open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivan Macan

**Ivan Macan** (sündinud 29. juunil 1939 Svetojurski Vrhis, praegusel Pregrada haldusalal) on horvaadi filosoof ja teoloog.  

Ta astus 1956 Jeesuse Seltsi, 1968 pühitseti preestriks, 1979 sai Innsbrucki ülikoolist doktorikraadi. Ta on olnud Zagrebi Jeesuse Seltsi Filosoofiateaduskonna (Filosoofia-Teoloogiainstituudi) ja Zagrebi ülikooli professor. Aastatel 1995–1998 oli ta Horvaadi Filosoofiaseltsi esimees. 

## Publikatsioone
**Filozofija religije* (1981)
*Ivan Macan, Valentin Pozaić (toim).  *The Philosophy of Science of Ruđer Bošković: Proceedings of the Symposium of the Institute of Philosophy and Theology, S.J.* (1987) 
**Wittgensteinova teorija značenja* (1996) **Filozofija spoznaje* (1997) Veebiversioon
*Razum i vjera. – *[[Obnovljeni život]]: časopis za religioznu kulturu*, 1997, 52, 1, 21–36.
*Filozofska kritika reinkarnacije. – *[[Obnovljeni život]]*: časopis za religioznu kulturu', 1998, 53, 1, lk 3–12.
*Što nam poručuje enciklika Fides et ratio?.  – *[[Obnovljeni život]]: časopis za religioznu kulturu*, 1999, 54, 1, lk 93–110.
*Philosophy of Antun Bauer in its Time. – *[[Disputatio Philosophica]], 1999, 1 (1), lk 153–165. [http://philpapers.org/s/Ivan%20Macan Allalaadimine]
*Filozofija u crkvenim dokumentima. – *Obnovljeni život: časopis za religioznu kulturu*, [[2000]], 55, 1, lk 25–38.
**Socijalna etika i druge studije* (2002)
*War Ludwig Wittgenstein religiös? – *Disputatio Philosophica, 2002, 4 (1), lk 39–49. Allalaadimine
*Walter Kerber: Socijalna etika. – *Prolegomena: časopis za filozofiju*, 2003, 2 (1), lk 73–78. Allalaadimine
**Mala povijest etike* (2004)
**Uvod u tradicionalnu logiku* (2005)

## Välislingid
*Tko je tko u hrvatskoi znanosti
Tomislav Macan

**Tomislav Macan** (26. juuli 1905 Dubac Dubrovniki lähedal – 31. märts 1971 Dubrovnik) oli horvaadi publitsist.

Ta töötas õpetajana, koolide inspektorina ja ametnikuna. 

Macan avaldas ajalehtedes, ajakirjades ja kogumikes artikleid loodusest, etnograafiast ja kultuuriloost. Ajakirjas Priroda avaldas ta **Martol Dubaci** nime all keskkonnateemalisi artikleid.

## Raamatud
**Vlasićki zapisi* (1996)
**Dubrovnik Martola Dupca* (1997)
**Župski puti* (2001)
**Sa staroga Mljeta* (2002)
**Gospa od Obrane na Dupcu* (2003)
**Pisma Vlahu* (2006)
**Ribari ispod Prenja u Župi dubrovačkoj* (2008)
Sabivka

**Sabivka** on küla Ukrainas Luhanski oblastis Slovjanoserbski rajoonis, umbes 10&nbsp;km kaugusel Luhanskist läänes.

Sabivka asutati XVIII sajandi alguses.

Luhani ja Bila kallastel asuva Sabivka kõrgus merepinnast on 59 meetrit.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas asulas 1129 inimest, asustustihedus  inimest ruutkilomeetri kohta.

## Ajalugu
### XXI sajand
2014. aasta Ukraina kriisi ajal aprillis võtsid keskvalitsuse vastased relvajõud linna oma kontrolli alla.

10. ja 11. augustil toimusid küla lähistel relvastatud kokkupõrked valitsusvägede ja separatistide vahel.

## Viited
Mats Ekman

**Mats Ekman** (12. märts 1865 Ätsve (ka Ärtsve) talu, Noarootsi kihelkond – 13. märts 1934 Riguldi) oli eestirootslasest luuletaja, keda tunti sünnitalu järgi ka nimega **Ätsve Mats**. Kirjanduses on talle viidatud kui "kodukandilaulikule", rootsi keeles *bygdeskalden*.

## Sünd ja lapsepõlv
Mats Ekman sündis Riguldi kandis Luksi ja Vanaküla küla vahel asunud Ätsve talus. Kolmeaastaselt haigestus ta lastehalvatusse. Tasapisi ta küll paranes, kuid ta parem käsi jäi halvatuks. Seetõttu tuli tal talutööde tegemise asemel hakata karjapoisiks ja valvata teede väravaid.

## Looming
Karjuse ja valvurina oli tal lambaid karjatades või värava juures onnis istudes aega luuletada ning oma luuletused ja laulud üles kirjutada. Ta oli esimene, kes luuletas oma kodukandi murdes ja tema kirjutatud luuletusi oli lihtsa rütmilise meloodia abil võimalik ka laulda. Matsi luuletused annavad aimu rannarootslaste elust 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses ning luuletused on eranditult kirjutatud murdekeeles ja tõenäoliselt puuduvad seal igasugused kirjanduslikud mõjutused väljastpoolt.

Mats Ekmani looming on üks väheseid näiteid eestirootslaste kirjandusloomingust enne 1920. aastaid. On väidetud, et Mats Ekman tähendas eestirootslastele sama, mis temaga samal aastal surnud Ernst Enno eestlastele.

## Surm
Mats Ekman suri Riguldis ja ta on maetud Noarootsi vallas asuvale Rooslepa kalmistule, kus asub ka tema mälestuskivi. Mälestuskivile on raiutud ka read tema luuletusest "Båndomstien" (rootsi keeles "Barndomstiden", eesti keeles "Lapsepõlve aeg"): "Hå fagror var änt skoen / e sina ljusgren färg! / Så fagort svalla roen / allt blomskast dal å bärg".

## Raamat ja CD
2005. aastal ilmus Mats Ekmani luuletuste ja laulude kogu "Prästn e vargskall", kus tekstid on esitatud nii kirjakeeles kui ka eestirootsi murdes. Raamat sisaldab kõiki luuletaja 45 luuletust ja laulu (neist osad koos nootidega). Raamat sai nime ühe luuletuse järgi, mis jutustab metsa hundijahile läinud kirikuõpetajast, kes oli sunnitud huntide eest puu otsa põgenema ja kes pääses ühe rätsepa abiga kolm päeva hiljem.

2011. aasta veebruaris salvestati Rootsi Raadio stuudios CD-plaat, millelt leiab 11 Mats Ekmani laulu ja kaks luuletust. Lugusid esitavad Riguldi juurtega Inga Ekman, Ingeborg Gineman ja Hjalmar Stenberg (kellele kõigile on neis kõlav "noarootsi keel" emakeeleks) ning Mats Ekmani kauge sugulane Inga Ekman. Muusikutest saadavad neid Sofia Joons viiulil ja Mall Ney harmooniumil.

## Viited
Vuhledar

**Vuhledar** on oblastilise alluvusega linn Ukrainas 2020. aastal moodustatud Volnovahha rajoonis Donetski oblasti lääneosas, 45,4&nbsp;km kaugusel Donetskist edelas.

Vuhledar asutati 1964. aastal, linna õigused sai 1991. aastal.

Linna kõrgus merepinnast on 187 meetrit.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas linnas 17&nbsp;518 inimest, 2014. aasta 1. veebruaril 15&nbsp;336 inimest, asustustihedus  inimest ruutkilomeetri kohta.

## Ajalugu
2014. aasta Ukraina kriisi ajal aprillis võtsid venemaameelsed separatistid linna oma kontrolli alla.

### Sõjategevus 2022. ja 2023. aastal

2022. aasta Venemaa sissetungi järel Ukrainasse Venemaa sissetungi – IV etapis Vene-Ukraina sõja idarindel toimusid lahingud Vuhledari ruumis.

## Viited
Aivar Rosenberg

**Aivar Rosenberg** (sündinud 14. septembril 1962 Tartus) on eesti talupidaja ja poliitik. Ta kuulub 6. maist 2004 Eesti Reformierakonda.

Ta lõpetas 1980. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli.

Ta on Sõmerpalu vallas Sulbil talupidaja (Roosu talus). 

Aastatel 1993 (valimisliidus Maa elu), 1999 (valimisliidus Koduvald) ja 2002 (valimisliidus Koduvalla heaks) oli ta Sõmerpalu vallavolikogu liige. Aastatel 2005, 2009 ja 2013 valiti ta Sõmerpalu vallavolikokku Reformierakonna nimekirjas.

2007. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Riigikokku. Ta sai 398 häält ega osutunud valituks. 2011. aasta Riigikogu valimistel sai ta 592 häält ega osutunud valituks, kuid sai seoses Urmas Klaasi kinnitamisega Tartu linnapeaks ja viimase asendusliikme Margus Lepiku loobumisega Riigkogu liikme kohast sai Aivar Rosenber 9. aprillil 2014 asendusliikmena Riigikokku.

## Tunnustus
* 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Roosu talu koduleht
Epacrophis

***Epacrophis*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Epacrophis* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Epacrophis boulengeri]]* (Boettger, 1913)
* *[[Epacrophis drewesi]]* (Wallach, 1996)
* *[[Epacrophis reticulatus]]* (Boulenger, 1906).

## Levila

Need maod elavad Ida-Aafrikas.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Epacrophis]] seisuga 12.08.2014.*
Esna mõisa kalmistu

**Esna mõisa kalmistu** on kalmistu Peetri kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kodasema külas Paide linnas Järva maakonnas. 

## Ajalugu
Kalmistu rajas Esna mõisa tollase omaniku lesk Anna Christine von Grünewaldt hiljemalt 1831. aastal.

## Kalmistu kabel
Kalmistule püstitati aastatel 1832–1842 uusgooti stiilis kabel, mille kavandas kunstnik Ludwig von Maydell. 

## Kirjeldus
Kalmistu jääb Esna mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele lääneloodesse.

Kalmistu ja kabel on tänaseks rüüstatud ning oma algselt asukohalt on nihutatud ka kõik hauakivid.

## Kalmistule maetuid
Sinna on maetud Grünewaldtide pereliikmeid nii Esna, Huuksi kui ka Koigi mõisast. Teadaolevalt on kalmistule maetud 61 lahkunut.
*1831 – Otto Johann Alexander von Grünewaldt (1829–1831)
*1842 – Anna Christine von Grünewaldt, sündinud Kursell (1769–1842)
*1877 – Moritz Reinholdt von Grünewaldt (12. mai 1797 – 24. detsember 1877), kindraladjutant ja ratsaväekindral 
*1910 – Alexander Moritz Arwed von Grünewaldt (1863–1910)
*1922 – Arthur von Grünewaldt (12. märts 1847 – 13. juuli 1922), kindraladjutant, ratsaväekindral ja ülemtallmeister
*1932 – Otto Johann Werner von Grünewaldt (4. juuli 1866 – 20. juuni 1932)

## Viited

## Kirjandus
*Taavi Pae. "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*"Esna kabel taastub endisele elule". Järva Teataja, 22. september 2005
*Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013

## Välislingid

* 
*"Grünewaldide kabeli vaade, Paide 1930-ndad a". Järvamaa Muuseum, PM F 1657:499/a
*"Grünewaldide kabeli vaade, Paide 1930-ndad a". Järvamaa Muuseum, PM F 1657:500/a
* Esna mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Angéla Németh

**Angéla Németh** (18. veebruar 1946 Budapest – 5. august 2014 Budapest) oli Ungari kergejõustiklane, odaviskaja.

Németh võitis 1968. aasta suveolümpiamängudel naiste odaviskevõistluse tulemusega 60,36. Aastatel 1968 ja 1969 nimetati ta Ungari aasta sportlaseks.
Alice Coachman

**Alice Marie Coachman** (9. november 1923 Albany, Georgia – 14. juuli 2014 Albany, Georgia) oli Ameerika Ühendriikide kõrgushüppaja. 

1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta kuldmedali tulemusega 1,68 meetrit, mille alistas esimesel katsel, enne hõbemedali võitnud Dorothy Tyleri katset, kes alistas sama kõrguse. Nende tulemus oli ühtlasi olümpiarekord.

Alice Coachman oli esimene mustanahaline naisolümpiavõitja. Ta oli ka ainus Ameerika Ühendriikide naissportlane, kes võitis 1948. aasta olümpiamängude kergejõustikuvõistlustel kuldmedali.

## Viited

## Välislingid
* Alice Coachman Sissekanne New Georgia Encyclopedias
Makarove

**Makarove** on mitme küla nimi:

***[[Makarove (Luganski oblast)|Makarove]]**, küla Ukrainas Luhanski oblastis
***[[Makarove (Odessa oblast)|Makarove]]**, küla Ukrainas Odessa oblastis
***[[Makarove (Harkivi oblast)|Makarove]]**, küla Ukrainas Harkivi oblastis
Võnnu uus loss

**Võnnu uus loss** (läti keeles *Cēsu pilsmuiža*, saksa keeles *Schloß-Wenden*) on loss Lätis Cēsise piirkonnas Cēsises.

Võnnu uus loss kerkis Võnnu komtuuride isiklikest maavaldustest välja kasvanud mõisa juurde. Pärast komtuuriameti kaotamist kuulusid need valdused algul ordumeistritele, seejärel oli tegemist aga riigimõisaga. 1747. aastal anti mõis krahv Aleksei Bestužev-Rjuminile, 1755. aastast oli selle omanik Gottlieb Johann von Wolff. 1777. aastal omandas linnuse koos seda ümbritseva alaga krahv Karl Eberhard von Sievers ning Sieversite omandusse jäi see kuni 1920. aasta maareformini.

Sieversid alustasid uue lossi rajamist 1783. aastal. Alguses korrastasid nad Võnnu ordulinnuse Lademacheri torni kaks korrust ja ehitasid selle juurde tellistest kahekorruselise hoone. Esimesel korrusel olid majandusruumid ja teenijate toad, teisel korrusel aga härraste eluruumid.

Carl Gustav von Sievers lasi hoone aastail 1820–1830 ümber ehitada, rajades klassitsistliku lossi. Fassaadi hakkasid ehtima rõdud ja sambad, aia poole avanev hoone külg oli aga biidermeierlike elementidega. Torni keldrikorrus ja esimene korrus ehitati laoruumideks, teisele korrusele rajati aga salong.

Aastail 1840–1850 ümberehitustööd jätkusid. Torn ehitati kõrgemaks ja lisati uusgooti stiilile omaseid elemente – kitsaid võlvitud kaari ja orvasid. Algselt oli torni kolmandal korrusel elutuba, hiljem aga rajati sinna raamatukogu, torni neljandale korrusele rajati aga galerii. Krahv Emmanuel von Sievers lisas lossile kaks verandat.

Pärast võõrandamist kuulus loss algul sõjaväele (nii Läti Vabariigi kui ka Natsi-Saksamaa vägedele). Nõukogude ajal rajati sinna algul 40 korteriga elamu, seejärel anti loss aga Cēsise muuseumile, mille valduses hoone on ka tänapäeval. Muuseum haldab ka lossi ümber asuvaid ordulinnuse varemeid.

Lossikompleksist on peale peahoone säilinud veel mitu kõrvalhoonet. Aidas on *[[bowling]]*'u-saal, tallis-tõllakuuris on Võnnu näitusehall. Kutsarimajas asub Vidzeme turismiassotsiatsioon.

1812. aastal rajati romantilises stiilis lossipark jalgteede, eksootiliste taimede ja veekogudega, milles peegelduvad lossivaremed. Tiikide pindala on 1,2 hektarit. Aastal 1845 rajati pargi juurde õigeusu kirik, osa pargist muudeti surnuaiaks.

Lossiga on seotud ka linna õllevabrik. Cēsises asub Läti vanim õlletehas Cēsu alus darītava, mis ehitati 1878. aastal krahv Sieversi residentsi juurde.

## Välislingid

*Sissekanne Läti mõisate saidil; fotod (*läti keeles*)
*Video ordulinnusest ja mõisakompleksist
Trpimir Macan

**Trpimir Macan** (sündinud 20. augustil 1935 Dubrovnikis) on horvaadi ajaloolane. 

Ta õppis Zagrebi ülikoolis ja Sarajevo ülikoolis, mille lõpetas 1959 diplomitööga "Dubrovački barabanti u XVI. stoljeću". Aastal 1971 kaitses Zagrebis doktoritöö "Život i rad Miha Klaića".

Ta töötas algul Metkovićis. 1965. aastast oli ta Zagrebis instituudi Leksikografski zavod Miroslav Krleža entsüklopeediate ja leksikonide toimetaja. Alates 1990. aastast Horvaadi biograafilise leksikoni ("Hrvatski biografski leksikon") peatoimetaja, 2003. aastast kogumiku "Biobibliographica" peatoimetaja, 2006. aastal läks pensionile. 

Ta on kirjutanud ajaloouurimusi ja toimetanud väljaandeid.  

## Publikatsioonid
**Povijest hrvatskog naroda* (1971), hävitati Horvaadi kevade mahasurumise käigus, parandatud ja täiendatud uustrükk 1992
**Iz povijesti Donjeg Poneretavlja* (1971, täiendatud trükk 1990)
**[[Miho Klaić]]*, 1980 (doktoritöö põhjal)  
**Susreti s hrvatskom Kliom* (1991)
*Trpimir Macan, Josip Šentija. *A Short History of Croatia*, 1992)
**Povijesni prijepori* (1992)
**Hrvatska povijest* (1995)
**Rat i dokolica* (1995)
** Rt Oštra u povijesti i politici* (1998)
** Spremnost* (1998)
** Posljednja opsada Dubrovnika* (2001) **Oskoruše* (2005, ilukirjandus)
**Hrvatskom prošlosti: pogledi i osvrti* (2011).

## Välislingid
*Hrvoje Kačić. Trpimir Macan, saatesõna ajakirja Kolo erinumbrile
Ma Yuan

**Ma Yuan** (馬遠; *Mǎ Yuǎn*; umbes 1160–1165 – 1225) oli Songi dünastia aegne hiina maalikunstnik. 

Et lahendada pinge meditatiivsesse rahusse, kasutas ta "ühe nurga kompositsiooni" (邊角之景 *biānjiǎo zhī jǐng*).

Ma Yuani ja Xia Gui töödest sai alguse Ma-Xia koolkond. Ma Yuani tööd mõjutasid Zhe koolkonda ning Shūbuni ja Sesshūd.

## Välislingid

*Galerii saidil chinaonlinemuseum.com
Mabinogion

**"Mabinogion"** on keskaegsete kõmri käsikirjade põhjal koostatud 11 jutust koosnev kogumik. Osa juttudest ulatub tagasi rauaaegsesse pärimusse. 

Selle tõlkis inglise keelde Charlotte Guest, kes andis sellele praeguse pealkirja. Neli juttu moodustavad terviku, mille õige nimi on **"Mabinogi"**.

Tsükkel sisaldub täies mahus Hergesti punases raamatus ja Rhydderchi valges raamatus.
Mabuse

**Mabuse** (ka **Jan van Gossaert**, **Jan Gossaert**, **Jan Mabuse**; (umbes 1478 – arvatavasti 1. oktoober 1532 Antwerpen) oli madalmaade kunstnik. 

Ta tõi madalmaade kunsti Itaaliast *[[cinquecento]]* mõjulise romanismi.    

## Välislingid
Yo-Yo Ma

**Yo-Yo Ma** (hiina keeles 馬友友, *Mǎ Yǒuyǒu*; sündinud 7. oktoobril 1955 Pariisis) on hiina päritolu USA tšellist.

Imelapsena hakkas ta kontserte andma 6-aastaselt.

## Tunnustus
* 15 Grammy auhinda
* 2001 National Medal of Arts 
* 2006 Léonie Sonningi muusikaauhind 
* 2011 Presidendi Vabadusmedal 
* 2012 Polar Music Prize
A-B-tüpoloogia

**A-B-tüpoloogia** on Meyer Friedmanii ja Ray Rosenmani väljatöötatud isiksuse tüpoloogia, mis on mõeldud eristama pärgarterite haigustele stressi tõttu alteid (A-tüüpi isiksus) ja mittealteid isiksusi (B-tüüpi isiksus).
A(H1N1)2009 gripipandeemia

**A(H1N1)2009 gripipandeemia** oli inimeste seagripi viiruse põhjustatud gripipandeemia, mis kestis jaanuaris 2009 kuni augustini 2010.  

See oli Hispaania gripi järel teine pandeemia, mille põhjustas A-gripiviiruse H1N1 alamtüüp. Nimi pärines oletusest, et viirus on pärit sigadelt; uuemate uuringute andmetel on tegu neljakordse reassortantviirusega: ühe inimgripi-, ühe linnugripi- ja kahe seagripiviiruse kombineerumisel tekkinud uue viirustüübiga. Maailma Tervishoiuorganisatsiooni andmetel hukkus pandeemias üle 18 000 inimese, kuid mõnede uuringute järgi võis nakatuda 0,7 kuni 1,4 miljardit ja surra 150&nbsp;000 - 575&nbsp;000 inimest.  

Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskuse andmetel isoleeriti 21. aprillil 2009 Lõuna-Californias kahel respiratoorse nakkusega lapse proovidest uus viiruseliik. 
 
Viirus pärines Mehhikost, Veracruzi osariigist. 25. aprillil 2009 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon uue gripipandeemiaga seoses välja rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealase hädaolukorra. Juuni algul kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) välja pandeemia. 

Üldiselt oli gripp eluohtlik väikelastele, vanuritele ja nõrgenenud lümfoid(-immuun)süsteemiga inimestele. Lisaks arvati, et uus gripiviirus võis teatud juhtudel olla eluohtlik ka muidu tervetele inimestele, kutsudes esile ülitugeva immuunvastuse.

#### Eestis

Eestis on tervisekaitseinspektsiooni nakkushaiguste laboris registreeritud 774 uue gripi haigusjuhtu. Kokku on Eestis uude grippi surnud 21 inimest.

*2011 avastati AH1N1 viirus 12-l Tallinna Vangla kinnipeetaval.

### Pandeemilise (H1N1) 2009 gripi vaktsiinid

Hooajalise gripi vaktsiinid uue gripi pandeemia korral ei toimi. 

Rootsi ravimiameti tellitud uuringu kohaselt on pandeemilise (H1N1) 2009 gripi vaktsiinil Pandermix otsene seos narkolepsiaga.

## Viited

## Välislingid
* Kuulo Kutsar, Tiiu Aro,  A(H1N1)2009 gripipandeemia maailmas ja Eestis, Eesti Arst 2010; 89(10):620−625, veebiversioon (vaadatud 13.08.2014)
Järvakandi mõisa Taubede kalmistu

**Järvakandi mõisa kalmistu** on kalmistu Rapla kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Valli külas Rapla vallas Rapla maakonnas.

## Ajalugu
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Taubed kas 1840. aastal või 1848. aastal. Viimast arvamust toetab kalmistu kabeli fassaadil olev aastaarv, kuid see võib tähendada kabeli püstamise, mitte aga kalmistu rajamise aega.

Kalmistule maetute üldarv ei ole teada. Kabelit ning sinna maetuid on rüüstatud 1920. aastatel. 

## Kirjeldus
Kalmistu jääb Järvakandi mõisa südamest linnulennult umbes 500 meetri kaugusele lõunakagusse. Kalmistu kujutab endast algselt rõngakujulise veekraaviga ümbritsetud ümarat küngast, mille tipus on matusekabel. 

Kalmistu ja selle kabel on mahajäetud ja rüüstatud, kuid sügisel 2018 on hakatud neid korrastama.

## Kalmistu kabel
Kalmistu keskmes olev ringikujulise põhiplaani ja ümara kuppelkatusega kabel ongi matusepaik. Kabeli keldris on kokku neli võlvitud hauakambrit ja üks arvatavasti luugiga kaetud sissepääsukamber. Kabeli saal on liigendatud klassitsistlikult, kuid välimik on juba historitsistlik. Võimalik, et klassitsistlik kabel rajati juba varem, kuid 1848. aastal (selline aastaarv on kabeli fassaadil) ehitati välimik ümber historitsistlikuks.

## Viited

## Kirjandus
*Taavi Pae. "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Alo Särg. "Järvakandi (*Jerwakant*)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 52 ja 54
*Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013

## Välislingid
*Järvakandi mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Komõšuvahha

**Komõšuvahha** on mitme koha nimi.

* Komõšuvahha – jõgi Ukrainas

### [[Alev]]id
***[[Komõšuvahha (Kramatorski haldusala)|Komõšuvahha]]** – Ukraina Donetski oblast Kramatorski haldusala
***[[Komõšuvahha (Popasna rajoon)|Komõšuvahha]]** – Ukraina Luhanski oblast Popasna rajoon
***[[Komõšuvahha (Orihhivi rajoon)|Komõšuvahha]]** – Ukraina Zaporižžja oblast Orihhivi rajoon
Lottemaa

**Lottemaa** on Eesti populaarne kogupere-teemapark, mis rajati 25. juulil 2014. aastal Pärnumaale Reiu külla.

2000. aastal valmis teleseriaal "Lotte reis Lõunamaale". See osutus populaarseks ja 2006. aastal valmis juba täispikk joonisfilm "Leiutajateküla Lotte". Sellele järgnes 2011. aastal teine täispikk joonisfilm "Lotte ja kuukivi saladus". 2019. aastal esilinastus ka kauaoodatud kolmas täispikk Lotte film – Eesti Vabariik 100 filmikonkursi raames valmis "Lotte ja kadunud lohed". Film vallutas filmiedetabelid ja oli nomineeritud Berliini filmifestivalile. Filmid olid edukad, võitsid arvukalt rahvusvahelisi auhindu ja neid müüdi rohkem kui 50 riiki. Teater Vanemuine lavastas kolm Lotte-teemalist muusikali: "Detektiiv Lotte", "Kosmonaut Lotte" ja "Lotte unenäomaailmas". Lottest kirjutati ka mitu raamatut. 

Teemapark põhineb Lotte filmi tegelaskujudel ja Leiutajateküla maailmal, mille lõid animafilmide autorid. Lottemaa loomise idee kujunes välja järk-järgult filmide tegemise kõrvalt ning sai konkreetse suuna pärast koostöö algust Rein Malsubiga, kellest sai pargi arendaja ja juht. Leiutajateküla kontseptsioon hõlmab mereäärset värviliste majadega kogukonda, kus elavad mitmesugused loomtegelased: jänesed, koerad, kassid, suslikud ja teised. Lugude kesksed tegelased on Lotte ning tema sõbrad Bruno ja Albert. 

Lottemaa on avatud suvehooajal ja talvisel jõuluperioodil. Külastajaid tervitavad Leiutajateküla tegelaste rollis näitlejad, kes suhtlevad külalistega, mängivad ja juhivad tegevusi. Teemapargis toimub iga päev palju teatrietendusi, kontserte, töötubasid ja sportlikke tegevusi. Esinejad tutvustavad lastele maailma ja leiutamisega seotud teemasid rõhutades väärtust, et headus teeb elu huvitavaks.

Lottemaad peetakse Baltimaade suurimaks kogupere-teemapargiks. Pargis asuvad mitmed temaatilised hooned ja atraktsioonid, sealhulgas planetaarium, internetiavastamise torn, seikluspark, Jäneste Rahva Muuseum, rannaala ning mitmed kohvikud ja suveniiripoed. Kokku on teemapargis üle saja atraktsiooni, leiutise ja mänguvahendi.

## Viited

## Välislingid
* Lottemaa koduleht
* Lottemaa FB leht
Sutlepa kalmistu

**Sutlepa kalmistu** on kalmistu Lääne-Nigula vallas Sutlepa külas. Kalmistualuse maa omanik ja haldaja on Lääne-Nigula vald. Kalmistu on tunnistatud ajaloomälestiseks.

Kalmistu kasutusel oleva ala suurus on 0,33 hektarit ning see on piiratud müüriga. Kalmistu piiratud osa on tänaseks peaaegu kogu ulatuses kasutusel. 2003. aastal toimunud kalmistu inventeerimise järgi asus kalmistul ligikaudu 800 inventeeritud hauaplatsi. Valla veebilehel on ka kalmistu haudade register.

## Ajalugu
Sutlepa kalmistu on matmiskohana kasutusel ilmselt alates 16. sajandist.

## Vaatamisväärsused
Kalmistul asunud Sutlepa kabel asub alates aastast 1970 Eesti Vabaõhumuuseumis. Säilinud vundamendile on ehitatud altar. Kalmistu vanem osa on koondunud just kabeli endise asukoha ümber.

1996. aastal ehitati kalmistu peavärava juurde kellatorn.

## Vaata ka
* Sutlepa kabel

## Viited

## Välislingid
*
Ebola viirushaiguse epideemia

**Ebola viirushaiguse epideemia** all võidakse silmas pidada  ebolaviiruste poolt eelkõige inimestel põhjustatud Ebola viirushaiguse puhanguid: 

*1976. aasta Ebola viirushaiguse epideemia Sudaanis
*1976. aasta Ebola viirushaiguse epideemia Sairis
*2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia 
*2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia Kongo Demokraatlikus Vabariigis jpt.
Luksi

**Luksi** (ka Luks, Luksküla, Luksiküla ja Lukeküla; rootsi Lukslagge, Lukslaggen; saksa Luxby) on tänapäevase Lääne-Nigula valla territooriumil asunud küla, mis nüüd moodustab osa Riguldi külast.

Esimesed andmed küla olemasolu kohta pärinevad 1790. aastast. Tõenäoliselt tekkis küla Riguldi külas olnud nime *Lucas* kandnud talu ümber paigutamisel. Aastal 1690 on mainitud sealseid talupoegi Luxe Hindrics ja Luxe Hans, kes ilmselt uude kohta elama asudes nime kaasa viisid. Eestikeelse nime aluseks on isikunimi Luks, mis on kujunenud eesnimest Lukas (esines perekonnanimena ka Kudanis, Kulanis ja Vanakülas). Rootsikeelse nime järelosas sisaldub veel eestirootsi sõna *lagg* (soomaa ja kuiva maa vaheline ääreala). Carl Russwurm teab küla nimega *Lux*, *Luxgårdarna* (*gårdarna* tähendab talud). Paul Johansenil esinevad variandid *Lucks* ja *Luxby* (*by*  tähendab küla). 1798. aastast pärineval Mellini kaardil leiduvad *Luksgardarna* nime kandvad küla ja kõrts.

1959. aastal elas külas kaheksa elanikku ning 1970. aastal neli elanikku. Neil aastatel kuulus küla Tuksi külanõukogu koosseisu.

## Viited
Syn Cole

**Syn Cole** (kodanikunimega **Rene Pais**; sündinud 25. märtsil 1988 Pärnus) on DJ ja muusikaprodutsent. 

Ta alustas rootsi artisti Avicii plaadifirma ning mänedžmendi all. Syn Cole'i lugusid ja remikse kuulatud Spotifys ja Youtube'is üle miljardi korra. Hiljem on ta muusikat välja andnud plaadifirmade Universal, Warner, Sony, NCS, Spinnin' Records ning Martin Garrix STMPD RCRDS alt. Ta on esinenud sellistel festivalidel nagu Tomorrowland Belgias, Creamfields Inglismaal, EDC Las Vegases ning Ultra Music Festival Miamis. Lisaks mänginud klubides Ushuaia Ibiza, XS Las Vegas ning Exchange LA. Syn Cole on ametlikke tellimus-remikse tootnud artistele nagu näiteks Coldplay, Avicii, Martin Garrix, Ellie Goulding, Alan Walker, Charlie Puth, Ed Sheeran, Lauv, Clean Bandit, Miley Cyrus, P!nk, Katy Perry, Kygo, Zedd ja teised. Alates 2016. aastast võitnud Kuldne Plaat auhindu erinevates kategooriates, sealhulgas "Aasta Autor", "Aasta Raadiohitt" ning "Aasta Autor Internetis".  Eesti Muusikaauhinnad 2021 "Aasta popartist" nominent. 2022. veebruaris andis Syn Cole väljaandele Eesti Ekspress oma esimese põhjaliku intervjuu kodumaal.

Esimeseks teoseks oli remiks Avicii singlile "Silhouettes", Spotifys on seda 2022. veebruari seisuga kuulatud üle 162 miljoni korra. Lisaks remiksis ta 2013. aastal ilmunud Avicii "Hey Brother" singlit.

Syn Cole esimene vokaalsingel "Miami 82" ilmus 2013. aastal, millele omapoolse remiksi tegid ka Kygo ning Avicii. Lugu jõudis Billboard Club Play ning Billboard Dance edetabelites 11. kohale. Syn Cole lugusid ja remikse on korduvalt mängitud ka Inglismaa BBC Radio 1 eetris. Singlit "Miami 82" kasutati Sprite'i 2018. aasta telereklaami taustal, milles osalesid Blackpink liikmed. Lugu "Feel Good" avaldati UK plaadifirma NCS poolt aastal 2016. Sellest loost ilmus 2017. aastal Sony/RCA alt versioon "Got The Feeling", koostöös Pentatonix solisti Kirstin Maldonadoga. 2018. aastal ilmunud singel "Who You Are" jõudis Billboard Club Songs edetabelis neljandale kohale. Syn Cole vokaalsinglit "It's You" kasutati 2017. aastal ilmunud filmides "47 Meters Down" ning "Reality High".

## Diskograafia

### Singlid

### Remiksid

## Viited

## Välislingid
* Populaarseim eestlane planeedil? Eesti tantsumuusika produtsendi Syn Cole'i lugusid on striimitud üle miljardi korra
* Syn Cole'i koduleht
* Pärnus esinev maailmakuulus Eesti produtsent Syn Cole saatis fännidele videotervituse
Haiyan

**Haiyan** võib tähendada mitut asja.
***[[Haiyan (taifuun)|Haiyan]]** oli 2013. aasta taifuun Kagu-Aasias, mille tõttu hukkus Filipiinidel rohkem kui 6000 inimest.
***[[Haiyan (Guangdong)|Haiyan]]** on linn Hiinas Guangdongi provintsis.
***[[Haiyan (eesnimi)|Haiyan]]** on Hiina päritolu eesnimi.
Rannikugorilla

**Rannikugorilla** (*Gorilla gorilla*) on inimlaste sugukonda gorilla perekonda kuuluv imetaja.

## Alamliigid
Rannikugorillal on kaks alamliiki:
* *[[Gorilla gorilla gorilla]]* (Savage, 1847)
* *[[Gorilla gorilla diehli]]*  (Matschie, 1904). 

## Levila

Rannikugorilla levila asub Nigeerias, Kamerunis, Kongo Vabariigis, Gabonis ja Río Munis Ekvatoriaal-Guineas. 

## Ohud

Rannikugorillasid ohustab ka Ebola viiruse poolt tekitatud ahvide Ebola viirushaigus.

Arvatakse, et surnud rannikugorillade käitlemine on ka mitmete inimeste Ebola viiruse puhangute põhjustajaks. 

### Malaariaparasiit

Rannikukogorillasid, kes elavad Kamerunis, Kesk-Aafrika vabariigis ja Kongos nakatav parasiit on inimesi nakatava parasiidiga *[[Plasmodium falciparum]]* lähedalt suguluses.

## Viited

## Välislingid

* Sissekanne IUCN-is
* Sissekanne Mammal Species of the World-is
*  Peter D Walsh, Roman Biek, Leslie A Real, Wave-Like Spread of Ebola Zaire, *[[PLOS Biology]]*, 25. oktoober 2005 (*inglise keeles*)

; Albinism
* Albiino gorilla: VICTORIA WOOLLASTON, The world's only albino gorilla was the result of INCEST - and his lack of colour meant he died from skin cancer, claim scientists, 19. juuni 2013
Viru-Jaagupi kalmistu

**Viru-Jaagupi kalmistu** on kalmistu Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Kannastiku külas.

Kalmistu haldaja on Vinni vallavalitsus. See on tunnistatud ajaloomälestisena muinsuskaitse all olevaks kalmistuks. 

Esimesed matmised toimusid 18 sajandil. Säilinud on matmisraamatud 1907. aastast. Kalmistu värava autor on Kristjan Raud, värav valmis 1923. aastal. Kalmistul asub rahvusvahelise kuulsusega Vene meresõitja ja Antarktika-uurija, admirali, reisikirjaniku, Ferdinand von Wrangelli (1797–1870) haud ja Eesti iseseisvuse eest langenute mälestuseks püstitatud mälestusmärk – Viru-Jaagupi Vabadussõja mälestussammas. 
## Vaata ka
*Viru-Jaagupi kalmistule maetud
## Välislingid
*
Heimtali mõisa kalmistu

**Heimtali mõisa kalmistu** on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Vardi külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas.

## Kirjeldus
Kalmistu jääb Heimtali mõisa südamest linnulennult umbes ühe kilomeetri kaugusele lõunasse. Praegu on kalmistu jäetud maha ja rüüstatud, kuid seda on hakatud korrastama. 29. mail 2019 püstitati kalmistule uued väravalehed ja mälestusmärk.

Kalmistule on väidetavalt maetud 3 lahkunut, kuid säilinud on rohkem kui kolme hauatähise osasid. Teisalt hinnatakse, et seal on umbes 20 matust ja üks kenotaaf ning viimane matus oli 1910. aastal.

## Ajalugu
Kalmistu rajasid  mõisa tollased omanikud Siversid vähemalt 1834. aastal, sest siis oli kalmistul esimene matus. Kalmistule viis allee, mis hävines hiljem.

## Viited

## Kirjandus
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. // Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Alo Särg. "Heimtali (*Heimthal*)". // Viljandimaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 22-23
*Valdo Praust. "Heimtali mõis (*Heimthal*)". // Viljandimaa mõisad. Tänapäev. Tallinn 2010. Lk 111
*Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013
*Imbi-Sirje Torm. "Heimtalis tähistati pärandkultuuri killukest". // Sakala Kalender 2021. Põltsamaa 2020. Lk 265-266

## Välislingid
*Heimtali mõisa kalmistu. Viljandimaa kalmistute bibliograafia
*
*Heimtali mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Patrice de Mac Mahon

**Marie Esme Patrice Maurice, Mac Mahoni krahv, esimene Magenta hertsog** (13. juuni 1808 Sully loss Autuni lähedal, Saône-et-Loire'i departemang – 17. oktoober 1893 La Forêt' loss Montcressoni lähedal, Loiret' departemang) oli Prantsusmaa väejuht ja riigitegelane, Prantsusmaa marssal,   Prantsusmaa president  1873–1879.

Ta oli pärit 17. sajandil Prantsusmaale põgenenud iiri perekonnast. 

Alates 1827. aastast oli ta sõjaväelane. Paistis silma Alžeerias ja Krimmi sõjas, kus tema juhtimisel vallutati 1855 Malahhovi kurgaan. Pärast võitu Austria keisririigi vägede üle Magenta lahingus Sardiinia sõjas ülendati ta Prantsusmaa marssaliks ja Magenta hertsogiks. Aastatel 1864–1870 oli ta Alžeeria kindralkuberner. Pärast kaotust Sedani lahingus Saksa-Prantsuse sõjas (Prantsuse-Preisi sõjas) võeti ta sõjavangi. Tema juhtimisel surusid Versailles' väed 1871 maha Pariisi Kommuuni.

Aastal 1873 sai ta ajutiseks presidendiks. Ta pooldas Bourbonide restauratsiooni. Aastal 1875 sai ta vabariikliku konstitutsiooni järgseks presidendiks.

## Välislingid
*Vapp
Pierre Mac Orlan

**Pierre Mac Orlan** (õieti **Pierre Dumarchey**; 26. veebruar 1882 Péronne  – 27. juuni 1970 Saint-Cyr-sur-Morin) oli prantsuse kirjanik.

Alates 1899. aastast elas boheemlasena Pariisis, kus ta maalis ja kirjutas laule, ning rändas hulkurina mitmel maal. Ta osales Esimeses maailmasõjas, sai 1916. aastal haavata, hiljem oli rindekorrespondent. Temast sai 1920. aastatel menukas kirjanik. 1924. aastast elas ta oma majas Saint-Cyr-sur Morinis.

Ta kirjutas luulet ja romaane, hiljem esseid ja muud.

## Teoseid
* "Les Clients du Bon Chien jaune", 1926
* "Le Quai des brumes", 1927
* "La Bandera", 1931
* "L'Ancre de Miséricorde", 1941
* "Mademoiselle Bambù", 1966
Ignacije Macanović

**Ignacije Macanović** ( 29. jaanuar 1727 Trogir – 7. oktoober 1807 Trogir) oli horvaadi ehitusmeister.

Ta ehitas muu hulgas barokkstiilis Nerežišća kiriku Brači saarele ning tõstetava silla Trogiri ja Čiovo vahele.
Hrvoje Macanović

**Hrvoje Macanović** (1. juuni 1904 Arbanasi, praegu Zadari haldusalas – 4. jaanuar 1980 Mali Lošinj) oli horvaadi ajakirjanik. Tema hüüdnimi oli **Macan**. 

Noorpõlves võistles ta kergejõustikus, ujumises, sportvõimlemises ja veepallis. Ta õppis Zagrebi ülikoolis ehitust.

Ajakirjandusega hakkas tegelema 1923 Spliti väljaande Novi dob korrespondendina. 1926. aastal sai temast Zagrebi päevalehes Novosti horvaadi esimene kutseline spordiajakirjanik ja Zagrebi Raadio ajakirjanik (töötas seal 1941. aastani). 1936. aastast kuni selle lehe ilmumise lõpuni 1941 oli ta Novosti peatoimetaja. Ta tegi Horvaatia esimese raadio spordireportaaži (sõudmise meistrivõistlustelt Zagrebis Sava jõel 1929) ning oli esimene horvaadi reporter olümpiamängudel (1928. aasta suveolümpiamängud Amsterdamis). Hiljem oli ta reporter paljudel suve- ja taliolümpiamängudel. 

Ta oli leksikoni "Leksikon Minerva" (1936) sporditoimetaja. Horvaatia Sõltumatu Riigi ajal oli tõlk.
 
Ta osales põrandaaluses organisatsioonis Jugoslavenski revolucionarni pokret Hrvata, 1943. aastal ta arreteeriti ning viidi Mauthauseni koonduslaagrisse, kuhu ta jäi sõja lõpuni.

Pärast sõda oli ta Zagrebis Kehakultuurikõrgkooli rektori kohusetäitja, töötas väljaandes Narodni sport ja mujal. 1950. aastast kuulus Zagrebi Raadio sporditoimetusse ja 1957. aastast oli Zagrebi Televisiooni reporter, kommentaator ja toimetaja.
 
Aastatel 1964–1972 oli ta entsüklopeedia "Enciklopedije fizičke kulture" (I–II, 1975–1977) peatoimetaja.

## Tunnustus
*1979 organisatsiooni Hrvatski zbor sportskih novinara elutööpreemia

## Mälestuse jäädvustamine
Mali Lošinji linna spordihall kannab tema nime. 

## Välislingid
*Hrvatska Enciklopedija
*Nogometni leksikon
*Proleksis enciklopedija
Mõroljubivka (Pištšanka rajoon)

**Mõroljubivka** (ukraina keeles Миролюбівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 1402. Pindala on 2,068 km².
Demõdivka (Žmerõnka rajoon)

**Demõdivka** (ukraina keeles Демидівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 650. Pindala on 3,38 km².
Raikküla mõisa kalmistu

**Raikküla mõisa kalmistu** on kalmistu Rapla kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Raikküla külas Rapla vallas Rapla maakonnas.

## Kirjeldus
Kalmistu jääb Raikküla mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele lääneloodesse. Kalmistu on jäetud maha ja rüüstatud, kuid seda on 2010. aastatel hakatud võsast puhastama ja korrastama.

## Ajalugu
Kalmistu rajas mõisa tollane omanik Alexander von Keyserling 1874. aastal, kui noorelt suri tema tütar Marie. Kalmistule viis sõiduteelt allee. Selle äärde istutati ka enelaid, mis on hiljem hävinenud.

## Kalmistule maetud
Kalmistule on maetud kokku neli lahkunut.
*1874 – Marie von Keyserling (1856–1874)
*1885 – Zenaida von Keyserling (1821–1885)
*1891 – Alexander von Keyserling (1815–1891)
*1895 – Leo von Keyserling (1849–1891)

## Viited

## Kirjandus
*Taavi Pae. "Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused". Magistritöö Tartu Ülikooli Geograafia Instituudis. Tartu 2002
*Alo Särg. "Raikküla (*Rayküll*)". // Raplamaa mõisad ja mõisnikud. Argo. Tallinn 2007. Lk 164
*Ketlin Sirge. "Eesti mõisakalmistud". Magistritöö Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usuteaduse õppetoolis. Tartu 2013

## Välislingid
*
*Raikküla mõisa kalmistu Jaan Vali kogus. Muinsuskaitseameti fotokogu
*
*Raikküla mõis ja selle kalmistu Eesti mõisaportaalis
Namibiana

***Namibiana*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Namibiana* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Namibiana gracilior]]* (Boulenger, 1910)
* *[[Namibiana labialis]]* (Sternfeld, 1908)
* *[[Namibiana latifrons]]* (Sternfeld, 1908)
* *[[Namibiana occidentalis]]* (FitzSimons, 1962)
* *[[Namibiana rostrata]]* (Bocage, 1886).

## Levila

Need maod elavad Lõuna-Aafrikas.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne IUCN-is
* Sissekanne NCBI Taxonomy database-s
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Namibiana]] seisuga 14.08.2014.*
Rena (perekond)

***Rena*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Rena* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Rena affinis]]* (Boulenger, 1884)
* *[[Rena boettgeri]]* (Werner, 1899)
* *[[Rena bressoni]]* (Taylor, 1939)
* *[[Rena dissectus]]* (Cope, 1896)
* *[[Rena dulcis]]* Baird & Girard, 1853
* *[[Rena humilis]]* Baird & Girard, 1853
* *[[Rena maxima]]* (Loveridge, 1932)
* *[[Rena myopica]]* (Garman, 1884)
* *[[Rena unguirostris]]* (Boulenger, 1902).

## Levila

Need maod elavad Ameerikas.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne CoL-is
* Sissekanne IUCN-is
* Sissekanne NCBI Taxonomy database'is
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne uBios
* Sissekanne veebisaidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Rena (genre)]] seisuga 14.08.2014.*
Ikšķile kihelkond

**Ikšķile kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Uexküll*; hiljem *Ikšķile-Salaspilsi kihelkond* (*Kirchspiel Uexküll-Kircholm*)) oli haldusüksus Riia kubermangus, Riia asehaldurkonnas ja Liivimaa kubermangus Riia kreisis.

## Ikšķile kihelkonna mõisad
*Ikšķile kirikumõis
*Ikšķile mõis (*Uexküll*, Ikšķiles muiža)
* Berkava mõis (*Borkowitz*, Berkavas muiža)
**Pröbstingshof, Präbstingshof*, Sprēstiņu muiža
*Tīnūžu mõis (*Lindenberg*, Tīnūžu muiža)
*Turkalne mõis (*Turkaln*, Turkalnes muiža)


BM08170Am.jpg|Ikšķile kirikumõis. Johann Christoph Brotze
File:BM08086Am.jpg|Ikšķile kirikumõis ja Ikšķile mõis

## Vaata ka
*Ikšķile-Sala kihelkond, Riia kreisis
## Viited

## Välislingid
*
*
*
*
Trilepida

***Trilepida*** on ahassuumadulaste sugukonna maoperekond.

## Roomajate andmbeaasi klassifikatsioon

Perekonda *Trilepida* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Trilepida anthracina]]* (Bailey, 1946)
* *[[Trilepida brasiliensis]]* (Laurent, 1949)
* *[[Trilepida brevissima]]* (Shreve, 1964)
* *[[Trilepida dugandi]]* (Dunn, 1944)
* *[[Trilepida fuliginosa]]* (Passos, Caramaschi & Pinto, 2006)
* *[[Trilepida guayaquilensis]]* (Orejas-Miranda & Peters, 1970)
* *[[Trilepida joshuai]]* (Dunn, 1944)
* *[[Trilepida koppesi]]* (Amaral, 1955)
* *[[Trilepida macrolepis]]* (Peters, 1857)
* *[[Trilepida nicefori]]* (Dunn, 1946)
* *[[Trilepida pastusa]]* Salazar-Valenzuela, Martins, Amador-Oyola & Torres-Carvajal, 2015
* *[[Trilepida salgueiroi]]* (Amaral, 1955).

## Levila

Need maod elavad Lõuna-Ameerika põhjaosas ja Panamas.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne saidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Trilepida]] seisuga 14.08.2014.*
Ivatsevitšõ

**Ivatsevitšõ** (valgevene omaladina variant **Ivacevičy**) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Ivacevičy rajooni halduskeskus. Leedu keeles *Ivacevičai* või *Ivacevičiai*, poola keeles *Iwacewicze*. Ivacevičy asub Hryŭda jõe kaldal, linna läbib raudteeliin Baranavičy–Brest.

Kohaliku legendi järgi pärineb linna nimi mehelt, kelle nimi oli Ivan Cevič (*Іван Цэвіч*). Ta olevat päästnud jahil tähtsa isanda elu ja saanud tasuks endale piirkonna, kuhu hiljem kerkis linn.

Linna piirides on neli keskkooli, muusikakool ja laste spordikool. Ivacevičys on ka kultuurimaja, kino ja kaks raamatukogu. Antakse välja ajalehte Газэта для Вас ja rajoonilehte Івацэвіцкі весьнік. 

Ivacevičys on toiduainetetööstus, seal töödeldakse puitu ja valmistatakse ehitusmaterjale. Linnas on ka kergetööstuse ja masinaehituse ettevõtteid. Tegutseb ilmajaam.

Vaatamisväärsusteks on Struve kaare triangulatsioonipunkt ja Jundziłłide loss.

## Ajalugu

Ivacevičyt mainitakse esimest korda aastal 1508. Algselt kuulus asula Iliniczitele, seejärel Viktarynitele ja Bahumatkadele. Asula kuulus Navahradaki vojevoodkonda ja Słonimi maakonda. Aastast 1613 oli Ivacevičy alev.

Aastal 1631 sai asula omanikuks Stefan Kędzierzawski, aga aastast 1654 Jundziłłid. Nemad rajasid asulasse ka lossi ja katoliku kiriku. Aastast 1764 läks asula Sapljuckade valdusse.

Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Ivacevičy hakkas kuuluma algul Słonimi, seejärel Leedu ja viimaks Hrodna kubermangu. Aastal 1848 avati postijaam. Asula hakkas arenema peale raudtee ehitamist aastal 1871. XIX sajandi teisel poolel läks alev taas Jundziłłide valdusse.

Aastast 1921 oli Ivacevičy Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Teise maailmasõja ajal kaotas asula üle tuhande elaniku, neist suurem osa olid juudid. Linnaõigused sai asula aastal 1966.

## Pildid


Pilt:Ivacevichi.JPG|Ivacevičy
Pilt:Ivacevičy. Івацэвічы (2011).jpg|Jundziłłide loss
Pilt:Ivatsevichi at night.jpg|Öine linn


## Tuntud elanikke
* Vinsent – Valgevene muusik
* Roman Dzieślewski – Poola insener
* Olga Plotnikova – Valgevene laulja

## Viited

## Välislingid

* Linn Valgevene fotoentsüklopeedias
* Linn YouTube'is
* Ivacevičy
* Ivacevičy
Taara (suurtükipaat)

**Taara** oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni suurtükipaat.

## Laeva andmed
* Ehitaja: Soome Warkhausi tehas
* Veeväljasurve: 160 t 
* Pikkus: 37 m 
* Laius: 6 m 
* Süvis: 1,5 m 
* Relvastus: 3 75 mm kahurit
* Jõuallikas: 2 aurumasinat koguvõimsusega 250 hj 
* Kiirus: 10 sõlme 
* Meeskond: 32 meest, sealhulgas 3 ohvitseri
Liotyphlops

***Liotyphlops*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Liotyphlops* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Liotyphlops albirostris]]* (Peters, 1857)
* *[[Liotyphlops anops]]* (Cope, 1899)
* *[[Liotyphlops argaleus]]* Dixon & Kofron, 1984
* *[[Liotyphlops beui]]* (Amaral, 1924)
* *[[Liotyphlops caissara]]* Centeno, Sawaya & Germano, 2010
* *[[Liotyphlops haadi]]* Silva Haad, Franco & Maldonado, 2008
* *[[Liotyphlops schubarti]]* Vanzolini, 1948
* *[[Liotyphlops ternetzii]]* (Boulenger, 1896)
* *[[Liotyphlops trefauti]]* Freire, Caramaschi & Suzart Argolo, 2007
* *[[Liotyphlops wilderi]]* (Garman, 1883).

### Sünonüüm

*Liotyphlops* (Peters, 1881) on *Rhinotyphlops*i (Peters 1857) sünonüüm.

## Levila

Need maod elavad Ameerikas Costa Ricas ja Argentinas.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne ADW-s
* Sissekanne CoL-is
* Sissekanne ITIS-es
* Sissekanne IUCN-is
* Sissekanne NCBI Taxonomys
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne saidil Wikispecies
Vanemuine (suurtükipaat)

**Vanemuine** oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni lipulaev suurtükipaat. Kandis veel nimesid *Issa*, *Imperator*, *President*.

Ehitatud 1914. Uputati 1941 ja uuesti 1944. Pärast sõda tõsteti üles ja viidi Tartusse taastamise ootele, kuid lammutati 1953.

## Laeva andmed
* Ehitaja: A. Ahlström Oy, Varkaus, Soome Suurvürstiriik 
* Veeväljasurve: 175 t 
* Pikkus: 36,1 m 
* Laius: 6,6 m 
* Süvis: 1,9 m 
* Relvastus: 2 × 75 mm kahurit ja 2 kuulipildujat
* Jõuallikas: 2 × aurumasinat koguvõimsusega 300 hj 
* Kiirus: 9 sõlme 
* Meeskond: 30 meest, sealhulgas 4 ohvitseri
Typhlophis

***Typhlophis*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Typhlophis* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik:
* *[[Typhlophis squamosus]]* (Schlegel, 1839).

## Levila

Need maod elavad Brasiilias, Prantsuse Guajaanas, Trinidadi saarel ja Venezuelas.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne ADW-s
* Sissekanne CoL-is
* Sissekanne ITIS-es
* Sissekanne NCBI Taxonomy database'is
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne veebisaidil Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Typhlophis squamosus]] seisuga 14.08.2014.*
Ilmatar (suurtükipaat)

**Ilmatar** oli Eesti merejõudude Peipsi Laevastiku Divisjoni suurtükipaat.

## Laeva andmed
* Ehitaja: Ehitati 1857 Narva jõel
* Veeväljasurve: 230 t 
* Pikkus: 36,8 m 
* Laius: 6,5 m 
* Süvis: 1,65 m 
* Relvastus: 2x 75 mm kahurit
* Jõuallikas: aurumasin 200 hj 
* Kiirus: 9 sõlme 
* Meeskond: 25 meest, sealhulgas 3 ohvitseri
Biķernieki kihelkond

**Biķernieki kihelkond** (saksa keeles *Kirchspiel Bickern*, läti keeles *Biķernieku draudzes novads*) oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis. See asus Riia linnasarases  Daugava jõe paremal kaldal.

## Biķernieki kihelkonna mõisad
*Dreiliņi (*Dreylingsbusch*, ka *Dreilingshof*) Riia linnamõis


BM09048Am.jpg|Vaade Biķernieki kirikule
Biķernieku draudzes novads 1791.jpg|Kihelkond "Liivimaa atlases" (1791)


## Kirjandus
*Hupel, August Wilhelm. *Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland*. Dritter und letzter Band. Riga: zu finden bey Johann Friedrich Hartknoch, 1782. Lk 42-51 http://books.google.ee/books?id=86lKAAAAcAAJ&printsec=titlepage&hl=en#PPA42,M1.
*Richter, Adolf. *Baltische Verkehrs- und Adressbücher*. Bd I. Livland. Riga, 1909.
Pseudokuppel

**Pseudokuppel** on vormilt kuplit meenutav ruumi kattev ümar tarind, mis koosneb üksteise peale laotud ahenevatest kiviringidest.

## Viited
Helminthophis

***Helminthophis*** on maoperekond.

## Klassifikatsioon

Perekonda *Helminthophis* klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid:
* *[[Helminthophis flavoterminatus]]* (Peters, 1857)
* *[[Helminthophis frontalis]]* (Peters, 1860)
* *[[Helminthophis praeocularis]]* Amaral, 1924.

## Levila

Need maod elavad Costa Ricas, Panamas, Colombias ja Venezuelas.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne ADW-s
* Sissekanne CoL-is
* Sissekanne ITIS-es
* Sissekanne IUCN-is
* Sissekanne roomajate andmebaasis
* Sissekanne andmebaasis Wikispecies

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Helminthophis]] seisuga 14.08.2014.*
Urotrakti infektsioon

**Urotrakti infektsioon** ehk **kuseteede infektsioon**  (rahvusvaheline lühend **UTI**) on nakkus mõnes organismi urinaarsüsteemi osas. Mõned tuntumad neist on näiteks alumisi kuseteid haarav tsüstiit ja ülemises trakti osas paiknev püelonefriit, neeru ja tema karikate infektsioon. 

Alumiste kuseteedede nakatumise korral on sümptomid valulik, sage ja tugeva eelneva pakitsusega urineerimine, kuid kõrgemal paikneva haiguse korral on lisaks neile palavik ja valu küljel. Vanematel ja väga noortel inimestel võivad sümptomid olla ebamäärased ja mittespetsiifilised. Peamine põhjustaja on *[[Escherichia coli]]* ning harva mõni teine bakter, viirus või seen.

## Vaata ka
*Kateetriga seotud urotrakti infektsioon
*Urotrakti infektsioonid imiku- ja lapseeas