open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Siebengebirge

**Siebengebirge** *(Seitse mäge)* on Saksamaa Mittelgebirge küngastik Reini keskjooksu idakaldal, Bonnist kagus, osa Reini Kiltkivimäestikust.

## Kirjeldus

Bad Honnefi ja Königswinteri valdades asuv ala koosneb rohkem kui 40 künkast. Künkad on iidset vulkaanilist päritolu ja tekkisid 28–15 miljonit aastat tagasi. Enamik Siebengebirge territooriumist kuulub keskkonnakaitse all olevasse Siebengebirge loodusparki (*Naturpark Siebengebirge*).

Kõrgeim tipp on Großer Ölberg, 460 m üle merepinna. See on populaarne turismisihtkoht matkamiseks, oma loodusliku keskkonna tõttu.

## Künkad

Seitse kõige olulisemat küngast

* Großer Ölberg (460 m)
* Löwenburg (455 m)
* Lohrberg (435 m)
* Nonnenstromberg (335 m)
* Petersberg (331 m, varem: *Stromberg*)
* Wolkenburg (324 m)
* Drachenfels (321 m)

Teised künkad

* Himmerich (366 m)
* Trenkeberg (430 m)
* Weilberg (297 m)
* Stenzelberg (287 m)
* Broderkonsberg (378 m)
* Mittelberg (353 m)
* Leyberg (359 m)
* Jungfernhardt (320 m)
* Geisberg (324 m)
* Schallenberg (310 m)
* Großer Breiberg (313 m)
* Kleiner Breiberg (288 m)
* Wasserfall (338 m)
* Kleiner Ölberg (332 m)
* Limperichsberg
* Scharfenberg
* Zickelburg (182 m)

## Päritolu nimi

Ehkki mõned allikad tõlgivad nime sõna otseses mõttes *seitse mäge*, kus *sieben* on tänapäeva saksa keeles 'seitse' ja *Gebirge* on küngastik, on soovitatud nime alternatiivseid tuletisi. On olemas kolm teooriat:

# Vanim nimi ei olnud *Siebengebirge*, vaid *Sieben Berge* (*septem montes*, seitse mäge). Sõltuvalt vaatepunktist Reini jõe lähedal on märgata peaaegu täpselt seitset küngast, mis pole alati samad ja isegi mitte kõrgeimad. Ka number seitse, mida kasutati suvalise hulga esemete tähistamiseks, oli ühendatud maagiaga ja sellel oli seega väga sümboolne tähendus. See teeb sellest ilmse nime piirkonnale, mille kohta öeldi enne 19. sajandit olevat olnud võigas ja läbitungimatu.
# Sõna *sieben* on tuletatud sõnast *siefen*, mis omakorda pärineb keskalamsaksa keele sõnast *sîpe* "märg lohk" või "väike oja, nire", verb *sîpen* tähendab "nirisema, tilkuma".
# Nimi *Siebengebirge* tekkis sõnast *Siedengebirge*, mis osutas seebikatelde ("Seifensieder") olemasolule, mis olid orgudes keelatud, kuna keeva seebi lõhn oli nii halb.

## Välislingid
Sunža ahelik

**Sunža ahelik** (vene *Сунженский хребет*, tšetšeeni *Taşxoyn̩ raġ*) on mäeahelik Põhja-Kaukaasias Põhja-Osseetia, Inguššia ja Tšetšeenia alal. See on osa Suur-Kaukasuse eelmäestikest. 

Kulgeb ida-lääne suunas Sunža jõe vasakkaldal. 

Kõrgus kuni 926 meetrit.
Vanaidaslaavi keel

**Vanaidaslaavi keel** (ka *vanavene keel*, vanaidaslaavi keeles рѹсьскъ) oli idaslaavi keelte (vene, ukraina, valgevene ja russiini keele) eelkäija.

Keel kujunes välja Kiievi-Venes 9. sajandil. See oli kirjakeelena käibel 10.–14. sajandini. 14.–15. sajandil lahknes vanaidaslaavi keel eri keelteks.
 
## Vaata ka
*Vanavene laenud eesti keeles
*Litviinid
*Vanavalgevene keel
*Slaavi keeled
*Slaavi algkeel
Samuri ahelik

**Samuri ahelik** (vene *Самурский хребет*, varasem nimi *хребет Сарфунъял* (nimetati nõukogude ajal ümber)) on mäeahelik Põhja-Kaukaasias, Dagestani äärmises lõunaosas. Ta on osa Suur-Kaukasusest. Loetakse ka osaks Suur-Kaukasuse Kõrvalahelikust.

Kulgeb loode-kagusuunas Samuri jõest vasakkaldal (jõest põhja pool). 

Kõrgus kuni 3844 meetrit (*Алахундаг*; vanematel andmetel 3801 m). Pikkus 115 km.

## Välislingid
*Камиль Ахмедханов. ''Горный Дагестан''
*Г. И. Анохин. ''Весь Кавказ''
Absoluutne idealism

**Absoluutne idealism** on filosoofiline positsioon, mille kohaselt on olemas ainult ideed.

Absoluutse idealismi järgi on olemas absoluut või Jumal, mis kõiki ideesid tajub. Kõik asjad on fundamentaalselt üks tolle vaimuga, mis on reaalsuse alus.

## Religioon

Absoluutne idealism on sageli olnud religioossete mõtlejate positsioon. Seda võib leida nii kristlikel müstikutel (Meister Eckhart) kui ka ida usundites (hinduismis advaita, budismis zen, maadhjamika, joogatšaara, mõned Puhta Maa õpetused).

## Kriitika

Absoluutse idealismi kriitikud apelleerivad põhiliselt sellele, et absoluutse idealismi väited ei ole põhjendatud.

### Schopenhauer
Arthur Schopenhauer juhtis tähelepanu sellele, et Hegel rajas oma absoluutse idealismi pärast seda, kui Kant oli diskrediteerinud kõik jumalatõestused. Absoluut on Jumala mitteisikuline aseaine: ta on üks subjekt, mis tajub universumit ühe objektina. Indiviidid osalevad selles tajus. Et Hegelil on universum idee Absoluudi vaimus, siis Hegel jäljendab spinoza panteismi, milles kõik on Jumalas ehk Looduses.

## Absoluutse idealismi esindajaid filosoofias ja religioonis
*George Berkeley
*Georg Wilhelm Friedrich  Hegel
*Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling
*Francis Herbert Bradley
*Nāgārdžuna
*Padmasambhava
*Meister Eckhart

## Vaata ka
*Emanatsionism
*Idealism
*Immanuel Kant
*Ratsionalism
*Neutraalne monism
*"Tlön, Uqbar, Orbis Tertius"
Werra

**Werra** on jõgi Euroopas Saksamaal. 

Werra algab Tüüringi metsa läänenõlvult Eisfeldi lähedalt ja voolab valdavalt loodesse. Ühinedes Fulda jõega moodustab Weseri jõe. Kahe jõe ühinemiskohas asub Hann. Münden.

Jõe pikkus on 299,6 km.
Suur Veelahkmeahelik

**Suur Veelahkmeahelik** (inglise *Great Dividing Range*) on mäestik Ida-Austraalias. 

Kulgeb idaranniku lähedal kaarena: mäestiku põhjaosa loode-kagu sihis, keskosa põhja-lõuna sihis, lõunaosa aga kirde-edela ja ida-lääne sihis. On Austraalia olulisimaid pinnavorme. Toimib Ida-Austraalia jõgede veelahkmena, siit on pärit ka aheliku ka nimi. 

Kõrgus kuni 2228 meetrit (Mount Kosciuszko).
Bohol

**Bohol** (inglise ja sebu keeles *Bohol*; tagalogi keeles *Buhol*) on üks Visayani saartest. 

Pindala 3864 km&sup2;. 

Saar on künklik, kõrgus kuni 800 meetrit. 

Kuulub Filipiinidele.

## Vaata ka
*Šokolaadimäed
Konrad I (Saksa kuningas)

**Konrad I** (umbes 890 – 23. detsember 918) oli Ida-Frangi (Saksa) kuningas alates 911. aastast ja Frangimaa hertsog alates 906. aastast.

Konrad oli esimene Ida-Frangi riigi valitseja, kes ei kuulunud Karolingide dünastiasse. Seetõttu loetakse teda mõnikord esimeseks Saksa kuningaks, mõnikord viimaseks Ida-Frangi kuningaks. 

Ta püüdis riiki stabiliseerida ja ühendada ning viikingite ja ungarlaste röövretked lõpetada, kuid ei saavutanud erilist edu. Seetõttu käskis ta surres oma vennal Eberhardil pakkuda kuningakrooni Saksimaa hertsogile Heinrich Linnupüüdjale, sest too oli tugevaim Saksa (Ida-Frangi) vürst, kes oleks ainsana võinud reaalselt vastu seista ungarlaste röövretkedele.

## Vaata ka
*Ida-Frangi riik
*Ungari vürstiriik
*Frangi riik
Venemaa lippude loend

*Siin loetletakse [[Venemaa Föderatsioon]]i haldusüksuste lippe. Venemaa ajalooliste riigilippude kohta vaata artiklit [[Venemaa lipp]].*

## Vabariigid
*Adõgee Vabariigi lipp
*Altai Vabariigi lipp
* Baškortostani Vabariigi lipp
*Burjaatia Vabariigi lipp
*Dagestani Vabariigi lipp
*Hakassia Vabariigi lipp
*Kabardi-Balkaari Vabariigi lipp
*Inguši Vabariigi lipp
*Kalmõkkia Vabariigi lipp
*Karatšai-Tšerkessi Vabariigi lipp
* Karjala Vabariigi lipp
* Komi Vabariigi lipp
* Mari Eli Vabariigi lipp
* Mordva Vabariigi lipp
*Põhja-Osseetia lipp
*Sahha Vabariigi lipp
* Tatarstani Vabariigi lipp
*Tšetšeeni Vabariigi lipp
*Tšuvaši Vabariigi lipp
* Tõva Vabariigi lipp
* Udmurtia Vabariigi lipp

## Kraid
*Altai krai lipp
*Habarovski krai lipp
*Krasnodari krai lipp
*Krasnojarski krai lipp
*Primorje krai lipp
*Stavropoli krai lipp

## Keskalluvusega linnad
* Moskva lipp
* Peterburi lipp

## Autonoomne oblast
*Juudi autonoomse oblasti lipp

## Autonoomsed ringkonnad
* Aga Burjaatia lipp
*Evengi lipp
*Handi-Mansi Jugra lipp
* Jamali Neenetsi lipp
*Korjaki lipp
* Neenetsi lipp
* Permikomi lipp
*Taimõri (Dolgaani-Neenetsi) lipp
*Tšuktši lipp
*Ust-Orda Burjaadi lipp

## Oblastid
*Amuuri oblasti lipp
*Arhangelski oblasti lipp
*Astrahani oblasti lipp
*Belgorodi oblasti lipp
*Brjanski oblasti lipp 
*Ivanovo oblasti lipp 
*Irkutski oblasti lipp
*Jaroslavli oblasti lipp
*Kaliningradi oblasti lipp
*Kaluga oblasti lipp
*Kamtšatka oblasti lipp
*Kemerovo oblasti lipp 
*Kirovi oblasti lipp
*Kostroma oblasti lipp 
*Kurgani oblasti lipp 
*Kurski oblasti lipp
*Leningradi oblasti lipp
*Lipetski oblasti lipp
*Magadani oblasti lipp 
*Moskva oblasti lipp
*Murmanski oblasti lipp 
*Nižni Novgorodi oblasti lipp 
*Novgorodi oblasti lipp 
*Novosibirski oblasti lipp 
*Omski oblasti lipp 
*Orenburgi oblasti lipp 
*Orjoli oblasti lipp
*Penza oblasti lipp 
*Permi oblasti lipp 
*Pihkva oblasti lipp
*Rjazani oblasti lipp 
*Rostovi oblasti lipp 
*Sahhalini oblasti lipp
*Samara oblasti lipp 
*Saratovi oblasti lipp
*Smolenski oblasti lipp 
*Sverdlovski oblasti lipp
*Tambovi oblasti lipp
*Tjumeni oblasti lipp 
*Tomski oblasti lipp 
*Tšeljabinski oblasti lipp 
*Tšita oblasti lipp
*Tula oblasti lipp 
*Tveri oblasti lipp 
*Uljanovski oblasti lipp
*Vladimiri oblasti lipp 
*Volgogradi oblasti lipp
*Vologda oblasti lipp 
*Voroneži oblasti lipp

## Muud linnad

*Gattšina lipp

## Välislingid
Arnulf (Frangi keiser)

**Arnulf** Kärntenist (*Arnulf von Kärnten*; umbes 850 – 8. detsember 899) oli viimane tugev Karolingidest valitseja. Ta oli 887–899 Ida-Frangi kuningas ning alates 896 ka Frangi keiser.

Arnulf sai Ida-Frangi kuningaks pärast oma onu Karl III Paksu kukutamist. Seejärel võitles ta edukalt viikingite vastu ning liitis oma riigiga alasid Suur-Määri riigist. Ta püüdis seda ka alistada, kuid edutult. Siiski saavutas ta Böömimaa eraldumise Suur-Määri riigist. Böömimaa andis end Arnulfi kaitse alla, saades tema vasalliks. 

896. aastal kroonis paavst Formosus ta keisriks pärast edukat Itaalia-retke, mille käigus ta alistas Itaalia kuninga ja keisri Lamberti.
Karl Kullisaar

**Karl Kullisaar** (16. november 1905 Salla vald, Simuna kihelkond, Virumaa – 1. märts 1942 Unžlagi vangilaager, Gorki oblast, Vene NFSV) oli eesti maadleja.

Ta sai 1930. aasta Euroopa meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses pronksmedali ja oli kaheksakordne Eesti meister. Kui maadlusviis on nimetamata, võistles ta Kreeka-Rooma maadluses.

## [[1923]]
Eesti meistrivõistlustel kergekaalus võitis Kullisaar favoriidiks peetud Albert Kusnetsi ja tuli Alfred Praksi järel hõbemedalile.

## [[1926]]
Kullisaar tuli Eesti meistriks vabamaadluse kergekeskkaalus.

## [[1929]]
Kullisaar tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.

## [[1930]]
Kullisaar tuli Eesti meistriks keskkaalus nii Kreeka-Rooma (veebruaris) kui ka vabamaadluses (detsembris).

Veebruaris võitis Eesti Tallinnas Läti 4:3. Ka Kullisaar võitis.

Märtsis Euroopa meistrivõistlustel Stockholmis võitis Kullisaar keskkaalus pronksmedali (1. Väinö Kokkinen Soome, 2. Ivar Johansson Rootsi). Kergekaalus võitis Voldemar Väli hõbemedali. Need medalid andsid Eestile 10 riigi seas 5. koha.

Detsembris maavõistlusel Soomega Helsingis esindas Kullisaar Eestit kergekeskkaalus nagu ka August Grünberg. Kergekeskkaalus ja raskekaalus jäi maavõistlus viiki, muudes kaaludes võitis Soome, kokku 22:6.

## [[1931]]
Kullisaar tuli märtsis Eesti meistriks kergekeskkaalus.

Euroopa meistrivõistlustel Prahas ei tulnud Kullisaar medalile.

Oktoobris võitis Eesti Riias Läti 5:2. Novembris viigistas Eesti Tallinnas Soomega 14:14.

## [[1932]]
Rootsi-Saksa-Ungari-Eesti maavõistlusel Stockholmis jäi Eesti viimaseks, kuid võitis Tallinnas Läti 5:2.

Los Angelese olümpiamängudest jäi Eesti üldiselt kõrvale. Osvald Käpp siiski maadles.

## [[1933]]
Kullisaar tuli Eesti meistriks keskkaalus.

Euroopa meistrivõistlustel märtsis Helsingis ei tulnud Kullisaar medalile. Albert Kusnets kergekeskkaalus ja Olaf Luiga poolraskekaalus võitsid pronksmedali.

I Turaani turniiri 22.–24. aprillil võitis Soome (18 21-st) Ungari (13) ja Eesti (11) ees.

Alates 1933 kuulus Kullisaar maadlus- ja tõstekohtunike kogu juhatusse.

## [[1935]]
Kullisaar tuli Eesti meistriks vabamaadluse poolraskekaalus.

## [[1938]]
Kullisaar tuli märtsis Narvas Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse poolraskekaalus Juhan Kalde ja Edgar Rohtmetsa ees. Eesti parim poolraskekaallane Ago Neo ei osalenud.

14. märtsil Helsingis kaotas nii Eesti A- kui ka B-koondis Soomele 2:5. Võitsid keskkaallased Voldemar Roolaan ja Karl Kullisaar ning raskekaallased Kristjan Palusalu ja Johannes Kotkas.

24.–27. aprillil Tallinnas toimunud Euroopa meistrivõistlustel osales Karl Kullisaar kohtunikuna (Eestist veel Erich Byström, Konstantin Gern ja Aat Männis). Johannes Kotkas võitis, Nikolai Karklin tuli teiseks ja Voldemar Roolaan kolmandaks.

## 1940
Karl Kullisaar arreteeriti NKVD poolt 24. detsembril 1940 Tallinnas. Ta suri  Unžlagi vangilaagris Vene NFSV-s.

## Viited

## Välislingid
*
Majoritaarne valimissüsteem

**Majoritaarne valimissüsteem** ehk enamusvalimised (inglise keeles *First-past-the-post*) on valimissüsteemi liik, kus enim hääli saanud rühmitus ehk partei (või isikuvalimise puhul isik) saab kindlas ringkonnas koha ja vähemusse jäänud rühmituse hääled lähevad kaotsi ja ühiskonna vähemusse jäänud osa jääb esindamata. Süsteemi kutsutakse ka võitja-võtab-kõik süsteemiks (ingl *winner takes it all*)
Tuntuim enamusvalimistel valitav ametikoht on USA president.

Enamusvalimiste korral annavad poliitilises elus tooni kaks-kolm suuremat parteid, sest valimissüsteem sunnib ühesuguste eesmärkidega erakondi ühinema. Harilikult tagab see suurimale erakonnale parlamendis ka absoluutse häälteenamuse ja võimaldab moodustada stabiilse üheparteilise enamusvalitsuse.

Enamusvalimised võivad olla ka kahevoorulised. Kui esimeses voorus keegi absoluutset häälteenamust ei kogu, siis piisab teises voorus suhtelisest häälteenamusest. Kui valitakse ühte isikut ühemandaadilisest ringkonnast, toimub teine voor tavaliselt kahe edukama kandidaadi vahel. Niisugust süsteemi kasutatakse Prantsuse Rahvuskogu ja presidendi valimistel (ka Leedu president ja pool seimist valitakse sel viisil). Kui on tegemist mitmemandaadilise ringkonna ning kandidaatide nimekirjadega, siis saab kõige rohkem hääli kogunud nimekiri endale kõik selle ringkonna mandaadid.

Majoritaarse valimissüsteemi vastand on võrdeline valimissüsteem.

## Murekohad

### Madal esindus
Väga suur osa hääli läheb kaduma, kuna ainult kõige rohkem hääli saanu valitakse. Näiteks kui partei A poolt hääletab 43% hääletanutest ja partei B poolt 41%, saab mandaadi partei A. Partei B poolt hääletanud jäävad esinduseta.

### Ümberpööratud häälteenamus
Üleriigiliselt enim hääli saanu ei pruugi saada kõige suuremat hulka mandaate. Näiteks kui partei A saab üleriigiliselt 60% häältest, kuid partei ei ole enamikus ringkondades kõige populaarsem, tekib olukord, kus kõige populaarsem partei ei saa enamikku mandaate.

## Vaata ka

* võrdeline valimissüsteem
* e-valimised
* demokraatia
*valimised
*Eesti valimised
Louis XII

**Louis XII** (27. juuni 1462 Blois – 1. jaanuar 1515 Pariis) oli Prantsusmaa kuningas alates 1498. aastast. Ta kuulus Valois' dünastia Orléansi harusse ning jäi ainsaks Prantsuse kuningaks, kes seda haru esindas.

Tema vanemad olid Orléansi Charles ja Marie de Clèves.

Lisaks sisepoliitilistele reformidele jätkas Louis XII ka aktiivset välispoliitikat. Cambrai liiga sõjas tungis ta Itaaliasse ja vallutas Milano hertsogiriigi. Tal õnnestus peaaegu vallutada ka Napoli kuningriik, kuid Lõuna-Itaaliat valitsenud Aragóni kuningas Fernando II  kuulutas talle seepeale sõja. Tulemuseks oli Prantsusmaa vägede taganemine ja 1512. aastal tuli Louis’il loobuda ka Milanost.

Pärast Hispaania sõjalist edu oli Louis XII sunnitud sõlmima Blois’ lepingu, millega tunnistas Napoli kaotust Hispaaniale ning sõlmis kolmeks aastaks vaherahu, mis peatas sõjategevuse Itaalias. Vaherahu tulemusena jäi Napoli Hispaania kontrolli alla, mistõttu kujunes Apenniini poolsaarele Hispaania ülemvõim, mis algas just Lõuna-Itaalias.

## Abielud ja järeltulijad
Louis XII esimene abielu sõlmiti 1476. aastal kuningas Louis XI tütre Jeanne de France’iga. Abielu kestis ligi 20 aastat, kuid jäi lastetuks. Kui Louis XII 1498. aastal Prantsusmaa troonile tõusis, tühistas ta paavsti loal selle abielu, põhjendades otsust järeltulijate puudumisega. 

Samal aastal abiellus Louis XII oma eelkäija, kuningas Charles VIII lese ja Bretagne’i hertsoginna Annega, et kindlustada Bretagne’i hertsogkonna jäämine Prantsusmaa koosseisu. Abielust sündis kaks tütart – Claude ja Renée –, kuid mitte meesliini troonipärijat. Vanem tütar Claude abiellus hilisema Prantsusmaa kuninga François I-ga

Pärast Anne’i surma abiellus Louis XII 9. oktoobril 1514 kolmandat korda, seekord Inglismaa kuninga Henry VIII noorema õe, 18-aastase Mary Tudoriga. Louis XII suri aga juba kolm kuud hiljem, 1. jaanuaril 1515, ilma et oleks saanud troonipärijat.

## Viited
Mátyás I

**Mátyás I Corvin** ehk **Mátyás Hunyadi** (ungaripäraselt *Hunyadi Mátyás*, latiniseeritult *Matthias Corvinus*) (23. veebruar 1443 – 6. aprill 1490) oli Ungari ja Horvaatia kuningas alates 1457. Ta oli silmapaistva väejuhi János Hunyadi poeg ning tõusis troonile pärast sisepoliitilisi vapustusi ja võimuvõitlust. Teda peetakse sageli viimaseks tugevaks ja edukaks keskaegseks Ungari kuningaks. 

Alates 1469. aastast kandis ta Böömimaa kuninga tiitlit (vastukuningana), konkureerides Ulászló II-ga, kes valitses Prahas. Lõplikult jäi Böömimaa kroon Vladislavile, kuid Mátyás säilitas enda kontrolli all Määrimaa, Sileesia ja Lausitzi ning kasutas Böömi kuninga tiitlit elu lõpuni.

Mátyás Hunyadi valitsemisaeg oli Ungari kuningriigi kuldaeg. Tema hüüdnimi oli Mátyás Õiglane. Ta parandas veelgi Ungari majandust ja kasutas nutikat diplomaatiat sõjaliste toimingute asemel, kui vähegi võimalik. 

Pärast Böömi kuninga (1458–1471) Jiří Poděbradyst surma 1471. aastal valiti Böömimaa troonile Poola kuninga ja Leedu suurvürsti Kazimierz IV poeg Ulászló II (Vladislav II). Et Böömimaa trooni taotles ka Ungari kuningas Mátyás, siis puhkes Ungari ja Böömimaa vahel sõda ning Mátyás okupeeris enamuse Määrimaast. Ungari kuningas kandis sellest ajast Böömi kuninga tiitlit. 

Aastal 1479 hävitas Mátyási loodud Ungari must armee Pal Kinizsi juhtimisel Osmanite ja Valahhia väed Leivavälja lahingus. Ungari väed hävitasid oma vaenlasi peaaegu iga kord, kui Mátyás kuningas oli. Mátyás ei alustanud sõda, kui see ei olnud vajalik. 

1485. aastal, eesmärgiga piirata Saksa-Rooma riigi mõju ja Habsburgide sekkumist Ungari asjadesse, vallutas ta Saksa-Rooma keisrilt Friedrich III-lt ja okupeeris ta Viini 5 aastaks, kus asus tema residentsiks kuni surmani.  

Mátyás Hunyadi on üks neist, kellele on omistatud algselt pilkav lause: *"Bella gerant alii at tu felix Austria nube"* ("Teised sõdigu, aga sina, õnnelik Austria, abiellu"). Sellega peeti silmas, et 15.–16. sajandil laienesid Habsburgide valdused pigem soodsate abielutehingute kui võidukate sõdade abil. Üks tema peamisi oponente oli Saksa-Rooma keiser Friedrich III. 1485. aastal vallutas ta sõjas keisriga Viini, mis oli järgnevalt tema residentsiks kuni surmani. 

Ta sõdis edukalt ka Osmanite riigiga ning toetas kultuuri ja teaduse arengut. 1490. aastal surigi Mátyás pärijateta ning pärast tema surma sai Ungari kuningaks (1490–1516) Ulaszló II Jagelloonide dünastiast. Ta valis oma põhiresidentsiks Buda linna.
Ludwig III Laps

**Ludwig III Laps** (mõnikord ka *Ludwig IV*; 893 Altötting – 911 Maini-äärne Frankfurt) oli viimane Karolingist Ida-Frangi riigi valitseja.

Ludwig oli kuninga ja keisri Arnulfi ning tema abikaasa Ota (Oda, Uta) ainus poeg ning sai kuningaks tolle surma järel, olles vaid 6-aastane. Ta krooniti 4. veebruaril 900. aastal ja see on esimene Saksa kuninga kroonimine, mille kohta on kirjalikke andmeid.

Ludwig oli kehaliselt nõrk ja sageli haige. Tema eest valitsesid aadlikud ja piiskopid. Kõige mõjukamad nende hulgast olid Mainzi peapiiskop Hatto I ja Konstanzi piiskop Salomon III.

Ludwigil oli vanem poolvend, väljaspool abielu 871. aastal sündinud Zwentibold, kes valitses Arnulfi armust Lotringis. Pärast Arnulfi surma keeldus Zwentibold Ludwigile allumast ja kuulutas Lotringi iseseisvaks. Aadli toetus kuulus aga Ludwigile, nad hakkasid mässama ja mässuline krahv Reginhar tappis Zwentiboldi. Zwentiboldil polnud pärijaid ja Ludwig sai tema maad endale.

903. aastal kuulutas Ludwig välja Raffelstetteni tollieeskirjad, mis oli ainus varakeskaja Euroopas tollimakse reguleeriv õigusakt. Raffelstetten oli koht Doonaul, kus mööduvatelt laevadelt tollimaksu võeti, ja see asus Linzist mõne kilomeetri allavoolu, tänapäeva Astenis. Peamised kaubanduspartnerid olid Bütsants ja Kiievi-Venemaa.

Tema valitsusajal kannatas maa rängalt ungarlaste rüüsteretkede all. 900. aastal rüüstas üks ungarlaste vägi rängalt Baieri hertsogkonda, aga teise suutsid markkrahv Liutpold ja Passau piiskop Richeri väed puruks lüüa. 901. aastal laastasid ungarlased Kärnteni marki. 904. aastal kutsusid sakslased ungarlaste vaimse juhi Kurszáni, kes oli Árpádi kaasvalitseja, läbirääkimistele, kuid mõrvasid ta kogu kaaskonnaga, misjärel Árpád sai ungarlaste ainuvalitsejaks. 906. aastal rüüstasid ungarlased kahel korral Saksimaad ja 907. aastal andsid nad baierlastele ränga hoobi, tappes ka markkrahvi Liutpoldi. Ludwig proovis sõjaväge ka ise juhtida, aga tema vägi löödi Pressburgi (Bratislava) all puruks. Järgmisel aastal oli Saksimaa ja Tüüringi kord ning 909. aastal käisid ungarlased koguni Švaabimaal ja Ülem-Burgundias.

Ludwig III suri kõigest 18-aastaselt Maini-äärses Frankfurdis ja maeti oma isa kõrvale Regensburgi Püha Emmerami kloostrisse.

Kui Ludwig pärijateta suri, algas riigis segadusteaeg, mis lõppes Heinrich Linnupüüdja võimuletulekuga. Lotringi valitsejaks sai Reginhar, kes oli enne seal valitsenud Zwentiboldi ise tapnud.
Star Treki kronoloogia

**Star Treki kronoloogia** on Star Treki ulmemaailma kronoloogia.

Kronoloogia pandi paika 1960. aastatel esimese telesarja tootmise käigus. 

Sündmused algavad ligikaudu 1980. aastate lõpust, kui Kesk-Aasiast pärit geeniteadlane Khan Noonien Singh kloonis enda geneetiliselt täiustatud variandi, kes seejärel tappis originaali. Pärast seda lõi kloon peaaegu kogu Aasiat katva riigi, mis sattus tuumakonflikti Euroopa ja Ameerika riikide ühisrindega. Sõja tagajärjel pani Khan oma järglased ja enda krüogeenilisse seisundisse ja lahkus Päikesesüsteemist uue kodu otsingutele. Umbes aastal 2000 leiutati mootor, mis võimaldas inimese tehtud kosmoselaeval Päikesesüsteemist lahkuda ja tähtedevaheliselt reisilt naasta inimese eluea jooksul. Raketi katsetuse ajal möödus Päikesesüsteemist vulcanite uurimislaev, kes vastavalt Galaktika reeglitele võttis kontakti tähtedevahelise reisi tasandile arenenud rassiga. Koos vulcanitega asuti taastama seda, mis oli Maast järele jäänud, ning valmistama ette Maa inimesi astuma Galaktika Föderatsiooni liikmeteks. Umbes sellel ajal toimub teleseriaali "Star Trek: Enterprise" tegevus.

## Filmide ja sarjade tegevustiku järjekord
*Star Trek: Enterprise (sari)
*Star Trek (sari)
*Star Trek (animasari)
*Star Trek: Film
*Star Trek 2: Khani raev
*Star Trek 3: Otsides Spocki
*Star Trek 4: Kodutee
*Star Trek 5: Viimane piir
*Star Trek 6: Avastamata maa
*Star Trek: Uus põlvkond (sari)
*Star Trek: Voyager (sari)
*Star Trek: Süvakosmos 9 (sari)
*Star Trek: Generatsioonid
*Star Trek: Esimene kontakt
*Star Trek: Ülestõus 
*Star Trek: Nemesis 
*Star Trek

## Ajaline kronoloogia
Spirituaalsus

**Spirituaalsus** on millegi omadus olla vaim (*spiritus*). See eeldab, et spirituaalsel asjal on vähemalt sama suured vaimsed võimed nagu inimesel.

Mitmed briti idealismi esindajad, näiteks Francis Herbert Bradley, väitsid, et reaalsuses on kõik asjad spirituaalsed (reaalsuse vaimsus) ja õigupoolest on olemas ainult üks asi. Sellist seisukohta nimetatakse absoluutseks idealismiks.
Kotajkhi maakond

**Kotajkhi maakond** on 1. järgu haldusüksus Armeenias.

Maakonda jääb 10.–13. sajandi mälestis Neghutshi klooster.

## Viited
Tavuši maakond

**Tavuši maakond** on 1. järgu haldusüksus Armeenias.

Maakonna suurim linn ja halduskeskus on Idževan. Suuremad linnad on veel Dilidžan, Berd ja Nojemberjan.

## Viited
Muhu väina regatt

**Muhu väina regatt** (harvem nimetatud kui *Väinamere regatt*)  on iga-aastane purjetamisvõistlus Eestis, mida korraldatakse juuli teisel või kolmandal nädalal. 

Esimest korda purjetati võidu sellenimelisel regatil 1958. aastal. 1974. aastast oli Muhu väina regatt Eesti meistrivõistlusteks avamerepurjetamises. Aastal 2020 korraldati regatil meistrivõistlus vaid Folkboot klassile. ORC-i klasside jahtidel on Eesti meistrite väljaselgitamiseks alates aastast 2014 eraldi regatt. Aastast 2008 on Muhu väina regatt üks Avamere Eesti karikavõistluste etapp.

Aastal 2017 peetud 60. Muhu Väina regatt oli senistest suurim, 850 purjetajat 144 jahi pardal kokku viiest riigist: Venemaalt, Lätist, Leedust, Soomest ja Eestist. Regatt oli rahvusvahelisem kui ei kunagi varem, 144 jahi hulgas oli 34 välismaalt: 1 Soomest, 2 Leedust, 14 Lätist ja 17 Venemaalt.

2018. aasta Muhu Väina regatt oli pühendatud Eesti Vabariigi 100. aastapäevale, sellega tähistati ka Eesti Jahtklubide Liidu 90. ja Kalevi Jahtklubi 70. juubelit. Pirita sadamast startinud Muhu Väina regati teise etapi sõitis kaasa ka president Kersti Kaljulaid. 

## Filmid

* 1974 – Muhu väina regatt, 15 minutit, ETV
* 1994 – 38. Muhu väina regatt, RTV ja Lucky Strike
* 1996 – Muhu väina regatt, 40 minutit, Jaanus Nõgisto

## Vaata ka
*Väina karikas
*LYS, ORC

## Viited

## Välislingid

*Muhu väina regati koduleht
* 21. august 1980, Helve Võsamäe, Edgar Selberg, Tuulte süles. 01., Keskööprogramm, Kilde ja jutuajamisi 23. Muhu väina regatilt I saade. Olev Roosma, Harri Kenk, Priidik Mental, Leonid Parašin. 
* 04. september 1980, Helve Võsamäe, Edgar Selberg, Tuulte süles. 02.,  Keskööprogramm, Kilde ja jutuajamisi 23. Muhu väina regatilt II saade. Etapid Orjaku - Dirhami - Tallinn. Tõnu Urbanik, Ants Vesiloo, Kristiina Aas, Kalev Jannson, Ain Pomerants, Sander Kannelmäe, Niilo Saar ja Aldo Adamson.
*Taivo Paju: Teravad elamused Läänemerelt, ''Eesti tähtsaimal avamerejahtide võiduajamisel – Muhu Väina regatil – osales tänavu 34 jahti''. Luup nr. 15 (20); 22. juuli 1996.
* Muhu väina regatil selgusid Eesti meistrid avamerepurjetamises. Postimees, 19. juuli 2009
Aleksandr Pepeljajev

**Aleksandr Jurjevitš Pepeljajev** (eestikeelsetes materjalides enamasti **Saša Pepeljajev**, vene keeles Александр Юрьевич Пепеляев; sündinud 1954) on Vene tantsuteatri lavastaja, kes pälvinud oma loometööga olulist rahvusvahelist tähelepanu. Tema "Luikede järv" Von Krahli teatris (koos Peeter Jalakaga) võitis 2004. aastal USA nimeka Bessie auhinna.

23. septembril 2005 esietendus teatris NO99 Pepeljajevi lavastatud Anton Tšehhovi "Kirsiaed", milles mängisid lavakunstikooli 22. lennu üliõpilased. Pepeljajev on Vene kirjandusklassikaga varemgi teatris tegelenud. 2004. aasta kevadel tõi ta lavakunstikooli 21. lennuga lavale Tšehhovi "Kolm õde", 2005. aasta kevadel Soome Teatriakadeemia üliõpilastega lavastuse "Idioodid" (Fjodor Dostojevski teose järgi). 

Pepeljajev on rõhutanud, et klassika puhul huvitavad teda mittetraditsioonilise lavastamise viisid, näidates seega, et need tekstid on suuremad, kui kinnistunud arvamused lubavad oletada.

Usutluses Eesti Päevalehele on Pepeljajev ütelnud: "Kirjandus jääb minu jaoks alati vormi, stiili, kontseptsiooni ja atmosfääri allikaks ega saa kunagi ümberjutustuse objektiks. Kui rääkida väga üldiselt, siis teatris näib mulle kõige huvitavam ja sisukam mitte see, mida öeldakse, vaid see, mida nähakse. Just selles seoses on mul huvitav teatriga tegelda. Teadmaks, et Othello kägistas oma noore naise, ei ole vaja minna teatrisse. Piisab sellest, kui osata lugeda või käia kas või kooli kirjandustundides. Kunstiline tekst erineb ajalehetekstist."

## Haridustee
Ta on lõpetanud 1989. aastal Moskva riikliku ülikooli keemiateaduskonna ja 1990. aastal GITIS-e draamarežii teaduskonna.

## Tunnustus
* 2004 Eesti Teatriliidu sõnalavastuste žürii eriauhind (koos Peeter Jalakaga)
* 2004 Bessie auhind
* 2006 Maarjamaa Risti V klassi teenetemärk
* 2016 Kuldne Mask parima nüüdistantsu etenduse kategoorias (tantsuteatri "Balet Moskva" ("Балет Москва") etendus "Kafe Idiot" ("Кафе Идиот"); lavastaja Aleksandr Pepeljajev)

## Viited

## Välislingid
* Aleksandr Pepeljajevi loengud "Ööülikoolis"
* Tiiu Laks. Saša Pepeljajev tõi tagasi nauditava koreograafia. Eesti Päevaleht. 11. mai 2010
Sotsialistlik Vasakpartei

**Sotsialistlik Vasakpartei** (norra keeles *Sosialistisk Venstreparti*, lühend SV) on Norra sotsialistlik partei.

Partei ei poolda Norra astumist Euroopa Liitu ja taotleb Norra väljaastumist NATOst. Partei liider on aastast 1997 Kristin Halvorsen. Parteile kuulub pärast 2005. aasta Norra parlamendivalimisi 15 kohta Stortingi 169 kohast. Partei kuulub Põhjala Vasakrohelisse Allianssi ja Uude Euroopa Vasakfoorumisse.

## Ajalugu
### 1961–1975

Partei asutati 1961 Norra Tööpartei lõhenemisel ELi ja NATOt pooldavaks ja vastustavaks tiivaks. Selle algne nimi oli Sotsialistlik Rahvapartei. SRiga tegid koostööd Norra Kommunistlik Partei NKP, mitteorganiseerinud sotsialistid ja euroskeptikud Norra Tööparteist. Liikumise tagajärjel ütles Norra 25. septembril 1972 Euroopa Ühendusega ühinemisele "Ei". 1973. aastal sai Sotsialistlik Rahvapartei 11,6% häältest ja 16 kohta Stortingis. 1974. aasta aprillis otsustas ühenduse kongress Oslos liituda üheks parteiks. 1975. aastal Trondheimis need ühinesidki Sotsialistlikuks Vasakparteiks, kuid NKP otsustas samal aastal säilitada eraldi partei. 

### Pärast 1975

Esimesed aastad ei olnud SVPle edukad, kuid 1980. aastatel partei tähtsus suurenes. Partei võitles tööpuuduse vastu, desarmeerimise poolt ja majandusliku ebavõrdsuse vastu. 1990. aastatel kaotas erakond uuesti populaarsust, kuigi Norra ütles uuesti "Ei" Euroopa Liiduga ühinemisele, mis oli SVPle suur võit. Pärast 1997. aasta Norra parlamendivalimisi sai Kristin Halvorsenist SVP liider ja tema juhtimise all kasvas erakonna populaarsus. Loosungiks võeti "Lapsed ja noored kõigepealt", miilega partei tõstis fookusse hariduse. Erakond kaotas küll hääli 2005. aasta Norra parlamendivalimistel, kuid tuli Tööpartei ja Keskpartei toel võimule, moodustades Norra esimese vasaktsentristliku koalitsioonivalitsuse. SVP jaoks oli see esimene kord kuuluda koalitsiooni.

## Partei liidrid
*Berit Ås 1975–1976 
*Berge Furre 1977–1983 
*Theo Koritzinsky 1983–1987 
*Erik Solheim 1987–1997 
*Kristin Halvorsen 1997–2012

## Valimistulemused
Spirituaalsus (täpsustus)

"**Spirituaalsus**" on mitmetähenduslik sõna.

***Spirituaalsus** ehk **spiritualiteet** ehk **[[vaimsus]]** on inimese orienteeritus väärtustele, mis on seotud vaimuga (*spiritus*) ning on kõrgemal argikogemuse ringist.
***Spirituaalsus** ehk **[[vaimulikkus]]** on ilmalikkusele vastanduv omadus, mis seisneb kuulumises religiooni raamidesse või põhinemises religioonil.
***[[Spirituaalsus]]** on millegi omadus olla vaim (*spiritus*).

## Vaata ka
*Religioossus
ABC

**ABC** on mitme tähendusega lühend.
***[[ABC (kauplus)|ABC]]** oli kaupluste kett Tallinnas.
***[[ABC (Hispaania ajaleht)|ABC]]** on Hispaania ajaleht.
***[[ABC (Paraguay ajaleht)|ABC]]** on Paraguay ajaleht.
***[[American Broadcasting Company]]** on USA ringhäälingukontsern.
***[[Australian Broadcasting Company]]** on Austraalia ringhäälingukontsern.
***[[ABC (Eesti ansambel)|ABC]]** oli Eesti orkester.
***[[ABC (ansambel)|ABC]]** on endine Briti ansambel.
***ABC** on ansambli The Jackson 5 laul.
***[[ABC (programmeerimiskeel)|ABC]]** on interpreteeritav programmeerimiskeel.
***[[ABC (rühmitus)|ABC]]** oli konstruktivistlike arhitektide ja kunstnike rühmitus.
Ain Kalmus

**Ain Kalmus** (kodanikunimega **Evald Mänd**; 8. juuni 1906 Hiiumaa, Emmaste kihelkond Tilga küla – 15. november 2001 Amherst, Massachusetts) oli eesti kirjanik ja baptisti vaimulik.

## Elukäik
Ain Kalmus õppis Kuriste apostliku õigeusu koolis, keskhariduse omandas baptisti teoloogilises seminaris Keilas ja kõrghariduse Ameerikas Andover Newtoni teoloogilises kõrgkoolis aastail 1931–1935. 

Pärast USA-st naasmist töötas Ain Kalmus baptisti vaimulikuna mitmel pool Eestis ja oli ajakirjade Elukevade ja Teekäija toimetaja.
 
Aastal 1944 põgenes Ain Kalmus Rootsi ja 1948 suundus Ameerikasse, kus töötas vaimulikuna ja õppejõuna.

## Teosed
*"Soolased tuuled" (1944, 1946, 2001)
*"Öö tuli liiga vara" (1945, 1946)
*"Kaarnakünka" (1946)
*"Kodusadama tuled" (1947)
*"Hingemaa" (1948)
*"Prohvet" (1950, 1998)
*"Tulised vankrid" (I-II, 1953)
*"Jumalad lahkuvad Maalt" (1956, 1996, 2008)
*"Toone tuuled üle Maa" (1958, 1997)
*"Koju enne õhtut" (1964, 1997)
*"Juudas" (1969, 1988)
*"Kadunud saar" (memuaarid, 1972, 2011)
*"Ajastute vahetusel" (memuaarid, 1977)
*"Luuletused" (1981)
*"Päästa meid ära kurjast" (memuaarid, 1979, 2010)
*"Meil pole jäädavat linna" (memuaarid, 1981)

## Kirjandus
* Helmi Eller, "Ain Kalmus". Lühimonograafia. Sari Meie kirjanikke, EKK, Lund 1986, 70 lk: http://etera.ee/zoom/10132/view
* Toomas Liiv, "Ain Kalmus ja tema hilisromaan" ("Juudas") – Looming 1987, nr 12, lk 1682–86 ja T. Liiv, "Proosast", Tallinn 1997, lk 153–163
* Toomas Haug, "Eesti kirjanik Ain Kalmus" – "Juudase" 1988. aasta kordustrüki (LR, nr 14/16) järelsõna lk 172–176
* Anne Valmas, "Hiidlaste oma rannakirjanik" – raamatus "Kodutanumast kaugemal", Tallinn 1994, lk 92-99
* Toivo Pilli, "Seekord Evald Männist ehk Ain Kalmuse teine mina" – Akadeemia 1994, nr 12, lk 2568–82; lisatud on Evald Männi jutlus "Inimene ja ta vari" 
* Rutt Hinrikus, "Ain Kalmuse "Prohvet" ja inimese pärisosa" – Looming 1998 nr 12, lk 1878-87
* Ülo Tonts, "Klassikuks kodust kaugel". Ilmamaa, Tartu 2006
* Ain Kalmuse kirju Valev Uibopuule + Ülo Tonts, "Ain Kalmuse ajalootriloogia loomislugu autori kirjades" + Toomas Paul, "Kalmus ja Juudas" – Looming 2006 nr 6
* Maie Kalda, "Evald Mänd ja Eugenie Moorberg – Looming 2006, nr 8, lk 1249–64
* Vaapo Vaher, "Palve ja kirg: Ain Kalmuse kirjanikutee alguse taustast" – Looming 2008, nr 1, lk 117–136
* Eesti kirjandus paguluses XX sajandil, Tallinn 2008, lk 104–112 ja bibliograafia lk 135–136 (proosa, Rutt Hinrikus), lk 269–270 ja bibliograafia lk 296 (memuaarid, Ülo Tonts), lk  622 ja bibliograafia lk 639 (tõlked, Hilve Rebane)
*Vaapo Vaher, "Hiidlane Ain Kalmus ja tema teekaaslased" - raamatus "Kadunud saar" (2011, lk 231-245)

## Välislingid
*Hiiumaalt suurde maailma
*In memoriam Ain Kalmus
*
Knud Suur

**Knut Suur** ehk Knud II, ka Knud Suur (taani keeles *Knud den Store*, inglise *Canute the Great*, eesti keeles mõnikord ka *Kanut*; umbes 995 &ndash; 12. november 1035) oli Inglise kuningas alates 1016, Taani kuningas alates 1018 ja Norra kuningas alates 1028 kuni surmani. 

Knud Suure isa oli Taani (985–1014), Norra (985–995, 1000–1014) ja Inglise kuningas (1013–1014) Svend Harkhabe. 1013. aastal Svend Harkhabeme ja Knudi invasiooni järel Inglismaale pages Ethelred, Normandiasse ning Taani ja Norra kuningas Svend Harkhabe kuulutati Inglismaa kuningaks (1013–1014). Kuid viimane suri juba järgmise aasta alguses ning tema nooruke poeg Knud ei suutnud Inglismaad oma kontrolli all hoida. 
## Inglismaal
Nii sai Ethelred trooni tagasi, kuid juba 1015. aastal tungis Knud uuesti, venna Taani kuninga Harald II antud vägedega Inglismaale ning järgmisel aastal, kui Ethelred suri, oli suur osa Inglismaast juba tema kontrolli all. Inglastepoolset võitlust, Lõuna-Inglismaal jätkas veel Ethelredi poeg Edmund II. Edmund II sai sõjas taanlastelt mitu korda lüüa, ta suutis end siiski kindlustada Wessexis ning Londoni piiramisrõngast vabastada. Ent 18. oktoobril kaotas Edmund otsustavalt Assanduni lahingus. Seejärel sõlmisid Knud ja Edmund rahu, millega Edmundile jäi Wessex, Taani ja Norra kuningas Knud Suurele aga kõik alad Thamesi jõest põhja pool. Samuti lepiti kokku, et ühe valitseja surma korral pärib teine kõik tema valdused. 

Edmund II suri juba poolteist kuud hiljem, 30. novembril 1016. Knud Suur, kes oli pärast venna Harald II surma ka Taani (1018–1035) ja Norra kuningas (1028–1035) abiellus Ethelred II lese ja Normandia hertsogi õe Emmaga ning oli aastatel 1016–1035 Inglismaa kuningas. Emma ja kuningas Knud Suure abielust sündinud Knud III, Inglismaa kuningas (1040–1042) nimetas oma poolvenna (kuningas Ethelred II ja Emma poja) Edward Usutunnistaja enda troonipärijaks Inglismaal.
## Norras
Knud oli küll kristlane ja isegi edendas Inglismaa kirikuelu, kuid näiteks Norras lubas ta jätkuda ka vanadel muinasskandinaavia uskumustel (eelmine Norra kuningas, Olaf Püha, oli just sellepärast kukutatud, et ta püüdis norralastele vägivaldselt ristiusku peale suruda). Knudi peetakse ka viimaseks suureks viikingiaegseks Skandinaavia kuningaks. 

Knudi valitsemisajal Inglismaal püüdsid Norra kuningas Olaf II ja Rootsi kuningas Anund Jakob tema äraolekul suurendada oma mõjuvõimu ning ründasid korduvalt Taanit. Knud alistas nad 1026. aastal Skåne lahingus. Knud oli varakeskaegse Euroopa põhjaosa võimsaim valitseja, võrreldav Saksa-Rooma keisri Konrad II-ga.

1025. aastal loovutas Konrad II (Saksa-Rooma keiser) Schleswigi margi Taani kuningale Knud Suurele.

Põhjamere impeeriumi valitseja Knud Suure huvid ulatusid ka Läänemere idakaldale ning tal olid kontaktid ka Kiievi suurvürsti (1016–1018, 1019–1054) Jaroslav Targaga.

## Põhjamere impeerium
Sensualism

**Sensualism** on filosoofiline positsioon, mille kohaselt kogu tunnetus tugineb aistingutele ning kujutab endast aistingute kombineerimist. Äärmusliku sensualismi kohaselt on aistingud ja nende kombinatsioonid ainus reaalsus.
Solipsism

**Solipsism** on filosoofiline positsioon, mille kohaselt olen olemas ainult mina koos oma vaimuseisunditega.
Kaal (täpsustus)

**Kaal** on mitmetähenduslik sõna:
***[[kaal]]**, vektoriaalne füüsikaline suurus
***[[Kaal (kaalumisseade)|kaal]]**, kaalumisseade
***[[Kaal (statistika)|kaal]]**, suuruse tähtsust iseloomustav kordaja
***kaal** ehk laevanael on raskusmõõt
***[[Kaal (riideese)|kaal]]** on riideese
*Kaal (perekonnanimi)
**Aira Kaal, eesti kirjanik
**Anu Kaal, ooperilaulja
**Mati Kaal, endine Tallinna Loomaaia direktor
**Vambo Kaal, eesti poliitik

## Vaata ka
*Kaalud (tähtkuju)
*Kaalud (märk)
Kevin Costner

**Kevin Michael Costner** (sündinud 18. jaanuaril 1955) on filmiauhinnaga Oscar pärjatud Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -režissöör.

## Filmid

## Tunnustus
* 1991 – parima filmi Oscar (koos Jim Wilsoniga) filmi "Tantsib koos huntidega" eest
* 1991 – parima režissööri Oscar filmi "Tantsib koos huntidega" eest
* 1991 – parima režissööri Kuldgloobus filmi "Tantsib koos huntidega" eest

On pälvinud ka 6 Kuldvaarikat, neist kolm halvima näitleja kategoorias osatäitmiste eest filmides "Robin Hood: Varaste prints", "Wyatt Earp" ja "Postimees". Kokku on ta kogunud 16 Kuldvaarika nominatsiooni.

## Välislingid

* 
*
2005. aasta Saksamaa parlamendivalimised

**2005. aasta Saksamaa parlamendivalimised** on 18. septembril 2005 toimunud Saksamaa alamkoja Bundestagi valimised. Dresdenis korraldati kandidaadi surma tõttu 2. oktoobril järelvalimine.

22. mail 2005 kaotas Saksamaa kõige rahvarohkeimal liidumaal Põhja-Rein-Vestfaalis toimunud Maapäeva valimistel senine sotsiaaldemokraatide ja roheliste koalitsioon (mis valitses ka riiklikul tasandil) enamuse, võimule sai uus kristlike demokraatide ja vabade demokraatide koalitsioon. Nii saavutasid nad enamuse ka Bundestagi ülemkojas – Liidunõukogus. Seepeale teatas liidukantsler Gerhard Schröder, et on otsustanud organiseerida ennetähtaegsed valimised (valimised oleksid pidanud muidu toimuma sügisel 2006).

Ennetähtaegseid valimisi tohib korraldada ainult kahel juhul: kui Liidupäev hääletab kantslerikandidaadi vastu kolm korda, või kui valitsus kaotab umbusaldushääletuse ja ei saavuta Liidupäevas enamust. Selleks paluski Schröder umbusaldushääletust, mis toimus 1. juulil ja mille ta meelega kaotas (151 poolt- ja 296 vastuhäält, 148 ei hääletanud), olles palunud SPD liikmetel hääletusest kõrvale jääda. Seepeale saatis liidupresident Horst Köhler 21. juulil Liidupäeva laiali ja korraldas varajased valimised.

## Tulemused

**Valijaskond kokku:** 61 870 195**Valimisaktiivsus:** 77,7% ehk 48 044 841**Kehtetuid sedeleid:** 1,6% ehk 756 385**Kehtivaid sedeleid:** 98,4% ehk 47 288 456

Tabelis on Dresdeni järelvalimise tulemused arvesse võetud. Valimiste tulemusena kaotas senine seitse aastat kestnud puna-roheline koalitsioon enamuse, vaja olnuks koalitsiooni kaasata kas Vaba Demokraatlik Partei või Vasakpartei. Ka kummalgi traditsioonilisel koalitsioonil (SPD-rohelised või CDU-CSU-FDP) ei olnud enamust. Kuid sotsiaaldemokraatliku kantsleri Gerhard Schröderi ja endise parteijuhi, nüüdse Vasakpartei liidri Oskar Lafontaine'i vaheliste vastuolude tõttu langes koalitsioon Vasakparteiga ära. Sotsiaaldemokraadid ja kristlikud demokraadid olid nõus moodustama koalitsiooni kõigi kohti võitnud parteidega peale Vasakpartei; Vasakpartei keeldus moodustamast koalitsiooni kahe suurema parteiga. 10. oktoobril moodustati koalitsioon Kristlik-Demokraatliku Liidu, Kristlik-Sotsiaalse Liidu ja Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei vahel. Liidukantsleriks sai 22. novembril Kristlik-Demokraatliku Liidu esimees Angela Merkel, saades Saksamaa esimeseks naisliidukantsleriks.

## Vaata ka
*2002. aasta Saksamaa parlamendivalimised
Stiimul

**Stiimul** (ladina sõnast *stimulus* 'astel') on füsioloogilist reaktsiooni või psühholoogilist reaktsiooni esile kutsuv fenomen (aisting, taju, mõte, idee, aine vm).

Termini "stiimul" võttis kasutusele šoti arst ja neurofüsioloog Robert Whytt.
Ta mõtles selle all lühiajalist füüsiline mõjutust, mis kutsub närvisüsteemis esile ärrituse

## Terminoloogia
***[[Stimuleerimine]]** on stiimulite kasutamine vastava reaktsiooni saavutamiseks. 
***[[Stimulant]]** on konkreetne stiimul vastava reaktsiooni puhul.

## Vaata ka
*Moonutav stiimul

## Viited

## Kirjandus
*Cassedy, Steven 2008. A history of the concept of the stimulus and the role it played in the neurosciences. *Journal of the History of the Neurosciences: Basic and Clinical Perspectives* 17(4): 405–432.
Suur-Hingan

**Suur-Hingan** on mäestik Aasias. 

Kulgeb põhja-lõuna suunas, eraldab Sise-Mongooliat (läänes) ja Mandžuuriat (idas). 

Kõrgus kuni 2035 meetrit.

## Vaata ka
*Emur Shan
Poks 1968. aasta suveolümpiamängudel

**[[Poks]] [[1968. aasta suveolümpiamängud]]el** Méxicos 13.–26. oktoober.

## Val Barkeri karikas
Val Barkeri karika parima tehnikaga poksijale sai sulgkaalu (kuni 57 kg) pronksmedalivõitja Philip Waruinge (Keenia).

## [[Helveskaal (poks)|Helveskaal]]
24 võistlejat.

See oli Venezuela ja Tseiloni ainus koht esikuuikus México olümpiamängudelt.

## [[Kärbeskaal (poks)|Kärbeskaal]]
26 võistlejat.

## [[Kukk-kaal (poks)|Kukk-kaal]]
39 võistlejat.

## [[Sulgkaal (poks)|Sulgkaal]]
32 võistlejat.

## [[Kergekaal (poks)|Kergekaal]]
37 võistlejat.

## [[I kergekeskkaal (poks)|I kergekeskkaal]]
36 võistlejat.

## [[II kergekeskkaal (poks)|II kergekeskkaal]]
34 võistlejat.

## [[I keskkaal (poks)|I keskkaal]]
27 võistlejat.

## [[II keskkaal (poks)|II keskkaal]]
23 võistlejat.

## [[Poolraskekaal (poks)|Poolraskekaal]]
18 võistlejat.

## [[Raskekaal (poks)|Raskekaal]]
16 võistlejat.
Thomas Rowlandson

**Thomas Rowlandson** (13. juuli 1757 London &ndash; 12. aprill 1827 London) oli Briti karikaturist ja raamatute illustraator.

Rowlandson joonistas väga erinevaid illustratsioone ja karikatuure romaanidele, naljaraamatutele ja topograafilistele teostele. Samuti joonistas ta erootikat, mida 1840. aastatel tsenseeriti. Tema karikatuurid hõlmasid võimulolevaid inimesi nagu Devonshire'i hertsoginna Georgiana Cavendish, Suurbritannia peaminister William Pitt noorem ja Prantsusmaa valitseja Napoleon I.

## Elulugu
Thomas Rowlandson sündis Londonis Georgian Era linnaosas. Ta oli ainus poeg isale William Rowlandson (1756–1789) ja tema naisele Mary. Thomas ristiti 23. juulil 1757 Londonis St Mary Colechurchis kirikus. Ristimisprotokollis, mis on nüüd Londoni arhiivis, annab seal selgelt tema sünnikuupäevaks 13. juuli 1757, mitte 1756, nagu on antud enamikus varasemates elulugudes. Tema isa William oli olnud kangakuduja, kuid asunud tekstiilitööstuse tarnetega kauplema, mis ei olnud edukas ja 1759. aastal kuulutati tema ettevõttele pankrot. Nende elu muutus Londonis raskeks ja 1759. aasta lõpus kolis nende perekond Richmondi maakonda Põhja-Yorkshire. Thomase onu James suri 1764. aastal ja tema lesk Jane muretses arvatavasti nii rahalised vahendid, kui ka majutuse, mis võimaldasid Thomasel Londoni koolis käia.

Rowlandson suri pärast pikka haigust 69-aastaselt 21. aprillil 1827 Londonis Adelphis James Streetil 1 asuvas majutusasutuses. Ta maeti 28. aprillil 1827 Covent Gardeni St Pauli kiriku juurde.

## Teoseid

Image:Rowlandson - The Concert.jpg|*The Concert*
Image:Rowlandson Modern Pygmalion.jpg|*The Modern Pygmalion*
Image:Rowlandson - Stolen Kisses.jpg|*Stolen Kisses*
Image:Rowlandson - Goodbye.jpg|*Goodbye*


## Viited


## Kirjandus
*Robert R. Wark, *Drawings by Thomas Rowlandson in the Huntington Collection*, San Marino, CA 1975, ISBN 0-87328-065-2
Menševikud

**Menševikud** ehk **vähemlased** (vene keeles *меньшевики*) olid 20. sajandi alguses Venemaa keisririigis tegutsenud poliitilise partei – Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP) mõõdukama fraktsiooni (tiiva) esindajad.

## Fraktsiooni moodustumine
VSDTP II kongressil 1903. aastal said radikaalsed sotsiaaldemokraadid, keda juhtis Vladimir Lenin, partei keskorgani VSDTP Keskkomitee valimisel häälteenamuse. Sellest osaluse jaotusest tekkisidki VSDTP-siseste fraktsioonide jaotuses nimetused "vähemlased" ja "enamlased". Vähemusse jäänud vastaseid hakati nimetama menševikeks (vene keeles *меньше*, 'vähem') ehk vähemlasteks. Menševike farktsiooni juht oli Georgi Plehhanov, aktiivsemad fraktsiooniliikmed: Juli Martov (pseudonüüm "Lev Martov", sünnijärgne nimi Juli Zederbaum), Fjodor Dan, Irakli Tsereteli, Pavel Akselrod, Aleksandr Potresov, Veera Zassulitš.

## Poliitiline tegevus
Sotsiaaldemokraadid hindasid aastatel 1905–1907 alanud revolutsioonilist liikumist kui kodanlik-demokraatlikku revolutsiooni, mis oli suunatud tsaari isevalitsuse nõrgestamisele, mitte aga klassivõitlusest lähtuvat proletariaadi diktatuuri kehtestamisele. Bolševike arvates pidi see revolutsiooniline liikumine üle kasvama sotsialistlikuks, menševikud aga arvasid, et Venemaa peab enne sotsialismi läbima rea reforme. Samuti olid bolševikud ja menševikud eriarvamusel VSDTP organisatsioonilise ülesehituse suhtes: bolševikud ja Lenin arvasid, et partei peab olema rangelt tsentraliseeritud, sõjaväe tüüpi organisatsioon, mis võimaldaks saavutada peale taktikaliste eesmärkide ka strateegilisi eesmärke (proletariaadi maailmarevolutsioon jne). 

Vähemlaste parteisisene võitlus enamlaste vastu lõppes VSDTP VI Kongressil 1912. aastal sellega, et vähemlased heideti VSDTP-st välja ning Venemaa Sotsiaaldemokraatlik Partei nimetati ümber Venemaa Sotsiaaldemokraatlikuks (bolševike) Parteiks. 

Parteist eraldunud vähemlaste seast eraldus omakorda väiksemaid poliitiliste erimeelsustega gruppe: menševikud-parteilased (*меньшевики – партийцы* ja menševikud-likvidaatorid (*меньшевики – ликвидаторы*).

## Menševike tegevus 1917. aasta [[veebruarirevolutsioon]]i ajal
## Menševike tegevus 1917. aasta [[oktoobrirevolutsioon]]i ajal

## Menševike tegevus Gruusias

Menševikel oli suur kandepind Gruusias. 25. novembril 1917 toimunud Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel võitsid menševikud kokku vaid 3 protsenti häältest, kuid Lõuna-Kaukaasia valimisringkonnas olid 27 protsendiga suurimaks parteiks. Lõuna-Kaukaasias võitsid kolm parteid kokku 75% häältest, mis olid selgelt jagunenud etniliselt: grusiinid toetasid menševikke, armeenlased dašnakke ja moslemid (aserid) müsavatte. Lõuna-Kaukaasias olid menševikud põimunud gruusia rahvuslusega, valituks osutunud Gruusia menševikud muutusid ruttu vägagi natsionalistlikeks.

## Vaata ka
*Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
## Välislingid
* БАНК БИОГРАФИЧЕСКИХ ДАННЫХ ПО МЕНЬШЕВИСТСКОМУ ПРОЕКТУ