open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Haljala–Karepa tee

**Haljala–Karepa tee** (registrinumber 17166) on kõrvalmaantee Lääne-Viru maakonnas. Tee pikkus on 17,4 km.

Tee algab Haljala alevikus Haljala–Käsmu teelt, läbib Haljala vallas Tatruse, Varangu Pehka ja Tidriku küla, Viru-Nigula vallas Selja küla ning lõpeb Karepa külas, ristudes Võle–Vainupea–Kunda teega.

Haljala–Karepa tee ristub Põdruse–Tatruse tee, Varangu–Kandle tee, Varangu–Essu tee ja Kunda–Selja teega.

Haljala–Karepa teel on üks sild – Varangu sild üle Selja jõe tee 8. kilomeetril.

Haljala–Karepa tee kõrval teemaal kulgeb Eesti Lairiba Arenduse Sihtasutuse (ELASA) kiudoptiline kaabel.

Tee haldaja on Maanteeamet.

## Viited

## Välislingid
*OpenStreetMap Haljala–Karepa tee
Jõhvi mõis

**Jõhvi mõis** (saksa keeles *Jewe*) oli Jõhvi kihelkonnas asunud rüütlimõis, mis paiknes praeguse Jõhvi linna territooriumil. Mõisasüda hävis teises maailmasõjas ning selle kohal asub praegu Jõhvi kontserdimaja.

Mõisa järgi on nime saanud Haljala lademe Jõhvi kihistu.

## Ajalugu
Jõhvi mõisa on esmamainitud 1336. aastal, kui selle esimene teadaolev omanik oli Nicolas de Geyvi. Aastast 1491 kuulus mõis Narva ordufoogtile. Seda aastat peetakse sageli ka Jõhvi mõisa esmamainimise aastaks. 15. ja 16. sajandil oli mõis Liivi ordu valduses. 1581. aastal vallutasid Jõhvi mõisa rootslased.

Jõhvi mõis on kuulunud Bergi, Schwebsi, Douglase, Igelströmi ja Girard de Soucantoni suguvõsadele. 1919. aastal võõrandati mõis maareformi käigus.

Eesti Vabariigi ajal, 1929. aasta kevadel hõivas Jõhvi mõisa Eesti Kaitseväe 4. Üksik Jalaväepataljon ning mõisahoones asusid väeosa staap, ohvitseride kasiino ja ohvitseride korterid. Teise maailmasõja Saksa okupatsiooni ajal asus mõisas Saksa sõjaväelaste hospidal. 

Mõisahoone hävis 18. septembril 1944, kui Saksa sõjavägi selle õhkis.

## Jõhvi mõisa park

## Viited

## Välislingid
*Jõhvi mõis, www.virumaa.ee
*Jõhvi mõisa lugu Mõisablogis
Grethe Ingmann

**Grethe Ingmann** (neiupõlvenimi **Grethe Clemmensen**; 17. juuni 1938 – 18. august 1990) oli taani laulja.

Grethe oli aastail 1956–1975 abielus kitarrist Jørgen Ingmanniga. Abikaasad esinesid duetina (Grethe & Jørgen Ingmann) ja võitsid lauluga "Dansevise" 1963. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. Laul on kirjutatud Sejr Volmer-Sørenseni sõnadele ja kuulub Taani kultuurikaanoni koosseisu. 

Grethe Ingmann suri 52-aastaselt vähki.
Tartu (fregatt)

**Tartu** nime kandis aastatel 1793–1797 Prantsuse fregatt, mille varasem nimi oli **Uranie**. 

Prantsuse mereväe fregatt, mis lasti vette 1788. aastal, osales 1793. aastal sõjategevuses ja vallutas Briti laeva HMS Thames. Selle käigus sai surma Uranie kapten Jean-François Tartu, kelle auks laev ümber nimetati.

5. jaanuaril 1797 langes fregatt brittide kätte ning oli 1807. aastani teenistuses nimega HMS Uranie. Selle käigus vallutas Uranie 28. juulil 1800 Prantsuse kaaperkuunari Revanche. 1807. aastal kohtas Uranie Prantsuse laeva Manche, kuid ei astunud lahingusse; seepärast anti Uranie kapten hiljem sõjakohtu alla.
Suur-Poola

**Suur-Poola** (poola keeles *Wielkopolska*, saksa k.* Großpolen*, ladina k *Polonia Maior*) oli Poola ajalooline piirkond, mis tänapäeval jääb Poola loodeossa. 

## Vaata ka
*Väike-Poola
*Suur-Poola vojevoodkond
## Välislingid
Meetrikaraamat

**Meetrikaraamat** ehk **meetrika** (ladina keeles *matricula*) on register, kuhu kantakse ajalises järjestuses inimeste sünnid, surmad ja perekonnaseisu muutused. Tänapäeval on meetrikaraamatud genealoogiliste uuringute peamine allikas.

Esimesena juurutas kõigi sündide registreerimise Hispaania kardinal Francisco Jiménez de Cisneros 1497, esialgu Toledos, mis tollal oli üks Hispaania suurimaid linnu. 1503 käskis paavst pidada üldist ristimiste ja laulatuste registrit. Varaseim õigeusu meetrikaraamat pärineb 1722. aastast.

Kui selliseid andmeid registreerib kirik, siis nimetatakse vastavat raamatut kirikuraamatuks. 

Poola valitsusajast on säilinud arhiivides ka Lõuna-Eesti alade Leedu meetrika ja Liivimaa hertsogkonna lääniürikuid Poola AGADis - *Archiwum Główne Akt Dawnych w Warszawie* Poola kuningriigi Kroonimeetrikas.

## Meetrikaraamatud Eestis
Eesti evangeelne luteri kirik pidas meetrikaraamatut alates 17. sajandist..

* Sünnimeetrikais on märgitud lapse sünni ja ristimise aeg, vanemate elukoht (mõis ja majapidamine), lapse nimi, vanemate nimed koos seisuse ja ametiga ning vaderite nimed. 
* Abielumeetrikasse on sisse kantud laulatuse kuupäev, peigmehe ja pruudi nimed, elukohad, vanused ja abiellujate vanemate nimed.
* Surmameetrikasse on kirjutatud surma ja matuse aeg, lahkunu viimane elukoht, nimi, seisus või amet, sünnikoht, vanus, sugu, perekonnaseis ja surma põhjus.

Alates 1. juulist 1926 hakati Eestis meetrikaraamatute alusel koostama perekonnaseisuakte.

## Viited

## Välislingid
*Luterliku kiriku kirikuraamatud avalikes arhiivides, Saaga
* Apostliku õigeusu kirik. Kirikuraamatud, Saaga
* Muud konfessioonid.  Kirikuraamatud, Saaga
Radikaaldemokraatlik Partei (Saksamaa)

**Radikaaldemokraatlik Partei** (saksa keeles *Radikaldemokratische Partei*) oli Saksamaal aastatel 1930–1933 tegutsenud erakond.

Partei asutati vasakliberaalse Saksa Demokraatliku Partei endiste liikmete poolt, kes ei toetanud otsust moodustada koos antisemiitlike jõududega Saksa Riigipartei. Esialgu koondusid nad Sõltumatute Demokraatide Ühenduseks, mille baasil asutati peagi see uus erakond.

1932. aasta novembris osales erakond Riigipäeva valimistel, kuid kukkus täielikult läbi, kogudes vaid 3793 häält.

1933. aastal keelustati Saksamaal kõik erakonnad peale NSDAP ning Radikaaldemokraatliku Partei juhtivad tegelased, nende hulgas Ludwig Quidde, Hellmut von Gerlach ja Georg Bernhard, põgenesid riigist. Pärast natsirežiimi purustamist osalesid mitmed RDP ridadesse kuulunud, näiteks Erich Lüth ja Paul von Schoenaich, poliitikas teiste erakondade liikmetena.

## Radikaaldemokraatliku Partei asutamisüleskutse

Rahvuskaaslased!

Saksamaal ei ole seni olnud veel mingit tõelist demokraatiat. Seetõttu ei vasta tõele, et demokraatia on ebaõnnestunud. Praegune parlamentarism on karikatuur demokraatia mõttest. Minnes vastuollu Weimari põhiseadusega takistavad plutokraatia ja natsionalism arenemist sotsiaalse rahvariigini; nad hävitavad sisemist ja välist rahu. Tsentrijõudude poliitiline ebakindlus ja ükskõiksus hävitavad lugupidamist vabariigi vastu. Saksa rahvas ei taha kõikuvaid kujusid. Demokraatia vajab poliitilisi juhte, kellel on võimutahet ja julgust tegutseda. Sellest olukorrast tuleneb vajadus Radikaaldemokraatliku Partei järele.

Radikaaldemokraatlik Partei võitleb õiglase majandusliku korralduse eest, selle monopolistliku kurnamise vastu, mida suurkapital ja suurmaaomanikud teostavad tollide, subventsioonide ja kartellide kaudu.

Seetõttu lükkame me tagasi põllumajanduslike kaitsetollide ja subventsioonide süsteemi, mis muudab toidukaupasid laiade masside jaoks kallimaks ja suurmaaomanike tagurlikke tootmismeetodeid kogumajandust kahjustades põlistab.

Töötusega tahame me võidelda tööaja lühendamise, monopolide teravaima kontrolli, maa-asustuse korraldamise, eriti idas, ning laiade masside ostujõu suurendamise kaudu. Me võitleme kultuurilise reaktsiooniga, me võitleme igasuguse militarismiga; me nõuame kaitsekulutuste tõhusat kärpimist. Me võitleme maailma radikaalse desarmeerimise eest ning igasuguse natsionalismile järeleandmise vastu Saksamaa välispoliitikas. Radikaaldemokraatlik Partei kutsub kõiki vastutustundlikke vabariiklasi võitlema sotsiaalse rahvariigi ja rahu eest.

## Kirjandus

* Burkhard Gutleben "100 Jahre linksliberale Kleinparteien in Deutschland (1908 – 2008)"
* Martin Liepach "Radikale Demokraten in der Mitte: die RDP in der hessischen Landtagswahl 1931"
Isabelle Aubret

**Isabelle Aubret** (kodanikunimi **Thérèse Coquerelle**; sündinud 27. juulil 1938 Lille'is) on prantsuse laulja.

Ta võitis Prantsusmaad esindades 1962. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Un premier amour". Ta esindas Prantsusmaad ka 1968. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "La source" ja sai 3. koha.  

## Välislingid
* Koduleht
Aino Külvand

**Aino Külvand** (17. detsember 1921 Aaspere vald – 19. märts 2005 Tallinn) oli Eesti laulja (sopran).

1949. aastal lõpetas ta Tallinna Muusikakooli, kus oli õppinud Ott Raukase ja Aleksander Arderi lauluklassis. 1955. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi (Tiit Kuusiku lauluklassis).

Aastatel 1944–1954 laulis ta Estonia teatri ooperikooris, aastatel 1954–1978 oli Estonia solist. 1978–1996 oli ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi (1993. aastast Eesti Muusikaakadeemia) muusikapedagoogika teaduskonna õppejõud.

## Tunnustus
* 1964 – Eesti NSV teeneline kunstnik
* 2003 – Georg Otsa nimeline auhind

## Isiklikku
Tema abikaasa oli muusikateadlane Harri Külvand (1919–1973). Kersti Miilen on nende tütar.

## Viited

## Välislingid
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. RAT "Estonia" solist Aino Külvand osatäitjana G. Bizet' ooperis "Carmen"
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. RAT "Estonia" ooperisolist Eesti NSV teeneline kunstnik Aino Külvand "Estonia" kontserdisaalis esinemas (1964)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Ooperisolist Aino Külvand Leonora osas G. Verdi ooperis "Trubaduur" RAT "Estonias" (1968)
* Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Ooperisolist Aino Külvand Amalia osas G. Verdi ooperis "Maskiball" RAT "Estonias (1968)
* Aino Külvand 17. XII 1921 – 19. III 2005 Eesti Päevaleht, 22. märts 2005
Tartu muinaskihelkond

**Tartu muinaskihelkond** (ka *Tarbatu muinaskihelkond*; ladina keeles *provincia Tharbitensis*) oli Eesti muinaskihelkond, mis asus tänapäeva Tartumaa lõunaosas. Muinaskihelkond hõlmas hilisema Nõo kihelkonna, osa Kambja kihelkonnast ja Tartu-Maarja kihelkonna Emajõest lõuna poole jäävad alad.

## Viited
Metsandik

**Metsandik** on riigimetsa majandamise üksus. Eestis on 17 metskonda ja 76 metsandikku, igas metskonnas 2–7 metsandikku.

## Eesti metskonnad ja metsandikud
*Alutaguse metskond
**Avinurme metsandik
**Iisaku metsandik
**Mäetaguse metsandik
**Pagari metsandik
**Permisküla metsandik
*Harjumaa metskond
**Aegviidu metsandik
**Keila metsandik
**Kuusalu metsandik
**Paunküla metsandik
**Saku metsandik
**Viimsi metsandik
*Hiiumaa metskond
**Kärdla metsandik
**Putkaste metsandik
*Ida-Virumaa metskond
**Jõhvi metsandik
**Kohtla metsandik
**Narva metsandik
**Sonda metsandik
**Vaivara metsandik
*Järvamaa metskond 
**Kabala metsandik
**Rava metsandik
**Türi metsandik
**Väätsa metsandik
*Jõgevamaa metskond
**Halliku metsandik
**Laiuse metsandik
**Pikknurme metsandik
**Põltsamaa metsandik
**Torma metsandik
**Vaimastvere metsandik
*Läänemaa metskond
**Kullamaa metsandik
**Piirsalu metsandik
*Lääne-Virumaa metskond
**Kunda metsandik
**Loobu metsandik
**Põlula metsandik
**Triigi metsandik
**Tudu metsandik
**Varangu metsandik
**Venevere metsandik
*Pärnumaa metskond
**Kanaküla metsandik
**Laiksaare metsandik
**Orajõe metsandik
**Riisselja metsandik
**Surju metsandik
*Põlvamaa metskond
**Erastvere metsandik
**Ilumetsa metsandik
**Kiidjärve metsandik
**Orava metsandik
**Räpina metsandik
*Raplamaa metskond
**Kõnnu metsandik
**Käru metsandik
**Mahtra metsandik
**Märjamaa metsandik
*Saaremaa metskond
**Kihelkonna metsandik
**Kuressaare metsandik
*Tartumaa metskond
**Alatskivi metsandik
**Elva metsandik
**Kastre metsandik
**Laeva metsandik
**Tartu metsandik
*Valgamaa metskond
**Aakre metsandik
**Koorküla metsandik
**Taheva metsandik
**Valga metsandik
*Viljandimaa metskond
**Aimla metsandik
**Karksi metsandik
**Kõpu metsandik
**Vastsemõisa metsandik
**Õisu metsandik
*Võrumaa metskond
**Antsla metsandik
**Misso metsandik
**Roosa metsandik
**Võru metsandik  
*Vändra metskond
**Audru metsandik
**Kilingi metsandik
**Taali metsandik
**Varbla metsandik
**Vändra metsandik

## Viited
Kunda metsandik

**Kunda metsandik** on metsandik Lääne-Virumaa metskonnas. Kunda metsandik hõlmab Viru-Nigula valla ning osaliselt Haljala, Rakvere ja Vinni riigimetsi.

## Viited
Proatheris superciliaris

***Proatheris superciliaris***  on rästiklaste sugukonna  maoliik.

## Levila

See maoliik on levinud valdavalt Tansaanias, Malawis ja Mosambiigis.

## Bioloogia

Nende madude sugulise paljunemise vormiks on vivipaaria -  graviidse emase mao poegimise tulemusel võib sündida 3-16 maopoega.  
 
## Kokkupuuted inimestega

Maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib mürgistusseisundeid esile kutsuda. 

## Viited

## Kirjandus
*Sissekanne ADWs
* Sissekanne ITISes
*Sissekanne NCBI Taxonomy databases
* Peter Uetz & Jakob Hallermann, Proatheris, Roomajate andmebaas 

; Teadusuuringutes
* Laing GD, Compton SJ, Ramachandran R, Fuller GL, Wilkinson MC, Wagstaff SC, Watson SP, Kamiguti AS, Theakston RD, Senis YA., Characterization of a novel protein from Proatheris superciliaris venom: proatherocytin, a 34-kDa platelet receptor PAR1 agonist., Toxicon. oktoober 2005;46(5):490-9., veebiversioon (vaadatud 23.03.2015)(*inglise keeles*)

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Proatheris superciliaris]] seisuga 23.03.2015.*
Nöörkeraamika

**Nöörkeraamika** on keraamika liik, mille oluline tunnus on nöörornament.

Nöörkeraamikat kasutati laialdaselt Kesk- ja Põhja-Euroopas 3. aastatuhandel e.m.a., hilisel kiviajal.

Tüüpilised nöörkeraamikaesemed on väikesed lameda põhja ja S-kujulise seinaprofiiliga anumad, aga esineb suuremaidki, isegi amforakujulisi nõusid.

Nöörkeraamika on iseloomulik hõimudele, kes kasutasid silmaga kirveid, eriti venekirveid. Selliseid arheoloogilisi kultuure nimetatakse nii nöörkeraamika kultuuriks kui venekirvekultuuriks. See kultuur hõlmas suure ala Hollandist läänes kuni Volga keskjooksuni idas ja Baierist lõunas kuni Lõuna-Soomeni põhjas.

## Viited
Jaan Zimmermann

**Jaan Zimmermann** (22. aprill/4. mai 1880 Tõlliste vald, Valgamaa – 20. aprill 1942 Vjatlagi vangilaager, Vologda oblast, Vene NFSV) oli eesti ettevõtja.

Jaan Zimmermann oli Vabadussõja ajal Tallinna 2. sõjaväehaigla majandusülem. 1920. aastate alguses asutas trükikoja J. Zimmermann, mis tegutses Tallinnas Lühike jalg 4 aastani 1935.

1935. aastal müüs trükikoja ja asutas 1936. aasta jaanuaris autoäri J. Zimmermann & J. Mölder (kaasosanikuks Johan Mölder), mis esindas ja müüs Auburn, Willys ja Nash marki sõiduautosid, samuti õlisid, mootoreid, akusid, rehve, külmkappe, kirjutusmasinaid, jalgrattaid, raadioid ja muud.

Aastatel 1929–1933 Kaubandus-Tööstuskoja kesk- ja väiketööstuse sektsiooni liige. 1926–1934 Eesti Autoklubi esimees. Oli ka Kaitseliidu liige (Tallinna maleva Põhja malevkonna pealik).

Aastatel 1928–1935 Eesti Autoklubi häälekandja ajakirja Auto (aastatel 1933–1934 Auto - Sport & Turism) väljaandja ja vastutav toimetaja.
 
Arreteeriti 20. detsembril 1940, hukkus 20. aprillil 1942 Nõukogude võimu poolt represseerituna Vologda oblasti NKVD Vjatlagi vangilaagri laatsaretis insuldi tagajärjel (nii on kirjas laagri surma-aktis).

Jaan Zimmermannile kuulus Girard de Soucantoni aadlisuguvõsa rajatud Villa Dombrovka Karepal, mille Zimmermann nimetas Villa Metsarahuks.

## Isiklikku
Abiellus Juliane Künnapuga ja neil sündis kolm last: pojad August (1906) ja Alfred (1912) ning tütar Luise Johanna (1910).

Jaan Zimmermanni poja August Zimmermanni abikaasa oli laulja Milvi Laid.

## Tunnustus
*1928 Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste
*1931 Kotkaristi V klassi teenetemärk
*1940 Eesti Autoklubi kuldmärk

## Vaata ka
*Riigi Majandusnõukogu

## Viited
Kant (geograafia)

**Kant** on geograafiline ruumiüksus, mis koosneb asustusüksusest või nende rühmast.

Regionaalministri 2013. aasta juhend toimepiirkondade käsitlemiseks maakonnaplaneeringutes defineerib kandi kui asustussüsteemi esmase (alama astme) funktsionaalselt tervikliku või ühtse osa, mille moodustab asustusüksus või nende grupp.

Kanti on käsitletud ka kui sotsiaalse ja kultuurilise asustuse kooslust, mille elanikud moodustavad ühise "meie" tundega kogukonna. Selline kogukond vastandub sageli naaberkantide kogukondadele, keda käsitletakse "võõrastena". Kandi moodustavad reeglina mitu asulat, kuid kandi võib moodustada ka ainult üks küla või mõnikord ka terve vald. Kandi võib moodustada piirkonna keskus koos lähema tagamaaga või ka asulate rühm, millel selget keskust ei ole.

Eesti ametlikes klassifikaatorites kanti seni arvestusüksusena siiski veel ei kasutata. 2013. aastal läbi viidud analüüsis jagasid Siseministeerium ja Statistikaamet maavalitsustelt saadud info põhjal asustusüksused kantide koosseisu, koostasid Eesti kantide nimekirja ja arvutasid erinevaid kandipõhiseid näitajaid (elanike arv, tööhõive määr).
Maakondade jagamisel kantideks võeti arvesse looduslikke piire, vahemaid, ajaloolisi ja kultuurilisi seoseid, piirkondlikku identiteeti ja erinevaid ajaloolisi administratiivpiire (külade, alevike, kollektiivmajandite, valdade ja külanõukogude piire).

Kant on Eestis ajalooliselt olnud kasutusel üldkeele väljendina. Inimgeograafia mõistena on seda laialdasemalt kasutatud valdade üldplaneeringutes ja maakondade teemaplaneeringutes 2000. aastate algusest.

*Täpsustusmärkus: Vabariigi Valitsuse 20. detsembri 2007 määrusega nr 251 kehtestatud aadressiandmete süsteem mainib kanti ka ühe võimaliku asustusüksusest väiksema aadressikohana, kuid ei defineeri kandi mõistet aadressiandmete tähenduses.*

## Vaata ka
*Paikkond

## Viited
Karepa kant

**Karepa kant** on kant Lääne-Viru maakonnas Haljala valla idaosas.

Karepa kandi moodustavad Andi, Eisma, Karepa, Kiva, Rutja, Tidriku, Toolse ja Vainupea küla. Kandi kohalikuks keskuseks on Karepa küla.

Karepa kandi elanike arv 1. jaanuari 2014 seisuga oli 179.

Lääne-Viru maakonnaplaneeringu teemaplaneering "Maakonna sotsiaalne infrastruktuur 2009–2015" kirjeldab Karepa kanti ääremaalise ja nn saarelise kandina, mis oma geograafilise asukoha, maastikulise liigestatuse, hõreda asustuse ja halvemate transpordiühenduste tõttu on lähematest keskustest isoleeritud. Karepa kandil puudub ühistranspordiühendus vallakeskusega, ühendus maakonnakeskusega on vaid 3 korda nädalas. Karepa kant kuulub Kunda linna toimepiirkonda ja on Kunda linna tagamaaks. Karepa kandis puudub lastehoid, üldharidusasutused, perearsti teenus, ravimimüük, spordisaal ning panga- ja postiteenused. Karepa kandi elanikud kasutavad neid teenuseid pigem Kunda linnas või Haljala kandis.

2003. aastal koostas Karepa piirkonna külade rahvas Karepa piirkonna külade arengukava aastateks 2003–2012. 2011. aastal koostati arengukava uuendatud versioon, Karepa piirkonna külade arengukava aastateks 2011–2021. See arengukava hõlmab lisaks Andi, Eisma, Kiva, Rutja, Tidriku, Toolse ja Vainupea külale ka Pajuveski küla. 2013. aastal Siseministeeriumi ja Statistikaameti koostatud Eesti kantide nimekirja järgi kuulub Pajuveski küla aga Vihula kanti.

## Viited
Erika Lust

**Erika Lust** (kodanikunimega **Erika Ellinor Hallqvist**; sündinud 1977 Stockholmis) on rootsi filmilavastaja, publitsist, stsenarist ja produtsent, üks feministliku pornograafia alusepanijaid. Ta elab Barcelonas.

Ta on õppinud riigiteadusi, inimõigusi ja feminismi Lundi ülikoolis. 2004 asutas ta ettevõtte Lust Films, mis keskendub feministlike pornofilmide tootmisele.

## Isiklikku
Erika Lust on abielus, tal on koos abikaasa Pabloga kaks last.

## Filmograafia
* 2005 – The Good Girl (lühifilm)
* 2007 – Five Hot Stories For Her
* 2008 – Barcelona Sex Project
* 2009 – Handcuffs *lühifilm*
* 2010 – Life Love Lust
* 2010 – Love me like you hate me (lühifilm)
* 2011 – Cabaret Desire
* 2013 – XConfessions Vol. 1
* 2014 – XConfessions Vol. 2
* 2014 – XConfessions Vol. 3

## Raamatud
* 2009 – Good Porn
* 2009 – Porno para mujeres
* 2010 – Erotic Bible to Europe
* 2010 – Love me like you hate me
* 2013 – Cómo rodar porno

## Välislingid
* erikalust.com
*
Selja jõe maastikukaitseala

**Selja jõe maastikukaitseala** on kaitseala Lääne-Viru maakonnas Selja jõe ääres. 

Selja jõe maastikukaitseala asub Haljala valla Karepa, Kiva, Rutja, Tidriku, Pehka ja Varangu külas. Kaitsealune jõe lõik algab Varangu külast Haljala–Karepa tee Varangu silla juurest ja kulgeb jõe suudmeni Karepal ja Rutja külas. 

Kaitseala pindala on 642,8 ha.

Selja jõe maastikukaitseala on moodustatud Selja jõe oru ja seal esinevate looduskoosluste ja elupaigatüüpide (jõed ja ojad, lamminiidud, vanad loodusmetsad, soostuvad ja soo-lehtmetsad, laialehised lammimetsad, rohunditerikkad kuusikud, vanad laialehised metsad) ning kaitsealuste liikide – jõesilmu ja lõhe – kaitseks. Kaitsealal on 2 sihtkaitsevööndit (Jõemetsa sihtkaitsevöönd, Mooritsa sihtkaitsevöönd), ülejäänud osa kaitsealast kuulub Selja jõe piiranguvööndisse.

11. detsembril 1978 määras Rakvere rajooni RSN täitevkomitee otsusega nr 198 Selja jõe ürgoru kaitsealuseks maastikuobjektiks, millega ajakohastati kohaliku kaitse all olevate parkide, botaaniliste paikade ja maastikualade nimekirja.

## Viited

## Välislingid
*Selja jõe maastikukaitseala kaart
Paul Mänd

**Paul Mänd** (sündinud 17. detsembril 1973) on eesti skulptor.

Ta on lõpetanud 1999. aastal Eesti Kunstiakadeemia skulptuuri erialal. Õpetanud Viimsi Kunstikoolis. Elab ja töötab Harjumaal Tammispea külas. 

Ta on võtnud osa mitmest lume-, puu- ja kiviskulptuurisümpoosionist nii Eestis kui ka väljaspool Eestit. 

Ta on osalenud enam kui kümnel grupinäitusel. Tema isikunäitus "Ennäe inimest" sai teoks 2000. aastal Valga Muuseumis.

## Teosed avalikus ruumis
*2007 "Amadeus", Viimsi Artium
*2010 "Noormees jalgrattaga muusikat kuulamas", Rakvere, koostöös Aivar Simsoniga
*2011 Nikolai von Glehni ausammas, Tallinn, Nõmme, koostöös Aivar Simsoniga
*2012 "Alice ja Aada", Karepa, Kalame talumuuseum, koostöös Aivar Simsoniga
*2013, Kaljo Kiisa ausammas, Jõhvi, koostöös Aivar Simsoniga
*2014 "Saksofonist", Kõltsu mõis, koostöös Aivar Simsoniga
*2014 "Viiuldaja", Kõltsu mõis, koostöös Aivar Simsoniga
*2016 Paul Kerese mälestusmärk, Narva, koostöös Aivar Simsoniga
*2015 "Kolm munka", Tallinn, Taani kuninga aed, koostöös Aivar Simsoniga
*2016 "Debora Vaarandi", Laimjala, koostöös Aivar Simsoniga
*2016 "Kalevipoeg", Kõltsu mõis, koostöös Aivar Simsoni ja Edvins Kruminšiga
*2018 "Eduard Ahrens", Kuusalu, koostöös Aivar Simsoniga
*2018 "Jakob Janter", Loksa
*2020 "Tõnis Soop", Viimsi
*2022 "Tiit Madisson, Lihula, Vabadussõja park


Glehni kuju.jpg|Nikolai von Glehni ausammas Nõmmel
Karepa Kalame Talumuuseum Simson von Seakyll Alice ja Aada.jpg|Skulptuur "Alice ja Aada" Kalame talumuuseumis
Kerese-malestussammas.JPG|Paul Kerese mälestusmärk Narvas


=Viited=

=Välislingid=
*http://www.delfi.ee/teemalehed/paul-mand
Lääne-Virumaa metskond

**Lääne-Virumaa metskond** on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Lääne-Viru maakonnas. 

Metskonna pindala on 88 997 ha, millest metsamaa moodustab 85%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad ja laanemetsad. Puuliikidest on levinuim mänd, millele järgneb kask.

Lääne-Virumaa metskonda kuulub seitse metsandikku:
*Kunda metsandik
*Loobu metsandik
*Põlula metsandik
*Triigi metsandik
*Tudu metsandik
*Varangu metsandik
*Venevere metsandik

Metskonna keskus asub Loobu külas.

## Viited

## Välislingid
*RMK Lääne-Virumaa metskonna põhimäärus
Selja mõis

**Selja mõis** (saksa keeles *Gut Selgs*, varasem nimi *Tolsburg*) oli rüütlimõis Virumaal Haljala kihelkonnas, mõisasüdamega praeguse haldusjaotuse järgi Lääne-Viru maakonna Viru-Nigula valla Selja külas.

Selja mõis on rajatud 15. sajandil. Selja mõisale kuulusid Selja, Rutja, Karepa ja Toolse küla maad. 

Selja mõisal oli ka kaks karjamõisa: *Fichtenhof* ( ) ja Kuusiku ja Nõmmküla mõis.
## Omanikud
16. sajandi teisel poolel (1582. aastast) oli mõisa omanik William Ruthven. 17. sajandi alguses oli mõis poolakate, seejärel rootslaste valduses. 1617. aastal läänistati mõis Hermann Wrangellile, 1625. aastal Hans Wrangellile. 18. sajandi alguses oli mõisa omanik Lugaži vabahärra Jürgen Gustav Wrangel, kes 1723. aastal loovutas mõisa oma vennapojale Carl Johann von Wrangellile. 1726. aastast kuulus Selja mõis Löwenwolde aadlisuguvõsale, mõisa omanikuks oli Karl Gustav von Löwenwolde. 18. sajandi keskpaigast (vähemalt alates 1750) oli mõis Rennenkampffide aadlisuguvõsa omanduses. 1861. aastal päris mõisa Otto Wilhelm Edler von Rennenkampff. 

1864. aastal pantis ta mõisa John Carl Girard de Soucantonile, kes sai mõisa omanikuks 1867. aastal. Mõis kuulus Girard de Soucantonide aadlisuguvõsale kuni võõrandamiseni 1919. aastal. Viimane mõisnik oli John Carl Girard de Soucantoni poeg Gustav John Edmund Girard de Soucanton.

## Mõisahooned
Mõisa peahoone oli kahekorruseline paekivihoone, ehitatud tõenäoliselt 18. sajandi teises pooles. Peahoone on lagunenud, säilinud on hoone vare. Mõisakompleksil oli palju kõrvalhooneid: ait, tall, aednikumaja, valitsejamaja, kuivati, saun, viinavabrik, laut, rehi, tuulik ja majandushoone. Ka kõrvalhooned on halvas olukorras või hävinud. Mõisa ümber on keskmise suurusega park, osaliselt piiratud paekivimüüriga.

## Viited

## Välislingid
*Kultuurimälestiste riiklik register. Mõisate ülevaated (1976-1978). Selja mõis
Gordon Bennetti karikas

**Gordon Benneti karika** nime all peeti 20.sajandi alguses autovõidusõite.

Võistlusautod pidid kandma rahvusvärve. Saksamaa autod olid kas valged või hõbedased, Prantsusmaa omad sinised, Itaalia omad punased ja Inglismaa oma rohelised.
Inglismaa võttis oma värviks rohelise Iirimaa auks, kes lubas oma pinnal pärast Inglismaal autovõistluste korraldamise keelamist võistlusi korraldada.
Pille Johanson

**Pille Johanson** (sündinud 9. juunil 1962 Pärnus; varem **Pille Tõnnov**) on eesti kunstnik ja tõlkija.

## Haridus
Lõpetas 2010. aastal Tartu Ülikooli maalikunsti eriala bakalaureuseõppe ning samal aastal avatud ülikooli raames ka inglise keele ja kirjanduse eriala bakalaureuseõppe *cum laude*. 
2012. aastal lõpetas Tartu Ülikooli maalikunsti eriala magistriõppe *cum laude* ja sai kunstide magistri kraadi.

## Töö
Aastatel 1998–2000 töötas Tartu Kunstikooli inglise keele õpetajana. 2000. aastast vabakutseline tõlkija. 2012. aastast Tartu Kõrgema Kunstikooli maalingute osakonna lektor ja osakonna juhataja abi.

## Isiklikku
Tema abikaasa on Ants Johanson. 
 
## Isikunäitused
**Eesti ballaadid*, Galerii Aatrium, Tallinn (2010)
**Strateegiline ressurss*, Tampere maja galerii, Tartu (2011) ja Pärnu Kunstnike Maja (2012)
**Maal*, Tartu Ülikooli raamatukogu kohvik Gaudeamus, Tartu (2012)
**Taevane arm*, Tartu Kunstimaja ja Aatrium galerii, Tallinn (2012)
**Pimekohting*, Jakobi galerii, Tartu (2014)
**Vaatamata kõigele*, Tartu Kunstimaja Monumentaalgalerii (2019)

## Tõlked
Tõlkinud eesti keelde raamatusarjas "Öölane" ilmunud Rex Stouti, Erle Stanley Gardneri ja Dorothy L. Sayersi raamatuid.

Tõlkinud inglise keelde Veljo Tormise "Eesti ballaadid" ja "Naistelaulud".

## Viited

## Välislingid
*Kunstilaenutus. Pille Johanson
*http://www.postimees.ee/teema/pille_johanson
*https://docs.google.com/a/johanson.ee/file/d/0B2t0ouuviYjZLThLSF81dHZrbFE/edit
Põlvamaa metskond

**Põlvamaa metskond** on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Põlva maakonnas. 

Metskonna pindala on 56 188 ha, millest metsamaa moodustab 85%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad (54%) ja laanemetsad (25%). Puuliikidest on levinuim mänd, millele järgneb kask.

Põlvamaa metskonda kuulub 5 metsandikku:
*Erastvere metsandik
*Ilumetsa metsandik
*Kiidjärve metsandik
*Orava metsandik
*Räpina metsandik

Metskonna keskus asub Räpina vallas Ristipalo külas.

## Viited

## Välislingid
*RMK Põlvamaa metskonna põhimäärus
Reimo Sagor

**Reimo Sagor** (sündinud 14. mail 1987 Lääne-Nigula vallas) on eesti näitleja.

Ta on õppinud Palivere Põhikoolis ja lõpetanud 2006. aastal Taebla Gümnaasiumi ning 2014. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli (26. lend).

Reimo Sagor töötab alates 2014. aastast Vanemuise teatris näitlejana.

Alates 2024. aasta suvest on ta Eesti Näitlejate Liidu esimees.

## Rolle
### Filmides
* 2014 – "Nullpunkt" – Bert
* 2015 – "Must alpinist" – Olle
* 2016 – "Päevad, mis ajasid segadusse" – Toomas
* 2018 – "Võta või jäta" – Erik
* 2019 – "Skandinaavia vaikus" – Tom
* 2022 – "Tagurpidi torn" – Olav
* 2022 – "Kalev" – Aivar Kuusmaa
* 2023 – "Tume paradiis" – Tolik

### Telesarjades
* 2014 – "Padjaklubi" – Ken-Stefan
* 2014 – "Nullpunkt" – Bert
* 2018 – "Pank" – Jimmy
* 2018, 2021, 2023 – "Alo" – Erki

### Teatrilavastusetes
* 2013 Osalemine lavastuses – Ojasoo / Semper “Pedagoogiline poeem” (teatris NO99)
* 2013 Osalemine lavastuses – Paškevicius / Köster / Aus “Detox” (teatris NO99)
* 2013 Osalemine lavastuses – Kangro / Lehman / Kerikmäe “samm lähemale” (teatris NO99)
* 2013 Nikifor Arsentjevitš Pugatšov (lihunik) – Erdman / Ojasoo / Semper “Enesetapja” (teatri NO99 näitlejatega Vene Kultuurikeskuses)
* 2014 Nikolai Kolessov, Miilits – Vampilov “Hüvastijätt juunis” (teatris “Endla”)
* 2014 Avtandil Varsimašvili "Armastan! Armastan! Armastan!" (Nikala)
* 2014 Jacob Grimm/Jacob Grimm/Veikko Täär "Punamütsike" (Punamütsike)
* 2015 Osalemine lavastuses – Ojasoo / Semper / Trupp “Kõnts” (teater NO99)
* 2015 Sofi Oksanen "Kui tuvid kadusid" (Roland Simson)
* 2015 Kadri Noormets "Go Neo Und Romantix” (Gooma)
* 2016 Osalemine lavastuses – Lagle “Paradiis” (Von Krahli Teater)

## Tunnustus
* 2018 Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali aastapreemia (parima meesnäitleja preemia Eriku rolli eest filmis „Võta või jäta“)
*2020 Bruno O'Ya stipendium 

## Viited

## Välislingid
* Reimo Sagor Vanemuise teatri kodulehel
* Reimo Sagor Eesti Filmi Andmebaasis
Dodge Charger

**Dodge Charger** on Dodge'i kaubamärgi all müüdav automudel, mida on valmistatud 1960. aastate keskpaigast tänapäevani seitsme mudelipõlvkonna jagu. 

1966–1978 oli Dodge Charger kaheukseline tagarattaveoga keskklassi auto (Chrysler B-body), 1983–87 väiksem esiveoline keskklassi auto (Chrysler L-body) ning alates 2006. aastast on tegu suure taga- või nelikveoga sedaaniga (LX ja LD platvorm).

## Esimene põlvkond (1966–1967)
Esimese põlvkonna Charger on kaheukseline *fastbast*-kerega kupee, millel oli salongis neli istekohta. Keskmise suurusega Charger jagas komponente Coronetiga, mis kasutas samuti Chrysler B platvormi. Baasmootoriks oli 318-kuuptolline (5,2 l) V8 koos kolmekäigulise manuaalkäigukastiga ning saadaval oli ka automaatkäigukast. Pakuti ka suuremaid ja võimsamaid mootoreid: näiteks 426-kuuptolline (7,0 l) Hemi V8. Esimese põlvkonna Chargeri müüginumbrid jäid kesiseks. 

Fail:Norm Butler's 1966 Sunset Red Dodge Charger.png|Dodge Charger 1966
Fail:67 Dodge Charger (9885015853).jpg|Dodge Charger 1967


## Teine põlvkond (1968–1970)

Fail:1968 Dodge Charger (16447652412).jpg|Dodge Charger 1968


## Kolmas põlvkond (1971–1974)

Fail:YellowChargerUptownSide.jpg|Dodge Charger 1973


## Neljas põlvkond (1975–1978)

Fail:1975 Dodge Charger SE (28360396136).jpg|Dodge Charger 1975
Fail:1976 Dodge Charger SE Coupe-5.jpg|Dodge Charger 1976


## Viies põlvkond (1982–1987)

Fail:Dodge Charger (1538984607).jpg|Dodge Charger 1983
Fail:87 Dodge Shelby Charger (7332599896).jpg|Dodge Charger 1987


## Kuues põlvkond (LX; 2006–2010)

Fail:Dodge Charger SE.JPG|Dodge Charger 2007


## Seitsmes põlvkond (LD; 2011–tänapäev)

Fail:Dodge Charger 2015.jpg|Dodge Charger 2015
Fail:California Highway Patrol Dodge Charger.jpg|Dodge Charger politseiauto


### Dodge Charger SRT8

**Dodge Charger SRT8** (**''S**treet and **R**acing **T**echnology'') on Dodge'i sportsedaan.

Seda on toodetud kolm põlvkonda. Teise põlvkonna Chargeri mootor on HEMI, mille töömaht on 6428&nbsp;cm³ ja millel on V8-bensiinimootor. Võimsust on 477 hobujõudu, pöördemomenti 637&nbsp;Nm, kiirendusaeg 0–100&nbsp;km/h on 4,8 s. Käigukastiks on viiekäiguline automaat. Tippkiirus on 290&nbsp;km/h. Kütusekulu linnas on 17 l/100&nbsp;km ja maanteel 10,2 l. Veljed on 20-tollised. Auto kaal on 1979&nbsp;kg.

Auto on ehitatud tagaveolisele platvormile LX, mis on inspireeritud Mercedes-Benz E- ja S-klassi omadest. Sama mootorit kasutavad ka Jeep Grand Cherokee SRT8, Chrysler 300 SRT8 ja Dodge Challenger SRT8. SRT8 pikas tagatules on 164 LED-lampi. Charger SRT8 põhiline rivaal on 87 hobujõudu võimsam Cadillac CTS-V.
Aubri Trois-Fontainesist

**Aubri Trois-Fontainesist** (ka *Aubry*, *Albéric*, ladinapäraselt *Albericus Trium Fontanum*; suri umbes 1252) oli keskaja tsistertslasest kroonik, kes kirjutas ladina keeles. Ta oli Trois-Fontainesi kloostri munk Chalons-sur-Marne'i piiskopkonnast, suri peale 1252. aastat.

## Kroonika
Aastal 1232 alustas Aubri oma kroonikat "Chronica Albrici Monachi Trium Fontium", mis kirjeldab maailmasündmusi alates maailma loomisest kuni aastani 1241.

Tema aines pärineb ka Froidmonti kloostri munga Hélinandi "Chroniconi" 45.–49. raamatust.

Aubri kroonika avaldati 1874. aastal ka  algallikate kogumikus Monumenta Germaniae Historica.

Tähtis on tema teade, et Mõõgavendade ordu asutas Turaida Theoderich (hiljem Eestimaa piiskop).

## Vaata ka
* Henriku Liivimaa kroonika

## Viited

## Kirjandus
*Reindel, K., 'Petrus Damiani bei Helinand von Froidmont und Alberich von Troisfontaines', *Deutsches Archiv für Erforschung des Mittelalters* 53,1 (1997), 205-224.
*Schmidt-Chazan, "Aubri de Trois-Fontaines, un historien entre la France et l'Empire", *Annales de l'Est*, t.36, 1984, p.&nbsp;163-192
*Tamm, M.,  "Ristisõja kommunikatsioon: Liivimaa misjon ja tsistertslaste võrgustik 13. sajandi esimesel poolel II", *Tuna* 1 (2001), 8–28.  academia.edu, Tuna
Karklėnai

**Karklėnai** on alev Leedus Kelmė rajoonis Kražiai vallas.

Karklėnais on põhikool. Vaatamisväärsuseks on 1871. aastal püstitatud katoliku kirik. Kirikuaia väravad pärinevad aastast 1779.

## Ajalugu

Karklėnais asus esimesel aastatuhandel kaks linnamäge. Asulat on esmamainitud XVI sajandil. Sealse mõisa kohta on teada, et 1499. aastal läks seni Žukidele kuulunud mõis Szemetite valdusse. 1767. aastal ehitati sinna esimene puidust kirik. XIX sajandi teisel poolel sai Karklėnaist alev.

Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Karklėnai kohaliku kolhoosi keskasula. Karklėnai on kohaliku kihelkonna keskus.

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Roquia Sakhawat Hussain

**Begum Roquia Sakhawat Hussain** (sünninimi **Roquia Khatun**) (9. detsember 1880 Rangpur – 9. detsember 1932 Kolkata) oli Bengali feministlik kirjanik ja ühiskonnategelane.

Ta sündis haritud maaomaniku kuuelapselises peres Rangpuri lähedal tänapäeva Bangladeshis, toonases Briti Indias.

Ta on tuntud kui soolise võrdõiguslikkuse eest seisja, kes rajas ka esimese eeskätt moslemi tütarlastele mõeldud kooli.

Roquia Hussaini mõjutasid tema vend Ibrahim, kes õpetas talle inglise ning bengali keelt, ning tema abikaasa Khan Bahadur Sakhawat Hussain, kes ärgitas naist kirjutama. Samuti soovitas Roquia Hussaini abikaasa koguda raha tütarlastekooli loomiseks. Kool tegutseb tänini Kolkatas.

Ta võttis sõna ja kirjutas naiste emantsipatsiooni hüvanguks. Naiste edenemine sai tema arvates toimuda siis, kui lõppeb soopõhine tööjaotus. Ta asutas ka Mosleminaiste Ühingu.
Varangu vald

**Varangu vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1917–1939. Vallamaja asus Pehka külas.

Varangu vald moodustati 1917. aastal varasema Maria valla aladest. Varangu valda kuulusid Aaviku, Andi, Andja, Andja-Paasküla, Eisma, Jõe, Kandle, Karepa, Karulõpe, Marinu, Matsu, Mõislõpe, Pehka, Raja, Rutja, Saariku, Tidriku, Toolse ja Varangu küla ning Selja asundus.

1939. aasta vallareformiga jagati Varangu valla maa-ala Haljala valla, Kunda valla ja Vihula valla vahel. Aaviku, Jõe, Karulõpe, Mõislõpe, Pehka, Raja, Saariku ja Varangu küla liideti Haljala vallaga. Eisma, Andi, Kiva, Matsu ja Kandle küla liideti Vihula vallaga. Andja, Andja-Paasküla, Marinu, Tidriku, Toolse, Karepa ja Rutja küla ning Selja asundus liideti Kunda vallaga.

## Viited
Afrotyphlops obtusus

***Afrotyphlops obtusus*** on pimemadulaste sugukonda kuuluv maoliik.

## Levila

*Afrotyphlops obtusus* on levinud Malawi lõunaosas, Mosambiigi põhjaosas ja Zimbabwe idaosas.

## Välislingid
* Sissekanne andmebaasis ADW
* Sissekanne kataloogis CoL
* Sissekanne andmebaasis ITIS
* Sissekanne andmebaasis NCBI Taxonomy
* Sissekanne roomajate andmebaasis
Pašilė

**Pašilė** on alev Leedus Kelmė rajoonis Kražiai vallas.

Pašilės on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1883 püstitatud katoliku kirik. Esimene kirik ehitati sinna aastal 1781, aastal 1785 sai asulast kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1863 avati seal kihelkonnakool.

## Viited

## Välislingid
*Alev portaalis vietoves.Lt
Šaukėnai

**Šaukėnai** on alev Leedus Kelmė rajoonis, Šaukėnai valla halduskeskus. Alev asub Šona järve kaldal.

Šaukėnais on keskkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Šaukėnai mõisakompleks koos selle juures asuva pargiga ja 1986. aastal püstitatud katoliku kirik. Kirikuaia barokkstiilis väravad pärinevad XVIII sajandist ja on muinsuskaitse all.

## Ajalugu

Šaukėnai küla on esimest korda mainitud XV sajandil, toona asus seal suur turuplats. 1486. aastal rajasid sealsed mõisnikud Szemetid sinna esimese kiriku. 1499. aastal sai Šaukėnaist alev.

Reformatsiooni ajal ehitati katoliku kiriku asemele protestantide palvemaja. Uus katoliku kirik valmis aastal 1632. XVIII sajandil püstitati selle juurde ka puidust kellatorn. Tol ajal läks alev Gorskite valdusse, kuuludes neile kuni aastani 1940. 

Nõukogude ajal oli Šaukėnai kohaliku sovhoosi keskasula.

## Viited

## Välislingid

*Alevi koduleht
*Alev portaalis vietoves.Lt
Lycodonomorphus rufulus

***Lycodonomorphus rufulus*** on  *[[Lamprophiidae]]* sugukonda kuuluv maoliik.  

## Klassifikatsioon

*Lycodonomorphus rufulus* 'el klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid 
* *[[Lycodonomorphus rufulus mlanjensis]]* Loveridge, 1953
* *[[Lycodonomorphus rufulus rufulus]]* (Lichtenstein, 1823)

## Levila

See maoliik elab Lõuna-Aafrikas, Svaasimaal, Lesothos, Botswanas, Zimbabwes, Mosambiigis ja Malawis.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne NCBI Taxonomy database'is
* Sissekanne Roomajate andmebaasis
Hessen-Homburgi maakrahvkond

**Hessen-Homburg** moodustati eraldi maakrahvkonnaks aastal 1622 Hessen-Darmstadti maakrahvi poolt. Seda hakkas valitsema tema poeg, kuigi see ei saanud Hessen-Darmstadtist sõltumatuks enne 1668. aastat.

Lühikeseks ajaks jagati see Hessen-Homburgiks ja Hessen-Homburg-Bingenheimiks, kuid need osad taasühendati aastal 1681.

Hessen-Homburgi maakrahvkond koosnes kahest osast, Homburgi ringkond Reini paremkaldal ja Meisenheimi ringkond, mis liideti aastal 1815, sama jõe vasakkaldal.

Aastal 1866 päris Hessen-Homburgi Hessen-Darmstadti suurhertssog, kui Meisenheim läks Preisimaale. Hiljem samal aastal võeti need territooriumid Hessen-Darmstadtilt ära ja endine maakrahvkond kombineeriti koos Hesseni kuurvürstkonna, Nassau hertsogkonna ja vabalinna Frankfurdiga Preisimaa Hessen-Nassau provintsiks.

Tänapäeval moodustab see osa Saksamaa Hesseni liidumaast.

## Vaata ka
*Hesseni valitsejate loend
*Hesseni maakrahvkond
*Hesseni kuurvürstkond
*Hesseni suurhertsogkond
*Hessen-Darmstadti maakrahvkond
Žalpiai

**Žalpiai** on alev Leedus Kelmė rajoonis Pakražantise vallas. Alev asub Žalpė jõe kaldal.

Žalpiais on  raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Žalpiai mõisakompleks (peahoone hävis Teises maailmasõjas) ja aastal 1928 püstitatud katoliku kirik.

## Ajalugu

Küla kuulus aastail 1616–1621 Raseiniai protestantide kogudusele. Aastal 1714 püstitas toonane mõisnik Plusčiauskas külla puidust kabeli. Aastal 1923 rajati mõisa juurde ka kool, postkontor ja meierei. Kirik valmis aastal 1928.

## Pilte

Zalpiu_sv_Benedikto_baznycia_2013.jpg|Žalpiai kirik
Žalpiai,_gatvė.JPG|Žalpiai
Žalpiai,_krašto_muziejus.JPG|Koduloomuuseum
Žalpiai,_buv._mokykla.JPG|Endine koolimaja


## Viited

## Välislingid

*Alevi koduleht
*Alev portaalis vietoves.Lt
Taormina

**Taormina** on linn ja vald Itaalias Sitsiilia maakonnas *[[città metropolitana di Messina]]*'s. Taormina paikneb Sitsiilia saare idarannikul Joonia mere ääres umbes poolel teel Messina ja Catania linna vahel.

19. sajandil kujunes Taormina Euroopa aristokraatide hulgas populaarseks turismi sihtkohaks. Esimene hotell Taorminas avati 1874. aastal. Taorminas on käinud puhkamas Oscar Wilde, Goethe, Nietzsche, Richard Wagner ja paljud teised. Nietzsche kirjutas Taorminas teose "Nõnda kõneles Zarathustra".

Linnast avaneb vaade Etna vulkaanile.

## Vaatamisväärsused
* Palazzo Corvaja
* Teatro Greco
* Duomo
* Badia Vecchia
* Piazza IX Aprile


TaorminaCoast-pjt.jpg|Taormina rannik
Taormina square.jpg|9. aprilli väljak (*Piazza IX Aprile*) Taorminas


## Viited

## Välislingid
* Taormina koduleht
Karepa pioneerilaager

**Karepa pioneerilaager** oli Rakvere rajooni Vihula külanõukogus Karepa külas tegutsenud pioneerilaager. Praeguse haldusjaotuse järgi jääb pioneerilaagri ala Lääne-Viru maakonna Haljala valda.

Karepa pioneerilaager alustas tegevust 1948. aastal. Kasutati Girard de Soucantoni aadlisuguvõsa rajatud suvemõisa hooneid. Pioneerilaagri peahoone ja söökla asusid Villa Taorminas, majutuseks kasutati Villa Dombrovkat ja Roosa Villat.
 
1964. aastal kirjutas Aleksander Blumberg Karepa pioneerilaagri laulu, sõnade autor Siiri Kaasik.

1990. aastatest tegutseb endise pioneerilaagri alal ja hoonetes (välja arvatud Villa Dombrovka) Tallinna Huvikeskuse Kullo Karepa noortelaager. 

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Karepa pioneerilaagri personal. Eesti Teadeteagentuuri foto, 1955
*Karepa pioneerilaagri pioneerid jalutuskäigul. Eesti Teadeteagentuur, fotograaf Vladimir Gorbunov, 1963
Tartu Saksa Kultuuri Instituut

**Tartu Saksa Kultuuri Instituut** (lühend **SKI**, saksa keeles *Deutsches Kulturinstitut Tartu*) on Tartus mittetulundusühinguna tegutsev organisatsioon, mille eesmärk on tutvustada Eestis saksa kultuuri, arendada kultuurisidemeid Eesti ja Saksamaa vahel, pakkuda saksa keele kursusi ning võimalust sooritada Goethe Instituudi eksameid.

Saksa Kultuuri Instituut asub aadressil Kastani 1, endises korporatsiooni Neobaltia hoones.

## Ajalugu
1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses tekkis Tartus mitu saksa kultuuri tutvustamisele pühendunud seltsi. Esimene oli 1988. aasta märtsis rajatud Eesti Goethe Selts, mis seadis eesmärgiks ajalooliste kultuurisidemete tutvustamise kaudu aidata Eestil uuesti leida koht Euroopa kultuuripildis. 1989. aasta jaanuaris asutati Akadeemiline Baltisaksa Kultuuri Selts, mille eesmärk oli baltisaksa kultuuripärandi tähtsuse teadvustamine. Sama aasta detsembris loodi Tartus Saksa Kultuuri Selts, mis ühendas Tartus ja selle ümbruses elanud sakslasi, kes olid enamuses volgasakslaste järeltulijad. 1990. aasta oktoobris rajati Eesti Wagneri Selts, mis propageeris Richard Wagneri muusikat. Samuti loodi sel ajal Tartus Eesti Saksa Keele Õpetajate Selts.

Kuna seltside eesmärgid ja huvid osaliselt kattusid, hakati tegevuse laiendamiseks koos otsima ühist maja. Linnavalitsuse toel anti seltside käsutusse endine Neobaltia konvendihoone. 1992. aastal moodustati Saksa Kultuurikeskuse Nõukogu, mis pidi välja töötama loodava kultuurikeskuse kontseptsiooni ja arendama koostööd Saksamaa suursaatkonnaga. SKI asutati 26. novembril 1992.

## Hoone arhitektuur

Hoone ehitati baltisaksa üliõpilaskorporatsiooni Neobaltia konvendihoonena aastatel 1902–1904. 

Tegu on juugendstiili ühe varaseima näitega Tartus. Hoone projekteeris Rudolf von Engelhardt.

## Tegevus
SKI pakub mitme taseme keelekursuseid ning seal on võimalik sooritada Goethe Instituudi eksameid. Samuti korraldab SKI saksa keele õpetajate täiendkoolitusi ning õpilastele saksa keele päevi ja keelekonkursse. 

SKI korraldab ka ajaloo- ja kirjandusseminare, filmi-, teatri- ja muusikaõhtuid, kontserte, näitusi ning lasteüritusi. Instituudis asub raamatukogu.

## Välislingid

* Tartu Saksa Kultuuri Instituudi arengulugu SKI kodulehel
*
Vladimir Bogatkin

**Vladimir Bogatkin** (5. oktoober 1922 Moskva – 13. aprill 1971) oli vene kunstnik.

1934. aastal alustas ta kunstiõpinguid graafik Aleksei Kravtšenko stuudios. 1936. aastast õppis Leningradis Ülevenemaalise Kunstiakadeemia kõrgemas kunstikoolis (praegu Peterburi I. E. Repini nimeline akadeemiline maali-, skulptuuri- ja arhitektuuriinstituut). Aastatel 1940–1942 töötas Moskvas Punaarmee Keskteatri lavakujundajana.

1942. aastal võeti ta Punaarmeesse, 1943. aastal liitus Mitrofan Grekovi sõjakunstnike stuudioga ja osales Teises maailmasõjas 2. Ukraina rinde koosseisus, kajastades lahingutegevust kunstnikuna. 

1949. aastal abiellus eesti kunstniku Valli Lemberiga; nende pojad on filmioperaator Vladimir Bogatkin (1951–2021) ja keraamik Georg Bogatkin. Abielupaar elas vaheldumisi Tallinnas ja Moskvas.

Illustreeris raamatuid ja ajakirju. Esines näitustega Ida-Saksamaal, Tšehhoslovakkias, Ungaris, Vene NFSV-s ja Tallinnas.

1960. aastal ehitasid Bogatkinid suvemaja Karepale. Mitmes teoses on ta kujutanud Karepa ümbruse maastikku ja kalurite elu.

Vladimir Bogatkin suri 1971. aastal rongis teel Leningradist Tallinna.

## Viited

## Kirjandus
*Nekroloog. Sirp ja Vasar nr 16, 16. aprill 1971. Lk 7
*Krister Kivi. "Nahast kindad, barett ja punane sall". Eesti Ekspress, 19. juuli 2006
Linnapäev

**Linnapäev** (saksa keeles *Städtetag*) oli Vana-Liivimaa hansalinnade esindajate nõupidamine.

Linnapäevi peeti alates 14. sajandi keskpaigast 16. sajandi keskpaigani, eriti Valgas, Valmieras, Pärnus ja Viljandis. 14. sajandil osalesid linnapäeval kõik Vana-Liivimaa hansalinnad, hiljem ainult Riia, Tallinn ja Tartu.

Linnapäeval arutati peamiselt väliskaubandust.

## Vaata ka
*Maapäev

## Viited
Võrumaa metskond

**Võrumaa metskond** on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Võru maakonnas. 

Metskonna pindala on 48 924 ha, millest metsamaa moodustab 88%. Metsatüüpidest on levinumad palumetsad (50%) ja laanemetsad (19%). Puuliikidest on levinuim mänd, järgnevad kuusk ja kask.

Lääne-Virumaa metskonda kuulub 4 metsandikku:
*Antsla metsandik
*Misso metsandik
*Roosa metsandik
*Võru metsandik

Metskonna keskus asub Võrus.

## Viited

## Välislingid
*RMK Võrumaa metskonna põhimäärus
Ida-Virumaa metskond

**Ida-Virumaa metskond** on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Ida-Viru maakonnas. 

Metskonna pindala on 58 170 ha, millest metsamaa moodustab 80%. Metsatüüpidest on levinuimad kõdusoo metsad. Levinud on ka soovikumetsad ja palumetsad. Puuliikidest on levinuim mänd, järgnevad kask ja kuusk.

Ida-Virumaa metskonda kuulub viis metsandikku:
*Jõhvi metsandik
*Kohtla metsandik
*Narva metsandik
*Sonda metsandik
*Vaivara metsandik

Metskonna keskus asub Jõhvi vallas Kose külas.

## Viited

## Välislingid
*RMK Ida-Virumaa metskonna põhimäärus
Vändra metskond

**Vändra metskond** on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Pärnu maakonnas. 

Metskonna pindala on 102 620 ha, millest metsamaa moodustab 56%. Metsatüüpidest on levinumad soovikumetsad (30%) ja palumetsad (23%). Puuliikidest on levinuim kask, järgnevad mänd ja kuusk.

Vändra metskonda kuulub 5 metsandikku:
*Audru metsandik
*Kilingi metsandik
*Taali metsandik
*Varbla metsandik
*Vändra metsandik

Metskonna keskus asub Tori vallas Randivälja külas.

## Ajaloost
Vändra metskond loodi 1920. aastal Rõusa ja Vana-Vändra mõisa ning Vändra kirikumõisa aladel. Kantselei asus algselt Rõusa mõisas. 

## Metsaülemad
*Eduard Holz 1920–1932
*Johannes Kuuse 1932–1934
*Paul Kool 1934–1936
*Mihkel Visnapuu 1936–1944 

## Viited

## Välislingid
*RMK Vändra metskonna põhimäärus
Alutaguse metskond

**Alutaguse metskond** on Riigimetsa Majandamise Keskuse metskond Ida-Viru maakonnas. 

Metskonna pindala on 86 045 ha, millest metsamaa moodustab 63%. Metsatüüpidest on levinuimad palumetsad, soovikumetsad ja rabastuvad metsad. Puuliikidest on levinuim mänd, järgnevad kask ja kuusk.

Alutaguse metskonda kuulub viis metsandikku:
*Avinurme metsandik
*Iisaku metsandik
*Mäetaguse metsandik
*Pagari metsandik
*Permisküla metsandik

Metskonna keskus asub Iisakus.

## Viited

## Välislingid
*RMK Alutaguse metskonna põhimäärus
Kiidjärve metsandik

**Kiidjärve metsandik** on metsandik Põlvamaa metskonnas. Kiidjärve metsandik hõlmab osaliselt Kanepi ja Põlva valla riigimetsi.

## Viited