Viltina sadamakompleks

**Viltina sadamakompleks** on 11.–12. sajandisse dateeritud sadama- ja kärajakoht ehk kogunemispaik Saaremaa vallas Viltina külas. Sadamakoht registreeriti 1999. aastal, 2004.–2006. aastal tehti seal arheoloog Marika Mägi juhendamisel arheoloogilised väljakaevamised ühtekokku 330 m2 suurusel alal, mis jagunes kuue kaevandi vahel. Kaevamiste käigus leiti hoonete, paadisildade ja tõenäolist kogunemisplatsi ümbritseva tara jäänused ning neli põletusmatust.

## Paadisildade jäänused

Arheoloogiliste uuringute käigus leiti kahe postidele toetunud paadisilla jäänused, mis asetsesid inimeste poolt järsemaks kaevatud kalda ääres. Nimelt leiti kaevandist kivikuhjatised, mida tõlgendati postikohtadena. Arheoloog Marika Mägi hinnangul on tegu paadisildadega, mis asetsesid teineteisest 4,2 m kaugusel, toonase rannajoonega risti. Paadisildade läheduses olev plats oli kividest puhastatud, väheste leidudega ning kõvaks trambitud – tõenäoliselt kunagine kogunemiskoht.

## Hoonete jäänused
Kaevanditest leitud hoonete jäänuseid iseloomustavad laiali vajunud paeplaatidest vööndid, mida võidi kasutada rõhtpalkhoonete hüdroisoleerimiseks maapinnast. Suurem osa leitud hoonetest olid 8–12 m2 suurused nelinurksed ehitised, kuid tõendeid leiti ka vähemalt ühest ümmarguse põhiplaaniga püstkojast.

Õhuke kultuurkiht ja leiumaterjal lubab oletada, et sadamakompleksi kasutati 150–200 aastat. Seejuures ei leitud hoonetest ühegi ahju jäänuseid, mis viitab asjaolule, et Viltina sadamakohta talvel ei kasutatud.

## Tara jäänused
Kolmest kaevandist leiti mitmekordseid kiviridu, mis meenutavad kiviaia talda. Oletatavasti oli nende peale ehitatud puidust tara, mis ümbritses kogu kompleksi. Taralõikude keskel on tõenäoliselt 18.–19. sajandil rajatud kiviaiaga maalapp, mille uurimisel leiti kividest puhastatud ja kõvaks tambitud pinnas ühes üksikute leidudega. Arheoloog Marika Mägi tõlgendusel on see osa suuremast kogunemisplatsist.

## Matused

Sadamakoha läänepiiril kaevati 4 × 2 m suurust põletusmatustega kivikalmet, millest leiti 11. sajandi naiseehete kogum. 

Lisaks kivikalmele leiti sadamakompleksi alalt veel neli põletusmatust, mis asusid hoonestatud alal. Kolm neist leiti suurte raudkivide vahelt, paeplaatide alt, mis võib tähendada, et maetud inimesed asetati algselt puust kasti, mis kaeti paeplaatidega. Vähemalt kahe puhul osutasid leiud, et maetud olid naised: leidude hulgas olid naiste noatupe pronksnaastud, hoburaudsõled, pronkskellukesed ja -rõngad, rinnakee osad ja käevõrude katked. Neljas matus oli Saaremaa kontekstis võõrapärane: põlenud inimluud olid pandud savinõusse ja kaetud lameda kiviga. Teistsuguse matmisviisi põhjal võib oletada, et maetu oli võõramaalane, mitte kohalik. Leiud asuvad SA Saaremaa Muuseumi arheoloogiakogus ja kannavad numbrit SM 10464:1–318 A.

## Leiumaterjal
Kui matusekohad välja arvata, koosnes Viltina sadamakoha leiumaterjal peamiselt rõivastuse juurde kuulunud väikestest metallesemetest, savinõukildudest ja loomaluudest. Paadineete või nende osi tuli välja üle saja, samuti olid esindatud kaaluvihid ja dirhemid. Ühelt umbes kuuemeetrise läbimõõduga alalt leiti koos hulk paadineete, naelu ja mõned tööriistad, lisaks loomaluid. Arvatavasti oli tegu puidutöökoja jäätmetega. Kultuurkiht oli üldiselt väga õhuke ja puudus kohati üldse. See ja väikesed ahjudeta hooned lubavad oletada, et kohta kasutati üksnes hooajaliselt.

## Viited

## Välislingid
* Alo Lõhmuse artikkel Saaremaa muinassadamad ilmuvad maapõuest nähtavale 12.07.2005 Eesti Ekspressis
* Viltina sadamakoht SA Osiliana leheküljel.
* Viltina kalme SA Osiliana leheküljel.