1919. aasta protokoll

**1919. aasta protokoll** on langenud Punaarmee väejuhi juurest väidetavalt leitud dokument, mis andvat tunnistust juutide salaorganisatsioonist Venemaal.

31. detsembril 1919 Postimehe hommikuväljaandes ilmunud teate kohaselt leiti see venekeelne dokument Vabadussõja ajal ööl vastu 9. detsembrit 1919 hukkunud 11. punase kütipolgu pataljoniülema Schunderevi paberite hulgast. Selle vastuvõtjaks on märgitud Üleilmlise Israeli Liidu Petrogradi osakonna komitee 18. märtsil 1918. Postimees avaldas ka teksti, mida ta nimetas dokumendi eestikeelseks tõlkeks. 1934. aastal avaldatud Siioni tarkade protokollide ingliskeelse väljaande lisas on ära toodud sama tekst inglise keeles ja pealkirjaga "1919. aasta protokoll" (*A Protocol of 1919*). Antud raamat tutvustab seda kui heebreakeelset dokumenti, mille avaldas Berliinis välja antud venekeelne ajaleht *Prizyv* 5. veebruaril 1920. Dokument olevat leitud 1919. aasta detsembris surnud Punaarmee juudist väejuhi Zunderi taskust.

## Protokolli tekst
Protokolli eestikeelne tõlge Postimehe kohaselt:

"Salajane. Ülemaailmse Iisraeli Liidu jaoskondade esimeestele. Iisraeli pojad! Meie lõpliku võidu tund on lähedal. Me seisame oma üleilmalise vägevuse ja kuulsuse kättesaamise teel. See, millest me varemalt ainult unistasime, on juba peaaegu meil käes. Need kindlad kohad, mille ees meie varemalt alandatult seisime, on nüüd selle surve all, mis meie poolt kokku liidetud rahvuslised jõud avaldasid, kokku langenud. Meil on vaja siiski ettevaatlikud olla, sest meie peame kindlasti ja vääramata võõraste altarite ja troonide hävitamise teel edasi minema. Meie oleme võõraste pühadusi teotanud, meie oleme võõraid uskusid hävitanud, neid riigi ja rahvaste teenistusest kõrvaldades. Meie oleme võõrastelt preestritelt autoriteedi ja austuse ära võtnud ja oleme neid omis ajalehtedes ja avalikkudel koosolekutel naeru alla saatnud. Meie oleme kõik teinud, et suurt Juudi rahvast ülendada ja oleme kõik suguharud tema ees põlvili nikutama ja ta vägevust ja väljavalitud olekut tunnistama sundinud. Meie oleme juba peaaegu seda kätte saanud, aga meil on vaja ettevaatlik olla, sest meie põline vaenlane – orjalik Venemaa – keda Vene oma rahvad Iisraeli laste geniaalsel juhatusel on alandanud ja häbisse saatnud, võib meie vastu mässama hakata.

Kuigi Venemaa on põrmu heidetud ja meie nuhtleva jala all seisab, peame ikka ettevaatlikud olema. Meie püha kättetasumine ei tohi halastust ega haledust tunda. Meie oleme Venemaa häda, vaesuse ja rahvuslise alanduse pisaraid nutma sundinud. Meie oleme ta majandusliselt orjaks teinud ja kõik ta rikkused nüüd peaaegu tervelt meie käes oleva kulla kõlinal ära võtnud ja teda meie ees põlvitama sundinud. Ühes sellega on aga meil vaja ettevaatlik olla ja saladust pidada. Meie ei tohi halastust tunda oma vaenlaste vastu. Meie peame kõik paremad ja anderikkamad neist hävitama, et orjalikku Venemaad ta juhtidest lagedaks teha. Sel viisil kõrvaldame iga võimaluse meie võimu vastu mässu tõsta! Meie peame pimeda talurahva kogu ja tööliste hulga keskel parteilist vaenu ja tüli äratama, teda kodusõjale ja klassivõitlusele kihutades, et need kultuurilised väärtused ära hävitataks, mis ristiusu rahvaste poolt on loodud, ja Juudi rahva poolehoidjate juhtide järele käidaks. Meie peame aga ettevaatlikud olema, et üleliigne kättetasumise himu meid liialdustele ei viiks. Iisraeli pojad! Meie võit on lähedal, sest poliitiline võim ja rahaline jõud koguneb ikka rohkem meie kätte. Meie ostame kõik tööstuse ettevõtete aktsiad ära ja teeme töölised oma orjadeks. Nüüd vabrikuid ja tehaseid kinni pannes viskame töölised tänavale, et nad võiksid hävitatud vabaduse, sarnasuse ja vendluse unistustest lõbu tunda. Meie ostsime odava hinna eest vabaduselaenupaberid kokku, mis meie oma valitsus tühjaks tunnistas, ja siis pandi nad niisama kui paberraha käima.

Kuld ja võim on meie käes, aga olge ettevaatlikud ja ärge tarvitage pimedate hulkade usaldust, mis kõikuv on, kurjasti. Trotski-Bronstein, Zinovjev-Radomõslski, Uritski, Kamenev-Rosenfeld, Steinberg – nemad on kõik, nagu kümned teised Iisraeli truud pojad, kõrgemad võimukohad riigis oma kätte võtnud, orjalikkude slaavlaste üle valitsedes, kes selleks on määratud, et meie tõusmist ja au kasvatada. Nemad viivad meid vääramata selle poole, et meie Venemaa lõplikult ära võidame. Meie ei hakkagi linna omavalitsustest, komissariaatidest, toitlustusametidest, kooperatiividest, majakomiteedest ja ühiskondlistest asutustest rääkima – kõik need on meie käes ja meie rahva esindajad mängivad seal juhtivat osa. Ärge aga võimust endid joovastada laske. Olge ettevaatlikud, sest meil ei ole peale meie eneste kedagi, kes meid kaitseks; meie poolt arusaajatest töölistest loodud punane sõjavägi ei ole usaldatav ja võib sõjariistad meie eneste vastu pöörda. Iisraeli pojad! Tund on lähedal, millal Venemaa üle lõpliku võidu saame. Tõmmake read koomale. Ajage kindlat ja järjekindlalt meie rahvuslist poliitikat. Seiske meie igaveste ideaalide eest! Pidage vanu käskusid valjusti, mis meie minevik meile on jätnud. Võit on lähedal, aga ärge endid enneaegu ahvatleda laske. Olge ettevaatlikud, et meie vaenlastel põhjust ei oleks meie vastu mässu tõsta. Olgu meie mõistus ja ettevaatus, mida aastasajad on kasvatanud, niisama ka meie oskus hädaohust mööda pääseda, meie juhid.”

## Viited

## Kirjandus
* Urmas Kuusik. Kolmas Riik. Põltsamaa, 1999. Lk. 117–118.