open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Celebrity Cruises

**Celebrity Cruises** on üks rahvusvahelise kontserni Royal Caribbean Cruises Ltd. viiest tütarettevõttest (teised on Royal Caribbean International, Pullmantur Cruises (koos lennufirmaga Pullmantur Air), Azamara Club Cruises ja CDF Croisières de France). Ettevõtte peakontor asub Miamis (Floridas) USAs. Ettevõtte juhataja (CEO) on Daniel J. Hanrahan.

## Ajalugu
Kreeka laevakompanii Chandris asutas Celebrity Cruises iseseisva laevaettevõttena 1989. aastal. Esimese kruiisilaeva Meridian järel võeti kasutusele Meyer Werfti laevatehases Papenburgis ehitatud Horizon ja Zenith. Pärast seda järgnesid Century-klassi ristluslaevad Century, Mercury ja Galaxy. 

1997. aastal ostis Celebrity Cruisese Royal Caribbean Cruise Line ja ettevõte nimetati selle järel koos Royal Caribbean Cruises Ltd. Ettevõtte Celebrity Cruises laevastikus on tänapäeval kümme laeva. Meyer Werfti laevatehasest telliti veel neli laeva. Kõik laevakettevõtte laevad on viietärnilaevad.

## Praegune laevastik
Nimekiri ei ole täielik
### "Century"-klass

### "Millennium"-klass

### "Solstice"-klass

## ''Celebrity Cruises''’ kaubamärgi all sõitnud laevad

Nimekiri ei ole täielik

## Vaata ka
*Kruiisilaevade loend

## Viited

## Välislingid
*''Celebrity Cruises''’ ametlik koduleht (inglise keeles)
* ''Celebrity Cruises'' Fakta om fartyg kodulehel (rootsi keeles)
Eenetsi keel

**Eenetsi keel** on samojeedi keel, mida rääkis 2010. aasta seisuga 43 eenetsit.

Eenetsi keel on neenetsi keele lähedane sugulaskeel. Eenetsi keelel on kaks peamurret, tundraeenetsi (*madu*, *maddu*) ja metsaeenetsi (*bai*), mida on peetud ka eraldi keelteks.

Kirjakeel loodi 1986. aastal metsaeenetsi murde põhjal. Ilmunud on väike folkloorikogumik, Luuka evengeeliumi tõlge, eenetsi-vene-eenetsi sõnaraamat ja õppekirjandust.

## Tähestik
Eenetsi tähestik põhineb vene tähestikul. Selles on kolm lisatähte: ,  ja .

 2017. aastal ilmunud aabitsas tähte ei kasutata.
## Viited

## Välislingid

* Materjale neenetsi keele kohta
* Eenetsi tekste tõlkega vene keelde
Hans-Dietrich Genscher

**Hans-Dietrich Genscher** (21. märts 1927 Reideburg – 31. märts 2016 Wachtberg) oli Saksamaa poliitik. Ta on olnud Saksamaa Liitvabariigi siseminister, välisminister ja asekantsler.

Genscher oli 22. oktoobrist 1969 kuni 16. maini 1974 Saksamaa siseminister ning 17. maist 1974 kuni 17. septembrini 1982 ja pärast kahenädalast vaheaega uuesti 4. oktoobrist 1982 kuni 17. maini 1992 välisminister ja asekantsler. Ta oli kõige kauem ametis olnud välisminister ja asekantsler Saksamaal. 1991. aastal oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni (OSCE) esimees.

Genscher oli alates 1952. aastast Vaba Demokraatliku Partei (FDP) liige.

## Tunnustus
*1996 Tartu Ülikooli auliige
*1997 Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk
* 2011 Euroopa poliitilise kultuuri auhind

## Kirjandus
* Erkki Bahovski, "Eestil on head väljavaated saada euroliitu". Intervjuu Hans-Dietrich Genscheriga – Postimees 19. märts 1997, lk 2
* Lennart Meri, "Genscher Eestis" – Akadeemia 1997, nr 7, lk 1450–1461; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
* Suri Lääne-Saksa kauaaegne välisminister Hans-Dietrich Genscher

## Viited
Ülo Uluots

**Ülo Uluots** (4. veebruar 1930 Jõhvi – 18. juuli 1997) oli eesti tootmisjuht, sõjaajaloolane ja poliitik. Kaitseministeeriumi taaslooja ja esimene taasiseseisvumisjärgne Eesti Vabariigi kaitseminister (aprillist oktoobrini 1992). 

## Töökäik
Ta lõpetas aastal 1949 Haapsalu Keskkooli ja aastal 1955 Tallinna Polütehnilise Instituudi mäeinsenerina.

Ta töötas aastatel 1955–1978 koondises Eesti Põlevkivi, algul karjäärides, lõpuks kapitaalehituse direktorina. Aastatel 1978–1990 töötas ta Palivere Ehitusmaterjalide tehase direktorina. Alates 1957. aastast oli ta Eesti Looduseuurijate Seltsi liige. 

Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, kuuludes majanduskomisjoni. Lisaks oli ta 1992. aasta aprillist oktoobrini Eesti esimene sõjajärgne kaitseminister Tiit Vähi esimeses valitsuses ning Kaitseministeeriumi taaslooja.
Maetud Läänemaa Kirbla kalmistule, perekonna platsile.

## Tunnustus
*1966 – Eesti NSV teeneline insener
*2004 – Eesti Vabariigi Kaitseministeeriumi I klassi teeneterist (postuumselt)

## Teosed
*Ülo Uluots, *Nad täitsid käsku: Eesti ohvitseride saatus [1940-1941]*, Tallinn, 1999.

## Isiklikku
Tema isa oli Eesti Vabariigi ohvitser Oskar Uluots, kes oli Jüri Uluotsa vend.

## Viited
Lagedi raamatukogu

**Lagedi raamatukogu** on avalik raamatukogu Harjumaal Rae vallas Lagedil, see tegutseb Lagedi keskusehoones.
Harry Harrison

**Harry Max Harrison** (sünninimega **Henry Maxwell Dempsey**; 12. märts 1925 – 15. august 2012) oli Ameerika Ühendriikide ulmekirjanik. 

Tema tuntuimate teoste seas on kosmoseooperit kelmiromaaniga ristav satiiriline Terasroti sari ning romaan "Make Room! Make Room!", mille põhjal valmis 1973. aastal kultusfilm "Soylent Green".

Eesti keelde on tõlgitud terve rida Harrisoni teoseid, sh kolm osa sarjast "Surmailm".

## Välislingid
* Harry Harrisoni koduleht
Puravik

**Puravik** (*Leccinum*) on puravikuliste sugukonda kuuluv seeneperekond.

## Süstemaatika
Tavakeeles nimetatakse puravikuks suurt hulka lihaka viljakeha, välja arenenud kübara ja jala ning kübarast kergesti eralduva torukeste kihiga seeni. 1974 trükivalgust näinud Kuulo Kalamehe ja Vello Lastingu raamatus "Eesti puravikulised" on kirjeldatud 41 liiki "puravikke". Nüüdseks on Eestis leitud ja määratud vähemalt 50 liiki. Mükoloogid jaotavad need liigid terve hulga puravikuliste sugukonda kuuluvate perekondade vahele.

## Kirjeldus
Puravike viljakehad on lihakad, kübar ja jalg selgelt välja arenenud, torukeste kiht eraldub kübarast kergesti, tihti leidub loor. Torukestel arenevad eoskannad, neil omakorda neli eost. Eospulber on kreem, ookerkollane, pruun, roosakas või hall. Eosed on ellipsoidsed, silinderjad või käävjad, siledad või ornamenteeritud (soomuspuravik), tavaliselt pigmenteeritud. 

Kõigil puravikel on jalg terves ulatuses kaetud valgete, pruunikate või mustade soomustega. Torukesed ja poorid on valged, kollakad või hallikad, väga väikesed ja ümarad. Enamasti kleepuv kübar on noorelt peaaegu kerajas, vananedes lameneb. Kui viljakehi katsuda, vigastada, murda, lõigata vms., värvub paljudel liikidel seeneliha õhuga kokkupuutes siniseks, roosaks, punaseks, lillaks, halliks või mustaks. Seesugused seeneliha värvuse muutused on olulise süstemaatilise tähtsusega.  Puravikud on okas- ja lehtpuu-mükoriisaseened.

Eestis arvati kasvavat 12 liiki puravikke. Nüüdseks on uusi lisandunud uusi liike.

## Söödavus
Puravikud on head söögiseened. 

## Eesti liike
**[[Leccinum albostipitatum]]*
**Leccinum aurantiacum* – haavapuravik
**[[Leccinum callitrichum]]*
**Leccinum duriusculum* – paplipuravik
**[[Leccinum holopus]]* – valge puravik
**Leccinum melaneum* – mustjas puravik
**Leccinum percandidum* – roosakas puravik
**Leccinum populinum* – punapuravik
**Leccinum pseudoscabrum* – pöögipuravik
**Leccinum quercinum* – pargipuravik
**Leccinum scabrum* – kasepuravik
**[[Leccinum schistophilum]]*
**Leccinum variicolor* – kirju puravik
**Leccinum versipelle* – pomerantspuravik
**Leccinum vulpinum* – palupuravik

## Liike mujalt
**Leccinum cerinum* – kollane puravik 
**Leccinum piceinum* – kuusepuravik

## Viited
MRP-AEG Infobülletään

**MRP-AEG Infobülletään** oli organisatsiooni MRP-AEG põrandaalune omakirjastuslik väljaanne, mis levis kirjutusmasina trükis ajavahemikus 1987 (nr 1, 1. september) kuni 1988 (nr 23, september). Samanimeline bülletään ilmus paarikuulise hilinemisega ka Rootsis MRP-AEG Välisesinduse väljaandel (numbrid 15–23 Rootsis ei ilmunud). Infobülletään meenutas sisult ja vormilt aastail 1978–1986 ilmunud vastupanuliikumise põrandaalust kroonikat *[[Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis]]*. Bülletääni numbrites trükiti ära MRP-AEG avaldusi ja seisukohavõtte, MRP-ga seotud dokumente, ülevaateid meeleavaldustest, pikettidest ja teistest aktsioonidest ning võimude repressioonidest, niisamuti temaatilisi artikleid, ajalooülevaateid ja memuaare.

## Vaata ka
* Omakirjastuslik tegevus Eestis

## Viited

## Kirjandus
**MRP-AEG Infobülletään*. Nr 1 (1. september 1987) - nr 23 (september 1988). Tallinn: MRP-AEG, 1987-1988. UDK 94:327 (430:47+57) (051), UDK  323.26 (474.2) (051).
**MRP-AEG Infobülletään*. Nr 1 (november 1987) - nr 13 (juuni 1988) - nr 14 (?). Toimetanud Tiit Madisson, Margus Reemets. Rootsi: MRP-AEG Välisesindus, 1987-1988. UDK 94 :327 (430:47+57) (051), UDK  323.26 (474.2) (051).
**MRP-AEG infobülletään 1987-88*. Kogumik. [Koostajad Eve Pärnaste, Viktor Niitsoo; toimetajad Lea Arme, Viktor Niitsoo; järelsõna: Tõnu Parming]. Kirjastus SE&JS. Tallinn, 1998. 614 lk. ISBN 9985854179
*Viktor Niitsoo. *Müürimurdjad: MRP-AEG ja ERSP lugu*. Tallinn: [Ortwil], 2002. ISBN 9985897137
Arheovisioon

**Arheovisioon** on kolmemõõtmeline digitaalne, peamiselt keskaegse Tartu (Dorpat) hävinud linnamüüri, hoonestuse, olulisemate ehitiste ja tänavatevõrgu paiknemist kajastav mudel. 

Selle autorid on ajaloolane ja arheoloog Rünno Vissak ja arvutigraafik Harri Hinn. Loodud mudeli baasil valmisid aastatel 1996–2000 videoklipid "Arheovisioon" I–III, viimast võis näha Tartu Linnamuuseumi ekspositsioonis.

Mudel põhineb ajaloolistel linnaplaanidel, joonistel, arheoloogiliste uuringute käigus saadud andmetel ja loodud rekonstruktsioonidel. Videoesitlus "Arheovisioon III", mis teostati 2000. aasta pilootprojektina põhjalikuma programmi ettevalmistamiseks, visualiseerib tänapäevase Tartu keskkonnaga kõrvutades keskaegse linna olulisemate rajatiste (linnamüüri, väravate jms) paiknemise. Digitaalselt loodud keskaegsesse linnakeskkonda on paigutatud reaalsete inimeste liikumine ja rekonstrueeritud ehitiste kujutisi esitatakse koos videole talletatud arheoloogiliste väljakaevamiste kaadritega. Mudeli valmistamisel on kasutatud mitmeid arvutiprogramme nagu AutoCAD, MicroStation jt. 

Arheovisiooni projektide raames tehti 3D-mudel Tartu kesklinna ala inimasustuse tekke eelsest looduslikust reljeefist, mis põhines lisaks arheoloogiliste uuringutega saadud andmetele ka geoloogiliste puuraukude ja georadari (GPR) abil tehtud uuringute tulemustel. Samuti valmisid mitmete arheoloogiliste väljakaevamiste (Ülikooli ja Vallikraavi tänavate piirkond) objektide olulisemaid kultuurkihiladestusi seostavad 3D-mudelid, mitmete arheoloogilistel töödel avastatud rajatiste digitaalsed mudelid jmt. Arheovisiooni projektid teostas MTÜ Arheoloogia ja ehitusajaloo grupp AEG ning Tartu linnamuuseumi tööde raames.

## Kirjandus
*Kuidas edeneb virtuaalse Tartu ehitamine? Horisont nr 2. 2003 [1] 
*Vissak, Rünno. Tartu keskaegne vanalinn mõttelises tegelikkuses. Tartu Postimees. 05.12. 2000, lk. 7. [2]
Kivipuravik

**Kivipuravik** (*Boletus*) on puravikulaadsete seltsi puravikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.

Teaduslikult kirjeldas seda perekonda esimesena rootsi mükoloog ja botaanik Elias Magnus Fries 1821. Esialgu arvas ta sinna kõik seened, mille kübara alaküljel on torukesed. Sellest ajast on kirjeldatud hulk teisigi perekondi, mis on kivipuraviku perekonnast eraldatud.

Perekonna nimi, ladinakeelne sõna *Boletus* tähendab 'seen'. See on laenatud vanakreeka sõnast βωλιτης, mis omakorda pärineb sõnast βωλος 'klomp, kamakas'. Kuid näiteks Galenos kasutas sõna *boletus* tähenduses *[[Amanita caesarea]]*, mis tänapäeval arvatakse kärbseseente perekonda.

Kivipuravikud on paksud ja lihakad, jalg on enamasti jäme ja nuiakujuline, jala läbimõõt kuni 8 cm. Mõhkjat jalga katab võrkjas tekstuur. Kübar on kumer, tavaliselt paljas ja kuiv, mõnel liigil kleepuv. 

Kübara läbimõõt võib olla kuni 30 cm. Alaküljel on svammi meenutav torukeste kiht, mille värvus varieerub valkjast kollaseni (punakani). Seeneliha värvub lõikepinnal siniseks või rohekaks. 

Mitu liiki kivipuravikke moodustavad mükoriisat laialehiste puudega, eriti tammega, ja on lubjalembesed, seetõttu on nad meil enam levinud Põhja- ja Lääne-Eestis ning läänesaartel.

Kõik kivipuravikud on söödavad ja maitsvad. Selles osas on kõige tuntum harilik kivipuravik, kuid ka näiteks *[[Boletus aereus]]*. 

Eestis esineb kokku 4 liiki kivipuravikke. Maailmas leidub kivipuravikke sadakond liiki.

## Eesti liike
**Boletus betulicola* – kõivu-kivipuravik, hariliku kivipuraviku varieteet/vorm
**Boletus edulis* – harilik kivipuravik
**Boletus pinophilus* – männi-kivipuravik
**Boletus reticulatus* – võrk-kivipuravik

## Veel liike
**[[Boletus aereus]]*
**Boletus dupainii* – karmiin-kivipuravik
**Boletus pineforum* – pedaja-kivipuravik, männi-kivipuraviku varieteet/vorm
**Boletus rhodopurpureus* – purpur-kivipuravik
**Boletus torosus* – kõva kivipuravik

## Sarnaseid liike
Aastal 2014 liigitati mitmed kivipuravikud teistesse perekondadesse:

**Butyriboletus appendiculatus* – kuld-kivipuravik
**Butyriboletus fechtneri* – Fechtneri kivipuravik
**Butyriboletus regius* – kuning-kivipuravik
**Caloboletus calopus* – mõhk-kivipuravik
**Caloboletus radicans* – mõru kivipuravik
**[[Hemileccinum depilatum]]*
**Hemileccinum impolitum* – kollane kivipuravik
**Rubroboletus satanas* – saatana-kivipuravik
**Suillellus luridus* – tamme-kivipuravik
**Suillellus queletii* – Queleti kivipuravik
**Sutorius luridiformis* – punajalg-kivipuravik

## Viited

## Välislingid
*
Tallinna–Türi rongiliin

**Tallinna–Türi rongiliin** on Elroni opereeritav rongiliin Eestis, lõpp-peatustega Tallinnas Balti jaamas ja Järvamaal Türil. Liin kulgeb mööda Harjumaad, Raplamaad ja Järvamaad.

Rongiliini teenindavad Elroni Stadler FLIRT diiselrongid. Varem opereeris liini Edelaraudtee.

Seisuga 5. jaanuar 2026 on liinil mõlemas suunas 3 väljumist. Lisaks liigub Tallinna ja Türi vahel mõlemas suunas üks Tallinn–Viljandi rong, mis peatub kõigil liinile jäävatel peatustes.

## Ajalugu
1960-ndatel oli otsustatud rongiliikluse arenemiseks ehitada edelasuuna kitsarööpmelised raudteeliinid ümber laiarööpmelisteks. Tallinna ja Türi vahel oli kitsarööpmelisel raudteel liiklus suletud 2. märtsil 1971. Aastal 1972 valmis uus raudteelõik Lelle ja Türi jaamade vahel. 7. juulil 1972 väljus Balti jaamast esimene reisirong (D1-473) liinile Tallinn–Türi.

10. detsembril 2017 lisati liinile Valdeku peatus.

## Peatused ja tsoonid

Tallinn–Türi rongiliinil on hinnatsoone viis – I tsoon jääb Balti jaama ja Valdeku raudteepeatuse vahele. Valdeku peatusest Kasemetsani on II tsoon. III tsoon on Kasemetsa ja Lohu peatuse vahel ning IV tsoon on Lohu ja Rapla vahel. Raplast Türini kehtib peatusepõhine piletihind.

Käru peatuses toimub sisenemine ja väljumine ainult rongi C-ala kaudu.

## Pildid

Fail:Tallinn-Türi train waiting at Liiva station.JPG|AS Edelaraudtee Tallinn-Türi rong Liiva jaamas aastal 2013
Fail:Tallinn-Väike jaam ja jaamahoone.jpg|Tallinn-Väike jaamahoone
Fail:Elroni reisirongid Liiva jaamas.jpg|Reisirongid Liiva jaamas
Fail:Valdeku raudteepeatus.jpg|Valdeku raudteepeatus
Fail:Elroni reisirong Stadler FLIRT Saku raudteepeatuses.jpg|Saku raudteepeatus
Fail:Kiisa jaamahoone.jpg|Kiisa jaamahoone
Fail:Roobuka raudteepeatus.jpg|Roobuka raudteepeatus
Fail:Elroni reisirong Raplas.jpg|Elroni reisirong Raplas
Fail:Keava peatus.jpg|Keava raudteepeatus
Fail:Lelle jaam ja jaamahoone.jpg|Lelle raudteejaam
Fail:Perroon Kärus.jpg|Käru raudteepeatus
Fail:Türi jaama peahoone.jpg|Türi jaamahoone


## Viited
Jacob Johann Höppener

**Jacob Johann Höppener** (16. aprill/27. aprill 1745 Tallinn – 19. detsember/30. detsember 1794 Jüri) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis (immatrikuleeriti 11. oktoobril 1768) usuteadust Halle ülikoolis. Ordineeriti 20. septembril/1. oktoobril 1771 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1771–1794 (kutsuti 16. aprillil/27. aprillil 1771) Jüri koguduse õpetaja.

Ta suri 19. detsembril/30. detsembril 1794 Jüris ja maeti 22. detsembril 1794/2. jaanuaril 1795 Tallinnas.

## Isiklikku
Tema abikaasa Margaretha isa Gustav Heinrich Kellner oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent, kälimees Johann Adam Andreae oli Nissi, Tarvastu ja Helme Maarja koguduse õpetaja.

## Viited
Vuntsid

**Vuntsid** on habeme see osa, mis paikneb ülahuule kohal. Meestel hakkavad vuntsid kasvama puberteedi ajal. Vuntse on erineva kujuga. Paljud ajaloo suurkujud on kandnud vuntse (näiteks Bismarck, Wilhelm II, Adolf Hitler, Jossif Stalin, Salvador Dali jt).

Naistel võivad vuntsikarvad kasvada mingi geneetilise haiguse või hormoonravi tõttu.

Movembri liikumine propageerib üle maailma vuntsikandmist.

## Välislingid

*Vuntsikandmist propageeriv Movembri liikumine
Hood (laev 1918)

**Hood** oli Suurbritannia lahinguristleja. Laev arvati kuninglikku mereväkke aastal 1920. 
Hood uppus 1941. aasta 24. mail Taani väinas rünnakus Saksa lahingulaeva Bismarck vastu.

## Ehitamine
I maailmasõja ajal alustati Suurbritannias nelja uue, 36 700 t veeväljasurvega Admiral-klassi lahinguristleja ehitamist. Seoses lahinguristlejate ebapiisava soomuse ja Jüütlandi lahingu, kus uppus kolm Inglise lahinguristlejat, traagiliste sündmuste tõttu kolme laeva ehitus peatati. Lõpuni otsustati ehitada ainult esimene laev, millele pandi nimi Briti admiral Samuel Hoodi auks (1724–1816). Laeva soomust suurendati oluliselt tekkidel ja veeliinil. 
Lisaks ehitati täiendavad torpeedokaitsekonstruktsioonid, tänu millele kasvas veeväljasurve enam kui 5000 tonni. 
Kui John Brown & Company laevatehases Šotimaal laev viimaks 1920. aastal valmis ulatus ta veeväljasurve üle 42 000 t. Selle tulemusel sai Hoodist tervelt 18 aastaks maailma suurim sõjalaev.

## II maailmasõda

1939. aasta mais määrati Hood Home Fleeti lahingulaevade eskadroni. Hoodi ülesanne oli patrullida Islandi ja Fääri saarte ümbruses ning kaitsta üle Atlandi ookeani saabuvaid varustus konvoisid.
23. mail 1941. aastal patrullisid Fääri saarte ja sellest loodesse jääva Gröönimaa vahel kaks Briti raskeristlejat – Suffolk ja Norfolk. Kell 19.22 märgati Suffolki pardalt piki jääpiiri kahte Saksa sõjalaeva: lahingulaeva Bismarck ja raskeristlejat Prinz Eugen. Suffolk kandis eemaldudes nähtust kohe ette Home Fleeti juhatajale admiral John Toveyle, kuid raadioteade ei jõudnud kohale. 
Peatselt sattus Saksa laevadega kokku ka Norfolk, sedapuhku oli vahemaa kahe laeva vahel kõigest 6 miili ja lahingulaev Bismarckilt avati tuli. Norfolkil õnnestus tänu kiirusele ja suitsukattele eemalduda ja saata raadioteade, mis jõudis ka admiral Toveyni. Kuna Tovey asus sündmuskohast oma laevadega 1100 km kaugusel, saadeti Saksa laevade vastu läheduses asunud Hood ja Prince of Wales, mida juhtis Hoodi pardalt viitseadmiral Lancelot Holland. 
24. mail kell 5.52 tehti mõlemalt poolelt esimesed lasud. Saksa laevu juhtinud admiral Günther Lütjens suunas mõlema oma laeva tule inglaste lipulaeva Hoodi pihta. Lühikese ajaga sai Hood mitu tabamust ja tekkis tulekahju. 6.00 sooritas admiral Holland pöörde vasakule, et suurendada juba niigi väikest distantsi, kuid samal ajal tabas Hoodi uus Bismarcki kogupauk. Lask tabas tõenäoliselt ahtrisuurtükitornide laskemoonakeldrit, misjärel lendas taeva poole tohutu tulesammas. 
Mõne minutiga kadus Suurbritannia suurim ja tuntuim sõjalaev Hood veepinnalt. Laeva 1400-liikmelisest meeskonnast pääses imekombel ainult kolm meest. Merepõhja olid läinud ka Briti laevu juhtinud admiral Holland ja Hoodi komandör mereväekapten Ralph Kerr. See sündmus põhjustas Suurbritannias ulatusliku skandaali, mis sundis Briti Admiraliteeti koondama kõikvõimalikke jõude Bismarcki hävitamiseks.

## Välislingid
Tartu Üliõpilasteater

**Tartu Üliõpilasteater** (**TÜT**) on Tartus tegutsev harrastusteater, milles tegutsevad peamiselt Tartu üliõpilased.

Teater rajati 9. oktoobril 1999 Tartu Ülikoolis Kalev Kudu algatusel, kes on olnud algusest peale Tartu Üliõpilasteatri lavastaja. Esimene esietendus oli 9. oktoobril 1999. Mängiti Anti salo draamat "Kullervo". Lavastaja oli Kalev Kudu. Järgmisena etendati luulekava Tartu Ülikooli aulas 2. detsembril 1999. 2004. aastast tegutseb teater mittetulundusühinguna.

Praeguse Tartu Üliõpilasteatri aluseks oli 1993. aastal Timo Kikase loodud Tartu Ülikooli draamastuudio, mida algul juhendas Aare Laak, hiljem Kikas ise ning viimasel aastal Auli Auväärt. Ehkki toona keskenduti kinnisele stuudiotööle, valmis ka paar lavastust ja esineti ühekordsete etteastetega üliõpilasüritustel. 

Üliõpilasteater on kunagisest draamastuudiost enam väljapoole suunatud. Igal tegevusaastal on valminud 1–4 lavastust, samuti esineb teater festivalidel Eestis, Soomes, Suurbritannias jm. Esimese hooaja lavastused olid Antti Salo "Kullervo" ja Georg Büchneri "Woyzeck". 2011.–2012. aastal toodi lavale Slawomir Mrožeki "Ulgumerel", A. Makajonoki "Ahistatud apostel" ja F. Wedekindi "Kevade ärkamine".

Üliõpilasteater tegutseb Tartu Üliõpilasmajas aadressil Kalevi 24.

## Tunnustus

* 2006 Tartu Kultuurikandja auhind (harrastuslik kooslus)

## Välislingid
* Tartu Üliõpilasteater
* Tartu Üliõpilasteatri kanal YouTube'is
* Ott Karulin. "Tartu Üliõpilasteater tutvustab zen-budismi" Õhtuleht, 22. detsember 2000
* "Tartu Üliõpilasteater lööb kaasa rahvusvahelisel festivalil Valkas" Postimees, 4. juuli 2011
Georges Dumézil

**Georges Edmond Raoul Dumézil** [žorž dümez'il] (4. märts 1898 Pariis – 11. oktoober 1986 Pariis) oli prantsuse võrdlev keeleteadlane ja usundiloolane, kelle tööd panid aluse mütoloogia võrdlevale uurimisele. Eelkõige on ta tuntud indoeurooplaste nn sotsiaalse kolmikjaotuse teooria poolest. Dumézil oli alates 1978. aastast Prantsuse Akadeemia liige.

Dumézili tuntumaid õpilasi on Jaan Puhvel.

Eesti keeles on ilmunud tema raamat "Indoeurooplaste müüdid ja jumalad" (koostanud ja kommenteerinud Hervé Coutau-Bégarie, prantsuse keelest tõlkinud Marri Amon ja Lembe Lokk, järelsõna Jaan Puhvel; Tallinn: Varrak, 2001).

## Välislingid
*Georges Dumézil Prantsuse Akadeemia lehel
Tasandiline graaf

**Tasandiline graaf** ehk **planaarne graaf** on graaf, mida on võimalik tasandile joonistada nii, et tema servad väljaspool tippe ei lõikuks.

Tasandisust ehk planaarsust on võimalik mitmel viisil ka rangelt defineerida .

Tasandilise graafi tippude ümberpaigutamisega võib seda kujutada ka mittetasandilisena. Graafi tasandilisuse tingimused on esitatud Kuratovski, Pontrjagini-Kuratovski ja Wagneri teoreemide näol.

## Viide
Lehter-torbikseen

**Lehter-torbikseen** (*Craterellus tubaeformis*) on kukeseeneliste sugukonda torbikseene perekonda kuuluv seeneliik. Varem oli selle nimetus lehter-kukeseen.

## Kasvukoht
Kasvab juulist novembrini okas- ja segametsades. Tihti esineb massiliselt koos.  

## Kirjeldus
Lehter-torbikseene kübar on 2–6 cm läbimõõduga, lehterjas, noorelt allakeerdunud servaga, hiljem laiuv ja ebakorrapäraselt hõlmine, nahkjas, radiaalsooneline, peenelt kiulis-soomuseline, hallpruun kuni tumepruun.

Kübara allkülg on hall või võidunudkollane ja meenutab eoslehekesi. Voldid on kas helehallid või sinakashallid, harunevad, jalale laskuvad.

Jalg on 3–5 cm kõrge, 0,5–1 cm läbimõõdus, silindriline, seest õõnes, vetruv-sitke, kahvatukollane kuni tumekollane.

## Kasutamine
Hea söögiseen. See on hinnatud söögiseen Soomes (soome *[[:wikt:suppilovahvero|suppilovahvero]]*) ning tasapisi kogub populaarsust ka Eestis.

## Vaata ka
*kukeseen (perekond)
*kollakas torbikseen

## Viited


## Välislingid
*
Olaine piirkond

**Olaine piirkond** (läti keeles *Olaines novads*) on 1. järgu haldusüksus Lätis.

Piirkond moodustati 2009. aastal Riia rajooni Olaine linnast ja Olaine vallast.

Piirkonna elanikest on 2010. aasta andmetel 42% lätlased, 40% venelased ja 6,6% valgevenelased.

## Viited

## Välislingid
* Olaine piirkonna koduleht
Sölkupi keel

**Sölkupi keel** on samojeedi keel, mida on emakeelena rääkinud sölkupid. Sölkupi keel kuulub samojeedi keelte lõunarühma.

1994. aasta hinnangu järgi kõneles sölkupi keelt ligikaudu 1570 inimest Obi ja Jenissei jõe vahel Siberis.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal sölkupi keelt 1023 inimest.

Sölkupi keelt peetakse ohustatud keeleks.

Sölkupi kirjakeel loodi 1930. aastate algul, esialgu kasutati ladina kirja. Hiljem mindi üle kirillitsale. Alates 1950. aastate keskpaigast sölkupi kirjakeelt praktiliselt peaaegu ei kasutatud. Uuesti hakati sölkupi kirjakeelt kasutama 1980. aastate lõpus.

## Sölkupi keele tähestik

## Viited
Richard Nowakowski

**Richard Nowakowski** (sündinud 27. septembril 1955 Sztumis Pomorze vojevoodkonnas Poolas) on Ida- ja Lääne-Saksamaa endine poksija.

Nowakowski oli kokku viiekordne Ida-Saksamaa meister - kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1974. aastal, sulgkaalus (kuni 57 kg) aastatel 1976 ja 1978 ning kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1979 ja 1981 ning sai Ida-Saksamaa meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 57 kg) 2. koha 1975. aastal. Ta jäi ühel isiklikul külaskäigul 1989. aastal Lääne-Saksamaale, osales Lääne-Saksamaa poksielus ning oli Lääne-Saksamaa meister kergekaalus (kuni 60 kg) 1989. aastal.

Nowakowski sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Angel Herrerale (Kuuba) ning kergekaalus (kuni 60 kg) 1980. aasta Moskva olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Viktor Demjanenkole (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Nowakowski sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Adolfo Hortale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Tal oleks olnud õigus riigi meistrina esindada Lääne-Saksamaad kergekaalus (kuni 60 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989), kuid arvatavasti poliitilistel põhjustel jäeti ta kui põgenik Lääne-Saksamaa koondisest välja.

Nowakowski võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977) ning 24. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 1981). Ta sai kergekaalus (kuni 60 kg) 23. Euroopa meistrivõistlustel ja (Köln, 1979) pronksmedali, kaotades poolfinaalis jälle hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Viktor Demjanenkole (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*
Nganassaani keel

**Nganassaani keel** on samojeedi keel, mida kõneles Taimõri poolsaare edela- ja keskosas 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 500 nganassaani kokku 830 nganassaanist. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oskas Venemaal nganasaani keelt 125 inimest.

Nganasaani keelt peetakse tõsiselt ohustatud keeleks.

## Kirjaviis

1990. aastatel loodi nganassaani keelele kirjaviis, mis põhineb kürillilisel kirjal. Nganassaani keele kirjutamiseks kasutatav tähestik on selline:

Ё, Щ, Ь ja Ю on kasutusel ainult vene laensõnades ja nimedes.

## Grammatika
### Arvsõnad

### Isikulised asesõnad

## Sõnavara
### Sugulus soome-ugri keeltega
Osades nganassani sõnades on uurali tüved, mis on sarnased nii samojeedi kui soome-ugri keeltes. 

Allpool on toodud näiteid nganassani sõnadest, mille tüvedel on eesti või muud soome-ugri vasted:

* колы - kala
* косюо - kuiv (komi keeles *кос* ja mordva keeltes *коське*)
* куодя, куотəса - surema (soome keeles *kuolla*)
* күо - kask (*kõiv*, mari keeles *куэ*)
* маа - mis
* моу - maa (riik, territoorium)
* мынсы - minema
* мəну - muna
* мəнə - mina
* мəу - maa (muld)
* ним - nimi
* ны - naine
* сеймы - silm
* сəə - süda
* туй - tuli
* туйся - tulema
* тəнə - sina (mordva keeltes *тон*, ungari keeles *te*)

## Viited
Cifal

**Cifal** on tehiskeel volapüki liikumise juht. Tal on otsustusõigus volapüki grammatika ja sõnavara küsimustes.

Cifalid on olnud:

# Johann Martin Schleyer 1879–1912
# Albert Sleumer 1912–1948
# Jakob Sprenger  1948–1950
# Johann Schmidt 1950–1977
# Johann Krüger 1977–1983
# Brian Reynold Bishop 1984-2014
# Hermann Philipps 2014–
Abikeel

**Abikeel** (ka **rahvusvaheline abikeel**) on kergesti õpitav tehiskeel, mis on loodud rahvusvahelise suhtluse hõlbustamiseks. 

Esimeseks abikeeleks, mis laiemalt levis, peetakse volapükki. Tänapäeval on populaarseim abikeel esperanto.

## Viited
Michael Moorcock

**Michael John Moorcock** (sündinud 18. detsembril 1939 Londonis) on inglise ulmekirjanik, kes on eelkõige tuntud nn *[[dark fantasy]]* ehk tumedapoolse imeulme viljelejana. 

Moorcock oli ühtlasi aastakümneid (1964–1971 ja 1976–1996) Briti ulmeajakirja New Worlds toimetaja, mängides suurt rolli eksperimentaalsema ja "kõrgkirjanduslikuma" suunitlusega nn uue laine ulmekirjanduse sünnis.

## Eesti keeles ilmunud teoseid

* "Elric Melnibonést". Tõlkinud Eva Luts, Tartu: Fantaasia, 1999
* "Valge hundi saatus". Tõlkinud Eva Luts, Tartu: Fantaasia, 2000
* "Rändav kindlus". Tõlkinud Eva Luts, Tartu: Fantaasia, 2000
* "Musta mõõga needus". Tõlkinud Eva Luts, Tartu: Fantaasia, 2001
* "Saatusemerel purjetaja". Tõlkinud Jaana Peetersoo, Tartu: Fantaasia, 2002

## Viited

## Välislingid
*Artikleid Michael Moorcockist
*Michael Moorcocki koduleht
*Michael Moorcocki jutt "Unelev linn"
Reeda Toots

**Reeda Toots** (aastast 1985 **Reeda Kreen-Toots**; sündinud 17. aprillil 1961 Tallinnas) on eesti näitleja, lavastaja ja koorijuht. 

Ta lõpetas 1979. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 11. lennu. Laulis 1979. aastani Ellerheina tütarlastekooris. 

Aastatel 1984–1994 töötas ta Rakvere Teatris näitlejana ja 1994–1995 Eesti Televisiooni teatrisaadete toimetuses. Aastast 1999 Eesti Nuku- ja Noorsooteatris lavastaja ja 2005–2008 muusikajuht, 2000–2009 samas noortestuudio juhataja. 

Vahepeal ja hiljem on tegutsenud vabakutselisena ning aastast 2010 NUKU koori dirigendina (kontsertlavastused „Nukkude laulud”, 2013, koostöös Eesti Kontserdiga; „Mõistatused. Iga ilmaga, tuulega eriti”, 2014). Kirjutanud lavastustele muusikat („Välejalgne kuningatütar”, 1990, „Väga lihtne lugu”, 2007), teinud laste telesarja „Wohh, Won ja sõbrad” (2002), lavastanud kontserte. Õpetab näitlemist Muusikalikoolis.

## Tunnustus
* 1998 Salme Reegi nimeline auhind
* 2012 Riva del Garda rahvusvahelise koorifestivali parim dirigent
* 2024 Cork Choral Festival, The McCurtain and McSwiney trofee

## Isiklikku
Ta oli alates 1985. aastast abielus Toomas Kreeniga.

## Viited
Miðgarðr

**Miðgarðr** (vanapõhja keeles 'keskmine õu') on muinaspõhja mütoloogias inimeste maailm, üks üheksast maailmast. 

See on üheksast maailmast ainus, mis on inimestele täielikult nähtav. Teised maailmad võivad inimeste maailmaga põimuda, kuid on valdavas osas inimestele nähtamatud.

Miðgarðr paikneb ilmapuu Yggdrasili keskpaigas, Niflheimri ja Muspelli vahel. Miðgarðr on ümbritsetud veevälja ehk ookeaniga, mis on ületamatu.

## Vaata ka
* Keskmaa
Stopiņi vald

**Stopiņi vald** (läti keeles *Stopiņu pagasts*) on vald Lätis Ropaži piirkonnas. 

Piirkond piirneb Riia linnaga läänes, Ropaži piirkonna Garkalne vallaga põhjas, Ropaži vallaga idas ja Salaspilsi piirkonnaga lõunas.

Valla keskus on Ulbroka.

Valda läbivad Riia–Daugavpilsi elektriraudtee ja Riia–Ērgļi raudtee.

## Ajalugu

1887. aastal moodustati praeguse valla aladel Dreiliņi, Ulbroka ja Stopiņi vald. 1900. aastal liideti kaks viimast ühiseks vallaks, mis hakkas kandma nime Ulbroka-Stopiņi vald. Dreiliņi valda kuulunud maadest liideti osa Riia linnaga 1924. aastal ja osa 1934. aastal. 1935. aastal oli Stopiņi valla pindala 8000 hektarit ja seal oli 1237 elanikku.

1945. aastal moodustati Stopiņi valla aladele Stopiņi ja Ulbroka külanõukogu, vald likvideeriti 1949. aastal. 1951. aastal liideti Stopiņi külanõukoguga likvideeritav Ulbroka külanõukogu, 1963. aastal aga Dreiliņi külanõukogu maad. 1974. aastal liideti külanõukoguga Salaspilsi külanõukogu Rumbula küla maad, osa maid arvati Salaspilsi külanõukogu koosseisu. 1975. aastal liideti Riiaga Jugla paberivabriku ümbruskond, Jugla karusloomakasvatus, Brekši, Franki, Pļavnieki ja osa Dreiliņi külast. 1990. aastal moodustati külanõukogust vald, mis kuulus Riia rajooni. 

2005. aastal moodustati vallaga samades piirides Stopiņi piirkond (1. järgu haldusüksus). 2021. aastal liideti Stopiņi piirkond Ropaži piirkonnaga.

Suuremad asulad on veel Saurieši, Upeslejas ja Dreiliņi. Valla elanikest olid 2010. aasta andmetel 55% lätlased, 33% venelased ja 5% valgevenelased.

## Mälestised

Muinsusmälestistest on kohaliku kaitse all Ulbroka kalmistu kabel. Regionaalse kaitse all on üle Mazā Jugla jõe viiv raudteesild.

## Loodus

Valla idaosa asub Kesk-Läti madalikul, lääneosa Rannikumadalikul. Kõrgused ulatuvad 4,6–16 meetrini. 54% vallast katab mets.

Suuremad jõed on Mazā Jugla ja Piķurga. Valda jääb Ulbroka järv, mille pindala on 12 hektarit. Saurieši külas asub kipsimaardla, kus on kipsi kaevandatud 1913. aastast.

Looduskaitse all on Lielrutki hiidtamm, Avotiņi tee mänd, Saulieši tamm, Saurieši Atzari tamm, Tuberkuloosihaigla pärnad, Tuberkuloosihaigla esimene mänd, Laube hiidtamm, Lejaskulpji mänd ja Grīva tamm. Lisaks kasvab vallas veel kuusteist nimeta looduskaitsealust põlispuud.

## Rahvastik
Valla elanikest olid 2010. aasta andmetel 55% lätlased, 33% venelased ja 5% valgevenelased.

Vallas on järgmised külad.

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
* Piirkonna koduleht
Ymir

**Ymir** on Skandinaavia mütoloogias härmahiid, kes elas Ginnungagapis ja kelle kehast Odin, Vili ja Vé kujundasid maailma.

Ymir oli ka kõigi teiste hiidude ehk jöötunite esiisa.

## Vaata ka
* Üheksa maailma
Suunatud graaf

**Suunatud graaf** on graaf, mille tippude vahelised servad on suunatud.

Suunatud ehk orienteeritud serva nimetatakse *kaareks*. Formaalselt on suunatud graaf G=(V,E) järjestatud tipupaaride hulk E u,v\in V.

Kaar {u, v} on intsidentne tippudega *u* ja *v*, kus *u* on *lähtetipp* ja *v* on *lõpptipp*. Suunatud täisgraafi nimetatakse *turniiriks*.

## Kirjandust
* Buldas, A., Laud, P., Villemson, J. (2003), *Graafid*, Tartu, ISBN 9789949118182
Dan Simmons

**Dan Simmons** (4. aprill 1948 Peoria, Illinois – 21. veebruar 2026) oli Ameerika Ühendriikide ulmekirjanik. 

## Eesti keeles ilmunud teoseid
* "Hyperion". Tõlkinud Mario Kivistik, Tallinn: Varrak, 1998
* "Hyperioni langus". Tõlkinud Mario Kivistik, Tallinn: Varrak, 2000
* "Endymion". Tõlkinud Mario Kivistik, Tallinn: Varrak, 2002
* "Endymioni tõus". Tõlkinud Mario Kivistik, Tallinn: Varrak, 2006

## Välislingid
*Artikleid Dan Simmonsist
*Dan Simmonsi koduleht
Heuremata

**"Heuremata"** on humanitaarteaduslike monograafiate sari, mis hakkas ilmuma 2005. aastal Tartu Ülikooli kirjanduse ja rahvaluule osakonna, semiootika osakonna, kunstiajaloo õppetooli, Eesti Kirjandusmuuseumi, Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse instituudi ja teiste humanitaarasutuste koostöös. Sarja kujundaja on Piia Ruber.

Sarja pealkiri on võetud kreekakeelse sõna mitmusevormist *εὑρήματα*, mis tähendab 'leiud' või 'leidused'.

Sarja "Heuremata" annab välja Tartu Ülikooli Kirjastus.

## Sarjas ilmunud raamatud
* Boris Bernstein, "Visuaalne kujund ja kunstimaailm: ajaloo polüfoonia", 2009. ISBN 9789949190508
* Katrin Kivimaa, "Rahvuslik ja modernne naiselikkus eesti kunstis 1850–2000", 2009. ISBN 9789949190812
* "20. sajandi mõttevoolud". Toimetanud Epp Annus, 2009. ISBN 9789949191628
* Peeter Torop, "Tõlge ja kultuur", 2011. ISBN 9789949196203
* Jaak Tomberg, "Kirjanduse lepitav otstarve", 2. trükk, 2011. ISBN 9789949195855
* Tiit Hennoste, "Eesti kirjanduslik avangard 20. sajandi algul. Hüpped modernismi poole I", 2016. ISBN 9789949770403
* Cornelius Hasselblatt, "Eesti kirjanduse ajalugu", 2016. ISBN 9789949770953
* Luule Epner, "Mängitud maailmad", 2018. ISBN 9789949779444
* Epp Annus, "Sotskolonialism Eesti NSV-s: võim, kultuur, argielu", 2019. ISBN 9789949032051

## Viited

## Välislingid
*"Heuremata" Tartu Ülikooli Kirjastuse lehel
Ulbroka

**Ulbroka** on küla (*ciems*) Lätis Ropaži piirkonnas, piirkonna ja Stopiņi valla halduskeskus. Asub Riiast 11 km ida pool.

Küla on nime saanud 16. sajandi Riia linnapea H. von Ulenbrocki järgi, kellele kuulus seal mõis.

Külas on raamatukogu. Seal asuvad bussipeatused Ogres pagrieziens, Kultūras nams, Institūts, Brasliņas, Ulbrokas ciems ja Ulbroka.

Looduskaitse all on kaks külas kasvavat tamme, kolm mändi ja vaher ümbermõõduga 4,5 ja kõrgusega 17 meetrit.

## Elanike arv


* 690 (1969)
* 929 (1970)
* 1470 (1979)
* 3060 (1989)
* 2701 (2000)

* 2900 (2006)
* 2845 (2011)
* 2788 (2015)
* 3102 (2021)
* 5893 (2025)


## Viited
Norman Spinrad

**Norman Richard Spinrad** (sündinud 15. septembril 1940 New Yorgis) on ameerika ulmekirjanik, 1960. aastatel tekkinud nn uue laine (inglise *New Wave*) esindaja.

## Eesti keeles ilmunud teosed
* "Terasunelm". Tõlkinud Lasse Nikkarev, Saue: Skarabeus, 1998
* "Suur lõõsk". Tõlkinud Arvi Nikkarev, Saue: Skarabeus, 2001
* "Torgi Jack Barronit". Tõlkinud Tarmo Vaarpuu, Tartu: Fantaasia, 2010

## Välislingid
*Norman Spinrad Ulmekirjanduse BAASis
*Artikleid Norman Spinradist
Tatik

**Tatik** (*Suillus*) on tatikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.

Tatikud on nimetuse saanud paksult limase või kleepuva kübara järgi. Erinevalt puravikest pole tatikute jalg kunagi soomuseline ega võrkja mustriga. Viljakehade värvus katsumisel ei muutu. Torukesed on kollased või oliivikarva. Mõnel liigil esineb loor.

Eesti kasvab 10 liiki tatikuid, koos õõspuraviku perekonnast ületoodutega 12.

## Liike
**Suillus americanus* – siberi tatik
**Suillus asiaticus* – aasia õõspuravik
**Suillus bovinus* – lehmatatik, lehmapäkk, lehmapuravik
**Suillus bresadolae* – Bresadola tatik
**Suillus cavipes* – lehise-õõspuravik
**Suillus collinitus* – roosa tatik
**Suillus flavidus* – sootatik, soopuravik
**Suillus granulatus* – lambatatik, võipuravik
**Suillus grevillei* – kuldtatik, kuldpuravik
**Suillus luteus* – võitatik, võipuravik, võiseen
**Suillus variegatus* – liivtatik, liivapäkk, liivapuravik
**Suillus viscidus* – lehisetatik, hall tatik

## Endisi liike
**[[Fuscoboletinus grisellus]]*

## Viited
Johannes Laos

**Johannes Laos** (2. september 1920 Kõo vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 17. oktoober 1993 Võhma) oli eesti muusik, kommunistliku partei töötaja ja muusikapedagoog.

Ta õppis Soomevere algkoolis ja Türi Majandusgümnaasiumi progümnaasiumis. Pärast progümnaasiumi lõpetamist 1938. aastal jätkas ta õpinguid muusikakoolis Tallinnas, kus õppis klarnetit. Hiljem, aastal 1971 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal, õppides ka puhkpille.

Olles Nõukogude sõjaväe eesti territoriaalkorpuses ajateenistuses, saadeti ta Nõukogude–Saksa sõja ajal juulis 1941 Nõukogude tagalasse. Ta mängis Eesti Laskurkorpuse ansamblis ja džässorkestris. Pärast demobiliseerimist 1946. aastal asus ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia orkestrisse altsaksofoni solistina, kus ta töötas 1952. aasta lõpuni.

Aastatel 1953–1956 õppis ta EKP Keskkomitee Vabariiklikus Parteikoolis. Pärast kooli lõpetamist suunati ta tööle Suure-Jaani rajooni, kus ta töötas EKP rajoonikomitee instruktorina, hiljem rajooni täitevkomitee kultuuriosakonna juhatajana ja EKP rajoonikomitee teise sekretärina. Suure-Jaanis organiseeris ta populaarse poiste puhkpilliorkestri.

Aastast 1959 oli ta taas Tallinnas. Ta oli EKP Keskkomitee instruktor, seejärel filharmoonia puhkpilliorkestri instruktor. Aastatel 1959–1963 oli ta EKP Keskkomitee teaduse, koolide ja kultuuriosakonna juhataja, aastatel 1966–1967 oli ta riikliku hariduskomitee loomingulise maja direktor. Aastatel 1967–1988 töötas ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis peamiselt muusikateoreetiliste ainete õpetajana (ta oli aastatel 1968–1971 kultuurhariduse kateedri juhataja).

Aastal 1988 jäi ta pensionile. Aastatel 1988–1992 organiseeris ta Võhma noorte puhkpilliorkestri, kelle esinemised koos täiskasvanutega olid oodatud sündmused kohalikus kultuurielus.

Ta on maetud Pilistvere vanale õigeusu kalmistule.

## Looming
Ta oli tuntud ka heliloojana. Aastal 1973 Entel-tenteli lauluvõistluse võidulaul oli tema "Jänkude saunalaul" Imme Viidalepa sõnadele. Georg Otsa repertuaaris oli tema loodud laul "Kiri emale" (1970).

## Viited

## Kirjandus
*Endel Ruht. "60 aastat pronksmedali võidust". Ühinemisleht nr 2, (Põhja-Sakala valla ajaleht), 5. september 2017. Lk 7
Ahvāz

**Ahvāz** on linn Edela-Iraanis Khūzestāni provintsi ja Ahvāzi maakonna keskus. Asub Kārūni jõe ääres 20 m kõrgusel merepinnast.

Linn asutati 3. sajandil Sassaniidide dünastia ajal.

Ahvāz on üks Iraani tähtsamaid naftatöötlemiskeskusi. Olulised majandusharud on ka must metallurgia ning toiduaine- ja tekstiilitööstus. 

Linnas on 1955. aastal asutatud ülikool ja mitu rakenduskõrgkooli, sh naftauuringute kõrgkool.

## Galerii


Iran - Khuzestan - Ahvaz - White Bridge & Karoon River.jpg
Image:Ahvaz White Bridge1.jpg
Image:AJUMSHOSPITAL.JPG
Image:Darmangah.jpg
Image:JOUNDOSHAPOUR.jpg



## Viited
23 eKr

**Aasta 23 enne Kristuse sündi** ehk meie ajaarvamist.

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Gaius Iulius Caesar Octavianus Augustus, Aulus Terentius Varro Murena, Lucius Sestius Quirinalius ja Gnaeius Calpurnius Piso.
*...

## Sündinud
*Arhelaos, Juudamaa etnarh

## Surnud
*Marcus Claudius Marcellus
Georg Günther Tunzelmann

**Georg Günther Tunzelmann** (19. märts 1692 Tallinn – 4. november/15. november 1741 Tallinn) oli Eestimaa vaimulik.

Georg Günther Tunzelmann sündis 1741. aastal Tallinnas, kaupmehe ja Tallinna linnakodaniku Günther Tunzelmanni peres.

Ta õppis aastal 1709 Tallinna gümnaasiumis. Seejärel õppis ta (immatrikuleeriti 12. mail 1712) Halle ülikoolis. Ordineeriti 15. detsembril 1714 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1714–1715 Tallinna Oleviste koguduse abiõpetaja. Aastatel 1715–1720 oli ta (sai abiõpetajaks 16. mail 1715) Tallinna Niguliste koguduse abiõpetaja, aastatel 1720–1734 oli ta (sai õpetajaks 7. veebruaril 1721) sama koguduse õpetaja. Lisaks oli ta Tallinna koolide inspektor. Aastatel 1734–1741 oli ta (sai ametisse 28. juunil 1734) Tallinna Oleviste koguduse õpetaja ja Tallinna superintendent.

Ta koostas matusetrükise superintendent Johannes Andreas Helwigile (1668–1719) ja Tallinna bürgermeistrile Christian Buchaule (1652–1721). Aastal 1725 ilmus Tallinnas *Die christliche Uebergebung in Gottes Rathund Willen*. Oma märkimisväärselt suure raamatukogu pärandas ta Tallinna toomkoolile.

## Isiklikku
Georg Günther Tunzelmann abiellus Tallinnas 4/15. novembril 1714 Tallinna bürgermeister Thomas zur Mühleni tütre Mariaga.

Tema väimees (tütre Christiana Maria abikaasa) Gustav Heinrich Kellner oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Täisgraaf

**Täisgraaf** on graaf, kus iga kahe erineva tipu vahel on üks serv. Täisgraafil tippude arvuga n on n(n-1)/2 serva ning on tähistatav K_n.

Täisgraafid tippude arvuga 1 kuni 8:


Pilt:Complete graph K1.svg|*K*1
Pilt:Complete graph K2.svg|*K*2
Pilt:Complete graph K3.svg|*K*3
Pilt:Complete graph K4.svg|*K*4
Pilt:Complete graph K5.svg|*K*5
Pilt:Complete graph K6.svg|*K*6
Pilt:Complete graph K7.svg|*K*7
Pilt:Complete graph K8.svg|*K*8


Täisgraaf on regulaarne valentsusega n-1, tugevregulaarne, transitiivne ja täissümmeetriline. Automorfismide arv n!. Täigraafi täiend on *tühigraaf*.

Graafid K_1 kuni K_4 on tasandilised. Suure tippude arvuga täisgraafid ei ole tasandilised, sest need sisaldavad alamgraafi K_5, mis ei rahulda Pontrjagini-Kuratovski tingimust.

## Kirjandust
* Buldas, A., Laud, P., Villemson, J. (2003), *Graafid*, TÜ kirjastus
Peter Carl Aloys Kreutzwald

**Peter Carl Aloys Kreutzwald** (ka **Peter Karl Aloys Kreutzwald**; 21. september 1850 Kommern – 28. mai 1918 Köln) oli Kölni generaalvikaar 1894–1918, nelja Kölni peapiiskopi all.

## Tunnustus
* Paavst Leo XIII nimetas Kreutzwaldi apostellikuks pronotariks.

## Teoseid
* Peter Karl Alois Kreutzwald "De canonica iuris consuetudinari praescriptione" Berlin, 1873

## Kirjandus
* Eduard Hegel "Kreutzwald, Peter Karl Aloys*. In: *Die Bischöfe der deutschsprachigen Länder 1785/1803-1945. Ein biographisches Lexikon", Hg: Erwin Gatz, Berlin 1983, lk 415 jj.
* Hermann Joseph Hecker "Chronik der Regenten, Dozenten und Ökonomen im Priesterseminar des Erzbistums Köln 1615-1950", Düsseldorf 1952, lk 210 jj.
Suitsuandur

**Suitsuandur** on tulekahjuandur, mis reageerib põlemisel tekkivas suitsus sisalduvatele tahmaosakestele. Suitsuandureis kasutatakse peamiselt fotoelektrilisi ehk optilisi tajureid, mille talitlus põhineb valguse hajumisel suitsuosakestel. Valgusdioodi infrapunane valgus suunatakse optilises kambris labürinditaoliselt paiknevatele mittepeegeldavatele pindadele. Seetõttu puhtas õhus valgus fotodioodi ei taba. Kui optilisse kambrisse sisenevad suitsuosakesed, hajutavad need valgust, millest osa jõuab ka fotodioodini. Kui suitsu kontsentratsiooni tõustes fotodioodi väljundpinge ületab etteantud läviväärtuse, lülitub alarm sisse. Eriti tundlikud on niisugused optilised suitsuandurid, milles valgusdioodi (LED) asemel on valgusallikaks heleda kiirega laserdiood.

Optiline andur reageerib niisiis hõõguval põlemisel tekkivale külmale suitsule, andes tuleohust aegsasti märku. Leegiga põlemisel tekivad peenemad suitsuosakesed, millele reageerib paremini ionisatsioonitajur. Selles ioniseerib alfakiirguse allikas (ameriitsiumi isotoop) õhuosakesi, mille tulemusena anduri elektroodide vahel tekib teatav elektrijuhtivus. Suitsu ilmumisel seovad tahmaosakesed elektrostaatilise tõmbe tõttu õhuioone, mille tagajärjel elektrivoolu edasikandvate ioonide hulk väheneb; voolu nõrgenemisel läviväärtuseni hakkab summer tööle. Kumbki nimetatud tüüpi suitsuandur ei reageeri vingugaasile, selleks on spetsiaalsed andurid.

Andur paigaldatakse elamu igale korrusele ruumi lakke (mitte seinale), soovitatavalt ruumi keskossa, esikus või koridoris magamistoa ukse lähedale, teisel korrusel trepikäigu lähedale; paigutuskoha ümber peab olema vähemalt pool meetrit vaba ruumi. Elu- ja magamistoa andur hoiatab näiteks teleri süttimisest, küünlast või sigaretist tekkida võiva tulekahju eest. Suitsuandurit ei panda kööki, vannituppa ega sauna, kus nad võiksid asjatult tööle rakenduda.

Andurid on enamasti patarei- või akutoitel. Leelispatarei (*alkaline*) peab vastu 2–3 aastat, liitiumpatarei kuni 10 aastat. Patarei vahetamise vajadusest annab seade märku vaiksete piiksudega. Ka sel juhul, kui andur saab toidet elektrivõrgust, on vajalik varutoide patareist. Suitsuanduri töövõimet on soovitatav kontrollida kord kuus, vajutades vastavale nupule. Suitsuanduri tööiga on 8–10 aastat.
Tulekahjuandurid võivad olla ühendatud teatekeskusega juhtmete abil, samuti on häiresignaali raadioedastust võimaldavaid andureid. Viimased loovad raadioühenduse keskusega või elamu (korteri) teiste anduritega. Sel juhul ei rakendu mitte ainult suitsuallikale kõige lähem andur, vaid häire kandub raadio teel elamu kõigisse teistesse anduritesse.
## Vaata ka
*Tulekahjuandur
## Välislingid
*Suitsuanduri kasutamine
Käändsõna

:*Märksõna "noomen" suunab siia; noomen võib tähendada ka [[Nimisõna]]*
----
**Käändsõna** ehk **noomen** on käänduvate sõnade ühisnimetus. 

Eesti keeles kuuluvad käändsõnade hulka nimisõnad, omadussõnad, arvsõnad ja asesõnad.

Eesti keeles on käändsõnal kaks morfoloogilist kategooriat: kääne ehk kaasus ja arv ehk nuumerus.

## Viited
Kustas Kotsar

**Kustas (Gustav) Kotsar** (16. veebruar 1872 – 10. aprill 1942) oli Eesti prosaist ja ajakirjanik.  

Ta õppis aastatel 1888–1891 Eesti Aleksandrikoolis Põltsamaal. 

Elu lõpul elas sugulaste pool Põltsamaa lähedal.

## Kirjanduslooming
* Novellikogu "Elutungi avaldused" (1911)
* Novellikogu "Paigulised" (1913)

## Tegevus ajakirjanikuna
Kustas Kotsar tegi ajakirjanikuna kaastööd ajalehtedele Tallinna Teataja, Olevik, Uudised. 

## Viited
Karksi kihelkond

**Karksi kihelkond** (lühend **Krk**; saksa keeles *Kirchspiel Karkus in Kreis Pernau*) oli kihelkond Mulgimaal ja Liivimaa kubermangus Pärnu kreisis.

## Piirkonna ajalugu
Karksi kirikukihelkond asutati 13. sajandil samanimelise muinaskihelkonna baasil.

## Karksi kihelkonna mõisad
* Kaali mõis (*Kahli*), Polli karjamõis
* Karksi kirikumõis (*Pastorat Karkus*)
* Karksi mõis (*Schloß Karkus*) rüütlimõis
* Polli mõis (*Pollenhof*) rüütlimõis
* Pöögle mõis (*Böcklershof*) rüütlimõis


Bm05075am.jpg|Vaade Karksi ordulinnuse varemetele ja Karksi kirikule Johann Christoph Brotze kogust
BM06099Am.jpg|Vaade Polli mõisale, 1794
BM06120Am.jpg|Vaade Polli mõisale, 1794
BM08116Am.jpg|Vaade Karksi ordulinnuse varemetele, 1800


## Karksi kihelkonna kalmistud
* Ainja kalmistu
* Arumäe kalmistu
* Karksi mõisa kalmistu
* Rahumäe kalmistu
* Karksi II maailmasõja matmispaik
* Papi kalmistu
* Tuhalaane kalmistu

## Kirjandus
* 
* 
* Helene Peterson. *[http://www.folklore.ee/pubte/ajaloolist/karksi_halliste Ajalooline traditsioon Karksi/Halliste kihelkonnast 1925. aasta suvel]* Eesti Kirjandusmuuseum. Folkloristika osakonna e-raamat. 2017.

## Välislingid
* Karksi kihelkond ''Kirchspiel Karkus in Kreis Pernau'' Eesti mõisaportaalis