open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ollepa raudteepeatus

**Ollepa raudteepeatus** on raudteepeatus Järvamaal Türi vallas Ollepal.

Ollepa peatuses asub üks madal perroon pikkusega 35 m, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. Peatuses peatub kaheksa reisirongi päevas (pooled Viljandi poole, pooled Tallinna poole). Tavarong sõidab Balti jaamast Ollepale umbes 1 tund ja 55 minutit, kiirrong umbes 1 tund ja 45 minutit.  

## Ajalugu
Jaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Toona jäi see Pilistvere kihelkonda Ollepa mõisa maadele. Praegu on alles vaid raudteepeatus. Enne rekonstrueerimistöid asus peatus Lelle jaamast 43,2 kilomeetri kaugusel,  praegune peatus asub Lelle jaamast aga 43,7 km kaugusel.

## Õnnetused
Ollepal toimus rongiõnnetus 3. mail 1939.

## Viited

## Välislingid
* FOTO: Ollepa raudteepeatus ja reisirong aastal 1993; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Kolu raudteepeatus

**Kolu raudteepeatus** (saksa Kollo) oli raudteepeatus Järvamaal Türi vallas Kolus. Mööda raudteed Tallinnast 90 km kaugusel.

Kolus asus üks madal perroon. 2013. aastal sõitis rong Balti jaamast Kolusse umbes 1 tund ja 45 minutit.  

Kolus peatus päevas neli Türi rongi (kaks Türi ja kaks Tallinna suunas). 

Kolu raudteepeatus suleti 1. jaanuaril 2014. 

## Ajalugu
Kolu pooljaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Algselt jäi see Türi kihelkonda Kolu mõisa maadele. Hiljem oli jaama tegevusest säilinud üksnes peatuskoht. 

## Jaamahoone
Jaamahoone valmis aastal 1901. 

1926. aastal ehitati hoone kahekorruseliseks, 1995. aasta kevadel see lammutati.

## Viited

## Välislingid
* FOTO: Kolu peatus ja lammutatav jaamahoone aastal 1995; Baltic Trains Picture Gallery
* FOTO: Kolu jaam 20. sajandi algul - Eesti Ajaloomuuseum AM F 18435:109; ajapaik.ee
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Võhma raudteejaam

**Võhma raudteejaam** (saksa *Wöchma*) on raudteejaam Viljandimaal Võhmas.

Võhma jaamas on üks madal perroon. Jaamas peatub 8 reisirongi päevas liinil Tallinn–Viljandi (pooled Viljandi poole, pooled Tallinna poole). Tavarong sõidab Balti jaamast Võhma umbes 2 tundi, kiirrong aga umbes 1 tund ja 50 minutit. Jaamas paikneb lisaks peateele veel üks kõrvaltee ja tupiktee. Jaamas saab kaupu rongidele ja neilt maha laadida.

## Ajalugu

Võhma jaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal, jaamahoone avati aastal 1901. Algselt jäi jaam Pilistvere kihelkonda Arussaare mõisa maadele.

1970. aastate esimesel poolel asendati senine kitsarööpmeline raudtee (rööbaste vahekaugus 750 mm) laiarööpmelisega. 

Nõukogude ajal toimus Võhma raudteejaamas tihe liiklus, sest Võhma Lihakombinaati tuli pidevalt loomavaguneid, kuhu läks jaamast ka eraldi harutee.

## Jaamahoone
Jaamahoone ehitati aastal 1901 analoogselt Surju, Halliste, Olustvere jmt jaamahoonetega. 

Puidust jaamahooneid iseloomustab ühe-kahekorruseline asümmeetriline fassaad, mille ülesehitus sarnaneb laiarööpmelise raudtee jaamahoonetega. Kitsarööpmelise raudtee jaamahoonena torkab esile aga tagasihoidlikum dekoorikasutus. Hoone keskel asub läbi maja ulatuv vestibüül, millest paremal asuvas ühekorruselises külgtiivas asus reisijate ootesaal. Vasakul asus kontori- ja postiruum koos vestibüüli avaneva piletimüügiaknaga. Teisel korrusel asus jaamaülema korter.

Aastal 1926 tehti hoonele juurdeehitis. Sellisena on ta säilinud tänini ning on Edelaraudtee kasutada.

## Viited

## Välislingid

* Raudruunal olid Viljandimaal praegusest kitsamad rajad; Sakala, nr. 138, 18 juuli 2013. DIGAR
* FOTO: Esimene laiarööpaline reisirong Võhma jaamas, aasta 1974; Baltic Trains Picture Gallery
* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Boothia laht

**Boothia laht** (*Gulf of Boothia*) on Põhja-Jäämere laht Põhja-Ameerika põhjakaldal, osa Loodeväilast. 

Lahe pikkus põhja-lõuna suunas on umbes 520 km, laius umbes 220 km, sügavus kuni 275 m. 

Kirdes piirneb laht Baffini saarega.
Johannes Voorhout

**Johannes Voorhout** (11. november 1647 Uithoorn, Hollandi Vabariik – 12. mai 1723 Amsterdam, Hollandi Vabariik) oli Hollandi kuldajastu maalikunstnik.

Suurimad tema loomingu kogud asuvad Amsterdamis Rijksmuseumis, Amsterdami ajaloomuuseumis, Peterburis Ermitaažis ja Teesdale'is Bowesi muuseumis.

## Elulugu
Johannes Voorhout sündis 11. novembril 1647 Põhja-Hollandis Uithoorni linnas kellassepp Cornelius Voorhouti peres. Isa märkas varakult, et poeg huvitub tehnika ehk kellade asemel kunstist, ning saatis ta Goudasse ajaloostseenide maalimise poolest tuntud kunstniku Constantijn Verhouti käe alla õppima. Kuus aastat hiljem suundus Voorhout Amsterdami ja töötas teadaolevalt 1664. aastal ajaloo- ja portreemaalija Jan van Noordti töökojas. 

1670. aastal Voorhout abiellus. 1672. aastal põgenes ta Prantsuse okupatsiooni kartes abikaasa sugulaste juurde Saksamaale Friedrichstadti. Seal tutvus ta portretisti ja kunstikaupmehe Jürgen Ovensiga. Ovens soovis, et Voorhout jääks tema juurde töötama, kuid kui ta eitavalt vastas, soovitas tal tööd otsida Hamburgis. 

Hamburgis saavutas Voorhout edu. Sellest ajast on pärit ka ta tuntumad maalid. Näiteks õlimaalil "Kodune muusikastseen" ("Häustlische Musicszene", 1674) kujutatakse organiste ja heliloojaid Johann Adam Reinckeni klavessiini taga ja temast paremal Dietrich Buxtehudet, kellest on see ainus teadaolev portree. Maali William III-st kasutati 1930. aastatel Hollandi 500-kuldnasel.

1677. aastal sündis Voorhoutil poeg. 1707. aastal pöördus ta tagasi Amsterdami ja asutas õpikoja, kus õpetas oma poega Johannes II Voorhouti ja Saksa kunstnikku Ernst Stuvenit. Amsterdamis ei saavutanud ta aga kunagi sellist edu kui Hamburgis, sest kunstnike konkurents oli seal palju elavam. 

Johannes Voorhout suri 12. mail 1723 Amsterdamis.

## Galerii

Fail:Allegorie op de Vrede van Rijswijk, 1697 Rijksmuseum SK-A-2371.jpeg|"Rijswijki rahulepingu allegooria" (1698; 146 × 121,5 cm; Rijksmuseum)
Fail:Johannes Voorhout - Willem III te paard -1670-2.jpg|"William III" (valmimisaeg teadmata; õli lõuendil; 148 × 155 cm; Groningeri muuseum)
Fail:Musical Company by Johannes Voorhout (1674).jpg|"Kodune muusikastseen" (1674; õli lõuendil; Hamburgi ajaloomuuseum)
Fail:Johannes Voorhout (I) - De schilder en zijn familie - 1931 (OK) - Museum Boijmans Van Beuningen.jpg|"Kunstnik ja ta perekond" (1674; õli lõuendil; 71,4 × 83,7 cm; Boijmans Van Beuningeni muuseum Rotterdamis)


## Viited

## Välislingid

* Johannes Voorhouti elulugu. *Hollandi kunstiajaloo instituut (RKD)*. (inglise keeles)
Lodu

**Lodu** on toitainerohkest vooluveest märg kasvukoht. 

Lodud on sageli tekkinud läbivooluga nõgudes ja orgudes. Leidub nii lagedaid kui ka metsaga lodusid (lodumetsad). Lodumetsade karakterpuuliik on sanglepp (sanglepalodu). 

Soostumisprotsessi, mille tagajärjel lodu tekib, nimetatakse lodustumiseks.

## Vaata ka
*Luht

## Viited
Sürgavere raudteepeatus

**Sürgavere raudteepeatus** (saksa keeles *Surgefer*) on raudteepeatus Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Sürgaveres.

Sürgavere peatuses on üks madal perroon. Peatuses peatub 8 reisirongi päevas (pooled Viljandi ja pooled Tallinna suunduvad). Tavarong sõidab Balti jaamast Sürgaverre umbes 2 tundi ja 10 minutit, aga kiirrong umbes 2 tundi.

## Ajalugu

Sürgavere pooljaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Sürgavere pooljaam on saanud nime kahe ja poole kilomeetri kaugusel asuva Sürgavere küla järgi. Jaam jäi toona Suure-Jaani kihelkonda Sürgavere mõisa maadele.

Liini algusaastatel asus Viljandi ja Sürgavere vahel Pärsti peatus ning Sürgavere ja Olustvere vahel Tällivere peatus.

Enne 2011. aasta rekonstrueerimist asus peatus Lelle jaamast 63,9 kilomeetri kaugusel,  praegune peatus asub Lelle jaamast 66,4 km kaugusel.

## Jaamahoone
Esimene jaamahoone valmis samal ajal, kui rajati Sürgavere pooljaam.

1930. aastate algul sai Sürgavere pooljaamast jaam ning sinna ehitati uus kahekorruseline kelpkatusega telliskivist jaamahoone. Uus Sürgavere jaamahoone ehitati tollal uudismaterjalina kasutusele tulnud põlevkivituhktellisest. 
Kergelt hilisjuugendliku üldilmega plastiliselt liigendatud poolkelpkatusega ehitise igat külge ilmestab lai trapetsiline katuseviil. Vana puidust jaamahoone võeti seetõttu kasutusele elumajana, milleks seda kasutati teadaolevalt kuni 2008. aastani. Pärast laiarööpmelise raudtee rajamist (1970. aastatel) jaam suleti ning alles jäi vaid raudteepeatus.

Alates 1998. aastast on jaamahooned eraomanduses, kuid seisavad nüüdseks juba pikemat aega tühjalt ja on halvas seisukorras.

## Viited

## Välislingid
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Infot uue peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Sürgavere raudteejaam • XX sajandi arhitektuur • Kultuurimälestiste riiklik register
* FOTO: Sürgavere vana peatus ja reisirong aastal 1996; Baltic Trains Picture Gallery
* GALERII ⟩ Sürgavere raudteejaamahoone on justkui ajarännak minevikku; Sakala, 26.12.2020
* Sürgavere Raudteejaama bussipeatuse nimi hakkab olema Vana Jaama; Sakala, 11.02.2021
Olustvere raudteepeatus

**Olustvere raudteepeatus** (saksa *Ollustfer*) on raudteepeatus Viljandimaal Põhja-Sakala vallas Olustveres.

Olustvere peatuses on üks madal perroon. Peatuses peatub kaheksa reisirongi päevas (pooled Viljandi ja pooled Tallinna poole). Tavarong sõidab Balti jaamast Olustverre umbes 2 tundi ja 10 minutit, kiirrong umbes 2 tundi.  

## Ajalugu

Jaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal Suure-Jaani kihelkonda Lõhavere mõisa maadele. Praegu on alles vaid raudteepeatus. Olustvere ja Sürgavere vahel asus liini algaastatel Tällivere raudteepeatus.

## Jaamahoone
Jaamahoone valmis aastal 1901. See on ehitatud tüüpprojekti järgi nagu Surju, Halliste, Võhma jmt jaamahooned. 

Puidust jaamahooneid iseloomustab ühe-kahekorruseline asümmeetriline fassaad, mille ülesehitus sarnaneb laiarööpmelise raudtee jaamahoonetega. Kitsarööpmelise raudtee jaamahoonena torkab esile aga tagasihoidlikum dekoorikasutus. Hoone keskel asub läbi maja ulatuv vestibüül, millest paremal asuvas ühekorruselises külgtiivas asus reisijate ootesaal. Vasakul asus kontori- ja postiruum koos vestibüüli avaneva piletimüügiaknaga. Teisel korrusel asus jaamaülema korter.

Hoone on säilinud algupärasel kujul ja hiljem olnud kasutusel elamuna. 

1998. aastast on jaamahoone eraomanduses ja arvel kultuurimälestisena (nr 14592). Nüüdseks seisab hoone tühjalt ja on halvas seisukorras.

## Õnnetused
Võhma ja Olustvere vahel paiknevas niinimetatud Navesti kurvis toimus 21. oktoobril 1936 raske rongiõnnetus. Mäest laskudes sõitis reisirong liiga suure kiiruse tõttu 4 meetri kõrgusest teetammist alla. F. Krulli vedur Sk-155 paiskus külili ning sellele jooksis peale veduri järel olnud pakivagun. Järgmisena olnud teise klassi reisivagun kukkus külili ning järgnevad kaks kolmanda klassi reisivagunit jäid teetammile poolkülili pidama. Õnnetuses hukkus vedurijuht Herbert Janson. Vedurijuhi abi Voldemar Rosenberg ja rongijuht Aleksander Mustkivi said põrutada, reisijad pääsesid ehmatusega. Õnnetuspaika püstitati mälestuskivi, mis on tänaseni säilinud.

## Pilte

Fotopostkaart, Suure-Jaani khk, Olustvere raudteejaam, rong, inimesed, jaamahoone.jpg|Olustvere raudteejaam fotopostkaardilt (u 1925)
Fotopostkaart, Suure-Jaani khk, Olustvere raudteejaam, rong, inimesed, hoone, u 1935.jpg|Olustvere jaam fotopostkaardilt (u 1935)
Viljandimaa, Olustvere, raudteejaam, veetorn, ladu, u 1920.jpg|Olustvere jaam umbes 1920. aastal
Olustvere raudteejaama peahoone.jpg|Jaama peahoone
Olustvere raudteejaama abihoone.jpg|Abihoone
Olustvere raudteejaama elamu.jpg|Jaama elamu


## Viited

## Välislingid

* Edelaraudtee müüs Olustvere ja Sürgavere jaamahoone; Sakala, 06.11.1998
* Jaama elamu kultuurimälestiste riiklikus registris 
* Peahoone kultuurimälestiste riiklikus registris
* Abihoone kultuurimälestiste riiklikus registris
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Poised

**Poised** (ainsus — **poise**) on bentofaagiliste (põhjatoiduliste) kalade suu ümber paiknevad jätked. 

Poisetes on palju ülitundlikke rakke, millel on maitsmis- ja kompimisfunktsioon. Poiseid esineb näiteks karpkalalaste ja sägalaste esindajail.
Puaas

**Puaas** (inglise *poise*; tähis **P**) on CGS-süsteemi viskoossuse mõõtühik.

:1 P = 1 g·cm−1·s−1

Analoogne ühik SI-süsteemis on paskalsekund:

:1 Pa·s = 1 kg·m−1·s−1 = 10 P

Puaas on nimetatud prantsuse füüsiku Jean Louis Marie Poiseuille' järgi.
Elektrielund

**Elektrielund** on teatavate kalade (elektrikalade) eriline elund, mis tekitab elektripinget. 

Fülogeneetiliselt on elektrielund tekkinud harilikult lihaste modifitseerumise tulemusena. 

Ehituslikult koosneb elektrielund sadadest kuni tuhandetest talitluslikest osadest – kuuekandilistest plaadikestest –, mis on omavahel rööpselt ühendatud, meenutades ühtset sammastikku. 

Elektrielundi töös muundub keemiline energia elektrienergiaks. 

## Allikas
**[[Eesti nõukogude entsüklopeedia|ENE]]*. 2. kd. 1987.
Doberai poolsaar

**Doberai** (ka Cendrawasih, hollandi Vogelkop) on poolsaar Uus-Guinea saare loodeosas. Asub Indoneesia Lääne-Paapua provintsis. Poolsaart eradab Waigeo saarest Dampieri väin.

Suuremad asulad on Manokwari, Sorong, Bintuni ja Ransiki.
Kollane mombinipuu

**Kollane mombinipuu** (*Spondias mombin* ehk *Spondias lutea*) on heitlehine puu anakardiliste sugukonnast mombinipuu perekonnast.

## Morfoloogia

Kollane mombinipuu võib kasvada 6 meetri kõrguseks ja tüve diameeter võib olla 60–75 cm. Lehed on 20–45 cm pikkused ning alumiselt küljelt karvased. 

Kollase mombinipuu vili on söödav ploomitaoline kollane mombin, mis toorelt on roheline, kuid küpsedes muutub kuldkollaseks. Vili on umbes 3–4 cm pikkune ja 2,5 cm läbimõõduga. 

## Levik
Puu pärineb algselt Ameerika mandri troopilisest vööndist, kuid nüüdseks on naturaliseerunud ka Aafrikas, Indias ja Indoneesias. 

## Kasutamine
Nigeerias kasutatakse kollast mombinipuud silmahaiguste, paelusstõve, köha ja kõhulahtisuse raviks, haavade puhastamiseks ning palaviku alandajana.
	
Usutakse, et purustatud lehtede ja keedusoola segu joomine aitab koolera vastu.
Rahva teenrid

**"Rahva teenrid"** on Eesti Rahvusringhäälingu raadiosaade Vikerraadio programmis, kus ajakirjandusväljaannete ja meediakanalite juhtivtoimetajad analüüsivad Eesti nädalasündmusi. Tunnipikkuse iganädalase saate otse-eetris on kolm ajakirjanikku. "Rahva teenrid" on eetris laupäeviti kell 11.05.

Saate algatasid Neeme Brus ja Mart Ummelas. Saade oli esimest korda eetris 4. aprillil 1998. Seoses Neeme Brusi siirdumisega tööle Kaitseliitu ja Mart Ummelase loobumisega aprillis 2007 hakkasid saadet juhtima Aarne Rannamäe ja Lauri Hussar. 2019. aastal juhtisid saadet kas Taavi Eilat või Mirko Ojakivi. 2021. aastal olid saatejuhid Mirko Ojakivi või Huko Aaspõllu.

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
* Ülo Strandberg. "Rahva teenrid" Kesknädal, 13. detsember 2006
Tolkuse raba

**Tolkuse raba** on Häädemeeste ja Häädemeeste valla maa-alal asuv kõrgsoo. Raba asub Tallinna–Pärnu–Ikla maantee ääres Häädemeestest umbes 6 km põhja pool.

Raba pindala on 55 km². 1856. aastal kaevatud Timmkanal jagab raba kaheks osaks, millest lõunapoolset kutsutakse ka Maasika rabaks. Raba keskel on 42 laugast.

## Ajalugu
Antsülusjärve ja Litoriinamere ajal oli praeguse raba kohal laht, mida ümbritsesid luitevallid. Kui meretase langes, siis laht soostus. Tolkuse raba koosneb mitmest kokku kasvanud soost. Raba kõige vanemas osas on turbakiht juba 5 m paks. Kunagiste luidete jalamilt väljuva survelise põhjavee mõjul on kohati tekkinud allikasoo, kus kasvab haruldasi taimi. Arvatavasti teeb just veerežiim Tolkuse raba nii eriliseks, et raba põhjaosas on registreeritud Eesti oludes rekordiline turba juurdekasv: 1,6–1,9 mm aastas.

Aegade jooksul on Tolkuse rabasse kaevatud palju kraave. Selle tulemusena on mitu raba keskosas olevat laugast tühjaks voolanud. Kohati on kraavide läheduses hakanud raba metsastuma.

Tolkuse rabas on 2,2 km pikkune õpperada ja 2004. aastal rajatud 18 m kõrgune Rannametsa vaatlustorn. Torn asub mere lähedal ja hea ilmaga paistab sealt Kihnugi ära.

Pärnu linn võttis 1958 Tolkuse raba looduskaitse alla.

## Elustik
Tolkuse raba keskosa laugastes ja älvestes kasvavad toitainerikkale veele viitavad taimed hundinui, mürkputk ja ubaleht. Nende kallastel kasvavad madalsoole iseloomulikud tarnad ja sõnajalad, vaevakask, pajud ja isegi üksikud kidurad kuused. 

Tolkuse rabas pesitsevad lindudest põldrüüt, mudatilder, väikekoovitaja, hallõgija, sookurg ja teder. Rabasaared on metskitsede, põtrade ja metssigade sigimis- ja varjepaigad.

## Pilte

Tolkuse bog pools.jpg|Tolkuse raba laukad
Pikalehine huulhein.jpg|Pikalehine huulhein rabas
Tolkuse raba õpperada.jpg|Tolkuse raba õpperada
Rannametsa vaatetorn.jpg|Rannametsa vaatetorn
Häädemeeste - panoramio.jpg|Raba vaatetornist
Väike sitke rabamänd.jpg|Rabamänd Tolkuse rabas


## Vaata ka
* Luitemaa looduskaitseala

## Viited

## Välislingid

* Paar fotot Tolkuse rabast
* 360° panoraam Tolkuse rabast
Rõuge ürgorg

**Rõuge ürgorg** on ürgorg Haanja kõrgustiku loodeserval Võru maakonnas.

Rõuge ürgorg on kuni 60 meetri sügavune. Sellesse suubub mitu lisaorgu, nt Ööbikuorg, Hinni kanjon jt.

Ürgoru põhjas asub seitse järve, nende seas ka Rõuge Suurjärv.

Rõuge ürgorus asub 10 km pikkune matkarada.

## Välislingid
*Tutvustus Eesti Maaturismi lehel
Anu Tammemägi

**Anu Tammemägi** (sündinud 27. märtsil 1970 Tallinnas) on eesti arhitekt ja endine mäesuusataja.

Keskhariduse omandas ta Tallinna 17. Keskkoolis aastatel 1977–1988 ning arhitektuurialase kõrghariduse Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriosakonnas aastatel 1988–1993.

Aastal 1990 töötas ta Rootsi arhitektuuribüroodes Flensborns Arhitektkontor ning Arhitekthuset AB. Aastatel 1992–1994 töötas ta arhitektuuribüroos Ago Pähn Projektis ning aastatel 1994–1999 Rein Murula Arhitektuuribüroos. Aastatel 1999–2000 töötas ta vabakutselise arhitektina. Alates 2000. aastast töötab ta arhitektuuribüroos AT Arhitektuur.

## Töid
*Korterelamu Viimsis, Aiandi tee 2a, 2002
*AS Hekoteki büroohoone arhitektuur ja sisekujundus Rae vallas, Põrguvälja tee 9, 2002 (kaasautor Mart Kadarik)
*Eramu Rae vallas, Aaviku külas, Tamme tee 4, 2004
*Paarismaja Rae vallas, Rae külas, Lepiku tee 9a, 2005
*Korterelamu Tallinnas, Koidu tn 20, 2006 (kaasautor Erkki Ristoja)
*2 galeriielamut Viimsis, Suur-Kaare tn, 2006 (kaasautor Erkki Ristoja)
*Kaks korterelamut Nõmmel, Vabaduse pst 185, 2007
*Kahe korteriga elamu Nõmmel, Tungla tn 19, 2007 (kaasautor Mart Kadarik)
*Eramu Nõmmel, Suvila tn 28 / Toome pst 29, 2008
*Äri- ja korterelamu Tallinnas, Saani tn 2, 2008 (projekt)

## Võistlustöid
*korterelamu Tallinnas Nõmmel, Sihi tn 120 / Põllu tn 88, 1. preemia
*korterelamute kvartal Tallinnas, Koidu tn 20, 1. preemia (kaasautor Erkki Ristoja)
*Rakvere veekeskus, 1. preemia (kaasautor Mart Kadarik)
*lasteaed Viljandis, 2. preemia (kaasautor Erkki Ristoja)

## Liikmesus
*Eesti Arhitektide Liit

## Tunnustus
*Eesti Parim Puitehitis 2006 – parim puitfassaad Koidu tn 20 korterelamud
*Tallinna kultuuriväärtuste ameti 2007 preemia – parim uusehitis ajaloolises keskkonnas Koidu tn 20 korterelamud
*Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia nominent – Koidu tn 20 korterelamud

## Viited
#Eesti Arhitektide Liidu liikmed, Anu Tammemägi
#Eesti Parim Puitehitis 2006
#Urmas Oja. Kaks linnaruumi ilmestavat uut kortermaja, Virumaa Teataja, 15. aprill 2008
#Karin Paulus. Rakvere rahmab arhitektuuririndel, Eesti Ekspress, 1. juuli 2004

## Välislingid
* 
*Anu Tammemäe sporditulemused
Karella-kibekurk

**Karella-kibekurk** (*Momordica charantia* ehk *Momordica muricata*) on taim kõrvitsaliste sugukonnast kibekurgi perekonnast.

Karella-kibekurk on nõtke ronitaim, mis kasvab troopilistel aladel Aafrikas, Hiinas, Lõuna- ja Kagu-Aasias ning Kariibi mere saartel. Selle vili karella on piklik ja sarnaneb väikse kurgiga. Vili on toorena roheline, aga valmides muutub oranžikaks ning lõheneb kolmeks ebakorrapäraseks osaks, mis koolduvad ja vabastavad seemned. 

Karella-kibekurki kasutatakse laialdaselt toiduks (nii toorelt kui ka küpsetatult) ja ravimina, vaatamata selle mõrule maitsele. Selle lehed, seemned ja viljad sisaldavad inimorganismile vajalikke ja kasulikke aineid, sealhulgas C-vitamiini, valke ja steroide.

Nigeerias lisatakse karella-kibekurgi lehti segusse, mida kasutatakse koolera raviks. Taime kasutatakse ka lahtisti ja oksetina.

## Viited
Tuhala karstiala

**Tuhala karstiala** on karstiala, mis asub Harjumaal Kose vallas Tuhala maastikukaitsealal.

Tuhala karstialal tekib ikka ja jälle mõni uus, suurem või väiksem lohuke. Rekordiomanikuks teeb Tuhala Eesti pikim (54 m) Virulase karstikoobas. Tähelepanuväärne on ka sealne 300-aastane Kataveski hiiekadakas, mis on 4,5 m kõrge ja mille tüveümbermõõt on 1,2 m.

## Vaata ka
*Tuhala nõiakaev
Mandel-maruhein

**Mandel-maruhein** (*Vernonia amygdalina*) on korvõieliste sugukonda maruheina perekonda kuuluv põõsas.

Ta kasvab troopilises Aafrikas. 

## Kasutamine
Põõsa lehti kasutatakse nii supimaterjalina kui ka nendest tehtud ekstrakti mitme haiguse raviks. Nigeerias kasutatakse mandel-maruheina humala aseainena õlle valmistamisel.

Šimpansid söövad taime lehti, kui nad kannatavad parasiitide käes.
The Fame Monster

"**The Fame Monster**" on (stiliseeritult "**The Fame Mons†er**") Lady Gaga teine album, milles räägib kuulsuse tumedamast poolest. Albumi laulud on veidi *[[zombi]]*likud ning hirmutavad. 

## Laulud
* "Bad Romance"
* "Alejandro"
* "Monster"
* "Speechless"
* "Dance In The Dark"
* "Telephone"
* "So Happy I Could Die"
* "Teeth"

Esimene singel albumilt oli "Bad Romance", teine "Telephone" (koos Beyoncé'iga) ja kolmas "Alejandro".
Nurisünnitus

**Nurisünnitus** ehk **iseeneslik abort** ehk  **spontaanne abort** on surnud embrüo või loote iseeneslik väljumine emakast.

## Vaata ka
*Abort
*Sünnitus
Sededema

**Sededema** (vene Седедема) on jõgi Aasias. Algab Alazeja mägismaalt. Voolab valdavalt itta. Suubub vasakult Kolõmasse.
Atauro

**Atauro** on saar Malai saarestikus, üks Väikestest Sunda saartest. Saar kuulub Ida-Timorile ja see asub 25 km Ida-Timori pealinnast Dilist põhjas.

Pindala 105 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 995 m.

2015. aasta rahvaloenduse järgi elas saarel 9274 inimest.
Mati Kõrts

**Mati Kõrts** (sündinud 27. jaanuaril 1962 Tartus) on eesti ooperilaulja.

## Elulugu
Mati Kõrts õppis 1969–1975 Kuivajõe 8-klassilises koolis, lõpetas 1981. aastal Kose Keskkooli ja 1987. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi, kus õppis algul Viktor ja seejärel Rostislav Gurjevi lauluklassis. Ta on ennast täiendanud Janis Sprogise juures Riias ja Shen Xiangi meistrikursustel Savonlinnas.

Aastatel 1981–1986 laulis Kõrts Estonia teatri ooperikooris, 1986–1998 oli samas teatris solist. Pärast seda on ta vabakutselise ooperiartistina laulnud nii rahvusooperis Estonia kui ka teatris Vanemuine. Ta on solistina üles astunud laulupidudel.

## Tuntumaid rolle

*Alfredo (Giuseppe Verdi "Traviata")
*Albert (Benjamin Britteni "Albert Herring")
*Almaviva (Gioachino Rossini "Sevilla habemeajaja")
*Cassio (Giuseppe Verdi "Othello")
*Christian (Eino Tambergi "Cyrano de Bergerac")
*Don Ottavio (W. A. Mozarti "Don Giovanni")
*Edvin (Imre Kálmáni "Silva") 
*Eisenstein (Johann Straußi "Nahkhiir")
*Florville (Gioachino Rossini "Sinjoor Bruschino")
*Guido (Johann Straußi "Öö Veneetsias")
*Ivanuška (Tõnis Kaumanni "Mina – Napoleon!")
*Krahv Homonay (Johann Straußi "Mustlasparun")
*Krahv Zedlau (Johann Straußi "Viini veri")
*Lenski (Pjotr Tšaikovski "Jevgeni Onegin")
*Narraboth (Richard Straussi "Salome")
*Oberto (G. F. Händeli "Alcina")
*Tamino (W. A. Mozarti "Võluflööt")
*Vürst (Aleksandr Dargomõžski "Näkineid")
*Xerxes I (G. F. Händeli "Xerxes")

Mati Kõrts on esinenud ka kammer- ja oratooriumilauljana mitme suurvormi ettekandel, näiteks Mozarti "Reekviem" ja "Kroonimismissa" ning Honeggeri "Jeanne d'Arc tuleriidal". Kõrts üles astunud ka Prantsusmaal, Venemaal ja Leedus, esinenud ansambliga Evergreen ning laulnud 1987. aasta filmis "Prelüüd".

## Tunnustus
* 1997 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (nimiosa G. F. Händeli ooperis "Xerxes" teatris Vanemuine)
* 1988 I preemia Georg Otsa nimelisel noorte ooperilauljate võistlusel
* 1997 Harjumaa teatripreemia
* 2005 Georg Otsa nimeline auhind

## Viited

## Välislingid
* Rahvusooper Estonia: Mati Kõrts
* Mati Kõrtsi elulugu
* Anu Mõistlik: "Tuul pidi Mati Kõrtsi laval pikali puhuma" EPL (arileht.ee), 15. juuni 2001
* "Mati Kõrts kasvatab ka linnakorteris lambaid" Postimees, 2. juuni 2009
Uglovka

**Uglovka** on alev Venemaal Novgorodi oblastis Okulovka rajoonis Valdai kõrgustikul.

Ugoli nime all on küla esmamainitud 1495. aastal. 1933. aastal sai aleviks.

Alevit läbib Moskva–Peterburi raudtee.

Peamine tööstusettevõte on lubjatehas.


Pilt:Церковь Рождества Христова в Угловке.jpg|Kirik Uglovkas
Pilt:Uglovka.jpg|Uglovka
Pilt:Railway station Uglovka. 17.jpg|Raudteejaam


## Välislingid
* Угловка (*vene keeles*)
Hamburg-Nord

**Hamburg-Nord** on Hamburgi linnarajoon.
Hamburg-Nord jaguneb 13 linnajaoks:
* Alsterdorf
* Eppendorf
* Groß Borstel
* Hoheluft-Ost
* Winterhude
* Fuhlsbüttel
* Langenhorn
* Ohlsdorf
* Hamburg-Barmbek-Süd
* Hamburg-Barmbek-Nord
* Dulsberg
* Hohenfelde
* Uhlenhorst

## Välislingid

http://www.hamburg.de/hamburg-nord/politik-verwaltung/bezirksamt/84794/start.html
Raadio Top

**Raadio Top** oli Eesti kohalik raadiojaam. Tegutses aastatel 1993–1996 Tallinna Olümpiapurjespordikeskuses.

Raadio peatoimetaja aastatel 1993–1995 oli Vahur Kersna. 

Kersna on meenutanud Vikerraadio saates "Aeg peatub", et pärast seda, kui Eesti taastas iseseisvuse, võttis ta Top Raadiosse tööle Gunnar Grapsi, Alo Matiiseni ja Jaak Joala, kes Kersna jutu järgi olid vana süsteemi lagunemise järel "tuule kätte jäetud". Top Raadio lõpuaastatel jäid Kersnal ja teistel palgad keskeltläbi poole aasta eest saamata, kuigi tahe raadiot edasi teha oli suur. Kui Jüri Makarov pani Top Raadio lukku, keeras Jüri Liim hiljem luku lahti ja tegi ikka saateid.

Raadios Top on töötanud ka Ivar Vigla.

## Vaata ka
* Eesti raadiojaamade loend

## Viited
Hamburg-Mitte

**Hamburg-Mitte** on Hamburgi linnarajoon.
Hamburg-Mitte jaguneb 21 linnajaoks:
* Hamburg-Altstadt
* Billbrook
* Billstedt
* Borgfelde
* Finkenwerder
* Hamm-Nord
* Hamm-Mitte
* Hamm-Süd
* Hammerbrook
* Horn
* Kleiner Grasbrook 
* Klostertor
* Hamburg-Neustadt
* Neuwerk
* Rothenburgsort
* St. Georg
* St. Pauli
* Steinwerder
* Veddel
* Waltershof
* Wilhelmsburg

## Välislingid

* http://www.hamburg-mitte.hamburg.de
Khūzestāni provints

**Khūzestāni provints** (eestikeelses kirjanduses ka **Huzistan**) on 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis. Piirneb läänes Iraagiga ja lõunas Pärsia lahega.

Khūzestān asub vanaaja Elami riigi alal, selle üks ajalooline nimi on ka **Susiana**, mis tuleneb Elami pealinna Susa nimest.

Provints jaguneb 23 maakonnaks.

## Vaata ka
*Araabia Võitlusliikumine Ahvazi Vabastamise Eest

## Välislingid

* Provintsivalitsuse koduleht
Higashiōsaka

**Higashiōsaka** (jaapani 東大阪 'Ida-Ōsaka') on linn Jaapanis Ōsaka prefektuuris. Asub Ōsakast vahetult idas.

Linn loodi 1967 Fuse, Hiraoka ja Kawachi linna liitmise teel.

Üks tuntumaid vaatamisväärsusi on Hiraoka pühamu.

## Viited

## Välislingid
*Higashiōsaka koduleht (*jaapani keeles*)
Hachiōji

**Hachiōji** on linn Jaapanis Tōkyō prefektuuris.

Linn on ümbritsetud mägedest, millest tuntumad on Takao ja Jinba. 

Hachiōjis asub keiserlik mausoleum, kuhu on maetud keisrid Taishō ja Shōwa.

## Viited

## Välislingid

*http://www.city.hachioji.tokyo.jp/
Wilhelmsburg

**Wilhelmsburg** on linnaosa Hamburgis Hamburg-Mitte linnarajoonis. Wilhelmsburg on territooriumilt suurim linnaosa Hamburgis.

## Välislingid

* Wilhelmsburgi vaatamisväärsused
Anvar Samost

**Anvar Samost** (sündinud 3. augustil 1971 Sondas) on eesti ajakirjanik.

## Haridus
Ta on lõpetanud Kiviõli keskkooli. Keskkooli ajal osales ajalehe Leninlik Lipp kursustel.

Ülikool jäi lõpetamata lõputöö esitamata jätmise tõttu.

## Töökäik
Töötanud uudisteagentuuris Baltic News Service alates 1995. aastast, sai ta 2004. aastal BNS Eesti OÜ juhatuse liikmeks. Aastail 2006–2011 oli ta BNS Grupi juhatuse esimees, seejärel sai Postimehe juhatuse esimeheks.

Ta on töötanud ajalehtede Postimees ja Äripäev toimetuses. 
Aastatel 1993–1994 oli Hommikulehe peatoimetaja ja majandustoimetuse juht. 

Aastatel 1995–2014 juhtis ta Raadio 2-s saadet "Olukorrast riigis" (pikka aega koos Hannes Rummiga, seejärel koos Kalle Muuliga). Aastatel 2014–2016 tegi ta Raadio Kukus koos Kalle Muuliga saadet "Muuli ja Samost", 2016. aasta septembrist 2017. aasta juunini tegi ta Vikerraadios koos Hannes Rummiga saadet "Samost ja Rumm". Järgnesid "Samost ja Ruussaar", "Samost ja Sildam" ning alates 2021. aasta oktoobrist kannab saade nime "Samost ja Aaspõllu", kus Anvar Samost kõneleb poliitikaelus toimuvast koos Huko Aaspõlluga. 

Liberalismi Akadeemia nimetas ta aasta liberaaliks 2011.

27. veebruarist 2014 kuni 23. märtsini 2015 oli ta Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Ta kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel (sai 3628 häält, mis oli IRLi nimekirjas 5. tulemus) ja 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 7 (sai 761 häält, millega valituks ei osutunud). Pärast Riigikogu valimiste tulemuste selgumist astus ta IRL-st välja.

1. aprillist 2015 kuni 19. jaanuarini 2016 töötas ta taas BNS Groupi juhatuse esimehena. 1. juunist 2016 töötab ta Eesti Rahvusringhäälingu veebiuudiste peatoimetaja ja uudistetoimetuse juhi asetäitjana.

9. juulil 2024, seoses küsimustega 6. juulil ERR venekeelses veebis avaldatud intervjuuga riigireetmises süüdistatava Aivo Petersoniga, postitas Anvar Samost sotsiaalmeediakeskkonda Twitter teate: "Igaks juhuks mainin, et kõik lollid, kes närvidele käivad, saavad täna bloki." 

## Tunnustus
*2008 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2012 – Läti Vabariigi Tunnustusristi 3. klass (komandör)

## Isiklikku
Ta on pärit Sondast.

Ta puhkab sageli Kuressaares ja Riias.

Tema kirg on autod.

Ajakirjandusloolane Krista Aru on iseloomustanud Samostit ausa ja otsekohesena.

## Viited

## Välislingid

* Anvar Samost (anvarsamost) Twitter
* Hindrek Riikoja. Anvar Samost: keskmine eestlane ei ole loll. / Postimees, 3. august 2005
* Krister Kivi. Uudistevabriku direktor. / Eesti Ekspress, 11. mai 2006
Øystein Pettersen

**Øystein Pettersen** (sündinud 19. jaanuaril 1983 Oslos) on Norra murdmaasuusataja, kelle põhidistants on sprint, olümpiavõitja.

Ta kuulub spordiklubisse Lillomarka Skiklubb.

Pettersen võistles esimest korda Norra täiskasvanute meistrivõistlustel 22. jaanuaril 2002 ja ta tuli 30 km klassikas 32. kohale.

Pettersen saadeti 2003. aasta juunioride MM-ile, mis toimusid Rootsis Sollefteas. Ta saavutas 4. veebruaril 30 km vabastiilis ühisstardist sõidus 6. koha, 6. veebruaril 10 km klassikas 5. koha ning 8. veebruaril 1 km vabastiilis sprindis kvalifikatsioonis 19. ja finaalis 20. koha.

Pettersen võistles esimest korda maailma karikasarjas 6. märtsil 2003 kodulinnas Oslos, kus ta sai klassikasprindis 45. koha. Esimesed punktid teenis ta MK-etapil 11. märtsil Drammenis klassikasprindis, kui ta sai 24. koha.

2005. aasta Norra meistrivõistlused toimusid Lillehammeris. Pettersen osales kolmel distantsil ja parimaks jäi 28. jaanuaril saavutatud 17. koht 1 km klassikastiilis sprindis.

2006. aastal tulemused paranesid. 8. jaanuaril parandas ta oma senist parimat kohta MK-etapil, kui saavutas Otepääl 1,5 km klassikatehnikas sprindis 20. koha. 7. märtsil Borlängenis jõudis ta esimest korda 10 parema hulka sprindi vabatehnikas sõidus, kus ta oli 8.

Poodiumile tõusis Pettersen esimest korda 28. oktoobril 2006 Düsseldorfi MK-etapil sprindi vabatehnikas sõidus, kui ta jäi teiseks kaasmaalase Eldar Rønningi järel.

31. märtsil 2007 tuli ta Nybygdas Norra meistrivõistlustel 50 km ühisstardist klassikalises tehnikas 8. kohale.

Norra meistrivõistlustel on tema parimaks kohaks olnud 5. koht 1,6 km vabatehnikasprindis 16. jaanuaril 2009.

2015. veebruari seisuga on Pettersen saanud MK-etappidel kuus esikolmikukohta, millest kolm korda on ta olnud teine ja kolm korda kolmas. Teine on ta olnud veel klassikasprindis 26. jaanuaril 2009 Otepääl Ola Vigen Hattestadi järel (Norra sai viisikvõidu) ja 28. novembril Kuusamos taas Hattestadi järel 1,4 km klassikastiilis sprindis. Kolmas oli ta 16. detsembril 2007 Venemaal Rõbinskis Anders Gloerseni ja Hattestadi järel (Norra sai viisikvõidu) ning 4. detsembril 2010 Düsseldorfis vabatehnikasprindis Emil Jönssoni (Rootsi) ja Fulvio Scola (Itaalia) järel.

2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris osales Pettersen kahel alal. 17. veebruaril tuli ta 1,5 km klassikatehnikas sprindis kvalifikatsioonis 7. ja siis finaalis 6. kohale. Venemaa sai kaksikvõidu. 22. veebruaril toimus paarissprint, kus Pettersen tuli Norra meeskonnas koos Petter Northugiga Saksamaa ja Venemaa ees olümpiavõitjaks.

24. veebruaril 2011 osales Pettersen maailmameistrivõistlustel Oslos sprindi kvalifikatsioonis. Ta jäi seal 41. kohale.

Petterseni elukaaslane on Ellen Sandbekken.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
2010  Vancouveris
*  **olümpiavõitja** teatesprindis vabastiilis (koos Petter Northugiga)
* 6. koht klassikasprindis

## Vaata ka
*Murdmaasuusatamine 2010. aasta taliolümpiamängudel

## Viited

## Välislingid

*
Tõmmuriisikas

**Tõmmu riisikas** ehk **seaseen** ehk **mullapööraja** (*Lactarius necator*) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.

Tõmmu riisikas on toorelt mürgine kibedamaitseline söögiseen. Mürgisus kaob kupatamisel. Lääneriikides ei soovitata tõmmuriisikat siiski toiduks kasutada, sest ta sisaldab mutageeni nekatoriin, mis töötlemisel täielikult ei eraldu.

## Välislingid
* Tõmmu riisikas andmebaasis eElurikkus

*Malle Pajula, "Pealinna turgudel pakutakse mürgiseeni", Eesti Päevaleht, 25. september 1998
* Urmas Kokassaar, "Tõmmuriisikas - söödav või mitte?" Maaleht, 1. oktoober 2010
Agrokliima

**Agrokliima** on kliima põllumajanduse seisukohalt hinnatuna. 

Agrokliima olulisemad näitajad on vegetatsiooniperioodi pikkus, aktiivsete temperatuuride summa, aastane sademetehulk ja selle jaotus aasta jooksul jt. 

Agrokliima seisukohast jaotatakse maakera agrokliimavöötmeteks. 

Agrokliima uurimisega tegeleb agroklimatoloogia. 

## Viited
Mats Õun

**Mats Õun** (sündinud 29. septembril 1964 Viljandis) on eesti kunstnik ja fotograaf.

Õppinud Tallinna 7. Keskkoolis (1982), Tallinna Pedagoogilises Instituudis (1982–1984) ja Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis (1984–1993). Diplomi järgi teatrikunstnik. Eesti Kunstnike Liidu liige. Osalenud ülevaate- ja grupinäitustel. Esinenud isikunäitustega keraamikast, graafikast, fotograafiast. Kujundanud lavastusi Eesti teatrites. Oli mängufilmi "Noorelt õpitud" kunstnik-lavastaja.  

1990. aastate algusest on ta olnud vabakutseline teatrikujundaja, pedagoog, graafikadisainer, ajakirjanik, raadios ja kirjutavas pressis toimetaja ja saatejuht, keraamik, programmijuht, fotograaf. Nüüdseks spetsialiseerunud peamiselt fotograafiale. Tegeleb kontserdifoto, teatrifoto ja retrostiilis aktifotoga. Esindanud fotodega Eestit rahvusvahelisel Novosibirski Graafikabiennaalil 2009.  

Püsiekspositsioon Mats Õuna retrostiilis aktifotodest on avatud Laitse lossis. 

## Välislingid
*Koduleht
Vasomotoorne riniit

**Vasomotoorne riniit** on krooniline nohu, mille korral esineb nina liiga aktiivne reaktsioon välisärritajatele. Sümptomite poolest sarnaneb vasomotoorne riniit väga allergilise nohuga, kuid allergiat siiski ei ole. 
Esineb sageli just vanematel inimestel.
Aleksandrovsk-Sahhalinski

**Aleksandrovsk-Sahhalinski** on linn Venemaal Sahhalini oblastis, Aleksandrovsk-Sahhalinski rajooni keskus. Asub Sahhalini läänekaldal Tatari väina ääres. 

1869. aastal rajatud talu juurde tekkis asula, mis 1926. aastani kandis nime **Aleksandrovsk**. 1880 rajati asulasse vangla ja 1881 sõjaväe tugipunkt. 1918–1920 oli linn admiral Aleksandr Koltšaki valitsuse all. 1920–1925 kuulus Jaapanile. 1932–1947 oli Sahhalini oblasti halduskeskus.

Aleksandrovsk-Sahhalinski on sadamalinn ja kivisöe kaevandamise keskus.

## Välislingid

*
Córdoba (Argentina)

**Córdoba** on linn Argentinas, Córdoba provintsi keskus. 

Linn asub riigi geograafilise keskpaiga lähedal, pealinnast Buenos Airesest ligikaudu 700 km loodes. 

Córdoba on Buenos Airese järel rahvaarvult suurim linn Argentinas. 

Linnas asub 1613. aastal Jesuiitide ordu rajatud Argentina vanim ülikool Córdoba ülikool.

Linn asutati 6. juulil 1573. Córdoba asutaja hispaania konkistadoor Jerónimo Luis De Cabera pani linnale nime samanimelise hispaania linna järgi.
Agrokliimavööde

**Agrokliimavööde** on piirkond, kus on sarnased kliimatingimused põllumajanduse arenguks. 

Agrokliimavöötmete piiride määramine põhineb agrokliima ressurssidel, mis sõltuvad piirkonna asukohast kliimavöötme ja loodusvöötme sees. 

## Viited
Soltsõ

**Soltsõ** on linn Venemaal Novgorodi oblastis, Soltsõ rajooni keskus. Asub Šeloni jõe ääres Veliki Novgorodist 78 km edela pool.

Soltsõd on esmamainitud 1390. aastal. Linna lähedal toimus 1471. aastal Šeloni lahing Moskva ja Novgorodi vägede vahel.

Linna läbib Peterburi–Viciebski raudtee.

## Viited
Krasnogorodski rajoon

**Krasnogorodski rajoon** (1995. aastani *Krasnogorodskoje rajoon*) on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis. Piirneb läänes Lätiga.

Rajoonis on Krasnogorodski alev ja 2 külaasundust.

Läbi rajooni voolab Sinjaja jõgi.

## Viited
Krasnogorodsk

**Krasnogorodsk** (eesti keeles varem **Kraasna**) on alev Venemaal Pihkva oblastis, Krasnogorodski rajooni keskus. Asub Sinjaja jõe ääres.

Asula tekkis 1464. aastal rajatud kindluse juurde. 1967. aastal sai aleviks. 1995. aastani oli alevi nimi **Krasnogorodskoje**.

Krasnogorodskoje ümbruses, kunagises Vitebski kubermangus, praeguse Läti, Valgevene ja Venemaa piiril elas väljarännanud eestlaste rühm Kraasna maarahvas, kes rääkisid Kraasna murrakus.

## Viited
En Garde

**Vehklemisklubi En Garde** on Haapsalus tegutsev MTÜ ja spordiklubi, mille üks looja oli Endel Nelis. 

Nüüdseks on nii En Garde'is kui ka teistes Eesti vehklemisklubides ainus relvaliik epee. 

Klubist on läbi aegade sirgunud mitmeid maailmatasemel vehklejaid, näiteks kahekordne maailmameister Nikolai Novosjolov, Kaido Kaaberma, Heidi Rohi, Kristina Kuusk. Klubis tegutsevad vehklemistreeneritena ka Endel Nelise poeg Peeter Nelis ja tütar Helen Nelis-Naukas, kelle õpilased on võitnud nii noorte kui ka täiskasvanute klassides Euroopa meistrivõistluste ja maailmameistrivõistluste medaleid. Võistlusspordi tasemel tegeleb vehklemisega ka Helen Nelis-Naukase poeg Sten Priinits, kes on Eesti meeste epeekoondise liige ning 2017. aasta seisuga kolmekordne individuaalne Eesti meister. Sten Priinits töötanud vehklemistreenerina ka Soomes (2016–2019 Turus ja 2019–2024 Helsingis) ja aastal 2024 juunioride Euroopa meistrivõistlustel juhendas Soome meesjuunioride koondist. Alates 7. jaanuarist 2025 on Luksemburgis vehklemisklubi Escrime Sud peatreener.

## Välislingid
* Vehklemisklubi En Garde Facebookis
* En Garde on Euroopa kuues vehklemisklubi. Lääne Elu nr 39, 3. aprill 2008
* Haapsalu vehklemisklubi En Garde oli Eesti meistrivõistlustel teist aastat edukaim. Läänlane, 10. juuli 2012
Robert Quinn

**Robert E. Quinn** on USA juhtimisteadlane. 

Ta on Michigani ülikooli Rossi ärikooli professor. 

Ta on spetsialiseerunud muudatustele organisatsioonides.

## Teosed
**Building the Bridge as You Walk on It: A Guide for Leading Change*
*Kim S. Cameron, Jane E. Dutton, Robert E. Quinn (toim). *Positive Organizational Scholarship*, 2003. Google'i raamat
*Robert E. Quinn, Sue R. Faerman, Michael P. Thompson, Michael R. McGrath. *Becoming a master manager : a competency framework*, 2003
**Lift: Becoming a Positive Force in Any Situation* 2009. Google'i raamat

## Kirjandus
*Bill Hybels. *Püha rahulolematus: sütitava tule õhutamine isiklikku visiooni*, Tallinn: Allika 2009, lk 103–106 

## Välislingid
*https://robertequinn.com/about/
*Sissekanne Michigani ülikooli saidil
*Sissekanne saidil leighbureau.com
Bahmatš

**Bahmatš** on linn Ukrainas Tšernihivi oblastis, Bahmatši rajooni keskus.

Linn tekkis 1860. aastatel raudtee juurde.
ǁKarasi piirkond

**ǁKarasi piirkond** on Namiibia kõige lõunapoolsem 1. järgu haldusüksus (piirkond).

Piirkond jaguneb seitsmeks valimisringkonnaks: Berseba, Ida-Karasburg, Keetmanshoop Rural, Keetmanshoop Urban, Lääne-Karasburg, Lüderitz ja Oranjemund.

Suurimad linnad on Keetmanshoop, Lüderitz ja Rosh Pinah. Väiksemate sekka kuuluvad näiteks Karasburg ja Oranjemund. Niisutusprojektide tõttu on kiirelt kasvamas Aussenkehri asula.

Piirkonnas asub üheks riigi vanimaks püsiasulaks peetav Bethanie küla.

Suurimaks kaevanduslinnaks on Rosh Pinah. 20. sajandi alguses kaevandati aga rohkelt teemante Pomonas (tänapäeval kummituslinn).


Namibie Quivertree Forest 03.JPG|Kohalik loodus
Wildpferde Aus.jpg|Hobused
TransNamib Lok 01.JPG|Raudteetransport


## Viited

## Välislingid
Rohelised maskid

**"Rohelised maskid"** on Holger Puki 1960. aastal ilmunud noorsoojutustus. Rohelised maskid on lapsed, kes märgistavad inimesi tähtedega L ja R. Keegi ei tea, mida need  tähed tähistavad, kuid hiljem selgub, et need tähendavad looduse rüüstajat. Nende tähtedega märgistatakse paljud. Rohelised maskid teevad seda looduse nimel ja lõpuks saadaksegi teada, kes nad on.

Selle raamatu mõjul loodi 1960. aastail mitmes Eesti koolis (näiteks Tartu 10. 7-aastases koolis) Roheliste Maskide nimelised looduskaitseringid.

## Viited
Bill Hybels

**William Hybels** (sündinud 1951 Kalamazoos Michigani osariigis) on USA pastor, kristlik publitsist ja pastorite juhtimiskoolitaja. 

Ta asutas 1975 Chicago eeslinnas South Barringtonis sõltumatu evangeelse koguduse Willow Creek, millest on saanud megakirik.

## Bill Hybelsi raamatud eesti keeles
**Kes sa oled, kui keegi ei näe? Vali püsivus, loobu kompromissidest*, Allika 2008, tõlkinud Ann Kitsnik, ISBN 9789985992241
**Püha rahulolematus: sütitava tule õhutamine isiklikku visiooni*, Allika 2009, tõlkinud Maie Lüüs, ISBN 9789985998533
**Vaikse sosina vägi: Kuidas kuulda Jumalat ja söandada talle vastata*, Allika 2010, tõlkinud Aldo Randmaa, ISBN 9789949474035
EasyJet

**EasyJet** on Suurbritannia odavlennufirma, mille kodulennujaam on Londoni Lutoni lennujaam. See veab rohkem reisijaid, kui ükski teine Ühendkuningriigi lennufirma, opereerides 500 lennuliinil 118 sihtkohta Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias. 

EasyJet on väga kiiresti arenenud oma asutamisest alates. Üheks põhjuseks võib pidada suurt turunõudlust odavate lennufirmade järgi. Aastal 2009 lennutas lennufirma 45,2 miljonit reisijat ja on suuruselt teine odavlennufirma Euroopas Ryanairi järel.

## Ajalugu
EasyJeti asutas 9. märtsil 1992 Stelios Haji-Ioannou. EasyJet alustas kahe liisitud Boeing 737-ga. Need teenindasid kahte liini: Lutonist Glasgow'sse ja Edinburghi.

## Lennukipark
EasyJet on maailma suurim Airbus A319 operaator. 

Keskmine lennukite vanus on 3,4 aastat (2010. aasta mai seisuga). 





## Sõidupileti lisatasud

EasyJetil on järgmised lisatasud:
* pagas internetis 172, *check-in*’is 344 kr üks ots
* eelisjärjekorras pardale 78 kr
* krediitkaardiga maksmise tasu 150 kr üks makse

## Viited
Nikita Krjukov

**Nikita Krjukov** (sündinud 30. mail 1985 Dzeržinskis) on endine Venemaa murdmaasuusataja, kes oli spetsialiseerunud sprindile.

Krjukov sai 2009 aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis paarissprindi klassikasõidus neljanda koha. 2010. aasta Vancouveri olümpiamängudel võitis ta individuaalsprindis kuldmedali.

2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos võitis ta teatesprindis pronksmedali.

2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis ta kuldmedali nii individuaalsprindis kui ka sprinditeates.

2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta sprinditeates koos Maksim Võlegžaniniga hõbemedali. Individuaalsprindis oli Krjukov 13., jäädes esimesena poolfinaalist välja. Dopingureeglite rikkumise tõttu tema tulemus tühistati 2017. aastal, kuid pärast edasikaebamist taastas spordiarbitraaži kohus tema tulemuse veebruaris 2018. 

2015. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis võitis ta sprinditeates koos Aleksei Petuhhoviga hõbemedali. Individuaalsprindis sai Krjukov neljanda koha, jäädes esimesena medalita.

2017. aastal Lahtis tuli ta sprinditeates koos Sergei Ustjugoviga maailmameistriks.

Maailma karikasarjas osales Krjukov esimest korda 25. novembril 2006. Esimest korda jõudis ta kümne parema hulka detsembris 2007. aastal Kuusamos sprindi klassikasõidus, kui sai viienda koha. Esimest korda jõudis Krjukov poodiumile 2009. aasta novembris Kuusamos, kus sai kolmanda koha sprindi klassikasõidus. Esimese võidu MK-etapil sai ta 2010. aasta märtsis Stockholmis, kui võitis klassikasprindi.

Venemaa meistrivõistlustel tuli ta esimeseks 2008. aastal Sõktõvkaris sprindi vabasõidus. Aasta varem oli ta saanud samas kohas peetud sprindi klassikasõidus hõbemedali.

## Saavutused
### [[Taliolümpiamängud|Olümpiamängudel]]
*2010  Vancouveris
**  **kuldmedal** klassikasprindis

*2014  Sotšis
**  hõbemedal sprinditeates (koos Maksim Võlegžaniniga)

### [[Suusatamise maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlustel]]
*2009  Liberecis
** 4. koht teatesprindis (koos Andrei Parfjonoviga)
*2011  Oslos
** pronksmedal sprinditeates (koos Aleksandr Panžinskiga)
*2013  Val di Fiemmes
** **maailmameister** klassikasprindis
** **maailmameister** sprinditeates (koos Aleksei Petuhhoviga)
*2015  Falunis
** hõbemedal sprinditeates (koos Aleksei Petuhhoviga)
*2017  Lahtis
** **maailmameister** sprinditeates (koos Sergei Ustjugoviga).

### [[Maailma karikavõistlused murdmaasuusatamises|Maailma karikasarjas]]

#### Maailma karikas
***Sprindikarikas**
** 3. koht: 2013

Nikita Krjukov osales 92 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 14 korral, millest viiel korral kõige kõrgemale astmele.

#### Maailma karikasarja etapivõidud

## Välislingid
*
Zambezi piirkond

**Zambezi piirkond** (aastani 2013 *Caprivi piirkond*) on Namiibia 1. järgu haldusüksus (piirkond). See piirneb põhjas Angola, idas Sambia ja Zimbabwega ning lõunas Botswanaga.

Piirkond on sai endise nime Saksamaa riigikantsleri Leo von Caprivi järgi.

Piirkond jaguneb kaheksaks valimisringkonnaks. Halduskeskus ja suurim asula on Katima Mulilo.

Caprivi piirkonnas asub Mundumu rahvuspark.

## Viited

## Välislingid
Nikolskoje

**Nikolskoje** (soome Lomkka) on linn Venemaa Leningradi oblastis Tosno rajoonis. Asub 38 km Peterburist kagus, Tosna jõe ääres.

Linnas elab 22 490 inimest. Linn on Tosno rajoonis rahvaarvult teine pärast Tosnot.

## Ajalugu

Nikolskoje rajati Peeter I käsul 1710. aastal. Asula tekkis kivimurde lähedusse.

Teise maailmasõja ajal okupeerisid sakslased augustist 1941 kuni jaanuarini 1944.

Asula sai aleviks 1958 ja linnaõigused 1990. aastal. 

## Kultuur

Linnas tegutseb Nikolskoje kultuurimaja. 2022. aastal on plaanis avada uus kultuurikeskus. Linnas on kaks õigeusu kirikud: Püha Tsaar Nikolai II kirik ja Püha Nikolause kirik.

## Haridus

Nikolskojes asuvad ning tegutsevad neli kooli: Gümnaasium nr. 1, Põhikool nr. 2, Põhikool nr. 3 ja Nikolskoje Erikool. 

Linnas tegutseb muusikakool.

## Loodus ja asend

Nikolskoje asub 1 km kaugusel Peterburi piirist ja 38 km kaugusel Peterburi ajaloolisest kesklinnast.

Linna läbib Tosna jõgi. Keskmised kõrgused on umbes 30 meetrit üle merepinna.

## Taristu ja transport

### Teed ja transport

Linnasisene ühistransport on korraldatud bussiliikluse abil. Linnal on maanteeühendus Otradnoje linnaga ning Uljanovka ja Krasnõi Bor alevidega. Nikolskojest 31&nbsp;km lääne pool asub Pulkovo lennujaam. 

Seisuga 13. märts 2018 peatusid Nikolskoje peatuses järgmised bussiliinid:

*682 Nikolskoje – Rybatskoje metroojaam
*687 Nikolskoje, Tehas Sokol" – Otradnoje, Ivanovskaja raudteejaam
*688 Nikolskoje – Kuptšino metroojaam
*438з Nikolskoje, Tehas "Sokol" – Kolpino raudteejaam
*438 Sablino raudteejaam – Kolpino raudteejaam
*450 Nikolskoje – Kolpino, Zavodskoy pr.
*540 Nikolskoje – Kolpino, Zavodskoy pr.
*319 Tosno – Otradnoje, Ivanovskaja raudteejaam (Gladkoje kaudu)

### Kommunikatsioonivõrgud

Telefonsideteenuseid osutab Nikolskojes ettevõte Rostelekom. Nikolskoje suunakood on 81361, linna telefoninumbrid on viiekohalised. Mobiilsideteenuseid osutavad ettevõtted MegaFon, MTS, Bilain, ja Tele2.

Postiteenuseid osutab riiklik ettevõte Почта России, millel on linnas 2 postkontorit. Nikolskoje postiindeksid on 187026 ja 187047.

Internetiühenduseteenuseid osutab linnas viis ettevõtet: MegaFon, Lentel, NKS, Yota ja New-Line Telecom.

## Viited

## Välislingid
* Nikolskoje entsüklopeedias "Мой город"
Rohelised Maskid

**Rohelised Maskid** olid looduskaitseringid Eesti koolides, mis loodi 1960. aastatel Holger Puki jutustuse "Rohelised maskid" innustusel.
Kunene piirkond

**Kunene piirkond** on Namiibia 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb põhjas Angolaga.

Piirkond jaguneb seitsmeks valimisringkonnaks. Halduskeskus ja suurim asula on Opuwo.

Kunene piirkonnas asub Etosha rahvuspark.

## Välislingid