open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Palupera mõis

**Palupera mõis** (saksa keeles *Palloper*) oli rüütlimõis Otepää kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb mõisasüda Tartu maakonna Elva valla Palupera küla territooriumile.

Kuni 1744. aastani kuulus Palupera mõisa valduste hulka ka Kammeri mõis.

Alates 1910. aastast kuulus mõis ostu alusel Ludwig von Rentelnile (1864–1956).

Alates 1933. aastast tegutseb mõisa peahoones Palupera Põhikool.

## Pildid

Palupera mõisa ph1.JPG|Mõisa peahoone.
Palupera mõisa ait.jpg|Mõisa ait.
Palupera ait-kuivati.JPG|Ait-kuivati.
Palupera mõisa linnumaja.jpg|Mõisa linnumaja.
Palupera park1.JPG|Palupera mõisa park.
Palupera park2.jpg|Mõisapark.
Palupera viinavabrik.JPG|Viinavabrik.


## Viited

## Kirjandus
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 324 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/342.

## Välislingid

*Palupera mõis Eesti mõisaportaalis
Lambri Raamat

**Lambri Raamat** on Lambri talu järgi nime saanud Eesti kirjastus. Tegutseb aastast 1997. 

Andnud välja üle 30 raamatu, nende hulgas
*Ain ja Ilmar Särje jutukogu "Kahekesi" (1997)
*Ain ja Ilmar Särje romaan "Tagasitulek Ojamäele" (1999)
*Ain Särg "Riivatud jutud" (1998)
*Ain Särg "Pärlipüüdja" (1999)
*Ilmar Särje romaan "Sada aastat armastust" (2001)
*Kiur Mölder "Naistearst meenutab II" (2001)
*Ain Särg "Neist, kes meie ümber" (2002)
*Alo Särg "Sametingel" (2002)
*Raivo Seppo "Pöörane Villemiine" (2003)
*Marje Ernits "Muinasjutud" (2004)
*Rannar Susi "Õnnemaale. Jutte Eestist" (2005)
*Ilmar Särje jutukogu "Kirjad Sinule" (2005)
*Marje Ernits "Punane polügoon" (2005)
*Tiit Vahemets "Lapsena metsas" (2006)
*Ain Särg "Maailmalõpp" (2007)
*Tiit Vahemets "Koer poiss koolis" I (2006) II (2007) III (2008)
*Karl August Hindrey "Vanast oli vaar..." ja "Ants oli väikene saunamees"
*Anna-Liisa Särg "Vikerkaaremaal" (2009)
*Tiit Vahemets "Vene vägi" (2009)
*Ain ja Ilmar Särje romaan "Murdunud keeristuules" (2009)
*Rannar Susi "Segi läksime" (2009)
*Ilmar Särje jutukogu "Poeet ja Lyyrika" (2010)
*Signe Lelbret "Hinge pisar" (2011)
*Tundmatu autor "Elva" (2013, Elva 75. aastapäevaks, KOP toel)
*Peedu esmamainimise 375. aastapäevaks kogumik "Peedu" (2013)
*Ilmar Särje nüüdisromaan "Tiiu, talu tütrekene" (2013)
*Ilmar Särje jutukogu "Pöörased lood" (2014)
Veljo Kuusemäe

**Veljo Kuusemäe** (sündinud 8. septembril 1947 Martna vallas Läänemaal) on eesti kergejõustiklane. 

Lõpetas 1966 Haapsalu 1. keskkooli, õppinud Tallinna Pedagoogilise Instituudi Kehakultuuri teaduskonnas. Kergejõustikku harrastas aastast 1961 Haapsalu spordikoondises Einart Proosi suunamisel, tuli 1965 kettaheites Nõukogude Liidu noortemeistriks, oli 1966 Euroopa juunioride mängudel 5. Tallinnas. Treenis Heino Lipu juhendamisel. 

Püstitas 1971 kettaheites Nõukogude Liidu rekordi 63.70 (Euroopa hooaja edetabeli 10. tulemus) ja tuli 1974 Nõukogude Liidu meistriks. Eesti meistrivõistlustel võitnud 1967–1978 kettaheites 5 kulda, 2 hõbedat ja 3 pronksi ning kuulitõukes hõbeda ja pronksi, talvistel meistrivõistlustel kettaheites 1 kulla, hõbeda ja pronksi ning kuulitõukes pronksi. 

Parandanud 1969–1977 6 korral Eesti kettaheiterekordit (58.50 – 64.54). Isiklik kuulitõukerekord 17.14 (1978). Meistersportlane (1968), suurmeister (1971). Kuulunud 31 korda Eesti koondisse, võistelnud ka Nõukogude Liidu koondises. Kuulunud Dünamosse.
Meeri mõisa park

**Meeri mõisa park** asub Meeri külas Nõo vallas Tartu maakonnas. Mõisapark rajati Meeri mõisa juurde 18. sajandil.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui tüüpiline näide Tartumaale iseloomulikust regulaarpargist.


Meeri park infotahvel.JPG
Meeri park allee.JPG
Meeri park vaade peahoonele.JPG


## Viited

## Välislingid
*
Peeter Süda tänav

**[[Peeter Süda]] tänav** asub Tallinnas Kesklinna linnaosas. 

Tänaval leidub mitmeid ehitismälestistena arvele võetud hooneid. Süda tänaval kasvab Eesti suurim hõlmikpuu.

## Ajalugu
1912. aastast tegutses hoones Süda 9 (tollal ühise Ahju tänava nimetusega Ahju tänav 12) Jaan Kirsipuu (Johann Kirsipuu) erakool. 1909. aastal  alustas Jaan Kirsipuu erakool tegevust Tatari tänav 15 ning ametlikult kandis uus kool nime J. Kirsipuu III järgu erakool poisslastele.  6. septembril 1918. aastal võeti kooli ametlikuks nimeks J. Kirsipuu erareaalkool. 6. novembril 1920. aastal registreeriti J. Kirsipuu  kool erakoolina. 22. septembril 1923. aastal teatas Haridusministeerium koolivalitsusele, et Kirsipuu kool on ümber registreeritud J. Kirsipuu erahumanitaargümnaasiumi nime all. 1926. aastal lõpetas erakool tegevuse, 27. juulil 1926 sõlmiti leping, mille järgi Kirsipuu müüs Tallinna Kaarli kogudusele kooliinventari ja edasi tegutses Süda 9 tänavaäärses majas Kaarli koguduse erakool. 

## Galerii


Elamu P. Süda t. 2.JPG|Elamu P. Süda 2
P. Süda 3.JPG|Elamu P. Süda
8185Peeter Süda tn 3a.08-2011 017.jpg|Elamu P. Süda 3a,
Elamu P.Süda t. 5, 20. saj. algus.08-2011 019.jpg|Elamu P. Süda 5
8187 Elamu P.Süda t. 7, 20. saj. algus.08-2011 018.jpg|Elamu P. Süda 7
8499 Elamu P.Süda t. 9, 20. saj.08-2011 021.jpg|Elamu P. Süda 9
P. Süda 9.JPG|Elamu P. Süda 9 uks
P. Süda 15.JPG|P. Süda 15, Rävala kultuurikeskus


## Viited
Illuka mõis

**Illuka mõis** (saksa keeles *Illuck*) oli rüütlimõis Jõhvi kihelkonnas Virumaal. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Illuka külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.
## Ajalugu

19. sajandil läks mõis Dieckhoffide valdusse, kes lasid aastatel 1885–1888 ehitada ühekorruselise kivist peahoone. Historitsistlikus stiilis hoone valmis Friedrich Modi projekti järgi. 19. sajandi lõpul rajati ka Illuka mõisa park.

Vennad Dieckhoffid müüsid 1912. aastal mõisa parun Claus von Nottbeckile, kes müüs selle 1921. aastal Eesti riigile.

1921. aastast tegutseb mõisa peahoones Illuka Kool. Septembris 2010 liideti kool kõrvalmajas tegutsenud lastepäevakeskusega lasteaed-põhikooliks.

Nii mõisa park kui ka peahoone on arvatud kultuurimälestisteks.



Illuka manor 07.jpg|Abihoone
Illuka manor 04.jpg|Abihoone

Illuka manor park 01.JPG|Mõisapark
Illuka mõisa park.jpg|Mõisapark


## Vaata ka
* Illuka mõisa park
* Külastusmäng Unustatud mõisad

## Viited

## Välislingid

*Illuka mõis (Jõhvi khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
*Illuka mõis Eesti mõisaportaalis
*Mõisakompleks läbi ajaloo ja hetkeolukord
* Külli Kriis: "Illuka mõisa legendid ja lood" Põhjarannik, 10. november 2014
*
Kurtna mõisa park

**Kurtna mõisa park** asub Kurtna külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui näide tüüpilisest eri etappidel rajatud mõisapargist.

Praegune Kurtna mõisa juures olev park on rajatud arvatavasti 19. sajandil.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Olustvere mõisa park

**Olustvere mõisa park** asub Olustvere alevikus Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui silmapaistev maastikupargi näide.

Mõisapark kujundati tuntud maastikuarhitekti Georg Kuphaldti 1903. aasta plaani järgi.

Pargi idaservas asub Olustvere asulakoht.

## Vaata ka
* Olustvere mõis

## Viited

## Välislingid
*
Illuka mõisa park

**Illuka mõisa park** asub Illuka külas Alutaguse vallas Ida-Viru maakonnas.

Park rajati Illuka mõisa juurde 19. sajandi lõpul.

Kokku kasvab seal 36 eri liiki ja vormi puittaimi. Domineerivad kuusk, vaher, pärn, kask, tamm ja saar. Esiväljakul on valdavateks liikideks siberi lehis ja alpi seedermänd. Põõsarindes on esindatud näiteks sirel, harilik ebajasmiin, suur läätspuu, taraenelas ja pihlenelas.

Park on arvele võetud ehitismälestisena kui tüüpiline vabakujunduslik mõisapark.

Illuka manor park 03.JPG
Illuka manor park 02.JPG
Illuka manor park 01.JPG
Illuka mõisa park.jpg


## Viited

## Välislingid
* 
* Illuka park täieneb kevadel noorte puudega Põhjarannik, 6. märts 2013
* Mõisa park Illuka kool
Mainor

**Mainor** oli  Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumile alluv konsultatsioonikeskus, moodustatud aastal 1979 kui ENSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimis- ja  Konstrueerimisbüroo, mille tegevus muutus 1980. aastate lõpupoole Eesti Vabariigi uue riikluse ettevalmistamiseks. See asutus sai perestroika oludes vabamalt koosseisu muuta, mistõttu sinna võeti palgale nii IME programmi ettevalmistajaid kui hiljem ka Rahvarindega seotud inimesi.19.oktoobrist 1990  RAS Mainor.

Nimi "Mainor" oli kohversõna, mis oli moodustatud sõnadest "**ma**jandus", "**in**formatsioon" ja "**or**ganisatsioon".

## Mainori avaliku arvamuse uuringute keskus
Mainori avaliku arvamuse uuringute keskus oli Mainori struktuuriüksus aastatel 1986–1991. Keskuse juht oli 1990. aastani Karin Niinas (neiupõlvenimega Karin Villems), Juhan Kivirähk oli osakonnajuhataja. 

1990. aastal läksid keskuse töötajad tööle uude ettevõttesse Emor.  

## Vaata ka
* Hillar Kala, Raoul Üksvärav, Uno Siimann, Madis Habakuk, Valdek Tomson, Ülo Pärnits
* Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor
* Kammerkoor Mainor
* Kirjastus Mainor
* KVE Mainor Konsultant ehk Mainor Konsultant 1986, tänane OÜ Vallaste ja Partnerid
* Mainor Dek OÜ, 1997, tänane Combidek
* Mainor Meelis
* Mainori tantsutüdrukud
* Mainor Ülemiste AS
* Probleemõpe
* Tootmispsühholoogia
* Äripäev

## Viited

## Välislingid
* AIS, ERA.T-64, ENSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimis- ja Konstrueerimisbüroo Mainor, Piirdaatumid 1967-1985, Liik Arhiiv, Ajalugu 1989.a. võeti arhiivimoodustajalt 136 s teaduslikke uurimistöid ja projekte, mis on inventeeritud kahte nimistusse.
* AIS, ERA.T-64.4-1.1, Valmistoodangu operatiivse aruandluse programmsüsteemi koostamine elektronarvutile "Minsk-22", 1970
*  Mati Laos, Kirjastus: DIGIRA, PDF-fail, E-versioon: 2014 ISBN: 9789949941674
* Mati Laos, Mainori lugu, Tallinn, Mainor, 2014, Mainori ajalugu läbi 40 aasta. Rikkalikult illustreeritud värviliste ja must-valgete fotodega, lisatud 58minutiline DVD, ester.ee ISBN 9789949941650
* Mati Laos, Mainori lugu, Tallinn, Mainor, 2014, Mainori ajalugu läbi 40 aasta. Rikkalikult illustreeritud värviliste ja must-valgete fotodega, lisatud 58minutiline DVD, lugeja.ee ISBN 9789949941650
Teemantsuutra

**"Teemantsuutra"** (sanskriti keeles *vajracchedikā-prajñāpāramitā-sūtra*; tiibeti keeles *rdo rje gcod pa’i mdo*; hn⾦剛經 *jingangjing*; jaapani keeles *kongōkyō*) on ületava mõistmise suutrate tsüklisse kuuluv mahajaana suutra, täispealkirjaga "Teemantvälguna lõikav ületava mõistmise suutra". 

Lühendpealkiri "Teemantsuutra" pärineb saksa orientalistilt Max Müllerilt (1823–1900) ja ehkki selle tekst ei sisalda mõistet "vadžra" ('teemantvälk'), on see suutra sellise nimega laialdaselt tuntud nii Idas kui ka Läänes. 

Prajñāpāramitā ehk “ületava mõistmise suutrad" on üldise arvamuse kohaselt kõige vanemad mahajaana tekstid. Esimesed neist on tekkinud 1. sajandil, hilisemad 5. sajandil.

"Teemantsuutra" on loodud arvatavasti 3.–4. sajandil. Eriti populaarseks sai see Hiinas ja Kaug-Idas, millest annab tunnistust hiinakeelsete tõlgete suur arv (6). "Teemantsuutra" 11. mail 868 trükitud hiinakeelset versiooni loetakse kõige varajasemaks tervikuna säilinud trükitud raamatuks, mis ilmus 100 000 eksemplaris, olles ilmselt üks maailma varasemaid massitiraažis trükiseid.

Vormi poolest koosneb "Teemantsuutra" Buddha Šākjamuni ja Subhūti vahelisest vestlusest, mis keskendub seadmuste tühjusele ning inimmeele vabastamisele lõplikkusele pretendeerivatest definitsioonidest ja dogmadest.

Teose on sanskriti keelest eesti keelde tõlkinud Linnart Mäll.

## Viited

## Kirjandus
* "Teemantsuutra". Sanskriti keelest tõlkinud ja kommenteerinud Linnart Mäll – J. Parnov. Pronksnaeratus. Tallinn: Valgus, 1975, lk 243–261
* "Budismi pühad raamatud" 2. köide. Kolm Ületava Mõistmise suutrat, mille on eesti keelde tõlkinud ja kommenteerinud Linnart Mäll. Kirjandusliku tõlke kõrval leiab raamatust ka kõigi kolme teksti terminoloogilised tõlked ning sanskriti või tiibetikeelse teksti. Tartu: Lux Orientis, 2005.

## Välislingid
* Linnart Mälli loeng: Budismi pühakirjad II. Mahajaana suutrad
Paavsti ilmeksimatus

**Paavsti ilmeksimatus** on Roomakatoliku doktriin, mille kohaselt Jumal kaitseb paavsti  mistahes eksimuse eest, kui viimane kõneleb kirikupeana usust või kõlblusest. See doktriin kinnitati 1870. aastal I Vatikani kirikukogul suure häälteenamusega (433:2).

## Viited
Lohusuu Veneküla kalmistu

**Lohusuu Veneküla kalmistu** asub Lohusuu alevikus Mustvee vallas Jõgeva maakonnas.

Kalmistu kabel on arvele võetud ehitismälestisena kui piirkonnale tüüpiline sakraalhoone.


Lohusuu Veneküla kalmistu kabel 03.JPG|Kabeli tagumine külg
Lohusuu Veneküla kalmistu kabel 05.JPG|Kabeli sisemus
Lohusuu Veneküla kalmistu 01.JPG
Lohusuu Veneküla kalmistu 02.JPG
Lohusuu Veneküla kalmistu 03.JPG
Lohusuu Veneküla kalmistu 04.JPG
Lohusuu Veneküla kalmistu 05.JPG
Lohusuu Veneküla kalmistu 06.JPG


## Vaata ka
*Lohusuu Eesküla kalmistu

## Viited
Shiroishi

**Shiroishi** (白石市 Shiroishi-shi) on linn Jaapanis Miyagi prefektuuris. 

Rahvaarv oli 2014. aasta juuli seisuga 35 653 inimest. Asustustihedus 124 inimest ruutkilomeetri kohta. Shiroishi pindala on 286,47 km².

## Viited
Perfume

**Perfume** on Jaapani tüdrukute popmuusika bänd. Perfume sai alguse Hiroshima prefektuuris. Bändi kuuluvad Ayano Ōmoto, Yuka Kashino ja Ayaka Nishiwaki.

## Välislingid
* Koduleht
Aasta loom

**Aasta loom** on loomaliigile antav aunimetus, mille valimist ja tutvustamist Eestis korraldavad Eesti Terioloogia Selts ja MTÜ Aasta Loom koostöös Eesti Looduskaitse Seltsi, Eesti Jahimeeste Seltsi, Tallinna Loomaaia ja Eesti Loodusmuuseumiga.

## Eesti aasta loomad

*2013 – hunt
*2014 – viiger
*2015 – metssiga
*2016 – mäger
*2017 – metskits
*2018 – ilves
*2019 – kobras
*2020 – nahkhiir
*2021 – rott, sh kodurott ja rändrott
*2022 – karu
*2023 – lendorav
*2024 – saarmas
*2025 – põder
*2026 – siil, sh harilik siil ja kaelussiil

## Vaata ka
*aasta liblikas
*aasta lind
*aasta loom (Läti)
*aasta taim

## Viited
Aasta orhidee

**Aasta orhidee** on orhideeliikidele antav aunimetus, mida antakse Eestis välja alates 2010. aastast Eesti Orhideekaitse Klubi juhtimisel.

## Eesti aasta orhidee
*2010 – punane tolmpea
*2011 – tõmmu käpp
*2012 – käokeeled (kahelehine käokeel ja rohekas käokeel) 
*2013 – kõdu-koralljuur 
*2014 – hall käpp
*2015 – kärbesõis
*2016 – tumepunane neiuvaip
*2017 – harilik muguljuur
*2018 – kaunis kuldking
*2019 – lehitu pisikäpp
*2020 – soo-neiuvaip
*2021 – väike käopõll
*2022 – balti sõrmkäpp
*2023 – valge tolmpea
*2024 – vööthuul-sõrmkäpp
*2025 – püramiid-koerakäpp
*2026 – pruunikas pesajuur

## Galerii

Corallorrhiza trifida 05 mg-k.jpg|2013. aasta orhidee kõdu-koralljuur
Hall käpp (Military Orchid, orchis militaris).jpg|2014. aasta orhidee hall käpp
Ophrys insectifera flower.jpg|2015. aasta orhidee kärbesõis
Tumepunane neiuvaip.jpg|2016. aasta orhidee tumepunane neiuvaip
Herminium monorchis (flower spike).jpg|2017. aasta orhidee harilik muguljuur
Cypripedium calceolus 104.jpg|2018. aasta orhidee kaunis kuldking
Epipogium aphyllum 010804.jpg|2019. aasta orhidee soo-neiuvaip
Epipactis palustris 230705.jpg|2020. aasta orhidee soo-neiuvaip


## Viited
Surnud 18. novembril

*Siin loetletakse [[18. november|18. novembril]] surnud tuntud isikuid.*

* 1417 – Gregorius XII, paavst
* 1830 – Adam Weishaupt, saksa filosoof, illuminaatide ordu rajaja
* 1883 – Gustav Hermann Christoph von Benckendorff, baltisaksa poliitik
* 1886 – Chester Alan Arthur, USA president 1881–1885
* 1922 – Marcel Proust, prantsuse kirjanik
* 1922 – Heinrich von Sengbusch, Kaunispäe mõisnik
* 1927 – Wilhelm Hauff, saksa kirjanik
* 1932 – Christine Marie Berkhout, hollandi mükoloog
* 1933 – Vassili Gordejev, Eesti autosportlane
* 1941 – Ivan Panfilov, Nõukogude Liidu sõjaväelane
* 1941 – Ernst Laiv, eesti advokaat
* 1944 – Maurice Paléologue, Prantsusmaa diplomaat, ajaloolane ja esseist
* 1949 – Heino Lipp (hüüdnimi Pargas), Virumaa tuntuim metsavend
* 1952 – Paul Éluard, prantsuse luuletaja
* 1961 – Eduard Tisse, vene filmioperaator
* 1962 – Niels Bohr, taani füüsik
* 1962 – Peeter Sirkel, eesti keemik
* 1973 – Aleksander Viiret, Eesti sõjaväelane
* 1976 – Man Ray, ameerika kunstnik
* 1977 – Kurt Schuschnigg, Austria poliitik, riigi kantsler 1934–1938
* 1978 – Jim Jones, Ameerika Ühendriikide ususektijuht
* 1983 – Vladimir Monahhov, vene filmioperaator ja -režissöör
* 1984 – Artur Kirsipuu, eesti arhitekt
* 1987 – Marian Tumler, Saksa ordu kõrgmeister
* 1987 – Jacques Anquetil, Prantsusmaa jalgrattur
* 1988 – Aleksander Laar, eesti näitleja
* 1989 – Edvin Laine, soome lavastaja ja näitleja
* 1991 – Gustáv Husák, slovaki poliitik, Tšehhoslovakkia president 1975–1989
* 1991 – Õilme Torv, eesti õpetaja ja teadusorganisaator
* 1992 – Radu Tudoran, rumeenia kirjanik
* 1996 – Zinovi Gerdt, juudi päritolu Vene näitleja
* 1999 – Paul Bowles, ameerika kirjanik ja helilooja
* 2002 – James Coburn, USA näitleja
* 2003 – Michael Kamen, USA helilooja ja orkestrijuht
* 2003 – Mart-Ivo Eller, eesti kunstiajaloolane
* 2004 – Cy Coleman, USA helilooja
* 2006 – Lars Chemnitz, Gröönimaa poliitik
* 2006 – Lee Tong-won, Lõuna-Korea poliitik ja diplomaat, välisminister 1964–1966
* 2006 – Movladi Baissarov, Tšetšeenia presidendi endine ihukaitse ülem ja FSB eriüksuse komandör 
* 2007 – Ellen Preis, austria vehkleja, olümpiavõitja (1932)
* 2008 – Paul Alvre, eesti keeleteadlane
* 2008 – Paul H. Todd, USA poliitik 
* 2009 – Abrar Alvi, India režissöör ja stsenarist
* 2009 – Jeanne-Claude, prantsuse kunstnik
* 2009 – Johnny Almond, Briti muusik
* 2010 – Brian G. Marsden, Briti astronoom
* 2011 – Ülo Nugis, Eesti poliitik ja majandustegelane
* 2012 – Philip Ledger, Briti helilooja ja muusikajuht
* 2012 – Jelena Ahmõlovskaja, vene-ameerika maletaja, naiste suurmeister
* 2013 – Olga Kistler-Ritso, eesti arst ja Okupatsioonide muuseumi asutaja
* 2014 – Enno Turmen, eesti tõlkija
* 2015 – Mal Whitfield, USA kergejõustiklane
* 2016 – Mart Taevere, eesti filmi- ja telerežissöör ning toimetaja
* 2017 – Karl Siilivask, eesti ajaloolane
* 2022 – Päiviö Tommila, soome ajaloolane
Jouko Törmänen

**Jouko Sihveri Törmänen** (10. aprill 1954 Rovaniemi – 3. jaanuar 2015 Rovaniemi) oli soome suusahüppaja. 

Suusahüppeid hakkas ta sihikindlamalt treenima 1971. aastal. 1974. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel sai ta suurel mäel 5. koha. 1976. aasta taliolümpiamängudel sai ta suurel mäel 10. ja normaalmäel 14. koha. 1978. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel sai ta suurel mäel 6. ja normaalmäel 15. koha. 

1980. aasta taliolümpiamängudel võitis ta suure mäe hüpetes kuldmedali.

Pärast sportlaskarjääri lõppu töötas Törmänen Rahvusvahelises Suusaföderatsioonis ning oli pikka aega FISi suusahüpete komitee liige. Ta kuulus ka Soome suusaliidu juhtkonda.

## Välislingid
Ras ben Sakka

**Ras ben Sakka** (الرأس الأبيض) on neem Vahemere ääres Tuneesias Banzarti linnast põhjas. Seda peetakse Tuneesia mandriosa ja Aafrika mandri kõige põhjapoolsemaks punktiks, varem kõige põhjapoolsemaks punktiks peeti 950 meetrit ida pool asuva Ra's al-Abyaḑi neem. Ras ben Sakka ulatub põhja poole 30 meetrit võrra kaugem kui Ra's al-Abyaḑ. Geograafilised koordinaadid on .
Margus Klementsov

**Margus Klementsov** (sündinud 20.  mail  1972 Tallinnas) on eesti orienteeruja ja rogainija.

## Haridus
Lõpetas 1990. aastal Tallinna Humanitaargümnaasiumi.

## Sporditulemused
Harrastab orienteerumisjooksu ja rogaini.

2005. aastal võitis Nõval toimunud rogaini Euroopa meistrivõistlustel meeskondade arvestuses koos Jaanus Rehaga kulla. 2014. aasta rogaini Euroopa meistrivõistlustel Oraval võitis meesveteranide klassis koos Mati Korroliga kulla.

Joonistanud orienteerumiskaarte ja olnud paljude orienteerumisvõistluste rajameister.

## Tunnustus
* 2020 Eesti Orienteerumisliidu aasta tegija

## Viited

## Välislingid
*  Margus Klementsovi osalusel joonistatud orienteerumiskaardid Eesti Orienteerumisliidu andmebaasis
Mitteelastne nõudlus

**Mitteelastne nõudlus** on majanduses nõudlus, mille puhul nõutava koguse suhteline muutus on väiksem kui hinna suhteline muutus.
Brooklyn Park

**Brooklyn Park** on linn USA Minnesota osariigis Hennepini maakonnas. Asub Mississippi jõe läänekaldal.

Brooklyn Park sai linnaks 1969. aastal.

## Välislingid

*Brooklyn Parki koduleht
Jaanus Reha

**Jaanus Reha** (sündinud 6. novembril 1959 Tallinn) on eesti orienteeruja.

## Haridus
Lõpetas 1978. aastal Tallinna 8. Keskkooli. 

## Töö
1980. aastatel töötas Tallinna Ehitusteenindusvalitsuse kivilihvijana. 2009. aastast on ta Kiviraidur OÜ juhatuse liige ja osanik, 2011. aastast Sika Talu OÜ juhatuse liige.

## Sporditulemused
Harrastab orienteerumisjooksu 1990. aastast ja rogaini 2001. aastast.
 
Orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel võitis 1990. aastal öisel tavarajal pronksmedali. 2014. aastal tuli ta klassis M55 Eesti Orienteerumisliidu edetabelis esikohale. Joonistanud orienteerumiskaarte ja olnud paljude orienteerumisvõistluste rajameister.

2005. aastal võitis Nõval toimunud rogaini Euroopa meistrivõistlustel meeskondade arvestuses koos Margus Klementsoviga kuldmedali.

## Tunnustus
* 1988 parim noor teenindaja

## Viited

## Välislingid
* Jaanus Reha osalusel joonistatud orienteerumiskaardid Eesti Orienteerumisliidu andmebaasis
Metis

**Metis** (ka **Jupiter XVI**) on Jupiteri üks sisimatest kuudest. 

Metis avastati 1971. aastal Voyager 1 tehtud fotodelt. Avastaks oli Stephen P. Synnott.

Taevakeha nimetati 1983. aastal Zeusi esimese naise Metise järgi.

Metise mõõtmed on umbes 60×40×34 km.
Ilmalik humanism

**Ilmalik humanism** on filosoofia või eluhoiak milles eetilise otsustamise aluseks pole üleloomulikkus, religioossed dogmad või ebausk. Ilmaliku humanismi alus on arusaam, et inimesed on võimelised olema sõbralikud või eetilised ilma usutunnistuse või jumalata. See ei tähenda eeldust nagu inimene oleks loomupäraselt ainult kuri või ainult hea. Pigem tähendab ilmalik humanism inimese enda vastutust oma valikute eest.

Ilmalik humanism lähtub utilitarismist, eetilisest naturalismist, evolutsioonilisest eetikast ja teaduse eetikast. 20. sajandi lõpul hakati sõnapaari esimest poolt, kui ebavajalikku, ära jätma. Jaotus ilmalik-religioosne on omane usklikule arusaamale, nagu näiteks ka eetika jaotamine ilmalikuks või religioosseks.

## Vaata ka

* Humanism
* Naturalism
Direktiiv 2001/29/EÜ

**Autoriõiguse direktiiv** ehk infoühiskonna direktiiv (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiiv 2001/29/EÜ autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas) on Euroopa Liidu direktiiv, mis rakendab Euroopa Liidu piires Maailma Intellektuaalse Omandi Organisatsiooni (WIPO) autoriõiguse lepingut ja ühitab autorikaitseseadusi kogu Euroopa Liidus, näiteks autoriõiguses tehtavate erandite asjus. Direktiiv jõustus Rooma lepingus ettenähtud siseturumeetmete alusel.

Direktiivi kehtestamisele eelnes Euroopa Liidus pretsedenditu ulatusega lobitöö ning seda on toodud näiteks autorikaitsetööstuse edust. Direktiiv annab ELi liikmesriikidele autoriõiguse rakendamisel ulatusliku vabaduse. Liikmesriikidele jäeti direktiivi rakendamiseks aega 22. detsembrini 2002. Tähtaja raames tulid toime siiski vaid Kreeka ja Taani ning lõpuks algatas Euroopa Komisjon kuue liikmesriigi suhtes rikkumismenetluse direktiivi rakendamata jätmise pärast.

## Direktiiv (EL) 2019/790

Direktiiv jäi kiirelt arenevale digitaalsele maailmale jalgu ja seetõttu hakkas Junckeri komisjon eesotsas Andrus Ansipiga välja töötama uut autoriõiguse direktiivi eelnõu. Ettepanekute pakett anti Euroopa Parlamendile üle 16. septembril 2016. Uus autoriõiguse direktiiv (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/790, mis käsitleb autoriõigust ja autoriõigusega kaasnevaid õigusi digitaalsel ühtsel turul ning millega muudetakse direktiive 96/9/EÜ ja 2001/29/EÜ) on mõeldud kehtivat direktiivi täiendama.

## Viited
Pakri tuulepark

**Pakri tuulepark** on tuulepark Harju maakonnas Paldiskis Pakri poolsaare tipus. Tuulepargi hõlmatava maa-ala suurus on 46 hektarit.

Pakri tuulepark valmis 2004. aastal. Esimene tuulik ühendati elektrivõrguga 15. detsembril 2004. Täisvõimuse saavutas tuulepark 2005. aasta märtsis.

Pakri tuulepargis on kokku kaheksa 2,3 MW võimsusega Nordex N-90-tüüpi elektrituulikut. Tuulepargi koguvõimsus on 18,4 MW.

Elektrituulikute tootja ja tarnija on Saksa tootja Nordex Energy GmbH. Tuuliku masti pikkus on 80&nbsp;m, rootori läbimõõt 90&nbsp;m. Tuuliku kaal on 275 tonni. Pakri tuulepargi tuulikute kavandatud eluiga on 20 aastat.

Pakri tuulepargi koguinvesteering on 22,4 miljonit eurot.

**Pakri tuulepargi aastatoodang**


Pakri wind farm - Pakri tuulepark (4780278989).jpg|Pakri tuulepark
Tuulikud Pakri poolsaarel, vaade Vääna-Jõesuu lähistelt, 24. juuni 2011.jpg|Pakri tuulepark, vaade Vääna-Jõesuu lähistelt


## Vaata ka
* Paldiski tuulepark

## Viited
Pilistvere kirikuaed

**Pilistvere kirikuaed** on kirikuaed Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pilistvere külas Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas. 

Kirikuaed on olnud kasutusel ka kalmistuna. Matmine kirikuaeda lõpetati üldiselt millalgi pärast 1772. aastat ning edaspidi maeti kihelkonna surnud Pilistvere kalmistule. Üksikuid matuseid on arvatavasti olnud ka 20. sajandil.
 
19. sajandi algul ümbritseti kirikuaed müüriga ning aia lõunaossa rajati kabel. 1838. aastal ehitati klassitsistlik väravaehitis. Kirikuaias on näha üksite hauatähiste jäänuseid, kuid pole teada, kas need on oma algsel kohal. Kirikuaeda maetud inimeste üldarv ei ole teada. Praegu (jaanuaris 2015) on see üldiselt hooldatud. 

## Mälestis
Pilistvere kirikuaed on 1997. aastast riiklik arheoloogia- ja ehitismälestis. Selle alal asub mälestisena veel Pilistvere Andrease kirik, kabel ning kirikuaia piirdemüür. Nendel ning asulakohal, Vabadussõja mälestussambal, Pilistvere II maailmasõja matmispaigal ning Laenu-Hoiu Ühisuse hoonel on ühine mälestise kaitsevöönd.

## Vaata ka
*Pilistvere kirik
*Pilistvere kalmistu

## Viited

## Käsikirjad
*Taavi Pae. Eesti kalmistute kujunemine ja paiknemise seaduspärasused. Magistritöö. Tartu 2002

## Välislingid
* 
*Kultuurimälestis nr 14546 "Pilistvere kirik, 13.-20.saj."
*Kultuurimälestis nr 14549 "Pilistvere kirikuaia kabel, 19.saj."
*Kultuurimälestis nr 14548 "Pilistvere kirikuaia piirdemüür väravaehitisega, 19.saj."
*Pilistvere kirikuaed. Viljandimaa kalmistute bibliograafia
Kuliai

**Kuliai** on alev Leedus Plungė rajoonis, Kuliai valla halduskeskus. Kuliai asub Alantase jõe ääres. Vene keeles oli asula nimi vanasti Куле.

Asula nime kohta on kaks hüpoteesi. Ühe kohaselt tuleb see žemaidi sõnast *kūlis* ehk kivi, kuna alevi ümbrus on kivine. Teise kohaselt tuleb see kohalikust sõnast tööliste kohta (*kulis*). Keskajal olid Kuliai laadad ainuke koht piirkonnas, kus kivisütt müüdi, oletatakse, et see oli töölisasula.

Vaatamisväärsusteks on aastal 1900 valminud kirik, selle värav ja kellatorn, pastoraadihoone aastast 1790, punastest tellistest köök-teenijatemaja aastast 1780. Kolm vana kabelit asuvad ka Kuliai kalmistul. Alevis on koduloomuuseum.

## Ajalugu

Kuigi arheoloogiliste leidude põhjal asus seal küla juba kiviajal, on Kuliaid esimest korda mainitud XIII sajandil. Alev sai asulast XVII sajandil. Aastal 1644 ehitati sinna kirik. XVIII sajandil kuulus Kuliai jesuiitidele. XIX sajandil hakkasid sealsel turuplatsil toimuma laadad, kus kaubeldi põhiliselt loomadega. Aastal 1900 valmis praegune Kuliai kirik. Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed 81 Kuliais elanud juuti. Nõukogude ajal oli Kuliai kohaliku kolhoosi keskasula.

Kuliai vanemad elanikud kasutavad igapäevaelus veel žemaidi keelt.

## Pilte

Kuliai.2010-06-05.jpg|Kuliai keskus
Kuliai1.2010-06-05.jpg|Kuliai
Kuliu baznycia.2010-06-05.jpg|Kuliai kirik
Kuliai20100912.jpg|Aerofoto Kuliaist
 

## Tuntud elanikke

*Juozas Tumas-Vaižgantas – Leedu vaimulik ja kirjanik
*Sofija Kymantaitė-Čiurlionienė – Leedu luuletaja
*Yosef Shlomo Kahaneman – juudi rabi
*Nosson Meir Wachtfogel – juudi rabi

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Morgenstern (täpsustus)

**Morgenstern** (saksa keeles 'hommikutäht, koidutäht') tähendab mitut asja.
***[[Morgenstern]]** on keskaegne relv, ogaline sõjanui.
***[[Morgenstern (perekonnanimi)]]**
**Christian Morgenstern, saksa kirjanik ja tõlkija
**Janusz Morgenstern, poola filmiprodutsent ja režissöör
**Karl Morgenstern, klassikaline filoloog, TÜ raamatukogu esimene direktor
**Thomas Morgenstern, Austria suusahüppaja

## Vaata ka
*Morgenshtern, Venemaa poplaulja
Alsėdžiai

**Alsėdžiai** on alev Leedus Plungė rajoonis, Alsėdžiai valla halduskeskus. Alsėdžiai asub Sruoja jõe ääres. Asula vana saksakeelne nimi on *Alschaden*, vene keeles olid aga kasutusel nimekujud Олсяды, Ольсяды.

Alevis on keskkool ja raamatukogu. Alsėdžiais kaevandatakse savi.

Alsėdžiais asub vana linnamägi. Alevis on aastal 1793 valminud kirik, selle värav ja kellatorn (valminud aastal 1679). Alevi juures asub X–XIII sajandil kasutusel olnud kalmistu.

## Ajalugu

Alsėdžiai linnamäge on esimest korda mainitud aastal 1253. Toona asus see kuralaste Ceklise muinasmaakonnas. Kroonikates kannab asula nime *Aliseiden* või *Alizeyde*.

Aastal 1421 andis Vytautas asula Medininkai piiskoppidele (Medininkai piiskopkond oli praeguse Telšiai piiskopkonna eelkäija). Piiskoppide valdusse jäi asula XIX sajandi keskpaigani, mil tsaarivõimud valduse konfiskeerisid. Piiskop Baltramiejus Svirenkavičius püstitas sinna aastail 1475–1476 esimese kiriku. Kas XV sajandi lõpus või XVI sajandi alguses sai Alsėdžiaist alev.

Aastal 1702 hakati alevis pidama laatasid. Kuni XX sajandi keskpaigani elas seal suur juudi kogukond. Nõukogude ajal oli Alsėdžiai kohaliku kolhoosi keskasula.

## Tuntud elanikke

*Jonas Jablonskis – Leedu keeleteadlane
*Stanislovas Narutavičius – Leedu poliitik
*Kazys Varnelis – Leedu kunstnik
*Remigijus Žaliūnas – Leedu kardioloog

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Sugar, We're Goin' Down

"**Sugar, We're Goin Down**" on Ameerika pop-punkbändi Fall Out Boy laul. See avaldati 25. aprill 2005 nende teise albumi "From Under The Cork Tree" avasinglina. Bändi juhi ja rütmikitarristi Patrick Stumpi loodud meloodia ja Pete Wentzi kirjutatud sõnadega laul jõudis edetabelis Billboard Hot 100 8. kohale. See oli nende esimene esikümnelugu, mis tõi neid plahvatuslikult laiema avalikkuse ette ja kasvatas tõhusalt nende publikut.
Plateliai

**Plateliai** on alev Leedus Plungė rajoonis, Plateliai valla halduskeskus. Alev asub Plateliai järve kaldal. Vene keeles on alevi kohta kasutatud nimekuju Плотеле.

Alevis on raamatukogu, gümnaasium ja jahtklubi. Plateliais asub Žemaitija rahvuspargi administratsioon.

Vaatamisväärsusteks on aastal 1744 valminud kirik ja selle kellatorn, Plateliai mõisakompleks. Alevis on koduloomuuseum, mis asub mõisa aidas. Mõisa pargis kasvab Leedu suurim saarepuu (kõrgus 32 meetrit, ümbermõõt 7,2 meetrit).

## Ajalugu

Plateliaid on esimest korda mainitud aastal 1450. Arvatakse, et algselt paiknes alev Plateliai järve saarel, kuhu XVI sajandil ehitati Plateliai kirik. XVII sajandil põlesid sealsed hooned maha.

XVIII sajandi kolmandal veerandil sai alevist Ogińskite valdus. Aastal 1923 hävis peaaegu kogu alev tulekahjus. Nõukogude ajal oli Plateliai kohaliku kolhoosi keskasula. Aastast 2003 toimub alevis igal suvel festival „*Roko naktys*“ (tõlkes Rockiöö).

## Pilte

Plateliai.Svirnas.Zem.2007-07-23.jpg|Plateliai mõisa ait
Plateliai.Raganos uosis.Zem.2007-07-23.jpg|Saar Plateliai pargis
Plateliai1.2007-06-15.jpg|Plateliai
BZN Plateliai church front sideview right.jpg|Plateliai kirik
Zemaitijos nacionalinio parko direkcija. 2007-06-15.jpg|Žemaitija rahvuspargi administratsioon
 

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
*Alev Žemaitija rahvuspargi kodulehel
Põltsamaa suudlus

**Põltsamaa suudlus** on Põltsamaa keskaegse kiriku asemelt leitud nurkapidi kokkupuutuvate võlvide konsool, millel on kujutatud osaliselt ühtesulanud kahte inimnägu – vasakul mees ja paremal naine. Mehel on ümber pea linditaoline ehe, naisel on õlani juustesalk. Kummastki peast on näha ainult üks silm ning kahest ninast ja kahest suust on järele jäänud vaid üks suu ja üks nina. Kaksiknägu läbib vaevalt märgatav eraldusvaoke.

Varem on arvatud, et konsoolil on kujutatud Aadamat ja Eevat. Hiljem on ka arvatud, et seal on kujutatud hoopis Jeesust ja Juudast (ehk siis juudasuudlust) või Maarjat ja Eliisabeti. Tõenäoliselt on konsool valmistatud 1300. aasta paiku.

Konsool leiti juhuslikult keskaegse kirikuaseme mullatöödel 1960. aastatel. See paiknes pikka aega ühes Põltsamaa eraaias, alates 1997. aastast on see Põltsamaa Muuseumi kogus.

## Viited

## Kirjandus
*Villem Raam. "Põltsamaa keskaegsest kirikuhoonest". Ehitus ja Arhitektuur 3/ 1970. Lk 47-49
*Villem Raam. "Põltsamaa Nigula kirik". // Eesti arhitektuur 4 (Tartumaa, Jõgevamaa, Valgamaa, Võrumaa, Põlvamaa). Valgus. Tallinn 1999. Lk 107
*Vilja Roots, Rutt Tänav. "Põltsamaa". Maalehe Raamat. Tallinn 2002. Lk 13-14
*Kaur Alttoa. "Põltsamaa kirik". // 101 pühakoda. Varrak. Tallinn 2015. Lk 90-91
Olga Knjazeva

**Olga Knjazeva** (vene Ольга Николаевна Князева; 9. august 1954 Kaasan – 3. jaanuar 2015 Kaasan) oli Nõukogude Liidu vehkleja.

Olga Knjazeva tuli naiskondlikus floretis olümpiavõitjaks 1976. aastal ja maailmameistriks aastatel 1974, 1975, 1977 ja 1978. Individuaalarvestuses võitis ta 1975. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

## Viited

## Välislingid
*
Eino Kuusi

**Eino Akseli Kuusi** (18. veebruar 1880 Helsingi – 26. aprill 1936 Helsingi) oli soome sotsiaalpoliitika teadlane ja riigiametnik.

Eino Kuusi kaitses 1915. aastal filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga talvetöötusest. 1922. aastal oli ta Aimo Kaarlo Cajanderi 1. valitsuses sotsiaalminister.

Aastatel 1928–1931 töötas Eino Kuusi Tartu Ülikooli praktilise poliitilise ökonoomia professorina. Tartus töötamise perioodil oli ta Akadeemilise Majandusteaduse Seltsi esimees, ta aitas kaasa Soome-Eesti suhete arendamisele.

Temalt on eesti keeles ilmunud kaks publikatsiooni:
* Praktiline majandus (ökonoomiline) poliitika, prof. Kuusi järgi. Tartu:  Chr. Jürgens, 1929
* Alkoholiküsimus majandusliku küsimusena: 2 loengut ülemaalisel karskuskursusel Tartus, jaanuaris 1929. Tartu: Eesti Karskusliit, 1929

Eino Kuusit peetakse sotsiaalpoliitika teadusliku käsitluse teerajajaks Soomes, tal oli oluline mõju ka sotsiaalpoliitika õppesuuna kujunemisele.
 
1931. aastal avaldas ta esimese soomekeelse sotsiaalpoliitika õpiku, kirjeldades seal sotsiaalpoliitika mõistet, eesmärke ja tegevusvälja.

Aastatel 1932–1935 oli ta Tampere Ülikooli eelkäija, Ühiskondliku Kõrgkooli rektor ja sotsiaalpoliitika õpetaja.

Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.

## Viited

## Välislingid
* Jüri Kõre. Alkoholiprobleem ei ole vaid majandusküsimus. Tartu Postimees. 21.09.2007
Plungė rajoon

**Plungė rajoon** on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Telšiai maakonna aladel.

Rajooni pindala on 1105 km². 2014. aasta seisuga elas seal 36 524 inimest.

Rajoon moodustati 1950. aastal. Tänapäevastes piirides aastast 1999. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Alsėdžiai, Babrungase, Kuliai, Nausodise, Paukštakiai, Plateliai, Stalgėnai, Šateikiai, Žemaičių Kalvarija ja Žlibinai vald. Eraldi haldusüksuse moodustab Plungė linn.

Halduskeskus on Plungė linn. Teised tähtsamad asulad on Plateliai, Kuliai, Alsėdžiai ja Žemaičių Kalvarija alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,54% leedulased, 0,51% venelased, 0,11% ukrainlased, 0,07% valgevenelased, 0,05% poolakad ja 0,72% oli teistest rahvustest.

Rajoon asub suuremalt osalt Žemaidi kõrgustikul. Suurimad jõed on Minija oma lisajõe Babrungasega ja rajooni põhjaosa läbiv Varduva, rajooni lõunaosast algab ka Jūra. Suurim järv on Plateliai järv.

Plungė rajooni territoorium jääb osaliselt Žemaitija rahvuspargi, osalt aga Salantai regionaalpargi territooriumile.


BZN_Shateikiai_church_front.JPG|Šateikiai kirik
Stalgėnų_Šv._apaštalų_Petro_ir_Pauliaus_bažnyčia.JPG|Stalgėnai
Sarneles_piliakalnis.JPG|Šarnelė linnamägi
Corridor inside Plokštinė missile base.jpg|Plokštinė raketibaas
Zemaites muziejus1Bukanteje.Zem.2007-08-23.jpg|Bukantase mõis


## Viited

## Välislingid

* Rajooni koduleht (*leedu keeles*)
Talvi Märja

**Talvi Märja** (kuni 1956. aastani **Talvi Väli**; sündinud 8. septembril 1935 Tallinnas) on eesti tennisist, treener, sporditegelane, psühholoog, andragoog, poliitik.

## Haridus
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli spordipedagoogika ja 1973. aastal psühholoogia erialal. 1983. aastal kaitses ta psühholoogiakandidaadi kraadi.

## Sportlaskarjäär
Sportima hakkas ta koolipäevil Nõmmel, tennisetreeninguid alustas 1947 Dünamos Evald Kree juhendamisel. Aastatel 1951–1957 võistles ta 43 korda Eesti NSV koondises.

### Tulemused
*1952 NSV Liidu noorte meister paarismängus
*1953 NSV Liidu noorte meister paarismängus
*1953 NSV Liidu noorte meister üksikmängus
*1954 NSV Liidu võistkondlikel meistrivõistlustel Dünamo koondises kuld
*1955 NSV Liidu võistkondlikel meistrivõistlustel Eesti koondises pronks
*1956 NSV Liidu võistkondlikel meistrivõistlustel Eesti koondises pronks
*1956 Nõukogude Liidu rahvaste spartakiaadi pronks paarismängus 

1956. ja 1957. aastal kuulus ta Nõukogude Liidu edetabeli esikümnesse. Aastatel 1951–1959 võitis ta üksikmängus 2 kulda, 2 hõbedat ja 2 pronksi ning paarismängudes 3 kulda, 8 hõbedat ja 1 pronksi.

## Muu tegevus
Aastatel 1954–1974 oli ta Dünamo tennisetreener, tema parim õpilane oli Mare Kalberg. Ta on tegutsenud ka tennisekohtunikuna ja kuulunud aastatel 1962–1978 Tenniseföderatsiooni presiidiumi.

1970. aastate teisel poolel alustas ta täiskasvanute koolitamisega. Juhtimis- ja organisatsioonipsühholoogiale spetsialiseerununa töötas 10 aastat kergetööstuse süsteemis (ENSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Büroos, Mainoris).

Aastatel 1986–1998 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli andragoogika ja juhtimistöö õppetooli juhataja, aastast 1989 dotsent, aastast 1993 andragoogika professor, aastast 1998 emeriitprofessor. Ta on osalenud täiskasvanuhariduse valdkonna teadus- ja arendustegevuses ning täiskasvanuhariduse poliitika kujundamises. Osaleb Eesti Täiskasvanute Koolitajate Assotsiatsiooni Andras tegevuses alates selle asutamisest 1991. aastal (kuni aastani 2003 oli juhatuse esimees).

Ta on avaldanud spordipsühholoogiaartikleid, andragoogikaalaseid artikleid ja raamatuid.

Aastatel 1995–1999 oli Märja Riigikogu liige, alates 19. novembrist 1996 juhtis Riigikogu kultuurikomisjoni.

## Tunnustus
*1956 NSV Liidu meistersportlane
*2003 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2020 haridustöötaja elutööpreemia
*2021 Tallinna Ülikooli teenetemärk

## Isiklikku
Tema abikaasa oli võrkpallur Olaf-Karl Märja.

## Viited
Edu (Põltsamaa kino)

**Edu** on kino Põltsamaal aadressil Kuperjanovi 2. 

Uus kinohoone kavandati Põltsamaa uude keskusse, mis pidi ehitatama 1970. aastatel valminud planeeringu järgi. Kino ja uus kultuurikeskus pidid olema uue keskuse kaks kõige olulisemat ehitist. Kinohoone projekteeriti aastatel 1972–1974 Eesti Maaehitusprojektis, arhitekt oli Ago Pähn ja sisearhitekt Tiiu Pai.

Hoonet hakati ehitama mitu aastat hiljem, see avati 5. novembril 1983. Kino oli kavandatud polüfunktsionaalsena, avar fuajee pidi toimima ka näitusesaalina, keldris olev kohvik ka klubiruumina. Saalis oli 253 istekohta.

Kinohoone oli projekteerimise ajal Eestis uudse neofunktsionalistliku välislahendusega, kuid valmimise ajal oli selline vormilahendus Eestis juba tavalisem.

1990. aastatel tegutsesid hoones lisaks kinole mitmed ärid, nagu videolaenutus, baar, juuksur, autoremondi- ja õmblustöökoda. Kinosaali algsed kõvad lakitud vineerist istmed asendati pehmete dermatiinkattega istmetega, mis olid pärit Tallinna kinost Kosmos.

Alates 21. sajandi algusest äritegevus hoones järk-järgult vähenes. Viimane kinoseanss toimus 19. septembril 2008, kui näidati filmi "WALL·E". Pärast seda kasutati kinosaali ja fuajeed mõne aasta jooksul aeg-ajalt kaubanduspinnana (riiete jms müük). Alates 2013. aastast seisab kinohoone kasutuseta, kinoaparatuur on eemaldatud.

Hoonet on üritatud ümber projekteerida ka muudeks otstarveteks. Kino kunagine oluline tunnusmärk – fassaadil asunud, arhitekti vabakäeliselt kujundatud kino nimesilt "Edu" – on eemaldatud. 

Kinohoone on Eestis küllaltki ainulaadne, sest üldiselt väikelinnades ei ehitatud ainuprojekti järgi nii suuri kinohooneid. Hoone võeti 2005. aastal ajutise riikliku kaitse alla ja see on 2006. aastast riiklik ehitismälestis.

## Viited

## Kirjandus
*Leonhard Lapin. "Põltsamaa uus kinomaja". – Teater. Muusika. Kino. 8/ 1986
*Ain Padrik. "Põltsamaa kino "Edu"". – Ehituskunst 4. Tallinn 1988. Lk 23
*Oleg Kotšenovski. "Põltsamaa kino Kuperjanovi t. 2" // Eesti arhitektuur 4 (Tartumaa, Jõgevamaa, Valgamaa, Võrumaa, Põlvamaa). Valgus. Tallinn 1999. Lk 108
*Epp Lankots. "Põltsamaa kino Edu". – Muinsuskaitse aastaraamat 2006. Tallinn 2007. Lk 114
*Karen Jagodin. Kino "Edu". – Lähme kinno! Kuurist kobarkinoni - sajand Eesti kinoarhitektuuri. Eesti Arhitektuurimuuseum. Tallinn 2013. Lk 128–129

## Välislingid
* 
*Põltsamaa kino Edu välisvaade 1986. aastal. Eesti Filmiarhiiv
*"Omanik taotles kinomaja kustutamist ehitismälestiste registrist". Põltsamaa.Info, 4. september 2014 
*"Soodne või mitte? Põltsamaa ainulaadne kinohoone on müügis 1 euroga". eestielu.ee, 3. november 2014
Orienteerumistähis

**Orienteerumistähis** ehk **kontrollpunkti tähis** ehk **KP tähis** (ingl k *control flag*) on orienteerumis- või muudel sarnastel võistlustel kasutatav kontrollpunkti asukoha märgistus.

Vastavalt Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni (IOF) ja Eesti Orienteerumisliidu (EOL) võistlusreeglitele on orienteerumistähis avatud põhjadega korrapärane kolmnurkne püstprisma, mille külgtahkudeks on 30 cm küljepikkusega ruudud, mis on jagatud diagonaalselt kaheks, nii et üks osa on valge ja teine oranž (värvi kood PMS 165). Nõuded orienteerumistähise kujule ja välimusele on ühesugused kõigil IOF-i koordineeritavatel orienteerumisaladel (orienteerumisjooks, rattaorienteerumine, suusaorienteerumine, täpsusorienteerumine).

Vastavalt IOF-i võistlusreeglitele peab orienteerumistähis olema orienteerumisraja alguses (nn K-punktis) ja igas kontrollpunktis. Tähis paigutatakse maastikule vastavalt orienteerumiskaardil näidatud kontrollpunkti (KP) objekti ja KP legendi kirjeldusele. Tähis peab olema võistlejale otsimata nähtav hetkel, kui ta jõuab kaardil näidatud kohta ja näeb KP legendis kirjeldatud objekti. Orienteerumisvõistlustel ei tohi tähis olla peidetud. Samas ei tohiks tähis olla paigutatud nii, et võistleja näeb tähist enne kui KP objekti. 

Vastavalt EOL võistlusreeglitele peab öisel orienteerumisvõistlusel tähisel olema ka igast suunast nähtav helkur. Suusaorienteerumise võistlustel peab tähis olema suusaraja kohal või vahetult raja ääres nii, et see ei segaks suusatamist.

Rahvusvahelist orienteerumistähist kasutatakse ka rogaini- ja seiklusspordivõistlustel. Rogainis on siiski lubatud ka mõnevõrra teistsuguse kuju ja välimusega tähised. Vastavalt Rahvusvahelise Rogainiföderatsiooni (IRF) võistlusreeglitele peab rogainivõistluste kontrollpunkti tähis olema:
* kolmemõõtmeline, vähemalt kolme püsttahuga (seega on lubatud ka näiteks nelinurkne püstprisma); 
* iga püsttahu pindala vähemalt 800 cm²;
* heledate värvidega, eelistatavalt oranž ja valge;
* olema avatud maastikul päevavalguses nähtav vähemalt 50 meetri kauguselt.

Sarnaselt IOF-i reeglitega peab ka IRF-i reeglite kohaselt olema tähis paigutatud kontrollpunkti objektile võimalikult lähedale ja nii, et kontrollpunkti asukohta saabunud võistleja ei peaks tähist otsima. Rogainivõistlustel tuleb tähis paigutada maapinnast 0,5–2 meetri kõrgusele (soovitatavalt enam-vähem silmade kõrgusele), nii et tähis oleks enamikust suundadest vähemalt 25 meetri kauguselt nähtav.

## Viited
Ivan Silajev

**Ivan Stepanovitš Silajev** (vene keeles *Иван Степанович Силаев*, 21. oktoober 1930 – 8. veebruar 2023 Nižni Novgorod) oli vene riigitegelane ja diplomaat, Vene NFSV peaminister ja NSV Liidu viimane valitsusjuht.

15. juunist 1990 kuni 26. septembrini 1991 oli ta Vene NFSV Ministrite Nõukogu esimees ja 24. augustist kuni 26. detsembrini 1991 NSV Liidu Rahvamajanduse Operatiivse Juhtimise Komitee (faktiliselt valitsuse) esimees.

## Elulugu
Silajev sündis Gorki oblastis talupoja perekonnas.

1954. aastal lõpetas ta Kaasani lennuinstituudi ja suunati tööle Gorki lennukitehasesse, kus ta 20 aasta jooksul läbis tee meistrist kuni tehase direktorini. 

Muuhulgas osales ta hävitajate MiG-15, MiG-17, MiG-19, MiG-21, MiG-25 ja MiG-31 loomises.

1974. aastal suunati ta tööle NSV Liidu lennutööstuse ministeeriumisse ministri asetäitjaks, 1981. aastal sai temast NSV Liidu lennutööstuse minister.

Tema otsesel juhtimisel töötati välja, katsetati ja lasti seeriatootmisse lennukid MiG-29, Su-27, MiG-31, Tu-160, An-124 (Ruslan), Il-86, helikopterid Ka-26, Mi-24 ja kosmoselaev Buran.

1985. aastal nimetati Silajev NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjaks masinatööstuse alal.

1986. aastal juhtis ta Tšornobõli avarii tagajärgede likvideerimise valitsuskomisjoni.

1990. aastal valis Vene NFSV Ülemnõukogu president Boriss Jeltsini ettepanekul Ivan Silajevi VNFSV Ministrite Nõukogu esimeheks.
 
Pärast NSV Liidu lagunemist oli ta 1991–1994 Venemaa alaline esindaja Euroopa Ühenduse juures Brüsselis.

1994. aasta lõpul asutas ta Rahvusvahelise Masinaehitajate Liidu ja valiti selle presidendiks.

Aastatel 2002–2007 oli Silajev Venemaa Masinaehitajate Liidu esimees.

## Autasud
* Sotsialistliku töö kangelane (1975)
* 2 Lenini ordenit (1971, 1975)
* Oktoobrirevolutsiooni orden (1981)
* Lenini preemia laureaat (1972)
*Sõpruse orden (Tšehhoslovakkia, 1984)
Heitunu

**Heitunu** ehk **heitunud isik** on tööealine mittetöötav isik, kes põhimõtteliselt sooviks töötada, kuid kes ei otsi aktiivselt tööd, sest on kaotanud lootuse seda leida.

Tööotsingust loobumise põhjuseks võib olla sobiva töö puudumine lähipiirkonnas, vanus (enda pidamine töö leidmiseks liiga vanaks) või muud.

Heitunud isiku täpsemad definitsioonid OECD riikides siiski mõnevõrra varieeruvad. Näiteks Jaapanis loetakse isik heitunuks kui ta ei otsi aktiivselt tööd, sest usub, et sobivat tööd pole erinevatel põhjustel saada, kuid kes soovib töötada, on valmis tööle asuma ja on varem vähemalt ühe aasta tööd otsinud.

Tööturustatistikas liigitatakse heitunud isikud majanduslikult mitteaktiivse rahvastiku hulka ja seega jäävad tööjõust välja.

Statistikaameti andmetel oli Eestis 2013. aastal 15–74-aastaste vanuserühmas 6100 heitunud isikut.

## Viited

## Välislingid
*Maiu Laas. Kes on töötu ja kes on heitunu?
Plungė mõis

**Plungė mõis** (leedu keeles *Plungės dvaras*) on endine mõis Leedus Plungė rajoonis Plungės. Peahoone aadress on Parko g.1.

Plungė mõisa on esimest korda mainitud 1565. aastal. Algselt oli tegemist riigimõisaga. Eraomandisse läks see aastal 1779, mil selle omanikeks said kompensatsiooniks riigi valdusse läinud Lachavičy piirkonna maade eest Massalskid. Aastal 1806 sai mõisa omanikuks Platon Zubov. Zubovitelt läks mõis aastal 1874 Ogińskite valdusse.

Mõisakompleksi ehitasid välja just Ogińskid. Peahoone lasi rajada Michał Mikołaj Ogiński. Hoone on uusgooti stiilis, ülejäänud kompleksi juures on aga kasutatud ohtralt renessansiajastu elemente. Loss valmis aastal 1879. Arhitektideks olid Karol Lorenz ja Friedrich August Stüler.

Peahoone ümber paikneb 58,3 hektari suurune park. Arvatakse, et seda hakati kujundama juba XVIII sajandil. Park asub Babrungase jõe kaldal. Üks vanemaid puid pargis kannab nime Perkūno ąžuolas (tõlkes Piksetamm). Peahoone juures asub pargis purskkaevuga tiik.

Mõisakompleksist on säilinud 9 hoonet. Peahoone juures asuvad kontorid ja tall, ülejäänud hooned asuvad pargi servas. Endine advokaadi maja asub Babrungase jõe teisel kaldal. Aastail 1873–1902 tegutses mõisa juures muusikakool, kus õppis ka Mikalojus Konstantinas Čiurlionis.

Mõis võõrandati aastal 1921. Algul paiknes seal põllumajanduskool, seejärel kasutas seda Leedu sõjavägi. Pärast Teist maailmasõda asus peahoones tehnikum, tänapäeval asub seal Žemaitija kunstimuuseum. Lossi interjöör ei ole säilinud.

## Välislingid

*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiplaan (*leedu keeles*)
*Žemaitija kunstimuuseumi koduleht