open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Franz Karl Theodor von Villebois

**Franz Karl Theodor von Villebois** (1. juuli (vkj 19. juuni) 1836 Suislepa mõis - 11. veebruar (vkj 30. jaanuar) 1890 Tartu) oli prantsuse-baltisaksa päritolu Venemaa skulptor ning Liivimaa mõisnik.

## Esivanemad
Euskircheni kreis

**Euskircheni kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa edelaosas.

## Ajalugu

1827. aastal loodi esimene kreis ümber Euskircheni linna, kuid palju väiksemana kui tänane. 1932. aastal kaotati Rheinbachi kreis, millest Euskircheni kreis sai lõunaosa. 1972. aastal kasvas Euskircheni kreis taas, kui liideti Schleideni kreis.

## Geograafia

Geograafiliselt on kreisi edelaosa Eifeli kõrgendikul. See maa on põllumajanduseks vaevalt sobilik ja seetõttu oli piirkond ajaloolistel aegadel üsna vaene. Rohkem kirdes asuvad alad on tasasemad ja neid on ajalooliselt kasutatud mitmesuguste põllukultuuride, eriti suhkrupeedi kasvatamiseks. Ainus muu rikkuse allikas oli rauamaak, kuid tänapäeval muudavad sealsed arvukad metsad piirkonna turistide jaoks huvitavaks.

## Linnad ja vallad

; Linnad

# Bad Münstereifel
# Euskirchen
# Mechernich
# Schleiden
# Zülpich

; Vallad

# Blankenheim
# Dahlem
# Hellenthal
# Kall
# Nettersheim
# Weilerswist

## Viited
György Kurtág

**György Kurtág** (sündinud 19. veebruaril 1926 Lugojs Rumeenias) on ungari helilooja ja pianist. Ta on rahvusvaheliselt edukaim Ungari sõjajärgne helilooja György Ligeti ja Péter Eötvösi kõrval.

Kurtág sündis ungarikeelsete juudi päritolu vanemate peres Lugojs Rumeenias. Klaverit õpetas teda viieaastaselt mängima ema. Gümnaasiumis käis ta Timișoaras.  

1945. aastal põgenes ta dokumentideta Ungarisse, et teha sisseastumiseksamid Liszti akadeemiasse. Akadeemia lõpetas ta klaveri ja kompositsiooni erialal. Ta tahtis õppida muusikat Béla Bartóki juhendamisel, kuid Bartók suri 1945. aasta septembris leukeemiasse . Aastast 1946 õppis Kurtág Liszti akadeemias heliloomingut Sándor Veressi ja Ferenc Farkasi juhendamisel, klaverit Pál Kadosa ja kammermuusikat Leó Weineri juhendamisel. Ta lõpetas muusikaakadeemia klaveri eiralal 1951. aastal ja kompositsiooni erialal 1955. aastal. 

1960. aastal sai temast Budapesti filharmoonia ühingu korrepetiitor, hiljem Liszti akadeemia klaveri- ja kammermuusika õppejõud. Õppejõu tööst Liszti akadeemias loobus ta 1993. aastal, pärast seda on ta õpetanud veel Münchenis, Viinis, Berliinis, Pariisis, mitmel pool Hollandis, New Yorgis. 

1957. aastal õppis Kurtág Pariisis Darius Milhaud' ja Olivier Messiaeni juures. 

## Tunnustus
*Kossuthi auhind (1973 ja 1996)
*Herderi auhind (1993)
*Ernst von Siemensi muusikaauhind (1998)
*Budapesti aukodanik (2001)
*Léonie Sonningi muusikaauhind (2003)
*Grawemeyeri auhind (2006)
*Kuldlõvi (2009, elutöö eest)
*Wihuri Sibeliuse auhind (2012)
*Royal Philharmonic Society kuldmedal (2013)
*Rolf Schocki auhind (2020)

## Isiklikku
Ta oli 1947. aastast abielus pianist Márta Kurtágiga (suri 2019). Aastatel 2001-2015 elasid nad Prantsusmaal Saint-André-de-Cubzacis ja tal on ka Prantsuse kodakondsus. Tänapäeval elab ta Budapestis, tegeleb heliloominguga ning võtab vastu ka õpilasi.

## Viited
Vladimir Jakušev

**Vladimir Jakušev** (vene keeles *Владимир Владимирович Якушев*; sündinud 14. juunil 1968 Neftekamskis) on Venemaa jurist, majandusteadlane ja poliitik,  
Venemaa presidendi eriesindaja Uurali föderaalses ringkonnas alates 9. novembrist 2020. 

18. maist 2018 kuni 9. novembrini 2020 oli ta Venemaa Föderatsiooni ehitus-, eluaseme- ja kommunaalteenuste minister. 

Ta sündis 1968. aastal Neftekamskis Baškiirias, tema isa oli veoautojuht. 7-aastaselt kolis ta Nadõmi, kus ta lõpetas ka keskkooli. Aastatel 1986–1988 teenis ta Nõukogude armees. Aastal 1993 lõpetas ta Tjumeni Riikliku Ülikooli juristina. 

27. juunil 1993 asus ta tööle Ida-Siberi Kommertspanga (Западно-Сибирский коммерческий банк, Запсибкомбанк) Jamali Neenetsi filiaali. 25. juulist 1994 sai ta Ida-Siberi Kommertspanga Jamali Neenetsi filiaali direktori kohusetäitjaks. 24. jaanuarist 1995 sai tast Ida-Siberi Kommertspanga Jamali Neenetsi filiaali direktor. 19. mail 1997 sai tast panga viitsepresident ja Ida-Siberi Kommertspanga Salehardi filiaali direktor. Samal aastal lõpetas ta Tjumeni Riikliku Ülikooli ökonomistina. 29. aprillil 1998 määrati ta Ida-Siberi Kommertspanga presidendiks. 

13. juunil 2001 määrati ta Tjumeni oblasti asekuberneriks (kuberner oli sel ajal Sergei Sobjanin). Märtsis 2005 määrati ta Tjumeni linnapea esimeseks asetäitjaks ja 21. märtsist 2005 Tjumeni linnapea kohusetäitjaks. 24. novembril 2005 kuni 18. maini 2018 oli ta Tjumeni oblasti kuberner. Aastal 2005 kaitses ta majandusteaduse kandidaadi väitekirja. 

18. maist 2018 kuni 9. novembrini 2020 oli ta Venemaa Föderatsiooni ehitus-, eluaseme- ja kommunaalteenuste minister. 

1. mail 2020 ilmnesid tal COVID-19 tunnused ning tal diagnoositi koroona. Ajutiseks ministri kohusetäitjaks määrati Nikita Stasišin.

## Isiklikku
Ta on abielus Larissa Jurjevna Jakuševaga, neil on poeg ja tütar.
Burgundy School of Business

**Burgundy School of Business** on Pariisis, Lyonis ja Dijons asuvate linnakutega Euroopa äriülikool, mis on asutatud 1899. aastal.

Financial Timesi edetabelis on Burgundy School of Business 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 81. kohal. 

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: CGE, EQUIS ja AACSB. 

## Viited


## Välislingid
* Burgundy School of Businessi koduleht
BSB

**BSB** võib tähendada:
* Baieri Riiklik Raamatukogu
* Burgundy School of Business
* Briti Superbike'i meistrivõistlused
* Brasília rahvusvaheline lennujaam
* Backstreet Boys

**БСБ** (бело-сине-белый флаг) on aga valge-sini-valge lipu tähis.
Komi ANSV

**Komi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik** (lühinimi **Komi ANSV**; komi keeles Коми Автономнӧй Сӧветскӧй Социалистическӧй Республика; vene keeles Коми Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene NFSV koosseisus.

Komi ANSV moodustati Sürjakomi Autonoomse Oblasti järglasena 1936.

## Vaata ka
* Sürjakomi Autonoomne Oblast
* Komi Vabariik
Georg, Hohenbergi hertsog

**Georg Friedrich Maximilian Jaroslav Petrus Canisius Josef Markus Hubertus Maria Hohenberg** ehk lihtsalt **Georg Hohenberg** (25. aprill 1929 Artstetteni loss – 25. juuli 2019) oli Austria diplomaat.

Tema vanemad olid Hohenbergi hertsog Maximilian (1902–1962) ja hertsoginna Elisabeth (1904–1993, sündinud Wolfeggi ja Waldsee Waldburgi krahvinna). Pärast oma vanema venna Franz Ferdinandi surma 1977. aastal sai ta Hohenbergi hertsogiks.

Ta oli Austria suursaadik Tuneesias 1978–1984 ning Püha Tooli ja Malta ordu juures ja San Marinos 1988–1994.

1960. aastal abiellus ta Auersberg-Breunneri printsessi Eleonorega (sündinud 1928), neil oli kaks poega ja üks tütar:
*hertsog Nikolaus (sündinud 1961)
*vürstinna Henriette (sündinud 1962)
*vürst Maximilian (sündinud 1970)

## Vaata ka
*Franz Hohenberg, Georgi vend
*Hohenbergi suguvõsa
Kapten lahkub laevast viimasena

**"Kapten lahkub viimasena laevast"** või **"Kapten läheb laevaga põhja"** on tuntud meretava ja meretraditsioon.

**Kapten** (prantsuse *capitaine*, hilisladina *capitaneus*) on laeva ja laevapere ainujuht (laevajuht), kelle korraldusi (mis on antud tema võimkonna piires) peavad kõik laeval viibivad isikud tõrkumata täitma (sellest ka ütlus: *kapten laevas – jumal taevas*). Ka kõrgema ametiastmega isiku viibimine laeval ei piira kapteni võimupiire ega vabasta teda vastutusest. Merel ja välissadamais on kapten oma ametiala piires riigi ning laeva- ja laadungiomaniku seaduslik esindaja. Kapteni õigused ja kohustused on kindlaks määratud vastavas teenistusmäärustikus. Laeva hukkumisel lahkub kapten laevalt viimasena.

Paljudes riikides on selline meretava rohkem moraalse tähendusega, kuid osades riikides on selline teguviis sätestatud seadusega. 

Eestis kehtib selline teguviis **Kaubandusliku meresõidu koodeksi** alusel.

"**§ 70.**   Kui kapteni arvates ähvardab laeva paratamatu hukk, annab kapten pärast kõikide meetmete rakendamist reisijate päästmiseks laevaperele loa laevalt lahkuda. Kapten lahkub laevalt viimasena, võttes tarvitusele kõik temast sõltuvad abinõud logiraamatu, masinapäevaraamatu ja raadiopäevaraamatu, antud merereisi kaartide, dokumentide ja väärtuste päästmiseks."

See nõue on paljude mereriikide seadustes, Prantsusmaal juba aastast 1765.

## Viited
Burjaadi ANSV

**Burjaadi Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik** (lühinimi **Burjaadi ANSV**; burjaadi keeles Буряадай Автономито Совет Социалис Республика; vene keeles Бурятская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene NFSV koosseisus.

Burjaadi ANSV loodi Burjaatmongoli ANSV järglasena 1958.
Burjaatmongoli ANSV

**Burjaatmongoli Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik** (lühendnimi **Burjaatmongoli ANSV**; burjaadi keeles Буряад-Монголой Автономито Совет Социалис Республика; vene keeles Бурято-Монгольская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene NFSV koosseisus.

Burjaatmongoli ANSV oli Burjaadi Autonoomse Oblasti järeltulija ja Burjaadi ANSV eelkäija.
Dagestani ANSV

**Dagestani Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik** (lühendnimi **Dagestani ANSV**; vene keeles Дагестанская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne nõukogude sotsialistlik vabariik Vene NFSV koosseisus.

Dagestani ANSV moodustati 20. jaanuaril 1921.

ANSV-s elas üle 30 põlisrahva.

Planeet 2297 Daghestan, mille avastas 1978 Nikolai Tšernõhh, on saanud nime Dagestani ANSV järgi.

## Viited
Jean-Gaspard Deburau

**Jean-Gaspard Deburau** (sünninimi **Jan Kašpar Dvořák**; 31. juuli 1796 Kolín – 16. juuni 1846 Pariis) oli Böömimaalt pärit Prantsusmaa näitleja ja miim.

Deburau vanemad oli rändtsirkuseartist Philippe-Germain Deburau ja tšehhi teenijanna Kateřina Gráffová. 1810. aastatel sattus Deburau rändtsirkusega Pariisi. Seal esinedes Théâtre des Funambules'is *[[commedia dell'arte]]*'i etendustes tõusis ta varsti lavatäheks. Populaarseks sai tema mängitud Pierrot' lavakuju. *Funambules*' teatris mängis ta oma elu lõpuni. Pärast Deburau surma esines miimina tema poeg Charles Deburau.

1945. aastal linastus filmiklassika varamusse kuuluv Marcel Carné film "Les Enfants du paradis" ("Ülemise rõdu lapsed"), milles Jean-Gaspard Deburau'd lavanimega **Baptiste** kehastas Jean-Louis Barrault. 1946. aastal lõi Carné koos Marcel Marceau'ga pantomiim-balleti "Baptiste". 

## Välislingid
Charles Deburau

**Jean Charles Deburau** (15. veebruar 1829 Pariis – 19. detsember 1873 Bordeaux) oli prantsuse miim, Jean-Gaspard Deburau poeg. 

Pärast Jean-Gaspard Deburau surma (1846) pakkus Théâtre des Funambules'i direktor 17-aastasele Charlesile esineda laval isa loodud lavakujudes. Debüüt toimus novembris 1847. Deburau jäi lavale aastateks, kuid isa lavamenuni ei küündinud. Pealegi pakkus tugevat konkurentsi Paul Legrand (1816–1898). 1850. aastate lõpust mängis Deburau Bordeaux' ja Marseille teatrites. Tema õpilasi oli Louis Rouffe (1849–1885).
Pierrot

**Pierrot** oli üks *[[commedia dell'arte]]* tüüptegelasi (itaalia keeles *tipi fissi*).

Pierrot oli äratuntav üleni valge ja oma kehale liigsuure riietuse järgi. Itaalia teatritrupid (*Comédie italienne*), mis tegutsesid Pariisis alates 1570. aastatest ning olid sajandiga mugandanud itaaliakeelsed näidendid prantsuse keelde, keskendusid rohkem füüsilisele komöödiale kui sõnamängule, teisendasid ja lisasid tegelaskujusid. 

Pierrot oli üks prantsuspärastest lisadest, tema eelkäijaid on mitu: itaalia Pulcinella (kandis samuti lohvat valget kostüümi, aga ka valget pika ninaga maski), Molière'i näidendi "Don Juan, ou le Festin de pierre" talupojast tegelane ja Gilles lihtsameelne (ta oli Pierrot’ga väga sarnane nii riietuselt kui ka karakterilt ja neid on hiljem tihti segi aetud). Pierrot oli *zanni* ehk meesteenrist tegelane, kelle iseloomujoonteks olid laiskus, aeglus, õgardlus ja lihtsameelsus, mida vürtsitasid üksikud vaimuvälgatused. Pierrot' lihtsameelsusest tingitud juhuslikud väärarusaamad ja apsakad lõppesid enamasti õnnelikult. *Commedia dell'arte* kostüümid olid levinud karnevaliriietusena ning 19. sajandi esimese poole Prantsuse monarhia restauratsiooniperioodil väljendasid taolised kostüümid nostalgiat *[[ancien régime]]*'i vastu. Alates 1840. aastatest kuni sajandi lõpuni muutus Pierrot ullikesest tasapisi süngeks ja kiuslikuks tegelaseks.

Jean-Antoine Watteau polnud esimene, kes maalis *commedia dell'arte* tegelasi ja näitlejaid. Näiteks maalis neid ka Watteauga koostööd teinud Claude Gillot. Watteau uuenduseks oli tegelaskujude paigutamine arkaadiasse ning Pierrot' esiplaanile toomine. Lihtsameelne Pierrot on justkui seltskonda sattunud tülikas ja üleliigne isik. Samal ajal võib Pierrot' kehahoiakust ja õndsast näoilmest järeldada, et ta pole ise teadlik oma üleliigsusest. Näiteks 1712. aasta maalil „Õnnelik Pierrot“ on naeratav peategelane asetatud kahe galantse paari vahele. Enamikul Watteau teatriteemalistel maalidel vaatab Pierrot pildi pinnalt vaataja poole. Sellist poosi on pikka aega peetud nii tegelase kui kunstniku enda kurbuse väljenduseks, kuid tõenäoliselt on tegemist 19. sajandi keskpaiga leiutisega. Kurblikkuse omistamine tuleb tõenäoliselt 1830.–1840. aastatest, kui itaalia komöödiast oli järgi jäänud vaid pantomiimnäidendid. Jean-Gaspard Deburau oli võimekas näitleja, kes nägi astma tõttu haiglane välja, minestas tihti laval ning töötas oma surmani teatris. Tõenäoliselt seoti Deburau kehastatud Pierrot Watteau omaga, kuna 1718.–1719. aastal maalitud „Pierrot“ toodi pärast aastakümnetepikkust pausi taas publiku ette vaid mõni kuu pärast kuulsa näitleja surma, sidudes nad kurbuse kaudu. *Commedia dell'arte* näitlejatel oli kombeks publikuga otse suhelda ja purustada kujutelm Denis Diderot' poolt välja mõeldud „neljandast seinast“, pakkudes vaatajale iroonilise meeldetuletuse laval toimuva illusoorsusest. Watteau Pierrot’d mängisid sarnast rolli, viidates maali ebareaalsusele, olles toetatud ka näiteks nähtavate pintslilöökide poolt.

## Viited
Žłobini rajoon

**Žłobini rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2111 km². 2016. aasta seisuga elas seal 102 017 inimest.

Rajoon moodustati 1924. aastal, aastast 1938 Homieli oblasti koosseisus. Tänapäevastes piirides on rajoon aastast 1962. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Akciabri, Dabrahošča, Karotkavičy, Kirava, Krasny Bierahi, Łucki, Majskaje, Malevičy, Novyja Markavičy, Paparatnaje, Pirevičy, Sałanoje, Staraja Rudnia, Strešyni, Ščadryni ja Vierchniaja Ałba külanõukogu. Lisaks moodustab omaette haldusüksuse veel Žłobini linn, mis on ka  rajooni halduskeskus. Žłobini kõrval on suurimaks asulaks Strešyni alev. Teisi asulaid: Krasny Bierah, Kazimirava.

Рака Добасна.jpg|Dobasna jõgi
Кабанаўка,_Навамаркавіцкі_сельсавет_(2).jpg|Kabanaŭka
Prybudak_(2).jpg|Prybudak


Rajoon asub Polesjes, põhjapoolsem osa ka Kesk-Biarezina tasandikul. Pinnamood on tasane, 98 % rajooni territooriumist hõlmavad alad kõrgusega 130—145 meetrit. Madalaim koht asub Dnepri kaldal (118 m), kõrgeim koht asub Dabrahošča küla juures (151,5 m). Tähtsaimaks jõeks on Dnepr, teised suuremad jõed on selle lisajõed Biarezina ja Dobasna jõgi. 

2009. aasta seisuga oli elanikest 84,95% valgevenelasi, 9,26% venelasi, 1,84% ukrainlasi ja 3,95% muust rahvusest inimesi. 54,95% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 40,59% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 23,9% elanikke, vene keelt aga 70,28%.

## Viited

## Välislingid

*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Rajooni kaart
Leevi Madetoja

**Leevi Antti Madetoja** (17. veebruar 1887 Oulu – 6. oktoober 1947 Helsingi) oli soome helilooja, dirigent ja muusikaõpetaja.

Ta õppis 1906–1910 Helsingi Muusikainstituudis Armas Järnefelti, Erik Furuhjelmi ja Jean Sibeliuse juhendamisel. Hiljem töötas dirigendina Viiburis.

Madetoja kirjutas ooperid "Pohjalaisia" ja "Juha", balleti "Okon Fuoko" ning 3 sümfooniat. Ta lõi ka kammermuusikat, kantaate ja koorilaule. 

Madetoja heliloomingus lisandub soome rahvuslikule mõtlikule stiilile prantsuspärane kõla läbipaistvus ja peenus. Ta on Jean Sibeliuse järgses soome klassikalises muusikas silmapaistvaim hilisromantik. 

Ta oli abielus luuletaja L. Onervaga.
Michelle Creber

**Michelle Nicole Creber** (sündinud 7. septembril 1999 Vancouveris) on Kanada näitleja, laulja ja muusik. Ta on tuntud eelkõige animasarjast "Minu väike poni: Sõprus on imeline" (2010–2019), kus ta andis hääle tegelasele Õunarüüp (Apple Bloom).

Michelle Creber on ka helilooja ja multiinstrumentalist, kes mängib muu hulgas klaverit ja trumme. Tema muusikastiil ühendab elemente popist, rockist, džässist ja R&B-st. Ta on avaldanud mitu stuudioalbumit nii sooloartistina kui koostöös teiste muusikutega, eelkõige Gabriel Browniga (esinejanimega Black Gryph0n), kellega on loonud mitmeid populaarseid muusikaprojekte.

## Diskograafia
* "" (2012)
* "At Home" (2014, koos Black Gryph0ni ja Baasikaga)
* "Getting Stronger" (2016)
* "On Display" (2018)
* "Work in Progress" (2020)
* "A Creber Christmas (koos vanematega)

## Välislingid

*
Strešyn

**Strešyn** (transkribeerituna **Strešõn**) on alev (endine linn) Valgevenes Homieli oblastis Žłobini rajoonis, Strešyni külanõukogu halduskeskus. Alev asub Dnepri jõe kaldal, oblasti keskusest Homielist 105 ja rajooni keskusest Žłobinist 21 kilomeetri kaugusel. 

Poola keeles on alevi nimekuju *Streszyn*.

Alevis on metsamajand, jõesadam. Haridust annab keskkool, alevis on postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu.

## Elanikkond


* 888 (1826)
* 1188 (1860)
* 1064 (1890)
* 2106 (1897)
* 3246 (1909)
* 1425 (2000)

* 1300 (2004)
* 1200 (2006)
* 1263 (2009)
* 1226 (2016)
* 1205 (2018)


## Ajalugu
Strešynisse rajati XII sajandil puidust piirdeaia, muldvalli ja vallikraaviga linnus, mille juurde kujunes ka asula.  Asula kuulus algselt Polotski vürstiriiki, hiljem aga Tšernigovi vürstiriiki.

Strešyni kohta on kirjalikke teateid alates XIV sajandist. Seoses territoriaal-administratiivse reformiga aastail 1565–1566 hakkas asula kuuluma Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda. XVI sajandi lõpupoolel nimetati seda dokumentides linnaks. XVI–XVII sajandil kannatas Strešyn korduvalt tatarlaste ja Moskva vägede rüüsteretkede läbi.

XVII sajandi alguses ehitasid aleviku omanikud Sołtanid sinna katoliku kiriku. Aastal 1638 oli katoliku kiriku kõrval ka õigeusu kirik, seal asusid nii linnus kui ka mõis, linnuse juurest viis parv üle Dnepri jõe. Aastal 1654 rüüstasid alevit kasakad, kes põletasid maha ka sealse linnuse. Aastal 1700 asutati Strešynisse potasevabrik.

Seoses Poola jagamisega läks alev aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Rogatšovi maakonda. Toona oli see Ostermanide valduses. Aastal 1807 valmis seal praegune õigeusu kiriku hoone. Aastal 1897 oli alevis 10 poodi, kaks palvemaja, postkontor, auruveski, kõrts. Strešynis peeti kaks korda aastas laata. Aastal 1909 oli alevis kool, mille juures tegutses ka raamatukogu.

Aastal 1917 sulgesid enamlased sealse kiriku. Aastal 1918 vallutasid Strešyni Saksa väed. Aastal 1919 võttis Valgevene NSV juhtkond vastu otsuse, et alev kuulub Valgevene koosseisu. Reaalselt läks Strešyn Valgevene NSV koosseisu aastal 1924, kus sellest sai samanimelise rajooni ja külanõukogu halduskeskus. Asula elanikud moodustasid seal kaks kolhoosi. Alevi staatuse sai Strešyn 24. septembril 1938. 11. augustist 1941 kuni 29. novembrini 1943 oli alev Saksa okupatsioonivägede kontrolli all, kes hukkasid 319 sealset elanikku. Sõja alguses avati kohalike elanike palvel taas sealne kirik, ent hiljem suleti see taas. Aastast 1986 on kirikuhoone taas õigeusu kiriku valduses.


Strešyn_(1).jpg|Strešyn
Царква Покрыва Прасвятой Багародзіцы ў Стрэшыне. Галоўны фасад.jpg|Kirik


## Tuntud elanikke

*Iaan Karmianski – Valgevene vaimulik
*Nikolai Kirov – Nõukogude jooksja
*Grigori Rutman – Nõukogude keemik
*Dzmitryj Biarnacki – Nõukogude sõjaväelane

## Viited
 

## Välislingid

*Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
Étienne Decroux

**Étienne Decroux** (19. juuli 1898 Pariis – 12. märts 1991 Boulogne-Billancourt) oli prantsuse näitleja ja miim.

Decroux õppis näitlemist Jacques Copeau ja Charles Dullini juures. Hiljem tegutses pantomiimi õppejõuna ja koreograafina Prantsusmaal, kus avas 1940. aastatel näitlejakooli, ja Ameerika Ühendriikides (1957–1962). Pärast kodumaale naasmist avas Boulogne-Billancourtis pantomiimikooli. Tema esimesi õpilasi oli Jean-Louis Barrault, hiljem oli tema kuulsamaid õpilasi Marcel Marceau. 

Decroux'd loetakse *[[moonwalk]]*'i esmaesitajaks, mis sai populaarseks tänu Michael Jacksoni esitusele.

Decroux mängis paarikümnes mängufilmis, sealhulgas 1945. aastal Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed".
Joseph Kosma

**Joseph Kosma** (ungari keeles *József Kozma*; 22. oktoober 1905 Budapest – 7. august 1969 La Roche-Guyon, Val-d'Oise'i departemang) oli Ungarist pärit Prantsusmaa helilooja.

Kosma sündis Budapestis juudi perekonnas. Ta lõpetas Ferenc Liszti Muusikaakadeemia dirigendina. Töötas Ungari ooperiteatris. 1933. aastal emigreerus koos perega Prantsusmaale (kodakondsuse sai 1949. aastal). 

Kosma kirjutas muusika enam kui sajale filmile, sealhulgas 10 Jean Renoir' ja 8 Marcel Carné filmile. 1945. aastal oli koos Maurice Thiriet'ga Carné filmi "Les Enfants du paradis" ("Ülemise rõdu lapsed") muusika loojaid.

Kosma on üle saja laulu viisi autor. Paljud neist on viisistatud Jacques Prévert'i sõnadele.
 
## Välislingid
*
*Joseph Kosma. Filmography. Imdb.com
Bojarka

**Bojarka** (ukraina Боярка) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Fastivi rajoonis (kuni 2020. aastani asus Kiievi-Svjatošõni rajoonis). Bojarka asub Kiievi kesklinnast umbes 21 km edelas.

Bojarka sai alevi staatuse 1923. aastal ja linnaõigused 30. detsembril 1956.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bojarka elanikest ukrainlasi 87,67%, venelasi 10,32%, valgevenelasi 0,61%, poolakaid 0,26%, armeenlasi 0,23%, juute 0,12%, tatarlasi 0,08%, asereid 0,06% ja grusiine 0,06%.

## Viited
Vladimir Cosma

**Vladimir Cosma** (sündinud 13. aprillil 1940 Bukarestis) on Rumeenia päritolu Prantsusmaa helilooja ja viiuldaja.

Cosma sündis Bukarestis muusikute perekonnas. 1963. aastal pääses õppima Pariisi Konservatooriumi Nadia Boulangeri juurde. Esines viiuldajana.

1966. aastal usaldas Michel Legrand talle Jacques Demy filmis "Les Demoiselles de Rochefort" kõlanud laulude arranžeerimise. Järgmisel aastal soovitas Legrand Yves Robertile, et too võiks lasta Cosmal kirjutada muusika uue filmi jaoks. 

Ühtekokku on Cosma loonud filmimuusikana üle 300 heliteose. 1983. aastal linastunud Etorre Scola filmi "Le Bal" muusika eest sai Cosma Césari ja Donatello.

Eestis näidatud filme, mille muusika on kirjutanud Vladimir Cosma:
* "Pikk blond mees, must king jalas" (1972) 
* "Pikk blond mees tuleb tagasi" (1974)
* "Vihmavarjutorge" (1980)
* "Hädavaresed" (1981)
* "Isad" (1983)
* "Kaksik" (1984)
* "Pageja" (1986)

## Tunnustus
* 1981 – César 
* 1984 – César 
* 1984 – David di Donatello auhind

## Välislingid
*
*Vladimir Cosma. Filmography. Imdb.com
Marcel Marceau

**Marcel Marceau** (sünninimi **Marcel Mangel**; 22. märts 1923 Strasbourg – 22. september 2007 Cahors) oli prantsuse miim ja näitleja.

Marceau sündis poola-juudi emigrantide perekonnas. Õppis Charles Dullini, Jean-Louis Barrault' ja Étienne Decroux' juures. Teise maailmasõja ajal osales Prantsuse vastupanuliikumises. 1947. aastal lõi kloun Bipi lavakuju, mis tõi talle rahvusvahelise tuntuse.  Mängis Sarah Bernhardti teatris ja Champs-Élysées' teatris. 

## Tunnustus
*Ordre des Arts et des Lettresi komandöriklassi orden (1978)
*valiti Académie des beaux-artsi liikmeks (1991)
*Princetoni Ülikooli audoktor
*Emmy

## Välislingid
Marcel Carné

**Marcel Albert Carné** (18. august 1906 Pariis – 31. oktoober 1996 Clamart, Hauts-de-Seine'i departemang) oli prantsuse filmilavastaja.

Carné alustas filmitegija karjääri 1928. aastal filmioperaatori abilisena Jacques Feyderi filmi "Les Nouveaux messieurs" võtetel. Aastatel 1930–1935 oli filmilavastajate Jacques Feyderi ja René Clairi assistent mitme filmi loomisel. 

1936. aastal linastus Carné kui režissööri esimene mängufilm "Jenny" (melodraama). 1930. aastate lõpul algas Carné tihe koostöö stsenarist Jacques Prévert'ga, mis pani aluse uuele suunale prantsuse filmis, nn poeetilisele realismile, mille üheks paremaks näiteks on 1938. aastal valminud Carné film "Le Quai des brumes" ("Udune kaldatänav"; peaosas Jean Gabin).

Carné filmiloomingu parimaks filmiks peetakse 1945. aastal linale tulnud "Les Enfants du paradis" ("Ülemise rõdu lapsed"). 

## Tunnustus
*1953 – Veneetsia filmifestivali Hõbelõvi
*1971 – Veneetsia filmifestivali Elutöö Kuldlõvi
*1979 – valiti Académie des beaux-artsi liikmeks
*1979 – César
*1989 – Imperaatori auhind (Jaapani kunsti-, muusika ja filmiauhind)
*1991 – David di Donatello
*1995 – Euroopa Filmiakadeemia elutöö auhind 

## Välislingid
*
Jean-Louis Barrault

**Jean-Louis Barrault** (8. september 1910 Le Vésinet, Yvelinesi departemang – 22. jaanuar 1994 Pariis) oli prantsuse näitleja ja teatrilavastaja.

Jean-Louis Barrault õppis näitekunsti Charles Dullini ja Étienne Decroux' juures. Barrault loeb end ka teatriteoreetik Antonin Artaud' õpilaseks. Mängis aastatel 1940–1946 Comédie-Française's. Barrault huvitus ka pantomiimist. 1945. aastal mängis ta peaosa Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed" (kehastas miim Jean-Gaspard Deburaud). 1946. aastal lõi ta koos Marcel Marceauga pantomiim-balleti "Baptiste" (stsenaarium Jacques Prévertilt, muusika Joseph Kosmalt). 

1946. aastal asutas Barrault koos näitlejast abikaasa Madeleine Renaud'ga teatritrupi Renaud-Barrault. 1959. aastal asus Barrault kultuuriminister André Malraux' kutsel juhtima Pariisis asuvat teatrit Odéon (direktor 1959–1968).

Jean-Louis Barrault mängis enam kui 40 mängufilmis.

## Tunnustus
*1957 – Ordre des Arts et des Lettresi ohvitseriklassi orden

## Välislingid
Leevi (eesnimi)

**Leevi** on eesnimi, mida on Eestis pandud nii meestele kui naistele. Nimi on pärit piiblist, kus Leevi oli Jaakobi kolmas poeg. Soomes on Leevi mehenimi. Selle levikut on mõjutanud eriti Põhja-Soomes Lars Levi Laestadius.

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Leevi 46 mehel ja 26 naisel. Leevi oli populaarsuselt 945. mehenimi ja 1594. naisenimi.

Soomes registreeriti aastatel 1980–1999 1577, 2000–2009 4517 ja 2010–2019 3343 Leevi-nimelist poisslast.

## Nime kandjaid
*Leevi Aaltonen, Soome jäähokimängija
*Leevi Lehto, soome luuletaja ja tõlkija
*Leevi Madetoja, soome helilooja

## Vaata ka
*Leevi and the Leavings

## Viited
Rhein-Erft-Kreis

**Rhein-Erft-Kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.

## Ajalugu

Kreis oma praegustes piirides loodi 1975. aastal, kui ühendati endised Bergheimi ja Kölni kreis. 1. novembrist 2003 kannab kreis nime *Rhein-Erft-Kreis*.

## Geograafia

Kreisi peamine jõgi on Erft, mis voolab läbi Eifeli eelmägede, Reini jõest vasakul. Kreisis asub Bleibtreusee järv.

### Omavalitsused

* Bedburg
* Bergheim
* Brühl
* Elsdorf
* Erftstadt
* Frechen
* Hürth
* Kerpen
* Pulheim
* Wesseling

## Galerii


Pilt:Schloss Augustusburg Bruehl.jpg|Augustusburgi loss Brühlis
Pilt:Erft in Bergheim.jpg|Erfti jõgi Bergheimis
Pilt:Phantasialand Brühl.JPG|Aerofoto Phantasialandi lõbustuspargist Brühlis
Pilt:Schlosspark-Lechenich-Osteingang-Lindenallee.jpg|Parkanlagen Schloss Lechenichi väravad Erftstadtis


## Viited
Aasa (eesnimi)

**Aasa** on eesti naisenimi. Skandinaavias esineb see variandina nimest Åsa.

1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Aasa 119 naisel. Aasa oli Eestis esinemissageduselt 690. naisenimi.

Kõige sagedasem oli eesnimi Aasa vanuserühmas 75–79, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 4,58, ning Hiiu maakonnas, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 5,29. Nime kandjate keskmine vanus oli 69 aastat (mediaanvanus oli 72).

## Nime kandjaid
*Aasa Ellerhein, eesti koorijuht ja muusikaõpetaja
*Aasa Käsi, eesti näitleja
*Aasa Randvere, eesti arstiteadlane, terapeut ja kardioloog

## Viited
Coesfeldi kreis

**Coesfeldi kreis** [ˈkoːsfɛlt] on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa loodeosas, Münsteri linnast läänes.

## Ajalugu

Keskajal oli piirkond Münsteri piiskopkonna alluvuses. Kui alast sai 1816. aastal Preisimaa Vestfaali provintsi osa, lõi uus valitsus kaks kreisi, Coesfeldi ja Lüdinghauseni. Peale mõne pisimuudatuse püsisid need kuni suure reorganiseerimiseni 1975. aastal, kui mõlemad praeguse kreisi moodustamiseks ühendati. Lisati ka mõned vallad Münsteri kreisist, samas anti mõned varem kreisi kuulunud vallad naaberkreisidele.

## Geograafia

Kreis asub *Münsterlandis*, mis on peamiselt maapiirkond. Lippe jõgi moodustab osaliselt kreisi lõunapiiri.

## Linnad ja vallad

; Linnad

# Billerbeck
# Coesfeld
# Dülmen
# Lüdinghausen
# Olfen

; Vallad

# Ascheberg
# Havixbeck
# Nordkirchen
# Nottuln
# Rosendahl
# Senden

## Viited
Borkeni kreis

**Borkeni kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa loodeosas Münsteri ringkonnas.

## Ajalugu

Saksa-Rooma riigi ajastul allus piirkond sajandeid Münsteri piiskopkonnale. 1803. aastal kaotasid piiskopid selle territooriumi ning asutati lühiealine Salmi vürstkond. Pärast Napoleoni sõdu sai piirkonnast 1815. aastal Preisimaa Vestfaali provintsi osa. Sel ajal loodi ka kreis, koos Ahausi kreisiga. 1923. aastal lahkus kreisist Bocholti linn ja sai kreisivabaks linnaks. 1975. aastal saavutas kreis oma praeguse suuruse, kui liidendati Ahausi kreis, Bocholti linn ja väikeseid osi Reesi, Recklinghauseni ja Coesfeldi kreisidest.

## Geograafia

Kreis asub *Münsterlandi* lääneosas; üsna tasane maapiirkond.

## Linnad ja vallad

; Linnad

# Ahaus
# Bocholt
# Borken
# Gescher
# Gronau
# Isselburg
# Rhede
# Stadtlohn
# Velen
# Vreden

; Vallad

# Heek
# Heiden
# Legden
# Raesfeld
# Reken
# Schöppingen
# Südlohn

## Viited
Tootmestamine

**Tootmestamine** on sobiva koostamistehnoloogia projekteerimine ja tootmise tehnoloogiline ettevalmistamine.  

**Tootmestaja** on kutsestandardi järgi diplomeeritud mehhatroonikainseneri üks ametinimetusi. 

## Viited
Roosi (eesnimi)

**Roosi** on eesti naisenimi.

1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Roosi 217 naisel. Roosi oli Eestis esinemissageduselt 497. naisenimi.

Kõige sagedasem oli eesnimi Roosi vanuserühmas 0–4, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 12,51, ning Saare maakonnas, kus seda esines 10 000 elaniku kohta 4,47. Nime kandjate keskmine vanus oli 11 aastat (mediaanvanus oli 6). 

## Viited
Städteregion Aachen

**Aacheni linnapiirkond** (saksa: *Städteregion Aachen*) on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas. 

## Ajalugu

21. oktoobril 2009 moodustus endisest Aacheni kreisist (*Kreis Aachen*) ja Aacheni linnast *Städteregion Aachen*. See on esimene *Städteregion*, mis moodustati Nordrhein-Westfalenis. Selle staatus sarnaneb Hannoveri regiooni (*Region Hannover*) omaga Alam-Saksimaal selles, et Aacheni linna võim on veidi väiksem kui kreisivabadel linnadel (*Kreisfreie Stadt*).

Endine Aacheni kreis loodi 1975. aastal Nordrhein-Westfaleni kreiside reorganiseerimise käigus, kui ühendati eelmised kreisid (*Landkreise*) Aachen ja Monschau ning mõned osad Düreni, Jülichi ja Schleideni kreisidest, samuti Selfkanti kreis, samas osa endisest kreisist liidendati kreisivaba linna Aacheniga.

*Landkreis Aachen* oli moodustatud 1816. aastal kahest Prantsuse kantonist Burtscheidist ja Eschweilerist, keskuseks sai Burtscheid. 1897. aastal liideti Burtscheid Aacheni linnaga, kuid kreisi halduskeskus jäi sinna, kuigi see ei olnud enam kreisi osa.

## Geograafia

Geograafiliselt hõlmab kreis osa Eifeli mägedest lõunas ja Alam-Reini madaliku.

## Linnad ja vallad

; Linnad

# Aachen
# Alsdorf
# Baesweiler
# Eschweiler
# Herzogenrath
# Monschau
# Stolberg
# Würselen

; Vallad

# Roetgen
# Simmerath

## Viited
Ennepe-Ruhr-Kreis

**Ennepe-Ruhr-Kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa keskosas. See on osa Lõuna-Ruhrimaast.

## Geograafia

Kreisi nimi kirjeldab selle geograafilist asukohta – see asub Ruhri ja Ennepe jõgede orgudes. Geoloogiliselt on see osa Reini Kiltkivimäestiku kirdeosast, *[[Mittelgebirge]]*; ainult väike osa Wittenist on tasane Vestfaali madalik.


Pilt:Gevelsberg - Rocholzallee - Ennepe 05 ies.jpg|Ennepe Gevelsbergis
Pilt:Bergerdenkmal Witten Aussicht.jpg|Ruhri org Wittenis
Pilt:Ennepetal.Milspe.jpg|Metsased künkad Ennepetalis


### Omavalitsused

# Breckerfeld
# Ennepetal
# Gevelsberg
# Hattingen
# Herdecke
# Schwelm
# Sprockhövel
# Wetter
# Witten

## Ajalugu

Kreis loodi 1929. aastal, kui endise Schwelmi kreisiga ühendati osi endistest Hattingeni ja Hageni kreisidest. 1970. ja 1975. aastal muudeti seda veidi Nordrhein-Westfaleni kreiside reorganiseerimise käigus; märkimisväärseim oli varem iseseisva Witteni linna liidendamine 1975. aastal.

## Viited
Düreni kreis

**Düreni kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.

## Ajalugu

Kreis loodi 1972. aastal, kui ühendati endised kreisid Jülich ja Düren. Mõlemad kreisid said alguse 1816. aastal, kui loodi uus Preisimaa Reinimaa provints. Enne Napoleoni sõdu kuulus kogu ala Jülichi hertsogkonnale.

## Geograafia

Geograafiliselt hõlmab see nii Alam-Reini madaliku kui ka Eifeli kõrgendiku. Kreis on rikas pruunsöe lasundite poolest, mida kaevandatakse karjäärides. Teine suur tööstus on paberitootmine, mis sai alguse 16. sajandi teises pooles. Kreisi peamine jõgi on Rur.

## Linnad ja vallad

; Linnad

# Düren
# Heimbach
# Jülich
# Linnich
# Nideggen

; Vallad

# Aldenhoven
# Hürtgenwald
# Inden
# Kreuzau
# Langerwehe
# Merzenich
# Niederzier
# Nörvenich
# Titz
# Vettweiß

## Viited
Mara

**Mara** võib tähendada järgmist:
* Mara (Itaalia), vald Itaalias Sardiinia maakonnas
*Mara on vald ja asula Hispaanias, Zaragoza provintsis
* Mara (valgevene mütoloogia), jumalus valgevene mütoloogias

**Māra** võib tähendada järgmist:
* Māra (budism), deemon budismis
* Māra (läti mütoloogia), jumalus läti mütoloogias
Roxy Music

**Roxy Music** on 1970. aastal moodustatud Briti ansambel, mille põhikoosseisu kuulusid Bryan Ferry, Andy Mackay, Paul Thompson ja Phil Manzanera. 

Algusaegade liikmetest tuntuim on Brian Eno. Originaalse kõlapildiga *[[art rock]]*'i viljelev bänd on jätnud sügava jälje rokkmuusika ajalukku.
Classix Nouveaux

**Classix Nouveaux** oli 1979 kuni 1985 tegutsenud inglise uue laine ansambel. Bändi esinemistele andis tooni ekstravagantne laulja Sal Solo. Tuntuimateks hittideks on 1981 salvestatud "Guilty" ja "Tokyo" ning 1982 aasta hitid "Is It a Dream" ja "Because You're Young".
Katerõna Zelenko

**Katerõna Zelenko** (ukraina keeles Катерина Михайлівна Зеленко, sündinud 10. augustil 1980 Vinnõtsjas) on Ukraina diplomaat.

## Töökäik
Zelenko töötab Ukraina Välisministeeriumis 2002. aastast.

## Viited
Korablino

**Korablino** on linn Venemaal Rjazani oblastis, Korablino rajooni keskus. Asub Pronja jõe lähedal, 89 km Rjazanist lõuna pool.

Asula tekkimise aeg pole teada. Seda mainitakse kirjalikes allikates 1594. aastal. 1958. aastal sai töölisaleviks ja 1965. aastal sai linnaõigused.

Linna elanike arv 1989. aastal oli 16 100.

Korablino peamine tööstusharu on ehitusmaterjalide tööstus.

## Välislingid
Kazimirava

**Kazimirava** on küla (endine alev) Valgevenes Homieli oblasti Žłobini rajooni Malevičy külanõukogus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 105 ja rajooni keskusest Žłobinist 12 kilomeetri kaugusel.

Külas on postkontor, seal asub ka Kazimirava klooster, mis asutati aastal 2000. Vaatamisväärsuseks on sealne XVIII sajandil ehitatud õigeusu kirik. Kazimiravast kolm kilomeetrit loodes asub Kazimirava raudteepeatus.

## Elanikkond


* 165 (1959)
* 111 (1999)

* 103 (2004)
* 87 (2010)


## Ajalugu

Kazimirava alevi asutas aastal 1713 Kazimierz Judzicki, kelle järgi asula ka oma nime sai. Ta asutas sinna ka uniaadikiriku alluvuses oleva kloostri.

Aastal 1793 läks Kazimirava teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Alev hakkas kuuluma Minski kubermangu ja Bobruiski maakonda. Aastal 1832 allutasid Moskva võimud sealse õigeusu kiriku Moskva patriarhaadile, ühtlasi suleti sealne klooster. Aastal 1859 oli alevis 33 maja. Aastal 1886 olid Kazimiravas vesiveski ja tuulik. Aastal 1897 asusid seal õigeusu kirik, juudi palvemaja ja võõrastemaja.

Aastal 1919 läks Kazimirava Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1920 oli alev mõnda aega Poola vägede kontrolli all. Järgmisel aastal avati alevis kool. Aastal 1930 organiseeriti sealne kolhoos, ühtlasi kaotas asula alevi staatuse. Aastal 1962 liideti Kazimiravaga Žalvini küla, aastal 1966 aga Kasahi küla.

Aastal 1996 avati külas õigeusu naisklooster.

## Viited
 

## Välislingid
Laskesport olümpiamängudel

**Laskesport** on kuulunud kõigi suveolümpiamängude programmi alates moodsa olümpialiikumise sünnist 1896. aasta suveolümpiamängudel Ateenas, välja arvatud 1904. ja 1928. aasta mängud.

Laskmine oli üks üheksast võistlusest, mis toimusid Ateenas 1896. aastal toimunud esimestel kaasaegsetel olümpiamängudel. Varasemate võistluste hulka kuulusid ka mõned võistlused, mida peetakse tänapäeval ebaharilikeks, näiteks tuvide tulistamine 1900. aastal; duell 1906. ja 1908. aastal ning arvukalt sõjaväerelvadega seotud võistlusi. Pärast 1900. aasta mängudel asendati tuvid savist sihtmärkidega. 1907. aastal loodi Rahvusvaheline Laskespordi Föderatsioon (International Shooting Sport Federation – ISSF), mis tõi laskesporti uued standardid. Laskevõistlused toimusid aastatel 1908, 1912, 1920 ja 1924.

Kui laskmine 1932. aastal uuesti olümpiaprogrammi võeti, koosnes see kahest võistlusalast. Sestpeale on alade arv stabiilselt kasvanud, 2000.–2004. aastal oli see esindatud juba 17 võistlusalaga. Alates 2008. aasta mängudest on olümpiaprogrammis 15 ala. "Meeste võistlusteks" tähistatud võistlused olid tegelikult avatud võistlused aastatel 1968–1980 (ja püsside võistlusteni 1992. aastani). Sellistel segavõistlustel võitsid medaleid ka kaks naist: Margaret Murdock, kes sai hõbemedali 50 m püss kolmes asendis (1976), ja Zhang Shan, kes sai kuldmedali jahilaskmise kaarrajal (1992).

## Eestlased olümpiamängudel

### Medalid
Nõukogude Liidu ja Venemaa alalised esindajad ÜRO-s

**Nõukogude Liidu ja Venemaa alalised esindajad ÜRO-s** on olnud, alates ÜRO asutamisest, järgmised isikud:

*10. aprill 1946 – mai 1948 Andrei Gromõko
*mai 1948 – oktoober 1952 Jakov Malik
*oktoober 1952 – märts 1953 Valerian Zorin
*märts 1953 – 22. november 1954 Andrei Võšinski (suri ametis olles)
*1955 – 1960 Arkadi Sobolev
*1960 – juuli 1962 Valerian Zorin (2. korda)
*juuli 1962 – 1968 Nikolai Fedorenko
*1968 – november 1976 Jakov Malik (2. korda)
*november 1976 – märts 1986 Oleg Trojanovski
*märts 1986 – mai 1986 Juri Dubinin
*1986 – 1990 Aleksandr Belonogov
*1990 – 23. juuli 1994 Juli Vorontsov
*7. juuli 1994 – 12. juuli 2004 Sergei Lavrov
*12. juuli 2004 – 8. aprill 2006 Andrei Denissov
*8. aprill 2006 – 20. veebruar 2017 Vitali Tšurkin (suri ametis olles)
*27. juuli 2017 – Vassili Nebenzja
Punnpealased

**Punnpealased** (*Hesperiidae*) on päevaliblikate sugukond liblikaliste seltsist.

Neid on maailmas ligi 4000 liiki umbes 560 perekonnast.

## Eesti liigid
Eestis elab 12 liiki punnpealasi.
**Carcharodus flocciferus* – tutt-kasspunnpea
**Carterocephalus palaemon* – kollatähn-kuldpunnpea
**Carterocephalus silvicolus* – musttähn-kuldpunnpea
**Erynnis tages* – tõmmupunnpea
**Heteropterus morpheus* – uneliblikas
**Hesperia comma* – komapunnpea
**Ochlodes venata* – niidupunnpea
**Pyrgus alveus* – vahulille-täpikpunnpea
**Pyrgus malvae* – väike-täpikpunnpea
**Pyrgus serratulae* – marana-täpikpunnpea
**Thymelicus lineola* – harilik viirgpunnpea
**Thymelicus sylvestris* – aruheina-viirgpunnpea

## Välislingid
*
*Punnpealased TÜ zooloogia muuseumi kogus.
Arletty

**Arletty** (sünninimi **Léonie Bathiat**; 15. mai 1898 Courbevoie, Hauts-de-Seine'i departemang – 23. juuli 1992 Pariis) oli prantsuse teatri- ja filminäitleja.

Arletty töötas töölisena vabrikus, masinakirjutana kontoris ja mannekeenina. Teatrilaval mängis esimest korda 1920. aastal. Esines lauljana muusikateatris ja oli modelliks kunstnikele. Mängis mängufilmides alates 1930. aastast. Pärast Prantsusmaa vabastamist teise maailmasõja lõpul süüdistati teda kollaboratsionismis. Ei lastud märtsis 1945 Pariisis Marcel Carné filmi "Ülemise rõdu lapsed" esilinastusele, kus ta oli peaosalisi. 1948. aastast mängis taas filmis ja 1949. aastast teatris. 1956. aastal arvati Cannesi filmifestivali žürii koosseisu. 1981. aastal asutati Arletty auhind. 1995. aastal lasi Prantsusmaa valitsus käibele 100-frangise meenemündi Arletty kujutisega.

## Välislingid
Nabemono

**Nabemono** (jaapani keeles 鍋物 *nabemono* 'potivärk') on jaapani supipada ja söögilauatraditsioon, kus laua keskel olevale pliidile paigutatud kuumast potist tõstetakse ja süüakse üheskoos suppi. Söögikorra ajal lisatakse traditsiooniliselt rauast või savist supipatta ükshaaval köögivilju, liha, nuudleid vm söögikraami, supi keetmine ise võib olla täielikult või osaliselt söögikorra osa, eri koostisosi võib lisada järjest juurde või siis keeta supipajas ükshaaval, võtta kohe pärast keemist välja ja süüa.

Nabemono on külma perioodi söök ning seda peetakse üheks kõige seltskondlikumaks einestamisviisiks pereringis või sõpradega.

## Vaata ka
* Sukiyaki
* Shabu-shabu
Pierre François Lacenaire

**Pierre François Lacenaire** (20. detsember 1803 Lyon – 9. jaanuar 1836 Pariis) oli prantsuse kurjategija.

Lacenaire sündis kaupmehe perekonnas. 1829. aastal deserteerus sõjaväest. 1831. aastast püüdis teenida elatist kirjandusliku tegevusega, kuid suurema eduta. 1830. ja 1833. aastal istus vangis varguse eest. 1834. aastal sooritas koos kaasosalisega röövkallaletungi, mille käigus tappis kaks inimest. Veebruaris 1835 võeti kinni. Kohtus keeldus ta kaitsjast. Viimasel kohtuistungil talle antud viimases sõnas pidas tunnipikkuse kõne. Kohtuotsuse peale apellatsiooni ei esitanud, vaid andis kirjastajale üle oma memuaaride käsikirja. Kaks kuud enne hukkamist külastasid teda vangis frenoloogid, keda paelus tema kõrge laup. Lacenaire giljotineeriti jaanuaris 1836. Samal aastal ilmusid Pariisis postuumselt tema memuaarid ja luuletused "Mémoires, révélations et poésie de Lacenaire".

Lacenaire oli Stendhali romaani "Lamiel" ühe tegelaskuju prototüüp. 

1945. aastal tuli linale 19. sajandi Pariisi näitlejate elu käsitlev Marcel Carné mängufilm "Ülemise rõdu lapsed" (stsenaarium Jacques Prévert), kus Lacenaire'i kehastas Marcel Herrand.  

## Välislingid
Soba

**Soba** (jaapani keeles そば või 蕎麦 *soba*) on tatrajahust valmistatud jaapanipärased nuudlid. Soba süüakse soojal perioodil jahutatult ning maitsestatakse vasabi, nori ning sojakastme jt kastmetega, külmal perioodil on soba osa suppidest, ka võib soba pärast keetmist frittida.

Soba söömise traditsioon pärineb Tokugawa perioodist, mil said populaarseks soba ja saket pakkuvad restoranid, mis täitsid ühtlasi ühiskonnas kõrtsi rolli. Aastavahetusel on Jaapanis traditsiooniks süüa toshikoshisoba ehk aastavahetuse nuudleid.

## Vaata ka
* Raamen
* Sōmen
* Udon
Maria Casarès

**Maria Casarès** (sünninimi **María Victoria Casares Pérez**; 21. november 1922 A Coruña, Hispaania – 22. november 1996 La Vergne, Charente-Maritime'i departemang) oli Galiciast pärit prantsuse teatri- ja filminäitleja.

Casarès sündis Hispaania poliitiku Santiago Casares Quiroga (valitsusjuht 1936. aastal) perekonnas. Pärast Hispaania kodusõda emigreerus Casarès koos perega Prantsusmaale. 1942. aastal lõpetas Pariisi Konservatooriumi. 1944. aastal hakkas mängima filmides, tema debüütroll oli 1945. aastal linale tulnud Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed".

Casarèsi tuntuim roll on Surmaprintsess 1950. aastal valminud Jean Cocteau filmis "Orphée" ("Orpheus"). Pärast 1950. aastat pühendas ta end teatritööle, filmis esines harvemini. Aastatel 1952–1954 töötas teatris Comédie-Française ja 1954–1960 teatris Le Théâtre National Populaire. 

Pärast Francisco Franco surma (1975) naasis 1976. aastal Hispaaniasse. 1980. aastal avaldas memuaarid "Résidente privilégiée". 1989. aastal oli Casarès nomineeritud Césari auhinnale kategoorias "Parim kõrvalosatäitja".

## Välislingid
*
*Maria Casarès. Filmography. Imdb.ee
Frédérick Lemaître

**Frédérick Lemaître** (sünninimi **Antoine Louis Prosper Lemaître**; 28. juuli 1800 Le Havre – 26. jaanuar 1876 Pariis) oli prantsuse teatrinäitleja.

Lemaître sündis arhitekti perekonnas. Kaks aastat õppis Pariisi Konservatooriumis. Näitlejateed alustas Pariisi bulvariteatrites. 1820. aastal pääses teatri Odéon trupi koosseisu. Mängis  seal kolm hooaega, seejärel neli hooaega teatris Ambigu-Comique. 1827. aastast mängis Porte Saint-Martini teatris. Kirjutas mitu näidendit. Sai teatritööga üsna jõukaks, kuid juba auväärses eas olles laostus ja suri vaesuses.

1945. aastal tuli linale 19. sajandi Pariisi näitlejate elu käsitlev Marcel Carné mängufilm "Ülemise rõdu lapsed" (stsenaarium Jacques Prévert), kus Frédérick Lemaître'i kehastas Pierre Brasseur.  

## Välislingid
Lennuplaan

**Lennuplaan** (inglise keeles *flight plan*) on kirjalik või elektrooniline dokument, mis sisaldab kavandatava lennu või lennu teatud osa andmeid. See esitatakse enne lennu alustamist lennuliiklusteenindusüksusele (nt Eestis on selleks Lennuliikusteeninduse AS). Lennuplaani all mõistetakse lennuks vajalike andmete kirjeldusi kogu lennumarsruudi ulatuses. On olemas ka lennuplaane, mis sisaldavad ainult neid andmeid, mis on vajalikud loa saamiseks lennu teatud osale. Nendeks võivad olla kontrollitava õhuruumi läbimine, startimine või maandumine kontrollitaval lennuväljal. Kui lennuplaan on koostatud, tuleb see esitada enne õhkutõusmist ATS-büroole (Air Traffic Service, Eestis lennuliiklusteenindus) või õhus viibmise ajal vastavale ATS-üksusele, juhul kui ei ole esitatud korduvlennuplaani.

## Lennuplaani sisu
”Lennuplaan peab sisaldama järgnevat:  

1) õhusõiduki tunnus;

2) lennureeglid ja lennu liik; 

3) õhusõidukite arv ja tüüp (tüübid) ning keerisjälje klass; 

4) õhusõiduki seadmed; 

5) lähtelennuväli; 

6) arvestuslik liikumise algus; 

7) reisikiirus (-kiirused); 

8) reisilennukõrgus (-kõrgused); 

9) lennu marsruut; 

10) sihtlennuväli ja arvestuslik üldlennuaeg; 

11) varulennuväli (-lennuväljad); 

12) kestvus (kütuse kogus lennutundides); 

13) inimeste arv õhusõidukis; 

14) avarii- ja päästevarustus; 

15) muud andmed; 

16) õhusõiduki kapteni nimi.”  

”Lennuplaan, mis esitatakse lennu ajal, peab sisaldama vähemalt järgmisi andmeid: 

1) õhusõiduki tunnus; 

2) õhusõiduki tüüp; 

3) lennureeglid; 

4) marsruut või kavatsused; 

5) lennukõrgus; 

6) inimeste arv pardal; 

7) lennuaeg sihtpunkti; 

8) kestvus (kütuse kogus lennutundides); 

9) arvestuslik sisenemispunkti ületamise aeg; 

10) soovitav lennukõrgus kontrollitavas õhuruumis; 

11) õhusõiduki kapteni nimi.”  

## Lennuplaani muudatused
Kõikidest muudatustest instrumentaallennu (IF) või  lennujuhtimisüksuse luba nõudva visuaallennu (VF)  lennuplaanis tuleb võimalikult kiiresti teada anda vastavale lennuliikusteenindusüksusele. Muude VFR-lendude (visuaallennureeglite järgi toimuv lend) korral, mille lennuplaanis toimub oluline muudatus, on samuti tähtis sellest võimalikult kiiresti lennuliiklusteenindust teavitada.   

## Lennuplaani sulgemine
Kui lennuk maandub, siis tuleb lennuplaan sulgeda. Selle jaoks tuleb võimalikult kiiresti peale maandumist edastada sihtlennuväljal olevale lennuliikusteenindusüksusele (ATS-üksusele) saabumisteade. Pärast maandumist ei ole saabumisteadet vaja eraldi edastada, kui lennuväljal on olemas aktiivne ATS-teenindus ning raadiosidest või valgussignaalidest on arusaadav, et maandumine on fikseeritud.  

”Õhusõiduki saabumisteade peab sisaldama järgmisi andmeid: 

1) õhusõiduki tunnus; 

2) lähtelennuväli; 

3) sihtlennuväli (vaid juhul, kui see ei ühti saabumislennuväljaga); 

4) saabumislennuväli; 

5) saabumisaeg.” 

## Viited