open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paide vapp

**Paide vapp** on Järva maakonnas asuva Paide linna vapp.

Vapp oli kinnitatud 24. juulil 1992.

## Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil on hõbedane müüritud torn kolme ülestikku asetseva laskeava ja punase koonusekujulise katusega. Kummalgi pool torni asub hõbedane heraldiline kiviplaat.

1940. aastal koostatud Vabariigi Presidendi otsuse kavas on vapi kirjeldus järgmine: Paide linna vapiks kilbi musta välja keskel kolmetahuline hõbedane torn, punase koonusekujulise katusega ja kolme musta aknaavausega esiküljel. Kummalgi pool torni, kilbiflangil, neljatahuline hõbedane paekivi.

## Põhjendus

Paide ajalooliselt kujunenud vapi torn viitab linna dominandile – Paide ordulinnusele. Saateks olevad heraldilised kiviplaadid tähistavad paekivi.

Eesti omavalitsuste haldusreform tulemusena ühinesid pärast 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisi Paide linn, Paide vald ja Roosna-Alliku vald. Moodustunud haldusüksuse vapina jäi kasutusele Paide vapp.

## Ajalugu
Esimest korda kasutati linnusetorni kujutist Paide vapina 1441. aastal.

## Galerii

Fail:Paide pitser 1531.png|Paide vapikujutisega pitsatijäljend 1531. aastast
Fail:Paide pitser 1548.png|Paide vapikujutisega pitsatijäljend 1548. aastast
Fail:Paide vapp EE.jpg|Paide vapp, 1933
Fail:Paide vapp Paide kirikul.jpg|Paide vapp Paide Püha Risti kirikul


## Vaata ka
*Paide lipp

## Välislingid
* Paide linna sümboolikast Paide linna veebilehel
Leedi Hallimägi

**Leedi Hallimägi** (ka *Kedre Linnamägi*) on Muinas-Eesti linnamägi Lääne-Nigula vallas Kedre külas.

## Kirjeldus

Linnamägi asub liivase seljandiku kõrgemas osas. Nõlvade kõrgus on 6–7&nbsp;m. Ovaalse kujuga 1200 ruutmeetri suuruse pindalaga õueala piirab siseküljelt 1,5 ja välisküljelt 2,5&nbsp;m kõrgune liivasegune vall. Õueala keskel on kividega lohk, mis võis olla kaev. Vallidel tehtud proovikaevamiste käigus selgitati välja puitrajatiste põlemisjäänused (tume pinnas). Muinaslinnuse kasutusajaks on süsinikprooviga dateeritud 11.–13. sajandile.

## Looduslikud kaitseomadused

Linnusemägi oli rajatud juba looduslikult hästi kaitstud kohta. Linnamäge piirasid kahelt poolt soo.


Leedi Hallimäe linnamägi 5.jpeg
Leedi Hallimäe linnamägi 4.jpeg
Leedi Hallimäe linnamägi 2.jpeg
Leedi Hallimäe linnamägi 3.jpeg


## Välislingid

*
Mootorratas

**Mootorratas** (kõnekeeles ka motikas, tsikkel, mototsikkel; van. mototsüklett ja ingliskeelse laensõnana ka baik) on liiklusseaduse mõistes külghaagisega (ehk külgkorviga) või külghaagiseta kaherattaline mootorsõiduk, mille sisepõlemismootori töömaht on üle 50 cm³ või valmistajakiirus on üle 45 km/h. 

Arengumaades kasutatakse väikesekubatuurilisi mootorrattaid põhiliselt soodsa ja kättesaadava transpordivahendina. 58% kõikidest maailma mootorratastest asub Aasia maades. Arenenud riikides loetakse mootorratast luksusesemeks ning see leiab kasutust vaba aja veetmisel, elustiili aksessuaarina või identiteedi sümbolina. Erandi moodustab Ühendkuningriik, kus mootorratas leiab laialt kasutust igapäevase transpordivahendina, sest on teatud olukordades autost praktilisemad ja ökonoomsemad. Levinud mootorratta kasutusviis on motokuller. 

Lisaks sellele, et mootorrattasõit on transpordiviis või spordiliik, on sellest saanud omaette subkultuur ja elustiil. Kuigi mootorrattasõit on tegevus, mida enamjaolt harrastatakse üksi, võib ta olla vägagi sotsiaalne: mootorratturitel on tavaliselt tugev kokkuhoidmis- ja kogukonnatunne. Mootorratturid organiseeruvad tihtipeale klubidesse või väheformaalsetesse ühendustesse kas mootorratta tüübi, kasutusviisi (matkamine, mootorrattaehitus, maastikusõit jms), harrastatava spordiala (motokross, võidusõit ringrajal jms) või isiklike tõekspidamiste alusel. Eesti suurim ja vanimmootorratturite ühendus on Motokommuun Biker.ee (alates 2003). Vanima nimetusele pretendeerib ka vanatehnika klubi UNIC, aga see pole puhtakujuline mootorratturite ühendus, vaid ühendab kõiki vanatehnika entusiaste, nende hulgas mootorrattureid.

## Vaata ka
* mootorrattur
* juhtraud
* mopeed
* motoroller
* mootorrattasport
* mootorrattatehaste loend
* Classic Riders
* Eesti mootorratturite kogukond Biker.ee
* Yamaha Diversion
* BMW R75
* Husqvarna mootorrattad
* Honda CBR600RR
* Yamaha YZ125
* Ducati 999

## Viited


## Välislingid

* Eesti Mootorratturite kogukond Biker.ee
Paide valla vapp

**Paide valla vapp** on Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Paide valla vapp.

Vapp kinnitati 11. aprillil 1995.

## Vapi kirjeldus
Mustal hõbedase äärisega kilbil on neli kaldristina paigutatud kuldset viljapead.

## Põhjendus
Vapi värvid ja kujundid tähistavad Püha Annat (Anna kihelkond ja kirik) ning valla maade põllumajanduslikku tähtsust. Must ja hõbe on ka Eestimaa kaitsja neitsi Maarja värvid ning tema kaudu ka orduriigi ja Eesti lipu värvid.

## Vaata ka
*Paide valla lipp
*Järva maakond

## Välislingid
*Paide valla sümboolika valla kodulehel
*Paide valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Paide lipp

**Paide valla lipp** on Paide linna lipp.

Lipp on kinnitatud 24. juulil 1992.

## Lipu kirjeldus

Paide linna lipp koosneb kahest osast. Lipu vardapoolne 1/3 pikkune osa koosneb kahest rohelisest ja ühest valgest laiust järgmise asetusega: peal ja all 2/5 laiused rohelised laiud ja nende vahel, lipu keskel 1/5 laiune valge laid. Lipu teine, 2/3 pikkune osa koosneb samalaiustest laidudest vastandasetuses nii, et ülemine ja alumine 2/5 laiused laiud on valged ja nende vahel keskmine 1/5 laiune laid on roheline. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:2.

## Vaata ka
*Paide vapp
*Järva maakond

## Välislingid
*Paide linna sümboolikast Paide linna veebilehel
*Paide sümboolika Riigikantselei kodulehel
Piret Aava

**Piret Aava** (sündinud 8. juulil 1980) on eestlasest endine modell.

Ta oli 26. novembrist 3. detsembrini 2001 Playboy nädala kübertüdruk.

Praegu töötab ta New Yorgis kosmeetikuna. Ta on esinenud teleseriaali "Seks ja linn" massistseenis ekraaniajaga 2 sekundit.

## Isiklikku
Pireti pikkus on 175–176 cm ning kaal teadaolevatel andmetel 56,6–58 kg.

Tema rinnaümbermõõt on 34 B või C, vööümbermõõt 24 ja puusaümbermõõt 34.

Silmad on sinised, juuksed blondid.

## Välislingid
Playboy pildid:
*Adult.pri.ee - Piret Aava;

Harry Egipti pildid:
*http://www.timeless.ee/?op=body&id=35&cid=139Meiliintervjuu Piret Aavaga

Tarmo Rajamets:
*"Kokkupandav Piret Aava", Eesti Ekspress, 6. mai 2002 (Piret Aava Peruu saidil, pilt).
Paavo Kangur:
* "Piret Aava jäi kõnekaardist ilma", Kroonika, 20. märts 2007 (Aava pilt vahetati Simpeli kõnekaardil välja).
Paleokliima

**Paleokliima** on antud geoloogilise aja lõigul valitsenud kliima.

Paleokliimat uuriv teadusharu on paleoklimatoloogia.

Praeguseni kestvat kvaternaari on 1,8 miljoni aasta jooksul iseloomustanud jääaegade ja jäävaheaegade vaheldumine. Viimast 130 000 aastat saab jagada kolmeks suuremaks paleoklimaatiliseks epohhiks: jäävaheaeg ligikaudu 130 000 – 70 000 aastat tagasi, jääaeg 70 000 – 11 500 aastat tagasi ning seejärel alanud jäävaheaeg ehk holotseen, mis kestab praeguseni.

## Viited

## Välislingid
*Volli Kalm: "Kliimamuutused eri ajaskaalades" Horisont 2/2009
Apple Desktop Bus

**Apple Desktop Bus** ehk **ADB** oli aastatel 1986–1998 (2005 asendati lõpuks ka *[[powerbook]]*i sisene ühendus) kasutusel olnud Apple'i arvutite välisseadmete (arvutihiired/klaviatuurid/skannerid jne) ühendamise standard.

Pärast seda mindi üle USB-le.
Geoloogiline materjal

**Geoloogiline materjal** on geoloogide poolt välitöödel kogutavad kivimid, mineraalid, setted, kivistised jms, mille uurimisel ja laboratoorsel analüüsil saadud andmeid kasutatakse teaduslikus uurimistöös.
Kostroma (täpsustus)

**Kostroma** on mitme koha ja asja nimi.

***[[Kostroma]]** on linn Venemaal, Kostroma oblasti keskus. 
***"[[Kostroma (film)|Kostroma]]"** on 2002. aasta draamafilm. 

## Vaata ka
***[[Kostroma oblast]]**, haldusüksus Venemaal
***[[Kostroma jõgi]]**, Volga vasakpooolne lisajõgi
***[[Kostroma juust]]**
Kaitseala (luulekogu)

**"Kaitseala"** on Kristiina Ehini 2005. aastal ilmunud luulekogu.

Luulekogu on kujundanud ja illustreerinud Eve Kask ning selle andis välja kirjastus Huma.

Luulekogu sai Kultuurkapitali luuleauhinna.

## Välislingid
*Katkendeid
*Kristiina Ehin: «Mind ärritab, kui ma ei saa vaikust valida.» Postimees, 9. juuli 2005
*Mihkel Kaevats: "Ühe tüdruku sisemine kaitseala" Sirp, 15. juuli 2005
*"Kätlin Vainola: Mohnil sündinud raamat" Eesti Päevaleht, 1. aprill 2006
Simunapäev (luulekogu)

**"Simunapäev"** on Kristiina Ehini 2003. aastal ilmunud luulekogu.

Luulekogu on kujundanud Marek Allvee ning selle andis välja kirjastus Huma. 

## Välislingid
*"Litter. Kristiina Ehin." Saate teema: Kristiina Ehin ja "Simunapäev" (raadiosaade, pikkus 47 minutit) Eesti Raadio, 17. mai 2003
Sapi

**Sapi** on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Misso valda.

## Viited
Halla

**Halla** on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.

## Viited
Savioja

** Savioja** on mitme koha või muu objekti nimi:

***[[Savioja (Misso)|Savioja]]**, küla Rõuge vallas Võru maakonnas
***[[Savioja (Võru)|Savioja]]**, küla Võru vallas Võru maakonnas

*, oja Põhja-Sakala vallas
***[[Savioja (Võru vald)|Savioja]]**, oja Võru vallas
***[[Savioja (Meremäe vald)|Savioja]]**, oja Setomaa vallas
Kapera

**Kapera** on küla Võru maakonnas Võru vallas.

Aastatel 1991–1997 asus küla Meremäe vallas ja aastatel 1998–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) Vastseliina vallas. Sealt on pärit olümpiavõitja Aavo Pikkuus. 

## Viited
Maavarade geoloogia

**Maavarade geoloogia** on geoloogia rakendus, mis kasutab teiste geoloogiliste teadusharude (sedimentoloogia, petroloogia, struktuurigeoloogia, geokeemia, geofüüsika) teadmisi maavarade otsimisel.

## Lisalugemist

*1991 "Eesti geoloogiline ehitus ja maavarad" (Eesti Geoloogia Selts)
*1946 "Eesti NSV maavarad" (Artur Luha)
Paloveere

**Paloveere** on mitme koha nimi:

* **[[Paloveere (Meremäe)|Paloveere]]**, küla Setomaa vallas Võru maakonnas
* **[[Paloveere (Võru)|Paloveere]]**, küla Võru vallas Võru maakonnas

## Vaata ka
*Paloveere järveks kutsutakse Palojärve Võru vallas
Rakendusgeoloogia

**Rakendusgeoloogia** (inglise *applied geology*) on geoloogiliste teadmiste rakendamine praktiliste probleemide lahendamiseks.

Rakendusgeoloogia alla kuuluvad näiteks maavarade geoloogia, ehitusgeoloogia ja keskkonnageoloogia.
Cixi

**Cixi** [tšõsi] (hiina 慈禧太后 *Cixi Taihou* (*Cíxǐ Tàihòu*); 29. november 1835 – 15. november 1908) oli Qingi dünastia keisrilesk ja üks mõjukamaid poliitilisi isikuid 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse Hiinas. Ta oli Qingi dünastia *[[de facto]]* valitseja, ehkki riiki juhatasid ametlikult keisrid Tongzhi ja Guangxu. Tegelik võim oli valdavalt Cixi käes.

Cixi osales riigiasjade juhtimises üle 47 aasta, alates 1861. aastast kuni surmani 1908. aastal. Tema valitsemisperioodi iseloomustasid konservatiivsed poliitilised hoiakud ning ettevaatlik suhtumine reformidesse ja lääne mõjudesse. Ajaloolaste hinnangud Cixi rollile on vastuolulised: osa peab tema poliitikat pidurdavaks ja autoritaarseks, teised rõhutavad tema suutlikkust hoida Qingi riiki püsimas sisemiste kriiside ja välissurvete tingimustes.

Pärast Cixi surma nõrgenes Qingi dünastia kiiresti ning 1911. aasta Xinhai revolutsiooniga langes monarhia. Selle tulemusel kuulutati välja Hiina Vabariik.
Liliuokalani

**Liliʻuokalani** (sündinud **Lydia Liliʻu Loloku Walania Wewehi Kamakaʻeha**, tuntud ka nimega **Lydia Kamakaʻeha Paki**, hiljem kasutatud ka nimekuju **Lydia Dominis**; 2. september 1838 – 11. november 1917) oli Hawaii Kuningriigi viimane monarh ja ainus valitsev kuninganna. 

16. septembril 1862 abiellus ta John Owen Dominisiga, kes sai O'ahu ja Maui saarte kuberneriks. Neil oli kolm lapsendatud last, kellel ei olnud aga pärimisõigust; lihaseid lapsi neil ei olnud. Abielu lõppes 27. augustil 1891 Dominisi surmaga. Liliuokalani ei abiellunud uuesti.

Liliuokalani nimetas oma pärijaks oma õetütre Victoria Kaʻiulani, kes aga suri 6. märtsil 1899 23-aastaselt vallalise ja lastetuna. Pärast tema surma ei nimetanud Liliuokalani uut pärijat ning rohkem õelapsi tal polnud ka. Niisiis suri koos Liliuokalaniga välja kogu Havai kuningasugu.

17. jaanuaril 1891 päris Liliuokalani trooni oma vennalt Kalākaualt, kellel polnud lapsi.

Liliuokalani kukutati riigipöördega 14. jaanuaril 1893. Riigipöörde korraldas rühm eurooplasi ja ameeriklasi, keda pahandas kuninganna soov muuta põhiseadust, et anda havailastele tagasi hääleõigus. 1. veebruaril kuulutas endine USA saadik Hawaiil endise Hawaii kuningriigi USA protektoraadiks.

Riigipöörde järel palus Liliuokalani USA presidendilt Grover Clevelandilt, et see taastaks Hawaii iseseisvuse. President möönis, et riigipööre polnud seaduslik, kuid ei taastanud Hawaii iseseisvust.

Moodustati komisjon, kes uuris riigipööret. 26. veebruaril 1894 avaldati Morgani aruanne, mille kohaselt olid kõik riigipöörde osapooled, välja arvatud kuninganna Liliuokalani, käitunud seaduspäraselt ja vabad vastutusest.

4. juulil 1894 kuulutati välja Hawaii Vabariik, mille presidendiks sai Sanford Dole, üks esimesi, kes kutsus üles keelustama Hawaiil monarhiat ja kuulutama välja vabariiki.

16. juunil 1895 leiti Liliuokalani kodust käsitulirelvi. Kuninganna väitis, et ei teadnud nende olemasolust, kuid ta mõisteti riigipöördekatse eest 5 aastaks sunnitööle. Hiljem muudeti see karistus 1 aastaks koduarestiks.

## Välislingid

* Elulugu
Jaanimäe (Setomaa)

**Jaanimäe** on küla Võru maakonnas Setomaa vallas.

Küla kuulub Üle-Pelska nulka.

Külas oli 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 19 elanikku, kõik eestlased. 2000. aastal oli elanikke 17.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.

Küla lõunaosa on **Simaski**.

## Viited
Hämkoti

**Hämkoti** on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.

## Viited
Jaanimäe

**Jaanimäe** on mitme koha nimi:

***[[Jaanimäe (Rõuge)|Jaanimäe]]**, küla Rõuge vallas Võru maakonnas
***[[Jaanimäe (Setomaa)|Jaanimäe]]**, küla Setomaa vallas Võru maakonnas

## Vaata ka
*Jaanimäe mänd
Hara saar

**Hara saar** on Hara lahes asuv 10,1 hektari suurune väikesaar, mis on Juminda poolsaarest eraldatud kitsa salmega. Saar on tänapäeval inimasustuseta. Halduslikult kuulub saar Harju maakonna Hara küla koosseisu.

## Loodus
Saarel kasvab nii okasmetsa kui ka segametsa.

## Ajalugu
1860. aastal rentis Voldemar Sörensen saare, kuhu rajas kalatööstuse. Sörenseni tööstuses hakati 1870. aastatel kilu soolama plekktoosidesse. 1912 ostis tööstuse eestivene tööstur Feodor Malahhov, kelle ettevõte tegutses saarel 1932. aastani. Kala osteti kokku ümberkaudsetelt kaluritelt Virve ja Hara külast. Malahhovi ettevõttes suitsutati lesta ja tehti sprotte. Saarel kuulus tööstusele 20 hoonet.

Enne Teist maailmasõda oli saarel püsiasustus mitme perega. Saarel asus kõrts. Saarele rajati 1909. aastal tuletorn, mille eest hoolitses saare- ehk majakavaht. Eesti Kultuurfilmi ringvaate nr 76, 5/5 alusel oli 1939 saare ainsaks asukaks jäänud majakavaht Voldemar Lindström.

Hara saar oli ka populaarne (peamiselt Tallinna) baltisakslaste suvituskohana – selleks olid ehitatud puidust suvemajakesed ning tegutses ka kahekorruseline pansionaat.

Saart ühendas mandriga kastsild.

Hara lahe rannikul saarest lääne tegutses väike külasadam. Pärast Teist maailmasõda muudeti see sobivate loodusolude (Hara laht on väga sügav) tõttu Nõukogude Liidu mereväe poolt Suurpea baasi osaks (rahvapäraselt eksliku nimega "Hara allveelaevasadamaks").

Saare püsiasustus likvideeriti Nõukogude mereväe ja piirivalve poolt. Saar moodustas koos rannikul ja lahel asuva mereväebaasi polügooni osade ning mereväe- ja piirivalvelinnakuga kinnise tsooni.

## Viited

## Välislingid
*
Foxtrot-klassi allveelaevad

**Foxtrot-klassi allveelaevad** (nimetus NATO klassifikatsiooni järgi) (vene keeles *Подводные лодки проекта 641*] ) olid endises Nõukogude Liidus alates 1957. aastast valmistatud diiselallveelaevad.

## Ajalugu
Allveelaeva hakati välja töötama veidi pärast Teise maailmasõja lõppu. Projekti koondnimetuseks sai "Projekt 641". Väljatöötamisel püüti eelkõige vältida eelmiste allveelaevade vigu. Vähendati laevade tekitatavat müra, mis oli Nõukogude Liidu senistel allveelaevadel tunduvalt suurem kui lääneriikide omadel. Lisaks täiustati sonareid, uuendati torpeedoaparaate, suurendati kütusevaru ning koos sellega ka tegevusraadiust jpm.  30 aasta jooksul ehitati kokku 79 sellist allveelaeva.

## Kirjeldus
Foxtrot-klassi allveelaev on ehitatud kahekerelisena. Sisemine kere on jagatud seitsmeks veekindlaks sektsiooniks. Keredevaheline ruum täidab sukeltankide otstarvet. 

Snorkli kasutamisel võis allveelaev kiirusel 8 sõlme läbida 20 000 kilomeetrit. Seda tüüpi allveelaevadel oli snorkel umbes 7 meetrit pikk. Allpool snorkli sügavust liikus laev elektrimootorite jõul, et säästa hapnikku. Vee all sai allveelaev olla kuni neli päeva, seejärel pidi ta hapnikuvaru täiendamiseks ja akude laadimiseks tõusma vähemalt snorkli sügavuseni.

Allveelaeva meeskond koosnes 78 liikmest, neist 22 olid ohvitserid ja 56 madrused. Kui ohvitseridele olid ette nähtud kajutid, siis madruste jaoks oli torpeedoruumi taga 27-kohaline magamisruum, kus sai vahetuste kaupa kolmekohalistel naridel puhata.

Jõuallikatena kasutati kolme Kolomna 2D42M-tüüpi 2000-hobujõulist diiselmootorit, mis tagasid vee peal kiiruse kuni 16,6 sõlme. Vee all liikumiseks kasutati kolme elektrimootorit – üks 2700 ja kaks 1350 hobujõudu. Sõukruvisid oli kolm, need olid kuuelabalised. Igat sõukruvi käitas omaette mootor.

Allveelaevad olid relvastatud kümne 533 mm torpeedotoruga, millest kuus paiknesid vööris ja neli ahtris. Torpeedosid oli kaasas 22 tükki. Torpeedoaparaadid olid võimelised raskekaalulisi torpeedosid tulistama kuni 15 km kaugusele kiirusega 40 sõlme tunnis. Rakettrelvastust allveelaevadel polnud.

Allveelaeva pikkus oli 91,5 meetrit, laius 7,5 ja kõrgus tornita 6 meetrit. Laeva veeväljasurve sukeldunult oli 2470 tonni.

## Kirjandus
*Ajakiri Tehnikamaailm 8/2004, lk 58–60.
Snorkel

* **Snorkel** on torukujuline seade (**õhutoru**) allveelaevadel, mille kaudu tõmmatakse veepinnalt õhku. Snorkli pikkus on tavaliselt alla kümne meetri.

* Snorkel on sukelduja hingamistoru.
Vodi

**Vodi** on küla Võrumaal Rõuge vallas.

Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Haanja valda ja kandis nime **Kallaste**.

## Viited
Fokstrott

**Fokstrott** (inglise keeles *foxtrot* sõna-sõnalt 'rebasesörk') on seltskonnatants.

Fokstrotti iseloomustavad pikad sujuvad liikumised mööda tantsupõrandat. Seda tantsitakse bigbändimuusika (tavaliselt koos lauluga) saatel. Tantsu taktimõõt on 4/4.

Fokstrott arenes välja 1910. aastatel ning jõudis oma populaarsuse tippu 1930. aastatel. 20. sajandi teisel veerandil oli fokstrott populaarseim kiireloomuline seltskonnatants ning enamik ilmunud helisalvestisi olid fokstrotid. Fokstrotti tantsitakse ka tänapäeval. 

Tantsu nimetuse täpne päritolu on ebaselge, kuid ühe teooria kohaselt nimetas selle tantsu populariseerija, näitleja Harry Fox. Fokstroti juured on mustanahaliste tantsus, mille saateks oli *[[ragtime]]*. 

Aja jooksul jagunes fokstrott aeglaseks ja kiireks versiooniks, viimast hakati kutsuma *[[quickstep]]*iks.
Foxtrot

**Foxtrot** on mitme asja nimi:

* **"[[Foxtrot (Genesis)|Foxtrot]]"**, ansambli Genesis album (1974)
* **"[[Foxtrot]]"**, kogumikalbum (1998)
* **[[Foxtrot-klassi allveelaevad]]**, Nõukogude Liidus alates 1957. aastast toodetud diiselallveelaevade klass
* **[[F]]**-tähe tähistus NATO foneetilises tähestikus

## Vaata ka
*Fokstrott (seltskonnatants)
*FoxTrot, Bill Amendi koomiksisari
Philipp I (Pommer-Wolgast)

**Philipp I** (14. juuli 1515 Szczecin – 14. veebruar 1560 Wolgast) oli Pommer-Wolgasti hertsog alates 1531 kuni surmani.

Philipp oli Pommeri hertsogi Georg I ja tema esimese abikaasa Amalia poeg. Tal oli vanem vend, kes suri vastsündinuna, noorem õde ja isa teisest abielust noorem poolõde.

Koos oma onu Barnim IX-ga viis ta Pommeris 1534. aastal läbi reformatsiooni. Keisrivastastes sõdades Pommer siiski ei osalenud, ehkki oli ametlikult Schmalkaldeni liiga liige ja pidi seetõttu Karl V-le valuraha maksma. 

1559. aastal määrati Philipp koos Barnim IX, Münsteri piiskopi ja Braunschweigi hertsogiga riigikomissariks, kes pidid Vana-Liivimaal toimuvast ülevaate saama ning sealsetest oludest keisrile ja riigiseisustele ette kandma, et nood saaks otsustada, millist abi Liivimaale anda tuleks. Philippi tegevus riigikomissarina jäi küll lühikeseks, sest ta suri juba järgmise aasta alguses, jõudmata ära oodata isegi Pommeri seisuste positsiooni Liivimaa abistamise suhtes.

Philipp abiellus 27. veebruaril 1536 Saksimaa hertsogi Johanni tütre Mariaga. Abikaasad olid ühevanused. Sellest abielust sündis 7 poega ja 3 tütart, kellest viis poega ja kõik tütred said täiskasvanuks. Kõik pojad said Pommeri hertsogiks: algul Pommer-Wolgasti ja seejärel Pommer-Stettini hertsog Johann Friedrich, Pommer-Wolgasti, pärast Pommer-Barthi ning lõpuks Pommer-Stettini ja Pommer-Rügenwalde hertsog Bogislaw XIII, Pommer-Wolgasti hertsog Ernst Ludwig, algul Pommer-Wolgasti, siis Pommer-Rügenwalde ja lõpuks Pommer-Stettini hertsog Barnim X ning Pommer-Rügenwalde hertsog Kasimir VI. Vanuselt neljanda poja Ernst Ludwigi noorem tütar Elisabeth Magdalena abiellus Kuramaa hertsogi Friedrich Kettleriga.

Johann Friedrich oli sündinud 1542 ja polnud isa surma ajal veel täisealine, teised pojad olid veel nooremad. Sellepärast järgnes Philippile Pommer-Wolgasti hertsogina Barnim IX. Siiski pidi ta hertsogitiitli Philippi poegadele tagasi andma, sest tal endal poega polnud, kellele seda jätta, vaid üksnes 4 tütart.
Kuklase

**Kuklase** on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.

## Viited
Seeba kuninganna

**Makeda** (etioopia traditsioonis; araabia keeles *Malekat sabaa* ملكة سبأ , gezi keeles *Nigista Saba*, islami kontekstis *Bilqis* või *Belqees*, ka *Nikaul*e või *Nicaul*a) oli müütiline Seeba kuninganna u. 10. sajandil eKr

Ta esineb Piibli Esimeses Kuningate Raamatus ja Teises Ajaraamatus, Matteuse (12:42) ja Luuka (11:31) evangeeliumis, koraanis,  Flavius Josephuse teoses *Antiquitates Judaicae* ning Etioopia ajalooraamatus Kebra Negast. 

Seeba kuningriik arvatakse olevat asunud tänapäeva Etioopia, Jeemeni ja/või Eritrea aladel. 

Legendide kohaselt oli Seeba kuninganna külastanud Iisraeli kuningat Saalomoni Jeruusalemmas ja imetlenud tolle tarkust. Nad olid teinud teineteisele suure hulga kallihinnalisi kingitusi. Lahkudes oli Seeba kuninganna olnud kuningas Saalomonist lapseootel. Tal sündis poeg, kellest sai esimene Etioopia kuningas Menelik I ja Etioopia kuningate dünastia alusepanija. 

Seeba kuninganna on inspireerinud paljusid legende, kirjandusteoseid jm. On arvatud, et Piibli Saalomoni ülemlaul on temale pühendatud. Rudyard Kiplingu muinasjutus "Liblikas, kes trampis jalaga" esineb Seeba kuninganna (Balkis) Saalomoni (Suleiman-ibn-Daoud) lemmiknaisena. Etioopia ajalooraamat Kebra Negast nimetab hinnalist sõrmust, mille Saalomon olevat kuningannale kinkinud. See sõrmus on kesksel kohal Henry Rider Haggardi seiklusromaanis "Seeba kuninganna sõrmus". Rastafarianismis usutakse, et viimane Etioopia keiser Haile Selassie I oli, vastavalt ettekuulutustele, Taaveti (ja Saalomoni) soost taaskehastunud Messias. Rastafari legendi kohaselt olevat Haile Selassie kinkinud Seeba kuninganna sõrmuse Bob Marleyle.
Külma

**Külma** on mitme koha nimi:

***[[Külma (Rõuge)|Külma]]**, küla Rõuge vallas Võru maakonnas
***[[Külma (Saaremaa)|Külma]]**, küla Saaremaa vallas Saare maakonnas

***Külma** on Kõrkküla nimevariant
***Külma järv** on Häälijärve nimevariant
***Külma järv** on Kuulma järve nimevariant
***Külma järv** on Murojärve nimevariant

## Vaata ka
*Külma tänav
*Külmaallika
Kruustangid

**Kruustangid** on laialdaselt kasutatavad kinnitusrakised. Kruustangid koosnevad korpusest koos seisva põsega, liikuvast põsest, põskedele kinnitatud pakkidest, mis mõnikord on vahetatavad ning kruvi põhimõttel töötavast kinnitusmehhanismist. Eristatakse lauakruustange ja masinkruustange ehk pingikruustange. Viimased on mõeldud tööpinkides kinnitusrakisteks.

Kruustangide korpus valmistatakse kas kõrgekvaliteedilisest malmist või terasest. Liikuva põse juhtpinnad on üldjuhul karastatud ja lihvitud. Pakid valmistatakse karastatavast terasest kõvadusega HRC 55...60. Standardsete pakkide tööpind on kas sile või sooneline. Erikujuga pakkidel võib olla ka prismaatiline või astmeline tööpind.
	
Pilt:Pingikruustangid ümarmaterjalile.JPG|Pingikruustangid ümarmaterjalile
Pilt:Pingikruustangid.JPG|Pingikruustangid	 
Pilt:Nurkpingikruustangid.JPG|Nurkpingikruustangid
Pilt:Pöörlevpingikruustangid.JPG|Pöörlevpingikruustangid
Pilt:Ristpingikruustangid.JPG|Ristpingikruustangid.


## Vaata ka
*Pitskruvi
Lintlihvpink

**Lintlihvpink** on ette nähtud mööblikilpide puhtakslihvimiseks. Liivapaberist lihvlint seatakse kahele lindirattale, ning ühe lindiratta liigutamisega antakse lindile vajalik pingsus. Seejärel tõstetakse töölaud vajalikule kõrgusele. Töötlemine toimub lindi pöörlemise ja/või töölaua edasi tagasi liikumise tulemusena.
Rogosi-Mikita

**Rogosi-Mikita** on küla Võrumaal Rõuge vallas.

Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Haanja valda ja kandis nime **Mikita**.

## Viited
Karastamine

**Karastamine** on terase kuumutamine üle kriitilise punkti 30–50&nbsp;°C võrra, hoidmine nimetatud temperatuuril ning sellele järgnev kiire jahutamine. Jahutatakse tavaliselt vees, õlis või spetsiaalsetes soolalahustes. Karastamine suurendab terase kõvadust ja kulumiskindlust, seejuures jääb sitkus peaaegu samaks.
Mitme roostevaba terase puhul toimub karastamine vastupidi: metalli kõvendatakse aeglasel jahtumisel, kiire jahutamise korral jääb metall aga pehmeks.
Mikita

**Mikita** võib tähendada järgmist:
*Mikita, küla Rõuge vallas Võru maakonnas
* Mikita oli Rõuge vallas asuva Rogosi-Mikita küla nimi enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi.
*Mikita (perekonnanimi)
**Karl Mikita, I Riigikogu ja Kaubandus-Tööstuskoja liige
**Valdur Mikita, eesti kirjanik ja semiootik
Iteratsioonimeetod

**Iteratsioonimeetod** on matemaatiline meetod võrrandite, ekstreemum- jm ülesannete lahendi lähisväärtuste järkjärguliseks leidmiseks.

Iteratsioonimeetodite eriliigid on teiste seas gradientmeetodid ja Newtoni meetod.

## Viited
Mõõtemeetod

**Mõõtemeetod** on antud mõõteriistaga teostatavate mõõtmisvõtete ja tingimuste kogum. Eristatakse otsest mõõtmismeetodit ja kaudset mõõtmismeetodit. Otsese meetodi puhul saadakse tulemus vahetult katseandmetest. Kaudse meetodi puhul saadakse tulemus katseandmete töötlemise käigus.
Teatmemõõdud

**Teatmemõõdud** ehk **teatmemõõtmed** on sellised mõõtmed joonisel, mille järgi detaili ei töödelda. Teatmemõõdud antakse vaid joonise lugemise hõlbustamiseks. Teatmemõõtmetele ei lisata tavaliselt tolerantsi.
Anna Pavlova

**Anna Pavlovna Pavlova** (vene keeles Анна Павловна Павлова; 12. veebruar (vkj 31. jaanuar) 1881 Peterburi – 23. jaanuar 1931 Haag) oli vene baleriin, kelle tippaeg jäi 20. sajandi alguspoolde.

## Elukäik
Anna sündis 2 kuud enneaegselt. Hiljem on Anna öelnud, et tema isa suri, kui ta oli 2-aastane. Kaheksa-aastaselt ei võetud teda Peterburi keiserliku teatrikooli vastu, kuna ta oli oma ea kohta liiga väike, tal soovitati 10-aastaselt tagasi tulla. Kümneselt pääses ta balletikooli ning aprillis 1891 oli tema esimene tantsuetteaste Marius Petipa "Muinasjutus", rolliks Amor. Tema õpetajad olid oma aja prominentseimad: Christian Johansson, Pavel Gerdt, Nikolai Legat ja baleriin Jekaterina Vazem. 1899. aastal, olles 16-aastane, lõpetas ta kooli ning asus tööle Peterburi Maria teatrisse. Ta arenes seal kiiresti ning oli maestro Petipa lemmik. 

1902. aastal oli ta samas teine solist ning pärast Giselle'i osa, mille Petipa oli spetsiaalselt temale kirjutanud, 1906. aastast priimabaleriin. Sel ajal oli Annal Peterburis palju austajaid, kes kutsusid teda **Pavlovtziks**. 

Pavlova ei muutnud kunagi baleriini ideaali. 1890. aastatel oodati Peterburi Maria teatri baleriinidelt, et nad oleks tehniliselt tugevad, mis aga tavaliselt tähendas tugevat, musklilist ja täiuslikku keha. Kui priimabaleriin Matilda Kšessinskaja jäi 1901. aastal rasedaks, andis ta Pavlovale Nikya rolli "Bajadeerist". Kšessinskaja oli kindel, et Pavlova ei saa rolliga hakkama, kuna Anna oli tehniliselt nõrk. Vaatajaskonda aga lummas Pavlova nõtkus ja õrnus. Pavlova oli kõhn ja õrnuke: talle sobisid hästi romantilised rollid nagu näiteks Giselle. 

Balletitrupis Ballets Russes töötas ta lühikest aega koos Sergei Djagileviga. Pavlova pidi tantsima Mihhail Fokini "Tulilindu", kuid keeldus. Pavlova ei nõustunud Igor Stranvinski, kes oli "Tulilinnule" muusika kirjutanud, nõudmistega. Rolli sai Tamara Karsavina.

1910. aastal asutas Pavlova oma trupi, kellega esines kogu maailmas. Selle ühenduse eeskujul tekkis palju rahvuslikke balletitruppe.

## Tunnustus
*1909 –  Ordre des Palmes académiquesi komandöriklassi orden (üheaegselt Mihhail Fokini ja Wacław Niżyńskiga)
Rila mäed

**Rila mäestik** on mäestik Euroopas Balkani poolsaarel, paiknedes Lõuna-Bulgaarias. Mäestik kulgeb valdavalt ida–lääne suunas ning on tuntud oma alpilaadse reljeefi ja kõrgete tippude poolest.

Rila mäestiku kõrgeim tipp on Musala, mille kõrgus on 2925 meetrit. Musala on ühtlasi kõrgeim mäetipp kogu Balkani poolsaarel, olles umbes kaheksa meetrit kõrgem kui Olümpose mägi Kreekas. Seetõttu peetakse Rila mäestikku Balkani kõrgeimaks mäestikuks.

Mäestik on oluline veelahe ja veestiku allikas, sest sealt saavad alguse mitmed suured jõed, sealhulgas Marica. Rila aladel leidub liustikujärvi, sügavaid orge ning kaitsealasid, sealhulgas Rila rahvuspark, mis on Bulgaaria suurim rahvuspark.

## Viited
Anna Pavlova (võimleja)

**Anna Anatoljevna Pavlova** (vene keeles *Анна Анатольевна Павлова*; sündinud 6. septembril 1987 Moskvas) on vene võimleja, kes kuulub klubisse Moksva MFGSO Dünamo. Ta võitis 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas 2 pronksmedalit: toenghüppes ja võistkondlikus arvestuses. 

Ta on tuntud oma puhta tehnika ja balletilise stiili poolest. Tema treeneriks on ema Natalja Jevgenevna Pavlova.
Salla vald (Soome)

**Salla** on vald Soomes Lapi maakonnas. Naabervallad on Kemijärvi vald, Kuusamo linn, Pelkosenniemi vald, Posio vald ja Savukoski vald.

Pindala on 5872 km². Soome keel on 99% elanike emakeel.

1936. aastani oli valla nimi *Kuolajärvi vald*.

Vallas asub osa Oulanka rahvuspargist.

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht
Ruth Peramets-Püss

**Ruth Peramets-Püss** (28. november 1927 Tallinn – 3. august 2005) oli Eesti Televisiooni diktor. Teda kui ülipopulaarset lastesaadete juhti hüüti **tädi Rutiks**.

## Elukäik
Ta õppis Tallinna 15. Algkoolis ja Tallinna 8. Keskkoolis. 

1946. aastal asus ta tööle Eesti NSV Metalli- ja Keemiatööndusliitu, kus töötas administratiiv-ametikohtadel. 

Diktori leidmiseks korraldati Eestis televisiooni algusajal 1955. aastal konkurss, kuid hulga kandidaatide seast sobivat ei leitud. Juhtumisi näidati just konkursipäeval televisioonis mängufilmi, kus peaosa mängis Ruth Peramets, ning tema kutsutigi diktoriks. 1955. aasta 15. augustil vormistati Ruth Peramets poole kohaga Tallinna Televisioonistuudio diktoriks. 

Ilmar Raag kirjutab: "Temas oli stiili, mida hea meelega kutsuti "eestiaegseks kasvatuseks". Loodus oli talle andnud seda õppimatut ekraanisarmi, mis paljudele jääbki unistuseks."

1955. aastal mängis ta mängufilmides "Andruse õnn" ja "Jahid merel" ning oli sel ajal ajutiselt töölt vabastatud. 

1967. aastal hakkas ta juhtima lastesaadet "Tädi Ruthi jutt", mille järgi hakati teda hüüdma tädi Ruthiks. 

Ta töötas Eesti Televisioonis kuni 1984. aasta 28. aprillini. Ekraanilt lahkumise järel loobus Ruth Peramets-Püss kõigist intervjuudest ning avalikest esinemistest ja pühendus ainult perekonnale.

Ruth Püss suri 3. augustil 2005 ja ta maeti 12. augustil 2005 Metsakalmistule.

## Tunnustus
* 2005 – Valgetähe V klassi teenetemärk 
* 2005 – Eesti Televisiooni elutööpreemia

## Isiklikku
Ruth Peramets-Püss oli 1968. aastani abielus näitleja Richard Perametsaga.     

Hiljem oli abielus teleoperaator Arvi Püssiga (1937-2010). 

## Viited

## Välislingid
* Tiina Kruus. Kui telekuningannad tulid koju Eesti Naine 2004, nr 6
* Eesti Televisioon mälestab meie hulgast lahkunud tädi Ruthi ERR Uudised, 4. august 2005
* "Hüvasti, lapsepõlve lemmiktädi Ruth!" Ilmar Raagi järelehüüe ning Eve Viilupi, Hendrik Toompere seeniori ja Tiiu Vahi meenutused. Postimees, 6. august 2005
Eugen Büss

**Eugen Büss** (eestistatud nimega **Eugen Püss**; 20. mai 1885 Tartu – surmaaeg ja -koht teadmata) oli professor, füüsika-matemaatikadoktor. Elas suure osa oma elust Gruusias.

## Elulugu
Aastatel 1904–1911 õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat ja 1911–1912 töötas Tartu Tähetornis mittekoosseisulise assistendina. 1912. aastal asus ta Tartust Bakuusse, kus sai seismoloogiajaama juhatajaks. Kogu järgneva elu pühendas ta Kaukaasia seismoloogia uurimisele. Töötas Gruusia TA Geofüüsika Instituudis.

## Välislingid
*Tartu Tähetorni Kalender
*geni.com
Vaba aeg

**Vaba aeg** on igapäevastest kohustustest (nagu töö, õppimine, kodused majapidamistööd) vaba aeg, mida inimene saab kasutada endale meelepärasel viisil.

## Vaata ka
*tööaeg

## Välislingid

*A. J. Veal, Definitions of Leisure and Recreation, 1992
Vesiratas

**Vesiratas** on veejõumasin langeva või voolava vee liikumise hüdroenergia  muundamiseks pöörleva liikumise energiaks.

Vesiratas koosneb võllile kinnitatud rattast (läbimõõduga enamasti 4–8 meetrit), mille pöidade küljes on labad või kopad. Labadele või koppadesse juhitav vesi paneb ratta pöörlema. Pealtvoolu-vesiratta koppadesse juhitakse vesi ülalt, altvoolu-vesiratta labad asetseva voolavas vees. Vesiratas teeb minutis 1–10 pööret.  Kasutegur on altvoolu korral kuni 1 protsent, pealtvooluratastel võib olla ka kümnetes protsentides.

Altvoolu-vesirattaid kasutati juba vanade Idamaade niisutussüsteemides. Vana-Kreekas ja -Roomas hakati vesiratastega käitama vesiveskeid. 17. sajandi võimsaim vesiratassüsteem ehitati aastal 1685 vee pumpamiseks Versailles' lossi. Maailma kaks suurimat vesiratast (kumbki 500 hj) paigaldati aga aastal 1858 Kreenholmi Manufaktuuri.

## Vaata ka
* Vesioinas
* Hüdroturbiin

## Viited
Edna St. Vincent Millay

**Edna St. Vincent Millay** (22. veebruar 1892 – 19. oktoober 1950) oli Ameerika luuletaja ja näitekirjanik, esimene Pulitzeri preemia saanud naine. 

Ta elas boheemlaslikku elu ning tal oli armusuhteid nii meeste kui ka naistega. Proosateoseid avaldas ta **Nancy Boydi** pseudonüümi all.

## Elukäik
Millay sündis põetaja Cora Lounella (neiupõlvenimega Buzzelle) ja kooliõpetaja Henry Tollman Millay peres. Edna teine eesnimi tuleneb New Yorgi St. Vincenti haiglast, kus Edna onu elu päästeti vahetult enne Edna sündi.

1904. aastal lahutas Cora end Edna isast ning kaotas sellega kogu oma raha. Cora ja tema kolm tütart – Edna, Norma ja Kathleen – rändasid linnast linna ning said abi sõpradelt ja sugulastelt. Ehkki Cora oli vaene, oli tal mitmeid kirjandusklassikasse kuuluvaid teoseid, muu hulgas William Shakespeare'i ja John Miltoni teosed. Cora luges neid teoseid sageli lastele ette. 

Lõpuks jäädi pidama USA Maine'i osariigis Camdeni linnas. Väike maja, kuhu elama asuti, kuulus Cora asisele tädile. Seal kirjutas Edna oma esimesed luuletused, mis hiljem tõid talle ka kuulsuse. 

## Tunnustus
*1929 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
Barnim IX

**Barnim IX** (2. detsember 1501 – 2. november 1573) oli Pommeri hertsog 1523–1569.

Barnim oli Pommeri hertsogi Bogislaw X (1454–1523) ja tema teise abikaasa Anna Jagiellonica (1476–1503) poeg. Tema vanaisad olid Pommeri hertsog Erich II (1425–1474) ja Poola kuningas Kazimierz IV (1427–1492). Ta sai Pommeri hertsogiks pärast oma isa surma.

2. veebruaril 1525 abiellus Barnim Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Wolfenbütteli vürsti Heinrich I tütre Anne von Braunschweig-Lüneburgiga (1502–1568).

Barnim valitses esialgu koos oma vanema venna Georg I-ga kogu Pommerit, pärast tolle surma 1531 aga jagati riik tema ja vennapoja Philipp I vahel, Barnimist sai Pommer-Stettini  hertsog.

Tema esimesed valitsusaastad möödusid tülis Brandenburgi markkrahvkonnaga, mis soovis Pommerit liidendada. 1529 sõlmiti lepe, millega Pommer sai iseseisvake tingimusel, et kui hertsogi perekond välja sureb, siis läheb Pommeri Brandenburgile.

1534 korraldasid Barnim ja Philipp Pommeris reformatsiooni. Barnim ühines 1536 ka Schmalkaldeni liigaga. 1546–1547 toimus Schmalkaldeni sõda, milles liiga lüüa sai. Pommeri ei osalenud sõjategevuses, kuid pidi vastu võtma 1548 sõlmitud Augsburgi vaherahu ja maksma Karl V-le ränka maksu.

1559 määras Saksa-Rooma keiser Barnimi ja Philippi Liivimaa küsimuses riigikomissarideks. Barnim ei saanud Liivimaad kuigivõrd aidata, sest Pommeri ise oli suhteliselt vaene ja Hansa Liit ei olnud Liivimaa aitamisest eriti huvitatud, sest Tallinn ja Riia püüdsid takistada Hansa Vene-kaubandust.

1560 Philipp suri ja Barnimist sai kogu Pommeri valitseja. 3. veebruaril 1569 loobus ta troonist, andis selle üle Johann Friedrichile (1542–1600), kes oli Philippi 10 lapsest vanim, ja suri 4 aastat hiljem Stettinis.
Adolf I (Schleswig-Holstein-Gottorp)

**Adolf I** (25. jaanuar 1526 – 1. oktoober 1586) oli Schleswig-Holstein-Gottorpi hertsog aastast 1544 kuni surmani.

Adolf oli Taani kuninga Frederik I poeg ning Christian III vend. Nooruses viibis ta neli aastat Hesseni maakrahvi Philipp I õukonnas, kus sai hea hariduse. 

Aastal 1544 jagasid Adolf, Christian ja kolmas vend Johann Holsteini omavahel. Adolf valis oma residentsiks Gottorpi kindluse, mille järgi tema järglasi hakati nimetama Holstein-Gottorpi dünastiaks. Järgnevalt tegutses Adolf aktiivselt sõjaväljadel, olles vaatamata oma protestantlikule usutunnistusele keiser Karl V toetaja. 1548. aastal osales ta Augsburgi riigipäeval ning võttis seejärel osa Karli poja Philippi reisist Hispaaniasse. 1553. aastal naasis Adolf kodumaale. 1556. aastal sai Adolfist surnud venna Friedrichi järglasena Schleswigi piiskop, kelleks ta jäi kuni surmani. 1559. aastal organiseeris Adolf koos vennapoeg Frederikiga sõjakäigu Dithmarscheni talupoegadevabariigi vastu ning alistas selle. Riik jagati Adolfi ja Frederiki vahel. 

1560.–1570. aastatel tegeles Adolf oma riigi moderniseerimisega, samuti püüdis ta selle tähtsust igati tõsta. Ta tegi näiteks keisrile ettepaneku kaevata läbi tema maade kanal, mis võimaldanuks laevadel siseneda Läänemerre ilma Taani väinu läbimata. See idee jäi siiski vaid paberile. Madalmaade vabadusvõitluse ajal toetas Adolf jätkuvalt keisrikoda, osaledes mässulistevastastes sõjakäikudes ning toetades neid raha ja relvadega.

Adolf oli seotud ka Liivimaaga. Nimelt palus talt 1577. aastal abi Tallinn, mille olid taas ümber piiranud Ivan Julma väed. Rootsi riigis valitses majanduslik kitsikus ning nii otsis linn abi välisvürstidelt. Et Adolf oli tuntud oma seiklusalti iseloomu poolest, siis loodeti talt saada kiiresti reaalset abi. Siiski ei saanud ta linna heaks palju teha, sest Madalmaade ülestõus oli neelanud sisuliselt kogu Põhja-Saksamaa sõjalised ressursid. Alles aasta hiljem sai Adolf Tallinna linnale saata laevatäie püssirohtu. Siiski toetas ta Tallinna sõnades igati ning püüdis teda Saksa-Rooma keisririiki tagasi meelitada. Adolfi plaanides oli toona saada Poola vasallina enda kätte suurt osa Liivimaast, ent see kava kukkus läbi, kui Liivimaa kitsikusajad 1570. aastate lõpul läbi said ning Vene väed sealt järk-järgult välja suruti. Hertsog Adolfi kava oli üks viimaseid Saksa-Rooma riigist lähtuvaid algatusi Liivimaa taas oma kontrolli alla saada. Võimalik, et Adolf püüdis seda teha koostöös vennapoeg hertsog Magnusega.
Konventsioon naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta

**Konventsioon naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta** on ÜRO egiidi all vastu võetud rahvusvaheline leping, mis sätestab meetmed naiste vastase diskrimineerimise kõrvaldamiseks konventsiooniga ühinenud riikides. 

Konventsiooni tekst võeti ÜRO Peaassamblees vastu 1979. Konventsioon jõustus 3. septembril 1981. Eestis andis Riigikogu konventsiooniga ühinemisele heakskiidu 26. septembril 1991. Konventsioon jõustus 20. novembril 1991.

Naiste konventsioon on ratifitseeritud suuremas osas maailma riikides, kuid tema peamiseks puuduseks on väljatöötamata järelevalvemehhanismid. Viimastel aastatel on tehtud ettepanekuid puuduste parandamiseks; üks tähtsamaid on lisaprotokolli lisamine, mis kehtestaks üksikisikute kaebuste menetlemise korra

## Vaata ka
*Sooline võrdõiguslikkus

## Välislingid
*Konventsiooni lehekülg
*Konventsiooni eestikeelne tekst
Kõnelev vapp

**Kõnelev vapp** on vapp, mille põhikujund tuleneb (räägib) vapi omaniku nimest.
 
Eestis on kõnelevad vapid näiteks Kernu, Kiili ja Orava vallal.
Paunküla veehoidla

**Paunküla veehoidla** on Eestis suuruselt teine veehoidla Harjumaal Kose vallas.

Paunküla veehoidla loodi 1960. aastal Pirita jõe paisutamisega Paunküla ja Ardu küla vahel. Selle pindala on oli algusaastail 350 ha. Mahtu suurendati 1975–76. Praegune pindala on 415,8 ha ja koos saartega 447,2 ha.

Paunküla veehoidlas asub kümmekond saart, neist suuremad on Seapilli, Tudre, Mustakannu ja Mesipuu saar. Saartel elab ohtralt rästikuid.

Sae–Paunküla kanali kaudu juhitakse vett Jägala jõest Paunküla veehoidlasse. Veehoidlasse suubub ka Palgissaare oja.

Pirita jõgi suunatakse veehoidlast mööda lõunaküljel asuva kraavi kaudu (kus see läbib Paista järve). Sinna suubub Ardu juures ka Hiieveski oja, mis läbib veehoidlast vahetult lõunasse jäävat Hiieveski paisjärve. Jõega on Kiruvere oja kaudu ühenduses ka veehoidlast vahetult loodesse jääv Kiruvere järv.

Veehoidla on aktiivses kasutuses puhke- ja kalapüügikohana. Selle ääres asuvad Paunküla Heaolukeskus, Paunküla Kalabaas ja RMK Hiieveski telkimisala. Paunküla ja Kiruvere järvede vahel Kütimäel asub Kiruvere muinaslaager.


Kaks paadimeest Paunküla veehoidlal.jpg|Kaks paadimeest Paunküla veehoidlal
Paunküla veehoidla 2011.jpg|Paunküla veehoidla augustiõhtul
Paunküla veehoidla .JPG|


## Veehoidla rajamine
Jaan Künnapi fotosid 1979. aastast:

Paunküla veehoidla 79 (01).jpg
Paunküla veehoidla 79 (02).jpg
Paunküla veehoidla 79 (03).jpg
Paunküla veehoidla 79 (04).jpg
Paunküla veehoidla 79 (05).jpg
Paunküla veehoidla 79 (06) Kalvi Künnap.jpg
Paunküla veehoidla 79 (07).jpg
Paunküla veehoidla 79 (08).jpg
Paunküla veehoidla 79 (09).jpg
Paunküla veehoidla 79 (10).jpg
Paunküla veehoidla 79 (11).jpg
Paunküla veehoidla 79 (12).jpg
Paunküla veehoidla 79 (13).jpg

## Viited

## Välislingid

*
Eugen Püss

**Eugen Ferdinand Püss** (29. aprill 1907 Peterburi – 16. august 1963 Kentucky) oli eesti arst. 

Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1926. ja Tartu Ülikooli arstiteaduskonna 1933. aastal, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi esimees. Töötas Tartu sisehaiguste kliiniku assistendina, Rakvere haigla sisejaoskonna juhatajana ning Saksa okupatsiooni ajal Kuremäe ja Jõhvi jaoskonnaarstina. 1944. aastal põgenes koos abikaasa ja emaga Saksamaale, oli Baierimaal Wielandshageni laagriarst. 1949. aastast alates elas USA-s Kentukys, kus tõusis Glasgow's asuva riikliku tuberkuloosiahaigla abidirektoriks meditsiinilisel alal. Oli American Medical Associationi liige ja sai 1955. aastal esimene eestlasena Kentucky koloneli autiitli.

1995. aastal asutas abikaasa Alma Püss tema mälestuseks stipendiumifondi, et toetada Tartu Ülikooli meditsiiniteaduste valdkonna üliõpilasi.

## Viited
Georg von Syburg zu Wischlingen

**Georg von Syburg zu Wischlingen** (ka *Sieburg zu Wisslingen*, *Sieberg zu Wyschlingen*, *Siberch* jne) oli Liivimaa ordu liige, Dünaburgi komtuur Vene-Liivimaa sõja alguses (1558–1559) ning Liivi ordu mitmekordne saadik Saksa-Rooma riigis aastatel 1554–1561.

Syburgi vanemad olid Jürgen von Syburg zu Wischlingen ja Anna von Plettenberg. Enne 1540. aastat sai temast Saksa ordu Liivimaa haru liige ja ta õppis 1540. aastatel nii Wittenbergi kui ka Rostocki ülikoolides (immatrikuleeriti vastavalt 1540. ja 1544. aastal). Aastatel 1544–1545 oli ta Aizkraukle linnusekomtuur (*Hauskomtur*), 1550. aastal täitis ta sama ametit Võnnus ning 1551–1558 Riias. Riia peapiiskopi Wilhelm ovn Hohenzollerni väitel olevat Syburgi sugulane, toonane Dünaburgi komtuur ja hilisem ordumeister Wilhelm von Fürstenberg soovinud temast millalgi 1550. aasta paiku teha Riia toomhärrat, kuid tema asemel sai toomkapiitlisse Hieronymus Commerstadt. 1551. aasta lõpus osales Syburg Riia linnusekomtuurina kokkuleppe sõlmimisel Riia peapiiskopi ja linna vahel.

1558. aastal, pärast sõja puhkemist Venemaaga, sai Syburgist Dünaburgi komtuur. Kõige rohkem on tema kohta teavet seoses diplomaatilise tegevusega Saksa-Rooma riigis Liivi sõja alguses. Juba samal aastal oli ta ordu saadikuks Taani kuninga juures ning seejärel saadeti Syburg Lübeckisse, et ta võtaks kinni Tallinna endise komtuuri Franz von Siegenhoveni, kes ordulinnuse Christoph von Münchhausenile, isehakanud Taani asehaldurile üle andis ning seejärel Saksamaale pages. Komtuur arreteeriti lühikeseks ajaks tema palve peale Lübeckis, kuid Taani kuningas kostis tema eest ning too sai pakku. Syburg jäi aga Saksamaale edasi ning esindas ordut ka 1559. aasta Augsburgi riigipäeval. Seal otsustati Liivimaale anda suhteliselt ulatuslikku riigiabi: paluda välisvõimude sekkumist, saada tsaarile kiri, et ta sõja Liivimaal lõpetaks ning maksta Liivile 100 000 kuldnat toetusraha. Ehkki reaalne abi jäi väheseks (raha kokku ei saadudki), andis Augsburgi riigipäev Liivimaale lootust Saksa riigi toetusele ning motiveeris ordu iseseisvusmeelset tiiba kuni 1560. aasta augusti sündmusteni (Härgmäe lahing ning Viljandi langemine) iseseisvuspoliitikat ajama. Syburg jäigi aga Saksamaale, kus ta 1561. aastal ostis Liivi ordule kuulunud Bremeni komtuurkonna ja Lübeckis asuva Liivi ordu maja ning müüs need 1564. aastal vastavalt Bremeni ja Lübecki linnale. 1566. aastal ta abiellus.

Salomon Henningu kroonikale eessõna kirjutanud David Chytraeuse andmetel oli Syburg veel 1590. aasta paiku hertsoglik nõunik Jülichis (Jülich-Kleve-Bergi hertsogi juures) ja Blankensteini komandör.

Ka tema vennad Jasper ja Eberhard, nagu ka kaugem sugulane Christoph von Syburg zum Busch, olid Liivimaa orduharu liikmed.

## Viited

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 871 (lk 648–649).