open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sarnassõna

**Sarnassõnad** ehk **paronüümid** on kõlalt sarnased, sageli morfeemkoosseisu poolest osaliselt kattuvad sõnad, mis keeletarvitajal võivad segi minna.

Paronüümid on näiteks *metroloogia* ja *meteoroloogia*, *ortoeepia* ja *ortopeedia*, *käsitlema*, *käsitama* ja *käsitsema*.

Paronüümid (sarnassõnad) sarnanevad kõlalt ja on tihti samast tüvest tuletatud (nt *maandama*, *maanduma*, *maabuma*), kuid on eritähenduslikud. Hääldusliku sarnasuse tõttu võidakse aeg-ajalt neid vorme omavahel segamini ajada. Korrektne keelekasutus ametlikes tekstides on aga oluline, sest taolise teksti sisu peab alati olema üheselt mõistetav. 

Veel näiteid:
*arveldus, arvukus, arvustus, arvutus*; *edastama, edestama, edendama*; *esildis, esildus, esindus, esitlus, esitus*; *juhendama, juhtima, juhatama*; *käsitama, käsitlema, käsitsema*; *märge, märgend, märgis, märk, märkus*. 

Kõige spetsiifilisemad ja seetõttu tülikaimad on lisaks kõlale ka tähenduslikult väga lähedased paronüümid, mille vahel on kõige raskem vahet teha, näiteks sõnad *esitlus ja esitus*. 

EKI Keelenõu järgi on Keelenõuandest küsituimate paronüümide esikolmik *järele* ja *järgi*, *õieti* ja *õigesti*, *enamus* ja *enamik*.

*JÄRGI* tähendab ’põhjal, alusel’: koolis käib õppetöö tunniplaani järgi, toimisin tema õpetuse järgi. *JÄRELE* kasutatakse tähenduses ’üle, alles, kannule’: seisin järjekorras teiste järele, küsi järele, võileivad jäid järele, igatsen su järele.

*ÕIETI* tähendab ’õigupoolest, tõtt-öelda, tegelikult’: me pole õieti tuttavadki, ma pole täna õieti midagi söönud, läksin sinna õieti ainult tema pärast. *ÕIGESTI* tähendab ’nii nagu on õige, õigel moel’, vastand on valesti: õpilane vastas õigesti, kell käib õigesti.

*ENAMUS* tähendab ’arvuline ülekaal’, vastand on vähemus: naised on õpetajate hulgas enamuses, parlamendi enamus pooldab seda presidendikandidaati. *ENAMIK* tähendab ’suurem osa’: enamik talusid osteti välja, rong peatub enamikus jaamades, enamikul töötajaist on pühapäev puhkepäev. 

## Vaata ka
*Sõnamäng ehk paronomaasia

## Viited

## Kirjandus
* Erelt, T. Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2006. Tallinn 2007.
* Erelt, T. Terminiõpetus. 2007.
* Plado, H; Mandra, K. Väike paronüümisõnastik. 2008.
* Vettik, A. Mõnda paronüümidest. 2013.

## Välislingid
* Paronüümid ehk sarnassõnad. (2019). TaskuTark
Riley Crawford

**Riley Crawford** (1848–1864) oli teadaolevalt noorim sissisõdalane võsahulgusteks (Bushwhackers) hüütud lõuna sisside seas Missouri osariigis Ameerika Ühendriikide kodusõjas. Ema tõi 14-aastase Riley käekõrval lõuna sisside sekka pärast seda, kui põhjaosariiklased Riley isa hukkasid. Ta langes Cooperi maakonnas Missouri osariigis.

Riley Crawfordi esivanemad olid pärit Šotimaalt. 13. augustil 1863 kukkus või kukutati Kansas Citys kokku vanglaks kohandatud alkoholipood. Põhjaosariiklased hoidsid selles seitsetteist lõuna sissidega seotud naist ja tüdrukut, lootes kahandada sisside võitlusvaimu. Hukkunute seas olid ka Riley Crawfordi õed Susan (Crawford) Vandewer ja Armenia (Crawford) Selvey.

Naisvangide hukk sai kaheksa päeva pärast toimunud Lawrence'i veretöö ajendiks.

## Allikad
* The Trans-Mississippi News Vol 3 No 1, Fall 1997
* http://members.tripod.com/~Penningtons/scv1.htm
* http://web.archive.org/20050213095943/www.geocities.com/davidsclow/crawford.html
Waidhofen an der Thaya

**Waidhofen an der Thaya** on linn *(Stadtgemeinde)* Austrias Alam-Austria liidumaal, samanimelise ringkonna keskus, mis asub Saksa Thaya jõe ääres. See on Austria ringkonnakeskustest põhjapoolseim.

Linn jaguneb 13 katastraalvallaks:

* Altwaidhofen
* Götzles
* Hollenbach
* Kleineberharts
* Matzles
* Puch
* Pyhra
* Schlagles
* Ulrichschlag
* Vestenötting
* Waidhofen an der Thaya
* Altwaidhofen Grosser Wald
* Seyfrieds Wald

## Sõpruslinnad

* Heubach, Saksamaa, aastast 1982
* Telč, Tšehhi, aastast 1992

## Inimesi

* Birgit Zotz, kirjanik ja antropoloog
* Alexander Wurz, vormel 1 võidusõitja
* Daniel Sikorski, jalgpallur

## Viited

## Välislingid

* Waidhofen an der Thaya koduleht
Lubbert von Varssem

**Lubbert von Varssem** (ka *Lübbert von Forssem*; surnud 1471) oli Liivi ordu maamarssal.

Lubberti vanemaid pole teada, kuid ta kuulus Varssemi suguvõsa Kaldenhofi liini ja pärines seega Marki krahvkonnast Hammi linna lähedalt Kaldenhofist. Tema suguvõsa kuulus krahvkonna keskaadli hulka. Veel üks tema sugulane, Frank von Varssem, oli 15. sajandi esimesel poolel olnud Miitavi komtuur.

Varssemit on 1451. aastal mainitud orduvennana Viljandis, 1453 oli ta samas kumpan. 1456. aastal sai temast viimane Võnnu foogt, viis aastat hiljem oli ta Aizkraukle komtuur. 1462. aastal sai temast Kuldīga komtuur ning ta jõudis sellega ordu juhtkonda, ordumeistri lähemasse nõukokku ehk siseringi. Ta oli üks olulisemaid ordusisese reformi toetajaid ning kui uuendusmeelsest Johann Wolthus von Hersest sai ordumeister, sai tema maamarssaliks. Käsknike enamik oli aga ordureformi vastu ja Herse plaanid kukkusid peagi läbi; ta tagandati, vangistati ja lõpuks tapeti. Varssem seda siiski ei näinud, sest ta suri enne Herse kukutamist, kas juuni lõpus või juuli alguses 1471.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 894 (lk 664).
Liivimaa ordu majandusülem

**Liivimaa ordu majandusülem** (saksa keeles *Schaffer* või *Schäffer*) oli ordu kõrgeim majandusametnik, kes resideeris algselt Riias ja hiljem Võnnus.

Majandusülem vastutas ordu varustamise, kommunikatsioonide toimimise ja kaubanduse, sisuliselt kogu majandustegevuse toimimise eest. Ehkki ta ametlikus orduhierarhias eriti kõrget positsiooni ei omanud, oli see ametikoht majanduslikult väga tähtis ning alates 15. sajandi lõpust said majandusülematest tihti ordumeistrid, maamarssalid või olulised käsknikud.

Esimene majandusülem on teada enne aastat 1438, viimane kaotas aga ameti ordu likvideerimisega 1562. aastal.

## Majandusülemad
### Riias
*enne 1438 Heinrich Sprenge
*1442 Johann von Bevessen
*1462 Wilhelm von Böckenförde genannt Schüngel
*1463 Heidenreich von Walgarden
*1481 Wolter von Plettenberg
*1484 Wilhelm von Galen – võis olla *Schäffer* ka Võnnus

### Võnnus
*1514–1524 Loeff von Loe
*1535 Rutger Lüdinghausen-Wulff
*1538 Jasper von Munster
*1544 Mathias von der Recke
*1548–1551 Goddert Torck
*1551/1552–1554 Gotthard Kettler
*1554–1556 Lubbert von Hambroich
*1556–1562 Bernd von Hövel
Gerhard von Issum

**Gerhard von Issum** (ka *Yssem*) oli Liivi ordu liige ja Dünamünde komtuur aastal 1478.

Gerhardi isa oli tõenäoliselt Wilhelm von Issum zu Hohenlaer. Ta pärines Geldernist Issumi asulast. Tema perel oli lääne nii Geldernis kui ka Vestfaalis.

1456–1463 oli Issum oma suguvõsa Gelderni lääni valdaja, kuid seejärel astus ta Liivi ordusse. 1468. aastal sai temast Aluliina komtuur, 1470. aastast oli ta samas ametis Aizkraukles. Dünamündes oli ta komtuur 1478. aastal. Seejärel teated temast lõppevad.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 459 (lk 360–361).
Asago

**Asago** on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Asub sisemaal mägisel alal.

Linn moodustati 2005. aastal Ikuno, Santō ja Wadayama linnade liitmise teel.

Asagos asuvad Takeda kindluse varemaed ja Ikuno hõbedakaevandus, mis oli 15. sajandist alates Jaapani tähtsaim hõbedakaevandus. Kaevandamine lõpetati 1973. aastal.

Asagos asuvad Wadayama raudteejaam, Takeda raudteejaam, Yanase raudteejaam, Ikuno raudteejaam, Nii raudteejaam ja Aokura raudteejaam.

Akashiga ühendab linna maantee 427.

## Viited

## Välislingid

*Asago koduleht
Dagmar Normet

**Dagmar Normet** (kuni 10.06.1940 **Dagmar-Sarlia Rubinstein**; aastatel 1940–1945 **Dagmar Randa**; 13. veebruar 1921 Tallinn – 16. oktoober 2008) oli eesti kirjanik ja tõlkija.

## Elukäik
Ta õppis Tallinna 23. Algkoolis, Saksa Tütarlastegümnaasiumis ning Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledžis. Ta alustas 1940. aastal õpinguid Tartu Ülikooli Kehalise Kasvatuse Instituudis, kuid alanud Nõukogude–Saksa sõja tõttu jäid õpingud pooleli. Herbert Niileri soovitusel evakueerus ta NSV Liidu tagalasse. Venemaal viibides õppis Uljanovski Pedagoogilises Instituudis vene keelt ja kirjandust, hiljem Moskvas Kehakultuuri Keskinstituudis. 1945. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehalise kasvatuse õpetajana. 

Dagmar Normet töötas muu hulgas võimlemise, rahvatantsu ja kehalise kasvatuse õpetajana. Alates 1956. aastast oli vabakutseline kirjanik. 

## Looming
Ta on kirjutanud hulga lastenäidendeid, kuuldemänge, operetilibretosid ja telelavastuste tekste. Tema teoseid on tõlgitud mitmesse keelde.

### Raamatud
* "Maalesõit" (1948)
* "Me ehitame maja" (1957)
* "Vöödiline hobune" (näidend; Draamateatris 1968)
* "Lo Tui" (monograafia; 1973)
* "Delfiinia" (1975)
* "Suur saladus" (kuuldemäng; 1977)
* "Une-Mati, Päris-Mati ja Tups" (1979)
* "Kümme ust" (1985)
* "Une-Mati Rannakülas" (1986)
* "Ernst Idla – võlur Tallinnast" (koostaja; 1991)
* "Naeratuste vikerkaar" (1992)
* "Lõvi ja lohe" (1993)
* "Avanevad uksed" (2001)
* "... ainult võti taskus" (2004)

### Filmistsenaariumid
* "Vallatud kurvid" ja "Ohtlikud kurvid" (koos Sándor Sterniga).

### Tõlkeid
* Mira Lobe "Vanaema õunapuu otsas" (1973)
* Mira Lobe "Hiir kipub välja" (1984)
* Christine Nöstlinger "Vahetuslaps" (1990)

## Tunnustus
* 2007 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema lell oli kuulus Moskva kunstikoguja Jakov Rubinstein.

Aastatel 1945–1960 oli Dagmar Normet abielus helilooja Leo Normetiga. Neil sündis 1946 poeg Ingo Normet ja 1953 tütar Haldi Normet. 

## Viited

## Välislingid

*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*
*Eesti Kirjanike Liidu järelehüüe, Postimees 17. oktoober 2008
The Cat and the Canary (film 1927)

**"The Cat and the Canary"** on 1927. aasta USA tummõudusfilm.

## Süžee

## Peaosatäitjad
*Laura La Plante
*Forrest Stanley
*Creighton Hale
The Cat and the Canary

**"The Cat and the Canary"** on John Willardi näidend aastast 1922.

Näidend räägib vana ja rikka ekstsentriku Cyrus Westi surmast ja pärandusest. West tundis, et ta sugulased jälgisid tema varandust, nagu nad oleksid kassid ja tema kanaarilind. Ta määras, et tema testamenti tuleb lugeda alles kakskümmend aastat pärast tema surma. Aja kätte jõudes kogunevadki sugulased tema vanasse majja, mis on nüüd tühi ja hirmutav. Westi testament ütleb, et kogu varanduse pärija on tema kaugeim Westi nime kandev sugulane, kes peab olema selge mõistusega ja seaduse ees teovõimeline. Ülejäänud õhtu selles majas muudab küsitavaks, kas noor habras naine Annabelle West, kes paistab olevat pärija, on ikka piisavalt mõistuse juures.

Selle põhjal on tehtud vähemalt neli filmi (1927., 1930., 1939. ja 1979. aastal).
The Cat and the Canary (täpsustus)

***"[[The Cat and the Canary]]"** on John Willardi näidend 1922. aastast. 
***"[[The Cat and the Canary (film 1927)|The Cat and the Canary]]"** on 1927. aasta tummfilm.
***"[[The Cat and the Canary (film 1939)|The Cat and the Canary]]"** on 1939. aasta film.
***"[[The Cat and the Canary (film 1979)|The Cat and the Canary]]"** on 1979. aasta film.
Euroopa börside loend

Siin on loetletud Euroopa väärtpaberibörsid. Esitatud on börsi nimed, asukohad, asutamise aasta, kui palju on noteeritud aktsiaid ja kodulehe link.

## Vaata ka
* Euroopa
* Euroopa Keskpank
* Euroopa Liit
* Börside loend

## Märkused
Charles Leroux

**Charles Leroux** (sünninimi **Joseph Johnson**, 31. oktoober 1856 Waterbury, Connecticuti osariik USA – vkj 12/24. september 1889 Tallinna laht) oli USA aeronaut ja langevarjur.

Charles Leroux sooritas USA-s ja Euroopas hüppeid õhupallilt enda konstrueeritud langevarjuga. Pärast ebaõnnestunud õhupalli lennukatseid Tartus (6/18. ja 8/20. septembril) ja Tallinnas (10/22. septembril) tõusis Leroux Tallinnas (12/24. septembril) õhupalliga Harjumäelt lendu, kuid kandus tugeva tuulega Tallinna lahe kohale, kus ta langevarjuga alla hüppas. Avanenud, kuid pendeldava langevarjuga laskus aeronaut Maarjamäe juures vette ja uppus. Väidetavalt oli see tema 239. hüpe.

Leroux maeti Kopli kalmistule.
12. septembril 1989 avati Tallinnas Pirita teel Charles Leroux'le pühendatud monument – skulptuur "Julgetele ja teotahtelistele inimestele". Monumendi autor on Mati Karmin.

Korduvalt on väidetud, et Leroux oli USA presidendi Abraham Lincolni (1809–65) õepoeg, kuid Lincolni ainuke õde Sarah Lincoln Grigsby suri juba 1828. aastal ja tema ainuke vend Thomas Lincoln Jr. kolme päeva vanusena 1812. aastal.

## Viite

## Kirjandus
*Isidor Goldman, Ants Künnapuu. Charles Leroux' viimne hüpe. Tallinn, 1989.
* Õhusõitja Leroux, Postimees, nr 70, 24. juuni 1889, lk 3.

## Välislingid
Sireenid (mütoloogia)

**Sireenid** (kreeka keeles ainsuses: *Σειρήν*, **'; kreeka keeles mitmuses: Σειρῆνες **') on kreeka mütoloogias kolm algselt linnu keha ja naise peaga (hilisemal ajal on lind-naised muutunud kauniteks võrgutajateks-ahvatlejateks) imeilusat ohtlikku kurja deemonit, kes võlusid ja hukutasid oma peibutava lauluga mööda seilavaid meremehi, kes unustasid laevajuhtimise ja sõitsid karidele.  
Sireenide elupaigaks oli kaljude ja karide poolt ümbritsetud Sirenum scopuli saared, müüdi teistes ja hilisemates versioonides on nende elupaigaks nimetatud Anthemoessa (või Anthemusa) või Capo Peloro või Sirenuse saari (Paestumi lähedal) ja Capri saart.

Tuntud on motiiv Odysseuse ja tema meeskonna kohtumisest sireenidega Homerose "Odüsseias", kus Odüsseus käsib oma meestel kõrvad vahaga täita ja ennast masti külge siduda, et kuulda sireenide võluvat laulu, päästes niimoodi ennast ja laeva hukkumisest. Samuti lämmatas Orpheuse lüüramäng saatuslikud ahvatlevad hääled.
Thetis

**Thetis** on kreeka mütoloogias kõige tähtsam nereiid ehk merenümf, Nereuse ja Dorise tütar ning Achilleuse surematu ema. Kuna Prometheus hoiatas, et Thetise poeg saab oma isast vägevamaks, loobusid Zeus ja Poseidon Olümposel kõrgelt hinnatud Thetise endale võitmisest, selle asemel seadsid jumalad asjad nii, et Thetis abiellus Phthia sureliku kuninga Peleusega. Neil sündis 7 poega, kellest kõige tuntum ongi Achilleus.
Heinrich Johann von Drenteln

**Heinrich Johann von Drenteln**, ka **Henric Johan von Drenteln** (umbes 1659 – 23. juuli 1704 Narva lahingus) oli baltisaksa päritolu Rootsi sõjaväelane ja mõisaomanik.

## Elulugu
Põlvnes vanast rae- ja kaupmehesuguvõsast. Ta sündis Öötla mõisniku ja Eestimaa aadlilipkonna leitnandi Hans von Drentelni pojana; tema ema oli Narva tollirentniku Daniel Simonsson Falcki tütar. Ta astus Rootsi sõjaväeteenistusse ja 1678. aastal teenis tragunina ooberst Anders Löschern von Hertzfeldi rügemendis. 1679. aastal oli ta samas väeosas allohvitser. Skåne sõja ajal võttis osa sõjakäigust Preisimaale. 1683. aastal teenis leitnandina ooberst Rembert von Funckeni Narva garnisonirügemendis, 1689. aastal oli ta rügemendi kortermeister. 1691. aastal tõstis Rootsi kuningas ta aadliseisusse; tema järeltulijad introdutseeriti 1726. aastal Rootsi rüütelkonda. Hiljem teenis kapteni auastmes kindralmajor Henning Rudolf Horni Narva rügemendis ja seejärel majorina Narva kodanikeväes. Langes 1704. aastal Narva piiramise ajal.

## Mõisavaldused
Talle kuulus osa Auvere mõisast, mille ta müüs 1687. aastal. 

## Perekond
Heinrich Johann von Drenteln oli abielus Lovisa Charlotte von Patkuliga (suri 1728), kes oli Patkulite Patküla harust põlvnenud kapten Johann von Patkuli ja Anna Sophia von Knorringi tütar. Abielust sündisid:
*Franz Heinrich von Drenteln (1687–1735), Rootsi ja hiljem Venemaa sõjaväelane, major
*Johanna Charlotte von Drenteln (1693–1754), abiellus Tobolskis Karl Gustav von Patkuliga
*Henriette Sophia von Drenteln (1695–1753), abiellus Tobolskis Karl von Rothkirchiga

Tema pere küüditati Tobolskisse, kus nad olid 1721. aastani.

## Vaata ka
*Drenteln
## Viited

## Kirjandus
*Stiernman, Anders Anton von, Kröningssvärd, Carl Gustaf. *Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel*. Trükitud Rootsi kuninglikus trükikojas, 1755 http://books.google.ee/books?id=9bIDAAAAYAAJ&printsec=titlepage&hl=en#PRA1-PA1389,M1.

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Lauri Almann

**Lauri Almann** (sündinud 12. oktoobril 1975 Tartus) on Eesti jurist ja riigiametnik.

Ta on lõpetanud 1998. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ning Georgetowni Ülikooli rahvusvahelise õiguse magistrina 2004. aastal kiitusega. Georgetownis oli ta Fulbrighti stipendiaat.

Aastatel 1995–1998 töötas Almann välisministeeriumis Konsulaarosakonna õigusbüroo atašeena (töötas Eesti Vabariigi Peakonsulaadis Peterburis ja Eesti Vabariigi Suursaatkonnas Kiievis), seejärel 1999. aastani Eesti Vabariigi Suursaatkonnas Belgias poliitika- ja konsulaarametnikuna (III sekretär). 

Seejärel asus ta tööle kaitseministeeriumi nõunikuna. 2004. aastal nimetati ta kaitseministeeriumi kantsleriks. Karjäär kaitseministeeriumis oli seotud nn Iisraeli relvatehingus liigselt makstud summade eduka tagasinõudmisega.

2008. aasta alguses käis Lauri Almanni nimi läbi võimaliku õiguskantslerikandidaadina. 

Oktoobris 2008 esitas Almann minister Jaak Aaviksoole lahkumisavalduse, mille järgi tema viimaseks kaitseministeeriumi tööpäevaks jääks 14. november 2008.

Lauri Almann on kaasautoritega välja andnud rahvusvahelise eraõiguse loengute kogumiku, mis on ilmunud mitmes trükis.

## Tunnustus
* 2004 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Ta on Arno Almanni poeg. 

## Viited
 

## Välislingid
*Elulugu Kaitseministeeriumi saidil
*Krister Kivi. Kadunud raha tagasitulek, Eesti Ekspress, 18. september 2003
*Argo Ideon. Tüli Aaviksooga tõukas Almanni minekule, 10. oktoober 2008
*Kadri Simson. Kas Lauri Almann tehti Simmi karjääri eest vastutavaks?, Kesknädal, 15. oktoober 2008 
* Holger Roonemaa. Almann: kaitseväe heidutusvõime kasvab mitu korda, EPL, 1. november 2008
* Kaitseministeeriumi kantsler jagas lahkumispäeval heldelt raha, Postimees, 19. november 2008
*Vahur Koorits. Lauri Almann sai lahkudes ministrilt üle 300 000 krooni, Postimees, 20. november 2008
*Vahur Koorits. Lauri Almann sai lahkudes ministrilt üle 300 000 krooni, Postimees, 20. november 2008
*Ekskantsler pööritab militaarmiljoneid
Boléro

**"Boléro"** on prantsuse helilooja Maurice Raveli orkestriteos, mille esiettekanne toimus 1928. aastal. Teose pealkiri oli algselt "Fandango", kuid muudeti hiljem "Boléroks".

Teos on üheosaline, algselt komponeeritud balletina. 

## Orkestratsioon
"Boléro" on kirjutatud võrdlemisi suurele orkestrikoosseisule: 2 flööti, pikoloflööt, 2 oboed (teist dubleerib *[[oboe d'amore]]*), inglissarv, Es-klarnet, 2 B-klarnetit, bassklarnet, 2 fagotti, kontrafagott, 4 metsasarve, pikolotrompet *in D*, 3 trompetit, 3 trombooni, tuuba, 2 saksofoni (üks neist sopransaksofon), timpan, 2 väikest trummi, taldrikud, tamtamm, tšelesta, harf ja keelpillirühm (viiulid, vioolad, tšellod ja kontrabassid).

## Struktuur
Kogu teos on üles ehitatud muutumatule *[[ostinato]]*-rütmile, mis kõlab terve teose vältel ja mida mängib üks või mitu väikest trummi:

Rütmi peal korratakse meloodiat, mis koosneb kahest 18-taktilisest hispaania rahvaviisist. Teose huvitavus püsib tänu staatilise rütmitausta ja justkui vabadusse pürgiva meloodia kontrastist tekkivale pingele, erinevate tämbrite varieerimisele ja pidevalt kasvavale *[[crescendo]]*'le. Meloodiat esitavad teose vältel ükshaaval erinevad puhkpillid. Teose keskpaigas hakkavad teised pillid teemat esitavat puhkpilli erinevates helistikes dubleerima. Esimest korda juhtub see, kui metsasarv mängib teemat C-duuris ja tšelesta dubleerib seda 2 ja 3 oktavit kõrgemal ning kaks pikoloflööti vastavalt G- ja E-duuris.

Meloodia saade muutub teose vältel tihedamaks ja valjemaks, kuni lõpuks mängib kogu orkester. Veidi enne lõppu toimub modulatsioon E-duuri, kuigi kaheksa takti pärast moduleeritakse tagasi C-duuri. Kuus takti enne lõppu tulevad esimest korda sisse suur trumm, taldrikud ja tamtamm. Teos lõpeb dissoneeriva Des-duur-akordi lahenemisega C-duuri.
La Trobe

**La Trobe** (ka *Latrobe*, saksa keeles de la Trobe) on Prantsusmaa päritolu aadlisuguvõsa.

Perekonnale kuulusid Liivimaa alal Paenasti (*Pajusby*) mõis ning Eestimaa alal Triigi (*Ottenkyll*) ja Kulina (*Kullina*) mõis.

## Suguvõsa liikmeid
* Benjamin La Trobe (1728–1786),
** Christian Ignatius La Trobe (1758–1836), inglise muusik kirjanik ja komponist (inglise wiki: Christian Ignatius Latrobe)
*** Charles Joseph La Trobe (1801–1875), esimene Victoria koloonia kuberner (inglise wiki: Charles La Trobe)
** Benjamin Henry Boneval La Trobe (1764–1820), kirjanik ja Washingtoni kapitooliumi arhitekt (inglise wiki: Benjamin Latrobe) https://daten.digitale-sammlungen.de/bsb00000559/images/index.html?seite=159
***John Hazlehurst Boneval Latrobe (1803–1891), advokaat ja kirjanik
****Ferdinand Claiborne Latrobe (1833–1911), Baltimore'i linnapea (inglise wiki: Ferdinand Claiborne Latrobe) 
***Benjamin Henry Latrobe (1806–1878), insener (inglise wiki: Benjamin Henry Latrobe, II) 
** John Frederik La Trobe (1769–1845), Venemaa sõjaväelane, muusik ja maalikunstnik, Võisiku mõisa valitseja, (prantsuse wiki: :fr:Johann Friedrich Bonneval Latrobe) http://isik2.tlulib.ee/index.php?id=22 http://www.latrobefamily.com/b3182.html#P3182 http://home.comcast.net/~latrobe1/b185.htm#P185
***Edward de La Trobe (1825–1879), Liivimaa maanõunik, Paenasti mõisnik
****John Edward de La Trobe (1858–1895), Triigi mõisnik

## Kirjandus
 

## Vaata ka
*La Trobe'i Ülikool 

## Välislingid
*http://www.latrobefamily.com
*Perekond Eestimaa rüütelkonna genealoogilises käsiraamatus 1930
*Perekond Liivimaa rüütelkonna genealoogilises käsiraamatus 1929
Karlheinz Stockhausen

**Karlheinz Stockhausen** (22. august 1928 – 5. detsember 2007) oli saksa avangardistlik helilooja.

Ta töötas Kölni raadios. Ta oli esimene helilooja, kes oma elektrooniliste eksperimentidega tõusis arvestatava tasemeni.

## Looming
Stockhauseni loomepärandisse kuulub 362 (kirjastatud) heliteost, millest üle 140 teose esindab elektroonilist või elektroakustilist muusikat. Tema teoseid on välja antud rohkem kui sajal albumil.

Tema tuntumaid teoseid on "Gesang der Jünglinge" ("Noorukite laul"; 1956), milles on miksitud kokku ühe poisi hääle mitmekordne salvestis ja elektrooniliste helide keerulised kombinatsioonid.

Tähelepanuväärne on ka tema 1970. aastal kahele klaverile ja elektroonikale kirjutatud suurteos "Mantra". Eestis on teost esitanud Kadri-Ann Sumera ja Age Juurikas.

### Ooperitsükkel "Licht"
Stockhauseni peateoseks kujunes enneolematult mahukas ooperitsükkel "Licht: Die sieben Tage der Woche" ("Valgus: seitse nädalapäeva"), milles ta väidetavalt püüdis heliliste eksperimentide ja kõikvõimaliku müra abil tabada maailma kõiki tahke ning suhestada neid inimeste vaimutegevuse, kõne, lõhnade ja värvidega.

Teos, mille komponeerimiseks kulus 25 aastat (1977–2003), koosneb seitsmest ooperist ehk igat nädalapäeva ja nendega seostatud ajaloolisi traditsioone käsitlevast osast. Näiteks esmaspäev väljendab sündi ja viljakust, teisipäev konflikti ja sõda, kolmapäev leppimist ja koostööd, neljapäev reisimist ja õppimist jne. Teose haaret iseloomustab muu hulgas tõik, et ainuüksi neljapäeva kujutamiseks läks vaja mitut vaatust, mis kokku kestavad neli tundi. Tsükli peategelased on peaingel Miikael, mässaja Lucifer ja naiselik Eeva, kes kõik ükshaaval domineerivad algul ühele päevale pühendatud tsükliosas ning saavad kokku kolmapäeva käsitlevas osas.

Esimesed valminud osad koguteosest "Licht" esietendusid Hollandi festivali raames Amsterdamis 26. juunil 1995. 

Kõik seitse osa kanti esimest korda ette Austrias Salzburgi ooperifestivalil (iga osa eraldi etendusena) 22. augustil 2003. 

Saksamaal esietendus see ooperitsükkel 17. juunil 2007 Braunschweigis toimunud muusikafestivalil.

## Viited
Biorütmid

**Biorütmid** ehk **bioloogilised rütmid** on organismide füsioloogiliste, emotsionaalsete, intellektuaalsete ja sotsiaalsete omaduste ja võimete korrapärane perioodiline korduvus mingis ajaühikus. Kuna biorütme pole võimalik kindlalt määratleda (biorütmide teooria), siis peetakse seda pseudoteaduseks.  Bioloogia haru, mis uurib organismide biorütme, nimetatakse kronobioloogiaks, ning erinevalt biorütmide teooriast, on see rangelt teaduslik. 

Füsioloogias ja ökoloogias räägitakse sageli tsirkarütmidest, mis on geofüüsikaliste rütmide (looded, aastaajad jt) ja nendega tihedas seoses olevate biorütmide kompleks. Siin eristatakse lähtuvalt ajakriteeriumist ööpäeva-, kuu- ja aastarütme.

Arvestades sõltuvust või sõltumatust vaadeldavast välistegurist või (-keskkonnast), eristatakse vastavalt eksogeenseid ja endogeenseid biorütme. Eksogeensed biorütmid on näiteks lindude ainevahetuskiiruse muutused ööpäeva jooksul. Endogeensed biorütmid on mitmed intratsellulaarsed protsessid, mida oluliselt ei mõjuta välistegurid või (-keskkond).

Laias laastus eristatakse nelja biorütmide liiki: füüsiline biorütm, intellektuaalne biorütm, emotsionaalne biorütm ja sotsiaalne biorütm.

## Kirjandust
*Raidna, I. 2001. *Biorütmid*. Tallinna Raamatutrükikoda. 167 lk
*Pärna, N. 1978. *Rütm, elu, looming* . Loomingu Raamatukogu. 94 lk

## Välislingid
*Oma biorütmide arvutamine (inglise keeles)
Andres Lutsar

**Andres Lutsar** (9. märts 1937 Erastvere vald, Võrumaa – 30. september 2007 Tallinn) oli Eesti judotreener, sportlane ja Eesti judoliikumise rajaja.

Andres Lutsar lõpetas 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Pärast seda töötas treenerina. 1972. aastal asutas Lutsar judoklubi Aita (praegune Aitado), hiljem oli selle president. Ta ise tuli 10 korral Eesti meistriks sambos ja kahel korral akrobaatilistes hüpetes.

Lutsar tegi 1969. aastal sambovõtete juhendajana kaasa filmi "Viimne reliikvia" võtetel ning kaskadöörina filmides "Viimne reliikvia" ja "Tulivesi". Lavastas Salme Kultuurikeskuse teatris näidendi "Meisterdetektiiv Kalle Blomkvist".

Andres Lutsar kirjutas judo- ja enesekaitseteemalisi raamatuid (sh "Judo meile" ja "Väike judoõpik") ja artikleid ajakirjandusväljaannetele.

Judoliikumise rajaja Jigorō Kanō eeskuju vääriliselt oli ka Andres Lutsar mitmekülgselt andekas. Ta tegeles peale judopedagoogi ülesannete ka filosoofiaga ning rääkis lisaks emakeelele vene, soome ja inglise keelt. Karismaatilise ja humoorika õhtujuhina juhtis Lutsar nii pulmi kui ka peoõhtuid.  

Andres Lutsar suri 30. septembril 2007 Tallinnas ning ta maeti 6. oktoobril 2007 Metsakalmistule. 

## Tunnustus
* NSV Liidu meistersportlane sambos
* Kalevi auliige
* 1997 aasta õpetaja
* 2000 Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia (rahvusvahelise tasemega judokate ettevalmistamine, sportlike eluviiside propageerimine)
* 2001 Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk
* 2006 Eesti Vabariigi spordipreemia (elutööpreemia – pikaajalise tegevuse ja silmapaistvate tulemuste eest judo arendaja ja treenerina)
* 2006 Tallinna teenetemärk
* 2008 Haabersti elutöö preemia (postuumselt)

## Tuntud õpilasi
* Indrek Pertelson
* Martin Padar

## Isiklikku
Andres Lutsaril on abielust Aime Lutsariga poeg Jaan Lutsar, kes jätkab ka judokooli Aitado juhatamist ja treeninguid. 

## Viited

## Välislingid
* Järelehüüe Eesti Päevalehes 2. oktoober 2007
* Lahkus teenekas judopedagoog Andres Lutsar
*
Lacy

**Lacy** (ka *von Lacy, de Lacy, de Laci, Lascy, Lacie*; vene: *Лэси, Ласси*) on normannide päritolu aadlisuguvõsa.

## Suguvõsa liikmeid
* Hugh de Lacy (1020–1049; en), suguvõsa esiisa
* Walter de Lacy (1046–1085; de), suguvõsa esiisa 
* Peter von Lacy (1678–1751; ru), Venemaa kindralfeldmarssal ja Liivimaa kuberner, abiellus Riia asekuberneri Rembert von Funckeni tütre Martha Phillippine von Funckeniga (1685–1759) 
** Appollonia von Lacy (1721–1771), kindralmajor Christopher von Witteni (1702–1761) abikaasa
** Franz Moritz von Lacy (1725–1801; ru), Austria feldmarssal ja väejuht
** Helene von Lacy (1729–1787), abiellus Liivi- ja Eestimaa kuberner George von Browne-Camusega
* Moritz von Lacy (1737–1820), Austria jalaväekindral, Leedu sõjakuberner (vene: Борис (Мориц) Петрович Лассий)

## Viited
Heidenreich von Walgarden

**Heidenreich von Walgarden** (surnud 1493) oli Liivi ordu liige ja Pärnu komtuur aastatel 1482–1488.

Tema vanemaid pole teada, kuid ta sündis Marki krahvkonnas Kamenis. Tema suguvõsa pärines Münsteri kandist, kuid hiljem said nad Marki rüütelkonna liikmeteks. Mitmed tema sugulased elasid alates 15. sajandi teisest poolest orduvasallidena Põhja-Eestis ja Karksi lähedal. Ordumeister Heidenreich Vincke von Overberg oli tema onu, seetõttu on arvatud, et ta tuli tolle valitsusajal Liivimaale ja astus ordusse.

1451 on Walgardenit mainitud rüütelvennana Kuldīgas, 1463 aga ordu majandusülemana (*Schäffer*) Riias. Sel ajal kuulus ta Liivi ordu maamarssali Goddert von Plettenbergi lähikonda, hiljem hakkas toetama aga Johann Wolthus von Herset ja tolle reformipüüdlusi. Tänu sellele sai ta 1469. või 1470. aastal Narva foogtiks ja suutis Virumaa sugulaste abil selle ametikoha ka pärast Herse kukutamist säilitada. 1482. aastal nimetati ta Pärnu komtuuriks, sellele ametikohale jäi ta veel kuueks aastaks, misjärel saadeti ilmselt erru. 1491. aastal on mainitud, et tal oli elatisvaldus Pärnus, ilmselt sealsamas ta ka suri 1493. aasta alguses, enne aprilli.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr 930 (lk 695–696).
Ludwig Krengel

**Ludwig Krengel** (surnud juuni lõpus 1502 Narvas) oli Liivi ordu liige, Rakvere foogt aastatel 1492–1502.

Krengel pärines Hessenist Neukirchenist Ziegenhaini lähedalt. Tema suguvõsa oli üks piirkonna mõjutumaid.

1488. aastal oli Krengel linnusekomtuur Kuldīgas, 1492. aastal tõusis aga Rakvere foogti ametikohale. Sel positsioonil sai ta olla kümme aastat, misjärel ta Narvas Liivimaa-Moskva sõja ajal suri.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 996 (lk 742–743).
Abreviatuur (muusika)

**Abreviatuur** on noodikirja märgi lühend. 

See võib olla märk, mille abil saab jätta nooditeksti täielikult välja kirjutamata, näiteks helide, helijärgnevuste või taktide korduste korral, või sõna või fraasi lühend. 

Varem hoiti nooditeksti abreviatuuridega kirjutamisega vaeva ja aega kokku. Tänapäeval on neid tarvis peamiselt paberiformaadi piirangute tõttu.

## Nooditeksti abreviatuurid
Kui tekstiosa tuleb korrata, kasutatakse kordusmärke, märki *[[da capo]]* ja muid märke. Kui korratakse mitut takti või tervet lõiku, siis võidakse tähistada taktid numbrite või tähtedega ning paigutada samad numbrid või tähed tühjaks jäetud taktide kohale.   

Heli kordumisel näitavad põikjooned, mitu korda nooti tuleb mängida. Spetsiaalne märk näeb ette helide kombinatsiooni kordumise. 

Ka *[[simile]]* ja *[[segue]]* on kordumismärgid.  

Väga kõrgete või madalate kohtade puhul kasutatakse oktavimärke. 

## Sõnalisi abreviatuure
**accel.* – *[[accelerando]]*
**and.* – *[[andante]]*
**decresc.* – *[[decrescendo]]*
**f* – *[[forte]]*
**ff* – *[[fortissimo]]*
**mf* – *[[mezzoforte]]*
**mp* – *[[mezzopiano]]*
**p* – *[[piano]]
**pp* – *pianissimo*
**seg.* – *segue*
**stacc.* – *staccato*
**unis.* – *unisono''
Le Fort

**Le Fort** (ka *Lefort*; vene: *Лефорт*) on Šveitsi päritolu aadlisuguvõsa.

## Suguvõsa liikmeid
* François Le Fort (inglise wiki: François Le Fort)
* Franz Lefort (õieti François Jacques Le Fort) (1655–1699), Venemaa sõjaväelane, poliitik ja admiral 
* vabahärra Pierre von Le Fort (1674–1754), Venemaa poliitik ja kindralleitnant, Eesti- ja Liivimaa kindralkuberner (vene: Пётр Лефорт)http://gw2.geneanet.org/index.php3?b=lefortcarl&lang=fr;pz=veronica;nz=usandivaras+le+fort;ocz=0;p=peter;n=von+le+fort;oc=1
* Gertrud Auguste Lina Elsbeth Mathilde Petrea von Le Fort (1876–1971), Saksamaa kirjanik (saksa wiki: Gertrud von Le Fort)
* Peter von Le Fort (sünd. 1899), 1936. aasta taliolümpiamängude peasekretär http://members.gaponline.de/alois.schwarzmueller/ns_zeit_1936_olympiade_text/06_baron_le_fort.htm

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Beer House

**Beer House** on Tallinnas, Dunkri tänav 5 asuv restoran ja pruulikoda, mis nimetab end restoran-õlletehaseks. 

Beer House avati juulis 2002. 

Peakokk on Dmitri Rooz.

See on ainus söögikoht Eestis, kus pakutakse pastöörimata ja filtreerimata õlut. 

Konkursil "Hõbelusikas 2007" valiti Beer House parimaks õllepakkujaks. 

Ettevõte asub aadressil Dunkri 5 endise Raeköögi ruumides.  

## Välislingid
*Koduleht
*Anti Ronk. Beer House'is valmistatakse õlut 500-aastase retsepti järgi, Eesti Päevaleht, 16. juuni 2003
*Urmas Tooming. Õllerestoran Beer House paneb hoovile ehitusloata terrassi püsti, Postimees, 3. aprill 2006
*Agnes Männiste. Beer House pakub stiilipuhast õllekultuuri, Postimees, 8. märts 2007
*Heidi Vihma. Lustlik elu ja elus õlu Beer House'is, Äripäev, 16. november 2007
*[Sissekanne Delfi rubriigis kuhuminna.delfi.ee](http://kuhuminna.delfi.ee/oevent.php?oevent_id=8054&new_etype=location&id=8054&no=20&__utmz=78189697.1224256238.18.25.utmcsr%3Dohtuleht.ee|utmccn%3D(referral)|utmcmd%3Dreferral|utmcct%3D%2Findex.aspx&__utma=78189697.2038217258.1212515365.1224056930.1224256238.18&dcid=100368313%2C1%2C1244908357)
Kustas Kikerpuu

**Kustas Kikerpuu** (19. oktoober 1937 Tallinn – 20. oktoober 2008 Tallinn) oli eesti džässmuusik ja helilooja, orkestrijuht ja muusikapedagoog. 

Kustas Kikerpuu kirjutas ligi kakssada laulu, millele kirjutas ka tekstid tavaliselt ise.

Kustas Kikerpuu lõpetas aastal 1956 Tallinna 2. Keskkooli ja aastal 1961 Tallinna Muusikakooli koorijuhtimise erialal. Ta töötas muu hulgas Filharmoonias muusikuna, Eesti Televisioonis muusikatoimetaja ja ansamblijuhina, Eesti Reklaamfilmi muusikajuhina, Eesti Raadio kontsertorkestri ja bigbändi dirigendina, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli õpetajana, Eesti Muusikaakadeemia õppejõuna.

Aastatel 1965–1976 töötas ta Eesti Televisioonis meelelahutussaadete toimetajana, juhatades selle kõrvalt ka televisiooniansamblit, mis osales paljudes saatesarjades, näiteks "Horoskoop" (1968–1973), "Entel-tentel" (1968–1969), "Trika-trei" (1970–1971), "Big-bänd" (1991), "Ahvatluste tund" (1970). Telest siirdus ta Eesti Reklaamfilmi muusikatoimetajaks, lõi seal olles ka ansambli Admiral, mis esineski peamiselt just «Reklaamiklubi» saadetes. 

Aastatel 1985–1991 oli ta Eesti Televisiooni ja Raadio Estraadiorkestri dirigent.

Ta mängis Tõnu Sal-Salleri ansamblis; oli ansambli Admiral juht ja orkestri Levimo dirigent. 

On maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.

## Laule ja arranžeeringuid
*"Horoskoop"
*"Langevate lehtede aegu"
*"Meie kaks"
*"Suudluse ma saan"
*"Mul meeles veel"
*"Kannikesed emale"
*"Sulle kõik nüüd ütlen"
*"Väike neiu"
*"Lõppenud on päevad"
*"Korraks vaid"
*"Pilvevatimees"
*"See kaunis maa"

## Teoseid
*"Laule" (40 laulu tekst ja noodid). Eesti Raamat, Tallinn 1977, 96 lk
*"Jazzharmoonia" (õpik). SP Muusikaprojekt, Tallinn 2006, 68 lk

## Albumid
*"Kustas Kikerpuu 48 parimat laulu" ("Eesti kullafondi" sarjast; 2007) 

## Tunnustus
* 1983 Eesti NSV muusika aastapreemia
* 2001 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2006 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (aastatepikkune viljakas tegevus helilooja-, dirigendi ja pedagoogina ning sisuka jazzharmoonia õpiku eest)

## Viited

## Välislingid
*Suri muusik ja helilooja Kustas Kikerpuu Postimees, 20. oktoober 2008
*Suri muusik ja helilooja Kustas Kikerpuu Õhtuleht, 20. oktoober 2008
*Kustas Kikerpuu 70 Jazzkaar, 9.oktoober 2007
*Kaur Garšnek. Kustas Kikerpuu – missiooniga hitimeister, Eesti Päevaleht, 21. oktoober 2008
*Jaak Ojakäär. Kustas Kikerpuu – mees, kes oli nagu orkester, Postimees, 21. oktoober 2008
Bernie Ecclestone

**Bernard Charles Ecclestone** (sündinud 28. oktoobril 1930) on Briti ärimees ja endine võidusõitja, keda peetakse Vormel 1 äri valitsejaks.

Ta on kõiki Vormel 1-ga seotud kommertsõigusi omavate ettevõtete Formula One Management ja Formula One Administration suuromanik ja juht.

Bernie Ecclestone osales ka ise 1958. aastal kahel Vormel 1 etapil, Monaco ja Suurbritannia GP-l, kuid ei pääsenud kvalifikatsioonist kaugemale. Seejärel oli ta vormelisõitjate Stuart Lewis-Evansi ja Jochen Rindti mänedžer. 

Aastal 1972 ostis Ecclestone Brabhami vormelimeeskonna, mida juhtis 15 aastat. Aastal 1974 asutas ta koos Frank Williamsi, Colin Chapmani, Teddy Mayeri, Ken Tyrrelli ja Max Mosleyga vormelikonstruktorite organisatsiooni FOCA, mille juhiks ta sai 1978. aastal. Võitlus teleülekandeõiguste pärast konkureeriva katusorganisatsiooni FISA-ga viis Concorde'i lepingu sõlmimiseni 1981. aastal. Sellega sai Ecclestone teleõigused endale.

## Eraelu

Ajaleht Sunday Times reastas 2009. aastal Suurbritannia rikkaimad inimesed. Selles loendis oli Ecclestone 934 miljoni naelsterlingiga 24. kohal.

2004. aasta algul müüs Ecclestone ühe oma Londoni residentsidest (Kensinton Palace Gardens) terasetöösturile Lakshmi Mittalile 57,1 miljoni naela eest. See oli sel ajal kõige kallimalt müüdud hoone kogu maailmas läbi aegade.

Ecclestone oli 25 aastat abielus endise Armani modelli Slavica Radićiga. Radić oli oma mehest 29 cm pikem (1.88 ja 1.59) ning 28 aastat noorem (sündis 1958). Neil on kaks last, Tamara (sündis 1984) ja Petra Ecclestone (sündis 1988). 2008. aasta lõpus kolis Slavica oma mehe juurest ära ja esitas lahutusavalduse. Abielu lahutati 11. märtsil 2009.

## Välislingid
* Katrin Lust-Buchanan: Eestlased olgu uhked, et saavad soomlastele pöialt hoida!, Õhtuleht, 21. oktoober 2008
* 78-aastane Bernie Ecclestone: juhin F1 surmani, Delfi, 16. november 2008
* Maarja Värv.  Vormeliboss surub sõitjatele vägisi medaleid kaela, Postimees, 16. detsember 2008
Vjatšeslav Ivanov

**Vjatšeslav Ivanovitš Ivanov** [iv'aanov] (vene keeles Вячеслав Иванович Иванов; 28. veebruar (16. veebruar vkj) 1866 Moskva – 16. juuli 1949 Rooma) oli vene sümbolistlik luuletaja.
Vanalinnastuudio

**Vanalinnastuudio** oli teater Tallinnas, mis tegutses aastatel 1980–2004. Asutatud Eino Baskini eestvõttel. 

Teater kuulus kuni 1989. aastani pooliseseisva estraaditrupina Eesti NSV Riikliku Filharmoonia juurde. Lavastati peamiselt estraadi, ja satiiri ja komöödiaid. 

2004. aastal koondati suurem osa näitetrupist ja asutati uus teater NO99. Endised Vanalinnastuudio näitlejad siirdusid 2005. aastal Vana Baskini Teatrisse. 

## Teatri ajalugu
Vanalinnastuudio andis algul etendusi Raekoja platsil asuva Õpetajate maja L-tähe kujulises saalis, kus lava asetseb kahe saali ühinemiskohas nii, et mängida tuleb korraga kahele poole. Õpetajate majast sai omamoodi Meka, kuhu meelelahutusnäljas publik aina tungles. 
 
**1989.** Vanalinnastuudio sai iseseisvaks teatriks.

**1990.** Sakala keskuses (endises Poliitharidusmajas) anti esimene etendus, sellest majast sai teatri teine ajutine asukoht.

**1992.** Vanalinnastuudiole lubati krunt Viru tänaval (tänapäeval De la Gardie kaubamaja). 

**1997.** Loodi sihtasutus Vanalinna Teatrimaja, et see hakkaks ehitama ja haldama Vanalinnastuudio päris oma maja Sauna tänaval. Projekt jäi pooleli.

**1999.** Sakala keskus anti Vanalinnastuudiole pikaajalisele rendile.

**2000.** Teater tähistas oma 20. tegevusaastat renoveeritud majas. Saadi *black-box*-tüüpi teatrisaal. Lisaks ehitati keldrikorrusele väike saal, kus tegutses *Supiteater*. Vanalinnastuudiol oli sestpeale oma maja.

**2001.** Vanalinnastuudio direktoriks sai Jüri Järvet juunior ja peanäitejuhiks Roman Baskin. 

**2003.** Vanalinnastuudio direktoriks valiti kaks aastat varem näitlejana koondatud Anne Veesaar, kes kutsus kunstiliseks konsultandiks Georg Malviuse. Töösuhted Roman Baskiniga katkesid. 

**2004.** Veesaar lahkus kokkuleppel kultuuriministeeriumiga teatrijuhi kohalt. Kuni uue juhi valimiseni juhtis teatrit ministeeriumi teatrinõunik Tõnu Lensment. 2004. aasta suvel kinnitati Vanalinnastuudio uueks juhiks Tiit Ojasoo, kes asus looma oma meeskonda. Sündis Teater NO99. Produtsent Aarne Valmise ettepanekul lõi Eino Baskin Vana Baskini Teatri.

## Teatri mängukava

## Teatri meeskond

## Viited

## Välislingid
*Kuidas sündis Vanalinnastuudio, kultuur.postimees.ee, 12. märts 2015
## Kirjandus
* Karulin, Ott. ''Nalja ja meelelahutust olude kiuste'' // Postimees (2006) 29. november
* *Vanalinnastuudio 20 : vahekokkuvõte aastaist 1980-2000* / (Koostajad T. Kall ja J. Karindi). Tallinn : Tänapäev, 2000
Eduard Tamm

**Eduard Tamm**e nime all on tuntud mitu inimest:
***[[Eduard Tamm (helilooja)|Eduard Tamm]]** (1879–1941) oli eesti helilooja
***[[Eduard Tamm (füüsik)|Eduard Tamm]]** (1935–2023) oli eesti füüsik
***[[Eduard Tamm (sportlane)|Eduard Tamm]]** (1914–2010) oli eesti sportlane
Eduard Tamm (füüsik)

**Eduard Tamm** (26. september 1935 – 3. märts 2023) oli eesti füüsik.

Tamm lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 1975. aastal sai ta samas füüsika-matemaatikakandidaadiks. 

Alates 1958. aastast töötas ta Tartu Ülikoolis, olles nii assistent, vanemassistent, õppelabori juhataja, vanemõpetaja kui ka dotsent. Aastatel 2001–2007 oli ta erakorraline vanemteadur.
## Tunnustus

* 2000 Tartu Ülikooli suur medal
* 2005 Tartu Ülikooli aumärk
* 2010 Tartu Ülikooli medal

## Viited

## Välislingid
*
Tarbeelektroonika

**Tarbeelektroonika** ehk **olmeelektroonika** (inglise *consumer electronics*) on igapäevaseks kasutamiseks mõeldud elektroonikaseadmed. 

Tarbeelektroonikat kasutatakse peamiselt meelelahutuseks, suhtlemiseks ja büroos töötamisel. Tarbeelektroonikaseadmed on näiteks personaalarvutid, telefonid, MP3-mängijad, audiotehnika, televiisorid, GPS-navigatsiooniseadmed ja meedia taasesitus- ja salvestusseadmed, näiteks DVD-mängijad, videomakid või digifotoaparaadid. 

Rahvusvaheliselt on elektroonikatööstuses olulisemad USA, Jaapani, Põhjamaade ja Lõuna-Korea ettevõtted. 

Tuntumad brändid on Nokia, Ericsson, Samsung, Sony, Panasonic, Toshiba, LG, Apple.

## Vaata ka
*Arvuti
*AV-ressiiver
*Kodukino
*Kuular
*Kõlar
*Mobiiltelefon
*Mängukonsool
*Plaadimängija
*Teler

*Tööstuselektroonika
Kadri-Ann Sumera

**Kadri-Ann Sumera** (sündinud 5. augustil 1977) on eesti pianist, muusikapedagoog ja kirjanik.

Õppinud klaverit Tallinna Muusikakeskkoolis Merike Bürgeri, Ülle Sisa ja Maigi Pakri juures ning lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias professor Peep Lassmanni klaveriklassi diplomiga *[[cum laude]]*. Omandas novembris 2004 Kölni Muusikakõrgkoolis professor Arbo Valdma õpilasena magistrikraadi (*Konzertexamen*).

Kadri-Ann Sumerat on tunnustatud vabariiklikel ja rahvusvahelistel konkurssidel. Ta on esinenud festivalidel ”Arvo Pärt in NRW”, ”Quantensprünge” (Saksamaa), Klaver, NYYD, Eesti Muusika Päevad jne. Lindistanud Eesti Raadiole ning Antes Editionile. Lisaks klassikale kammermuusikale kuulub Kadri-Ann Sumera repertuaari ka nüüdismuusika. Ta on teinud tihedat koostööd heliloojate Märt-Matis Lille, Mari Vihmandi, Kristjan Kõrveri, Nicolas Gilbert'i (Kanada), Steingrimur Rohloff' (Saksamaa) ja Santa Ratniecega (Läti).

Hooajal 2004/2005 tegutses Kadri-Ann Sumera Internationale Ensemble Modern Akademie stipendiaadina Frankfurdis. Hooajal 2015/2016 töötas ta õppejõuna ta Darmstadti muusikaülikoolis (Akademie für Tonkunst Darmstadt) ja muusikakoolis.

Kadri-Ann Sumera on olnud pikka aega Klassikaraadio saatejuht, töötanud pedagoogina Heino Elleri Muusikakoolis, alates sügisest 2016 on ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli õppejõud. Lisaks pedagoogilisele ja kontserttegevusele on ta ka koolikontserte korraldava MTÜ Muusikasõprade Selts üks eestvedajatest. 

Kadri-Ann Sumera on alates 2004. aastast Eesti Interpreetide Liidu liige, olnud ka Eesti Interpreetide Liidu juhatuses.

Ta on Tartu Uue Muusika Ansambli asutaja ning kunstiline juht.

Kadri-Ann Sumera on avaldanud autobiograafilisi lühiproosakogumiku "Seitsme aja raja taga" (2020) ja romaani "Basiliski lapsed" (2022).

## Isiklikku
Kadri-Ann Sumera isa oli eesti helilooja Lepo Sumera.

## Viited

## Välislingid

*Kohus jättis helilooja Lepo Sumera pere kodust ilma, Delfi, 19 juuni 2017
*Halb üllatus: Lepo Sumera tütar pandi tema enda teadmata Savisaare nimekirja, Postimees, 7. august 2017
Karol Kallas

**Karol Kallas** (sündinud 12. jaanuaril 1972) on eesti kunstikriitik ja ajakirjanik.

Lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal.

Töötanud Pärnu Linnagalerii juhatajana.

## Viited
Võrguseadmed

**Sidevõrguseadmed** on seadmed, mis võimaldavad kasutada arvuti- ja telefonivõrku. Sinna kuuluvad sellised tooted nagu ruuterid, kommutaatorid (*switchid*), jaoturid (*hubid*), serverid,  võrgukaardid, modemid, adapterid, tulemüürid ja muu riistvara.

Levinuim kohtvõrgu riistvara baseerub tänapäeval Etherneti adapteritel.

Teine liik riistvara tegeleb sidevõrgustikes andmeedastusega interneti vahendusel. 

Andmebaaside ja edastusega tegelevad serverid on näiteks andmebaasiserver, faksiserver, kohtvõrgu server, meiliserver, nimeserver (DNS-server), puhverserver, serverrakendus, rakendusserver, laiserver, X-server, anonüüm (-veebi)server, listiserver, autentimisserver, prindiserver, kaugpöördusserver ja virtuaalserver.

Kolmas liik sidevõrgustiku seadmeid tegeleb mobiiltelefoni kõnede jms edastuse vahendamisega.
Buster Keaton

**Joseph Frank Keaton** (esinejanimi **Buster Keaton**; 4. oktoober 1895 – 1. veebruar 1966) oli Ameerika Ühendriikide filmilavastaja, stsenarist, näitleja ja produtsent. 

Keatoni loomingut iseloomustasid kehaline ja intellektuaalne huumor, leidlik situatsioonikoomika ning täpne ajastus. Tema kaubamärgiks kujunes tõsine, peaaegu tundetu ilmega nägu, mille tõttu ta pälvis hüüdnime „Suur Kivinägu“ (The Great Stone Face). Vastandina oma stoilisele ilmele kasutas ta väga väljendusrikkaid žeste ja erakordselt täpseid liikumisi, mis muutsid tema rollid eriti mõjuvaks. Just see ainulaadne stiil tegi Keatonist rahvusvaheliselt menuka koomiku. Teda on sageli nimetatud ka tummfilmi komöödia Michelangeloks (The Michelangelo of Silent Comedy).

Keaton oli tuntud ka selle poolest, et tegi ise oma ohtlikud trikid. 1921. aasta kukkus ta filmi "Elektriline maja" võtetel katuselt alla ja kaotas hetkeks teadvuse, kuid jätkas hoolimata vigastustest filmitegemist.

Tema panust filmikunsti tunnustati elutöö-Oscariga, mille ta pälvis 1959. aastal.

1999. aastal avaldatud Ameerika Filmiinstituudi edetabelis AFI's 100 Years...100 Stars paigutus Buster Keaton meesnäitlejate arvestuses 21. kohale.

## Filme

## Vaata ka
*Charles Chaplin
*Harold Lloyd
*Roscoe Arbuckle

## Viited

## Kirjandus
*T. Dardis. *Buster Keaton*. New York; London, 1979
*D. Moews. *Keaton*. Berkeley, 1977.
Jaan Sarv (sordiaretaja)

**Jaan-Magnus Sarv** (7. aprill 1922 Tartu – 10. september 1991 Jõgeva) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta lõpetas 1941. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1942–1948 (vaheaegadega) Tartu Riiklikus Ülikoolis põllumajandust. 1948–1956 kandis ta nn poliitilise paragrahvi alusel mõistetud karistust Komi ANSV-s Vorkuta vangilaagris, sealt naasnult lõpetas 1957. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia.

Sarv töötas aastatel 1957–1991 Jõgeva Sordiaretusjaamas, kus oli 1957–1967 nooremteadur ning 1967. aastast vanemteadur, töötades peamiselt teraviljade ja kartuli resistentsusaretuse kallal. Ta oli mitme Jõgeval aretatud sordi kaasautor, taimehaiguste asjatundja ning üks Eesti seemnekasvatuse korraldajaid. Samuti lõi Sarv uusi haiguskindluse hindamise meetodeid.

Eesti taasiseseisvumise aegu oli Jaan-Magnus Sarv üks Rahvarinde ja Eesti kodanike komiteede liikumise algatajaid Jõgeval. Ta valiti Eesti Kongressi liikmeks.

Jaan-Magnus Sarv oli matemaatik Jaan Sarve poeg ning kirjastaja Henn Sarve, põllumajandusteadlase Hans Sarve ja pianisti Mall Sarve vend.

## Kirjandus
*M. Koppel "Jaan Sarv – 75" – Agraarteadus 2/1997