open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tarvastu vald

**Tarvastu vald** oli vald Viljandi maakonnas Võrtsjärve läänekaldal. 

Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aasta sügisel liitusid Tarvastu vald ja Kolga-Jaani vald Viljandi vallaga (2013. aasta sügisel moodustatud Paistu, Pärsti, Saarepeedi ja Viiratsi vallast).

## Loodus
### Veekogud
Valda läbisid Tarvastu ja Õhne jõgi. Valla endiselt territooriumilt saab alguse Ärma jõgi.
Edelapiiril paikneb Veisjärv. Valla maade hulka kuulus ka Võrtsjärves maakonna idapiiril asuv Tondisaar.

## Asustusjaotus
Vallas oli üks alevik ja 36 küla.

Alevik: Mustla

Külad: Anikatsi, Jakobimõisa, Järveküla, Kalbuse, Kannuküla, Kivilõppe, Koidu, Kuressaare, Kärstna, Maltsa, Marjamäe, Metsla, Muksi, Mõnnaste, Pahuvere, Pikru, Porsa, Põrga, Raassilla, Riuma, Roosilla, Soe, Sooviku, Suislepa, Tagamõisa, Tarvastu, Tinnikuru, Unametsa, Vanausse, Veisjärve, Vilimeeste, Villa, Vooru, Väluste, Ämmuste, Ülensi

## Ajalugu

On oletatud, et Tarvastu moodustas koos Helmega muinaskihelkonna, mille keskused olid Tarvastu ja Vooru (Arakumägi) linnamägedel.

1225 on kroonikas mainitud Võrtsjärve-äärset kirikukihelkonda (oletatavasti Tarvastut).

13.–16. sajandil kuulus Tarvastu Viljandi komtuurkonda ning sinna rajati Tarvastu ordulinnus. Linnuse ja Tarvastu kiriku vahelisele alale tekkis alevik, mis hävis Liivi sõjas.

Poola ajal moodustas Tarvastu staarostkonna. Tarvastu oli Viljandimaa tihedaima asustusega ja jõukamaid piirkondi (tänu linakasvatusele).

1860. aastatel algas talude päriseksostmine.

19. ja 20. sajandi vahetusel sai kihelkonna keskuseks Mustla.


Tarvastu vabadussõja mälestussammas.JPG|Tarvastu Vabadussõja mälestussammas
Vabadussõja Kärstna lahingu mälestussammas 2010.JPG|Vabadussõja Kärstna lahingu mälestussammas
Anrepi lõvi.JPG|Anrepi lõvi
Kalmistul.JPG|Tarvastu kalmistu


## Haridus
Vallas asusid Tarvastu Muusika- ja Kunstikool, Tarvastu Gümnaasium, Ämmuste Kool ning mõni lasteaed.

## Vallavanemad
Tarvastu vallavanemad on olnud Jaan Lukas (1987–2005), Alar Karu (2005–2009) ja Mairot Paks (2009).
2009. aastast kuni 2017. aasta haldusreformini oli vallavanem taas Alar Karu.

## Viited

## Välislingid
Suure-Jaani vald

**Suure-Jaani vald** oli vald Viljandi maakonnas.

22. oktoobril 2005 liitusid Suure-Jaani linn, Suure-Jaani vald, Olustvere vald ja Vastemõisa vald ning moodustasid Suure-Jaani valla. Valla territoorium kattus suurelt osalt ajaloolise Suure-Jaani kirikukihelkonna maadega.

21. oktoobril 2017 moodustati Võhma linna ning Suure-Jaani, Kõo ja Kõpu valla liitumisel Põhja-Sakala vald. 

## Asulad

Suure-Jaani vallas oli üks linn (Suure-Jaani), üks alevik (Olustvere) ja 46 küla.

### Külad
Aimla, Arjadi, Epra, Ilbaku, Ivaski, Jaska, Jälevere, Kabila, Karjasoo, Kerita, Kibaru, Kildu, Kobruvere, Kootsi, Kuhjavere, Kuiavere, Kurnuvere, Kõidama, Kärevere, Lahmuse, Lemmakõnnu, Lõhavere, Metsküla, Mudiste, Munsi, Mäeküla, Navesti, Nuutre, Paelama, Põhjaka, Päraküla, Reegoldi, Riiassaare, Rääka, Sandra, Sürgavere, Taevere, Tällevere, Tääksi, Vastemõisa, Vihi, Võhmassaare, Võivaku, Võlli, Ängi, Ülde.

## Rahvastik

## Ajalugu
Suure-Jaani vald moodustati 1992. aasta 13. veebruaril.

## Vallavanemad
Suure-Jaani vallavanemad on olnud Ain Olesk (1992–2002) ja Maie Käba (2002–2009) ja Tõnu Aavasalu (2009–2017).

## Viited
Akrisios

**Akrisios** oli vanakreeka mütoloogias Peloponnesosel asuva Argose kuningas, Perseuse vanaisa. Tema isa oli Abas, Lynkeuse ja Hypermnestra poeg.

Akrisios oli pettunud, et tal polnud poegi, vaid ainult tütar Danae, ning küsis oraaklilt, kas ta neid saab. Oraakel ütles, et ei, ning lisas, et Akrisiose tapab tema oma tütre poeg. Danael lapsi ei olnud. Et asi nii jääkski, pani Akrisios ta luku taha pronksist või vasest keldrisse. Ent Zeus tuli tema juurde katuseaugu kaudu kuldse vihmana ning varsti sündis Perseus.

Akrisios ei tahtnud oma järeltulijate tapmisega enda peale jumalate viha tõmmata, vaid saatis nad kirstus merele. Zeusi palvel vaigistas Poseidon mere ning ema ja laps jäid ellu.

Kui Perseus hiljem tappis Medusa ja päästis Andromeda, läks oraakli ennustus tõeks. Rahvas kihutas Akrisiose Argosest minema ja ta leidis pelgupaiga Põhja-Kreekas Larissas. Juba Argose kuningaks saanud Perseus osales seal spordivõistlusel kettaheites, kui tema käsi vääratas ning ta heitis kiviketta publikusse. Akrisios sai silmapilkselt surma.
Polydektes

**Polydektes** oli vanakreeka mütoloogias Seriphose saare valitseja.

Tema saarele uhtus laine kirstu Danae ja väikese Perseusega. Polydektese vend kalur Diktys kasvatas Perseuse suureks. Millegipärast Diktys ei abiellunud Danaega, kuigi oli lesk.

Kui Perseus oli juba suur, avastas Polydektes, et Danae on ikka veel väga ilus naine, tahtis temaga abielluda ja ahvatles Perseust Medusa pead tooma minema, lootes sedasi noormehe jalust ära saada. Medusa nägemine muutis kõik kiviks. Kuid Danae ei tahtnud kuningannaks saada, sest Polydektes oli julm mees, ja läks templisse varjule. Polydektes ei julgenud teda vägisi välja tirida, sest templis oli igaüks jumalate kaitse all.

Perseus tuli tagasi Medusa pea ja pruudi Andromedaga ning kuulis, et ema varjab end kuninga eest. Samal ajal Polydektes pidutses. Perseus läks peole ja teatas, et täitis kuninga soovi. Pidulised olid juba purjus ega uskunud. Polydektes hakkas teda pilkama: «Jumalad teavad, kellel sa pea maha lõikasid, vahest mõnel lehmal või lambal.» Perseus vihastas ja näitas Medusa pead. Peale Perseuse enese, kes kõrvale vaatas, ei jäänud seltskonnast keegi ellu.

Kuna ka Polydektese lapsed kivistusid Medusa pead nähes, sai uueks kuningaks tema vend Diktys. Perseus ise lahkus koos ema ja pruudiga oma sünnilinna Argosesse, mida valitsema hakkas.
Saarepeedi vald

**Saarepeedi vald** oli vald Viljandi maakonnas. 

## Ajalugu

Arheoloogiamälestisena on tuntud Saarepeedil asuv Naanu linnamägi, mida kasutati 12.-13. sajandil. Rahvasuus teatakse seda Tantsimäe nime all. Dokumentides on esmamainitud Oiawa nime 1583. aastal.

Vald kui haldusüksus tekkis 19. sajandi lõpul Välgita ja Karula valla ühinedes. Vald on saanud nime Saare-Peedi talu järgi, mille maadele ehitati 1902. aastal vallamaja. 

1939. aasta haldusreformis liideti see Viljandi vallaga. 

1945. aastal loodi Saarepeedi külanõukogu. 

Saarepeedi vald sai vallaõigused 19. detsembril 1991. aastal. Vallas oli 12 küla: Aindu, Auksi, Karula, Kokaviidika, Moori, Peetrimõisa, Saarepeedi, Taari, Tobraselja, Tõnissaare, Võistre ja Välgita. 

2013. aastal moodustati Viljandi vald, millega liitus ka Saarepeedi vald.

## Asustus
Tänu maakonnakeskuse Viljandi lähedusele on kerkinud mitmeid uuselamurajoone. 
### Elanike arv

## Loodus
Saarepeedis on vaheldusrikas loodus, tuntuim loodusobjekt on Varesemäed. Vallas asuvad ka Auksi järv, Karula järv, Valuoja, Uueveski oja ja Võistre järv.

## Kultuur ja sport
Vallas ilmub ajaleht Saarepeedi Sõnumid. Saarepeedil toimub iga-aastane valla külade päev ning korraldatakse võrkpalliturniire.

1835. aastal rajati Peedi Vennaste Koguduse palvemajas kool, kus koolmeistrina töötasid Ado Peet (1835-1845) ja Jüri Peet (1845-1849). Tänapäeval töötab Saarepeedi kunagises vallamajas kool-lasteaed, milles on 9-klassiline põhikool ja 2 rühmaga lasteaed.

Samuti tegutseb vallas kaks raamatukogu, kus paiknevad ka avalikud internetipunktid. Karula raamatukogu asub Karula külas Karula kaupluselamus, Saarepeedi raamatukogu aga Saarepeedi rahvamajas, kus on ka vallavalitsuse ja noortetoa ruumid.

## Majandus
Ettevõtted tegelevad peamiselt põllumajanduse ja puidutööstusega. AS Oskar LT valmistab lihatooteid, AS Rootsi Mööbel puitdetaile, OÜ Tammepakk laastukatuseid. Karula teeristis müüb Toyota autosid ASi Valoor Viljandi esindus.
Saarepeedi vallas on kaks toidupoodi: rahvamajas tegutseb Minimarket ja Aindu külas OÜ Kullis kauplus. Kolmapäeviti külastab valda kauplusauto, samuti on Aindu külas avatud OÜ Jalari teemaja.

## Viited

## Välislingid
*Saarepeedi valla koduleht
Sérifos

**Sérifos** (antiikaja kontekstis **Seriphos**; kreeka Σέριφος) on Kreekale kuuluv Joonia saar Egeuse meres, Küklaadide saarestiku üks läänepoolsemaid saari. 

Sérifos asub Kýthnosest lõunas ja Sífnosest loodes. 

Sérifose pindala on umbes 70 km² ja seal elab 1200 inimest.

Saarel on Sérifose küla ja teisi asulaid. 

Antiikajal austati Seriphosel kultuslikult Perseust.
Pärsti vald

**Pärsti vald** oli vald Viljandi maakonnas.

Pärsti vallas oli üks alevik (Ramsi) ja 26 küla: Alustre, Heimtali, Jämejala, Kiini, Kiisa, Kingu, Kookla, Laanekuru, Leemeti, Marna, Matapera, Mustivere, Pinska, Puiatu, Päri, Pärsti, Raudna, Rihkama, Savikoti, Sinialliku, Tohvri, Turva, Tõrreküla, Vanamõisa, Vardi ja Väike-Kõpu.

2013. aastal moodustati Viljandi vald, kuhu liitus ka Pärsti vald.

## Viited
Paistu vald

**Paistu vald** oli vald Viljandi maakonnas 1991-2013.

19. detsembril 1991 anti Paistu vallale omavalitsuslik staatus. 5. novembril 2013 liideti Paistu vald koos Pärsti, Saarepeedi ja Viiratsi valdadega Viljandi vallaks. 

Paistu vallas oli 16 küla: Aidu, Hendrikumõisa, Holstre, Intsu, Kassi, Lolu, Loodi, Luiga, Mustapali, Paistu, Pirmastu, Pulleritsu, Rebase, Sultsi, Tömbi ja Viisuküla.

Aastatel 2003–2011 andis Paistu vald kirjanikest õdede Salme Ekbaumi ja Minni Nurme mälestuseks välja Salme Ekbaumi ja Minni Nurme koduluulepreemiat.

## Viited
Olustvere vald

**Olustvere vald** oli aastatel 1990–2005 eksisteerinud vald Viljandi maakonna põhjaosas.

Selle naabervallad olid Suure-Jaani, Saarepeedi, Kolga-Jaani ning Kõo vald.

Valda kuulus Olustvere alevik ja 12 küla: Aimla, Jaska, Kuhjavere, Kuiavere, Kurnuvere, Kärevere, Mudiste, Mäeküla, Riiassaare, Tääksi, Võivaku ja Ülde.

Alates oktoobrist 2005 olid Olustvere valla alad Suure-Jaani valla koosseisus.

## Vallavanemad
* 1991–1993 Taivo Teder
* 1993–2005 Are Aua

Aastatel 1993–2005 oli vallavolikogu esimees Arnold Pastak.

## Viited
Karksi vald

**Karksi vald** oli vald Viljandi maakonnas.

Karksi vald moodustati 1999. aastal Karksi-Nuia linnast ja varasemast Karksi vallast, mis 1997. aastani kandis nime *Polli vald*.

2017. aasta haldusreformi käigus liitus Karksi vald Mõisaküla linna ning Abja ja Halliste vallaga uueks Mulgi vallaks.

## Asustus

Vallas oli üks linn (Karksi-Nuia) ja 20 küla:

Ainja, Allaste, Hirmuküla, Karksi, Kõvaküla, Leeli, Lilli, Metsaküla, Morna, Muri, Mäeküla, Oti, Polli, Pärsi, Pöögle, Sudiste, Suuga, Tuhalaane, Univere, Äriküla.

## Vallavanemad
Karksi vallavanemad on olnud Arvo Maling (1997–1999), Mati Ilisson (1999–2000), Aarne Tae (2000–2001), Piret Koorep (2001–2002) ja Arvo Maling (2002–2014). 2014. aastast oli vallavanem Taimo Tugi. 

## Varia

Valla volikogu esimees on olnud Hendrik Agur.

## Viited

## Välislingid
*Karksi valla koduleht
Kõo vald

**Kõo vald** oli vald Viljandi maakonna põhjaosas. 21. oktoobril 2017 moodustati Võhma linna ning Suure-Jaani, Kõo ja Kõpu valla liitumisel Põhja-Sakala vald.

Valda läbis Navesti jõgi. Asustus on koondunud Põltsamaa–Võhma maantee äärde.

Valla aladel tegutsevad Pilistvere Rahvamaja, Koksvere maanaiste selts, Kõo külaselts, Eakate klubi Ajaratas ja Kõo jahiselts. Valla ainuke kool oli Kirivere Kool. Raamatukogud asuvad Pilistveres ja Kõos. Pilistveres asub hooldekodu.

## Ajalugu
Kõo vald kuulus Pilistvere kihelkonda. 1897. aastal liideti Kõo vallaga Loopre, Pilistvere ja Arussaare vald. 1934. aastal elas vallas 3523 inimest. Valda kuulus ka Võhma alevik. 1950 loodi valla territooriumil Mõisaküla, Venevere ja Soomevere külanõukogu, mis 1950–1958 kuulusid Suure-Jaani rajooni. Mõisaküla külanõukogu nimetati 1960 Kõo külanõukoguks. 1959–1962 kuulus see Põltsamaa rajooni ja 1963–1987 Viljandi rajooni. Valla staatus ennistati 7. mail 1992.

## Haldusjaotus

Kõo vallas oli 15 küla: Arjassaare, Arussaare, Kangrussaare, Kirivere, Koksvere, Kõo, Loopre, Maalasti, Paaksima, Paenasti, Pilistvere, Saviaugu, Soomevere, Unakvere ja Venevere.

## Vaatamisväärsused

*Pilistvere Andrease kirik
*Arussaare Issanda Taevaminemise kirik
*Kõo mõisa hooned

## Vallavanemad
Aastatel 1992–1992 oli Kõo vallavanem Ain Vahtra, 1992. aastast on vallavanem Tarmo Riisk.

## Viited
Kassiopeia

**Kassiopeia** oli Aithiopia kuninga Kepheuse naine. Aithiopiat ei tohi segi ajada tänapäeva Etioopiaga, mida antiikajal kutsuti Aksumiks.

Kassiopeia olevat uhkustanud korduvalt, et on ilusam kui merenümfid nereiidid. Nereiidid kaebasid merejumalale Poseidonile ja too maksis solvangu eest kätte, saates riiki laastama uputuse ning merekoletise Ketose. Täieliku hävingu ärahoidmiseks otsustati kuningatütar Andromeda oraakli käsul Ketosele ohverdada ja seoti kettidega kalju jalami külge kinni. (Pärimuse kohaselt asub see kalju Tel Avivi sadamas.) 

Õnnekombel sattus parajal ajal sinna Perseus, kes armus neiusse otsekohe. Ta jäi kaldale koletist ootama ja kui see tuli, lõi tal pea maha. Perseus viis Andromeda vanemate juurde ja palus neilt tütre kätt, mida need talle ka rõõmsalt lubasid, kuigi Andromeda oli juba lubatud Phineusele.

Perseusest sai Argose kuningas ja Andromedast tema naine.

Pärast surma tõsteti Andromeda, Perseus, Kassiopeia, Kepheus ja Ketos taevasse tähtkujudeks (Andromeeda, Perseus, Kassiopeia, Kepheus ja Vaal).
Libertiin

**Libertiin** (ladina *libertinus*) oli Vana-Roomas orjusest vabakslastu.

**Libertiiniks** on uusajal hakatud ka nimetama inimest, kes peab end ühiskonna, religiooni ja moraali normidest vabaks. 

Et libertiinid eiravad ka seksuaalmoraali, siis  nimetatakse tavakeeles **libertiiniks** väga liiderlikku meest.

Esimesena kasutas libertiini mõistet prantsuse teoloog ja usupuhastaja Johann Calvin (1509–1564), kui ta kritiseeris ühte anabaptistide sekti, mis oli hüljanud mitmed ühiskondlikult olulised väärtused. Hiljem hakkas mõiste „libertiin“ märkima isikut, kes julgeb rikkuda institutsioonide poolt peale surutud moraali- ja ühiskondlikke norme. Libertiinide liikumine kujunes välja ja arenes peamiselt prantsuse kultuuriruumis. Selle liikumise tuntumad eestvedajad olid šveitsi päritolu jurist ja kalvinist Elie Diodat (1576–1661), õpetlane ja humanist Pierre Dupuy (1582–1651), kirjanik ja kuningas Louis XIV eraõpetaja François de La Mothe-Le-Vayer (1588–1672), raamatukoguhoidja ja teadlane Jacques Dupuy (1591–1656), matemaatik, filosoof, teoloog ja astronoom Pierre Gassendi (1592–1657), õpetlane ja raamatukoguhoidja Gabriel Naudé (1600–1653) ja aristokraat, revolutsiooniline poliitik, filosoof, kirjanik, vaba armastuse propageerija Markii de Sade (1740–1814). Erandina võib sellesse loetelusse lisada ka inglise okultisti, poeedi, maalikunstniku ja kirjaniku Aleister Crowley (1875–1947), kes sai tuntuks vabade seksuaalsuhete propageerijana.

## Viited
Lõbumaja

**Lõbumaja** on seksuaalteenuseid osutav ettevõte.

Teisi nimetusi: bordell, avalik maja, hooramaja, litsimaja jne.

Seksuaalteenuseid võidakse osutada hotellides, baarides, restoranides, kohvikutes, diskoteekides, kabareedes, kasiinodes, saunades, massaažisalongides, juuksurisalongides jm. Lõbumajaks nimetatakse enamasti siiski sellist ettevõtet, kus peamine käive tuleb seksuaalteenustelt, ehkki täpne määratlus on paljudel juhtudel vaieldav.

Lõbumaju on mitut tüüpi ning mõnede puhul on täpne nimetus samuti raskesti määratletav.

* **Klassikaline lõbumaja**, laiemalt tuntud enamasti filmide kaudu. Esimesel korrusel on baar/salong lõbutüdrukute ja madamiga. Teisel korrusel on ruumid seksuaalteenuste osutamiseks. Lihtsaim variant sellest on **korter-lõbumaja**: ühes toas on lõbutüdrukud, teises toas osutatakse seksuaalteenuseid. Viimane variant on levinud peamiselt Ida-Euroopas, sealhulgas ka Eestis.
* *[[Call-girl]]*-ettevõte. Lõbutüdrukud või nende vahendajad ootavad klientide telefonikõnesid. Seksuaalteenuseid osutatakse klientide ruumides. Levinud üle kogu maailma.
* Lõbumaja koos *call-girl* teenusega. Seksuaalteenuseid osutatakse nii kohapeal kui ka telefonitellimuste alusel klientide ruumides.
* Lõbumaja ilma salongi/baarita ja madami/vahendajata. Igal lõbutüdrukul on omaette ruum. Seksuaalteenuseid osutatakse kohapeal. Levinud peamiselt Saksamaal, Belgias, Šveitsis, Hollandis ja Hiinas.
* Go-go baar. Lõbutüdrukud või -poisid tantsivad baaris asuval laval või laudadel. Kliendid võivad lõbutüdrukuid endaga kaasa kutsuda seksuaalseks suhtlemiseks. Võimalik ka seksuaalteenuste osutamine kohapeal eraldi ruumides. Levinud Tais jm Kagu-Aasias.
* ***Beer bar*** (õllebaar). Lõbutüdrukud teenindavad baaris. Neid on võimalik endaga kaasa kutsuda seksuaalseks suhtlemiseks. Levinud Tais, eriti Pattayas.
* Karaoke-baar. Lõbutüdrukud või -poisid laulavad laval. Neid on võimalik kaasa kutsuda seksuaalseks suhtlemiseks. Levinud Ida- ja Kagu-Aasias; orienteeritud enamasti kohalikele elanikele, nii mees- kui naissoost klientidele.
* *[[Massage parlour]]* (massaažisalong). Lõbutüdrukud istuvad klaasi taga asuval poodiumil. Kliendid võivad neid valida. Massaaži- ja seksuaalteenuseid osutatakse kohapeal eraldi ruumides. Levinud Jaapanis, Tais jm.

Eestis on seksuaalteenuste vahendamine ehk kupeldamine ehk lõbumaja pidamine seadusega karistatav kriminaalkuritegu. Rootsis on kriminaalselt karistatav ka seksuaalteenuste ostmine. Soome kaalub samasuguse seaduse vastuvõtmist lähiajal. Eestis on toimunud selleteemaline arutelu, kuid tulemusteni ei ole siiani jõutud. Maades, kus seksuaalteenuste osutamine ja/või kasutamine on keelatud, võivad lõbumajad sageli olla seotud kriminaalsete grupeeringute tegevusaladega, inimkaubanduse ja narkootikumide müümise ja ostmisega jmt.

Tallinnas on politsei andmetel 17 eramajas tegutsevat lõbumaja, lisaks töötab prostituute veel umbes poolesajas pealinna korteris. Kokku on Eestis arvatavalt ligi 2000 prostituuti.
## Vaata ka
*Organiseeritud kuritegevus
*Seksiostjad

## Välislingid

*Bordellide ajalugu. Sõjaväebordellid (vene keeles)
Konkubiin

**Konkubiin** ehk **liignaine** on mehe mitteabieluline naine.

Konkubiin ei ole tavaliselt oma mehega seaduslikus abielus (ajaloos mehe teenija või orjatar). Konkubiin ei ole faktiliselt ega juriidiliselt peanaisega võrdne, tema lapsed ei päri oma isa varandust samadel alustel peanaise lastega. Ka tema sotsiaalne staatus oli madalam.

Vanas Testamendis esineb mitmeid konkubiine. Need olid näiteks Aabrahamil, Jaakobil, Saalomonil ja Taavetil.

Tänapäeval ei ole enamikus riikides mitme naise pidamine seaduslikult reguleeritud.

## Vaata ka
*armuke
*monogaamia
*polügaamia 
*polügüünia
Aksioloogia

**Aksioloogia** ehk **väärtusõpetus** ehk **väärtusfilosoofia** on filosoofia valdkond, mille raames uuritakse väärtusi. Enamasti peetakse aksioloogia alla kuuluvateks eetikat ja esteetikat. Laiemas mõttes mahub aksioloogia alla kõik, mis on seotud inimeste või inimgruppide ning nende poolt pooldatavate või taunitavate väärtustega, näiteks kultuuriväärtused, kunstiväärtused, ühiskondlikud väärtused, rahvuslikud väärtused, kristlikud väärtused, põhiseaduslikud väärtused jne.

Aksioloogia on filosoofia valdkondadest kõige praktilisem ning vahetumalt inimese tegevusse puutuv.
Koketeerimine

**Koketeerimine** ehk **koketerii** (prantsuse keeles *coquetterie*) on edvistav käitumine meeldimise eesmärgil.

## Vaata ka
*Flirt
Saint-Sulpice'i kirik

**Saint-Sulpice** on roomakatoliku kirik Prantsusmaal Pariisis 6. linnaosas Odeóni kvartalis. See on pühitsetud 7. sajandil elanud prantsuse piiskopile ja pühakule Sulpitius Vagale.

Saint-Sulpice on Notre-Dame’i katedraali järel suuruselt Pariisi teine kirik. 

## Ajalugu
Praeguse kiriku paigas on varem asunud 13. sajandil ehitatud romaani kirik, mida täiendati 1631. aastani. Uut hoonet hakati ehitama 1646. aastal preester Jean-Jacques Olier (1608–1657) eestvedamisel. Hoonele pani nurgakivi Prantsusmaa kuninganna Austria Anna. Ehitama hakati algselt arhitekt Christophe Gamardi 1636. aastal tehtud projekti järgi, aga kodusõja tõttu jäid tööd soiku ning 1660. aastaks valmis vaid peakabel. Arhitekt Daniel Glittard koostas uue üldplaani, mille alusel valmisid altariruum, kooriümbriskäik, kabelipärg, transept ja põhjaportaal, seejärel seiskusid tööd rahapuuduse tõttu. Kirik valmis 1870. aastal.

Kiriku juurde kuulus seminar, kus valitses mitteortodoksne vaim, ja see oli ka mõnede salaühingute kohtumispaik. 

## Roosijoon
Saint-Sulpice’i kiriku muudab eripäraseks kiriku sümmeetriaga vastuollu minev poolviltu üle kirikupõranda libisev kuldne kitsas poleeritud ja märgistatud vaskriba. See on tunnipakk, päikesekellaga sarnanev astronoomiline vahend – roosijoon. Joon liigub üle peaaltari, lõikab kaheks armulauavõre ja läbib kogu kiriku, kuni käändub Egiptuse obeliski jalamil 90-kraadise nurga all üles ning tõuseb mööda obeliski selle püramiidja tipuni. Lõunapoolse transepti ümaraknast sisse paistvad päikesekiired liiguvad iga päev piki seda joont, märgistades aja kulgu ühest pööripäevast teise. Tunnipaku kavandas inglise kellassepp ja astronoom Henry Sully ning seda on aegade jooksul kasutatud ka teaduslikeks mõõtmisteks. 

Roosi sümbolit on seostatud ilmakaartega. Algselt kujutati tuulteroosil (roosikujutisega kompassil) ehk kompassiroosil 32 tuulesuunda, praeguseni kasutatakse navigatsioonivahendina kompassiroosi, kus põhjasuunda osutab stiliseeritud nooleots – ''fleur-de-lis'' (eelkõige Prantsuse monarhia sümbol). Maakera nn roosijoon on meridiaan. Algselt võtsid navigaatorid nulljooneks Saint-Sulpice’i kirikut läbiva meridiaani. 1888. aastal viidi see Suurbritanniasse Greenwichi. Nõnda on Saint-Sulpice’i kiriku roosijoon omamoodi mälestusmärk maailma esimesele algmeridiaanile. 

## Huvitavat
Saint-Sulpice’i kirikut on mainitud ka Dan Browni menuraamatus "Da Vinci kood", kus sellele viidatakse kui Egiptuse jumalanna Isise templi varemetele püstitatud pühakojale. Tegemist on siiski autori fantaasiaga.

Saint-Sulpice’is on ristitud markii de Sade ja Charles Baudelaire ning abiellunud Victor Hugo (aastal 1822). 

Saint-Sulpice on ka põlenud. 17. märtsil 2019 puhkenud tulekahjus said kannatada peauksed ja trepp nende läheduses. Uurimises selgitati välja, et tegu ei olnud õnnetuse, vaid süütamisega.

## Viited

## Välislingid
Aktöbe oblast

**Aktöbe oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb põhjas Venemaaga ja lõunas Usbekistaniga.

Oblasti keskosas asub Mugodžaaride mäestik.

Nõukogude ajal kasutati oblasti venepärast nime Aktjubinski oblast.

## Välislingid
*Oblasti ametlik koduleht
Atõrau oblast

**Atõrau oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis.

Nõukogude ajal kandis oblast nime Gurjevi oblast.
Tõstmine 1952. aasta suveolümpiamängudel

**[[Tõstmine]] [[1952. aasta suveolümpiamängud]]el** Helsingis Messuhallis.

## [[Kärbeskaal (tõstmine)|Kärbeskaal]] (kuni 56 kg)

MR Mahmud Namdjou 315
19 võistlejat

## [[Sulgkaal]] (kuni 60 kg)

22 võistlejat

## [[Kergekaal]] (kuni 67,5 kg)

24 võistlejat

## [[Kergekeskkaal]] (kuni 75 kg)

21 võistlejat

## [[Keskkaal]] (kuni 82,5 kg)

22 võistlejat

## [[Poolraskekaal]] (kuni 90 kg)

20 võistlejat

## [[Raskekaal]] (üle 90 kg)

13 võistlejat
Akmola oblast

**Akmola oblast** (kasahhi Ақмола облысы; omaladina Aqmola oblısı) on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis.

Aastatel 1960–1992 kandis see Tselinogradi oblasti nime.

Oblasti keskosas asub Kasahstani pealinn Astana (varem Akmola ja Nur-Sultan), mis ei kuulu oblasti koosseisu. Oblasti halduskeskus on Kökšetau.

## Välislingid
*Oblastivalitsus
Internatsionalism

**Internatsionalism** on ideoloogia, mis peab tähtsaks rahvusvahelist (rahvastevahelist) tegevust. 

**[[Internatsionaal (organisatsioon)|Internatsionaal]]id** on reeglina vasakpoolsete erakondade ja organisatsioonide ühendused; nende vastukaaluks on moodustatud näiteks ka Antikommunistlik Internatsionaal.

**[[Internatsionaal (laul)|"Internatsionaal"]]** kui laul sai sotsialistide, kommunistide ja anarhistide hümniks. 

**Internatsionaalne** on tänapäevases tähenduses 'rahvusvaheline', "ülemaailmne" või "paljusid riike ja rahvusi ühendav". 

## Vaata ka
*Kosmopolitism
*Natsionalism
*Komintern
Kostanaj oblast

**Kostanaj oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis.

2010. aastal olid oblasti 886 300 elanikust 40,7% venelased, 35,9% kasahhid, 11,5% ukrainlased ja 3,8% sakslased.

## Viited

## Välislingid

*Oblasti koduleht
Kõzõlorda oblast

**Kõzõlorda oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis.

Oblast jaguneb seitsmeks rajooniks:

# Arali rajoon
# Karmakšõ rajoon
# Kazalõ rajoon
# Sõrdarija rajoon
# Šijeli rajoon
# Žalagaši rajoon
# Žangakorgani rajoon
Türkistani oblast

**Türkistani oblast** (2018. aastani Lõuna-Kasahstani oblast) on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb lõunas Usbekistaniga.

Nõukogude ajal oli see Tšimkendi oblast.

## Välislingid

*Oblasti koduleht
Almatõ oblast

**Almatõ oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb lõunas Kõrgõzstaniga ja idas Hiina Xinjiangiga.

2008. aasta seisuga oli 63,8% elanikest kasahhid, 18,1% venelased, 9,2% uiguurid ja 1,9% türklased.

2022. aastal eraldati Almatõ oblastist Žetisu oblast.

## Viited
Ida-Kasahstani oblast

**Ida-Kasahstani oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb põhjas Venemaaga ja lõunas Hiina Xinjiangiga.

Nõukogude ajal oli ta Ust-Kamenogorski oblast.

Oblastit läbib Irtõši jõgi.

Oblasti rahvaarv oli 2009. aasta seisuga 1 417 600. 56,0% elanikest olid kasahhid ja 40,2% venelased.

2022. aastal eraldati Ida-Kasahstani oblastist Abaj oblast.

## Viited

## Välislingid

*Oblasti koduleht
Karagandõ oblast

**Karagandõ oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis.

Oblast jaguneb seitsmeks rajooniks ja kuueks oblastilise alluvusega linnaks (Karagandõ, Balkaš, Priozersk, Saran, Temirtau ja Šahtinsk).

2010. aastal oli oblasti 1 352 000 elanikust 44,68% kasahhe, 39,17% venelasi ja 4,56% ukrainlasi.

1973. aastal eraldati oblastist Žezkazgani oblast, kuid 1997. aastal taasliideti ala Karagandõ oblastiga. 2022. aastal eraldati oblastist Ulõtau oblast.
Lääne-Kasahstani oblast

**Lääne-Kasahstani oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb põhjas ja läänes Venemaaga.

Praegune Lääne-Kasahstani oblast hõlmab peaaegu sama territooriumi kui 1868. aastal moodustatud Vene Impeeriumi **Uralski oblast**. Aastail 1920–1925 oli ala Kirgiisi ANSV koosseisus ja 1925–1928 Kasahhi ANSV koosseisus kui Uralski kubermang. Seejärel jagati kubermang Gurjevi ja Uralski ringkondadeks kuni 1932. aastal moodustati Lääne-Kasahstani oblast. 1962. aasta juulist kuni 1992. aasta juulini kandis oblast aga taas Uralski oblasti nime.

## Välislingid

*Oblasti koduleht
Pavlodari oblast

**Pavlodari oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis.

2009. aasta rahvaloenduse järgi olid 47,6% elanikest kasahhid, 38,8% venelased, 5,4% ukrainlased, 2,8% sakslased, 1,9% tatarlased ja 0,7% valgevenelased.

## Viited

## Välislingid
*Oblasti koduleht
Manggõstau oblast

**Manggõstau oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb idas Usbekistani ja lõunas Türkmenistaniga. Läänes piirneb Kaspia merega.

Moodustati 1973. aastal Gurjevi oblasti lõunaosast. Nõukogude ajal tunti nime all Mangõšlaki oblast. 

Halduslikult jaguneb 5 rajooniks ja 2 oblastilise alluvusega linnaks (Aktau ja Žangaözen).

Oblastis toodetakse 25% Kasahstani naftast.

2011. aasta mais puhkesid oblastis Kasahstani ajaloo kõige ulatuslikumad streigid, mis kestsid aasta lõpuni. Nafta- ja gaasiettevõtete töölised nõudsid paremaid töötingimusi, suuremat palka ja õigust sõltumatu ametiühingu loomiseks.

## Välislingid

*Oblasti koduleht
Eriline kaup

**Eriline kaup** on majandusteaduse mõiste kaupade või teenuste kohta, millel on majandusliku väärtuse (hind) kõrval ka sotsiaalne väärtus. Selliseid hüvesid (tervishoiu- ja haridusteenus, eluase) püüavad mõistliku elukorraldusega rahvused vähemalt minimaalses mahus oma kaaskodanikele kindlustada.

Samuti nimetatakse eriliseks kaubaks **[[raha]]**, mis on vahetusväärtuseks teistele kaupadele.

## Vaata ka
*Avalik hüvis
*Avalik teenus
Põhja-Kasahstani oblast

**Põhja-Kasahstani oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb põhjas Venemaaga.

2010. aastal olid elanikest 48,3% venelased, 33,7% kasahhid, 5,7% ukrainlased, 3,7% sakslased, 2,4% poolakad ja 2,3% tatarlased.

Oblast jaguneb 13 rajooniks. 

## Viited

## Välislingid
*Oblasti koduleht
Žambõli oblast

**Žambõli oblast** on 1. järgu haldusüksus (oblast) Kasahstanis. Piirneb lõunas Kõrgõzstaniga.

## Välislingid

*Oblasti koduleht
Kingsepp

**Kingsepp** on ametimees, kes valmistab ja parandab jalanõusid.

Traditsiooniliselt oli kingsepp käsitööline, kes valdas jalatsite valmistamise ja parandamise kunsti, kasutades nahka, puitu, kummi ja muid materjale. Et tänapäeval valmistatakse enamik jalanõusid tööstuslikul teel, on kingsepaameti pidajaid järjest vähem. Siiski ei tööta kingsepad praegu ainult kingaparanduses, vaid veel näiteks teatrites, kus lavateostes on vaja eri ajastute moodi jäljendada.

Kingsepa amet esineb mitmes kõnekäänus: "Iga kingsepp jäägu oma liistude juurde" (ladina keeles *ne sutor supra crepidam*) ning "kingsepa tütrel pole saapaid".
Max Born

**Max Born** (11. detsember 1882 Breslau – 5. jaanuar 1970 Göttingen) oli juudi päritolu saksa matemaatik ja füüsik, Nobeli auhinna laureaat.

Ta oli üks kvantmehaanika alusepanijaid. Samuti aitas ta täiendada tahkisefüüsika haru ja optikaharu ning jälgis mitme märkimisväärse füüsiku tööd aastatel 1920–1930. Ta sai 1954. aastal Nobeli füüsikaauhinna töö "Alusuuringud kvantmehaanikas ja statistiline lainefunktsiooni tõlgendus" eest.

## Elulugu
Max Born sündis 1882. aastal Breslaus (praegu Wrocław, Poola), mis oli Saksa keisririigi osa. Ta sündis juudi peres, tema isa Gustav Born oli Breslau ülikooli embrüoloogiaprofessor.

1904. aastal astus ta Göttingeni ülikooli ning tutvus kolme tunnustatud matemaatikuga (Felix Klein, David Hilbert ja Hermann Minkowski). Doktoritöö kirjutas ta teemal "Elastilise joone stabiilsus tasapinnal ja kosmoses". 1905. aastal alustas ta koos Minkowskiga erirelatiivsusteooria uuringuid. 1918. aastal kohtus ta Berliinis Fritz Haberiga ning nende arutlusest ainest, kus metalli reageerimisel halogeeniga tekib iooniline ühend, sündis Born-Haberi ringlus.

Esimese maailmasõja ajal töötas Born algul raadiooperaatorina, kuid hiljem tänu erialastele teadmistele viidi üle uurima helidiapasooni. 1921. aastal kolis Born Göttingeni tagasi ning kohtus taas oma sõbra ja kolleegi James Franckiga. Tänu Bornile sai Göttingenist üks maailma paremaid füüsikakeskusi. 1925. aastal koostasid Max Born ja Werner Heisenberg maatriksimehaanika, mis esindas kvantmehaanikat. Järgmisel aastal koostas Max Born kompleksnumbrilise tõlgenduse (*probability amplitude*) Schrödingeri võrrandi jaoks. Seda tunnustati 1954. aastal Nobeli auhinnaga. Max Borni mõju laienes palju kaugemale tema enda uuringust.

Kui Saksamaal 1933. aasta jaanuaris tulid võimule natsid, pidi juudist Born põgenema. Ta emigreerus Suurbritanniasse, kus töötas St. Johni kolledžis Cambridge'is ning kirjutas aimeraamatu "Püsimatu universum" (inglise keeles "The Restless Universe") või "Aatomifüüsika" (inglise keeles "Atomic Physics"). See raamat sai peagi õpikuks. 1936. aasta oktoobris sai Born loodusfilosoofia professoriks Edinburghi Ülikoolis. Seal töötades jätkas ta oma uurimistööd füüsikast sakslastest abiliste E. Walter Kellermanni ja Klaus Fuchsiga. 31. augustil 1939, üks päev enne teise maailmasõja puhkemist Euroopas, sai ta Suurbritannia kodakondsuse ning jäi kuni 1952. aastani Edinburghi.

Vanaduspõlve veetis Max Born Lääne-Saksamaal Pyrmontis ja suri Göttingeni haiglas 5. jaanuaril 1970.

## Tunnustus
*1934 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*1939 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
*1948 – pälvis Max Plancki medali
*1952 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*1954 – Nobeli füüsikaauhind

## Välislingid

* Max Born Nobeli auhinna lehel
Ratsutamine 1952. aasta suveolümpiamängudel

**[[ratsasport|Ratsutamine]] [[1952. aasta suveolümpiamängud]]el**

## [[Koolisõit (ratsutamine)|Koolisõit]]
### Individuaalne
27 võistlejat

### Võistkondlik
8 võistkonda

## [[Kolmevõistlus (ratsutamine)|Kolmevõistlus]]
### Individuaalne
59 võistlejat

### Võistkondlik
19 võistkonda

## [[Takistussõit (ratsutamine)|Takistussõit]]
### Individuaalne
51 võistlejat

### Võistkondlik
15 võistkonda
Valimised

**Valimisteks** kutsutakse tavaliselt rahva hääletamist, mille tulemusel jagatakse ametikohti või positsioone. Valimisi kasutatakse esindusdemokraatia riikides rahvaesindajate ametissemääramisel.

Valimise teostavad valijad, kes on tavaliselt riigi hääletusõigusega kodanikud, valides vastavate positsioonide kandidaatide vahel.

## Valimised Eestis

Eestis korraldab valimisi, sealhulgas elektroonilist hääletamist, riigi valimisteenistus. Valimiste seadusliku läbiviimise ja tulemuste õigsuse eest vastutab Vabariigi Valimiskomisjon.

## Vaata ka
* 2011. aasta Riigikogu valimised
* 20. oktoober 2013 – KOV volikogu valimised
* 25. mai 2014 – Euroopa Parlamendi valimised
* 1. märts 2015 – Riigikogu valimised
* August 2016 – Vabariigi Presidendi valimine
* Valimispäev
* Valimispõhimõtted

## Viited

## Välislingid

* Veebileht
* Eestlaste loodud plokiahela lahendus tagab turvalisust USA valimistel, ERR, 23.07.2018
Rahvaesindaja

**Rahvaesindaja** ehk **rahvasaadik** ehk **deputaat** on esindusdemokraatia riigi kodanik, kellele rahvas on valimistel andnud õiguse teostada riigivõimu.
Hääleõigus

**Hääleõigus** (ka: *hääletamisõigus*) on õigus osaleda hääletusel. Seejuures võib erinevatel hääletustel olla hääleõigus eri inimestel/gruppidel ja eri isikud/grupid, kellel on hääleõigus, võivad omada erinevat hulka hääli.

Hääleõigus võib olla: kodanikul riigis, riigikogu liikmel riigikogus, riigil riikide ühenduses jne.

Demokraatias võimaldab hääleõigus osaleda rahvahääletustel, sealhulgas valimistel. Esindusdemokraatiaga riikides on hääleõiguse näideteks valimisõigus ja rahvahääletamisõigus – esimene on õigus osaleda valimistel, teine on õigus osaleda muudel rahvahääletustel.

Hääleõigus kindlas riigis on tavaliselt selle riigi täisealistel ja otsustusvõimelistel kodanikel.

Teatud ühiskonnaliikmetel, nagu näiteks kinnipeetavatel, võib olla hääleõigus piiratud.

## Hääleõiguslike kodanike arv Eestis
Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuar 2006 seisuga hääleõiguslike kodanike arv Eestis kokku 892 143, millest näiteks:
:: Tallinnas 239 346,
:: Tartus 71 774,
:: Pärnus 32 111,
:: Narvas 21 780,
:: Kohtla-Järvel 15 822,
:: Viljandis 15 739,
:: Rakveres 12 716,
:: Kuressaares 11 800
:: Võrus 11 105.

2003. aasta Riigikogu valimistel oli Eestis 859 714 hääleõiguslikku kodanikku.

2019. aasta Riigikogu valimistel oli hääleõiguslikke inimesi 958 571, neist 77 881 on alaliselt välisriikides elavad Eesti kodanikud.

## Vaata ka
* Valimisõigus

## Viited

## Välislingid
* Siseministeerium 2006: Eesti hääleõiguslike kodanike arv on tõusnud 32 429 võrra
Kodanik

Riigi **kodanik** on füüsiline isik, kellel on vastava riigi kodakondsus. Mõningatel juhtudel peetakse antud riigi kodanikeks ka selles riigis registreeritud juriidilisi isikuid. Linnriikide ajasul nimetati vabu inimesi – st mitte orje – linnakodanikeks.

Kodanikualgatusest, kodanikuühiskonnast, kodanikuühendustest jne rääkides ei kasutata sõna kodanik selle riigiõiguslikus tähenduses, vaid mõeldakse ühiskonna liiget. Ta võib juriidiliselt olla ka mõne teise riigi kodanik või ilma kodakondsuseta. 

## Vaata ka
* kodakondsus
* kodakondsuseta isik
* topeltkodakondsus
* maailmakodanik

## Viited

## Välislingid

*Heiki Raudla (2002) "Kodaniku raamat", siseministeeriumi lehel
Vene Föderatsioon

**Vene Föderatsioon** on NSV Liidu haldusüksuse **[[Vene NFSV|Vene Nõukogude Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi]]** lühendnimetus. 

Ekslikult kasutatakse seda nimetust mõnikord ka praeguse riigi **[[Venemaa|Venemaa Föderatsiooni]]** kohta. Naaberriigi nime eesti kirjakeele normi eirav nimekuju on väga levinud Eesti välislepingutes: ajavahemikus detsember 1991 – oktoober 2006 sõlmitud välislepingutest on õiget nimekuju kasutatud ainult ühes. Ka mais 2005 sõlmitud Eesti-Venemaa piirilepingus on kasutusel eesti kirjakeele normi eirav nimekuju. Kuid Eesti-Venemaa 2014. aastal sõlmitud piirilepingus on juba kasutatud Venemaa Föderatsiooni nimetust, seega on ka Venemaa seda nimekuju aktsepteerinud.

## Viited


## Välislingid
* Keeleseadus
**  Eesti kirjakeele normi kehtestamise kord, Vabariigi Valitsuse 7. septembri 2006. a määrus nr 196 
** Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2006. Kohanimevalimik
* Päring "Venemaa" kohanimeandmebaasist
Osalusdemokraatia

**Osalusdemokraatia** (inglise keeles *participatory democracy*) on demokraatia vorm, mille puhul rahvast kaasatakse otsustusprotsessi. Osalusdemokraatia vorm, mille puhul rahvas teostab oma võimu seadusloomes ja muudes küsimustes, mis esindusdemokraatias on riigikogu ja valitsuse pädevuses, on otsedemokraatia.

Osalusdemokraatia on üks kodanikuühiskonna toimimise aluseid. Osalusdemokraatia peamine ülesanne on tagada kogukonna juhtimise täielik läbipaistvus.

Poliitikateaduses tähistab see termin esindusdemokraatia alternatiivi või selle täiendamise katseid. Esindusdemokraatia tähendab seda, et rahvas (või kodanikuühenduse puhul selle liikmeskond) kasutab võimu enda valitud esindajate kaudu, osalusdemokraatia aga tähendab teisi mõju avaldamise kanaleid. Osalusdemokraatia üldiseks lähtekohaks on see, et ka demokraatlikult valitud esindajate tehtud otsuste aluseks peab olema nende inimeste kuulamine, keda kõnealune otsus puudutab; paljusid (nt kohaliku tasandi) otsuseid on võimalik langetada esinduskogudest sõltumatult või nende poolt antud volitusega. 

Osalusdemokraatia huvides on iga olulise poliitilise küsimuse üle arutlemine nii, et kaasatud on võimalikult paljud need ühiskonna (või kõnealuse ühenduse) liikmed, keda see puudutab; ideaalis peaks taoline arutlus võimaldama kõigi seisukohtade esitamist ning selle tulemus ei tohiks olla mõjutatud nende esitaja võimupositsioonist või tema muudest ressurssidest. Osalusdemokraatia kanaleid on näiteks avaliku võimuga loodud koostöökogud ja teised partnerluse vormid, avalikud diskussioonid, demonstratsioonid, kodanikualgatus, survegrupid, muud kodanikuühendused ja sotsiaalsed liikumised, äärmuslikul juhul ka kodanikuallumatus.

## Vaata ka
*Arutlusdemokraatia
*Demokraatia
*Esindusdemokraatia
*Otsedemokraatia
*Täielik läbipaistvus
*Kodanikualgatus

## Viited

## Välislingid
* Metagovernment project
Hääletus

**Hääletus** on üks viisidest, mille abil grupp saab langetada otsuseid nii, et enamik grupi liikmetest pooldab otsust.

Hääletus koosneb kahest komponendist:
* Kõik inimesed esitavad oma arvamused kindlalt määratud kujul.
* Arvamustest pannakse kokku hääletustulemus, mis peab vastama grupi ühisarvamusele suurimal võimalikul määral.

Tavaliselt kasutatakse hääletust, mille puhul kõik annavad hääle ühele etteantud valikutest, hääletuse tulemuseks on inimeste arv iga variandi kohta, kes on selle poolt hääletanud. Selle hääletuse sagedasti kasutatav erijuht on kujul, kus variantideks on "jah", "ei" ja võib-olla erapooletu.

Kui valikuid on mitu, siis võib saada valida kas valikute hulgast ühe, valikute pingerea või vastavalt pingereale kindla arvu teostatud valikuid, mis on saanud hääli kõige rohkem. Mitme valikuga hääletuse sagedasti kasutatav erijuht on, kus iga inimene saab anda hääle ainult ühele valikule. Nii toimuvad tihti rahvahääletused – ent sama rahvahääletus võib sisaldada mitut hääletust (valikute komplekti) ehk olla nende koondhääletus.

Valimisvõimaluste laienduseks võib anda juurde võimalusi, mida saab iga valiku puhul valida. Näiteks võib lisanduda erapooletu – sel juhul hääletatakse igal valiku poolt, erapooletu või vastu. See muudab hääletuse tulemused täpsemaks (ehk annab suurema võimaluse saavutada konsensust). Võib ka anda võimaluse iga valiku kohta kirjutada määratud vahemikus arv, näiteks kümnepallisüsteemis üks kuni kümme. Kõikide valikute puhul võib siis võtta näiteks keskmised. Nii toimuvad tihti spordivõistluste kohtunike hääletused (kus hääleõigus hääletuses, kellele anda auhinnad, on kohtunike käes ja valitakse pingerea esimesed, nummerdades nende kohad vastavalt järjestusele pingereas. Igal kohtunikul on ka vetoõigus, vetot peab kaitsma vastavalt võistluse reeglitele).

Et saada hääletuse tulemused võimalikult lähedale konsensusele või sellega võrdseks, peab hääletusele eelnema võimalikult paljusid hääletatava küsitluse aspekte hõlmavad väitlused. Kui tegu on riigiga, siis ei pea konsensusega leppima kehtiva karistusega kriminaalkurjategijad. Samas tuleb võimalikult hea ühisotsuse saavutamiseks arvestada ka nende põhjendatud arvamustega. Hea hääletustulemus on selline, mis arvestab võimalikult paljude inimeste võimalike huvidega.

## Vaata ka
* Rahvahääletus ehk referendum
* Valimised
* Hääletamine
Konsensus

**Konsensus** ehk ühismeel on grupi inimeste arvamuse ühisosa või ühine arvamus. Konsensuse leidmise protsessiks on väitlus, arvamuste vahetus, mille kaudu võidakse jõuda arvamuste kokkulangemisele vaadeldavas küsimuses. Konsensuse liigiks on ka kompromiss, mida võib pidada osaliseks konsensuseks.

Konsensuslik otsustamine on grupiviisilise otsustamise meetod, mis taotleb kõigi osalejate nõusolekut ning vastuväidete lahendamist. Konsensuslik otsus erineb ühehäälsest otsustamisest ja solidaarsusest. 

Konsensusliku otsustamise protsessis püütakse saavutada nii grupi kui kõigi selle liikmete huvide parimal viisil rahuldamist, mitte võistlevate seisukohtade seast eduka välja valimist. Grupi liikmetelt eeldatakse võimalikult võrdsel määral panustamist otsuse kujundamise protsessi, kõigil on võimalus ettepanekuid teha, arvamust avaldada ja vetoõigust kasutada. Kaasata püütakse võimalikult laia asjasse puutuvate isikute ringi. 

Konsensuslik otsustamine on alternatiiviks otsuste langetamisele häälteenamusega või ülalt alla suunatud otsustamisega. Vahevormina praktiseeritakse kaasamist, kus otsustajad konsulteerivad huvirühmadega, kellel on arvamuse avaldamise õigus, kuid mitte otsustamises osalemise õigus. Konsensuslikku protsessi kasutatakse ka häälteenamusega vastu võetavate otsuste ettevalmistamisel. 

Konsensusliku otsustamise käigus võidakse taotleda kõigi grupi liikmete nõusolekut või seada reeglid, mitme mittenõustuja korral loetakse üksmeel saavutatuks. 

Konsensusliku otsustamise plussiks peetakse parema kvaliteediga otsuseid, kuna arvesse võetakse paljude isikute huvisid, samuti kaasnevaid paremaid grupisuhteid. Miinuseks peetakse otsustamise ajakulukust. Samuti eeldab konsensusliku otsustamise eetika osalejatelt, et nad seaksid üldjuhul grupi huvid isiklikest huvidest ettepoole ning kasutaksid vetoõigust vastutustundlikult.

## Vaata ka

* demokraatia
* koostöö
* meeskonnatöö
* organisatsiooniteooria
* sotsiokraatia
Väär

**Väär** on üks tõeväärtustest. 

Seda tähistatakse sageli tähega **F**, eestikeelses kirjanduses tähega **V**. Matemaatilises loogikas samastatakse seda sageli arvuga **[[null|0]]** ning tähistatakse numbriga 0. 

Kahendsüsteemis tähistab sõna "**väär**" tihti ka numbrit 0.
Diskussioon

**Diskussioon** ehk **vestlus** on kahe või enama, mõnikord ka ühe, inimese omavaheline suhtlus, tavaliselt selline, mille käigus arutatakse kindlat teemat. Kui need kaks inimest on eriarvamusel, siis on tegemist vaidlusega; kui nad on valmis oma erimeelsust lahendama, siis on tegemist väitluse ehk debatiga.

Vestlus võib olla:
* Meelelahutuslik vestlus, mis võib koosneda isegi pigem katsetest saavutada teatavaid emotsioone ja seisundit, mitte vajadusest vahetada teavet.
* Väitlus, mille eesmärk on "vaielda teema selgeks" ehk saavutada küsimuses tõene konsensus. Väitlusel on küsimus, millele soovitakse vastust leida. Väitlusel emotsionaalsete rünnakute kasutamine ei ole võimalik – kui seda tehakse, on tegu vaidlusega. Paljudel juhtudel käsitletakse tegelikus väitluses järjest küsimusi, mis osapooli huvitavad, ehk väitlus on üldjuhul väitluste seeria. Väitlus on võimalik, kui osapooled soovivad kõnelda tõtt ja on võimelised loogiliseks aruteluks. Väitlus on vaidluse vorm.
* Vaidlus, milles mõlemad pooled on erimeelsusel, aga mille puhul ei pruugita järgida väitlusreegleid – näiteks on võimalik sõimamine ja muu otseste emotsionaalsete mõjutuste kasutamine, nagu näiteks solvumise välja näitamine kindla eesmärgi saavutamiseks, samuti on vaidluses võimalik, et üks või mõlemad osapooled tahavad jõuda ettemääratud tulemini sõltumata selle õigsusest (ehk on tegemist demagoogiaga). Vaidlus võib paisuda tüliks.
Vaidlus

**Vaidlus** on diskussiooni vorm, mille puhul osalejate vahel on erimeelsus ja mille puhul ei pruugita järgida väitlusreegleid.

Vaidluses on võimalik otsene emotsionaalne mõjutamine, näiteks sõimamine ja solvumise väljanäitamine kindla eesmärgi saavutamiseks.

Samuti on vaidluses võimalik, et üks või mitu osalist tahab jõuda ettemääratud tulemini sõltumata selle õigsusest (kasutab demagoogiat). 

Vaidlus võib paisuda tüliks.
Kompromiss

**Kompromiss** on konsensus, mille puhul osapooled nõustuvad ühisseisukohaga ainult osaliselt, ent lepivad kokku, et käituvad nii, nagu nad nõustuksid sellega täielikult.  

Kompromissi on vaja juhul, kui osapooled, kes ei suuda jõuda mõnes küsimuses täieliku konsensuseni, kuid soovivad selle küsimuse valdkonnas siiski koostööd teha, sest ka osaline koostöö on üldiselt kõigile osalistele kasulikum kui koostööst loobuda. 
Demokraatlikus ühiskonnas on enamik kokkuleppeid kompromiss poolte vahel.  

Et eristada kompromissi sellisest konsensusest, mille puhul ühisseisukohaga täielikult nõustutatakse, nimetatakse kompromissi mõnikord ka osaliseks konsensuseks, kuid tegelikult on ka kompromiss sisuliselt täielik konsensus, sest selle puhul nõustuvad kõik osapooled kõigega, mida kompromiss sisaldab.

Kompromissi ei vajata teaduses, filosoofias ega väitluses, sest seal saab küsimusi lihtsalt lahtiseks jätta (asjad võivad sisaldada määramatust), ent kompromiss on vajalik konkreetset tegevust puudutavate otsuste tegemisel. 

Kompromissi võib pidada äriks ebamugavustega: iga osapool nõustub tingimustega, mis põhjustavad talle koos kasuga teatud ebamugavusi, selleks et teised osapooled nõustuksid tingimustega, mis põhjustavad neile samamoodi ebamugavusi koos kasuga. 

Kompromissi leidmisele eelneb tavaliselt väitlus, kus kõik osapooled üritavad kokkuleppe tingimusi mõjutada endale kasulikus suunas. Täieliku konsensuse (leida selline tegevuse viis, mida keegi muuta ei soovi) võib kehtestada ainult diktaator käsu korras ja karistuse hirmuga.
Triton

**Triton** on Vana-Kreeka alam merejumal, Poseidoni ja Amphritite poeg. Puusadest alates oli tal kala alakeha. Tritonile iseloomulikeks tunnusteks on ka kolmhark ja merekarbist pasun.
Puhkpillid

**Puhkpillid** ehk **aerofonid** on laiemas tähenduses muusikainstrumendid, mille heli tekib õhusamba võnkumisel. Kitsamas tähenduses nimetatakse **puhkpillideks** ("pärispuhkpillid", saksa keeles *eigentliche Blasinstrumente*) muusikainstrumente, mille heli tekib pillimängija hingamiselunditest lähtuva pilli sisse puhutud õhu võnkumisel. 

"Pärispuhkpillid" jagatakse algse valmistamise materjali järgi tavaliselt puupuhkpillideks ehk puupillideks ja vaskpuhkpillideks ehk vaskpillideks. 

Puhkpillid laiemas tähenduses moodustavad Hornbosteli-Sachsi muusikainstrumentide liigituses 4. kategooria "aerofonid".

## Tuntumad puhkpillid

### [[Puupuhkpillid]]
* Flööt
* Plokkflööt
* Oboe
* Klarnet
**Pikoloklarnet ehk väike klarnet ehk Es-, D-, As-klarnet
**Bassett ehk altklarnet
**Bassklarnet
**Kontrabassklarnet ehk pedaalklarnet
* Saksofon
* Fagott
* Okariin

### [[Vaskpuhkpillid]]
* Trompet
* Kornet
* Metsasarv
* Tromboon
* Tuuba
* Helikon
*Susafon

### Vabad [[aerofon]]id
* Akordion
* Bajaan
* Lõõtspill (Eesti lõõtspill, Teppo lõõts)
* Harmoonium
* Orel
* Suupill

## Vaata ka
*Puhkpillide loend