open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kahevalentne loogika

**Kahevalentne loogika** on matemaatilise loogika põhiline osa, kus on tegemist vaid kahe erineva tõeväärtusega: tõene ja väär.

## Vaata ka
*Kolmevalentne loogika
*Mitmevalentne loogika
*Välistatud kolmanda seadus

## Viited
Hermann Zimmermann

**Hermann Zimmermann** (24. september 1654 Riia – 31. jaanuar 1702 Riia) oli Läti vaimulik.

Ta õppis Riia toomkoolis. Usuteadust ja filosoofiat õppis ta Rostocki ülikoolis (immatrikuleeriti augustis 1674) ja Wittenbergi ülikoolis (immatrikuleeriti 11. mail 1677). 21. aprillist 1680 oli ta Riias ja 24. mail 1681 ordineeriti kirikuõpetajaks.

Ta oli aastatel 1681–1683 Riia Jaani kirikukoguduse abiõpetaja, 1683–1685 Riia toomkiriku koguduse abiõpetaja ja 1685–1691 Riia Peetri kiriku koguduse abiõpetaja. Aastatel 1691–1698 oli ta Riia toomkiriku koguduse õpetaja, 1698–1700 Riia Peetri kiriku koguduse õpetaja ja 1700–1702 Riia toomkiriku koguduse õpetaja. Lisaks oli ta aastast 1691 Riia linnakonsistooriumi assessor.

## Isiklikku
Tema väimees (tütre Anna Christina abikaasa) Georg Friedrich Leuckfeld ja tütrepoeg Friedrich Wilhelm Leuckfeld olid Paistu Maarja koguduse õpetajad.

## Viited
Brandt

**Brandt** on perekonnanimi.

## Nime kandjaid
* Asverus von Brandt
* Boris Brandt
* Friedrich Brandt
* Willy Brandt

## Vaata ka
*Brand
*Brant
Bío-Bío

**Bío-Bío** (ka **Bío Bío** või **Bio-Bio**) on Tšiili pikkuselt teine jõgi (pikim on Loa).

Bío-Bío saab alguse Icalma ja Galletué järvedest Andides ning voolab 380 km Arauco laheni Vaikses ookeanis.

Bío-Bío suurimad lisajõed on Malleco ja Laja jõgi. Selle valgla on Tšiilis suuruselt kolmas pärast Loa ja Bakeri jõe valglaid.

Bío-Bío on ka Tšiili kõige laiem jõgi, keskmise laiusega 1 km. Suudmes on jõgi 2 km lai.

Concepcióni linnastus, kus jõgi merre suubub, on jõel neli silda: Bío-Bío raudteesild (1889), Bío-Bío sild (1942), Juan Pablo II sild (1973) ja Llacoléni sild (2000).

Jõe järgi on saanud nime Bío-Bío piirkond.

Bío-Bío oli sajandeid piirijõgi põhjas asuva ja Hispaania valitsetud Tšiili kuningriigi ning lõunas asuva maputšede omavalitsusliku ala Araukaaria vahel. Araukaania vallutati ja liideti Tšiiliga alles 1883.

Bío-Bío oli kunagi laevatatav kuni Nascimento linnani. Liigne metsaraie jõe kallastel tekitas 20. sajandil ulatusliku erosiooni, mis ummistas jõe saviga ja muutis sellel laevaliikluse võimatuks.

1980. aastatel sai Bío-Bío tuntuks ühe maailma parima raftingujõena. Süsta või paadiga sõideti ülemjooksult allavoolu ja see reis kestis terve nädala läbi Tšiili hõredalt asustatud alade. See muutus võimatuks siis, kui eraomanduses olev energiaettevõte Endesa rajas 1996. aastal jõele Pangue hüdroelektrijaama, mille võimsus on 467 MW. Ühtlasi asustati ümber kohalik indiaanihõim pehuentšed, kes oli sealkandis elanud juba sajandeid.

## Viited
Tarapacá piirkond

**Tarapacá piirkond** on Tšiili 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb idas Boliiviaga. 

Piirkonna halduskeskus on Iquique.

Piirkond jaguneb 2 provintsiks: Iquique ja Tamarugali provints. Provintsid jagnevad kaheksaks vallaks.

2007. aastal eraldati piirkonna põhjaosast Arica y Parinacota piirkond.

## Viited

## Välislingid
* Piirkonna koduleht
Surma keeled

**Surma keeled** (varasem nimetus *didinge-murle rühm*) on rühm Etioopias ja Lõuna-Sudaani kaguosas kõneldavaid Ida-Sudaani keeli. 

Surma keeled jaotatakse põhjarühmaks, kuhu kuulub vaid majangi keel ja lõunarühmaks, kuhu kuuluvad kõik ülejäänud surma keeled, nende seas meeni keel, suri, mursi, didinga ja murle keel.

Kõik surma keeled on toonikeeled.

## Kirjandus
* Abbink, Jon and Peter Unseth. 1998. "Surmic Languages and Cultures: A Bibliography." Surmic Languages and Cultures, ed. by Gerrit Dimmendaal, pp. 127–142. Cologne: Köppe.
* Bender, M. Lionel.  "The Surma language group: a preliminary report". Studies in African Linguistics, Supplement 7, pp.&nbsp;11–21.
* Dimmendaal, Gerrit. 1998. "A syntactic typology of the Surmic family from an areal and historical-comparative point of view," in *Surmic Languages and Cultures*, ed. by Gerrit Dimmendaal, pp.&nbsp;35–82. Cologne: Köppe
* Fleming, Harold. 1983. "Surmic etymologies," in *Nilotic Studies: Proceedings of the International Symposium on Languages and History of the Nilotic Peoples*, Rainer Vossen and Marianne Bechhaus-Gerst, 524–555. Berlin: Dietrich Reimer.

## Välislingid

*Sissekanne Ethnologue'is
Hendrik Allsaar

**Hendrik Allsaar** (sündinud 16. märtsil 1943 Taadikveres Imavere vallas Viljandimaal) on eesti põllumees ja ettevõtja.

Ta lõpetas 1964. aastal Olustvere sovhoostehnikumi ja 1979. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomina.

Ta oli aastatel 1964–1969 kolhoosi Avangard põllundusbrigadir, 1969–1977 Imavere kolhoosi (Paide rajoonis) peaagronoom, 1977–1982 Emajõe kolhoosi (Tartu rajoonis) peaagronoom ja 1982–1993 Lustivere kolhoosi (Jõgeva rajoonis) esimees. 1993. aastast on ta Taadikveres asuva Essa-Reinu talu peremees.

1993. aastal juhtis ta lühikest aega Põltsamaa Piimaühistut. Talupidamise kõrvalt juhtis ka mõnda aega Puhu-Risti puidufirmat ja oli aktsiaseltsi Graniit juht. Praegu juhib ta lisaks oma talule Kõo vallas tegutsevaid põllumajandusühistuid.

Ta on olnud Põltsamaa vallavolikogu liige ja sanatooriumi Põltsamaa Tervis nõukogu liige.

## Tunnustus
* 2005 Valgetähe V klassi teenetemärk kohaliku elu edendamise eest
* 2011 Jõgevamaa Kuldrist

## Viited

## Välislingid
* Toomas Reinpõld. Hendrik Allsaar loodab küll parimat, aga kardab realistina vastupidist Vooremaa, 3. detsember 2011
Västrik

**Västrik** (*Motacilla*) on perekond linde västriklaste sugukonnast.

## Liike
**Motacilla aguimp* – aafrika linavästrik
**Motacilla alba* – linavästrik
**Motacilla alba yarrellii* – tõmmu-linavästrik
**Motacilla cinerea* – jõgivästrik
**Motacilla citreola* – kuldhänilane
**Motacilla flava* – hänilane
**Motacilla flava feldegg* – mustpea-hänilane
**Motacilla flava thunbergi* – põhjahänilane
**Motacilla flaviventris* – madagaskari linavästrik
**Motacilla tschutschensis* – idahänilane

## Vaata ka
* Västriku tänav
Pseudomütoloogia

**Pseudomütoloogia** ehk **kunstmütoloogia** on kunstlikult loodud mütoloogia, mis ei põhine varasemal rahvapärimusel.

Sageli on pseudomütoloogia sihilikult fabritseeritud ja esitatud ehtsa pärimuse pähe. Tuntumaid näiteid niisugusest võltsingust on Šoti luuletaja James Macphersoni "Ossiani laulud": 1760–1765 avaldatud poeemitsükkel oli MacPhersoni väitel tõlge muistse bardi Ossiani gaelikeelsetest käsikirjadest. Samas võidakse pseudomütoloogiat luua ka taotluseta autentsust teeselda.

Piir pseudomütoloogia ja autentse rahvapärimuse vahel on hägune. Nii kasutas Friedrich Reinhold Kreutzwald eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg" suurel hulgal ehtsaid rahvalaule ning ajaloolise regivärsi vormi, kuid põimis sekka ka omaenese leiutisi, moodustades kunstlikult Kalevipoja elulugu kujutava süžee.

Pseudomütoloogilised motiivid võivad kultuuris ringelda, kuni neid ei osata enam kunstlikeks pidada - näiteks peetakse mõnel pool ajalooliseks Sõjamäe hiit, mis tegelikult loodi Eesti Kultuuriajaloolise Seltsi ettepanekul 1920. aastate lõpul.

Samuti ei ole alati kindel, kas pseudomütoloogiliseks peetud tekstil pole varasemat vähetuntud alust. Nii on Friedrich Robert Faehlmanni teksti "Koit ja Hämarik" üldiselt peetud kunstmuinasjutuks, kuid usundiloolane Uku Masing on seostanud selle motiive rahvusvaheliselt tuntud muinasjutusüžeedega.

Kuna kunstmütoloogilised motiivid võivad omandada kultuuris samasuguse jõu kui ajaloolised, kasutatakse neid tihti ideoloogilistel ja poliitilistel eesmärkidel. Rahvusromantismi ajastul kujundas kunstmütoloogia mitme rahva eneseteadvust nii Euroopas kui ka väljaspool, samamoodi võidakse pseudomütoloogiat teadlikult tarvitada tänapäevalgi.
Hiiepuu

**Hiiepuu** on pühaks peetud põlispuu, mille juures taotleti rituaalide ja ohvritalituste abil kõrgemate jõudude (vaimude, jumaluste, esivanemate) soosingut.

Eestis leidub üksikuid hiiepuid eelkõige ajaloolisel Võru- ja Viljandimaal. Põhja-, Lääne- ja Kesk-Eestis on tavalisemad pühapuude rühmad ehk hiied.

Teiste rahvaste hiiepuudest on tuntud näiteks Vana-Kreeka usundis austatud puud. Üks kuulsamaid neist oli Zeusile pühitsetud Dodone tamm, ent Kreekas oli ka Demeterile, Aresele, Hermesele ja Artemisele pühitsetud tammesid.

## Eesti põlis- ja hiiepuid
* Ilumäe hiiepärn
* Tülivere hiietamm
* Mäesuitsu ohvripärn
* Upsi tamm
* Pühajärve sõja tamm 
* Tamme-Lauri tamm
* Ülendi hiiepärn

## Vaata ka
* Põlispuu
* Pühapuu
* Ristipuu
Antofagasta piirkond

**Antofagasta piirkond** on Tšiili 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb kirdes Boliiviaga ja idas Argentinaga. 

Piirkonnas asub Atacama kõrbe keskosa. Seal on ka Tšiili suurim soolajärv, Salar de Atacama järv. Läbi piirkonna voolab Loa jõgi.

Suuremad linnad on halduskeskus Antofagasta ja Calama.

Piirkond jaguneb 3 provintsiks: Tocopilla, El Loa ja Antofagasta provints. Provintsid jagnevad üheksaks vallaks.

San Pedro de Atacama lähedal on umbes 3000 aasta vanune kunzade asulakoht Tulor.

1866 avastati piirkonnas suured salpeetrivarud. 1866–1879 kuulus piirkond Boliiviale.

Piirkonnas on suured vasekaevandused, suurim on Chuquicamata kaevandus, mis on maailma suurim vase avakaevandus.

## Viited

## Välislingid
* Piirkonna koduleht
Pampel

**Pampel** ehk **aedmurakas** (*Rubus fruticosus coll.*) on roosõieliste sugukonna muraka (*Rubus*) perekonna pärismuraka (*Rubus*, endise nimega *Eubatus*) alamperekonna kultuurliik.

## Kirjeldus
Pamplitaim võib kasvada kuni 3 m kõrguseks. Taime varred on paksud ja säsikad, külgharusid moodustub rohkesti külgvõrseid.  Pamplid liigitatakse võrse kasvu järgi püstisteks, poolpüstisteks ja roomavateks.  Samuti eristatakse ogalisi ja mitteogalisi taimi. Püstise kasvuga sortidel on õisikus 10–20 õit, samas kui lamanduvatel on 1–10 õit, tänu millele on püstise kasvuga sordid oluliselt saagikamad.  Õies asub 5 tupp- ja kroonlehte, 50–100 tolmukat ning 60–80 emakat. Pampel õitseb alates juuni keskpaigast kuni juuli lõpuni.  Taim on isefertiilne. Pampli vili on koguluuvili, mis koosneb omavahel liitunud osaviljadest nagu ka vaarikas. Peamiseks erinevuseks vaarikast on pampli viljade liitumine viljapõhjaga. Pampli viljakuju varieerub ümarast munajani. Valminult on viljad mustjaspruuni kuni purpurmusta värvusega. Viljade maitse on magushapu kuni hapukasmagus. Pampli saagikus on vaarika omast 3–4 korda suurem.  

## Kasvunõuded
Eelistatuim on päikeseline ja tuulte eest kaitstud kasvukoht. Taim talub põuda, kuid ainult lühikest aega.  Sobivaimad mullad on nõrgalt happelise kuni neutraalse mulla reaktsiooniga, saagikad.

## Sordiaretus
Pamplisorte aretatakse USA-s, Kanadas, Uus-Meremaal, Brasiilias, Šotimaal ja Serbias. 

Vaarika- ja pamplisortide ristamise tulemusel on saadud hübriide ehk vampleid. 

## Viited
Kalev I. Sepp

**Kalev Imants Sepp** (sündinud 1953) on Ameerika Ühendriikide sõjaväelane.

Kalev I. Sepa pere pärineb Narva-Jõesuust.

2003. aastal kaitses Kalev I. Sepp Harvardi Ülikoolis doktoritöö "The Evolution of United States Military Strategy in Central America 1979–1991".

Aastatel 2007–2009 töötas Sepp Pentagonis, tegeledes erioperatsioone ja terrorismivastast sõda puudutavate ülesannetega. Teda on autasustatud aumedaliga Salvadori missioonil osalemise eest. Ta on töötanud strateegi ja analüütikuna Iraagi ja Afganistani missioonidel, osaledes muu hulgas USA endise välisministri James Bakeri juhitud eksperdirühma töös.

Alates 2003. aastast töötab Kalev I. Sepp vanemlektorina USA läänerannikul Montereys asuvas sõjamerekoolis U.S. Naval Postgraduate School. 

## Isiklikku
Kalev Sepal on õde ja vend. 

Kaksikud pojad Sulev Grant Sepp ja Yuri Travis Sepp on elukutselised sõjaväelased, kes osalesid Iraagi missioonil.

## Viited

## Välislingid
* Toivo Tänavsuu, Narva-Jõesuu konstaabli pojapoeg USA terrorivastases sõjas, Eesti Ekspress, 2. november 2011
* Faculty Profile Directory. nps.edu
Viini postmark

"**Viini postmark**" on 1968. aastal linastunud Eesti film. Selle režissöör oli Veljo Käsper. Stsenaarium põhines Ardi Liivese samanimelisel näidendil, mis esietendus mõni aasta varem. Filmi kunstnik oli Rein Raamat, muusika autor Jaan Rääts.

Peaosi mängisid Jüri Järvet, Herta Elviste, Ines Aru (subtiitrites Ines Parker), Vladislav Koržets, Alfred Rebane ja Einari Koppel. 

"Viini postmargis" leidub koomikat, mis on tänini rahvasuus käibel – eelkõige seltsimees Tasku (Ervin Abel) ja Klaara Kuke (Leida Rammo) osatäitmistes –, kuid see pole läbinisti komöödiafilm. Tegevus saab alguse peategelase, endise rindemehe ja kastivabrikus meistrina töötava Martin Rolli (Järvet) ja tema kirglikust filatelistist sõbra vahel sõlmitud kihlveost, mis kohustab Rolli ühe päeva jooksul ainult tõtt rääkima, muidu jääb ta ilma haruldasest Viini postmargist, nn WIPA-plokist.

## Välislingid

* "Viini postmark" IMDB-s
* Kristiina Davidjants ""Viini postmargile" tehti omal ajal liiga" Maaleht, 29. oktoober 2011
* "Kommentaare Eesti filmile: Viini postmark" ERR, 1997 (filmitegijate meenutused)
Väinämöinen

**Väinämöinen** on üks Soome rahvaluule keskseid tegelasi ja Soome rahvuseepose "Kalevala" peategelane. Tema nimi tuleneb soomekeelsest sõnast *väinä*, mis tähendab väina, paisuvett või jõesuud. Teda on kirjeldatud vana ja targa mehena, kel oli võimas nõiduslik hääl.

## Vaata ka
*Vanemuine
Klassivõitlus (ajakiri)

**Klassivõitlus***: kommunistline kuukiri* oli aastatel 1919–1936 NSV Liidus, Petrogradis/Leningradis eesti kommunistide poolt välja antud kommunistliku suunitlusega ajakiri. Väljaandjaks kirjastus Külvaja. Ajakiri ilmus korra kuus. 

## Välislingid

* Digar - Klassiwõitlus
Bad Ems

**Bad Ems** on linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal, Rhein-Lahn-Kreisi keskus, riiklikult tunnustatud kuurort.

Linna pindala on 15,4 km², elanike arv on 9055 (31.12.2010).

## Loodus
Linn paikneb Nassau looduspargis Reini Kiltkivimäestikus Taunuse ja Westerwaldi vahel kummalgi pool Lahni jõge selle alamjooksul.

Linnas on raviveeallikad Emser Kränchen, Kesselbrunnen, Kaiserbrunnen, Römerquelle, Robert-Kampe-Sprudel, Bohrung 3 (Haustrunk), Neuquellen, Fürstenbrunnen, König Wilhelm's Felsen-Quelle jt. Need on peamiselt fluoriidi ja naatriumvesinikkarbonaati sisaldavad kuumaveeallikad, mille temperatuur ulatub 57&nbsp;°C-ni. Nende vett nimetatakse Emsi veeks. 

Kõrgus merepinnast on 70–240 m.
Hüpoikoon

**Hüpoikoon** on Charles Sanders Peirce'i semiootikas ikoonilise märgi ehk ikooni esitis.

## Tsitaat

"Mingi võimalikkus üksinda on ikoon (märk) puhtalt oma kvaliteedi tõttu. Ning selle objekt saab olla üksnes esmasus. Kuid märk võib olla ikooniline, see tähendab, võib representeerida oma objekti peamiselt tema sarnasuse kaudu, olgu tema olemise viis milline tahes. Kui on tarvis nimisõna, siis ikoonilist esitist võib nimetada *hüpoikooniks*. Mis tahes materiaalne kujutis, nagu näiteks maal, on oma representeerimisviisi poolest suuresti konventsionaalne; kuid iseenesest, ilma allkirja või sildita, võib teda nimetada hüpoikooniks.

Hüpoikoonid võib lühidalt jaotada vastavalt esmasuse viisile, milles nad osalevad. Need, mis osalevad lihtsates kvaliteetides, ehk Esimesed esmasused, on kujutised (*images*); need, mis representeerivad ühe asja osade suhteid, peamiselt düaadilisi või sellisena vaadelduid, analoogsete suhetena nende eneste osades, on *[[diagramm]]id*; need, mis representeerivad esitise representeerivat iseloomu, representeerides parallelismi milleski muus, on *[[metafoor]]id*." ('A Syllabus of Certain Topics of Logic', EP 2:273, 1903)
Korilus

**Korilus** on toidu ja tarbematerjali kogumine loodusest, seda ise sihilikult kujundamata. 

Ajaloolises kontekstis kõneldakse korilusest eelkõige seoses küttide ja korilastega, viidates ajale, mil inimesed ei tundnud veel põllumajandust ega loomakasvatust ning said toidu kas loomi küttides või söödavaid taimi korjates. 

Tänapäeval nimetatakse koriluseks eelkõige seente ja marjade korjamist loodusest kultuurilise tava, harrastuse või majandusharuna. Samas leidub maailmas tänini rahvaid, kes ei pea loomi ega põldu ning elatuvad küttimisest ja korilusest, nagu kunagi tegi kogu inimkond. Enamikus riikides on korilus majandusharuna siiski kõrvalise tähtsusega, pigem peetakse seda üheks aktiivse puhkuse vormiks.
WIPA

**WIPA** (saksa keeles täieliku nimega **Wiener Internationale Postwertzeichen-Ausstellung**; eesti keeles **Viini rahvusvaheline postimaksevahendite näitus**) on Viinis ebaregulaarselt korraldatav filateelianäitus. 

Näitusega seotult väljaantav nn WIPA-plokk on objekt, mille ümber puhkeb intriig tuntud Ardi Liivese näidendis ja Eesti NSV filmis "Viini postmark".
Bad Emstali vald

**Bad Emstal** on vald Saksamaal Hesseni liidumaal Kasseli kreisis umbes 20 km Kasselist loodes Habichtswaldi looduspargi lõunaosas Emsi jõe orus.

Valla pindala on 38,7 km², elanike arv 6160 (31.12.2011).

Vald on kuurort. Seal on raviveeallikad.

Valla keskus on Sand. Teised asulad on Balhorn,
Merxhausen ja Riede.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Bad Endorf

**Bad Endorf** (aastani 1988 *Endorf*, ametlikult *Endorf i. OB*) on vald ja alev (*Markt*) Saksamaal Baieri liidumaal Ülem-Baieri ringkonnas Rosenheimi kreisis.

Alev 1973. aastast.

## Viited
II liiga 1993/94

**II liiga 1993/94** oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 1993. ja 1994. aasta hooaeg.

## Liigatabel

### Edukamad väravakütid

## Vaata ka
*Meistriliiga 1993/94
*Esiliiga 1993/94
Kieveli katekismus

**"Kieveli katekismus"** on oletatav esimene eestikeelne trükiteos. See võis valmida Saare-Lääne piiskopi Johann IV Kieveli (piiskopina ametis 1515–1527) ettevõtmisel.  

### Viide piiskopi kutses sinodile
1517. aastal toimus Kuressaare Püha Laurentiuse kirikus Saare-Lääne piiskopkonna sinod, mille eesistuja oli piiskop Johann IV Kievel. Kutses sellele kogunemisele teatati spetsiaalse kateheetilise abimaterjali olemasolust, mis olevat loodud "koguduseliikmetele täieliku ja seadusliku usuõpetuse edastamiseks". Selline kirjanduslik ettevõtmine oli igati kooskõlas piiskop Johann IV Kieveli tegevusega, mis oli sihitud kirikukorralduse parandamisega temale usaldatud piiskopkonnas ja väljendus muuhulgas aktiivses kihelkondade visiteerimises ning sinodaalkohtute pidamisega erinevates piiskopkonna osades. Taoline katekismus oleks koosnenud traditsioonilistest osadest, tutvustades kasutajale Usutunnistust (dogmaatiline osa), Kümmet Käsku (moraaliteoloogiline osa), Meieisapalvet (spirituaalne osa) ja sakramente (liturgilis-sakramentaalne osa). 

### Taust
Alates 1420. aastatest nõudsid katoliku kiriku juhid Vana-Liivimaa vaimulikelt kohalike rahvaste usulise harimise parandamist. Sellega seoses nõuti ka eestikeelsete lihtsate usuõpetuste ehk katekismuste koostamist. On võimalik, et mõnelpool neid ka koostati, kuid kindlaid tõendeid selle kohta pole avastatud. 

Kui nn "Kieveli katekismuse" kohta leitaks kindlamaid andmeid, oleks tegemist võimaliku tõendusmaterjaliga esimese eestikeelse trükiteose kohta. Juhul kui ka katekismuse enda kunagine olemasolu leiab täiendavat kinnitust, võib endiselt jääda lahtiseks see, kas tegemist oli käsikirjalise või trükitud raamatuga. Seega on Kieveli "trükitud katekismuse" olemasolu jäänud tänapäevani vaid oletuslikule tasemele. Täiesti võimatu selle trükkimine polnud, sest 1517. aasta viide (kutses sinodile) pärineb trükikunsti ja reformatsiooni-ideede kiire levimise ajajärgust.

## Vaata ka
*Wanradti ja Koelli katekismus
## Viited

## Kirjandus
*Toomas Paul, *"Eesti piiblitõlke ajalugu"*.Tallinn, 1999.
*Artur Võõbus, *Studies in the history of the Estonian people. With Reference to Aspects of Social Conditions, in Particular, the Religious and Spiritual Life and the Educational.* PETSE Scholarly series, Vol. 19. Stockholm 1970, p, 31.
Esiliiga 1994/95

**Esiliiga 1994/95** oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga Esiliiga 1994. ja 1995. aasta hooaeg.

## Esiliiga ida/põhi

### Liigatabel

## Esiliiga lõuna/lääs

### Liigatabel

## Esiliiga üleminekuturniirid
### ida/põhi

*1 JK Pena loobus üleminekuturniirist.
### lõuna/lääs

*1 Lelle SK ja Järvamaa JK diskvalifitseeriti hooaja lõpus.

### Esiliiga üleminekumängud

*Tallinna JK Vall edutatud Esiliigasse.

## Vaata ka
*Meistriliiga 1994/95
*II liiga 1994/95
*III liiga 1995
II liiga 1994/95

**II liiga 1994/95** oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 1994. ja 1995. aasta hooaeg.

## II liiga ida

### Liigatabel

## II liiga põhi

### Liigatabel

## II liiga lõuna

### Liigatabel

## II liiga lääs

### Liigatabel

## II liiga üleminekuturniirid
### Ida

### Põhi

### Lõuna

*Põlva FC Lootos diskvalifitseeritud hooaja lõpus.

### Lääs

## Vaata ka
*Meistriliiga 1994/95
*Esiliiga 1994/95
*III liiga 1995
Lennart Bohman

**Lennart Axel Bohman** (27. mai 1909 Örnsköldsvik – 11. oktoober 1979 Stockholm) oli Rootsi poksija.

Bohman sai 1928. aastal Rootsi meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 2. koha.

Bohman osales kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Bohman võitis kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Marin Plaesule (Rumeenia) ning 3. koha kohtumises Edelweis Rodriguezele (Itaalia).

## Viited

## Välislingid
*Lennart Bohman lehel Ringside. Rootsi keeles
*
II liiga 1995/96

**II liiga 1995/96** oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 1995. ja 1996. aasta hooaeg.

## II liiga ida/põhi

### Liigatabel

1Sillamäe Kalevilt võeti 4 punkti maha eelmisel hooajal keelatud mängijate kasutamise pärast.

## II liiga lõuna/lääs

### Liigatabel

## II liiga üleminekuturniirid
### Ida

### Põhi

### Lõuna

### Lääs

## Vaata ka
*Meistriliiga 1995/96
*Esiliiga 1995/96
*III liiga 1995/96
*IV liiga 1995/96
John Treloar

**John Francis Treloar** (19. jaanuar 1928 – 23. juuli 2012) oli Austraalia kergejõustiklane, jooksja.

John Treloar võitis 1950. aastal Aucklandis toimunud Rahvaste Ühenduse mängudelt kolm kuldmedalit (100 jardi, 220 jardi ja teatejooks).

1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis sai ta 100 meetri jooksus kuuenda koha. Tema aeg oli kõigest 0,1 sekundit võitjast maas.

Ta tuli veel kuus korda Austraalia meistriks 100 ja 220 jardi jooksus.
Selfrid Johansson

**Selfrid Fritiof Johansson** (12. märts 1907 Stockholm – 26. juuli 1976 Stockholm) oli Rootsi poksija.

Johansson sai Rootsi meistrivõistlustel 2. koha sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1924. aastal, kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1925. aastal ning kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) aastatel 1926 ja 1927.

Johansson osales kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Edward Morganile (Uus-Meremaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Johansson võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1. Euroopa meistrivõistlustel (Stockholm, 1925) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Romano Canevale (Itaalia) ning 3. koha kohtumises István Balázsile (Ungari).

## Viited

## Välislingid
*Selfrid Johansson lehel Ringside. Rootsi keeles
*
Susanne Lothar

**Susanne Lothar** (15. november 1960 Hamburg – 21. juuli 2012 Berliin) oli saksa filminäitleja.

Susanne Lothar mängis mitmes Austria filmilavastaja Michael Haneke filmis: "Jõhkrad mängud" (1997), "Klaveriõpetaja" (2002) ja "Valge pael" (2009). Kokku mängis ta 72 filmis.

Ta oli abielus saksa näitleja Ulrich Mühega kuni mehe surmani 2007. aastal. Neil on kaks last.

## Välislingid
* 
* Il canto sospeso
Sanoma

**Sanoma Oyj** (kuni 2008. aastani SanomaWSOY) on Soome suurim ja Põhjamaade suuruselt teine meediakontsern, mis tegutseb rohkem kui 20 Euroopa riigis. Ettevõtte peakorter asub Helsingis. Ettevõttes töötab umbes 19 500 inimest.

Kontserni kuulub näiteks Soome ja Põhjamaade suurim ajaleht Helsingin Sanomat. Kontserni kuuluval Nelonen Medial on kuus telekanalit, millest kõige olulisem on Nelonen.
Krevo unioon

**Krevo unioon** (poola keeles *Unia w Krewie*, leedu keeles *Krėvos sutartis*, valgevene keeles *Крэўская унія*) on leping, mille Leedu suurvürst Jogaila ja Poola kuninganna Jadwiga sõlmisid 14. augustil 1385 Kreva lossis Poola kuningriigi ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi ühendamise kohta. 

Jogaila kohustus koos vendade ja alamatega vastu võtma katoliku usu, liitma Leedu (koos allutatud Vene aladega) Poolaga, tagasi võitma Poolale kuulunud alad (eelkõige Pommeri, poola keeles Pomorze); Jadwiga kohustus Jogailaga abielluma ning laskma ta kroonida Poola kuningaks (märtsis 1386). 

Krevo unioon ühendas Poola ja Leedu jõud Saksa Ordu vastaseks võitluseks, kuid leedu ja vene feodaalide vastuseisu (seda juhtis suurvürst Vytautas) tõttu kogu Leedut Poolaga ei liidetud.
Bror Persson

**Bror Persson** (sünni- ja surmakoht ja -aeg on teadmata) oli Rootsi poksija.

Persson oli 1929. aastal Rootsi meister raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg). Ta sai Rootsi meistrivõistlustel 1924. aastal raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 2. koha.

Persson võitis raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1. Euroopa meistrivõistlustel (Stockholm, 1925) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

## Viited

## Välislingid
*Bror Persson lehel ''Ringside''. Rootsi keeles
Robert FitzRoy

**Robert FitzRoy** (5. juuli 1805 Suffolk – 30. aprill 1865 Surrey) oli Briti meresõitja ja meteoroloog. 

Ta oli ülem HMS Beagle'il, Charles Darwini kuulsal reisil ümber maailma 1831–1836.

## Välislingid

*Robert Fitzroy elulugu (inglise keel)
Juhan Viilip

**Juhan Viilip** (ka **Johannes Viilip**; 28. veebruar 1903 Järavere, Imavere vald – 21. august 1974 Stockholm) oli eesti jurist.

Ta sai 1922. aastal Tartus eksamikomisjoni poolt gümnaasiumi lõputunnistuse. Aastatel 1922–1926 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas *cum laude*. Ta oli EÜS-i vilistlane.

Aastatel 1927–1930 asus ta tööle Tallinna-Haapsalu Rahukogu kohtuameti kandidaadina. Aastatel 1930–1939 oli ta Tallinna 5. jaoskonna abiprokurör ja 1939–1944 Tallinna Ringkonnakohtu prokuröri kohusetäitja. Veel oli ta kriminaalõiguse ja kriminaalprotsessi lektor politseikoolis, advokaatide eksamikomisjoni liige, kohtuameti kandidaatide eksamikomisjoni liige ja tegev kohtunike ühingus.

1944. aastal põgenes ta Rootsi. Töötas seal algul arhiivis, hiljem farmaatsiafirma Fresenius Kabi AB teenistuses raamatukogus.

## Viited
Rohu tänav

**Rohu tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna ja Kelmiküla asumis. 

Tänav algab Tehnika tänavalt, läheb raudteeviadukti alt läbi, ristub Saue ja Telliskivi tänavaga ning lõpeb Härjapea tänaval. Rohu tänav on kagu-loodesuunaline ning ligikaudu 500 meetri pikkune. Rohu tänav ühendab Pelgulinna Kelmikülaga.

## Hoonestus

Rohu tänava ääres näeb Pelgulinna vanimaid elumajasid, aga ka 1930. aastate uhket eeslinna arhitektuuri.

Rohu tänav 8a asus saveveski koos mööblitööstusega.

Rohu tänav 13, hoone valmis 1930. aastate teises pooles. Arhitekt Johann Ostrat. Elumaja alumisel korrusel asus enne sõda restoran Pelgulinn. Hiljem asus hoones samanimeline toidubaar, pärast baar. Rahvas kutsus seda Pelgu kõrtsiks. 
## Ajalugu

Rohu tänav sai nime 1900. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli *Gras-Straße* ja venekeelne *Травяная улица*. 

Algselt 1870. aastal avatud Tallinn-Peterburi-Paldiski laiarööpmeline raudtee kulges linna territooriumil suure ringiga ümber toona hoonestatud alade. Alates 19. sajandi lõpust, mil ka teisele poole Tallinna-Peterburi raudteeliini kujunes linnaelanike arvu kasvuga Pelgulinnas seoses senisest tihedam asustus, muutus aga üha aktuaalsemaks raudteed ületava liiklusvoo suunamise ja korraldamise probleem. Raudtee tõsteti lõigus Pärnu maanteest kuni Balti jaamani kõrgele muldkehale, nn. teetammile ja selle alt plaaniti läbi juhtida kõik kesklinna ja raudtee-taguseid eeslinnu ühendavad tänavad.  Koos Paldiski maantee viaduktiga kavandati ja ehitati ka Tehnika tänavast Rohu tänava viadukt Kelmikülla, luues sel viisil Pelgulinnale otseühendus Kesklinnaga.

Rohu tänav ulatus algul Härjapea tänavast ainult Telliskivi tänavani, kuid pärast Rohu tänava viadukti valmimist 1926. aastal pikendati seda Tehnika tänavani, luues sel viisil Pelgulinnale otseühenduse Kesklinnaga.

Rohu tänava viadukti kõrguseks sai 4,5 meetrit ja tee laiuseks 8,5 meetrit. Kaks jalgteed mõlemal pool teed olid kumbki 1,5 meetrit ja sõidutee 5,5 meetrit lai Rahumäe viadukti, Paldiski maantee viadukti ja Rohu tänava viadukti ehitusinseneriks Ado Johanson Eesti Teedeministeeriumi Raudteevalitsusest. 1926. aasta sügisel valminud Rohu tänava viadukt on konstruktsiooni ja ehitusviisi poolest analoogne Paldiski maantee viaduktile, kuid erinevalt viimasest vaid ühe avaga ning tihedama raamidesammuga. Paldiski maantee ja Rohu tänava viadukte eristab ka see, et kui Rohu tänav ristub raudteetammiga täisnurga all, siis Paldiski mnt läbib tammi diagonaalselt.
## Vaata ka
*Rohu tänava raudteeviadukt

## Viited
Dmitri Bertman

**Dmitri Aleksandrovitš Bertman** (vene keeles Дмитрий Александрович Бертман, sündinud 31. oktoobril 1967 Moskvas) on vene teatri- ja ooperilavastaja ja Moskva ooperiteatri Helikoni alusepanija ja kunstiline juht.

## Tunnustus
* 2005 Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik
* 2008 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk
* 2008 Eesti Teatriliidu muusikaauhind
* 2008 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (koos Erkki-Sven Tüüri, Arvo Volmeri, Neeme Kuninga ja Ene-Liis Semperiga, ooper "Wallenberg")
*2010 Sõpruse orden  
*2018 Austuse orden

## Viited

## Välislingid
*Heili Vaus-Tamm, Dmitri Bertman: „Kavatsen rääkida publikuga keerutamata, silmast silma”, Sirp, 14. august 2009
*Andres Laasik, Dmitri Bertman: ooperi päralt on tulevik, Eesti Päevaleht, 23. jaanuar 2010
*Neeme Kuningas, Tiina Õun, Vastab Dmitri Bertman, Teater. Muusika. Kino, 4/2010
*Kristel Kossar, Dmitri Bertman: ma armastan Eestit, Postimees, 18. juuli 2012
Arno Liiver

**Arno Liiver** (11. oktoober 1954 Mõisaküla, Abja rajoon – 1. jaanuar 2026) oli eesti filminäitleja. 

## Elukäik
Ta lõpetas 1970. aastal Tallinna 47. Keskkoolis kaheksa klassi (praeguses mõistes põhikooli). Ta õppis Linnakutsekoolis nr 12 Tallinnas elektrikuks ning töötas Tallinnas aastaid auto- ja taksojuhina, samuti lukksepana, tegi ka juhutöid.

2002. aastal asus ta elama Hiiumaale Käina valda naise vanemate koju, kus pidas aastaid koos abikaasaga kariloomi ja oli piimaühistu karjak. Arno Liiveril on abikaasa Annega tütar.

## Näitlejana
Arno Liiver sai tuntuks Arno Tali rolliga mängufilmis „Kevade“ (1969, režissöör Arvo Kruusement). Sellele järgnesid Arno Tali osatäitmised ka mängufilmides „Suvi“ (1976) ja „Sügis“ (1990).

30. aprillil 2012 Tartus toimunud Eesti Film 100 tähistamisel anti esimest korda ajaloos välja nn sajandi filmiauhinnad:

*Kategoorias "Sajandi filmipaar" olid võitjad Arno Tali ja Raja Teele (näitleja Riina Hein) filmist "Kevade".
*Kategoorias "Sajandi filmimotiiv" valiti võitjaks Arno Tali "Paljutähenduslikud silmad" filmist "Kevade".

### Teised Arno Tali rollist
Filmirolli leiti Liiver pooljuhuslikult. Arvo Kruusement kurtis tuttavale näitlejale Evald Aavikule, et filmivõtted on algamas, aga sobivat Arno Tali osatäitjat ei ole. Aavik ütles, et tal osaleb Tallinna Pioneeride Palee näiteringis üks poiss, keda võiks rolli proovida. Näinud Liiveri fotot, saatis Kruusement talle kutse tulla Tallinnfilmi proovivõtetele. Kuigi Arno Liiver tekitas paljudes esialgu kõhklusi, olid  Kruusement ja operaator Harry Rehe valiku õiguses veendunud.

Arvo Kruusement: "Arno kõnelevad silmad ja kogu olek mõjusid ekraanil ehedalt. Aga ainult ilusate silmadega seda rolli poleks ära teinud. Arno Liiveril oli ikka midagi muud ka peale silmade. Selles rollis on omajagu psühholoogiat, keerdkäike ja hingevalu ning ekraanilt on see näha."

Harry Rehe on dokumentaalfilmis "Kuidas tuli "Kevade"?" (2006) meenutanud oma ennustust filmi-Arno õige valiku kohta: "Ütlesin ka Kruusemendile, et usu mind, me mängime tema silmade peal selle filmi välja!"

### Liiver näitlejatööst
Omaaegsesse Tallinna Pioneeride Palee näiteringi, kust ta leiti Arno rolli, oli ta enda jutu järgi pigem eksinud. Arno Liiver: "Mind huvitas ikka tehnika."

Pärast kaheksat kuud kestnud "Kevade" filmivõtteid oli Arnole Liiverile selge üks asi: temast ei saa iial näitlejat. «See töö ei pakkunud mingit huvi,» on ta öelnud, kuigi ka tunnistanud, et filmi tegemise aeg on tema elus olnud üks ilusamaid.

## Viited

## Välislingid
*Arno Liiver andmebaasis IMDb
*Arno Liiver kino-teatr.ru lehel
*Arno Liiver: «Kevade» oli mu elu kõige ilusam aeg. SL Õhtuleht, 15. aprill 2006
*Mis on saanud "Kevade"tegelastest. Kroonika, 16. september 2018
*Miks jäeti Arno Liiver "Talvest" välja?. Kroonika, 6. august 2019
*Kultusfilmist „Kevade“ tuntud Arno Liiver peab purjuspäi sõitmise eest vangi minema. Kroonika, 17. mai 2023
*ARNO LIIVERI RADADEL. Juubilar pidi kalli Hiiumaa maha jätma. ohtuleht.ee, 11. oktoober 2024
St. Petri-Schule

**St. Petri-Schule** (saksa keeles *St. Petri-Schule*, *Sankt-Petri-Schule*, vene keeles *Петришуле*) on üks Venemaa vanimaid õppeasutusi ja Peterburi vanim kool, mis asutati 1709. aastal. 

See on kandnud eri nimesid: kool luterliku Peeter-Pauli kiriku juures (*Школа при лютеранском приходе Святых Апостолов Петра и Павла*), Püha Peetruse saksa peakool (gümnaasium; Главное немецкое училище Святого Петра (гимназия)); 1918. aastast Ühtne Nõukogude Töökool nr 14 (Единая Советская Трудовая школа № 14), Leningradi linna Kuibõševi rajooni 222. ja 217. keskkool. 1991. aastal anti koolile tagasi ajalooline nimi St. Petri-Schule.

Kooli praegune täispikk nimi on Saksa keele süvaõppega 222. keskkool St. Petri-Schule (Средняя школа № 222 с углублённым изучением немецкого языка «Петришуле»). Selle direktor on Anna Poljakova, koolis on üle 500 õpilase.

Esimesed kirjalikud andmed kooli kohta pärinevad 1709. aastast. Vene sõjalaevastiku arhiivis on säilinud admiral Cornelius Cruysi kiri keiser Peeter I-le kiriku ja kooli rajamisest admirali mõisas, mis asus toona praeguse Uue Ermitaaži kohal Millionnaja tänaval.

Kooli praegune hoone aadressil Nevski prospekt 22-24 ehitati 1760. aastate algul ning on näinud korduvaid ümberehitusi: 1799, 1876–1877 (arhitektid Aleksander Pähl ja Julius Bruni) ning 1913–1915 (arhitekt V. E. Collins).

Kooli esimeseks direktoriks peetakse Anton Friedrich Büschingit (1724–1793), kes oli saksa vaimulik, geograaf, ajaloolane ja pedagoog ning kutsuti 1761. aastal Peterburi kooli juhtima, 1765–1766 oli direktor Johann Bernhard Heinrich Goebel, 1767–1772 Johann Gottlieb Willamow (1736–1777), 1868. aastast Hermann Wilhelm Alexander Graff (1829–1879), 1902–1906 Adolf Nathing (1856–1921), 1917. aastast Erich Hermann Kleinenberg (1878–1939).

St. Petri-Schules on õpetanud paljud tuntud teadlased, nende hulgas Tartust pärit füüsik Heinrich Friedrich Emil Lenz. Samuti on arvukalt teadlasi kooli kasvandike seas, näiteks kirjanik Daniil Harms, semiootik Juri Lotman, helilooja Modest Mussorgski jpt. 
## Viited

## Välislingid

*Kooli koduleht
* St. Petri-Schule
Õle tänav

**Õle tänav** on tänav Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. 

Tänav algab Telliskivi tänavalt, ristub Härjapea, Nabra, Pebre ja Timuti tänavaga ning lõpeb Kolde puiesteel. Õle tänav on ligikaudu 540 meetri pikkune.


File:Facades with Pedestrian - Kassisaba District - Tallinn - Estonia (35676482270).jpg|
File:Õle tänav (2).jpg|
File:Õle tänav.jpg|
File:Abandoned building in Pelgulinn.JPG|

## Ajalugu
Tänav koosneb kahest osast: algsest Õle tänavast (saksa keeles *Strohstrasse*, vene keeles *Соломенная улица*), mille rajas 1878. aastal maaomanik Johann Grabby, ning endisest Grigori tänavast (saksa keeles *Gregory-Strasse*, vene keeles *Григорьевская улица*), mille rajajateks oli Albert Koba ja Hans Prants 1900. aastal ja millele anti endise maaomaniku Oskar Gregory nimi. **Grigori tänav** oli see lõik praegusest Õle tänavast, mis ulatub Härjapea tänavalt Kolde puiesteeni. 17. jaanuaril 1923 liideti see tänav Õle tänavaga.

## Viited
Lääne-pronkskõrsik

**Lääne-pronkskõrsik** (*Sympecma fusca*, ka *pruunkõrsik*) on kõrsiklaste sugukonda kuuluv kiililine.

Pruunkõrsik on Eestis väga haruldane – tema kohta on teada vaid üks leiukoht Saaremaal.

## Viited

## Välislingid
*
Noole tänav

**Noole tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Tänav algab Küti tänavalt, ristub Köie ja Suur-Laagri tänavaga ning lõpeb Uus-Kalamaja tänavaga. Noole tänav on kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 290 meetri pikkune.

Noole tänav sai nime Tallinna Linnavolikogu 26. oktoobril 1932 otsusega. Linnavolikogu otsuses on kirjas, et uulile, mis algab Suur Laagri ja Küti uulide nurgalt ja läheb roobasjoones Vana Kalamaja uuliga kuni uue Kalamaja uulini otsustati anda nimi „Noole“. Nimevalikut on mõjutanud naabruses asuv Küti tänav.

## Viited
Küti tänav

**Küti tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. 

Tänav algab Vana-Kalamaja tänavalt ja lõpeb Noole tänaval. Küti tänav on kagu-loodesuunaline ja ligikaudu 225 meetri pikkune. 
## Galerii

Pilt:Küti 3.jpg|Küti tänav


Küti tänav sai nime 1881. aastal. Tänava nimi valiti seal paiknenud sõjaväe lasketiirus harjutanud laskurite-küttide järgi. Tänava saksakeelne nimi oli *Schützenstrasse* ja venekeelne *Стрелковая улица*.

Küti tänaval (praegu Noole tänav 4) asuva Soldatite maneežiga samas paekivist hoones asus ka Patarei merekindluse kompleksi kuulunud 1880. aastatel ehitatud maneežihoone ja Patarei kirik, mis ametlikult kandis Nikolai kiriku nime. Kuuel päeval nädalas õpetati kirik-maneežis sõduritele ratsutamist, seitsmendal päeval viidi hobused välja, toodi ajutine ikonostaas sisse ja peeti sõjaväelastele jumalateenistust. 

Piirkonna detailplaneeringu järgi ehitatakse alale seitse hoonet. Alal asuva ajaloolise Patarei maneež-kiriku müürid säilitatakse ja nende vahele tuleb avalik laste mänguväljak. Ajaloolisest maneež-kiriku hoonest, millest on säilinud ainult müürid, rekonstrueeritakse Küti ja Oda tänava vahelisel alal ja ühendatakse hoonestusega. Müüride vahele rajatakse ka ühiskasutuses laste mänguväljak.

## Viited
Rakettmootor

**Rakettmootor** on reaktiivmootor, mis ei vaja reaktiivjoa tekitamiseks väliskeskkonda.

Tuntuim on keemiline rakettmootor, milles energia allikaks on mõni eksotermiline reaktsioon (peamiselt põlemine ja katalüütiline lagunemine) ning reaktiivjoa moodustavad selle kuumad jääkgaasid. Keemiline rakettmootor ei vaja töötamiseks välisõhku ei oksüdeerija ega reaktiivmassina.

Rakettmootor on peamine kosmonautikas kasutatav mootor. Ühe või mitme rakettmootoriga lennuseadet nimetatakse üldjuhul raketiks.

Tänapäeval kasutatakse peamiselt keemilisi vedelkütus- ja tahkekütusrakettmootoreid, kuid arendamisel on ka tuuma- ja elektrirakettmootorid.

## Teooria

Rakettmootorite töö aluseks on impulsi jäävuse seadus.

Siinses käsitluses on tehtud järgnevad lihtsustavad eeldused:
# Rakett on isoleeritud süsteem st sellele ei mõju teisi jõude peale mootori tekitatud tõukejõu
#  \textstyle T ja reaktsioonimassi efektiivne väljumiskiirus \textstyle v_e on rakettmootori töötamise ajal konstantsed.

: \Delta p_r = \Delta p_m
:*kus \textstyle p_r on raketi impulss, ning \textstyle p_m reaktsioonimassi impulss.

Tõukejõud avaldub impulsi definitsiooni ja Newtoni 3. seaduse kohaselt
: T = -\frac{d}{dt} p_m = -\frac{d}{dt} m(t) v_e = -\dot{m}v_e 

ja raketi impulsi muut ajahetkel \textstyle t
: \Delta p_r(t) = T t = \dot{m} v_e t.

Raketi kiiruse muut avaldub Tsiolkovski raketivõrrandist:
:\Delta v = v_\text{e} \ln \frac{m_0}{m_1}

### Energeetiline tõhusus
Rakettmootoris vabastatud energiast läheb vaid osa raketi kineetilise energia tõstmiseks ehk raketi kiirendamiseks. Erinevad kaod on seotud põlemise ebaefektiivsusega, soojuskadudega põlemiskambri seintesse, soojuskadudega reaktiivjoa jääksoojusse ning kineetilise energia kaoga reaktiivjoa enda liikumisse.

Jättes kõrvale soojuskaod on võimalik leida rakettmootori tõuke-efektiivsus, st suhe raketi ning reaktiivjoa kineetiliste energiate vahel:
: \eta = \frac {2 \frac {v_r}{v_e}} {1 + \frac{v_r}{v_e}^2},
:*kus \textstyle \eta on kasutegur ning \textstyle v_r raketi liikumise kiirus

## Rakettmootorite tüübid

### Füüsikalise jõuallikaga

### Keemilise jõuallikaga

### Elektrilise jõuallikaga

Vaata ka: Ioonmootor

### Soojusliku jõuallikaga

#### Eelkuumutatud

#### Päikeseenergiat kasutavad

#### Valgusenergiat kasutavad

#### Tuumatermaalenergiat kasutavad

### Tuumaenergia jõuallikaga

## Vaata ka
* Reaktiivmootor
* Raketimootoriga lendkeha

## Viited

## Välislingid

* Hvězdárna Vsetín, Kosmonautika XVI – Raketové motory
* Net Thrust of a Rocket Engine calculator
* Design Tool for Liquid Rocket Engine Thermodynamic Analysis
* Rocket & Space Technology – Rocket Propulsion
* The official website of test pilot Erich Warsitz (world’s first jet pilot) which includes videos of the Heinkel He 112 fitted with von Braun’s and Hellmuth Walter’s rocket engines (as well as the He 111 with ATO Units)
Stalini tänav

Nime **Stalini tänav** on kandnud:

*Vestervalli tänav Narvas
*Lossi tänav Kuressaares

## Vaata ka
*Jossif Stalini järgi nimetatud kohad#Tänavad ja väljakud
Jahu tänav

**Jahu tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. 

Tänav algab Suur-Patarei tänavalt ja lõpeb Vana-Kalamaja tänaval. Jahu tänav on ligikaudu 390 meetri pikkune.

Jahu tänavale on rajatud viimaste aastakümnete jooksul  rajatud uusehitisi sh. Mündriku Residents (Jahu tn 6/1, 6/2 ja 6/3). 
## Ajalugu

Jahu tänav (Mehlstrasse) sai nime 1881. aastal tänava ääres paiknenud sõjaväe jahulao järgi.

Jahu tänav 5 tegutses 1928. aastast Rudolf Klaussoni Kompvekitööstus R. Klausson, kompvekitöökoda tegutses enne seda ka Väike-Pärnu maantee 57, Ahju tänav 2 ja Toom-Vaestekooli tänav 1. 

Aastatel 1924–1941 asus Jahu tänavas ettevõttele J. Puhk & Pojad kuulunud 1924. aastal valminud Puhkide jahuveski. 1924 suvel omandas Ilmarine AS-is enamusaktsiad perefirma "J. Puhk ja Pojad" ning "Ilmarise osaliselt tühjaks jäänud hoonetesse rajati makaronitehas, vabale territooriumile kerkisid Eesti suurim jahuveski, viljaelevaator ja leivatehas. Teraviljast imporditi nisu peamiselt Ameerikast, rukist Saksast ja Poolast. 1927. aastal ehitati veski juurde uus siloait, mis mahutas üle poole miljoni puuda vilja ja 1927 aastal täienes veski 45 m viljaelevaatoriga, mis oli silmapaistev Tallinna uhkes siluetis. Tallinna suurveski kõrval tegutsesid firma jahuveskid Tartus, Narvas ja Pärnus ning Soomes, kaupluste ja ladude võrk aga hõlmas kogu Eestit. 1934. aastal suundus Eduard Puhk Soome, kus ta tegi Helsingisse veski, mille nimetas Helsingin Mylly.  Jahuveski ja viljaelevaator hävitati 27. augustil 1941. aastal Nõukogude vägede evakueerumisel Tallinnast. 1993 aastal, pärast Eesti taasiseseisvumist, asutati  Jüri Puhki poolt Eestisse Balti Veski AS ja Eestis tegutseb ettevõte Veski Mati kaubamärgi all.

## Viited

## Välislingid
*Ivo Karlep, Jahu tänava leiud on nagu 500 aastat maa sees laagerdanud konserv, www.pealinn.ee, 14. jaanuar 2019
Väike-Patarei tänav

**Väike-Patarei tänav** on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Kalamaja asumis. Tänav algab Suur-Patarei tänavalt ja lõpeb Vana-Kalamaja tänaval. Väike-Patarei tänav on enam-vähem kagu–loodesuunaline ja 329 meetrit pikkune.

## Hoonestus
Väike-Patarei tänav on hoonestatud valdavalt kahekorruseliste puitelamutega. Üks neist, Väike-Patarei 5 on Rootsi abiga renoveeritud Säästva Renoveerimise Infokeskuseks. Kummalgi pool tänavat on üks erand: paaritute numbrite poolel Tallinna Elektrijaama inseneride jaoks ja külaliskorteriteks 1930. aastail ehitatud neljakorruseline krohvitud kivimaja.

Paarisnumbrite poolel on silmapaistvaim 19. sajandil ehitatud kahekorruseline tellishoone (ohvitseride kasarm Väike-Patarei 10), kus on enne Esimest ja ka pärast Teist maailmasõda asunud mitmesuguseid riigiasutusi (Vabadussõja algul asus seal Kaitseliidu Tallinna I jaoskonna staap. 21. detsembril 1918 asus hoonesse 1. Eesti Jalaväepolgu staap. Hoones asus ka Kaitseväe Varustusvalitsus. 1919. aasta algul kasutas Väike-Patarei 10 ruume lühemat aega tagavarapataljon) ja mida tänapäeval kasutatakse elamuna. Hoone fassaadil on mälestustahvlid kindralmajor Otto Sternbeckile  ja Aleksandr Blokile.
## Ajalugu

Tänav sai nime 1877. aastal. Väike-Patarei tänava saksakeelne nimi oli *Kleine Batterie-Strasse* ja venekeelne nimi *Малая Батарейная улица*. 1939. aastal sooviti Väike-Batarei tänava nime vahetada Kahuri tänavaks

## Vaata ka
*Patarei merekindlus

## Viited
Ääs

**Ääs** on sepistatavate ja stantsitavate toorikute kuumutamise seade, mida kasutatakse individuaaltootmise korral. 

**Ääs**id võivad väljanägemiselt olla väga erinevad. Ääsi iseloomustab peamiselt metallne raamistik ja aluspind, millele on lisatud: kolle, kus põleb kivisöega köetava ääsi puhul, kivisüsi, selle all on anum kuhu koguneb tuhk ning avad, mille kaudu koldesse liigub õhk. Õhu andmisel kasutati varem lõõtsa, nüüd ventilaatorit, mis võib olla nii mehaaniline kui ka füüsilise jõuga tekitatav, näiteks jalaga vändates.  

**Ääs** on harilikult lahtine kuumutusseade (sulatusahi), mida kasutatakse sepitsemisel. 

Inglise keeles: *forge, furnace.*   

## Vaata ka

*Ääskeevitus
*Sepp

## Viited
Sikatiiv

**Sikatiiv** (prantsuse sõnast *siccatif* 'kuivatav' < ladina sõnast *siccare* 'kuivatama') on aine, mis lahustub hästi taimeõlides ja kiirendab nende kuivamist. 

Sikatiive lisatakse näiteks värnitsatele, õlilakkidele ja õlivärvidele.

## Viited
Energia tänav (Tallinn)

**Energia tänav** on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis. Tänav algab Rahumäe teelt ja lõpeb Tervise tänaval. Energia tänav on lääne-idasuunaline ja ligikaudu 310 meetri pikkune.
 
Tänav sai nime 14. veebruaril 1958. Nime andmisel on mõju avaldanud samas asuv Eesti Energia Järve alajaam.

## Vaata ka
Järve haigla

## Viited
Aruküla tee

**Aruküla tee** (varem **Tallinna maantee**) on tänav Tartus Kvissentali ja Raadi-Kruusamäe linnaosa piiril. 

Tänav algab Põllu tänava ja Puiestee tänava nurgalt ning lõpeb linna piiril. Aruküla teega ristub Vahi tänav.

Aruküla tee pikkus on 930 meetrit.
Energia tänav

**Energia tänav** on tänava nimi mitmes Eestis linnas:

*Energia tänav on tänav Jõgeval
*Energia tänav on tänav Narvas
*Energia tänav on tänav Põlvas
*Energia tänav on tänav Pärnus
*Energia tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis
*Energia tänav on tänav Tamsalus
*Energia tänav on tänav Valgas

Energia tänav on tänav järgmistes Eestis alevites ja alevikes:

Aespa, Järvakandi, Luige, Väike-Maarja.

Energia tänav on tänav Orajõe külas.
Im Dong-hyun

**Im Dong-hyun** (sündinud 12. mail 1986) on Lõuna-Korea vibulaskja.

Im Dong-hyun võitis 2004. ja 2008. aasta suveolümpiamängudel kaks esikohta võistkonnas.

2012. aasta suveolümpiamängudel püstitas ta laskmiseelvõistlustel kaks maailmarekordit. 72-noolelises seerias sai Im Dong-hyun 699 punkti. Meeskonnavõistluses sai ta koos Kim Bub-mini (698 punkti) ja Oh Jin-hyekiga (680 punkti) 2087 punkti.

## Isiklikku
Arstid on ta ametlikult pimedaks tunnistanud.

## Vaata ka
*Vibulaskmine 2012. aasta suveolümpiamängudel

## Viited