open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juurseller

**Juurseller** (*Apium graveolens* var. *rapaceum* (Mill.) Gaud.) on selleri perekonda sarikaliste sugukonda kuuluv kaheaastane rohttaim. Juurselleri juurvili on ümar, mille alumine osa on sageli neljakandiline ja tugevasti harunev. Juurvilja läbimõõt on 5–10 cm või suuremgi. Juurvilja koor on krobeline, pruuni või kollakasvalget värvi. Selle sisu on valge, võrdlemisi pehme ja sageli õõnsustega, ning muutub õhu käes pruunikaks. Maitse on kergem ja pähklisem ning aroom tugevalt vürtsine nagu varsselleril.

## Ajalugu
Selleri koduks on Vahemere maad, kus see kasvab siiani looduslikuna. Sellerile sobib kasvualaks kergelt soolane rannikuäärne muld. Looduslik seller kasvab ka Hiinas, Indias, Uus-Meremaal, Ameerikas Californias ja Lõuna-Ameerikas.

Looduslik seller oli tuntud juba antiikajal. Esialgu kasutati teda usulistes rituaalides. Vana-Kreekas ja Egiptuses peeti sellerit leina sümboliks, mistõttu selle lehtedega kaeti surnuid, hauakünkaid ja mälestussambaid. Samas pärjati nendega ka spordivõistluste võitjaid. Kultuurtaimena hakati sellerit kasvatama 2.-1. sajandil eKr. Pärast Lähis- ja Kaug-Ida juurviljaks saamist levis see üle maailma. Kesk-Euroopasse jõudis seller aiakultuurina Itaalia kaudu 16. sajandil. Algul kasvatati seda vaid kloostrite ja aadlike aedades.

Tänapäeval kasvatatakse Euroopas kõige rohkem sellerit Prantsusmaal, Saksamaal, Hollandis ja Belgias ning pool toodangust läheb konservitööstusele.

## Kasutamine
Selleri juureosa süüakse nii toorelt kui ka kuumtöödeldult, lehti kasutatakse toidu maitsestamiseks. Enne söömist tuleb juureosa ära koorida. Juurseller sobib hästi supi ja kastme sisse, kartuli-, kala- ja liharoogadesse. Toorena sobib juursellerit salatisse riivida.

Selleril on palju kasutusalasid ka rahvameditsiinis. See on hea diureetikum, mistõttu leiab kasutust kroonilise neerupõletiku või neerukivide ravis. Limaainete sisalduse tõttu on sellerit kasutatud mao limaskesta põletiku korral. Mao alahappesuse korral suurendab sellerimahl maonäärmete aktiivsust. Juurselleril on väga väike kalorsus, mistõttu kulub selle seedimiseks energiat rohkem, kui ta annab. Samuti parandab selleri mahl või lehtedest tehtud tee ainevahetust ja söögiisu ning aitab kaotada ülekaalu. Lisaks suurendab seller nii füüsilist kui ka vaimset töövõimet ja tugevdab närvisüsteemi. Allergiliste nahahaiguste korral võib aidata juurselleri tõmmise joomine, lehtedest valmistatud kange tee või sellerisalvi pealemäärimine. Selleris sisalduvad flavonoidid parandavad veresoonte ainevahetust ja tugevdavad vereringet.

### Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Juurselleri juur sisaldab valku, B1-, B2-, B3- ja C-vitamiini, asparagiini, manniiti, koliini, flavonoide, orgaanilisi happeid. Mineraalainetest on selleris kaaliumi-, kaltsiumi-, magneesiumi- ja fosforisoolasid. Mineraalaineid ning C- ja K-vitamiini sisaldavad rohkem juurselleri lehed. C-vitamiini on neis koguni 120 mg/100 g. Sellerile iseloomulik lõhn tuleneb eeterlikest õlidest, mida sisaldavad taime kõik osad.

## Viited
Kondenspiim

**Kondenspiim** on magustamata või magustatud vedel piimatoode, mis saadakse vee osalise eraldamisega piimast. 

Kondenspiima valmistamisel eraldatakse piimast vesi ning saadud kontsentraat muudetakse kõrge temperatuuri ja rõhu koostoimel mikroobivabaks. Nii pikeneb olulisel määral piima säilivusaeg. Pealegi jäävad kondenspiima põhitoitained suhkrud, rasvad ja valgud samaks, mis piimas, kuid nende suhteline kogus tootes on suurenenud.

### Magustatud kondenspiim
Magusa kondenspiima saamiseks lisatakse kondenspiimale rikkalikult sahharoosi.

### Kasutamine
Kondenspiima kasutatakse põhiliselt näiteks kohvi maitsestamiseks, magustoitude tegemiseks. Kondenspiimad, mida saab poest osta, on sageli väga magusad ja sisaldavad palju suhkrut. Seepärast ei tasu selle toitude sisse segamisega liialdada, kui on võimalik osta ka suhkruta kondenspiima.

## Viited
Sloveenia Teaduste ja Kunstide Akadeemia

**Sloveenia Teaduste ja Kunstide Akadeemia** (sloveeni keeles *Slovenska akademija znanosti in umetnosti*; akronüüm **SAZU**) on Sloveenia teadusakadeemia, riigi tähtsaim teadusasutus.

Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. Ta asutati 1938. aastal Ljubljanas filoloog Fran Ramovši eestvedamisel. Akadeemia esimene president (1939–1942) oli slavist Rajko Nahtigal. Akadeemia loeb oma eelkäijaks 1693. aastal asutatud teadusühingut Academia Operosorum Labacensium, mis tegutses 18. sajandi lõpuni.

## Akadeemia liikmeskond
Akadeemial on 76 tegevliiget, 10 korrespondentliiget ja 71 välisliiget. Selle liikmeskond on jaotatud viieks osakonnaks, millest igaüks esindab erinevat teadusdistsipliini.
*I – Ajalugu ja sotsiaalteadused 
*II – Filoloogia ja kirjandusteadus 
*III – Matemaatika, füüsika, keemia ja tehnikateadused 
*IV – Loodusteadused 
*V – Kunstid 
*VI – Arstiteadus

#### Tegevliikmeid läbi aegade

*France Bezlaj, lingvist
*Kajetan Gantar, kirjandusteadlane ja klassikaline filoloog
*Tine Hribar, filosoof
*Boris Pahor, kirjanik, nomineeriti Nobeli kirjandusauhinnale
*Jože Plečnik, arhitekt
*Josip Plemelj, matemaatik
*Boris Sket, zooloog
*Peter Štih, ajaloolane
*Aleš Ušeničnik, teoloog ja filosoof
*Slavoj Žižek, filosoof, psühhoanalüütik ja kultuurikriitik
 
#### Välisliikmeid läbi aegade
*Ivo Andrić, Jugoslaavia kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat
*Derek Barton, Briti keemik, Nobeli keemiaauhinna laureaat
*Peter Handke, Austria kirjanik ja tõlkija
*Harald zur Hausen, saksa viroloog, Nobeli meditsiiniauhinna laureaat
*Jean Nougayrol, prantsuse kiilkirja uurija 
*Slobodan Perovic, serbia õigusteadlane
*Boris Podrecca, sloveeni päritolu Itaalia arhitekt
*Felix Unger, austria arstiteadlane
*Herwig Wolfram, austria ajaloolane

## Viited

## Välislingid
*Akadeemia koduleht. sazu.si
*Akadeemia Liikmed. sazu.si
USA dollari mündid

**USA dollari münte** kohrutati esimest korda 1792. aastal. Sealtpeale toodeti uusi münte igal aastal, avaldades suurt mõju Ameerika Ühendriikide valuutasüsteemile. Tänapäeval on käibel mündid nimiväärtusega 1, 5, 10, 25 ja 50 senti ning 1 dollar. Samuti on kasutusel biljoone (sealhulgas kulla-, hõbeda- ja plaatinasisaldusega) ning meenemündid. Kõik need on toodetud USA mündikojas. Pärast tootmist müüakse mündid föderaalsetele reservpankadele, kes seejärel vastutavad nende ringlusselaskmise ja tagasivõtmise eest, kui riigi majandusolukord seda nõuab. 
## Praegune rahasüsteem
Tänapäeval tegutseb Ameerika Ühendriikides neli mündikoda, tootes igal aastal miljardeid münte. Põhimündikoda on Philadelphia mündikoda, mis toodab ringlevat kohrutust, müntide komplekte ja mõningaid mälestusmünte. Denveri mündikoda toodab ka käibemünte, mündikomplekte ja mälestusmünte. San Francisco mündikoda toodab tavalist ja hõbedast tehtud münte ning tootis käibemünte 1970. aastateni. West Pointi mündikoda toodab biljoone. Philadelphia ja Denver toodavad tööriistu müntide vermimiseks, mida kasutatakse kõikides mündikoda.

Iga mündikoja toodang on sellegipoolest kergesti tuvastatav, sest enamik müntidest kannab märki. Eristatav müntetäht on iga mündi esiküljel, sageli väljalaskeaasta lähedal. Märkimata mündid on väljastanud Philadelphia mündikoda. Märgid: Philadelphia müntidel on kirjas P (välja arvatud sendid), Denveri müntidel on kirjas D, San Francisco müntidel on kirjas S ja West Pointi müntidel on kirjas W. S-i ja W-ga tähistatud mündid on harvad, neid sisuliselt ringluses ei ole, kuigi San Franciso mündid, mis toodeti enne 1970. aastate keskpaika, on endiselt ringluses. Märgisega CC, O, C ja D toodeti kuld- ja hõbemünte 19. sajandil ja 20. sajandi alguses, ajutistes rahapajades Carson Citys Nevadas, New Orleansis Louisianas, Charlotte'is Põhja-Carolinas ja Dahlonegas Georgias. Enamik selliseid münte on säilinud muuseumides ja kollektsionääride käes.
Ajakirjanduslevi

**Ajakirjanduslevi** (algul **Ajakirjandusliit**) oli perioodilisi trükitooteid levitav ettevõte, mis Eesti NSV ajal tegutses Tallinnas. Ajakirjandusliit allus Sideministeeriumile.

## Viited
Norra maaülikool

**Norra Maaülikool** (norra keeles Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, NMBU) on Norra riiklik ülikool, mis keskendub keskkonna-, põllumajandus- ja loodusteadustele ning nendega seotud tehnoloogiale

Suurem osa ülikooli hooneid asub Åsi linnas, Oslo lähedal. Koolis õpib umbes 600o õpilast.

Kol asutati aastal 1859, ülikooli staatuse sai 2005. Enne 2005. aastat kandis Norra Põllumajanduskolledži nime (Norges landbrukshøgskole, NLH). 2014. aastal liideti Norra Veterinaariakooliga. See on Oslo Ülikooli järel vanuselt teine kõrgkool Norras. See on ainus õppeasutus Norras, mis pakub veterinaariaõpet.

## Viited
Belgradi Ülikool

**Belgradi Ülikool** (serbia keeles "Универзитет у Београду") on vanim ja suurim ülikool Serbias. 

Asutati 1808. aastal revolutsioonilises Serbias kui Belgradi kõrgem kool, ning 1838. aastal ühines see Kragujevacite ülikooliga. Ülikoolis on ligi 90 000 üliõpilast (sealhulgas umbes 1700 aspiranti) ja üle 4200 õppejõu. Alates asutamisest on ülikoolis õppinud rohkem kui 330 000 bakalaureust, umbes 21 300 magistranti, 29 000 spetsialisti ja 12 600 doktorit. Ülikoolis on 31 teaduskonda, 12 uurimisinstituuti, ülikooli raamatukogu ja 9 ülikooli hoonet. Teaduskonnad on jaotatud nelja valdkonna vahel: sotsiaalteadused ja humanitaarteadused, meditsiiniteadus, loodusteadus ja matemaatika ning tehnoloogiateadused.
Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus

**Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus** (ametliku nimega **Eesti NSV Kultuuriministeeriumi Kirjastuste ja Polügraafiatööstuse Peavalitsuse Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus**; enne 1953 kandis nime Eesti Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus) oli kirjastusettevõte, mis tegutses Tallinnas.

## Viited
Sokoine Põllumajandusülikool

**Sokoine Põllumajandusülikool** (SUA, Sokoine University of Agriculture) on Morogoros Tansaanias asuv avalik-õiguslik ülikool. Ülikool on nime saanud riigi teise peaministri Edward Sokoine järgi.

## Ajaloost
Sokoine Põllumajandusülikool loodi 1. juulil 1984 parlamentaarse seaduse nr 6 järgi, mis võeti vastu samal aastal.

Ülikool asub 3 km kaugusel Morogoro kesklinnast, mis on umbes 200 km Dar es Salaamist läänes. See koosneb neljast ülikoolilinnakust ja ühest eraldiseisvast kolledžist. Ülikoolilinnakud on
*Maini ja Solomon Mahlangu ülikoolilinnakud Morogoros;
*Olmotonyi ülikoolilinnak Arushas;
*Mazumbai ülikoolilinnak Lushotos.

SUA ülikoolil on kuus vastutusala: müük, tollindus, koolitus, uuringud, konsultatsioonid ja tulevikuideed. SUA ülikooli lõpetajad omandavad eriala sertifikaate, diplomeid, bakalaureuse, magistri ja doktorikraade.

## Viited
EARTH Ülikool

**EARTHI Ülikool** (Universidad EARTH, EARTH University, Escuela de Agricultura de la Región Troiku de la Región Troiku, Costa Rica) on eraõiguslik eraülikool, mis pakub kahte õppeprogrammi: bakalaureusekraadi põllumajandusteadustes ja loodusressursside majandamises ning magistrikraadi põllumajanduse valdkonnas. Ülikoolis on õpilasi peamiselt Ladina-Ameerikast, Kariibi mere piirkonnast ja Aafrikast, kes töötavad, et luua positiivseid sotsiaalmajanduslikke ja keskkonnamuudatusi oma kodumaa ja maailma jaoks.

## Haridus
EARTHI Ülikool läheneb haridusele kahel printsiibil.
*Õppijakeskne – õpilased uurivad kõigepealt teemasid (individuaalselt ja kollektiivselt) ning alles siis hakkavad aktiivselt teadmisi omandama.
*Eksperimentaalne – õpilased omandavad töö- ja ärialaseid kogemusi, kolmandal aastal internatuuris saavad õpitut testida.

## Välislingid
*Koduleht
Akadeemiline Arstiteaduse Selts

**Akadeemiline Arstiteaduse Selts** oli arstiteadusega tegelevaid inimesi (eelkõige üliõpilasi) ühendav selts, mis tegutses aastatel 1922–1940 Tartu ülikooli juures. Selts asutati eeskätt selleks, et arstiteaduse üliõpilasi vaimselt arendada ja populariseerida arstlikke teadmisi. 

Selts asutas 1929. aastal F. R. Faehlmanni nimelise abiraha, et toetada kehvemaid arstiteaduse üliõpilasi.

## Viited
Albu vaeslastekool

**Albu vaeslastekool** oli vaeslastekool, mis 1718–1740 tegutses Järvamaal Albu mõisas.

Kooli, nn Rüütliakadeemia asutas 1718 parun Magnus Wilhelm von Nieroth, Harju-Jaani pastori Heinrich Christopher Wrede algatusel ja see oli eeskätt mõeldud orbunud ja vaesunud aadlilastele.  nn Rüütliakadeemia eeskujuks oli August Hermann Francke sarnane kool Halles. Asutuse ülespidamist finantseeriti Nieroth mõisade: Albu, Seidla, Kaalepi, Kukevere vahenditest. Selle lõpetajad said ohvitseriks. Koolis olevat õppinud ka mõned eestlased. Algselt peeti kooli Seidlas, 1719. aasta algul viidi asutus üle Albu, kus saksa poeglapsi oli 21. Eesti lastele olid antud 1717 kooliruumid kiriku juures 1/2 miili Albult, eesti poeglapsi oli sel ajal 28. 

Koolis õpetati muu hulgas saksa, prantsuse ja ladina keelt, maateadust, ajalugu, filosoofiat, arvutamist, geomeetriat, joonistamist, arhitektuuri.

Peterburi kommertskolleegiumi asepresident, pietismi soosiv Magnus Wilhelm von Nierothi plaanides oli õppeasutuse raames avada mitu kooli, suurendada õpilaste arvu 200–300-ni. Õppeplaanis nägi ta ette saksa, prantsuse ja ladina keele, geograafia, ajaloo, filosoofia, matemaatika ja geomeetria, fortifikatsiooni, arhitektuuri ja joonistamise, poliitilised teadused ning kõlblusõpetuse, aga ka tantsu, vehklemise ning ratsutamise. Õpilasi kavatseti kutsuda ka teistelt Vene riigi aladelt. 1724. aastaks oli koolis  36 poissi ja 5 tütarlast, 1727. aastal oli koolis 40 õpilast. Kooli lõpuaastate kohta pole andmeid, kuid peetakse võimalikuks, et tegevus jätkus Nierothi surmani 1740. aastal.

## Viited
Akadeemiline Majandusteaduse Selts

**Akadeemiline Majandusteaduse Selts** oli majandusteadlasi ühendav selts, mis tegutses 1923-1944 Tartu ülikooli juures.  

Seltsi asutajaliikmed olid Reinhold Mark, Carl Müller, Artur Keller, Johannes Lilienthal, Jaan Luksepp, Johanna Puskar, Eugen Anderson, Richard Hinno, Ella Tomson ja Mihkel Mait.

Esimehed: 
*1924–1930, 1934–1936 Reinhold Mark
*1930–1931 Eino Kuusi
*1931–1934 Nikolai Köstner
*1936–1937 Eduard Poom
*1937–1940 Edgar Kant
*1943–1944 Nikolai Kaasik (ajutine hooldaja)

Seltsi auliige alates 1931. aastast oli Eino Kuusi.

1931. aastal andis selts välja ühe numbri väljaannet Majandusteaduslik Ajakiri.

## Vaata ka
*Eesti Majandusteaduse Selts

## Viited
Akadeemiline Keemia Selts

**Akadeemiline Keemia Selts** oli keemia valdkonnas töötavaid inimesi ühendav selts, mis tegutses aastast 1923 Tartu ülikooli juures.  

Aastast 1932 andis selts välja ajakirja Keemia Teated.

## Vaata ka
*Eesti Keemia Selts

## Viited
Akadeemiline Klassilise Kultuuri Ühing

**Akadeemiline Klassilise Kultuuri Selts** oli klassikalise kultuuri (tollal nimetati seda klassiliseks kultuuriks) huvilisi ühendav selts, mis tegutses aastatel 1935–1940 Tartu ülikooli juures.  

Ühingu eesmärgiks oli "a) äratada huvi antiikkultuuri ja klassilise hariduse vastu, b) töötada antiikkultuuri ja selle järelmõjustuste tundmaõppimise ja uurimise alal."

Ühingu esimees kogu tema tegevusaja jooksul oli Pärtel Haliste. 1940 I poolaastal kuulus ühingusse 16 vilistlast ja 17 üliõpilast, kokku 33 liiget. Ühingu asukoht oli Klassilise Muinasteaduse Instituut ülikooli peahoones.

Seltsi üks tähtsamaid ülesandeid oli koostada erialane sõnaraamat, ent okupatsiooni tingimustes jäi see pooleli.

## Viited

## Liikmete loend
*Valentin Annus
*Heinrich Freymann
*Lalla Gross
*Pärtel Haliste (esimees)
*Kaarel Heinaste
*Fanny Isak
*Hilja Kaev
*Hans Karu (abiesimees)
*Ilka Kask
*Osvald Kerem
*Olga Kiiver
*Verner Kilk
*Rudolf Kleis
*Alfred Koort
*Marie Kuulmann
*Harry Kängsepp
*Hilda Kärk
*Theodor Künnapas
*Rudolf Laanes
*Linda Lao
*Helmi Luht
*Lembit Nigul
*Hilda Noodla
*Lydia Pintman (laekur)
*Lydia Puksmann
*Friedrich Puksoo
*Elmar Pütsepp
*Ervin Roos (sekretär)
*Mihkel Sihver
*Viktor Terras
*Konstantin Treffner
*Otto Vebermann
*Konstantin Vilhelmson
Reinsalu

**Reinsalu** on eesti perekonnanimi.

## Nime kandjaid
*Armult Reinsalu, fotograaf ja matkasportlane
*Elisabet Reinsalu, näitleja
*Enno Reinsalu, mäeteadlane
*Haana Zuba-Reinsalu, metsandusteadlane
*Margus Reinsalu, ettevõtja
*Urmas Reinsalu, poliitik
Kristal

**Kristal** on perekonnanimi.

## Nime kandjaid
*August Kristal, eesti viiulimeister
*Heinrich Kristal, eesti maadelja
*Marko Kristal, eesti jalgpallur
Julie Bishop

**Julie Isabel Bishop** (sündinud 17. juulil 1956 Lobethalis) on Austraalia endine poliitik, kes kuulus Austraalia Liberaalse Partei ridadesse. Ta oli 18. septembrist 2013 kuni 28. augustini 2018 Austraalia välisminister.

Ta sündis aastal 1956 Lobethalis Lõuna-Austraalias. Ta lõpetas aastal 1978 Adelaide'i Ülikooli õigusteaduse bakalaureusena. Aastal 1996 täiendas ta ennast kaheksa nädalat Harvardi ülikooli juures olevas ärikoolis mänedžmendi alal.

Ta oli aastast 1998 Austraalia Esindajatekoja liige. Ta oli 7. oktoobrist 2003 kuni 27. jaanuarini 2006 ministriks, kes tegeles eakate hoolduse probleemidega. 27. jaanuarist 2006 kuni 3. detsembrini 2007 oli ta Austraalia haridus-, teadus- ja koolitusministe, olles ühtlasi peaminister John Howardi nõunik naisküsimustes. Seejärel oli ta opositsiooniliider. 18. septembril 2013 sai Austraalia välisministriks. Ta on Austraalia esimene naisvälisminister. Tema ametiajal tekkinud probleemide hulka kuulusid muudatused Australian Aidis, rahvusvaheline sõjaline sekkumine ISISe vastu, Malaysia Airlinesi lend 17 allatulistamine ja Austraalia kodanike hukkamine Indoneesia poolt.

2018. aasta augustis esitas Peter Dutton Turnbullile väljakutse Liberaalse Partei juhi kohale partei konservatiivse tiiva rahulolematuse tõttu. Turnbull alistas valimistel Duttoni, kuid pinged jätkasid kasvamist ja partei hääletas teise valimisvooru korraldamise poolt; Bishop otsustas kandideerida. Bishop ei osutunud valituks ning uueks parteijuhiks ja seega ka peaministriks sai Scott Morrison. Bishop keeldus välisministrina jätkamast ning läks tagasi parlamendiliikmeks. 21. veebruaril 2019 teatas Bishop, et lahkub poliitikast.

1. jaanuaril 2020 alustas Bishop oma ametiaega Austraalia Rahvusülikooli kantslerina. 2024. aasta aprillis määrati Bishop ÜRO erisaadikuks Myanmaris.

## Isiklikku
Ta oli aastatel 1983–1988 abielus Neil Gilloniga, abielu lahutati.

## Välislingid
* Julie Bishopi koduleht
Londoni leping

**Londoni leping** on mitme lepingu nimetus:

* **[[Londoni leping (1827)]]**, millega Suurbritannia, Prantsusmaa ja Venemaa kohustusid kaitsma kreeklaste huve Türgi suhtes;
* **[[Londoni leping (1840)]]**, millega Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik, Venemaa keisririik, Austria keisririik ja Preisimaa kuningriik soovisid lõpetada Oriendikriisi;
* 1867. aasta Londoni konverentsil sõlmiti nelja suurvõimu vahel Luksemburgi kriisi lahendanud nn **Teine Londoni leping**;
* **[[Londoni leping (1913)]]**, millega lõpetati Esimene Balkani sõda;
* **[[Londoni leping (1915)]]**, millega Itaalia kohustus Esimese maailmasõdas sõtta astuma Antanti riikide poolel;
* **[[Londoni leping (1949)]]**, millega asutati Euroopa Nõukogu;

## Vaata ka
* Londoni protokoll
* Londoni konverents
Vaprus

**Vaprus **(ka kuraas, uljus, südikus) on inimese valik ja valmisolek astuda vastu piinale, valule, ohule, ebakindlusele või hirmutamisele.

Eesti keeles peetakse vaprust ärplevaks julguseks, inimene on julge, et teiste hulgast silma paista, ta on julge kellegi teise jaoks. Samuti kutsutakse julgust sõjaolukorras pigem vapruseks kui julguseks. Sõdur teab, millele ta vastu läheb, julge inimene tihtipeale ei tea, mis teda ootab.

Mõnedes kultuurides on **meelekindlus** umbes sama tähendusega kui vaprus. Lääne traditsioonis on  vaprusest rääkinud erinevad filosoofid nagu Sokrates, Platon, Aristoteles, Aquinas ja Kierkegaard; Ida traditsioonis on vaprusest avaldanud mõtteid *[[Daodejing|Tao Te Ching]]*. Viimasel ajal on vaprust uuritud ka psühholoogias.

## Vaata ka
* Ärevus
* Julgus
* Bushido
* Rüütellikkus
* Dharma
* Karma
* Risk
* Tublidus

## Viited
Endine Kosjaleht

**Endine Kosjaleht** oli vabaajaleht, mis ilmus vahemikus 13. märtsist 1930 - 30. jaanuarini 1931 üks kord nädalas Tallinnas. 

Ajaleht oli 32 leheküljeline. Väljaandjateks oli Adols Lippo 1930 nr. 1-5 ja L. Rõõmus 1930 nr. 6 - 1931. nr 4. Vastutavad toimetajad olid Adols Lippo 1930 nr. 1-12; L. Rõõmus 1930 nr. 13 - 1931.

Üks selle väljaande kaastöölisi oli Karl Ristikivi.

Ajalehte trükiti trükikodades: 
* Täht 1930 nr. 1-5
* Tallinna Eesti Kirjastus-Ühisus 1930 nr. 6 - 1931 nr. 3
* Estotrükk 1931 nr. 4

## Viited
Yazdi provints

**Yazdi provints** (pärsia استان یزد *Ostān-e Yazd*) on 1. järgu haldusüksus (provints) Iraani keskosas. 2014. aastast kuulub 5. regiooni.

Provints asub Dasht-e Kavīri ja Dasht-e Lūti kõrbete kokkupuutealal. Provintsi kõrgeim tipp on 4055 m kõrgune Shir Kuh.

Yazdi provints jaguneb 9 maakonnaks.

## Viited
Nenad Ban

**Nenad Ban** (sündinud 3. mail 1966 Zagrebis) on horvaatia päritolu Šveitsi molekulaarbioloog ja biokeemik. 

Ta töötab 2007. aastast ETH Zürichis molekulaarbioloogia professorina. Tema peamised uurimisvaldkonnad on molekulaarne struktuurbioloogia, röntgenkristallograafia, multiensüümid, ribosoomid, kristallstruktuur, biofüüsika ja makromolekulid.

## Haridustee ja töökäik
Ta lõpetas 1990. aastal Zagrebi Ülikooli bakalaureusekraadiga molekulaarbioloogia ja biokeemia erialal. 1994. aastal sai ta doktorikraadi strukturaalse immunoloogia ja viroloogia alal California Ülikooli Riverside'is biokeemia instituudist.

Aastatel 1994–1998 töötas ta järeldoktorina Yale'i Ülikooli molekulaarse biofüüsika ja biokeemia instituudis.
2000. aastast töötab ta ETH Zürichis: strukturaalse molekulaarbioloogia abiprofessorina (2000–2004), eradotsendina (2004–2007) ja 2007. aastast molekulaarbioloogia ja biofüüsika instituudis professorina.

## Tunnustus
*2008 – valiti Leopoldina liikmeks (biokeemia ja biofüüsika sektsioon)
*2010 – valiti Horvaatia Teaduste ja Kunstide Akadeemia välisliikmeks 
*2010 – Heinrich Wielandi auhind
*2017 – Ernst Jungi auhind

## Isiklikku
ETH Zürichi molekulaarbioloogia ja biofüüsika instituudis töötab professorina ka tema abikaasa Eilika Weber-Ban. Peres kasvab kaks poega. Professorid on ka Nenad Bani vanemad Jasna ja Zvonimir Ban.

## Viited

## Välislingid
*Prof. Nenad Ban. bangroup.ethz.ch
Kiil (ajaleht)

**Kiil** oli huumoriajaleht, mis ilmus 4. septembril 1931 Tartus. Lehe väljaandja oli A. Klemmer ja vastutav toimetaja A. Taader.

Toimetus asus Tartus Lossi tänav 15. Ajalehte trükiti Tartus trükikojas Kultuur.

Ajalehe hind oli 10 senti, leht oli 8-leheküljeline. Ilmus ainult 1 number.

## Viited

## Välislingid
* Tõnis Erilaid. Kuidas ilmus õhulosside vabahärrade ajaleht. Õhtuleht, 30. mai 2015
* Digar - Kiil 4.september 1931
Janno Bergmann

**Janno Bergmann** (kunstnikunimega **(Jan) Berg**, sündinud 31. augustil 1975 Pärnus) on eesti kunstnik.

Janno Bergmann alustas kunstiõpinguid 1994. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi kunstiosakonnas, kus ta õppis kuni selle sulgemiseni 1998. aastal. Seejärel jätkas ta kuni 2000. aastani kunstiõpinguid Academia Non Gratas ja 2002. aastal Eesti Kunstiakadeemia Pärnu kolledžis Academia Gratas.Ta on ka tegevuskunstrühmituse Non Grata asutajaliige, võttes selle tegevusest osa aastatel 1998–2002.

Aastatel 2000–2001 töötas ta New Yorgis Ilja Kabakovi stuudios assistendina. Alates 2009. aastast on Janno Bergmann olnud seotud ka rühmitusega Kunstikonteiner. 

Janno Bergmann on tegutsenud kunstnikuna alates 1996. aastast. Kunstnikuna on ta kasutanud erinevaid meediumeid. Ta on korraldanud ise kunstiüritusi ja osalenud ka rahvusvahelistel kunstifestivalidel. Tema näitusi on olnud Eestis, Leedus, Venemaal, Rootsis, Saksamaal ja Austraalias. Sooloprojektides käsitleb ta kunsti, kultuuri ja kommunikatsiooni, reinterpreteerides kaasaegset kunstiajalugu.

Alates 2017. aastast juhatab Janno Bergmann Vaskjala Loomeresidentuuri. 

## Viited
Jeeriko Pasaune

**"Jeeriko Pasaune** : *krifatsiuchide, öötööliste ja teiste siidiwendade lendleht*" oli huumoriajaleht, mis ilmus 12. juunil 1930 Võrus. 

Ajaleht trükiti Võru trükikojas Täht. Ajalehte ilmus vaid 1 number, selle eesmärgiks oli reklaamida algavat jalgpallivõistlust, kus kokku läksid ajakirjanikud ja kultuuritempli Kannel "veiderdajad". Ajalehte jagati tasuta.

## Viited

## Välislingid
* DEA Jeeriko Pasaune : krifatsiuchide, öötööliste ja teiste siidiwendade lendleht (Võru : 1930)
* Tõnis Erilaid. Kuidas Jeeriko Pasaune meeste süütust kaitses. Õhtuleht, 12. mai 2014
Uglitši rajoon

**Uglitši rajoon** (vene keeles Угличский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Uglitši linn.

Rajoon piirneb põhjas Mõškini rajooniga, idas Bolšoje Selo ja Borissoglebski rajooniga, lõunas Pereslavli rajooniga ning läänes Tveri oblastiga.

Rajooni pindala on 2568 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 255. 2002. aastal oli elanikke 15 540 ja 1989. aastal 18 069.

## Haldusjaotus
Aastal 2009 oli Uglitši rajoonis 501 asustatud punkti, mis kuulusid ühe (Uglitši) linna ja viie külaasunduse koosseisu.

## Viited
Nikolai Tuiman

**Nikolai Tuiman** (varem **Nikolai Tuimann**; 27. detsember 1898 Väätsa vald, Järvamaa – 8. aprill 1976 Petseri) oli Eesti sõjaväelane (veltveebel, 1921) ja hilisem Jehoova tunnistaja.

Sai sõjaväelenduri kutse 28. veebruaril 1921.

Teenis Lennuroodus.

1934. aastal osales Artur Sirgu põgenemise korraldamises. Tema ülesandeks oli hankida auto, võtta Sirk Patarei vangla juures peale ning toimetada esimesse varjamiskohta. Vangistatuna leidis Nikolai vangla raamatukogust mõned Joseph Franklin Rutherfordi raamatud, mille lugemine viis ta arusaamisele, et ta on oma elus valinud vale tee. Pärast vanglast vabanemist keelati tal esialgu elada Tallinnas. Selle piirangu äramuutmisel sõitis ta Tallinna, ühest Jehoova tunnistajate raamatust leitud aadressile. Vend Baxteri abiga tegi Nikolai elus kannapöörde, loobus poliitilisest tegevusest ning sai rahumeelseks ja innukaks Jehoova tunnistajaks.

Hiljem, Nõukogude Liidus kehtinud keeluajal, oli ta üks koguduse tugisambaid ja osales põrandaaluses trükitöös. Ta arreteeriti 4. oktoobril 1950 Paides, oli vangis ja asumisel. Ta jäi oma usule kindlaks 15 aasta jooksul, mil ta oli Siberisse küüditatud.

Vabanes 15. novembril 1965 õiguseta elada Eesti NSV-s, mistõttu elas edasise elu Petseris.

## Viited

## Välislingid
*Kirje ohvitseride andmebaasis
Juhuslik suurus

Tõenäosusteoorias ja matemaatilises statistikas nimetatakse **juhuslikuks suuruseks** suurust, mille väärtus sõltub juhusest. Formaalsema definitsiooni järgi on juhuslik suurus funktsioon, mis seab juhusliku katse igale võimalikule tulemusele (elementaarsündmusele) vastavusse mingi suuruse. Suurust X, mille võrdumine katse käigus etteantud väärtusega x on juhuslik sündmus, nimetatakse juhuslikuks suuruseks.

Kui see väärtus on arvuline, siis räägitakse juhuarvust. Juhuarvude näiteid: kahe täringu veeretamise silmade summa ja võidu suurus õnnemängus; rahvastiku hulgast juhuslikult valitud inimese vererõhk; aktsia sulgumishind börsipäeva lõppedes. Juhuslikud suurused võivad olla ka keerukamad matemaatilised objektid, näiteks juhuslikud liikumised, juhuslikud permutatsioonid ja juhuslikud graafid.

Ühel juhuslikul katsel põhinevad paljud erinevad juhuslikud suurused. Üksikut väärtust, mille juhuslik suurus juhusliku katse tegemisel omandab, nimetatakse  realisatsiooniks või juhusliku protsessi puhul ka trajektooriks.

Termin "juhuslik suurus" (*zufällige Gröβe*) pärineb Andrei Kolmogorovilt (*Die Grundbegriffe der Wahrscheinlichkeitsrechnung* 1933).

## Formaalse mõiste motivatsioon
Juhusliku suuruse X väärtused X(\omega) sõltuvad juhust esindavast suurusest \omega. Näiteks võib  \omega olla kulli ja kirja viskamise juhuslik tulemus. Siis võib näiteks kihlvedu kulli ja kirja viskamise tulemuse peale modelleerida juhusliku suurusega. Oletame, et veeti kihla arvu peale, nii et õige äraarvamise puhul makstakse välja 1 euro, vastasel korral ei maksta midagi. Olgu  X väljamakstav summa. Et X-i väärtus sõltub juhusest, siis X on juhuslik suurus, täpsemalt reaalarvuline juhuslik suurus. Ta kujutab visketulemuste hulga \{\text{kull}, \text{kiri}\} võimalike väljamakstavate summade hulgale \{0, 1\}:
:X(\omega) = \begin{cases}
0, & \text{kui }\omega = \text{kull},\\
1, & \text{kui }\omega = \text{kiri}.
\end{cases}

## Viited
Tiru oja

**Tiru oja** (ka **Sambla oja**) on oja Sakala kõrgustiku edelaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas.

Oja pikkus on 10,4 km (koos lisajõgedega 10,6 km), valgla pindala 16 km², langus 26 m ja lang 2,5 m/km. Oja saab alguse 73,5 m kõrgusel Lasari külas ja suubub 47,5 m kõrgusel Sarja külas vasakult poolt Hendrikhansu ojasse 3,7 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. 

Ojale on Kamara ja Veelikse küla piiril paisutatud Tiru järv.

## Viited

## Välislingid
*
*
Raho Langsepp

**Raho Langsepp** (sündinud 24. jaanuaril 1968) on eesti muusik (flöödimängija) ja kontserdikorraldaja.

2006. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuuriakadeemia pärimusmuusika erialal ja 2015. aastal samas muusikaõpetaja magistriõppe.

Ta on tegutsenud muusikuna ja töötanud muusikaõpetajana. Tegelenud Euroopa varajase muusika mängimisega üle 30 aasta.

Mänginud 1985. aastast Tartu Ülikooli Varajase ja Orientaalse Muusika Keskuse FA Schola juures tegutsevas vanamuusikaansamblis.  

Raho Langsepp on aastaid uurinud põikflöödi kasutust eri kultuurides ja Euroopa keskaja muusikas. Ta on end täiendanud paljudel meistrikursustel. Põhja-India klassikalist muusikat on Raho Langsepp õppinud V. Hemapala Perera (Sri Lanka) juures. Ta on mänginud ka hiina traditsioonilisi flööte (diidzõ, dongsiao, sün). Ta on valmistanud pille, mille tulemusena on välja töötanud kasetohuga kaetud savist põikflöödi mudelid, suure bambusest bassflöödi otu ja tambroni. 20 aasta vältel on ta õpetanud plokkflööti ja bambusflööte ning pidanud loenguid Ida ja Lääne muusika ajaloolistest seostest ja flöödi ajaloost nii Eestis kui ka paljudes välisriikides.

Ta on 1996. aastast korraldatava Tartu Vanamuusika Festivali algataja ja selle kunstiline juht. Ta  Tartu Ülikooli Varajase ja Orientaalse Muusika Keskuse FA Schola ning kontserdiagentuuri FA Concerto juhataja. Ta on ka *[[Taijiquan|taiji]]* õpetaja. 

## Viited
Arnold Ahman

**Arnold Aleksander Ahman** (ka **Achmann**, **Ahmann**; 6. juuni (vkj)/ 18. juuni 1896 Kõrgepalu, Tsooru vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 23. aprill 1976 Hamilton, Ontario, Kanada) oli eesti ehitusinsener. 

Ta õppis aastatel 1914–1916 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis.

Ta õppis 1916–1917 Keiserliku Tartu Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas ja 1917–1918 Riia Polütehnilises Instituudis ehitust (kool oli sellal evakueeritud Moskvasse).

Ta katkestas õpingud, sest võttis alates 28. novembrist 1918 vabatahtlikuna osa Vabadussõjast.

Ta õppis aastatel 1922–1926 Berliini Tehnikakõrgkoolis, mille lõpetas ehitusinsenerina.

Ta põgenes Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Saksamaale. Ta siirdus sealt 1948. aastal Rootsi ja sealt 1951. aastal Kanadasse.

## Töökäik
*1930–1940 – Kohtu- ja Siseministeerium, ehitusala konsultant
*1948–1951 – Allmänna Ingeniörsbyrån AB (Rootsi)
 
## Töid
*1931 – Keskvangla üksikkambrihoone (valmis 1932)
*1933 – Keskvangla sidehoone (valmis 1934)
Arvatavasti olid tema tööd ka:
*1936 – Keskvangla uus turbaladu (valmis 1936)
*1937 – Rakvere uus vangla (jäi ehitamata)

## Isiklikku
Tema vend oli sõjaväelane Eduard Ahman.

## Viited

## Välislingid
*Arnold Ahman Eesti ohvitseride andmekogus
*TLÜAR väliseesti isikud
*Haud Hamiltoni Metsakalmistul
Tavast

**Tavast** (ka **Tawast**) oli Soome-Rootsi aadlisuguvõsa.

Stålarm-Tavast, Stålarm-Tawast kanti 1830. aastal ka Soome rüütelkonda nr 189 all.

## Esindajaid
*Arvi Henrikinpoika (suri 1599), väepealik
*Ivar Tavast (suri 1599), väepealik
*Johan Henrik Tavast (1763–1841), krahv, väepealik ja diplomaat

## Viited

## Välislingid
*https://www.adelsvapen.com/genealogi/Tawast_nr_64
*https://www.adelsvapen.com/genealogi/Tawast_nr_129
Michael Corballis

**Michael C. Corballis** (10. september 1936 Marton Põhjasaar Uus-Meremaa – 13. november 2021) oli Uus-Meremaa psühholoog, neuroteadlane ja teaduskirjanik. 

Ta oli 2008. aastast Aucklandi Ülikooli psühholoogiaosakonna emeriitprofessor. Kuigi ta alustas eksperimentaalpsühholoogina, sai varakult tema peamiseks uurimisvaldkonnaks kognitiivne neuroteadus. Selles valdkonnas on ta muuhulgas uurinud visuaalset taju, visuaalset kujundlikkust, tähelepanu, mälu ning keele teket ja evolutsiooni.

2009. aastal oli ta Rahvusvahelise Neuropsühholoogia Seltsi president.

## Haridustee ja töökäik
Ta lõpetas 1958. aastal Uus-Meremaa Ülikooli bakalaureusekraadiga matemaatikas. Aasta hiljem sai magistrikraadi. Seejärel jätkas ta õpinguid psühholoogia erialal. 1961. aastal sai ta Uus-Meremaa Ülikoolist bakalaureusekraadi ja 1962. aastal Aucklandi Ülikoolist magistrikraadi psühholoogias. Psühholoogia erialal jätkas ta doktoriõppes Kanadas, kus 1965. aastal kaitses McGilli Ülikoolis doktoritöö.

Ta töötas McGilli Ülikoolis abiprofessori (1968–1971), kaasprofessori (1971–1975) ja professorina (1975–1977). Seejärel naasis ta Uus-Meremaale, kus töötas aastatel 1978–2008 Aucklandi Ülikoolis professorina. 2008. aastal ta emeriteerus.

## Tunnustus
*1982 – valiti Uus-Meremaa Kuningliku Seltsi liikmeks
*1998 – Waterloo Ülikooli audoktor
*2016 – Uus-Meremaa Kuningliku Seltsi Rutherfordi medal

## Raamatud
*1976: *Psychology of Left and Right*. John Wiley & Sons Inc (kaasautor Ivan L. Beale)
*1983: *The Ambivalent Mind: The Neuropsychology of Left and Right* von Nelson-Hall, Inc (kaasautor Ivan L. Beale)
*1984: *Human Laterality*. Academic Press Inc 
*1991: *The Lopsided Ape: Evolution of the Generative Mind*. Oxford University Press 
*2003: *From Hand to Mouth: The Origins of Language*. University Press Group Ltd 
*2011: *The Recursive Mind*. Princeton University Press 
*2013: *A Very Short Tour of the Mind*. The Overlook Press 
*2014: *The Wandering Mind: What the Brain Does When You're Not Looking*. Auckland University Press

#### Tõlked eesti keelde
*2015: *Uitav meel. Mida teeb omapead jäetud aju?*. Tõlkinud Vahur Lokk. Äripäev, ISBN 9789949523900

## Viited

## Välislingid
*Michael Corballis. michaelcorballis.com 
*Michael Corballis.   scholar.google.com
*"Uitav meel. Mida teeb omapead jäetud aju?".rahvaraamat.ee
Tartu Draamateatri Selts

**Tartu Draamateatri Selts** oli teatrikunstiga tegelev selts, mis aastast 1932 tegutses Tartus. Seltsi asutasid Aino Suits, Gustav Suits, Friedebert Tuglas, Alfred Koort. Aino Suits valiti seltsi esimeseks esimeheks. 

1934 asutas selts Tartu Näitekunsti Stuudio.

## Viited
Mälestusmärk noorele Mao Zedongile

**Mälestusmärk noorele Mao Zedongile** on Mao Zedongi (1893–1976) mälestuseks rajatud monument Hiina Rahvavabariigis Hunani provintsi pealinna Changshad läbival Xiangi jõel asuval Mandariinisaarel (橘子洲). Mälestusmärk kujutab Maod 1925. aastal.

Enam kui kaheksast tuhandest Fujiani provintsist kaevandatud punase graniidi tükist koosneva kuju rajamist alustati 2007. aastal. Mälestusmärk valmis 2009. aasta lõpul.

Monumendi umbes kuu aega kestnud puhastustööd lõpetati 2013. aasta 3. detsembril, misjärel see avati taas huvilistele vaatamiseks.

## Fotod

Mao Zedong youth art sculpture 5.jpg|Raidkiri mälestusmärki tutvustaval kiviplaadil
Mao Zedong youth art sculpture 6.jpg|Mälestusmärgi esikülg
Mao Zedong youth art sculpture 1.jpg|Mälestusmärgi tagakülg


## Viited
Oskar Kook

**Oskar Kook** (8. mai 1899 Alatskivi – 5. märts 1964 Tallinn) oli eesti farmatseut. 

## Haridustee
1924. aastal lõpetas ta Tartu ülikooli arstiteaduskonna magistrikraadiga *[[cum laude]]*.

## Töö
Töötas proviisorina. Teenis 1926 2. Diviisi Suurtükiväes, ülendati nooremleitnandiks, viidi üle sõjaväe keskaptegi lattu, 1929 arvati reservi. 

1929. aastast töötas Oskar Kook Kärdla haigekassa apteegi juhatajana, 1934. aastast Võru linnaapteegi juhatajana ja 1940. aastast Tallinna Tõnismäe apteegi juhatajana.

1962. aastal ilmus Oskar Koogi ja Gustav Vilbaste raamat "Eesti NSV ravimtaimed".

## Isiklikku
Oskar Kook oli abielus stomatoloogi-lastearsti Hella Pärsimäega.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Teemeister

**Teemeister** on ametnik, kes vastutab teede korrashoiu eest.

Teemeistrile allub oskustöölistest meeskond, kes vastavas teepiirkonnas teetöid teevad.

## Viited
Rait Killandi

**Rait Killandi** (sündinud 12. märtsil 1967) on Eesti tippjuht, reklaami- ja meediategelane ning Eesti Merepäästeühingu juhatuse esimees.

Killandi hakkas vabatahtliku päästetööga tegelema 2001. aastal Kaberneemes. Päästeliidu nõukogu esimehena töötas ta aastatel 2010–2022 selle nimel, et vabatahtlikke päästekomandosid moodustataks asulates, kust kutseliste päästekomandodeni jääb enam kui 15 minutit sõiduaega.

Killandi on olnud Eesti Televisiooni ärijuht ja juhatuse liige, telekanalite TV1 ja CITV tegevjuht ning AS Eesti Meedia telekanalite Kanal 2, Kanal 11, Kanal 12 ja MyHits juht.

## Tunnustus
* 2017 Harjumaa teenetemärk 
* 2019 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk

## Isiklikku
Pärast 20-aastast kooselu abiellus ta 2016. aastal Karmel Eikneriga, neil on ühised lapsed Karl Elmar ja Karoliina Josefiine. Rait Killandil on eelmisest abielust lapsed Henry ja Helen.

## Viited

## Välislingid
* "Rait Killandi: vabatahtlikud on tulekahjude ennetamiseks teinud palju kogukondlikku tööd" – videolõik Eesti Televisiooni saatest "Terevisioon", ERR Uudised, 2. aprill 2015
Valter Kutti

**Valter Harald Kutti** (22. oktoober 1911 Saue vald, Harjumaa – 10. oktoober 1994 Tallinn) oli eesti loomakasvatuse spetsialist.

Ta lõpetas aastal 1938 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Vironia.

Ta oli tõuaretuse organisaator, teeneline zootehnik, rea kirjutiste autor. 

Ta oli aastail 1948–1984 Eesti Mustakirju Karja Riikliku Tõulava direktor.

Valter Kutti suri 10. oktoobril 1994 Tallinnas ja ta maeti 14. oktoobril 1994 Pärnamäe kalmistule.

## Teoseid
*Jaan Armolik, Valter Kutti 1960. *Lehmade vabapidamine Rakvere rajooni "Kungla" kolhoosis*. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus.
*Valter Kutti, Aarne Pung, Leo Vaher 1965. *Eesti mustakirju veisetõug: tõumonograafia*. Tallinn: Eesti Raamat.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Rambynas

**Rambynas** (saksapäraselt *Rombinus*) on küngas Leedu lääneosas Nemunase jõe kaldal Pagėgiai omavalitsuse territooriumil Rambynase regionaalpargis, Lumpėnaist 2 kilomeetri kaugusel. 

Kõrgus merepinnast on 46 m.

Künkal asus varem tõenäoliselt skalvide linnamägi, mille ristisõdijad aastal 1276 hävitasid. Hiljem kujunes sellest Leedu rahvausundi pühapaik, kus kuni 19. sajandini püsis vana ohvrikivi. Hiljem aitas seda populariseerida Vydūnas. 

## Ajalugu

Rambynas tekkis osana Kesk-Leedu servamoodustiste vööndist ligi 14 000 aastat tagasi. Arvatakse, et küngas oli skalvide Ramigė muinaslinnuse asupaik. Ramigė vallutasid aastal 1276 ristisõdijad. Täpsem teave selle kohta aga puudub, kuna 19. sajandil uhtusid Nemunase üleujutused Rambynase lõunapoolse ja kõrgema osa minema. On ka oletatud, et Rambynas võis olla skalvide pühapaik, kuna arheoloogilised leiud selle ümbruskonnas on rikkalikumad kui mujal skalvide asualal, ent see võib olla ka seotud Nemunase kui tähtsa veetee lähedusega.

Esimest korda on küngast pühapaigana mainitud aastal 1595. Veel aastal 1811 asus Rambynase künkal balti muinasusu pühapaik, sealhulgas ka 10-meetrise läbimõõduga ohvrikivi. Aastal 1835 varises osa Rambynasest Nemunase jõkke. Künka varasem kõrgus on teadmata, ent sellest aastast alates oli Rambynase kõrgus 47 meetrit. Järgmine suurem maalihe leidis aset juulis 1878 ja viimane aastal 1926. Nende kahe maalihke järel on Rambynase kõrguseks 45,4 meetrit. Erinevad maalihked hävitasid künka kõrgema osa, muinaslinnuse jäänused ja pühapaiga.

Legendi kohaselt oli küngas Perkūnase ja Laima kaitse all. Rahvajuttude kohaselt pidid küngas ja selle piirkonna õnn säilima seni, kuni künkal püsib sealne ohvrikivi. Aastal 1811 vedanud saksa päritolu Schwartzi nimeline mees Bardinai külast ohvrikivi omale veskikiviks ja pärast seda hakanudki küngas varisema. Hiljem ohvrikivi purustati, osa selle tükke säilitati aga Königsbergi muuseumis.

Knygnešystė ajal oli küngas üks raamatute Leedusse toimetajate tugipunkte. Aastal 1928 otsustasid Väike-Leedu aktivistid Martynas Jankus ja Juozas Adomaitis künkale taas altari püstitada. Aastal 1939 hävitasid piirkonna hõlvanud sakslased pühapaiga, mis taastati nõukogude ajal. Aastal 1966 kirjutas saksa kirjanik Johannes Bobrowski neist sündmustest inspireerituna oma teise romaani "Leedu klaverid" ("Litauische Claviere"). Rambynas on olnud kohaliku rahva jaoks jaanipäeva tähistamise paik, sealset jaanipäeva on kirjalikes allikates esimest korda mainitud aastal 1372.

Aastal 1992 loodi künka ümbruskonda Rambynase regionaalpark. Aastal 2002 asuti küngast edasiste varingute vältimiseks kindlustama.

## Viited

## Välislingid
Auseklise raudteepeatus

**Auseklise raudteepeatus** oli raudteepeatus Lätis Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonnas Brīvzemnieki vallas. Peatus asus Riia raudteejaamast 109,3 km kaugusel.

Peatus avati 15. novembril 1936. Viimane rong peatus seal aastal 1998. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka ootepaviljon ja ooteplatvorm.

## Viited

## Välislingid

* Infot peatuse kohta (*[[vene keel]]es*)
* Peatus vanal kaardil
Maria-Ann Rohemäe

**Maria-Ann Rohemäe** (kolleegidele Mann) (sündinud 23. novembril 1990) on eesti raadio- ja teleajakirjanik.

Ta on lõpetanud Rakvere Reaalgümnaasiumi ja 2013. aastal Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi bakalaureuse õppe ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal.

Ta töötas aastatel 2013–2016 Eesti Raadios toimetajana ja Eesti Televisiooni saate "Aktuaalne Kaamera" uudistetoimetajana.

Ta  oli aastatel 2016–2023 Eesti Rahvusringhäälingu Ameerika korrespondent Washingtonis  ning 2023. aastast on ta taas uudistetoimetaja Tallinnas.

## Viited

## Välislingid
*MARIA-ANN ROHEMÄE: USA-s sain aru, kui eestlane ma ikkagi olen. Virumaa Teataja, 7. juuli 201
*Korrespondent Maria-Ann Rohemäe: ameeriklased ütlevad, et ma olen jahedavõitu. menu.err.ee, 7. august 2017
*"Õnnetu tütarlaps" ehk kuidas Maria-Ann Rohemäest sai EKRE möödunud nädala kõll. ekspress.delfi.ee, 22. mai 2019
Reiarohulised

**Reiarohulised** (*Illecebraceae*) on sugukond taimi nelgilaadsete seltsist.

Mõnedes süsteemides on see sugukond liidetud nelgiliste sugukonnaga.

## Perekondi
**Herniaria* – söötreiarohi
**Illecebrum* – reiarohuke
Nuia sild

**Nuia sild** on sild Ärmä jõel, Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee ‎67. kilomeetril. Sild asub Vana-Võidu ja Uusna küla piiril, umbes 1 km kaugusel jõe suudmest.
Torpar

**Torpar** (rootsi keeles *torpare*, soome keeles *torppari*) oli Rootsis ja Soomes renditalupoeg, kes oli maaharimiseks rentinud osa suuremast talust.  

Torparid erinesid talurentnikest (rootsi *landbonde*, soome *lampuoti*), kes rentisid tervet talukohta, ja saunikutest (soome *mäkitupalainen*), kes rentisid peaaegu ainult onni. 

Renti tasusid nad tavaliselt "päevatööga" (rootsi *dagsverke*, soome *taksvärkki*) talus, mõnikord ka natuuras.

## Vaata ka
*Vabadik

## Viited
Änilase oja

**Änilase oja** (ka **Änilase peakraav**) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas.

Kraavi pikkus on 6,6 km, valgla pindala 23,2 km², langus 30,5 m ja lang 4,62 m/km. Kraav saab alguse 99 m kõrgusel Kassi külas ning suubub Vilimeeste külas 68,5 m kõrgusel vasakult poolt Ärmä jõkke 27,3 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.

## Viited

## Vaata ka
*
*
Mõškini rajoon

**Mõškini rajoon** (vene keeles *Мышкинский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Mõškini linn.

Rajoon piirneb põhjas Nekouzi rajooniga, idas Rõbinski ja Bolšoje Selo rajooniga, lõunas Uglitši rajooniga ning läänes Tveri oblastiga.

Rajooni pindala on 1111,2 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 329. 2002. aastal oli elanikke 11 885 ja 1989. aastal 13 192.

## Haldusjaotus
Aastal 2009 oli Mõškini rajoonis 246 asustatud punkti, mis kuulusid ühe (Mõškini) linna ja kahe külaasunduse koosseisu.

## Viited
Tossu oja

**Tossu oja** on oja Sakala kõrgustiku idaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas.

Oja pikkus on 4,8 km, valgla pindala 5,5 km², langus 18,5 m ja lang 3,85 m/km. Oja saab alguse 67 m kõrgusel Koidu külas ning suubub Mõnnaste külas 48,5 m kõrgusel paremalt poolt Ärmä jõkke 20 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.

## Viited

## Vaata ka
*
*
Rahvusvaheline tööohutuse ja töötervishoiu päev

**Rahvusvaheline tööohutuse ja töötervishoiu päev** pärineb Kanada töötajate 1989. aasta otsusest tähistada iga aasta 28. aprillil töö läbi surma või trauma saanud töötajate mälestuspäeva.

Maailma 13 riigis – näiteks Belgias, Luksemburgis, Poolas, Portugalis, Hispaanias, Kanadas, Brasiilias jm – on see päev kuulutatud ametlikuks üleriigiliseks mälestuspäevaks ning seda tähistatakse miitingute, meeleavalduste, seminaride ja konverentsidega, millest võtavad osa ka valitsuste ja parlamentide esindajad tipptasemel.

2014. aasta rahvusvahelise tööohutuse ja töötervishoiu päeva teema oli "Tervishoid ja ohutus kemikaalide kasutamisel töökohas".
Viiratsi paisjärved

**Viiratsi paisjärved** on neli paisjärve Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Viiratsi alevikus.

Järved on järjestikku paisutatud läbi aleviku voolavale kraavile. Kõige kõrgemal asuva järve äärde on rajatud Viiratsi laululava.

## Välislingid
*
*
*
*
*
*
*
*
Noroviirus

**Noroviirused**, tuntud ka kui **Norwalk-viirused** või rahvapäraselt kui **kõhugripp**, on äärmiselt kergesti leviv viiruslik nakkushaigus, mis on maailmas peamiseks gastroenteriiti põhjustajaks. Selle tavalised sümptomid on veretu kõhulahtisus, oksendamine ja kõhuvalu, ehkki võib esineda ka palavikku ja peavalu. Vaevused algavad tüüpiliselt 24 tundi pärast nakatumist ning leebuvad ühe kuni kolme päeva jooksul. Tüsistused on harvad, kuid põhiliselt võib esineda vedelikupuudus, seda väikelapstel, vanuritel ja nõrgenenud immuunsüsteemiga inimestel.

Viirus levib põhiliselt väljaheidete kaudu, kust selle osakesed satuvad inimeste kätele ja suhu. Levik võib toimuda ka saastunud toiduainete, oksendamisel tekkivate aerosoolide või viirusega kaetud pindade kaudu. Üldiselt diagnoositakse noroviirus sümptomite põhjal, kuid laiaulatuslike puhangute puhul võidakse kasutada kliinilisi teste.

## Viroloogia
Noroviirused on RNA-viirused, mis kuuluvad *[[Caliciviridae]]* sugukonda.

Need jagunevad vähemalt seitsmeks genogrupiks, GI, GII, GIII, GIV, GV, GVI, GVII, millest kõige levinumad on grupid GI ja GII. Genogrupi 2 genotüüp 4 (GII.4) on seejuures ülemaailmselt põhiline täiskasvanute gastroenteriidi tekitaja.

Rahvusvahelise Viiruste Taksonoomia Komitee järgi on noroviiruste perekonnas üks liik: Norowalk-viirus ehk *Norovirus norwalense*.

## Sümptomid
Noroviirushaiguse sümptomid on iiveldus, oksendamine, kõhulahtisus ja kõhuvalu. Mõnikord võib esineda palavikku, külmavärinaid, peavalu, lihasevalu ja väsimustunnet.

Haigus algab järsku, umbes 12–20 tundi pärast viirusega kokkupuutumist, kuid kestab tavaliselt lühikest aega, 24 tundi, raskematel juhtudel ka kuni 48 tundi.

## Nakatumine
Noroviirused väljuvad nakatunud inimese kehast ainult väljaheite ja oksega. Haigel on võimalik nakatada teisi inimesi kas
* saastatud toidu või joogiga;
* saastatud pinna või esemete puudutamisega või
* otsesel kokkupuutel nakatunud isikuga.

## Ennetamine
Nakatumist ennetavat vaktsiini ei ole.

Viiruste leviku ja nakatumise ärahoidmiseks on oluline järgida korrektset isiklikku ja toiduhügieeni. Efektiivseimaks peetakse käte pesu vähemalt 20 sekundit sooja vee ja seebiga. Alkoholil põhinevad käte-desinfitseerimisvahendid ei ole samaväärselt tõhusad.

Lisaks on oluline haigete isoleerimine ning saastunud pindade desinfitseerimine.

## Ravi
Et spetsiifiline ravi noroviiruse vastu puudub, rakendatakse põhiliselt palliatiivse ravi põhimõtteid. Põhiliseks ravimeetmeks on seetõttu rohke vedelikutarbimine (suukaudselt või infusiooniga) dehüdratsiooni vältimiseks. Alla 3-aastastel lastel tuleks kõhulahtisuse vastu suunatud ravimite kasutamist vältida, kuid neid võib kombineeritult vedelikutarbimisega kasutada vanemate laste ja täiskasvanute raviks. Täiskasvanutel võib kasutada ka antiemeetikume, mida üldjuhul lastele anda ei tohiks.

Antibiootikumid noroviiruste vastu ei mõju.

## Vaata ka
* Gastroenteriit

## Viited