open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
India jämejalg

**India jämejalg** (*Esacus recurvirostris*) on jämejalglaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
India jämejalg on 490–540 mm pikk. Tiib on 257–271 mm pikk, nokk 68–74 mm, jookse 78–88 mm. Kaalub 790 g.

Ülapool on hallikaspruun. Pealtiiva väikestel kattesulgedel on tumepruun triip, mille alumine äär on valge. Hoosuled on mustad valgete laikudega. Tiivad on laiad ja meenutavad kujult rohkem trappide kui teiste kahlajate tiibu. Rind on hall, kõht on valge. Valge kulmutriibu kohal on must triip. Silmaalune ja sellest kukla pool asuv laik ning haberiba on samuti mustad. Valjasriba, põsed ja kurgualune on valged. Nokk on veidi ülespoole kõver ja musta värvi, nokatüvik on kollane. Jalad on kollakad või rohekad. Silmad on suured ja kollased.

Sarnaneb austraalia jämejalaga, kuid india jämejala laup on valge, nokk on peenem ja teravama otsaga ning küünrahoosuled on mustad mitte hallid.

Udusulis poegade ülapool on musta-valgekirju, alapool valge.

## Levik
India jämejala levila ulatub Kagu-Iraanist Hainani ja Indohiinani.

Elavad jõgede ja järvede ääres, vahel ka rannikul.

## Toitumine
Toituvad peamiselt koorikloomadest, kuid ka konnadest, limustest ja putukatest. Võivad süüa ka kalu, varaanipoegi, karihiiri ja mustjalg-tülli mune.

Peamiselt videvikulise ja öise eluviisiga, kuid võivad toituda ka päeval.

## Pesitsemine
Mõnikord pesitsevad kolooniates koos tulvatiirudega. Pesitsevad maapinnalohus, mis asub tavaliselt vee lähedal.

Indias pesitsevad veebruarist juulini, Sri Lankal aprillist juulini. Kurnas on 1–2
helekollast pruunide laikudega muna mõõtmetega 54,4 × 41 mm. Mune hauvad mõlemad vanemad.

## Viited

## Välislingid
Bobisõit 2018. aasta taliolümpiamängudel

**[[Bobisõit]] [[2018. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus Lõuna-Koreas Pyeongchangi lähedal asuvas Alpensia Sliding Centre'is. Võistlused toimusid 18.–25. veebruarini 2018. Kokku toimus kolm bobisõiduala.

## Kvalifikatsioon

Mängudel osalemiseks oli sportlastel maksimaalselt 170 kvoodikohta, millest maksimaalselt sai kvalifitseeruda 130 meest ja 40 naist. Kvalifikatsioon põhines 14. jaanuari 2018. aasta maailma edetabelil (hooaja seitsmes maailma karikasarja etapp Sankt Moritzis). Bobisõitjad pidid 2016/17 või 2017/18 hooajal võistlema viiel erineval võistlusel kolmel erineval rajal. Igal mandril (Aafrika, Ameerika, Aasia, Euroopa ja Okeaania) ja korraldajatel lubati registreeruda, kui nad vastasid ülaltoodud standardile. Igal meeste võistlusel lubati võistelda 30 võistkonnal (kuni kolm rahvuslikku olümpiakomiteed kolme bobiga ja kuus rahvuslikku olümpiakomiteed kahe bobiga). Naiste võistlusel lubati võistelda kokku 20 võistkonda (maksimaalselt kaks rahvuslikku olümpiakomiteed kolme bobiga, neli rahvuslikku olümpiakomiteed kahe bobiga). Reeglite kohaselt said naised osaleda ka "4-mehe" võistlusel, kuid ükski neist ei võistelnud vastaval võistlusel.

## Tulemused

### Mehed

#### Kahebobi


  

Finaal: 19. veebruar 
Osavõtjaid: 61 
Riike: 18
Võistkondi: 30
Olümpiavõitja 2014: Beat Hefti Alexander Baumann

**[https://www.olympedia.org/results/9000240 Ametlikud tulemused]**


#### Neljabobi


  

Finaal: 25. veebruar 
Osavõtjaid: 116 
Riike: 18
Võistkondi: 29
Olümpiavõitja 2014: Oskars Melbārdis  Arvis VilkasteDaumants DreiškensJānis Strenga

**[https://www.olympedia.org/results/9000247 Ametlikud tulemused]**


### Naised


        

Finaal: 21. veebruar 
Osavõtjaid: 41
Riike: 12
Võistkondi: 20
Olümpiavõitja 2014: Kaillie Humphries  Heather Moyse

**[https://www.olympedia.org/results/9000254 Ametlikud tulemused]**


#### Kahebobi

## Medalite tabel

*  Korraldajariik (Lõuna-Korea)
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Pyeongchang 2018 
|-

## Viited

## Välislingid

*Ametlik veebileht
*Bobsleigh Men Doubles Olympic Games Pyeongchang (KOR) -
*Bobsleigh Men Fours Olympic Games Pyeongchang (KOR) Saturday 24.02, Sunday 25.02
*Bobsleigh Women Doubles Olympic Games Pyeongchang (KOR) - Tuesday 20.02, Wednesday 21.02
2025. aasta jäähoki juunioride maailmameistrivõistlused

**2025. aasta jäähoki juunioride maailmameistrivõistlused** olid 49. jäähoki U20 maailmameistrivõistlused. Turniir toimus Kanadas, Ottawas.

## Võistluspaigad
Turniiri mängud peeti Canadian Tire Centre’is, mis on Ottawa Senatorsi ja Ottawa Black Bearsi koduareen, ning TD Place Arenal, mis on Ottawa 67’si, Ottawa BlackJacksi ja Ottawa Charge’i koduareen.

## Alagrupiturniir

;Grupp A (Canadian Tire Centre)
* USA (1)
* (4)
* (5)
* (8)
* (9)

;Grupp B (TD Place Arena)
* (2) 
* (3)
* (6)
* (7)
* (11) – Tõusis I A-divisjonist

Allikas: jatkoaika

## A-alagrupi turniir

### Tulemused

----

----

----

----

----

## B-alagrupi turniir

### Tulemused

----

----

----

----

----

## Väljalangemissari

## Väljalangemismängud
Veerandfinaalide võitjad paigutatakse poolfinaalidesse ümber järgmiselt järjekorras:

#Gruppidesse paigutus
#Punktid alagrupiturniiril
#Väravate vahe alagrupiturniiril
#Väravate arv alagrupiturniiril
#Paigutus turniirile jõudes (2024. aasta jäähoki juunioride maailmameistrivõistluste lõpptulemus)

### Veerandfinaalid
----

----

----

----

### Poolfinaalid
----

----

### Pronksimäng
----

### Finaal
----

## Statistika
### Resultatiivsemad mängijad
Nimekiri näitab enim punkte kogunud mängijaid, järjestatuna esmalt punktide ja seejärel väravate arvu järgi.

Allikas: IIHF

### Parimad väravavahid
Nimekirja on koostatud tõrjeprotsendi põhjal ning sisaldab viit parimat väravavahti, kes on mänginud vähemalt 40% oma meeskonna mänguminutitest.
 

Allikas: IIHF

### Auhinnad
* Direktoraadi poolt valitud parimad mängijad:
** Parim Väravavaht:  Petteri Rimpinen
** Parim Kaitsja:  Axel Sandin-Pellikka
** Parim Ründaja:  Ryan Leonard

* Meedia Tähed:
** MVP:  Ryan Leonard
** Väravavaht:  Petteri Rimpinen
** Kaitsjad:  Cole Hutson /  Axel Sandin-Pellikka
** Ründajad:  Ryan Leonard /  Jakub Štancl /  Gabe Perreault

Allikas: IIHF

### Lõplik paremusjärjestus

Allikas: IIHF

## I divisjon

### Grupp A
I divisjonis, A-grupi turniir toimus Bledis, Sloveenias 9.–15. detsembril 2024.
* – Langes Kõrgliigast
*
*
*
*
* – Tõusis I B-divisjonist

### Grupp B
I divisjonis, B-grupi turniir toimus Tallinnas, Eestis 11.–17. jaanuaril 2025.
* – Langes I A-divisjonist
*
*
*
*
* – Tõusis II A-divisjonist

## Viited

## Välislingid
* IIHF-i ametlik veebisait
Viljandi Maakonna TSN Täitevkomitee

**Viljandi Maakonna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee** (lühemalt **Viljandi Maakonna TSN Täitevkomitee**) oli kohaliku võimu organ Eesti NSV-s Viljandi maakonnas, **Viljandi Maakonna Töörahva Saadikute Nõukogu** täidesaatev ja korraldav organ. 

## Viljandi Maakonna TSN Täitevkomitee moodustamine
Moodustati 17. jaanuaril 1941 Eesti NSV ajutise Ülemnõukogu Presiidiumi (esimees Johannes Vares) seadlusega nr 10. Samas seadluses oli ära toodud kinnitatud täitevkomitee seitsmeliikmeline koosseis:

*Esimees – Elfriede Piip
*Esimehe asetäitja – August Ots
*Sekretär – Valdek Room
*Maa osakonna juhataja – Johannes Pirsko
*Kommunaalmajanduse osakonna juhataja – Ralf Pauker
*Kaubanduse osakonna juhataja – Peeter Ojaver
*Liige – Oskar Abori (EK(b)P Viljandimaa Komitee esimene sekretär)

Sama kuupäevaga andis ajutise ülemnõukogu presiidium välja ka seadluse nr 11, millega moodustati Viljandi maakonnas täitevkomiteed maakondliku alluvusega linnades (Mustla, Põltsamaa, Suure-Jaani, Viljandi) ja valdades ning kohustati maakonna täitevkomiteed kinnitamaks linnade ja valdade täitevkomiteede isikuline koosseis kolmeliikmeline, erandina Viljandi linnas aga viieliikmeline.

## Pärast Eesti taasokupeerimist 1944. aastal
23.  septembril 1944 hõivas Punaarmee 116. laskurkorpus Viljandi. Punaarmee selja taga pidid kõigepealt kohale jõudma NKVD operatiivgrupid, esmase korra tagamiseks saabusid seejärel maakondlike operatiivgruppide esindajad ülesandega taastada nõukogude võimuorganid. Maakonna tasandil oli võimu ülevõtmine lihtsam, valla ja küla tasemel keerulisem, usaldusväärseid inimesi oli vähe. 

Viljandi maakonna täitevkomitee alustas tööd 1944. aasta oktoobris.

## Esimesed nõukogude valimised Viljandimaal
Esimesed nõukogude "valimised" Viljandimaal toimusid alles 18. jaanuaril 1948. Avati 70 valimisringkonda ja igaühes neist valiti üks saadik Viljandimaa TSN-i liikmeks.

Nõukogu esimene istungjärk toimus 30. jaanuaril 1948 pidulikult dekoreeritud Ugala teatri saalis (Koidu seltsimajas). Sõna anti EK(b)P Viljandimaa Komitee esimesele sekretärile Aleksander Jaanusele, kes tegi ettepaneku valida maakonna täitevkomitee esimeheks saadik Ossia Ermuse. Viimane sai kõigi saalis olnud nõukogu liikmete toetuse. Täitevkomitee liikmeteks valiti Ermuse ettepanekul Aleksander Jaanus, Viljandi Meditsiinilise Keskkooli  direktor Elfriede Saks, miilitsaülem Robert Tark, Viljandi linna täitevkomitee esimees Ralf Pauker ja teised. Kauakestvate kiiduavalduste saatel otsustati  saata tervitustelegramm "armastatud juhile, eesti rahva esimesele saadikule" seltsimees Stalinile.

## Viljandi Maakonna TSN Täitevkomitee esimehed<small></small>
*1941–1941 Elfriede Piip (jaanuarist juulini)
*1944–1945 Elfriede Piip
*1945–1948 August Litter
*1948–1950 Ossia Ermus

## Viljandi maakonna likvideerimine
1950. aasta seadlusega likvideeriti Eesti NSV jaotus maakondadesse ja valdadesse ning moodustati maarajoonid. Viljandi maakond kaotati ja Viljandimaa keskosast moodustati Viljandi rajoon, mille võimuorganiks sai Viljandi Rajooni TSN Täitevkomitee.

## Vaata ka
*Viljandi Linna TSN Täitevkomitee
*EK(b)P Viljandimaa Komitee

## Viited
Elisha Collier

**Elisha Haydon Collier** (1788 – 23. jaanuar 1856) oli Ameerika leiutaja ja insener, kes arendas välja ühe varajase pöörleva trumliga ränilukurelvamehhanismi ning patenteeris selle Inglismaal. Ta sündis Bostonis, Massachusettsis.

1818. aastal kolis Collier Inglismaale, kus Londonis 24. novembril 1818 patendeeris pöörleva trumliga ränilukurelvamehhanismi. Relv kasutas ränilukku ja käsitsi pööratavat viiekohalist trumlit, mis võimaldas teha mitu lasku järjest ilma relva uuesti laadimata. Mehhanismi algse idee töötas välja Ameerika ohvitser Artemas Wheeler, kelle lahendust Collier Inglismaal täiustas ja tootis.

Kuigi relvad olid kallid ja neid valmistati vaid paarsada tükki, olid need olulised tehnilised eelkäijad hilisematele praktilisematele revolvritele, sealhulgas Samuel Colti mudelitele, mis tegid revolvri laialdaselt kasutatavaks sõjaväes, politseis ja tsiviilkasutuses. 

## Viited
15 (raamatusari)

"15" oli aastatel 1977-1989 ilmunud kirjastuse "Eesti Raamat" raamatusari, mis pidi noortele tutvustama Nõukogude vennasrahvaste kirjanduse paremikku.

## Sarjas ilmunud raamatud

* 1977 Andrejs Dripe "Viimane barjäär"
* 1978 Karen A. Simonjan "Apteeker Nerses Majaen"
* 1978 Vassil Bõkav "Kolmas rakett. Sotnikav"
* 1979 Rahim Essenov, Anatoli Šalašov "Turaani pisarad"
* 1979 Veera Panova "Valja. Volodja. Serjoža."
* 1980 Vladimir Bešljage "Katkenud lend"
* 1980 Änuar Älimžanov "Kuller"
* 1981 Amiran Kusrašvili "Niisugune on päev"
* 1981 Tšõngõz Ajtmatov "Varased kured"
* 1982 Vytautas Martinkus "Kivid"
* 1982 Äkräm Äjlisli "Puud ja inimesed"
* 1982 Timur Pulatov "Tõrksa buhhaaralase elukäik"
* 1982 Heino Väli "Veri mullal"
* 1983 Mõhhailo Stelmahh "Haned-luiged... Helde õhtu"
* 1983 Sorbon "Pulmaöö"
* 1985 Rimantas Šavelis "Jumala talleke"
* 1985 Vladimir Bešljage "Kodus"
* 1985 Sabir Azäri "Udu hajub"
* 1986 Albert Lihhanov "Kolgata"
* 1986 Sigmunds Skujinš "Noore inimese memuaarid"
* 1987 Änuar Älimžanov "Inimeste tee"
* 1988 Jevgen Gutsalo "Surmatsoon"
* 1989 Timur Pulatov "Tarazi kilpkonn"
Seth Meyers

**Seth Adam Meyers** (sündinud 28. detsembril 1973) on Ameerika Ühendriikide koomik, saatejuht, stsenarist, näitleja ja produtsent. 

Ta on alates 2014. aastast olnud NBC hilisõhtuse vestlussaate "Late Night with Seth Meyers" saatejuht. Enne seda kuulus ta aastatel 2001–2014 NBC sketšikomöödia "Saturday Night Live" (SNL) näitlejate koosseisu. Alates 2006. aastast kuni saatest lahkumiseni oli ta SNL-i peastsenarist ning sketši "Weekend Update" uudisteankur.

## Välislingid
* Seth Meyers suhtlusvõrgustikus Twitter
*
Austraalia jämejalg

**Austraalia jämejalg** (*Esacus magnirostris*) on jämejalglaste sugukonda kuuluv linnuliik.

## Välimus
Austraalia jämejalg on 530–570 mm pikk. Tiib on 264–285 mm pikk, nokk 70–79 mm, jookse 83–90 mm. Kaalub 870–1130 g.

Ülapool on oliivpruun. Pealtiiva väikestel kattesulgedel on valgete servadega tume triip. Välimised kaheksa labahoosulge on mustad, neist kolmel esimesel on valge laik. Ülejäänud hoosuled on valged. Rind on hall, kõht on valge. Pea küljed ja haberiba on mustad. Kulmutriip, põsed ja kurgualune on valged. Nokk on must, nokatüvikul on veidi kollast. Silmad on suured ja kollased. Jalad on pruunikas- või rohekaskollased.

Noorlinnu sulestik on heledam kui täiskasvanul. Nokk ja silmad on tuhmimat tooni.

Sarnaneb välimuselt india jämejalaga, kuid india jämejalg on väiksem, tema nokk on väiksem ja ülespoole kõver, ülapool on veidi heledam ning pea külgedel on vähem musta.

## Levik
Elavad Andamani saartel, Malaka poolsaarel, Filipiinidel, Indoneesias, Melaneesias ja Austraalias.

Elavad rannikul. Neile sobivad nii liivased, mudased kui kivised rannad. Võivad elada ka mangroovides.

## Toitumine
Toituvad peamiselt krabidest ja teistest koorikloomadest.

## Pesitsemine
Pesitsevad üksikult, tihti väiketiirude lähedal. Pesitsevad maapinnalohus, mille ümber asetavad kuivi lehti ja oksi.

Austraalia parasvöötmes pesitsevad septembrist novembrini, põhja pool juulist novembrini. Kurnas on üks muna. Pojad saavad lennuvõimeliseks 12 nädala vanuselt.

## Looduslikud vaenlased
Austraalia jämejala mune söövad röövlinnud, kassid ja koerad.

## Viited

## Välislingid
Lääne-Karjala

**Lääne-Karjala** on piirkond Põhja-Euroopas Fennoskandia idaosas, mis tänapäeval jaguneb Soome ja Venemaa vahel.

Kui Karjala jagunes 14. sajandil Rootsi ja Novgorodi vabariigi (hiljem Moskva tsaaririigi) vahel Lääne- ja Ida-Karjalaks, siis piir erines tänasest oluliselt ja oli sajandi jooksul küllatki liikuv.

Lääne- ja Ida-Karjala piir kujunes pärast Uusikaupunki rahu Venemaa keisririigi valduse aegu. Lääne-Karjala (Viiburi kubermangu) ja Põhja-Ingeri (Peterburi kubermangu) piir kujunes 1860. aastate piirimuudatustega Siestarjoe ümbruses. Lääne-Karjala ja Soome piir jäi halduslikult määramata, Lääne-Karjala alasid jäi pärast 1831. aasta läänireformi Viiburi ja Kuopio lääni.

Pärast Talvesõda liideti Soome Vabariigilt äravõetud osa Lääne-Karjalat (Viiburi ja Käkisalme ümbrus) Ida-Karjala aladega ja moodustati Karjala-Soome NSV. Osa Karjala kannasel paiknevaid alasid liideti Leningradi oblastiga.

Jätkusõja ajal oli Lääne-Karjala taas Soome osa.

1947. aastal liideti osa endist Lääne-Karjalat (Viiburi ja Käkisalme ümbrus) täielikult Leningradi oblastiga ning Pitkäranna ja Sortavala ümbrus (Laadoga-Karjala) ning Raja-Karjala Karjala-Soome NSV-ga.

Tänapäeval mõistetakse 'Lääne-Karjala' all üldiselt Soome Põhja- ja Lõuna-Karjala maakonda. Ajaloolise Lääne-Karjala alasid on palju ka Kymenlaakso maakonnas.

Venemaa all on Lääne-Karjala alasid läinud Leningradi oblasti Viiburi ja Käkisalmi rajooni alla ning Karjala Vabariigis Lahdenpohja ja Sortavala rajooni alla (umbes Laadoga-Karjala alad) ning Pitkäranna ja Suojärvi rajooni alla (umbes Raja-Karjala alad).

## Vaata ka
* Ida-Karjala
Manchild

"**Manchild**" on Ameerika Ühendriikide laulja Sabrina Carpenteri peasingel tema seitsmendalt stuudioalbumilt "Man's Best Friend" (2025). Ta kirjutas selle koos Jack Antonoffi ja Amy Alleniga ning produtseeris koos Jack Antonoffiga. "Manchild" ilmus 5. juunil 2025 plaadifirma Island Records alt. Muusikavideo avaldati 6. juunil.

Ta kirjutas selle koos Jack Antonoffi ja Amy Alleniga ning produtseeris koos Jack Antonoffiga.

## Viited


## Välislingid

* Laulu "Manchild" muusikavideo
Nobody's Son

"**Nobody's Son**" on Ameerika Ühendriikide laulja Sabrina Carpenteri lugu tema seitsmendalt stuudioalbumilt "Man's Best Friend" (2025). Ta kirjutas selle koos Amy Alleni ja John Ryaniga ning produtseeris koos Ryani ja Jack Antonoffiga.
Hans Herrmann

**Hans Herrmann** (23. veebruar 1928 Stuttgart, Baden-Württemberg, Saksamaa – 9. jaanuar 2026) oli Saksamaa Vormel 1  sõitja ja kestvussõitude võidusõitja.

Ta osales Vormel 1 maailmameistrivõistluste 21 etapil hooaegadel 1953–1955, 1957–1961, 1966 ja 1969. Karjääri jooksul kogus Herrmann 10 MM-punkti ning saavutas ühe poodiumikoha, tulles 1954. aasta Šveitsi Grand Prix'il kolmandaks. Samal hooajal sõitis ta Prantsusmaa Grand Prix'il välja võistluse kiireima ringi, kuigi katkestas sõidu.

Lisaks Vormel 1 sarjale osales Herrmann aktiivselt kestvussõitudes. Tema suurimaks saavutuseks oli 1970. aasta Le Mansi 24 tunni sõidu võit Porsche 917 autol koos Richard Attwoodiga. Varem oli ta Le Mansis saavutanud kolmanda koha 1958. aastal ning teise koha 1969. aastal.

Herrmann osales ka mitmetel teistel mainekatel autovõistlustel, sealhulgas Mille Miglial, Targa Florios ja Nürburgringi 1000 km sõidul.

## Viited
Bobisõit 2014. aasta taliolümpiamängudel

**[[Bobisõit]] [[2014. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus 16.–23. veebruarini 2014. aastal Sanki rajal Krasnaja Poljana suusakuurordis Krasnodari krais Venemaal. Bobisõit on olnud olümpiaprogrammis alates esimestest taliolümpiamängudest, mis toimusid 1924. aastal Prantsusmaal Chamonix's.

## Kvalifikatsioon

Olümpia bobisõidu võistlustel oli kokku 170 kohta. Kvalifitseeruda sai maksimaalselt 130 meest ja 40 naist. Kvalifikatsioon põhineb maailma edetabelil seisuga 20. jaanuar 2014. aastal.

## Tulemused

### Mehed

#### Kahebobi

24. novembril 2017 määras ROK bobisõitja Aleksandr Zubkovile eluaegse võistluskeelu. Temalt võeti ära kaks kuldmedalit (kahemehe- ja neljamehebobisõidus). 18. detsembril 2017 määras ROK ka Zubkovi kahemehebobisõidu meeskonnakaaslasele Aleksei Vojevodale eluaegse võistluskeelu 2014. aasta taliolümpiamängudel toimunud dopingurikkumiste tõttu. 29. novembril 2017 karistas ROK ka Aleksandr Kasjanovi dopingurikkumiste eest ja võttis tema meeskonna tulemused ära. ROK palus IBSF-l tulemusi muuta ja medalid jagati vastavalt ümber.


  

Finaal: 17. veebruar 
Osavõtjaid: 60 
Riike: 20
Võistkondi: 30
Olümpiavõitja 2010: André Lange Kevin Kuske

**[https://www.olympedia.org/results/350033 Ametlikud tulemused]**


#### Neljabobi


  

Finaal: 23. veebruar 
Osavõtjaid: 124
Riike: 19
Võistkondi: 30
Olümpiavõitja 2006:
Steven HolcombSteve MeslerCurtis TomaseviczJustin Olsen

**Ametlikud tulemused:** vana versioon - uus versioon


### Naised

#### Kahebobi


        

Finaal: 19. veebruar 
Osavõtjaid: 39
Riike: 13
Võistkondi: 19
Olümpiavõitja 2010: Kaillie Humphries  Heather Moyse

**[https://www.olympedia.org/results/350047 Ametlikud tulemused]**


## Medalite tabel

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Sotši 2014 
|-

## Viited

## Välislingid

*Ametlik veebileht
*Bobsleigh Men Doubles Olympic Games 2014 Sochi (RUS) - Saturday 20.02, Sunday 21.02
*Bobsleigh Men Fours Olympic Games 2014 Sochi (RUS) - Saturday 22.02, Saturday 23.02
*Bobsleigh Women Doubles Olympic Games 2014 Sochi (RUS) - Tuesday 18.02, Wednesday 19.02
Mihkel Link

**Mihkel Link** (20. november (vkj 8. november) 1895 Tori vald – 10. märts 1985 Viljandi) oli Eesti NSV kohaliku võimu tegelane.

Juulis 1940 astus varem kingsepana töötanud Mihkel Link EKP liikmeks. Sama aasta novembrist töötas ta  parteikomitees kütja-koristajana. Viljandimaa parteijuhi Oskar Abori initsiatiivil määrati ta 12. veebruaril 1941 Viljandi Linna TSN Täitevkomitee esimeheks (Jakob Koppeli asemele, kes oli maha võetud). Link oli ise hiljem meenutanud, et ta läks kohe Abori jutule, et tema täitevkomitee esimeheks ei lähe, sest tal puuduvad selleks vajalikud teadmised, aga kui linna täitevkomiteesse on vaja koristajat, siis ta võib minna küll. Abor vastas, et kommunistil tuleb käsk täita.

Tema ametiajal kõik linna ettevõtted allutati linna heakorratrustile (aprillis), hakati jagama Nõukogude Liidu passe (juunis) ja küüdidati Viljandist 132 perekonda (14. juuni öösel).

19. juunil 1941 purustati linna ja maakonna täitevkomitee juhtide algatusel Vabadussõjas langenute mälestussammas. Hävitustöö algatajateks ja põhiorganiseerijateks olid
Vladimir Laante, Elfriede Piip ja Mihkel Link.

22. juunil algas sõda Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel. Linna täitevkomitee esimehe esimeseks ülesandeks oli hobuste kokkuvõtmine mobilisatsiooni korras. Täitevkomitee organiseeris inimesi kindlustustöödele, tankitõrjekraavide kaevamisele. Lingi ülesandeks oli ka leida varustust vastloodud Viljandi hävituspataljoni kasarmu jaoks, mis loodi Valuoja koolimajas. Öösel vastu 7. juulit võttis Link osa sõjanõukogu koosolekust, kus arutati evakueerimise küsimusi, kuid päev hiljem vallutas üks Saksa motoriseeritud eelüksus Viljandi ühepäevase lahinguga.

Link jõudis lahkuda koos teistega Viljandist 8. juulil. Sõideti Tartusse, kust edasi liiguti Narva kaudu Leningradi ja sealt evakueeriti juba Tšuvaššiasse. Ta pälvis medali vapra töö eest Suures Isamaasõjas.

Pärast Viljandi hõivamist Punaarmee üksuste poolt 23. septembril 1944 naasis ta Viljandisse, kus kuulus hiljem mitmel korral Viljandi Linna Täitevkomitee koosseisu. Pensionieas töötas ta parteikomitee valvurina.

Mihkel Link suri 1985. aastal ja maeti Viljandi Metsakalmistule.

## Viited
Kodulindude kodustamise uurimismeetodid

**Kodulindude kodustamise uurimismeetodid** hõlmavad teaduslikke lähenemisi, mille abil uuritakse lindude kodustamise päritolu, arengut ja mõju nende bioloogiale. Kodustamise uurimine ühendab arheoloogia, arengubioloogia, geneetika ja kaasaegse linnukasvatuse teadmised.

## Arheoloogilised meetodid
Arheoloogia pakub olulisi tõendeid lindude varase kodustamise kohta. Uuritakse luustikke, elupaikade jäänuseid ja inimese tegevusega seotud leiukohti. Luude kuju, suuruse muutused ja vigastuste jäljed võivad viidata lindude taltsutamisele või pidamisele inimese läheduses.

Arheoloogilised meetodid hõlmavad ka kontekstianalüüsi, mille abil hinnatakse, kas linnuluud pärinevad jahipidamisest, rituaalidest või varasest kodulinnupidamisest. Sellised tõendid aitavad rekonstrueerida kodustamise ajalugu eri piirkondades.

## Arengubioloogilised meetodid
Arengubioloogia uurib, kuidas kodustamine on mõjutanud lindude embrüonaalset arengut, kasvukiirust ja füsioloogiat. Kodustatud lindudel esineb sageli muutusi värvuses, käitumises ja sigimismustris, mis on seotud nii loodusliku kui ka inimese poolt suunatud valikuga.

Uurimismeetodid hõlmavad embrüote võrdlevat analüüsi, hormonaalsete protsesside uurimist ja arenguliste tunnuste võrdlemist metsikute esivanematega. Need meetodid aitavad mõista, kuidas kodustamine mõjutab lindude bioloogiat põlvkondade jooksul.

## Geneetilised ja populatsioonibioloogilised meetodid
Geneetilised uuringud võimaldavad hinnata kodulindude populatsioonide mitmekesisust ja päritolu. Analüüsitakse DNA järjestusi, geneetilisi markereid ja populatsioonidevahelisi erinevusi. Sellised meetodid aitavad tuvastada kodustamise keskusi ja jälgida tõugude kujunemist.

Geneetilised meetodid on olulised ka ohustatud või vähelevinud tõugude säilitamisel, kuna need võimaldavad hinnata populatsioonide elujõulisust ja geneetilist varieeruvust.

## Rakendusuuringud ja kaasaegne linnukasvatus
Kaasaegses linnukasvatuses kasutatakse kodustamise uurimismeetodeid praktilistel eesmärkidel, näiteks tõuaretuses, pidamistingimuste parandamisel ja tootlikkuse tõstmisel. Uurimused aitavad mõista, millised omadused on seotud lindude heaolu, vastupidavuse ja tootmisvõimega.

Eestis on uuritud vähelevinud põllumajanduslinde, kelle kasvatamine pakub võimalusi väiketalude mitmekesistamiseks. Nende liikide uurimine aitab säilitada kohalikke geneetilisi ressursse ja traditsioonilist linnupidamist.

## Vaata ka
* Domestikatsioon
* Linnukasvatus
* Kodulinnud
* Geneetilised ressursid

## Viited
Albrecht von Gräfe

**Friedrich Wilhelm Ernst Albrecht von Gräfe** (22. mai 1828 Berliin – 20. juuli 1870 Berliin) oli Saksa silmaarst (oftalmoloog), kes andis suure panuse kaasaegse silmaarstiteaduse arengusse.

Albrecht von Gräfe õppis meditsiini Berliini ülikoolis ja sai arstikraadi 1847. aastal. Pärast õpinguid mitmes Euroopa keskuses, sealhulgas Viinis, Prahas, Pariisis ja Londonis, hakkas ta 1850. aastal silmaarstina praktiseerima Berliinis.

1852. aastal asutas ta Berliinis silmakliiniku ja 1854. aastal esimese oftalmoloogia teadusajakirja Archiv für Ophthalmologie. Alates 1853. aastast töötas ta Berliini ülikoolis silmaarstina ning 1866. aastal sai temast professor.

Albrecht von Gräfe andis suure panuse glaukoomi ja katarakti kirurgilisse ravisse. Ta tutvustas 1857. aastal iridektoomia operatsiooni glaukoomi raviks ning töötas välja spetsiaalse instrumendi katarakti eemaldamiseks, mida hakati nimetama von Gräfe noaks. Samuti kasutas ta varakult oftalmoskoopi ja kirjeldas mitmeid silmahaigusi ning neuroloogilisi nähtusi, sealhulgas Gräfe märki Basedowi tõve korral.

Von Gräfe kasutas 19. sajandi keskpaigas esimesi silmarõhu mõõtmise instrumente (hilisemate tonomeetrite eelkäijad) ja on üks rutiinse silmarõhu hindamise pioneere, eriti glaukoomi uurimisel.

1870. aastal valiti von Gräfe Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks; ta suri samal aastal 42-aastaselt tuberkuloosi.

## Isiklikku
Albrecht von Gräfe oli tuntud kirurgi Karl Ferdinand von Gräfe’i poeg; tema isa suri 1840. aastal, kui Albrecht oli umbes 12-aastane.

1862. aastal abiellus von Gräfe Anna Adelaide Pauline von Knuthiga; neil oli kolm last, kuid kaks neist surid lapsepõlves. Üks tema poegadest, samuti nimega Albrecht von Graefe (1868–1933), sai tuntuks Saksa poliitikuna 20. sajandi alguses.

## Viited

## Välislingid
*
Aarne Leima

**Aarne Leima** (sündinud 1. jaanuaril 1962 Missos) on seto kultuuritegelane. Ta oli aastatel 2012–2014 ja 2016–2017 seto ülemsootska.

## Elulugu
Tema isatalu on Luhamaa nulgas, Leimani külas. Lõpetanud Tartu 5. Keskkooli ja Tallinna Riikliku Merekooli. Seejärel 10 aastat merel töötanud.

2012. aastal läks tagasi Setomaale Setomaa Valdade Liidu ettevõtlusnõunikuks.

Seto Kuningriigi ülemsootskaks valiti Aarne 2012. aastal Värskas ja veel kaks korda: Luhamaal 2012 ja Värskas 2016. Ta on pikaaegne Seto kuningriigipäevade peakorraldaja ja arendaja. Ta on olnud Seto Kongressi vanematekogu liige. 

Aarne Leima on üks Luhamaa külaseltsi eestvedajaid. Koos noorema poja Matis Leimaga on lavastanud filmi "Peko päiv" (2010) ning koos Matise ja näitleja Anne Veesaarega asutanud Seto Kuningliku Teatri, mis tõi 2025. aastal lavale tunnustatud setokeelse rockmuusikali "Seto Odüsseia". Aarne teeb Setomaal ka giiditööd.

"Teiste rahvaste ja kultuuride nägemine on aidanud oma leida, mõista ja hoida," ütleb Aarne Leima ülemsootska töö kohta. "Teame, et enamus setosid elab väljaspool Setomaad ja mulle sai kiirelt selgeks, et teadmist, mis kodus sünnib, oodatakse väga. Sootska tähendab ka "sõnumitooja". Üheks mu peamiseks sihiks oli olla kindel lüli Setomaa ja mujal elavate setode vahel. Teadmine sellest, kes oled, kust tuled, aitab teel püsida. Hea, kui see teadmine on kodust minejal kaasa võtta."

## Allikad
Anarhynchus

***Anarhynchus*** on tülllaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Varem oli perekonna ainus liik käändnokk-tüll. Hiljem avastati, et paljud perekonna tüll liigid on käändnokk-tülliga lähemas suguluses kui liivatülliga ning seetõttu paigutati samuti perekonda *Anarhynchus*.

Perekonda kuulub 24 liiki:
*ameerika mustjalg-tüll (*Anarhynchus nivosus*)
**[[Anarhynchus dealbatus]]*
*erisvöö-tüll (*Anarhynchus bicinctus*)
*jaava tüll (*Anarhynchus javanicus*)
*krabitüll (*Anarhynchus wilsonia*)
*kõnnutüll (*Anarhynchus veredus*)
*kõrbetüll (*Anarhynchus leschenaultii*)
*käändnokk-tüll (*Anarhynchus frontalis*)
*leetetüll (*Anarhynchus marginatus*)
*lõunatüll (*Anarhynchus falklandicus*)
*madagaskari tüll (*Anarhynchus thoracicus*)
*malai tüll (*Anarhynchus peronii*)
*mask-mägitüll (*Anarhynchus atrifrons*)
*mustjalg-tüll ehk meritüll (*Anarhynchus alexandrinus*)
*mägitüll (*Anarhynchus mongolus*)
*preeriatüll (*Anarhynchus montanus*)
*pujutüll (*Anarhynchus asiaticus*)
*punapea-tüll (*Anarhynchus ruficapillus*)
*punarind-tüll (*Anarhynchus obscurus*)
*puunatüll (*Anarhynchus alticola*)
*ruugerind-tüll (*Anarhynchus pecuarius*)
*sainthelena tüll (*Anarhynchus sanctaehelenae*)
*soolakutüll (*Anarhynchus pallidus*)
*värbtüll (*Anarhynchus collaris*)

## Viited
Moving Pictures

**Moving Pictures** on Kanada *[[hard rock]]*'i ansambli Rush 1981. aastal ilmunud kaheksas stuudioalbum.

Albumi andis 12. veebruaril 1981 välja plaadifirma Anthem Records. See tõusis Kanada albumimüügiedetabeli tippu ning USA-s ja Suurbritannias 3. kohale.

2015. aastal ajakirja Rolling Stone koostatud 50 kõigi aegade parima progeroki albumi nimekirjas on "Moving Pictures" 3. kohal.

## Lood

### A-pool
#"Tom Sawyer" – 4:33
#"Red Barchetta" – 6:07
#"YYZ" – 4:23
#"Limelight" – 4:18
### B-pool
#"The Camera Eye" – 10:55
#"Witch Hunt" – 4:43
#"Vital Signs" – 4:45

## Koosseis
* Geddy Lee – laul ja bass
* Alex Lifeson – kitarrid
* Neil Peart – löökpillid
Mihhail Pasternak

**Mihhail Pasternak** (21. november (vkj 8. november) 1908 Smolensk – 24. august 1941 Kalesi, Harjumaa) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (piirivalvekapten) ja üks okupeeritud Eestis 1941. aastal moodustatud hävituspataljonide juhte.

1930. aastatel teenis ta Nõukogude Liidu piirivalvevägedes. 1933. aastal  sooritas ta piirivalvesalga koosseisus Kaug-Idas 4000 km pikkuse suusamatka.

Pärast Eesti okupeerimist 1940. aastal kuulus Pasternak Nõukogude piirivalvevägede Tallinnas paikneva üksuse koosseisu. 1941. aasta Suvesõja puhkedes suunati ta Viljandisse, et viia lõpule NKVD kohaliku hävituspataljoni formeerimine. Viljandi hävituspataljoni staap asus neil päevil Eesti Panga Viljandi osakonna hoone teisel korrusel. Sakslaste eest põgenedes 8. juulil süütasid hävituspataljonlased komandör Pasternaki käsul selle Viljandi ühe uhkeima ehitise esimese korruse ning hoone puitosad ja katus hävinesid.

21. juulil edutati Pasternak piirivalvevägede Balti ringkonna ja Eesti NSV hävituspataljonide operatiivgrupi ülemaks. Teistel andmetel oli ta Eesti NSV Hävituspataljonide Staabi ülem.
 
Augusti keskel sai kapten Pasternakist hävituspataljonidest formeeritud 1. Eesti Kütipolgu komandör (polguülem). 24. augustil oli Pasternak grupi võitlejatega läinud Harjumaal Kalesi külla Loopere tallu toiduaineid hankima. Peremees oli tulistanud sisenevat komandöri ja tapnud ta.

## Mälestuse jäädvustamine Nõukogude okupatsioonivõimu ajal
24. septembril 1968 toimus Tallinnas Estonia teatris Feodor Oki ja Mihhail Pasternaki põrmude pidulik mälestusaktus ning nende põrmud maeti ümber Tallinna Metsakalmistule.

Pikri tänav Tallinnas Lasnamäel kandis aastatel 1979–1994 Mihhail Pasternaki nime.

## Viited
Von Gräfe nuga

**von Gräfe nuga** (ka **Gräfe nuga**) on kirurgiline instrument, mida kasutati peamiselt katarakti operatsioonidel 19. sajandil. Instrument on nimetatud Saksa silmaarsti Albrecht von Gräfe järgi, kes töötas selle välja silmakirurgia vajadustest lähtudes.

Gräfe nuga on kitsas, pikk ja terava otsaga instrument, mis võimaldas teha täpseid sisselõikeid silma sarvkesta ja kõvakesta piirkonnas. Selline kuju sobis katarakti eemaldamiseks enne tänapäevaste kirurgiliste tehnikate ja instrumentide kasutuselevõttu.

Gräfe nuga oli kasutusel 19. sajandil ja 20. sajandi alguses. Tänapäeval kuulub see instrument peamiselt meditsiiniajaloo valdkonda ning on asendatud kaasaegsete silmakirurgiliste instrumentidega.
Ptahhotep

**Ptahhotep** (egiptuse keeles ptāħ ħwtp — "Ptahile meelepärane") oli Vana-Egiptuse kõrgeim isik, suurvesiir, kes elas Vana Kuningriigi viienda dünastia valitsusajal (25.–24. sajand eKr). Hiljem peeti teda üheks suureks antiikaja targaks, kuna Ptahhotepi õpetusi omistati talle. 

Õpetuste sissejuhatuses räägib tark Ptahhotep oma kõrgest east, soovib pensionile jääda ja palub, et tema poeg, kelle nimi on samuti Ptahhotep, määrataks tema mantlipärijaks. Ta lubab õpetada oma poega vaaraod ja rahvast ustavalt teenima. 

Autor mõistab hukka ahnuse, rõhutades, et pärast surma pole rikkusest mingit kasu, ükskõik kui luksusliku hauakambri koguja endale ka ei ehitaks: jumal Osirise kohtuotsuse ees on olulised inimese teod, mitte aarded. Ptahhotep aga julgustab noormeest teadmisi taotlema ja oma naise suhtes tähelepanelik olema. Ta rõhutab ka, et kõrgeim voorus on kuulekus oma isale ja ülemusele. Rõhutatakse ka alandlikkuse, ustavuse vajadust oma kohustuste täitmisel ja vajadust vajadusel vaikida. 

Ptahhotepi aktiivne periood jääb umbes aastatesse 2425–2375 eKr. Ta oli vaarao Djedkare Isesi (5. dünastia, Vana Kuningriik) valitsemisajal vesiir. Tema tiitlite täielik loetelu näitab, et ta oli ka linnavalitseja, kuningliku pitsati hoidja, kohtunik, ülempreester, pühade raamatute ümberkirjutaja, kõigi kuninglike tööde direktor, kirjutajate ülem, kahe viljaaida ülevaataja, kahe Valge Maja haldaja (st Ülem- ja Alam-Egiptuse laekur) ja matuste ülevaataja.
Kroonlinna Elisabethi kirik

**Kroonlinna Püha Elisabethi kirik** (vene keeles *Кирха святой Елизаветы*, saksa k. *Kirche der Heiligen Elisabeth*) on mittetegutsev luteriusu kirik Kroonlinnas Kotlini saarel. 

Venemaa Kotlini saarele ehitati esimene pühale Elisabethile pühitsetud kirik luterlastele pärast Põhjasõda 1718. aastal, mis hävines aga tulekahjus 1732. aastal.

1750. aastal ostsid koguduseliikmed Peterburi värava lähedalt maatüki ning said loa kiriku ehitamiseks ning ehitati puidust Elisabethi kirik. 1830. aastate alguses põles puukirik maha ja aastatel 1836–1838 ehitati Peterburi konsistooriumiringkonna Kroonlinna Püha Elisabethi kiriku kivihoone.

1860. aastail peeti kirikus jumalateenistusi viies keeles: läti, saksa, soome, rootsi, eesti koguduseliikmetele. 1860. aastal eraldus Elisabethi kiriku soome-rootsi-eesti kogudus, kes ehitas 1868. aastaks Kroonlinna Nikolause kiriku.

1917. aasta revolutsioonide järel Kroonlinna luterlaste arv vähenes kiiresti sakslaste, lätlaste, eestlaste, soomlaste ja rootslaste emigratsiooni tõttu ning jumalateenistused kirikus katkesid. 1919. aastal oli koguduses kirjas 100 inimest. Kirik suleti 1925. aastal ja kirikuhoone muudeti metallitööliste ametiühingu klubiks.

Tänapäeval tegutseb Kroonlinna Püha Elisabethi kogudus pastoraadis ja kuulub Ingeri Evangeelsesse Luterlikku Kirikusse.

## Koguduse vaimulikud
*1836–1858, Otto Vilhelm Ehrström (1806–1871) koguduse ja eesti koguduse pastor ja Balti laevastiku divisjonijutlustaja 
**Karl Müller (1829–1882) läti koguduse pastor 1856–1857
*1860–1891, Emil Bosse (1826–1891), läti-saksa koguduse pastor ja Balti laevastiku divisjonijutlustaja 
**Karl Fredrik Stegman (1822–1873) eesti koguduse abipastor 1853–1858, Elisabethi soome-rootsi-eesti koguduse pastor 1858–1860 ja 1860–1873 Kroonlinna Nikolause kiriku pastor
**Reinhold Girgensohn (1825–1891), läti koguduse pastoradjunkt 1854–1856 
*1900–1924 Alfred Büttner (1867–1942), Elisabethi kiriku läti-saksa koguduse vaimulik

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, 
* Joseph Schnurr. Heimatbuch (Jahrbuch 1969-1972) der Deutschen aus Russland: Die Kirchen und das Religioese Leben der Russlanddeutschen. Stuttgart 1972. Church and Religious Life of Germans in Russia, pg 86
Vigursuusatamine 2022. aasta taliolümpiamängudel

**[[Vigursuusatamine]] [[2022. aasta taliolümpiamängud]]el** toimus 3.–19. veebruarini 2022. aastal Genting Secret Gardenis Zhangjiakous ja Big Air Shougangis Pekingis Hiinas.

2018. aasta juulis kiitis Rahvusvaheline Olümpiakomitee heaks vigurhüpped (Big Air) lisamise nii meestele kui naistele, samuti segavõistkondade vigurhüppevõistluse. See viis võistluste koguarvu 13-ni.

26. veebruaril 2022 otsustas ROK anda naiste suusakrossis kolmanda koha Šveitsi sportlasele Fanny Smithile. Võistlusžürii oli ta diskvalifitseerinud pärast kontakti sakslanna Daniela Maieriga, kellele omistati seetõttu kolmas koht. Hiina vigursuusatamise ja nende mängude staar oli Eileen Gu, kes saavutas taliolümpiamängudel kolm poodiumikohta, võites kulla Big Airis ja rennisõidus ning hõbeda pargisõidus.

## Tulemused

### Mehed

#### Küngaslaskumine

#### Vigurhüpped

#### Suusakross

#### Rennisõit

#### Hüpped

#### Pargisõit

### Naised

#### Küngaslaskumine

#### Vigurhüpped

#### Suusakross

#### Rennisõit

#### Hüpped

#### Pargisõit

### Võistkondlikud vigurhüpped

## Medalite tabel

*  Korraldajariik (Hiina)
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Peking 2022 
|-

## Viited

## Välislingid

*Ametlik veebileht
Hemispheres

**Hemispheres** on Kanada *[[hard rock]]*'i ansambli Rush 1978. aastal ilmunud kuues stuudioalbum.

Albumi andis Kanadas välja plaadifirma Anthem Records ja USAs Mercury Records.

2015. aastal ajakirja Rolling Stone koostatud 50 kõigi aegade parima progeroki albumi nimekirjas on "Hemispheres" 11. kohal.

## Lood

1. Cygnus X-1, Book II: Hemispheres – 18:08
:Prelude – 4:29
:Apollo: Bringer of Wisdom / Dionysus: Bringer of Love – 4:36
:Armageddon: The Battle of Heart and Mind – 2:55
:Cygnus: The Bringer of Balance – 5:02
:The Sphere: A Kind of Dream – 1:10
2. Circumstances – 3:45
3. The Trees – 4:45
4. La Villa Strangiato – 9:34
:I. Buenos Nochas, Mein Froinds! (0:00–0:27)
:II. To sleep, perchance to dream … (0:27–2:00)
:III. Strangiato theme (2:00–3:16)
:IV. A Lerxst in Wonderland (3:16–5:48)
:V. Monsters! (5:48–6:10)
:VI. The Ghost of the Aragon (6:10–6:45)
:VII. Danforth and Pape (6:45–7:25)
:VIII. The Waltz of the Shreves (7:25–7:51)
:IX. Never turn your back on a Monster! (7:51–8:03)
:X. Monsters! (Reprise) (8:03–8:17)
:XI. Strangiato theme (Reprise) (8:17–9:19)
:XII. A Farewell To Things (9:20–9:34)

## Koosseis
* Geddy Lee – laul ja bass
* Alex Lifeson – kitarrid
* Neil Peart – löökpillid
St. Paul's Bay

**Saint Paul's Bay** (malta keeles *San Pawl il-Baħar*) on linn, mis asub Malta kirderannikul Põhjapiirkonnas. 2021. aasta rahvaloenduse järgi on see ka riigi kõige rahvarohkem linn.

Linna nimi viitab apostel Pauluse laevahukule, mida on kirjeldatud Apostlite tegudes. Laevahukk toimus Püha Pauluse saarte juures Saint Paul’s Bay lähedal tema teekonnal Kaisareast Rooma ning see sündmus pani aluse kristluse levikule saarel.

2021. aastal oli püsielanike arv 32 042. See arv peaaegu kahekordistub, ulatudes juunist septembrini ligikaudu 60 000-ni, kui Malta elanikud ja turistid peatuvad hotellides, eriti Buġibbas ja Qawras.

## Viited
Puiduvaablane

**Puiduvaablane** (*Sirex*) on perekond kiletiivaliste seltsist, kuhu kuuluvad putukad.

## Liike
**Sirex juvencus* – sinine puiduvaablane
**Sirex noctilio* – männi-puiduvaablane

## Välislingid
*
Nälkvaablane

**Nälkvaablane** (*Caliroa*) on putukate perekond kiletiivaliste seltsist.

## Liike
**Caliroa cerasi* – kirsipuu-nälkvaablane

## Välislingid
*
Kelgutamine 2022. aasta taliolümpiamängudel

**[[Kelgutamine]] [[2022. aasta taliolümpiamängud]]el** peeti Xiaohaituo bobisõidu- ja kelgutamisrajal, mis oli üks Yanqingi klastri võistluspaikadest, 5.–10. veebruarini 2022.

Kelgutamisele jagati kokku 106 kvooti, ​​mis on neli vähem kui 2018. aasta taliolümpiamängudel. Kokku võisteldi neljal alal: ühene meestele, kahene kelk (avatud ala, kus said ka naised osaleda), ühene naistele ja segavõistkondlik võistlus.

## Kvalifikatsioon

Mängudel lubati võistelda maksimaalselt 106 sportlast. Riikidele määrati kvoodid olümpiakvalifikatsiooni ja maailmameistrivõistluste edetabeli tulemuste põhjal 1. juulist 2020. aastast kuni 10. jaanuarini 2022. aastal.

Algselt kvalifitseerus maksimaalselt 35 meest, 35 naist ühekelgul ja 18 võistkonda kahekelgul. Iga riiklik olümpiakomitee võis registreerida maksimaalselt kolm meest, kolm naist ja kaks kahesekelku. Korraldajal oli õigus registreerida võistleja meeste ja naiste võistlustel, ning kahekelgule kui nad vastasid miinimumnõuetele. Võistkondlik teatevõistlus koosnes kõigist riikidest, kes said kvalifitseerunud sportlastest moodustada teatevõistkonna.

Meeste ühekelgul kvalifitseerusid kõik riigid, kellel oli sportlane 50 parema hulgas, ühe koha. Kui kohti oli veel, anti iga riigi 32 parema hulgas teisele kohale tulnud sportlasele lisakvoot ja kolmandale kohale tulnud sportlasele kvoot, kui kohti oli veel. Naiste puhul oli 50 parema asemel 40 paremat ja kahekelgul 25 paremat, kusjuures teine ​​kelk pidi olema 28 parema hulgas (kui kohti veel oli). Iga riik võis registreerida maksimaalselt 10 sportlast. (3 meest, 3 naist ja kaks kahekelku 4 sportlasega)

17. detsembril 2021. aastal teatas Rahvusvaheline Kelgutamisföderatsioon kvalifikatsioonisüsteemi muutmisest. Kvalifikatsioonisüsteemi muudeti seetõttu, et esimesel maailmameistrivõistlustel tühistati treeningsõidud ja järgmistele maailmameistrivõistlustele ei tarnitud varustust. Uue süsteemi kohaselt kvalifitseerusid sportlased maailmameistrivõistluste hooaja nelja parima tulemuse põhjal (erinevalt varasemast, kus arvestati kõiki seitset tulemust).

## Tulemused

### Mehed

#### Ühekelk

### Naised

#### Ühekelk

### Kahekelk (avatud)

### Võistkondlik segavõistlus

## Medalite tabel

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Peking 2022 
|-

## Viited

## Välislingid

*Ametlik veebileht
Põltsamaa Ühisgümnaasiumi Karskusring

**Põltsamaa Ühisgümnaasiumi Karskusring** on Põltsamaa Ühisgümnaasiumi juures aastatel 1923 - 1935 tegutsenud õpilaste ühendus, mille eesmärgiks oli edendada tervislikke eluviise ja võidelda alkoholismi vastu noorte seas.

## Asutamine
Koolisisese karskusliikumise mõte hakkas õpilaste seas aktiivsemalt levima 1923. aasta jaanuaris, kui algatati iganädalased referaatkoosolekud. Ühendus asutati 14. mail 1923, ringi põhikiri kinnitati 19. novembril 1923. 

Ringi põhikirjaliseks eesmärgiks oli ühendada kasvavat noorsugu alkoholismivastaseks võitluseks ja valmistada noori ette alkoholist vabale kultuurile. Ühenduse konkreetsem siht oli kasvatada õpilaste algatusvõimet ja püsivust ning arendada õpilastes kohusetunnet enese, ligimese ja isamaa vastu. Samuti sooviti edendada karsket ja tervet eluviisi. Eesmärkide saavutamiseks korraldas karskusring kõnekoosolekuid ja referaatloenguid, edendas sportlikke eluviise ja toetas õpilaste kunsti- ja kirjandusalaseid püüdeid. Ühe tegevusena korraldas ühing ka karskuseksameid.

Esimesel tegevusaastal korraldas karskusring 14 referaatkoosolekut, kus kanti karskusküsimuse teemadel ette 17 referaati. Koos Noorseppade Malevaga avati lugemislaud, mis oli ilmselt hilisema kooli raamatukogu eelkäia. Esimese tegutsemisaasta jooksul koguti raamatukokku 39 nimetust kirjandust.

## Edasine tegevus
1924. aasta sügisel esitas Põltsamaa karskusring taotluse astuda Eesti Noorsoo Karskusliitu, mis rahuldati 15. oktoobril 1924. Toona oli seltsil kokku 35 tegevliiget (34 õpilast: 21 noormeest, 13 tütarlast; 1 õpetaja). Liikmete tuumiku moodustasid 15-19-aastased noored. Karskusringi juhiks oli Otto Ibius.

1925. aasta kevadel korraldas Põltsamaa õpilaste karskusring  ühisgümnaasiumis kahepäevase karskuspüha. Esimesel päeval toimus aktus, kus esines kohalike koolide arst Carl Prima. Kõnega pidi esinema ka Reinhold Kamsen, kuid tema mingil põhjusel sündmusele ei ilmunud. Muusikapaladega esinesid kooli orkester, mida täiendasid klaveri ja viiulisoolodega ühisgümnaasiumi õpilased. Teisel päeval toimus seltsimajas kontsert, kus karskuse teemal kõneles taas Carl Prima.

1928. aastal oli ühingu esimeheks Arkadi Uibo, 1930. aastal E.Bergmann ja 1934. aastal Astrid Trulli.

1934. aastal oli seltsil 43 tegevliiget ja raamatukogu sisaldas 130 nimetust. Selts korraldas 1934. aasta II semestril kolm omavahelist  ja 10 avalikku ettekandekoosolekut. Lisaks toimusid deklamatsiooni võistlus ja kaks teeõhtut.

## Tegevuse hääbumine
1935. aasta jaanuaris karskusringi nimekirjas 37 nime, kuid aktiivset tegevust sel aastal enam ei toimunud. 1936. aasta 20. märtsil külastas karskusliidu nõunikuna Põltsamaa karskusringi selle asutaja ja esimene esimees Otto Ibius, kes tunnistas, et suurematest ettevõtmistest korraldati mullu vaid "Köhleri õhtu". 1937. aastal on Põltsamaa Ühisgümnaasiumi direktor Hartvig Reinvalla teatanud Eesti Noorsoo Karskusliidule, et ring ei tegutse.

## Viited
Puiduvaablased

**Puiduvaablased** (*Siricidae*) on sugukond kiletiivaliste seltsist, kuhu kuuluvad putukad.

## Perekondi
**Sirex* – puiduvaablane
**[[Tremex]]*
**Urocerus* – tüvevaablane
**[[Xeris]]*

## Välislingid
*
Koprina Katariina kirik

**Koprina Püha Katariina kirik** oli Koprina kihelkonna luteriusu  kirik Ingerimaal.

Koprina Katariina kogudus moodustati  Rootsi suurvõimu ajastul, 1640. aastal. 

Kogudusekirik ehitati aastatel 1785–1786 ja laiendati aastatel 1886–1887.

18. sajandi alguses kuulus koguduse juurde ka kabel Lamppula külas. Aastatel 1710–1748 oli Koprina, Kolppana ja Spankkova kihelkondadel ühine kogudus.  1925. aastal liideti kogudusega saksa-soome palvemaja Družnaja Gorkas. 

1859. aastal oli Koprina koguduses 3 156 ja 1917. aastal 6 226 inimest.

Kirik hävines tulekahjus 1966. aastal.

## Kogudusevaimulikud

*1640– Thomae Matthias  (surn. ~1672) , Koprina pastor
*1638–1648 Abrahamus Andreasson Jordanus (1605–1653), Koprina pastor,
* 1673–1692 Johan Kyander (surn. 1692), Koprina pastor,
* 1692/1694–1697 Baltasar Govinius (surn. 1701), Koprina pastor,  
*1697  Ericus G(eorgii) Barnau, (surn. 1701), Koprina pastor,
* 1702–1703 Gabriel Castelius, Koprina pastor,
* 1710–1719 Gabriel Elimaeus (surn. 1719), Koprina pastor,  
* 1753–1759 Lars Rothovius  (surn. 1775), Koprina pastor,
* 1759–1765 Johan Wirilander (surn. 1765), Koprina pastor, 
* 1765–1785 Erik Blom  (1733–1785), Koprina pastor, 
* 1786–1821 Henrik Vilhelm Carling  (1757–1834), Koprina pastor, 
* 1821–1846 Anders Leopold Melart  (1757–1834), Koprina pastor, 
* 1848–1875 Friedrich Berg (1809–1879), Koprina pastor
*1886–  Nikolai Vilhelm Sonny  (1847–1933), Koprina pastor
*1922–1937 Iisakki Virranen (Virronen) (1875–1937), Koprina kirikuõpetaja

## Kirikukihelkonna külad
Hännisi, Hovinmäki, Hynnisen Siiverska, Jänikselä, Kankaanauti, Koprina, Korkka, Korpisaro, Koussula, Läsämäki, Lätä, Lopitsa, Menkkova, Mesina, Miina, Myllykylä, Orinansavota (Družnaja Gorka), Petrovskoje, Pieni Isero, Pieni Lätä, Pieni Vopsi, Piisinä, Polssova, Porissova, Riepitsa, Ruunala, Saamusti, Saapru, Saasevi, Suuri Iisaro, Tihkovitsa, Uusi Pokosti, Uustia, Valasniekka, Vanha Pokosti, Varpaan Siiverska, Viiritsa, Virkkilä, Vuiri

## Viited

## Kirjandus
*Busch, Eduard Heinrich von. Materialien zur Geschichte und Statistik des Kirchen- und Schulwesens der evangelisch-lutherischen Gemeinden in Russland. St. Petersburg: Comissionsverlag von G. Haessel, 1862, –97
*Matthias Akiander.  Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift. Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865.,  14. Koprina. s. 143–144

## Välislingid
*Приход Koprina / Коприна, Кобрино, www.inkeri.ru
Henrik Aavik

**Henrik Aavik** (sündinud 26. augustil 1973) on Eesti aktivist, ettevõtja ja poliitik.

ISOC Eesti osakonna juhatuse liige.  

Erakonna Parempoolsed asutajaliige ning selle Põhja-Tallinna osakonna juhtuse esimees. Põhja-Tallinna linnaosakogu 11. koosseisu liige. 

Seotud AI valdkonna iduettevõtetega Tendly, Easy ja Ukuaru.

## Viited
Kapsakoi

**Kapsakoi** (*Plutella xylostella* (Linnaeus, 1758)) kuulub liblikaliste (''Lepidoptera'') seltsi ja *[[Plutellidae]]* sugukonda ning on üks olulisemaid ristõieliste (*[[Brassicaceae]]* ehk *[[Cruciferae]]*) sugukonna taimede kahjureid maailmas. Kapsakoi on levinud peaaegu kõikjal, kus kasvatatakse kapsast (''Brassicae oleraceae L.''), kaalikat (''B. napus L. ssp. napobrassica L.'') ja teisi ristõielisi kultuure (valge sinep (''Sinapis alba L.''), raps (''B. napus L. ssp. napus''), naeris (''B. rapa L. ssp. rapa L.'') jmt).

## Levik
Arvatakse, et kapsakoi on pärit Lõuna-Aafrikast või Vahemere piirkonnast, kuid tänapäeval esineb teda üle maailma nii parasvöötmes kui troopilistes piirkondades. Liik on võimeline ellu jääma väga erinevates kliimatingimustes ning selle populatsioonid võivad põhjapoolsetes piirkondades talvituda nukuna või saabuda igal aastal uuesti migratsiooniga soojematest piirkondadest. Sageli leitakse kapsakoid piirkondadest, kus ta ei saa edukalt talvituda, sealhulgas suuremas osas Kanadast.

## Viited
Moloskovitsõ (Kaložitsõ külaasundus)

**Moloskovitsõ** on küla Kaložitsõ külaasunduses Volossovo rajoonis Leningradi oblastis, Venemaa Föderatsioonis. 

2020. aastal liideti Moloskovitsõ küla ja Moloskovitsõ asula Moloskovitsõ külaks.

Moloskovitsõ (soome keeles Moloskovitsa, Moloskovitz) oli ajalooline küla Ingerimaal, Moloskovitsa kihelkonna keskus ja Moloskovitsa kirikukihelkonna Valge kiriku (soome k. Valkeakirkko) asukoht, kus asus aastast 1632 Moloskovitsa kirik, mis suleti  1938. aastal ja hävis  Teises maailmasõjas.

## Välislingid