open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Töölaul

**Töölaulu** all mõistetakse põhiliselt rahvalaulu, mis järgib füüsilise töö rütmi ja dünaamikat ja mis on mõeldud tööliigutustega kokku sulama. Samuti peetakse töölauludeks töötamise ajal ajaviiteks lauldavaid rahvalaule, mille rütm ei lange töö rütmiga täpselt kokku.

Töölaule lauldakse tihti ilma instrumentaalse saateta, sageli on töölaulu laulmisel laulutekst jagatud eeslaulja ja koori vahel. Need võivad olla ka jooksvalt improviseeritud sõnadega, kus eeslaulja mõtleb käigu pealt teksti välja ja koor kordab seda järele, andes sellega eeslauljale aega järgmise tekstiosa väljamõtlemiseks.

Afroameeriklastest orjade töölaulud (*[[field holler]]*) on märkimisväärselt mõjutanud hilisemat džässmuusikat. Hulgaliselt töölaule on teada ka Eesti rahvalaulude kogudest.

## Viited

## Kirjandus
*Karl Bücher. *Arbeit und Rhythmus*, 1899.
* J. Schopp. *Das Deutsche Arbeitslied*, 1935.
* Ådel Gjøstein Blom. *Folkeviser i arbeidslivet: en analyse av visenes funksjon*,  Universitetsforlaget  1977. 
* G. Porter. *The English occupational song*,  1992.  
* E. Wennekes. *De hele dag maar op en neer: over heien, heiliedjes en hoofdstedelijke muziekgebouwen*,  2002.
*E. Bleiberg. Work Songs. – E. I. Bleiberg, J. A. Evans, K. M. Figg, P. M. Soergel, & J. B. Friedman (toim).  *Arts and Humanities Through the Eras*, kd 1, Gale 2005, lk 160–164. 
* Ted Gioia. *Work Songs*, Duke University Press 2006.
*Nada Endrissat, Claus Noppeney. Sonifikation und Organisation: Von Arbeitsliedern und Corporate Songs/Sounds. – A. Schoon, A. Volmar (toim). *Das geschulte Ohr: Eine Kulturgeschichte der Sonifikation*, Bielefeld: Transcript  2012, lk 251–269.

## Välislingid
* arbeidslied. – Gerrit Jan van Bork, D. Delabastita, H. van Gorp, P. J. Verkruijsse, G. J. Vis. *Algemeen Letterkundig Lexicon*, 2012.
* Arbeidslied, Oosthoek.
*work song, britannica.com
*cançó de treball, enciclopedia.cat
*Arbeitslied, musiklexikon.ac.at
Tomaso Panizza

**Tomaso Panizza** (7. oktoober 1805 Lierna – 1868 Lierna) oli itaalia kullassepp ja hõbesepp. Ta tegutses Milanos aastast 1837 kuni surmani ning teda peetakse 19. sajandi keskpaiga kuulsaimaks Milano hõbesepaks. Tema kõrgekvaliteedilisi hõbetöid hoitakse muuseumides ja avalikes kogudes.

## Elukäik
Ta töötas Milanos contrada degli Orefici 3199, kus tal oli oma töökoda. Ta märgistas oma töid templiga, mis kujutas imetavat kitse, mis oli tema ateljee tunnus. Tema tegevus on dokumenteeritud aastast 1837 kuni surmani 1868.

## Tööd ja stiil
Tomaso Panizza spetsialiseerus hõbedatoodetele nagu sööginõud, küünlajalad, suhkrutoosid ja söögiriistad, mida iseloomustas elegantne ja peen stiil. Tema looming esindab üht parimat 19. sajandi milaanlase hõbesepakunsti, dekoratiivsete elementidega uusklassitsistlikus ja liberty stiilis.

Tema tuntumate tööde hulka kuuluvad:  
* Hõbedast suhkrutoos, Milano, ca. 1840  
* Paar Itaalia hõbedast küünlajalga, Milano, 1837–1868  
* Hõbedast kahvlid, Tsiviilkogu Rakenduskunsti Castello Sforzesco's Milanos

## Muuseumid ja kogud
Panizza töid hoitakse tänapäeval mitmetes kogudes ja muuseumides, sealhulgas:  
* Museum Boijmans Van Beuningen, Rotterdam  
* Tsiviilkogu Rakenduskunsti Castello Sforzesco, Milano  
* Era-kogud Liernas ja Varennas

## Viited

## Bibliograafia
* Andreina Griseri ja Giovanni Romano, *Porcellane e argenteria del Palazzo Reale di Torino*, Torino, Palazzo Reale, 1986.  
* Vittorio Donaver ja Roberto Dabbene, *Argenteria italiana del XVIII e XIX secolo, punzoni di garanzia degli orafi italiani*, 2000.  
* R. Massa (toim.), *Panizza T.: Hõbedast kahvlid, Milano: Tsiviilkogu Rakenduskunsti Castello Sforzesco — fail 5q020-00729*, 2007.  
* Oksjonikataloogid – *Hõbedast suhkrutoos, Milano ca. 1840, kullassepp Tomaso Panizza*, Argenti & Collezione di Filigrane II, Cambi Casa d’Aste, Milano, 19. mai 2014.  
* Cesare Cantù, *Grande illustrazione del Lombardo-Veneto: Storia di Milano*, L. Gualtieri di Brenna, Milano, 1857.
André Corrêa do Lago

**André Aranha Corrêa do Lago** (sündinud 1959) on Brasiilia diplomaat. Ta asus Brasiilia välisministeeriumis tööle aastal 1982 ning on aastast 2001 tegelenud jätkusuutliku arengu teemadega. Aastal 2023 sai temast aseminister ning aastal 2025 oli ta Brasiilias toimunud ÜRO kliimakonverentsi juhataja.

Corrêa do Lago on lõpetanud Rio de Janeiro Föderaalülikooli. Ta on olnud Brasiilia suursaadik Jaapanis (2013–2018) ning Indias ja Bhutanis (2018–2023).

## Viited
Tim Minchin

**Timothy David Minchin** (sündinud 7. oktoobril 1975) on Austraalia koomik, näitleja, kirjanik, muusik, luuletaja, helilooja ja laulukirjutaja.

Minchin on avaldanud kuus CD-d, viis DVD-d ning käinud oma komöödiasõudega esinemas rahvusvaheliselt. Ta on televisioonis esinenud Austraalias, Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias. Ta sai laiemalt tuntuks aastal 2005 oma komöödiaalbumiga "Darkside", mida kiideti nii Melbourne'i kui Edinburgh' komöödiafestivalil.

Minchinil on teatritaust, ta on kaasa teinud mitmes lavastuses ning olnud Austraalia televisioonis kõrvalosatäitja rollis. Aastal 2008 jõudis kinodesse temast tehtud dokumentaalfilm "Rock N Roll Nerd", aasta hiljem näidati seda telekanalil ABC TV. Ta kirjutas sõnad ja muusika Oliveri ja Tony auhinnad võitnud ning Grammyle nomineeritud muusikalile "Matilda the Musical" (2010) ja Oliveri ja Tony auhinnad võitnud muusikalile "Groundhog Day" (2016). Aastal 2013 mängis ta telesarjas "Californication" rokkstaar Atticus Fetchi ning aastal 2019 mängis ta telesarjas "Pianiino" Lucky Flynni (ta oli ka üks "Pianiino" stsenaristidest).

Aastal 2013 andis Lääne-Austraalia Ülikool Minchinile audoktori kraadi humanitaarteadustes. Aastal 2015 sai ta audoktori kraadi ka Mountview' Teatriakadeemiast ning aastal 2019 Edith Cowani Ülikoolist. Aastal 2020 sai ta oma panuse eest näitekunsti Austraalia ordu liikmeks.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
Hughes OH-6 Cayuse

**Hughes OH-6 Cayuse** on Ameerika Ühendriikide kergehelikopter. Seda toodab ettevõte Hughes Helicopters. See on nime saanud cayuse'i indiaanihõimu järgi.

OH-6 Cayuse'i algus on aastas 1960, kui Ameerika Ühendriikide maavägi algatas konkursi, et saada helikopter, millega vahetada välja 1040. aastate teisest poolest kasutusel olnud helikoptereid Bell H-13 Sioux. Hughesi välja töötatud Model 369 (tulevane OH-6 Cayuse) oli viimases voorus vastamisi Fairchild Aircrafti ja Bell Textroni mudelitega. Hughesi prototüübi esmalend toimus veebruaris 1963. Model 369 tilgakujulist keret kiideti hea nähtavuse ja vastupidavuse eest. Neljalabaline propeller andis õhusõidukile hea manööverdamisvõimekuse ning seda peeti otstarbekaks inimeste transpordiks ning eskordi-, ründe- ja vaatlusülesanneteks.

OH-6 jõudis Ameerika Ühendriikide maaväe teenistusse 1966. aastal ning võeti kohe kasutusele ka Vietnami sõjas. Lahingus kasutati seda tavaliselt koos ründekopteritega, nagu Bell AH-1 Cobra. OH-6 töötas peibutusena ning meelitas vastased oma positsioone reetma, mida AH-1 seejärel ründas. 1972. aastal maskeeris Luure Keskagentuur (CIA) kaks OH-6 Air America lennufirma kopteriteks ning sai seeläbi vastast pealt kuulata. Kokku toodeti 1420 OH-6A-d, millest Vietnami sõjas hävines 964.

1967. aastal tõusid OH-6 tootmishinnad ning Ameerika Ühendriikide maavägi korraldas veel 2700 kopteri (Oh-6 oli selleks ajaks valminud 1300) hankimiseks uue konkursi. Hughes kaotas hanke Belli mudelile OH-58 Kiowa. OH-6 tootis Jaapanis litsentsi alusel nii tsiviil- kui ka militaarotstarbeks ettevõte Kawasaki. Selle tsiviilversioon on MD 500, mida tootis ka 21. sajandil ettevõte MD Helicopters.

## Kasutajad
* 
* 

### Endised
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vaata ka
* Boeing AH-6
* McDonnell Douglas MD 500 Defender
* MD Helicopters MH-6 Little Bird
* Aérospatiale Gazelle
* Bell ARH-70 Arapaho
* Bell OH-58 Kiowa
* Bell YOH-4
* Cicaré CH-14 Aguilucho
* Fairchild Hiller FH-1100
* Mil Mi-34
* PZL SW-4 Puszczyk
* Westland Scout
* Ameerika Ühendriikide sõjalennukite loend

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* .
* 
* 
* 
* 
* 
*
John McAfee

**John David McAfee** (18. september 1945 – 23. juuni 2021) oli Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide programmeerija ja ettevõtja. Ta kandideeris aastatel 2016 ja 2020 Libertaarse Partei kandidaadiks Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel, kuid ei osutunud valituks. Ta lõi oma esimese viirusetõrjetarkvara aastal 1987 ning hakkas seda turustama omanimelise ettevõtte kaudu. Aastal 1994 lahkus ta firmast ning müüs oma osaluse. Hiljem sai John McAfeest ettevõtte McAfee suurim kriitik, ta kutsus inimesi üles ettevõtte viirusetõrjetarkvara oma arvutitest eemaldama. Talle ei meeldinud ka, et ettevõte kasutas endiselt tema nime, Inteli omandis prooviti lühikest aega McAfee viirusetõrjet turundada teise nime all.

McAfee jäi suurest osast oma varadest ilma 2008. aasta finantskriisi tõttu. Pärast McAfeest lahkumist osales ta paljudes tehnoloogiaettevõtetes, mh asutas vestlusprogrammi PowWow loonud firma Tribal Voice. Tema hobideks, mis kattusid vahel ärihuvidega, olid nutirakendused, krüptovaluuta, jooga, lennundus ja narkootikumid. McAfee elas aastaid Belize'is, kuid naasis aastal 2013 Ameerika Ühendriikidesse, kuna teda taheti Belize'is mõrvakahtlustusega seoses üle kuulata.

McAfee oli häälekas kodanikuvabaduste ja eraelu puutumatuse toetaja ning rääkis nendel teemadel ka 2016. ja 2020. aastal Libertaarse Partei presidendikandidaadiks pürgides. Ta oli vastu valitsuse jälgimismeetmetele ning toetas krüptoraha meetodina vähendada riigi kontrolli finantssüsteemide üle. Kui talle esitati süüdistus maksude maksmisest hoidumises, raamis ta selle valitsuse ebaõiglusele vastu võitlemise meetmeks.

Oktoobris 2020 peeti McAfee Hispaanias kinni seoses Ameerika Ühendriikides maksude maksmisest hoidumisega. Ameerika Ühendriikide prokuratuur esitas tema vastu kriminaalsüüdistuse ja tsiviilhagi, öeldes, et McAfee oli neli aastat jätnud tulumaksu maksmata. Aastal 2021 andis Hispaania kohus välja määruse tema väljaandiseks Ameerika Ühendriikidele. Enne väljaandmist leiti ta 23. juunil 2021 oma vangikongist pooduna. Levisid spekulatsioonid, et ta tapeti. Ka McAfee naine Janice ei uskunud, et John McAfee endalt elu võttis.

## Viited

## Kirjandus
*
Hadestown

**"Hadestown"** (inglise keelest otsetõlkes *Hadeselinn*) on muusikal, mille kirjutas Ameerika Ühendriikide kirjanik Anaïs Mitchell. See on versioon vanakreeka müüdist Orpheusest ja Eurydikest. Vaene tüdruk Eurydike läheb tööle tööstuslikku versiooni Kreeka allilmast, et pääseda vaesusest ja külmast, ning tema armsaim, vaene laulja Orpheus, tuleb teda sealt päästma.

Muusikali originaalversiooni esitati 2006. aastal Vermontis Barre'i ja Vergennesi linnades. Aastal 2007 tehti sellega Vermontis ja Massachusettsis tuur. Mitchell ei olnud teose tuleviku osas kindel ning andis sellest aastal 2010 välja samanimelise albumi.

Aastal 2012 kohtus Mitchell lavastajat Rachel Chavkinit ning nad lisasid koos "Hadestowni" laule ja dialoogi. Uut versiooni mängiti New Yorgis *[[Off-Broadway]]l* 2016. aasta kevadel ja suvel. Pärast seda mängiti "Hadestowni" ka Kanadas ja Suurbritannias, Broadayle jõudis lavastus viimaks aastal 2019. "Hadestowni" Broadway lavastusi kiideti ning samal aastal nomineeriti see 14-le Tony auhinnale, millest see võitis 8, mh parima muusikali ja parima originaalmuusika kategoorias.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
M72 LAW

:*Mitte segi ajada [[NLAW]]-ga.*

**M72 LAW** (inglise keeles *Light Anti-Tank Weapon*) on Ameerika Ühendriikide tankitõrjerelv. See on 66-millimeetrise kaliibriga, ühelasuline ja juhitamatu.

Selle võtsid aastal 1963 oma põhiliseks jalaväe tankitõrjerelvaks nii Ameerika Ühendriikide maavägi kui merejalavägi, maaväes asendati sellega vintpüssigranaat M31 HEAT ja raketiheitja M20A1 Super Bazooka. Hiljem võttis LAW' kasutusele ka õhuvägi, kus selle eesmärk oli osaleda baaside kaitses.

Kaheksakümnendate alguses taheti M72 LAW asendada raketiheitjaga FGR-17 Viper, kuid Kongress tühistas selle plaani ning kasutusele võeti hoopis Rootsi päritolu AT-4. LAW-le sarnased relvad on näiteks Rootsi Miniman ja Prantsuse SARPAC.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Endised
*  FNLA
* 
* 
* 

## Vaata ka
* Mk 153 Shoulder-Launched Multipurpose Assault Weapon
* C-90 Instalaza
* M80 Zolja
* Panzerfaust 3
* RPG-18
* RPG-22
* RPG-26
* RPG-76 Komar
Carlo Masala

**Carlo Masala** (sündinud 27. märtsil 1968 Kölnis) on Saksamaa rahvusvahelise poliitika professor Universität der Bundeswehr Münchenis, samuti Müncheni ülikooli õppejõud ja Müncheni Poliitikakooli senati liige. Aastast 2022 on ta laiemale publikule tuntud sagedaste esinemiste kaudu Saksa televisioonis Venemaa Ukraina sissetungi ekspedina.

Ta sündis aastal 1968 Kölnis austerlasest ema ja itaallasest isa perre. Ta kasvas üles itaallasena Saksamaal Kölni Chorweileri linnaosas, algul Seebergis ja hiljem Peschis. Lapsepõlves elas ta mitu aastat ka Sardiinias. Kasvamise ajal koges ta rassistlikku diskrimineerimist, näiteks koolikaaslaste ja kohaliku politsei poolt. Ta räägib vabalt saksa ja itaalia keelt ning oskab sardiinia keelt. Aastatel 1988–1992 õppis ta Kölnis ja Bonnis politoloogiat, saksa ja romaani keeli. Pärast magistrikraadi omandamist töötas ta teadurina Kölnis. Aastal 1996 kaitses ta doktorikraadi Poliitikateaduste ja Euroopa asjade instituudis väitekirjaga Saksamaa-Itaalia suhetest.

Ta oli aastal 2003 Müncheni ülikooli ajutine professor. Aastal 2004 liitus ta Roomas asuva NATO Kaitsekolledžiga. Aastatel 2006–2007 oli ta sama kolledži teadusdirektori asetäitja. Juulis 2007 asus ta tööle Universität der Bundeswehr Münchenis rahvusvahelise poliitika professorina.

Ta peab ennast neorealistiks. Tema uurimishuvid hõlmavad rahvusvahelise poliitika, julgeolekupoliitika ja transatlantiliste suhete teooriaid.
M60 (tank)

**M60** on Ameerika Ühendriikide lahingutank. See jõudis kasutusele aastal 1960 ning on teise põlvkonna tank. Kuigi M60 arendati M48 Pattoni põhjal, ei ole see ametlikult Pattoni tank. Seda on kutsutud Pattoni tanki parendatud versiooniks, sarnasused on eriti ilmsed kui võrrelda M60 esimest mudelit M48A2-ga. Ameerika Ühendriikide sõjavägi läks täielikult üle lahingutankide (MBT) doktriinile aastal 1963, kui merejalavägi lõpetas viimase rasketanki kasutamise. M60 oli külma sõja ajal Ameerika Ühendriikide põhiline lahingutank, kokku toodeti neid u 15 000. Tootmine lõpetati aastal 1983, hiljem uuendati veel tuhandeid tanke M60.

Reaalselt jõudis M60 üksustesse aastal 1960, kui selle võtsid kasutusele Ameerika Ühendriikide maaväe osad Euroopas. Lahingus kasutas M60 esimest korda Iisrael 1973. aasta Yom Kippuri sõjas, kus see oli vastase sarnaste masinate, nagu T-62, vastu efektiivne. Iisrael kasutas M60 uuesti 1982. aasta Liibanoni sõjas, selleks ajaks olid iissraellased paigaldanud tankile juhitavate rakettide eest kaitsva reaktiivsoomuse. M60 oli kasutusel ka 1983. aastal, kui Ameerika Ühendriigid tungisid Grenadale. Iraanile saadetud tankid M60 olid kasutuses ka Iraani-Iraagi sõjas (1980–1988).

Suurim M60 kasutamine Ameerika Ühendriikide teenistuses oli 1991. aasta lahesõda, kus M60-d olid vastase tankide, nagu T-72, vastu efektiivsed. Ameerika Ühendriikide sõjavägi lõpetas M60 kasutamise eesliinil pärast 1991. aasta operatsiooni Kõrbetorm, viimased tankid M60 võeti rahvuskaardi teenistusest maha aastal 1997. M60 on paljude muude riikide sõjavägedes endiselt kasutusel, kuid suurem osa neist on ulatuslikult moderniseeritud.

M60 uuendati ja parendati teenistuse ajal korduvalt. M48-põhises meeskonnaruumis oli palju ruumi uue tehnika jaoks, tänu sellele oli masina elutsükkel üle 40 aasta. Külma sõja ajal oli see kasutusel Ameerika Ühendriikides ja peamiselt NATO liitlaste sõjavägedes. Ameerika Ühendriigid asendasid M60 lahingutankiga M1 Abrams. M60 keret on kasutatud muudel otstarvetel, nt päästesoomukitel, sildamissoomukitel ja pioneersoomukitel. 2015. aasta seisuga oli enim uuendatud tanke M60A3 Egiptusel (1716), Türgil (866) ja Saudi Araabial (650).

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Endised
* 
* 
* 
*  Iraak
* 
* 
* 
* 

## Vaata ka
* Magach
* 1995. aasta San Diego tankirünnak
* Lahingutankide loend põlvkonniti

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
* 
*
*
*
* 
* 
*
Pehme sametkorgik

**Pehme sametkorgik** (*Sidera lenis*) on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente liik.

Seen kasvab tavaliselt lamamännil, Eestist pole leitud.

## Välislingid
*
Muriel Spark

**Muriel Sarah Spark** (neiuna **Camberg**; 1. veebruar 1918 Edinburgh – 13. aprill 2006 Uliveto Terme, Toskaana) oli šoti kirjanik, luuletaja ja esseist.

Eesti keeles on tema teostest ilmunud "Juhiiste".

## Elulugu
Ta sündis Edinburghi Bruntsfieldi piirkonnas inseneri Bernard Cambergi ja Sarah Elizabeth Maudi (neiupõlvenimi Uezzell) tütrena. Tema isa oli juut, sündinud Edinburghis leedu immigrantidest vanematele ja tema inglannast ema oli üles kasvanud anglikaanina. Ta sai hariduse James Gillespie tütarlastekoolis (1923–1935), kus ta sai presbüterliku usu hariduse. Aastatel 1934–1935 läbis ta Heriot-Watt College'is kursuse "kommertskirjavahetus ja kokkuvõtete kirjutamine". Ta õpetas lühikest aega inglise keelt ja töötas seejärel kaubamajas sekretärina.

Aastal 1937 kihlus ta endast 13 aastat vanema Sidney Oswald Sparkiga, kellega ta oli kohtunud Edinburghis. Sama aasta augustis järgnes ta isale Lõuna-Rodeesiasse (nüüd Zimbabwe) ja nad abiellusid 3. septembril 1937 Salisburys.

## Tunnustus
* 1965 James Tait Blacki mälestusauhind
* 1993 Briti impeeriumi ordu rüütelkomandör
Bannock

**Bannock** on üldnimetus Šoti- ja Iirimaal levinud lameleibadele ja kergitatud leibadele.

Algselt peeti bannocki all silmas kuumal plaadil küpsetatud hapendamata lameleiba, mis sageli valmistati odrajahust. Alates 19. sajandi lõpust hakati neid ka kergitama, kergitamiseks kasutatakse sageli petipiima ning ka soodat. Need võivad olla erineva kuju, suuruse ja koostisega. Odrajahu kõrval valmistatakse bannockit ka kaerajahust või nisujahust, enamasti saab seda küpsetada pannil või kuumal plaadil.

## Vaata ka
* Odrakarask

## Viited

## Välislingid
* Old school Shetland bannocks Roots & Wren (inglise)
* Iiri soodaleib Nami-Nami
Šiurkiškės

**Šiurkiškės** (žemaidi *Šiorkėškės*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Küla jääb Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Uogiai maastikukaitseala, sinna jääb Purviai reservaat. Osa küla territooriumist (Purviai mets ja Purviai küla ümbruskond) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.

Teise maailmasõja järel tegutsesid külas Leedu metsavennad.  Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel.

## Elanike arv


* 36 (1923)
* 18 (1959)
* 10 (1970)
* 5 (1979)

* 2 (1989)
* 2 (2001)
* 2 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Riigikrahv

**Riigikrahv** (saksa keeles *Reichsgraf*) oli tiitel Saksa-Rooma keisririigis.

Algselt nimetati sedasi riigikrahvkondade valitsejaid, kes olid feodaalselt allutatud otse keisrile kui süseräänile.

Kui 1521. aastal oli kokku 144 riigikrahvi, siis 1792. aastaks oli nende arvukus langenud 99-le.

Hiljem muutus see suuresti titulaartiitliks, millega ei kaasnenud valduseid või hääle- ja osalusõigust keiserlikul riigipäeval.

## Vaata ka
* Riigivürst
* Riigirüütel
* Riigilinn
* Linnusekrahv
* Markkrahv
Gimbetiškė

**Gimbetiškė** (žemaidi *Gėmbetėškė*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Küla asub  Virvyčia jõe ääres ja jääb osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Pavirvyčiai botaaniline kaitseala. Osa küla territooriumist (Virvytė org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.

## Elanike arv


* 66 (1923)
* 98 (1959)
* 75 (1970)
* 48 (1979)

* 10 (1989)
* 7 (2001)
* 4 (2011)


## Viited
Andreas (Noorhani)

**Andreas** (kodanikunimega **Andrus Noorhani**; sündinud 21. septembril 1961 Tallinnas) on eesti õigeusu vaimulik, 2026. aastast Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku (EAÕK) Tartu piiskop ja EAÕK kirikuvalitsuse liige.

## Haridus
Ta lõpetas 1979 Tallinna 1. Keskkooli matemaatika eriklassis. Pärast seda on ta õppinud Tartu Ülikoolis matemaatikat ja filosoofiat ning teinud läbi kaitseväe ohvitseride kursuse ja erinevad kursused Rootsi sõjakoolide juures.

## Varasem töökäik
Varasemas ilmalikus töös on ta olnud tarkvaraarendaja, Eesti Kaitseväe ohvitser, fotograaf ja fotograafia õpetaja.

## Vaimulikuna
2017–2019 õppis ta EAÕK Püha Platoni Seminaris ning 2018–2021 EAÕK Teoloogilises Instituudis ja EELK Usuteaduse Instituudis õigeusu teoloogiat. 

Isa Andreas oli 2020–2022 Tallinna Püha Siimeoni ja Naisprohvet Hanna koguduse lugeja, 2022–2023 teenis ta samas koguduses diakonina ning Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Stefanus pühitses ta 17. detsembril 2023 sama koguduse preestriks. 

Alates 2024. aastast teenis isa Andreas esipreestrina Paldiski Püha Georgi ning Vändra pühade Peetruse ja Pauluse kogudust. Arhimandriidi auastme võttis ta vastu 14. jaanuaril 2025. 

Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Püha Sinod ehk piiskoppide kogu valis ta 13. novembril 2025 Tartu piiskopiks. Noorhani pühitseti ametisse Tallinna Issandamuutmise kirikus püha Platoni päeval, 14. jaanuaril 2026. 
Tartu piiskopi pühitsemine toimus Tallinnas, kuna õigeusu kirikus pühitsetakse piiskop ametisse sageli linnas, kus asub metropoliit. Vastavalt õigeusu kiriku kaanonitele peab piiskopi pühitsusel talle apostliku järjepidevuse edasiandmiseks käed peale panema vähemalt kolm piiskoppi. 
Tartu piiskop Andreas seati troonile Tartu Jumalaema Uinumise kirikus 18. jaanuaril peetud liturgial. Piiskopi troonileseadmisega võetakse piiskop tema piiskopkonnas vastu ja ta asub ametlikult katedraalis troonile: sellega toimub rahva, vaimulike ja piiskopi vahelise sideme loomine, kohaliku kiriku ja karjase ühendus.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne EAÕK kodulehel
FK Žalgiris (naiskond)

**Moterų Futbolo Klubas Žalgiris** (ka *FK Žalgiris*) on 2010. aastal loodud Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Vilniuses. Naiste jalgpalliklubi, mis osaleb naiste jalgpalli kõrgliigas.

## Saavutused
***A lyga** 
: **Võitja (0):** 
***[[Leedu jalgpallikarikas|Leedu karikas]]** 
: **Võitja (0):**

## Statistika ja loendid

## Mängijad
### Praegune koosseis
*Seisuga [[8. aprill]] [[2025]].*

  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  

  
  
  
  
  
  
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"
  
  
  

## Viited

## Välislingid
* fkzalgiris.lt Koduleht
* "Moterys už futbolą" Facebook
Ruslan Gagkujev

**Ruslan Grigorjevitš Gagkujev** (Руслан Григорьевич Гагкуев, osseedi keeles Гæгкуыты; sündinud 25. aprillil 1975 Moskvas) on Venemaa ajaloolane, ajaloodoktor (2013), Venemaa Ajalooseltsi juhatuse esimees, Isamaa Ajaloo Fondi tegevdirektor, Venemaa Teaduste Akadeemia Venemaa Ajaloo Instituudi Venemaa Sõjaajaloo Keskuse juhtivteadur ja Skobelevi Komitee Kesknõukogu liige. 

## Haridus
2000. aastal lõpetas kiitusega Moskva Riikliku Pedagoogikaülikooli ajaloo osakonna ja võeti vastu magistrantuuri. Pärast magistriõpingute lõpetamist kaitses 2004 ajalookandidaadikraadi teemal "Lõuna-Venemaa valged armeed: värbamisallikate ja sotsiaalse koosseisu iseloomustus (Esimese armeekorpuse materjalide põhjal), 1917–1920". 2013. aastal kaitses ta ajaloodoktori väitekirja teemal "Valge liikumine Venemaal: Valgete armeede sotsiaalne koosseis ja värbamisallikad (1917–1922)".

## Teadustöö
2000. aastal asus tööle Venemaa Riiklikus Majandusarhiivi (RSAE) infotoe osakonna juhtivspetsialistina ning seejärel RSAE raames loodud Rosarhivi infotehnoloogiakeskuse peaspetsialistina. Ta töötas kirjastuses Logos, ajakirjas "Kõrgharidus Täna" ja kirjandusagentuuris "Ülikooli Raamat". 2006. aasta sügisest kirjastuse "Drofa" peatoimetaja asetäitja. 2011. aastal määrati ta sama kirjastuse üldharidusosakonna peatoimetaja asetäitjaks ja seejärel 2014. aasta sügisel kirjastuse peatoimetajaks. 2019. aastani korporatsiooni "Venemaa Õpikud" peatoimetaja.

2019–2023 "Isamaa Ajaloo" Fondi tegevdirektori asetäitja, aastast 2023 tegevdirektor. Aastast 2023 Venemaa Ajalooseltsi (RIO) juhatuse esimees.

Alates 2000. aastast on ta sõjaajaloo sarja "Valged sõdalased" raamatute koostaja ja "Valged sõdalased" projekti koordinaator. Almanahhi "Valge Kaardivägi" peatoimetaja asetäitja aastatel 1999–2009.

Teadushuvid: kodusõja ja valge liikumise ajalugu; 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse Vene armee ajalugu; Esimese maailmasõja ajalugu; Vene diasporaa sõjalis-poliitiline ajalugu; Vene ohvitseride korpuse esindajate, kindralite S. L. Markovi, V. O. Kappeli, M. G. Drozdovski, A. P. Kutepovi, F. A. Kelleri, M. D. Skobelevi jt elu ja töö.
Astrid Hindriks

**Astrid Hindriks** (25.11.1950-7.11.2024) oli Eesti kodanikuaktivist.

Astrid Hindriks oli vabaühenduse Mittetulundusühing Kodanikukoolitus (varem Naiste Kodanikukoolituse Keskus) üks asutajaid, MTÜ Kodanikujulguse juht, Pärnu Linnavolikogu kodanikuühenduste ümarlaua algataja ja koordinaator aastatel 2007-2017.

## Välislingid
* Merle Rallmann. Lahkus kodanikuaktivist ja ühiskonna valupunktide esiletooja Astrid Hindriks. PP 8.11.2024
Mart Peri

**Mart Peri** (8. jaanuar 1947 Tallinn – 22.  november 2025) oli eesti kunstnik ja disainer.

Ta lõpetas 1965. aastal Tallinna 46. Keskkooli ning õppis aastatel 1971–1976 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis arhitektuuriteaduskonna tööstuskunsti erialal. Enne kõrgkooli astumist töötas Peri 1965–1966 ENSV Riikliku Ehituskomitee Teadusliku Restaureerimise töökojas tehnikuna, täiendes end samal ajal Kunstiinstituudi ettevalmistuskursustel ning kultuuriülikooli kirjakunstikoolis.

Pärast instituudi lõpetamist töötas Mart Peri 1976–1979 kunstnikuna tootmiskoondises Uku, 1979–1980 kunstniku-disainerina kunstikombinaadis Ars ning 1981. aastal lühikest aega ENSV Kinematografistide Liidus. Hiljem tegutses ta ettevõtetes Tatom Inorek Expo ja Balticum Articum grupp ning seejärel füüsilisest isikust ettevõtjana.

Peri loominguline tegevus algas 1976. aastal. Tema olulisemate tööde hulka kuulub mitmeid vabariiklikke ülevaatenäitusi, messistende ja tootenäitusi, sealhulgas kujundused rahvusvahelistele väljapanekutele "Bukarest 1984", "Izmir 1986" ja "Havanna 1990". Lisaks näitusearhitektuurile lõi ta tootekujundusi ning kujundas plakateid, trükiseid ja firmagraafikat.

Mart Peri kuulus Eesti Kunstnike Liitu alates 1986. aastast, olles aastate jooksul nii liidu volikogu liige kui ka kujunduskunstnike ühenduse esimees.

## Viited
Kapėnai (Papilė vald)

**Kapėnai** (žemaidi *Kapienā*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Kapėnai asub Virvyčia jõe kallastel; jõel on Kapėnai paisjärv. Osaliselt ulatub külla Natura 2000 ala Virvytė org. Ka jääb küla osaliselt Virvytė maastikukaitsealale ja Pavirvyčiai botaanilisele kaitsealale.

Virvyčia jõgi eraldab küla selle ajaloolisest osast, mis kuulub samanimelise külana Viekšniai valda.

Küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1545. aastal, kuigi juba 1540. aastal on mainitud Kapėnai välja. Sealsed maad ostnud Franciszek Ksawery Chomiński rajas sinna mõisa, kuid see läks tema võlausaldajate valdusse ja muudeti karjamõisaks. Esimese maailmasõja eel oli seal taas Grigoravičiustele kuuluv mõis, millele allus ka Kapėnai karjamõis. Pärast Leedu taasiseseisvumist ostis mõisa Kairiškiai mõisa omanik V. Sirutavičius, kes lasi jõele paisu rajada ja selle juurde kartongivabriku ehitada. Vabrik valmis  1931. aastal vabrik suleti ja Nõukogude perioodil rajati selle asemele hüdroelektrijaam. Mõisa häärberisse tehti kultuurimaja ja raamatukogu (raamatukogu avati 1977. aastal).

Külas oli ka teine mõis, kuid see kadus Leedu taasiseseisvumisel. Aastal 1903 oli ühes mõisas 39, teises 107 elanikku. Aastal 1923 oli mõisas elanikke 25. Aastal 1940 oli mõisal 98 hektarit maad.

## Elanike arv


* 25 (1902)
* 9 (1989)

* 9 (2001)
* 4 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Užpelkiai (Papilė vald)

**Užpelkiai** (žemaidi *Ožpelkē *) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Küla asub Avižlyse jõe ääres ja jääb Venta regionaalparki. Külas asuvad osaliselt Uogiai maastikukaitseala ja Užpelkiai botaanilis-zooloogiline kaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ümbruskond ja Užpelkiai niidud) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.

Muinsuskaitse all on Užpelkiai küla vana kalmistu. Säilinud on selle kividest laotud väravapostidega kahe poolega ažuurne metallist värav. Ka jääb külla Avižliai küla vana kalmistu, mis on samuti muinsuskaitse all. Kalmistul asub looduslik rändrahn, säilinud on kalmistu betoonist piirded ja mitmed ristid. Kalmistu oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel.

Küla on esmamainitud 1563. aastal. Teise maailmasõja järel tegutsesid mitmed küla elanikud metsavendadena. Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel.

Külas asus tõenäoliselt vanades käsikirjades mainitud hiiepaik Alkupyse oja.

## Elanike arv


* 113 (1902)
* 163 (1923)
* 92 (1959)
* 92 (1970)
* 50 (1979)

* 15 (1987)
* 14 (1989)
* 5 (2001)
* 3 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Estée Lauder

**Estée Lauder** (sünninimi **Josephine Esther Mentzer**; 1. juuli 1908 – 24. aprill 2004) oli Ameerika ettevõtja ja kosmeetikabrändi Estée Lauder Companies üks asutajaid. 
Koos abikaasa Joseph Lauteriga (hiljem Lauder) rajas ta oma nime kandva kosmeetikafirma, millest kujunes üks maailma tuntumaid ilubrände. 1998. aastal oli Lauder ainus naine ajakirja *[[Time (ajakiri)|Time]]* 20. sajandi 20 mõjukaima ärigeeniuse edetabelis.

## Varane elu ja haridus
Lauder sündis Josephine Esther Mentzerina Corona, Queensis, New York, Rose Schotzi ja Max Mentzeri teise ​​lapsena. 

Tema vanemad olid Ungari juudi päritolu immigrandid. 

Tema emapoolne vanaema oli pärit Sátoraljaújhelyst ja emapoolne vanaisa oli pärit Gelle-st (nüüd Holice, Dunajská Streda rajoon, Slovakkia), samas kui tema isal oli tšehhi-juudi päritolu. 

Lauder on varem väitnud end pärinevat Euroopa aristokraatiast, kuid need väited lükati ümber Lee Israeli elulooraamatus "Estée Lauder: Beyond the Magic" (1985).

## Viited
Kalniškiai (Papilė vald)

**Kalniškiai** (žemaidi *Kalnėškē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Küla asub Venta jõe ääres ja jääb  osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ülemjooks ja Venta jõe org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.

Muinsuskaitse all on Kalniškiai küla vana kalmistu. Kalmistu on võsastunud, hauatähised säilinud ei ole. Kalmistu oli kasutusel XIX sajandil ja XX sajandi esimesel poolel.

Küla on esmamainitud 1717. aastal. XIX sajandist on teateid sealse mõisa kohta. Mõisa viimane omanik küüditati aastal 1941. Osad mõisa hoonetest on säilinud. Aastail 1961–1992 tegutses külas raamatukogu. 2004. aastal liideti Kalniškiaiga endised Lenkai ja Medvalakiai küla.

## Elanike arv


* 58 (1902)
* 97 (1923)
* 17 (1959)
* 167 (1970)
* 119 (1979)

* 143 (1985)
* 140 (1989)
* 162 (2001)
* 159 (2011)
* 90 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
LHS 1140 b

**LHS 1140 b** on eksoplaneet, mis 49 valgusaasta kaugusel tiirleb elukõlblikus vööndis ümber punase kääbuse LHS 1140. MEarth Projectiga avastatud ookeaniplaneedi mass on umbes 5,6 korda ja raadius umbes 70% suurem Maast.

Seda kosmosekeha täheldati esimest korda aastal 2017.

## Vaata ka
*Super-Maa
Kerežiai

**Kerežiai** (žemaidi *Kerežē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asub Avižlyse jõe ääres.

Muinsuskaitse all on juutide hukkamispaik. 22. juulil 1941 hukati seal 40 Papilė juuti, hiljem veel 15 nõukogude aktivisti. Aastal 1967 maeti ohvrid Papilė kalmistule ümber.

Külas asub Lokava mäe nime kandev linnamägi, millel olevat asunud ka püha tulega tempel. Seal asunud ka kirik, mis vajus maa alla, Lihavõtete ajal helisevat sealsed kirikukellad nii, et ümbruskonna sead hakkavad vinguma. Mäe teisel küljel asunud maa alla vajunud mõis. Kord toonud neli meest sealt tagasi Vegeriai kirikule kuulunud varastatud monstrantsi.

Martynas Urbonavičiuis kirjutas, et Kerežiai külas asuvad Deiviai kivid, neliteist  rusikasuurust töödeldud kivi, mida piiras igast küljest kraav. See oli jõe kaldale rajatud hiiepaik. Vanasti toodi snna ohvriks riideribasid, lina ja vilja. Kuna kivid pole säilinud, pole selge, kas ta kirjutas seda selle või praeguse Naujoji Akmenė valla aladel asunud samanimelise küla kohta.

## Elanike arv


* 31 (1902)
* 69 (1923)
* 62 (1959)
* 41 (1970)
* 25 (1979)

* 9 (1989)
* 13 (2001)
* 8 (2011)
* 6 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Urbonaičiai

**Urbonaičiai** (žemaidi *Orbuonātē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Aastal 1931 toodi sinna üle varem Griežiai külas tegutsenud algkool. Kool suleti aastal 1977.

## Elanike arv


* 97 (1902)
* 89 (1923)
* 84 (1959)
* 75 (1970)
* 115 (1979)

* 38 (1989)
* 32 (2001)
* 18 (2011)
* 39 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Griežiai

**Griežiai** (žemaidi *Grēžē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Küla asub Venta jõe ääres ja jääb  osaliselt Venta regionaalparki. Külas asub osaliselt Venta maastikukaitseala. Osa küla territooriumist (Venta ülemjooks ja Venta jõe org) on looduskaitse all Natura 2000 aladena.

Teise maailmasõja ajal varjasid küla elanikud vangistusest põgenenud nõukogude sõdureid.

## Elanike arv


* 112 (1902)
* 84 (1923)
* 63 (1959)
* 74 (1970)
* 36 (1979)

* 37 (1989)
* 33 (2001)
* 31 (2011)
* 21 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Dumbriai

**Dumbriai** (žemaidi *Dombrē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Teise maailmasõja järel tegutsesid  mitmed küla elanikud metsavendadena.

## Elanike arv


* 121 (1902)
* 169 (1923)
* 112 (1959)
* 181 (1970)
* 142 (1979)

* 104 (1989)
* 121 (2001)
* 88 (2011)
* 58 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
*Küla portaalis vietoves.Lt
Dilbyčiai

**Dilbyčiai** (žemaidi *Dėlbītē*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Nõukogude perioodil tühjenes küla intensiivsete maaparandustööde tulemusel.

## Elanike arv


* 95 (1902)
* 85 (1923)
* 18 (1959)
* 20 (1970)

* 0 (1979)
* 0 (1989)
* 0 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Jonaičiai I

**Jonaičiai I** (žemaidi *Juonātē I*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas.

Aastal 1892 asutati külas salajane leedukeelne kool. Aastal 1928 asus külas tööle algkool, mis kolis sinna Trikšiai külast. Kool tegutses aastani 1955. Külas tegutses ka noorleedulaste osakond.

Muinsuskaitse all on Jonaičiai I küla vana kalmistu. Kalmistul kasvab sirelivõsa. Säilinud on kolm vanemat ja üks uuem hauatähis. Kalmistu kaguosas asub kabelike.

## Elanike arv


* 156 (1923)
* 104 (1959)
* 43 (1970)
* 4 (1979)

* 0 (1989)
* 7 (2001)
* 5 (2011)
* 4 (2021)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Jonaičiai II

**Jonaičiai II** (žemaidi *Juonātē II*) on küla Leedus Akmenė rajoonis Papilė vallas. Küla asub Avižlysi jõe ääres.

Teise maailmasõja järel tühjenes küla kiiresti, kuna elanikud asusid ümber Kairiškiaisse ja Dumbriaisse, osalt ka Papilėsse.

## Elanike arv


* 48 (1902)
* 91 (1923)
* 44 (1959)
* 18 (1970)

* 10 (1979)
* 0 (1989)
* 0 (2001)
* 0 (2011)


## Viited

## Välislingid
* Küla Akmenė piirkonna entsüklopeedias
Öömust

**Öömust** on väga sügava tooniga must värvus, mida võrreldakse öö tumedusega. Värvinimetus on tõlkelaen saksa keelest.

Värvinimetust kasutatakse eesti keeles tekstiilide ja rõivaste värvuse, samuti mööbli jm sisekujunduse elementide värvuse kirjeldamiseks.


2017EclipseBaileysBeads.jpg|thumb|Täielik päikesevarjutus 21. augustil 2017. aastal


RAL Design värvitoon 300 20 05 *Nachtschwarz* on kergelt purpurja varjundiga must  .

Pantone värvivaliku toon 19-4203 *Moonless Night* on kerge sinaka nüansiga must  , toon 18-0307 *Dark Night* on soe tumehall  .

## Viited
Kersti Perandi

Kersti Perandi (sündinud 8. aprill 1992 Tartus) on Eesti flöödimängija, -õpetaja ja dirigent.

= Isiklikku =
Tema vanem õde on metsasarvemängija Kreete Jacob. Noorem õde on trombonist Mariann Matteus.
Kreete Jacob

**Kreete Jacob** (sünninimi **Perandi**; sündinud 8. aprill 1990 Tartus) on Eesti metsasarvemängija ja -lektor.

Tartumaalt musikaalsest suguvõsast pärit Kreete Jacob suundus pärast pilliõpingute algust Eestis (õpetajad Priit Sonn ja Kaido Otsing, professor Kalervo Kulmala) kõrgharidust omandama Saksamaale Frankfurti ja Münchenisse. Tema teekonda toetasid professorid Esa Tapani ja Johannes Hinterholzer, kuid muusikalisi mõjutusi sai ka Michael Höltzeli, Samuel Seidenbergi ja Christian Lamperti meistriklassides.

Kreete võitis Grand Prix’ vaskpillide kategoorias koos arvukate eripreemiatega Eesti Vabariiklikul Interpreetide konkursil puhkpillidele (2018), pärast mida on ta solistina üles astunud paljude Eesti orkestritega.

Ta on töötanud Vanemuise sümfooniaorkestri metsasarverühma kontsertmeistrina, aastast 2025 mängib Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri ridades.

Aastast 2022 on metsasarve lektor Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias ja õpetab Heino Elleri Muusikakoolis.Noori metsasarve mängijaid õpetab Ülenurme muusikakoolis.

## Isiklikku
Tema nooremad õed on flötist Kersti Perandi ja trombonist Mariann Matteus.

## Viited
Eesti ja Andorra suhted

Eesti Vabariik ja Andorra Vürstiriik sõlmisid diplomaatilised suhted 11. aprillil 1996.

2001. aastal määras Eesti Andorasse oma esimese suursaadiku. Andorra ainus suursaadik Eestis oli Jaume Gaytán Sansa, kes resideeris Lissabonis. 11. aprillil 2013 avati Andorras Eesti aukonsulaat.

Juulis 2007 korraldati Andorras Arsise kelladeansambli kontsert. 1. märtsil 2008 esines Andorra Rahvusauditooriumis ETV tütarlastekoor. Juulis 2013 esines Eesti tütarlastekoor Ellerhein Meritxelli Püha Jumalaema kirikus. Juunis 2014 oli Andorras Caldea Veekeskuse fuajees vaadata Eesti Arhitektuurimuuseumi koostatud näitus "Eesti tuletornid läbi aegade".

2014. aastal eksportisid Eesti ettevõtted Andorrasse kaupu 6000 euro eest, millest 97,5% moodustasid masinad ja seadmed.

Eesti jalgpallikoondis on 2025. aasta seisuga pidanud Andorra jalgpallikoondisega kokku 12 mängu, millest on võitnud kõik mängud.

## Viited
Harju kreisiarst

**Harju kreisiarst**  oli Harju kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega. Kreisiarstid elasid ja tegutsesid tavaliselt kreisilinnas, kus ka kreiside linnaarstid ning neid on nimetatud vanemates allikates ka nt. kreisiarst Tallinnas.

Eesti Harjumaa osas tegutses juba Rootsi valitsusajal Eestimaa rüütelkonna poolt ülalpeetavad maaarstid (saksa k. *Landtphysici*) - 1649–1654 Coster von Rosenburg (1613–1685), 1671–1682 dr. Bernhard von Meckenheim, ...1682–1701 Paul Florian Juchius  (1648–1701) ja kuninglikud arstid dr. med. Tobias Enizel 1701–1710, Tallinna kubermangus 1725–1729 dr. Heinrich Dahl  (1682–1729), ..1746–1756/1769 dr. Justus Gottlieb Walther  (1720–1769), ..1773–1786 dr. Georg Ludwig Knobloch (1742–1826).

## Harju kreisiarstid
* 1783–1799,  dr. Peter Friedrich von Körber (1732–1799), 
* 1799–1808 dr. Gottlob Andreas Friedrich Schütz (1765–1813), 
* 1808–1822 dr. Karl Joseph Richter  (1775–1822), 
*1822–1829 dr. Jakob Johann Ilisch  (1789–1858), 
*1829–1833  dr. Gustav Eduard von Meyer (1801–1865), 
*1833−1836  dr. Peter Johann Gahlnbäck (1803−1836) kreisiarst ja Priihospidali peaarst, 
*1836−1842  dr. Gustav Ehrenbusch  (1809−1869) Tallinna linnaarst ja Harju kreisiarst, 
*1842−1848 dr.  Edmund Rurik Meister (1813−1883), 
*1848−1865 dr.  Carl Christian Friedrich Höppener (1811–1869), 
*1866−1883 dr.  Eduard von Hörschelmann (1833−1883), 
*1883−1906 dr.  Eugen Clever  (1837−1906),  
*1906–1908 dr. Otto Peterson (1870–), 
*1908–1913 dr.  Vladimir Koševnikov, 
*1913–1914 dr.  Eduard von Nottbeck (1869–1913), 
*1914–1915  dr. William Schröder (1876–), 
*1914–1919 dr.  Alfred Erdmann, 
*1920–1940 dr. Eduard Pihlak (1888–1945) Harju maakonnaarst, 1924–1927 ka Harju maavalitsuse tervishoiu- ja hoolekandeosakonna juhataja.

## Viited

## Kirjandus
*Isidorus Brennsohn. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922,  ua
*Ireene Tsirel, Kose kihelkonna meditsiini ajalugu, 2003, lk 4
Vladislav Golovin

**Vladislav Nikolajevitš Golovin** (*Владислав Николаевич Головин,* sündis 20. mail 1997 Kirovis) tuntud ka kutsungi "Struna" järgi, oli rühmaülem Venemaa mereväe Musta mere laevastiku 810. üksikus kaardiväe merejalaväebrigaadi 382. pataljonis, kapten. Ta osales Venemaa sissetungis Ukrainasse ja talle omistati Venemaa Föderatsiooni kangelase tiitel (2022). Ta osaleb programmis "Kangelaste aeg" ja on alates 24. detsembrist 2024 Venemaa noorte militaarorganisatsiooni "Junarmija" peastaabi ülem.

## Biograafia
Teismelisena tegeles aktiivselt ujumise, laskmise ja võitluskunstidega. 2015. aastal lõpetas Kirovi 28. infotehnoloogia lütseumi ja 2020. aastal Rjazani kõrgema õhudessantvägede kooli. 

2020-2021 osales Venemaa rahukaitsevägede koosseisus missioonil Mägi-Karabahhis. 

Esmakordselt jõudis ta avalikkuse ette märtsi lõpul 2022 telekanal Russia Today filmiklipis, kus ta punane seljakott seljas õpetas Mariupolis merejalaväelasi granaadiheitja kasutamist ja "Struna" nime all andis telekanalile intervjuu. Juba video ilmumise algusest peale olid mõned Venemaa sotsiaalmeedia kasutajad hämmingus merejalaväelase ilmumisest lahingusse punase seljakotiga. Tema populaarsuse põhjuseks oli lihtsalt see, et ta oli 810. brigaadi ainus ohvitser, kes lubas end filmida. Mai lõpus või juuni alguses 2022 sai ta raskelt haavata ja tal amputeeriti pool jalga. Sevastopoli linnapea Mihhail Razvožajev nimetas "Strunat" "legendiks". Venemaa Telegrami kanal "Vojennaja Hronika" avaldas temaga intervjuu, milles merejalaväelast kirjeldati kui "maailmakuulsat". Vene laulja Juta salvestas merejalaväelase kohta laulu.  Vene okupantide poolt ukrainlaste vastu sooritatud kuritegusid monitooriv "Mirotvorets Tsentr" nimetab teda sõjakurjategijaks süüdistades teda tsiviilelanike mõrvamises Mariupolis. 

20. septembril 2022 omistas Vladimir Putin talle "Venemaa kangelase" tiitli. Seejärel Rjazani kõrgema õhudessantvägede kooli sõjalis-poliitilise kateedri õppejõud.

Mais 2024 valiti ta Putini sõnul "uue Venemaa" eliiti moodustava personaliprogrammi "Kangelaste aeg" liikmeks.

24. detsembril 2024 nimetati Venemaa noorte militaarorganisatsiooni "Junarmija" peastaabi ülemaks. 25. detsembril 2024 valis ülevenemaalise võimutruu lasteorganisatsiooni "Esimeste Liikumine" koordinatsiooninõukogu ta liikumise juhatuse aseesimeheks.

## Viited
Järva kreisiarst

**Järva kreisiarst**  oli Järva kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.

## Järva kreisiarstid
*1783–1788 dr.  Johann Ernst August von Pezold (1750–1778), 
*1778–1796 dr. Emanuel Riedel (1742–1796), 
*1796–1804 dr. Andr. Fronau, 
*1810–1830 dr. Heinrich Christoph Rinne (1781–1864), 
*1830–1885  dr. Carl Hermann Hesse (1802–1896), 
* 1885–1896  dr. Paul Eduard Maurach (1833–1901), 
*1896–1897 dr.  Nikolai Postnikov, 
*1897–1908 dr.  Eduard von Nottbeck  (1869–1913), 
*1909–1910 dr.  August Spindler, 
*1910 kt. dr.  Eduard Keck (1865–1922), 
*1910–1912   dr. William Schröder (1876–), 
*1912–1914 dr.  Karl Schlossmann (1885–1969), 
*1918 dr.   Otto von Schilling (1880–1927)

## Viited

## Kirjandus
*Isidorus Brennsohn. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922,
Paldiski kreisiarst

**Paldiski kreisiarst**  oli Tallinna asehaldurkonna Paldiski kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik aastatel 1783–1795. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.

Venemaa keisririigis asehalduskorra likvideerimisega liideti Paldiski kreisi alad taas Harjumaaga ja  taastati endine ühine Harju kreis.

## Paldiski kreisiarstid
* 1784–1788 dr. Karl Johann Nyberg (1759–1812), 
* 1788 dr. Adolf Albrecht Hamberger (1737–1788), 
* 1788–1793 dr. Samuel Reinhold Winckler  (1764–1839), 
* 1793–1795 dr. Karl Friedrich Winter.
## Viited

## Kirjandus
*Isidorus Brennsohn. Die Aerzte Estlands von Beginn der historischen Zeit bis zur Gegenwart. Riga, 1922,
Tartu kreisiarst

**Tartu kreisiarst**  oli Tartu kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega. Kreisiarstid elasid ja tegutsesid tavaliselt kreisilinnas, kus ka kreiside linnaarstid ning neid on nimetatud vanemates allikates ka nt. kreisiarst Tartus.

## Tartu kreisiarstid
*1783–1806 dr.  Ludwig Cossart (1741–1806), 
* 1806–1816 dr.  Johann Konrad Wilmer (1756–1842), 
* 1816–1823 dr.  Gottlieb Franz Emanuel Sahmen (1789–1848), 
* 1823–1829 dr.  Eduard Frohbeen  (1796–1869), 
*1829–1830  dr. Johann Heinrich Monkewitz (1793–1830), 
* 1830–1831  dr. Alexius Friedrich Temmler (1802–1831), 
*1832 kt. dr. Moritz Adolph Sverdsjö (1806–1848), 
*1832–1833 dr. August Ferdinand Vogelsang (1802–1860), 
*1833 dr. Bernhardt
*1833–1835 dr. Eduard Behrens (1808–1836), 
*1835–1836 dr. Hedden
*1835–1836 kt. dr. August Ferdinand Vogelsang (1802–1860)
* 1836–1852 dr.  Otto Georg Rücker  (1810–1878), 
* 1852–1861 dr.  Karl August Woldemar von Schultz (1822–1874), 
*1861–1886 dr. Jul. F. Sehrwald
* 1886–1895 dr.  Christian Johann Ströhmberg, 
* 1895–1911 dr. Nikolai Charitonovski (1860–), 
* 1911–1918 dr. Otto Peterson (1870–)
*1918–1940 ja 1941–1944 dr. Eduard Lukk (1885–1971), Tartu maakonnaarst

## Viited

## Kirjandus
*Brennsohn, I. Die Aerzte Livlands von den ältesten Zeiten bis zur Gegenwart. Riga, 1905,
Viljandi kreisiarst

**Viljandi kreisiarst**  oli Viljandi kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.

Asehalduskorra ajal 1783–1796 moodustati Pärnu kreisi kirdepoolsetest kihelkondadest Viljandi kreis. 1797. aastal asehalduskorra likvideerimisel kujunes Pärnu-Viljandi kaksikmaakond. Viljandi kreis eraldati taas 1888. aastal.

## Viljandi kreisiarstid
* 1783–1813 dr.  Gotthard Johann Glaser  (1749–1813), 
* 1813–1849 dr.  Georg Friedrich Dumpff  (1777–1849),
* 1849–1853 dr.  Ernst Carlblom  (1802–1853), 
* 1854–1874 dr. Gustav Heinrich Rücker (1815–1874), 
* 1874–1894 dr.  Hermann Truhardt (1843–1917), 
* 1894–1919 dr.  Hermann Strömberg,
* 1920–1944 Toomas Randmäe (Reimann) (1877–1950), Viljandi maakonnaarst

## Viited

## Kirjandus
*Brennsohn, I. Die Aerzte Livlands von den ältesten Zeiten bis zur Gegenwart. Riga, 1905, -73
Pärnu kreisiarst

**Pärnu kreisiarst**  oli Pärnu kreisi piirkondlik riiklik tervishoiuametnik. Venemaa keisririigis ja Balti kubermangudes loodi kreisiarsti ametikoht 1783. aastal seoses asehalduskorra sisseseadmisega.

## Pärnu kreisiarstid
*1783–1785 dr. J. F. Weigand
*1785–1812 dr.  Karl Gotthelf Weitzenbreyer (1762–1812),  
*1812–1824 dr. David Christian Bornwasser  (1771–1824),  
*1824–1865 dr. Friedrich Gottlieb Landesen (1799–1875),  
*1874–1900 dr. Eduard Behse (1839–1900),  
*1900– dr. Alexander Kröger
*1918 Siegfried Talvik (1878–1929), Pärnu maakonnaarst

## Viited

## Kirjandus
*Brennsohn, I. Die Aerzte Livlands von den ältesten Zeiten bis zur Gegenwart. Riga, 1905,