open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Televisioon

**Televisioon** (lühend **TV**) on üks elektroonilise teabelevi vorme, mis võimaldab pildi, video ja heli ülekannet ja vastuvõttu. Televisioon ringhäälingu liigina tegeleb teleülekannete korraldamisega.

Televisioonisignaale võtab vastu ja esitab televiisor.

Sõna "televisioon" tuleb kreekakeelsest sõnast τῆλε (tele) 'kauge' ja ladinakeelsest sõnast *visio* 'nägemine'. Selle termini leiutas Mihhaili suurtükiväeakadeemia elektrotehnika professor Konstantin Perski. Ta kasutas seda ettekandes 1. rahvusvahelisele elektrotehnika kongressile, mis toimus 18.–25. augustil 1900 Pariisis koos 1900. aasta maailmanäitusega. Televisiooni ringhäälingu liigina esmamainiti aastal 1927. Lühend TV pärineb 1948. aastast.

Esimene suurüritus, mida televisioonis üle kanti, olid 1936. aasta suveolümpiamängud Berliinis.

Paljudes maades, kus võimud kontrollivad televisiooni, kasutatakse seda propaganda jaoks. Televisioon loob ühise vaatamise efekti, isegi kui seda reaalselt ei ole, mis mõjutab massiteadvust.

## Liigitus
Televisiooni võib liigitada
*telepildi lahutusvõime järgi: 
**tavalahutusega televisioon, 
**kõrglahutusega televisioon,
**ultrakõrglahutusega televisioon;
*edastatavate signaalide järgi:
**analoogtelevisioon,
**digitaaltelevisioon;
*edastusvõrgu liigi järgi (vt ka DVB-T, DVB-C, DVB-S):
**maapealse levivõrgu kaudu edastatav televisioon (antennitelevisioon), 
**kaabeltelevisioon (sh arvutivõrgul põhinev, nt IPTV), 
**satelliittelevisioon.

## Vaata ka
* Televisioon Eestis
* Eesti Televisioon
* Hübriidtelevisioon
* Teletegijate loend
* Teleauditooriumi mõõtmine

## Välislingid

*Teleteaduse ja teleajaloo andmebaas Telekraat (www.telekraat.ee)
* vt. ka televisiooni arengu ajajooned Eestis (Telekraat)
Tupolev Tu-134

**Tupolev Tu-134** (NATO koodnimi **Crusty**) oli Nõukogude Liidus aastatel 1966–1989 ehitatud lühikese ja keskmise lennukaugusega kahemootoriline reaktiivreisilennuk. 

Tu-134A esmalend toimus 29. juulil 1963. Tu-134 sarja lennukite ehitamist alustati 1966. aastal, regulaarlennud Aeroflotis algasid 1967. aastal. Algne lennuk mahutas  72 reisijat, kuid peagi suurendati istmeridade tihendamisega istekohti 80-ni (Tu-134A). Tu-134A-3 sarja lennukid said uue Solovjov D-30  turboreaktiivmootori, mille tõukejõudu sai ka reversasendisse seada. 1980. aastal jõudis lennuliinidele Tu-134B, mis oli esimene NSV Liidu reisilennuk, mille avioonika võimaldas liinilendudel vähendada meeskonda tüürimehe arvel, sellega vähenes meeskonnaliikmete arv neljalt kolmele.

Ehitati ka muid Tu-134 modifikatsioone, nagu staabilennuk sõjaväele, pommituslennukite meeskondade treeninglennuk, lennuk navigatsiooniseadmete kalibreerimiseks ning põllumajandusuuringute lennuk.

Tüüpilise lühimaa-reisilennukina võeti Tu-134 ruttu kasutusele mitmes Vastastikuse Majandusabi Nõukokku kuuluvas Euroopa riigis. Balkan Bulgariani, CSA, Interflugi, LOT-i ja Malévi lennukipargi selgroo moodustas just Tu-134. Väljaspool Euroopat kasutasid Tu-134 Vietnam Airlines, Cubana, Air Koryo jt.

Kuigi nüüdseks on Tu 134 endistest sotsialismimaadest peaaegu kadunud, on sellel SRÜ-s reisijateveos endiselt oma osa. Ka Aeroflot Russian Airlines Tu-134A-d lendavad veel mõnel rahvusvahelisel liinil. Mürapiirangute tõttu on Tu-134 lennud enamiku Lääne-Euroopa riikide lennujaamadesse keelatud.

Tu-134 reisijatesalongi laius on 271 cm, turistiklassis on harilikult kummalgi pool vahekäiku kaks istmerida.

Kuni 1989. aastani ehitati Tu-134 kõiki versioone kokku 852 lennukit.

Eesti Lennundusmuuseumis on eksponeeritud Eesti Lennukompanii Tu-134A-3.

## Viited
Trebonianus Gallus

**Decius** (**Imperator Caesar Caius Uibius ''Trebonianus Gallus'' Augustus**; sünninimi **Caius Vibius Trebonianus Gallus**; 206 – august 253) oli Vana-Rooma keiser juunist 251 kuni surmani.

Tapeti.
Lõuna-Kaukaasia

**Lõuna-Kaukaasia** ehk **Taga-Kaukaasia** on piirkond Suur-Kaukasuse mäestikust lõunas, mis hõlmab Gruusiat, Armeeniat ja Aserbaidžaani. Oli suurema osa 19.–20. sajandist Venemaa (ja Nõukogude Liidu) võimu all. 

Piirkond on keeleliselt, rahvuslikult ja religioosselt väga kireva koosseisuga. Teda võib lugeda täielikult või osaliselt kuuluvaks Lähis-Itta (aluseks ajalugu), Aasiasse (loodusgeograafia), SRÜ-sse (ajalugu, poliitika) või Euroopasse (poliitika, religioon, kultuur).

Suur-Kaukasusest põhja poole jääv Kaukaasia osa kannab nime Põhja-Kaukaasia (ka Ees-Kaukaasia).

## Loodus

### Pinnamood

Taga-Kaukaasia lääneosas asuvad Kolhethi madalik ja Surami ehk Lihhi ahelik, idaosas Kura-Araksi madalik ning lõunasse jääb Väike-Kaukasus ja Armeenia mägismaa kirdeosa.

### Loodusressursid

*Nafta

## Ajalugu

*Gruusia ajalugu
*Armeenia ajalugu
*Aserbaidžaani ajalugu

### Taga-Kaukaasia 1917–1918

#### Taga-Kaukaasia Komissariaat

Taga-Kaukaasia Komissariaadi moodustasid novembris 1917 Gruusia esseerid ja menševikud, Armeenia dašnakid ning Aserbaidžaani mussavatistid.

Komissariaadi esimees oli 28. novembrist 1917 kuni 26. märtsini 1918 Е. P. Gegetškori.

#### Taga-Kaukaasia Seim

23. veebruar 1918 avatakse Thbilisis Taga-Kaukaasia Seim. Selle esimees oli 8. juunini 1918 Nikoloz Tšheidze.

#### Taga-Kaukaasia Demokraatlik Föderatiivne Vabariik

President oli Nikoloz Tšheidze. 

Vabariik lagunes, kui Gruusia ja tema järel ka Aserbaidžaan ja Armeenia kuulutasid end iseseisvaks.

*26. mai 1918: Gruusia kuulutatakse iseseisvaks
*28. mai 1918: Armeenia kuulutatakse iseseisvaks
*28. mai 1918: Aserbaidžaan kuulutatakse iseseisvaks

### Taga-Kaukaasia Föderatsioon

*Taga-Kaukaasia Föderatsiooni kohta (1922–1936 Nõukogude Liidus) vaata artiklit [[Taga-Kaukaasia SFNV]].*

## Vaata ka

*Põhja-Kaukaasia
Täisarv

**Täisarv** on arv, mis on esitatav naturaalarvude vahena.

Kõikide täisarvude hulka \{\ldots, -2, -1, 0, 1, 2, \ldots\} tähistatakse tavaliselt sümboliga \mathbb{Z} (lühend saksakeelsest sõnast *Zahlen* 'arvud').

Täisarvude hulgal on defineeritud liitmine, lahutamine ja korrutamine ning lineaarne järjestus. 

Täisarvu –*a* (st 0 – *a*) nimetatakse täisarvu *a* vastandarvuks.

Täisarvude omadusi uurivat matemaatika haru nimetatakse arvuteooriaks.

## Täisarvude hulga omadused

# Täisarvude hulk on järjestatud.
# Täisarvude hulgas ei ole suurimat ega vähimat elementi (arvu).
# Täisarvude hulk on liitmise, lahutamise ja korrutamise suhtes kinnine arvuhulk (täisarvude summa, vahe ja korrutis on täisarv).
# Kehtivad samasused: 
* –(–a) = a 
* –(+a) = –a
* a+(–a) = 0.

## Täisarvude järjestamine
Kahest täisarvust loetakse suuremaks see, mille kujutis arvteljel on teisega võrreldes positiivses suunas.

Näiteks:  –2>–5 ehk –5<–2;
–5<0; –2<2; –1<5

Arvteljel:  
–5 –4 –3 –2 –1  0  1  2  3  4  5

Nullist väiksemaid täisarve nimetatakse negatiivseteks täisarvudeks, nullist suuremaid täisarve positiivseteks täisarvudeks.

## Vaata ka
* Täis- ja murdosa
Türgi keel

**Türgi keel** (*Türkçe*) on turgi keelte oguusi rühma kuuluv keel, Türgi ametlik keel.

Türgi keelt kõnelevad türklased, kes elavad põhiliselt Anatoolias, Musta mere ja Vahemere (türgi keeles "Valge mere") vahelisel poolsaarel. Türgis räägitakse ka teisi keeli, sealhulgas araabia ja kurdi keelt.

Kõnelejate arv on umbes 80 miljonit. Lisaks ladina tähestiku tähtedele on kasutusel mõned modifitseeritud tähed.

Türgi keele lähemad sugulaskeeled on türkmeeni ja aserbaidžaani keel.

Sarnaselt teiste turgi keeltega iseloomustab türgi keelt vokaalharmoonia, aglutinatsioon ning rikkalik sufiksite kasutamine. Näiteks mitmust väljendaval sufiksil on kaks kuju *-lar* või *-ler* vastavalt sõna tüves olevatele ees- või tagavokaalidele.

Türgi keel kasutab ladina kirja. Kirjaviis on fonoloogiline: ühele foneemile vastab üks grafeem. See kirjaviis võeti kasutusele tänapäevase Türgi esimese riigipea Mustafa Kemal Atatürki ajal 1928. aastal, varem kasutati araabia kirja. Araabia kiri sobis hästi osmanitürgi keele kirjutamiseks, mille sõnavara kasutas palju araabia ja pärsia laensõnu, kuid türgi sõnade jaoks mitte – erinevalt türgi keelest on araabia keeles palju konsonante, kuid vähe vokaale. Atatürk oli keeleteadlastelt küsinud, kui palju võtaks aega keele üleviimine uuele tähestikule, mispeale talle vastati, et umbes viis aastat, mispeale Atatürk ütles: "Me teeme selle ära kolme-viie kuuga."

Atatürk rajas ka Türgi keele instituudi, mille ülesandeks oli keele türgipärasemaks muutmine.

Keelekood on standardi ISO 639 järgi tr või tur.

Türgi keeles puudub grammatiline sugu.

## Viited

## Välislingid

* Türgi nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Tacitus (keiser)

**Tacitus** (**Imperator Caesar Marcus Claudius Tacitus Augustus**; sünninimi **Marcus Claudius Tacitus**; 200 – juuli 276) oli Vana-Rooma keiser detsembrist 275 kuni surmani.
Tunnetusrelativism

**Tunnetusrelativism** on seisukoht, mille kohaselt tõde on suhteline. 

Et tõe mõiste seondub ratsionaalsuse ja teadmise mõistega, siis tavaliselt mõistetakse tunnetusrelativismi seisukohana, mille kohaselt ka ratsionaalsus ja teadmine on suhtelised. 

Tõde relativeeritakse tavaliselt mõisteskeemi suhtes. Jutt võib olla mingi kultuuri, ajastu või kogukonna mõisteskeemist. 

Tunnetusrelativism eitab mõne mõisteskeemi privilegeeritust. Ükski mõisteskeem ei taga objektiivsust ei tegelikkusele vastavuse ega objektiivse ratsionaalsuse mõttes.   

Esimesteks tunnetusrelativistideks peetakse sofiste, eriti Protagorast. Vahepeal ei ole lääne filosoofias kuni viimase ajani tunnetusrelativiste olnud.   

19. sajandi tähtsamad tunnetusrelativistid olid Friedrich Nietzsche ja William James. 

20. sajandi filosoofias on relativism olnud üsna levinud. 

Kuulsamad 20. sajandi relativistid, kes on tunnetusrelativismiga seotud, on hiline Wittgenstein, Willard Quine, Thomas Kuhn, Peter Winch, Nelson Goodman, Richard Rorty, Hans-Georg Gadamer, Michel Foucault ja Jacques Derrida.

Tunnetusrelativistid ei piirdu ilmselt tõeste väidetega, et eri kultuurides ja kogukondades on erinevad arusaamad sellest, mis on tõde, ning erinevad tõe kriteeriumid ja ratsionaalsuse standardid. Tunnetusrelativismi tuum on väide, et ülski episteemiliste normide komplekt ei ole teistega võrreldes metafüüsiliselt privilegeeritud. Ei ole objektiivseid ning üldkehtivaid tõe ja ratsionaalsuse kriteeriume. Tunnetusrelativistid viitavad sellele, et antud eposteemiliste normide paremust ei saa tõestada. Antirelativistid osutavad vastuseks sellele, et näiteks episteemilised normid, millele teadus toetub, on aidanud meil maailmas paremini toime tulla. 

Tunnetusrelativismile heidetakse tavaliselt ette seesmist vastuolulisust. Ka tunnetusrelativism ise ei saa vastavalt oma väitele olla privilegeeritud seisukoht. Vastuseks viitavad relativistid tavaliselt sellele, et nad ei pretendeeri tõele  mingis mitterelativistlikus mõttes.  On võimalik esitada mingi väide ja pidada seda tõeseks antud normikomplekti suhtes, pretendeerimata selle väite tõesusele ja nende normide kehtivusele mingis mitterelativistlikus mõttes. 

Relativistile väidetakse vastu, et ta peab möönma, et on vaatekohti, millest relativism tundub väärana, ja need vaatekohad on võrdväärsed relativismi omaga. Nii et relativism on nii tõene kui ka väär. Relativist võib vastata, et järjekindel relativist nendel vaatekohtadel ei ole.

Tunnetusrelativismi allikad:    

*moraalirelativismi eeskuju
*teadlikkus väga erinevatest mõisteskeemidest eri kultuurides
*Immanuel Kanti metafüüsika, mille kohaselt meie teadmise objekte kujundavad kategooriad, millega me neid tunnetame
*Georg Hegeli historism, Karl Marxi ideoloogiateooria, Friedrich Nietzsche perspektivism
*positivistliku teadusfilosoofia kriitika, neutraalsuse ideaaliga seotud probleemid sotsiaalteadustes, psühholoogia avastused andmete tõlgendamise kohta

## Välislingid:
*Allikas
Ungari kirjandus

**Ungari kirjandus** on ungari keeles kirjutatud kirjandus.

## Ungari kirjanduse teoseid
*Pál-tänava poisid

## Vaata ka
*Ungari kirjanike loend
*Hungaroloogia

## Välislingid
*Ungari kirjandus eesti keeles
*Ivar Sinimets "Ungari kirjandus mitteungarlasele"
UNESCO

**Ühinenud Rahvaste Hariduse, Teaduse ja Kultuuri Organisatsioon** (ingl *United Nations Educational, Scientific and Cultural Organization*, lühend **UNESCO**) on ÜRO allorganisatsioon, mis on loodud, et toetada ülemaailmset koostööd teaduse, hariduse, kultuuri, kommunikatsiooni, keskkonnakaitse ja inimõiguste vallas.

UNESCO põhikirja allkirjastasid 37 riiki 16. novembril 1945 Londonis ning see jõustus pärast ratifitseerimist 20 riigis 4. novembril 1946. 2011. aasta seisuga kuulub UNESCO-sse 196 riiki. Eesti on UNESCO liige alates 14. oktoobrist 1991.

UNESCO peakonverents, kus kõik liikmesriigid on esindatud, toimub iga kahe aasta tagant. Seal määratakse kindlaks töösuunad ja selgepiirilised töökavad, mille elluviimist suunab 51 riigi esindajatest koosnev täitevkogu. Jooksvate küsimuste lahendamiseks töötab Pariisis organisatsiooni peakorteris UNESCO sekretariaat.

Töökavade täitmiseks vajalik raha saadakse liikmesriikide liikmemaksudest, mille määramisel lähtutakse riigi kogutoodangust.

UNESCO annab välja ajakirju, sealhulgas UNESCO Courier, mis ilmub 36 keeles ja pimedate kirjas ning tutvustab UNESCO tegevust ja teadusuuringuid, samuti eri maade ja kultuuride esindajate seisukohavõtte ülemaailmsete probleemide kohta. Erialased ajakirjad on näiteks Prospects, Museum, Impact of Science on Society, Nature and Resources. Paljudes keeltes antakse välja põhjalikke aastaraamatuid, seal hulgas "Statistical Yearbook", "Index Translationum" ja "World Communication Report".

UNESCO tegeleb ka maailmakirjanduse tähtsamate teoste tõlkimisega ning maailma rahvaste rahvamuusika salvestamisega, toetab pärimusliku käsitööoskuse säilitamist ning loovkunstnike õppe- ja tööreise.

## UNESCO maailmapärandi nimistu

2024. aasta aprilli seisuga kuulub UNESCO maailmapärandi nimekirja 1199 objekti 168 liikmesriigist; UNESCO maailmapärandi konventsiooni on ratifitseerinud 195 liikmesriiki. 

## UNESCO Eestis

Eesti võeti UNESCO liikmeks 14. oktoobril 1991. Samal aastal moodustati ka UNESCO Eesti Rahvuslik Komisjon. 

1997. aastal võeti Tallinna vanalinn UNESCO maailmapärandi nimistusse. 1998. aasta juunis avas UNESCO peadirektor Federico Mayor Tallinna raekoja seinal sellekohase mälestustahvli. 8. juunil 1998 kirjutasid Eesti president Lennart Meri ja Federico Mayor alla memorandumile Eesti Vabariigi ja UNESCO koostöö kohta.

15. juulil 2005 lisati UNESCO maailmapärandi nimekirja Tartu Ülikooli täheteadlase F.G.W. Struve geodeetiline kaar, see on 2820 km pikkune meridiaanilõik, mis ulatub Musta mere äärest Põhja-Jäämere äärde.

UNESCO ametlik hoiuraamatukogu Eestis on Eesti Rahvusraamatukogu.

## Peadirektorid

## Vaata ka
* UNESCO maailma mälu register
* UNESCO maailmapärandi nimistu
* UNESCO rahupreemia
* UNESCO loovlinnade võrgustik
* UNESCO Läänemere projekt
* UNESCO ühendkoolide võrgustik

## Viited

## Välislingid
* UNESCO Eesti Rahvusliku Komisjoni koduleht
* UNESCO koduleht
* Kerli Gutman, Kristin Kuutma UNESCO?. Sirp, 29. jaanuar 2009.
Uskumus

**Uskumuseks** nimetatakse filosoofias ja kognitiivses psühholoogias millegi tõeseks pidamist. 

## [[Epistemoloogia]] ja [[loogika]]

Uskumuseks nimetatakse kas vaimuseisundit, mis seisneb mingi propositsiooni uskumises, või propositsiooni kui uskumise objekti. Epistemoloogias ei peeta uskumuse all tingimata silmas millegi üleloomuliku või kahtlase uskumist. 

Küsimus, miks keegi midagi usub, võib olla kas küsimus uskumuse *[[põhjus]]te* kohta või küsimus uskumuse *[[põhjend]]ite* kohta. Näiteks ma võin uskuda, et reinkarnatsiooni ei ole olemas, sest ma olen saanud kristliku kasvatuse ja elan kristlikus ühiskonnas; või uskuda, et reinkarnatsioon on olemas, sest ma olen saanud hinduistliku kasvatuse ja elan hinduistlikus ühiskonnas. Ma võin uskuda, et reinkarnatsioon on olemas, selle põhjal, et hinged peavad saama oma tegude eest tasu või karistuse, ent kogemus näitab, et ühe elu piires see nii ei ole; või selle põhjal, et leidub inimesi, kes lapsena minavormis täpselt kirjeldavad mõne surnud inimese elu. Ma võin uskuda, et reinkarnatsiooni ei ole olemas, selle põhjal, et kirikukogu on seda eitanud ja kirikukogud on usuasjades autoriteetsed; või selle põhjal, et kui ma oleksin varem teises kehas elanud, siis ma peaksin sellest midagi mäletama, ent ma ei mäleta sellest mitte midagi.
Põhjuste abil on võimalik uskumust *[[seletus|seletada]]*; põhjendite abil on võimalik uskumust episteemiliselt õigustada (põhjendada).

Siin tekib kahemõtteline olukord. Õigustamiseks võib nimetada katset õigustada või siis sellist õigustust, mis tõesti õigustab, – nii-öelda head õigustust. Viimasel juhul võivad ka põhjendid olla või mitte olla head. Analoogiliselt võiks siis ka rääkida heast ja halvast seletusest: halb seletus ei esita tegelikke ehk tõelisi ehk õigeid ("häid") põhjusi.

Tavakeeles nimetatakse ka põhjendeid põhjusteks. Räägitakse põhiliselt mingi teo „heast põhjusest“. Nii nagu uskumuste puhul, saab ka tegude puhul rääkida põhjenditest ja õigustusest. Uskumuse põhjenduse nimetamine õigustuseks tulenebki analoogiast tegude ja uskumuste vahel.  

Uskumuse õigustus põhineb nendel uskumustel, mis uskujal juba olemas on. Kuigi ka põhjendite õigustatus on küsimärgi all, huvitab loogikat see, kas mingit uskumust on võimalik õigustada tuginedes teistele uskumustele. 
   
Uskumuse all mõistetakse peale uskuja vaimuseisundi ka propositsiooni, mida uskuja usub. Sel juhul võib uskumust kui vaimuseisundit mõista kui teatavat uskuja ja propositsiooni vahelist seost. Propositsioonide õigustamist teiste propositsioonide abil on võimalik vaadelda ka lahus uskujast. Loogika tegeleb propositsioonidevaheliste suhetega, uurides, mis teeb ühe propositsiooni või (lõpliku) propositsioonide kogumi heaks põhjendiks mingile propositsioonile.

## Vaata ka
* Ebausk
* Teadmine
* Õigustus
* Eelarvamus
* Usund
Ungari muusika

**Ungari muusika** on ungarlaste, aga ka Ungaris loodud muusika.

Kuigi ungari kõrgklassil oli juurdepääs muu Euroopa muusikakultuurile ning sealt võeti eeskuju ning saadi mõjutusi, säilitas lihtrahvas oma traditsioonid. See võimaldas heliloojatel 19. sajandi lõpul luua ungari rahvusliku süvamuusikastiili. Suur osa ungari klassikalisest muusikast kasutab rahvamuusika motiive ja teemasid.

Tuntud ungari heliloojad on Béla Bartók, Zoltán Kodály, Ferenc Lehár, Imre Kálmán ja Ferenc Liszt.

Ungari lauljatest on tuntumad Márta Sebestyén ja Irén Lovász.

Ungari ansamblitest on tuntud Muzsikás, Locomotiv GT, Omega, Ghymes, Moby Dick jt.

Iga-aastane muusikafestival "Busójárás" Mohácsi linnas on üks ungari rahvamuusika peasündmusi.

## Vaata ka
*Isten, áldd meg a magyart
*Ungari rahvamuusika
Ulsan

**Ulsan** on keskalluvusega linn Lõuna-Koreas.

Linna pindala on 1055 km² ja elanike arv 1 012 000.

## Sõpruslinnad
*  Hagi, Jaapan (1968)
*  Hualien, Hiina Vabariik (1981)
*  Portland, USA (1987)
*  Changchun, Hiina (1994)
*  İzmir, Türgi (2002)
*  Santos, Brasiilia (2002)
*  Khánh Hòa provints, Vietnam (2002)
*  Tomsk, Venemaa (2003)
*  Kumamoto, Jaapan (2010)

## Viited

## Välislingid
* Ulsani koduleht (inglise keeles)
Ulju maakond

**Ulju maakond** (*Ulju-gun*, hangulis 울주군, hanjas 蔚州郡) on Ulsani haldusüksus.

Suurima mäe tipp sümboliseerib suuri mõtteid tulevikule ja vaimu alati esimene olla. Päike, mis tõuseb mäe kohal, sümboliseerib Ulju maakoha inimeste tarkust ja teadmisi ning nende piiritut energiapotentsiaali.

## Välislingid
*Koduleht
Ubavoj nam Crnoj Gori

**"Ubavoj nam Crnoj Gori"** oli Montenegro Kuningriigi ametlik riigihümn.

Selle sõnade autor on Jovan Sundečić ja lõpliku muusikalise kuju andis sellele Jovo Ivanišević. 

Hümn võeti kasutusele 1870. aastal. Esiettekanne oli 17. oktoobril 1870 Cetinje lugemissaalis.  

**Убавој нам Црној Гори**

Убавој нам Црној Гори с поноситим брдима,
Отаџбини што не двори, коју нашим мишицама
Ми бранимо и држимо презирући невољу, -
Добри Боже, сви Т' молимо: живи Књаза Николу!

Здрава, срећна, моћна, славна, - обћем врагу на ужас,
Врлим претцим' у свем равна, свом народу на украс;
Добрим блага, злијем строга; крста, дома, слободе
Заштитника ревноснога, - храни нам Га, Господе!

Од коварства и напасти чувај Њег' и Његов Дом;
Који сније Њем' пропасти - нека буде пропаст том!
А коју му вјеру крши, - правда тог укротила,
Крјепки Боже, све растр'си што нам злоба ротила.

Куд Он с нама, свуд' ми с Њиме крв смо љеват готови
за Њ' за вјеру, наше име и за браћу у окови!
Томе ћемо свету дугу одзивати се сваки час, -
Боже, свеј нам буд'у у кругу, благосиљај Њег' и нас!
Väinameri

**Väinameri** (varasema nimega **Muhu väin**) on käärulise rannajoonega madal saarterikas Läänemere osa, mis paikneb Lääne-Eesti saarte (Saaremaa, Hiiumaa, Muhu, Vormsi) ning mandri vahel.

Väinamere pindala on umbes 2200&nbsp;km². Saari ja mandrit eraldavad üksteisest väinad: Voosi kurk eraldab mandrit ja Vormsit, Hari kurk Vormsit ja Hiiumaad, Soela väin Hiiumaad ja Saaremaad, Väike väin Saaremaad ja Muhut ning Suur väin Muhut ja mandrit. Üle Väikese väina ehitati 1894-1896 Saaremaad ja Muhu saart ühendav 3,6&nbsp;km pikkune tammtee. Läbi Väinamere idaosa, mida tunti Moonsundi nime all, kulges varem tähtis, kuid keeruline meretee Soome lahe ja Liivi lahe vahel. Selle ohtlikkusele viitab Suure väina sissepääsu juures asuva Viirelaiu saare keskajast pärinev nimi Paternoster (meieisapalve algussõnad ladina keeles).

Madala ja väikese veeväljaga Väinamere hüdroloogilised tingimused erinevad tunduvalt saartest läände jääva mere omadest. Siin on nõrgem lainetus, suurem veetemperatuuri aastane kõikumine, väiksem vee soolsus ja läbipaistvus ning paksem ja püsivam jääkate kui avameres.

Sõjasadama rajamise tõttu Rohukülla süvendati Esimese maailmasõja eel läbi väinade kulgevaid laevateid. Need tööd olid mahult suurimad taolised Tsaari-Venemaal üldse. Suurematele laevadele on Väinameri liiga madal, keskmine sügavus on ainult viis meetrit. Vaid Kesselaiu ja Muhu vahel ulatub sügavus 24 meetrini. Üle Väinamere kulgevad parvlaevaliinid, mis ühendavad suuremaid saari nii mandriga kui ka omavahel. Keerulised navigatsioonitingimused ja vahelduv maastikupilt on teinud Väinamere populaarseks purjetajate seas (Muhu väina regatt). Väinamere peamine püügikala on räim, teatud tähtsus on veel ahvenal ja tuulehaugil.

## Väinamere saared

 
 
Väinameres on üle 300 saare. Neid nimetatakse laidudeks, rahudeks ja karedeks. Laiud on suuremad saared, kus taimkattes esinevad peale niitude veel kadastikud, puisniidud ja metsad. Niitudega väiksemad saared on rahud ja väikesed kivised saarekesed on kared.

Väinamere saared on noored, vabanenud mere alt Limneamere staadiumi kestel. Vanimaks saareks on Kesselaid, mille kõrgemad osad tõusid üle merepinna umbes 5000 aastat tagasi. Saarnaki ja Kaevatsi arengulugu on kestnud umbes 2000 aastat.

## Vaata ka
* Kassari laht
* Väinamere hoiuala
* Väinamere linnuala
* Väinamere loodusala

## Viited

## Välislingid
*Pildid, artiklid
Veis (perekond)

**Veis** (*Bos*) on perekond veislaste sugukonnas.

## Klassifikatsioon
Veise perekond liigitatakse järgmisteks alamperekondadeks:

**[[Bos (alamperekond)|Bos]]*
**[[Bibos]]*
**[[Novibos]]*
**[[Poephagus]]*.

## Välislingid
*Don E. Wilson, DeeAnn M. Reeder.*[http://www.departments.bucknell.edu/biology/resources/msw3/browse.asp?s=y&id=14200674 Mammal Species of the World]*, 3. trükk. Veebiversioon (vaadatud 08.11.2013) (inglise keeles)
Viidumäe looduskaitseala

**Viidumäe looduskaitseala** (pindala 18,7 km²) Viidumäe ümbruses Saaremaa edelaosas loodi 1957. aastal haruldaste taimede ja taimekoosluste kaitsmiseks.

Piki looduskaitseala kulgeb kuni 18 m kõrgune ja kohati 25–30° nõlvakaldega Antsülusjärve astang. Astangu jalamile on tekkinud allikasood. Mitmekesiste loodusolude tõttu on kaitsealal kujunenud rikkalik elustik. Soontaimi on umbes 700 liiki, millest 58 on kaitse all, sealhulgas ainult Saaremaal kasvav saaremaa robirohi. Haruldased on praegustele kliimaoludele mittevastavad tammealusmetsaga männikud.

Viidumäel on saaremaa robirohu ja saaremaa sõrmkäpa kasvukoht, seal elab ka saaremaa tondihobu.

## Vaata ka
*Audaku
*Viidumäe bioloogiajaam
*Viidumäe looduskeskus
*Viidumägi

## Kirjandus
*Mari Reitalu, Viidumäe haruldased taimed, 1974
*Fred Jüssi ja Mari Reitalu, Viidumäe, 1976
*Fred Jüssi ja Mari Reitalu, Viidumäe, 2004; ISBN 9949-408-14-8

## Välislingid
*Koduleht
*Fotod Viidumäelt (2009)
Valgustusajastu

**Valgustusajastu** (prantsuse keeles *siècle des Lumières*, saksa keeles *Zeitalter der Aufklärung*, inglise keeles *Age of Enlightenment*, vene keeles Просвещение) oli teadlikkusele keskendunud ajajärk 18. sajandi Euroopas, mil vähenes usk traditsioonilistesse religioossetesse vaadetesse, kirikusse ja seisuslikesse autoriteetidesse ning hakati rohkem väärtustama mõistust, mõtlemist, demokraatiat, inimõigusi ja teadust. 

Valgustusajastu nimetus pärineb Voltaire'ilt ja Johann Gottfried von Herderilt. Essees "Mis on valgustus?" ütleb Immanuel Kant, et valgustus on inimkonna vabanemine alaealisusest, st autoriteetide eestkoste alt. Sellised autoriteedid olid valgustajate meelest eeskätt riik ja kirik. Kant määratles nimetatud artiklis valgustuse inimese väljumisena "omasüülisest alaealisusest" ning püüdlusena alati ja igas olukorras "mõelda ise". Valgustusajastule iseloomulikeks peetakse aga ka varasemaid mõtlejaid, näiteks John Locke, Nicolas Malebranche, Isaac Newton, Charles de Montesquieu jpt.

Euroopa valgustusideed algusid Inglismaalt, kus kodanlik pööre toimus kõige varem. Prantsuse valgustajad Montesquieu ja Rosseau vaimustusid Inglismaal viibides sealsete filosoofide vaadetest ja ühiskonna vabameelsetest tavadest. Ning kuigi enamik valgustuse põhimõtteid tuli inglastelt, siis just prantslased Voltaire ja Rousseau kujundasid Euroopa valgustusliikumise. Riiklik ja poliitiline tõus ning kultuuriline elavnemine algasid ka Saksamaal ja Venemaal.

Valgustusajastu ideede tulemuseks olid valgustatud absolutism, Ameerika iseseisvussõda ja Prantsuse revolutsioon. Suurt mõju avaldas valgustus ka tööstuslikule pöördele.

## Valgustuslikud suunad
*Šoti valgustus
*Ameerika valgustus
*Prantsuse valgustus
*Saksa valgustus
*Vene valgustus
*Hellenistlik valgustus
*...

## Vaata ka
*Valgustusfilosoofia
*Ratsionalism
*Humanism
*Modernism
*Postmodernism
*Valgustusliikumine
*Valgustuse projekt

## Viited

## Välislingid
* Peeter Tarvel, Jooni valgustusajastu olemusest., Ajalooline Ajakiri nr 4/1937
Vanakreeka mütoloogia

**Vana-Kreeka mütoloogia** ehk **kreeka mütoloogia** on Vana-Kreeka müütide kogum ehk mütoloogia. Need lood olid tuttavad kõikidele muinaskreeklastele. Kuigi mõned mõtlejad olid nende lugude suhtes skeptilised, olid nad rahvale rituaalide ja ajaloo allikaks.

Muistsed kreeklased olid ühed suuremad müütide loojad Euroopas. Sõna "mütoloogia" on pärit samuti kreeklastelt. 400. aasta paiku eKr mõtles Kreeka filosoof Platon välja sõna *mythologia*, et eristada jumalikest tegudest jutustavaid fantaasiarikkaid jutustusi tavapäraste ja üleloomulike sündmuste tõetruust kirjeldamisest.

Kreeka mütoloogias olid jumalad antropomorfsed (inimesekujulised), kuid eelkõige olid nad universumi jõudude kehastused. Sellistena olid nad enam-vähem muutumatud. Kuigi nad mõnikord paistsid õiglastena, olid nad sageli väiklased ja kättemaksuhimulised. Jumalate soosingu ärateenimiseks oli tarvis ohverdusi ja vagadust, ent need ei garanteerinud midagi, sest jumalad kaldusid meelt muutma. Jumalate viha oli kardetav ja ka nende armastus oli ohtlik. 

Kreeka mütoloogia on täis koletisi, sõdu, intriige ja jumalate sekkumisi. Probleeme lahendasid heerosed. Muinaskreeklased ei teinud selget vahet ajaloo ja mütoloogia vahel (vt nt "Ilias" ja "Odüsseia"). Nad pidasid end müütiliste heeroste ja nende kultuuri otsesteks järeltulijateks.

Kreeka mütoloogia ulatus ja huvisfäärid avaldasid muljet ka roomlastele. Roomlased võtsid suures osas kreeklaste müüdid omaks ning samastasid paljud nende oma itaalia jumalad kreeka Panteoni jumalustega. 

Tänapäeva kirjanduses kasutatakse jätkuvalt allusioone kreeka mütoloogiale. Ka mütoloogiat ennast võetakse köitva kirjandusena. 

## Vaata ka
*Vanakreeka mütoloogia tegelaste loend

### Müütilised kohad
Atlantis - Elysioni väljad - Hades - Helikon - Hüperborea - Lethe - Olympos - Styxi jõgi - Tartaros

## Allikad
Ovidiuse "Metamorfoosid" - Apuleiuse "Kuldne eesel" - Homerose "Ilias" ja "Odüsseia" - Hesiodose "Teogoonia"
Vissarion

**Vissarion** (kodanikunimega **Sergei Torop**; sündinud 14. jaanuaril 1961 Krasnodaris) on Vene müstik, Viimase Testamendi Kiriku juht.

Pärast sõjaväeteenistust asus ta elama Minussinskisse. Töötas liikluspolitseinikuna, kuni 1989 kaotas töö. 

Aastal 1991 "sündis uuesti" Vissarionina, tagasitulnud Jeesuse Kristusena. 

Tema usundis on Vene Õigeusu Kiriku elemendid ühendatud budismi, apokalüptilisuse, kollektivismi ja ökoloogiliste väärtustega.

Vissarioni järgijad elavad Lõuna-Siberis Krasnojarski krai Kuragino rajoonis. Umbes 5000 järgijat elavad 30 külas Vissarioni residentsi Päikeselinna lähedal.  

Vissarioni jüngrid järgivad rangeid reegleid. Nad on taimetoitlased. Suitsetamine ja alkoholi tarvitamine on keelatud. Raha on põlu all. Viimase Testamendi Kiriku eesmärk on ühendada kõik usundid. 

22. septembril 2020 Vissarion vahistati ja teda kahtlustatakse psühholoogilises vägivallas. 
30. juunil 2025 mõistis Novosibirski kohus ta süüdi ja määras 12 aastaks karistuskolooniasse.

## Isiklikku
Ta isa nimi oli Anatoli, ema Nadežda. Ta kasvas ema ja võõrasisa Nikolaiga Siberis. 

## Viited

## Välislingid
*http://www.vissarionest.com/
*Kas on elu pärast kapitalismi?, ETV, 29. november 2008
Vercingetorix

**Vercingetorix** (72 eKr – 46 eKr) oli gallialaste juht, arvernide pealik. Ta oli suure, peaaegu kõiki gallialasi haarava viimase roomlaste-vastase ülestõusu juht 52 eKr. 

Julius Caesar ruttas Galliasse ülestõusu maha suruma. Vercingetorix oli võimekas juht ning taandus looduslikesse kindlustustesse, põletades samal ajal linnu, et takistada Rooma leegionide varustamist. Caesar ja tema staabiülem Labienus said esimestes, väiksemates kokkupõrketes tõsiselt lüüa. 

Pärast viljatut, kaotusterohket rünnakut arvernide pealinnale Gergoviale (praeguse Clermont-Ferrand'i lähedal Auvergne'is) oli Caesar sunnitud taganema. Sealjuures saatis Vercingetorix teda tugeva väega, millega olid liitunud ka heduid, kes seni olid Caesarile truuks jäänud, ja Caesaril oli oht oma seniste pingutuste viljad vähemalt esialgu kaotada. Ent Vercingetorix laskis näiliselt soodsatel asjaoludel end ahvatlema roomlastele lahingut andma ning ta sai hävitava kaotuse osaliseks.     

Kui Vercingetorix taandus Alesiasse (praegune Alise-Sainte-Reine Côte d'Ori departemangus Dijoni lähedal, kuhu Napoleon III 1864 laskis Vercingetorixi auks rajada 6,5 m kõrguse pronkskuju) ning Caesar hakkas teda seal piirama.  Kui Vercingetorix kutsus gallialastest liitlased ründama Alesiat piiravaid roomlasi, lõid roomlased taganevaid vägesid ning vallutasid kindluse. 

Vercingetorix tegi kõik, et vaenlasele vastupanu osutada. Kui ta aga siiski roomlaste energiale ja taibukusele alla jäi, andis ta ise oma vägedele nõu alla anda ning teda elavana või surnuna võitjatele välja anda, et paremaid tingimusi saavutada. Vercingetorix viidi Caesari ette, kes laskis ta aheldada. Pärast näitamist triumfirongkäigus Roomas laskis Caesar ta hukata.

## Välislingid
*Jaan Kaplinski luuletus "Vercingetorix ütles" kogus ''Tolmust ja värvidest'' lk 8
*Jaan Kaplinski: Vercingetorix kõneleb ordumeistriga
*Asterix ja seriaalikangelased kui ajalootunni abimaterjalid
Varastatud suudlused

**"Varastatud suudlused"** (*Baisers volés*) on Prantsuse film aastast 1968.

Selle perspektiivitu armastuse ja ühe tundmatu võõra mehe hullumeelne ning niisama perspektiivitu armastus noore kauni Christine Darboni (Claude Jade) vastu vormivad lõpuks paari Antoine’ist ja Christine’ist. See armastus on ainus, mis filmi lõppedes ei purune. Finaalis kõrvuti kaugenevad Antoine ja Christine pole teineteisele küll veel midagi lõplikku tõotanud, kuid vaatajale aimub siiski nende ühine tulevik.

## Osades
*Jean-Pierre Léaud – Antoine Doinel
*Claude Jade – Christine Darbon
*Delphine Seyrig – Fabienne Tabard
*Michael Lonsdale - Georges Tabard
*Daniel Ceccaldi – Monsieur Darbon
*Claire Duhamel – Madame Darbon
*Harry-Max – Monsieur Henri
*André Falcon – Monsieur Blady
*Catherine Lutz – Catherine
*Martine Ferrière – Gérante
*Jacques Rispal – Monsieur Colin
*Serge Rousseau – tundmatu
*Paul Pavel – Julien
*François Darbon – adjutant Picard
*Albert Simono (tiitrites Simono) – Albani

## Välislingid
*IMDb: Baisers volés (1968)
Viktor Pelevin

**Viktor** Olegovitš **Pelevin** [pel'eevin] (vene keeles Виктор Олегович Пелевин; sündinud 22. novembril 1962 Moskvas) on vene kirjanik.

## Teosed
Eesti keeles ilmunud:
* "Tšapajev ja Pustota" (*Чапаев и Пустота*; 2001; Varrak; tõlkijad Maiga Varik, värsid Harald Rajamets)
*"Sinine latern" (2002; Atlantis; tõlkija Vladimir Indrikson)
*"Omon Ra. Generation "P"" (2002; Varrak; tõlkija Maiga Varik)
*"Arvud" (2005; Varrak; tõlkija Maiga Varik)
*"Õuduse kiiver" (Theseuse ja Minotauruse müüt; 2006; Eesti Päevalehe Kirjastus; tõlkija Enel Ormus)
*"Libalooma püha raamat" (2011; Varrak; tõlkija Maiga Varik)
*"S.N.U.F.F.: utoopia" (2014; Varrak; tõlkijad Maiga Varik)
*"T" (2018; Varrak; tõlkijad Maiga Varik)
*"iPhuck 10" (2020; Varrak; tõlkija Maiga Vaarik)

## Pelevini looming [[Eesti teater|Eesti teatris]]
*"Tšapajev ja Pustota" (Tallinna Linnateater; lavastaja Mart Koldits; esietendus 13. detsembril 2003)

## Välislingid
*Fotod
*Pelevini teosed vene keeles
*Viktor Pelevin Ulmekirjanduse BAASis
Vibulaskmine 1900. aasta suveolümpiamängudel

**[[Vibulaskmine]] [[1900. aasta suveolümpiamängud]]el** toimus 28. mail ning võisteldi seitsmel vibulaskmisalal. Ühelgi neist tänapäeval ei võistelda.

## ''Championnat du Monde (au Berceau)''

Võistles ainult kaks vibulaskjat.

## ''Au Cordon Doré - 50 m''

## ''Au Cordon Doré - 33 m''

## ''Au Chapelet - 50 m''

## ''Au Chapelet - 33 m''

## ''Sur la Perche à la Herse''

## ''Sur la Perche à la Pyramide''
Varnja

**Varnja** (vene keeles *Воронья*, *Варнья*) on alevik Eestis Tartumaa Peipsiääre vallas.

Varnja on Eesti Peipsi ranniku kõige lõunapoolsem vene vanausuliste küla ja kõige lõunapoolsem Peipsi-äärne küla põhja pool Emajõge. Lõuna poole jääb **Varnja soo**, mis jääb Emajõe Suursoost põhja poole.

Varnja on tänavküla.

Elanike arv on umbes 160. Kohalikud elanikud on rahvuselt põhiliselt venelased.

Küla nimi on seotud Peipsi järves asuva suure Varesekiviga (Voroni kiviga). Selle kiviga seostatakse Jäälahingut.

Varnjas on õigeusu Issanda Templisseviimise kirik (varemed; ehitatud 1855), Varnja õigeusu palvela (ehitatud 2018) ja vanausuliste koguduse palvela (valmis 1903; ehitati kohalike talupoegade jõududega; ikoonid on põhiliselt 20. sajandist). Palvela juures asub Varnja vanausuliste kalmistu. Sellest paikneb lahus Varnja kalmistu.

Varnjas asub piirivalvekordon ja raamatukogu. Kohaliku külaseltsi eestvedamisel on loodud Kolkja vanausuliste muuseumi filiaal, milles leiab käsitlust vanausuliste elulaad. 2020. aastal avati Varnjas erakogul põhinevate väljapanekutsega Samovarimaja, kus on üle 200 samovari tutvumiseks. Samovarimaja pererahvas peab Varnjas lisaks Mesi tare puhkemaja. Varnjas toimetavad suvegalerii Voronja galerii ning suverestoran Lendav Laev.

Tuntust koguvad Varnjas toimuvad üritused:

- märtsis toimuv Sibulatee saunafEST

- aprilli viimasel laupäeval toimuv Varnja Kalalaat;

- septembris toimuv sibula- ja jõhvikalaat.

Juunis 2017 toimusid Varnjas sääsepüüdmise Eesti meistrivõistlused. Igal aastal on Varnja ettevõtjad ning kohalikud elanikud liitunud erinevate toidufestivalidega, sh Sibulatee puhvetite päev, Peipsi Toidutänav 175 km, Pöörane TäiskuuÖöSööming ja Sibulatee KALApuhvetite päev.

Varnjat on esimest korda mainitud 1582 (*Warnia*, hiljem *Waronja*). Kindel asustus tekkis 18. sajandil.

Varnja vallakoolis oli 1879–1880 abiõpetajaks Jakob Liiv. Varnjas on sündinud eesti vaimulik Harald Tammur.

Varnja sihtnumber on 60305.


Fail:Varnja vanausuliste kirik.JPG|Varnja vanausuliste palvela
Fail:Vanausuliste surnuaed.jpg|Varnja kalmistu
Fail:Vaade Varnja kesktänavale.jpg|Varnja kesktänav
Fail:Varnja.JPG|Varnja tänavküla
Fail:VegetableSeller,Onion road,varnja,estonia.JPG|Sügisene tänavaturg
Fail:Varnja asulasilt 2021. aasta augustis. Viide fantaasiamaailm Narniale.jpg|Varnja asulasilt 2021. aasta augustis. Viide fantaasiamaailm Narniale
Fail:Varnja village in Estonia 2021.jpg|Varnja põhjaots 2021. aasta augustis
Fail:Varnja village. Estonia 2021.jpg|Varnja lõunaots 2021. aasta augustis
Fail:Varnja sadam 2024 b.jpg|Varnja sadam


## Vaata ka
*Sibulatee
*Voronja galerii
*Peipsi

## Viited

## Välislingid
*Olukirjeldus
*Olukirjeldus: vanausuliste kiriku juubel
*Paul Ariste reisikirjeldus 1929
*Varnja perenimed
*Fotod: Varnja soo
Vastupaavstide loend

''Siin on loetletud mõjukamad ajaloolised vastupaavstid kronoloogilises järjekorras varasematest hilisemateni ning tänapäeva vastupaavstid. Paavstid on loetletud paavstide loendis.

*Natalius (umbes 200)
*Hippolytus (217–235)
*Novatianus (251–258)
*Felix II, esineb mõnikord ametlikus paavstide loendis (teist Felix II nimelist paavsti pole) (355–365)
*Ursinus (366–367)
*Eulalius (418–419)
*Laurentius (498–499, 501–506)
*Dioscorus (530)
*Theodorus (II) (687)
*Paschalis (I) (687)
*Stephanus II, pole tegelikult vastupaavst, valitses ainult 3 päeva (752)
*Constantinus II (767–768)
*Philippus (768)
*Johannes VIII (844)
*Anastasius III (855)
*Christophorus (903–904)
*Bonifatius VII, ainus sellenimeline, kuid üldtunnustatult vastupaavst (974, 984–985)
*Johannes XVI, ainus sellenimeline, kuid üldtunnustatult vastupaavst (997–998)
*Gregorius VI (1012)
*Benedictus X, ainus sellenimeline, kuid üldtunnustatult vastupaavst (1058–1059)
*Honorius II (1061–1064)
*Clemens III (1080–1100)
*Theodoricus (1100 - 1101)
*Albertus (1101)
*Silvester IV (1105–1111)
*Gregorius VIII (1118–1121)
*Coelestinus II (1124)
*Anacletus II (1130–1138)
*Victor IV (1138)
*Victor IV (1159–1164)
*Paschalis III (1164–1168)
*Calixtus III (1168–1178)
*Innocentius III (1179–1180)
*Nicolaus V (1328–1330)
*Clemens VII (1378–1394)
*Benedictus XIII (1394–1423)
*Aleksander V, ainus sellenimeline, kuid üldtunnustatult vastupaavst (1409–1410)
*Johannes XXIII (1410–1415)
*Clemens VIII (1423–1429)
*Benedictus XIV (1425–1430)
*Felix V (1439–1449)

## Tänapäeva vastupaavstid
*David Bawden (Miikael I)
*Manuel Corral (Peetrus II) 
*Sergio María (Gregorius XVIII)
*Joseph Odermatt (Peetrus III)
*Lucian Pulvermacher (Pius XIII) 
*Jean-Gaston Tremblay (Johannes Gregorius XVII)
Rooma kuningas

**Rooma kuningas** (ladina keeles *Rex Romae*) oli Rooma kuningriigi peamagistraat.

Legendi järgi oli esimeseks Rooma kuningaks Romulus, kes 753. aastal eKr asutas Rooma linna. Kokku jõudis valitseda seitse kuningant, kellest viimane kukutati aastal 509 eKr.

## Rooma kuningad
*753–716 eKr – Romulus Silvius Dei Martis
*715–672 eKr – Numa Pompilius Pomponis
*672–642 eKr – Tullus Hostilius Hostilii Hostilii
*642–616 eKr – Ancus Marcius Marcii
*616–578 eKr – Tarquinius Demarati Priscus
*578–534 eKr – Servius Tullius 
*534–509 eKr – Tarquinius Prisci Demarati Superbus
Vitellius

**Vitellius** (**Aulus ''Vitellius'' Germanicus Augustus Imperator**; sünninimi **Aulus Vitellius**; 7. september 12 või 24. september 15 –  20. detsember või 22. detsember 69) oli Vana-Rooma keiser 18. juulist 66 kuni surmani. Ta oli viimane kolmest keiser Nero järel lühikest aega valitsenud keisritest. 

Vitellius isa oli Lucius Vitelliuse, kes oli tsensor ja ühtlasi keiser Claudiuse kolleeg ajal, mil viimane pidas sama ametit. Lucius Vitellius oli ka kolmel korral konsul.  

Aulus Vitellius sai konsuliks 48. aastal ning oli Aafrika prokonsul aastast 61. Värskelt keisriks saanud Galba määras vitelliuse Alam-Germaania valitsejaks 68. aastal. 

Aulus Vitellius oli nii Caligula, Claudiuse kui ka Nero sõber.

Germaania väed polnud hästi meelestatud keiser Galba suhtes. Oma suuremeelsuse ja helduse tõttu võitis Vitellius väed ilma suurema vaevata enda poole. 2. jaanuaril 69. aastal kuulutasid tema mehed Vitelliuse keisriks Colonia Agrippinensises ning peagi asusid teda toetama ka Ülem-Germaania, Hispaania, Gallia ja Britannia väeosad. Seejärel suundus ta oma vägedega Itaalia suunas. Vahepeal mõrvati keiser Galba ja Vitelliuse väed võitlesid Galba järglase, Otho vägedega Bedriacumis. Vitelliuse väed purustasid Otho omad ning viimane sooritas 16. aprillil 69 enesetapu. 

Järgnevalt tunnustas senat Vitelliust keisrina ning ta sisenes juulis 69 Rooma. Roomasse saabudes ohverdas ta keiser Nerole. Loomuliku käiguna asendas ta senised pretoriaanid endale ustavate meestega. Vitellius ei võtnud midagi ette, et võita poolehoidu Otho meestelt ega ka ülejäänud väeosadelt teistest impeeriumi piirkondadest. 1. juulil 69 kuulutati Vespasianus keisriks ning väed Balkani provintsidest võtsid Marcus Antonius Primuse juhtimisel suuna Itaaliasse. Oktoobris purustati Vitelliuse väed II Bedriacumi lahingus. Vespasianuse vend Flavius Sabinus veenis seejärel Vitelliust troonist loobuma. Rooma linna rahvas liitus Vitelliuse vägedega ning Flavus Sabinust jälitati Kapitooliumini. 20. detsembril 69 sisenesid Vespasianuse väed Rooma ning Vitellius arreteeriti. 

Kui Vespasianus jõudis Rooma, viidi Vitellius Foorumile, kus teda pilgati ja loobiti väljaheidetega. Seejärel piinati Vitelllius Gemonia treppidel surnuks ning laip visati Tiberi jõkke.

## Vaata ka
* Nelja keisri aasta

## Viited
Volusianus

**Volusianus** (**Imperator Caesar Claudius Afinius Gallus Veldumianus ''Volusianus'' Augustus**; suri augustis 253) oli Vana-Rooma keiser 251–253.  

Volusianus oli Trebonianus Galluse poeg ja kaasvalitseja.

Ta tapeti koos isaga sõdurite poolt.
Valerianus

**Valerianus** (**Imperator Caesar Publius Licinius ''Valerianus'' Germanicus Maximus Augustus**; sünninimi **Publius Licinius Valerianus**; 200 – pärast juunit 260, võib-olla 263) oli Vana-Rooma keiser augustist 253 kuni vangistamiseni 260.

Keiser langes vangi sõjas pärslastega ning suri vangistuses.
Vaasa

**Vaasa** (soome *Vaasa*, rootsi *Vasa*) on linn Soome läänerannikul Pohjanmaa maakonnas Merenkurkku kitsaimas osas, kus Soomet ja Rootsit eraldab vaid 80 km. Vaasa sai alguse 1606. aastal.

Praegusele asukohale rajati linn pärast seda, kui 7 km kaugusel asunud linn 3. augustil 1852 tulekahjus hävis. Aastail 1855–1917 kandis linn Nikolai I järgi nime Nikolaistad (Nikolainkaupunki). Soome kodusõja ajal 29. jaanuarist 3. maini 1918 tegutses Vaasas Soome senat ja linn oli sel ajal Helsingi asemel Soome ajutine pealinn.

Elanikke oli 2010. aastal 59 600 (soomekeelseid 71,7% ja rootsikeelseid 25,1%).

Vaasa pindala on 397 km², millest maismaad on 183 km².

Vaasa idaosas on väikesel alal mitmeid turismiobjekte.

## Sport
Vaasas tegutseb jalgpalliklubi Vaasa PS.

## Viited

## Välislingid
Välismaa väinade loend

''Selles loendis loetletakse maailma väinu, välja arvatud Eesti väinad (need on loetletud Eesti väinade loendis).

## A
Ahvenameri – Ahvenanrauma – Airisto - Arthur Kill

## B

Bab el Mandeb – Baía de Todos os Santos – Balabaci väin – Bali väin – Barösund – Bashi väin – Bassi väin – Beagle'i väin – Belt – Beringi väin – Blagoveštšenski väin – Bohai väin (Bo Hai Haixia) – Bonifacio väin – Bosporus

## C
Calais' väin – Coco väin – Cooki väin

## D

Dardanellid – Davise väin – Dmitri Laptevi väin – Drake'i väin 

## E
Ekarma väin – 
Eterikani väin

## F
Fårösundi väin – Fehmarni Belt – Florida väin – Foveaux' väin – Foxe'i väin – Freemani väin

## G

Genitšeski väin – Gibraltari väin – Great Channel –  Gõda väin

## H

Halli laht – Hinlopeni väin – Hormuzi väin – Hudsoni väin

## I
Izmenõ väin

## J
Jevgenovi väin – 
Jevreinovi väin – 
Johori väin – 
Jūbāli väin -
Jugorski Šar – 
Junõi väin

## K

Kaheksanda Kraadi väin – 
Kalmari väin – 
Kara Värav – 
Kattegat – 
Kennedy väin – 
Kertši väin – 
Khowrāni väin – 
Kihti –
Kill van Kull - 
Kirdeväil – 
Kjølmangen – 
Korea väin – 
Korsika väin – 
Krenitsõni väin – 
Krusensterni väin – 
Kunaširi väin – 
Kura kurk – 
Kvalsundet (Finnmark) – 
Kvalsundet (Troms) – 
Kümnenda Kraadi väin

## L

La Manche – 
La Pérouse'i väin – 
Lancasteri väin – 
Le Maire'i väin – 
Limfjorden – 
Longi väin – 
Loodeväil – 
Lomboki väin – 
Lužini väin – 
Lõuna-Kuriili väin – 
Lõuna-Preparise väin

## M

Magalhãesi väin – Makassari väin – Malaka väin – Man-aungi väin – Matotškin Šar – Menai Straits – Merenkurkku – Messina väin – The Minch – Mona väil – Mosambiigi väin

## N
Narese väin – 
Neljas Kuriili väin – 
Nevelskoi väin

## O

Ōsumi väin – Otranto väin

## P

Palki väin – Peimari – Piombino väin – Pitkäsalmi – Punaarmee väin – Põhja-Preparise väin – Põhjaväin

## Q

## R
Robesoni väin – Ruotsinsalmi

## S

Saint George'i väin – 
Sannikovi väin – 
Severgini väin – 
Sindetmaw' väin – 
Skagerrak – 
Skíathose väin – 
Smithi väin – 
Solenti väin – 
Sørøysundet – 
Stjernsund – 
Storfjorden – 
Sund – 
Sunda väin – 
Suur-Belt

## Š
Šokalski väin

## Z
Zákynthose väin – Zarja väin

## T

Taani väin – Taani väinad – Taiwani väin – Tatari väin – Teine Kuriili väin – Tirani väin – Tjeldsund – 
Torrese väin – Tromsøysundet – Tsugaru väin – Tsushima väin – Tuulepealne väin

## U

## V

Valge mere kurk – Vilkitski väin – Väike-Belt

## Ü

Üheksanda Kraadi väin

## Y
Yucatáni väin
Vaso Abašidze

**Vaso Abašidze** (ვასო აბაშიძე; eesti keeles on kasutatud ka nimekuju Vasso; õieti **Vasil Abašidze** (ვასილ აბაშიძე); 4. detsember (22. november vkj) 1854 Dušethi – 9. oktoober 1926) oli Gruusia näitleja ja lavastaja. 

Tema mängu- ja lavastamislaad oli realistlik. Teda peetakse gruusia realistliku näitlejakoolkonna rajajaks.

Abašidze töötas 1874. aastast õpetajana Khuthaisis ja Aserbaidžaanis. 

Khuthaisis hakkas ta mängima harrastusteatris. 1879. aastal sai temast Thbilisis elukutseline näitleja, kus ta sageli mängis komöödiates.

Hiljem hakkas ta teatris ka lavastama. Ta on tõlkinud ja lavastanud vähemalt 42 näidendit.

1885. aastal asutas ta Gruusia esimese teatriajalehe Theatri.

Elu lõpukümnendil (1916–1926) mängis ta ka kolmes mängufilmis.

Tema nime kannab Vaso Abašidze nimeline Thbilisi Muusika- ja Draamateater. 

## Osatäitmisi
*Karapet (Giorgi Eristhavi "Ihnur")
*Hlestakov (Nikolai Gogoli "Revident")
*Famussov (Aleksandr Gribojedovi "Häda mõistuse pärast")
*Argan (Molière'i "Ebahaige")
*Tartuffe (Molière'i "Tartuffe")

## Tunnustus
*1922 Gruusia NSV rahvakunstnik
William Cecil

**William Cecil, esimene parun Burghley** KG, PC (tuntud ka kui **Lord Burghley**; 13. september 1520 – 4. august 1598) oli Inglise poliitik, Elizabeth I peamine nõuandja suurema osa tema valitsusaja jooksul. 

Cecil sündis Lincolnshires Northamptonshires asuva Burghley mõisa omaniku pojana. Mõis on praegu külastajatele avatud. Seal toimuvad populaarsed hobuste võiduajamised.
  
Cecil õppis Cambridge'i Ülikoolis ja 1547 sai ta ametikoha Henry VIII õukonnas. Ta oli algul Edward Seymouri, esimese Somerseti hertsogi, endise kuninganna Jane Seymouri venna teenistuses. Kui Somerseti hertsog, kes oli mõjuvõimas tegelane oma õepoja Edward VI valitsemise ajal, langes ebasoosingusse ja hukati, siis Cecil kaotas oma positsiooni, kuid varsti see taastus ning 1550 tehti ta rüütliks. Mary I ajal võttis ta diplomaatiliselt vastu katoliku usu.

Ta valmistas tulevast kuningannat Elizabeth I ette troonile asumiseks. Kui Elizabeth sai 1558 kuningannaks, määras ta Cecili riigisekretäriks. Burghley jäi Elizabeth I administratsioonis domineerivale kohale kuni oma surmani ning aitas väga palju kaasa kuninganna edule.

Cecili noorem poeg Robert Cecil oli isa poliitiline mantlipärija. Ta tagas võimu tõrgeteta ülemineku Inglismaa kuningas James I administratsioonile.

1571 sai William Cecilist esimene parun Burghley. Tema suguvõsa püsib meesliinis aadlikena tänapäevani ja on kaks korda aukõrgendust saanud: 1605 tõsteti tema vanem poeg Thomas Cecil Exeteri krahviks ja 1801 tema järeltulija Henry Cecil Exeteri markiiks.
William Walton

Sir **William Turner Walton** [uiljam tööner uoolton] (29. märts 1902 – 8. märts 1983) oli inglise helilooja.

1920. aastate lõpus ja 1930. aastatel peeti teda suurimaks elavaks inglise heliloojaks. Pärast teist maailmasõda huvi tema loomingu vastu kadus ning teda peeti vanamoodsaks, nüüd aga on taas tema vastu huvi tekkinud ja mitmeid tema teoseid kantakse kogu maailmas menukalt ette.

Aastast 1949 elas Walton Itaalias Ischia saarel, kus ta ka suri.

William Waltoni populaarsemad teosed on vioolakontsert, kantaat "Belshazzar's Feast", sümfoonia nr 1 ja viiulikontsert.

Walton kirjutas džässisugemetega hästi orkestreeritud romantilist muusikat.
Wonju

**Wonju** on linn Gangwoni provintsis Lõuna-Korea kirdeosas.

## Viited

## Välislingid

* Wonju linna koduleht (inglise keeles)