open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Harilik eleuterokokk

**Harilik eleuterokokk** ehk **harilik ogapaanaks** (*Eleutherococcus senticosus*) on araalialiste sugukonda kuuluv taimeliik.

## Levila
Harilik eleuterokokk on levinud Kaug-Idas, Kirde-Hiinas, Koreas, Jaapanis. Kasvab varjulistes lehtmetsades.

## Morfoloogia

Harilik eleuterokokk on 2–5 m kõrgune, võimsa sammasjuurestikuga ja paljude harudega põõsas. Võrsed on püstiasendis ning nende peal kasvab tihe okastik, värvus varieerub helekollasest helehallini. Pikkadel lehevartel asetsevad sõrmjad liitlehed, mis on 5-hõlmalised, lapikud, pealt siledad ja servad on teravahambulised. Õied on väikesed ja need on kogunenud varre tippu lihtsasse varjukujulisse õisikusse. Õied on kahekojalised ja kaht värvi: tumekollane emasõis ja violetse tooniga isasõis. Viljad on mittesöödavad, ümarad, läikivad, mustad ja viie nagaga. Taim õitseb juulis-augustis, viljub septembris.

## Droog
Ravimiks kasutatakse arenenud taimejuuri, mida kogutakse sügisel, septembri lõpus.

## Keemiline koostis
Taimejuured sisaldavad glükosiidi rühmi, mis saab jaotada gruppideks A, B, C, D, E. Ravimiteks kasutatakse rühmi B, D ja E. Juured sisaldavad eeterlikku õli, neis võib leiduda ka flavonoide, alkaloide ja aramiini. Eleuterokoki koores on tärklist, kaltsiumit, suhkrut, polüsahhariide, valku, pektiinaineid. Kõik need omadused on sarnased ženšenni omadustega.

## Toimed ja kasutamine
Eleuterokokki ekstrakt avaldab positiivset mõju kesknärvisüsteemile ja diabeedi ravimisele, samuti tõstab töövõimet. Eleuterokokki ekstrakti valmistatakse alkoholi baasil. Preparaati võetakse 25–40 tilka enne sööki. Ravikuuri kestus on 30 päeva. Vajadusel on ravikuur pikem, kuna tinktuur on vähetoksiline. Järgmine ravikuur viiakse läbi 10–15 päeva pärast. Juurtest valmistatud tõmmis on mitmesuguste taimsete mürkide vastu, suurendab vastupidavust ja vähendab väsimust, eriti sportlastel. Seda soovitatakse kasutada ka nahahaiguste puhul.

## Viited
Loosu mõis

**Loosu mõis** (saksa keeles *Loso*) oli Võru mõisa karjamõis Põlva kihelkonnas Võrumaal.

## Viited

## Välislingid
*
Tõnu Reimann

**Tõnu Reimann** (6. veebruar 1947 – 23. aprill 2016) oli eesti viiuldaja ja muusikapedagoog.

## Haridus
Tõnu Reimann lõpetas 1965. aastal Tallinna Muusikakeskkooli. 1970. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi Herbert Laane õpilasena. Aastail 1971–1974 täiendas ta end Moskva Konservatooriumi assistentuur-stažuuris Galina Barinova viiuliklassis.

## Töö
Pärast Tallinna Konservatooriumi lõpetamist töötas Tõnu Reimann 1977. aastani Estonia teatri orkestris, tehes vaheaja Moskvas õppimiseks.

1974. aastal alustas ta pedagoogitööd Tallinna Muusikakeskkoolis ja alates 1976. aastast Tallinna Konservatooriumis, praeguses 
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. 2004. aastal sai ta professoriks ja kuni 2014. aastani ka interpretatsioonipedagoogika instituudi juhatajaks. Tema käe all on konservatooriumi lõpetanud üle 50 viiuldaja ja vioolamängija.

Töö kõrval Eestis töötas Tõnu Reimann ka Soomes, Poris (1989–2008), Palmgren-konservatooriumi lektori ja keelpilliosakonna juhatajana ning mitme sealse festivali muusikalise nõustajana.

Tõnu Reimann andis koos pianistist venna Mattiga aastaid kammermuusika kontserte nii Eestis kui ka mitmes välisriigis, nad korraldasid loengkontserte Eesti Televisioonis, osalesid telesaadetes (nt 26 saadet sarjast "Pildid näituselt") ja salvestasid muusikat Eesti Raadiole.

Reimanni pikaajalised ansamblipartnerid on olnud tema vend, pianist Matti Reimann, organist Rolf Uusväli ja Moskva kitarrist Andrei Garin. Hilisemas ajajärgus organist Anne-Marie Grundstén, kellega esineti erinevatel kontserdisarjades ning anti välja ühine plaat.

Aastatel 1993–1999 koordineeris Reimann Suomenlinnas festivali "Elava mere päevad" muusikalist osa.

1994. aastal algatas Tõnu Reimann Haapsalus toimuva festivali "Viiulimängud" ning oli 2008. aastani festivali kunstiline juht. Hilisemail aastail andis ta viiuldajaile meistriklassitunde Pärnus Järvide festivalil.

Lisaks on Reimann koostanud õppematerjale ja trükiseid sh "Interpretatsioonipedagoogika probleemid" III (koostöös Maris Valk-Falgiga, 2006) ja IV (koostöös Mirjam Keremiga, 2011) ning kirjutanud muusikaarvustusi ajalehte Sirp. Aastal 2009 ilmus Tõnu Reimanni koostatud kogumik "Herbert Laan 100".

## Isiklikku
Tema isa oli helilooja Villem Reimann ja vend pianist Matti Reimann.

## Tunnustus
* 2008 Haapsalu vapimärk

## Diskograafia
* CD-plaat "Pastoraal" (1997)

## Viited
Maria Piłsudska

**Maria Piłsudska** (sündinud **Maria Koplewska**, esimesest abielust **Maria Juszkiewiczowa**; 1865 Vilnius – 17. august 1921 Kraków) oli poola õpetaja, Poola Sotsialistliku Partei aktivist ning riigijuht Józef Piłsudski esimene abikaasa (riigijuhi abikaasana 14. novembrist 1918 kuni 17. augustini 1921).

Maria vanemad olid Ludmiła Chomicz ja väikeaadlik Konstanty Koplewski. Ta lõpetas Peterburi naisülikooli, nn Bestuževi kooli, ning töötas seejärel õpetajana. Ta oli Poola esseerliku partei I Proletariat liige. 1885. aastal Maria Koplewska vangistati (vangistuskoha kohta andmed puuduvad), hiljem oli taas tegev parteis ning organiseeris selle trükikoja tegevust Łódźis. 1900. aastal ta arreteeriti taas ja vangistati 11 kuuks Varssavi kindluse X paviljoni..

Parteitöös oli tollase perekonnanimega Maria Juszkiewiczowa varjunimi Ilus Daam (Piękną Damą) või Ilus Proua (Piękną Panią). Maria soosingut taotles ka temasse armunud Roman Dmowski, Poola natsionaaldemokraatliku liikumise rajaja ja Piłsudski peamine poliitiline rivaal. Natsionaaldemokraatliku poliitiku Jędrzej Giertychi väitel oli Dmowskil Mariaga suhe. Rivaalitsemise võitis siiski Piłsudski, mis võis olla üks põhjus konkurentide vahel elu lõpuni kestnud vaenuks.
 
Esimesest abielust, mis lõppes lahutusega, oli Marial tütar Wanda (1889–1908). Piłsudski abiellus Mariaga 15. juulil 1899 Paproć Duża luteri kirikus (mistõttu pidi Józef Piłsudski hakkama luterlaseks). Ametlikult jäid nad abiellu Maria surmani, kuid tegelikult elas Józef 1907. aastast koos Aleksandra Piłsudskaga (neiupõlvenimega Aleksandra Szczerbińska). 

Maria Piłsudska on maetud Rasų kalmistule Vilniuses (poola keeles *cmentarz Na Rossie w Wilnie*).

## Tunnustus
* Iseseisvusrist (Krzyż Niepodległości; 1930, postuumselt)

## Viited

## Välislingid
Ebba Brahe

**Ebba Brahe** (16. märts 1596 – 5. jaanuar 1674 Stockholm) oli Rootsi õukonnadaam.

Aastal 1652 asutas ta Jakobstadi linna ja andis sellele rootsikeelse nime oma hiljuti surnud abikaasa Jakob De la Gardie järgi. 

## Isiklikku
Ta oli abielus Jakob De la Gardie'ga. Abielust sündisid Axel Julius De la Gardie, Magnus Gabriel De la Gardie, Christina Catharina De la Gardie.

## Vaata ka
*Ebba Maria De la Gardie (1657–1697; Rootsi poetess)

## Viited
Beata Brahe

**Beata (Margareta) Brahe** (1583–1645) oli Rootsi aadlidaam, Visingsborgi krahvinna.

Ta oli abielus Gustaf Stenbockiga (1575–1629). Abielust sündisid Gustaf Otto Stenbock, Erik Stenbock
Brasch

**Brasch** (vene keeles *Браш*) on Mecklenburgist Parchimist pärit baltisaksa aadlisuguvõsa. 

## Ajalugu
Perekonnanime Brasch kohtab Mecklenburgis juba XIII sajandi keskpaiga allikais. Suguvõsaliin algab Parchimi linnakodaniku Daniel Braschiga (suri 1674). Tema järeltulijad olid kaupmehed ja vaimulikud. Liivimaa liini rajajaks oli Gottlob Siegmund Brasch (1752−1803), kes siirdus Mecklenburgist Netzebandist Riiga ja seejärel Tartusse. 1794. aastal tõsteti ta aadliseisusse. 1795. aastal võeti ta Kuramaa ja 1797. aastal Liivimaa aadlimatrikkel. Tema järeltulijad omandasid märkimisväärse maavalduse. Konrad Siegmund von Braschi (1779−1835) poegadest põlvnes suguvõsa kaks haru. Noorema poja Ernst Heinrich Wilhelm von Braschi (1821−1883) liin kustus 1924. aastal.

1844. aastal aadlidiplomi saanud kapten Carl von Brasch (1795−1860) ja tema järeltulijad ei olnud Liivimaa aadlisuguvõsaga suguluses.

## Suguvõsa liikmeid
*Gottlob Siegmund von Brasch (1752−1803), jurist, Ahja, Ropka ja Räni mõisaomanik
*Konrad Siegmund von Brasch (1779−1835), põllumees, Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi  president
*Carl Gustav Leonhard von Brasch (1811–1867), Liivimaa maanõunik, Ropka ja Räni mõisaomanik
*Konrad August von Brasch (1820−1884), põllumees, Liivimaa maanõunik
*Arved Konrad Magnus von Brasch (1847–1899), Liivimaa maanõunik, Ropka ja Räni mõisaomanik
*Victor Wilhelm von Brasch (1850−1877), Liivimaa majandusteadlane, Ropka ja Räni mõisaomanik
*Elisabeth (Dudy) Ida Julie von Brasch (1878−1957), grafoloog, tõlk

## Braschi suguvõsa mõisavaldused

*Eestimaa:
**Jõgisoo (*Joeggis*) (1875−1893)
*Liivimaa eesti distrikt:
**Ahja (*Aya*) (1819−1821 pandi-, 1821−1919 pärusvaldus, a-st 1878 fideikomiss), Kaarepere (*Kersel*) (1846−1849 ja 1857), Keeri (*Kehrimois*) (1865−1878), Kriimani (*Brinkenhof*) (1882−1909), Kärde (*Kardis*) (1813−1819, pandivaldus), Rasina (*Rasin*) (1790−1796 pandi-, 1796−1803 pärusvaldus), Ripuka (*Rippoka*) (1821 pandi-, 1821−1826 ja 1849−1919 pärusvaldus), Ropka (*Ropkoy*) (1800−1806 pandi-, 1806−1913 pärusvaldus; naisliinis kuni 1919), Räni (*Renningshof*) (1800−1806 pandi-, 1806−1913 pärusvaldus; naisliinis kuni 1919), Truuta (*Gertrudenhof*) (1907−1910), Vaimastvere (*Waimastfer*) (1849−1919), Vardi (*Schwarzhof*) (1913−1919), Varbuse (*Warbus*) (1823, pandivaldus), Vidrike (*Friedrichshof*) (1907−1910)
*Liivimaa läti distrikt:
**Kalniena (*Alt-Kalnemoise*) (1911−1920), Laubere (*Laubern*) (1909−1920)

## Viited

## Kirjandus
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Livland. Bd I. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1929. Lk 155-159 http://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000558,00164.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Neue Folge. Bd III. Hamburg: 2013. Lk 45-73.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelige Häuser B. Bd XVIII. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1989. Lk 48-66.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd II. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1974. Lk 66.
Tapamaja tänav

**Tapamaja tänav** on tänav Narvas Sutthoffi linnaosas. See algab Väike-Rakvere tänava nurgalt ja lõpeb Puškini tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 260 m.

1900. ja 1905. aasta linnaplaanidel oli vene keeles *Бойная улица* (1912. aasta linnaplaanil **Tapamaja uulits** ehk **Tapamaja tänav**) täiesti teises kohas, Narva eeslinna idaosas. Selle piiriks oli läänes Surnuaia tänava (vene keeles *Кладбищенская улица*; 1905. ja 1912. aasta linnaplaanidel Sergei tänav,  vene keeles *Сергиевская улица*) ja Laewa uulitsa ehk Laeva tänava (vene keeles *Корабельная улица*) ristmik ning idas Narova tänav (vene keeles *Наровская улица*; 1912. aasta linnaplaanil Jõe tänav). Hiljem sai see tänav Õhu tänava osaks.

1912. aasta linnaplaanil oli ka **Uus-Tapamaja uulits** ehk **Uus-Tapamaja tänav**, mis algas Rakvere tänavalt ja kulges põhja poole. 1929. ja 1940. aasta linnaplaanidel oli selle tänava nimi **Tapamaja tänav** ja see viis linna tapamaja juurde, mille järgi on tänav nime saanud. Teise maailmasõja ajal tapamaja hävis. Samasse kohta rajati Narva lihakombinaat, mis liideti 1963. aastal Rakvere lihakombinaadiga ja 1990. aastatel suleti.

Praegu on samas kohas Väike-Rakvere tänav, mis kulgeb Rakvere tänavalt põhja poole umbes 100 m ja pöörab ida poole, aga põhja pool jätkub Tapamaja tänavana.

## Viited
Bensoestüüraks

**Bensoestüüraks** ehk **bensoepuu** (*Styrax benzoin*) on Sumatral ja Indoneesia vihmametsades kasvav puu, mis kuulub stüüraksiliste sugukonda.

## Botaaniline iseloomustus
Tegemist on kiirekasvuliste  igihalja  kuni 10 m kõrguse puuga. Puukoor on hallikas või pruunikas, vaigune. Lehed on ovaalsed, terava tipuga, umbes 14 cm pikad ja 5 cm laiad , ebakorrapäraselt saagjad ja pealt narmasjad . Väiksed, kobarates paiknevad õied on valged ning tugevasti lõhnavad. Õie sees on punakaspruun õiekroon . Viljad on pähklitaolised , ümmargused, kuivad, 2,5–3 cm läbimõõduga, ning igas viljas on 1–3 ümarat seemet .

## Kasvukohad
Bensoestüüraks on levinud Aasia troopilises kliimavöötmes – Indias, Birmas, Indohiinas, Malaisias, Indoneesias .

## Keemiline koostis
Sumatra kummivaik sisaldab 70–80% bensoe- ja kaneelhappe estreid. Lisaks sisaldab bensoehapet (kuni 30%), kaneelhapet (umbes 10%), vanilliini (1%), triterpeenhappeid (siaresinool- ja sumaresinoolhapet), kummit. Laose stüüraksilt kogutud Siiami kummivaigus koosneb peamiselt bensoehappe derivaatidest ning sisaldab koniferüülbensoaati, lisaks sellele Siiami kummivaiguse koostises on bensoehape (10–20%), vanilliin (0,5%), eeterlik õli, triterpeenhapped (umbes 5% α-siaresirtsinoolhapet) .

## Kasutamine

### Ravimtaimena kasutamine
Bensoevaik on mikroobi- ja põletikuvastane, uriinieritust soodustav , röga lahtistav . Selle kaitsvat ja antiseptilist toimet kasutatakse kahjustatud naha, külmakahjustuste ning naha ja suu haavade ravimiseks. Samuti bensoevaik on kasutatud ka leukoplasti koostises. Eeterlik bensoeõli sobib auruna hingamisteede ja kurgupõletiku, astma ja kuiva köha raviks. Hambaravis kasutatakse bensoetinktuuri herpesest tingitud kahjustuste ja igemepõletike korral. Varem valmistati bensoevaigust bensoetinktuuri, bensoe-oopiumitinktuuri  ja Turlingtoni palsamit .

#### Droog
Droogina kasutatakse palsamitaolist bensoevaiku ehk Sumatra kummivaiku . Vaigu nõrutamist alustatakse, kui puud on 6–7-aastased. Selleks tehakse puude tüve korbasse 40 cm vahedega sügavad sisselõiked. Haavade paranemisel tekivad koed, mis koosnevad vaigukäikudest , millest immitsevad välja kollakad vaigu "pisarad", mis päikese käes tarduvad . Droog on vanilli- , kampri- või kaneelilõhnaga . Ameerika farmakopöa järgi peab Sumatra kummivaigu bensoehape sisaldus olema vähemalt 6% . Bensoevaik on nõrgalt magusa maitsega .

#### Vastunäidustused ja hoiatused
Droog on vastunäidustatud rasedatele ja rinnaga toituvatele naistele . Vaik võib põhjustada allergiat ja nahapõletikke. Kuumutatud bensoe võib tekitada köha ja nohu .

### Muud kasutusalad
Bensoevaiku kasutatakse lõhnafiksaatori ja lõhnainena parfümeeriatööstuses  ja lisaainena toidutööstuses , seda lisatakse ka katoliku kiriku viimse võidmise jaoks kasutatavasse palsamisse .

## Viited
Brüggen

**Brüggen** oli Vestfaali päritolu aadlisuguvõsa. 

16. sajandil sai Felix Brüggen Liivi ordule osutatud teenete eest Kuramaa kubermangus asuva mõisa. 

1620. aastal kanti Brüggenid Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja 1797. aastal ka Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse nr	251 all

Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Karula mõis, Koikküla, Kaagjärve mõis. 

Karula mõisasse rajas suguvõsa 1830. aastatel Karula mõisa Brüggenite kalmistu.

## Suguvõsa liikmeid
*Heinrich von der Brüggen (surn 1501), Grobiņa foogt, Kuldīga komtuur, Liivi ordu maamarssal
*Gerhard von der Brüggen (surnud 1529) oli Liivi ordu liige ja Kuldīga komtuur.
*Ernst von der Brüggen  (1639–1713), Kuramaa maamarssal 1698–1703, Kuramaa hertsogiriigi kantsler 1709, Stende mõisnik
*Eberhard Philipp von der Brüggen (surn. 1727), Kuramaa maamarssal 1718–1727, Stende mõisnik ja Šlokenbeka mõisnik
**Ernst* Wilhelm *von der Brüggen* (1731–1791), Stende mõisa majoraadi 1. omanik
**Ernst* Friedrich *von der Brüggen* (1760–1823), Stende mõisnik
*Dietrich Ernst von der Brüggen  (1771–1836), Liivimaa maanõunik 1821–1836, Liivimaa Karula, Koikküla mõisnik
*Alexander Friedrich von der Brüggen (1792–1859), Venemaa keisririigi sõjaväelane (polkovnik), dekabrist
**Ernst* Wilhelm *von der Brüggen* (1794–1863), Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant)
**Axel* Heinrich Ernst *von der Brüggen* (1799–1868), Venemaa keisririigi sõjaväelane (alampolkovnik)
*parun (1862) Alexander ''Eduard'' Magnus Theophil ''von der Brüggen'' (1822–1896), Kuramaa maamarssal  1875–1878, Kuramaa konsistooriumi president 1868–1890
*parun Carl Friedrich Martin *Ernst von der Brüggen* (1840–1903), jurist, ajakirja Baltische Monatsschrift toimetaja, kirjanik
## Viited

## Välislingid
Olenivka (Volnovahha rajoon)

**Olenivka** on alev Ukrainas Donetski oblastis, 20,5&nbsp;km kaugusel Donetski keskusest lõunaedelas.

Olenivka asutati 1840. aastal, alevi õigused alates 1938. aastast.

Asula kõrgus merepinnast on 216 meetrit.

## Ajalugu
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 24. augustil võtsid valitsusvastased relvajõud asula oma kontrolli alla.

2016. aasta 27. aprilli esimesel poolel tulistati asula juures, mõne meetri kaugusel vaenupoolte vahelisest demarkatsioonest asuvat kontrollpunkti raskerelvadest. Hukkus vähemalt neli inimest, sealhulgas lapseootel naisterahvas, paljud inimesed said haavata.

## Viited

## Välislingid
Dmitri Nadjožnõi

**Dmitri Nadjožnõi** (vene Дмитрий Николаевич Надежный; 5. november (24. oktoober vkj) 1873 – 22. veebruar 1945 Moskva) oli Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu väejuht (kindralleitnant). Ta osales nii esimeses maailmasõjas kui ka Venemaa kodusõjas, samuti Eesti vabadussõjas, olles põhjarinde ja läänerinde juhataja.

Põhjarinde juhataja oli ta 26. novembrist 1918 kuni 19. veebruarini 1919. Läänerinde juhataja oli ta 19. veebruarist 1919 kuni 22. juulini 1919. Lühikest aega (17. oktoober – 17. november 1919) oli ta Vene SFNV 7. armee juhataja.
Ebba Månsdotter (Lilliehöök)

**Ebba Månsdotter (Lilliehöök)** (13. jaanuar 1529 Västergötland – 29. september 1609) oli Rootsi aadlidaam, maaomanik. Tal oli mitmeid tiitleid, näiteks Gräfsnäsi paruness.

Tema abikaasa oli Sten Eriksson Leijonhufvud (1518–1568). Abielust sündisid Brita Leijonhufvud (surnud 1611), Edla Lewenkopf (1552–1586).

Ebba oli Lewenhaupti aadlisuguvõsa esiema.

## Viited
Halapaju

**Halapaju** (*Salix acutifolia*) on mitmeaastane heitlehine põõsas või lehtpuu paju perekonnast.

## Nomenklatuur ja süstemaatika
Enamasti peetakse halapaju eraldi liigiks *Salix acutifolia*. Liigi autor on Carl Ludwig Willdenow. Sünonüümid on *Salix violacea* Willd. ja *Salix coerulescens* Turcz. 

Liigiepiteet *acutifolia* tähendab 'teravalehine'. 

Mõned autorid, sealhulgas Soome botaanikud, peavad halapalju härmpaju alamliigiks (*Salix daphnoides* ssp. *acutifolia*). Alamliigi autor on Frederik Elias Ahlfvengren.  

## Levila

Halapaju kasvab pärismaisena Soomes, Leedus, Valgevenes, Ukrainas, Venemaa Euroopa-osas, Põhja-Kaukaasias, Lääne-Siberis, Kasahstanis, Kõrgõzstanis ja Tadžikistanis.

Seda kasvatatakse ka kultuurtaimena.

Eestis kasvab halapaju kõrgete hõredate põõsastena Peipsi liivadel ja Lõuna-Eesti jõgede ääres (Koiva ja Piusa jõgi)
või ka istutatult elamute juures.

## Välimus
Halapaju on 1–12 m (tavaliselt 3–8 m) kõrgune puu või põõsas. Võrsed on halapajul punakaspruunid kuni lillakaspunased. Tal on tumepruunid või tumepunased (erepunased või kollakad) sinaka kirmega pikad, peened ja hargnevad oksad. Oksad on sageli rippuvad.

Ovaalse kujuga pungad on punased või tumepunased, pikkusega kuni 6 mm pikad. Lantsetjad, kiiljad lehed (harva joon-lansetjased), mille pikkus on 6–15 cm ja laius 0,7–1,2 cm. Alt on nad hallid, ülevalt tumerohelised ja teravad. Rootsud on kollakas-punased, pikkusega 1 cm.

Urvad on silindrilise kujuga 2,5–3,5 cm pikkused. Nad on hõbevalget värvi. Halapaju on kahekojaline taim ja tema urbade järgi ei ole algul võimalik vahet teha, kas oksad on pärit isas- või emastaimelt. 

Halapaju õiel on kaks tolmukat, üks lindikujuline tagameenääre, munakujuline paljas sigimik, pikk emakakael ja pikergune emakasuue. Emasurvad saavad heleroheka värvuse just väljaulatuvatelt emakasuudmetelt.

## Ökoloogia
Tavaliselt kasvab veekogu kallastel (jõgede, järvede, ojade kallastel).

Halapaju õitseb vara, koos paiselehega. Õitsemise ajal, mis kestab nädal-paar, annavad isasurbadele värvi kollased tolmukapead. Pajude isastaimed on kevadel väga olulised mesilaste õietolmuga varustajad, emastaimedelt saab ainult mett.

## Kasutamine

### Rahvameditsiinis
Lehtedest valmistatakse salitsiini sisaldusega teed või vesitõmmist, mida kasutatakse palavikuvastase ainena. Salitsiin on glükosiid, mis moodustub salitsüülhape organismi sattumisel. See hape on keemiliselt sarnane aspiriinis sisalduva happega, aga nendel on erinevused toime suhtes. 

Taime koorest valmistatakse ürditeed, millel on soodne toime seedimisele. Tee taastab isu ja omab kõhulahtisuse vastaset efekti. Samuti selle vesitõmmisega ravitakse artriiti, neuralgiat, ja üldist valu.  

### Vastunäidustused
Halapajust valmistatud droogi ei tohi kasutada kui inimesel on suurenenud tundlikkus salitsülaatide suhtes või kui inimene võtab verd vedeldavaid ravimeid.

## Keemiline koostis
Lehed sisaldavad salitsiini, antokloore, parkaineid ja askorbiinhapet.

## Viited

## Välislingid

* 

* Pajutibud kuulutavad kevadet, Vooremaa, 17.02.2009
Olenivka

**Olenivka** (ukraina keeles Оленівка) on mitme asula nimi Ukrainas

;Alevid
* Olenivka, alev Donetski oblastis Bahmuti rajoonis
* Olenivka, alev Donetski oblastis Volnovahha rajoonis

;Külad
/.../
Naiivne hulgateooria

**Naiivseks hulgateooriaks** hakati 20. sajandi alguses nimetama 19. sajandi hulgateooriat, milles hulki moodustati ilma reegliteta või piiramatult. 

Ilmnenud vastuolude tõttu asendati see hiljem aksiomaatilise hulgateooriaga, milles hulkade moodustamine on aksioomidega reguleeritud.  

## Probleemid
Näitena piiramatust hulkade moodustamisest tuuakse sageli Georg Cantori hulgadefinitsioon: "Hulga all mõistame oma kaemuse või oma mõtlemise teatud hästi eristatud objektide *m* (mida nimetama *M*-i elementideks) mis tahes kokkuvõtet *M* tervikuks." Lähemal vaatlusel ei ole see aga ümberlükkamatu (vt allpool). Piiramatu hulkade moodustamisega hulgateooria leidub aga Richard Dedekind ja Gottlob Fregel ning on varajasele hulgateooriale täiesti tüüpiline. 

Naiivseks nimetatakse säärast hulgateooriat sellepärast, et teatud juhtudel viib see vastuoludeni. Tuntud antinoomiad, mida nimetatakse ka loogilisteks paradoksideks, on järgmised:   
*Kõigi ordinaalarvude hulk viib Burali-Forti paradoksini (1897, esimene avaldatud antinoomia).
*Kõigi kardinaalarvude hulk viib esimese Cantori antinoomiani (1897).
*Kõigi asjade hulk või kõigi hulkade hulk viib teise Cantori antinoomiani (1899).
*Kõigi niisuguste hulkade hulk, mis ei kuulu elemendina iseendasse, viib Russelli antinoomiani (1902).

## Viited
Fabian Reinhold von Stackelberg

**Fabian Reinhold von Stackelberg** (? – ?) oli Rootsi sõjaväelane (kapten), Taagepera mõisnik.

1690. aastatel Rootsi Liivimaa kindralkubermangu Pärnu ja Tartu majandusasehaldur, .

Fabian Reinhold von Stackelberg sündis Stackelbergide Kambja liini Otto von Stackelbergi (suri 1689) peres. 

Ta oli Stackelbergide Taagepera haru esiisa.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Justina Elisabeth von Patkul. 

Abielust sündis Fabian Adam von Stackelberg (1708–1767), Liivimaa Eesti ala majandusasehaldur, Kavastu ja Taagepera mõisnik.

## Viited
Plutomurus ortobalaganensis

***Plutomurus ortobalaganensis*** on sügavaimalt koopast leitud maismaaloom, kes avastati Kruberi koopa sissepääsust 1980 meetrit sügavamalt.

Tegemist on ilma silmade ja tiibadeta hooghännalisega. Avastus tehti 2010. aastal CAVEX-i ekspeditsiooni käigus. Nime on nad saanud Vana-Rooma allilmajumala Pluto järgi.

## Viited
Fabian von Wrangell

**Fabian von Wrangel(l)** (10. september 1614 Sikeldi mõis – 27. oktoober 1689) oli Rootsi sõjaväelane (kapten), rüütelkonnategelane, mõisnik.

1663–1667 oli ta Eestimaa rüütelkonna peamees. Eesti alal omas ta Varangu, Imastu ja Räsna mõisat.

Ta maeti 1690. aasta veebruaris Tallinna Oleviste kirikusse.

## Isiklikku
Ta abiellus 1638. aastal Maidla mõisast pärit Dorothea Bremeniga (surnud 1651), kes jättis talle pärandiks Mäetaguse mõisa. 1653. aastal abiellus ta Idavere mõisast pärit Anna Dorothea von Lodega (surnud 1661). 

Esimesest abielust sündisid 5 tütart ja 2 poega, teisest 3 poega ja kaksikutest tütred. Laste seas olid Helmich von Wrangell, Otto Fabian von Wrangell, Fabiana Helena Renata von Wrangell.

## Viited
Väike-Rakvere tänav

**Väike-Rakvere tänav** on tänav Narva Sutthoffi linnaosas. Algab Jõesuu tänavalt, kulgeb lääne poole, ristub Tapamaja tänavaga, pöörab lõuna poole Tapamaja tänava jätkuna ja lõpeb Rakvere tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 510 m.

Enne teist maailmasõda oli olemas ainult tänava lõunapoolne osa (mis on praegu Tapamaja tänava jätk). 1912. aasta linnaplaanil on selle tänavalõigu nimi **Uus-Tapamaja tänav**, 1929. ja 1940. aasta linnaplaanidel **Tapamaja tänav**. 

Enne 1990. aastaid kandis tänav vene keeles nime *улица А.Юханова*.

Tänav sai Nõukogude ajal nime Nõukogude Liidu kangelase Aleksei Juhhanovi järgi. 1. septembrist 2023 kannab praegust nime.

## Viited
Siselõugsete loend

*Siin on loetletud [[siselõugsed|siselõugsete]] [[liik (bioloogia)|liik]]e ja teisi [[takson]]eid. 


__NOTOC__

==C==
**Campodea plusiochaeta*'

==H==
*[[harkhännalised]] (*Diplura*), selts
*[[hooghännalised]] (*Collembola*), selts

==K==
*[[kerashooghändlased]] (*Sminthuridae*), sugukond

==L==
*[[lumekirp]] (*Entomobrya nivalis*), sgk *Entomobryidae*

==P==
**Plutomurus ortobalaganensis*, sgk *Tomoceridae*
**Podura aquatica*, sgk *Poduridae*

==R==
*[[roheline jalghänd]] (*Sminthurus viridis*), sgk [[kerashooghändlased]]

==T==
*[[tõukjalalised]] (*Protura*), selts
*[[tõukjalg]] (*Eosentomon armatum*), sgk *Eosentomidae'' .
Gabriel Gustafsson Oxenstierna

**Gabriel Gustafsson Oxenstierna** (15. juuni 1587 – 27. november 1640) oli Rootsi riigitegelane. 

Ta sündis kas Rootsis Tyresös või Tallinnas. Tema isa oli Rootsi riigitegelane Gustaf Gabrielsson Oxenstierna

1633–1640 oli ta Svea õuekohtu president.

1634–1640 oli ta Rootsi riigidrots.

## Isiklikku
Tema esimene abikaasa oli Märta Bielke (1585–1620). Teine abikaasa oli Margareta Bielke. 1631 abiellus ta vabapreili Brita De la Gardie'ga (1581–1645).

## Viited
Goswin von Velmede

**Goswin von Velmede** oli 15. sajandil tegutsenud Liivi ordu ametnik (komtuur).

## Ametikohad
*enne 1424 Lihula komtuur
*1424–1429 Tallinna komtuur
*1429–1432 Sigulda komtuur
*1432–1433/1434 Viljandi komtuur

## Viited
Hildebrand von Lenthe

**Hildebrand von Lenthe** oli 14. sajandil tegutsenud Liivi ordu ametnik (komtuur ja foogt)

## Ametikohad
*1343–1345 Põltsamaa foogt
*1347 Võnnu foogt
*1348 Tallinna komtuur
*1349 Miitavi komtuur

## Viited
Hartwig II

**Hartwig II** (suri 3. novembril 1207) oli 1185–1190 ja *[[de facto]]* uuesti 1192–1207 Bremeni peapiiskop. Ta oli üks Liivimaa ristisõja algatajaid (inglise *originator*).

Umbes 1186 asutas ta Üksküla piiskopkonna ja selle piiskopiks pühitses ta Meinhardi.

## Viited
Eesti Laul 2017

**"Eesti Laul 2017"** oli üheksas "Eesti Laulu" võistlus ja 24. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. Poolfinaalid peeti 11. ja 18. veebruaril Eesti Televisiooni stuudiotes. Finaal toimus 4. märtsil 2017 Saku Suurhallis.

Võistluse võitja esindas Eestit 62. Eurovisiooni lauluvõistlusel Ukraina pealinnas Kiievis. Laul tuli 11. mail 2017 peetud 2. poolfinaalis 14. kohale ja finaali ei pääsenud.

## Võistluslaulud

## 1. poolfinaal
1. poolfinaal toimus 11. veebruaril 2017. Saatejuhid olid Marko Reikop ja Elina Netšajeva.

Esimese poolfinaali žüriisse kuulusid Metsakutsu, Kadri Voorand, Niko Nykänen, Eva Palm, Jüri Pihel, Maia Vahtramäe, Sten Teppan, Aleksandr Žedeljov, Ingrid Kohtla, Meisterjaan ja Allan Roosileht.

Edasi pääsesid Elina Born, Ivo Linna, Lenna Kuurmaa, Karl-Kristjan & Whogaux *feat.* Maian. Teisest voorust pääses viiendana edasi Ariadne.

### I voor

### II voor

## 2. poolfinaal
2. poolfinaal toimus 18. veebruaril 2017. Saatejuhid olid Marko Reikop ja Elina Netšajeva. 
### I voor

### II voor

## Finaal
* Toimus 4. märtsil 2017 Saku Suurhallis
* Saatejuhid Märt Avandi ja Ott Sepp
### I voor

### II voor
* Teises voorus osalesid I voorus kolm enim punkte kogunud laulu. Võitja kuulutati välja telefonihääletuse tulemuse põhjal.

## Viited

## Välislingid
*Lauluvõistluse veebileht Eesti Rahvusringhäälingu veebis
Alicia Vikander

**Alicia Amanda Vikander** (sündinud 3. oktoobril 1988 Göteborgis) on Rootsi filminäitleja ja tantsija.

Ta alustas näitlejakarjääri Göteborgi ooperi lavastustes pisirolle mängides. Vikander on õppinud tantsu nii Rootsi Kuninglikus Balletikoolis Stockholmis kui ka Ameerika Balletikoolis New Yorgis.

2016. aastal võitis ta Gerda Wegeneri rolli eest filmis "Taani tüdruk" parima naiskõrvalosatäitja Oscari. Pärast seda on ta mänginud märulifilmis "Jason Bourne" (2016), seiklusfilmis "Tomb Raider" (2018), fantaasiafilmis "Roheline rüütel" (2021) ja miniseriaalis "Irma Vep" (2022).

## Filmograafia

## Viited

## Välislingid

*
Joachim Heinrich von Oettingen

**Joachim Heinrich [[von Oettingen]]** (1726–1786) oli Eestimaa mõisnik.

1754 ostis ta Wrangellide suguvõsalt Koonu mõisa. 1758 müüs ta mõisa Fabian Friedrich Wickhorstile.

## Isiklikku
Ta oli abielus Helena Dorothea von Anrepiga (1726–1816). Abielust sündisid Franz Georg von Oettingen
(1757–1832), Anna Elisabeth von Oettingen (1763–1825), Helene Elisabeth von Oettingen (1759–1827).

## Viited
Urmas Sõgel

**Urmas Sõgel** (25. november 1952 – 29. detsember 2019) oli eesti ajaloolane ja sotsioloog.

## Elukäik
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna.

Ta töötas 1976–1980 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis, 1980–1983 Partei Ajaloo Instituudis, 1983–1989 oli Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja ja dotsent. 

1989–1990 oli ta Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee rahvussuhete allosakonna juhataja. 1990–1994 Ühing Teaduse juhatuse esimees.

1994–1995 Eesti Vabariigi Keskkonnaministeeriumi nõunik. 1996–1999 töötas ta Eesti Vabariigi Kultuuriministeeriumi juhtivates ametites, sh oli 1998–1999 kantsler.

2001–2008 oli ta kirjastus ILO peatoimetaja ja ärijuht. 2007. aastast oli ta MTÜ Kakumäe Seltsi juhatuse esimees.

## Mälestused
*"Sõgelite saaga. ENSV kirjanduspolitruki poja Urmas Sõgeli memuaarid". Koostaja Mart Aare. OÜ Urgel. Tallinn, 2020. ISBN 9789916401415
**Olev Remsu. Peaaegu kõik on halvad. Retsensioon Urmas Sõgeli raamatule "Sõgelite saaga". Postimees, 8. jaan, 2021

## Tunnustus
*1978 NSV Liidu Teaduste Akadeemia kuldmedal parima üliõpilastöö eest

## Isiklikku
Tema isa oli kirjandustegelane Endel Sõgel.

1972. aastal abiellus ta Helve Kaldasega ja sündis tütar Kristin. 

Poeg Kristjan Karmo sündis 1983. aastal abielust Eve Karmoga. 

## Viited

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Pöide foogtkond

**Pöide foogtkond** oli Liivi ordu territoorium (foogtkond), mida valitses Pöide foogt. Pöide foogtkond eksisteeris 14. sajandi keskel, hiljem asendati see Maasilinna foogtkonnaga.

Pöide foogtkonna keskuseks oli Liivimaa ordu rajatud linnus Pöide ordulinnus. Pöide ordulinnuse rajamisaeg ei ole täpselt teada. Paiga kindlustamine on seotud Pöide  ordufoogti resideerimisega Saaremaal. Kohanime Pöide mainitakse esimest korda juba 1245, Pöide foogti 1290. Linnus oli sel ajal arvatavasti juba olemas, nimelt tuleb 1290. aasta ürikust välja, et Pöide ordupiirkond toetas majanduslikult juba teisi ordupiirkondi Kuramaal.  Ordulinnus kujutas endast Pöide kirikuga tihedalt seotud kindlustuskompleksi. Linnus paiknes kirikust põhja pool, linnusest pääses kirikusse nii põhjaportaali kaudu kui ka teisel korrusel asuva rõdu kaudu. 
  
Pöide ordulinnuse hävitasid saarlased 1343. aastal Jüriöö ülestõusu käigus, ordu linnust enam edasi ei kasutanud, uue ordu keskus Maasilinna foogtkond rajati Maasilinna. 
## Viited
Kandava foogtkond

**Kandava foogtkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (foogtkond) Kuramaal. Foogtkonda juhtis Kandava foogt. Foogtkonna linnus oli Kandava ordulinnus.

## Vaata ka
*Kandava foogt
*Kandava ordulinnus
Grobiņa foogtkond

**Grobiņa foogtkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (foogtkond) Kuramaal. Foogtkonda juhtis Grobiņa foogt. Foogtkonna linnus oli Grobiņa ordulinnus.

## Vaata ka
*Grobiņa foogt
*Grobiņa ordulinnus
Bauska foogtkond

**Bauska foogtkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (foogtkond). Foogtkonda juhtis Bauska foogt. Foogtkonna linnus oli Bauska ordulinnus.

## Vaata ka
*Bauska foogt
*Bauska ordulinnus
*Rēzekne ordulinnus
Aizkraukle komtuurkond

**Aizkraukle komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Aizkraukle komtuur. Komtuurkonna linnus oli Aizkraukle ordulinnus.

## Vaata ka
*Aizkraukle komtuur
*Aizkraukle ordulinnus
Aluliina komtuurkond

**Aluliina komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Aluliina komtuur. Komtuurkonna linnus oli Aluliina ordulinnus.

## Vaata ka
*Aluliina komtuur
*Aluliina ordulinnus
Sigulda komtuurkond

**Sigulda komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Sigulda komtuur. Komtuurkonna linnus oli Sigulda ordulinnus.

## Vaata ka
*Sigulda komtuur
*Sigulda ordulinnus
Paide komtuurkond

**Paide komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond), mida valitses Paide komtuur. Komtuurkond eksisteeris mõnda aega 14. sajandil ja hõlmas tõenäoliselt sama ala mis Järva foogtkondki. Nii eksisteeris Järvamaal kaksikvõim, mis osutus aga ebamõistlikuks. Umbes sajandi keskpaiku ühendati Paide komtuurkond Järva foogtkonnaga.
Vindavi komtuurkond

**Vindavi komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond) Kuramaal. Komtuurkonda juhtis Vindavi komtuur. Komtuurkonna linnus oli Vindavi ordulinnus.

## Vaata ka
*Vindavi komtuur
*Vindavi ordulinnus
Dobele komtuurkond

**Dobele komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Dobele komtuur. Komtuurkonna linnus oli Dobele ordulinnus.

## Vaata ka
*Dobele komtuur
*Dobele ordulinnus
Dünaburgi komtuurkond

**Dünaburgi komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Dünaburgi komtuur. Komtuurkonna linnus oli Dünaburgi ordulinnus.

## Vaata ka
*Dünaburgi komtuur
*Dünaburgi ordulinnus
Dünamünde komtuurkond

**Dünamünde komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Dünamünde komtuur. Komtuurkonna linnus oli Dünamünde ordulinnus.

## Vaata ka
*Dünamünde komtuur
*Dünamünde ordulinnus
Miitavi komtuurkond

**Miitavi** ehk **Jelgava komtuurkond** oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Miitavi komtuur. Komtuurkonna linnus oli Miitavi ordulinnus.

## Vaata ka
*Miitavi komtuur
*Miitavi ordulinnus
Tallinna vana juudi kalmistu

**Vana juudi kalmistu** oli kalmistu Tallinnas Kesklinna linnaosas, praeguse aadressiga Magasini tänav 27. See hävitati 1963. aastal. Kalmistu asukohta tähistab Magasini tänava ääres vanasse aknaorva müüritud hauakivi. Kalmistu pindala on 0,36 ha.

## Ajalugu
Vana juudi kalmistu rajati 18. sajandi lõpus, avati 1790. aastal ja piirati aiaga 1845. aastal. Aastatel 1870–1880 ümbritseti kalmistu paekivimüüriga, ehitati väravad, valvurimajake ja kabel; 19. sajandi lõpus ehitati matusekabel.

Pinnasevee taseme tõustes võeti päevakorda matmiste lõpetamine ja uue kalmistu rajamine Tallinna piirile Rahumäele (tänapäeval Nõmme linnaosas). Uus kalmistu avati 1911. aastal eraldi alana Rahumäe kalmistust idas (praegu on see eraldatud osa Rahumäe kalmistust).

Aastal 1910 lõpetati vanal kalmistul uute platside väljaandmine seoses lähikonda uute majade ehitamisega. Kalmistu naabruses elavad linlased polnud rahul kalmistult levivate *"pahalõhnaliste miasmidega"*. Viimane matus oli 1936. aastal.

1963. aastal hävitati terve kalmistu (koos Levinovitši mausoleumiga). 1967. aastal rajati kalmistule Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi  Vabariikliku Autotranspordi Trusti Tallinna Autokaubaveo Valitsuse Autotranspordibaasi nr 1 automajand (Alice Tisleri tänav 10). Sinna ehitati silikaatkividest garaaži- ja kontorihoone, mis hiljem lammutati. Hiljem oli ala lihtsalt autoparkla.
Aastatel 2021–2022 kalmistu ala korrastati ja tähistati, ehitati uus värav, taastati müüri ning rajati lillepeenraid.

## Levinovitši mausoleum

Kalmistul oli sünagoogi rajamise initsiaatorile ja toonase juudi kogukonna juhile Shaje Levinovitšile pühendatud mausoleum, mille projekteeris 1908. aastal arhitekt Jacques Rosenbaum. Ta võttis eeskuju niinimetatud mauri stiilist, mis levis 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses Saksamaa ja Austria-Ungari aladel, kuid mille kaugemad eeskujud olid keskaegses Lähis-Ida ja Hispaania mauride arhitektuuris. Hoone valmis 1910. aasta sügiseks. Hävitati 1963. aastal koos kalmistuga.

## Vaata ka
* Siselinna kalmistu
* Kopli kalmistu
* Kalamaja kalmistu
* Tallinna uus juudi kalmistu

## Viited

## Kirjandus
* Karl Laane. "Tallinna kalmistud". Maalehe Raamat. Tallinn 2002. Lk 75-76
* Tiiu Kuhi, Frank Adamek. "Vana juudi kalmistu". // Tallinna kalmistud - rahva pärand - *The cemeteries of Tallinn. The people's legacy*. Grenader. Tallinn 2012. Lk 25
* Carl-Dag Lige ja Oliver Orro,  IGAVIKU PAIGAD KAASAEGSES LINNARUUMIS. Tallinna hüljatud kalmistud, lk 89–90. MUINSUSKAITSE 2 0 0 7. A A S T A R A A M A T. Väljaandjad: Muinsuskaitseamet, Tallinna Kultuuriväärtuste Amet, EKA Muinsuskaitse ja restaureerimise osakond. ISSN 1736-468X

## Välislingid
* Carl-Dag Lige. Tallinna vana juudi kalmistu. 29. aprill 2008
* Juudi vanal kalmistul tegutsesid arheoloogid, ehitusuudised.ee, 7 mai 2019
* Tallinn korrastab juudi vana kalmistu ala 400 000 euroga, err.ee, 27.12.2020
Mazirbe kirik

**Mazirbe kirik** on luteriusu kirik Lätis Dundaga piirkonnas Mazirbe külas. Ajalooliselt asus ta Liivi rannal Piltene kreisis Dundaga kihelkonnas. 

Kogudus kuulub Piltene praostkonna alla. Kogudusel olid abikirikud Ģipkas ja Kolkas.

## Ajalugu
Esimene kirik ehitati külla 1766. aastal. Uus kivikirik ehitati aastatel 1866–1868. Esimese maailmasõja ajal sai kannatada kiriku torn, mis taastati 1927. aastal. 1930. aastatel pidas seal liivikeelseid teenistusi Helle Kalervo Erviö. 

Kirik suleti Nõukogude ajal 1964. aastal. See korrastati aastatel 1985–1988 ning 1989. aastal hakati seda uuesti kasutama jumalateenistusteks ning peeti ka esimene uue aja liivikeelne jumalateenistus.

## Välislingid

*Mazirbe luteri kirik lehel "Kadunud Läti". Läti keeles
Regina Todorenko

**Regina Petrovna Todorenko** (ukraina *Регіна Петрівна Тодоренко*, vene *Регина Петровна Тодоренко*; sündinud 14. juunil 1990 Odessas) on ukraina poplaulja, näitleja ja saatejuht.

Aastatel 2008–2013 oli ta ansambli Real O liige. 2015. aastast tegutseb ta sooloartistina.

**Heart's Beating* (2015)
**Ты мне нужен* (2015)
**Мама* (2016)

## Välislingid
*Regina Todorenko koduleht *(vene keeles)*
Q-allikas

**Q-allikas** (ka **Q-evangeelium, ''Logia-''allikas, Logionide allikas**) on Jeesuse sõnade ja ütluste kogumik väljaspool uut testamenti. Sarnane Tooma evangeeliumiga. 

Q-allika või Q-evangeeliumi keskne teema on Jeesuse õpetus, mitte surm ja ülestõusmine. Q-evangeeliumiga samast ajast pärinevad ehtsad Pauluse kirjad ei aseta ristilöömist ega ülestõusmist sündmustena keskmesse.

Niinimetatud kahe allika oletuse järgi pärineb Matteuse evangeelium kahest tekstist: Markuse evangeeliumist, kust Matteus ja Luukas laenasid jutustused, ning Q-allikast (pole säilinud). Matteuse ja Luuka evangeeliumi kohatisi kattuvusi seletatakse sellega, et nende tekstid pärinesid allikast, mis sisaldas peamiselt Jeesuse ütlusi ja õpetusi. Seda allikat tähistatakse tähega Q.

Q-allika looja oli Jeesus-liikumise rühmitus, kel ilmselt puudus algul kokkupuude Pauluse mõttekaaslastega. Q-allikas sündis Iisraelis. Selle koostajaid ei huvitanud Jeesuse elukäik ja nad ei omistanud talle ülevaid tiitleid. Jeesus on selles äärmuslik prohvet. Ta kuulutab jumalariigi peatset saabumist ja juhatab, kuidas neid sündmusi ootav kogukond elama peaks. Jeesus käsib neil armastada oma vaenlasi ja tagakiusajaid. Jeesuse järel käimine tähendab neile maailma ja kõigi selle ühiskondlike sidemete hülgamist. Samas on Jeesus tarkuseõpetaja, kes õpetab tavatarkusele vastanduvat alternatiivtarkust, mis pöörab ümber tavatõekspidamised.

Näib, et Q-allika koostajate ideed hakkasid edasi levides hargnema eri suundades ja aastal 66 m.a.j puhkenud sõja ajal kirjutati Q-tekst ilmselt ümber.

## Vaata ka
*evangeelium
Rudolf Wagner

**Rudolf Friedrich Johann Heinrich Wagner** (30. juuli 1805 Bayreuth – 13. mai 1864 Göttingen) oli saksa füsioloog ja anatoom. 

Ta sündis Bayreuthis Saksamaal ning õppis meditsiini Erlangen-Nürnbergi Ülikoolis, aga lõpetas õppekava Würzburgis. Seal oli ta Johann Lukas Schönleini ja Karl Friedrich Heusingeri õpilane. Ta on ka munaraku kaasavastaja, kuid eelkõige on ta uurinud närve.

Wagneri aktiivsus kirjutaja ja töötajana oli tohutu ja ta haare oli lai. Tema mitmed reisid Vahemere, Aadria mere ja Põhjamere äärde andsid talle rikkalikku materjali, et uurida selgrootute anatoomiat ja füsioloogiat.

1846. aastal kirjutas ta ka füsioloogia käsiraamatu "Handwörterbuch der Physiologie", kuhu Tartu Ülikooli rektor ja füsioloogiaprofessor Alfred Wilhelm Volkmann kirjutas nägemist puudutava peatüki.

1860. aastal lakkas ta füsioloogiaga tegelemast ning hakkas õpetama zooloogiat, millega ta karjäär oli ka alguse saanud.
Othar Tšiladze

**Othar Tšiladze** (gruusia keeles ოთარ ჭილაძე; 20. märts 1933 Signagi, Kahheetia, Gruusia – 1. oktoober 2009 Thbilisi, Gruusia) oli gruusia kirjanik. Ta mängis suurt rolli gruusia proosa taassünnis pärast Stalini surma. Tšiladze romaanides segunevad sumeri ja vanakreeka mütoloogia tänapäeva gruusia intellektuaalide eluga.

1956. aastal lõpetas ta Thbilisi Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna. 

1950. aastatel ilmusid tema esimesed teosed, peamiselt luule. Samal ajal avaldas ta kirjanduskriitikat Gruusia kultuuriajakirjanduses, 1958–1964 töötas ta ajakirjas Tsiskari. Tuntuse saavutas Tšiladze rea pikkade õhustikuromaanidega, mille seas olid "Läks inimene mööda teed" (1972–1973), "Igaüks, kes mind leiab..." (1976), "Avelum" (1995) jt. 1991. aastast õpetas ta Thbilisi teatriinstituudis, 1997. aastast oli ajakirja Mnatobi peatoimetaja. Tšiladze avaldas ka mitu luulekogu ja näidendit. 1998. aastal esitati Tšiladze Nobeli kirjandusauhinna kandidaadiks.

2009. aasta oktoobris suri Othar Tšiladze pärast pikka haigust ning maeti Thbilisi Mtatsminda panteoni, kuhu sängitatakse Gruusia rahvuskangelasi, silmapaistvaid teadlasi, kunstnikke ja kirjanikke.

Othar Tšiladze vanem vend oli kirjanik Thamaz Tšiladze. Ka nende ema oli luuletaja.

## Tunnustus
* 1983 Šotha Rusthaveli preemia
* 1993 Gruusia riiklik preemia panuse eest gruusia kirjandusse
* 1997 Ilia Tšavtšavadze nimeline riiklik kunstilise tegevuse eest
* 1997 Au orden
* 2003 SABA kirjandusauhind
* Thbilisi linna aukodanik

## Eesti keeles ilmunud teosed
* "Igaüks, kes mind leiab ..." (tõlkinud Merike Pau; Tallinn: Eesti Raamat, 1984)
* "Valguse aasta" (luulekogu; tõlkinud Juta Bedia ja Ain Kaalep; Tallinn: Eesti Raamat, 1986)
* "Raudne teater" (tõlkinud Merike Pau; Tallinn: Eesti Raamat, 1992)
Klassikokkutulek

**"Klassikokkutulek"** on 2016. aastal valminud Eesti mängufilm.

Film on Taanis 2011. aastal valminud komöödia "Klassefesten" korduslavastus, mis lavastati 2015. aastal ka Soomes pealkirjaga "Luokkakokous".

Film valiti 2016. aastal Eesti Meelelahutusauhindade jagamisel parimaks filmiks.

2016. aastal käis filmi Eesti kinodes vaatamas 189 073 inimest ja see oli aasta vaadatuim film.

## Osatäitjad
*Mait Malmsten – Mart
*Ago Anderson – Andres
*Henry Kõrvits – Toomas
*Maarja Jakobson – Juta, Mardi naine
*Mart Müürisepp – Pilatese treener
*Kristiina-Hortensia Port – Jane
*Martin Algus – isa
*Ciara Simone Pirn – tütar
*Maris Kõrvits – Lea, Toomase naine
*Sofia Fe Soe – Saara
*Britta Soll – spermakliinku arst
*Märt Koik – purjus noormees
*Gerli Rosenfeld – tüdruk
*Märt Pius – noor ülemus
*Arvi Mägi – arst
*Kristjan Lüüs – maasturi juht
*Nikolai Bentsler – jõmm
*Ülle Lichtfeldt – Eva
*Mait Trink – Peter
*Kadri Adamson – Anne
*Allan Kress – Olle
*Karmel Eikner – Ulla
*Leino Rei – Roland
*Franz Malmsten noorem – Joonas
*Kaja Plovits – Karin
*Marika Korolev – Luule
*Grete Klein – Josefine
*Ene Järvis – ajalooõpetaja
*Mari Lill – vanaproua
*Karin Rask – Simone

## Viited
Perekonnavaled

**"Perekonnavaled"** on 2016. aastal valminud Eesti mängufilm. Selle režissöörid on Valentin Kuik ja Mandfred Vainokivi. 

2016. aastal käis filmi Eesti kinodes vaatamas 9916 inimest.

## Osatäitjad
*Tambet Tuisk – Egon
*Eva Koldits – Kristin
*Roman Baskin – Paul
*Ülle Kaljuste – Kiira
*Tõnu Kark – Lindner
*Jaanika Arum – Evelin
*Anu Lamp – Reet
*Laine Mägi – Rita
*Ago Anderson – Arved
*Alo Kõrve – Heiki
*Inga Salurand – Ly
*Sulev Teppart – raviarst
*Paul Laasik – elektrik Eini
*Hilje Murel – medõde
*Mati Põldre – komisjoni liige

## Viited
Regio

**REGIO** asutati 1990. aastal Tartu Ülikooli *spin-off*-firmana. Alates 1. jaanuarist 2016 tegutseb ettevõtte Regio OÜ-na ja on spetsialiseerunud ruumiandmete kogumisele, töötlemisele ja visualiseerimisele ning kaartide kirjastamisele. 

Regio asub Tartus, aadressil Väike-Tähe 20 ja ettevõttes töötab 25 inimest.

Geoinformaatika vallas kuulub Regiole enimkasutatav, ainuke pidevalt uuenev ning ühtlase kvaliteediga Balti riikide teedeandmestik ja mahukaim aadressandmebaas.

Regio toodab aastas mitusada erineva nimetusega kaarti, enamik nendest valmistatakse tellimuse põhjal ja ainult mõnes eksemplaris. 

Ettevõtte pikkaaegne juhataja oli Leida Lepik.

## Viited

## Välislingid
* Ettevõtte koduleht
Ameerika mäed (film)

**"Ameerika mäed"** on 1994. aastal Eesti, Prantsusmaa ja Ungari koostöös valminud mängufilm. Filmi režissöör on Peeter Simm.

## Osatäitjad
*Tõnu Kark – Aleksander
*Kärt Kross – Sirje
*Maria Avdjuško – Ruth
*Herardo Kontreras – Guelachvili
*Kaljo Kiisk – Albert
*Jüri Krjukov – Timur
*Andres Lepik – Ruudi
*Emil Rutiku – Azur
*Tarmo Männard – Muusik
*Dajan Ahmet – sõdur
*Veronika Bobossova – ametnik vanglas
*Marko Matvere – pillimees ja laulja ööklubis
Aleksei Juhhanov

**Aleksei Juhhanov** (vene keeles *Алексей Сергеевич Юханов*; vkj 14. märts 1913 Rjazani kubermangu Troitsa küla – 20. september 1944 Narva-Jõesuu) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (leitnant), kes sai surmavalt haavata 1944. aasta Narva lahingus. Nõukogude Liidu propagandas on teda kujutatud kangelasena.

Juhhanov sündis talupoja perekonnas. Tema haridus piirdus algkooliga. Teise maailmasõja eel teenis ta elatist Leningradis tehasetöölisena, kust ta mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse. Juhhanov osales lahingutes Leningradi rindel rahvamaakaitseväe pataljoni koosseisus. 1943. aastal lõpetas nooremleitnantide kursused, määrati laskurrühma komandöriks. Sai viiel korral haavata.

Vastavalt NSV Liidu propaganda levitatud kangelasmüüdile ületas Juhhanov 25. juulil 1944 oma rühmaga Narva jõe Tõrvala kandis. Juhhanov olevat saanud juba jõe ületamisel haavata ning tema paat oli purunenud, mistõttu ta ületas jõe ujudes. Vaenlase kaitsekraavide ründamisel olevat ta saanud teist korda haavata. Sellele vaatamata olevat ta jätkanud ründamist ning isiklikult vaenlasele suuri kaotusi põhjustanud. Pärast lahingut evakueeriti ta tagalasse, kus ta 20. septembril 1944 haavadesse suri ning maeti massihauda Narva-Jõesuu kalmistul. 24. märtsil 1945 anti talle postuumselt Nõukogude Liidu kangelase aunimetus.

Tema auks on nimetatud Narvas Aleksei Juhhanovi tänav.

## Viited
August 1991 (film)

**"August 1991"** on 2005. aastal valminud Eesti telefilm.

## Sisu
Filmi tegevus leiab aset ärvatel päevadel 1991. aasta 19.–21. augustini, mil Nõukogude Liidus leidis aset riigipöördekatse ja 20. augustil taastati Eesti iseseisvus. Filmi keskmes on Eesti Televisiooni töötajad.

## Osatäitjad
*Tanel Ingi – Tõnu 
*Andres Mähar – Paul
*Tõnu Oja – Aare
*Hendrik Toompere – Andres Raid
*Hilje Murel – Anu
*Hele Kõrve – Anneli
*Peeter Tammearu – Mart Siimann
*Gert Raudsep – Tiit Kimmel
*Tiina Mälberg – Virve Liivanõmm
*Andres Noormets – Hagi Šein
*Rain Simmul – Heimar Lenk
*Tiit Palu – Enn Eesmaa
*Hans Kaldoja – Arvo Barbo
*Aksel Lemberg – Endel Sõerde
Mitšman

**Mitšman** (inglise keeles *midshipman*, vene keeles *мичман*) on mitme riigi sõjaväeline auaste mereväes.

## Venemaa keisririik
Venemaa keisririigi mereväes kehtestati see auaste 1732. aastal. Teenistusastmete tabelis vastas see kuni 1796. aastani XIV astmele, 1796–1884 oli see XII, alates 1884. aastast X teenistusaste. 1732. aastal vastas mitšmanile jalaväes praporštšiku, ratsaväes korneti ja tsiviilteenistuses kolleegiumiregistraatori auaste.

## Vaata ka
*Teenistusastmete tabel
Kõik muusikud on kaabakad

**"Kõik muusikud on kaabakad"** on 2012. aastal valminud Eesti mängufilm.

## Osatäitjad
*Riina Maidre – Leila
*Nero Urke – Toivo
*Jarek Kasar – Shrek
*Helina Risti – Alice
*Lotte Jürjendal – Täpp 
*Mihkel Kõrvits – Mihkel
*Jelena Skulskaja – poetess
*Toomas Jürgenstein – mentor
*Kristel Leesmend – Külli 
*Kaisa Mallene – Külli tütar 
*Raivo Trass – töökoja omanik
*Kaido Veermäe – härrasmeesteklubi omanik
*Andres Lõo – esineja härrasmeesteklubis, laululooja
*Jaanika Arum – tüdruk apteegikotiga
*Jim Ashilevi – Chiquita, kirjanik

## Varia
2012. aastal käis filmi Eesti kinodes vaatamas 1217 inimest.

## Viited