open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleksander Minnus

**Aleksander Minnus** (12. märts 1896 – 15. detsember 1944) oli ärimees ja fotograaf, kes tegutses Saare- ja Pärnumaal.

## Elulugu
Aleksander Minnus sündis Pärnumaal Häädemeeste kihelkonnas Orajõe vallas Orajõe külas. Ta lõpetas Orajõe vallakooli. 1919. aastal kolis ta Kuressaarde, kus avas fotoateljee. 1920. aasta maikuus abiellus ta Lilli Johanna Elisabeth Rosenblattiga (sündinud 1902). Samal aastal läks ta tagasi Pärnumaale Häädemeestele, seejärel Pärnusse, kus hakkas võõrastemaja pidama. Lisaks osutas ta transporditeenust sõidu- ja veoautoga. Pärast abielulahutust 1936. aastal kolis Minnus Tallinna, kus töötas bussijuhina. 1941. aastal kolis ta ärimehest venna Jakob Minnuse (1901–1990) juurde Kihelkonnale, kus ta remontis kodumasinaid ja raadioid. Aleksander Minnus on maetud Kihelkonna kalmistule.

## Tegevus fotograafina
]
1919. aastal avas Aleksander Minnus Kuressaares aadressil Lossi 14 fotoateljee, kus ta lõpetas juba järgmisel aastal tegevuse. Ateljee uueks kasutajaks sai Mihkel Õnnis. Pärast 1920. aastal Häädemeestele kolimist tegeles Minnus fotograafiaga vähesel määral edasi. Tema fotodest on teada vaid mõned portreed, millel klient on paigutatud istuma kirjutuslaua taha mõtlikku poosi, raamat käes. Suur osa fotosid ja negatiive hävis halbade hoiutingimuste tõttu kodumajas Häädemeestel.

## Viited
Blauhut

**Blauhut** on perekonnanimi. Eestlastele on seda perekonnanime pandud Ervita mõisavallas Koeru kihelkonnas Järvamaal (Blauhudt). Nimede eestistamisel määrati Blauhuti-nimelistele isikutele kokku kuuel juhull uueks perekonnanimeks Aujärv, Jõemäe, Külm, Merelo ja Merilo. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Blauhut Eestis 10 mees- ja 9 naissoost isikul.

## Nime kandjaid

*Manfred Blauhut (sündinud 1956), Ida-Saksa sulgpallur
*Robert Blauhut (1911–1978), Austria õpetaja ja kirjanik
Kungla (ratasaurik)

**Kungla** oli Eesti reisi-ratasaurik, mis töötles Tallinn-Tsitre-Loksa-Käsmu-Võsu liinil. Laeva omanik oli Veeteede Amet, pärast 1928. aastat oli Balti Päästeselts. Laev lõpetas teenistuse 1931. aastal kuni see lammutati 1935. aastal.

## Ajalugu

### Venemaal ja Esimeses maailmasõjas (1899–1918)
Laev ehitati 1899. aastal Crictoni Laevatehases, Turus ja laeva algne nimi oli "Mogutši". Laev ehitati miiniveeskajaks Balti Laevastikule ja asus Aleksander III nimelises sõjasadamas Liibavis (tänapäeva Liepāja). Kui Vene Keisririik istutas nende Läänemere sõjasadama ümber Liibavist, paigutati Mogutši ümber Dünamunde kindlusse (tänapäeva Daugavgrīva), kus ta oli kasutuses kuni aastani 1917. Koos Riia flotilliga sõitis laev Pärnusse 1917. aasta augustis, kus ta tahtlikult uputati 1918. aasta veebruaris, et sadamat blokeerida.

### Veeteede Amet (1918–1926)
1918. aasta suvel tõstis Balti Päästeselts laeva üles ja viidi Tallinna, et parandada. Parandus algas 1919. aasta sügisel Tallinna Sadamatehase poolt ja anti üle Veeteede Ametile 1920. aasta jaanuaril. Laev muudeti reisilaevaks ja hakkas sõitma Tallinn-Tsitre-Loksa-Käsmu-Võsu liinil 1921. aasta märtsil.

### Balti Päästeselts ja teenuse lõppemine (1926–1935)
Laeva renditi Balti Päästeseltsile välja 1926–1928 aastani ja jätkas samal liinil teenistust, aga pärast Veeteede Ameti likvideerimist 1928. aastal, müüdi laev täiesti Balti Päästeseltsile ära. Laev jätkas reisi teenustust kuni 1931. aastani kui laev jäeti seisma. Laev lammutati 1935. aastal.

## Galerii

Fail:Ratasaurik "Kungla" Tsitre reidil.jpg|Kungla Tsitre reidil (1920–1923)


## Vaata ka

* G. Sergo & Ko
* Käsmu Laevaomanikud

## Viited
Jüri Mõistlik

**Jüri Mõistlik** (ka **Georg Moistlick**; 6. veebruar 1852 – surmaaeg teadmata) oli Kuressaare esimene saarlasest fotograaf.

## Elulugu
Jüri Mõistlik sündis Valjala kihelkonnas Kogula külas. Kuressaares õppis ta lukk- ja kellassepaametit. Kellassepatöökoja avas ta 1874. aastal Kuressaares Kohtu 36 Grüneri majas. 1886. aastal avas ta uue töökoja Pikal tänaval hotellis St. Petersburg.

## Tegevus fotograafina
1881. aastal avas Mõistlik pärast klaaspaviljoni valmimist fotoateljee Kuressaares Drechsleri majas aadressil Pikk 12. Sama aasta veebruarist töötas seal Tallinna fotograaf Hermann Ellrich, kes laenas ateljee sisseseadmiseks 240 rubla. Novembri lõpus valmis ühise töö viljana Saaremaa ja Kuressaare vaadetega album "Ansichten Oesels". Teenistus jäi aga kesiseks ning Mõistlik leidis uue võlausaldaja Joachim Christian Krügeri näol. 1883. aastal ostis Mõistlik suurendusaparaadi, mis võimaldas teha fotosid mõõtmetega 50 x 30 cm. Fotograafiaga tegeles ta 1884. aastani.

## Loomingu näiteid

Fail:Vaade Kuressaarele ülevalt kagu suunas.png|Vaade Kuressaarele ülevalt kagu suunas, SM 4957 F
Fail:Vaade Kuressaare Uuele ja Weise mudaravilale.png|Vaade Kuressaare Uuele ja Weise mudaravilale, SM 4956 F


## Viited
The Ashes

:*See artikkel on kriketivõistlusest. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit [[Ashes|Ashes (täpsustus)]].*

**The Ashes** (inglise keelest *Tuhk*) on kriketivõistlus, mis toimub iga kahe aasta tagant Inglismaa ja Austraalia vahel. Võistlus sai nime 1882. aastal Briti spordiajalehes The Sporting Times ilmunud satiirilisest järelhüüdest pärast Austraalia võitu The Ovalil Londonis (esimene Austraalia *test cricet*i võit Inglise pinnal). Nekroloogis seisis, et Inglise kriket oli surnud ning et surnukeha kremeeritakse ja tuhk saadetakse Austraaliasse. Tuha tagasitoomise nali hakkas levima ning enne järgmise aasta võistlust lubas Inglismaa kapten Ivo Bligh Austraaliast tuha tagasi tuua. Inglise meedia nimetas 1882.–1883. aasta turniiri tuha tagasitoomise retkeks.

Inglased võitsidki 1882.–1883. aasta turniiri ning Blighile kingiti selle puhul Melbourne'is väike urn. Urnis oli puidutuhk, mida kriketimängijad nimetasid naljatledes Austraalia kriketi tuhaks. Pärast Blighi surma aastal 1927 annetas tema lesk kriketiklubile Marylebone Cricket Club savist urni, kuid ei ole kindel, kas see oli see sama, mille Bligh 1883. aastal Austraalias sai.

Kuna urn kingiti Blighile isiklikult, ei ole see turniiri ametlik trofee, siiski tähistavad võitjad tavaliselt koopiaga. Alates 1999. aastast saab võitja Waterford Crystali klaaskristallist urnikujulise karika. Originaalurni hoitakse MCC muuseumis Lord'sis. Seda on näitamiseks viidud Austraaliasse kahel korral, 1988 ja 2007.

2023. aasta seisuga on The Ashesi meistrivõistlust peetud 73 korda. Austraalia on võitnud 40 (millest 6 viigiga) ning Inglismaa 33 korda (üks viigiga võit).

## Vaata ka
* The Women's Ashes
* Ella–Mobbs Trophy

## Viited

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Willis, R. ''Cricket's Biggest Mystery: The Ashes'', The Lutterworth Press (1987), .
*
Kōmeitō

:*Varem sama nime all tegutsenud erakonna kohta vaata artiklit [[Kōmeitō (1962–1998)]].*

**Kōmeitō** (jaapani keeles 公明党; ka **Uus Komeito** või **Komei**) on Jaapani erakond. See on seotud Sōka Gakkai usulahuga ning vaadetelt tsentristlik ja sotsiaalselt konservatiivne. Aastatel 1999–2009 ja 2012–2025 oli Komeito koalitsioonis koos Liberaaldemokraatliku Parteiga.

Vanema Komeito asutas Soka Gakkai juht Daisaku Ikeda aastal 1964. Aastatel 1993–1994 osales erakond Morihiro Hosokawa ja Tsutomu Hata valitsustes. Pärast Hata valitsuse lagunemist aastal 1994 jagunes Komeito kaheks erakonnaks: Uus Komei Partei ja Komei. Uus Komei Partei ühines väiksemate opositsioonierakondadega Uue Frontiiri Parteiks. Aastal 1997 Uue Frontiiri Partei lagunes ning mõned selle liikmed asutasid Uue Rahupartei, mis aastal 1998 liitus Komeiga Uueks Komeitoks. Aastal 1999 moodustas Uus Komeito koalitsiooni Liberaaldemokraatliku Erakonnaga (LDP), mis püsis aastani 2009. Aastal 2012 koalitsioon taasmoodustati, sel korral kestis koostöö aastani 2025.

Erakond ise on nimetanud end humanitaarsotsialismi parteiks. Koalitsiooni ajal LDP-ga ajas Komeito oma suuremast partnerist mõõdukamat julgeolekupoliitikat. Välispoliitika osas pooldab Komeito rahumeelsemat diplomaatiat ja paremat läbisaamist Hiinaga. Aastast 2024 on erakonna juht Tetsuo Saito, 2025. aasta seisuga on Komeitol parlamendi alamkojas 24 ning ülemkojas 21 saadikut.

## Vaata ka
* Jaapani poliitika

## Kirjandus
* Ehrhardt, George, Axel Klein, Levi McLaughlin and Steven R. Reed (2014) (Eds.): Kōmeitō – Politics and Religion in Japan. Institute of East Asian Studies, University of California, Berkeley
*

## Välislingid
* Koduleht
Donkioporia

***Donkioporia*** on klassi *[[Agaricomycetes]]* torikulaadsete seltsi kuuluv seente perekond.

## Liike
**[[Donkioporia albidofusca]]*
**[[Donkioporia expansa]]*

## Välislingid
*
Oxyporaceae

***Oxyporaceae*** on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente sugukond.

## Perekondi
**Oxyporus* – tarjak

## Välislingid
*
Merikaru (jäämurdja)

**Merikaru** oli Eesti jäämurde-puksiir. Laev ehitati vanaks ja väikseks jäänud Leigri asemele.

Laev natsionaliseeriti 1940. aastal ja 1941. aastal uppus laev miini tõttu.

## Ajalugu
Majanduskriisi ajal oleks tulnud tööpuuduse tõttu suur hulk töölisi koondada ning selle vältimiseks 1930. aastal otsustati, et vanaks ja väikseks jäänud Leiger vajab väljavahetamist, mistõttu on vaja ehitada uus laev. 29. detsembril 1931 alustasid Riigi Sadamatehased Merikaru ehitamist. Ehitamiseks vajaminev metall oli imporditud Saksamaalt ja kokku maksis ehitamine 235 000 krooni. 18. juulil 1933 lasti laev vette. 23. veebruaril 1935 toimus laeva proovisõit.

Merikarul olid uued õliküttekatlad, mistõttu paigutati Rohuküla ja Virtsu sadamatesse naftapaagid, mis olid ehitatud Suure Tõllu vanadest kateldest. Laev murdis jääd peamiselt Heltermaa–Rohuküla liinil aurulaevale Gustav.

Kui Eestit okupeeriti 1940. aastal ja laevad natsionaliseeriti, läks Merikaru Nõukogude Balti laevastikku. 19. augustil 1941 sattus laev Väinamerel Saksa meremiini otsa ja läks plahvatuse käigus pooleks. Laev uppus Kumari saare lähedal 6 meetri sügavusel, võttes kaasa terve meeskonna.

Vrakk on täielikult purustatud.

## Galerii

Fail:Jäämurdja "Merikaru" vette laskmine.jpg|Merikaru vettelaskmine (18.07.1933)
Fail:Jäämurdja "Merikaru" lipp.jpg|Merikaru lipp
Fail:Merikaru 1-50 Scale Model Estonian Maritime Museum Lennusadam Tallinn 19 May 2018.jpg|Merikaru mudel Eesti Meremuuseumis


## Vaata ka
* Meripoeg
* Suur Tõll
* Leiger

## Viited
Kneiffiella

***Kneiffiella*** on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente perekond.

## Liike mujal
**[[Kneiffiella abdita]]*
**[[Kneiffiella perlongispora]]*
**[[Kneiffiella subalutacea]]*

## Varasemaid liike
**[[Alutaceodontia alutacea]]*

## Välislingid
*
Mazsārcene

**Mazsārcene** on küla (*mazciems*) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Vandzene valla edelaosas.

Küla jääb valla keskusest Vandzenest 8, piirkonna keskusest Talsist 11 ja Riiast 133 kilomeetri kaugusele. Klāņi on tekkinud endise Mazsārcene karjamõisa (saksa keeles *Neuhof*) keskuse juurde.

Aastal 1999 oli külas 7 elanikku.

## Viited
Skuleskogeni rahvuspark

**Skuleskogeni rahvuspark** (rootsi keeles: *Skuleskogens nationalpark*) on Rootsi rahvuspark Västernorrlandi läänis, Läänemere rannikul. Pargi pindala on 30,62 km² ja hõlmab Skule metsa idaosa.

Parki iseloomustab väga konarlik topograafia paljude kaljude ja tippudega, millest kõrgeim on Slåttdalsberget. Maastikul on ka sügavad lõhed ja koopad. Suurem osa sellest alast oli vähem kui 10 000 aastat tagasi vee all. Kuna viimase jääaja lõppemine eemaldas maapinda allapoole surunud massi, kerkib maa jätkuvalt igal aastal, praegu kiirusega u. 8 mm aastas.

Inimesed ei ole tänapäevase rahvuspargi alal kunagi laialdaselt elanud. Paljud pronksiajast pärinevad kivikalmed on endiselt mööda rannajoont nähtavad. Hiljem kasutati metsa peamiselt karjamaana. Olukord muutus 19. sajandi keskel, kui puidutööstus levis üle Rootsi ja mõjutas peaaegu kogu pargi metsa. Metsa majandamine lõppes eelmisel sajandil, mistõttu on enamik sellest üle 100 aasta vana. Rahvuspark loodi 1984. aastal ning seda laiendati 2009. aastal.

Tänapäeval on park üsna oluline turismiobjekt, mida külastab igal aastal umbes 20 000 inimest. Pargi peamine vaatamisväärsus on 40 meetri sügavune lõhe nimega Slåttdalskrevan, mis on kergesti ligipääsetav paljude matkaradade kaudu.

## Viited
Kirill Mägi

**Kirill Mägi** (17. august 1902 – 11. detsember 1941) oli fotograaf, kes tegutses Sõrve poolsaarel.

## Elulugu
Kirill Mägi sündis Saaremaal Pöide kihelkonnas. Kaheaastasena kolis tema pere Riiga ning sealt Peterburgi, kus Kirill sai koolihariduse ja esimesed teadmised fotograafiast. 1920. aasta paiku opteerus perekond Eestisse ja naasti Sõrve. 1923. aastal abiellus Kirill 16-aastase Sophie Saarega (1907–1985), kellega lõi kodu Jämaja küla Põllu talus.

Pildistamise kõrval teenis Kirill lisateenistust kingsepa ja kalurina. 1940. aastal määrati ta Torgu valla täitevkomitee aseesimeheks. Saksa okupatsiooni ajal ta arreteeriti koos isa Antoniga (1881–1941). Mõlemad hukati Loode tammikus ja olid maetud ühishauda Kuressaares Väikesel Linnapel, kus 2025. aasta oktoobris toimusid väljakaevamised. Säilmed maeti 5. novembril ümber Saikla-Nõmme kalmistule Tumala külas.

## Tegevus fotograafina
Kirill Mägil puudus ateljee, pilte ilmutas ta pimendatud toas või köögipõranda all kartulikeldris. Kodus pildistas ta harva ja sedagi ainult õues. Ateljeeillusiooni lõi ta maja seina äärde asetatud dekoratsioonidega. Enamasti käis ta pildistamas väljakutsetel. Teenistus muutus kasinaks 1937. aastal, mil kodukülla Kaunispele tuli Kuressaares Nikolai Königsfesti juures õppinud fotograaf Albert Pärtel. 1938. aastal suundus Mägi merele. Tema negatiivid hävisid 1944. aasta lahingutes Sõrves.

## Loomingu näiteid

Fail:Saumaa kivi Ohessaares Jämaja-Torgu tee lähedal.png|Saumaa kivi Ohessaares Jämaja-Torgu tee lähedal, SM F 3761:118 F
Fail:Torgu õigeusukirik.png|Torgu õigeusukirik, SM F 3761:2261 F


## Viited
Arvo Pilt

**Arvo Pilt** (kuni 14. veebruarini 1938 **Arnold Pilt**; 9. veebruar 1895 Vastseliina vald – 10. september 1989 Valga) oli eesti põllumees.

Ta oli uue Vastseliina valla esimene vallavanem, Põllutöökoja liige ja Vastseliina põllumeeste konvendi liige. 1949–1953 oli ta metsavend, 1953–1956 vangis.

## Välislingid
*Eesti talundid:Võrumaa
*Eesti tuletõrje leksikon
*Metsavennad
**Arvo Pilt. Mälestused. III osa. 1950-1976.
1983. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 15. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir algas 20. detsembril 1982 ja lõppes 15. oktoobril 1983.

Võistlusel osales 23 kvalifitseerunud kabetajat, neist kaks meistersportlast (Arvi Toominga ja Uno Plakk), 17 meistrikandidaati ja neli I järguga kabetajat.

Turniiri võitis Olev Sild, kellele see oli neljas Eesti meistri tiitel kirikabes. Hõbemedali võitis Koit Tanner ja pronksi Ülo Karp.

Võistluste peakohtunik oli Ardu Treinbuk, turniirivanem Olev Sild.

## Viited
Carl von Güldenschantz

**Karl (Jegorovitš) von Güldenschantz** (vene k. *Карл Егорович фон Гильденшанц*; u. 1785 Liivimaa – pärast 1826 Bessaraabia) oli baltisaksa päritolu Vene keisririigi sõjaväelane ja Bessaraabia haldusteenistuse ametnik.
Ta teenis mitmes Vene jalaväeüksuses, osales Napoleoni sõdades ning tõusis majori auastmeni. 1826. aastal oli ta Lipcani karantiiniülem (saksa k. *Chef der Quarantäne*).

## Lapsepõlv ja haridus
Carl alias Karl Jegorovitš von Güldenschantz sündis umbes 1785. aastal Liivimaal aadliperekonnas. Tema isa oli Vene keisririigi armee porutšik Georg Wilhelm von Güldenschantz (surnud u. 1793), ema Eleonora Maria von Klostermann (sündinud 22. oktoobril / 3. novembril 1767 Pärnus – surnud 1826).
Pärast isa surma (langes lahingus) kolis ema koos lastega Viljandisse, kus Karl veetis osa oma lapsepõlvest. Perekonnale kuulus äärelinnas eramaja, mida hiljem mainitakse ka linna kinnistusraamatutes ning ostu-müügi aktides.

Ta õppis Keiserlikus Sõjaorbudekodu kadetikorpuses Peterburis, mille lõpetas 17. veebruaril (vkj) 1807 lipniku (*[[praporštšik]]u*) auastmes.

## Sõjaväeteenistus
Pärast õppeasutuse lõpetamist määrati ta teenima Peterburi dragunirügementi, kus tõusis alamporutšiku auastmeni.
1814. aastal teenis ta endises Peterburi, nüüdse Tema Majesteedi Preisimaa kuninga nimelises grenaderirügemendis, kust saadeti samal aastal erru lahingus saadud haavade tõttu ning määrati pension.

Märtsis 1818 teenis ta 28. jäägrirügemendis kaptenina, 1820. aastal majori auastmes.

1826. aastal nimetati ta Bessaraabias Lipcani karantiiniülemaks (saksa k. *Chef der Quarantäne*) ning talle omistati  *tituleeritud nõuniku* tiitel (*Tituljarnõi sovetnik*), mis vastas jalaväekapteni auastmele.

## Pere
Vend Georg von Güldenschantz (1786–1832), Vene armee alampolkovnik ja kindral Ivan Inzovi adjutant.
Vennapoeg Carl von Güldenschantz (noorem) (sünd. 1810. aastatel) oli samuti sõjaväelane (major) ning vennapoja tütar Sophia von Güldenschantz lõpetas 1854. aastal Kiievi Aadlineidude Instituudi.

## Vaata ka

Güldenschantz

Klostermann

Baranoff

## Viited

''Artikkel on täiendamisel seoses 2025. aastal ilmunud uute arhiiviallikate ja dokumentide avalikuks tulekuga.
Paide asehaldurite loend

**Paide asehaldurite loend** on Rootsi kuninga nimel Rootsi-aegset Paide kindlust ja lossilääni valitsenud asehaldurite loend.

## Paide asehaldurite loend

## Viited
Adolf Sidron

**Adolf Sidron** (8. november 1837 – 12. märts 1912) oli Rakveres elanud kondiitermeister ja Rakvere Tuletõrjeseltsi asutajaliige. 

Sündinud ja kondiitriks õppinud Tallinnas, Adolf Sidron töötas Rakveres esmalt Peter Johansoni vürtspoes ja seejärel Johann Gustav Kansbergi juures kondiitrina.

Sidron abiellus kingsepp Anton Pendsoni tütrega Anna Mariega 4. oktoobril 1874. Anna Marie valmistatud lasteriided olid Johansoni poes müügil alates 1883. a lõpust, kui A. Sidron seal töötas.

Sidroni ja tema perepildi on jäädvustanud sakslasest fotograaf Friedrich Wilhelm Ferdinand Dittmar (tuntud ka kui Fritz Dittmar).

Sidron ostis 1877. aastal ärimees Christian Ferdinand Didwigilt 2000 hõberubla eest Pikk tn 50 kinnistu. Alates 1983. aastast on selles majas Rakvere Linnakodaniku Majamuuseum.

## Viited
Varraku ajaviiteromaan

**Varraku ajaviiteromaan** on raamatusari, mida annab välja kirjastus Varrak.

Sarja esimene raamat ilmus aastal 1993, selleks oli kõvaköiteline romaan – Daphne du Maurier’ „Rebecca“. Sarjas on ilmunud üle 300 romaani, sealhulgas autoritelt Lucinda Riley, Santa Montefiore, Liz Fenwick, Kate Morton, Marcia Willett, Emily Henry, Kristin Hannah, jt.

## Viited

## Välislingid
*Sarja koduleht]
*Sarja lugejate elamused
1986. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 18. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir algas 25. novembril 1985 ja lõppes 15. septembril 1986.

Võistlusel osales 18 kvalifitseerunud kabetajat, neist üks meistersportlane (Vello Luht), 12 meistrikandidaati ja viis I järguga kabetajat. Võistluste peakohtunik oli Gennadi Lavrentjev, turniirivanem Olev Sild.

Eesti meistriks tuli Andres Hantson. Hõbemedali võitis Lauri Leppik ja pronksi Raul Rebane.

## Viited
Smith & Wesson M&P

**Smith &#38; Wesson M&#38;P** on Ameerika Ühendriikide poolautomaatpüstol. Selle raam on polümeerist. Püstoli tõi 2005. aastal turule relvatootja Smith & Wesson. M&P on mõeldud peamiselt politseile, kuid on levinud ka tsiviilkasutuses.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Viited
Djurö rahvuspark

**Djurö rahvuspark** (rootsi keeles: *Djurö nationalpark*) on Rootsis asuv rahvuspark, mis koosneb Djurö saarestikust Rootsi suurimas järves, Vänernis. Rahvuspark loodi 1991. aastal ning selle pindala on 24 ruutkilomeetrit.

Saared on olnud hõredalt asustatud alates 1500. aastatest ning asustuse tipul elas seal kolm perekonda. Praegu saared on asustamata, kuid seal asub jahimaja ja mehitamata majakas. Kohalikus looduses elavad metskitsed ning mitmesugused linnuliigid, sealhulgas kaljukotkad, väikepistrikud, meriskid ja hõbekajakad. 

## Viited
Salatsi liivlased

**Salatsi liivlased** (salatsiliivi *līb*, *lībe*) on Liivimaal Salatsi ümbruses elanud läänemeresoome rahvas. Salatsi liivlased kõnelesid Salatsi liivi keelt, mis on üks liivi keele murretest. Teadaolevalt viimane Salatsi liivlane Gusts Bisnieks suri 1868. aastal. 

Ajaloolise Liivimaa alalt on Salatsi liivlased ainus rahvakild, kelle keele kohta on andmeid ka peale keskaega. Soome keeleteadlane ja etnograaf Anders Johan Sjögren korraldas 1846. aastal ekspeditsiooni Liivimaa liivlaste uurimiseks Uue-Salatsi mõisas. Seal kohtas ta 22 inimest (16 meest ja 6 naist), kes oskasid liivi keelt rääkida või said sellest aru.

## Viited
Söderåseni rahvuspark

**Söderåseni rahvuspark** (rootsi keeles *Söderåsens nationalpark*) on rahvuspark, mis asub Rootsis Skåne läänis.

Inimesed on piirkonnas tõenäoliselt elanud juba pronksiajast. 18. ja 19. sajandil raiuti suur osa tänapäeva rahvuspargi alal asunud metsadest, kuid mitmed alad, eriti nõlvadel, säilitasid oma algse taimestiku ning mets on hiljem taas levinud ka endistele metsaaladele. Tänapäeval on see üks Põhja-Euroopa suurimaid kaitse all olevaid metsaalasid. Metsas leidub väga liigirikas taimestik ning pargis elab mitmekesine linnustik.

Rahvuspark loodi 2001. aastal. Tänapäeval on Söderåsen Rootsi üks külastatumaid kaitsealasid, peamiselt kuna see paikneb mitme Rootsi ja Taani suurlinna lähedal.

## Viited
Walther PPQ

**Walther PPQ** on Saksamaa poolautomaatpüstol. Selle konstrueeris Ulmis relvatootja Carl Walther GmbH edasiarendusena püstolist Walther P99. Saadaval on mudelid laskemoonale 9×19mm Parabellum, 9×21mm, .40 S&W ja .45 ACP.

PPQ tootmine lõpetati aastal 2023, et keskenduda mudelile Walther PDP.

## Kasutajad
* 
* 

## Viited
Keeled Pakistanis

Pakistan on mitmekeelne maa, kus on üle 70 erineva emakeele. Suurem osa Pakistanis kõneletavatest keeltest kuuluvad indoeuroopa keelkonna indoiraani keelte hulka.

Pakistani riigikeel ja *[[lingua franca]]* on urdu keel. Lisaks urdu keelele on ametikeel ka inglise keel, kuid rahvastevahelises suhtluses eelistatakse tavaliselt urdu keelt. 2023. aasta rahvaloenduse andmetel on Pakistanis üle miljoni kõnelejaga keeled urdu, pandžabi, puštu, sindhi, saraiki, belutši, hindko, brahui ja kohistani keel Kuna rahvaloendust ei viidud läbi Gilgit-Baltistanis ja Azad Kashmiris, on shina ja balti keelte kõnelejaid riigis rohkem kui rahvaloendusest peegeldub. Vähem kui miljoni kõnelejaga kohalikke keeli on umbes 60.

## Vaata ka
* Pakistani rahvastik
* Etnilised grupid Pakistanis
* Pakistanlased
* Ladina urdu
* Riiklik Keele Edendamise Amet

## Kirjandus
*
*
*
*Rahman, Tariq (1996) Language and Politics of Pakistan Karachi: Oxford University Press. New Delhi: Orient Blackswan, 2007.
*Rahman, Tariq (2002) Language, Ideology and Power: Language-learning among the Muslims of Pakistan and North India Karachi: Oxford University Press. Rev.ed. New Delhi: Orient Blackswan, 2008.
*Rahman, Tariq (2011) From Hindi to Urdu: A Social and Political History Karachi: Oxford University Press.
* (access limited).
*
*
*
*
*
*
*
*

## Viited
Surmanuhtlus riigiti

Surmanuhtlus on inimese riigi poolt karistamine surmamisega. Seda on ajaloos kasutatud peaaegu igas maailma otsas. Üheksateistkümnenda sajandi keskpaigast on paljud riigid selle vähemalt praktikas kaotanud. Aastal 2022 viidi enim surmanuhtlusi täide järgmistes riikides (arvult kahanevas järjestuses): Hiina, Iraan, Saudi Araabia, Egiptus ja Ameerika Ühendriigid.

193 ÜRO liikmes- ja vaatlejariiki jaotuvad järgmiselt:
* 53-s riigis (27%) on surmanuhtlus alles nii teoorias kui praktikas
* 23-s riigis (12%) on surmanuhtlus alles ainult teoorias (Amnesty Internationali standardite järgi kuuluvad siia riigid, kes ei ole surmanuhtlust täide viinud viimase 10 aasta jooksul ning kus kehtib praktika surmanuhtlusi mitte määrata või täide viia)
* 9-s riigis (5%) on surmanuhtlus kaotatud tavaolukorras, kuid alles erijuhtudeks (nt sõjaseisukorra ajal)
* 110- riigis (56%) on surmanuhtlus täielikult kaotatud

Eestis kaotati surmanuhtlus aastal 1998, viimane surmanuhtlus viidi täide aastal 1991. 2025. aasta seisuga kaotati viimati surmanuhtlus Sambias.

ÜRO-sse mittekuuluvatest maadest on surmanuhtlus kaotatud Cooki saartel, Niuel ja Kosovos, surmanuhtlus on alles Taiwanil.

Pärast 1990. aastat on surmanuhtlust täide viidud süüteo toimepanemise ajal alaealiste (alla 18- või 21-aastaste) suhtes vähemalt 11-s riigis. See on lapse õiguste konventsiooni rikkumine, konventsiooni on ratifitseerinud kõik ÜRO liikmesriigid peale Ameerika Ühendriikide. Alaealisi on surmanuhtlusega karistatud Ameerika Ühendriikides, Hiinas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Iraanis, Nigeerias, Pakistanis, Põhja-Koreas, Saudi Araabias, Lõuna-Sudaanis, Jeemenis ja Sudaanis. Selline praktika lõpetati Ameerika Ühendriikides 2005. aastal ülemkohtu otsusega "Roper v. Simmons", Nigeerias aastal 2015 jõustunud seadusega ning Saudi Araabias aastal 2020 kuningliku dekreediga.

## Vaata ka
* Riikide loend vangide arvu järgi
* Ameerika inimõiguste konventsioon
* Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon
* Eluaegne vangistus
* Kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti teine fakultatiivne protokoll
* Ihunuhtlus

## Viited
AK-104

**AK-104** on Venemaa karabiin. See on arendatud automaadist AK-103. Kasutab moona 7.62×39mm.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 
*
Robert Anton Wilson

**Robert Anton Wilson** (sünninimi **Robert Edward Wilson**; 18. jaanuar 1932 – 11. jaanuar 2007) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik, futurist, psühholoog ja isehakanud müstika agnostik. Ta oli diskordiaanluse usulahu piiskop, paavst ja pühak. Wilson levitas diskordiaanlust oma kirjatööde ja intervjuude kaudu. 

1999. aastal sõnas ta, et tema töö on "katse murda tingitud assotsiatsioone, vaadata maailma uutmoodi, kus paljud mudelid on tunnustatud mudelite või kaartidena ja ükski mudel ei ole tõele ülendatud". Tema eesmärk oli levitada agnostitsismi mitte ainult usu suhtes, vaid üleüldiselt.

Wilson kirjutas nii ulmeromaane kui ka teoseid meeltevälisest tajust, telepaatiast, metafüüsikast, paranormaalsetest nähtustest, vandenõuteooriast, seksist, narkootikumidest ja nn kvantspsühholoogiast.

Ta töötas nooremtoimetajana mitmes väljaandes, ka Playboys. 1970. aastate keskel sai temast kontrakultuuri nägu, tema kaastöölised olid näiteks Timothy Leary ja Terence McKenna.

## Vaata ka
* 23 enigma
* Kaosemaagia
* Flying Spaghetti Monster
* Üldsemantika
* Okultistlike kirjanike loend
* Nootroopikumid

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
30 (Adele'i album)

**"30"** inglise laulja ja laulukirjutaja Adele'i neljas stuudioalbum. See anti välja 19. novembril 2021 plaadifirma Columbia Records alt. „30“ on inspireeritud Adele’i  tunnetest pärast lahutust ning selle mõjust tema pojale, samuti emaks olemisest ning kuulsusega toimetulekust. Adele hakkas albumit looma 2018. aastal ning tegi selle käigus koostööd produtsentidega Greg Kurstin, Max Martin, Inflo, Tobias Jesso Jr., Ludwig Göransson, Shawn Everett ja Shellback.

Album ühendab popi, souli ja džässi ning sisaldab ka tantsupopi, gospeli ja R&B elemente. Albumit esitleti telesaadetes „*Adele One Night Only*“ ja „*An Audience with…*“. Albumilt anti välja kolm singlit. Albumi esisingel „Easy on Me“ jõudis mitme riigi muusika edetabelites esikohale, sealhulgas Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias. Singlid „Oh My God“ ja „I Drink Wine“ jõudsid Suurbritannia edetabelis esiviisikusse samaaegselt albumi esisingliga.
Rajangu

**Rajangu** on eesti perekonnanimi.

Seda perekonnanime on määratud uueks perekonnanimeks kokku kolmel korral: ühel korral (1937. aastal) endises ning ühel korral (1939. aastal) uues Orava vallas isikuile, kelle perekonnanimi oli Trolla ning ühel korral (1940. aastal) uues Lehtse vallas isikuile, kelle senine perekonnanimi oli Traus. 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Rajangu Eestis 10 mees- ja 8 naissoost isikul.

*Heli Rajangu (sündinud 1944), eesti arstiteadlane, dermatoveneroloog
*Kalev Rajangu (sündinud 1962), eesti kunstnik ja organist 
*Raul Rajangu (sündinud 1960), eesti kunstnik
*Väino Rajangu (sündinud 1945), eesti majandus- ja haridusteadlane
Hõimuklubi

Fenno-Ugria Hõimuklubi sai alguse 2001. aastal. Hõimuklubis arutlevad teadlased ja ühiskonnategelased soome-ugri rahvaste kultuuri, sotsiaalse, poliitilise ja majandusliku olukorra üle ning vaatlevad fennougristika arengusuundi. Hõimuklubi toimub koostöös eesti keele instituudiga. Tallinnas toimub hõimuklubi eesti keele instituudi, Tartus eesti rahva muuseumi ruumides. Samuti korraldab Fenno-Ugria Asutus Tallinna Vanalinna Muusikamajas hõimuõhtuid, mis said alguse hõimuklubitraditsioonist ning kus tähistatakse teemakohaste ettekannete, filmide ja muusikaga hõimurahvaste tähtpäevi, valmistatakse uurali rahvaste rahvustoite ja tutvutakse soome-ugri skeenes figureerivate režissööride, muusikute ja teadlaste seisukohtadega. Aastal 2010 algatas Fenno-Ugria Asutus temaatiliste jututubade sarja, mille eesmärk on nii saada kui ka anda huvilistele parem ülevaade soome-ugri rahvaste olukorrast ning genereerida uusi ideid rahvastevahelise koostöö edendamiseks.

## Vaata ka
* Akadeemiline Hõimuklubi

## Viited


## Välislingid

* Fenno-Ugria Hõimuklubi
Valentin Pilve

**Valentin Pilve** (kuni 4. juulini 1935 **Valentin Juhanson**; 11. veebruar 1902 Kilingi vald, Saarde kihelkond, Pärnumaa – 16. detsember 1989) oli eesti fotograaf, kes tegutses Saaremaal ja Ameerika Ühendriikides.

## Elulugu
Koos vend Georgiga sai ta esmased fotograafiateadmised isa Antonilt (1875–1953), kes oli ametilt sadulsepp.

Vennad tulid 1927. aasta paiku õmblusmasinate müügiagentidena Saaremaale, võttes samas vastu ka tellimusi fotosuurenduste tegemiseks. 1928. aastal abiellus ta Sõrvest Üüdibe külast Õuna talust pärit Liisa Tuulikuga (1901–1996). 1935. aastal võttis perekond uueks nimeks Pilve.

Valentin osales Kuressaare Teatri töös. 1938. aastal mängis ta õpetaja Lauri "Kevades", linnanõunikku "Kõrgemas seisuses" ja konstaablit "Õitsvas meres". Samal aastal suundus ta Atlandi ookeanile tursapüügile, kust edasi reisilaeva kütjaks ja lõpuks Ameerika Ühendriikidesse, kust ta Eestisse enam ei naasnud.

1950. aastate algul asus ta elama Los Angelesse, hiljem ostis endale maad ja ehitas väikelinna Hemetisse maja. Pärast fotograafitööd tegi ta koos kapten Noorega firma Pilve & Noor, mis valmistas baarilette. Vanaduspõlve veetis Valentin Californias.

1984. aastal õnnestus Valentinil sinna külla kutsuda Eestisse jäänud abikaasa Liisa, kellele USA valitsus andis ka elamisloa. 1987. aastal emigreerus sinna poeg Elmo Pilve (1929–2018) koos abikaasa Laine (1937) ning laste Ando (1968) ja Koiduga (1979). Valentin Pilve suri 1989. aastal ja tema põrm tuhastati. Liisa tuli koos poja perega tagasi Eestisse. Valentini põrm ja Liisa on maetud Saaremaale Anseküla kalmistule.

## Tegevus fotograafina
Valentin hakkas koos abikaasaga esmalt elatist teenima kanakasvatusega, pakkudes selle kõrvalt pildistamisteenust. Talviti valmistas ta koos naabriga peegleid. 1930. aastate algul leidis ta teenistust Kuressaares suvitusrajooni piltnikuna. 1936. aastal avas oma fotoateljee aadressil Kauba 12 (hoone hävinud). 1937. aastal paigaldas ta sinna spetsiaalse elektrivalgustuse, mis võimaldas ka õhtuti pildistada.

Fotograafiaga tegeles ka tema vend Georgi Juhanson ja tolle abikaasa Raissa Juhanson (sündinud 1908; teises abielus Lõhmus).

Ameerika Ühendriikides töötas Valentin veidi aega New Yorgis maailmanäituse fotograafina, olles ka Eesti ajakirja Nädal Pildis fotokorrespondent. Hiljem töötas ta Hartfordi ja Los Angelese fotostuudiotes.

## Viited

## Vlislingid
*Haud Anseküla kalmistul
Oktoober 2025

**Oktoober 2025**, kroonika.

2025. aasta oktoober algas kolmapäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem reedel.

## [[3. oktoober]]
*Luksemburgi riigipea, suurhertsog Henri astus tagasi ning troonile tõusis suurhertsog Guillaume.

## [[10. oktoober]]
*Peruu parlament tagandas Dina Boluarte ametist. Uueks presidendiks vannutati José Jerí.
*Venezuela opositsioonijuht María Corina Machado pälvis Nobeli rahuauhinna.

## [[12. oktoober]]
*Kamerunis toimusid presidendivalimised.

## [[19. oktoober]]
*Eestis toimusid kohaliku omavalitsuse volikogude valimised.
*Rööv Louvre'is 2025. aastal
*Boliivias toimus presidendivalimiste teine voor, mille võitis Kristlik-Demokraatliku Partei kandidaat Rodrigo Paz Pereira 54,96%-ga häältest.

## [[21. oktoober]]
*Prantsusmaal asus endine president Nicolas Sarkozy kandma La Santé vanglas viieaastast vanglakaristust.

## [[22. oktoober]]
*Kopeiski keemiatehase plahvatused

## [[26. oktoober]]
*Argentinas toimusid parlamendivalimised.
*Kambodža ja Tai sõlmisid pärast 2025. aasta Kambodža-Tai piirikonflikti Kuala Lumpuri rahulepingu, millega lepiti kokku relvarahus ja edasiste Kambodža-Tai piirivaidluste rahumeelses lahendamises.

## [[29. oktoober]]
*Hollandis toimusid parlamendivalimised.
*2025. aasta Tansaania üldvalimised
*Algasid 2025. aasta Tansaania meeleavaldused.
Goldbach

**Goldbach** on perekonnanimi.

Eestlastele on perekonnanimi Goldbach pandud Kolu mõisavallas Kadrina kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Goldbachi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks ühel korral Kuldoja (endises Vohnja vallas 1936. aastal) ja ühel korral Tammoja (uues Vohnja vallas 1939. aastal). 1. jaanuaril 2025 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Faber

**Faber** on perekonnanimi (ladina keeles *sepp*).

Eestlastele on seda perekonnanime määratud Aru mõisavallas Nõo kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel on selle perekonnanime kandjaile uueks perekonnanimeks määratud Jõearu (ühel korral Ropka vallas ja ühel korral Tartu linnas, mõlemad 1940. aastal). 2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Faber Eestis alla viiel mees- ja alla viiel naissoost isikul.

*Giovanni Faber (1574–1629), arst, botaanik ja kunstikoguja
*Michel Faber (sündinud 1960), Hollandis sündinud ingliskeelne kirjanik
Oskar Poopuu

**Oskar Poopuu** (ka **Oscar** **Poopu**; 7. november 1890 – 13. oktoober 1964) oli eesti fotograaf, kes tegutses Saaremaal Kihelkonnal ja Lümandal.

## Elulugu
Oskar Poopuu sündis Lümanda vallas Koovi külas Viigipõllu vabadikukohal. 21. jaanuaril 1912 abiellus ta Sinaida Ilvestiga (sündinud 1894) ja kolis Kihelkonnale. Esimese maailmasõja ajal mobiliseeriti Poopuu tsaariarmeesse, kus ta olevat sattunud Petrogradi ja võeti tööle Carl Oswald Bulla ateljeesse. 1947. aastal abiellus Poopuu Lümanda lähedal Mõisakülas Lõukapõllu talus elanud Alma Pajoga (1906–1964) ja kolis tema koju elama. Oskar Poopuu on maetud Kihelkonna kalmistule.

## Tegevus fotograafina
Hiljemalt 1918. aastal oli Poopuu tagasi Kihelkonnal, kuhu ta ehitas fotoateljeega varustatud maja. Ta käis ka väljakutsetel Kihelkonna ja Lümanda vallas, kasutades kolmerattalist mootorratast. Pildistamas käis ta ka Vilsandi saarel. 1929. aastast on teada, et Poopuul oli lisaks Kihelkonnale ateljee ka Kuressaares aadressil Pargi 3. Lisaks olevat ta lühikest aega tegutsenud Aleksander Järve majas pankrotistunud Julius Mändmetsa ateljees. Kihelkonnal töötas ta umbes 1947. aastani. Hiljem töötas ta Saare Teeninduskombinaadi fotograafina Sõmeral.

## Viited
Elsa Enäjärvi-Haavio

**Elsa Enäjärvi-Haavio** (neiuna **Enäjärvi**, aastani 1922 **Eklund**; 14. oktoober 1901 Vihti vald – 24. jaanuar 1951 Helsingi) oli Soome teadlane, ühiskonnategelane ja estofiil.

Enäjärvi-Haavio oli esimene naine, kes sai doktorikraadi soome ja võrdleva rahvaluule alal (1932), ning esimene naisdotsent selles valdkonnas (1947). Ta oli mitmekülgne ja aktiivne mõjutaja, kes osales erinevate valitsusväliste organisatsioonide tegevuses, poliitikas, kirjutas teatmeteoseid ja töötas ajakirjanikuna ning oli naisuuringute teerajaja Soomes.

Enäjärvi-Haavio oli aastast 1929 abielus professori ja kirjaniku Martti Haavioga. Elina Haavio-Mannila ja Katarina Eskola on nende tütred. Enäjärvi-Haavio vend oli õiguskantsler Jaakko Enäjärvi.

## Publikatsioonid

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Allikad

* Enäjärvi-Haavio Helsingin Ülikooli Soouringute Klassikute galeriis

## Välislingid

* Majamaa, Raija: / Enäjärvi-Haavio, Elsa (1901–1951). Kansallisbiografia-veebipublikatsioon (tasuline). 27.2.2008. Helsingi:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
* Elsa Enäjärvi-Haavio. ”375 humanistia” -sivusto 14.2.2015. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta.
* 
* Elsa Enäjärvi: Lontoon suomalaisia, Suomen Kuvalehti, 24.11.1928, nro 48, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Aprilla

**Aprilla** on perekonnanimi.

Eestlastele on seda perekonnanime pandud Laupa mõisavallas Türi kihelkonnas Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Aprilla nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Arumäe ja Avarand. Seisuga 1.jaanuaril 2025 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Vogelberg

**Vogelberg** on perekonnanimi.

Eestlastele on perekonnanime Vogelberg pandud Tapa mõisavallas Ambla kihelkonnas ja Tori mõisavallas Türi kihelkonnas, mõlemad Järvamaal. Nimede eestistamisel määrati Vogelbergi-nimelistele isikutele kokku neljal korral uueks perekonnanimeks Lindma, Lindmäe ja Linnumägi. Seisuga 1. jaanuaril 2025 "sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5".

*Krista Vogelberg (sündinud 1955), eesti keeleteadlane
Espoo mõis

**Espoo mõis** (soome keeles *Espoon kartano*; rootsi keeles *Esbo gård*) on mõis Espoonkartano linnaosas Espoos Soomes.

Kuningas Gustav I Vasa rajas Espåby ja Mankby küla maadele 1556. aastal kuningliku mõisa.
1641. aastal ostis mõisa feldmarssal Gustaf Horn. Riik võttis selle 1681. aastal reduktsiooni käigus tagasi, aastatel 1756–1823 oli see Ramsay suguvõsa käes. See müüdi 1823. aastal ja jagati kruntideks.

Põhiosa, mis kuni 1903. aastani kuulus Myhrbergi perekonnale, võttis 1909. aastal üle osaühing (praegune omanik Oy Esbogård Ab, Ramsay perekonna ettevõte), mille kõik aktsiad ostis 1914. aastal perekonnale tagasi August Ramsay, kes laiendas mõisa ja muutis selle näidismõisaks. Tänapäeval on mõisa kogupindala umbes 500 hektarit, millest 170 hektarit on haritav maa.

## Mõisa peahoone
Kahekorruseline kivist peahoone ehitati 18. sajandi lõpus ja seda laiendati 1915. aastal. Algselt oli see mõeldud suurema peahoone tiivana, mida aga kunagi ei ehitatud.

Tänpäeval on peahoone väljarenditav ning seal korraldatakse pulmi, vastuvõtte jm pidulikke üritusi.

## Mõisakompleks
Espoo mõisa alal on mitu kultuurilise ja ajaloolise tähtsusega hoonet. Lähedal asuv kosk käitas veski ja saeveski. 

Mõisa endine küün on ümber ehitatud talliks ja aastatel 1987–2016 tegutses seal Espoo ratsatall.

## Viited

## Kirjandus
*August Ramsay. "*Espoo – Espoon pitäjä ja Espoon kartano 1500-luvulla*". 1984. Lk 267 ISBN 951-857-033-7
*Erkki Härö. "*Espoon rakennuskulttuuri ja kulttuurimaisemat. Byggnadskulturen och kulturlandskapet i Esbo*". Espoon kaupunginmuseo/Esbo stadsmuseum. 1991. ISBN 951-857-182-1

## Välislingid

* Espoo mõisa koduleht
Olli-Pekka Hilmola

**Olli-Pekka Kristian Hilmola** (sündinud 15. veebruaril 1975 Seinäjoel) on Soome majandusteadlane, logistikaprofessor.

Ta on omandanud Vaasa Ülikoolis majandusteaduste magistri (1998) ja doktori (2001) kraadi.

Ta on töötanud Turu Majanduskõrgkoolis teaduri ja professori kohusetäitjana (2003–2005), 2007. aastast dotsent; Oulu Ülikoolis 2007. aastast dotsendina; Lappeenranta-Lahti Tehnikaülikoolis professorina (2005–2024).

Ta on olnud külalisprofessor Skövde Ülikoolis (2006–2011), Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemias (2015–2018) ja Gävle Ülikoolis (alates 2022. aastast).

2019. aastast on Olli-Pekka Hilmola Tallinna Tehnikaülikooli Eesti Mereakadeemia kaasatud professor.

## Viited

## Välislingid
* Olli-Pekka Hilmola Eesti Teadusinfosüsteemis
* Olli-Pekka Hilmola publikatsioone
Alberga mõis

**Alberga mõis** (soome keeles *Albergan kartano*, rootsi keeles *Alberga gård*) on mõis, mis asub Leppävaara linnaosas Espoos Soomes.

Mõisa peahoone kuulub Espoo linnale. Hoonet saab rentida kultuuriüritusteks, pidustusteks ja koosolekuteks.

## Ajalugu
Alberga mõisa ajalugu ulatub aastasse 1622, mil kuningas Karl IX annetas mõisa Johan Gyldenärile. Selle omanike hulka on kuulunud muuhulgas Rootsi admiral Carl Tersmeden. 20. sajandi alguses kuulus mõis kunstnik Akseli Gallen-Kallela naise vanematele Slööridele.

## Mõisa peahoone
Praegune peahoone on mõisa ala järjekorras viies ja see asub kõige esimese peahoone kohal. Praegune hoone ehitati suvevillaks aastatel 1874–1876. Uusrenessanss-stiilis hoone projekteeris arhitekt Frans Ludvig Calonius.

Peahoonet tuntakse ka 'Suhkrulossi' (soome keeles *Sokerilinna*, rootsi keeles *Sockerslottet*) nime all, kuna praegune peahoone on osaliselt ehitatud suhkrukastide valmistamiseks kasutatavast puidust. Hoone ehitas tollal Töölö suhkruvabriku omanik Feodor Kiseleff.

Hiljem läks mõisahoone Helsingi linna omandusse ja halva seisukorra tõttu plaaniti see 1980. aastatel lammutada. Elanike vastuseis aga nurjas lammutushanke ning mõis korrastati Espoo kultuuriteenuste tarbeks. Korrastustööd lõpetati 1997. aastal.

## Mõisa kompleks
Mõisa alal, pehoonest umbes 250 meetrit kirdes, asub aednikumaja, mis korrastati 2000. aastate alguses.

Vana Alberga pargi rajas umbes 18. sajandi keskel Carl Tersmeden.  Maastikuarhitekt Aino-Kaisa Nuotio projekteeris pargi uuesti algupärases barokkstiilis, mis teostati 2016. aastal. 

## Viited

## Kirjandus
* Jussi Iltanen. "*Suomen 100 Kartanot*". 2011. Lk 40. ISBN 978-952-266-002-2

## Välislingid
1987. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 19. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir algas 10. novembril 1986 ja lõppes 15. septembril 1987.

Võistlusel osales 21 kvalifitseerunud kabetajat, neist 20 meistrikandidaati ja üks I järguga kabetaja. Võistluste peakohtunik oli Gennadi Lavrentjev, turniirivanem Olev Sild.

Eesti meistriks tuli Enn Rüütsalu. Hõbemedali võitis Olev Sild ja pronksi Raul Rebane.

## Viited
Professional Women's Hockey League

**Professional Women's Hockey League** (lühendatult **PWHL**) (prantsuse keeles: *Ligue professionnelle de hockey féminin*, **LPHF**) on Põhja-Ameerika naiste jäähokiliiga, mille sportlased on elukutselised. Liigas mängib kaheksa meeskonda, neli Ameerika Ühendriikidest ja neli Kanadast. Hooaja jooksul peavad võistkonnad põhiturniiri, mille tulemuste põhjal pääseb neli parimat väljalangemismängudele, kus selgitatakse välja Walter Cupi võitja. PWHL kuulub täielikult Mark Walter Groupile ning seda juhib sama organisatsioon.

## Klubid hooajal 2025–2026

## Viited

## Välislingid
* Koduleht
1988. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 20. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir algas 20. novembril 1987 ja lõppes 20. septembril 1988.

Võistlusel osales 19 kvalifitseerunud kabetajat, neist 17 meistrikandidaati ja kaks I järguga kabetajat.

Eesti meistriks tuli Raul Rebane. Hõbemedali võitis Toivo Lukka ja pronksi Enn Rüütsalu.

Võistluste peakohtunik oli Ardu Treinbuk, turniirivanem Olev Sild.

## Viited
Rööv Louvre'is 2025. aastal

2025. aasta 19. oktoobri hommikul varastasid ehitustöölisteks maskeerunud vargad Prantsuse kroonijuveelidest kaheksa eksemplari koguväärtusega 88 miljonit eurot. Pariisi Louvre'i muuseumi Galerie d'Apollonis (tõlkes „Apollo galerii”) tavapäraste lahtiolekuaegade jooksul toimunud röövimine võttis aega vähem kui kaheksa minutit, millest vargad veetsid neli minutit muuseumis; varastatud kroon leiti hiljem kahjustatult muuseumi kõrvalt tänavalt. See oli esimene kunstivargus Louvre'ist pärast maali "Le chemin de Sèvres" vargust 1998. aastal.


File:Boucles d'oreille de la parure de la reine Marie-Amélie - Musée du Louvre Objets d'art OA 11033 ; OA 11034.jpg|
File:Collier de la parure de la reine Marie-Amélie - Musée du Louvre Objets d'art OA 11031.jpg|
File:Diadème de la parure de la reine Marie-Amélie et de la Reine Hortense - Musée du Louvre Objets d'art OA 11030.jpg|
File:Collier en émeraudes de la parure de Marie-Louise - Musée du Louvre Objets d'Art OA 12155.jpg|
File:Paire de boucles d'oreilles en émeraudes de la parure de Marie-Louise - Musée du Louvre OA 12156.jpg|
File:Diadème de limpératrice Eugénie (musée du Louvre) (7166066743).jpg|
File:Grand noeud de corsage de l'impératrice Eugénie - François Kramer - Musée du Louvre Objets d'art OA 12238.jpg|
File:1-Crown of Empress EugénieDSC 0247blacken.jpg|


## Viited
Grjazev-Šipunov GŠ-30-2

**Grjazev-Šipunov GŠ-30-2** on Nõukogude Liidu automaatkahur. See on kahe toruga ning mõeldud kasutamiseks sõjalennukitel ja -helikopteritel maapealsete sihtmärkide hävitamiseks.

GŠ-30-2 ei ole seotud Grjazev-Šipunov GŠ-30-1-ga, vaid sarnaneb pigem kahuriga Grjazev Šipunov GŠ-23.

GŠ-30-2 konstrueeriti eelkõige ründelennuki Suhhoi Su-25 tarbeks, kuid seda saab kasutada ka teistel masinatel, näiteks Hiina ja Pakistani päritolu lennukil CAC/PAC JF-17 Thunder. Relva kogupikkus on umbes 2 meetrit, kusjuures torud on 1,5-meetrised. GŠ-30-2 kaalub 105 kg. Mudel GŠ-30K on pikemate torude ja vesijahutusega ning mõeldud kasutamiseks kopteril Mil Mi-24.

## Kasutajad
* 
* 
* 
* 

### Endised
* 

## Viited

## Allikad
* 
*
Kaitseprillid

**Kaitseprillid** on silmi mehaaniliste, keemiliste, kiirgus- ja muude kahjustuste eest kaitsvad prillid. Kaitseprille kasutatakse näiteks keemialaborites ja puutööd tehes, aga ka talispordialadel ja ujumises (ujumisprillid).

## Vaata ka
* Ballistilised kaitseprillid
* Öönägemisseade
* Isikukaitsevahendid
* Ohutustehnika
* Visiir (kiiver)
Jaan Alver (1952)

**Jaan Alver** (sündinud 14. detsembril 1952 Kökšetaus) on Eesti purjetamistreener, sporditegelane, muusik ja munitsipaalpoliitik.

Ta sündis aastal 1952 Kökšetaus (Kasahhi NSV-s) küüditatute perekonnas. Ta lõpetas aastal 1972 Tallinna Muusikakeskkooli ja aastal 1977 klarnetistina Tallinna Riikliku Konservatooriumi.

Ta võitis Eesti meistrivõistlustel purjelauasõidus 2 pronksi (aastatel 1980 ja 1981). To on meistersportlane purjetamises (aastast 1983).

Ta töötas aastatel 1983–1992 S. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi laste- ja noorte spordikoolis purjetamise purjelauaklassi treenerina, olnud 1986–1992 Jahtklubide Liidu ja aastal 1988 NL-i purjetamiskoondise purjelauaklassi peatreener. Ta oli 1992. aasta suveolümpiamängudel Eesti koondise treener. Taon kuulunud aastatel 1989–1995 Purjelaualiidu juhatusse ja olnud selle peasekretär, 1992–1995 Jahtklubide Liidu peasekretär ja 2004–2012 juhatuse liige.

## Välislingid
* Jaan Alver ESBL-is
Aleksander Roose

**Aleksander Roose** (12. september 1877 – 14. september 1951) oli sepp ja puusepp ning fotograaf, kes tegutses Saaremaal Leisis.

## Elulugu
Aleksander Roose sündis Leisi vallas Olga külas Laidu talus. Ta tegi kodus sepa- ja puusepatööd. 1901. aastal abiellus ta Leisist pärit Maria Roose Järmutiga (sündinud 1877). Eesti vabariigi ajal töötas ta politseis, Teise maailmasõja järel Leisi kandis kolhoosi sepana. Aleksander Roose on maetud Leisi kalmistule.

## Tegevus fotograafina
Roose haris end fotoalaselt põhiliselt õpikute abil. 1901. aasta paiku hankis ta endale kaamera ja hakkas Leisi kandis pildistamisega tegelema. Ateljeed tal polnud ja pilte ilmutas talutoas. Rooselt sai fotoalased teadmised ka Leisis tuntud fotograaf Karl Grepp. Umbes 1915. aasta paiku loobus Roose pildistamisest ja andis kõik fototarbed Grepile üle.

## Loomingu näiteid

Fail:Adolf Imhofi juustutöökoda.png|Adolf Imhofi juustutöökoda Leisis, SM F 3539:1 F
Fail:Mihhail Männik (paremal), isa Kirilli, abikaasa Elena ja poeg Johanniga.png|Mihhail Männik (paremal), isa Kirilli, abikaasa Elena ja poeg Johanniga, SM F 3792:191 F


## Viited
Tubaknahkise-antrodiell

**Tubaknahkise-antrodiell** (*Antella niemelaei*) on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente liik.

Seen kasvab harilikul tubaknahkisel.

## Välislingid
*
Jādekšas

**Jādekšas** on küla (*mazciems*) Lätis Talsi piirkonnas Ķūļciemsi valla lääneosas.

Küla asub merepinnast 9 meetri kõrgusel Dzedrupe jõe ääres. Jādekšas asub valla keskusest Ķūļciemsist 5, piirkonna keskusest Talsist 27 ja Riiast 92 kilomeetri kaugusel. Külas on Jādekši bussipeatus.

Küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1697. aastal.

## Viited