open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suurlaht

**Suurlaht** ehk **Kellamäe laht** on järv Saaremaal, idapoolne osa endisest Mullutu-Suurlahest. Laht kuulub Lääne-Eesti vesikonna Läänesaarte alamvesikonda.

Suurlahe pindala on 5,4 km², millest veepeegel moodustab 5,392 km² ja saared 0,028 km². Sealse valgala pindala on 54,1 km².

## Veerežiim
Suurlaht on looduslik soolatoiteline mageveeliste omadustega veekogu, mis on eraldunud Läänemerest võrdlemisi ammu. Sealne veevahetus toimub viis korda aastas.

Lahe vesi on rohekaskollane ja põhjani läbipaistev, keskmine sügavus on 1,2 m, suurim sügavus aga 2,7 m. Veekogu pH-tase on kõrge (9,57), kuid sealne hapnik pole üleküllastunud.

Kuigi Suurlahe vesi on mage, on seal rohkelt sulfaate ja kloriide, mis näitavad merevee lähedust ja mõju. Samuti on suurenenud veekogu lämmastikusisaldus.

## Elustik

### Suurtaimestik
Omavahelise ühenduse tõttu on Suurlahe ja Mullutu-Suurlahe suurtaimestik väga sarnased. Kaldaveetaimede kõige levinumad liigid on näiteks harilik pilliroog (*Phragmites australis*) ja lääne-mõõkrohi (*Cladium mariscus*), millest viimane on looduskaitse all. Veesiseses taimestikus on tüüpilisimad mändvetikad (*Charophyta*), kaldaäärses vees leidub ka niitjaid vetikaid (*Cladophora glomerata*). Kaitsealustest liikidest kuulub veesisese taimestiku hulka nõtke näkirohi (*Najas flexilis*). Ujulehtedega taimestik piirkonnas puudub.

### Kalastik
Suurlahe kalastikus on esindatud mitmeid liike, sh röövkalu. On leitud näiteks nii viidikaid (*Alburnus alburnus*), kiisku (*Acerina cernua* või *Gymnocephalus cernuus*), linaskeid (*Tinca tinca* L.) ja mudamaime (*Leucaspius delineatus*) kui ka roosärgi (*Scardinius erythrophthalmus*), hauge (*Esox lucius*) ja ahvenaid (*Perca fluviatilis*). Ahven on ühtlasi veekogu arvukaim liik. Planktontoidulistest kaladest leidub rohkem viidikaid.

### Zooplankton
Zooplanktoni arvukus Suurlahes on suur, kuid liigivaene. Võrreldes teiste rannajärvedega leidub veekogus keskmisest rohkem koorikloomaliike, kuid arvukuse poolest domineerivad hoopis keriloomad (*Rotifera* ehk *Rotatoria*). Näiteks leidub lahes palju liigi *Keratella tecta* isendeid, mille suur levik viitab veekogu halvale seisundile.

### Linnustik
Piirkonnas leidub ka mitmeid linde, kellest paljud on looduskaitse all. Näiteks on arvatud Eesti looduskaitse II kategooriasse hüübid (*Botaurus stellaris*) ja väikekajakad (*Larus minutus*, *Hydrocoloeus minutus*). III kategooriasse kuuluvad roo-loorkullid (*Circus aeruginosus*), punajalg-tilderid (*Tringa totanus*), rooruiged (*Rallus aquaticus*) ja sookured (*Grus grus*).

## Kaitse
Suurlaht kuulub nii Mullutu-Loode linnuala kui ka Mullutu-Loode loodusalana Euroopa Liidu Natura 2000 võrgustikku. Eestist korraldatakse territooriumi kaitset samanimeliste hoiualade kaitsekorra sätete järgi.

## Vaata ka

* Mullutu-Suurlaht

## Viited
Trojitske (Sjevjerodonetski rajoon)

**Trojitske** on küla Ukrainas Luhanski oblastis Popasna rajoonis, 12&nbsp;km kaugusel Popasnast lõunas ja umbes 20&nbsp;km kaugusel Debaltsevest põhjaloodes. Luhansk jääb Donetski oblasti piiril asuvast Trojitskest umbes 80&nbsp;km kaugusele itta.  

Luhani ("Luganka") kallastel asuva asula kõrgus merepinnast on 135 meetrit.

Trojitske, endise nimega Tšotõrnadtsjata Rota (Чотирнадцята Рота), asutati 1790. aastal.

2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 1415 inimest, asustustihedus  inimest ruutkilomeetri kohta.

Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 16. septembril tulistasid valitsusvastased relvajõud asulat miinipildujatest.

25. septembri õhtul kella kuuest järgmise päeva hommikul kella neljani oli küla juures olev Rahvuskaardi kontrollpunkt valitsusvastaste relvajõudude tule all.

26. jaanuaril 2015 teatas Luhanski oblasti kuberner Gennadi Moskal oma veebilehel, et külas käivad mitmendat päeva ägedad lahingud.

Donbassi sõja ajal on asula sattunud korduvalt valitsusvastaste relvajõudude rünnakute alla.

## Viited

## Välislingid
* 15. veebruar 2015. *[[UNIAN]]*. Чернухино и Троицкое остаются заблокированными (*vene keeles*)
* 2. märts 2015. *[[Infovastupanu]]*. "Духовные скрепы": в Троицком боевики разбомбили из "Градов" православную церковь XIX века. ФОТО (*vene keeles*)
* 3. märts 2015, 09:30. *[[Infovastupanu]]*. Террористы дважды обстреляли школу в Троицком. ФОТО (*vene keeles*)
Koorunõmme looduskaitseala

**Koorunõmme looduskaitseala** on looduskaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kaitseala pindala on 1271,8 ha. Kaitseala eesmärk on kaitsta sealseid märgalasid, järvi, loo- ja laialehelisi metsi, pankasid, rannavalle ja kaitsealuste liikide elupaikasid.

## Viited

## Välislingid
*
Paope looduskaitseala

**Paope looduskaitseala** on looduskaitseala Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Kaitseala pindala on 2 226,8 ha. 

## Viited

## Välislingid
*
Nenjiangi maakond

**Nenjiangi maakond** (嫩江县, *Nènjiāng Xiàn*) on 3. järgu haldusüksus (maakond) Hiinas Heilongjiangi provintsis Heihe Shi's.

Maakonna pindala on 15 360 km², elanike arv umbes 500 000.

Maakonna keskus on Nenjiangi suurvald.
Allirahu looduskaitseala

**Allirahu looduskaitseala** on looduskaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas Suure-Rootsi külas. Kaitseala pindala on 1 970,5 ha. 
Kaitseala moodustati selleks, et kaitsta muu hulgas sealseid elupaigatüüpe (karid, väikesaared ja laiud) ning II kategooria kaitsealuseid liike.

## Viited

## Välislingid
*
Vilkyškiai

**Vilkyškiai** (saksa keeles *Willkischken*) on alev Leedus Pagėgiai omavalitsuses, Vilkyškiai valla halduskeskus. Alev asub Väike-Leedu etnograafilises piirkonnas.

Alevis on keskkool ja raamatukogu. Vilkyškises tegutseb piimatööstus. Vaatamisväärsusteks on  aastal 1549 ehitatud luteri kirik ja aastal 1958 ehitatud katoliku kirik. Vilkyškiai asub Rambynase regionaalpargis Vilkyškiai moreenkõrgustikul, merepinnast 60–80 meetri kõrgusel.

## Ajalugu

Vilkyškiaid mainiti esimest korda aastal 1542. Aastast 1551 oli tegemist kuningliku külaga. Aastal 1554 ehitati sinna esimene kirik, aastal 1556 aga kõrts. Kiriku juurde tekkis üks varasemaid koole Memeli piirkonnas.

Aastail 1624–1628 surid paljud sealsed elanikud katku kätte. Aastal 1628 mainitakse sealset mõisa. Rootsi ja Preisimaa vahelise sõja (1678–1679) ajal laastasid asulat rootsi väed. Aastal 1700 tühjendas piirkonda uus katkuepideemia.

XVIII sajandi alguses elas piirkonnas valdavalt leedukeelne rahvas. Tühjenenud piirkonda saabus aga hulgaliselt rahvast Saksamaalt, eriti Salzburgi ümbrusest ja Pfalzist. Aastal 1757 rüüstasid asula ümbruskonda kasakad. 

Leedukeelne kool rajati alevisse aastal 1872. Aastal 1902 ehitati Vilkyškiaisse kitsarööpmeline raudtee, mis pärast Teist maailmasõda lammutati. Aastal 1905 oli alevis 777 elanikku, neist 349 rääkis leedu keelt. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks.


VilkyškiųĄžuolųAlėja.JPG|Tammealee Vilkyškiais
VilkyškiųBažn.JPG|Vilkyškiai luteri kirik


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
*Andmeid alevi ajaloo kohta
Nenjiangi suurvald

**Nenjiangi suurvald** (嫩江镇) on 4. järgu haldusüksus ehk valla taseme haldusüksus (suurvald) Hiinas Heilongjiangi provintsis Heihe Shi's Nenjiangi maakonna keskus. Selle põhiosa moodustab Nenjiang.

Suurvald paikneb maakonna loodeosas Nen Jiangi vasakul (idapoolsel) kaldal. Põhjas ja läänes piirneb see Sise-Mongooliaga.

Pindala on 14 km², elanike arv umbes 76 000.

Kõrgus merepinnast on 225 m.

## Haldusjaotus
Suurvald jaguneb järgmisteks 5. järgu haldusüksusteks (küla taseme haldusüksusteks):
*Youchengi linnakogukond (邮政社区)
*Xuguangi linnakogukond (旭光社区)
*Dongfengi linnakogukond (东风社区)
*Junmini linnakogukond (军民社区)
*Fanhua linnakogukond (繁华社区)
*Nenshui linnakogukond (嫩水社区)
*Jingmini linnakogukond (警民社区)
*Huimini linnakogukond (回民社区)
*Sijixiani linnakogukond (四季鲜社区)
*Mo'ergeni linnakogukond (墨尔根社区)
*Sijiqingi linnakogukond (四季青社区)
*Lixini linnakogukond (立新社区)
*Xinhe küla (新合村)
*Tuanjie küla (团结村)
*Changjiangi küla (长江村)
*Sijiazi küla (四家子村)
*Juxiangi küla (巨祥村)

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne saidil tcmap.com.cn
Nenjiangi provints

**Nenjiang** oli provints Hiina kirdeosas 1945–1950. See moodustati Mandžukuo võimu all.

Provints piirnes lõunas Songhua jõega, Nen Jiang voolas sellest läbi. 

Pindala oli umbes 67 340 km². Pealinn oli Qiqihar.

Aastal 1950 liideti Heilongjiangi provintsi koosseisu.
Pagėgiai omavalitsus

**Pagėgiai omavalitsus** on 2. järgu haldusüksus Leedus endise Tauragė maakonna aladel. Omavalitsus piirneb lõunas Venemaa Kaliningradi oblastiga.

Omavalitsuse pindala on 537 km². 2014. aasta seisuga elas seal 8931 inimest.

Omavalitsus moodustati 1999. aastal. See koosneb järgmistest valdadest: Lumpėnai, Natkiškiai, Pagėgiai, Stoniškiai ja Vilkyškiai vald.

Halduskeskus on Pagėgiai linn, lisaks asub seal veel Panemunė linn. Kolmas tähtsam asula on Vilkyškiai alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 96,9% leedulased, 1,64% venelased, 0,21% valgevenelased ja 1,24% oli teistest rahvustest.

Omavalitsuse suurim jõgi on rajooni lõunapiiril voolav Nemunas. Rajooni läbivad selle lisajõed Gėgė ja Jūra. Omavalitsuse territooriumil asub Rambynase regionaalpark.


Natkiskiai1.JPG|Natkiškiai
StoniškiųGelStotis.JPG|Stoniškiai
RukųBažn.JPG|Rukai


## Viited

## Välislingid

* Omavalitsuse koduleht (*leedu keeles*)
Salantai regionaalpark

**Salantai regionaalpark** (leedu keeles *Salantų regioninis parkas*) on regionaalpark Leedus Skuodase, Kretinga ja Plungė rajoonis.

Salantai regionaalpark asub Žemaitijas Salantai ümbruskonnas Minija jõe keskjooksul. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta 58 kilomeetri pikkust, 400–500 meetrit laia ja 25–30 meetrit sügavat Minija-Salantase-Erla ürgorgu, sealset ökosüsteemi ning kultuuripärandit.

Regionaalpargi territooriumil asuvad kolm suurimat kivikülvi Leedus, samuti Leedu suuruselt viies rändrahn. Kivikülvidest suurim on Šaukliai kivikülv, mille pindala on 162 hektarit. Salantais kasvab 4,8-meetrise ümbermõõduga harilik hobukastan. Ürgoru nõlvadel avaneb arvukalt pehme veega allikaid. Dyburiai paljandi ümbruses asub 114,79 hektari suurune reservaat, kus majandustegevus on piiratud.

Regionaalpargi territooriumil asub viis linnamäge, neist tuntuim asub Imbarės. Viimase lähedal asub ka Skaudaliai hiiemägi. Teine hiiemägi asub Erla ürgoru serval. Arhitektuurimälestistena on kaitse all Kartena, Mosėdise ja Kalnalise kirikud. Nasrėnais asub piiskop Motiejus Valančiuse muuseum. Koduloomuuseumid asuvad Salantai, Kartena ja Mosėdise keskkoolide juures.

Salantai regionaalpargi keskus asub Salantais. Teised tähtsamad asulad on Kartena ja Mosėdis.

Salantai regionaalpargi pindala on 13 630 hektarit. Erinevad kaitsealad võtavad enda alla 55,4% regionaalpargi territooriumist.

## Välislingid
* Regionaalpargi kaart
* Salantai regionaalpargi koduleht
* Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (*leedu keeles*)
* Regionaalpark YouTube'is
* Minija ürgorg YouTube'is
Tytuvėnai

**Tytuvėnai** () on linn Leedus Kelmė rajoonis. Linn on Tytuvėnai valla ja Tytuvėnai regionaalpargi halduskeskus.

Linn on tuntud seal asuva frantsisklaste kloostri järgi, kompleksi kuulub ka aastal 1663 valminud katoliku kirik. Vaatamisväärsusteks on veel aastal 1875 valminud õigeusu kirik ja Pagryžuvyse mõisa omanike kabel-mausoleum. Linnas on gümnaasium ja raamatukogu.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 2302 elanikku, kellest 98,83% olid leedulased, venelasi oli 0,6% ja teiste rahvaste esindajaid 0,56%.

## Ajalugu

Tytuvėnaid mainitakse esimest korda 1500. aastal. Algselt asus seal mõis, mille juurde püstitati aastal 1555 kirik, selle juurde omakorda tekkis alev (esimest korda mainitud aastal 1581). Aastal 1633 rajati sinna klooster, ühtlasi valmis kloostri juurde ka praegune katoliku kirik. Klooster suleti aastal 1864. 

XX sajandi alguses kujunes Tytuvėnai kuurortasulaks. Nõukogude okupatsiooni ajal oli linn turbatööstuse keskus. Ka tegeleti seal metsandusega ning linnas oli õmblusvabrik.

## Tuntud elanikke
*Andrius Valavičius – Rzeczpospolita riigitegelane
*Hieronim Wołłowicz – Rzeczpospolita riigitegelane
*Zigmantas Citavičius – Leedu vabadusvõitleja
*Jeronimas Krauzė – Leedu botaanik
*Monika Povilaitytė – Leedu rannavõrkpallur


Tytuvėnaivienuolynas3.JPG|Tytuvėnai kloostri galerii
Tytuvėnų koplyčia-mauzoliejus.JPG|Kabel-mausoleum
TytuvėnaiBibliothek2014074.JPG|Raamatukogu
Tytuvenu Dievo Motinos ikonos Kazanskaja cerkve 2013.jpg|Õigeusu kirik


## Viited

## Välislingid

*Linn portaalis miesteliai.lt
*Linna ajalugu
*Linn portaalis vietoves.Lt
Mereäärne regionaalpark

**Mereäärne regionaalpark** (leedu keeles *Pajūrio regioninis parkas*) on regionaalpark Leedus Klaipėda rajoonis ja Palanga linnas.

Mereäärne regionaalpark asub Leedu lääneosas Läänemere kaldal. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Läänemere rannikumaastikke ja kultuuripärandit.

Regionaalpargi territooriumil asuvad Plazė jäänukjärv ja pankrannik (kõrgeim koht on Olando kepurė – 24,4 meetrit). Regionaalpargi territooriumil asuvad kaitstavad luited ja rannaiidud, sisemaal asuvad aga järved, mis on tähtsad peatuskohad veelinude rändel. Plazė järve ümbrus on reservaat, kus liikumine on keelatud.

Kultuurimälestistest asuvad regionaalpargis Nemirseta kuursaal Palangas, vana mõisakompleks Kalotės, vanad Saksa betoonkindlustised Giruliai ümbruskonnas. Mereäärse regionaalpargi keskus asub Karklės, vanapärase välimuse säilitanud külas. 

Mereäärse regionaalpargi pindala on 5602 hektarit. Sellest on erinevate kaitsealade all 79,4%, reservaat hõlmab aga 4% regionaalpargi territooriumist.

## Välislingid
* Regionaalpargi kaart
* Mereäärse regionaalpargi koduleht
* Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (*leedu keeles*)
* Regionaalpark YouTube'is
Nemunase delta regionaalpark

**Nemunase delta regionaalpark** (leedu keeles *Nemuno deltos regioninis parkas*) on regionaalpark Leedus Šilutė rajoonis.

Nemunase delta regionaalpark asub Väike-Leedus Kura lahe rannikul Nemunase jõe alamjooksul. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Nemunase suudme ökosüsteeme, sealset rahvusvahelise tähtsusega märgala ning kultuuripärandit.

Nemunase delta on üks Ramsari rahvusvahelise tähtsusega märgaladest. Regionaalpargi territooriumil asuvad  mitmed sood, nende seas ka Aukštumalė - esimene teaduslikult kirjeldatud raba maailmas. Hargnev Nemunase jõgi loob piirkonnas saarte, kanalite ja vanajõgede suure kompleksi. Regionaalpargi territooriumil asub ka Krokų Lanka järv. Piirkonda tabavad sageli üleujutused.

Regionaalpargi territooriumil asub Skirvytėlė küla-muuseum (praegu Rusnė osa). Kaitse all on sealne poldrite ja pumbajaamade süsteem. Omalaadne on Minija ehk Mingė küla, mille peatänavaks on Minija jõgi. Tehnikamälestisena on kaitse all on Ventė neeme tuletorn. Regionaalpargi territooriumil asub ka seitse linnamäge.

Nemunase delta regionaalpargi keskus asub Šilutės, kuigi see ise regionaalpargi territooriumil ei asu. Tähtsaim asula regionaalpargi territooriumil on Rusnė.

Nemunase delta regionaalpargi pindala on 28 870 hektarit. Sellest moodustavad reservaadid  9,2% ja erinevad kaitsealad 44,1 %.

## Välislingid
* Regionaalpargi kaart 
* Nemunase delta regionaalpargi koduleht
* Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (*leedu keeles*)
* Regionaalpark YouTube'is
Jevgeni Petrov

**Jevgeni Petrov** (sünninimi **Jevgeni Katajev**; 13. detsember (30. november vkj) 1903 Odessa – 2. juuli 1942 Rostovi oblast) oli 1920. ja 1930. aastatel tegutsenud populaarne nõukogude kirjanik, kes kirjutas teoseid tandemis kirjanik Ilja Ilfiga. Neid tuntaksegi peamiselt koondnime Ilf ja Petrov all.

## Pere ja töö
Jevgeni Petrov oli õpetaja poeg. Ka tema vend Valentin Katajev oli tuntud kirjanik. Petrov alustas oma töist elu uudistekorrespondendina ning töötas põgusalt ka kriminaaluurijana.

1923. aastal asus ta elama Moskvasse, kus hakkas tööle ajakirjas Krasnõi Perets. 1926. aastal asus ta tööle ajalehte Gudok.

## Hilisem töö ja surm
Ilja Ilfi surma järel 1937. aastal hakkas Petrov tegema kaastööd ajalehele Literaturnaja Gazeta ja ajakirjale Ogonjok. Ta kirjutas ka filmistsenaariume.

Pärast seda, kui Saksamaa Nõukogude Liidule kallale tungis, sai Petrovist sõjakorrespondent Krimmis. Ta sai surma lennuõnnetuses, kui naasis Sevastopolist.

Talle on pühendatud 2012. aastal Ameerika Ühendriikides valminud lühifilm "Ümbrik", milles teda mängib Kevin Spacey.

## Vaata ka
* Ilf ja Petrov

## Viited
Ilja Ilf

**Ilja Ilf** (sünninimi **Iehiel-Leib Fainzilberg**; 15. oktoober (vkj 3. oktoober) 1897 Odessa – 13. aprill 1937 Moskva) oli 1920. ja 1930. aastatel tegutsenud populaarne juudi rahvusest nõukogude kirjanik, kes kirjutas tavaliselt paaris koos kirjanik Jevgeni Petroviga. Nende kohta kasutataksegi koondnime Ilf ja Petrov.

Ilf asus 18-aastaselt tööle ajakirjanikuna. 1923. aastal kolis ta Moskvasse, kus töötas ajakirjas Gudok ja kirjutas peamiselt satiirilisi esseid.

Tema ja Jevgeni Petrovi koos kirjutatud satiirilised romaanid "12 tooli" (Двенадцать стульев, 1928) ja "Kuldvasikas" (Золотой теленок, 1931) olid Nõukogude Liidus väga populaarsed.

Ilja Ilf suri 1937. aastal tuberkuloosi.

## Vaata ka
* Ilf ja Petrov

## Viited
Staryja Darohi

**Staryja Darohi** (poola keeles  *Stare Dorohi*, leedu keeles *Staryja Darohos*, valgevene-eesti transkriptsioonis **Starõja Darogi**) on linn Valgevenes Minski oblastis, Staryja Darohi rajooni halduskeskus. Linna läbib Asipovičy ja Baranavičy vaheline raudtee.

Haridust annavad neli keskkooli, spordikool ja kunstikool. Linnas on kaks raamatukogu, kultuurimaja ja teater.

Staryja Darohis on kergetööstus ja toiduainetetööstus (valmistatakse võid ja leiba, toodetakse mineraalvett). Linnas on ka metsamajand.

Vaatamisväärsusteks on veel XX sajandi alguses ehitatud raudteejaama kompleks koos veetorniga, samuti ka XIX sajandi lõpus ehitatud postijaama hoone.

## Ajalugu

Esimest korda mainitakse asulat aastal 1524, toona asus seal *Дарогі* nime kandev küla. Darohist sai aastal 1582 alev. Darohi oli osa Słucki vürstiriigist, mis kuulus Olelkowiczitele, seejärel aga Radziwillidele. Uputuse ajal rüüstasid alevi Moskva väed. Linna elanikkond vähenes  märkimisväärselt, aastal 1647 asus seal 98 maja, aga aastal 1668 vaid 34 maja.

XVII sajandi lõpus rajati alevist ida poole veel teine Darohi asula. Nende eristamiseks hakati alevit kutsuma Staryja Darohiks.

Poola jagamisel läks Staryja Darohi aastal 1793 Venemaa koosseisu. Ühtlasi sai alevist küla. Aastal 1828 läks see Wittgensteinide valdusse. Aastast 1846 hakkas asula kuuluma riigile.

Aastal 1896 valmis kitsarööpmeline raudtee, mille äärde, Staryja Darohi jaama juurde, hakkas kerkima uus asula, millest on praktiliselt kujunenud ka tänapäevane linn (vana Staryja Darohi asub administratiivselt küll linna koosseisus). Aastal 1897 ehitati sinna saekaater ja vineerivabrik.

Pärast Esimest maailmasõda kuulus Staryja Darohi Valgevene NSV koosseisu, kus sellest sai aastal 1925 taas alev. Aastal 1933 asusid seal tellisetehas, saekaater, elektrijaam. Aastast 1938 on Staryja Darohi linn.

## Viited

## Välislingid

*Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
*Linn YouTube'is
Luuküla kalmistu

**Luuküla kalmistu** (ka **Luuküla uus kalmistu**) on kalmistu Luukülas. 20. sajandi alguse haldusjaotuse järgi oli see Rämeda vallas Oudova maakonnas Peterburi kubermangus, tänapäevase haldusjaotuse järgi on see Samolva vallas Oudova rajoonis Pihkva oblastis Venemaal. 

Luuküla on üks vanemaid eesti asunike külasid Venemaal, mis pärimuse järgi asustati suure põhjasõja ajal. Arvatavasti oli külas algusest peale olemas kalmistu, mis tõenäoliselt paiknes keset küla. Arvatavasti asutati pärast keisrinna Katariina II 1772. aasta ukaasi uus kalmistu külast kaugemale. Seega oli olemas nii Luuküla vana kui ka uus kalmistu. Ka 2013. aastal kohalikult elanikult saadud teate järgi oli külas olnud pärimus, et seal on olnud ka vana kalmistu.

Kiriklikult oli Luuküla enne 1920. aastat otse Räpina kihelkonna koosseisus, nagu ka selle kalmistu. 2013. aasta teate järgi maeti sinna viimati umbes 1960. aastatel.

## Viited

## Kirjandus
*"Räpina". - Võrumaa. Maateaduslik, tulunduslik ja ajalooline kirjeldus. Eesti II. Tartu 1926. Lk 350
*Maie Ojamaa. Ingeri tütar. Luigelaul. Ilmamaa. Tartu 2014. Lk 123–126
Ilf ja Petrov

**Ilf ja Petrov** (Ilja Ilf ja Jevgeni Petrov) olid kaks 1920. ja 1930. aastatel tegutsenud nõukogude proosakirjanikku. Mõlemad sündisid Odessas, mõlemad asusid teineteisest sõltumatult 1923. aastal elama Moskvasse ning suur osa nende loomingust valmis koostöös.

## Romaanid
Ilf ja Petrov said väga suure populaarsuse osaliseks pärast seda, kui ilmusid nende satiirilised romaanid "12 tooli" ("Двенадцать стульев", 1928) ja "Kuldvasikas" ("Золотой теленок", 1931). Romaane seob rikkusi jahtivast suurpetturist peategelane Ostap Bender, kelle tegemiste taustaks on tolleaegne Nõukogude Venemaa reaalsus. Raamatud kirjutati ja nende tegevus toimub Nõukogude Liidu ajaloo suhteliselt liberaalsel ajajärgul ehk 1920. aastate uue majanduspoliitika (NEP) ajal. Teostes rõhutatakse tegelaste asumist väljaspool organiseeritud, sihikindlat ja tootlikku Nõukogude Venemaa ühiskonda. See andis autoritele pasliku platvormi, millelt seda ühiskonnakoda vaadata ja heita nalja selle vähem meeldivate ja vähem sotsialistlike aspektide üle.

Mainitud kaks romaani on ka ühed kõige loetumad ning kõige tsiteeritumad raamatud vene kultuuris ja raamatust "12 tooli" on tehtud mitu filmiversiooni (sh üks Ameerika Ühendriikides).

## Reisid
Kirjanikud reisisid aastatel 1933 ja 1934 mööda Euroopat ja aastatel 1935 ja 1936 ka mööda ülemaailmse majanduskriisi aegset Ameerikat. Ameerikas Ilfi tehtud piltide põhjal avaldasid autorid ajakirjas Ogonjok ka fotoessee "Ameerika fotod". Varsti pärast seda ilmus neilt raamat "Ühekorruseline Ameerika" ("Одноэтажная Америка"), mille esmatrükk ei sisaldanud Ilfi fotosid. Nii essee kui ka raamat kirjeldavad nende seiklusi neile omase huumori ja mängulisusega. Märkida tasub, et Ilf ja Petrov ei kartnud neis teostes mõningaid Ameerika elustiili aspekte ülistada.

## Muu looming
Lisaks romaanidele ja reisikirjadele ilmus nende sulest veel raamatuid. Loomingu Raamatukogus ilmus 1958. aastal "Kolumbus kinnitab otsad" ning 1979. aastal "Õilis isik".

## Viited
Mati Preitof

**Mati Preitof** (sündinud 13. veebruaril 1960) on eesti orienteeruja.

## Haridus
Lõpetas 1980. aastal Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete eriala.

## Töö
Töötanud OÜ Graben projektijuhina. 2012. aastast OÜ Elektrof juhatuse liige.

## Sporditulemused
Orienteerumisjooksus tulnud Eesti meistriks öisel tavarajal veteranide klassis M50 aastatel 2010, 2011, 2012 ja 2014 ning klassis M55 aastatel 2018 ja 2019.

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis ta 2007. aastal Smiltenes segavõistkondade arvestuses koos Eduard Pukkoneni ja Marje Viirmanniga pronksi. Veteranide segavõistkondade arvestuses võitis ta 2008. aasta rogaini MMil kulla koos Eduard Pukkoneni ja Marje Viirmanniga ning 2013. aastal pronksi koos Aleksander Pritsiku ja Heidi Sillaga. Rogaini EMil võitis ta veteranide segavõistkondade arvestuses 2007. ja 2009. aastal kulla koos Eduard Pukkoneni ja Marje Viirmanniga. ning  Rogaini EMil on ta võitnud veel kaks pronksmedalit – 2016. aastal meessuperveteranide (55+) arvestuses koos Maido Kaljuriga ning 2020. aastal segaspuerveteranide arvestuses koos Andrus Sipsaka ja Tiina Talisooga.

## Viited
Staryja Darohi rajoon

**Staryja Darohi rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1370 km². 2009. aasta seisuga elas seal 21 937 inimest.

Rajoon moodustati 1934. aastal. Aastal 1962 see likvideeriti, aga aastal 1966 loodi see taas.

Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Dražna, Horki, Jazyli, Novyja Darohi, Pałaževičy, Pasieka, Staryja Darohi ja Ščytkavičy külanõukogu. Halduskeskus on Staryja Darohi linn.


Budenichskoe ozero.jpeg|Budeničy järv


Rajooni suurim jõgi on Aresa. Rajooni territoorium asub Kesk-Biarezina tasandikul. Kõrgused jäävad üldiselt vahemikku 150–170 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (201 meetrit) asub Słucki rajooni piiri ääres Padareśsie küla juures. 

2009. aasta seisuga olid elanikest 92,95% valgevenelased, 4,82% venelased, 1,1% ukrainlased ja 1,13% oli teistest rahvustest. 80,53% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 17,61% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 50,54% elanikke, vene keelt aga 45,13%.

## Viited

## Välislingid

*Rajoon Minski oblasti täitevkomitee kodulehel (*vene keeles*)
*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
Örsted

**Örsted** (tähis **Oe**) on magnetvälja  tugevuse mõõtühik CGS-süsteemis.

SI ühikutes
:1 \,\mathrm{Oe} \ \mathrel{\hat=} \  \frac{1000}{4 \pi}\,\frac{\mathrm{A}}{\mathrm{m}} \approx 79{,}5775 \,\frac{\mathrm{A}}{\mathrm{m}}.

Ühik on nimetuse saanud Taani füüsiku Hans Christian Ørstedi järgi.
Riina Laev

**Riina Laev** (sündinud 25. mail 1963) on eesti orienteeruja ja lasteaiaõpetaja.

## Haridus
Lõpetas 2002. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli alus- ja esiõpetuse õpetaja eriala bakalaureuseõppe ja kaitses bakalaureusetöö „Lapse ettevalmistus kohanemiseks sõimerühmas emade ja lasteaiaõpetajate hinnangutes“.  

## Töö
Töötab Tallinna Lasteaia Pallipõnn õppejuhina. 

## Sporditulemused
Orienteerumisjooksus tulnud veteranide vanuseklassides Eesti meistriks 2005. aastal öisel tavarajal (N40) ja 2009. aastal tavarajal (N45).

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis 2005. aastal Nõval naiskondade arvestuses koos Airi Alnekiga hõbeda. 2007. aasta rogaini EMil saavutas naiskondade arvestuses koos Maris Roosipuuga 4. koha (naisveteranide klassis hõbe).

## Tunnustus
Tallinna haridusasutuste kvaliteediauhind "Hea õpetaja 2006" 

## Viited

]
Edgar Lungu

**Edgar Chagwa Lungu** (11. november 1956 Ndola – 5. juuni 2025) oli Sambia poliitik, kes oli 25. jaanuarist 2015 kuni 24. augustini 2021 Sambia president.

President Michael Sata ajal oli ta justiitsminister ja kaitseminister. Pärast Sata surma sai ta Sata partei Patriootlik Rinne kandidaadiks 2015. aasta jaanuari järelvalimistel. Ta võitis napilt vastaskandidaat Hakainde Hichilemat ja asus ametisse 25. jaanuaril 2015. Ta kaotas 2021. aasta presidendivalimised pikaajalisele vastasele Hakainde Hichilemale.
Ingrid Piht

**Ingrid Piht** (aastani 2011 **Ingrid Vehlmann**; sündinud 26. mail 1976) on eesti orienteeruja.

## Haridus
Lõpetas 1994. aastal Tallinna Õismäe Humanitaarkeskkooli, seejärel õppis Oldenburger Volkshochschules. Bakalaureusekraadi omandas 1995.–2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikoolis saksa filoloogia erialal.

## Töö
Töötanud AS-is LTT, Liiwi Heliisis, TD Balticus. 

## Sporditulemused
2010. aastal võitis Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus pronksmedali sprindidistantsil. Veteranide klassis (N35) tuli Eesti meistriks 2013. aastal sprindis ja öisel tavarajal. Osaleb siiani aktiivselt orienteerumisvõistlustel ja võitnud mitmeid medaleid Eesti meistrivõistlustelt veteranide klassis: https://orienteerumine.ee/sportlane/?eolcode=2687

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis 2005. aastal Nõval naiskondade arvestuses koos õde Monika Vehlmanniga pronksi.

Harrastanud ka pikamaajooksu.

## Viited
Sirli Zupping

**Sirli Zupping** (sündinud 25. juulil 1981 Värskas) on eesti keeleteadlane ja orienteeruja.

## Haridus

Lõpetas 1999. aastal Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2005. aastal lõpetas Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri keeleteaduse eriala bakalaureuseõppe, 2007. aastal sama ülikooli üldkeeleteaduse magistriõppe ja kaitses teadusmagistrikraadi tööga "Partiklite *veel*, *juba*, *alles*, *jälle* tähendused eesti kirjakeeles" (juhendaja professor Renate Pajusalu). 2013. aastal kaitses Tartu Ülikoolis filosoofiadoktorikraadi üldkeeleteaduses tööga "Eesti keele ajasõnade omandamine" (juhendaja professor Renate Pajusalu ja kaasjuhendaja professor Reili Argus). 

## Töö
Töötanud 2007. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna eesti ja üldkeeleteaduse instituudi spetsialistina, aastatel 2007–2008 keeleteaduse ja -tehnoloogia doktorikooli erakorralise teadurina. Aastatel 2008–2012 eesti ja üldkeeleteaduse instituudi üldkeeleteaduse osakonna spetsialist, aastatel 2012–2019 üldkeeleteaduse teadur, 2014. aastast lektor. Aastatel 2019–2023 Haridus- ja Teadusministeeriumi keeleosakonna nõunik. Alates 2023. aastast Eesti Keele Instituudi tänapäeva eesti keele osakonna juhataja.

Zupping on tegutsenud ka Miljon+ projektijuhina.

## Sporditulemused
Harrastab orienteerumist 1989. aastast. Tegutsenud Värska Orienteerumisklubi Peko juhatuse liikmena.

2000. aastal tuli Eesti juunioride meistriks orienteerumisjooksus lühirajal ja öisel tavarajal.

2005. aastal võitis Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksus pronksmedali teatevõistlusel Värska OK Peko naiskonnas (koos Epp Käpa ja Anu Annusega) ning 2009. aastal suusaorienteerumises pronksmedali märketeates Värska OK Peko naiskonnas (koos Epp Käpa ja Ingrit Kalaga).

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel 2014. aastal Põlvamaal Oraval võitis segavõistkondade arvestuses koos Neeme Looritsaga hõbemedali. 

2015. aasta rogaini maailmameistrivõistlustel Soomes Kiilopääl võitis ta segavõistkondade arvestuses koos Neeme Looritsaga pronksmedali.
 
Harrastanud ka seiklussporti.

## Tunnustus

* 2018 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Välislingid

*Sirli Zupping ETIS
*"Vikipeedia kui väljendusoskuse arendamise võimalus". Sirli Zupping, Sven-Erik Soosaar. Sirp, 8. september 2017.
*"Kolga talu häärber: hubaseks koduks kujundatud väärikas eas maja". Kristel Kirss. Maakodu, 4. jaanuar 2016.
*"Vikitunnis"  Sirli Zupping, Ann Siiman. Piret Kriivan. Vikerraadio, 8. aprill 2018.
*"Teises vikitunnis" Sirli Zupping, Ann Siiman. Piret Kriivan. Vikerraadio, 15. aprill 2018.
Batakiai

**Batakiai** on alev Leedus Tauragė rajoonis, Batakiai valla halduskeskus. Alev asub Ančia jõe kaldal. Batakiai vana saksakeelne nimekuju oli *Botocken*, venekeelne aga Ботоки.

Alevis on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on 1885. aastal ehitatud luteri kirik.

## Ajalugu

Alevis asub Batakiai linnamägi, mida ajaloolaste arvates nimetati XIII ja XIV sajandi kroonikais Aukaimiseks. Batakiai mõisat on esmamainitud 1448. aastal, selle varaseimad omanikud olid Kęsgailad.

Alev sai Batakiaist 1528. aastal, kuigi turuprivileege selle nimetusega algselt ei kaasnenud. Turuplats rajati 1588. aastal. 1776. aastal ehitati Batakiaisse katoliku kirik (põles maha 1971. aastal).

Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks.


Batakiupiliakalnis.JPG|Batakiai linnamägi
BatakiuEvLiutBazn.JPG|Batakiai luteri kirik
Batakiai.JPG|Batakiai


## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
*Materjale Batakiai kohta
Tracy Caldwell Dyson

**Tracy Caldwell Dyson** (sündinud 2. juunil 1969) on Ameerika keemik ja NASA astronaut. Ta osales augustis 2007 kosmosesüstiku Endeavour lennul STS-118. 

Ta kuulus 4. aprillist 25. septembrini 2010 rahvusvahelise kosmosejaama 24. ekspeditsiooni meeskonda. Märtsist septembrini 2024 oli ta rahvusvahelise kosmosejaama 70. ja 71. ekspeditsiooni meeskonnaliige.

Ta on käinud avakosmoses 3 korda, kokku üle 22 tunni..

## Viited
Monika Vehlmann

**Monika Vehlmann** (sündinud 15. detsembril 1980 Tallinnas) on eesti jalgpallur ja orienteeruja.

## Haridus
Lõpetas 1999. aastal Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi. 2002. aastal lõpetas Sisekaitseakadeemia halduskolledži halduskorralduse eriala.

## Sporditulemused
Harrastanud jalgpalli alates 1990. aastate lõpust, mänginud esialgu väravavahina, hiljem kaitsemängijana.

Tallinna FC Flora jalgpallinaiskonna liikmena võitnud Eesti meistrivõistlustel 3 hõbe- (2009, 2011, 2012) ja 4 pronksmedalit (1998, 2000, 2007, 2008) ning võitnud 2007. ja 2008. aastal Eesti karika ja 2009. aastal Eesti superkarika. Olnud ka võistkonna kapten.

Aastatel 2000–2007 mänginud 19 korda Eesti naiste jalgpallikoondises, sealhulgas Euroopa meistrivõistluste ja maailmameistrivõistluste valikturniiridel, ning võitnud 2004. ja 2006. aastal Balti turniiri.

Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis 2005. aastal Nõval naiskondade arvestuses koos õde Ingrid Vehlmanniga pronksmedali.

Harrastanud ka pikamaajooksu.

## Viited

## Välislingid
*UEFA.com Women’s EURO
Ferrimagnetism

:*Mitte segamini ajada [[Ferromagnetism]]iga; Ülevaate saamiseks vaata [[Magnetism]]*

**Ferrimagnetism** on magnetism, mis erineb ferromagnetismist selle poolest, et ferrimagnetilise aine (ferrimagneetiku) spontaansel magneetumisel ei asetu kõik atomaarsed magnetmomendid ainult ühes suunas, vaid aine väikestes piirkondades – magnetdomeenides – on erinevat tüüpi aatomite magnetmomendid joondatud vaheldumisi antiparalleelselt.  Kuid need vastassuunalised magnetmomendid ei tühista üksteist täielikult (nagu antiferromagneetikutes), sest momendid on ühes suunas suuremad kui vastassuunas.

Erinevalt ferromagneetikutest, millest enamik on metallid, on kõik ferrimagneetikud dielektrikud või pooljuhid.  Ferrimagneetikutel on väike elektrijuhtivus ja anisotroopsed omadused.

Vanim tuntud ferrimagnet on magnetiit. Enne Néeli poolt ferrimagnetismi ja antiferromagnetismi avastamist 1948 peeti magnetiiti ferromagneetikuks.

## Temperatuuri mõjud

Ferrimagneetikud on sarnased ferromagneetikutega selles, et allpool Curie temperatuuri on nad spontaanselt magneetuvad, sellest temperatuurist kõrgemal aga magnetiline korrastatus kaob (materjal muutub paramagnetiliseks).

Vahel esineb neil ka punkt allpool Curie temperatuuri, kus vastassuunalised magnetmomendid on võrdsed ja materjali kogu magnetmoment on null. Seda nimetatakse magneetumise kompensatsiooni punktiks, Lisaks sellele võib ferrimagneetikutes leiduda ka impulsimomendi kompensatsiooni punkt, mille juures kogu imoulsimoment kaob. See punkt on kriitiline rakendustes, kus vajatakse kiiret magneetumise pöördumist.

## Ferrimagneetikute kasutamine
Kõige sagedamini kasutatav ferrimagnetiliste omadustega materjalide rühm on ferriidid, Kuna ferriidid on keraamilised oksiidid ja neil on suur elektritakistus, mis pidurdab pöörisvoolusid, siis kasutatakse neid raadiosagedustel jnduktiivpoolide magnetsüdsmike materjalina. Neil on kitsas hüstereesisilmus ja seega väikesed ümbermagneetimiskaod.

Püsimagnetitena kasutamiseks peab ferrimagnetilistel materjalidel aga olema võimalikult lai (ristkülikukujuline) hüstereesisilmus. Selliseid ferriitmagneteid kasutatakse igapäevaelus näiteks hoidemagnetitena, samuti püsimagnetitena elektrodünaamilistes valjuhääldites. Selliseid materjale kasutati varem ka arvutite ferriitmälus (maatriksina paigutatud pisikeste ferriitrõngastena).

## Vaata ka
* Ferriitmaterjal
* Ferriit (elektrotehnika)

## Viited
FeAlN

**FeAlN** on magnetiliselt pehme ferromagnetmaterjal, mida kasutatakse üliõhukeste kihtidena GMR-struktuurides. Materjali koertsiivsus on alla 1 örstedi, küllastusmagneetumus umbes 20 kilogaussi, suhteline magnetiline läbitavus 3400 ja magnetostriktsioon nullilähedane.

## Välislingid
* FeAlN/SiO2 and FeAlN/Al2O3 multilayers for thin‐film recording heads
Erik Aibast

**Erik Aibast** (sündinud 5. detsembril 1973 Keilas) on eesti orienteeruja.

## Haridus
1992. aastal lõpetas ta Keila 1. Keskkooli ja 1996. aastal Soomes Espoos Solvallan urheiluopisto spordiinstruktorina. Aastatel 1998–2003 õppis Tartu Ülikoolis psühholoogiat.

## Töö
2001. aastast töötab AS-is Jalajälg, 2007. aastast on sama ettevõtte müügijuht.

## Sporditulemused

Harrastab orienteerumist 1992. aastast.

Orienteerumisjooksus võitnud Eesti meistrivõistlustel aastatel 1994–2010 2 kulda (2000 tavarajal ja 2001 lühirajal), 9 hõbedat ja 7 pronksi, lisaks 2 pronksi rattaorienteerumises. 

Orienteerumisjooksu juunioride MMil 1992. aastal saavutas ta lühirajal 29. koha ja teatejooksus 8. koha. 

Aastatel 1997–2001 võistles kolm korda orienteerumisjooksu MMil, parimad tulemused: lühirajal 18. koht (1997) ja teatejooksus 9. koht (1999). 

Orienteerumisjooksu EMil 2000. aastal tavarajal 37. koht ja teatejooksus 10. koht. Orienteerumisjooksu Balti meistrivõistlustel võitis Eesti meeskonna liikmena teatejooksus kuldmedali 1998. aastal. Rattaorienteerumise MMil 2013. aastal lühirajal 53. koht. 

Rogainis võitis 2011. aasta EMil meeskondade arvestuses koos Andreas Kraasiga hõbeda. Rogaini MMil sai koos Andreas Kraasiga 2012. aastal 4. koha ja 2015. aastal 5. koha.

Ta on harrastanud ka seiklussporti. Seiklusspordi EMil sai ta Eesti võistkonna koosseisus 2011. aastal 5. koha (võistkonnas veel Viivi-Anne Soots, Reigo Luurmees ja Heiti Hallikma).

## Viited

## Välislingid
*http://www.delfi.ee/teemalehed/erik-aibast
*WorldofO. Athlete profile: Erik Aibast
*Biograafia ESBL-is
Topelttagajärje doktriin

**Topelttagajärje doktriin** ehk **topelttagajärje printsiip** ehk **topelttagajärje teooria** on Aquino Thomaselt alguse saanud tarvilike tingimuste komplekt selleks, et tegu, millel on hea eesmärk, kuid ka tõenäoline halb kõrvaltagajärg, oleks  moraalselt lubatav. 

Sellel printsiibil on mitu versiooni, aga tavaliselt nõuab see, et tegu iseenesest ja vahendid selleks oleks lubatavad ning ettenähtavad halvad tagajärjed ei oleks vahendid eesmärgi saavutamiseks ega kaaluks head eesmärki üles. 

Katoliku kiriku moraaliteoloogias kasutatakse seda printsiipi koos õpetusega sellest, millised teod ei ole lubatavad.

Topelttagajärje doktriin ja konsekventsialism on omavahel vastuolus, sest konsekventsialism lähtub teo hindamisel ainult  teo tagajärjedest, arvestamata nende rolli eesmärgi saavutamisel, topelttagajärje doktriin aga võib hinnata sama (ja seega samade tagajärgedega) tegu erinevalt, sõltuvalt kavatsusest.    

## Kirjandus
*Philippa Foot. The Problem of Abortion and the Doctrine of the Double Effect. – *Oxford Review*, 1967, nr 5. Veebiversioon. Vaata Philippa Foot#Abordiprobleem ja topelttagajärje doktriin. 
*Warren S. Quinn. *Actions, Intentions, and Consequences: The Doctrine of Double Effect*. – *[[Philosophy & Public Affairs]]*, 1989, kd 18, nr 4, lk 334–351.
*Neil Delaney. To Double Business Bound: Reflections on the Doctrine of Double Effect. – *American Catholic Philosophical Quarterly*, 2001, 75 (4), lk 561–583.
*Neil Delaney. A Note on Intention and the Doctrine of Double Effect. – *Philosophical Studies*, 2007, 134 (2), lk 103-110. Vaata Neil Delaney#Märkus kavatsusest ja topelttagajärje doktriinist.
*Neil Delaney. Two Cheers for "Closeness": Terror, Targeting and Double Effect. – *Philosophical Studies: An International Journal for Philosophy in the Analytic Tradition*, 2008, 137(3), lk 335-367.
*Neil Delaney. The doctrine of double effect: some remarks on intention and evaluation. – *American Catholic Philosophical Quarterly*, 2015, kd 89, nr 3, lk 397.

## Välislingid
*Alison McIntyre. Doctrine of Double Effect, Stanfordi filosoofiaentsüklopeedia, 2013.
2015. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis

**2015. aasta Aafrika meistrivõistlused jalgpallis** olid Aafrika jalgpalliriikide 30. meistrivõistlused jalgpallis. Turniir peeti Ekvatoriaal-Guineas 17. jaanuarist 8. veebruarini 2015.

Algselt pidi võistlusi korraldama Maroko, kuid Ebola viirushaiguse epideemia tõttu keelduti nende korraldamisest. 2014. aasta novembris sai korraldusõigused endale Ekvatoriaal-Guinea.

Teist korda tuli Aafrika meistriks Elevandiluurannik, kes alistast pärast väravateta lõppenud normaalajale ja lisaajale järgnenud penaltiseerias alistas Elevandiluurannik Ghana 9:8. Turniiri parimaks mängijaks valiti Ghana jalgpallur Christian Atsu.

## Staadionid
* Estadio de Bata (Bata)
* Nuevo Estadio de Malabo (Malabo)
* Estadio de Mongomo (Mongomo)
* Nuevo Estadio de Ebebiyín (Ebebiyín)

## Alagrupimängud

### A-alagrupp

### B-alagrupp

### C-alagrupp

### D-alagrupp
Guinea pääses teisena grupist edasi tänu loosiõnnele.

## Väljalangemismängud

#### Veerandfinaalid

#### Poolfinaalid

#### 3. koha mäng

#### Finaal

### Väravakütid
;3 väravat

* Javier Balboa
* André Ayew
* Dieumerci Mbokani
* Thievy Bifouma
* Ahmed Akaïchi

;2 väravat

* Wilfried Bony
* Gervinho
* Max Gradel
* Christian Atsu
* Jeremy Bokila

;1 värav

* Nabil Bentaleb
* Faouzi Ghoulam
* Riyad Mahrez
* Islam Slimani
* Aristide Bancé
* Emilio Nsue
* Ibán Edú
* Seydou Doumbia
* Wilfried Kanon
* Yaya Touré
* Pierre-Emerick Aubameyang
* Malick Evouna
* Kwesi Appiah
* Jordan Ayew
* John Boye
* Asamoah Gyan
* Wakaso Mubarak
* Kévin Constant
* Ibrahima Traoré
* Mohamed Yattara
* Benjamin Moukandjo
* Ambroise Oyongo
* Férébory Doré
* Fabrice Ondama
* Prince Oniangué
* Yannick Bolasie
* Joël Kimwaki
* Oupa Manyisa
* Mandla Masango
* Thuso Phala
* Bakary Sako
* Modibo Maïga
* Sambou Yatabaré
* Héldon
* Emmanuel Mayuka
* Given Singuluma
* Mame Biram Diouf
* Kara Mbodj
* Moussa Sow
* Yassine Chikhaoui
* Mohamed Ali Manser

;1 omavärav
* Thulani Hlatshwayo (mängus Alžeeria vastu)

## Viited

## Välislingid
* Aafrika Jalgpalliliidu kodulehel
Gaurė

**Gaurė** on alev Leedus Tauragė rajoonis, Gaurė valla halduskeskus. Alev asub Šešuvise jõe kaldal. Gaurė vana saksakeelne nimi oli *Gauren*, venekeelne aga Гавры.

Alevis on põhikool. Vaatamisväärsuseks on XIX sajandil püstitatud kellatorn.

## Ajalugu

Gaurėt on esmamainitud 1500. aastal. Toona viis sealt läbi Preisimaale viiv tee, alevis asus aga tollipunkt. Aastast 1561 on teada, et seal asus kõrts, mille omanikuks oli Zofija Gaura. XVI sajandist on teateid ka Gaurė mõisast, kuigi see asus kujunevast alevikust kaks kilomeetrit eemal.

Omanikeks on olnud aastast 1522 Skopid, seejärel Kamieńskid (Jeržy Kamieński ehitas aastal 1564 Šešuva jõele silla). Aastast 1674 olid alevi omanikeks Billewiczid, aastast 1742 Mirskid, aastast 1796 Goštautased, aastast 1813 Szemiotid. 

Aastail 1661–1771 ehitati sinna kalvinistide kirik. Aastal 1670 ehitati sinna ka katoliku kirik, alev sai Gaurėst samal aastal. Aastal 1701 sai alev turuprivileegid, kuid XVIII sajandi alguses kannatas see rängalt katku läbi. Aastal 1773 valmis vana asemele uus katoliku kirik. Aastal 1834 hävitas alevi suur põleng. XIX sajandi teisel poolel oli alev Knygnešyste keskuseks.

Pärast Leedu iseseisvumist avati alevis leedukeelne kool, mõisa juures tegutsesid veski ja saekaater. Teise maailmasõja ajal tapsid Saksa okupatsiooniväed alevis elanud juudid. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Aastal 1970 põles sealne katoliku kirik maha, uus kirik valmis aastal 1991.


GaurėsBažn.JPG|Gaurė kirik
GaurėsPagrMokykla.JPG|Gaurė kool


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Pagramantis

**Pagramantis** on alev Leedus Tauragė rajoonis Mažonai vallas. Alev asub Akmena jõe kaldal.

Pagramantis asub Pagramantise regionaalpargis. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1774. aastal ehitatud katoliku kirik ja selle XIX sajandil püstitatud kellatorn, samuti kaks linnamäge.

Pagramantist on kirjalikult esmamainitud XVI sajandil, kuigi linnamägedel tehtud uuringute põhjal on see paik olnud pidevalt asustatud juba esimesel aastatuhandel. Sealse mõisa omanik Jonas Domininkas Lopacinskis laskis sinna 1744. aastal esitada kiriku, millest sai 1780. aastal kihelkonnakirik. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks.


PagramančioBažn.JPG|Pagramantise kirik
PagramantisIrPiliakalnis.JPG|Pagramantis, vaade linnamäelt
PagramančioPiliak.jpg|Pagramantise linnamägi
NaujininkųPLK.JPG|Teine Pagramantise linnamägi


## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Rosma kalmistu

**Rosma kalmistu** (ka **Rosma Metsakalmistu**) on kalmistu Põlva kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Rosma külas Põlva vallas Põlva maakonnas.

Kalmistu praeguse matuse-ala pindala on praegu umbes 1,9 ha, kuid perspektiivse matuse-ala pindala on umbes 8 ha ja kinnistu kogupindala on umbes 14 ha.

## Ajalugu
Kalmistu rajati aastatel 1987–1988, sest Põlva kalmistut hakkas kimbutama ruumipuudus ning seal polnud heakorra tagamiseks enam ruumi ega raha.

Tulevase kalmistu kohal oli enne olnud ristimets. Ristipuid jäi ka uue kalmistu ja Põlva–Võru maantee vahele. Detailplaneeringuga kavandati maantee laiendamist ja -õgvendamist, milleks hakati mais 2005 kalmistupoolsest maanteeäärest võtma maha ristimetsa. Pärast skandaali puhkemist vähendati esialgset 5-meetrist raieriba 2 meetrini. 

## Kalmistule maetuid
*2010, 4. september - Herdis Sikka (12. oktoober 1989 – 30. august 2010), Eesti sõjaväelane (nooremseersant), Afganistanis langenu

Fail:Monument Rosma kalmistu värava ees.jpg|Monument värava ees
Fail:Rosma kalmistu värav.jpg|Kalmistu värav
Fail:Tööriistad, kaev ja prügikastid Rosma kalmistul 2025.jpg|Tööriistad ja kaev kalmistul
Fail:Vaade Rosma kalmistule IMG 4870.jpg|Vaade kalmistule
Fail:Vaade Rosma kalmistule 2025.jpg|Tee kalmistul


## Vaata ka
*Põlva kalmistu

## Viited

## Välislingid
*Rosma kalmistu Eesti kalmistute andmekogus
*Rosma kalmistu hooldamise ja kasutamise eeskiri
*Pärandkultuuri objekt: Rosma ristimets (622:RIP:069)
Egiptuse relvajõud

**Egiptuse relvajõud** (araabia k. القُوّات المُسَلَّحَة المِصْرِيَّة) on suurim sõjavägi Aafrikas ja Lähis-Idas. See asutati 1922. aastal ning see koosneb maaväest, mereväest, õhuväest ja kaitsejõududest.
Nõmme-võrgendivaablane

**Nõmme-võrgendivaablane** (*Acantholyda posticalis*) on võrgendivaablase perekonda võrgendivaablaste sugukond kuuluv kiletiivaline.

Tema toiduks on mändide okkad.

Esmakordselt täheldati hulgisigimist Eestis 2008. aastal, Saaremaal.

## Kirjandus
Voolma, K., Pilt, E., Õunap, H. 2009. Nõmme-võrgendivaablase (*Acantholyda posticalis* (Mats.), *Hymenoptera*: *Pamphiliidae*) esmakordne hulgisigimine Eestis. *Metsanduslikud Uurimused* 50: 115–122.

## Välislingid
*
Žygaičiai

**Žygaičiai** on alev Leedus Tauragė rajoonis, Žygaičiai valla halduskeskus. Alev asub Ežeruona jõe kaldal.

Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on XIX sajandi esimesel poolel rajatud kalmistu, katoliku kirik aastast 1863, asula keskel teede ristumiskohas asuv pühamu aastast 1893, kabel aastast 1936.

## Ajalugu

Žygaičiaid on esmamainitud 1561. aastal. Esimene kirik ehitati sinna aastal 1608, teine aga aastal 1785. XIX sajandil põles see maha, praegune kirik valmis aastal 1863.

XIX sajandi teisel poolel oli alev knygnešyste keskuseks. Sinna toimetati raamatuid Tilsitist, kohalik vaimulik Norvaiša toimetas need aga Kaunasesse edasi. Aastal 1893 rajati alevi keskele pühamu püha Jüri skulptuuri ja ristiga.

Veel Leedu NSV ajal jagunes Žygaičiai kaheks: aleviks ja samanimeliseks külaks. Tänapäeval on need üheks asulaks kokku kasvanud.


ŽygaičiųBažnyčia.JPG|Žygaičiai kirik
Zygaiciu kryzkeles koplycia 1a.jpg|Pühamu Žygaičiai keskel


## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Skaudvilė

**Skaudvilė** () on linn Leedus Tauragė rajoonis, Skaudvilė valla halduskeskus. Linn asub Ančia jõe kaldal, merepinnast 119 meetri kõrgusel.

Linnas on gümnaasium ja kool erivajadustega lastele. Skaudvilės on ka raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on  luteri kirik aastast 1827 ja katoliku kirik aastast 1797, samuti selle XIX sajandil püstitatud kellatorn. Ančia jõe ääres asub paljand.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Skaudvilė elanikkonnast leedulasi 98,72%, venelasi 0,64% ja teiste rahvaste esindajaid samuti 0,64%.

## Ajalugu

Skaudvilė alevit mainiti esimest korda aastal 1760, sealset mõisa aga aastal 1645. Kiiremini hakkas asula arenema XIX sajandil, mil sealt ehitati läbi Riiast Tilsitisse viiv raudtee. Tsaari ajal olid asula venekeelsed nimekujud Скавдиле ja Скавдвиле.

Aastal 1915 rajati alevi juurde sõjaväele kuulunud lennuväli. Kui seni kitsarööpmeline raudtee laiarööpmeliseks ümber ehitati, siis valiti sellele uus trass, millest Skaudvilė jäi eemale.

Nõukogude ajal rajati Skaudvilėsse mitmeid tööstusettevõtteid, nende seas juustutehas, õmblusvabrik, keraamikatehas. Aastal 1950 sai Skaudvilėst linn.

## Pilte


Skaudvile 2011.jpg|Skaudvilė
SkaudvilėsGimnazija.JPG|Skaudvilė gümnaasium
Skaudvilė9.JPG|Skaudvilė luteri kirik
Skaudviles_Sv_Kryziaus_baznycia_2011.jpg|Skaudvilė katoliku kirik ja kellatorn
Skaudvile001.JPG|Skaudvilė
SkaudvilėsAto2.JPG|Skaudvilė paljand
SkaudvilėsSpecMokykla.JPG|Skaudvilė erikool
Skaudvilė4.JPG|Skaudvilė


## Tuntud elanikke

*Irene Piotrowski - Kanada sprinter
*Audronius Beišys - Leedu sõjaväelane

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Uglegorsk

**Uglegorsk** on linn Venemaal Sahhalini oblastis, Uglegorski rajooni keskus. Asub Sahhalini läänekaldal.

1905–1945 kuulus Jaapanile. 1946. aastani oli linna nimi **Esutoru**.

Linna lähedal kaevandatakse kivisütt. Selle järgi on linn saanud praeguse nime.

## Välislingid
*http://ugp.admsakhalin.ru
*http://www.admsakhalin.ru/index.php?id=347
Carl Finer

**Carl Finer** (esitajanimi; kodanikunimega **Karl-Jörgen Viskus**) on eesti hiphoppar.

Aastal 2009 andis ta välja oma esimese albumi "From the Beginning to the End".

## Välislingid
* Carl Finer MySpace'is
* Saaremaa laulupoiss avastab Soomes räppmuusika maailma Meie Maa uudised, 18.12.2008
Võrgendivaablased

**Võrgendivaablased** (*Pamphiliidae*) on sugukond kiletiivalisi putukaid.

## Eestis esindatud perekonnad
**[[Acantholyda]]*
**[[Caenolyda]]*
**[[Cephalcia]]*
**[[Neurotoma]]*
**[[Onycholyda]]*
**[[Pamphilius]]*