open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ansambel "Kukerpillid" (1987)

**Ansambel "Kukerpillid"** on Kukerpillide LP album, mis salvestati 1987. aastal plaadifirma Meloodia poolt.

## Lood

### 1. külg

#Seal kaugel, kaugel merel = Там далеко, далеко в море *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Ike Volkov]])</small>*
#Kett kõliseb = Цепь гремит *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Toomas Kõrvits]])</small>*
#Kahe viiuli valss = Вальс для двух скрипок *<small>(eesti rahvaviis —- töötlus: [[Toomas Kõrvits]])</small>*
#Selle laia ilma sees = В этом мире большом *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Ike Volkov]])</small>*
#Sauga pulmapolka = Саугаская свадебная полка *<small>(eesti rahvaviis —- töötlus: [[Arne Haasma]])</small>*
#Jää terveks mu kodurand = Прощай берег родной *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Toomas Kõrvits]])</small>*
#Rooslaiu pillilugu = Вальс Роослайда *<small>(eesti rahvaviis)</small>*
#Maretsa jõel = На реке Мареца *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Ike Volkov]])</small>*
### 2. külg
#Las jääda nii, kuis oli = Пусть будет так, как было *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Toomas Kõrvits]])</small>*
#Ühel ilusal suveõhtul = Славным летним вечером *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Toomas Kõrvits]])</small>*
#Laeva vööris tõuseb vesi = Похождения моряка *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Arne Haasma]])</small>*
#Kõnnin mööda, tuul on vaga = Я мимо пройду, ветер стих *<small>(eesti rahvalaul —- töötlus: [[Toomas Kõrvits]])</small>*
#Lõolugu = Жаворонок *<small>(eesti rahvaviis —- töötlus: [[Arne Haasma]])</small>*
#Mere pidu = Море гуляет *<small>(muusika ja sõnad: [[Virve-Elfriide Köster]])</small>*
#Vatla poiste lugu = Полька *<small>(eesti rahvaviis —- töötlus: [[Arne Haasma]])</small>*
#Täna ma luuletan = Сегодня я пишу стихи *<small>(Ike Volkov —- sõnad: [[Hando Runnel]])</small>*

## Koosseis
*Toomas Kõrvits - kitarr, triangel, tamburiin, vokaal
*Ike Volkov - kontrabass, vokaal
*Arne Haasma - akordion, harmoonium, vokaal
*Indrek Kalda - viiul, vokaal
*Jaan Arder - stiilikitarr, mandoliin
__NOTOC__

## Välislingid
*
Peera

**Peera** on Kilpisjärvi küla piiresse arvatav asula Soomes Lapimaa läänis Lapi maakonnas Enontekiö vallas Könkämäeno kaldal maantee E08 ääres. Jõe vastaskaldal on Keinovuopio, kuhu viib rippsild.

Asula paikneb umbes 10 km Kilpisjärvi külast lõunas. Läheduses on järv Peerajärvi.    

Peera peahoone on mägi- ja kanuumatkajate baas, talvel suusatajate öömaja – 42 kohaga Peera matkakeskus.  Samuti on seal tüüpilisi soome puumaju, kus on muu hulgas restoranid, kus pakutakse soome ja saami rahvustoite, sealhulgas maarohtudest valmistatud alkoholivaba saami õlut. Nende seas on Mukkarinne ja Peerahovi. Samuti on seal hostel. 

## Vaata ka
*Peerajärvi (*Bearajávri*)
*Peeravaara (*Bearanibba*)
*Peeraselkä (*Bearaćielgi*)
*Sierkisvaarat (*Ciergesvárdu*)
*Sierkisjärvi
*Karjalanvaara
*Suppevaara (*Suhpevárri*)
*Suppijoki (*Suhpejohka*)
*Suppijärvi (*Suhpejávri*)
*Namakkajoki (*Njamatjohka*)
*Kivijärvi 
*Oikojärvi (*Oiggojávri*)
*Kivivaara
*Leutsuvaara (*Leavzevárri*)
*Muotkatakka (*Muotkkadat*)
*Laassavaara (*Lássavárri*)
*Ailakkajärvi (*Aillahasjávri*)

## Välislingid
*Peera matkakeskus (*soome keeles*)
Keinovuopio

**Keinovuopio** on küla Rootsis Norrbotteni läänis Kiruna vallas Soome ja Rootsi piirijõe Könkömäeno ääres.

Külas on kuus maja ning 6 alalist elanikku.

Keinovuopiosse pääseb ainult Soome kaudu üle rippsilla Peerast maanteelt E08.

Teise maailmasõja ajal oli Keinovuopio pelgupaik.

## Välislingid
*Annika Rydman. Byn där snö och stjärnor ersätter solen (Küla, kus lumi ja tähed asendavad päikest), Dagens Nyheter, 20. detsember 2004
Patarei (sõjandus)

**Patarei** (ingl k *battery*, saksa k *batterie*) on peamiselt suurtükiväe ja õhutõrje relvaliigi, harvem jalaväe miinipildujate taktikalis-halduslik väeüksus, mis vastab teiste relvaliikide kompaniile. Patarei koosneb patarei juhtkonnast ja rühmadest. 

Patareid juhib patareiülem.

Patareideks nimetatakse suurtükiväe ja õhutõrje pataljonisuuruse väeosa kõiki kompaniisuurusi allüksusi, sõltumata nende otstarbest.

Näiteid sõjalisel otstarbel kasutatavate patareide nimetustest:
* õhutõrjekahuripatarei;
* õhutõrjeraketipatarei;
* suurtükipatarei (tulepatarei);
* luurepatarei;
* staabi- ja teeninduspatarei;
* UAV-patarei (mehitamata luurelennuki patarei);
* miinipildujapatarei;
* rannakaitsepatarei;
Ansambel "Kukerpillid"

**Ansambel "Kukerpillid"** on Kukerpillide kahe plaadi pealkiri:
*"**[[Ansambel "Kukerpillid" (1980)|Ansambel "Kukerpillid"]]"** (1980)
*"**[[Ansambel "Kukerpillid" (1987)|Ansambel "Kukerpillid"]]"** (1987)
Valtatie 21

**Valtatie 21** ('Riigitee 21') ehk **Neljän tuulen tie** ('Nelja tuule tee') on Soome põhimaantee (*[[valtatie]]*), mis viib Torniost Muonio kaudu Kilpisjärvile Enontekiö vallas.

Tee kogupikkus on 459&nbsp;km. Teelõik Torniost Pelloni on 121&nbsp;km pikkune ning Torniost Muonioni 259&nbsp;km pikkune.

Kogu tee kulgeb Soome ja Rootsi piiri ning Tornio jõe ja Muonio jõe läheduses. Ta on kogu pikkuses ka osa Euroopa teest E08, mis jätkub lõunas Turuni ja põhjas Tromsøni (Norra.

Teel on asfaltbetoonkate. Tee on kaherealine, kuid väikese liiklustiheduse tõttu sujub liiklus hästi. Kõige põhjapoolsem teelõik Palojoensuust Kilpisjärvini on kitsam.

Valtatie 21 on osa turismiteest Revontultentie, mis kulgeb Keminmaa vallast Tromsøni.

## Marsruut

*Tornio vald
**Karunki
*Ylitornio vald
**Ylitornio
**Aavasaksa
**Kaulinranta
*Pello vald
**Juoksenki
**Turtola
**Pello
**Orajärvi
*Kolari vald
**Sieppijärvi
**Ylläsjokisuu
*Muonio vald
**Kihlanki
**Muonio
**Ylimuonio
**Kätkäsuvanto
*Enontekiö vald
**Palojoensuu
**Kaaresuvanto
**Kilpisjärvi

## Ajalugu
1938. aasta Soome teenumbrite süsteemis oli *valtatie 21* Kemi maavallas (praeguse Keminmaa valla) asunud Laurilast Tornio kaudu Muoniosse kulgev tee. Hiljem jätkati teed Kilpisjärvini. 1965. aasta algusest alates oli Tornio ja Kilpisjärvi vaheline lõik osa Euroopa teest E78 ning Keminmaa ja Tornio vaheline lõik osa E4-st. Kui Euroopa teede süsteemi 1992 uuendati, muutus Tornio ja Kilpisjärvi vaheline lõik E08-ks.

Kui 2001 valmis Keminmaa ja Tornio vaheline automagistraal, sai  Keminmaan ja Tornio vahelisest lõigust *[[valtatie 29]]* ning *valtatie 21* algus nihkus Torniosse. Aastal 2002 jätkati E08-t Turuni, nii et E4 lakkas Keminmaa ja Tornio vahel olemast.

## Teeprojektid
Tee kõige põhjapoolsem lõik Palojoensuu ja Kilpisjärvi vahel on kitsas, mägine ja halvas korras ega täida põhimaanteele esitatavaid nõudmisi. Teisalt on teelõigu liiklustihedus väga väike, ainult 300...450 sõidukit ööpäevas. Teedevalitsus on alustanud tee parandamise kavandamist. Projekti kogukulud on 40,7 miljonit eurot.

## Viited

## Välislingid

*Soome teedekaart
*Tee kirjeldus, skeem ja kaart
E8

**E8** võib tähistada järgmist:

***[[E08]]** on rahvusvahelisse E-teede võrku kuuluv maantee.
***[[E8 (Lie rühm)|E8]]** on Lie rühm.
***E8** on lennufirma Alpi Eagles AITA kood.
Kukerpillid

**Kukerpillid** on eesti folkansambel, mis asutati 1972. aastal.  

Ansambli esimene avalik esinemine oli Eesti Televisiooni telesaates "Ervin Abeli sou" 1. aprillil 1972. Ansambli nime mõtles välja Heino Mikiver. 

Kukerpillide repertuaari kuulub nii eesti rahvalaule, kantrit, *[[rock'n'roll]]*i, *[[rockabilly]]*t, eri rahvaste rahvalaule kui ka lorilaule. Esitatakse palju omaloomingut ja vanade laulude töötlusi. Kukerpillid on osalenud lastesaadetes ning teinud muusikat teatri ja televisiooni jaoks.

Kukerpillid on esinenud paljudes välisriikides.

## Ansambli liikmed
* Toomas Kõrvits – vokaal, kitarr, löökpillid
* Ike Volkov – vokaal, bass
* Arne Haasma – vokaal, akordion
* Heiki Vahar – viiul, mandoliin

Varem on Kukerpillide liikmed olnud Taivo Linna, Vello Salumets, Tiit Kõrvits, Tõnu Raadik, Kaarel Kilvet, Indrek Kalda, Jaan Arder, Vello Toomemets. 

Kukerpillid on teinud koostööd teiste hulgas Henno Käo, Järsumäe Virve, Ivo Linna, Tarmo Pihlapi, Artur Rinne, Priit Aimla, Toomas Veenre, Henn Rebase, Toomas Toropi, Tõnu Aava, Eino Baskini, Ervin Abeli, Sulev Nõmmiku, Raimo Aasa, Lembit Sibula ja Peeter Volkonskiga ning tantsurühmadega Sõprus, Kuljus ja Tuisuline.

## Albumid
* "Rahvalikke laule" 1976 (EP)
* "Kukerpillid Kanadas" 1976
* "Ansambel "Kukerpillid"" 1980
* "10 aastat Kukerpille" 1982
* "Ansambel "Kukerpillid"" 1987
* "15 aastat sõprade seltsis" 1987
* "Merel sündinud" 1988
* "YLEN Kansanmusiikkia" 1990
* "Simmaniduo & Kukerpillid kassett" 1992
* "20 aastat Kukerpille" 1992
* "Kukerpillid" 1994
* "Kui tore on see" 1996
* "Veel kord" CD1, CD2, 1997
* "Tahan lennata" 1998
* "Pojad on mul õige naksid" CD1, CD2, 2002
* "Eesti lastelaulud" 2003
* "Šoti laulud Šoti klubis" 2003
* "Meren juhlaa" ("Mere pidu") 2006
* "Kukerpillid: 72 parimat laulu" CD1, CD2, CD3, 2007

## Välislingid

* Kukerpillide koduleht
*
* Täna õhtul Kukerpillid, 15. märts 2009 ETV saadete arhiiv
* Immo Mihkelson. Meie oma Kukerpillid, ehe ja loomulik Postimees, 17. jaanuar 2008
* Urmas Vahe. Kukerpillid 35: paarsada pulma ja neli matust  Õhtuleht, 7. aprill 2007
* Kukerpillid – 30 Kultuur ja Elu
Balsfjordi vald

**Balsfjordi vald** (norra *Balsfjord kommune*, põhjasaami *Báhccavuona suohkan*, kveeni ja soome *Paatsivuonon komuuni*) on vald Norras Tromsi maakonnas. Ta piirneb põhjas Tromsø vallaga, idas Storfjordi vallaga,  lõunas Målselvi vallaga ning läänes teisel pool fjorde Senja vallaga.

Valla pindala on 1493 km², elanike arv 	5500 (2008).

Valla keskus on Storsteinnes.

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht
Storsteinnes

**Storsteinnes** on asula Norras Tromsi maakonnas, Balsfjordi valla keskus. Ta asetseb Balsfjordeni fjordi haru Sørkjoseni idakaldal.

Sorsteinnesi pindala on 1,21 km², elanike arv 911 ja rahvastikutihedus 753 in/km² (1. jaanuar 2006). 2007. aasta 1. jaanuari elanike arv on 913 ja rahvastikutihedus 755 in/km².

Storsteinnes on Nordkjosbotni ees valla suurim asula.

Vanasti oli Storsteinnes maakonnas teedesõlm, kuid pärast ulatuslikke ümberkorraldusi teedevõrgus jäi asula väljapoole maakonna nüüdset peamist liiklussoont E6.

Paljud Storsteinnesi töökohad on seotud kommunaalteeninduse ja haldusega. Vallas on suur osa töökohti seotud ka põllumajandusega ja selle teenindamisega. TINE-l on Storsteinnesis suur meierei, mis toodab juustu, ning kitsejuustuvabrik, mis on Norra suurim. Samuti on loomasööda- ja kalatöötlemisettevõtteid.

Storsteinnesis on Kesk-Tromsi Muuseumi filiaal Fjordimuuseum, kus eksponeeritakse looduslugu.

## Viited
Ike Volkov

**Ike Volkov** (õieti **Igor Volkov**; sündinud 16. veebruaril 1951 Tallinnas) on eesti arhitekt ja muusik.

Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1974. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi.

Töötas aastatel 1974–1977 Eesti NSV  Metsamajanduse ja Looduskaitse ministeeriumis arhitektina, 1977–1979 ajalehes Sirp ja Vasar arhitektuuriosakonna juhatajana, 1979–1981 Eesti NSV Kultuuriministeeriumis monumentaalkunsti peaeksperdina, 1981–1984 ehituse TUI sektori juhatajana, 1984–1987 Halinga kolhoosi peaarhitektina, 1987–1989 Eesti arhitektide liidu vastutava sekretärina, 1989–1992 Eesti arhitektide liidu esimehena, 1992–1993 Eesti arhitektide liidu aseesimehena. Aastatel 1993–1997 oli arhitektuuribüroo Ollik&Volkov juhataja ja arhitekt, 1992–2001 arhitektuuribüroo VRK Projekt juhataja ja arhitekt, aastatel 2001–2007 Tallinna Säästva Arengu ja Planeerimise Ameti juhataja ja Tallinna linna peaarhitekt. 14. veebruarist 2008 kuni 4. veebruarini 2010 oli Ike Volkov Eesti Arhitektide Liidu esimees.

## Looming
Ta on projekteerinud nii elamuid, suvilaid, ühiskondlikke hooneid kui ka monumentaalkunstiteoseid ning osalenud arhitektuurivõistlustel
*Tallinnas Kaunis tee 7, Heki tee 21
*Tartus Nisu tänav 61/63
*Kohtla-Järve ja Kurista metsamajandi keskus rekonstruktsioonina
*Rakvere metsamajandi kontor
*Pärnu Jahtklubi
### Muusikuna
Ta on tuntud Kukerpillide laulja ja kontrabassimängijana.
### Kirjutisi
Ta on teinud arhitektuuriteemalisi tele- ja raadiosaateid ning kirjutanud filmistsenaariume. On ka luuletanud.
* "Sügis äärelinna teatris". Loomingu Raamatukogu. Perioodika. Tallinn 1979
### Artiklid ajalehtedes
* Linnaehituse rõõmud ja mured. Postimees, 28. aprill 2007
* Käimas on innovatsiooniaasta. Sirp, 29. jaanuar 2009
* Sammas ja väljak. Sirp.ee, 2. oktoober 2009
* Mis on siis see Solaris?, Sirp, 6. november 2009

## Tunnustus
*2001 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema isa Leonid Volkov (sünd. 1922 Tallinnas), lõpetas Tallinna vene ühisgümnaasiumi, oli sõja ajal eesti laskurkorpuses. Pärast sõda lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektuuriosakonna ja  töötas 1951. aastast ehituse ja arhitektuuri komitee ülemana ning ühtlasi Tallinna peaarhitekti asetäitjana, seejärel ehituse teadusliku uurimise instituudis.

## Viited

## Välislingid
* Kukerpillid
* Askur Alas. Peaarhitekt Ike Volkov: Kahju, et Kalevipoja puhul valikut polnud. Eesti Ekspress, 26. jaanuar 2007
* Karin Paulus. Ike Volkov: tunne on nagu vangikongis. Eesti Ekspress, 8. veebruar 2007
* Igor Volkovist sai uuesti Ike Volkov. Eesti Päevaleht, 10. veebruar 2007
* Arhitektide liidu juhiks valiti Ike Volkov. Postimees, 14. veebruar 2008
Balsfjorden

**Balsfjorden** (põhjasaami *Báhccavuotna*) on fjord Norras Tromsi maakonnas Tromsø ja Balsfjordi vallas. Fjord lõikub maasse lõuna suunas 49 km pikkuselt, ulatudes Nordkjosbotnini.

## Välislingid
Josefvatnet

**Josefvatnet** on kahe järve nimi Norras:
***[[Josefvatnet (Troms)|Josefvatnet]]** Tromsi maakonnas
***[[Josefvatnet (Finnmark)|Josefvatnet]]** Finnmargi maakonnas
Josefvatnet (Troms)

**Josefvatnet** ehk **Josefvatn** on järv Norras Tromsi maakonnas Balsfjordi vallas Storsteinnesist loodes ja Litlevatneti järvest läänes. Geograafilised koordinaadid on  69°16' N, 19°9' E.

Järve kõrgus merepinnast on 88 m. 

Pindala on 3,39 km², kaldajoone pikkus 10,13 km.
Tromsøya

**Tromsøya** (põhjasaami *Romssasuolu*) on saar Norras Tromsi maakonnas Tromsø vallas mandri ning  Kvaløya saare vahel.

Tromsø kesklinn on saare idaosas ja suur osa linna elanikest elab sellel saarel. Tromsø lennujaam on saare lääneosas. Saart ühendavad mandril asuva Tromsdaleniga Tromsø sild ja Tromsøysundi tunnel ning Kvaløyaga Sandnessundi sild.

Saare pindala on 22,39 km² ja sellel elab umbes 33&nbsp;000 inimest. Saare pikkus põhjast lõunasse on umbes 10 km.

Kõrgeim punkt on saare põhjaosas asuv Varden (159 m üle merepinna). Saare keskel on järv Prestvannet, mis paisutati üles 1867. Suure osa saarest katab hoonestus, kuid põhja-lõunasuunalisel kõrgendikul, eriti selle põhjaosas, on metsapiirkondi.

Saare idaosas on  Tromsø Ülikool, Põhja-Norra Ülikoolihaigla ja Tromsø Muuseum.

## Rahvastik
Tromsøya on Norra suurims elanike arvuga saar (hiljuti möödus ta  Hinnøyast). 2008. aasta 1. jaanuari seisuga oli seal 33&nbsp;668 elanikku. Need jagunesid statistiliste asumite vahel järgmiselt:
* Tromsø 5896
* Sommerlyst 6550
* Nordre Tromsøya 7253
* Mortensnes 8693
* Søndre Tromsøya 5276
Tromsø asum koosneb kesklinnast ja selle ümbrusest. Sommerlyst ja Mortensnes hõlmavad saare lääne osa.

Saare  rahvastikutihedus on 1503 in/km².

## Välislingid
Jeff Bernard

**Jeff Bernard** (12. september 1943 – 24. veebruar 2010) oli Austria semiootik.

Ta töötas Viinis Sotsiosemiootiliste Uuringute Instituudis (*Institute for Socio-Semiotic Studies*, ISSS).

Ta oli pikka aega Rahvusvahelise Semiootika Assotsiatsiooni asepresident.
Eesti Arhitektide Liit

**Eesti Arhitektide Liit** (lühend **EAL**) on Eesti arhitektide, maastikuarhitektide ja arhitektuuriteadlaste organisatsioon.

## Ajalugu
Eesti Arhitektide Liidu eelkäija **Eesti Arhitektide Ühing** asutati 8. oktoobril 1921 ning see tegutses kuni 1940. aastani. Ühingu asutajad olid Karl Burman seenior, Ernst Ederberg, Eugen Habermann, Erich Jacoby, Herbert Johanson, Edgar Johan Kuusik, Ernst Kühnert, Christian Lehbert, Aleksander Oklon, Aleksander Poleštšuk, Viktor Reinhardt, Anton Soans, Nikolai Thamm jun, Karl Tarvas ja Franz de Vries. Ühingu esimees oli Eugen Habermann.

1945. aastal alustas tegevust **Eesti Nõukogude Arhitektide Liit**, mis 1956–1990 tegutses nime all **Eesti NSV Arhitektide Liit**. Selle esimehed olid  Alar Kotli (1945–1950),  Otto Keppe (1950–1955), Mart Port (1955–1979), Voldemar Herkel (1980–1983) ja Jüri Jaama (1984–1989).

## Taasasutatud EAL
Eesti Arhitektide Liit taasasutati 27. juunil 1989. Selle esimeheks sai Ike Volkov. Aastatel 1992–1993 oli EAL esimees Margus Koot, 1994–1997 Hain Toss, 1998–2001 Kalle Vellevoog, 2002–2003 Tõnu Laigu, 2004–2005 Margit Mutso, 2006–2007 Ülar Mark. 2008–2010 oli Liidu esimeheks taas Ike Volkov. 4. veebruaril 2010 valiti esimeheks Peeter Pere ja 27. veebruaril 2014 Indrek Allmann.

Alates 1995. aastast toetab EALi tegevust Eesti Kultuurkapital. Liit annab välja ajakirju Maja ja Ehituskunst, kataloogi Projekt ja Ehitus; korraldab näitusi ja seminare. EAL osaleb ka seaduste ettevalmistamisel ja aitab kaitsta arhitektide autoriõigusi.

## Väljaandeid
* Eramu, EALi juubelinäituse kataloog, 2001, ISBN 9985783352
* Ehituskunst, ISSN 14060213

## Vaata ka
*Eesti Maastikuarhitektide Liit
*Eesti Sisearhitektide Liit

## Viited

## Välislingid
* Eesti Arhitektide Liidu koduleht
Rahvusvaheline Semiootika Assotsiatsioon

**Rahvusvaheline Semiootika Assotsiatsioon** (*International Association for Semiotic Studies* –
*Association Internationale de Sémiotique*, IASS-AIS) on 1969. aastal loodud ülemaailmne semiootikute ühing.

Ühingu asutajaliikmete seas olid Algirdas Julien Greimas, Roman Jakobson, Julia Kristeva, Émile Benveniste, André Martinet, Roland Barthes, Umberto Eco, Thomas A. Sebeok ja Juri Lotman. 

Ühingu ametlik ajakiri on Semiotica. Ühingu ametlikud keeled on inglise ja prantsuse.

Ühingu komitees (*The Executive Committee of the IASS – le Comité Directeur de l’AIS*) esindavad igat liikmesriiki kaks esindajat. Eesti Semiootika Seltsi poolt on esindajateks Timo Maran ja Peeter Torop (alates 2004. aastast).

## Semiootika maailmakongressid
Ühing korraldab regulaarselt ülemaailmseid semiootikakongresse. 
*1. Milano, Itaalia, 2.–6. juuni 1974 (*A Semiotic Landscape*)
*2. Viin, Austria, 2.–6. juuli 1979 (*Semiotics Unfolding*)
*3. Palermo, Itaalia, 24.–29. juuni 1984 (*Semiotic Theory and Practice*)
*4. Barcelona, Hispaania ja Perpignan, Prantsusmaa 31. märts – 4. aprill 1989 (*Signs of Humanity/L’homme et ses signes*)
*5. Berkeley, USA, 12.–18. juuni 1994 (*Signs of the World. Synthesis in Diversity*)
*6. Guadalajara, Mehhiko, 13.–18. juuli 1997 (*Semiotics Bridging Nature and Culture/La sémiotique: carrefour de la nature et de la culture/La semiotica. Intersección de la naturaleza y de la cultura*)
*7. Dresden, Saksamaa, 6.–11. oktoober 1999 (*Sign Processes in Complex Systems/Zeichenprozesse in komplexen Systemen*)
*8. Lyon, Prantsusmaa, 7.–12. juuli 2004 (*Signes du monde. Interculturalité et globalisation / Signs of the World. Interculturality and Globalization / Zeichen der Welt: Interkulturalität und Globalisierung / Los signos del mundo: Interculturalidad y Globalización*)
*9. Helsingi ja Imatra, Soome, 11.–17. juuni 2007 (*Understanding/Misunderstanding*)
*10. La Coruña, Hispaania, 22.–26. september 2009 (*Culture of Communication/Communication of Culture*) vt
*11. Nanjing, Hiina, 5.–9. oktoober 2012 (*Global Semiotics: Bridging Different Civilizations*) vt
*12. Sofia, Bulgaaria, 16.–20. september 2014 (*New Semiotics: Between Tradition and Innovation*) vt
*13. Kaunas, Leedu, 26.–30. juuni 2017 (*Cross-Inter-Multi-Trans*) vt
*14. Buenos Aires, Argentina, 9.–13. september 2019 (*Trajectories*) vt
*15. Thessaloniki, Greece, 30. august - 3. september 2022 (*Semiotics in the Lifeworld*) vt
*16. Varssavi, Poola, 2.–6. september 2024 (*Signs and Realities*)https://www.semcon2024.com

## Presidendid
Ühingu presidendiks on olnud
*Émile Benveniste (1969–1972)
*Cesare Segre (1972–1984)
*Jerzy Pelc (1984–1994)
*Roland Posner (1994–2004)
*Eero Tarasti (2004–2014)
*Paul Cobley (2014–2024)
*Jacques Fontanille (alates 2024. aastast)

Endised presidendid on ühtlasi aupresidendid. Lisaks on aupresidentideks valitud Umberto Eco ja Gloria Withalm.

## Viited

## Välislingid
*Rahvusvahelise Semiootikaassotsiatsiooni koduleht
*Ühingu ajaloost
*Maailmakongresside materjalide kogumikud
Ain Raitviir

**Ain Raitviir** (10. juuli 1938 – 17. september 2006) oli eesti bioloog. 

Ta lõpetas 1956. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia alal. Pärast seda töötas Tartus Zooloogia ja Botaanika Instituudis. Sai 1987. aastal bioloogiadoktori kraadi.

Aastail 1990–1995 oli ta ajakirja Eesti Loodus peatoimetaja.

Ta oli mükoloog, uuris seente taksonoomiat. Ta oli ka viljakas loodusfotograaf, tõlkija ja eestikeelsete loodusraamatute autor.

Ta on koostanud ulmeantoloogia "Lilled Algernonile", mille eest sai Eesti Ulmeühingu elutöö auhinna 2005. aastal. 18. mai 2009. aasta seisuga on selle kogumiku keskmine hinne Ulmekirjanduse BAASis 4,97 (maksimaalne on 5,00). See on kõrgeima hindega antoloogia nende seast, millele on vähemalt viis arvustust kirjutatud (arvestatakse mitte ainult Eesti, vaid kogu maailma antoloogiaid).

## Välislingid
* Ain Raitviir Ulmekirjanduse BAASis
Eistvere järv

**Eistvere järv**  on paisjärv Järva maakonnas Järva vallas Eistvere külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee ääres. 

Eistvere järv on 14,5 ha suurune madal järv, mille keskmine sügavus on 1,37 meetrit. Järve läänepoolse kalda lähedal asub saar pindalaga 0,35 hektarit.

## Vaata ka
*Eesti järvede loend
Muraka järv

**Muraka järv**  on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Välgita külas.

Järve pindala on 6,9 ha, keskmine sügavus 3,3 m, kaldajoone pikkus 2,548 km, kõrgus merepinnast 68 m ja vee maht 255 000 m³. Järv on paisutatud Välgita ehk Viru ojale, järve suubub Muraka kraav. Järve paisul kulgeb Taari–Auksi tee. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. See on avalikult kasutatav veekogu.

Kaladest on järves ahvenat, haugi, särge, roosärge ja linaskit.

## Viited

## Välislingid
*
*
Kanal (täpsustus)

* **[[Kanal]]**, kitsas veekogu
* **[[Helikanal|Kanal]]**, edastatava heli saatmise teekond ühte kõlarisse
* **[[Raadiokanal|Kanal]]**, eraldatud sagedusriba jaotis, et mitmed saaksid samal ajal suhelda.
* **[[Telekanal|Kanal]]**, on edastatava saate valikuvõimalus televiisoris
* Mõnikord nimetatakse närvisüsteemi osi **närvikanaliteks**
Sõtse

**Sõtse** on isa õde.

Mulgi ja tartu keeles ning läänemurdes võib sõna **sõts** tähendada õde.

## Vaata ka
*nõbu
*sugulussuhted
Nadu

**Nadu** on meheõde ehk meessoost abikaasa õde.

Nadu on 3. astme hõimlane.

## Vaata ka

*Sugulussuhted
Tahkuna majaka tee

**Tahkuna majaka tee** (registrinumber 12113) on kõrvalmaantee Hiiumaal Kõrgessaare vallas Tahkuna poolsaarel. Tee pikkus on 10,6 km.

Tee saab alguse Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee 34. kilomeetril Risti, Kidaste ja Malvaste küla piiril. Tee läbib Risti, Kidaste, Malvaste, Mudaste, Mangu, Kauste, Meelste ja Tahkuna küla. Tee lõpeb Tahkuna tuletorni juures. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 4 truupi. Teele jääb Malvaste bussipeatus.

Teega ristub 3. kilomeetril Posti–Malvaste tee.

Kogu tee on asfalteeritud. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.

### Vaatamisväärsused
*Tahkuna tuletorn
*Hiiumaa militaarmuuseum
*Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26
*Peeter Suure merekindluse patarei nr 39
*Malvaste kabeliaed
*Mihkli talu
*Kandle mänd
*Tahkuna looduskaitseala
Heinrich von Thülen

**Heinrich von Thülen** (surnud 1556) oli Liivi ordu käsknik, kelle karjäär tipnes Viljandi komtuuriks olemisega.

Thülen pärines Vestfaali päritolu aadlisuguvõsast Thüleni asulast Briloni lähedalt. Tema vanemad olid tõenäoliselt Johann von Thülen ja Petronella von Kanstein.

Liivimaale saabus Thülen tõenäoliselt 1500. aasta paiku umbes 15–20-aastaselt, samaaegselt tema pereliikmetega, kellest said orduvasallid. Üks tema sugulastest, Konrad von Thülen, oli 13. sajandi lõpus olnud Saksa ordu rüütelvend.

Aastatel 1519–1521 oli Thülen Tallinna linnusekomtuur (*Hauskomtur*), 1523–1527 Pärnu komtuur ja 1527–1551 Järva foogt, tõustes selle ametiga ordut juhtivasse siseringi. Pärast pikaajalist Järva foogtiks olekut sai ta 1551. aastal Viljandi komtuuriks, sest eelmisest komtuurist Johann von der Reckest oli saanud ordumeister ning 1551. aastal oli too surnud, mistõttu Viljandi käsknikukoht vabanes lõplikult. Et Thülen oli samaealine ordumeister Heinrich von Galeniga (tõenäoliselt üle 70 aasta vana), siis oli ta tervis üpris vilets ja 1554. aastal loobus ta Viljandi komtuuri kohast. Seejärel elas ta tõenäoliselt Tallinnas, kus ilmselt 1556. aasta alguses suri. Sama aasta 10. jaanuarist on teada, et Thülen andis Tallinna vaeste toestuseks 10 000 marka isiklikku raha. Thülen on maetud Tallinna Niguliste kirikusse.

## Kirjandus
**Ritterbrüder im livländischen Zweig des Deutschen Ordens*. Köln: Böhlau, 1993. Nr. 875 (lk 651–652). 
*Väinu Rozental. Eesti rikkaimad läbi sajandite.  Äripäev Online (14. detsember 2007). *Vaadatud: 18. september 2008*
Taivo Linna

**Taivo Linna** (27. juuni 1941 – 28. märts 1996) oli eesti muusik, metallikunstnik ja sepp.

Ta lõpetas Kingissepa Keskkooli ja oli õppinud Kuressaare Muusikakoolis viiulit. Haridusteed jätkas Tartu Kunstikoolis. Pärast kohustuslikku teenistust Nõukogude armees (oli seal väeosa kunstnik) õppis Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis metallikunsti. Pärast selle lõpetamist töötas 1970. aastatel Eesti Reklaamfilmi kunstnikuna. 

Taivo Linna oli ansamblite Peoleo (asutatud 1965) ja Kukerpillid (asutatud 1972) asutajaliige.

Tema kujundatud on suur osa Tallinna vanalinna sepiseid, sealhulgas Rahvusraamatukogu omad. Kirjastus Trantero andis 1996. aastal välja Taivo Linna tööde kataloogi "Mees ja metall".

Taivo Linna lemmikmuusikastiil oli džäss. Vanema vennana oli ta toeks ja suunajaks Ivo Linnale. Ivo Linna on öelnud: "Tema oli suunaja number üks, et minust saaks muusiku elukutse pidaja. Ilma vanema vennata ei oleks minust mingisugust lauljat saanud." 

Taivo Linna on kirjutanud muusikat. Laul "Küsimus" (Kes ütleb mulle, kes vastab …) oli nii Peoleo kui Rock Hoteli repertuaaris. Kukerpillidele on ta loonud mitmeid lugusid: "Laadasõit", "Röövlipealik Rinaldini", "Muinasjutt", "Pudelilugu" jt.

Taivo Linna oli dokumentaalfilmi "Pühapäevamaalijad" helikujundaja ning harrastusfilmi "Šampinjonid" operaator.

## Isiklikku
Taivo Linna oli Ivo Linna ja kiviraidur Temme Linna vanem vend, nende onu (ema vend) oli Juhan Peegel. Tema isa Timoteus Linna oli õigeusu preester, koorijuht ja Kuressaare muuseumi direktor, ema Helene töötas samuti muuseumis.

Ta oli abielus arhitekt Tiina Linnaga (kelle vend oli Mati Talvik). Nende tütred on filmirežissöör Leeni Linna ja advokaat Liisa Linna.  

Taivo Linna suri insulti.

## Viited

## Välislingid
*Taivo Linna "Soolo puhkpillile". Installatsioon.
*Mees ja metall.
*Ivo Linna: minu vend Taivo oli see, kes minust inimese kasvatas. Kroonika, 27. juuni 2016
*Sirje Rattus. Ivo Linna: ilma vanema venna Taivota poleks minust mingisugust lauljat saanud! Õhtuleht, 27. juuni 2016
*Taivo Linna mälestuskontsert Kuressaares.
Theodor Saar

**Theodor Saar** ehk Kaerametsa Veeda (20. märts 1906 – 26. märts 1984) oli Kihnu õpetaja, koduloolane, Kihnu Meremuuseumi asutaja ja muusik.

Saar uuris põhjalikult nii Kihnu kui ka teiste Lääne-Eesti väikesaarte, aga ka Pärnu- ja Läänemaa folkloori. Ta on Enn Uuetoa (Kihnu Jõnnu) ja Virve Kösteri (Kihnu Virve) kõrval tuntuim kihnlane.

## Teosed
*Kihnu: [turismijuht]. Tallinn, Eesti Raamat, 1965.
*Kihnu ja Ruhnu: [tutvustaja]. Tallinn: Eesti Raamat, 1973.
*Kihnu raamat. Tallinn: Emakeele Selts, 1998.
*Veretöö Läänemerel. Pärnu: Kihnu Kultuuri Instituut, 2006.

## Tunnustus
*1976 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
Peerajärvi

**Peerajärvi** (põhjasaami *Bearajávri*) on järv Soomes Lapimaa läänis Lapi maakonnas Enontekiö vallas Peerast idas. Geograafilised koordinaadid on 68°53' N, 21°6' E.

Kõrgus merepinnast on umbes 491 m. 

## Viited
 

## Välislingid
*Foto (esimene foto)
*Foto
Tahkuna kivilabürint

**Tahkuna kivilabürint** asub Tahkuna poolsaarel Tahkuna tuletorni ja Tahkuna nina vahelisel maa-alal.

Tahkuna kivilabürint rajati Hiiumaa Kuninglik Karskete Ölutinautlejate Seltsi poolt 1997. aastal. Kivilabürint oli Kootsaare kivilabürindi koopia.

Kuna rajatud labürindi juurde teabetahvlit tollal ei pandud, siis teadmatuses olevad turistid hakkasid ristspiraali laiendama ja aegamisi omandas rajatis lihtspiraali kuju. Taoline rahvalooming oli rajatise algloojatele vastukarva:

9. septembril 2006 taastati 1997. aastal rajatud labürint, kuid veidi teises asukohas - rohkem Tahkuna majakale lähemale. Kuna töökäsi oli napilt, siis rahvalooming jäeti alles. Lisaks rajati indiaani kultuurist pärinev kividest laotud elukaar.

## Viited
Kihnu lennuväli

**Kihnu lennuväli** (ICAO: **EEKU**) asub Kihnu saare põhjaosas, Sääre küla ja Kihnu sadama läheduses. 

Lennuväljal on kaks 7-tonnise kandevõimega 600 m pikkust valgustamata murukattega lennurada. Edela-kirdesuunaline lennurada on 500 m ulatuses perfokattega tugevdatud. Mõlemad rajad on tähistatud läve- ja lõpumärkide ning ääretähistega. 

15. detsembrist 30. aprillini toimub Kihnust iga päev kaks lendu Pärnusse. Liini teenindab Avies lennukil Britten-Norman Islander.

## Lennufirmad ja sihtkohad

**Peale lisatud suvine 2017**

## Lennuliikluse statistika

## Viited
Karl Reits

**Karl Heinrich Reits** (1. juuli 1885 Tallinn – juuli 1941 Siimusti) oli 20. sajandi Eesti tuntumaid sõnaprohveteid.

Talle on omistatud ennustust Eesti riigi hukkumisest, kuna inimesed olevat usu kaotanud. 

Karl Reits pärines jõukast uskliku kaupmehe perekonnast ja oli saanud korraliku hariduse. Ta oli Ilmarise tehases treial. Reitsid olid kaupluste ja majade omanikud. Noormehena abiellus ta endast kümme aastat vanema haritud naise Anna Amoriga.  

Jumal võtnud turuprohvetiks hüütud Karl Reitsiga ühendust juba esimese maailmasõja ajal, kui ta rindel vaenlase kätte langes ja sakslaste vangilaagris oli.  

1925. aasta augustis nägi Reits keset päeva enese ees seismas Jeesust Kristust.  

Oma ristimist kirjeldab ta järgmiselt:

"Sel silmapilgul nägin selgesti, kui mu pahemalt poolt meelekohast nagu tuli sisse läks ja ma kuulsin enese sees üht vaikset häält nagu inimest rääkivat:

"Sa oled Püha Vaimu ja tulega ristitud!"

1929. aasta 23. juulil kuulis Karl taevast selget häält mis andis talle ka esimese prohvetliku ülesande eesti rahvale.

23. juulil 1929 kell 5 hommikul sai ta esimese jumaliku ilmutuse: "Kui teie näete Jeruusalemma sõjaväest ümberpiiratuna, siis rutake mägede peale, sest tema ärakaotamine on ligi." 30. juulil 1930 sai ta teise ilmutuse. Taevalik hääl ütles talle: "Kirjuta oma töökapi uksele – armuaeg lõpeb!". Kolmas ilmutus tuli 3. augustil 1931 kell 8 hommikul Ilmutusraamatu sõnadega: "Jumala nuhtlused on tulemas rahvale, sest rahvas on kuri." Seejärel hakkas Karl Reits kuulutama armu-evangeeliumi – algul kirikutes, pärast sealt väljaheitmist turul. Teda karistati korduvalt arestiga loata koosoleku pidamise eest avalikus kohas ja liiklemise takistamise eest.

Karl Reits tapeti läti kommunistide poolt. Ta on maetud Jõgevamaale Otti talu kalmistule.

## Viited
 

## Kirjandus
* Mees taevatulega. Esmaspäev, 16. oktoober 1933, nr. 42, lk. 4.
* "Prohvet" tuisus. Uus Eesti, 22. detsember 1937, nr. 348, lk. 7.
* Andres Kirjamägi. "Prohvet Karl Reits ja Eesti saatus", Rakvere Nelipüha Kogudus 2004, ISBN 9949107121
* "Turu prohvet", Rakvere Nelipüha Kogudus, 2012, ISBN 9789949909421
Sileesia keel

**Sileesia keel** (nimetatud ka poola keele **Sileesia murdeks**; sileesia: *ślōnskŏ gŏdka*, *ślōnski*, *po naszymu*) on indoeuroopa keelkonna lääneslaavi harusse kuuluv keel, mida kõneldakse peamiselt Ülem-Sileesias (Poola), aga ka Tšehhis ja Saksamaal. 2011. aastal tunnistas sileesia keele oma emakeeleks umbes 509 000 inimest.

Sileesia keel on lähedalt suguluses poola keelega ja osa keeleteadlasi peab seda poola keele murderühmaks. Küsimus on osaliselt politiseeritud ka seetõttu, et osa sileesia keele emakeelena kõnelejaist peab sileeslasi eraldi rahvuseks. Poola riiklikes dokumentides on sileesia keelt määratletud erinevalt. Nii näiteks registreeris Poola administratsiooni- ja digiteerimisministeerium 2012. aastal sileesia keele riikliku kohanimede registri tööd korraldava määruse lisas 1, kuid 2013. aasta novembris tehtud parandusega võeti see loetelust välja. On ka teisi dokumente, kus sileesia keel on määratletud kohaliku keele, vähemuskeele või murdena.

Poola lingvistidest peavad sileesia keelt eraldiseisvaks keeleks näiteks Jolanta Tambor, Juan Lajo, Tomasz Wicherkiewicz, samuti filosoof Jerzy Dadaczyński, sotsioloog Elżbieta Anna Sekuła ja sotsiolingvist Tomasz Kamusella. Stanisław Rospondi väitel ei saa sileesia keel olla poola murre, kuna see arenes paralleelselt poola keelega vanapoola keelest. Teised Poola keeleteadlased nagu Jan Miodek ja Edward Polański ei toeta aga selle määratlemist keelena. Jan Miodek ja Dorota Simonides, kes on mõlemad Sileesia päritolu, eelistavad ka kogu sileesia murrete diapasooni säilitamist nende standardimisele keelekorralduses.

30. juunil 2008 toimus Sileesia parlamendi hoones Katowice sileesia keele staatuse teemaline konverents "Sileesia keel - kas endiselt vaid murre või juba keel?" (poola keeles "Śląsko godka – jeszcze gwara czy jednak już język?"). Konverentsil osalesid sileesia keele spetsialistid, poliitikud, keeleteadlased ning asjaosaliste organisatsioonide esindajad.

Sileesiakeelne Vikipeedia loodi 26. mail 2008. 2016. aasta augusti seisuga on selles ligikaudu 5000 artiklit.

## Tähestik
Sileesia keele kirjutamiseks ei kasutata ühte kindlat tähestikku. Sileeslased on harjunud kirjutama poola tähestiku abil. 2010. aastal võeti kasutusele uus sileesia tähestik, mis põhineb kümnel sileesia kirjaviisil. See on laialt levinud internetis ja ka sileesiakeelses Vikipeedias.

Aa Ãã Bb Cc Ćć Dd Ee Ff Gg Hh Ii Jj Kk Ll Łł Mm Nn Ńń Oo Ŏŏ Ōō Ôô Õõ Pp Rr Ss Śś Tt Uu Ww Yy Zz Źź Żż

## Viited

## Välislingid
* Sileesiakeelne Vikipeedia
Linnutaja (plaat)

C. R. Jakobsoni Talumuuseumi ansambli Linnutaja 1983. aastal välja antud heliplaat (LP).

## Lood
### 1. külg
#Nooruse hõiskamine = Ликование молодости *(runoviis Pärnumaalt)* 1.46
#Jaanilaul = Иванов день *(rahvalaul V. Tormise seades)* 2.17
#Kivikasukas = Эстонская танцевальная мелодия *(rahvaviis)* 1.24
#Mõista = Угадай *(rahvalaul M. Härma seades)* 1.20
### 2. külg
#Torupillivalss = Вальс волынки *(rahvaviis)* 0.59
#Kungla rahvas = Народ Кунглы *(K. A. Hermann —- sõnad: Fr. Kuhlbars)* 1.16
#Kus on kurva kodu? = Где же дом сиротский? *(rahvalaul M. Härma seades)* 1.38
#Torupillilugu = Волынка *(rahvaviis)* 1.03
#Ringmängulaul = Хороводная *(rahvalaul H. Kaljuste seades)* 1.35

## Koosseis
*V. Vahter
*E. Vähi
*R. Viira
*Helgi Sildever
*M. Mahlapuu
*P. Murumets
*I. Kullamaa
*I. Tiits

__NOTOC__
Paša

**Paša** (türgi keeles *paşa پاشا* , pärsia keeles *پاشا*) oli kõrgemate sõjaväelaste ja tsiviilametnike tiitel Osmanite riigis.
Muulukas

**Muulukas** (*Fragaria viridis*) on roosõieliste sugukonda maasika perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.

## Levila ja kasvukoht
Muulukas kasvab Euroopas, Kaukaasia ja Kesk-Aasias. Levila põhjapiir kulgeb Lõuna-Norras, Rootsis ja Lõuna-Soomes. Põhja-Saksamaal on ta looduskaitse all. Eestis esineb Lääne ja Põhja-Eestis sageli, mujal harva.

Muulukas eelistab lubjarikast pinnast. Kasvab kuivadel rohtunud nõlvadel, loodudel ja liivastel aasadel.

## Kirjeldus

Muulukas meenutab metsmaasikat ja kasvab 5–20 cm kõrguseks. Võsundid on lühikesed ja niitjad või puuduvad täielikult. Lehed on kolmetised ja läikivad, siidkarvased. Risoom võib olla kuni paar meetrit pikk. 
Õied on metsmaasika omadest suuremad, kreemikasvalged, asuvad väheõielistes kännastes. Kroonlehed on valged, 8–10 mm pikad. Tolmukaid on 10. Muulukas õitseb mai lõpus ja juunis.

Väikestest pähklikestest koosnev rüüsvili on äraspidimunajas, punane, ainult allosas valkjas, õiepõhjast raskesti eraldatav, magusam kui metsmaasikas. Erinevalt metsmaasikast on muuluka tupplehed ja nendega ühepikkune välistupp tihedalt viljale liibuvad. Mõnikord, eriti varjus, valmivad nad punaseks muutumata.

Iga maasika perekonna liigi genoomi aluseks on seitset kromosoomi sisaldav kromosoomikomplekt. Muulukas on diploidne ehk 14 kromosoomiga. *Fragaria viridis* ehk muulukas liigina on hinnangute kohaselt ilmnenud umbes 6,24 miljonit aastat tagasi.

## Viited

## Välislingid
*
St. Thomasi Ülikool (Houston)

**St. Thomasi Ülikool** (**University of St. Thomas**) on katoliiklik ülikool Houstoni linnas Texase osariigis Ameerika Ühendriikides. Ülikool on asutatud 1947. aastal suunitlusega vabadele kunstidele.  

Ülikoolilinnak asub linna südamest umbes 3 km kaugusel. Selle keskuseks on pikk ristkülikukujuline õppehoonete kompleks, mille siseõue ühes otsas on ülikooli raamatukogu, teises otsas ülikooli kirik, külgedel aga osakonnad ja auditooriumid.

Ülikoolis oli 2006. aasta sügisel 3607 üliõpilast ja 276 õppejõudu.

## Õppejõud
Selles ülikoolis töötas John Deely.

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
St. Thomasi Ülikool

**St. Thomasi Ülikool** (inglise keeles *St. Thomas University* või *University of St. Thomas*) on mitme ülikooli nimi:

* St. Thomasi Ülikool (*St. Thomas University*) New Brunswickis
* St. Thomasi Ülikool (*St. Thomas University*) Floridas Miami Gardensis
* St. Thomasi Ülikool (*University of St. Thomas*) Houstonis 
* St. Thomasi Ülikool (*University of St. Thomas*) Minnesotas Saint Paulis
Padula

**Padula** on paikkond Laagri aleviku ja Saue vahel. Halduslikult jääb see Saue valla Vanamõisa küla territooriumile. Kunagi oli Padulas Pääskülast Saue mõisa kulgeva talitee ääres kõrts (hoone on ümberehitatuna säilinud, kasutusel elamuna). Endise kõrtsihoone naabrusest voolab mööda Vääna jõgi.

Nõukogude perioodil kavandati Padula piirkonda suurt aianduskooperatiivi, kuid plaani ei teostatud. Plaanitud suvilate naabrusse oli kavandatud ka raudteepeatus (Padula raudteepeatus). Peatus ehitati alles aastal 2008.
Padula raudteepeatus

**Padula raudteepeatus** on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Laagri aleviku ja Koidu küla piiril. Peatuse nimi on pandud kunagi naabruses asunud Padula kõrtsi ja talu järgi.

Padula raudteepeatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres 15 km kaugusel Balti jaamast, jäädes Urda ja Saue raudteepeatuse vahele. Raudtee äärde kummalegi poole on rajatud 30 meetri pikkune perroon, kust rongi siseneda ja sealt väljuda saab ainult rongi C-ala kaudu. Raudteepeatus avati 23. detsembril 2008. Piletihinnalt kuulub peatus II tsooni.

Tööpäevadel peatub raudteepeatuses kokku 24 elektrirongi.

Peatuskoha rajamist Laagri ja Saue vahele Padula paikkonda kavandati juba nõukogude perioodil. Peatus pidi teenindama naabrusse rajatavat aianduskooperatiivi. Nii kooperatiiv kui ka peatus jäid siis rajamata.

Padula raudteepeatust kasutavad peamiselt Koidu küla elanikud. Tulevikus võib lisanduda ka töötajaid Pärnu maantee äärde kavandatavatest tehnoparkidest. 2012. aastal valmis kergliiklustee, mis ühendab peatuse Koidu küla, Laagri aleviku ja Saue linnaga. 

## Viited

## Välislingid

* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Tallinna Ülikooli Õigusakadeemia

**Tallinna Ülikooli Õigusakadeemia** oli Tallinna Ülikooli kolledž, eraülikooli Akadeemia Nord õigusjärglane. Tallinna Ülikooli Õigusakadeemia asutati 2010. aastal, kui eraülikool Akadeemia Nord sõlmis Tallinna Ülikooliga liitumislepingu. 2015. aastal moodustati Tallinna Ülikooli Õigusakadeemia põhjal Tallinna Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi õigusteaduse õppesuund. 

Tallinna Ülikooli Õigusakadeemiat juhtis aastatel 2010–2014 rahvusvahelise õiguse professor Rein Müllerson.

## Ajalugu
Akadeemia Nord (esialgu kandis nime Tallinna Bakalaureuse Erakool) asutati 1991. aastal ning oli üks vanimaid erakõrgkoole Eestis. Akadeemias Nord oli võimalik õppida õigusteadust, psühholoogiat ning reklaami ja turundust nii bakalaureuse- kui ka magistriõppes. Kõrgkoolil oli kolm teaduskonda: õigus- ja juhtimisteaduskond (viimane dekaan Ilmar Selge), psühholoogia- ja kommunikatsiooniteaduskond (viimane dekaan Voldemar Kolga) ning humanitaarteaduste keskus (juhataja Ene Grauberg).

14. juunil 2010 allkirjastas Eraakadeemia Nord OÜ juhatuse liige Indrek Grauberg volitatud esindajana Akadeemia Nord liitumislepingu Tallinna Ülikooliga. Akadeemilises plaanis toimus liitumine põhiliselt õigusteaduse ja marketingi õppekavade ning nendega seotud kohalike ja rahvusvaheliste lepingute ülevõtmise kaudu. Liitmise tulemusel alustas 1. juulil 2010 Tallinna Ülikooli iseseisva kolledžina tegevust Tallinna Ülikooli Õigusakadeemia, mis tegeles õppe-, teadus- ja arendustegevusega õigusteaduse valdkonnas, milles Akadeemia Nord sai kõrghariduse kvaliteediagentuuri hindamisnõukogult tähtajatu õiguse õpet läbi viia. 14. juunil 2010 sõlmitud liitumisleping põhines Tallinna Ülikooli ja Akadeemia Nord vahel 2. novembril 2009 sõlmitud koostöölepingul, haridus- ja teadusministri 30. novembri 2009. aasta käskkirjal ja Eesti kõrghariduse kvaliteediagentuuri ettepanekutel Akadeemia Nordile õppe läbiviimise õiguse andmise kohta. Senised Akadeemia Nord õiguse õppekavade üliõpilased said jätkata õpinguid Tallinna Ülikooli Õigusakadeemias. Ka kõigi muude Akadeemia Nord õppekavade üliõpilased said õpinguid jätkata, kuid nende õpetamisse kaasati Tallinna Ülikooli õppejõud.

2011. aastal sõlmiti koostööleping Sisekaitseakadeemiaga.

2015. aastal Tallinna Ülikoolis toimunud struktuurireformi käigus sai Õigusakadeemiast Tallinna Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi õigusteaduse õppesuund. 2015. aastal valiti ühiskonnateaduste instituudi direktoriks õigusteaduste doktor Indrek Grauberg. 2020. aastal valiti ta teist korda ühiskonnateaduste instituudi direktoriks.

## Viited

## Välislingid
*Alo Raun "Nordi rektor: Tartu Ülikool ei ole nii nõrk, nagu mina arvan" Postimees, 16. juuni 2010
* "Väliseksperdid: Tallinna ülikooli õigusakadeemia tuleb TTÜ-ga liita" Eesti Päevaleht, 22. juuli 2015
Botswana pula

**Pula** (tsvana keeles 'vihm; õnnistus') on Botswana rahaühik. Lühend on **BWP**. Pula jaguneb 100 **thebe**'ks (tsvana keeles 'kilp').

Pula võeti kasutusele 1976. aastal. Enne seda oli Botswana iseseisvuse ajal (1966–1976) kasutusel Lõuna-Aafrika rand (ZAR). 

Märtsis 2011 võrdus 1 euro umbes 9,3 Botswana pulaga.
Urmas Voolpriit

**Urmas Voolpriit** (26. mai 1976 Tallinn – 4. veebruar 2022) oli eesti muusik. 

Aastatel 2007–2019 töötas ta Eesti Televisioonis helirežissöörina.

Ta oli ansambli Blind kitarrist ja laulja ning kaveriansambli Memoriaalansambel kitarrist.

4. veebruaril 2022 tabas Voolpriitu terviserike ning ta suri 45-aastaselt. Voolpriidu mälestuseks kõlas Eesti Laul 2022 teise poolfinaali lõputiitrite ajal Blindi hitt "Emmanuelle".

## Isiklikku
Tema ema on iluvõimleja, spordipedagoog ja -teadlane Riina Voolpriit, vend on muusik Margus Voolpriit.

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Tsvana keel

**Tsvana keel** (tsvana *Setswana*) on bantu keel, mida kõneletakse Aafrika lõunaosas Botswanas (enamuskeel) ning Lõuna-Aafrika Vabariigi Loodeprovintsis (enamuskeel) ja Põhja-Kapimaa provintsis, aga ka Namiibias ja Zimbabwes.

Tsvana keel on Botswana üks kahest ja Lõuna-Aafrika Vabariigi üks üheteistkümnest ametlikust keelest.

Kõnelejate koguarv on umbes 4 miljonit, neist Botswanas on umbes 1,5 miljonit.

Tsvana keel kasutab ladina kirja.
Taevasfäär

**Taevasfäär** ehk **taevaskera** on astronoomias ja navigatsioonis vaatlejat ümbritsev mõtteline kerapind, mille keskpunkt on vaatleja asukohas ja mille raadius on määramata. Taevasfäärile projitseeruvad taevakehad, mis asuvad vaatleja ja taevasfääri vahel. 

Algselt on taevasfääri mõistetud nii, et  selle keskpunkt on Maa pinnal paikneva vaatleja silma asukohas. Sel juhul võib teda praktiliselt samastada mõne Maa pinnal paikneva punktiga. Põhimõtteliselt võib  vaatleja kas tegelikult või mõtteliselt paikneda mis tahes punktis, nii et ka taevasfääri keskpunkt võib asetseda mis tahes punktis.  Astronoomias paigutatakse see tavaliselt mõnesse punkti Maa pinnal (**topotsentriline taevasfäär**), Maa keskpunkti (**geotsentriline taevasfäär**) või mõne muu taevakeha  (eriti mõne planeedi (**planetotsentriline taevasfäär**), Päikese (**heliotsentriline taevasfäär**) või Galaktika) keskpunkti.  

Taevasfääri raadius on määramata, sest  projitseerimisel pole see oluline.     Intuitiivsele ettekujutusele vastab, et see oleks suurem mis tahes taevakeha tegelikust kaugusest. Seepärast vaadeldakse seda mõnikord  lõpmata suurena.
      
Taevasfääri punktide asukohta ning ühtlasi neile projitseeruvate taevakehade näivat asukohta kirjeldavad taevakoordinaadid. Taevakeha näiv asukoht taevasfääril on punkt, kus taevasfääri keskpunkti ja taevakeha ühendav sirge lõikub taevasfääriga.  

## Galerii

Pilt:AstroHimmelskugel.jpg|Geotsentriline taevasfäär
Pilt:Celestial sphere.svg|Taevaekvaator ja maailmapoolused


## Vaata ka
*Taevapoolkera
*Taevavõlv

## Välislingid
Urda raudteepeatus

**Urda raudteepeatus** on raudteepeatus Harju maakonnas Saue vallas Laagri aleviku lõunaserval. Peatus on nimetatud lähedal asuvast Urda kinnistu järgi.

Urda raudteepeatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres ligi 15 km kaugusel Balti jaamast. 
Peatus jääb Laagri ja Padula raudteepeatuse vahele. Alates 2022. aastast on Urda peatuses kaks perrooni: Tallinna suunduvad rongid peatuvad Urda 2. tee platvormi ääres (Coop Maksimarketi-poolne platvorm) ning Keila/Paldiski/Turba suuna rongid 1. tee platvormi ääres (Laagri-poolsel platvormil).

Urda raudteepeatust läbivad Elroni reisirongid. Raudteepeatus kuulub teise sõidutsooni.

Ümberistumisvõimalused Laagri alevikus:

* Bussipeatus Urda jaam: 
** buss L1 (Laagri aleviku siseliin) 
** buss 112 (Saue jaam – Zoo)
* Bussipeatus Urda (Laagri Bauhofi ees):
** buss 18A (Urda – Viru keskus)
** buss 119 (Tallinn–Lehetu)
** buss 163 (Tallinn–Haiba)
** buss 191 (Tallinn–Saue)
* Veskitammi tänaval bussipeatuses Laagri alevik liinibussidele 20A (Laagri alevik – Viru Keskus) ja 27 (Laagri alevik – Harkujärve). Minnes mööda Pärnu maanteed Tallinna poole tagasi, tuleb ümberistumisvõimalus bussipeatuses Laagri Tallinna liinibussidele 18 (Laagri–Viru keskus) ja 27 (Laagri alevik – Harkujärve).

Raudtee ääres on kaks ooteplatvormi pikkustega 150 meetrit.

Urda raudteepeatus avati liikluseks 6. augustil 2008. Raudteepeatus ehitati Euroopa Regionaalarengufondi (ERDF) projekti raames.

Peatusest põhja poole jääb Laagri aleviku Kuuse tänava elamurajoon.

2022. aastal valmis läbi Urda teine peatee, mis võimaldab kummaski suunas üheaegset rongiliiklust. Seoses uue teega rajati ka teine ooteplatvorm ning pikendati jalakäijate tunnelit. 

Raudtee alla on rajatud jalakäijate tunnel, kust pääseb Pärnu maantee äärsesse Laagri Maksimarketisse ja Laagri Rimisse. Kaubanduskeskuse lähedal asub Tännassilma tehnopark.

## Viited

## Välislingid

* Sõidame Urtta. wipsi blogi, 7. juuli 2008
* Urda peatuskoht; Eesti Raudteeajaloo Selts
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Raudjärv

**Raudjärv** on mitme Eesti järve nimi:

* Aheru Raudjärv, järv Valgamaal Taheva vallas
* Karula Raudjärv, järv Valgamaal Karula vallas
* Korva Raudjärv, järv Valgamaal Tõlliste vallas
* Aabra järv, järv Võrumaal
Aakre Saeveski paisjärv

**Aakre Saeveski paisjärv** ehk **Saeveski paisjärv** on paisjärv Aakre ojal Valga maakonnas Tõrva vallas Soontaga külas Soontaga looduskaitsealal. 

Paisjärv on paisutatud arvatavasti tsaariajal; praegu seal mingit jõujaama ei ole. Arvatavasti sõjategevuse tagajärjel jooksis järv tühjaks. 

1960. aastate algul paisjärv taastati metsaülem Tõnis Ainso eestvedamisel. 1987. aastal pais lagunes uuesti, hiljem see taastati. 

Paisjärve kaldal on Hermann Walteri mälestussammas ja Soontaga telkimisala.
Paša küla

**Paša** [paš'aa] on küla Venemaal Leningradi oblastis Volhovi rajoonis Paša jõe kaldal. Varem nimetati seda "Pašski perevoz"iks.

Elanike arv oli 3129 inimest (1997).

24. augustil 2004 ühendati Paša küla Lessozavodi alevikuga. Ühinenud asula nimeks sai Paša küla.
Paša jõgi

**Paša jõgi** (vepsa Paksjogi) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis,  Sviri jõe vasakpoolne lisajõgi. 

Paša jõgi voolab välja Pašozero järvest, mis asub Tihvini kõrgustiku ja Vepsa kõrgustiku piiril. Jõgi voolab valdavalt kirde suunas üldiselt soisel ja metsasel maastikul. Jõe pikkus on 242 km. Suurim lisajõgi on parempoolne lisajõgi Kapša jõgi (vepsa Kapšjogi). Paša suubub Sviri 8 km kaugusel Sviri suudmest. 

Paša jõe kaldal asuvad külad:
* Vihmjaz
* Rõbežno
* Paša küla (endine Pašski Perevoz)
* Pašozero küla
* Nadkopanje
* Sviritsa
Andrei Kopõtov

**Andrei Kopõtov** (9. märts 1963 – 4. veebruar 1993) oli Eesti politseinik (vanemkordnik). Ta teenis Tallinna politseipataljoni II kompaniis ning läks 4. veebruaril 1993 appi vägistaja ohvriks langenud naisele ja kurjategija laskis ta maha.

## Viited