Kukruse mõis

**Kukruse mõis** (saksa keeles *Kuckers*) oli rüütlimõis (fideikomiss) Virumaal Jõhvi kihelkonnas.

Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Ida-Viru maakonda Jõhvi valla territooriumile.

## Ajalugu
Kukruse mõis on oletatavasti rajatud aastatel 1410–1453. Mõisa on esmamainitud 1453. aastal. Algselt kuulus mõis Lodede suguvõsale (1410–1744): Hans Lode (1410), Fromhold Lode (1453), Gerhard Lode (1694), Dietrich von Lode (1720).

1870. aastatel, Robert von Tolli ajal, hakati Kukruse mõisas kaevandama ja kasutama põlevkivi, Kukruse mõisa viinavabrik töötas põlevkiviküttel. Kukruse mõisa järgi on saanud nimetuse kukersiit (põlevkivi), ehitusmaterjalid kukermiit (sideaine), kukersool (kattelakk) ja kukerbetoon ehk kukeroon (põlevkivituhkbetoon).

1923. aastal läks mõisamaa 1919. aasta maareformiga asunikutaludele ja härrastemaja Eesti Kiviõli Eesti põlevkivitööstuse käsutusse. 1925. aastal avati Kukruse mõisahoonetes vene algkool, mis 1931. aastast kandis nime Kukruse vene emigrantide algkool. Endises Kukruse mõisa härrastemajas asusid ka kaevandustööliste korterid.

Eesti NSV ajal, 1945. aastast oli mõisa peahoones Kohtla-Järve sovhoosi töötajate korterid ja kauplus, aidahoones ladu. 2010. aasta 1. oktoobrist kuni 2023. aasta 1. septembrini paiknes mõisahoones polaarmuuseum SA Kukruse Polaarmõis, ühtlasi ka temaatiline õppe- ja meelelahutuskeskus.

## Omanikud
Põhjasõja järel oli mõisaomanikud Engelhardtid: Gustav Friedrich von Engelhardt (1745). 1750. aastal omandas mõisa Caspar Friedrich von Engelhardt (1699–1768), kuid vahetas 1762. aastal mõisa Christoffer Friedrich von Tolliga Ojasoo mõisa vastu.

Aastast 1762 kuulus Tollidele: 1762–1767 Cristopher Friedrich von Toll (maetud Kukrusele) ja 1770–1813 Carl Gustav von Toll (1751–1820), kes 1780. aastast muutis Kukruse mõisa suguvõsa mittemüüdavaks fideikomissmõisaks. Aastatel 1813–1841 oli mõisaomanik Friedrich von Toll (maetud Kukrusele). Carl Gustav von Toll alustas ürikute kogumist ning tegi testamendi, mille ühe tingimusena tohtis mõisa pärandada ainult meesliinis, teine kohustas pärijat ajalooliste ürikute kogumist jätkama ja kuna pärast tema poja surma meessoost pärijaid ei olnud siis tulid Tollide suguvõsa kõige väärikamad esindajad kokku ja tõmbasid uue mõisniku leidmiseks loosi. Liisk langes Võrumaal sündinud Robert von Tollile (maetud Kukrusele), kes oli aastatel 1841–1876 mõisaomanik. Aastatel 1877–1917 oli mõisaomanik Hermann Georg von Toll (Roberti poeg), 1917–1919 Benno von Toll (Hermanni poeg), kelle käes oli mõis kuni 1919. aasta sundvõõrandamiseni.

Kukruse mõisaga on seotud Robert von Tolli venna, Linnamäe mõisniku Arendt Wilhelm Gustavi (1800–1863), poeg Vene polaaruurija Eduard von Toll (1858–1902), kes teostas esimesed põhjalikud Põhja-Siberi geoloogilised ning klimaatilised uurimused. Eduard von Toll hukkus järjekordsel Põhja-Jäämere ekspeditsioonil 1902. aastal, mil ta otsis müütilist Sannikovi maad. Talle on püstitatud laevakujuline graniidist mälestussammas Kukruse mõisa kalmistule, mis jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,1 km kaugusele lõunaedelasse. Sinna suundub peahoone kesketeljelt ühe kilomeetri pikkune lehiseallee.

## Hooned

Kukruse mõisa peahoone on ehitatud mitmes osas, algne ühekorruseline barokne kivihoone ehitati arvatavasti 18. sajandi lõpul. 19. sajandi algul peahoonet pikendati, lisades eenduvad tiivad ida- ja lääneosale. 19. sajandi lõpul ehitati peahoonele teine korrus ning lääneosale lisati veel pikuti teine tiib. Mõisaansambli teistest hoonetest on tänapäevani alles Kukruse mõisa hobusetall ja härjatallid, ait, tõllakuur, kelder, viljakuivati ning varemetena viinavabrik, valitseja- ja kärnerimaja.

## Park
Kukruse mõisa peahoone ees oli avar vabakujuline park, mis isoleeris selle majandushoonete rühmast. Pargis oli laiaulatuslik tiigisüsteem mitmete saartega. Peahoone ees oli avar poolringikujuline esiväljak, kust algas mitmekordne võimas lehisallee 0,7 km kaugusel asuva perekonna matmispaigani, kus oli väike paekivist krohvitud seintega ja viilkatusega kabel. Kukruse park oli 1860. aastatel taimestiku poolest üks liigirikkamaid ja haruldasemaid. Vähetuntud puudest ja põõsastest olid virgiinia kadakas, Douglasi enelas, harilik humalapuu, paberi- ja paplilehine kask, harilik kuldvihm, alpi ja pürenee kuslapuu, roheline lepp, pikaoksane ja karedakarvane luudpõõsas, ameerika ja ümaralehine saar, sulgjas stafülea, gruusia, itaalia ja punane vaher. Rohkesti kasvas viirpuid: Douglasi, elliptiline, kollane, must, ploomilehine, sulglõhine, täpiline, Tourneforti, viltjas ja ümaralehine viirpuu ning reinvars- ja ida-viirpuu.

11 hektari suurune Kukruse mõisa park on tänapäeval kaitseala (KLO1200444).

## Pildid

Kukruse mõisa hobusetall.JPG|Kukruse mõisa hobusetall
Kukruse mõisa kuivati.jpg|Kukruse mõisa kuivati varemed
Kukruse mõisa tuuleveski.JPG|Kukruse mõisa tuuleveski


## Vaata ka
* Kukruse

## Viited

## Välislingid

* Kukruse mõis Eesti mõisaportaalis
* Kukruse mõisast SA Kukruse Polaarmõisa kodulehel
* Kukruse mõisast, Eesti Ajalooarhiivis
* Kukruse mõis (Jõhvi khk), Kinnistute register
* Kukruse mõis. Inventariseerimine. Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid