open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alasora

**Alasora** on küla Madagaskaril Antananarivo provintsis Alasora vallas Alasora künka ümber. Geograafilised koordinaadid on 18°57' S, 47°34' E. 

## Ajalugu
Alasora on üks Imerina vanimaid külasid. Teda nimetatakse ka [Madagaskari]maa vanemaks õeks ja kuningate kodupaigaks. 

Alasora küla rajas 1490 vürst Ramasimparihy. Nime Alasora sai ta Merimanjaka valitsejalt Rangitalt ja tema teiselt abikaasalt Andrianamponga II-lt. Pärast Rangita surma otsustas tema tütar Rafohy teha Alasora Merimanjaka riigi pealinnaks ning jäi sinna elama. 

Andriamanelo viis oma pealinna Alasorasse. Ta viis Alasora ehitamise lõpule. Ta laskis oma lossi ümber kaevata vallikraavi (*hadivory*). Lisaks laskis ta ehitada valvekraavi *[[hadifetsy]]*. Ta rajas lossi ainsa sissepääsu *[[vavahady]]*, kiviplaatidest portaali, mida märgistasid kuningriigi sümbolid *[[aviavy]]* (viigipuud). Hilisemad Imerina kuningate residentsid ehitati tema lossi eeskujul. 

Andriamanelo saabumine märkis vazimbade valitsemise lõppu Alasoras ja Andriana dünastia algust. 

Andriamanelo poeg Ralambo viis oma riigi pealinna üle Ambohitrabibysse, kust tema ema oli pärit. Alasora kuningateks kuulutasid end teised vürstid, kellest üks tuntumaid oli Andriambonimera, seejärel tema poeg Andrianohara ja pojapoeg Andrianavalonjafy. Viimane sai lüüa Andrianampoinimerinalt, kes võttis naiseks tema tütre Ramanantenasoa. Seejärel päris Alasora Radama I tütar Rabodosahondra. 

Andriamasinavalona (1675–1710) sündis Alasoras ning lahkus sealt, et hõivata Antananarivo trooni. Ta rajas Alasora kuningate ja nende perekonnaliikmete kalmistu Fasana fito miandalana. Tema rajas Imerina esimese steeli (Ambatomitsangana), esimese veehoidla (Andriambato) ja esimese tammi (Fefiloha, Vahilava) Alahora tasandiku (650 hektarit) niisutamiseks. 

Alasora oli kunagise Imerina ühe piirkonna Vakinisisaony pealinn (viis ülejäänut olid Avaradrano, Ambodirano, Marovatana, Vonizongo ja Vakiniadina).

## Viited

## Välislingid
*Valla koduleht
*Vaade õhust
Poi

**Poi** (vanas kõnepruugis ka
**poiss**) on peamiselt veepinnal ujuv ja ankruga veekogu põhja või veealuse objekti külge, harvem ka veepinna kohal oleva objekti külge kinnitatud kindla otstarbega ujukkeha.

## Kirjeldus

Poisid kasutatakse üldjuhul kas märgistamise või protseduuri tehnilise läbiviimise vahenditena. Poid on kinnitatud tavaliselt veekogu põhjale piisava raskusega püsiankruga, mis on ühendatud veepinnal asuva poiga keti, trossi või harvem ka kaabliga. Poid asuvad harilikult veepinnal. Vee all asuvaid (näiteks allveeujujatele mõeldud) poisid kasutatakse harva. Poide värvust, suurust, materjali ja kuju võivad reguleerida kohalikud, riiklikud või rahvusvahelised eeskirjad. Poil võivad olla raadiolaineid või valgust peegeldavad reflektorid. Nende otstarve on kergendada poi avastamist kaugelt või halva nähtavuse korral.

Poiga tähistatakse sageli laevateed, mingi eseme asukohta merepõhjas või vees kulgevat piiri.

Supelrandades kasutatakse poisid vee sügavuse näitamiseks. Suplejatel on harilikult keelatud poirivist kaugemale minna. Mõnes supelrannas võib poisid olla kaks rivi: rannale lähem rivi on mõeldud lastele ja kaugem rivi täiskasvanutele. Kaht liiki poidel vahettegemiseks on need harilikult eri värvi. Täiskasvanutele mõeldud poirivi juures on vee sügavus tavaliselt 1,8–2,1 meetrit, kuid seda võib mõjutada näiteks veeseis.

## Poide liike

*Navigatsioonipoi (meremärk)
**Tulepoid on varustatud valgussignaaliga.
**Ulgurpoi ja kellapoi tekitavad lainete energia abil heli.
**Tooder – pikk ja suhteliselt väikese läbimõõduga poi, millele on kinnitatud kindel kujund (näiteks koonus, kera, lipp).
*Haalpoi (ka haalamispoi) – püsiankruga ujuk, mille külge saab siduda veesõiduki kinnitusotsad.
*Ankrupoi – veepõhjale kinnituva laevaankru külge poiliini abil kinnitatud ujuk.
*Raadiopoi
*Sonarpoi
*Veeohutuspoi või rannapoi

## Vaata ka

*Süsteem A

## Viited
Kevade tänav (Tallinn)

**Kevade tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis. Lühike tänav – kummalgi tänavaküljel vaid 4 kinnistut – asub paralleelselt Toompuiesteega Paldiski maantee ja Amandus Adamsoni tänava vahel. 

Kevade tänav on ligikaudu 180 meetri pikkune ühesuunaline tänav. Läheduses on ka Suve ja Sügise tänav. 

## Ajalugu
Kuni 1939. aastani kandis tänav nime Kordese tänav (seal elanud kinnisvaraomaniku arhitekt Ferdinand Heinrich Kordese järgi). 1939. aastal nimetas Tallinna linnavolikogu Kordese tänava Kevade tänavaks.

## Märkimisväärsed hooned
*Tallinna Kunstikool, Kevade 4 (valminud 1913, ehitusinsener Karl Jürgensoni projekti järgi). Hoonesse kolis 1898. aastal asutatud kool, mille nimeks sai hiljem Jakob Westholmi Poeglaste Eragümnaasium. Selles hoones paiknes kuni 1958. aastani Tallinna 4. Keskkool, seejärel kuni 1961. aastani eesti õppekeelega Tallinna 9. Keskkool. Hiljem asus sellesse hoonesse Tallinna Laste Kunstikool. Kõrvalmajas Kevade 4a elas ka Jakob Westholm ise ning hoone moodustab koos samal perioodil ehitatud kõrvaloleva elumajaga ühtse kompleksi.

*Jakob Westholmi Gümnaasium, Kevade 8 (valminud 1940). Gümnaasiumi uus hoone vastas kaasaja viimastele nõuetele, seal olid juba siis avarad klassid, suur võimla ja lasketiir, kõrge aula ning hästisisustatud õppekabinetid ja laboratooriumid. 1942. aastal võeti hoone kasutusele sõjaväehaiglana. 1945. aastal kolis sellesse hoonesse Tallinna 22. Keskkool, mis 1996. aastal sai tagasi nime Jakob Westholmi Gümnaasium.

## Viited
Rangita

**Rangita** (**Rangitamanjakatrimovavy**) oli Imerina (Merimanjaka) kuninganna (Madagaskari keskosas) umbes aastatel 1520–1530. Ta oli Imerina kuninga Andrianmpandramanenitra (Rafandramanenitra) tütar. 

Ta viis oma riigi pealinna üle Alasorasse, millele ta koos oma teise abikaasaga pani nime. Ta suri umbes 1530 Imerimanjakas ja on sinna maetud. 

## Perekond
Esimesest abielust Ambohidrabiby kuninga Rabibyga oli tal poeg Andriamamilaza Andriandriambe (Andriamamilazabe) ja tütar Randapavola (Maitsoanala Rasolobe), kes abiellus Imerina kuninga Andriamaneloga. 

Teisest abielust vürst Andriamamponga II-ga sündis tütar Rafohy, Imerina kuninganna.
        
## Välislingid
*Sissekanne saidil royalark.net
Selgitustaotlus

**Selgitustaotlus** on isiku pöördumine, milles isik taotleb adressaadilt teavet, mille andmiseks on vajalik adressaadi käsutuses oleva teabe analüüs, süntees või lisateabe kogumine.

Selgitustaotlus ei ole sama mis teabenõue.

## Vaata ka
*Teabenõue
*Märgukiri

## Välislingid
*Märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise seadus
Londoni suur tulekahju

**Londoni suur tulekahju** oli tulekahju Londoni kesklinnas 2. kuni 5. septembrini 1666.

Pagaritöökojast alguse saanud tulekahju hävitas suure osa linnast, sealhulgas Saint Pauli katedraali, umbes 13 200 maja ja 87 kirikut.

Tulekahju hävitas City of Londoni keskaegsed osad Rooma müüride sees, kuid ei ulatunud Westminsteri aristokraatlikku ossa (tänapäeval West End) ega äärelinna aguliteni. Tuli hävitas 13 200 maja. Hinnanguliselt kaotas tulekahju tõttu oma kodu 70 000 elanikku linna 80 000 elanikust. Hukkunute arv pole teada, kuid hinnanguliselt on see üsna väike. Põleng sai alguse Thomas Farrineri pagaritöökojas Pudding Lane'is pärast pühapäeva, 2. septembri südaööd ja levis kiiresti. 

Algul tundus tulekahju piirduvat mõne lähedal asuva majaga. Kuid inimestele sai selgeks, et tuul surub tule lähedal asuvatesse hoonetesse, siis pidid nad äratama toonase linnapea Thomas Bloodworth, kellelt vajati hoonete lammutamiseks luba. Bloodworth ei soovinud hooneid lammutada ilma omanike nõusolekuta, kinnitades, et need on tulekahju eest ohutud.  

Tulekahju põhjustas tõsiseid sotsiaalseid ja majanduslikke probleeme. Seejärel tehti radikaalseid plaane kogu linna ümberpaigutamiseks, kuid lõpuks ehitati London ümber täpselt tulekahju-eelsesse plaani.
John Michael Talbot

**John Michael Talbot** (sündinud 8. mail 1954 Oklahoma Citys) on roomakatoliiklik munk, USA laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Ta on väga populaarne katoliku kirikus. Ta on ordu *The Brothers and Sisters of Charity* asutaja.

## Diskograafia

#Reborn (1972) 
#John Michael Talbot (1976)
#The New Earth (1977)
#The Lord's Supper (1979)
#Beginnings / The Early Years (1980)
#Come to the Quiet (1980)
#The Painter (1980) 
#For the Bride (1981)
#Troubadour of the Great King (1981)
#Light Eternal (1982)
#Songs For Worship Vol. 1 (1982)
#No Longer Strangers (1983) 
#The God of Life (1984)
#Songs For Worship Vol. 2 (1985)
#The Quiet (1985)
#Be Exalted (1986)
#Empty Canvas (1986)
#The Heart of the Shepherd (1987)
#Quiet Reflections (1987)
#The Regathering (1988)
#Master Collection (1988)
#The Lover and the Beloved (1989)
#Come Worship the Lord Vol. 1 (1990)
#Come Worship the Lord Vol. 2 (1990)
#Hiding Place (1990)
#The Birth of Jesus (1990)
#The Master Musician (1992)
#Meditations in the Spirit (1993)
#Meditations from Solitude (1994)
#Chant from the Hermitage (1995)
#The John Michael Talbot Collection (1995)
#The Talbot Brothers Collection (1995)
#Brother to Brother (1996) 
#Our Blessing Cup (1996)
#Troubadour for the Lord (1996)
#Table of Plenty (1997)
#Hidden Pathways (1998)
#Pathways of the Shepherd (1998)
#Pathways to Solitude (1998)
#Pathways to Wisdom (1998)
#Quiet Pathways (1998)
#Spirit Pathways (1998)
#Cave of the Heart (1999)
#Simple Heart (2000)
#Wisdom (2001)
#Signatures (2003)
#City of God (2005)
#Monk Rock (2005)
#The Beautiful City (2006)
#Living Water 50th (2007)
#Troubadour Years (2008)

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht 
* ''The Brothers and Sisters of Charity''
Longus pühvlihein

**Longus pühvlihein** (*Stenotaphrum secundatum*) on Põhja-Ameerika lõunaosas levinud kõrreliste sugukonna pühvliheina perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

Teda kasutatakse sageli murutaimena külvatud murudes haljasaladel subtroopilises ja troopilises vööndis. Temast moodustunud muru on paks ja vetruv, ent vajab palju vett.

Ta on mitmetes maades võõrliigina naturaliseerunud ja muutunud invasiivseks liigiks.
Kosmonaut

**Kosmonaut** (vene keeles *космонавт*) ehk **astronaut** (kasutusel eeskätt Ameerika Ühendriikides) on kosmoselaeva või -lennuki meeskonna liige. 

Esimene Maa orbiidile jõudnud kosmonaut oli Juri Gagarin.

Hiina kosmonautide kohta kasutatakse ka nimetust "taikonaut", mille mõtles mais 1998 välja Chiew Lee Yih Malaisiast, kes kasutas seda uudisegruppides. Kohe hakkas oma veebilehel seda sõna kasutama Chen Lan. Sõna tuleneb hiinakeelsest sõnast 太空 (*tàikōng*) 'kosmos'. Hiinas kasutatakse sõna *yuhangyuan* (宇航員) 'kosmosepiloot'. Esimeseks taikonaudiks sai 15. oktoobril 2003 Yang Liwei. Ametlikus ingliskeelses teadaandes kasutati sõna "astronaut".

## Vaata ka

*Astronautide loend 
*NSV Liidu kosmoselendur
*Kosmosekeskkond
*Harrastuskosmonaut
*Eestlased kosmoses
Võru Kärnjärv

**Kärnjärv** (ka *Pindi Kärnjärv, Võru Kärnjärv*) on järv Võrumaal Võru vallas. Ta kuulub 26,3-meetrise suurima sügavusega Eesti kümne sügavaima järve sekka.

Järv asub Võhandu orundis.

Suure sügavuse tõttu on järv kihistunud.

## Viited
Keema järv

**Keema järv** (ka *Keema Suurjärv*, *Suur-Keema järv*) on järv Võru maakonnas Võru vallas, sügavuse poolest (27,5 m) kuulub see Eesti kümne sügavaima järve sekka.
Järv on Keema järvedest suurim ja sügavaim.

## Viited
Lasteülikool

**Lasteülikool** on enamasti ülikooli juures tegutsev kool, mille sihtrühmaks on lapsed, põhiliselt vanuses 7–12 aastat. Idee on pärit Saksamaalt, ent populaarne mujalgi Euroopas. Mõned lasteülikoolid toimivad reaalsete loengute vormis, mõned tegutsevad vaid Internetis.

Eesti esimene lasteülikool on aastal 2007 Narvas avatud Narva Lasteülikool.

Loodud on Euroopa lasteülikoolide võrgustik (ingl. European Children's Universities Network) http://eucu.net
Alasora küngas

**Alasora** on üks Madagaskari pealinna Antananarivo 12 pühast künkast. Geograafilised koordinaadid on 18°57' S, 47°34' E.

Kõrgus merepinnast on 1348 m.

Künkale on rajatud Alasora küla.

## Viited
Andriamasinavalona

**Andriamasinavalona** (**Andrianjakanavalondambo**; suri 1710 Antananarivos) oli Imerina kuningas 1675–1710 Madagaskari keskosas. 

Ta sündis vürst (*Printsy*) **Ralambo Andriantsimitovy** nime all kuningas Adriantsimitoviaminandriandehibe ja Rampanambonitany pojana. 

Ta sai 1670 oma isa tahtel Alasora vürstiks. Pärast oma vanema venna kuningas Andrianjaka Razakatsitakatrandriana kukutamist 1675 sai ta Imerina kuningaks.

Ta ühendas 18. sajandi alguses esimest korda Imerina. Ta rajas monarhia, mis võttis arvesse rahva nõuandeid, ja laiendas kuningriigi piire 30 km kauguseni Antananarivost. Seejärel jagas ta riigi neljaks  *[[toko]]* ning jagas need oma nelja vanema poja vahel. Pärast tema surma said nendest omavahel sõdivad iseseisvad riigid: Antananarivo, Ambohidratrimo, Ambohidrabiby ja Ambohimanga. Need sõjad võimaldasid naaberriikidel röövida veiseid ja orje ning segasid maaharimist, mis tõi kaasa näljahädasid ja katastroofilisi epideemiaid.  

Oma mittevalitsevate laste jaoks lõi ta oma nime kandva rühma andriamasinavalonad.

Andriamasinavalona suri 1710 Antananarivos. 

## Perekond
Tal oli 13 abikaasat: 
*kuninganna Ramatoa Ratompoindraoandriana (Ratompoindraondriana), Rafanompombahoaka tütar
*Ramananandrianjaka I, 
*Ramananimerina, 
*Rasolomanambonitany, 
*Renilambo, 
*Ranavalona, 
*Rakalafohy, 
*Reninandriankotofananina (Renindriankotofanina), 
*Ralanimboahangy, 
*Raseranolona, 
*Ranavalotomponimerina, 
*Ramanambahoaka ja 
*Ranavalontsimitovy. 

### Pojad
* kuningas Andriantsimitoviaminiandriana Andriandrazaka (Andriantsimitoviaminandriandrazaka), Ramatoa Ratompoindraoandriana poeg Ambohimanga kuningas
* Andriantomponimerina I, Ramanandrianjaka I poeg 
* Andriamanotronavalonimerina
* Andrianjakanavalonamandimby, Ramananimerina poeg, kuningas Andrianampoinimerina isa
* Andrianmborosy (Andriamborosy), Renilambo poeg, Ambohidrapeto vürst
* Rafaralahimanjaka, Renilambo poeg, Ambohidrapeto vürst
* Andriantsilavo, Ranavalona poeg, Anosimanjaka vürst
* Andrianavalona, Isoraka vürst
* Andrianavalonimerina, Rasolomanambonitany poeg

### Tütred
* Andriankotofananina, Reninandriankotofananina tütar, Ambatomanjaka vürstinna
* Rangorinimerina
* Ravololondrenitrimo
* Ranavalontsimitoviaminandriana, Ranavalotsimitovy tütar
31. Jalaväepataljon

**31. Jalaväepataljon** on kiirreageerimisüksus Eesti Kaitseväes. Pataljoni kuuluvad reservväelased on 1. augustist 2008 31. juulini 2009 valmidusreservis. Sõjalise valmisoleku tõstmise või mobilisatsiooni korral formeeritakse pataljon esmajärjekorras. 

Pataljon valmistati ette juulist 2007 maini 2008 Kaitseväes teeninud ajateenijatest ning harjutati kokku 2008. aasta suurõppusel Kevadtorm.

## Välislingid

*Artikkel 31. Jalaväepataljonist
Andriamasinavalonad

**Andriamasinavolad** on Imerina kuninga Andriamasinavalona loodud grupp, kuhu kuulusid tema nelja mitte valitsenud poja järglased. Hiljem arvati sellesse gruppi kõigi Madagaskari kuningriigi liitlastest kuningate järeltulijad (Andrianampoinimerina ajast  Ranavalona I ajani). Madagaskari kuningriigis võis sellesse gruppi jõuda aadeldamise teel. 

Andriamasinavalonad on laiali pillatud kogu Imerina enin-tokos ning Radama I valitsemisajal jõudsid nad veel kaugemale. 

Andriamasinavalonadel (välja arvatud Vonizongo ja Iarivonimamo omadel) oli *[[tranomanara]]* õigus: neil olid pärilikud ja võõrandamatud läänid (*[[menakely]]*), kus elasid vabad inimesed, pärisorjad ja orjad. Lääne-Euroopa vaste on hertsog.  

Andriamasinavalonad on kolonistid (*[[voanjo]]*). Nad pidid levima "kõigis suundades", luues lääne, puhvertsoone ja kolooniaid. 

Nad ei saanud ise valitseda ning aitasid kaasa monarhia tugevnemisele. Et olla kuningas, oli tarvis suure hulga andriamasinavalonade toetust. Igal andriamasinavalonal oli oma läänis tohutu autoriteet. 

Vanasõna ütleb: "Seal, kus on mõni andriamasinavalona, on olemas kuningas." 

''Selle artikli kirjutamisel on kasutatud artiklit :fr:Andriamasinavalona.
Narva Lasteülikool

**Narva Lasteülikool** oli esimene lasteülikool Eestis. Traditsioon ise on pärit Saksamaalt. Narva Lasteülikool tegutses Tartu Ülikooli Narva kolledži juures aastail 2007-2017.

Lasteülikooli põhimõte seisneb selles, et 7–12-aastastele lastele peavad loenguid professorid ja teised huvitavad inimesed. Esimesel tööaastal osales 123 last. Tuntumad lektorid olid Ene Ergma, Peeter Tulviste, Alar Karis, Anzori Barkalaja, Birute Klaas ja Aivar Kriiska. Lapsed käisid ekskursioonil Tallinnas Energiakeskuses.

Aastal 2008 sai Narva Lasteülikool Eesti teaduse populariseerimise auhindade jagamisel teise koha.

2008/2009. õppeaastal osalesid loengutel 8–12-aastased lapsed. Osad lektorid kordusid võrreldes eelmise õppeaastaga, uued olid Jaak Aaviksoo, Indrek Tarand, Sulev Mäeltsemees, Jaak Kikas jt. Uue ettevõtmisena laienes lasteülikool Tartusse, kus toimus neli loengut kevadisel koolivaheajal. Loengud toimusid Tartu Ülikooli nõukogu saalis; lektoriteks Alar Karis, Anzori Barkalaja, Birute Klaas ja Maaja Vadi. Teise uue ettevõtmisena toimus laste ja täiskasvanute ühine konverents, mis vaatas hariduse olevikku ja tulevikku. Ettekanded oli inimestelt vanuses 8–62.
Selle õppeaasta ekskursioon toimus Tartusse ja giidiks oli Tartu Ülikooli Narva kolledži direktor Katri Raik.

2009/2010. õppeaasta uued lektorid olid Rein Raud, Randar Tasmuth, Juku-Kalle Raid, Hardo Aasmäe, Peep Lassmann, Urmas Tartes, Kristiina Tõnnisson, Hardo Pajula ja David Vseviov. Lisaks Narvale ja Tartule toimusid loengud sügisesel koolivaheajal ka Tallinnas.

2010/2011. õppeaasta uued lektorid olid Marju Lauristin, Ivar Leimus, Martin Vällik, Richard Villenberg, Jüri Allik, Merje Meerits, Kaarel Vanamölder, Erik Puura, Tõnu Viik ja Mati Põdra. Jätkusid loengud nii Narvas, Tartus kui ka Tallinnas. Ekskursioonid toimusid Tartu ja Tallinna lastele Narva. Sellest õppeaastast oli lasteülikool ka Facebookis.

2011/2012. õppeaasta uued lektorid olid Signe Kivi, Linda Lainvoo, Oleg Shaikovsky, Peep Mühls ja Jaak Allik.

Sügisel 2009 liitus Narva Lasteülikool Euroopa lasteülikoolide võrgustikuga (EUCU.NET).

Lasteülikooli projektijuht oli Aet Kiisla, kasvataja-tõlk Maritsa Ort ja IT-töötaja Pavel Kodotšigov.

## Välislingid
* Narva Lasteülikool Facebookis
* Tanel Mazur. Narva lasteülikoolis andsid esimese loengu Ene Ergma ja Peeter Tulviste EPL, 12. jaanuar 2009
Bråvalla lahing

**Bråvalla lahing** oli legendaarne lahing, mida Norra saagades kirjeldatakse toimununa Bråvallas Rootsi kuninga Sigurd Ringi ja tema onu Taani kuningas Harald Hilditönni vahel. Rootslaste poolel sõdisid teiste rahvaste hulgas ka eestlased.

## Viited
Eesti NSV konstitutsioon

Eesti Nõukogude Sotsialistlikul Vabariigil on olnud läbi aegade mitu konstitutsiooni:

* **[[Eesti NSV Konstitutsioon (1940)|1940. a. Eesti NSV konstitutsioon]]**
* **[[Eesti NSV konstitutsioon (1978)|1978. a. Eesti NSV konstitutsioon]]**

## Vaata ka
*Eesti Vabariigi põhiseadus
Memeli komtuur

**Memeli** ehk **Klaipėda komtuur** (saksa keeles *Komtur von Memel*) oli Saksa ordu käsknik, kes valitses Memeli komtuurkonda.

Pärast ala vallutamist 1252. aastal anti komtuurkond Liivi ordu valitsemise alla, seetõttu oli ka esimene komtuur just Liivi orduharu liige. Liivi ordu kätte jäi ala kuni 1470. aastateni, mil see läks Preisi orduharu võimu alla. 1525. aastal, kui Saksa ordu Preisimaa haru sekulariseeriti, kadus ka Memeli komtuuri ametikoht.

## Memeli komtuurid
### Liivi ordu
*1254–1258 Bernhard
*1291 Gottfried
*1300 Eckart
*1304 Detmar
*1425–1426 Vinzenz von Wirsberg
*1453 ja 1458 Johann Hetzel von Zässingen
*1459–1465 Otto von Hoekelum
*1466–1472/1473 Johann von der Sunger

### Saksa ordu
*1474–1476 Johann von Tiefen
...
*?–1525 Erich von Braunschweig
Imerina

**Imerina** on merinade maa Madagaskari keskosas ümber Antananarivo. Kuningas Ralambo nimetas 16. sajandil maa ametlikult **Imerina Ambaniandroks**. Kuningas Andrianjaka ühendas selle 1610. See hakkas järk-järgult suurenema ning sellest sai Madagaskari tuumikala.

Arvatakse, et "i" nime alguses on kas artikkel nagu näiteks bali keeles ja bugi keeles või lokatiivi tunnus nagu malai keeles *di*. 

Pärast Imerina ühendamist Andrianampoinimerina valitsemise alla jagati see kuueks suureks provintsiks (*[[toko]]*):

#Avaradrano kirdes, keskus Ambohimanga;
#Vonizongo loodes, keskus Fihaonana;
#Marovatana Vohizongost lõunas, keskus Ambohidratrimo;
#Ambodirano Marovatanast lõunas, keskus Fenoarivo;
#Vakinisisaony (Vakinisaony) Avaradranost lõunas, keskus algul Alasora, hiljem Andramasina;
#Vakinankaratra lõunas, keskus Betafo.

Keskel oli kuningriigi pealinn Antananarivo linn. 

Eripärase ajaloo tõttu oli eristaatusega ala Imamo Imerina lääneosas. See oli puhuti Ambodirano osa, puhuti eraldi ala. 

## Vaata ka
*Imerina riigipeade loend
Gerhard von Rossem

**Gerhard von Rossem** oli Liivi ordu liige ja Dobele komtuur aastal 1523.

Rossemi suguvõsa pärines Geldernist, kuuludes vähetähtsamate hulka. Tema täpset põlvnemist teada ei ole. 

1500. aastal oli Rossem kumpan Siguldas, 1502. aastal sai aga Kandava foogtiks. 1523. aastal on teda märgitud Dobele komtuurina ja seejärel teated temast lõppevad.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 737 (lk 550–551).
Gerhard von Rossem (rüütelvend)

**Gerhard von Rossem** oli Liivi ordu rüütelvend 15. sajandil.

Gerhard pärines Geldernist Rossemi asulast 's-Hertogenboschi lähedalt. Tema otseseid sugulussidemeid pole aga teada.

Gerhardit on 1442. aastal mainitud orduvennana Riias. Rohkem temast teateid pole.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 736 (lk 549–550).
Andrianjaka

**Andrianjaka** (suri 1630) oli Madagaskari keskosas paikneva Imerina (Merina kuningriigi) valitseja 1610–1630, Ralambo noorem poeg, Ratompokoandriambavy Ratsitohinina poeg. Isa eelistas teda oma järglasena vanemale pojale Andriantompokoindrindrale. 

Andrianjaka hõivas 1610 Analamanga (Ialamanga) 'sinine mets') künka tänapäeva Antananarivo kõrgeimas kohas ning tõrjus välja seal elanud vazimbad ja nende kuninga Andriambodilova, kes seejärel asus elama Ambohimanarinasse, kuhu ta ka maeti.  

Andrianjaka raadas sinise metsa ning ehitas Analamanga künkale oma residentsi, esimese lossi praeguse Rova alal, ning rajas niiviisi Madagaskari pealinna Antananarivo. Ta soovis, et neid saaks tuhat, millest on tuletatud Antananarivo nimi (*ho arivo an-tanana*, *arivo* '1000'). 

Andrianjaka viis lõpule oma eellaste töö riigi laiendamisel. Tema valitsemisaeg oli siiski rahumeelse. Iseloomulik on suurte tööde organiseerimine. Kuivendati Antananarivot ümbritsevad Betsimitatatra sood ning rajati nende kohale riisipõllud.   

Andrianjika abiellus Andriampanarivomanga tütre Ravadifoga. Neil oli poeg Andriantsitakarandriana.
Buffalo Bayou

**Buffalo Bayou** on 85 km pikkune jõgi Texase osariigis Põhja-Ameerikas. Ta suubub Galvestoni saare juures Mehhiko lahte.

Buffalo Bayou kaldale on rajatud Houstoni linn. Suures osas on jõge oluliselt ümber ehitatud, süvendatud ning kaldaid betoneeritud. Houstoni linna piires on üksikutesse kohtadesse jõekaldal jäetud ka loodusliku taimestikuga alasid.
NE

**NE** võib tähendada järgmist:
*kirre, ilmakaar
*Nebraska osariigi USA postikood
*Nigeri kahetäheline maakood standardi ISO 3166 järgi

**Ne** võib tähendada järgmist:
*Ne on neooni sümbol
*Ne (Itaalia) on omavalitsusüksus Itaalias Liguurias

## Vaata ka
*.ne, mis on Nigeri Interneti tippdomeen.
Klaviir

**Klaviir** ehk **klaverikoondis** (inglise keeles *piano reduction*, saksa keeles *Klavierauszug*) on muusikas orkestriteose transkriptsioon klaverile. Klaviir on üks partituuri erivorme.
Dietrich von Oldenbockum

**Dietrich von Oldenbockum**i nime all on tuntud mitu isikut:
***[[Dietrich von Oldenbockum (Kuldīga komtuur)|Dietrich von Oldenbockum]]** oli Kuldīga komtuur aastatel 1488–1490
***[[Dietrich von Oldenbockum (Kandava foogt)|Dietrich von Oldenbockum]]** oli Kandava foogt 1529–1535
Dietrich von Oldenbockum (Kuldīga komtuur)

**Dietrich von Oldenbockum** (ka *Altenbockum*; surnud sügisel 1490 Riias) oli Liivimaa ordu liige ja Kuldīga komtuur aastatel 1484–1490.

Dietrichi täpne põlvnemislugu pole teada. Ta sündis tõenäoliselt Wischi kojas Bochumi lähedal. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadlike hulka.

1476–1483 oli Dietrich Kandava foogt. Samal kohal oli pool sajandit hiljem ka teine samanimeline orduvend, kes oli tõenäoliselt tema küllaltki lähedane sugulane. 1481–1482 oli Dietrich ühtlasi peamees Riias, kus olid juba alanud Riia ordu tõsised vastuolud, mis viisid peagi kodusõjani. Selle ajal oli Dietrich Kuldīga komtuur, kuid sattus riiglaste kätte vangi ja suri Riias vangistuses 1490. aasta sügisel. 

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 21 (kui Dietrich von Altenbockum, lk 83–84).
Alasora vald

**Alasora vald** on vald Madagaskaril Antananarivo provintsis Antananarivo naabruses.

Valla pindala on 12 km2, elanike arv 21 666. 

Vallas on Alasora küngas ja ajalooline Alasora küla.  

## Välislingid
*Valla tutvustus
Dietrich von Oldenbockum (Kandava foogt)

**Dietrich von Oldenbockum** (ka *Altenbockum*) oli Liivi ordu liige ja Kandava foogt aastatel 1529–1535.

Oldenbockum pärines Vestfaalist, kuid tema täpsemat põlvnemislugu pole teada. Samanimeline orduvend oli juba enne teda olnud Kandava foogt ja saanud hiljem Kuldīga komtuuriks, kuid nendevahelist tihedat sugulussidet saab vaid oletada.

1529. aasta paiku sai Oldenbockumist Kandava foogt, sel ametikohal oli ta kuni ordumeister Wolter von Plettenbergi surma-aastani. Seejärel taandati ta arvatavasti tavaliseks rüütelvennaks, kellena teda on 1554. aastal märgitud.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 22 (kui Dietrich von Altenbockum, lk 84).
Henno Rahamägi

**Henno Lembit Rahamägi** (22. jaanuar 1907 Harku vald, Harjumaa – 21. detsember 1941 Kirovi linna vangla nr 1 (hukati)) oli eesti ajakirjanik.

Õppis 1924–1935 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 

Töötas 1926–1935 Kaja, 1935–1939 Uus Eesti ja 1939–1940 Nõmme Lehe toimetuses.

Arreteeriti NKVD poolt 4. veebruaril 1941 Nõmmel, mõisteti surma.

## Artikleid
* Võitlus kõdunevate miljardite pärast. Uus Eesti, 20. november 1936, nr. 315, lk. 4.

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1994. lk. 327.

## Välislingid
*
Teofil Teder

**Teofil Teder** (9. veebruar 1900 Tallinn – 31. detsember 1961 Toronto) oli eesti jurist.

Osales Vabadussõjas, õppis 1921–1925 Tartu Ülikoolis õigusteadust, töötas 1923–1925 Tartu linnavalitsuses, alates 1925. aastast Eesti siseministeeriumis (viimati Omavalitsuste Talituse inspektor). 1940 Saksa vähemusrahvuse kultuuromavalitsuse likvideerimiskomisjoni esimees.

1944. aastal põgenes Saksamaale, 1949. aastal asus Ameerika Ühendriikidesse ja 1950. aastal Kanadasse.

## Tunnustus
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Isa Theodor Teder oli organist ja koorijuht. Teofilil oli kaks poega - Peep Teder ja Hillar Teder.

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. II köide. Tartu, 1994. Lk. 154.
*T. Teder omavalitsuste osakonna inspektoriks. Uus Eesti, 9. november 1936, nr. 304, lk. 3.
*Saksa kultuuromavalitsuse likvideerimine. Päevaleht, 11. jaanuar 1940, nr. 9, lk. 4.
Aleksander Margiste

**Aleksander Margiste** (11. juunini 1935 **Aleksander Margevitš**; 19. aprill 1908 Tallinn – 10. august 1988 Stockholm) oli Eesti korvpallur, võrkpallur ja pangandustegelane ning Rootsi pangandustegelane, rahvuselt leedulane.

Õppis 1927–1933 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas, lõpetas 1933.

Oli aastatel 1931–1933 ajateenistuses Eesti kaitseväes, teenis peamiselt 1. suurtükiväegrupis, läbis Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste aspirandikursuse, sai 1933. aastal lipniku auastme.

Ta osales 1936. aasta Berliini olümpiamängudel Eesti koondise koosseisus korvpallis.

Oli Eesti Panga pearaamatupidaja ja välisosakonna juhataja.

Põgenes 1944 Rootsi, töötas seal Skandinaviska Bankenis ja Skandinaviska Enskilda Bankenis.

## Viited

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. III köide. Tartu 1994. Lk 467
* Leinateated. Eesti Päevaleht = Estniska Dagbladet nr 63, 19. august 1988. Lk 7

## Välislingid
* 
* Eesti ohvitserid 1918-1940
* ''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
* TLÜAR väliseesti isikud
* Haud Tallinna Metsakalmistul
Lippe vürstlik perekond

**Lippe vürstlik perekond** on Saksamaal asuva endise ajaloolise Lippe vürstiriigi valitsev perekond. 

Perekonna pea on titulaarne Lippe vürst (tiitel Tema Hiilgus). Pärast 12. novembril 1918 kukutatud viimase Lippe vürsti Leopold IV surma 30. detsembril 1949 on aastakümneid kestnud lahkarvamused Lippe õigusjärgluse üle. 

Testamendiga 23. detsembrist 1947 oli Leopold IV määranud oma järeltulijaks Lippe vürstliku perekonna peana ja vürstliku perekonna varade valitsejana oma noorima poja neljast, prints Armini, põhjuseks vanemate poegade poolt sõlmitud ebavõrdsed abielud ja usulised lahkarvamused isaga. Testament jõustus Leopold IV surmaga ja kinnitati 9. märtsil 1950 sõlmitud lepinguga leskvürstinna Anna ja Leopold IV poegade vahel.

22. märtsil 1953 loobus prints Armin, olles otsustanud abielluda Traute Beckeriga, vürstliku perekonna pea õigustest oma vanema poolvenna prints Leopold Bernhardi kasuks, jäädes vürstliku perekonna varade valitsejaks ja Detmoldi linnuse omanikuks (otsus kinnitati Detmoldi ametivõimude poolt 7. juunil 1955). Olukorras, kus kõik Leopold IV pojad olid troonipärimisõigusest ilma jäetud või loobunud, nõudis prints Ernst August (Leopold IV noorema venna Julius Ernsti poeg) genealoogiliselt vanima Lippe printsina perekonnapea õigusi endale. 

Lootes taastada oma isa testamendiga segiaetud tavapärast troonipärimiskorda, loobus prints Leopold Bernhard 8. jaanuaril 1958 perekonnapea õigustest oma vanima venna, pärusprints Ernsti kasuks, kuid viimane vastas, et on oma troonipärimisõigusest juba loobunud ja ei saa seda tagasi võtta. Olukorra lahendamiseks valis vürstlik perekond 14. septembril 1958 uueks perekonnapeaks prints Simon Casimiri. Prints Ernst August keeldus valimist tunnustamast, väites, et ta on jätkuvalt seaduslik perekonnapea. Ta suri 13. juunil 1990. Ernst Augusti poeg Friedrich Wilhelm jätkab tema trooninõudlust, kuigi on sündinud enne oma vanemate abielu.

Prints Simon Casimir suri 9. detsembril 1980. Prints Armin suri 20. augustil 2015  ning Lippe vürstliku perekonna peaks sai tema poeg Stephan.  

## Viited
Armin Prinz zur Lippe

**Armin Leopold Ernst Bruno Heinrich Willa August Prinz zur Lippe** (Lippe prints **Armin**; 18. augustil 1924 Detmold, Weimari vabariik – 20. august 2015 Detmold, Saksamaa Liitvabariik) oli Lippe vürstliku perekonna pea (titulaarne Lippe vürst).

Ta oli viimase Lippe vürsti Leopold IV noorim poeg.
Charles Volmer

**Charles Didrich Volmer** (30. august 1898 Rapla vald, Harjumaa – 24. detsember 1944 Dresden) oli eesti farmatseut.

Osales Vabadussõjas, 1922–1925 oli Tartu Ülikooli rohuteaduse kuulaja, lõpetas 1925 *[[cum laude]]*, mag. pharm. 1926 (Eestis müüdava tee väärtusest).

1926–1927 Jõgeva apteegi juhataja, 1927–1933 Tartu Ülikooli apteegi abijuhataja ja juhataja. 1939–1940 Kohtuliku Ekspertiisi Instituudi abidirektor. 

1944. aastal põgenes Saksamaale.

## Kirjandus
*Album Academicum Universitas Tartuensis 1918–1944. III köide. Tartu, 1994. lk. 473.
Digiteerimine

**Digiteerimine** ehk **digimine** on füüsilise objekti või analoogmaterjali (kunstiteos, helisalvestis, kaart, kiri, kolmemõõtmelised objektid vms) digitaalsele kujule viimine. Selle käigus teisendatakse analoogobjekt digitaalseks signaaliks, 1-de ja 0-de jadaks, mis on arvutile loetav.

Digiteerimise kontekstis kasutatakse ingliskeelsetes tekstides mõisteid "skaneerimine" (*scanning*) ja digiteerimine (*digitizing*). Skaneerimisest räägitakse pigem pildiliste, graafilisi analoogmaterjalide teisendamise tähenduses, digiteerimine tähendab aga igasuguse analoogmaterjali, ka video ja heli viimist elektroonilisse vormi. Seega digiteerimine on üldisem mõiste kui skaneerimine.

Digiteerida saab kontaktsete ja mittekontaktsete meetoditega. Kontaktse meetodi korral puudutab originaal skanneri skaneerimisklaasi ja seega ei ole see kasutatav õrnade materjalide digiteerimisel. Mittekontaktse meetodi korral on (enamasti digitaalse) kaamera lääts digiteeritavast materjalist eemal ega puuduta seda.

Digiteerimise tulemusena saadakse analoogobjektist digitaalne kujutis raster- (skaneerimisel, pildistamisel) või vektorvormingus (digitaatori kasutamisel). Samuti on võimalik 3D-mudelite loomine.

Digitaalset teisendamist säilitamise vormina veel ei tunnustata, sest ei ole leitud pikaajalist ja stabiilset kandjat, mille kasutuskestus oleks lähedane juba äraproovitud happevaba paberi või mikrofilmiga.

## Vaata ka
* Säilitamine (arhiivindus)

## Viited
Villem Tamm

**Villem Tamm** on olnud mitme tuntud inimese nimi:
***[[Villem Tamm (mõisavalitseja, 1836–1915)|Villem Tamm]]** (1836–1915) oli Kassaris kutsar ja mõisavalitseja ning Johann Köleri Kaarli kirikus oleva Kristuse fresko modell
***[[Villem Tamm (mõisavalitseja, 1862–1940)|Villem Tamm]]** (1862–1940) oli Auvere mõisa omanik
***[[Villem Tamm (ametnik)|Villem Tamm]]** (1891–1943) oli eesti kaitseväeametnik ja Vabadusristi kavaler
***[[Villem Tamm (tõstja)|Villem Tamm]]** (1912–1973) oli eesti tõstja, mitmekordne Paide rajooni meister, endine politseinik ja represseeritu
***[[Villem Tamm (majandusteadlane)|Villem Tamm]]** (1942–2011) oli Tartu Ülikooli majandusteaduskonna õppejõud
Germán Busch

**Germán Busch Becerra** (23. märts 1904 San Javier – 23. august 1939 La Paz) oli Boliivia sõjaväelane ja poliitik, riigi president aastatel 1937–1939. Enne ametlikku presidendiks saamist oli ta riigi de facto juht alates 1936. aastast, mil korraldas sõjaväelise riigipöörde.

Busch oli tuntud oma rahvuspopulistlike vaadete poolest ning püüdis ellu viia mitmeid sotsiaalseid ja majanduslikke reforme. Tema valitsusaega iseloomustas autoritaarne juhtimisstiil ja katsed vähendada välismaiste korporatsioonide mõju Boliivia majandusele. 

Germán Busch sooritas 1939. aastal enesetapu, olles vaid 35-aastane.

## Viited
Polüvinüülatsetaat

**Polüvinüülatsetaat** ehk **PVA** on sünteetiline polümeer, mille leiutas Fritz Klatte 1912. aastal. Selle keemiline valem on (C4H6O2)n.  Seda ei tohiks segamini ajada polüvinüülalkoholiga, mida samuti nimetatakse PVAks.

## Kasutus

PVA vesiemulsiooni kasutatakse laialdaselt poorsete materjalide jaoks mõeldud liimina. PVA liimid jaotatakse valgeks ja kollaseks liimiks. Kollane liim on lühema säilivusajaga, kuid niiskuskindlam, samas pole ükski PVA liim täiesti veekindel. Külmumise korral muutub PVA liim kasutuskõlbmatuks. PVA liim on veepõhine ning seda saab maha pesta sooja seebiveega, see on kahjulik ainult allaneelamisel ega erita mürgiseid aure. Liim kuivab kõige paremini toatemperatuuril, ventileeritult ja surve all.

## Tootmine

Tööstuslikult toodeti PVAd alguses, lisades etaanhapet atsetüleenile koos elavhõbedasoolaga.
Fritz Klatte

**Fritz Klatte** (28. märts 1880 Diepholz – 11. veebruar 1934 Klagenfurt) oli saksa keemik.

Fritz Klatte leiutas 1912. aastal polüvinüülatsetaadi.

Haigestus 1917. aastal tuberkuloosi ja suri sanatooriumis.

## Välislingid
*Fritz Klatte Deutsches Kunststoff Museum lehel
PVA

**PVA** on mitmetähenduslik lühend, mis võib tähendada:
***[[polüvinüülatsetaat]]**, liimina kasutatav polümeer
***[[populatsiooni elujõulisuse analüüs]]** (inglise **''p**opulation **v**iability **a**nalysis*)
**'polüvinüülalkohol'''
*P.V.A., Eesti ansambel
Rahuleid Kask

**Rahuleid Julius Max Kask** VR II/3 (4. detsember 1898 Nõva mõis, Harjumaa – 5. märts 1962 Indianapolis) oli eesti insener.

Osales Vabadussõjas, lõpetas Berliini Tehnikaülikooli. 4. juulil 1936 valiti ta aktsiaseltsi "Telliskivitehased" juhatuse esimeheks. 1939–1940 Riigi Ehitusettevõtte "Ehitaja" direktor.

1944. aastal põgenes Kask Saksamaale, 1949. aastal siirdus ta USA-sse.

## Kirjandus
*Album academicum universitatis Tartuensis, II käide, Tartu 1994, lk. 25.
Ylle, Culle, Env, Muntelene, Tappete, Yalde, Melete ja Cake

**Ylle**, **Culle**, **Env**, **Muntelene**, **Tappete**, **Yalde**, **Melete** ja **Cake** olid Saaremaa maavanemad (*seniores terrae*), kes sõlmisid 27. augustil 1255 Saare-Lääne piiskopi esindaja, Liivimaa ordumeistri Sangerhauseni Annoga rahulepingu. Neil oli ühine pitsat. Muid andmeid pole nende kohta säilinud.

Kairit Henno kohaselt on saarlaste nimed ilmselt laenud alamsaksa ja friisi keeltest, kus kasutati sarnaseid nimesid (*Ylle* – Yle, Ylo, Yltje, Ylje; *Culle* – Kolle, Kole; *Env* – Eno, Enno, Heno; *Muntelene* – Munte, Munt, Mynt, Moontie, Monte; *Tappete* – Tabbe, Tabbinthie, Tabicke, Taepke; *Yalde* – Jalt, Jalte, Jaldert; *Melete* – Mele, Melef, Melis; *Cake* – Kaeke, Keke, Kekke).

## Viited

## Kirjandus
* Jüri Uluots. Eestlaste lepingud võõrastega XIII sajandil. Rooma 1975.
Karl Saarmann

**Karl Theodor Saarmann** (19. jaanuar 1893 Tallinn – 2. aprill 1948 Tallinn) oli Eesti õigusteadlane, riigikohtunik.

## Elulugu
Karl Theodor Saarmann oli kaupmehe poeg.

1910 lõpetas Saarmann Tallinnas Nikolai Gümnaasiumi. 1911–14 õppis ta Peterburi Ülikoolis, 1918 ja 1920-22 Tartu Ülikoolis, kus 1922 lõpetas õigusteaduskonna.

1914–1917 võttis ta ohvitserina osa Esimesest maailmasõjast. 23. novembril 1918 nimetati ta Tallinnas kohtu-uurijaks. 1918–1921 oli ta Tallinnas kohtu-uurija ja kohtunik, 1921–1923 Kohtuministeeriumi nõunik, 1923–1935 Kohtupalati liige, 1925–1930 ühtlasi Tartu ülikooli kriminaalõiguse ja -protsessi õppejõud 1930–35 kriminaalõiguse professor (alates 1926. aastast erakorraline professor, alates 1931. aastast korraline) professor), 1935–1940 Riigikohtu liige (riigikohtunik).

Karl Saarmann oli Rahvuskogu liige ja Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku konsistooriumi assessor.

1940. aastal töötas Tallinnas Kunstsarve Tehases. 1941–1944 oli ta mobiliseerituna esialgu Eesti laskurkorpuse tagavarapataljonis, hiljem Komis õpetaja, 1944–1948 Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu osakonnajuhataja, 1946–1948 ka Eesti NSV Kohtu Rahvakomissariaadi kodifikatsiooniosakonna juhataja ja Tallinna Juriidilise Kooli õppejõud.

Saarmann avaldas töid kriminaalõiguse alalt. 2002 paigaldati ta kodumajale Tallinnas Paldiski maanteel mälestustahvel ja asutati Karl Saarmanni Selts.

## Teoseid
* Kriminaalõigus. Üld- ja eriosa. Tartu, 1930, 1935
* Kriminaalseadustiku maksma panemise seadus. // XII õigusteadlaste päeva protokollid. Tartu, 1933
* Kriminaalseadustik koos maksmapanemise seaduse ja distsiplinaarseadustikuga (kaasautor K. Matto). Tallinn, 1934
* Kriminaalseadustik. Kommenteeritud väljaanne (kaasautor K. Matto). Tallinn, 1937
* Kutsete osa uue põhiseaduse järgi. Uus Eesti, 16. veebruar 1938, nr. 46, lk. 7.

## Viited

## Kirjandus
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944. I–III. Tartu, 1994, kd II, lk 56, lk 754
* Eesti entsüklopeedia, kd 14, lk 450
* Tartu ülikooli ajalugu: kolmes köites. Tallinn, 1982, kd III, lk 108
* Ambach, G. Eesti kriminaalõiguse korüfee Karl Saarmann (1893–1948). // Akadeemia Nord Toimetised 19 (2003) lk 47
* G. Ambach. Eesti kriminaalõiguse arenguteed. Kolmveerand sajandit esimese kriminaalseadustiku vastuvõtmisest. // Juridica (2004) 3, lk 151–160
* Ambach, G. Karl Saarmanni elu ja tegevus pärast 1940. aasta suvist pööripäeva. Karl Saarmanni juriidilise raamatukogu käekäik. // Akadeemia Nord Toimetised 28 (2005)
* Ambach, G. Karl Saarmann kui Eesti kriminaalõiguse formeerija ja arendaja. Tallinn, 2006
Kawe Plaza

**Kawe Plaza** ehk **Kawe maja** on hoone Tallinna kesklinnas aadressil Pärnu maantee 15. 

Hoone valmis 30. oktoobril 1998. Hoone üldpind on 6420 ruutmeetrit, millest keldrikorrustel asub 1320 ruutmeetrit. 

Hoone projekteeris eesti päritolu Kanada arhitekt Henno Sillaste. Ta sai ühe omaniku Karl G. Wellneri kommivabrikandist vanaisa auks nimeks Kawe Plaza.  

Hoones asub Swedbanki kontor ja advokaadibüroo Luiga Mody Hääl Borenius. 

## Viited

## Kirjandus
* Kawe Plaza sai büroohoone ehitusloa Palace’i vastu - Postimees, 5. juuni 1997.
* Büroohoone Kawe Plaza sai nurgakivi - SL Õhtuleht, 21. august 1997.
*Vabariigi President Kawe Plaza avamisel Tallinnas 30. oktoobril 1998
*Triin Ojari, Kawe Plaza Tatari tänaval, Eesti Päevaleht, 14. november 1998
*Liivalossist Kawe Plazani - detsember 1998.
Martin Christian Luther

**Martin Christian Luther** (26. aprill 1883 Tallinn – 12. märts 1963 München) oli suurtööstur Eestis.

## Elukäik
Lõpetanud Tallinna Reaalkooli, sai Martin Christian Luther Vineeri- ja mööblivabriku AS A. M. Lutheri omanikuks ja direktoriks pärast isa Christian Wilhelm Lutheri surma 1914. aastal ning oli selles ametis kuni 1939. aastani. M. C. Luther osales veel mitmete ettevõtete asutamises (Eestimaa Tööstus- ja Kaubanduspank) ja juhtimises (tubakatööstus AS Laferme, lennuühing AS Aeronaut) ning oli kaua Eesti Vabrikantide Ühisus esimees. 

Martin Christian Luther osutus valituks 31. mail 1923 kogunenud Riigikogu II koosseisu Saksa-Balti Erakonda ridadest, aga ta astus tagasi juba 27. septembril 1923. Martin Luther oli Eesti Panga nõukogu liige ja Kaubandus-Tööstuskoja suurtööstuse sektsiooni esimees. Martin Christian Luther oli lisaks AS Tormolen & Ko revisjonikomisjoni liige (1935), Inglismaal asunud Venesta Ltd üks omanikke ja direktor, Balti Puuvilla Ketramise ja Kudumise Vabriku AS-i juhatuse liige (aastani 1939), AS G. Scheel ja Ko panga nõukogu liige, Eesti Rotary klubi charterliige, Eesti Autoklubi liige.

Kolis märtsis 1940 ümberasujana Saksamaale, 1941–1944 oli taas Eestis, 1944. aastal naasis Saksamaale, suri Münchenis.

## Päranduse tagastamine
Martin Lutheri pojanaine Dorothea Luther ja pojapoeg Yens Marsen Luther üritasid Eestis tagasi saada Lutheri vabriku järeltulija Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku kinnistut, mille oli erastanud Pjotr Sedini ja Ülo Pärnitsa firma AS Marlekor. Yens Marsen Luther pakkus erastamishinnast kaks korda kõrgemat hinda, kuid siiski lõppes vaidlus kohtuvälise kokkuleppega, mille kohaselt Sedini ja Pärnitsa AS Marlekor maksis Lutherile kolm miljonit krooni valuraha.

Kuusalu vallas asuva maa tagastamisprotsessis aga esitas Dorothea Luther kaebuse kohtusse Harju maavalitsuse vara tagastamise komisjoni kohta, kes oli keeldunud Kuusalu vallas asuva maa tagastamisest. Oma esindajaks kohtus valis D. Luther Eesti Advokatuuri vandeadvokaat Viktor Kaasiku, vaidlus lõppes Riigikohtus D. Lutheri lüüasaamisega, kuid hiljem selgus, et teda Riigikohtus esindanud Viktor Kaasik sai vaidlusaluse maa endale. Kaasik sai küll selle eest advokatuuri aukohtus noomida, ent maad see Lutheritele tagasi ei toonud. Ka jäid Lutheritel tagasi saamata kinnistud Tallinna vanalinnas Suur-Karja tänavas, millest ühel asub Ivo Nikkolo kauplus ja teisel, mis hoonestati uuesti Nõukogude ajal, ning kus asub Domina Inn City hotell.

## Isiklikku
Tema isa oli tööstur Christian Wilhelm Luther, onu Carl Wilhelm Luther oli tööstur, onu Johannes Heinrich Luther oli Kadrina ja Narva Johannese koguduse õpetaja, onu Ferdinand Justius Luther oli Emmaste Immanueli koguduse esimene õpetaja, Käina Martini koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetaja. Onupoeg Ralf Johannes Ferdinand Luther oli Kuusalu Laurentsiuse koguduse ja Tartu Ülikooli koguduse (saksa pihtkonna) õpetaja. Vanaisa Aleksander Martin Luther oli kaupmees ja Tallinna raehärra, vanaonu Johann Christian Luther oli Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja.

## Vaata ka

* Lutheri vabrik
* Eesti mööbli ajalugu

## Viited

## Välislingid
*
Glogeri reegel

**Glogeri reegel** on ökogeograafiline reegel, mille kohaselt soojas ja niiskes kliimas elavad püsisoojased loomad on enamasti tumedamat värvi kui nende külmas ja kuivas kliimas elavad sugulased. See on seotud enama melaniiniproduktsiooniga soeniiskes kliimas, millega kaasnevad punakaspruunid toonid, ning vähemaga kuivas, millega kaasnevad hallikad toonid.

Reegel on saanud nime saksa zooloogi Constantin Wilhelm Lambert Glogeri järgi. Gloger avaldas selle reegli 1833.

Glogeri reegli üheks erandiks on rebase liigisisene varieeruvus (põhjapoolseis populatsioonides on värvus neil intensiivsem).

## Vaata ka
*Bergmanni reegel
*Alleni reegel

## Viited
.
Foogt

**Foogt** (saksa k. *Vogt*, ladina k. *ad vocatus* – ’abiks kutsutu’) oli feodalismiaegne kõrgem haldusametnik ja kohtunik. 

Foogt oli keskajal Lääne-Euroopas ja Baltimaades piirkonna kõrgeim haldusametnik (algselt maahärra esindaja) ja kohtunik, foogtikohtus. Foogt oli ka keskaegne kirikut või kloostrit kohtus esindav ja selle vara valitsev ametnik. Foogt oli ka maahärra esindajast madalam ametnik, näiteks turufoogt.

Saksa ordu hierarhias oli foogt madalam amet kui komtuur. Foogt tegeles peamiselt ordu võimu all olnud kohalike elanikega: kogus neilt makse ja lahendas nende tüliküsimusi. Foogte kutsuti tavaliselt paikkonna või põliselanike hõimunime järgi.

## Vaata ka
*Foogtkond
*Lossifoogt, foogtikohus
*Linnafoogt

## Viited
Constantin Wilhelm Lambert Gloger

**Constantin Wilhelm Lambert Gloger** (17. september 1803 – 30. detsember 1863) oli saksa zooloog ja ornitoloog. 

Uurides loomade pigmentatsiooni geograafilisi seaduspärasid, sõnastas ta oma 1833. aasta töös Glogeri reeglina tuntuks saanud bioloogilise reegli.
Valdemar I

**Valdemar I** ehk **Waldemar I** ja **[[Valdemar]]i** (Waldemari) nime all on tuntud mitu valitsejat:
* Valdemar Knutsson ehk Valdemar I Suur oli Taani kuningas
* Valdemar I oli Rootsi kuningas
* Waldemar I oli Anhalti vürst
* Waldemar oli Brandenburgi markkrahv
* Waldemar oli Rostocki vürst

* Schleswigi hertsog (u 1152–1154) Valdemar I oli samanimeline Taani kuningas Valdemar I
* Valdemar I nime kannab Skandinaavia saagades ka Kiievi suurvürst Vladimir Püha.

## Vaata ka
* Woldemar I
*Valdemar II (täpsustus)
Carl Wilhelm Luther

**Carl Wilhelm Luther** (eesnimi ka **Karlos**, **Carlos** või **Karl**; 5. juuli 1859
Tallinn — 10. juuni 1903 Berliin) oli baltisaksa tööstur. 

Ta lõpetas 1885 Riia Polütehnikumi masinainsenerina, töötas Peterburis, alates 1887. aastast töötas A. M. Lutheri vabrikus osanikuna ja tehnilise juhatajana. Oli osaühingu "Volta" asutaja ja direktor.

## Isiklikku
Tema isa Alexander Martin Luther oli baltisaksa päritolu kaupmees ja Tallinna raehärra, tema vend Christian Wilhelm Luther (ja ka tema poeg Martin Christian Luther). Poolvend Ferdinand Justius Luther oli Emmaste Immanueli koguduse esimene õpetaja, Käina Martini koguduse õpetaja ja Tallinna Niguliste koguduse ülemõpetaja (tema poeg Ralf Luther oli teoloog ning Kuusalu Laurentsiuse- ja Tartu Ülikooli koguduse (saksa pihtkonna) õpetaja); vend Johannes Heinrich Luther oli Kadrina- ja Narva Johannese koguduse õpetaja.