, Tohku, Vaigu, Vaigu-Rannaküla, Lätiniidi, Kalmu, Kuralase, Kõruse, Kõruse-Metsaküla, Tagamõisa, Sepise, Veeremäe, Kehila, Tammese, Kurevere. Kokku elas neis külades 2021. aasta rahvaloenduse alusel 98 inimest.

Piirkonnas tegutseb Tagamõisa selts, seltsimaja avati 15. detsembril 1929. Selts on osalenud Kõruse külas Kivestu tuuliku mehhanismi taastamise ning tuulikuga seotud edasiste projektide juures. Samuti korraldatakse piirkonna kokkutulekuid, talguid ning õppepäevi. 

## Viited
Ants Ilus (loomakasvatusteadlane)

**Ants Ilus** (16. mai 1926 Tartu – 15. november 2008 Tartu) oli eesti loomakasvatusteadlane.

1948. aastal lõpetas TRÜ agronoomina. Sai aastal 1975 põllumajandusdoktoriks (väitekiri kinnitati aastal 1976).

Ta töötas aastatel 1949–1994 Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudis teadurina, sealhulgas aastatel 1961–1965 veisekasvatuse osakonna juhatajana, aastatel 1965–1976 põllumajandusloomade söötmise sektori juhatajana, aastatel 1976–1987 oli instituudi teadusdirektor. 1979. aastal sai Eesti Põllumajandusakadeemia professoriks.

Avaldanud üle 200 teadustöö peamiselt söötade ja veiste söötmise alalt.

## Isiklikku
Tema isa Elmar Ilus oli eesti õigusteadlane, Tartu Ülikooli tsiviilõiguse ja -protsessi professor. Vend Peeter Ilus on eesti luuletaja, tõlkija ja ettevõtja.

## Tunnustus
*Eesti NSV teeneline teadlane (1978)
Kopli laht

**Kopli laht** on laht Harjumaal, halduslikult Tallinna linna osa. Kopli laht on üks Tallinna lahe osaveekogudest.

Kopli laht asub Kopli poolsaare ja Kakumäe poolsaare vahel. Lahe edelarannal on pankrannik.

Lahte suubub Mustjõgi.

Pilt:Kopli laht.jpg|Vaade Kopli lahele. Taamal Kopli poolsaar
File:Kopli laht 2006-04-28.jpg|Kopli lahe aerofoto edelast


Kopli lahe kaldal asub Eesti Vabaõhumuuseum.

## Välislingid
Leo Yllö

**Leo (Leonid) Yllö** (24. detsember 1914 (vkj)/ 6. jaanuar 1915 Hakaja – 9. oktoober 1978 Kiljava, Nurmijärvi) oli eesti-soome agronoom.

Ta lõpetas 1938 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomia osakonna. Samal aastal sai ta Mathias Wühneri kapitali I auhinna. 1939. aastal kaitses agronoomiamagistri väitekirja.

Yllö oli ÜS Liivika vilistlane ja Eesti Agronoomide Seltsi Rootsis liige.

Märkimisväärne oli ka tema tegevus ingerisoomlaste evakueerimisel Soome 1943. aastal. 1944. aastast elas ta koos perega Soomes, kus töötas Helsingi Ülikooli juures.

## Isiklikku
Tema vend oli arst Adolf Yllö.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Eesti ohvitserid 1918-1940
*Kaarel Vahtras. Professor Leo Yllö In memoriam. Teataja, 28. oktoober 1978, nr 20, lk 9
Noarootsi poolsaar

**Noarootsi poolsaar** on poolsaar Lääne-Eestis, halduslikult jääb see Lääne-Nigula valda Läänemaal.

Ajalooliselt oli Noarootsi poolsaar Läänemere saar, rootsikeelse nimega  *Nuckö*. Mandriga ühines see umbes 19. sajandil. Poolsaarel asub mitu suhtelist suurt riimveelist järve, näiteks Sutlepa meri.

Noarootsi kuulub traditsiooniliselt Eesti rannarootslaste asualale (koos Vormsi, Ruhnu jt saartega). Ehkki rannarootslaste ja rootsi keele valdajate arv on nüüdseks järsult vähenenud, on Noarootsis tänini kasutusel kakskeelsed kohanimed.

## Vaata ka
* Noarootsi kihelkond
Lahepere laht

**Lahepere laht** (ka Lahepera laht) asub Harju maakonnas Lääne-Harju vallas. Lahepere laht on Soome lahe siselaht.  

Lahte piirab läänest Pakri ja idast Lohusalu poolsaar. 

Lahepere lahe kohati liivane ja metsane looderannik on hinnatud suplus- ja vabaajaveetmispaik.


Fail:Suur ja Vaike Pakri.png|Lahepere laht kaardil
Fail:Lahepere laht ja Pakri poolsaar.jpg|Lahepere laht (silmapiiril Pakri poolsaar)
Käsmu poolsaar

**Käsmu poolsaar** on poolsaar Põhja-Eestis Lääne-Viru maakonna Haljala valla haldusalas

Poolsaar piirneb läänes Eru ja idas Käsmu lahega.
Puise nina

**Puise nina** on neem Lääne-Eestis Matsalu rahvuspargis Puise poolsaarel; halduslikult asub Lääne maakonnas Haapsalu linnas.

Neemest läände jääb Kakrarahu ja selle juures on veel mitu väikest saarekest.

Puise ninal asub sadam, Nina talu ja veel mitu maja, sealhulgas elamut.

Puise ninale viib Tuuru–Puise tee.

1974. aastal hukkus Puise nina lähedal tormisel merel Sven Onno, kelle auks on püstitatud mälestuskivi.

Mälestuskivi lähedal on Eesti geodeetilise põhivõrgu punkt. 

## Pilte

Pilt:Road to Puise nina ends.jpg|Vaade nina poolt kirdesse. Nüüdseks on tee pinnatud
Pilt:Sven Onno mälestuskivi 08Sep2009.jpg|Sven Onno mälestuskivi
Pilt:Puise nina.jpg|Puise nina juulis 2008


## Välislingid
*Puise nina 360° aeropanoraam / aerofoto. Talv 2012
Sarve poolsaar

**Sarve poolsaar** asub Hiiumaa idaosas, administratiivselt jääb Hiiumaa valda. 

Poolsaart ümbritseb idast Väinamere avaosa ja läänest Soonlepa laht. Poolsaarest kagusse jääb Kaevatsi laid, itta Heinlaid.

Sarve poolsaare mereäärsetel klibuvallidel on alvarid ehk loopealsed.

Poolsaarel asub Sarve küla.

Poolsaarele saab sõita mööda Heltermaa–Sarve–Aruküla teed.
Eeriksaare poolsaar

**Eeriksaare poolsaar** (nimetatud ka: *Eeriksaar*) on poolsaar Saaremaal. Kuni 2014. aastani kuulus poolsaar Lümanda valda, pärast seda kuni 2017. aastani Lääne-Saare valda ja alates 2018. aastast Saaremaa valda.

Poolsaart piirab läänest Atla ja idast Kuusnõmme laht. Poolsaar on liigestatud rannajoonega, selle põhjatipu lähedal lõikub poolsaarde Roja abajas.

Eeriksaare poolsaar kuulub Vilsandi rahvuspargi koosseisu.

Eeriksaare külas on mitmed väärtuslikud ehitised ja üks mälestis – Hollandi tüüpi tuulik. Küla asustusstruktuur koosneb hajataludest, millest enam kui pooled on hävinud.

## Viited
Kakumäe laht

**Kakumäe laht** (ka *Tiskre laht*) asub Harju maakonnas, halduslikult  Tallinna osa. Kakumäe laht on üks Tallinna lahe osaveekogudest. 

Laht asub ida poole jääva Kakumäe ja lääne poole jääva Suurupi poolsaare vahel. Lahe edelarannikut ilmestab Rannamõisa pank.
Püha Andreas Esmakutsutu ordeni kavaleride loend

Siin on loetletud Venemaa Keisririigi  Püha Andrease ordeni kavalerid.

## Peeter I 1699−1725

## Katariina I 1725−1727

## Peeter II 1727−1730

## Anna Ivanovna 1730−1740

## Ivan VI 1740−1741

## Jelizaveta Petrovna 1741−1761

## Peeter III aegsed kavalerid

## Katariina II aegsed kavalerid

## Paul I aegsed kavalerid

## Hilisemad kavalerid
Ivy League

**Ivy League** on kaheksa USA eraülikooli spordiklubide ühendus. Tavaliselt kasutatakse seda terminit lihtsalt nende ülikoolide ühise nimetajana. Termin tähistab ka akadeemilist kõrgemat taset, vastuvõtutingimuste valivust ja sotsiaalset elitismi.

## Liikmed

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Heinrich von Notleben

**Heinrich von Notleben** (surnud tõenäoliselt 1448) oli Liivi ordu maamarssal ja Liivi ordumeistri koha pretendent 15. sajandi teisel veerandil.

Heinrichi vanemaid pole teada. Ta sündis Notlebenis Gotha lähedal ning tema perekond oli ilmselt üks tähtsusetumaid väikeaadli suguvõsasid. Teada on ka tema vend Albrecht von Notleben, kes esineb ühes allikas 1439. aastal.

Heinrich oli aastatel 1430–1431 Kuldīga komtuur, kuid langes 17. septembril 1431 Nakeli lahingus poolakate kätte vangi. Sealt vabanes ta alles 1434. aasta jaanuaris. Seejärel sai temast Järva foogt, kuid juba 1435. aasta 1. septembril langes ta Swienta lahingus taas Poola vangistusse. Sedakorda pääses ta sealt 1437. aastal ning naasis Järva foogti ametisse. 

1438. aasta 2. märtsil valiti Notleben reinimaalaste partei poolt Liivi ordumeistri kandidaadiks, ehkki Notleben ise Reinimaalt ei pärinenudki. Vestfaallased vastasid sellele Heidenreich Vincke von Overbergi valimisega. Reinimaalasi soosiv kõrgmeister Paul von Rusdorf kinnitas Notlebeni ametisse, kuid Liivi ordu käsknike enamus sellega ei nõustunud. Seetõttu jõudis kätte maiskondade konflikti kõrgpunkt, kus Liivi ordul oli sisuliselt korraga kaks ordumeistrit. Notleben ise mõistis aga, et talle Liivimaal piisavalt toetust ei ole ega püüdnudki ordumeistri au endale saada, vaid jätkas Järva foogti kohuste täitmist. Sellest siiski Vinckele ei piisanud ja 1439. aastal, kui viimane Liivi ja Saksa orduharude poolt ametlikult kinnitati, seda vaatamata kõrgmeistri jätkuvale vastuseisule, pagendati Notleben vähetähtsale Rēzekne foogti ametikohale.

1441. aastal sai aga Saksa ordu kõrgmeistriks Konrad von Erlichshausen, kes otsustas vaenutsevaid orduharusid lepitada ning kinnitas ka Vincke ametisse. Sellele järgnes ka Vincke ja Notlebeni leppimine ning viimasest sai Liivimaa reinimaalaste lõplikuks lepitamiseks maamarssal, tähtsuselt teine mees ordus. Ehkki tema ametisseastumise aastaks loetakse tavaliselt 1441., on ta allikates marssalina esinev alles alates 1442. aasta oktoobrist. 1448. aastal Notleben tõenäoliselt suri, sest maamarssali ametisse astus Goddert von Plettenberg ja Notleben enam kusagil allikates ei esine.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 632 (lk 480–484).
Uustomism

**Uustomism** ehk **neotomism** ehk **uusskolastika** ehk **neoskolastika** on 19. sajandi teisel poolel keskaegsest skolastilisest filosoofiast (tomismist) välja kasvanud kristlik teoloogia ja filosoofia suund.

## Vaata ka
*Skolastika
August Eenlaid

**August Eenlaid** (kuni 25. märtsini 1935 August Martinson; 2. mai 1905 – 23. detsember 1979) oli eesti põllumajandusteadlane, entomoloog.

## Haridus
Ta lõpetas Tartu Õpetajate Seminari 1927. ja Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna 1939. aastal. Cand. agr. 1953 ("Hernemähkurite Laspeyresia dorsana F. ja L.nigricana Stph. tähtsus hernekahjuritena, nende bioökoloogia ja võimalusi tõrjeks").

## Töökäik
Ta oli TRÜ rakenduszooloogia kateedri juhataja (1944–1951) ning Eesti Põllumajandusakadeemia entomoloogia ja aianduse kateedri juhataja (1951–1976), ühtlasi TRÜ põllumajandusteaduskonna dekaan (1950–1951),  EPA kaugõppeosakonna juhataja (1951–1954) ja  EPA õppeprorektor (1954–1972).

## Teadustöö
A. Eenlaiu erialaks oli rakenduszooloogia; ta uuris peamiselt putukaist taimekahjureid ja putukatõrje meetodeid.

## Teoseid
*Eenlaid, August 1966. *Tähtsamate kahjulike ja kasulike putukate süstemaatiline nimestik*. Tartu: Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
*Eenlaid, August 1974. *Juhend taimekahjurite ja kahjustuste tundmaõppimiseks*. Tartu: Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Ülle Udam

**Ülle Udam** (25. juuli 1938 Kaisma vald (Pärnu-Jaagupi kihelkond) – 7. september 2015) oli eesti poliitik.

Ta lõpetas aastal 1961 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonna geograafia ja joonestamise õpetajana.

Ta on olnud Kohila vallavolikogu esimees.

Ülle Udam suri 7. septembril 2015 ja ta maeti 19. septembril 2015 Hageri kalmistule.

## Tunnustus
*2015 – Kohila valla teenetemärk

## Viited
Hays plc

**Hays plc** () on Inglismaa ettevõte, mis osutab värbamisteenust. Ettevõte on noteeritud Londoni börsil ja sisaldub ka FTSE 250 Indexis.

## Ajalugu
Ettevõte asutati 1867. aastal kui kaioperaator, kes majandas ka ladusid Thamesi jõe ääres. Kuigi tegevus ise ulatub tagasi 17. sajandisse. Hays Wharf (eesti keeles: kai) eksisteerib ka tänapäeval kaubanduse ja restoranide keskusena Hay's Galleria.

Hays oli esimene ettevõte Londoni börsil 1958. aastal. 1960. aastatel laiendas ta oma tegevust muudele seotud aladele nagu transport ja logistika. Kuna Londoni sadama tähtsus langes, siis oli nende kai viimane, mis seal 1969. aastal suleti.

Kuveidi investeerimisfirma omandas 1975. aastal 34% firmast ning tõstis oma osaluse 100 protsendile 1980. aastal.1981. aastal investeerisid nad toiduainete tootmisse, keemiatööstusse ja kontoriteenustesse. 1986 ostsid nad firma Career Care Group. Kuveidi investorid müüsid firma juhtkonnale 1987. aastal ja 1989 läks ta tagasi börsile. 2001 müüs ettevõte maha oma keemiatööstuseharu. 2003. aastal otsustati hakata tegelema ainult värbamisteenustega. 

Tänapäeval pakub Hays värbamisteenust peamiselt teenistujate (raamatupidajate, pangateenistujate, kindlustustöötajate, juristide, haridustöötajate jpt) leidmiseks. Ettevõttes töötab 5700 värbamiskonsultanti, kes tegutsevad 391 büroos 27 riigis üle terve maailma. Peale värbamise tegeleb ettevõte ka palgauuringute, töötajate allhanke ja psühhomeetrilise hindamisega.

## Viited

## Välislingid
* www.haysplc.com
Renaissance Center

**Renaissance Center** on pilvelõhkujate kompleks USA-s Michigani osariigis Detroitis. See on linna ja kogu osariigi kõrgeim ehitis. Asub vahetult Detroiti jõe kaldal.

Hoonetekompleksi keskmise torni kõrgus on 221 m ja sel on 73 korrust. Seal asub Marriotti hotell. Keskmine torn ja neli 39-korruselist kõrvaltorni valmisid 1977. aastal. 1981. aastal valmis veel kaks 21-korruselist kõrvaltorni. Hoonetes asuvad muu hulgas General Motorsi peakorter ning Jaapani ja Kanada peakonsulaadid. 

Renaissance Centeris on kokku 511 000 m2 põrandapinda.

Kompleksi peaarhitektiks oli John Portman.

## Välislingid

*Koduleht
Hannover (täpsustus)

**[[Hannover]]** on linn Saksamaal, Alam-Saksi liidumaa pealinn. 

Selle järgi on nime saanud:
***[[SMS Hannover]]**, Saksamaa liinilaev 
***[[Hannoveri dünastia]]**, Braunschweig-Lüneburgi kuurvürstkonna, Hannoveri kuningriigi ja Suurbritannia valitsejate dünastia
***[[Hannover (ajalooline piirkond)|Hannover]]**, ajalooline piirkond Saksamaal
****[[Braunschweig-Lüneburgi hertsogkond]]**, hiljem ka **Hannover**
****[[Braunschweig-Lüneburgi kuurvürstkond]]**, ka **Hannover** (1697–1803/14)
****[[Hannoveri kuningriik]]** (1814–1866)
****[[Hannoveri provints]]** (1866–1946)
****[[Hannoveri maa]]** (*Land Hannover*) Briti okupatsioonitsoonis (23. augustist 31. oktoobrini 1946)
***[[Hannoveri kreis]]** (1885–2001)
***[[Hannoveri regioon]]** (2001. aastast)
Hanover

**Hanover** on Saksamaa linna **[[Hannover]]i** ingliskeelne nimi. 

Seda nime kannavad paljud kohad ja muud asjad. 

## Kohad
### Jamaica
***[[Hanoveri vald]]** Jamaical

### Kanada
*Hanover (Manitoba)
***[[Hanover (Ontario)|Hanover]]**, linn Ontario provintsis

### Lõuna-Aafrika Vabariik
***[[Hanover (LAV)|Hanover]]**, linn Lõuna-Aafrika Vabariigis

### Suurbritannia
***[[Hanover (Brighton)|Hanover]]**, asum Brightonis

### Tšiili
* **[[Hanoveri saar]]**, saar Patagoonia saarestikus

### USA
*Hanover (Illinois)
*Hanover (Indiana)
*Hanover (Kansas)
*Hanover (Maine)
*Hanover (Maryland)
*Hanover (Massachusetts)
*Hanover (Michigan)
*Hanover (Minnesota)
*Hanover (New Hampshire)
*Hanover (New York)
*Hanover (Ohio)
*Hanover (Pennsylvania)
*Hanover (Virginia)
*Hanover College
Otto von Bistram

**Adam Otto Wilhelm von Bistram** (Venemaal tuntud kui *Adam Ivanovitš Bistrom*, vene keeles *Адам Иванович Бистром*; 23. oktoober 1774 Märjamaa – 17. oktoober 1828) oli baltisakslasest Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant).

## Elulugu
Ta sündis Märjamaa, Luiste ja Päädeva mõisniku kindralmajor Hans Heinrich von Bistrami ja Charlotte Helene von Tiesenhauseni pojana. Tema vennast Karl Heinrich Georg von Bistramist sai samuti väljapaistev sõjaväelane (jalaväekindral).

## Tunnustus
### Venemaa ordenid
*Püha Vladimiri ordeni IV klass (26. mai 1807)
*Püha Vladimiri ordeni III klass (5. november 1812)
*Püha Anna ordeni II klass koos briljantidega (25. veebruar 1813)
*Püha Georgi ordeni IV klass (11. juuli 1813
*Püha Georgi ordeni III klass (18. märts 1814)
*Püha Anna ordeni I klass koos briljantidega (17. september 1814)

### Välismaa ordenid
*Rootsi Mõõgaorden sõjaliste teenete eest (1813)

### Muud autasud
*Kuldmõõk kirjaga "Vapruse eest" (1808)
*Kuldmõõk briljantide ja kirjaga "Vapruse eest" (1814)

## Sugupuu

## Vaata ka
*Bistram

## Välislingid
*
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust (saksa k.)
*Põhjalik teenistuskäik (vene k.)
*Teenistuskäik (vene k.)
Adolf Kneser

**Julius Carl Christian Adolf Kneser** (19. märts 1862 Grüssow, Mecklenburg – 24. jaanuar 1930 Breslau (Wrocław)) oli saksa matemaatik.

Adolf Kneser oli kirikuõpetaja poeg. Ta lõpetas Rostocki gümnaasiumi ja astus 1879. aastal Rostocki ülikooli matemaatikat õppima. Kolmandal semestril siirdus Berliini ülikooli, kus kaitses 1884. aastal doktoriväitekirja ja sai doktorikraadi. 

Seejärel töötas ta Marburgi ülikoolis ja 1886. aastast Breslau ülikooli eradotsendina. Valiti 1889. aastal Tartu Ülikooli rakendusmatemaatika erakorraliseks ja 1890 korraliseks professoriks, kellena töötas 1900. aastani. Aastatel 1900–1905 töötas ta Berliini Mäeakadeemias, 1905–1928 oli Breslau ülikooli professor ja rektor. Preisi TA (1923) ja NSV Liidu Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1924).

Tartus hakkas ta uurima süsteemi liikumist mittepüsiva tasakaalu asendi ümbruses ja koostas variatsioonarvutuse õpiku (1900). Töid ka integraalvõrrandite teooria alalt.

## Kirjandust
* Peeter Müürsepp, "Kuulsaid 19.-20. sajandi matemaatikuid". - Tallinn, 1985

## Välislingid
* Bibliograafia
Reagan

**Reagan** võib tähendada järgmist:
***[[Reagan (perekonnanimi)|Reagan]]** on Iiri päritolu perekonnanimi (iiri keeles Ó Riagáin või Ó Ríogáin), mida peamiselt seondatakse USA presidendi **[[Ronald Reagan|Ronald Wilson Reaganiga]]**.
**Nancy Reagan, Ronald Reagani abikaasa
**Maureen Reagan, Reagani tütar esimesest abielust Jane Wymaniga
**Michael Reagan, Reagani poeg ja saatejuht
**Patricia Ann Reagan, tuntud ka kui Patti Davis, Ronald ja Nancy Reagani tütar 
**Ron Reagan (Ronald Prescott Reagan), Reagani poeg ja ajakirjanik

**[[USS Ronald Reagan]]** on  lennukikandja (CVN-76).

**[[Reagan (Indiana)|Reagan]]** on asula USA-s Indiana osariigis.   

## Vaata ka
*Ronald Reagan Washington National Airport
Ludwig Friedrich Kämtz

**Ludwig Friedrich Kämtz** (11. jaanuar 1801 Treptow, Pommeri (Pomorze) – 20. detsember 1867 Peterburi) oli saksa füüsik ja meteoroloog.

Ta õppis 1819–1822 Halle Ülikoolis õigusteadust, filoloogiat, füüsikat ja matemaatikat. 1823. aastal sai samas doktorikraadi. Oli 1827–1841 Halle, 1841–1865 Tartu Ülikooli füüsikaprofessor, seejärel Peterburis Füüsika Peaobservatooriumi direktor.

Koostas ja avaldas 1860–1864 kolmeköitelise meteoroloogiateatmiku "Repertorium für Meteorologie", milles kuus artiklit käsitlevad meteoroloogiliste vaatluste tulemusi Tartus.

Kämtzi peetakse kaasaja meteoroloogia üheks rajajaks. Ta käis uurimisretkedel Alpides, kus jälgis liustike dünaamikat ja ilmastikunähtusi. Oma artikleis on käsitlenud Golfi hoovust, tuuli jms.

Tartus alustas ta reeglipäraseid meteoroloogilisi vaatlusi, mõõtis õhurõhku, õhutemperatuuri, tuule suunda ja tugevust. Õpetas Tartu Ülikoolis meteoroloogiat ja klimatoloogiat. Ta oli Loodusuurijate Seltsi asutajaliige ja Peterburi Teaduste Akadeemia liige (1865).

## Välislingid
* Bibliograafia
* Teoseid
Alma Aavik

**Alma Aavik** (kuni 1912 **Alma Paalmann**, 20. oktoober 1885 Rasina vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 2. detsember 1977 Handen, Rootsi) oli eesti õpetaja.

Oli õpetaja Tapal, Peterburis ja Tartus. 

## Isiklikku
Alates 1912. aastast oli abielus muusik Juhan Aavikuga.

## Kirjandus
*Kaljo Käärik. Alma Aavik In memoriam. Teataja, 17. detsember 1977, nr. 21, lk. 10
Valter Kotsar

**Valter Kotsar** (10. aprill 1903 Tartu – 29. aprill 1977 Uppsala) oli Eesti diplomaat ja konsul.

Alates aprillist 1938 oli ta I sekretär-konsul  Eesti saatkonnas Helsingis.

## Kirjandus
*Aksel Mark. Valter Kotsar surnud. Teataja, 21. mai 1977, nr. 9, lk. 7.
Therese Rei

**Therese Rei** (sündinud **Therese Luts**; 16. august 1891 Peterburi – 30. mai 1976 Stockholm) oli eesti laulja (koloratuursopran).

Ta oli abielus riigivanem August Reiga.

## Kirjandus
*Tõnis Kint. Therese Rei mälestuseks. Teataja, 19. juuni 1976, nr. 10, lk. 7.
Martin Ots

**Martin Ots** (3. november 1895 Lahmuse vald, Viljandimaa – 9. november 1975 Göteborg) oli eesti vaimulik.

Lõpetas Tartu Ülikooli usuteaduskonna 1934. Ordineeriti 15. detsembril 1935. Lüganuse koguduse õpetaja 1940–1944 (valiti 21. jaanuaril 1940 ainsa kandidaadina, 248 häälega poolt, 10 vastu, 1 sedel tunnistati rikutuks), Narva-Alutaguse praostkonna praostiks 1943–1944.

Põgenes 1944 Rootsi, oli alates 1948 Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Göteborgi koguduse õpetaja.

## Viited

## Kirjandus
*Praost Martin Ots surnud. Teataja, 6. detsember 1975, nr. 15, lk. 6.
Döhreni torn

**Döhreni torn** [dööreni] (saksa *Döhrener Turm*) on hiliskeskaegne, 14. sajandist pärinev vahitorn Saksamaal Hannoveris.
Reinhold Kleitsman

**Reinhold Johannes Kleitsman** (17. november 1892 Paide – 4. juuli 1975 Stockholm) oli eesti arst.

Aastatel 1903–1908 õppis ta Paide Linnakoolis, 1912. aastal lõpetas Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi. Lõpetas Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1916. 1916–1920 töötas sõjaväearstina, osales Vabadussõjas.

1921–1922 oli Tartu Ülikooli operatiivse kirurgia instituudis vanemassistent. 1922–1925 oli naistekliinikus nooremassistent ja 1925–1939 vanemassistent. 1925. aastal sai meditsiinidoktori kraadi tööga "Varajase raskejalgsuse diagnoosimisest kunsttehisliku glükosuuria abil". 

Alates 1928. aastast Tartu Ülikoolis naistehaiguste eradotsent, alates 1938 dotsent, alates 1940 titulaarprofessor. Aastatel 1940–1941 oli ta günekoloogia ja sünnitusabi kateedri juhataja.

Aastatel 1941–1944 töötas ta Kuressaare Maakonnahaiglas naistehaiguste ja sünnitusabi osakonna juhatajana.

1944 põgenes Rootsi. Seal töötas algul arhiiviassistendina, alates 1950. aastast arstina.

Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule.

## Ühiskondlik tegevus
Ta oli E.E.L.K. Konsistooriumi assessor ja Tartu Jaani koguduse nõukogu liige. Eesti Üliõpilaste Seltsi juhatuse liige ja vilistlane. Rootsis Eesti Abi juhatuse liige ja esimees, Eesti Rahvusnõukogu kultuurikomisjoni esimees. Eesti Teaduslikus Seltsis oli ta 1947–1950 abilaekur, 1961–1963 revident, 1964–1974 juhatuse liige. Eesti Skautmasterite Kogu Rootsi Koondise esimees.

## Viited

## Kirjandus
*Prof. R. Kleitsman surnud. Teataja, 19. juuli 1975, nr. 10, lk. 5.
Erna Normann

**Erna Normann** (aastani 1932 **Erna Oidermann**, 30. september (17. september vkj) 1904 Tartu – 11. veebruar 1978 Tartu) oli eesti folklorist.

## Elulugu
Erna Normann oli käsitöölise tütar. 
 
Lõpetas 1923. aastal ENKS Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi, õppis 1923–1926 ja 1932–1936 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, lõpetas filosoofiamagistri kraadiga rahvaluule erialal (ümber arvestatud 1947 filoloogiakandidaadiks), väitekiri "Kurg kündmas" (Tartu 1935). Akadeemiliselt oli ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.

Töötas 1929–1938 ERM-i arhiivraamatukogus, 1938–1941 ja 1943–1944 ERA-s, oli 1945–1950 KM rahvaluuleosakonna juhataja ja vanemteadur, 1952–1957 KM-i teadussekretär, 1957–1969 vanemteadur, 1970–1972 KKI teadur. Õpetas õppeülesande korras TRÜ-s mitut loengukursust. 

## Teadustöö
Spetsialiseerus lühivormidele ning hiiu- ja vägilasmuistenditele. Osales hiiumuistendite akadeemilise väljaande kahe köite ning 1964–1972 eesti vanasõnade teadusliku väljaande koostamises. Uurimusi vanasõnadest ja mõistatustest.

## Teoseid
Avaldanud folkloorseid lasteraamatuid. 
*Näiteid rahvalaulude motiivistiku arenguteest. // Kaleviste mailt. Tartu 1935
*Valimik eesti vanasõnu. Tallinn 1955
*Üle õue õunapuu. Kaasautor Selma Lätt. Tallinn 1955, 2. trükk 1989
*Muistendeid Kalevipojast. Kaasautor Eduard Laugaste. Tallinn 1959
*Marjakobar ja teisi setu muinasjutte. Kaasautor Herbert Tampere. Tallinn 1959
*Muistendeid Suurest Tõllust ja teistest. Kaasautorid Eduard Laugaste, Ellen Liiv. Tallinn 1963
*Sada saarelehte, tuhat toomelehte. Kaasautor Selma Lätt. Tallinn 1968
*Eesti vanasõnad I–III, V (koostajaid). Tallinn 1980-1987

## Liikmesus
*1960 Kalevalaseura
*1963 SUS-ivälisliige

## Isiklikku
1932. aastal abiellus Erna Oidermann arst Herbert Normanniga.

## Viited

## Kirjandus
*EKnBL, 376
*EKrBL 376
*KK (1964) 9, 570–571
*Richard Viidalepp. Erna Normann (nekroloog). // KK (1978) 5, 319–30
*A. L. "Rahvaloomingu uurija Erna Normann surnud". Teataja nr 5, 4. märts 1978. Lk 9
*EE 14. Tallinn 2000. Lk 327

## Välislingid
*
*Haud Tartu Maarja kalmistul
Albert Suurkivi

**Albert Suurkivi** (26. veebruar 1894 – 30. november 1977 New Jersey, USA) oli Eesti poliitik.

## Kirjandus
*A. Mark. Rkl. Albert Suurkivi surnud. Teataja, 7. jaanuar 1978, nr. 1, lk. 8.
Gottfried von Rodenberg

**Gottfried von Rodenberg** oli Saksa ordu Preisimaa haru ja Liivi ordu liige, Liivi ordu maamarssal aastatel 1435–1441.

Gottfriedi vanemad olid oletatavasti Heinrich von Rodenberg ja Beke. Samuti Saksa ordu Preisimaa harusse ja hiljem Liivi ordusse kuulunud Johann von Rodenberg oli ilmselt tema vend. Gottfried pärines Rüthenist Soesti lähedalt. Rodenbergi perekond oli 15.–16. sajandi Lõuna-Vestfaali mõjukamaid aadlisuguvõsasid.

Aastatel 1417–1419 oli Rodenberg Strasburgi (praegu Brodnica) komtuur Preisimaal, seejärel Roggenhauseni foogt. 1426–1430 oli ta üheaegselt nii Schönsee komtuur kui ka Leipe foogt, 1433–1436 oli ta aga Gollubi (praegu Golub-Dobrzyńi) komtuuri ametis. Juba aasta enne sellest ametist lahkumist oli ta saanud ka Liivi ordu maamarssaliks. Seetõttu on oletatud, et tegemist võis olla ka kahe samanimelise orduvennaga, mis aitaks seletada ka Schönsees ja Leipes samaaegselt ametis olemist. Sonja Neitmann on siiski pidanud tõenäolisemaks, et tegemist oli ühe isikuga, kes oli aga kõrgmeistri soosikuks ning määrati juba enne eelmisest ametist vabastamist Liivimaale marssaliks, et sealset orduharu endale ustavana hoida. 1441. aastal, mil maiskondade konflikti ägedaim osa Liivimaal lõppes ning Heidenreich Vincke von Overberg ka kõrgmeistri poolt ordumeistriks kinnitati, pidi Rodenberg marssali ametist lahkuma, sest Vincke varasem vastaskandidaat Heinrich von Notleben kinnitati reinimaalaste lepitamiseks uueks maamarssaliks. 1443. aastal sai ta aga Aluliina komtuuriks, selles ametis oli ta viis aastat, misjärel andmed temast lõppevad.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 730 (lk 544–545).
Harvard (täpsustus)

**[[Harvardi ülikool]]** on USA ülikool.

**Harvard** võib olla ka:

**Inimesed**
*Jack Harvard, ameerika poliitik
*John Harvard (vaimulik) (1607&ndash;1638), vaimulik, kelle järgi on nimetatud Harvardi ülikool
*John Harvard (poliitik) (sündinud 1938), Manitoba poliitik

**USA Bostoni piirkonna kohad**
*Harvard College, Harvard University kolledž
*Harvardi sild, sild üle Charlesi jõe Massachusetts Institute of Technology läheduses
*Harvardi väljak, väljak Cambridge, Massachusetts
*Harvard (metroopeatus)

**Linnad**
*Harvard (Illinois), USA linn
*Harvard (Massachusetts), USA linn
*Harvard (Nebraska), USA linn

**Muud**
*Harvardi arhitektuur, arvutiehituse tüüp
*Harvard Graphics, arvuti tarkvara 
*Harvard Mark I, arvuti
*Harvard-Westlake School, kool Los Angeleses
*736 Harvard, väikeplaneet
Reinhold von Ungern-Sternberg

Reinhold von Ungern-Sternbergi nime kandis mitu ajaloolist isikut:
*Vabahärra **[[Reinhold von Ungern–Sternberg (1618–1684)|Reinhold von Ungern-Sternberg]]**, Väike-Lähtru, Kiideva ja Hohenforsi mõisnik, Rootsi ooberstleitnant, Eestimaa rüütelkonna peamees (1618–1684)
*Vabahärra **[[Reinhold von Ungern-Sternberg (1656–1713)|Reinhold von Ungern-Sternberg]]**, Ungru, Erastvere ja Kooraste mõisnik, Rootsi ooberst, Eestimaa rüütelkonna peamees (1656–1713)
Reinhold von Ungern-Sternberg (1656–1713)

Vabahärra **Reinhold von Ungern-Sternberg** (ka **Renaud von Ungern-Sternberg**; 1656 – 7. detsember (vkj 26. november) 1713 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Rootsi riigitegelane ja sõjaväelane.

Reinhold von Ungern-Sternberg sündis Ungru, Valgevälja, Voore, Erastvere, Kooraste, Ungurmuiža ja Väike-Reola mõisniku, vabahärra Otto von Ungern-Sternbergi (1627–1666) ja Helena Zoege von Manteuffeli (1640–1690) pojana.

Ungern-Sternberg teenis Rootsi armees, kus sai oobersti auastme. Samuti oli ta Rootsi kuninglikus õukonnas ülemjäägermeister.

Aastail 1696–1697 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta Eestimaa maanõunik 1696–1713 ja Eestimaa maanõunike kolleegiumi eesistuja ning kirjutas 1710. aastal Harku mõisas alla Eestimaa rüütelkonna kapitulatsiooniaktile. Samuti allkirjastas ta 1712. aastal dokumendi, millega Peeter I kinnitas Eestimaa rüütelkonna privileegid.

Talle kuulusid Ungru, Erastvere ja Kooraste mõis.

## Perekond
Reinhold von Ungern-Sternberg oli kaks korda abielus:
*Gertrud Magdalena von Nierothiga (surnud 1710), kes oli maanõunik Magnus von Nierothi  (surnud 1641) tütar. Abielust sündisid
**Magnus Reinhold von Ungern-Sternberg, Rootsi major
**Fabian Wilhelm von Ungern-Sternberg (1690–1710)
*1711. aastal abiellus Ungern-Sternberg vabapreili Auguste Sophie von der Pahleniga (1689–1747). Abielust sündis
**Reinhold Gustav von Ungern-Sternberg (1714–1787), Ungru, Erastvere, Kooraste ja Vana-Kuuste mõisnik

### Esivanemad

## Vaata ka
*Ungern-Sternberg
## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*350 aastat metsanduse algusest Erastvere mõisas
*Peeter Suur Haapsalus
*
San Marino Eurovisiooni lauluvõistlusel

**[[San Marino]]** on osalenud **[[Eurovisiooni lauluvõistlus]]el** alates 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusest.

Juunis 2007 teatas San Marino ringhääling, San Marino RTV Euroopa Ringhäälingute Liidule oma soovist osaleda lähitulevikus Eurovisiooni lauluvõistlusel. Selle otsuse vastuvõtmine olenes ringhäälingu aktsionäridest, sealhulgas Itaalia ringhäälingust, RAI-st, kes eemaldus lauluvõistlusest 1997. aastal ja on tuntud lauluvõistluse-vastase kriitika poolt.

San Marino esindaja 2008. aastal oli Miodio, kes esitas Belgradi laval laulu "Compice", mis jäi poolfinaalis viimasele kohale ja seega finaalist välja.

San Marino esialgu soovis 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistluselt eemalduda halva tulemuse tõttu 2008. aastal. Kuid San Marino RTV mõtles ümber ning kinnitas riigi osalejaks Moskvasse. Detsembris 2008 teatas San Marino siiski eemaldumisest, kuid põhjuseks polnud halb tulemus eelneval aastal vaid rahanappus. San Marino naasis 2011. aastal. Alates 2012. aastast on riiki esindanud kolm korda järjest Valentina Monetta. 2014. aastal kvalifitseerus San Marino esimest korda finaalkontserdile. Seni parim tulemus pärineb 2019. aastast, kui San Marino saavutas finaalis 19. koha.

## Osavõtt

## Hääletamise ajalugu (2008–2015 finaalid)
San Marino on *andnud* kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:

San Marino on *saanud* kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:

## Viited

## Välislingid
* Eurovisioon.ee – San Marino
* ESCstats.com Eurovisiooni statistika – San Marino
Kola rajoon

**Kola rajoon** on haldusüksus Venemaal Murmanski oblastis. Piirneb edelas Soomega.

Suuremad asulad on Murmaši alev ja Kola linn.

## Välislingid
*http://kola.murmansk.ru/region/about/
*http://murmansk.allnw.ru/kolsky/kolskyrayon.html