open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
EgyptAiri lend 804

**EgyptAiri lend 804** (**MS804/MSR804**) oli EgyptAiri lend, reisilennukil Airbus A320-232, mis väljus 18. mail 2016 kell 23:09 (kohaliku aja järgi) Pariisist Charles de Gaulle'i lennujaamast ja pidi jõudma Kairo rahvusvahelisele lennuväljale. Lennuk kadus radariekraanilt Vahemere kohal, 200 kilomeetri kaugusel Egiptusest.

Lennukis oli 56 reisijat, 7 meeskonnaliiget ja 3 turvatöötajat.

## Viited

## Välislingid
* Pariisist Kairosse teel olnud EgyptAiri lennuk kukkus Vahemerre
* EgyptAiri lennuk 66 inimesega pardal kadus teel Pariisist Kairosse
* Kreeka kaitseminister: Egiptuse reisilennuk tegi enne kadumist ebatavalisi manöövreid
Solonets

**Solonets** on mullatüüp, mille pealmine horisont sisaldab rohkesti naatriumi. Esineb metsastepi-, stepi- ja poolkõrbealadel.
Erinevalt solontšakist on solonetsi sooli sisaldav kiht mitte kõige pindmises kihis vaid veidi sügavamal. Pindmises kihis on palju neeldunud naatriumioone, mis jõuavad sinna lessiveerumise teel alumistest kihtidest.

Solonets on selgelt eristuva profiiliga, mis sarnaneb mullahorisondi järjestuselt gleistunud mullaga. A-horisont on hallikas ja sisaldab savijaid lisandeid, 2–20&nbsp;cm paksune. B-horisont on saviga rikastunud ning aluseline ja on iseloomuliku sambalise struktuuriga. pH tõuseb B-horisondis 9 kuni 10ni.

Solonetsil kasvavad iseloomulikud taimekooslused, mis sisaldavad puju ja teisi sügava juuresüsteemiga taimi. Euraasia stepi- ja metsastepivööndis kasvab neil valdavalt stepp-aruhein ja stepirohi.

Nimetus solonets on pärit ukraina keelest, kus see tähistab sooldunud pinnast.

Solonets esineb peamiselt Ukrainas, Kaspia merest idas ja Araali mere ümber asuvatel aladel, Kanadas, Austraalias, Somaalias ja Argentinas. Euroopas esineb seda vähestel aladel Rumeenias ja Austrias Burgenlandis.

Ameerika mullataksonoomias vastavad solonetsile naatriumirikas aridisol ja mollisol.
Sāmiḩ Shukrī

**Sameh Hassan Shoukry** (araabia keeles سامح شكري; sündinud 20. oktoobril 1952 Kairos) on Egiptuse diplomaat ja poliitik. Ta oli 17. juunist 2014 kuni 3. juulini 2024 Egiptuse välisminister.

Ta sündis aastal 1952 Kairos. Ta on lõpetanud aastal 1975 juristina Ain Shamsi Ülikooli.

Ta oli aastatel 2008–2012 Egiptuse suursaadik USA-s.  17. juunist 2014 kuni 3. juulini 2024 oli ta Egiptuse välisminister.
Andrejevka

**Andrejevka** on mitme asula praegune või endine nimi:
***[[Andrejevka (Jamadõ külanõukogu)|Andrejevka]]**, küla Venemaal Baškortostanis Janauli rajoonis Jamadõ külanõukogus
***[[Andrejevka (Dagestan)|Andrejevka]]**, küla Venemaal Dagestanis Derbenti rajoonis Pervomaiski külanõukogus
***[[Andrejevka (Solnetšnogorski rajoon)|Andrejevka]]**, töölisasula  Venemaal Moskva oblastis Solnetšnogorski rajoonis
***[[Andrejevka (Tomski oblast)|Andrejevka]]**, küla Venemaal Tomski oblastis Tšainski rajoonis 
***[[Andrejevka (Ibressi rajoon)|Andrejevka]]** ehk **Entrijel**, küla Venemaal Tšuvaššias Ibressi rajoonis Andrejevka külanõukogus
***[[Andrejevka (Šemurša rajoon)|Andrejevka]]** ehk **Entrijel**, küla Venemaal Tšuvaššias Šemurša rajoonis Šemurša külanõukogus
*...

## Vaata ka
*Andrejevka jõgi
*Andrejevka külanõukogu
Datuk

**Datuk** on traditsiooniline malai aadlitiitel, mis on kasutusel Malaisias, Indoneesias ja Bruneis. See sarnaneb Filipiinide datu'ga.
Koporje linnus

**Koporje linnus** (ka **Koporje kindlus**, vene Копорская крепость) on keskaegne linnus Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis Koporjes. Linnus jääb Koporka jõe kaldale ja Isuri kõrgustiku servale.

Koporje puitlinnus ehitati Liivimaa ordu poolt 1237. aastal ja Koporje kivilinnus ehitati uuesti üles Novgorodi vabariigi aladel 1279. aastal Vladimiri suurvürsti Dmitri Aleksandrovitši korraldusel piirkonna kontrolliks ja kaitseks Saksa ordu lainemise vastu.

Liivi sõjas, Kahekümneviieaastases sõjas ja Põhjasõjas oli linnus mitmeid kordi nii venelaste kui rootslaste käes.

Ingerimaa (Vadja viiendik) ja Käkisalmi lään läks Rootsi valdusse 1617 Ingeri sõja lõpetanud Stolbovo rahulepingu alusel. Stolbovo rahulepinguga sai Venemaa Rootsilt tagasi vene alad, kuid pidi loovutama Rootsile Ingerimaa koos Ivangorodi kindlusega (Jaanilinna), Jaama, Koporje, Nöteborgi kindluse ja Laadogast läänes oleva Laadoga-Karjalaga Käkisalmi lääni, mille tõttu kaotasid venelased täielikult ühenduse Soome lahele ja Läänemerele. Rootsi Ingeri alad moodustati Ingerimaa kubermangu.

1617. aastal rentis kuningas Koporje kindluse koos lääniga võlgade katteks Bogislaus von Rosenile, kellest sai ühtlasi ka selle piirkonna valitseja (*Amtmann*). Lisaks rendi tasumisele tuli Rosenil muuhulgas Koporje kindluses ülal pidada ja relvadega varustada sajamehelist garnisoni. Bogislaus von Rosen oli Kaprio ja Jaama asehaldur aastatel 1620–1636. 1620. aastal pikendati tema rendilepingut piirkonnale ja von Rosen sai rendile ka Jaama ja Jaanilinna läänid ning ta nimetati Kaprio ja Jaama läänide asehalduriks.

Koporje linnus oli Koporje lääni keskus.

2001. aastal võeti linnus Venemaal muinsuskaitse alla.

## Koporje linnusepealike loend
*Loend on mittetäielik*
*1582 Axel Jönsson Kurck (suri 1630)
*1582–1590 Matts Andersson (suri 1590)
*1584–1587 Klas Hermansson Fleming (u. 1550–1616)
*1590, Göran Henriksson Horn 
*Erik Jönsson Husgafvel
*1614 Claes Galle (suri 1643)
*1623 Claes Larsson
*1635 Adam Richard De la Chapelle (suri 1636)
*1637 Thomas Kinnemond (suri 1657)
*1656–1657 Erik Larsson Armfelt (suri 1659) (rootsi k. *kommendant på Koporie fästning*)
*Heinrich Johann von Schulman

## Viited
Lėvuo

**Lėvuo** on jõgi Leedus, Mūsa parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 140 km ja valgla on 1628 km².

Lėvuo algab Kupiškise rajoonist ja voolab läbi Panevėžysi rajooni, seal pöördub jõgi põhja poole ja suubub Pasvalysi rajoonis Mūsasse. Jõe ülemjooksul asub suur paisjärv – Kupiškise meri. Lisaks on jõel veel üks hüdroelektrijaam 9 hektari suuruse paisjärvega. Panevėžysi linna lähistel algab jõest aastal 1930 kaevatud Sanžilė kanal, mis suubub Nevėžise jõkke. Kanali vooluhulk on 3,29 m³/s.

Jõe ülemjooks on maaparandustööde käigus õgvendatud. Lėvuo on seal 5–6 meetrit lai. Allpool on jõgi 16–35 meetrit lai, suurim laius on 42 meetrit. Jõe sügavus on 0,7–3,1 meetrit. Lėvuo org on 400–600 meetrit lai, ülemjooksul 10–15 meetrit sügav. Kallaste kõrgus on 0,7–1,5 meetrit. Jõe lammi laius on 200–300 meetrit. jõgi on keskmiselt 5–10 meetrit lai, suurim laius on 20 meetrit. Minimaalne veehulk jões on 6,5 m³/s, maksimaalne 274 m³/s.

Jões on 29 saart (nende hulka pole arvestatud paisjärvedes asuvad saared). Suurim neist on kahehektarilise pindalaga, kokku on saarte pindala 7,8 hektarit.

Jõe äärde jäävad Kupiškis, Palėvenė, Stirniškiai ja Pasvalys. Jõe ülemjooksu orus on maastikukaitseala, kus Stirniškiai küla lähistel paljandub oru nõlvadel dolomiit.

## Pilte

Ušvės.liežuvis.jpg|Kupiškise meri
Stirniškių_atodanga.JPG|Stirniškiai paljand
Levens ir sanziles santaka.JPG|Sanžilė kanali algus
Lėvuo ir Svalia.JPG|Lėvuo ja Svalia


## Viited

## Välislingid

* Lėvuo jõest
Pyvesa

**Pyvesa** on jõgi Leedus, Mūsa parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab Leedu põhjaosas. Jõe pikkus on 92 km ja valgla pindala on 501 km².

Pyvesa algab Biržai rajoonist, voolab seejärel läände läbi Kupiškise rajooni ja Panevėžysi rajooni, seejärel pöördub põhja poole ja suubub Pasvalysi rajoonis Mūsasse. Esimesed 50 kilomeetrit on jõe säng maaparandustööde käigus õgvendatud.

Jõe org on 500-600 meetrit lai. Kallaste kõrgus on 0,7-1,5 meetrit. Jõe lammi laius on 200-300 meetrit. jõgi on keskmiselt 5-10 meetrit lai, suurim laius on 20 meetrit. Minimaalne veehulk jões on 0,038 m³/s, maksimaalne 86,3  m³/s.

Jõe äärde jäävad  Alizava ja Antašava alev. Jõgi läbib mitut kaitseala.

## Viited

## Välislingid

* Pyvesa jõest
1001 maali, mida elu jooksul peab nägema

**"1001 maali, mida elu jooksul peab nägema"** (inglise keeles "1001 Paintings You Must See Before You Die") on Stephen Farthingi juhtimisel koostatud teos tähelepanuväärsetest maalidest. Raamat ilmus 2006. aastal.

Eesti keeles ilmus teos 2008. aastal kirjastuselt Varrak.

Ainsa Eesti kunstnike maalina on raamatus Konrad Mäe "Maastik punase pilvega". 

## Viited
Binali Yıldırım

**Binali Yıldırım** [binal'ii jõldõr'õmm] (sündinud 20. detsembril 1955 Refahiyes) on Türgi poliitik, 22. maist 2016 kuni 9. juulini 2018 Türgi peaminister ja 12. juulist 2018 kuni 18. veebruarini 2019  Türgi parlamendi esimees. 

Ta on olnud aastatel 2002–2007, 2007–2011 ja 2011–2013 Türgi transpordi, merenduse ja sideminister. Uuesti sai ta Türgi transpordi, merenduse ja sideministriks 24. novembril 2015. 

Aastatel 2016–2017 oli ta ka Õigluse ja Arengu Partei esimees.

Ta sündis aastal 1955 Refahiyes Erzincani provintsis. Ta lõpetas İstanbuli Tehnikaülikooli laevaehitusinsenerina. Aastal 1991 täiendas ta end Malmös Maailma Merendusülikoolis mereohutuse ja keskkonnakaitse alal.

## Vaata ka
* Binali Yıldırımi valitsus
Dumitru Prunariu

**Dumitru Dorin Prunariu** (sündinud 27. septembril 1952 Brașovis) on Rumeenia kosmonaut, insener ja diplomaat, Rumeenia esimene ja seni ainuke kosmonaut.

Dumitru Prunariu lõpetas 1971. aastal Brașovi füüsika- ja matemaatikakallakuga keskkooli ja 1976. aastal Bukaresti Polütehnilise Ülikooli lennundusinsenerina.

Seejärel töötas ta Brașovi lennukitehases Industria Aeronautică Română. Aastal 1977 sai ta Rumeenia õhuväeohvitseride koolist sõjalenduri tunnistuse.

Dumitru Prunariu valiti 1. märtsil 1978 Nõukogude Liidu kosmoseprogrammi Interkosmos teise rühma ning ta alustas koos teiste kosmonaudikandidaatidega väljaõpet Tähelinnas Juri Gagarini nimelises kosmonautide koolituskeskuses. Pärast kolm aastat kestnud treeninguid valiti ta koos vene kosmonaudist komandöri Leonid Popoviga kosmoselaeva Sojuz 40 meeskonda. Kosmoselend algas 14. mail 1981 Bajkongõri kosmodroomilt. Sojuz põkkus päev hiljem kosmosejaamaga Saljut 6. Maale tagasi jõuti 22. mail 1981. Kokku viibis Dumitru Prunariu kosmoses 7 päeva 20 tundi ja 41 minutit.

Aastal 1990 sai Dumitru Prunariu transpordiministeeriumis aseministriks ja Rumeenia tsiviillennundusprogrammi direktoriks. Aastatel 1998–2004 oli ta Rumeenia Kosmoseagentuuri (ROSA) juht. Aastatel 2004–2005 oli ta Rumeenia suursaadik Venemaal. 
Aastal 2007 läks ta õhuvägedest erru kindralmajori auastmes. Aastal 2015 sai ta kindralleitnandi auastme.

Dumitru Prunariu abikaasa on lennundusinsener ja diplomaat. Neil on kaks last.

## Viited

## Välislingid
E-varamu

**E-varamu** on veebivärav, mille vahendusel saab teha otsingut korraga raamatukogudes, muuseumides ja arhiivides. 
Tegemist on erinevaid andmebaase integreeriva, kaasaegsel otsimootoril põhineva portaaliga, mille eesmärk on teha ühest kohast otsitavaks ja leitavaks kogu see vaimuvara, mida Eestis kogutakse ja säilitatakse digitaalselt.

E-varamu on kättesaadav aadressil www.e-varamu.ee.

E-varamu on osa Eesti teaduse 2010. aastal Eesti Vabariigi valitsuse kinnitatud infrastruktuuri teekaardi objektist "Eesti e-varamu ja kogude säilitamine". Eesti e-varamu ja kogude säilitamise taristu eesmärk on tagada võimalikult suure hulga informatsiooni olemasolu ja kättesaadavus digitaalsel kujul ning ennetada teadus- ja kultuuriloolise väärtusega trükiste hävimist ja pikendada nende füüsilist eluiga massneutraliseerimise tehnoloogia kasutuselevõtmisega.

E-varamu portaaliga on liidestatud Eesti avalik-õiguslike ülikoolide raamatukogude digihoidlad (Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu e-teadusraamatukogu ETERA, Tartu Ülikooli Raamatukogu DSpace, Tallinna Tehnikaülikooli Raamatukogu digikogu), Eesti Rahvusraamatukogu DIGAR, Eesti Kirjandusmuuseumi KIVIKE, Eesti muuseumide veebivärav MuIS, Rahvusarhiivi infosüsteem AIS, Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsiumi raamatukogude ühiskataloog ESTER ja artiklite andmebaas ISE (Index Scriptorum Estoniae).

## Viited
Tiiu Maasik

**Tiiu Maasik** (sündinud 5. aprillil 1939) on eesti endine kunsti- ja käsitööõpetaja, õpetaja-metoodik..

Tiiu Maasik on töötanud Lähte Keskkoolis ja Otepää Keskkoolis. Tiiu Maasik on leidnud tunnustust ka kui käsitöömeister ja Eesti rahvuslike käsitöötraditsioonide edasikandja, samuti kui koolimuuseumi juhataja Otepää Gümnaasiumis.

## Tunnustus
* 1981 Eesti NSV teeneline õpetaja 
* 1989 Johannes Käisi preemia 
* 2005 Pärandihoidja (rahvuslike käsitöötraditsioonide edasikandja, tuntud käsitöömeister ja kauaaegne käsitööõpetaja Otepääl) 
* 2007 Ignatsi Jaagu medal

## Viited
Justs Sirmais

**Justs Sirmais** (tuntud ka kui lihtsalt **Justs**; sündinud 6. veebruaril 1995 Ķekavas) on läti laulja.

Ta esindas Lätit 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Heartbeat", mis sai 132 punktiga 15. koha.

## Välislingid
Donny Montell

**Donatas Montvydas** (esinejanimega **Donny Montell**; sündinud 22. oktoobril 1987 Vilniuses) on leedu laulja, kes esindas Leedut 2012. ja 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel.

2012. aastal saavutas Eurovisioonil 14. koha looga "Love Is Blind" ja 2016. aastal saavutas ta 9. koha looga "I've Been Waiting for This Night".
Kornél Pajor

**Kornél Pajor** (1. juuli 1923 Budapest – 18. mai 2016) oli ungari kiiruisutaja.

1949. aastal tuli ta kiiruisutamises maailmameistriks.
Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel

**"Matkateed Narva lähistel ehk Vaivara radadel"** on koduloouurija Virve Orava raamat Narva ümbruse küladest.

Raamat ilmus kirjastuselt Olion 1991. aastal.

Raamatus on kasutatud varem ilmunud kirjandust ja arhiividokumente. Kasutatud kirjandus on välja toodud loeteluna, tekstisiseseid viiteid ei ole.   

## Viited

## Kirjandus
*Hannes Oja. Kolme raamatuga kodukoha uurija. – *[[Vaba Eestlane]]*, 27. mai 1999.

## Välislingid
*Google'i raamat (märksõnade järgi otsides saab lugeda noppeid)
Mare Voog

**Mare Voog** (kodanikunimi 1936. aastani **Helene Perens**, aastast 1937 **Helene Ojamets**; 9. aprill 1911 Peterburi – 29. juuli 2000 Pärnu) oli eesti näitleja.

Mare Voogi isa oli lukksepp, ema õmbleja. Ta lõpetas 1927. aastal õmblejaerialal Pärnu naiskutsekooli. 1928–1932 oli ta Pärnu Töölisteatri näitleja ja 1932–1951 Endla Teatri näitleja. 1951–1954 töötas ta Pärnu Kalakombinaadis. 1954–1965 oli Mare Voog Rakvere Teatri näitleja. Ta mängis Endla lavastustes hiljemgi (1970. aastatel).

## Isiklikku
Mare Voog oli abielus Eduard Ojametsaga, hiljem oli ta Randar Alango elukaaslane.

## Viited
Rising Sun

**Rising Sun** oli Eesti rokkansambel, mis asutati Tallinnas 2007. aastal.

Ansambli asutasid Janno Klausner (kitarr), Mikk Tivas (kitarr) ja Kristjan Aasamäe (trummid). 2007. aasta suvel tuli bändi lauljaks Renek Sui, kuid ta lahkus sama aasta sügisel ning lauljna jätkas Mikk Tivas. 2008. aastal liitus bändiga Erik Öösalu (basskitarr). Esimene salvestatud lugu kandis pealkirja "Stay That Way" ja ilmus 2009. aasta suvel. Raadio 2 valis laulu suve lõpus nädala demoks. Samuti saavutas "Stay That Way" 40. koha 2009. aasta Raadio 2 Aastahiti valimisel, kogudes 85 häält. Teise R2 nädala demo tiitli sai bänd 2010. aasta alguses lauluga "Still Breathing". 2010. aastal võttis Rising Sun osa Noortebändi võistlusest ning jõudis finaali. 2011. aastal katkestas Rising Sun tegevuse. Bändi solist Mikk Tivas osales saates "Eesti otsib superstaari" ning jõudis seal poolfinaali. 

2013. aasta suvel alustati taas aktiivset lindistamist. 2014. aasta kevadel valmis singel "Iialgi", mis valiti Raadio 2-s nädala demoks. Samuti saavutas "Iialgi" 15. koha Raadio 2 aastahiti valimisel 2014. Rising Suni debüütalbum "Seikluste öö" ilmus 01.09.2016.

## Koosseis
### Endised liikmed:
* Kristjan Aasamäe – trummid, taustavokaal (2007–2009)
* Renek Sui – vokaal (2007)
* Margus Neerut – trummid, taustavokaal (2009–2010)
* Erik Öösalu – basskitarr, taustavokaal (2008–2011)
* Kristjan Ojang – trummid, löökriistad, taustavokaal (2010–2011, 2013–2019)
* Jaan Lillepruun – kitarr (2010–2011, 2013–2018)
* Janno Klausner – kitarr, basskitarr, taustavokaal (2007–2010, 2013–2020)
*Mikk Tivas – vokaal, kitarr (2007–2011, 2013–2020)
* Jorma Tulk – kitarr (2019–2020)
* Karl Haavamägi – Trummid, löökriistad  (2019–2020)

### Ajajoon

## Singlid
* "Stay That Way" (2009)
* "Letting Go" (2009)
* "Still Breathing" (2009)
* "Iialgi" (2014)
* "Varjuna kõnnin su ees" (2014)
* "Reeturlik pilk" (2015)
* "Kolm musta kassi" (2016)
* "Seikluste öö" (2016)
* "Nii jälle riskin" (2016)
*"Sada kurja hinge" (2019)

## Albumid
* "Seikluste öö" (2016)
Bessaraabia metropoolia

**Bessaraabia metropoolia** (rumeenia *Mitropolia Basarabiei*) on üks kahest Moldovas tegutsevast õigeusu kirikust (teine on Vene Õigeusu Kiriku jurisdiktsioonis tegutsev Moldova Õigeusu Kirik). Metropooliale alluvad ka mõned Ukraina aladel tegutsevad rumeenlaste kogudused, mis on põhjustanud konflikte Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirikuga.

Bessaraabia metropoolia on Rumeenia patriarhi kanoonilises jurisdiktsioonis tegutsev  autonoomne kirik. Selle eestseisjaks on Bessaraabia metropoliit.  Kiriku liturgiliseks keeleks on rumeenia keel.

Bessaraabia metropooliale alluvad Chișinău peapiiskopkond ja kolm piiskopkonda: Dubăsari ja kogu Transnistria piiskopkond, Lõuna-Bessaraabia piiskopkond ning Bălți piiskopkond. Kiriku eestseisja on alates 1989. aastast metropoliit Petru. Bessaraabia metropoolia teenindab kolmandikku Moldova õigeusklikest elanikest. Kirikul on 117 kogudust  Moldovas ja 3 Ukrainas.

## Ajalugu

Bessaraabia Metropoolia moodustati pärast seda, kui Esimese maailmasõja tagajärjel piirkond Rumeeniale kuuluma hakkas. Metropoliidi staatuse sai toona Chișinău peapiiskop. Toona oli tegemist mitteautonoomse metropooliaga Rumeenia Õigeusu Kiriku koosseisus. Metropoolia likvideeriti aastal 1940, mil Nõukogude Liit piirkonna annekteeris. Kiriku varad kas konfiskeeriti või siis anti üle Vene Õigeusu Kirikule. Alanud teise maailmasõja tõttu tegutses metropoolia reaalselt siiski aastani 1944, laiendades oma tegevust Dnestri-tagustele aladele.

Aastal 1992 eraldus osa kogudusi autonoomia saavutanud Moldova Õigeusu Kirikust ja taastas Bessaraabia metropoolia. Aastal 1995 muudeti Bessaraabia metropoolia autonoomseks kirikuks. Moldova võimud takistasid metropoolia registreerimist ja nii registreeriti see ametlikult alles aastal 30. juunil 2002, pärast seda, kui metropoolia oli vabariigi võimud kohtusse kaevanud. Ühtlasi mõisteti metropooliale 20 000 euro suurune valuraha.

Aastal 2007 otsustas metropoolia oma tegevust Moldovas laiendada ja alustada tegevust Odessa oblastis. Vene Õigeusu Kiriku metropoliit Kirill (hilisem Moskva patriarh) nimetas seda sammu õigeusklike ühtsuse rikkumiseks ja sammuks, millel on oma tagajärjed. Rumeenia Õigeusu Kiriku seisukoht selles küsimuses on, et mõlemad kirikud peaks vennalikult koos eksisteerima ja koostööd tegema, lähtudes tarkusest ja realistlikest kaalutlustest, nii territoriaalsetest kui ka etnilistest printsiipidest, nii nagu õigeusu kiriku diasporaa vaimulikus teenindamises on kokku lepitud.

Kuigi hiljem kaitses Moldova ülemkohus Bessaraabia metropoolia tegutsemisõigust Moldova aladel, astus president Vladimir Voronin selle vastu välja ja proovis aastal 2008 mitmeid metropoolia vaimulikke maalt pagendada. Bessaraabia metropoolia pöördus kaitset otsides Euroopa Nõukogu poole, kus saavutas riigi üle võidu. Sama aasta 21. jaanuaril andis aga Aleksius II Voroninile autasu "Silmapaistva tegevuse eest õigeusklike rahvaste ühtsuse kindlustamisel".

## Viited
Moldova ja Bukoviina metropoolia

**Moldova ja Bukoviina metropoolia** (rumeenia *Mitropolia Moldovei și Bucovinei*) on üks kuuest Rumeenias asuvast Rumeenia Õigeusu Kiriku metropooliast. Selle eestseisja on Moldova ja Bukoviina metropoliit. 

Metropooliale alluvad Iași peapiiskopkond, Dubăsari ja kogu Transnistria piiskopkond, Suceava ja Rădăuți peapiiskopkond, Romani ja Bacau peapiiskopkond ning Huși piiskopkond. Kiriku eestseisja on alates 2008. aastast metropoliit Teofan Savu.

Metropoolia moodustati 1386. aastal ja 1401. aastal tunnustas seda ka Konstantinoopoli patriarh. 1872. aastal ühines see Valahhia metropooliaga, pannes aluse Rumeenia Õigeusu Kirikule.

## Viited
Lea Kikas

**Lea Kikas** (eesnimi ka **Liina**; neiupõlvenimi **Lepik**; 13. november 1887 Taevere vald – 1. veebruar 1995 Tallinn) oli Eesti ooperilaulja (sopran).

Ta sündis mõisateenijate peres. Ta õppis Suure-Jaani kihelkonnakoolis. Laulmist õppis ta Ludmilla Hellat-Lemba ja Nikolai Sternbergi juures. Aastast 1910 oli ta tegev näitlejana, osaledes Lootuse ja Pandorini seltsi teatritrupis. 1917–1918 oli ta Tallinna saksa teatri koorilaulja. Aastast 1918 laulis ta Estonia teatris ja oli sealsamas ka näitleja; 1929–1944 oli sealsamas suflöör.

## Isiklikku
Ta oli abielus Aleksander Kikasega.

## Viited
Siim Raie

**Siim Raie** (sündinud 2. septembril 1977) on Eesti riigiametnik.

Ta lõpetas Kiviõli 1. Keskkooli, sai ärijuhtimise bakalaureusekraadi EBSist ning magistrikraadi Eesti Kunstiakadeemiast muinsuskaitse ja konserveerimise erialal.

Siim Raie töötas 1995. aastast Eesti Kaubandus-Tööstuskojas, 2002–2011 selle peadirektorina. Aastail 2011–2015 oli ta Vabariigi Presidendi Kantselei direktor.

2015. aastast kuni 2021. aasta lõpuni oli ta Muinsuskaitseameti peadirektor.

## Tunnustus

*2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2006 Portugali Vabariigi teeneteordeni medal
*2008 Belgia Kuningriigi Leopold II ordeni komandör
*2009 Läti Kolme Tähe orden, V klass
*2011 Eesti Kaubandus-Tööstuskoja I klassi aumärk
*2012 Malta Vabariigi teeneteorden
*2013 Leedu Teeneteordeni komandöririst
*2013 Saksamaa Liitvabariigi teeneteordeni Suur teeneterist tähega
*2014 Poola Vabariigi teeneteordeni komandöririst tähega
*2014 Soome Lõvi Rüütliordu suurrist
*2014 Norra Kuningliku teeneteordeni suurrist

## Viited
Eduard Ojamets

**Eduard Ojamets** (kuni 1936. aastani **Eduard Oidermann**; 2. veebruar 1908 Pärnu – 27. märts 1991 Pärnu) oli eesti näitleja.

Eduard Ojamets oli pärit põllutöölise perekonnast. Ta omandas alghariduse. Töötas aastatel 1924–1943 Pärnus lukksepana. Osales 1931–1940 Endla operetikooris ja sõnalavastustes, oli 1940–1945 samas näitleja ja valgustaja. 1945–1956 viibis represseerituna Krasnojarski krais. Hiljem töötas lukksepana ja laevaremontijana.

## Isiklikku
Alates 1937. aastast oli Eduard Ojamets abielus Mare Voogiga.

## Viited
Henn Aare

**Henn Aare** (kodanikunimi **Hermann Andreesen**; 27. juuni 1909 Sindi – 12. veebruar 1945 Neuhammer) oli eesti näitleja, laulja (tenor) ja lavastaja.

Henn Aare oli pärit puusepa perekonnast. Ta lõpetas 1924. aastal Pärnu 9. Algkooli, laulmist õppis Karl Otsa juures. Alustas teatriteed 1926. aastal Endla operetikooris, oli 1929–1931 samas näitleja. 1931–1932 oli ta Ugalas, 1932–1942 Endlas ja 1942–1944 Estonias näitleja ja operetilavastaja. Mobiliseeriti 1944. aastal Saksa sõjaväkke, langes haavatuid abistades Neuhammeri (tollane Saksamaa, praegu Poola) õppelaagri lahinguis.

## Viited
Christian Kern

**Christian Kern** (sündinud 4. jaanuaril 1966 Viinis) on Austria poliitik, Austria Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Ta oli 17. maist 2016 kuni 18. detsembrini 2017 Austria liidukantsler.

Ta sündis aastal 1966 Viinis, ta kasvas üles Simmeringi linnaosas. Ta lõpetas Viini Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse alal.

Aastal 1989 asus ta tööle majandusajakirjanikuna. Aastal 1991 asus ta tööle Austria liidukantsleri kantseleisse, ta oli riigisekretär Peter Kostelka abi.
Arnold Gjergjaj

**Arnold Gjergjaj** (sündinud 8. oktoober 1984 Gjakovë, Kosovo) on Šveitsi poksija. Ta oli 14-aastane, kui ta pere emigreerus Šveitsi ning ta on hiljem elanud Prattelnis Liestali ringkonnas Baseli maakantonis. Tal on nii Šveitsi kui ka Kosovo kodakondsus.

Gjergjaj oli kokku kolmekordne Šveitsi meister üliraskekaalus (üle 91 kg) aastatel 2002, 2007 ja 2008.

Ta jätkas augustis 2009 poksimist elukutselisena ja on seni (seisuga 21. mai 2016) pidanud 30 kohtumist. Ta on võitnud 29 (neist 21 nokaudiga) kohtumist ja kaotanud 1 (selle nokaudiga) kohtumise. Ta on olnud elukutseliste raskekaalu Šveitsi ja alates 4. oktoobrist 2014 ka Euroopa meister.

## Isiklikku
Gjergjaj avas 23. jaanuaril 2016 oma kodukohas Prattelnis enda poksiklubi ja -kooli "Arnold Boxfit".

## Viited

## Välislingid
*Arnold Gjergjaj lehel ''BoxRec''. Inglise keeles
Eduard East

**Eduard East** (sündinud 11. detsembril 1968) on Eesti poliitik, alates 19. maist 2016 Jõhvi vallavanem.

Eduard East lõpetas Tartu Ülikooli. Ta on töötanud Ida-Viru maakonna sekretärina, Hansaliisingu Ida-Viru esinduse juhina ning oma õigusbüroos. 2009. aastal kandideeris ta edutult Narva-Jõesuu linnapea kohale.

Aastast 2013 töötas ta AS Narva Bussiveod tegevdirektori ja juhatuse liikmena.

Samuti töötas ta lektorina Ida-Virumaa Kutsehariduskeskuses ja Tartu Ülikoolis.

Ta oli SA Narva Aleksandri Kirik juhatuse liige.

Eduard East osales 2013. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel Keskerakonna nimekirjas. Ta kogus 164 häält ja Narva linnavolikokku ei pääsenud.

Detsembris 2013 valiti ta Narva linnapeaks.

Eduard East kuulub 2. jaanuarist 2014 Keskerakonda.

26. novembril 2015. avaldati talle umbusaldust ja tagandati ametist.

2016. aasta mais valiti Eduard Easti Jõhvi valla vanemaks. 

## Viited
Põhja-Transilvaania

**Põhja-Transilvaania** (rumeenia *Transilvania de Nord*, ungari *Észak-Erdély*, saksa *Nordsiebenbürgen*) on ajalooline piirkond tänapäeva Rumeenia põhjaosas, pindalaga umbes  43 591 km<sup>2</sup>.

See ala hõlmab osi ajaloolistest piirkondadest nagu Krisaania, Marmaatia ja Transilvaania. Kuni 1918. aastani (ametlikult 1920. aastani) kuulus piirkond Austria-Ungari koosseisus Ungarile. Trianoni rahulepinguga anti see ala 1920. aastal Rumeeniale.

Teise Viini arbitraaži tulemusel andsid Saksamaa ja Itaalia surve all 30. augustil 1940 Põhja-Transilvaania ajutiselt tagasi Ungarile. 

1944. aastal vallutasid ala Rumeenia ja Nõukogude Liidu väed. 1947. aasta Pariisi rahulepingu alusel kinnitati Põhja-Transilvaania kuuluvus Rumeeniale, mille koosseisu see kuulub tänapäevani.
Hilda Reimann

**Hilda Reimann** (11. veebruar 1898 Narva – 19. juuni 1969 Surju) oli eesti näitleja.

Hilda Reimanni vanemad olid töölised. Ta lõpetas 1912. aastal Narva Tütarlastekooli, õppis 1914–1918 Petrogradi Kunstikoolis ja töötas tikkijana. Oli 1923–1940 Pärnus käsitööäri omanik, 1941–1944 näiteringi "Puhkus ja elurõõm" ja kodumajanduse ringi juht. Aastatel 1944–1956 oli Hilda Reimann Endla näitleja.

## Viited
Čavusy

**Čavusy** (transkribeerituna **Tšavussõ**, poola keeles *Czausy*, leedu keeles *Čavusai* või *Čiausai*) on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Čavusy rajooni halduskeskus. Čavusy asub Mahiloŭ linnast 41 kilomeetri kaugusel Basja jõe kaldal. Linna läbib Kryčaŭ ja Mahiloŭ vaheline raudtee.

Haridust annavad kaks keskkooli, internaatkool, spordikool ja kunstikool. Linnas on kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Linnas on toiduainetetööstus, seal töödeldakse ka lina ja valmistatakse ehitusmaterjale.

Geograaf Vadzim Žučkieviči arvamuse kohaselt tuleneb linna nimi vanast valgevene sõnast *чавус*, mis tähendas madalaima astme väepealikku, vahel ka lihtsalt vaest šlahtitšit. Teise seisukoha kohaselt asutasid linna mustlased, nende keeles tähendas sama sõna hõlsti.

Vaatamisväärsusteks on koduloomuuseum ja osaliselt säilinud vanalinn. Nõukogude ajal hävitati sealne raekoda ning ajaloolised katoliku ja õigeusu kirikud.

## Ajalugu

Linna on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1581, toona asus seal Чавусавічы küla. Aastal 1604 sai asulast linn. 12. augustil 1634 kinnitas Władysław IV Waza linna vapi. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas linn kuuluma Viciebski vojevoodkonda ja Orša maakonda. 

Uputuse ajal hõivasid Moskva väed kiiresti linna ja aastal 1656 sai sellest kasakate väesalga peakorter. Seal asunud vägede ülesandeks oli laastata Navahrudaki vojevoodkonda ja hankida sealt orje. Poola väed vabastasid linna aastal 1660. Linna laastati ka Põhjasõja ajal, mil selle aastal 1708 hõivasid Rootsi väed. Pärast sõda linn taastus, 1770. aastatel peeti seal igal aastal laata.

Poola jagamisel läks Čavusy aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi maakonda. Aastal 1778 kinnitati plaan, mille kohaselt tuli linn renoveerida, uue alguse tähiseks kinnitasid võimud ka linna uue vapi (see on kasutusel ka tänapäeval). Aastast 1803 on teada, et linnas oli neli kirikut, seal tegutses ka karmeliitide klooster. Aastal 1825 oli linnas kirikuid juba viis, seal peeti kaks korda aastas laata.

Linnas oli ka juutide kogukond. Čavusys oli kaks sünagoogi ja seitse juutide palvemaja. Aastal 1881 avati linnas telegraafijaam. Aastast 1904 on teada, et linnas tegutses trükikoda, seal oli 41 tööstusettevõtet ja aastas peeti neli laata. 

Aastal 1924 läks Čavusy Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1931 valmis raudtee ja kesklinnast 5 kilomeetri kaugusel avati Čavusy raudteejaam (tänapäeval kuulub administratiivselt linna alla). Aastal 1941 hõivasid linna Saksa väed, kes hukkasid 675 linnas elanud juuti.

## Pilte


ChausyBusStation.JPG|Autobussijaam
Train station in Chausy.jpg|Raudteejaam
ChausyVokzal.JPG|Veetorn


## Tuntud elanikke
*Sergei Novikov – valgevene laskesuusataja
*Leŭ Manievič – Nõukogude sõjaväelane
*Pavel Emdin – vene neuropatoloog
*Uładzimier Kudrevič – valgevene kunstnik
*Jurka Lavonny – valgevene luuletaja
*Vladimir Andrejenkov – vene kunstnik

## Viited

## Välislingid

*Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
*Fotod linnast
*Linn Poola geograafilises sõnastikus
*Linn YouTube'is
Kira Muratova

**Kira Muratova** (ukraina Кіра Георгіївна Муратова; vene Кира Георгиевна Муратова; neiupõlvenimi **Kira Korotkova**; 5. november 1934 Soroca – 6. juuni 2018 Odessa) oli ukraina filmilavastaja ja stsenarist.

Õppis Moskva Riiklikus Ülikoolis filoloogiat ja seejärel, aastatel 1954–1959 filmilavastamist VGIK-is, kus ta õppis Sergei Gerassimovi meistriklassis. 

Aastal 1961 asus tööle režissöörina Odessa filmistuudios. 

## Tunnustus
*1990 – Berliini filmifestivalil parima režissööri auhind Hõbekaru filmi "Asteeniline sündroom" eest
*1999 – Vürst Jaroslav Targa V järgu orden 
*1999 – Berliini Kunstide Akadeemia poolt välja antav kunstiauhind
*2015 – Kiievi rahvusvahelise filmifestivali Molodist auhind panuse eest maailma filmivaramusse

## Filme

## Välislingid
*
*Annika Koppel: "Kira Muratova häälestatud maailm"
Petru (Păduraru)

**Petru (Păduraru)** (kodanikunimega **Ion Păduraru**; sündinud 24. oktoobril 1946 Țigancas) on Moldova õigeusu vaimulik. Ta on 3. oktoobrist 1995 Bessaraabia metropoliit.

Ta sündis aastal 1946 Țigancas, praeguse haldusjaotuse järgi Cantemiri rajoonis. Ta lõpetas oma kodukohas keskkooli. Aastatel 1964–1966 teenis ta Nõukogude armees. Aastal 1967 astus ta Odessa vaimulikku seminari.

29. märtsil 1969 pühitses Odessa ja Hersoni peapiiskop Sergius ta mungaks. 29. detsembril 1970 pühitses Leningradi Vaimuliku Akadeemia rektor, piiskop Meliton ta munkdiakoniks. 23. veebruaril 1973 pühitses Mukatševo ja Užgorodi peapiiskop ta munkpreestriks. Aastal 1986 ülendati ta iguumeniks, 3. detsembril 1989 arhimandriidiks. Aastal 1989 asus ta elama Moldovasse. Aastal 1990 määrati ta Căpriana kloostri eestseisjaks. 20. juulil 1990 määrati ta Bălți ja Fălești piiskopkonna piiskopiks; 1. septembril 1990 pühitses Moskva ja kogu Venemaa patriarh Aleksius II ta Bălți ja Fălești piiskopkonna piiskopiks.

1990. aastate alguses läks piiskop Petru Vene Õigeusu Kirikust üle Rumeenia Õigeusu Kirikusse. 3. oktoobril 1995 sai ta Bessaraabia metropoliidiks.
Olga Šišigina

**Olga Šišigina** (sündinud 23. detsembril 1968 Almatõs) on Kasahstani kergejõustiklane, tõkkejooksja.

Šišigina võitis 2000. aasta Sydney olümpiamängudel 100 m tõkkejooksus kuldmedali. 1995. aasta maailmameistrivõistlustel Göteborgis võitis ta hõbeda ja 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Edmontonis sai ta pronksmedali.

## Isiklikud rekordid
### Välistingimustes

### Sisetingimustes

## Välislingid
*
Looduslikud kiudained

**Looduslikud kiudained** on kiudained, mis on pärit looduslikest allikatest, nagu taimed, loomad või mineraalid, ja mida saab kasutada ilma neid keemiliselt muundamata. 

Taimedes esinevad tselluloosist ja muudest sarnastest ühenditest koosnevad kiudained. Taimset kiudu saadakse taimede vartest (nt lina, kanep, džuut, manilla), viljadest (kookospähkel) ja seemnetelt (puuvill). Taimne kiud, eelkõige puidutselluloosi kujul, on tehiskiu toormaterjal (vt Keemilised kiudained).

Loomsed kiudained on peamiselt valkudest koosnevad karvad. Niisugused kiudained on vill (lammastelt ja kitsedelt, karv kaamelitelt) ja selle alaliigid meriinovill (meriino tõugu lammastelt), mohäärvill (angoora tõugu kitsedelt),  kašmiirvill (kašmiiri tõugu kitsedelt) ning angooravill (angooraküülikutelt). Eriline loomne kiudaine on siid (siidiusside kookonitelt), erandlikult kasutatakse ka büssust karbiliigilt *[[Pinna nobilis]]* ja ämblikusiidi.

Orgaaniliste (taimsete ja loomsete) kiudainete kõrval leidub looduses ka anorgaanilisi, täpsemalt mineraalseid kiudaineid, neist tuntuim asbest.

Paljusid looduslikke kiudaineid kasutatakse toorainena paberi- ja tekstiiltoodete valmistamiseks.

Nii inimeste toit kui ka loomasööt sisaldavad kiudaineid. Toidu puhul nimetatakse neid kiudaineteks, sööda puhul ka toorkiududeks.
Ialomița

**Ialomița** on jõgi Rumeenias.

Jõgi saab alguse Bucegi mägedes ja suubub Doonausse Hârșova linna lähedal.

Ialomița pikkus on 417 kilomeetrit ja valgala pindala 10 350 km².

Jõe ääres asuvad Căzănești, Târgoviște, Pucioasa, Slobozia, Țăndărei, Fieni.

## Viited

## Välislingid
Ștefan Luchian

**Ștefan Luchian** (1. veebruar 1868 Ștefănești – 27. juuni 1916 Bukarest) oli rumeenia maalikunstnik, impressionist.

Ta sündis Botoșani maakonnas Ștefăneștis sõjaväelase peres. 1873. aastal kolis perekond Bukaresti. Kunstiõpinguid alustas noor Luchian 1885. aastal Theodor Amani ja Gheorghe Tattarescu juures. 1889. aastal õppis ta paar semestrit Saksamaal Müncheni Kunstiakadeemias. Aastail 1891–1893 elas Pariisis ja õppis Académie Julianis Adolphe William Bouguereau ja Tony Robert-Fleury käe all.

Tema esimene isikunäitus toimus Bukarestis 1890. aastal Cercul artisticu galeriis. Kaks tema teost olid välja pandud 1900. aasta Pariisi maailmanäitusel.

Režissöör Nicolae Mărgineanu on kunstniku elust teinud filmi "Luchian" (1981). Filmi peaosas on Ion Caramitru.

### Galerii

Pilt:Stefan Luchian - Interior.jpg|
Pilt:Stefan Luchian - Anemone (0).jpg|
Pilt:Stefan Luchian - Dupa ploaie.jpg
Pilt:Ștefan Luchian - Primavara.jpg
Grzegorz Turnau

**Grzegorz Jerzy Turnau** (sündinud 31. juulil 1967 Krakówis Poolas) on poola helilooja, pianist, luuletaja, muusikaprodutsent ja laulja.

17-aastaselt võitis Turnau 1984. aasta üliõpilaslaulupeol Krakówis esikoha (Grand Prix). Seejärel töötas ta kabarees Piwnica pod Baranami, kus kirjutas rea populaarseid laule nagu "Znów wędrujemy" ning avaldas 1991. aastal oma esimese heliplaadi "Naprawdę nie dzieje się nic" ("Tõesti, midagi ei juhtu"). Kokku on tal ilmunud 11 plaati, millest ühel ("Cafe Sułtan") on tema versioonid Jeremi Przybora ja Jerzy Wasowski lauludest, ning enamik plaatidest on saavutanud edetabeleis kõrged kohad. 

Turnau loomingule on omased tugev selgesõnaline lüürika ja omapärased helistikke ja harmooniaid kasutav muusika. Heliloomingus kasutab ta peamiselt klaverit (mida mängib ise), saksofoni, viiulit ja mitmesuguseid puhkpille. Tema loomingule on avaldanud mõju Marek Grechuta ja Jan Kanty Pawluśkiewicz, tema stiili on nimetatud "pehmeks džässiks". Turnau osales ka Aleksander Glondyse kontserdil "Ellington po krakowsku" ("Ellington Krakówi moodi"), kus Piwnica pod Baranami tuntud heliloojad esitasid omaenda tõlgendusi Duke Ellingtoni muusikast.
## Välislingid

* Koduleht
Radamla

**Radamla**, transkribeerituna **Radamlja**) on agrolinnake ja endine alev Valgevenes Mahiloŭ oblastis Čavusy rajoonis, Radamla külanõukogu halduskeskus. Asula asub Čavusy linnast 20 kilomeetri kaugusel.

Asulas on keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Asulas on varase rauaaaja asulakoht ja mõisakompleks, millest on säilinud veski. on nime saanud Aleksander Chodkiewiczi järgi, kes oli XVI sajandil selle omanikuks.

## Ajalugu

Radamlat peetakse ühe hüpoteesi kohaselt radiimitšite rahva keskuseks. Aastal 1527 läks sealne loss Zaslavskite valdusse, kaotades oma sõjalise tähtsuse Liivi sõja ajal.

Administratiivselt kuulus Radamla Mstsisłavi vojevoodkonda. Aastaks 1743 asutati alevisse kameliitide klooster.

Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu. Ühtlasi sai alevist küla. Novembriülestõusu tagajärjel aastal 1832 klooster likvideeriti. Aastal 1849 oli asulas kümme maja, seal asusid kõrts ja veski. Aastal 1880 oli Radomlas 25 maja, külas oli kaks õigeusu kirikut ja lisaks veel katoliku kirik, seal tegutses võõrastemaja.

Aastal 1924 läks Radomla Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai külanõukogu keskus. Aastal 1954 külanõukogu likvideeriti, taas sai asulast külanõukogu keskus aastal 2009.

## Viited
Tamme mõis

**Tamme mõis** oli mitme Eesti mõisa nimi:
*Tamme mõis (Kanepi), rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal
*Tamme mõis (Nõo), karjamõis Nõo kihelkonnas Tartumaal
*Tamme mõis (Rannu), riigimõis Rannu kihelkonnas Tartumaal
*Tamme mõis (Tartu-Maarja), karjamõis Tartu-Maarja kihelkonnas Tartumaal
Ludwik Zamenhofi keskus

**Ludwik Zamenhofi keskus** (poola keeles *Centrum im. Ludwika Zamenhofa*, esperanto keeles *Centro Ludoviko Zamenhof*) on kultuurikeskus Poolas Białystokis. Keskus avati tähistamaks linnas toimunud 94. ülemaailmset esperantistide kongressi ja see avati ametlikult 21. juulil 2009.

Keskuses tegutseb muuseum, kus tutvustatakse linna sellisena, nagu see Ludwik Zamenhofi eluajal oli, samuti ka Zamenhofi ennast. Lisaks püsinäitusele on hoones korraldatud ka ajutisi näitusi. Keskuses asub ka esperantokeelne raamatukogu.

Hoone, kus keskus asub, lasi 1896. aastal rajada Markus Gordon. Algselt oli tegemist korterelamuga. 1920. aastal asus seal Ajutine Poola Sõja-Revolutsioonikomitee.

Hiljem kuulus hoone pangale, 1926. aastast oli hoones humanitaarkallakuga kool. 1944. aastast oli hoone riiklikus omandis.

2017. aastal ühendati keskus Białystoki kultuurikeskusega .

## Viited

## Välislingid

*Keskuse koduleht
Valge Drin

**Valge Drin** (albaania keeles Drini i Bardhë) on jõgi Kosovos ja Põhja-Albaanias.

Valge Drin saab alguse Pejë linna lähedalt mägedest ja suubub Drini jõkke Kukësi lähedal.

Jõe pikkus on 175 kilomeetrit, valgala pindala 4964 km².

## Vaata ka
*Must Drin
Čavusy rajoon

**Čavusy rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1471 km². 2015. aasta seisuga elas seal 18 545 inimest.

Rajoon moodustati 17. juulil 1924. aastal. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Antonaŭka, Asinaŭka, Harbavičy, Kamienka, Radamla, Słaściony, Vajniły ja Vaŭkavičy külanõukogu.

Halduskeskus on Čavusy linn. Teisi asulaid: Radamla.


Сластёны22.JPG|Słaściony
Селище Сластёновское2.JPG|Sielišča
Пухнова6.jpg|Puchnava
Honkavichi.JPG|Honkavičy


Rajooni suurimad jõed on Pronja ja selle lisajõed Rasta ja Basia.

2009. aasta seisuga olid elanikest 94,32% valgevenelased, 4,1% venelased ja 1,58% oli teistest rahvustest. 60,79% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 38,57% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 19,12% elanikke, vene keelt aga 79,47%.

## Viited

## Välislingid

*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Infot rajooni kohta (*vene keeles*)
*Rajooni kaart
Kaks brigaadi

**"Kaks brigaadi"** on 1950. aastal valminud Poola mängufilm.

## Sisu
Ühes Poola teatris hakatakse lavastama sostrealistlikku tšehhi näidendit "Lihvija Karhani brigaad". Enamuse vanema põlvkonna näitlejate jaoks on selline repertuaar võõras ja arusaamatu, suurem osa noorema põlvkonna näitlejaid on aga entusiastlikud. Need kaks erinevat seiskohta tekitavad aga kollektiivis konflikti. Lavastaja otsustab teemaga lähema tutvumise eesmärgil külastada koos näitlejatega lähedalasuvat vabrikut. Selgub aga, et näitlejad ja töölised puutuvad oma töös kokku sarnaste probleemidega. See on vanema põlvkonna töötajate ja noorte ratsionalisaatorite vaheline konflikt. Kuna aga nii noored kui ka vanad näitlejad annavad endast parima, saadab lavastust suur edu. Proovidele ja esietendusele kutsutud töölised tunnevad ära oma vabriku inimesed ja probleemid. Näidendi põhjal saavad nad aru, kuidas tuleks oma tööd senisest veelgi produktiivsemalt korraldada.

## Osatäitjad
*Zdzisław Karczewski – lavastaja
*Kazimierz Opaliński – näitleja Jerzy Borowicz
*Zygmunt Lalek – tööline Walczak
*Hanka Bielicka – näitlejanna Sarnecka
*Danuta Mniewska-Dejmek – näitlejanna Podlewska
*Andrzej Łapicki – näitleja Stanisz
*Tadeusz Łomnicki – näitleja Pietrzak
*Artur Młodnicki – lavakujundaja Jan Grzelak
*Ludwik Sempoliński – teatri direktor
Villu Astok

**Villu Astok** (21. märts 1935 Rakvere – 19. mai 2016) oli eesti geograaf (okeanoloog) ja mälumängujuht.

1958. aastal lõpetas Astok Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna. Ta on töötanud Eesti Hüdrometeoroloogia Valitsuse Hiiumaa ja Tallinna allasutustes, Tallinna Polütehnilises Instituudis, mitmes Eesti NSV Teaduste Akadeemia instituudis, viimati Eesti Mereinstituudis. Uurinud Läänemere Eesti rannavees, eriti Väinameres ja Liivi lahes toimuvaid vee liikumise füüsikalisi protsesse (eelkõige hoovusi).

Ta oli füüsika-matemaatikakandidaat okeanoloogia erialal (1968, Moskva NSV Liidu Teaduste Akadeemia Širšovi-nimeline Okeanoloogiainstituut, kinnitatud 1969).

Astok tegutses ka mälumängude juhina raadios ja televisioonis ("Kasiino", "Tugrikujaht", "Tremmikisa" jmt). 
Kirjutas koos Jaan Ruusiga dokumentaalfilmi "Veel kord merest" (1971) stsenaariumi.

Tema poeg on Hannes Astok.
Jüri Valge

**Jüri Valge**  (sündinud 21. oktoobril 1948) on eesti keeleteadlane.

## Tunnustus
*2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited
Nägemiseni homseni

**"Nägemiseni homseni"** on 1960. aastal valminud Poola mängufilm.

## Sisu
Gdański üliõpilaskabaree näitleja Jacek tutvub Prantsuse konsuli tütre Margueritte'iga. Noorte vahel tekivad tunded. Margueritte viibib Poolas ainult koolivaheaegadel ja pühade ajal. Jacek tutvustab Margueritte'ile Gdański ja üliõpilasteatri näitlejaid. Kuid peagi saavad noored aru, et nad on pärit erinevatest sotsiaalsetest süsteemidest ja neile ei ole määratud kokku jääda.

## Osatäitjad
*Zbigniew Cybulski – Jacek
*Teresa Tuszyńska – Margueritte
*Grażyna Muszyńska – Joasia
*Barbara Baranowska – tüdruk baaris
*Włodzimierz Bielicki – Romeo
*Jacek Fedorowicz – Jurek
*Roman Polański – Romek
Teresa Tuszyńska

**Teresa Janina Tuszyńska** (5. september 1942 Varssavi – 19. märts 1997 Varssavi) oli poola näitleja ja modell.

Teresa Tuszyńska filminäitlejakarjäär algas 1958. aastal, kui ajakiri Przekrój organiseeris konkursi "Film szuka młodych aktorek" ("Film otsib noori näitlejannasid") ja ta valiti selle laureaadiks. Formaalset näitlejaharidust Teresa Tuszyńskal ei olnud. Aastatel 1958–1973 mängis ta mitmetes Poola filmides ja kahes Tšehhoslovakkia filmis. Kõige rohkem tuntakse teda Margueritte'i rolli järgi 1960. aastal valminud filmis "Nägemiseni homseni", kus ta mängis koos Zbigniew Cybulskiga.

1960. aastatel oli ta üks populaarsemaid poola fotomodelle.

## Viited

## Välislingid
*
Aivo Noormets

**Aivo Noormets** (sündinud 21. aprillil 1961 Tallinnas) on eesti kergejõustiklane. 

Ta lõpetas 1979. aastal Mustla Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.  

Sportima hakkas õpetaja Harald Mäepalu innustusel, jätkas Mustlas Rein Kurbase ning Viljandi Laste ja Noorte Spordikoolis (Viljandi LNSK) treener Tiit Aru ja Tartus Martin Kutmani juhendamisel.  

1981. aastal võeti ta kolmekordse juunioride meistrina Eesti koondisse. Noormets on tulnud kolmel korral teatejooksus Eesti meistriks, võitnud Eesti meistrivõistlustel individuaalsetelt 200 meetri jooksus pronksmedali (1984) ning sisemeistrivõistlustel 50 meetri jooksus kuld- (1983) ja pronksmedali (1984). 1984. aastal tuli ta 200 meetri jooksus Gruusia meistriks ja kordas 100 meetri jooksus Eesti rekordit 10,3. Tema isiklik rekord 200 meetri jooksus on 21,84 (1984). 

Noormets on võistelnud aastatel 1981–1984 Eesti koondises, kuulunud Kalevisse. 

Olnud 1982–1986 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna laborant ja õpetaja, 1987–1992 Koosal spordibaasi juhataja ja kehalise kasvatuse õpetaja, 1992–1993 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna spordibaaside juhataja asetäitja. 

2008. aastast on ta SA Vara Sport juhatuse liige. Eratreener.
Krzysztof Komeda

**Krzysztof Komeda** (sünninimi **Krzysztof Trzciński**; 27. aprill 1931 Poznań – 23. aprill 1969 Varssavi) oli poola helilooja ja džässpianist.

Krzysztof Komeda õppis Poznań Meditsiiniakadeemias. Juba üliõpilasena hakkas ta tegelema džässmuusikaga. 1956. aastal asutas ta ansambli Sekstet Komedy. 1960. aastatel oli ta üks tuntumaid poola džässmuusikuid. Tema 1965. aastal ilmunud plaati "Astigmatic" peetakse üheks olulisemaks Euroopa džässialbumiks.

Krzysztof Komeda kirjutas põhiliselt filmimuusikat. Ta kirjutas muusika 65 filmile (sealhulgal mitmele Roman Polański filmile).

## Viited
Nikodem Dyzma

**"Nikodem Dyzma"** on 1956. aastal valminud Poola mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Tadeusz Dołęga-Mostowiczi 1932. aastal ilmunud jutustusel "Nikodem Dyzma karjäär".

## Sisu
Nikodem Dyzma on kaotanud töökoha postkontoris ja läheb töö otsinguil Varssavisse. Tema ainsaks varanduseks on frakk. Ta püüab tööd leida, kuid teda ei vajata kusagil. Juhuslikult sattub ta kõrgema seltskonna ballile. Teda tutvustatakse põllumajandusministrile, kes peab teda ekslikult Varssavi eliiti kuuluvaks. Aferist Kunicki pean Dyzmat ministri tuttavaks ja pakub talle mõisavalitseja kohta. Mõisas kohtub Dyzma Kunicki naisega ja armub temasse. Varsti võtab Dyzma mõisa enda kontrolli alla ja hakkab sotsiaalsel redelil ülespoole tõusma.

## Osatäitjad
*Adolf Dymsza – Nikodem Dyzma
*Urszula Modrzyńska – Zula
*Tadeusz Gwiazdowski – Gabryś
*Kazimierz Fabisiak – Leon Kunicki
*Ewa Krasnodębska – Nina Kunicka
*Halina Dobrowolska – Kunickite tütar
*Stanisław Bareja – Kunickite kammerteener
*Lech Madaliński – polkovnik Wareda
*Tadeusz Samogi – porutšik
*Andrzej Bogucki – põllumajandusminister Władysław Jaszunski 
*Edward Dziewoński – Jan Ulanicki, põllumajandusministri asetäitja
*Kazimierz Wilamowski – direktor Terkowski
*Emil Karewicz – politseikomissar Melonek
Uno Maasikas

**Uno-Georg Maasikas** (21. mai 1931 – 13. mai 2019) oli eesti ajakirjanik.

1948. aastal astus Maasikas Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi, kuid enne lõpetamist kutsuti Nõukogude armeesse, kust vabanes alles 1958.

14-aastaselt hakkas ta kaastööd tegema ajalehtedele ja Eesti Raadiole, Eesti Televisiooni kutsuti 1959. aastal informatsioonisaadete toimetajaks.

1968. aastal lõpetas Maasikas Leningradi Kõrgema Parteikooli ajakirjanduse erialal ja paar aastat hiljem, olles õppinud korraga kahes kõrgkoolis, Leningradi Teatri, Muusika ja Kinematograafia Instituudi telerežii osakonna.

Eesti Televisioonis töötas ta korrespondendi, kommentaatori, saatejuhi ja peatoimetajana mitmes peatoimetuses. Muuhulgas juhtis ta saateid "Vaatevinkel" ja "Sõna vastuseks". 
Maasikas on olnud "Aktuaalse kaamera" asepeatoimetaja ja peatoimetaja ning Eesti Telefilmi kolleegiumi liige ja üleliidulise TV ja Raadio korrespondendipunkti juhataja Eestis.

## Tunnustus
*1989 – Eesti NSV teeneline ajakirjanik

## Isiklikku
Tema abikaasa oli telerežissöör Maie Kivita, nende poeg on diplomaat Matti Maasikas.
Edward Leedskalnin

**Edward Leedskalnin** (läti keeles **Edvards Liedskalniņš**, 12. jaanuar 1887 – 7. detsember 1951) oli läti emigrant USA-s, skulptor, tuntud Korall-lossi rajajana Floridas.   

## Elukäik
Edvards Liedskalnin sündis taluperes, praeguses Stameriena vallas Gulbene piirkonnas. Tema haridustee piirdus nelja klassiga, seejärel asus ta õpipoisiks kivilõhkumistöökojas. 1910. aastal kavatses Liedskalnin abielluda, aga pruut tühistas pulma eel kihluse ja peigmees emigreerus.

Esialgu elas Liedskalnin Londonis, aasta pärast siirdus Kanadasse ja 1912. aastal USA-sse. USA-s elas Oregonis, Californias ja Texases, kus töötas metsalangetajana. 1919. aastal põdes Liedskalnin tuberkuloosi ja pärast seda kolis tervislikuma kliimaga Floridasse, kus ostis väikese maatüki.

## Loss
Korall-lossi ehitas Liedskalnin mitmetonnistest kiviplokkidest üksi, kasutades enda leiutatud originaalseid töövõtteid. Ta töötas ehitusel öösiti ja üksinda, tema töövõtted jäidki saladuseks. Liedskalnint peetakse megaliitide ehitussaladuste taasavastajaks, aga tema töövõtetele ei ole leitud tänini ratsionaalset seletust. Liedskalnin on püstitanud ka originaalse teooria magnetismi alal.

## Välislingid
* http://www.atlasobscura.com/places/ed-leedskalnins-coral-castle
* http://www.leedskalnin.com/LeedskalninsWritings.html