open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jääkaabits

**Jääkaabits** on tööriist, mida kasutatakse jää ja härmatise eemaldamiseks sõidukite akendelt ning muudelt klaaspindadelt.

## Ajalugu ja areng
Esimesed jääkaabitsad olid lihtsad metallist või plastist labad. Tänapäeval on need enamasti valmistatud tugevast plastist ning varustatud erinevate lisadega, näiteks harjade või kinnastega, et muuta kasutamine mugavamaks.

## Tüübid

Jääkaabitsaid on erinevaid, sõltuvalt kasutusotstarbest:

**Tavaline jääkaabits** – lihtne plastist või metallist tööriist.

**Harjaga jääkaabits** – lisaks kaabitsale on ühes otsas hari lume eemaldamiseks.

**Elektriline jääkaabits** – pöörleva ketta ja kuue tugeva plastikust teraga jääkaabits eemaldab auto tuuleklaasilt jää.

**Teleskoopvarrega jääkaabits** – pikendatav vars võimaldab paremini ulatuda suuremate sõidukite (nt kaubikud ja maasturid) klaaspindadeni.

## Materjalid
Jääkaabitsaid valmistatakse:

**Plastist** – kerged, odavad, kuid külmaga haprad.

**Metallist** – vastupidavamad, kuid võivad kriimustada klaasi.

**Kummist servaga** – eemaldavad jääd pinda kahjustamata.

Jääkaabitsad valmistatakse tavaliselt tugevast plastist, nagu polükarbonaat või ABS-plast, sest need peavad olema vastupidavad madalatele temperatuuridele ning survele kaapimise ajal. Mõningatel mudelitel on kummist serv, mis kaitseb auto klaase ja kere kriimustuste eest jää ja vee eemaldamisel. Kvaliteetsematel kaabitsatel võib olla ka metallist või tugevdatud serv, mis teeb eriti kõva jää eemaldamise lihtsamaks. Samuti leidub jääkaabitsaid, mis on integreeritud kindasse või millel on soojendusega pind mugavuse ja tõhususe suurendamiseks.

## Viited
2025. aasta raketirünnak Sumõle

,
  {"type":"Feature", "geometry":{"type":"Point", "coordinates":[34.7953897, 50.9052435]}, "properties":{"marker-symbol":"-number", "marker-size":"small", "marker-color":"e63632"}}
]}]
| kirje         = 
| commons       = Missile attack on Sumy, 13 April 2025
}}

**2025. aasta raketirünnak Sumõle** oli Venemaa poolt 13. aprillil 2025 Kirde-Ukrainas asuva Sumõ linna vastu vastu korraldatud raketirünnak, mille tagajärjel hukkus vähemalt 35 inimest, sealhulgas kaks last. Tegemist on Ukraina tsiviilisikute vastu suunatud tapvaima üksikrünnakuga alates 2023. aastast. Rünnak toimus ajal, mil elanikud kogunesid palmipuudepüha jumalateenistusele. Vigastada sai ka 119 inimest, sealhulgas viisteist last. Ukraina ametnikud teatasid, et Venemaa väed kasutasid rünnakul ballistilisi rakette, kusjuures esialgsed tõendid viitavad kobarmoona kasutamisele.

### Viited
Hydnoporia

***Hydnoporia*** on klassi *[[Agaricomycetes]]* kuuluv kandseente perekond.

## Liike
**[[Hydnoporia corrugata]]*
**Hydnoporia tabacina* – harilik tubaknahkis

## Välislingid
*
Expo 2025

**Expo 2025** (2025年日本国際博覧会, Nisennijūgo-nen Nippon Kokusai Hakurankai; ametlikult 大阪・関西万博 Ōsaka–Kansai Banpaku) on maailmanäitus, mis toimus Jaapanis Ōsaka linnas ja Kansai piirkonnas. Näitus algas 13. aprillil ja lõppes 13. oktoobril 2025, seega kestis kokku 184 päeva. Tegemist oli teise korraga, kui Ōsaka korraldab maailmanäitust – varem on seda seal peetud 1970. aastal.

Expo 2025 järgis maailmanäituste viieaastast tsüklit, mis taastus pärast 2020. aasta näituse edasilükkamist 2021. aastasse ülemaailmse koroonapandeemia tõttu. Ürituse korraldajad prognoosisid ligikaudu 28 miljoni külastaja osalemist eri paigust üle maailma.

## Viited

## Välislingid
*
Katri Horma

**Katri Horma** (sündinud 1970. aastal) on eesti filminäitleja.

Ta tegi filmidebüüdi 1987. aastal Elise rolliga filmis "Metsluiged", mis on teostatud Hans Christian Anderseni samanimelise muinasjutu alusel. Peaosa oli tal ka Imbi Tammena 1989. aastal filmis "Inimene, keda polnud".

Veel on Horma mänginud Peeter Urbla lavastatud mängufilmi "Balti armastuslood" kolmandas osas "Vytautas ja Juozas. Leedu sügis 1991" (1994, Kristiina) ja mängufilmis "Daam autos" (1992, tüdruk). Ta on mänginud ka Venemaa filmis "Воздушный поцелуй" (1991 Nastja) ja Soome filmis "Marraskuun harmaa valo" (1993 Kerrossiivoja). Samuti osales ta kõrvalosas 1993. aasta Venemaa filmis "Тайна королевы Анны, или Мушкетеры 30 лет спустя", mis oli Nõukogude Liidus väga populaarse 1979. aasta filmi "Д`Артаньян и три мушкетера" ("D'Artagnan ja kolm musketäri") järg.

Seejärel loobus Horma filminduses osalemisest ja alustas tegutsemist reklaami ning turunduse vallas. Ta on tegelenud meedia ja kommunikatsiooniteadusega ning õppinud Eesti Humanitaarinstituudis, Tallinna Pedagoogikaülikoolis ja Tallinna Ülikoolis.

## Viited

## Kirjandus
* Katri Horma meenutab: "Inimene, keda polnud" meeskond oli heas mõttes kirju! kroonika.delfi.ee, 13. juuni 2012.

## Välislingid
* Katri Horma andmebaasis IMDb.
* Катри Хорма. en.kinorium.com
* Inimene, keda polnud. Film täispikkuses, jupiter.err.ee.
Gofio

**Gofio** on Kanaari jahu, mis on valmistatud pruunistatud teraviljadest (tavaliselt nisust või maisist) või muudest tärkliserikastest taimedest (nt ubadest ning ajalooliselt ka sõnajalajuurest).Gofiol on olnud Kanaari köögis oluline osa juba kaua.  Kasutamiseks on erinevaid viise: olgu siis magusate pallikestena, saiana, praetult köögiviljadega, pudruna või niisama piimaga segatult.  

Oma olemuselt on see sarnane Eesti kamaga.

Arvatakse, et odrast ja risoomidest jahvatatud gofio oli Kanaari saarte põliselanike guantšide põhitoit. Ka gofio nimetus tuleneb nende keelest ja on enimtuntud siiani kasutuses olev guantši sõna. 

Hispaania kodusõja ajal ja kodusõjajärgsel perioodil ilmnenud näljahädaga esines kogu Hispaanias lastel arvukalt rahhiiti, välja arvatud Kanaari saartel tänu gofio toiteväärtusele.

Tänu kanaari väljarändajatele võib gofio variatsioone leida ka Colombias, Tšiilis, Dominikaani Vabariigis, Puerto Ricol, Uruguays ja Venezuelas.

## Viited
Chryse Planitia

**Chryse Planitia** (kreeka keeles "kuldne tasandik") on sile ringikujuline tasandik Marsi ekvaatori juures Tharsise platoo lähedal.

Chryse Planitia asub osaliselt Lunae Paluse, Oxia Paluse ja Mare Acidaliumi nelinurkades. Tasandiku läbimõõt on 1600 km. Chryse Planitialt on leitud tõendeid mineviku veeerosioonist ja on paljude lõunapoolsete mägismaade, aga ka Valles Marinerise väljavoolukanalite alumine ots. See on üks Marsi madalamaid piirkondi (2–3 kilomeetrit Marsi keskmisest pinnakõrgusest madalamal), mistõttu vesi kipuks sinna voolama. Vikingi programmi orbiiterid leidsid Chryse Planitiast mitmeid iidseid jõeorge mis tähendab et Marsil voolas kunagi suures koguses vett.

Tasandikku on uurinud Viking 1 maandur.

## Viited
Arheoakustika

**Arheoakustika** (inglise keeles *archaeoacoustics*) on arheoloogia ja akustika ühisvaldkond, milles tegeldakse mineviku ühiskonna ja muististe akustiliste aspektide uurimisega. 

Arheoakustika meetodid on pärit nii akustikast kui ka arheoloogiast ning tihti arendatakse neid arvutisimulatsioone kasutades. Arheoakustika on tihedalt seotud ka kultuuriantropoloogia, eksperimentaalne arheoloogia ja etnomusikoloogiaga. 

Kuna kultuuril on alati ka heliline mõõde, võib akustiliste meetodite rakendamine arheoloogiliste paikade ja esemete uurimisel paljastada uut teavet vanade tsivilisatsioonide kohta. Seetõttu on arheoakustika uurimisobjektiks tihti muistsed megaliitilised ehitised, koopad koos jooniste ja asustusjälgedega ning kaljujoonised koos ümbritseva maastikuga. Näiteks on mitmed Rootsi kaljujoonised tehtud valju loodusliku heliga kohtadesse nagu näiteks jõekärestike äärde. Suur osa arheoakustilistest uurimustest jätab aga kõrvale igapäevased helid ning tegeleb nii-öelda ebatavaliste heliliste nähtustega nagu kaja, järelkõla ja resonants, mis võivad ilmneda ehitistes, koobastes või maastikul kive lüües või instrumendi ja häälega heli tekitades. Näiteks Suurbritannia neoliitilistes ja pronksiaegsetes käikhaudades tekivad omapärased resonantsid ja seisvad helilained. Stonehenge´i juures olenes heliline kogemus suuresti kuulaja täpsest asukohast – näiteks võimendusid eelkõige rajatise keskosas mitmed efektid ja madalamad sagedused, mis võisid kaasa aidata transilaadse seisundi tekkimisele. 

## Vaata ka
*heliarheoloogia
*muusikaarheoloogia

## Välislingid
* Andres Kimber. VAATED, HELID JA MAASTIK – LOHUKIVID REBALA MUINSUSKAITSEALAL. Tartu Ülikool, Humanitaarteaduste ja kunstide valdkond, Ajaloo ja arheoloogia instituut, Laboratoorse arheoloogia õppetool. Magistritöö, uhendaja prof. Aivar Kriiska. Tartu 2016
Hispaania omlett

**Hispaania tortilja** (hispaania keeles *tortilla de patatas* või *tortilla española*) ehk **Hispaania omlett** on traditsiooniline munast ja kartulist valmistatud hispaania toit, mida süüakse kuumalt või jahtunult ning pakutakse tihti ka suupistena.

Rooga valmistatakse kas sibulaga või ilma. Sibula lisamine tekitab sibulapooldajate (hispaania keeles *concebollista*) ja sibulavastaste (hispaania keeles *sincebollista)* vahel vastasseisu, sest sibulata varianti peetakse sageli autentsemaks. Restoranidelt oodatakse, et sibula olemasolu või puudumine oleks menüüs esile tõstetud. Poodides müüakse tihti mõlemat varianti.

### Kõige tavalisem Hispaania omleti retsept
* Kartulid, eelistatavalt tärkliserikkast sordist, lõigatakse õhukesteks viiludeks või väikesteks kuubikuteks.
* Seejärel maitsestatakse need ja hautatakse taimeõlis, traditsiooniliselt oliiviõlis, ning lisatakse soovi korral viilutatud sibulat. 
* Jätkub segamine mõõdukal temperatuuril, kuni koostisosad on pehmed, kuid mitte pruunistunud.
* Segu kurnatakse ja segatakse lahtiklopitud munadega.
* Seejärel kallatakse segu tagasi pannile ja hakatakse aeglaselt praadima.
* Kui omlett on ühelt poolt küpsenud, pööratakse see ümber. Selleks kasutatakse enamasti panni peale asetatud taldrikut, et panni saaks lihtsa vaevaga ümber pöörata.

## Etümoloogia

Sõna *tortilla* on sõna *torta* deminutiiv ja tähendab hispaania keeles koogikest. 

Hispaania omlett on Hispaanias laialdaselt saadaval, ent seda valmistatakse ka teistes hispaania keelt kõnelevates riikides. Euroopas ja mõnes Ladina-Ameerika riigis tähendab *tortilla de patatas* või *tortilla de papas* kartuliomletti. Selleks, et eristada Hispaania tortiljat ehk kartuliomletti Mehhikos ja Kesk-Ameerikas populaarsest õhukesest nisust või maisist valmistatud tortiljast, hakatigi kasutama nimetust *tortilla española* ehk Hispaania tortilja.

## Tortilja päev

Tortilja päev (*Día de la Tortilla*, es) on populaarne pidustus, mida tähistatakse paljudes Lõuna- ja Lääne-Hispaania linnades. Kuupäev võib eri linnades erineda, kuid tavaliselt langeb see paastueelsele neljapäevale. Linnaelanikud lähevad enamasti maale, kus veedavad päeva pereliikmete ja sõpradega, söövad Hispaania omletti ja muid toite ning mängivad seltskonnamänge.

Pilt:Tortilla de patata - San Sebastián.jpg|alt=Spanish omelette in a pinchos bar in San Sebastián| Hispaania tortilja San Sebastiáni baaris
Pilt:Tortilla de Betanzos.jpg|alt=Tortilla de Betanzos, characterised by being softer or "runny"|Vedel Betanzose tortilja, mis pärineb Galiciast ja valmistatakse tavaliselt sibulata. Õnnestumine sõltub suuresti kartuli hoolikast keetmisest.
Pilt:Tortilla-Asturiana.JPG|alt=Asturian tortiella de pataques, characterised by its thickness [citation needed]| Astuuria *tortiella de pataques*, millel on iseloomulik paksus 
Pilt:Tortilladepatatas.jpg|alt=Tortilla de patatas with a less-fried finish| *Tortilla de patatas*


## Viited
Ihtüosaurused

**Ihtüosaurused** (*Ichthyosauria*; vanakreeka keele sõnadest *ἰχθύς* 'kala' ja *σαῦρος* 'sisalik') ehk **kalasisalikud** on selts väljasurnud roomajaid, kes olid keskaegkonnas elutsenud kalataolised ujusisalikud.

Esimesed ihtüosaurused elunesid mesosoikumi ürgmeredes 250 miljonit aastat tagasi varatriiases, veel enne esimesi dinosauruseid. Ei ole teada, millistest loomadest nad täpselt pärinesid. Nad arenesid oletatavasti merre tagasi elutsema suundunud maismaaroomajatest, kes olid kujunenud juba diapsiidideks. Triiases toimus nende arengus suurim õitseng, mille jooksul nende varasemad piklikumad vormid evolutsioneerusid sööstvamateks ja kiskjalikemateks. Tol ajal tekkisid niisamuti kõige kogukamad ihtüosaurused, kes kasvasid pikkuselt üle 15 meetri. Enamiku liikide isendid kasvasid vaid mõne meetri pikkuseks. Juura ja varakriidi ürgmeredes said nende konkurentideks sugukond *[[Metriorhynchidae]]*, plesiosaurused ja haid, seetõttu nende vormirikkus vähenes tunduvalt. Kriidiajastu keskel, umbes 93 miljonit aastat tagasi surid nad seni teadmata põhjustel täielikult välja, seda veel enne hiidsisalikke ehk dinosauruseid. 

Teadus jõudis ihtüosauruste olemasolu jälile 19. sajandi alguses, mil leiti nende peaaegu täielikke luustikke. 1834. aastal anti neile vastav nimetus. Lisaks on viimastel aastakümnetel avastatud mitmeid liike, tänaseks on tuntud umbes viiskümmend sugukonda. Teadlastele sai nende üldine anatoomia selgeks juba varem. Saksamaa setedest on leitud hulgaliselt täielikult säilinud kivistisi, mis sageli sisaldavad ka säilmeid pehmematest kehaosadest. 

Ihtüosaurused olid kalakujulised. Nende käpad olid evolutsioneerunud uimedeks, millel olid täiendavad varbad ja varbalülid. Turjal oli sageli seljauim. Loom tõukas ennast edasi sabaga, kuhu kinnitus vertikaalne sabauim, mille alumisest sagarast kulges läbi selgroog. Pehme ja sileda naha tõttu ujusid nad kiirelt. Kere oli külgedelt lapergune, kuid pea teravakujuline. Lõualuudes oli enamasti küllaltki väikeseid hambaid või puudusid need sootuks. Kitsaste nokistega püüdsid nad põhiliselt kalu ja kaheksajalgu. Mõned liigid sukeldusid sügavustesse, neil olid arenenud hiigelsilmad, et pimeduses saaki jahtida. Ihtüosaurused olid kindlasti elussünnitajad ja oletatavasti püsisoojased.

Nad sarnanesid nokiste ja uimede poolest tänapäeva delfiinlastele ja hailaadsetele.

## Taksonoomia

*Ichthyosauria* bioloogilist seltsi kirjeldas esimest korda Henri Marie Ducrotay de Blainville (1835). Ta ei andnud seltsile määratlust, vaid lihtsalt loetles tol ajal teada olevaid kivistisi. Kuna enamik tolleaegseid teadlasi ei pidanud evolutsiooni võimalikuks, eeldati loomarühmade vahel olevat selged eristuvused. Ka tulevaste leidude puhul ei arvatud kahtlust tekkivat, et kas need kuuluvad samasse seltsi. 1840. aastal pakkus Richard Owen välja seltsi *[[Ichthyopterygia]]*. See ei tähendanud laiahaardelisemat rühma, vaid oli sama taksoni teine nimetus.  

Tänapäeva vaadete järgi tuleks loomarühmasid paremini määratleda. Eeldatakse, et need on evolutsioonis arenenud järkjärguliselt järjestikuliste lahknemiste evolutsioonilises protsessis.

## Viited
Hunt Kriimsilm

**Hunt Kriimsilm** on Eesti Televisiooni lavastuslikes lastesaadetes kasutatud tegelaskuju ja nukk. Nuku mängis Uno Leiese telelavastustes kuulsaks näitleja Hendrik Toompere. Hunt Kriimsilm on nn jaava nukk, ehk varrasnukk, tema käppasid sai liigutada varraste abil. 

Hundi rolli pakkus Hendrik Toomperele välja Uno Leies. 1964. aastal Eesti Televisiooni ekraanile jõudnud lastesarjas "Kolme põrsakese seiklused" oli hunt esialgu lihtsalt üks tegelane. Kui "Kolm põrsakest" ära lõppes, ei tahtnud Leies hundi karakterist loobuda, vaid hakkas teda ka järgmistesse lastelavastustesse sisse kirjutama. Kui 1965. aastal algas Eesti Televisioonis lastesaatesari "Tipi ja Täpi lood", siis oli hunt sealgi üks tegelasi. 

Hunti ei valmistatud spetsiaalselt telesaadete nukuks, vaid ta on pärit Nukuteatri kunagisest lavastusest, Uno Leiese tükist "Vihavaenlased" (1962). Nuku autor on kunstnik Raivo Laidre.

Saatesarjas "Hunt Kriimsilma 9 ametit" oli Hunt Kriimsilmal üheksa ametit: rätsep, õpetaja, näärivana, autojuht, ehitaja, pagar, estraadilaulja, aednik ja saatejuht. Saade läks eestlaste kõnekeelde, nii et kui keegi tegeleb tänapäeval mitme tööga korraga, öeldakse tema kohta: "Sa oled nagu Hunt Kriimsilm!".

Uno Leiese lastelavastuse "Hunt Kriimsilma üheksa ametit" tekstid on ilmunud ka lasteraamatuna (Tammerraamat, 2022). Lood on kirja pannud Leiese poeg Eno Leies.

## Hunt Kriimsilma tegelaskuju ETV lastelavastustes
* 1964 "Kolme põrsakese seiklused" 
* 1965–1989 "Tipp ja Täpp" 
* 1975–1987 "Hunt Kriimsilm"
* 1980–1985 "Hunt Kriimsilma 9 ametit"
* 1982–1983 "Reporter on Hunt Kriimsilm"
* 1985–1987 "Jälle Hunt Kriimsilm"

## Viited
Ojakkala

**Ojakkala** on küla Soomes Lõuna-Soome läänis Uusimaa maakonnas Vihti vallas, 50 km kaugusel Helsingist. Elanike arv on 1400.

Vihti Ski Center ja PuuhaPark asub Ojakkalas.

## Viited
NGC 2547

**NGC 2547** on hajusparv Purjede tähtkujus.

Hajusparv asub Maast umbes 1500 valguaasta kaugusel.

Parve avastas 1751. aastal prantsuse astronoom Nicolas Louis de Lacaille.

## Viited
Asehäälik

**Asehäälik** on keelesüsteemis mitteesinev häälik, mida kasutatakse häälikuseades õige häälduse kujundamiseks. Eesti keele häälikuseades kasutatakse näiteks järgmiseid asehäälikuid:

* "Mesilasehääl" (vibratsioonita keeletipu-r). Kasutatakse r-hääliku esilekutsumiseks;
* "Kurja kassi hääl". Kasutatakse k-hääliku seadeks, kuna aitab suunata keelt tahapoole ning tõsta keeleselga küüruna suulae poole. 

## Viited
Yolanda Díaz

**Yolanda Díaz Pérez** (sündinud 6. mail 1971 Fenes Galicias) on Hispaania poliitik (ta kuulub liikumisse Sumar, endine Hispaania Kommunistlik Partei) ja tööõiguse jurist. Ta on aastast 2020 Hispaania töö- ja sotsiaalmajanduse minister ning aastast 2021 Hispaania valitsuse teine asepeaminister.

## Elulugu
Ta sündis 1971. aastal Fenes A Coruña provintsis Galicias. Díaz kasvas üles kommunistliku ametiühinguaktivisti peres tööliste elamurajoonis; tema isa töötas ametiühingu Comisiones Obreras sekretärina. Ta õppis Santiago de Compostela Ülikoolis õigusteadust, spetsialiseerudes tööõigusele, linnaplaneerimise õigusele ja ruumilisele planeerimisele. Aastatel 1998–2012 esindas ta töötajaid õigusvaidlustes oma advokaadibüroos ning nõustas ka Ferroli kalapüügigildi.

2007. aastast oli ta Ferroli linnanõunik ja hiljem sai aselinnapeaks. 2012. aastast oli ta Esquerda Unida esindajana Galicia parlamendi liige. 2016. aastal sai ta Unidos Podemose esindajana Hispaania parlamendi liikmeks ja hiljem on ta sinna tagasi valitud.

13. jaanuarist 2020 on ta olnud Hispaania Hispaania töö- ja sotsiaalmajanduse minister (nii Pedro Sáncheze teises valitsuses kui ka Pedro Sáncheze kolmandas valitsuses). 31. märtsist kuni 12. juulini 2021 oli ta ka Hispaania valitsuse kolmas asepeaminister ja 12. juulist 2021 Hispaania valitsuse teine asepeaminister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on üks laps.
Keldriloomad

**"Keldriloomad"** on ansambli 615 neljas album, mis ilmus 2015. aastal.

Albumil teevad kaasa DJ 69, Stupid F, Jaan Sepp ja ViktorViktor.

## Lood

# Näita weedi
# Saage sellega hakkama
# Lurkin
# #Pommid
# Aktuaalne moment
# Kesköötund
# Biitnõje
# Laisk
# Vanakoolivahvel
# Mic on maas
# Välja
Laulus "Laisk" kaasategev ViktorViktor esineb nüüd ansambli 5MIINUST liikme Estoni Kohvrina.

## Viited
Mõistuse kindel osariik

**"Mõistuse kindel osariik"** on ansambli 615 kolmas album, mis ilmus 2012. aastal.

Albumil teevad kaasa s'Poom, Wst, Tommyboy, Mart Volk ja Tõnis Kärson.

## Lood

# Mulje
# Singlimehed
# Saturatsioon
# Tablakas
# 4x4
# Kuninga kass
# Aus aplaus
# Pange põlema
# Bürokraatia
# Distilled Funk
# Regi
# Karneval
# Iseenesest
# Sitt vend
# Eksklusiiv
# Teps mitte üksinda

## Viited
Purjuskassikäpad

"**Purjuskassikäpad**" on ansambli 615 järjekorras teine album, mis ilmus aastal 2007.

## Lood

# Annelinna kanitell
# Maskeraad
# Siilike siilike
# Vabalt
# Keldriloomad
# Skit
# Sahinkrabin
# Lärri ja Bob
# Märatsev tatrapuder
# Melomaania
# Öelge midagi (mis metsas toimub)
# *Stealingcashtogamble*
# Regulaarne yoyovärk
# Skit
# Ibaluisk
# Jäätis ja klaaskuulid
# Shuriken
# 615. kamber

Loos "Ibaluisk" teeb kaasa Knud, kes sai hiljem tuntuks ansambli 5MIINUST liikme Estoni Kohvrina.

## Viited
Kodus

"**Kodus**" on ansambli 615 debüütalbum, mis ilmus aastal 2006.

Albumil teevad kaasa Apotheca, Leps ja Yoss.

## Lood

# Moskiitode kollaboratsioon (Tsillout)
# Taktitundetu kõvakübar
# Skit 1
# Müntmeistri testament
# Mah-jong
# Terviseks!
# Skit 2
# Kõlakurikas
# Santlaager oaasis (Mandariiniralli)
# Teadmata kadunud
# Tagurpidi
# Skit 3
# Sitast saia
# Tolmune pööning
# Millest
# Lõkerdav linnutee
# Peetri vabakava
# See on C
# Nalja ja naeru
# Kuubiku skit
# Aristokraff

## Viited
Mihkel Uiboleht

**Mihkel Uiboleht** (sündinud 14. aprillil 1987 Tartus) on eesti spordiajakirjanik. 

## Elukäik
Uiboleht on lõpetanud Miina Härma Gümnaasiumi. Aastatel 2006–2008 õppis ta Tartu Ülikoolis ajalugu ning 2019–2022 ajakirjandust ja kommunikatsiooni. Sai 2024. aastal *cum laude* sotsiaalteaduste magistrikraadi.

Enne Eesti Jalgpalli Liidus töö alustamist oli Uiboleht Soccernet.ee tegevtoimetaja, Eesti Spordilehe kaasautor ja Tartu JK Tammeka pressiesindaja. 2004. aastast töötas ta Jalgpalli Liidu infojuhina, aastatel 2008–2013 oli liidu avalike suhete juht ning 2013–2021 avalike ja koostöösuhete osakonna juhataja. 2021–2024 oli ta Eesti Jalgpalli Liidu arendusdirektor. Jalgpalliliidu arendusdirektorina vastutas ta muuhulgas avalike ja koostöösuhete, tippliigade arenduse, liikmetega suhtluse, sisekommunikatsiooni ja eriprojektide eest. Ta oli ka distsiplinaarkomisjoni liige, kellena tegeles kihlveopettuste väljaselgitamise ja ennetusega. Pärast struktuurireformi 2025. aastal töötab Uiboleht liidu jalgpalli korraldamise osakonna juhatajana.

Alates 2021. aastast on Uiboleht ka jalgpalliportaali www.soccernet.ee haldava ettevõtte Vutivõrk OÜ juhatuse liige. Aastael 2021–2023 on ta pidanud meediapädevuse loenguid üldhariduskoolides ning 2023. aastast töötab Tartu Ülikooli sotsiaalteaduste valdkonna ühiskonnateaduste instituudi külalislektorina. Lisaks magistritööle on ta kaasautorina avaldanud kaks teaduspublikatsiooni.

Ta on olnud meeste Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril (UEFA EURO 2012) ning UEFA Superkarikafinaali (2018) ja noormeeste U19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiri (2012) meediakorralduse juht ning UEFA U17 tüdrukute Euroopa meistrivõistluste finaalturniiri TV valdkonna juht (2023). Ta on kommenteerinud jalgpalli suurturniiride mänge ning olnud 2021–2024 võrkpalliteemalise taskuhäälingu „Kuldne geim“ kaassaatejuht.

Uiboleht on kuulunud Eesti Spordiajakirjanike Liitu ja ajakirja Sport kolleegiumi, jalgpalliliidu naiste- ja amatöörjalgpalli komisjoni ning olnud Premium liiga ja Esiliiga mängude inspektor. Ta osales 2023. aastal Eesti Spordi Kongressil töögrupis vaidluste lahendamine spordis.

Uiboleht kuulub 2009. aastast ajakirja Jalka kolleegiumi.

## Viited
Pablo Iglesias Turrión

**Pablo Iglesias Turrión** (sündinud 17. oktoobril 1978 Madridis) on Hispaania politoloog ja endine poliitik, ta oli aastatel 2014–2021 erakonna Podemos liige. Ta oli aastatel 2020–2021 Hispaania sotsiaalminister, olles samaaegselt Hispaania valitsuse teine asepeaminister.

Ta sündis aastal 1978 Madridis ametiühingu CCOO advokaadi Luisa Turrióni (ja ajaloolise PSOE liikme Manuel Turrión de Eusebio tütre) ning tööinspektori ja pensionil ajalooõpetaja Javier Iglesiase pojana.

Kaheaastaselt koos perega Soriasse kolides Iglesias kasvas viimases provintsi pealinnas kuni 13-aastaseks saamiseni, õppides CP Numancias, Infantes de Laras ja Las Pedrizases. Pärast vanemate lahkuminekut läks ta koos emaga tagasi Madridi, asudes elama Vallecasesse (praegu Madridi linnaosa), kus temast sai 14-aastaselt kommunistlikunoorsooühingu liige. Sajandivahetuseks osales ta ülemaailmse vastupanuliikumise liikmena, seejärel osales ta globaliseerumisvastastes protestides, milles ülistas kodanikuallumatust.

Aastatel 1996–2001 õppis ta Madridi Complutense Ülikoolis õigusteadust, seejärel lõpetas ta aastal 2004 sama ülikooli politoloogina.
Mata Utu

**Mata Utu** on Prantsusmaa meretaguse ala Wallise ja Futuna halduskeskus. See asub  Wallise saare idakaldal.

2018. aastal oli asula elanike arv 1029.

## Viited
Mike White

**Michael Christopher White** (sündinud 28. juunil 1970) on Ameerika Ühendriikide filmitegija ja näitleja. Ta on HBO satiirilise komöödiasarja "Valge Lootos" idee autor, stsenarist ja režissöör. Selle sarja eest on ta võitnud kolm Primetime Emmy auhinda.

White on võitnud filmi "Chuck & Buck", milles ta näitles ja oli stsenarist, eest Independent Spirit John Cassavetes auhinna. Ta on kirjutanud stsenaariume filmidele nagu "School of Rock" (2003) ning lisaks on ta olnud ka mitme filmi režissöör, mille ta on kirjutanud nagu "Brad's Status" (2017). White oli HBO sarja "Enlightened" üks idee autoritest, tegevprodutsent, stsenarist, režissöör ja näitleja. Ta on kaasa teinud ka mitmes tõsielusaates nagu "The Amazing Race", kus ta võistles kahel hooajal, ja "".

## Lapsepõlv
White sündis Californias Pasadenas. Tema ema on Lyla Lee, kes on Pasadena Playhouse'i endine tegevdirektor, ning ta isa on James Melville "Mel" White. 1994. aastal tuli ta kapist välja biseksuaalina. Oma isa usulise tausta tõttu kasvas White üles konservatiivses ja kristlikus perekonnas. Ta õppis California polütehnilises koolis, mis oli tema arvates liiga konservatiivne. Hiljem õppis ta Wesleyani ülikoolis, kus ta kohtus oma stsenaristist sõbra Zak Penniga. Penn veenis teda Los Angelesse tagasi kolima ja aitas tal pärast kooli lõpetamist seal tööd leida.

## Viited
Ana María Matute

**Ana María Matute Ausejo** (26. juuli 1925 Barcelona – 25. juuni 2014 Barcelona) oli Hispaania kirjanik.

Ta kirjutas nii romaane, lühijutustusi, esseesid kui ka lastekirjandust. Tema loomingule avaldas mõju tema lapsepõlves toimunud Hispaania kodusõda. Juba tema esikromaan "Los Abel" ("Abelid"), mis ilmus 1948. aastal, avaldas suurt tähelepanu. Romaanid "Primera memoria" (1960), "Sõdurid nutavad öösel" ("Los soldados lloran de noche"; 1964) ja "La trampa" ("Püünis"; 1969) moodustavad poolautobiograafilise triloogia "Kaupmehed" ("Los mercaderes").

1998. aastal sai ta Hispaania Kuningliku Akadeemia liikmeks. 2010. aastal pälvis ta Miguel de Cervantese auhinna. Ta oli pärast María Zambranot ja Dulce María Loynazi kolmas naine, kes selle auhinna pälvis.

Eesti keeles on ilmunud tema romaan "Sõdurid nutavad öösel" Aita Kurfeldti tõlkes (1971 kirjastuses Eesti Raamat).

Matute suri 2014. aastal 88-aastaselt. Ta on maetud Montjuïci kalmistule.

## Viited
Briti Superbike'i meistrivõistlused

**Briti Superbike'i meistrivõistlused** (**BSB**), sponsorluse tõttu tuntud kui *ZYN British Superbike Championship*, on motoringraja meistrivõistlused Superbike'i klassi masinatele Ühendkuningriigis ja seda peetakse maailma parimaks kodumaiseks Superbike võistlussarjaks.

Meistrivõistlusi haldab ja korraldab MotorSport Vision, mis omab ka paljusid ringradasid, kus sari toimub. Sarja ja võistluste direktor on Stuart Higgs, võistluste rajaohutustöötajaid pakub Racesafe Marshals Association.

Sarjal on tavaliselt umbes kaksteist etappi aprillist oktoobrini, sari lõppeb kolmeetapilise "Showdowniga", kus kuuele parimale sõitjale antakse punkte nende eelmise üheksa etapi poodiumikohtade põhjal ning seejärel võistlevad tiitli nimel kolm etappi ja seitse võidusõitu. Showdowni formaat võeti kasutusele 2010. aastal, et takistada sõitjatel domineerivalt võita meistritiitlit.

Alates 2008. aastast järgnes meistrivõistlus Superbike'i maailmameistrivõistlustele, määrates Pirelli sarja rehvitootjaks.

## Võistlusnädalavahetus

## Punktisüsteem

## Viited

## Välislingid
* britishsuperbike.com Võistluste koduleht
Marineerimine

**Marineerimine** on toiduainete hoidmine maitsestatud, sageli happelises vedelikus, enne küpsetamist. Seda  kasutatakse toiduainete sensoorsete ja tehnoloogiliste omaduste parandamiseks. Marineerimist kasutatakse sageli liha pehmendamiseks. See võib kesta lühikest aega või mitu päeva.

Marineerimiseks kasutatud vedelikku nimetatakse marinaadiks. Tüüpiline marinaad koosneb veest, soolast, happest (nt äädikas, sidrunimahl, vein või puuviljamahl) ja tihti ka suhkrust ning maitse lisamiseks võib see sisaldada õli või vürtse. Marinaad võib olla ka ensüümne (nt ananass, papaia, jogurt või ingver).

Ajalooliselt kasutati marineerimist peamiselt toidu säilivuse pikendamiseks. Seetõttu on marineerimine sarnane soolamisega ja neid meetodeid ei ole alati teineteisest eristatud. Ka tänapäeval kasutatakse meetodeid mõnikord koos, kuid marineerimist teostatakse peamiselt maitsestamise eesmärgil.

## Etümoloogia
Eesti keelde on sõna *marineerimine* tulnud läbi saksa keele, mis omakorda oli tekkinud prantsuse sõnast "*marinier*" ehk meresool. Sõna pärineb ladinakeelsest sõnast *"mare"*, mis tähendab *"meri"*, see tuleneb meetodist konserveerida toitu, kasutades meresoola.

## Ajalugu
Marineerimist on säilitamise eesmärgil kasutatud juba Vana-Egiptuses. Traditsiooniliselt leotati (marineeriti) toorainet (liha, köögiviljad, seened) merevees, et pikendada nende säilivusaega. Sool vähendab tooraines vee kättesaadavust, luues riknemis- ja haigustekitajatele ebasoodsa keskkonna. See toimub läbi mikroobide rakkudest vee välja tõmbamise, mis pärsib nende kasvu.

## Marineerimise kasutus

Marineerimise levinumateks meetoditeks on happeline marineerimine, kus kasutatakse äädikat või ensüümirikast mahla (nt ananass, kiivi, ingver). Meetodit kasutatakse eelkõige toore liha sensoorsete omaduste parandamiseks, pehmendades lihaskiude ja andes maitset juurde.

Köögiviljade puhul on marineerimine jätkuvalt säilitustehnika, mis võimaldab neid säilitada üle kahe aasta. Marinaadis kasutatakse soola, mille kontsentratsioon lahuses võib ulatuda kuni 16%, ja äädikat. Marinaad tuleb eelnevalt kuumutada. Enne marineerimist tuleb köögiviljad hoolikalt pesta, et eemaldada mustus, bakterid ja pestitsiidijäägid.

## Vaata ka
* Marinaad
* Toiduainete konserveerimine

## Viited
Velomarket

**Velomarket OÜ** on Eesti jaemüügiettevõte, mis on spetsialiseerunud jalgratastele, koduseks kasutamiseks mõeldud treeningseadmetele ja nendega seotud teenustele. Ettevõte asutati 2015. aasta veebruaris ning selle peakontor asub Tallinnas. Velomarket tegutseb nii füüsiliste poodide kui ka veebipoe kaudu, teenindades kliente üle Eesti.

## Ajalugu
### Velomarket OÜ
Velomarket asutati 17. veebruaril 2015 ning oli esimestel aastatel fokuseeritud eelkõige linnarataste jaemüügile. Peamiseks rattabrändiks Poolas toodetud Romet. 

Aastast 2019 asus Velomarket esindama Kona jalgrattabrändi ning sellest ajast on oluliselt laienenud ka sportlike jalgrataste valik. Aastast 2021 on Velomarket maailma suurima jalgrattatootja, Giant, edasimüüja.

Ettevõte esinduskauplus asus algselt aadressil Mere Puiestee 4. Aastast 2018 a ilmenes vajaduse suurema pinna järele ning koliti ühte oma praegustest asukohtadest - Tööstuse 43. 

Aastast 2021 avati kaupluse Lasnamäel, Tähesaju tee 31.

## Viited
Cardo Remmel

**Cardo Remmel** (9. mai 1953 Pärnu – 11. mai 2018) oli eesti majandus- ja sporditegelane, Saku Õlletehase direktor (1987–2005).

Remmel lõpetas Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina. 

## Tegevus majandustegelasena
Ta töötas aastatel 1976–1982 Ehitusmaterjalide Tööstuse Ministeeriumis rekonstruktsiooni ja ehitusvalitsuse meistrina ja töödejuhatajana ning 1982–1983 tootmiskoondise Silikaat ehitusosakonna juhatajana.

1983. aastast oli ta Saku Õlletehase direktori asetäitja, aastatel 1987–2005 oli Saku Õlletehase direktor ja juhatuse liige, hiljem ka nõukogu liige. 

Aastatel 2005–2006 oli Pärnu abilinnapea rahanduse alal ja 2009–2011 Pärnu linnavolikogu esimees. 

Aastatel 2011–2014 oli ta AS Taastusravikeskus Estonia juhataja ja 2014–2015 Hedoni spaahotelli tegevjuht.

Cardo Remmel oli Eesti Toiduainete Tööstuse Liidu juht, Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoja juhatuse liige, SA Pärnu Haigla nõukogu esimees ning AS Pere Leib Tootmise liige. 

Remmelit kui kauaaegset õlletehase direktorit nimetati rahvasuus Õllekuningaks. Ta oli legendaarne ettevõttejuht, visionäär ja julge katsetaja: tema käe arenes Saku Õlletehas eksperimentaalõlletehasena jõudsalt edasi, laiendati toodangu sortimenti ja turundust, hariti ja rikastati õllekultuuri (sh sai alguse populaarne kultuuriüritus Õllesummer). Ajaleht Äripäev on tema kui Õllekuninga tööpanuse lühidalt kokku võtnud nii: "Läbi Gorbatšovi-aegse alkoholikeelupoliitika ja sõna otseses mõttes roostetavate vasktorude ajas paaril Euroopa-reisil vaba maailma õllekultuuriga tutvunud Remmel 17 aastat kangekaelselt Eesti asja."

## Tegevus sportlase ja sporditegelasena
1973. aastal tuli Remmel Eesti meistriks purjetamises (klassis Folkboot) ja oli edukas ka avamerepurjetamises, 1979. aastast meisterportlane.

Alates 1999. aastast oli ta Eesti Olümpiakomitee liige.

Ta oli Eesti Jahtklubide Liidu (1995–1997) ja Eesti Golfiliidu president (2005–2009) ning kuulus ka Eesti Korvpalliliidu juhatusse (2000–2009).

Remmeli kui tippjuhi jaoks oli oluline, et tema juhitav ettevõte oleks atraktiivne ja hinnatud tööandja. Nii pani õla alla ka Saku Õlletehase spordiklubi loomisele.

Remmel oli üks Eesti spordi suurtoetajaid. 

## Poliitiline ja ühiskondlik tegevus
Aastatel 2005–2010 kuulus ta Eestimaa Rahvaliitu.

Ta oli ka Pärnu Koidula kooli vilistlasklubi MTÜ Armas Koidula asutaja.

## Tunnustus
* 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2009 Tartu Ülikooli medal

## Isiklikku
Cardo Remmeli esimene abikaasa oli Eesti Toiduainetetööstuse Liidu tegevdirektor Helve Remmel, nende tütar Kristina Remmel oli abielus Oleg Ljadoviga; nende tütretütar Alexandra Elizabeth Ljadov on modell.

Cardo Remmeli teine abikaasa oli Kaja Merila-Remmel, nende poeg on Patrick Remmel (sündinud 2007).

Cardo Remmel suri vähki. Ta on maetud Pärnamäe kalmistule. 

## Viited
Hamatocanthoscypha

***Hamatocanthoscypha*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente perekond.

## Liike
**Hamatocanthoscypha laricionis* – lehise-ripstiksik

## Välislingid
* ''Hamatocanthoscypha'' andmebaasis eElurikkus.
Cristobal Tapia de Veer

**Juan Cristóbal Tapia de Veer** on Tšiili ja Kanada filmi- ja televisioonimuusika helilooja, arranžeerija, produtsent ja multiinstrumentalist. Ta võitis 2013. aastal Briti telesarjale "Utopia" muusika loomise eest Royal Television Society auhinna. 2017. aastal võitis ta sarja "National Treasure" eest Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia auhinna.
Ruth Ware

**Ruth Warburton** (tuntud kui **Ruth Ware**, sündinud 26. septembril 1977 Lewesis Inglismaal) on Briti kirjanik, psühholoogiliste põnevike autor. 

Tema romaanide hulka kuuluvad *In a Dark, Dark Wood* (Pimedas, pimedas metsas, 2015), *The Woman in Cabin 10* (Naine kajutist nr 10, 2016), *The Lying Game* (Valetamise mäng, 2017), *The Death of Mrs Westaway* (Proua Westaway surm, 2018), *The Turn of Key* (Luku taga, 2019), *One By One* (Üks teise järel, 2020), *The It Girl* (See tüdruk, 2022) ja *Zero Days* (Nullpäev, 2023). 

Nii *In a Dark, Dark Wood* kui ka *The Woman in Cabin 10* olid Suurbritannia Sunday Timesi ja USA The New York Timesi enimmüüdud raamatute edetabeli esikümnes. 

Ta õppis inglise keelt Manchesteri ülikoolis, kus ta vaimustus vana- ja keskingliskeelsetest tekstidest. 

Enne kirjanikukarjääri töötas Warburton ettekandja, raamatumüüja ja publitsistina. Ta veetis aega ka Pariisis, õpetades võõrkeelena inglise keelt.
Praegu elab ta Brightoni lähedal. Teda esindab Eve White kirjandusagentuurist Eve White. 

Enne oma kirjanikukarjääri alustamist Ruth Ware'ina kirjutas Warburton viis noortele täiskasvanutele mõeldud fantaasiaromaani, mis kõik avaldati Hodderi lasteraamatute kirjastuses. 

*Üksi nõid (2013) ISBN 978-1444904710
*Nõid talvel (2013) ISBN 978-1444904697
*Armunud nõid (2013) ISBN 978-1444904703
*Nõialeidja (2014) ISBN 978-1444914467
*Nõiajaht (2014) ISBN 978-1444914481

Ware'i kirjutamisstiili võrreldakse sageli Agatha Christie´i omaga. Ware on öelnud, et tema kirjutamise mõned aspektid on otseselt inspireeritud Christie'st. Ware'i peategelased on tavaliselt tavalised naised, kes satuvad kuriteoga seotud ohtlikesse olukordadesse. Ware'i kahes esimeses romaanis on mõrvamüsteerium, kus rühm inimesi on lõksus või muul viisil piiratud, et nad ei pääseks kohe ohtlikust keskkonnast. Christie oli tuntud selle süžeevahendi kasutamise poolest sellistes romaanides nagu *Mõrv Orient Expressis*. Ware ja Christie valivad mõlemad sellised olukorrad, mis tekitavad hirmutunnet, mis sunnib nende tegelasi paranoiasse ja sageli reageerivad nad seetõttu ägedalt. Need keskkonnad loovad sündmuste arenemiseks eraldatuse tunde. Ware'i seaded mängivad lugejasse tõmbamisel võtmerolli ning on tema loo jaoks sama olulised ja lahutamatud kui tegelased.

Ware on 2024. aasta seisuga kirjutanud üheksa psühholoogilist põnevikku. 

Arvustused Ruth Ware'i psühholoogiliste krimipõnevike kohta on olnud üldiselt positiivsed. *The Independent* nimetas *In A Dark, Dark Wood*i "aasta kuumimaks kriminaalromaaniks". Ka *The Guardian* kiitis *In A Dark, Dark Woodi* ja nimetas raamatu lõppu "hüpnotiseerivaks". *The Independent* kirjeldas nelja tärniga arvustuses *Valetamise mängu* kui "piisavalt kaasahaaravat, et seda saaks ühe istumisega ahmida". Ühes tärniga tähistatud arvustuses ütles Kirkus Reviews'i kirjanik: "Tühistage oma nädalavahetuse plaanid, kui te istute selle raamatuga maha, siis te ei taha liikuda enne, kui see on läbi."
Epp Kärsin

**Epp Kärsin** (sündinud 4. oktoobril 1979) on eesti koolitaja.

## Koolitused ja muud projektid
Epp Kärsin on spetsialiseerunud seksuaalsetele koolitustele.

2021. aastal osales ta TV3 saates "Joel Ostrati suur õhtusöök" ning 2025. aasta kevadel saates "Maskis laulja", kus esines Südame kostüümis.

Ta on koostöös Mihkel Rauaga andnud välja raamatu "Ennast raiskame võõrastes voodites".

## Viited
Ben Kutchins

**Ben Kutchins** on Ameerika Ühendriikide filmioperaator.

## Elulugu
Kutchins alustas oma karjääri ettevõttes Industrial Light & Magic (ILM), kus ta oli praktikal. Ta õppis New York University Tisch School of the Arts'is filmikunsti. Ta oli telesarja "Veronica Mars" ja Amazoni sarja "Mozart in the Jungle" operaator.

## Filmograafia

### Filmid

**Dokumentaalfilmid**

### Televisioon

## Viited
The District

**The District** on filmi- ja teletootmisettevõte, mille asutasid 2014. aastal filmirežissöör Ruben Fleischer ja endine Rip Cord Productionsi töötaja David Bernad.
Ameerika Stsenaristide Gild

**Ameerika Stsenaristide Gild** on nimeks kahele Ameerika Ühendriikide Hollywoodi ametiühingule, mis esindavad filmi, televisiooni, raadio ja muu meedia stsenaristide huve.

* Ida-Ameerika Stsenaristide Gild (WGAE), mille peakorter asub New Yorgis ning mis on seotud AFL-CIO üleriikliku ametiühinguorganisatsiooniga.
* Lääne-Ameerika Stsenaristide Gild (WGAW), mille peakorter asub Los Angeleses ning mis ei ole seotud ühegi ametiühinguorganisatsiooniga.

Kuigi mõlemad organisatsioonid tegutsevad iseseisvalt, täidavad nad mõningaid ühiseid ülesandeid, sealhulgas peavad läbirääkimisi lepingute üle ja alustavad koos streikimist.
David Wirkhaus

**David Wirkhaus** (ka Davit, eestipäraselt **Taavet Werkas**; 7.detsember 1800 Vasula, Tartumaa – 7. jaanuar 1872 Sootaga, Tartumaa) ehk Lohkva Taavet oli Lohkva ja Väägvere koolmeister, eestlaste esimese puhkpilliorkestri looja. 

Lohkva Taavet oli mitmekülgsete huvidega ja harrastustega mees. Koolitöö kõrval püüdis ta arendada kohaliku koorilaulu ja pillimängu. 1846 asus Lohkva-Taavet oma perega uuele töökohale Väägvere koolimajja. Koolitöö kõrval hakkas ta siin väikest puhkpilliorkestrit juhatama. See oli esimene eesti puhkpilliorkester, milles 10-aastase poisikesena hakkas kaasa mängima koolmeistri vanim poeg David Otto.  Kui isa 1851. aastal kätt vigastas jäi orkestri juhatamine pea täielikult 14-aastase poja hooleks. 

## Isiklikku
Tema pojad olid koorjuht David Otto Wirkhaus, Vanemuise seltsi kauaaegne orkestrijuht Joosep Heinrich Wirkhaus ning pojapojad Estonia teatri muusikajuht Adalbert Wirkhaus ning Väägvere koor- ja orkestrijuht Peeter Wirkhaus.

## Viited
Peeglikunst Eestis

**Peeglikunst Eestis** on kaasaegse kunsti haru, mille keskmes on peeglite või peegelduvate pindade kasutamine kunstilises väljenduses. Kuigi peegleid on Eestis kasutatud interjööri- ja lavakunstis sajandeid, on peeglikunst kui iseseisev kunstisuund hakanud Eestis esile kerkima alles 21. sajandi alguses.

Peeglikunst sai alguse rahvusvahelisest kaasaegsest kunstist, kus peegelpindadega eksperimenteerisid kunstnikud nagu Anish Kapoor ja Yayoi Kusama. Eestisse jõudis suund kohalike kunstnike kaudu, kes tõid mõju kaasa rahvusvahelistelt näitustelt ja residentuuridest.

Eestis viljeldav peeglikunst käsitleb tihti identiteeti, ruumitaju ja vaataja rolli kunstis. See pakub vaatajale võimaluse olla teose osa – peegeldus ei ole mitte ainult kujund, vaid ka kogemus.

## Kunstnikke
Eestis on peeglikunsti viljelenud näiteks
* Maarja Lõhmus – tuntud oma valguse ja peegelpindadega installatsioonide poolest (nt teos „Korduv peegeldus“, 2021);
* Tõnis Saar – arhitekt, kes integreerib peegelpindu avalikku ruumi, sidudes kunsti ja linnaplaneerimise;
* Liisa Vaher – kasutab peegleid performatiivses kunstis, et luua vaataja ja teose vaheline dünaamiline suhe.

## Näitused ja installatsioonid
Esimene ainult peeglikunstiteemaline näitus Eestis oli "Peegeldused" Tallinna Kunstihoones 2019. aastal. Pärast seda on temaatilisi üritusi korraldanud mitmed galeriid, sealhulgas Tartu Kunstimuuseum ja Põhjala Tehas.
Rahvusvaheline padjasõjapäev

**Rahvusvaheline padjasõjapäev** (inglise keeles *International Pillow Fight Day*) on igal aastal aprilli teisel laupäeval tähistatav rahvusvaheline sündmus, mille keskmes on sõbralikud avalikud padjasõjad. Päeva eesmärk on soodustada mängulisust, vähendada stressi ja tuua inimesi kokku spontaansel ja lõbusal moel.

## Traditsioonid ja läbiviimine
Padjasõjapäeva tähistatakse tavaliselt avalikes kohtades – väljakutel, parkides ja isegi rongijaamades. Inimesed toovad kaasa pehmed padjad ning osalevad lühikeses, reeglina kuni 15-minutilises padjasõjas.

**Reeglid on lihtsad:**

* Kasutada tohib vaid pehmeid patju (ei lubata sulgi ega kõvasid täidiseid).
* Padjaga ei lööda inimesi, kes ei soovi osaleda (tavaliselt tähistavad need inimesed end näiteks värvilise salliga).
* Sündmus on mittetulunduslik ja avatud kõigile.

## Vaata ka

* Flash mob
* Tänavakunst
Montjuïci kalmistu

**Montjuïci kalmistu** on kalmistu Hispaanias Barcelonas Montjuïci künka lõunanõlval.

See rajati 1883. aastal ja sinna on maetud üle miljoni inimese.

## Maetuid
* Isaac Albéniz (1860–1909), helilooja
* Jesús Blasco (1919–1995), koomiksikunstnik
* Mario Cabré (1916–1990), näitleja ja matadoor
* Lluís Companys (1882–1940), poliitik
* Victoria de los Ángeles (1923–2005), ooperilaulja
* José Agustín Goytisolo (1928–1999), kirjanik
* Àngel Guimerà (1845–1924), kirjanik
* Hipólito Lázaro (1887–1974), ooperilaulja
* Ana María Matute (1925–2014), kirjanik
* Raquel Meller (1888–1962), näitleja ja laulja
* Lluís Millet (1867–1941), helilooja
* Joan Miró (1893–1983), kunstnik
* Federico Mompou (1893–1987), helilooja
* Manuel de Pedrolo (1918–1990), kirjanik
* Montserrat Roig (1946–1991), kirjanik
* Carlos Ruiz Zafón (1964–2020), kirjanik
* Joan Salvat-Papasseit (1894–1924), luuletaja
* Juan Antonio Samaranch (1920–2010), spordiametnik
* Eduard Toldrà (1895–1962), helilooja ja dirigent
* Jacint Verdaguer (1845–1902), kirjanik
* Francesc Viñas (1863–1933), ooperilaulja
* Amadeu Vives i Roig (1871–1932), helilooja

## Viited
2024. aasta Primetime Emmy auhinnad

**2024. aasta Primetime Emmy auhinnad** olid 76. korda välja antud Primetime Emmy auhinnad. Seal autasustati parimaid õhtuse eetriajaga telesaateid, mis olid eetris 1. juunist 2023 kuni 31. maini 2024 ning mille valis välja USA televisioonikunsti ja -teaduste akadeemia. Auhinnagala toimus 15. septembril 2024. aastal Downtown Los Angeleses Peacock Theater'is. Sellele eelnes 2024. aasta Primetime Creative Arts Emmy auhinnad, mis toimus 7. ja 8. septembril. Emmy auhindu jagati välja 25 erinevas kategoorias. Auhinnagalat produtseeris Jesse Collins Entertainment, režissöör oli Alex Rudzinski ja Ameerika Ühendriikides kandis seda üle ABC. Õhtujuhid olid Eugene Levy ja Dan Levy.

## Nominendid

### Programm

### Näitlemine

#### Peaosatäitjad

## Viited
Reomäe klooster

**Aulise Eelkäija Ristija Johannese ja Apostel Andrease püha klooster Reomäel** on Saaremaal Saaremaa vallas Reo külas asuv Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku nunnaklooster. Klooster tegutseb alates 2024. aasta novembrist kunagise Püha Eelkäija skiita ruumides ja maal.

Kloostri vaimulik isa on munkpreester Damaskinós Olkinuora Kreekast Áthose mäelt, kes 2025. aasta jaanuaris pühitseti EAÕK Haapsalu piiskopiks. Kloostris elab ja tegutseb Soomest pärit nunn õde Porfyría.

## Viited
ADAC Junior Cup

**ADAC Junior Cup** on mootorrataste võistlussari aastatel 1993–2019, mida korraldab IDM (Internationale Deutsche Motorradmeisterschaft) ja ADAC (Allgemeine Deutsche Automobil-Club) ja mille eesmärk oli edendada mootorrattaspordis noori talente.

ADAC Junior Cupi asemele loodi 2020. aastal Northern Talent Cup.

2024. aastal taasalustati sari *KTM Junior Cup powered by ADAC* nime all. Seda taasalustati Northern Talent Cupi miinimumvanuse piirangu tõttu, mis oli 14 aastat. KTM Junior Cup on avatud sõitjatele alates 13. eluaastast.

2025. aastast alates on sarja nimi taas ADAC Junior Cup.

## Viited
Viktor Kalnin

**Viktor Kalnin** (21. august 1929 Sindi – 22. märts 1992 Veriora) oli Eesti meditsiiniajaloolane, Tartu Ülikooli dotsent.

## Elulugu
Viktor Kalnini sündis 1929. aastal Sindis ja kasvas Veriora asunduses, õppis Viluste algkoolis, seejärel Petseri Gümnaasiumis ja Võru Keskkoolis. 1948. aastal astus Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1954. aastal kiitusega. 

Ta asus tööle Tartu Riikliku Ülikooli hügieeni ja tervishoiuorganisatsiooni kateedrisse, kus töötas elu lõpuni. Aastail 1954–1974 oli ta vanemõpetaja, 1974–1978 dotsendi kohusetäitja ja dotsent. 1972. aastal kaitses Viktor Kalnin väitekirja ja omandas meditsiinikandidaadi teaduskraadi. Aastail 1979–1981 oli Kalnin 1979. aastal moodustatud TRÜ Üld- ja Molekulaarpatoloogia Instituudi (ÜMPI) nägemise tervishoiu laboratooriumi vanemteadur, aastatel 1981–1982 aga üldhügieeni kateedri vanemõpetaja, 1983–1992 hügieeni ja tervishoiuorganisatsiooni kateedri dotsent. 

Viktor Kalnin töötas aastatel 1968–1977 kohakaasluse alusel ka Tartu Onkoloogia Dispanseri organisatsioonilis-metoodilise kabineti juhatajana ja Tartu Meditsiinikooli õpetajana. Ta õpetas meditsiiniajaloo, tervishoiuorganisatsiooni ja sotsiaalhügieeni kursusi ning koostas üliõpilastele metoodilisi õppevahendeid.

Eesti meditsiiniajaloos kujunes tema peamiseks uurimisvaldkonnaks Tartu Ülikooli ajalooga seotu, eriti Tartu ülikooliga seotud arstiteadlaste ning eesti rahvusest arstide uurimine. Kaalukaimaks tööks kujunes kolmeköitelisele koguteosele (1982) Tartu Ülikooli ajalugu 1632–1982, arstiteaduse arengut Tartu Ülikoolis alates Rootsi ajast käsitlevate osade koostamine. Ta oli ka 15 Tartu Ülikooli teadusajaloo kogumiku hinnatud toimetaja. Viktor Kalnin oli aastatel 1964–1972 Eesti Meditsiiniajaloo Seltsi sekretär ja 1973. aastast seltsi esimees. Kalnin koostas Eestiga seotud arstiteadlaste märksőnastiku Rootsi ajast kuni 1944. aastani Eesti teaduse biograafilise leksikoni jaoks (kokku u 800 nime). Viktor Kalnini üheks viimaseks tööks jäi monograafia Eesti arstiteaduse ajaloost, teos ilmus postuumselt 1996. aastal. 

Kalnin oli 1963–1969 Üleliidulise Gerontoloogide Seltsi juhatuse liige, 1990. aastast Baltimaade Meditsiiniajaloo Assotsiatsiooni asepresident, Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse juhatuse liige ja meditsiinisektsiooni esimees, pikka aega oli ta ka Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumi nõukogu liige. 

Viktor Kalnin suri 1992. aastal infarkti.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti teaduse biograafiline leksikon. 1. köide. A-Ki. Tallinn, 2000. lk 546.
* Merila-Lattik, H. Eesti arstid. 1940-1960. Tallinn, 2000. lk 684-685.