open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ian Paisley (vanem)

**Ian Richard Kyle Paisley** (6. aprill 1926, Armagh – 12. september 2014 Belfast) oli Põhja-Iirimaa poliitik ja vaimulik, kes oli Põhja-Iirimaa esimene minister maist 2007 kuni juunini 2008. Paisley asutas Ulsteri Vaba Presbüterlaste Kiriku ja unionistide-konservatiivse Demokraatliku Unionistliku Partei, mida ta juhtis aastatel 1971–2008.

Ta sündis Armaghis Põhja-Iirimaal baptistipastori perre, kuid veetis lapsepõlve Ballymenas Antrimi maakonnas. Nooruses õppis Paisleyta teoloogiat Walesis ja Belfastis. 1946. aastal pühitseti ta vaimulikuks ja 1950. aastate alguses aitas ta asutada Ulsteri Vaba Presbüterlaste Kiriku, mis oli Iirimaa Presbüterlaste Kirikust eraldunud konfessioon.

Ta identifitseeris end peamiselt ulsterlasena, aga ka iirlasena.

Juba nooruses tundis ta huvi poliitika ja Põhja-Iirimaa probleemide vastu. Nagu paljud teisedki Põhja-Iirimaa protestandid, asus ta unionistide poolele. Unionistide eesmärk on hoida Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi koosseisus ja ta kuulus sellesse äärmusrühmitusse.

Siiski hakkas ta poliitikas aktiivsemalt osalema alles 1960. aastatel. Ta kritiseeris muuhulgas Põhja-Iirimaa peaministrit (esimest ministrit) Terence O'Neilli, keda ta pidas Iiri Vabariigi juhtkonnaga liiga koostööaltiks. 1964. aastal nõudis ta muuhulgas, et Põhja-Iirimaa politsei, Royal Ulster Constabulary (RUC), eemaldaks Iiri lipu Sinn Féini peakorterist Belfastis. Sellele järgnesid paar päeva kestnud rahutused Põhja-Iirimaal. 1972. aastal oli Paisley vastu nn Sunningdale'i lepingule, mille eesmärk oli parandada koostööd Põhja-Iirimaa, Iiri Vabariigi ja Ühendkuningriigi vahel.

Ta ei sisenenud poliitikasse ainult demokraatlike vahenditega. 1964. aastal asutas ta kaasasutajana paramilitaarse organisatsiooni Ulster Protestant Volunteers (UPV), mis hiljem ühines sarnase organisatsiooniga Ulster Volunteer Force (UVF).

Ta ei osalenud Ühendkuningriigi parlamendis Westminsteris enne 1970. aastat, mil ta valiti North Antrimi esindajaks. Ta osales mitu korda ka Euroopa Parlamendis, kus ta muuhulgas nimetas parlamenti külastades paavst Johannes Paulus II-t Antikristuseks.

Tema partei, Demokraatlik Unionistlik Partei on valijate häälte pärast võistelnud peamiselt Ulster Unionist Parteiga (UUP), kuid on tavaliselt pidanud leppima väiksema häälteosaga. 2003. aasta valimistel õnnestus DUP-il aga saada rohkem hääli kui UUP-il ja temast sai Põhja-Iirimaa suurim partei.

Ta oli kogu oma poliitilise karjääri jooksul tugevalt katoliiklusevastane. Ta väitis muuhulgas, et Põhja-Iirimaa katoliiklased tuleks põletada ja et IRA on katoliku kiriku sõjaline tiib.

Ta uskus, et Euroopa Liit oli osa vandenõust, mille eesmärk oli luua Vatikani kontrolli all olev roomakatoliku superriik. Ta väitis, et Euroopa Parlamendi 666. koht reserveeritakse Antikristusele.

Aastal 2010 löödi Paisley rüütliks parun Bannside'iks ja ta oli Lordide koja liige kuni surmani.

## Isiklikku
Ta oli abielus aastast 1956 Eileen Paisleyga, neil on viis last, nende poeg Kyle on vaimulik, poeg Ian ja tütar Rhonda on poliitikud.

## Viited
Tiib (lennundus)

**Tiib** on lennuki osa. See lennukile vajalik kindlas asendis olev kandev pind - kandepind (mehhanism), mis tekitab lennuki raskusjõule vastassuunalise jõu, sellise, et lennuki püstine laskumine oleks võimalikult lauge.
Otto Hermann von Güldenschantz

**Otto Hermann von Güldenschantz** (vene k. *Отто (Антон) Герман Гильденшанц, фон*; 11. (22.) jaanuar 1763 – 26. märts / 7. aprill 1836) oli Liivimaalt pärit baltisaksa päritolu Vene keisririigi sõjaväelane. Ta teenis keisriarmees üle nelja aastakümne ning jõudis alampolkovniku (ooberstleitnandi) auastmeni. Oma teenistuse jooksul kuulus ta mitmesse väeüksusse, sealhulgas Pihkva karabinjeeride rügementi, Sevastoopoli musketäride rügementi ning Arensburgi garnisonipataljoni. Von Güldenschantz oli Püha Vladimiri IV klassi ordeni kavaler ning jäi teenistusest pensionile Kostroma jalaväepolgu koosseisust. 

## Elulugu ja perekond
Otto Hermann von Güldenschantz sündis 11. (22.) jaanuaril 1763 Nötkenshofis (Nēķene mõis, Marienburgi/Alūksne kihelkond, Võnnu kreis, Liivimaa; tänapäeval Lätis) paljulapselises aadliperekonnas, kus kasvas kokku kümme last. Tema isa oli Gotthardt Wilhelm von Güldenschantz (1727–1780) ning ema Johanna Helena von Güldenschantz (snd von Radebandt).

Otto Hermann von Güldenschantz abiellus Katharina Elisabeth von Polliga (1760–1836), kes pärines Saaremaal elanud Pollide aadlisuguvõsast. Abielust lapsi ei sündinud.

Ta kuulus Güldenschantzide Liivimaa harusse ning oli alampolkovnik Georg von Güldenschantzi lell.

## Teenistus

Alljärgnev tabel esitab Otto Hermann von Güldenschantzi teenistuskäigu Vene keisririigi armees aastatel 1779–1824.

Otto Hermann von Güldenschantz teenis Vene keisririigi sõjaväes kokku ligikaudu 45 aastat.

*Märkus: kuupäevad on esitatud vana ([[vkj]]) ja uue ([[ukj]]) kalendri järgi*.

## Surm ja matmine
Otto Hermann von Güldenschantz suri 26. märtsil / 7. aprillil 1836 Kuressaares, Saaremaal ning maeti sama aasta 1. (13.) aprillil Kudjape kalmistule. 
Tema abikaasa Katharina Elisabeth von Poll (1760–1836) suri vaid mõned päevad varem ning puhkab samal hauaplatsil. 
Nende ühine hauaplaat Kudjape kalmistul (kvartal 8, rida 13, plats 10) on säilinud ja heas seisukorras.

## Vaata ka
* Güldenschantz
* Meyer (Lizums)

## Viited
Alec Reid

**Alec Reid** (5. august 1931 – 22. november 2013) oli iiri katoliku preester, kes oli tuntud oma rolli poolest vahendajana Põhja-Iirimaa rahuprotsessis ning hiljem sarnaste pingutuste eest Baskimaal. Reid sündis Dublinis ja kasvas üles Nenaghis. Ta pühitseti preestriks 1957. aastal. Järgnenud nelja aasta jooksul osales ta misjonitöös Limerickis, Dundalkis ja Galway's, kolides seejärel Belfasti, Clonardi kloostrisse kus ta elas peaaegu nelikümmend aastat. Clonardi klooster asub katoliikliku piirkonna ja protestantliku Shankill Roadi vahel.

1988. aastal andis ta viimase võidmise kahele Briti sõdurile, kelle Ajutine IRA tappis pärast seda, kui nad olid ilmselt juhuslikult sattunud kolm päeva varem Milltowni kalmistu rünnakus hukkunu matuserongkäigu keskele. Foto Reidist põlvitamas peaaegu alasti Briti sõduri laiba juures viimset võidmist andmas on muutunud üheks Põhja-Iirimaa konflikti kõige tuntumaks kujutiseks.

1980. aastate lõpus korraldas Reid mitu kohtumist Sinn Féini juhi Gerry Adamsi ja Sotsiaaldemokraatliku ning Tööpartei juhi John Hume'i vahel, püüdes veenda vaenupooli alustama dialoogi, et vägivald lõpetada. Reid aitas vahendada salajasi rahuläbirääkimisi ka IRA ning Briti ja Iirimaa valitsustega kuni suure reede lepingu allkirjastamiseni. Elu viimastel aastatel elas ta Dublinis ja osales rahualgatustes Baskimaal. Pingutuste eest levitada rahu ja leppimist, sai ta mitmeid auhindu. Reid suri 2013. aastal Dublinis.

## Viited
Neonatsism

**Neonatsism** on poliitiline liikumine, mis tekkis pärast Teist maailmasõda ja mille eesmärk on taaselustada natsionaalsotsialism või mõni selle variant, tihtipeale viidates sellest viidatud mõtetele.

## Neonatsism Eestis

### Feuerkrieg Division
2018. aasta oktoobris loodi organisatsioon nimega **Feuerkrieg Division** ehk **FKD** (eesti keeles **Tulesõja Diviis**), mis on Atomwaffeni Diviisi üks esindav haru.

FKD propageerib valge rassi ülemvõimu, näitab üles riigivõimu vastasust ning kutsub üksikisikuid üles relvi haarama ja terrorirünnakuid kavandama. Selle ideoloogia toetajad levitavad ja õigustavad rassiviha vähemuste, juutide, tumedanahaliste, seksuaalvähemuste, ajakirjanike ja politseiametnike suhtes. 

Organisatsiooni liikmed ning põhitegevus on peamiselt Balti riikide aladel, sealhulgas organisatsiooni esimene juht koodnimega *Commander,* kes oli juhtimise alguses 13-aastane Eesti päritolu noormees. *"Commander"* tabati KAPO poolt 2020. aprillis ning on sellest ajast riikliku valve all, küll mitte vahistatud tema vanuse tõttu.

2025. aasta jaanuaris mõisteti Harju Maakohtu poolt kolm noort paremäärmuslast süüdi ning FKD sai määratletud kui paremäärmuslik, neonatslik ning terroristlik ühendus.

FKD on määratletud kui terroriorganisatsioonina ka Suurbritannias.

## Vaata ka

* Natsionaalsotsialism
* Fašism
* Paremäärmuslus

## Viited
Viimsi vallavolikogu

**Viimsi vallavolikogu** on Viimsi valla omavalitsusorgan, mille valivad hääleõiguslikud kodanikud kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel. Viimsi vallavolikogul on 21 liiget.

## Valla valitsemine

### Komisjonid
Komisjonid on Viimsi vallavolikogu tööorganid eestseisuse ja fraktsioonide kõrval.

Komisjonide loend:
* Eelarvekomisjon
* Innovatsiooni- ja arengukomisjon
* Keskkonna- ja heakorrakomisjone
* Kultuurikomisjon
* Maa- ja planeerimiskomisjon
* Noorsoo- ja hariduskomisjon
* Revisjonikomisjon
* Sotsiaalkomisjon
* Spordi ja liikumisharrastuse komisjon

### Istungid
Vallavolikogu istungid toimuvad igal kuul teisipäeval (v.a juuli) Viimsi raamatukogu suures saalis. Istungite päevakord avaldatakse uudisena valla kodulehel enne istungi toimumist. Huvilised saavad minna volikogu istungit vaatama kas kohapeale või vaadata otseülekannet YouTube'ist.

### Noortevolikogu
Viimsi noortevolikogu on Viimsi vallavolikogu juures tegutsev Viimsi noortest koosnev nõuandva õigusega esinduskogu, mis esindab noorte huve Viimsis.

## Vallavolikogu esimehed

## Viited


## Välislingid

* Viimsi vallavolikogu – YouTube 
* Vallavolikogu | Viimsi vald
Viimsi noortevolikogu

**Viimsi noortevolikogu** on Viimsi vallavolikogu juures tegutsev Viimsi noortest koosnev nõuandva õigusega esinduskogu, mis esindab noorte huve Viimsis. Noortevolikogusse kuuluvad kohalikud 13- kuni 26-aastased noored.

## Eesmärgid

* esindada noorte huve vallas
* rääkida kaasa valla noorsootöö korralduslikes küsimustes
* suurendada koostööd vallavolikogu, vallavalitsuse ja noorte vahel
* soodustada noorte omaalgatuslikku ja vabatahtlikku tegevust ning noorteürituste korraldamist
* kaasata noori valla elu korraldamist puudutavatesse otsustusprotsessidesse

Eesmärkide saavutamiseks tegeleb noortevolikogu Viimsi noorte seisukohtade väljaselgitamisega valla elu kohta. Arutatakse noori puudutavaid teemasid, mis kuuluvad valla pädevusse ning tehakse vallavolikogule ja -valitsusele ettepanekuid, lähtudes noorte huvidest ning vajadustest.

## Noortevolikogu valimised
Eelnevalt aastale 2026 oli Viimsi noortevolikogu koosseis valitud valimiskogu poolt. Kandidaat pidi esitama enda kohta avalduse ning motivatsioonikirja, pärast vestlusvooru läbimist oli kandidaadil võimalus saada järgnevasse koosseisu.

### 2026. aasta noortevolikogu valimised
2026. aasta valimised oli esimene, kus valimiskogu asemel sai koosseisu valida iga 13- kuni 26-aastane noor, kes oli eelneva aasta novembriks Viimsi valda sisse kirjutatud. Seekord oli ka esmakordselt koosseisu pikkus 2 aastat eelneva 1 aasta asemel. Valimistel oli valikus 18 kandidaati, kellest enim hääli saanud 15 said mandaadi osaleda Viimsi noortevolikogu 2026-2028 koosseisus.

Koosseisu valimised toimusid 5.–8. jaanuaril 2026. Oma hääle andis 322 noort, mis moodustas ligikaudu 10% Viimsi valla valimisõiguslikest noortest. 23. jaanuaril kogunesid Viimsi noortekeskuses esimest korda uue noortevolikogu koosseisu liikmed, koosseisu esimeheks valiti Emilia Eller ja aseesimeesteks Olga Simagina ning Erki Taro.

## Noortevolikogu esimehed

## Välislingid

* Viimsi noortevolikogu Instagram
* Noortevolikogu | Viimsi vald
* Viimsi valla noortevolikogu põhimäärus–Riigi Teataja

## Viited
Jaapani keiser

**Jaapani keiser** on Jaapani pärilik monarh ja riigipea. Keiser on põhiseaduse järgi Jaapani riigi ja inimeste sümbol ning on troonil tänu "suveräänse võimu teostaja ehk rahva tahtele". Võimujärglus on sätestatud keiserliku majapidamise seaduses. Jaapani keiser on tänu oma rollile Jaapani rahva sümbolina ja ülemkohtu otsuste järgi seaduse ees immuunne. Keiser on Jaapani keisridünastia peana ka šintoismi juht, šintoismis peetakse Jaapani keisrit päikesejumalanna Amaterasu otsene järeltulija. Legendi järgi loodi keisri positsioon 7. sajandil eKr, esimesed ajaloolised tõendid Jaapani keisritest pärinevad 5.–6. sajandist pKr.

Keisri roll on ajas vaheldunud, vahepeal on see olnud peamiselt sümboolne ning vahel ka *de facto* riigipea. Pärast Kamakura Šogunaadi algust ei osalenud Jaapani keiser erinevalt paljudest Euroopa monarhidest väejuhina lahingutes. Jaapani keisri võim on peaaegu alati olnud mingil määral pärsitud muude poliitiliste jõudude poolt. *De facto* juhtisid aastatel 1192–1867 riiki šogunid ja nende asevalitsejad šikkenid, kuigi nad määras ametisse keiser. Pärast 1868. aasta Meiji restauratsiooni oli keiser Jaapanis *de facto* uuesti võimul, tema ülemvõim kirjutati 1889. aastal ka Meiji põhiseadusesse. Pärast 1947. aasta põhiseaduse vastuvõtmist on keisri roll sümboolne, tal pole isegi minimaalset poliitilist võimu. Keiser annab Jaapani valitsuse nõul ja Jaapani riigi ning rahva nimel Jaapani Jaapani.

Keiser elab koos perekonnaga alates 19. sajandi keskpaigast kunagise Edo linnuse kohale ehitatud Jaapani keisripalees Tokyo kesklinnas. Enne seda oli keisri residents ligi üksteist sajandit ajaloolises pealinnas Kyōtos. Keisri sünnipäev (Naruhito ajal 23. veebruar) on riigipüha.

Alates 1. maist 2019 on Jaapani keiser Naruhito. Ta krooniti (vt Jaapani keisri kroonimine) pärast seda, kui tema isa Akihito troonist loobus (2019. aasta Jaapani keisrivahetus).

## Vaata ka
* Jaapani keisrite loend
* Jaapani monarhide sugupuu
* Jaapani keisrinna
* Jaapani keiserlik perekond
* Antimonarhism Jaapanis
* Krüsanteemtabu
* Daijō Tennō
* Keisrisüsteem
* Valitsev keiser
* Riigišintoism

## Viited

## Allikad
* Asakawa, Kan'ichi (1903). . Tokyo: Shueisha. . Online, multi-formatted, full-text book at openlibrary.org.
* Bar-On Cohen, Einat (2012–12). "The Forces of Homology—Hirohito, Emperor of Japan and the 1928 Rites of Succession". *History and Anthropology*. **23** (4): 425–443. . .
*  Alternate link.
* 
* Large, Stephen S. (1992). *Emperor Hirohito and Shōwa Japan: A Political Biography*. London: Routledge. . .
* 
* Pye, Lucian W.; Keene, Donald (2002). "Emperor of Japan: Meiji and His World, 1852-1912". *Foreign Affairs*. **81** (5): 217. . .
* 
* Screech, Timon (2006). *Secret Memoirs of the Shoguns: Isaac Titsingh and Japan, 1779–1822*. London: RoutledgeCurzon. ; .
* Shillony, Ben-Ami (2008). *The Emperors of Modern Japan*. Leiden: Brill. . .
* 
* Titsingh, Isaac (1834). *[[Nihon Ōdai Ichiran]]*  ''Annales des empereurs du Japon'' pp.&nbsp;411–412, Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland.
Kopeiski keemiatehase plahvatused

2025. aasta 22. oktoobri õhtul toimusid Venemaal Tšeljabinski oblastis Kopeiskis asuvas, suurtükimürske ja lennukite laskemoona tootvas keemiatehases "Plastmass"  ligi paaritunnise vahega plahvatused ja puhkes tulekahju, hukkus 12 inimest.

## Viited
Garm

**Garm** (vanapõhja keeles *Garmr* "koer") on Skandinaavia mütoloogias suur, koletu, nelja silmaga koer, kes valvab sissepääsu surnutemaailma Heli. Koera peamine ülesanne on ulguda iga kord, kui väravale ilmuvad uued surnud ja nii saab lohe Nidhöggr aru, et uus veri on lähenemas.

Ragnarök saabudes vabastab Garm end ja tormab Tyri juurde. Võitluses surevad mõlemad.

Garmi mainitakse nii "Vanemas Eddas" kui ka "Nooremas Eddas".

## Nime etümoloogia
Nime Garm etümoloogia on ebaselge. Bruce Lincoln seob nime Kreeka mütoloogilise koera Kerberosega, mõlema nime võimalikuks tüveks indoeuroopa algkeelest *ger-* ("urisema"). 

Garm esineb alamsaksi folklooris kui "helhond" (põrgukoer) või "kardoes", keda seostatakse jumalanna Tamfanaga. Koera punaseid, hõõguvaid silmi olevat nähtud Hollandis, Oldenzaali lähedal ning olendi ulgumine ennustab haigust ja surma.

## Viited
1989. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 21. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 15. septembril 1989.

Eesti meistriks tuli Raul Rebane. Hõbemedali võitis Nikolai Tubtsienko ja pronksi Helger Helemäe.

## Paremusjärjestus

## Viited
1967. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 2. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1967 juunis.

Võistlusel osales 16 kabetajat. Iga vastasega mängiti kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega.

Eesti meistriks tuli Valter Johanson. Hõbemedali võitis Guido Mumm ja pronksi A. Dmitrijev (teistel andmetel N. Dmitrijev).

Seitse paremat said õiguse mängida Eesti 3. kirikabe meistrivõistluste finaalturniiril. Eesti meister Valter Johanson pääses lisaks NSV Liidu kirikabe meistrivõistluste finaali.

## Paremusjärjestus

## Viited
Priit Neeme

**Priit Neeme** (sündinud 2. aprillil 1944 Pärnus) on eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja), sporditegelane ja spordiajaloolane.

Lõpetas 1963. aastal Pärnu 4. Keskkooli.

Töötanud 1966–1994 Pärnu Linakombinaadis ja 1995–2002 Eesti Telefonis.

Teinud kaastööd ajalehtedele.

## Sportlasena
Harrastanud kergejõustikku, tuli keskmaajooksus 10 korda Pärnu linna meistriks. 

## Sporditegelasena
Oli aastatel 1969–1979 Pärnu kergejõustikusektsiooni esimees ja alates 1976. aastast Kalevi kergejõustikusektsiooni presiidiumi liige. Algatanud ja korraldanud Pärnus spordiüritusi (1973 Kadrijooks, 1979 Meremiili jooks, 1985 Aastajooks, 1986 Kahe Staadioni jooks, 2001 Jüri Jaansoni Kahe Silla Jooks, 2008 Rannametsa Luitejooks ja Tori–Pärnu maraton, Rannajooks).

## Kergejõustikukohtunikuna
Oli alates 1979. aastast Pärnu kergejõustikukohtunike kogu esimees. Kuulunud Kergejõustikuliidu kohtunikekogu juhatusse. Tegutsenud kohtunikuna enam kui 2300 kergejõustikuvõistlusel (1979 vabariiklik kategooria, 1992 rahvuskategooria A-litsents).

## Liikmesus
*2002 Spordiklubi Pärnu Kahe Silla Klubi asutajaliige
*2007 Eesti Spordiajaloo Selts

## Tunnustus
*1984 – Kalevi auliige
*1999 C. R. Jakobsoni eripreemia
*2014 Pärnu linna teenetemärk
*2016 Pärnumaa aasta sporditegija
*2024 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

## Välislingid
*
Hans Orru

**Hans Orru** (sündinud 16. jaanuaril 1980 Tallinnas) on eesti tervishoiuteadlane.

Orru lõpetas 2003. aastal Tartu Ülikoolis keskkonnatehnoloogia bakalaureuseõppe ja 2005. aastal kaitses samas teadusmagistritöö teemal „Kütteturba kaevandamise ja kasutamisega seotud terviseriskid“. 2009. aastal kaitses ta Umeå ülikoolis doktoritöö teemal „Ekspositsioon tahketele osakestele ja sellega seotud tervisemõjud Eesti suuremates linnades“.

Aastatel 1998 –2004 töötas Orru Eesti Geoloogiakeskuses geoloogiatehnikuna, aastatel 2006 –2022 töötas ta Tartu Ülikoolis teaduri, lektori, dotsendi ja kaasprofessorina ning alates 2022. aastast keskkonnatervishoiu professorina. Alates 2024. aastat on ta ka Tartu Ülikooli kestliku arengu keskuse juhataja. Alates 2013. aastast on ta töötanud ka teadurina Umeå ülikoolis.

## Tunnustus
2025 Tartu Ülikooli aumärk

## Isiklikku
Hans Orru ema on geoloog Mall Orru ja tema abikaasa sotsioloog Kati Orru. 

## Viited

## Välislingid

* Hans Orru inauguratsiooniloeng  „Kuidas keskkond meie tervist mõjutab“ 
* Hans Orru ettekanne „Globaalmuutused, tervise väljakutsed ja kohanemine“. Akadeemikukandidaatide konverents 4.04.2024 
* Hans Orru. Müra võib põhjustada suremuse tõusu. Vikerraadio.
* Hans Orru. Inimestel on varsti õigus nõuda kohtu kaudu head õhukvaliteeti linnas. Vikerraadio
* Intervjuud. Hans Orru. Õhusaastest Hiinas. Vikerraadio
* Professor Hans Orru: Kodune pürotehnika paiskab kopsudesse uskumatu hulga mürke. Postimees
* Globaalmuutuste akadeemiku valimised. Kes on Hans Orru?
Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

**Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige** on Eesti Spordiajaloo Seltsi antud tunnustus (auliige).

Seltsi põhikirja 3. osa 14. punkti järgi: "Seltsi auliikmeks võib täiskogu valida juhatuse ettepanekul Seltsi tegevuses silma paistnud liikmeid või Eesti spordiajaloo uurimise edendamisel erilisi teeneid omavaid isikuid".

Esimene tunnustus anti välja 1990. aastal.

## Vaata ka
* Eesti Spordiajaloo Seltsi auliikmete loend

## Viited

## Välislingid
*Auliikmed Eesti Spordiajaloo Seltsi kodulehel
ASEANi-Hiina vabakaubanduspiirkond

**ASEANi-Hiina vabakaubanduspiirkond** (inglise keeles *ASEAN–China Free Trade Area* (**ACFTA**)) on vabakaubanduspiirkond, kuhu kuuluvad 11 Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriiki ja Hiina Rahvavabariik.

## Osapooled

## Vaata ka
* ASEAN-i vabakaubanduspiirkond
* Chiang Mai initsiatiiv
* Comprehensive Economic Partnership for East Asia
* Majanduskoostöö raamlepe
* ASEANi-India vabakaubanduspiirkond
* Bambusevõrgustik
* Hiina-Indohiina poolsaare majanduskoridor
* Päritolureeglid
* Turulepääs
* Vabakaubanduspiirkond
1977. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 9. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1977 novembris.

Võistlusel osales 18 kabetajat, neist kaks meistersportlast, 9 meistrikandidaati ja 7 I järgu kabetajat.

Iga vastasega mängiti kaks partiid, üks valgete ja teine mustade kabenditega.

Esmakordselt tuli Eesti meistriks Ülo Pailk. Hõbemedali võitis Vello Luht ja pronksi Erich Ruberg.

## Paremusjärjestus

## Viited
Bifrost

**Bifrost** (vanapõhja keeles *Bifrǫst*, ka **Bilröst**) on Skandinaavia mütoloogias vikerkaaresild, mis ühendab jumalate elukohta Asgardi ja inimeste elukohta Midgardi. Sild võib sümboliseerida ka virmalisi, mis sobib paremini põhjamaade kontseptsiooniga.  

Bifrosti lõpus asub Asgardi kõrgeim mägi Himmelbjerget, kus elab jumal Heimdall. Ragnaröki ajal sild praguneb ja hävib, kui tulehiid Surtr koos oma vägedega selle ületab. 

## Etümoloogia
Andy Orchard pakub, et Bifrost võib tähendada "sädelevat rada" *(shimmering path)*. Ta märgib, et sõna *Bilröst* esimene tüvi *bil* ("hetk") viitab vikerkaare põgusale olemusele ja tõlgendab seda seotuna sõna *Bifrost* esimese elemendiga, vanapõhja keele tegusõnaga *bifa* ("sädelema"). Orchard rõhutab, et see element loob silla sädeleva valguse kuvandi.

Germanist Rudolf Simek tõlgenduse kohaselt on Bifrosti tähendus "taeva poole viiv kõikuv rada" (viidates ka tüvele *bifa*) või "vilksamisi paistev vikerkaar", mis võib olla seotud sõnaga *bil* ("hetk").

## Viited
Heldur Tuulemäe

**Heldur Tuulemäe** (kuni 12. veebruar 1940 perenimi **Tubert**; sündinud 1. oktoobril 1929 Tallinnas) on eesti endine kergejõustiklane (sprinter) ning sporditegelane ja spordiajaloolane.

Lõpetas 1949. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1953. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna.

Töötanud tehases Kvarts, Silikaat ja Eesti Dolomiit ning 15 aastat Tuletõrje Valitsuses vahetuse ülemana ja 15 aastat keemiakombinaadis Orto vaneminsenerina.

Alates 1958. aastast tegi kaastööd spordilehtedele. 

## Sportlasena
Hakkas sportima 1940, jätkas 1945. aastal Tallinna laste- ja noorte spordikoolis Johannes Talmre ja Raul Uulmani, hiljem Ruudi Toomsalu ja Viktor Vaiksaare juhendamisel. Kuulunud Nõmme Kalju, Dünamo, Jõu ja Kalevi liikmeskonda.

1948. aastal Dünamo ja 1950. aastal TPI meeskonnas Eesti NSV meister teatejooksudes. Võitis 1948. aastal NSV Liidu noortemeistrivõistustel 100 m jooksus ja 4 × 100 m teatejooksus hõbeda. Osalenud veteranide maailma- ja Euroopa meistrivõistlustel.

## Sporditegelasena
Oli 1950–1953 tegev TPI Spordiklubi juhatuses ja 1962–1972 Tallinna kergejõustikusektsiooni presiidiumis. kuulunud alates 1983. aastast Tallinna Spordiveteranide Koondise ja aastatel 1988–2002 Eesti Spordiveteranide Liidu juhatusse. Olnud tegev Tallinna Kalevi Kergejõustikuklubi, Kergejõustikuveteranide Assotsiatsiooni ja Nõmme Kalju eestseisuses.

## Kergejõustikukohtunikuna
Tegutsenud kergejõustikukohtunikuna üle 1800 võistlusel. Sai 1969. aastal üleliiduline kategooria, 1992. aastal rahvuskategooria A-litsentsi.

## Liikmesus
*2005 Kalevi Veteranide Ühenduse vanematekogu
*2008 Tallinna kergejõustikukohtunike kogu

## Tunnustus
*1989 Tallinna Spordiveteranide Koondise auliige
*1999 Eesti Spordiveteranide Liidu auliige
*2004 Eesti Kergejõustikuveteranide Assotsiatsiooni auliige
*2005 jalgpalliklubi Nõmme Kalju auliige
*2018 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

## Välislingid
*
Jakov Džugašvili

**Jakov Jossifovitš Džugašvili** (31. (vkj 18.) märts 1907 – 14. aprill 1943) oli Jossif Stalini ja Kato Svanidze poeg. Ta oli Jossif Stalini vanim poeg ja Kato Svanidze ainus laps; Kato suri üheksa kuud pärast sünnitust.

Tema isa oli Jakovi sünni ajal kahekümnendates revolutsionäär ning jättis poisi tema ema perekonna kasvatada. Aastal 1921 toodi Jakov Moskvasse, kus tema isast oli saanud bolševike valitsuse juhtfiguur ning hilisem Nõukogude Liidu juht. Stalin ei hoolinud Jakovist eriti, Jakov oli tagasihoidlik, vaikne ning näis kurvameelne. Ta üritas noorena endalt korduvalt elu võtta. Jakov Džugašvili oli kaks korda abielus, tema kolmest lapsest kaks jõudsid täiskasvanuikka.

Džugašvili õppis alguses inseneeriat, kuid siis suunas Stalin ta suurtükiväeohvitseri kursusele. Ta lõpetas õpingud aastal 1941 vaid paar nädalat enne seda kui Saksamaa Nõukogude Liitu ründas. Džugašvili saadeti rindele, kus sakslased ta vangi võtsid. Stalin keeldus tema vabastamiseks läbi rääkimast ning ta suri aastal 1943 Sachsenhauseni koonduslaagris.

## Vaata ka
* Heinz Hitler
* Mao Anying
* Bruno Mussolini
* Quentin Roosevelt

## Kirjandus
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Amylocorticiellum

***Amylocorticiellum*** on seltsi *[[Amylocorticiales]]* kuuluv perekond seeni.

## Liike
**[[Amylocorticiellum molle]]*

## Välislingid
*
Sherman Antitrust Act

**Sherman Antitrust Act of 1890** (inglise keelest *1890. aasta Shermani konkurentsiseadus*) on Ameerika Ühendriikide konkurentsiõigusalane seadus, mis näeb ettevõtjatele ette vaba konkurentsi ning keelab ebaausad monopolid. Seaduse võttis vastu Ameerika Ühendriikide Kongress ning see sai nime põhiautori, senaator John Shermani järgi.

Sherman Act keelab konkurentsivastased kokkulepped ja kaubaturgude monopoliseerimise ning selle katsed. Seadus paneb Ameerika Ühendriikide Justiitsministeeriumile teostada järelevalvet ning annab seaduse rikkumise tõttu kahju saanud ettevõtjatele õiguse kolmekordseks hüvitiseks. Aastakümnete jooksul on Ameerika Ühendriikide kohtud Sherman Acti seostanud nii, et mõnel juhul on konkurentsi rikkumine õigusvastane *per se* ning mõnel juhul oleneb see asjaoludest.

Seaduse eesmärk on takistada hindade kunstlikku tõstmist läbi turu või pakkumise takistamise. Eduka äritegevuse tõttu tekkinud "süütu monopol" (*innocent monopoly*) on õiguspärane, kuid kunstlikult monopoli hoidmise või tekitamise katsed seadusevastased. Sherman Acti mõte ei ole kaitsta ettevõtjaid edukamate ettevõtjate eest ega takistada ettevõtjatel ausa tulu teenimist, vaid säilitada konkurentsirohke turg ja kaitsta tarbijaid.

Eestis on sarnane õigusakt konkurentsiseadus.

## Vaata ka
* Alcoa
* American Bar Association
* American Tobacco Company
* Konkurentsiõigus
* Bell Systemi jagamine
* Kartell
* Clayton Antitrust Act of 1914
* DRAM-i hinnakokkuleppeskandaal
* George Howard Earle Jr.
* Laissez-faire
* Northern Securities Company
* Hinnakokkulepe
* Edasimüügihinna kehtestamine
* Sarbanes–Oxley Act
* Standard Oil
* Ticketmaster
* United States v. Microsoft Corp.

## Viited

## Välislingid
* Sherman Antitrust Act
Linda Jaanson

**Linda Jaanson** (kuni 1964 perenimi **Stamberg**, aastatel 1980–2013 **Martis**; sündinud 26. juunil 1933 Tartus) on eesti endine iluvõimleja ning spordipedagoog, sporditegelane ja spordiajaloolane.

## Hariduskäik
Lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) ajaloo-keeleteaduskonna vene keele ja kirjanduse osakonna ning 1965. aastal kehakultuuriteaduskonna (KKT).

## Töökäik
Töötanud aastatel 1957–1960 Võnnu Keskkoolis õpetajana, aastatel 1960–1996 TRÜ/ Tartu Ülikooli KKT õppejõuna ja naisvõimlemisosakonna juhatajana. Tegutsenud rühmade treenerina, koostanud rühmvõimlemiskavasid. Korraldas 1985–1990 TRÜ juures naisvõimlemisrühmade juhtide üleliidulist koolitust.

## Sportlasena
Hakkas sportima Vilma ja Uno Sahva käe all, hiljem jätkas Lidia Uustali juhendamisel. Oli 1952–1957 Eesti NSV iluvõimlemiskoondise liige, võitis Eesti NSV meistrivõistlustel aastatel 1954 ja 1955 mitmevõistluses pronksi.

## Sporditegelasena
Olnud tegev ENSV Spordikomitee metoodilises nõukogus, Rahvavõimlemisföderatsiooni presiidiumis, Võimlemisliidu juhatuses ja Kalevi naisvõimlemiskomisjonis, on juhtinud Tartu iluvõimlemissektsiooni.

Samuti oli tegev NSV Liidu Võimlemisföderatsiooni naisvõimlemiskomisjonis (aseesimehena) ja Rahvaspordiföderatsiooni teaduslik-metoodilises nõukogus.

## Võimlemiskohtunikuna
*1963 vabariikliku kategooria kohtunik iluvõimlemises ja rühmvõimlemises

## Teoseid
Avaldanud võimlemisalaseid õppevahendeid ja teadusartikleid.
*1977 Iluvõimlemise harjutused vahenditega
*1982 Naisvõimlemine
*2009 Võimlemisest Tartu õppeasutustes

## Liikmesus
* Eesti Spordiajaloo Selts, sh olnud juhatuses

## Tunnustus
*1988 Eesti NSV teeneline sporditegelane
*2008 Kalevi auliige
*2013 Eesti Võimlemisliidu elutööpreemia 
**Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige
*2023 Eesti Võimlemisliidu teenetemärk

## Välislingid
*
Julian Schmid

**Julian Schmid** (sündinud 1. septembril 1999 Oberstdorfis) on Saksamaa kahevõistleja. Ta tuli 2025. aastal maailmameistrivõistlustel Trondheimis meeskonnavõistluse maailmameistriks.

2019. aastal liitus Schmid Saksamaa täiskasvanute võistkonnaga maailmakarikavõistlustele, saavutades hooaja parima 15. koha Lahtis.

Kuna rahvusvahelised võistlused 2020. aastal jäeti ära koroonapandeemia tõttu, võistles Schmid Saksamaa meistrivõistlustel, kus saavutas individuaalselt üheksanda ja meeskondlikus sprindis koos Wendelin Thannheimeriga neljanda koha. Ta naasis rahvusvahelistele võistlustele 2020–21 kontinentaalkarika turniiril, kus saavutas Park Citys kaks võitu ja pälvis FIS-i nädala sportlase auhinna.

2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis saavutas Schmid normaalmäel 8. ja suurel mäel 10. koha. Meeskondlikus võistluses võitis ta hõbemedali koos Vinzenz Geigeri, Eric Frenzeli ja Manuel Faisstiga. Ta lõpetas hooaja maailmakarika üldarvestuses 12. kohal ja nimetati FIS-i aasta uustulnukaks.

2022. aasta suvel võitis Schmid Grand Prix' segavõistkondade võistluse ja teenis Saksamaa meistrivõistlustel oma esimese individuaalmedali (kolmanda kohaga). Ta alustas maailmakarikavõistluste 2022/23 hooaega tugevalt, võites Rukal, Otepääl ja Oberstdorfis. 2023. aasta maailmameistrivõistlustel Planicas teenis ta individuaalvõistluses normaalmäel hõbemedali Jarl Magnus Riiberi järel.

Schmidi 2023/24 hooaeg oli vähem edukas, poodiumikohti ei tulnud, kuid ta lõpetas üldarvestuses 12. kohal. Ta alustas 2024/25 hooaega Ruka kompaktklassi võistlusel kolmanda kohaga.

2025. aasta maailmameistrivõistlustel Trondheimis võitis ta meeskonnavõistluses kuldmedali, segavõistkondlikus võistluses hõbemedali ning saavutas normaalmäel 4. ja suurel mäel 6. koha.

## Viited
 

## Välislingid

*[Julian Schmid [ROK]-i veebilehel]
*[Julian Schmid [FIS]-i veebilehel] 
*Julian Schmid Olympedia.org veebilehel
Mitmekesisuse ja muutuste juhtimine

**Mitmekesisuse juhtimine** on erineva taustaga töötajate kaasamine organisatsiooni soo, rahvuse või vanuse põhiselt. Kaasamine algas 1980. aastatel USA-s Uus avalik halduse põhimõtetel, eesmärgiga vältida diskrimineerimist ja tagada õiglast kohtlemist töökohal, sõltumata inimese taustast. Erineva kogemustepagasiga inimeste koostöö peaks tagama mitmekülgsemat lahendust probleemidele ning tulemusena pakkuma rohkem uusi ideid. Erinevate vaadetega inimeste koostöö võib aga hea juhita ka suurendada konfliktide tekkimise riski. 

## Mõiste ja taust

Mitmekesisus avalikus sektoris hõlmab erinevaid inimesi. Töötajaid eristatakse nende tausta kaudu primaarsetes ja sekundaarsetes dimensioonides. Primaarsed dimensioonid on nähtavad ja muutumatud nagu näiteks rahvus, sugu, vanus või rass. Sekundaarsed dimensioonid on aga omandatavad: haridus, väärtused, kogemus. 

## Mitmekesisuse tüübid
Lähtuvalt inimese oskustest on mitmekesisel meeskonnal mitmeid eeliseid. Näiteks vanuse kontekstis toovad noored meeskonda innovaatilisemaid ideid ning kiiret kohanemisvõimet muutuste korral, samas kui vanemad hindavad kogemust ja stabiilsust. Erineva kultuurilise taustaga töötajad aitavad ümber kujundada tekkinud eelarvamusi ja toovad lauale eripärased vaatenurgad. 

## Vastuolude juhtimine

Hoolimata meeskonna mitmekesisuse juhtimisest võib ette tulla vastuolusid inimeste vahel. Vastuolud tekivad tavaliselt primaarsetest või sekundaarsetest dimensioonidest lähtuvalt. Kultuurilised konfliktid tekivad, kui erinevad väärtused ei sobi kokku (näiteks üks kultuur hindab astmelist süsteemi, teine aga võrdsust). Soolised erinevused võivad tingida olukorra, kus üks sugu tunneb end alavääristatuna samas kui teine on oma positsiooniga organisatsioonis rahul. Lisaks võivad vastuolud tekkida ka mitmekeelsetes meeskondades, kus valearusaamad ja möödarääkimised on kerged juhtuma. 

## Juhtimispraktikad
Vastuolude vältimiseks korraldatakse koolitusi, et luua töökeskkond ja -kultuur, mis peaks vähendama konfliktide teket. Koolituste eesmärgiks on aidata töötajatel paremini koostööd teha ning mõista erinevusi inimeste ja nende tööstiilide vahel ning nendest mööda vaadata. Vastuolude esinemisel lahedatakse need neutraalse vahendaja või avatud arutelu abil, mis aitab leida kiire lahenduse tekkinud probleemile. Tavaks on ka luua asutusesisene mitmekesisuse kava (nt värbamise reeglid), mis tagavad selged juhised ning võrdsed võimalused inimeste tööle võtmiseks ning mis omakorda suurendavad tulemuslikkust. 

## Näited Eestis
Eesti avalikus sektoris tegeleb mitmekesisuse edendamisega kõige hoogsamalt Sotsiaalministeerium, mis lähtub mitmekesisuse kavast, mille eesmärgiks on töötajate kaasamine ning diskrimineerimise vähendamine. 2022. aasta sügisel oli ministeeriumi töötajate koosseis mitmekesine nii soo kui ka rahvuse poolest. Praegune kava näeb ette töökiusu ja ahistamise ennetamise edendamist. 

## Viited
Alison Gates

**Alison Gates** (sündinud 1989) on Ameerika Ühendriikide stsenarist ja näitleja. Ta on "Saturday Night Live'i" peastsenarist. Elades Chicagos töötas ta komöödiatrupi The Second City meeskonnas ning naistest koosneva iO teatri trupis.

## Karjäär

### Improteater
Wellesleys, Massachusettsis sündinud ja kasvanud Gates alustas improvisatsiooniteatriga tegelemist juba keskkoolis ning jätkas seda ka ülikoolis. Ta kuulus Yale’i vanimasse improvisatsioonilise komöödia truppi The Yale Ex!t Players. Yale’i ülikoolis esines Gates, kes mängib kitarri ja mandoliini, teiste seas ka lavastuses "Measure for Measure". Ta oli ka huumoriajakirja The Yale Record tegevtoimetaja ning lõpetas Yale’i ülikooli 2011. aastal.

Pärast Chicagosse kolimist hakkas Gates improviseerimist veidi tõsisemalt võtma. Ta läbis Second City konservatooriumi programmi ning 2015. aastal sai temast BlueCo tuurietenduste trupiliige.

## Viited
Eharoosa

**Eharoosa** ehk **ehakarva** ehk **loojanguroosa** on üks roosadest värvitoonidest, hele lillakasroosa, mis meenutab päikeseloojangu õhtutaeva värvust. Tooni võidakse pidada jahedamaks lilla poole kalduvaks või oranžikamaks soojemaks roosaks.

Värvinimetus esineb moes tekstiili värvuse märkimiseks, samuti ilukirjanduses.

Eharoosa maja nime kannab maja Tartus Karlovas, millega seotud kogukond on korduvalt korraldanud kirjandusõhtuid jt kirjandussündmusi, näitusi jm.

## Pildid

Pennsylvania Winter Sunset.jpg|Talvine päikeseloojang Pennsylvanias
Avondrood delft 003.jpg|Päikeseloojang Delftis
Päikeseloojang Mädara jõe kohal.jpg|Päikeseloojang Mädara jõe kohal Pärnumaal


## Variatsioonid
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on toon *Sunset* kahvatu oranžkollane , toon *Prairie Sunset* keskmine kollakasroosa või heleoranž , toon *Sunset Cream* kollakasvalge  .

RAL Design värvivaliku toon 010 40 20 *Abendrot* ('eha') on ligikaudu sügav-vanaroosa  , toon 340 60 15 *Abendrosa* on tooni heledam variant  ja 360 50 15 *Abendpurpur* umbes videvikulilla .

Veebivärv *Sunset pink* on lillakasroosa  , veebivärv *Twilight* on vanaroosaga sarnanev heledam lillakasroosa  .

## Vaata ka
* Videvikulilla
* Koiduroosa

## Viited
Mihheil Lomthadze

**Mihheil Lomthadze** (gruusia keeles მიხეილ ლომთაძე; sündinud 17. oktoobril 1975 Batumis Gruusias) on gruusia päritolu rahvusvaheline ettevõtja. 

Ta kaitses 2002. aastal magistrikraadi Harvardi ülikooli ärikoolis (Harvard Business School).

Lomthadze on Londoni börsil noteeritud Kasahstani finantstehnoloogia ükssarviku Kaspi.kz tegevjuht. 2006. aastal sai ta Kasahstani Kaspia panga tegevjuhiks ning aastal 2011 nimetas panga ümber Kaspiks. Lomthadze oli pärast Bidzina Ivanišvilit teine grusiin, kes jõudis Forbesi poolt koostatavasse miljardäride edetabelisse. 2025. aastal hinnati tema vara väärtuseks 5,9 miljardit dollarit, mis andis talle edetabelis 579. koha. Ta on korduvalt saanud PricewaterhouseCoopersi välja antava Kasahstani aasta tegevjuhi tunnustuse.

Lomthadze on mitmel aastal võitnud Äripäeva koostatud Dividendide TOPi. Tal on Eestis valdusettevõte Blue Ocean One.

## Viited

## Välislingid

* Conversation with Mikhail Lomtadze
* How Kaspi is Revolutionizing Everyday Life with Mikhail Lomtadze
Rein Järva

**Rein Järva** (sündinud 31. augustil 1945 Tallinnas) on eesti endine korvpallur, sporditegelane ja spordiajaloolane.

Lõpetas 1963. aastal Tallinna 1. Keskkooli ja 1968. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) ehitusteaduskonna.

Töötanud 1968 -1979 tehas Metallist insenerina ja osakonna juhatajana, 1980 - 1992 Tallinna Hotellikoondise ja hotell Olümpia peainsenerina, 1992 -2000 Tallinna Lennujaama ehitusdirektorina ja
-nõunikuna, 2000–2015 TTÜ kinnisvara peaspetsialistina. 

## Sportlasena
Huvitus pallimängudest, sh korvpallist Märt Sepiku innustusel. Harjutas ka Valdur Tammingu, hiljem Heino Krevaldi, Jaroslav Dudkini ja Rein Kaljula juhendamisel. Treenis ja võistles aktiivselt 21 aastat: 1958–1963 Eesti NSV noortekoondises, 1963–1968 TPI, 1968–1973 Tallinna Kalevi ja 1973–1979 Metallisti meeskonnas (koos Aadu Kanaga ka meeskonna asutajaid).

Oli 1971. aastal Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti NSV meister, 1966 ja 1967 TPI, 1968 ja 1969 Tallinna Kalevi meeskonnas Eesti NSV karikavõitjaid ning 1970 Tallinna meeskonnas spartakiaadivõitjaid; 1969, 1970, 1972 ja 1973 võitis Eesti NSV meistrivõistlustel hõbeda ning 1979 pronksi.

Oli 1964. aastal TPI meeskonnas NSV Liidu üliõpilasmeister.

## Sporditegelasena
Olnud alates 1976. aastast tegev Tallinna korvpallisektsiooni juhatuses, sh 1986–1993 esimehena. Kuulunud 1983–1993 Korvpalliföderatsiooni/-liidu juhatusse. Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti Olümpiakomitee liige.

## Spordiajaloolasena
Tegelnud korvpallistatistikaga, spordiajaloo uurimisega, avaldanud korvpalliülevaateid Spordilehes ja Kehakultuuris, koostanud teatmikke, sh Eesti spordi aastaraamatuid.

## Teoseid
*Korvpall. Minevikust tänapäevani. (1988, autoreid (statistika))
*Eesti korvpall 75. (1995)
*Eesti spordi biograafiline leksikon. (2001, kaastöölisi)
*Korvpall. (2002, autoreid)
*Eesti meistrid 1920–1999. (2003, koostajaid)
*Eesti korvpall. Portreed. (2006, autoreid)
*Eesti spordi aastaraamat 1940–1949. (2006, koostajaid ja autoreid)
*Eesti spordi aastaraamat 1950–1955. (2008, koostajaid ja autoreid)
*Kalev. Läbi sajandi. Viies osa. Liidrid. (2012, autoreid)
*Eesti spordi aastaraamat 1918–1940. (2015, koostajaid ja autoreid)
*Eesti korvpall – esimene sada. 1920–2020. (2020, autoreid)
*Eesti korvpallikoondis – esimene sada. 1924–2024. Kaasautor Märt Ibrus. 2024

## Liikmesus
*1999 Eesti Spordiajaloo Selts
**2001 aseesimees

## Tunnustus
*2009 Kalevi auliige
*2015 Eesti Spordiajaloo Seltsi auliige

## Välislingid
*
APEC Lõuna-Korea 2025

**APEC Lõuna-Korea 2025** (ametlikult **APEC Korea 2025**) oli 2025. aasta Aasia ja Vaikse Ookeani Majanduskoostöö (APEC) koosolek. See lõppes APEC-i majandusjuhtide (ehk liikmesriikide rahandus- ja majandusministrite) tippkohtumisega 1. novembril. See on teine kord kui Lõuna-Korea iga-aastast APEC-i tippkohtumist võõrustab, enne seda oli Lõuna-Korea võõrustajamaa aastal 2005.

## Viited
Rakvere katoliku kirik

**Rakvere katoliku kirik** oli katoliku kiriku hoone Rakveres, Kurikakülas, Võidu tänaval (tänapäeval aadressil Võidu 67). 

Puidust hoone valmis 1934. aastal arhitekt Nikolai Thamm noorema projekti järgi ja õnnistati 4. novembril 1934. Rakveres ja selle ümbruskonnas oli tollal umbes 100 katoliiklast. Nii väike kogudus poleks üksi suutnud uut kirikut ehitada, peamiselt kaeti kulud välisannetustega, sealhulgas toetas ehitust rahaliselt ka Rooma paavst.

Kogudus aeti 1950. aastast hoonest välja ja seda kasutati edaspidi internaadi ja elamuna. Kirikuhoone lammutati 1973. aastal.

Kirikuhoone kohale ehitati Rakvere 3. Keskkool, mis nüüd kannab nime Rakvere Reaalgümnaasium.

## Viited

## Kirjandus
*"Katoliiklastel valmib kirik". Vaba Sõna nr 204, 7. september 1934. Lk 4
*Egle Tamm. "Rakvere rooma-katoliku kirik". // Moodsad kirikud. Eesti 1920.–1930. aastate sakraalarhitektuur. Eesti Arhitektuurimuuseum. Tallinn 2001. lk 106
*"Enne ja nüüd". Tuleviku tänav". Virumaa Teataja nr 94, 17. mai 2006. lK 9

## Välislingid
*"Rakvere Katoliku kirik". Virumaa Muuseumid, RM F 749:9
*"Rakvere, katoliku kirik". Foto: Pear Rootalu, 1971. Virumaa Muuseumid, RM F 1453:2
*"Rakvere katoliku kiriku sisevaade". Virumaa Muuseumid, RM 1742:3
1991. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 23. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1991 oktoobris.

Võistlusel osales 19 kabetajat.

Eesti meistriks tuli Peeter Rääk, kellele see oli teiseks meistritiitliks. Eelmise Eesti meistri tiitli kirikabes võitis ta Eesti 1. kirikabe meistrivõistlustel 1965. aastal. Hõbemedali võitis Guido Mumm ja pronksi Toivo Lukka.

## Paremusjärjestus

## Viited
1992. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 24. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1992 novembris.

Võistlusel osales 18 kabetajat.

Eesti meistriks tuli Toivo Lukka. Hõbemedali võitis Andres Hantson ja pronksi Guido Mumm.

## Paremusjärjestus

## Viited
1975. aasta Eesti meeste meistrivõistlused kirikabes (vene kabe)

Eesti meeste 8. kirikabe (vene kabe) meistrivõistluste turniir lõppes 1975 augustis.

Võistlusel osales 27 kabetajat, neist kolm meistersportlast, 17 meistrikandidaati ja 7 I järgu kabetajat.

Eesti meistriks tuli Vello Luht. Hõbemedali võitis Andres Meos ja pronksi Erich Ruberg.

## Paremusjärjestus

## Viited
Hanno Kask

**Hanno Kask** (sündinud 20. aprill 1966 Tallinnas) on Eesti ettevõtja ja kirjanik, kes on tuntud kalanduse ja kirjastustegevuse edendajana.

Hanno Kask on kirglik kalamees ning on tuntud ka kalatoitude populariseerijana.

Ta on eest vedanud Aasta kala valmist.

## Haridus

Ta on lõpetanud 1984. aastal Tallinna 47. Keskkooli (praegune Tallinna Südalinna Kool) ning 2007. aastal Tartu Ülikooli veeökosüsteemide majandamise erialal.

25.11.2002 - 17.01.2003 EMI-ECO Arenguprogrammide Keskus, eriala „Keskkonnamõjude  hindamine“, lõpetatud kirjaliku eksamiga.

## Kirjastustegevus

Hanno Kask on ajakirja "Kalastaja" asutaja (1996) ja väljaandja kuni 2024. aastani.

Hanno Kask on ajakirja "Paat" asutaja (2006) ja väljaandja (uue nimega "Paat & Merendus"). 

Raamatute autor:
* "KALAD MEIE TOIDULAUAL". Kirjastus "Kalastaja Raamat", ISBN 9789949982912
* "TEEKOND KALAMEHEKS". Kirjastus "Kalastaja Raamat", ISBN 978998599560
* "KALASTAJA PARIMAT RETSEPTID". Kirjastus "Kalastaja Raamat", ISBN 9789949982998
* "KALAKOKAD KALASTAJAGA".  Kirjastus "Kalastaja Raamat", ISBN 9789985995891
* "KALA SUITSUTAMISE RAAMAT". Kirjastus "Kalastaja Raamat", ISBN 9789985995853
* " Kalastaja ABC". Kirjastus "Varrak, ISBN 9789985344019

## Tsitaadid

Äripäeva raadios ütles Kask: „Kalal ei pea käima tihti – piisab ühest korrast päevas. See toob positiivseid emotsioone ja mõnikord ka toidu lauale.“

## Viited
Andres Hantson

**Andres Hantson** (sündinud 27. septembril 1951) on eesti kabetaja, meistersportlane.

Kirikabes (vene kabe) tuli ta individuaalselt Eesti meistriks 1986. ja 1994. aastal ja võitis hõbemedali 1992. ja 1993. aastal, samuti hõbemedali (1993) ja kaks pronksmedalit (1994 ja 1995) kirikabe võistkondlikel meistrivõistlustel Tallinna meeskonnas.

Eesti meistrivõistlustel vene kabes võitis ta hõbemedali 1996. aastal ja kaks pronksmedalit 1994. aastal. Lisaks on ta võitnud Eesti võistkondlikel kabe meistrivõistlustel 1985. aastal hõbemedali Oktoobri rajooni võistkonnas ning 1997. aastal kuldmedali ja 1996.aastal hõbemedali Lasnamäe Male-Kabeklubi võistkonnas.

## Välislingid
*Andres Hantson Eesti meister kirikabes. Spordileht, 9. jaanuar 1987

## Viited
Amyloxenasma

***Amyloxenasma*** on seltsi *[[Amylocorticiales]]* kuuluv perekond seeni.

## Liike
**[[Amyloxenasma grisellum]]*

## Välislingid
*
Björn Savén

**Björn Erik Savén** (sündinud 29. septembril 1950 Stockholmis Rootsiis) on rootsi ettevõtja ja investor, kes on tuntud eelkõige fondi IK Investment Partners (varem Industri Kapital) loomise ja juhtimise kaudu. IK Investment Partners on juhtiv Euroopa erakapitalifirma, mis keskendub ülevõtmistele Põhjamaades, Beneluxi riikides, Saksamaal ja Prantsusmaal. Ettevõte on kaasanud üle 20 miljardi euro väärtuses fonde ja investeerinud enam kui 200 Euroopa ettevõttesse.

## Lapsepõlv ja haridus

Björn Savén kasvas üles Stockholmis ning Närke maakonnas Rootsis. Ta omandas 1972. aastal ärijuhtimise bakalaureuse kraadi Stockholmi Majandusülikoolis ning 1976. aastal magistrikraadi Harvardi Ülikoolis.

## Töökäik

Enne IK Investment Partnersi asutamist 1988. aastal töötas Björn Savén eri ametikohtadel Ameerika naftakontsernis Gulf Oil aastatel 1972–1974 ning Rootsi bürootoodete ja -tarvete tootmise ja turustamise grupis Esselte 1976–1988.

IK Investment Partnersi meeskonnas oli Bjorn Savén teerajajaks erakapitali investeeringu valdkonna arendamisel Põhjamaades ja Mandri-Euroopas ning on Põhja-Euroopa esimese erakapitalifondi looja. Björn Savén töötas IK Investment Partnersi erinevatel juhtivatel ametikohtadel aastatel 1989–2017 ja on alates 2017. aastast selle nõukogu emeriitliige.

Björn Savén on olnud juhtivatel ametikohtadel ka Nordea pangas, Rootsi tööstuskontsernis Alfa Laval, Rootsi energiakontsernis Vattenfall AB, Norra kontsernis Orkla ASA ja Soome ettevõttes Konecranes Oy.

Savén on olnud ka Stockholmi Briti-Rootsi Kaubanduskoja esimees ja Ühendkuningriigi Rootsi Kaubanduskoja direktor ja aseesimees. Ta on Rootsi Kuningliku Inseneriteaduste Akadeemia liige, kus ta oli aseesimees aastatel 2011–2013.

## Ühiskondlik tegevus

Savén on olnud seotud mitme heategevusliku ja ühiskondliku organisatsiooni tegevusega. Ta on toetanud teadusuuringuid ja haridust ning olnud mitme heategevusorganisatsiooni toetaja.

## Tunnustus

* 2025 Tartu Ülikooli Tänutäht
* 2024 Briti impeeriumi ordu komandör (CBE)
* 2022 Soome Valge Roosi Rüütliordu komandör
* 2022 Poola Vabariigi teeneteordeni I klass
* 2021 Prantsusmaa Auleegioni ordeni ohvitser
* 2008 Soome Lõvi ordeni komandör
* 2008 Tema Majesteedi Rootsi Kuninga medal, Serafiimi ordu lint
* 2007 Saksamaa Liitvabariigi teeneteorden

## Viited
Sketšikomöödia

**Sketšikomöödia** koosneb lühikestest ja naljakatest stseenidest, mida nimetatakse sketšideks. Tavaliselt kestavad need ühest kuni kümne minutini ning neid esitavad komöödianäitlejad või koomikud. Kuigi see žanr arenes ja muutus populaarseks Suurbritannia muusikahallides ja Põhja-Ameerika vodevillides, kasutatakse seda tänapäeval laialdaselt meelelahutussaadetes ning isegi mõnes situatsioonikomöödias. Kuigi sketšikomöödia seostub tänapäeval peamiselt täiskasvanutele mõeldud meelelahutusega, on seda kasutatud ka mõnes lastesaates. Sketše võidakse esitajate poolt improviseerida koha peal, arendada välja improvisatsiooni käigus enne esinemist või näidelda stsenaariumi järgi.