open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vladislav Kamenev

**Vladislav Dmitrijevitš Kamenev** (vene keeles Владислав Дмитриевич Каменев; sündinud 12. augustil 1996 Orskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib ründajana KHL-i klubis Peterburi SKA.

KHL-is debüteeris Kamenev hooajal 2013–14 Magnitogorski Metallurgi ridades.

2014. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i ''draft''is 42. valikuna. 2015. aastal sõlmis ta Predatorsiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2015–2017 mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals. 2016. aastal valiti AHL-i tähtede mängule. NHL-is tegi Kamanev Predatorsi meeskonnas debüüdi 6. jaanuaril 2017 mängus Florida Panthersi vastu.

2017. aasta novembris siirdus ta Colorado Avalanche'i. Hooaeg 2017–18 jäi Kamenevil vigastuse tõttu suuresti vahele. 1. novembril 2018 lõi ta mängus Calgary Flamesi vastu oma esimese värava NHL-is.

2020. aasta septembris naasis Kamenev KHL-i, sõlmides kaheaastase lepingu Peterburi SKA-ga.

Aastatel 2015 ja 2016 võitis Kamenev Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.

## Välislingid
* Vladislav Kamenev KHL.ru lehel
* Vladislav Kamenev NHL.com lehel
* Vladislav Kamenev hockeydb.com lehel
Tīnūži vald

**Tīnūži vald** (läti keeles *Tīnūžu pagasts*) on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ikšķile ja Ogre linna ning Ogresgalsi, Suntaži ja Tome vallaga, Salaspilsi piirkonna Salaspilsi vallaga, Ropaži piirkonna Ropaži vallaga ja Ķekava piirkonna Daugmale vallaga.

Valla pindala on 121 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4999 inimest. Valla keskuseks on Tīnūži küla.

## Ajalugu

1920. aasta maareformi eel kuulus valla aladel Tīnūži mõisale 1214 ha maad, Ikšķile kirikumõisale aga 380 ha maad. Lisaks asusid seal väiksemad mõisad: Ikšķile mõis ja Riia linnale kuuluvad Berkava mõis (*Borkowitz*), Turkalne mõis (*Turkaln*) ja Sprēstiņi mõis (*Pröbstingshof*). Aastal 1935 kandis vald nime *Ikšķile vald*. Selle pindala oli 190 km² ja seal oli 2442 elanikku.

Aastal 1945 moodustati vallas Ikšķile, Tīnūži ja Turkalne külanõukogu, vald likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Tīnūži külanõukoguga likvideeritav Turkalne külanõukogu. Aastal 1962 arvati Sovhoosi Budeskalni Tīnūži osakond Salaspilsi külanõukogu koosseisu. Aastal 1963 liideti Ikšķile kolhoosi maad Ikšķile külanõukoguga. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa Suntaži külanõukogust ja Ikšķile linnalise asula maapiirkonnast. Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. Aastal 1997 liideti see Ikšķile linnaga kui Ikšķile linna maapiirkond. Aastal 2004 moodustati Ikšķile linna maapiirkonnast ja Ikšķile linnast Ikšķile piirkond. 2010. aastal nimetati Ikšķile linna maapiirkond ümber Tīnūži vallaks. 2021. aastast kuulub vald Ogre piirkonda.

Kultuurimälestistest on kohaliku kaitse all Lielpāderi muinaskalmed ja Zemturi keskaegne kalmistu. Tīnūži mõisa mõisavalitseja maja, Ankeršmiti muinaskalmed ja Lejaskalni linnamägi on regionaalse kaitse all. Kābeļese muinaskalmed on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.

## Loodus

Vallas voolavatest jõgedest tähtsaimad on Daugava ja Mazā Jugla. Järvedest asuvad seal Velnezers (3,5 ha) ja Selēkase järv (8,5 ha).

Looduskaitse all on Bļodnieki tamm, Lāgeri künnapuu, Turbase tamm, Reiziķi tamm, Kranciemsi kadakas, Saulesdārzsi mänd, Kaparāmuri mänd ja Beverina elupuu. Lisaks jääb valda 19 nimetut põlispuud. Valla kaguosa jääb osaliselt Ogre Zilie Kalni loodusparki.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 4324 lätlast, 441 venelast, 76 valgevenelast, 34 ukrainlast, 44 poolakat ja 43 leedulast.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Umbluu (raamat)

**"Umbluu. Uusi ja vanu vigurijutte"** on Aino Perviku lasteraamat nooremale koolieale. 

## Ilmumisaeg
* 1980. aastal ilmus raamat kirjastuselt Eesti Raamat, illustraator oli Vello Vinn.
* 2008. aasta kordustrükk ilmus sarjas "Lapse oma raamatukogu". Väljaandja oli TEA Kirjastus, pildid joonistas Jüri Mildeberg.

## Sisu
Aino Pervik on koostanud sõnamängulise jutukogu, milles avaldub tema suurepärane sõnaseadmisoskus ning tundlik keeletaju. Juttudes on leidlikult kirjeldatud vigurlugusid mitmesugustest seppadest, alates pottsepast kuni soss-sepani välja. Lugeja kohtub raamatus ka puu-uurija puu, kuu-uurija kuu ning luu-uurija luuga.
Aizupes (Tīnūži vald)

**Aizupes** on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub valla kaguosas Ogre linna piiril ja jääb valla keskusest Tīnūžist 5,5, endisest piirkonna keskusest Ikšķilest 8 ning Riiast 37 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

Külas asuvad Ogre tehnikum ja Vidzeme jäähall. Sinna jääb Ledus halle bussipeatus.

Seal kasvav Zilokalnsi sanglepp ümbermõõduga 2,62 ja kõrgusega 23 meetrit on looduskaitse all. Osa külast jääb Ogre Zilie Kalni maastikukaitsealale.

## Elanike arv


* 133 (2000)
* 107 (2011)
* 90 (2018)

* 86 (2021)
* 93 (2025)


## Viited
Gerónimo Rulli

**Gerónimo Rulli** (sündinud 20. mail 1992 La Platas) on Argentina jalgpallur, kes mängib värvavahina Prantsusmaa kõrgliigaklubis Marseille Olympique.

Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Estudiantes de La Plata, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas hooajal 2012–13.

Aastatel 2014–2019 mängis ta Hispaania kõrgliigaklubis Real Sociedad. Hooajal 2019–20 mängis ta Real Sociedadist laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Montpellier.

2020. aasta septembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Villarreal. 2021. aastal võitis ta Villarrealiga Euroopa Liiga, kui finaalis alistati penaltiseeria järel Inglismaa klubi Manchester United. Rulli skooris penaltiseerias Villarreali 11. penalti ning tõrju seejärel vastasmeeskonna väravavahi David de Gea löögi ja tõi sellega võidu Villarrealile.

2023. aasta jaanuaris siirdus ta Hollandi kõrgliigaklubisse Amsterdami Ajax.

2024. aasta augustis sõlmis ta lepingu Marseille Olympique'iga.

2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus Rulli Villarreali olümpiameeskonda. Argentina jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 8. septembril 2018 mängus Guatemala vastu. Ta tuli Argentina koondisega 2022. aastal maailmameistriks ja võitis 2024. aastal Copa América, kuid oli mõlemal turniiril Argentina varuväravavaht.

## Viited
Henrik Pürg

**Henrik Pürg** (sündinud 3. juunil 1996 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta on mänginud Eesti Premium liiga klubides Nõmme Kalju FC ja Tallinna FC Flora. 

2023. aasta hooaja järel teatas Pürg, et lõpetab vigastuse tõttu mängijakarjääri.

## Klubikarjäär
### Tallinna FC Flora
2018. aasta juulis liitus Pürg Premium liiga klubiga Tallinna FC Floraga.

2. detsembril 2023 teatas Pürg, et lõpetab vigastuse tõttu oma mängijakarjääri.

## Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Pürg 11. jaanuaril 2019 sõpruskohtumises Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Rasmus Peetson, Robert Kirss, Markus Poom ja Tristan Koskor.

## Karjääri statistika
### Klubi

### Koondis

## Saavutused
### Klubi
;Nõmme Kalju FC U21:
*Esiliiga B: 2013, 2017

;Nõmme Kalju FC:
*Premium liiga: 2018
*Eesti karikas: 2015

;Tallinna FC Flora:
*Premium liiga: 2019, 2020, 2022, 2023
*Eesti karikas: 2020
*Eesti Superkarikas: 2020, 2021

## Vaata ka
*Eesti jalgpallikoondislaste loend

## Viited

## Välislingid
*
*
*FC Flora profiil
*Transfermarkti profiil
Kalnāji

**Kalnāji** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 40 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Tīnūžist 5, endisest piirkonna keskusest Ikšķilest 10 ning Riiast 40 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

## Elanike arv


* 35 (1989)
* 52 (2000)
* 46 (2010)

* 45 (2018)
* 47 (2021)
* 60 (2025)


## Viited
Hedo Türkoğlu

**Hidayet Türkoğlu** (tuntakse hüüdnime **Hedo** järgi; sündinud 19. märtsil 1979 Istanbulis) on Türgi endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 15 hooaega ja on hiljem olnud Türgi korvpalliliidu president.

## Karjäär Euroopas
Enne NBA-sse siirdumist mängis Türkoğlu aastatel 1996–2000 Türgi klubis Efes Pilsen (nüüdne Anadolu Efes), kellega tuli Türgi meistriks, võitis kaks karikat ning jõudis Euroliigas 2000. aastal nelja parema sekka.

## Karjäär NBA-s
Türkoğlu värvati 2000. aasta NBA *draft*i 16. valikuna Sacramento Kingsi, kelle eest tõi ta debüüthooajal keskmiselt 5,3 punkti ja 2,8 lauapalli mängus. Järgmisel, 2001/02. hooajal kerkisid tema keskmised näitajad 10,1 punkti ja 4,5 lauapallini mängus. 

Pärast kolme hooaega Kingsis vahetati Türkoğlu 2003. aasta suvel San Antonio Spursi, kust ta siirdus pärast üht hooaega Orlando Magicusse. Magicus põhitegijate sekka tõusnud Türkoğlu kogus oma karjääri parimal, 2007/08. hooajal keskmiselt 19,5 punkti, 5,7 lauapalli ja 5 resultatiivset söötu mängus ning valiti tolle hooaja NBA enim arenenud mängijaks.

Türkoğlu vahetati 2009. aastal Toronto Raptorsisse ja 2010. aasta suvel Phoenix Sunsi, misjärel naasis ta 2010. aasta detsembris Orlando Magicusse, kus mängis 2013. aastani.

Viimased kaks NBA hooaega Los Angeles Clippersis mänginud Türkoğlu lõpetas karjääri 2015. aasta novembris.

## Saavutused
* NBA enim arenenud mängija (2008)
* NBA uusutulnukate teine viisik (2001)
* Türgi meister (1997)
* Kahekordne Türgi karika võitja (1997, 1998)

## Rahvuskoondis
Türkoğlu on Türgi koondisega võitnud hõbemedali 2001. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.

## Välislingid
* Hedo Türkoğlu – NBA.com
* Hedo Türkoğlu – Basketball-Reference.com
Kranciems

**Kranciems** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub Mazā Jugla jõe ääres. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

Asula lähistele jääb Kranciemsi dolomiidikarjäär.

Küla lähistel kasvav Kranciemsi kadakas ümbermõõduga 1,43 ja kõrgusega 9 meetrit on looduskaitse all.

Aastal 2009 oli külas 40 elanikku.

## Viited
Turkalne

**Turkalne** on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub valla idaosas Mazā Jugla jõe ääres ja jääb valla keskusest Tīnūžist 10,5, endisest piirkonna keskusest Ikšķilest 15 ning Riiast 44 kilomeetri kaugusele.

Turkalnes asub puhkebaas Turbas, selle kõrval asub võõrastemaja Brakas. Külla jääb Turkalne bussipeatus.

Seal kasvav Turbase tamm ümbermõõduga 7,44 ja kõrgusega 24 meetrit on looduskaitse all.

## Ajalugu

Küla on tekkinud endise Turkalne mõisa keskuse juurde. 1870. aastal rajati sealsesse Melderkrogsi sauna kool, kus õppetöö toimus algul kahel päeval nädalas. Uus koolihoone valmis 1881. aastal. 1898. aastal liideti Turkalne ümbruskond Ikšķile vallaga. Sealses koolis kestis õppetöö 1915. aastani, siis aga suleti kool sõja tõttu, hoonesse asusid aga vene väeosad. Hiljem rajasid Saksa väed koolimajja talli ja staabihoone. 1919. aastal algas koolis taas õppetöö. 1928. aastal valmis uus kivist koolihoone.

6. oktoobril 1944 toimus Turkalnes lahing Riia poole taanduvate Saksa väeosade ja 2. Balti rinde viienda tankikorpuse vahel. Punaarmee kasutas sealjuures tanke M3 Lee.

Aastail 1945–1954 oli küla Turkalne külanõukogu halduskeskuseks. Nõukogude perioodil oli seal kolhoosi Juglas zieds keskasula. 

1995. aastal allutati sealne kool Ogre linnale, 1997. aastal viidi see Obresse üle ja õppetöö Turkalnes lõpetati.
 
Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

## Elanike arv


* 32 (1989)
* 47 (2000)
* 175 (2010)

* 184 (2021)
* 205 (2025)


## Viited
Mislav Oršić

**Mislav Oršić** (sündinud 29. detsembril 1992 Zagrebis) on Horvaatia jalgpallur, kes mängib ääremängija või ründava poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Trabzonspor ja Horvaatia jalgpallikoondises.

Horvaatia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2009–10 Zaprešići Interi meeskonnas. Hooajal 2012–13 lõi ta Horvaatia kõrgliigas 11 väravat. Seejärel liitus ta Itaalia esiliigaklubiga Spezia, kuid läbimurret seal ei teinud.

2014. aastal sõlmis ta lepingu Horvaatia klubiga HNK Rijeka. Hooaja 2014–15 esimeses pooles mängis ta laenul Sloveenia kõrgliigaklubis Celje. Seejärel läks ta laenule Lõuna-Korea kõrgliigaklubisse Jeonnam Dragons, kellega sõlmis 2016. aasta jaanuaris püsiva lepingu. 2016. aasta teises pooles mängis ta Hiina kõrgliigaklubis Changchun Yatai. Aastatel 2017–2018 mängis Oršić Lõuna-Korea kõrgliigaklubis Ulsan Hyundai.

2018. aastal naasis ta Horvaatiasse, liitudes Zagrebi Dinamoga. Hooaegadel 2018/19, 2019–20, 2020/21 ja 2021/22 tuli ta klubiga Horvaatia meistriks. 18. septembril 2019 tegi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus Atalanta vastu kübaratriki. 18. märtsil 2021 tegi ta UEFA Euroopa Liiga kaheksandikfinaalis Tottenham Hotspuri vastu kübaratriki, aidates Zagrebi Dinamol kahe mängu kokkuvõttes lõppskooriga 3:2 veerandfinaali jõuda. Nelja ja poole hooajaga lõi ta Horvaatia kõrgliigas 57 väravat. Tema edukaim hooaeg oli 2020/21 (16 väravat).

2023. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Southampton. Southamptoni meeskonnas debüteeris ta 11. jaanuaril 2023 EFL Cupi veerandfinaalis Manchester City vastu. Ainsal korral pääses ta Southamptoni särgis Inglismaa kõrgliigas platsile 21. jaanuaril, kui kohtuti Aston Villaga. Hooaja 2022/23 järel langes Southampton Inglismaa kõrgliigast välja ja Oršić Southamptonis ei jätkanud. 2023. aasta juunis siirdus ta Trabzonspori.

Horvaatia jalgpallikoondises tegi Oršić debüüdi 9. septembril 2019 EM-i valikmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste kaheksandikfinaalis Hispaania vastu. Teise värava lõi ta 2022. aasta maailmameistrivõistluste kolmanda koha mängus Maroko vastu.

## Saavutused
;Ulsan Hyundai
*Korean FA Cup: 2017
;Zagrebi Dinamo
*Prva HNL: 2018–19, 2019–20, 2020–21, 2021–22
*Horvaatia karikas: 2018–19, 2020–21
*Horvaatia superkarikas: 2019, 2022

## Viited
Kütt (romaan)

**"Kütt"** (originaalpealkiri inglise keeles **"The Hunter"**) on James Aldridge'i 1950. aastal ilmunud romaan.

See on lugu Kanada ürgmetsas küttivast ja karusloomanahkasid müügiks koguvast keskealisest kütist, kes on seotud all asunduses elavate inimestega. Dramaatilised suhted abielus oleva armukesega lõppevad siiski õnnelikult.

## Eesti keeles
*Kütt : romaan / James Aldridge ; [inglise keelest tõlkinud A. Hint ; illustreerinud I. Torn] Tallinn : Eesti Riiklik Kirjastus, 1963
Kevin Fiala

**Kevin Fiala** (sündinud 22. juulil 1996 St. Gallenis) on Šveitsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Los Angeles Kings  ründajana vasakäärel.

Aastatel 2013–2015 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis HV71.

2014. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i ''draft''is 11. valikuna. 2014. aasta juulis sõlmis ta Predatorsiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2014–15 teises pooles asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Predatorsi noorteklubis Milwaukee Admirals. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas 24. märtsil 2015 mängus Montreal Canadiensi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 14. jaanuaril 2016 mängus Winnipeg Jetsi vastu.

2019. aasta veebruaris siirdus ta Minnesota Wildi. 7. aprillil 2021 tegi ta mängus Colorado Avalanche'i vastu oma NHL-i karjääri esimese kübaratriki.

2022. aasta juunis kaubeldi Fiala Wildist Los Angeles Kingsi, misjärel sõlmis Fiala klubiga seitsmeaastase lepingu.

2023. aastal valiti Fiala NHL-i tähtede mängule.

2018. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Fiala Šveitsi jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.

## Viited

## Välislingid
* Kevin Fiala NHL.com lehel
* Kevin Fiala hockeydb.com lehel
Tallinna Magdaleena Lasteaed

**Tallinna Magdaleena Lasteaed** on lasteaed Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. 

Lasteaed asub aadressil Asula tänav 16 1964. aastast. 1993. aasta 1. septembril alustas majas tööd Tallinna Magdaleena Lasteaed-Algkool, mis reorganiseeriti 1. septembril 2007 lasteaiaks. Nime sai 21. veebruaril 1994.

Tänapäeval töötab lasteaed kuue rühmaga. Rühmades on 1,5–7-aastasi lapsi.
Heino Mölder

**Heino Mölder**  (20. jaanuar 1935 Tallinn – 4. aprill 2018) oli eesti insener, tehnikateadlane ja professor. 

## Haridus
Lõpetas Tallinna 21. Keskkooli 1950; Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi cum laude 1954;TPI ehitusteaduskonna sanitaartehnika eriala cum laude 1959, aspirant 1962–1966. 

Tehnikateaduste kandidaat (Исследование работы аэротенков с низконапорной аэрацией и применение их для очистки сточных вод целлюлозно-бумажного производства), V. Kuibõševi nim Moskva Ehitusinseneride Instituut, 1967, kinnitus 1968; tehnikadoktor 1992; dotsent 1971;  professor 1992. 

## Töökäik
RPI Eesti Projekt vaneminsener 1959–1961, grupijuht 1961–1962;
TTÜs 1964–2018: sanitaartehnika ja hüdraulika kateedri tunnitasuline õppejõud 1964–1965, assistent 1966–1968; TPI vastuvõtukomisjoni ehitusteaduskonna vastutav sekretär 1966–1967; sanitaartehnika kateedri vanemõpetaja 1968–1969, dotsent 1969–1992; keskkonnatehnika instituudi veetehnika professor ja õppetooli juhataja  1992–2000, keskkonnatehnika instituudi direktor 1992–1995, 1997–2000; ehitusteaduskonna dekaan 1995–1997; emeriitprofessor 2000–2018.
Külalislektor Rootsi Kuninglikus Tehnikaülikoolis (KTH) 1994, Lappeenranna Tehnikaülikoolis 1994, Helsingi Tehnikaülikoolis 1994. 
 
## Teadustöö

Tööstus- ja kommunaalreovee puhastamine (peamiselt biokeemilisel meetodil); biogeensete ainete eraldamine reoveest, jääkmuda käitlus.
Avaldanud üle 140 teaduspublikatsiooni, omab 7 autoritunnistust. Tema juhendamisel on kaitstud 8 kandidaadi- ja 5 magistritööd. 

NSV Liidu-Soome vahelise Soome lahe vetekaitse alalise töörühma liige 1975–1988; ühingu Teadus lektor 1980–1989; Eesti Veeühingu juhatuse esimees 1993–2000, auliige 2002; AS Tallinna Vesi nõukogu liige 1995–1998; Kutsekoja Energeetika, Mäe- ja Keemiatööstuse Kutsenõukogu liige alates 1995; Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse mittekoosseisuline ekspert alates 1999; TTÜ keskkonnatehnika ja hüdraulika doktorinõukogu teadussekretär 1992–2000; kandidaadiväitekirjade kaitsmise erialanõukogu teadussekretär 1977–1991; TTÜ nõukogu liige 1993–1997; Rahvusvahelise Vee Kvaliteedi Assotsiatsiooni (IAWQ, International Association of Water Quality) ja Euroopa Reoveekvaliteedi Reguleerimise Assotsiatsiooni (EWPCA, European Water Pollution Control Association) nõukogu liige 1993–2000; Tallinna linnavolikogu keskkonnakomisjoni liige 1993–1996; TTÜ Muinsuskaitse Klubi liige alates 1987.

## Tunnustus
* 1972 Nõukogude Eesti preemia (bioloogiliste väikepuhastite väljatöötamise ja juurutamise eest, kollektiiv) 
* 1986 NSV Liidu Rahvamajanduse Saavutuste Näituse pronksmedal.

## Harrastused
Fotograafia, filateelia

## Viited
Loris Karius

**Loris Sven Karius** (sündinud 22. juunil 1993 Biberach an der Rissis) on Saksamaa jalgpallur, kes viimati mängis väravavahina Inglismaa kõrgliigaklubis Liverpool.

Aastatel 2005–2009 kuulus ta VfB Stuttgarti ja 2009–2011 Manchester City noorteakadeemiasse.

Profidebüüdi tegi ta Saksamaa klubis 1. FSV Mainz 05. Saksamaa kõrgliigas mängis Karius esimest korda 1. detsembril 2012 mängus Hannover 96 vastu ning sai 19 kuu ja viie kuu vanuselt Saksamaa kõrgliiga läbi aegade noorimaks väravavahiks. Hooajal 2013–14 kindlustas ta koha Mainzi esiväravavahina. Hooajal 2015–16 sai Karius Saksamaa kõrgliigas kirja üheksa nullimängu ja tõrjus kaks penaltit ning valiti liiga hooaja parima väravavahi arvestuses Manuel Neueri järel teisele kohale.

2016. aasta mais siirdus ta 4,75 miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Liverpool. Karius kogus kurikuulsust UEFA Meistrite Liiga 2017–18 finaalis Madridi Reali vastu, kui kaks kolmest Madridi Reali väravast sündisid otseselt tema eksimuste tõttu.

Aastatel 2018–2020 oli ta Liverpoolist laenul Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş. 2020. aasta septembris läks ta üheks hooajaks laenule Saksamaa kõrgliigaklubisse 1. FC Union Berlini.

Aastatel 2008–2014 mängis Karius Saksamaa noortekoondistes.

## Välislingid
Frigiduse lahing

**Frigiduse lahing** oli lahing Lääne-Rooma valitseja Eugeniuse ja Ida-Rooma keisri Theodosius I vahel. Lahing toimus 5.–6. septembril 394. aastal tänapäeva Sloveenia aladel. Lahingu võitis Theodosius I, Eugenius lahingu järel hukati. Selle lahinguga taastas Theodosius Rooma keisririigi ühtsuse, kuid seda vaid enda surmani järgmisel aastal, mille järel keisririik lõplikult kaheks jagunes.
Pau López

**Pau López Sabata** (sündinud 13. detsembril 1994 Gironas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Prantsusmaa kõrgliigaklubis Marseille Olympique.

Ta alustas profikarjääri RCD Espanyolis, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2014. aasta detsembris Hispaania karikavõistlustel. Hispaania kõrgliigas tegi ta debüüdi 1. veebruaril 2015 mängus Sevilla vastu. Hooajal 2015–16 tõusis López Espanyoli esiväravavahiks. Hooajal 2016–2017 oli ta laenul Inglismaa kõrgliigaklubis Tottenham Hotspur, kuid mänguaega ta seal ei saanudki, kui oli Hugo Llorisi ja Michel Vormi järel kolmas valik väravavahi kohale.

2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Real Betis. 2019. aasta juulis siirdus ta umbes 23,5 miljoni euro eest Itaalia kõrgliigaklubisse AS Roma, kellega sõlmis viieaastase lepingu. 2021. aasta juulis läks ta laenule Marseille Olympique'i, kellega sõlmis järgmise aasta jaanuaris püsiva lepingu.

2015. aastal debüteeris López Kataloonia jalgpallikoondises. Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 18. novembril 2018 mängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu.

## Välislingid
Mon Repos (Korfu)

**Mon Repos' villa** on Kreekas Korfu saarel asuv villa. See asub Kérkyrast lõunas Palaiopolise metsas.

## Inimesed
Villas sündis Taani ja Kreeka prints Philip, hilisem Suurbritannia kuninganna Elizabeth II abikaasa. Samuti on seal sündinud Taani ja Kreeka printsess Sophie ning Taani ja Kreeka printsess Alexia.

## Välislingid
* 
* Koduleht
Senati väljak (Peterburi)

**Senati väljak** (vene keeles *Сенатская площадь*), endiste nimedega **Dekabristide väljak** (*Площадь Декабристов*) ja **Peetri väljak** (*Петровская площадь*), on üks Peterburi siselinna haljastatud väljakuid. See paikneb Suur-Neeva vasakul kaldal, Iisaku katedraali esisel.

Väljakul asub Peeter I ratsamonument – "Vaskratsanik".

## Vaata ka
* Iisaku väljak

## Välislingid
*
Mere tänav (Kunda)

**Mere tänav** on tänav Kunda linna põhjaosas.

Tänava pikkus on 698 meetrit, tänava-ala laius on algosas 7,5 meetrit, lõpus kuni 17 meetrit.
Tänav saab alguse Jaama tänava ristmikult. Kirde poole suundudes ületab Uus-Sadama tee, seejärel Lasteaia tänava ristmikul pöördub põhja suunas ja lõpeb Rakvere maantee ristmikul.

## Mälestised
*Tänava alguses, aadressil Jaama 11 asub Kunda tsemendivabriku kontorihoone, mis on ehitismälestis. Seal tegutseb 1967. aastast Kunda Tsemendimuuseum.
*Ehitismälestis on ka teisel pool Mere tänavat (Mere 1) rajatud Kunda tsemendivabriku ametnike elamu. Praegu asub seal korteriühistu.
*Rakvere maantee ja Mere tänava ristmiku juures asub Kunda Vabadussõjas ja II maailmasõjas hukkunute ning terroriohvrite ühishaud, mis on ajaloomälestis ning tähistatud monumendiga. 

Tänava keskosas paiknevad üksikud mitme korteriga elamud, tänava lõpuosas paiknevad kahel pool kõrghaljastusega rohealad, jalgteed puuduvad. 

## Viited

## Välislingid
*Vaade Jaama tänavalt kirde suunas Mere tänavale
*Kunda tsemendivabriku kontori hoone Kultuurimälestiste riiklik register
*Kunda tsemendivabriku ametnike elamu Kultuurimälestiste riiklik register
*Vabadussõjas ja II maailmasõjas hukkunute ning terroriohvrite ühishaud Kultuurimälestiste riiklik register
Tori Valla Raamatukogu

**Tori Valla raamatukogu** on raamatukogu Pärnu maakonnas Tori vallas.

Raamatukogu direktor on Ene Michelis.

1. augustil 2019 loodud Tori Valla Raamatukogu on katusorganisatsiooniks kuuele Tori valla territooriumil asuvale haruraamatukogule ja ühele väliteeninduspunktile. 

Oma töös lähtutakse lisaks põhimäärusele ja kasutuseeskirjadele ka dokumendis „21. sajandi raamatukogu“ püstitatud missioonist, visioonist ja väärtustest.

Kõik teavikud on sisestatud e-kataloogi URRAM.

## Haruraamatukogud
*Are raamatukogu
*Sauga raamatukogu
*Sindi raamatukogu
*Suigu raamatukogu
*Tori raamatukogu
*Urge raamatukogu

## Viited

## Välislingid
*Raamatukogu koduleht
*Raamatukogu põhimäärus
*"21. sajandi raamatukogu"
Ivar Tammeraid

**Ivar Tammeraid** (sündinud 25. septembril 1941 Tallinnas) on eesti matemaatik, tehnikateadlane ja professor. 

## Haridus
Lõpetas Tallinna 1. Keskkooli 1960, TRÜ füüsika-matemaatikateaduskonna matemaatika eriala 1965; TRÜ matemaatilise analüüsi kateedri aspirant 1968–1971.  Füüsika-matemaatikateaduste kandidaat (Тауберовы теоремы с остаточным членом для некоторых матричных методов суммирования), TRÜ, 1972; dotsent 1979; professor 1997.

## Töökäik

TTÜs 1966–1968, 1971–…: matemaatika kateedri assistent 1966–1968, 1971–1972, vanemõpetaja 1972–1976, dotsent 1976–1992, matemaatikainstituudi matemaatilise analüüsi aseprofessor 1992–1997, matemaatilise analüüsi professor ja õppetooli juhataja 1997–2012, loodusteaduskonna emeriitprofessor 2017–…, 

## Teadustöö põhisuunad

Loodusteadused ja tehnika, matemaatika: rakendused tehnikateaduses, jääkliikmega Tauberi teoreemid, matemaatika.
Avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni., 

### Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
TPI matemaatika kateedri juures tegutsenud matemaatikaseminari juhataja 1974–1986; olnud TTÜ nõukogu teaduskomisjoni liige; Eesti Matemaatika Seltsi asutajaliige 1987–…; Eesti TA toimetiste retsensent 1987–…; Eesti Teadusfondi retsensent 1987–…; TTÜ matemaatika-füüsikateaduskonna nõukogu liige 1993–2003; TTÜ matemaatikainstituudi matemaatilise analüüsi õppetooli juhataja 1997–2012. 

## Tunnustus

*TPI suur teenetemedal „Mente et Manu“ 1986
*TPI tänukiri üliõpilaste väga hea ettevalmistamise eest üleliiduliseks matemaatika olümpiaadiks (IV koht) 1989
*TTÜ tänukiri 1991. 

## Viited

## Harrastused
Osalenud TPI spordiüritustel, esindanud TPId Eesti NSV kõrgkoolide õppejõudude spartakiaadidel ja Balti vabariikide tehnikakõrgkoolide õppejõudude võistlustel; I spordijärk suusatamises ja orienteerumises, orienteerumisvõistluste rajameister ja võistluskaartide korrigeerija; jooks ja aiandus.

## Välislingid
*Ivar Tammeraid Eesti Teadusinfosüsteemis
Gabriel (Urgebadze)

**Gabriel** (gruusia keeles გაბრიელი, romaniseeritud: *gabrieli*; sündinud **Goderdzi Urgebadze** გოდერძი ურგებაძე; 26. august 1929 – 2. november 1995) oli Gruusia õigeusu munk, keda austati pühendunud kloostrielu ja vagaduse pärast. Paljude talle omistatud imede tõttu on Gabrieli haud Mtskhetas meelitanud üha enam palverändureid. Gruusia Õigeusu Kirik kuulutas ta 20. detsembril 2012 ametlikult pühaks, usutunnistajaks ja hulluks Kristuses (წმ. ღირსი მამა გაბრიელი აღმსარებელი-სალოსი).
Vastastikuse garanteeritud hävingu doktriin

**Vastastikuse garanteeritud hävingu doktriin**, tuntud ka kui **vastastikku tagatud häving** (inglise keeles *MAD* – *mutually assured destruction*, vene keeles *взаимное гарантированное уничтожение*), on sõjaline doktriin, mis rajaneb eeldusel, et tuumasõjas hävivad vältimatult mõlemad vaenupooled. See baseerub teisese löögi võimekusel, mida aitab tagada tuumatriaad ja millega on võimalik tuumasõja algatanud pool hävitada, kuna ennetava tuumalöögiga ei ole võimalik kahjutuks teha kogu teise osapoole tuumaarsenali.

See strateegia on näide Nashi tasakaalust, kus tuumarelvi omavatel osapooltel pole huvi neid relvi kasutada ega ka neist loobuda.
DMX

**Earl Simmons** (esinejanimega **DMX** järgi; 18. detsember 1970 Mount Vernon, New Yorgi osariik – 9. aprill 2021 White Plains, New Yorgi osariik) oli Ameerika Ühendriikide räppar.

Ta saavutas tuntuse 1998. aastal debüütalbumiga "It's Dark and Hell Is Hot", mis jõudis USA plaadimüügiedetabelis Billboard 200 esikohale. Väga edukad olid ka tema neli järgmist stuudioalbumit.

2000. aastal pälvis ta Ameerika muusikaauhinna parima räppari või hiphopi artisti kategoorias.

## Stuudioalbum
* "It's Dark and Hell Is Hot" (1998)
* "Flesh of My Flesh, Blood of My Blood" (1998)
* "... And Then There Was X" (1999)
* "The Great Depression" (2001)
* "Grand Champ" (2003)
* "Year of the Dog... Again" (2006)
* "Undisputed" (2012)
* "Exodus" (2021)

## Välislingid
* Hip-hopi staari DMXi kontsert lükkub artisti vigastuse tõttu edasi, Kroonika, 24. juuni 2014
* Kontserdikorraldaja: DMX ei pidanud kinni lepingust ja kohtumäärusest - legendaarse hiphopartisti Eesti kontsert jääb taas ära! Kroonika, 15. oktoober 2014
* Räppari elu ripub üledoosi järel juuksekarva otsas. Perekonna sõnul pole olukord kiita, Kroonika, 5. aprill 2021
* Nädal aega haiglas elu eest võidelnud räppar DMX suri, Kroonika, 9. aprill 2021
Utrechti toomkirik

**Utrechti toomkirik** (hollandi keeles *Sint-Maartenskathedraal*, *Dom van Utrecht*) oli 1580. aastani Utrechti piiskopkonna toomkirik.

Alates 1674. aastast, mil kiriku pikihoone tugeva tormi tõttu sisse varises, koosneb kirik vaid kooriruumist, põikhoonest ja tornist (*Domtoren*), mis 112 meetri kõrgusena on Madalmaade kõrgeim kirikutorn. Toomkiriku torn on üks Utrechti sümbolitest.

Kiriku säilinud osa võlvlagi on 32 meetrit kõrge. Kirikupingid asetsevad üksteise suhtes risti, säilinud on hauamälestusmärke ja vitraažaknaid. Skulptuurid kirikus on lõhutud või peadeta – see on jäetud nõnda mälestusena 1566. aasta pildirüüstest, mil kalvinistid väljendasid sel viisil oma raevu katoliku kiriku pillava rikkuse suhtes.

Utrechti toomkiriku juures töötas 17. sajandil organistina ja kariljonimängijana pime kellamänguehitaja ja -häälestaja ning plokkflöödivirtuoos Jacob van Eyck.

## Ajaloost
Katedraali hakati ehitama 1254. aastal. Kirik on pühitsetud pühale Martinile. Hoone on ehitatud kivist ja tellistest Prantsusmaa gootika vormides. Ehitamine peatati mitmel korral raha puudumise tõttu.

Aastani 1580 oli katedraal katoliiklik, siis Hollandi reformeeritud kiriku pühakoda ja alates 2003. aastast kuulub Hollandi protestantlikule kirikule.

## Pildid

Domtoren door Van Eyck.jpg|Utrechti toomkiriku torn van Eyckide Genti altari keskpaneelil "Talle kummardamine"
Fragment Meester van Utrecht.jpg|Toomkiriku kujutis altariretaablil (1457–1467)
Dom-Utrecht.png|Pikihoone enne 1665. aastat (Pieter Saenredam)
Dom voor storm (retoucheerd).jpg|Kiriku välisvaade enne varingut
Dom in puin 2.jpg|Pikihoone varemed. Hermann Saftleveni joonistus (u 1674–1685)
Utrecht Dom Sint Martin Innen Chor 01.jpg|Toomkiriku kooriruum
Altaarretabel Domkerk.JPG|Purustatud retaabel ühes kabelis


## Viited

## Välislingid
* Utrecht. St. Martin's Cathedral. – holland.com
* Building and Rebuilding the Utrecht Cathedral. – Spotlight Stories. Google Arts and Culture
* Video: HOLLAND: St. Martin's Cathedral / Dom van Utrecht
Ceplīši

**Ceplīši** on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Küla asub valla põhjaosas Mazā Jugla jõe ääres. Külla jääb Ceplīši bussipeatus.

Aastast 2014 asub külas Ida-Riia Ülikooli kliinikumi tuberkuloosi ja kopsuhaiguste statsionaarravi Ceplīši osakond. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

## Elanike arv


* 149 (1970)
* 101 (1979)
* 91 (1989)
* 106 (2000)

* 93 (2011)
* 115 (2015)
* 104 (2021)
* 103 (2025)


## Viited
Maksim Salaš

**Maksim Salaš** (valgevene keeles Максім Ігаравіч Салаш; sündinud 6. mail 1996 Minskis) on Valgevene elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast Hispaania kõrgliigaklubis San Pablo Burgos. Hooajal 2018/19 mängis Salaš BC Kalev/Cramos, kellega tuli ka Eesti meistriks.

## Karjäär
Salaš alustas klubikarjääri 16-aastaselt kodulinnaklubi Minski Tsmoki duubelmeeskonnas, misjärel siirdus aastateks 2013–2016 Hispaaniasse, kus mängis kõrgliigaklubis CDB Sevilla (nüüdne Real Betis) ning esiliigaklubides Huesca ja Ourense.

Hooajal 2016/17 Poola kõrgliigaklubis Kutnos mänginud Salaš liitus seejärel hooajaks 2017/18 Minski Tsmoki esindusmeeskonnaga, kellega tuli 2018. aastal Valgevene meistriks. Sellest järgmise, 2018/19. hooaja mängis ta Eesti esiklubis BC Kalev/Cramos, kelle tuli samuti riigi meistriks.

2019. aasta augustis Minski Tsmokisse naasnud Salaš võitis klubiga nii Valgevene karika (2019) kui tuli ka Valgevene meistriks (2020).

2020. aasta detsembrist mängib Salaš taas Hispaania kõrgliigas klubi San Pablo Burgos meeskonnas.

## Saavutused
* Eesti meister (2019)
* Kahekordne Valgevene meister (2018, 2020)
* Valgevene karika võitja (2019)
* Valgevene meistrivõistluste kõige väärtuslikum mängija (2020)

## Rahvuskoondis
Salaš on Valgevener koondises esindanud alates 2016. aasta suvest, mil osales 2017. aasta Euroopa meistrivõistluste valikmängudes.

## Välislingid
* Maksim Salaš – Basketball-Reference.com
* Maksim Salaš – RealGM statistika
Dobelnieki

**Dobelnieki** on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Asula jääb valla keskusest Tīnūžist 6, endisest piirkonna keskusest Ikšķilest 7 ja Riiast 32 kilomeetri kaugusele.

Küla asub valla loodeosas merepinnast 20 meetri kõrgusel Mazā Jugla jõe ääres. Jõe teisel kaldal asub suvilapiirkond Celtnieks.

Külla jääb Dobelnieki bussipeatus.

Dobelnieki on tekkinud endise paberivabriku juurde. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda. Küla piiril asuvad Lielpāderi muinaskalmed on kohaliku kaitse all.

Looduskaitse all on Dižozoli pappel ja Kampēni künnapuu.

## Elanike arv


* 66 (1989)
* 34 (2000)
* 82 (2011)

* 115 (2015)
* 104 (2021)
* 224 (2025)


## Viited
Tīnūži

**Tīnūži** on küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonnas, Tīnūži valla halduskeskus. Asula asub Mazā Jugla jõe ääres ning jääb endisest piirkonna keskusest Ikšķilest 7 ja Riiast 39 kilomeetri kaugusele.

Külas on põhikool, rahvamaja, postkontor ja raamatukogu. Külla jäävad Tīnūžu sākumskola, Skola, Tīnūžu skola ja Tīnūži bussipeatused.

Külas kasvavatest puudest on looduskaitse all Beverina elupuu ümbermõõduga 1,68 ja kõrgusega 12 meetrit, harilik ebatsuuga, kaks pärna, hõberemmelgas ümbermõõduga 4,89 meetrit ja tamm ümbermõõduga 4,8 ning kõrgusega 25 meetrit.

## Ajalugu

Asulat on esmamainitud 1578. aastal (*Lindenberg*). 1638. aastal rajati sinna Tīnūži mõis, mis 1648. aastal läks Tiesenhausenite suguvõsa valdusse. Nende järgi on ilmselt asula ka lätikeelse nime saanud. Sealne mõisavalitseja maja on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.

XX sajandi algul olid külas vesiveski, telliselööv ja lubjaahi, pruulikoda ja Līči kõrts. 1920. ja 1930. aastatel tegutsesid külas põllumajandusühistu *Jugla* ja Tīnūži piimandusühistu, seal tegutses aurumasinaga meierei. Nõukogude perioodil asus seal kolhoosi *Juglas Zieds* keskasula.

Asula kasvas kiiresti nii teise maailmasõja järel kui ka XXI sajandi alguses. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

## Elanike arv


* 99 (1970)
* 207 (1979)
* 285 (1989)
* 332 (2000)

* 389 (2011)
* 618 (2018)
* 637 (2021)
* 544 (2025)


## Viited
Saulesdārzs

**Saulesdārzs** on  küla (*ciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Asula jääb valla keskusest Tīnūžist 10,5, endisest piirkonna keskusest Ikšķilest 4,5 ja Riiast 26 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

Küla asub valla edelaosas merepinnast 20 meetri kõrgusel Riia–Daugavpilsi raudtee ja  maantee A6 ääres.

Küla lähistel kasav Saulesdārzsi mänd ümbermõõduga 3,35 meetrit on looduskaitse all.

## Elanike arv


* 27 (2000)
* 103 (2011)
* 99 (2018)

* 127 (2021)
* 145 (2025)


## Viited
Lübecki toomkirik

**Lübecki toomkirik** (saksa keeles *Lübecker Dom*, *Dom zu Lübeck*) on esimene suur telliskirik Läänemere ääres, see pühitseti 1247. aastal. Kiriku kaitsepühakud on Ristija Johannes, püha Blasius, Maarja ja Nikolaus.

Oma 130-meetrise pikkusega kuulub kirikuhoone pikimate telliskirikute hulka. Läänetornide kõrgus on ligi 115 meetrit.  Toomkirikus asub muude kunstivarade hulgas Bernt Notke nikerdatud triumfirist. 

## Ajaloost
1173. aastal pani Heinrich Lõvi kiriku donaatorina paika tulevase Lübecki piiskopkonna peakiriku nurgakivi. Algselt pühitseti hoone Ristija Johannesele ja pühale Nikolausele.
Algselt romaani vormides püstitatud kirik valmis 1230. aasta paiku, kuid aastail 1266–1335 ehitati see ümber gooti kodakirikuks, kõrgendades külglöövide võlve kesklöövi võlviga samale, 21 meetri kõrgusele. 14. sajandi keskpaigas järgnes hoone pikendamine – piiskop Heinrich II ajal ehitati juurde gooti vormides idapoolne kooriruum, mis valmis 1341. Ehituse käigus lammutati romaanipärane apsiid alusmüürideni ja juurdeehitus kasvatas hoone pikkust poole võrra. Vanemat ja uuemat hooneosa saab eristada tugede järgi – ehitise vanemas osas toetavad võlve massiivsed kandilised piilarid, gooti kooriruumis aga saledad ümarsambad. Pikihoone külgedele ehitati gooti perioodil rida külgkabeleid, mille sisustus pärineb osaliselt barokiajast.

Reformatsioonini allus toomkapiitel ainult piiskopile ja mitte linna raele, alates reformatsioonist kuni 1803. aastani oli kirik linna ja toomkapiitli ühisvalduses ja pärast toomkapiitli laialisaatmist kuulus ainult linnale. Lübecki toomkloostri hoonetest sai 19. sajandi lõpul Lübecki toommuuseum.

1942. aasta 28.–29. märtsil (palmipuudepühal) pommitasid liitlaste õhuväed rusudeks viiendiku linnast ja kiriku lähedale langenud pommide tõttu varises kooriruumi idapoolne võlv ning hävis 1696. aastast pärit altar. Toommuuseumist alguse saanud tulekahju levis kiriku puitsõrestikuni ja pühapäeva keskpäeval varisesid tornid. Arp Schnitgeri ehitatud orel hävis tules, kuid tulekahjust õnnestus päästa siiski palju kiriku sisustust, sealhulgas triumfirist, koorivõre ja rida keskaegseid tiibaltareid. 1946. aastal varises põhjapoolse transeptiharu viil ja purustas peaaegu täielikult põhjaeeskoja.

Katedraali taastati aastakümneid, tööd lõpetati alles 1982. aastal.

2002. aastal tehti ettepanek uurida Arp Schnitgeri oreli taastamise võimalust. Otsustati, et rekonstrueerimine on võimalik, kuid selle alustamist pole otsustatud.

## Viited
Rigveeda

**"Rigveeda"** (sanskriti *Ṛgveda* 'hümnide veeda') on vanim ja tähtsaim neljast veedast, Vana-India veedade usundi pühakirjast, suurest hümnide kogumikust.

"Rigveeda" on jaotatud kümneks raamatuks ja sisaldab 1028 hümni. Hümnide vanus pole selge, kuid "Rigveeda" vanimad osad pärinevad tõenäoliselt umbes 15.–13. sajandist eKr. Suurem osa hümnidest on pöördumised jumalate poole või ülistuslaulud. Need on suunatud eelkõige veedade usundi tähtsamatele jumalatele – tulejumal Agnile, sõdalasjumal Indrale ja rituaalsele ohverdamisjoogile Somale. Loodusjõude esindavad jumalused, näiteks koidujumalanna Ušas, on inspireerinud väga kunstiväärtuslikku luulet.
Saamaveeda

**"Saamaveeda"** (sanskriti keeles सामवेद *Sāmaveda* 'lauluviiside veeda') on üks neljast veedast.

Valdav osa selle tekstidest on pärit "Rigveedast", aga "Saamaveeda" sisaldab ka lauluviise. Neid laulis veedade usundi kultustalitustel eriväljaõppega preester.
Jadžurveeda

**"Jadžurveeda"** (*Yajurveda* 'ohvriloitside veeda') on üks neljast veedast.

See sisaldab ohvriloitse koos tõlgendusega. Veedade usundi kultusteenistuses lausus eriväljaõppega preester *adhvaryu* ohvritalitusel "Jadžurveeda" loitse.
Hustopeče

**Hustopeče** (saksa keeles *Auspitz*) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas Břeclavi ringkonnas. Hustopeče asub Slovakkia piirist umbes 18 km kaugusel ja Brno kesklinnast umbes 30 km lõunas.

Hustopečet on esmamainitud 1247. aastal, linnaõigused sai 1572. aastal.

## Viited
Celtnieks

**Celtnieks** on küla (*mazciems*) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Asula jääb valla keskusest Tīnūžist 8, piirkonna keskusest Ikšķilest 9 ja Riiast 34 kilomeetri kaugusele.

Celtnieks rajati suvilapiirkonnana. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.

Küla asub valla loodeosas merepinnast 20 meetri kõrgusel Mazā Jugla jõe ääres. Jõe teisel kaldal asub Dobelnieki küla.

Celtnieksis asub võõrastemaja Meimuri. 

## Viited
Trainkos

**Trainkos** (varem **Kosovo Raudtee**, albaania keeles *Hekurudhat e Kosovës*) on riiklik raudteekompanii, mis haldab Kosovo alade raudteid. Sealne rööpmelaius on Euroopa standartlaius.

Esimene raudtee Kosovo aladel valmis aastal 1873, mil türklased ehitasid Thessalonikist raudtee läbi Skopje Mitrovicësse. Esimese maailmasõja eel kasutas sealseid teid Serbia Raudtee, hiljem Jugoslaavia Raudtee. Uute teede rajamine jätkus piirkonnas aastani 1963.

Aastal 1999 lõpetas NATO vägede sekkumine Jugoslaavia raudtee tegevuse Kosovo aladel. Nii moodustati sealsete raudteede haldamiseks ettevõte Kosovo Railways J.S.C UNMIK Railways. Kosovo põhjaosas taastas Serbia Raudtee hiljem osa teedest ja asus neid haldama. Aastal 2011 eraldus Kosovo Raudteest infrastruktuuriga tegelev firma Infrakos, raudteefirma enese nimeks sai Trainkos.

Trainkose hallata on 430 kilomeetrit raudteid, millest 333 kilomeetrit on avatud nii reisi- kui ka kaubaliikluseks, ülejäänud teed on üksnes kaubarongidele.

Algselt koosnes Kosovo raudteevõrgustik kahest peamisest liinist, mis kohtusid Fushë Kosovë raudteejaamas. Esimene neist on Kosovo esimene raudtee, mis ulatub Kraljevoni. Teine tee algab Nišist, läbib Pristina ja jaguneb kaheks teeks, mis viivad Prizrenisse ning Pejësse. Reisirongiliiklus toimub Pejëst Põhja-Makedooniani. Kaubarongiliikluseks kasutatakse ka veel mõningaid lõikusid, näiteks Fushë Kosovë raudteejaamast Obiliqini, ent ülejäänud teed ei ole praegusel ajal kasutusel.

Raudtee kasutab vedureid EMD G16, mis on pärand Jugoslaavia Raudteelt, ja Norrast imporditud vedureid NSB Di 3. Fushë Kosovë raudteejaamast Pejëni kasutatakse reisiliiklusel rööbasbusse Y1, raudteele kuuluvad ka varem kasutusel olnud rööbasbussid FS ALn 668.
## Viited
Kaunase kindluse II fort

**Kaunase kindluse II fort** on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunasesse Kazliškiai linnaosa Julijanava asumisse.

Fort valmis aastail 1883–1888. Seda rekonstrueeriti aastail 1893–1898 ja 1908.

Esimese maailmasõja ajal jäi II fort Saksa vägede intensiivse suurtükitule alla, mis eelnes Kaunase kindlusele toimunud tormijooksule. Fort kaotas lahinguvõime ja järgnenud jalaväerünnak murdis selle kohal Kaunase kindluse fortide liinist läbi. Nõukogude perioodil kasutati fordi ruume laskemoona- ja moonaladudena. Säilinud on selle kasemattide osa, keskmised ja külgmised maa-alused käigud, nurkmised ja tagumised kaponiirid, glassii, kontreskarpne müüritis ja forti ümbritsev vallikraav. Nähtavad on ka uuenduste käigus rajatud betoonist tornid.

Tänapäeval asub fort eramajade piirkonnas. Fordi hästi säilinud viisnurkne struktuur on sealse piirkonna arengule suurt mõju avaldanud. Algne reljeef on siiski osaliselt kahjustatud. Piirkond on kujunenud pargiks ja aedade alaks.

Fordi aladel elutsevate nahkhiirte kaitseks on loodud Julijanava terioloogiline kaitseala (pindala 5 ha). Fort on 2002. aastast kultuurimälestisena kaitse all.

II_fortas_Kaune.JPG|Infostend
Kauno_tvirtovė_II_fortas.jpg|Fort 2005. aastal


## Viited
Robert Picardo

**Robert Alphonse Picardo** (27. oktoober 1953) on Ameerika Ühendriikide näitleja.  Tuntud laiemalt ulmesarjadest "Star Trek: Voyager", "Tähevärav SG-1" ja "Tähevärav: Atlantis". 

## Film

## Televisioon
Šumperk

**Šumperk** (saksa keeles *Mährisch Schönberg*) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas, Šumperki ringkonna halduskeskus. Šumperk asub Poola piirist 24 km kaugusel, Olomoucist umbes 46 km põhjaloodes.

Šumperk on tõenäoliselt asutatud 13. sajandi teisel poolel, asulat on esmamainitud 1291. aastal. Šumperk sai Magdeburgi linnaõigused 1391. aastal. 19. sajandil kujunes Šumperk tekstiilitööstuse keskuseks. Raudteeühenduse sai linn 1871. aastal.

Šumperki vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.

Aastatel 1945–1946 saadeti Šumperki saksa rahvusest elanikkond riigist välja.

Šumperkis on sündinud Tšehhi-Kanada mäesuusataja Jan Hudec (1981).

## Viited
Suur-Neeva

**Suur-Neeva** (vene keeles *Большая Нева*) on Neeva jõe delta peamine haru, mis suubub Neeva lahte. See algab Peterburi kesklinnas Vassili saare idapoolseima tipu lähedalt. See on 3,62 kilomeetrit pikk, umbes 200–400 meetrit lai ja 8,2–12,8 meetrit sügav. Selle lisajõed voolavad läbi Fontanka, Moika ja Novo-Admiralteiski kanali. Suurt-Neevat ääristavad mõlemal kaldal ajaloolised hooned ning seda ületab kaks silda: Dvortsovõi sild ja Blagoveštšenski sild.

## Vaata ka
*Väike-Neeva

## Viited

## Välislingid
*
Ina Marija Bartaitė

**Ina Marija Bartaitė** (1996 Prantsusmaa – 7. aprill 2021 Vilnius) oli leedu filminäitleja.

Ina Marija Bartaitė oli vene filminäitleja Jekaterina Golubeva ja leedu filmirežissööri Šarūnas Bartase tütar.

Oma lühikese karjääri jooksul jõudis ta mängida viies filmis, muuhulgas peaosa isa lavastatud ja Leedu filmifestivalil mitu auhinda võitnud filmis "Peace to Us in Our Dreams" (2015).

Ina Marija Bartaitė hukkus 25-aastaselt jalgrattaõnnetuses, kui talle sõitis otsa sõiduauto Hyundai, mille juht oli joobes.

## Viited

## Välislingid
*
Kaunase kindluse I fort

**Kaunase kindluse I fort** on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunase piirile Ringaudai valla Kazliškiai külla Noreikiškėse mõisa lähistel.

Fort valmis aastail 1883–1889. Seda rekonstrueeriti aastail 1893 ja 1908.

Esimese maailmasõja ajal jäi I fort Saksa vägede intensiivse suurtükitule alla, mis eelnes Kaunase kindlusele toimunud tormijooksule. Fort osales lahingutegevuses ja sai kannatada. Saksa mürsud hävitasid osa sidepidamiseks mõeldud maa-aluste käikude võrgustikust, sealjuures ka poolkaponiirideni viivad käigud. Aastail 1938–1940 paiknes seal laskemoonaladu, sinna rajati ka kurjategijate hukkamiseks mõeldud gaasikamber. Nõukogude perioodil kasutas Nõukogude armee raketiväebrigaad fordi ruume majanduslikul otstarbel. Säilinud on selle kasemattide osa, keskmised ja külgmised maa-alused käigud, nurkmised ja tagumised kaponiirid, osaliselt ka glassii, kontreskarpne müüritis ja forti ümbritsev vallikraav. 

I fort on võrreldes teiste fortidega vähem linnastunud, ent sõjategevus on sealse militaarmaastiku rikkunud. Fort tõuseb künkana ümbritsevast alast veidi kõrgemale.

Fordi aladel elavate nahkhiirte kaitseks on loodud Žagariškiai terioloogiline kaitseala (pindala 6 ha). Fort on 2002. aastast kultuurimälestisena kaitse all.

Fordist lõunasse jäävad selle suurtükipatarei laod, mille asupaik võeti muinsuskaitse alla 2012. aastal. 


Kauno_tvirtovė_I_fortas_1.jpg|I fordi uuendamisel rajatud betoontorn
Kauno_I_fortas.JPG|I fort
Kaunas-lt._Fortas_I.JPG|Fordi siseruumid


## Viited
Kietlice

**Kietlice** (saksa keeles *Kittelwitz*, 1936–1945 *Kitteldorf*) on küla Poolas Opole vojevoodkonnas Głubczyce maakonnas Głubczyce vallas. Kietlice asub Poola piirist 5 km kaugusel, Głubczycest umbes 9 km põhjas ja Opolest ligikaudu 44 km lõunas.

## Viited
Tiiu Jaago

**Tiiu Jaago** (sündinud 16. märtsil 1960) on eesti rahvaluuleteadlane ja eesti ja võrdleva rahvaluule professor Tartu Ülikoolis. 

Ta on uurinud regilaule ja tegelenud pärimusliku ajalooga.

## Haridus
Jaago õppis aastatel 1978–1983 Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning lõpetas 1990. aastal aspirantuuri rahvaluuleteaduse erialal. 1991. aastal kaitses Jaago Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituudis doktoriväitekirja "Epiteet eesti regivärsilises regilaulus" (juhendaja Eduard Laugaste).

## Teadustöö ja akadeemiline karjäär
Aastatel 1983–1984 töötas Jaago Tartu Riikliku Ülikooli Teadusraamatukogu vanembibliotekaarina, 1984–1991 oli ta TRÜ/TÜ eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri vanemlaborant ja 1991–1992 sama kateedri vanemõpetaja. 1992. aasta jaanuaris asus ta Tartu Ülikooli eesti ja võrdleva rahvaluule õppetooli professoriks. 1995. aastast 2001. aasta lõpuni oli ta samas õppetoolis dotsent ning alates 2001. aasta 1. veebruarist kuni 2020. aasta lõpuni eesti rahvaluule (alates 2016. aastast eesti ja võrdleva rahvaluule) dotsent TÜ kultuuriteaduste instituudis. Alates 2021. aastast on ta eesti ja võrdleva rahvaluule kaasprofessor.

1990.–2000. aastatel teostas Jaago pärimusliku ajaloo alast uurimistööd Järve külas (nüüdseks Kohtla-Järve Järve linnaosa) ja pidas kirjavahetust kohalike kaastöölistega, kogudes elulugusid, kirju ja fotosid, mille tulemusena koostas ta kollektsiooni, mis käsitles selle piirkonna elu 20. sajandil.

Alates 1991. aastast kuulub ta Õpetatud Eesti Seltsi ja Eesti Teaduste Akadeemia Emakeele Seltsi. 2005. aastast on Jaago Rahvusvahelise rahvajutu-uurijate seltsi liige, alates 2010. aastast Rahvusvahelise Etnoloogia ja Folkloristika Seltsi liige. Vahemikus 2009–2015 oli ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna nõukogu ning 2015–2021 Eesti Kirjandusmuuseumi teadus- ja haldusnõukogu liige. Alates 2020. aastast kuulub ta TÜ humanitaarvaldkonna õppejõudude ja teadustöötajate atesteerimiskomisjoni.

## Tunnustus
2010. aastal anti talle Tartu Ülikooli aumärk. Aastal 2011 anti esmakordselt auhinnatav Eesti folkloristika aastapreemia Jaagole. 2020. aastal pälvis ta Rahvaluule kogumispreemia ning 2021. aastal Tartu Ülikooli medali.

2025. aastal pälvis Jaago ajakirja Keel ja Kirjandus auhinna 2024. aasta parima artikli preemia folkloristika ja kultuuriuuringute valdkonnas eest artikliga "Esimene teade eestlaste laulmisest – kas ainult?".

## Isiklik elu
Jaago abikaasa on ajaloolane Kalev Jaago.

## Viited

## Välislingid
*