open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kazokiškėse vald

**Kazokiškėse vald** (leedu keeles *Kazokiškių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Elektrėnai omavalitsuse territooriumil.

Valla pindala on 62&nbsp;km². 2011. aasta seisuga elas seal 472 inimest. Valla keskus on Kazokiškėse küla, vallamaja asub aadressil Bažnyčios g. 1. Vallavanema kohusetäitja on Beižionysi vallavanem Mindaugas Makūnas.

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid

## Viited
Krahv Saint-Germain

**Krahv Saint-Germain** (surnud 27. veebruaril 1784 Eckernfördes) oli prantsuse okultist, seikleja, ja alkeemik. 

Krahv Saint-Germaini päritolu on teadmata. Tal olid laialdased teadmised ajaloost ja keemiast. Tegeles alkeemiaga. Aastatel 1737–1742 tegeles teadusega Pärsias Nāder-šahhi õukonnas. 1748. aastal ilmus Prantsusmaa kuninga õukonda. 1749. aastast täitis Saint-Germain kuningas Louis XV diplomaatilise sisuga ülesandeid kuni kaotas 1760. aastal kuninga usalduse. 

## Välislingid
São Tomé ja Príncipe peaministrite loend

Siin loetletakse **[[São Tomé ja Príncipe]] peaministreid** alates 1974. aastast, kui ametisse astus Portugali São Tomé ja Príncipe esimene peaminister.

## Loend

## Vaata ka
* São Tomé ja Príncipe
** São Tomé ja Príncipe riigipeade loend
** Príncipe piirkondliku valitsuse presidentide loend
** São Tomé ja Príncipe välisminister
** Portugali São Tomé ja Príncipe kuberneride loend
* Riigipeade ja valitsusjuhtide koondtabel

## Märkused

## Välislingid
*World Statesmen – São Tomé ja Príncipe
Kazokiškės

**Kazokiškės** on küla Leedus Elektrėnai omavalitsuses, Kazokiškėse valla halduskeskus. Küla asub Strėva jõe ääres. 

Kazokiškėses on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Küla juures asub Vilniuse maakonna alasid teenindav Kazokiškėse prügila. Vaatamisväärsuseks on aastal 1790 ehitatud katoliku kirik.

## Elanikkond


* 36 (1865)
* 16 (1883)
* 40 (1902)
* 85 (1923)
* 57 (1959)
* 167 (1970)

* 219 (1979)
* 238 (1985)
* 260 (1989)
* 327 (2001)
* 275 (2011)


## Ajalugu

Kazokiškėse küla allus varem riigimõisale. Aastal 1609 sai selle mõisa omanikuks Stanislovas Beinartas, kes annetas selle Paparčiai dominiiklaste kloostrile. Külas asus siis kloostri karjamõis, ühtlasi ehitati sinna kirik, mis oli kloostri abikirikuks. Aastal 1790 ehitati selle asemele uus.

Aastal 1864 sulgesid tsaarivõimud kloostri ja kirikust sai Žasliai kihelkonna abikirik. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.


Kazokiskes view.jpg|Kazokiškės
Kazokiškės, mokykla.JPG|Koolimaja
Kazokiskes church 3.JPG|Katoliku kirik
Kazokiškės, bažnyčia.JPG|Kiriku interjöör


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Salmān ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd

**Salmān ibn ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd** (araabia keeles سلمان بن عبد العزیز آل سعود‎, läänepäraselt **Salman bin Abdulaziz Al Saud**; sündinud 31. detsembril 1935) on alates 23. jaanuarist 2015 Saudi Araabia kuningas ja 2015–2022 peaminister ning kahe mošee valvur. 

Ta oli aastatel 1963–2011 Ar-Riyāḑi provintsi kuberner (alguses asekuberner), pärast seda Saudi Araabia kaitseminister. Aastal 2012 suri tema vanem vend Nayef bin Adbulaziz ning Salmanist sai Saudi Araabia kroonprints. 23. jaanuaril 2015 suri ka tema poolvend Abdullah ning temast sai uus kuningas. 2019. aasta detsembri algusest on ta Ibn Saudi vanim elusolev poeg. 

Salmani valitsusaja märkimisväärsemad algatused on sekkumine Jeemeni kodusõtta, "Saudi Vision 2030" ning 2017. antud määrus, millega ta andis naistele õiguse riigis autot juhtida. Saudi Araabia *de facto* juhiks peetakse tema poega kroonprints Mohammed bin Salmani, kes on riigis läbi viinud mitmeid reforme ja põhjustanud vastuolusid mitmete kuningliku perekonna liikmete vahistamisega ja Jamal Khashoggi mõrvaga.

## Viited
Kim Yŏjŏng

**Kim Yŏjŏng**, ka **Kim Yo-jong**, (korea keeles 김여정; sündinud 26. septembril 1987 Pyongyangis) on Põhja-Korea poliitik.

Kim Yŏjŏng on Põhja-Korea teise juhi Kim Chŏng-ili (valitses 1994–2011) tütar ja Põhja-Korea riigi asutaja Kim Il-sŏngi lapselaps. Õppis aastatel 1996–2000 koos vend Kim Chŏng-uniga Šveitsis. Pärast naasmist kodumaale õppis Man'gyŏngdaes Kim Il-sŏngi Sõjaülikoolis ja informaatikat Pyongyangis Kim Il-sŏngi Ülikoolis.

Kim Yŏjŏng on aastast 2014 Korea RDV parlamendi liige ja 2015. aastast Korea Töölispartei (KTP) Keskkomitee propaganda ja agitatsiooni osakonna direktori esimene asetäitja. Ta on 2020. aastast KTP Keskkomitee Poliitbüroo liige (aastatel 2017–2020 liikmekandidaat).

## Välislingid
*
*Kim Jong-un gives sister Yo-jong 'more responsibilities'. bbc.com, 20. august 2020
Daniel Quinn

**Daniel Clarence Quinn** (11. oktoober 1935 Omaha – 17. veebruar 2018 Houston) oli Ameerika kirjanik ja kultuurikriitik. Tema tuntuim teos on "Ishmael" (1991). 

Quinni lapsepõlv möödus USA Nebraska osariigis. Tema lapsepõlve mõjutas, et isa töötas hasartmänguäris ja oli kontaktis allmaailmaga, emal oli obsessiiv-kompulsiivse häire diagnoos.

Quinn nägi enda eneseteostamise teed kunstis ja katolitsismis. 

Ta sai stipendiumi ülikooliõpinguteks Viinis. Bakalaureusekraadi kaitses Loyola ülikoolis 1957 inglise keele erialal *[[cum laude]]*.

Pärast ülikooli lõpetamist soovis Quinn minna jesuiitide kloostrisse, kuid teda ei pühitsetud mungaks ebasobiva tulemuse tõttu psühholoogilises testis.

Pärast ebaõnnestunud mungaelule pühendumise katset asus ta tööle hariduse alases kirjastuses. Sellest tööst tekkis kriitiline suhtumine ametlikku haridussüsteemi.

1975. aastal loobus ta tööst kirjastuses ja hakkas vabakutseliseks. Pöördus ära katoliku usust, tal oli kaks luhtunud abielu, kolmanda naisega kujunes hea abielu. Religioossetes otsingutes jõudis animismi juurde.

"Ishmaeli" sisuks saanud teemaga tegeles ta aastast 1977, esimesi variante erinevate pealkirjade all ei õnnestunud avaldada. 

1991. aastal vormistas Quinn raamatu kaheksanda variandi Turner Tomorrow Fellowship Awardi konkursi tingimustele vastavaks ja saavutas sellega 2500 konkurendi ees võidu. Auhinnasummaks oli pool miljonit dollarit. Hiljem on ta "Ishmaeli" järjena kirjutanud veel mitu raamatut. 

1994. aastal kirjutas ta raamatu "Providence: The Story of a Fifty-Year Vision Quest". See on autobiograafiline teos, mille keskmeks on "Ishmaeli" loomiseni jõudmise tee.

Eesti keelde on "Ishmaeli" tõlkinud Toomas Trapido. 

## Viited
Minden-Lübbecke kreis

**Minden-Lübbecke kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa kirdeosas.

## Geograafia

See on Nordrhein-Westfaleni liidumaa põhjapoolseim kreis. See ulatub Alam-Saksimaa territooriumisse. Weseri jõgi siseneb kreisi kagus ja väljub põhjas. Kreisi lõunaosas voolab jõgi läbi kitsa kuristiku, mille moodustavad kaks mäeahelikku, Wiehen läänes ja Wesergebirge idas. Seda kuristikku kutsutakse *[[Porta Westfalica (kuristik)|Porta Westfalica]]*, kuna see tähistab iidset Vestfaali piiri.

## Ajalugu

Minden-Lübbecke on enam-vähem identne keskaegse Mindeni piiskopkonnaga. Suurima ulatusega 13. sajandil kaotas see hiljem territooriumi, kuni jõudis lõpuks tänase kreisi suuruseni. 17. sajandil läks vürstkond Brandenburgi ja seega Preisimaa valdusse. Kaotatud mõneks ajaks Napoleoni Prantsusmaale, läks see 1813. aastal tagasi Preisimaale ja oli siis Vestfaali provintsi osa. 1816. aastal loodi Mindeni ja Rahdeni kreisid, kuid 1832. aastal liideti Rahdeni kreis kaotatud Bünde kreisi osadega ja uue kreisi halduskeskuseks sai Lübbecke. Tänapäevaste piiridega kreis loodi 1973. aastal, kui Mindeni ja Lübbecke kreisid ühendati.

## Mitmesugust

Kreis on tuntud ka kui *Mühlenkreis*, kuna seal on palju rekonstrueeritud ajaloolisi veskeid, paljud seotud *[[Mühlenroute]]ga*.

## Linnad ja vallad

; Linnad

# Minden
# Lübbecke
# Bad Oeynhausen
# Espelkamp
# Petershagen
# Porta Westfalica
# Preußisch Oldendorf
# Rahden

; Vallad

# Hille
# Hüllhorst
# Stemwede

## Looduskaitsealad

Minden-Lübbecke kreisis on üle 60 looduskaitseala, mis hõlmavad kokku umbes 7100 ha, s.o. 6,2 % kreisi pindalast. Suurimad on:

* Bastau luht, 1778 ha
* Weseraue, 774 ha
* Mindener Wald, 515 ha
* Großes Torfmoor, 511 ha
* Heisterholz, 402 ha
* Staustufe Schlüsselburg, 268 ha
* Am Oppenweher Moor, 255 ha
* Oppenweher Moor, 215 ha

## Viited
Välismaise Venekeelse Pressiga Koostöö Edendamise Fond

**Välismaise Venekeelse Pressiga Koostöö Edendamise Fondi** (vene keeles *Фонд сотрудничества с русскоязычной зарубежной прессой - Фонд ВАРП*; inglise keeles *World Russian Press Foundation* ehk *WARP*) on 2014. aastal loodud Venemaa Föderatsiooni välismaal elavate kaasmaalaste asjade valitsuskomisjoni poolt eesmärgiga „arendada koostööd välismaise venekeelse pressiga, et kujundada objektiivne pilt Venemaast”.

Mõned Maailma Venekeelse Pressi Fondi projektid viiakse ellu Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsiooni (WARP) kaudu. WARP asutati 24. juunil 1999 venekeelse pressi esimesel ülemaailmsel kongressil Venemaa uudisteagentuuri ITAR-TASS algatusel. Fond on WARPi n-ö tugiorganisatsioon. Kui assotsiatsiooni eesmärk on luua ühtne ülemaailmne vene keele ruum, keskendub fond rohkem koostööle välisriikide venekeelse pressiga. Kongressi on sellest alates peetud igal aastal. Assotsiatsioonil ja fondil on ühine veebisait. Assotsiatsiooni president on Vitali Ignatenko, föderaalse riigiettevõtte ITAR-TASS endine peadirektor, kes on ka fondi direktorite nõukogu esimees (ning Russki Miri ja Välismaal Elavate Venemaa Kaasmaalaste Õiguskaitse- ja Toetusfondi juhatuse liige). Hoolekogu liikmete seas on riigisekretär ja asevälisminister Grigori Karasin ning Konstantin Kosatšov.

Fondi veebisaidi andmetel pärineb sissetulek asutajatelt, annetustest, tuludest ja dividendidest. Fondi tegevuste hulgas on „ühtse ülemaailmse venekeelse inforuumi arendamine”; „ajakirjanike toetamine Venemaa ja välisriikide sündmuste ning kaasmaalaste ja kõigi vene keelt emakeelena kõnelevate isikute elu vabaks ja objektiivseks kajastamiseks” ning „välismaa venekeelse meedia, […] välismaal elavate kaasmaalaste ühenduste ja avalike organisatsioonide abistamine, sealhulgas rahaliselt ja tehnoloogiliselt”. Maailma Venekeelse Pressi Fond asub Moskvas. Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsioonil on aga kogu maailmas seitse asukohta, sealhulgas kaks Euroopa Liidus: üks Riias ja teine Prahas, lisaks veel Šveitsis Zürichis, Bakuus, Dubais, Sydneys ja Moskvas.

## Viited
Mindaugas Sinkevičius

**Mindaugas Sinkevičius** (sündinud 20. juunil 1984 Jonavas) on Leedu majandusteadlane ja poliitik, Leedu majandusminister (2016–2017).

Ta lõpetas 2003. aastal kiitusega Jonava Vanalinna Gümnaasiumi. 2007. aastal lõpetas ta Vilniuse ülikooli majandusteaduskonna bakalaureusekraadiga juhtimises ja ärijuhtimises. 2008. aastal lõpetas ta Mykolas Romerise Ülikooli õigusteaduse bakalaureusena. 2009. aastal lõpetas ta ISM Juhtimis- ja Majandusülikooli (*ISM Vadybos ir ekonomikos universitetas*) rahvusvahelise magistrikraadiga turunduse ja juhtimise alal. 2010. aastal sai ta sotsiaalteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Alkoholitarbimine ühiskondlike ja isiklike tegurite vastandlikes olukordades" (leedu *Alkoholio vartojimas prieštaringų visuomeninių ir asmeninių veiksnių kontekste*, inglise *Alcohol Consumption in the Context of Conflicting Societal and Personal Factors*). Väitekirja juhendaja oli professor Sigitas Urbonavičius (Vilniuse ülikool).

Ta oli 13. detsembrist 2016 kuni 12. oktoobrini 2017 Leedu majandusminister.

Ta oli aastatel 2011–2016 ja uuesti aastast 2019 Jonava rajooni pealik.

Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei liige.

## Isiklikku
Ta on 2017. aastast abielus sisekujundaja Aistė Sinkevičienėga (sündinud 1989, neiuna *Plūkaitė*). Tema isa Rimantas Sinkevičius oli aastatel 2012–2016 Leedu transpordi- ja sideminister, ema Ligita Sinkevičienė on insener-tehnoloog, õde Rūta Sinkevičiūtė on jurist.

## Välislingid
*Mindaugas Sinkevičiuse koduleht (leedu keeles)
Muḩammad bin Salmān

**Muḩammad bin Salmān bin ‘Abd al-‘Azīz Āl Sa‘ūd** (araabia keeles محمد بن سلمان بن عبدالعزيز آل هاپو‎, läänepäraselt **Mohammed bin Salman bin Abdulaziz al-Saud**, tuntud lühendiga **MbS**; sündinud 31. augustil 1985) on alates 21. juunist 2017 Saudi Araabia kroonprints ning alates 27. septembrist 2022 ühtlasi ka Saudi Araabia peaminister (tema eelkäija selles ametis oli tema isa, kuningas Salmān). 

MbS on ka majandus- ja arenguküsimuste nõukogu esimees, poliitika- ja julgeolekuküsimuste nõukogu esimees ja kaitseminister (ta oli ametisse nimetamise ajal maailma noorim kaitseminister). 

Teda peetakse riigi *de facto* juhiks, ta määrati kroonprintsiks juunis 2017, kui kuningas Salmān otsustas senise troonipärija, Muhammad bin Nayefi kõikidest kohustustest vabastada. 

Muḥammad bin Salmān on edukalt sisse viinud mitmeid reforme, näiteks vähendanud usupolitsei volitusi, andnud naistele õiguse autot juhtida ning nõrgendanud meeste eestkosteõigusi. Muuhulgas on riigis esimest korda andnud kontserte naislauljad, spordistaadionitele on lubatud naissoost pealtvaatajaid, kasvanud on naiste tööhõive ning sisse on viidud e-viisa süsteem, millega saab riiki pääsemiseks vajalikku viisat taotleda ning saada interneti kaudu. 

Tema programmi "Vision 2030" eesmärk on suurendada investeeringuid näiteks tehnoloogiasse ja turismi, et vähendada riigi majanduse sõltuvust naftast. Aastal 2016 avaldas ta, et plaanib hakata riikliku naftafirma Saudi Aramco aktsiaid noteerima. 

Vaatamata teatud sotsiaalselt ja majanduslikult liberaalsetele sammudele, on analüütikud ja inimõiguslased kritiseerinud bin Salmāni valitsuse reformiprogrammide puudujääke, viidatud on kinnipeetavate arvu tõusule, väidetavale inimõiguslaste piinamisele, Jeemeni pommitamisele, mille tulemusel tekkinud näljakriis võib puudutada kuni 13 miljonit inimest, Katari diplomaatilise kriisi eskaleerumisele, lahkhelidele Liibanoniga, tülile Kanadaga, kuningliku perekonna liikmete arreteerimisele, feministide kinnipidamisele ning Jamal Khashoggi mõrvale. Teda on kirjeldatud autokraatliku valitsejana, kes suhtub Saudi dünastia vastastesse nulltolerantsiga.

## Vaata ka

* autokraatia
* Jamāl Khāshuqjī

## Viited
Peter Konyegwachie

**Peter Konyegwachie** (sündinud 26. novembril 1965 Lagoses) on Nigeeria endine poksija.

Ta sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Meldrick Taylorile (USA). See oli Nigeeria poksijate ja üldse sportlaste esimene hõbemedal kaasaegsetelt olümpiamänguselt.

Ta poksis novembrist 1986 kuni oktoobrini 1990 elukutselisena. Ta osales kokku 16 kohtumisel ning võitis neist 15 (neist 9 nokaudiga) kohtumist ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise.

## Viited

## Välislingid
* 
*Peter Konyegwachie lehel ''BoxRec''. Inglise keeles
Saudi Araabia peaminister

**Saudi Araabia peaminister** on Saudi Araabia kuningriigi ministrite nõukogu esimees ja *de jure* valitsusjuht. Alates kuningas Faisalist ehk 1964. aastast, on peaminister olnud troonilolev kuningas.

## Ajalugu
Peaministri ja ministrite nõukogu institutsiooni lõi kuningas Saud oma määrusega 9. oktoobril 1953. Kuningas oli perekonnasiseste pingete leevendamiseks sunnitud peaministriks nimetama oma poolvenna, kroonprints Faisali. Kuna lahkhelid jätkusid, pidi Faisal 1960. aastal tagasi astuma ning valitsust hakkas juhtima kuningas Saud. Kuid juba 1962. aastal olid dünastiasisesed tülid uuesti sealmaal, et Saud nimetas Faisali uuesti peaministriks. Aastal 1964 kuningas Saud kukutati ning trooni päris Faisal, kes jättis endale ka peaministri kohused. Kuningas Khalidi võimuajast saati pole monarhid *de facto* suuremat osa kohustustest täitnud, kuna kas pole jõutud või tahetud; eriti kehtis see 1990. ja 2000. aastate gerontokraatliku korra ajal. *De facto* peaministrid on olnud kuningate lähedased liitlased, praegu kuningas Salmani poeg, kroonprints Mohammad bin Salman.

## Saudi Araabia ''de jure'' peaministrite loend
*Kuningas Saud: 9. oktoober 1953 – 16. august 1954 (esimene ametiaeg)
*Kroonprints Faisal: 16. august 1954 – 21 detsember 1960 (esimene ametiaeg)
*Kuningas Saud: 21. detsember 1960 – 31. oktoober 1962 (teine ametiaeg)
*Kroonprints Faisal 31. oktoober 1962 – 2. november 1964 (teine ametiaeg)
Riigipöördest saadik on peaminister olnud troonilolev kuningas.
*Kuningas Faisal: 2. november 1964 – 25. märts 1975 (kolmas ametiaeg)
*Kuningas Khalid: 29. märts 1975 – 13. juuni 1982
*Kuningas Fahd: 13. juuni 1982 – 1. august 2005
*Kuningas Abdullah: 1. august 2005 – 23. jaanuar 2015
*Kuningas Salman: 23. jaanuar 2015 – 

## Saudi Araabia ''de facto'' peaministrite loend
*Kroonprints Fahd: 1975–1982; asepeaminister ja kuningas Khalidi ülemnõunik.
*Kroonprints Abdullah: 21. veebruar 1996 – 1. august 2005; Kuningas Fahdi regent.
*Mohammed bin Abdullah Al-Nuweisir: 1996(?)–2005; õukonnaülem ja regent/kuningas Abdullahi nõunik.
*Khaled al-Tuwaijri: 9. oktoober 2005 – 23. jaanuar 2015; kuningas Abdullahi erasekretär ja "hall kardinal", ametlikult kuningliku õukonna president.
*Kroonprints Mohammed bin Salman: 23. jaanuar 2015 – ; õukonnaülem, majandus- ja arenguküsimuste nõukogu esimees ja kaitseminister.

## Vaata ka
*Saudi Araabia kuningate loend

## Viited
Mettmanni kreis

**Mettmanni kreis** on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa keskosas. See on kõige tihedamini asustatud maaringkond Saksamaal; kreisi loodeosas Ratingeni linna piires on Düsseldorfi lennujaam ning ka Kölni-Bonni lennujaam on lähedal.

## Ajalugu

12. sajandil läks tänase kreisi ala Bergi krahvkonna valdusse. Kui Napoleon selle ala 1792. aastal okupeeris, sai sellest kanton Düsseldorfi ringkonnas.

Pärast Viini kongressi läks ala 1816. aastal Preisimaale kui Vestfaali provintsi osa ja loodi esimene Mettmanni kreis. Kreis oli aastatel 1820-1861 liidetud Elberfeldi kreisiga, mis seejärel eraldi linnaks sai (nüüd Wuppertali osa). 1877. aastal viidi halduskeskus Vohwinkelisse. 1929. aastal anti veel alasid Wuppertalile ja kreis liideti Düsseldorfi kreisiga (*Landkreis*, ilma linna endata), moodustus *Düsseldorf-Mettmanni kreis* halduskeskusega Düsseldorfis. 1952. aastal sai taas keskuseks Mettmann ja pärast viimast reorganiseerimist 1975./76. aastal sai kreis tagasi oma vana nime. Langenfeldi ja Monheimi linnad liideti siis kreisiga, samas kui Kettwig sai Esseni linna osaks.

## Geograafia

Mettmanni kreis asub Ruhrimaast vahetult lõunas, Düsseldorfi kõrval.

## Huviväärsused

Kõige kuulsam on väikese *Düsseli* jõe org *[[Neanderthal]]*, kus leiti esmakordselt inimliigi neandertallase fossiile.

## Linnad ja vallad

# Erkrath
# Haan
# Heiligenhaus
# Hilden
# Langenfeld
# Mettmann
# Monheim am Rhein
# Ratingen
# Velbert
# Wülfrath

## Viited
Vitali Ignatjenko

**Vitali Ignatjenko** (vene keeles Виталий Никитич Игнатенко; sündinud 19. aprillil 1941 Sotšis) on Nõukogude Liidu ja Venemaa ajakirjanik ning ühiskonnategelene, alates 2. juulist 2021 Venemaa Ühiskondliku Televisiooni (Общественное телевидение России (ОТР)) peadirektor, Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS-i peadirektor aastatel 1991–2012, Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsiooni (WARP) president.

## Elulugu
Vitali Ignatjenko sündis Sotši miilitsaülema ja õpetaja perekonnas. 14-aastaselt hakkas tegema kaastööd ajakirjanduse vallas. Pärast keskkooli lõpetamist astus 1958. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonda, mille lõpetas 1963. aastal. 

Aastatel 1963–1975 töötas ta ajalehes Komsomolskaja Pravda stažööri, korrespondendi, toimetaja, esilehekülje toimetaja ja lõpuks peatoimetaja asetäitjana. Aastatel 1975–1978 oli ta Nõukogude Liidu uudisteagentuuri TASS peadirektori asetäitja, kirjutas stsenaariumi 1976. aasta filmile "Jutustus kommunistist" ("Повесть о коммунисте"), mis rääkis NLKP Keskkomitee peasekretäri Leonid Brežnevi elust. Filmi eest sai ta 1978. aastal Lenini preemia. 

Aastatel 1978–1986 oli ta NLKP Keskkomitee rahvusvahelise osakonna juhataja asetäitja, 1986–1990 ajakirja Novoje Vremja peatoimetaja. 

1990–1991 Nõukogude Liidu presidendi Mihhail Gorbatšovi pressiteenistuse juhataja ning 1991. aasta augustiputši ajal ja pärast seda oli ta üks väheseid, kes jätkasid Nõukogude Liidu presidendi toetamist. 

Alates 28. augustist 1991 kuni 17. septembrini 2012 oli ta Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS-i peadirektor, seejärel ITAR-TASS-i kolleegiumi esimees. 

1. juunist 1995 17. märtsini 1997 oli ta Venemaa valitsuse asepeaminister (tema kandidatuuri soovitas peaminister Viktor Tšernomõrdin), ühendades selle ameti ITAR-TASS-i peadirektori kohustustega. Venemaa Föderatsiooni valitsuses jälgis ta meediaga seotud küsimusi. Alates 1996. aastast oli ta Venemaa valitsuse juures tegutseva usuliste ühenduste komisjoni esimees. 

Jaanuarist 1995 kuni detsembrini 1996 oli ta Venemaa Televisiooni (ORT) direktorite nõukogu liige, 1996. aasta detsembrist 1997. aasta veebruarini üks kolmest esimesest ORT direktorite nõukogu aseesimehest, ja veebruarist 1998 kuni septembrini 2001 teleettevõtte ORT direktorite nõukogu esimees. 

Alates 1996. aastast oli ta SRÜ riikide uudisteagentuuride liidu (ANIA) president. Aastast 1999 Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsiooni (WARP) president (WARP ühendab enam kui 300 venekeelset väljaannet 80 riigist). Jaanuarist 2008 Venemaa ajakirjanduse akadeemia president. 

Aastatel 2012–2015 oli ta Venemaa Föderatsiooninõukogu liige (2013–2015 rahvusvaheliste suhete komitee esimehe esimene asetäitja). Fondi Russki Mir hoolekogu liige.

## Viited
Danny Faure

**Danny Faure** (sündinud 8. mail 1962) on Seišellide poliitik, kes oli 16. oktoobrist 2016 kuni 26. oktoobrini 2020 Seišellide president. Aastatel 2010–2016 oli ta Seišellide asepresident. Ta kuulub Ühendatud Seišellide Parteisse (PP).

## Noorpõlv ja haridus
Faure sündis Lääne-Ugandas Kilembes, tema vanemad olid seišelllased. Ta omandas alg- ja keskhariduse Seišellidel. Kõrghariduse sai ta Kuubal, ta õppis riigiteadust.

## Töö ja poliitiline teegvus
1985. aastast töötas ta haridusministeeriumis assistendina. Ta oli ka õppejõud Riiklikus noorteteenistuses ja Seišellide polütehnikumis.

1993. aastal, kui riigis taaskehtestati demokraatia, sai Faurest Seišellide rahvusassamblees valitsustehingute juht. Aastal 1998 nimetati ta riigi haridusministriks. Ta on aastate jooksul olnud mitmetes ministriametites, mh noorteminister, rahandusminister, kaubandus- ja tööstusminister, avaliku halduse ja teabeminister ning kommunikatsioonitehnoloogiaminister.

2006. aastal nimetas president James Michel ta rahandusministriks. Tema ametiajal viidi riigis läbi palju IMF-i poolt soovitatud reforme. Faure nimetati 1. juulil 2010 riigi asepresidendiks, talle jäid ka rahandusministri kohustused.

### Presidendina
President James Michel teatas 27. septembril 2016, et astub 16. oktoobril tagasi ning annab võimu asepresident Faurele. Teade tuli pärast PP lüüasaamist parlamendivalimistel. Kuna Micheli viieaastasest ametiajast oli ametis oldud vaid aasta, vannutati Faure 16. oktoobril 2016 riigi alaliseks presidendiks.

14. aprillil 2019 külastas Faure Briti sukelaparaati ning pidas vee all kõne, milles tõotas kaitsta maailmamerd.

13. juunil 2019 anti Faurele Washingtonis George Washingtoni ülikoolis toimunud auhinnatseremoonial üle prestiižne National Geographic Society autasu Planetary and Leadership Award.

## Isiklikku
Danny Faure on lahutatud, tal on kolm tütart ja üks poeg.

## Viited
Lühiajaline pastöörimine

**Kõrgtemperatuuril lühiajaline töötlemine** (ka **lühiajaline pastöörimine, lühiajaline kõrgpastöriseerimine, HTST-pastöriseerimine**) on üks toiduainete pastöörimise meetoditest, mille puhul toimub toodete kõrgkuumutamine ning mille protsess kestab lühikest aega.Kõrgpastöörimine vähendab mikroobide kasvukiirust ja pikendab säilivusaega. 

## Ajalugu
* 20. sajandi alguses leiti seos töötlemata toorpiima ja sel ajal inimesi kimbutanud haiguste vahel (nt tuberkuloos)
* 1924. kehtestati pastöriseerimismäärus, mis nägi ette, et piima tuleb pastöörida, et hävitada piimas leiduvaid riknevust ja haigusi tekitavaid mikroobe.
* 1933. aastal töötati välja lühiajaline kõrgpastöörimine. Teadlased tuvastasid, et kui kuumutada toodet 15 sekundit 72 °C juures, siis hävivad järgmised patogeenid: tuberkuloosi mükobakter ehk Kochi kepike, *Mycobacterium bovis*, bakter *[[Brucella microti|Brucella]]* ja *[[Streptokokk|Streptococcus]]*.
* Tänapäeva pastöörimisteadus on teadlikuks saanud teistestki kahjulikest bakteritest. Lühiajaline kõrgpastöörimine hävitab väga hästi listeeria-, salmonella- ja kolibaktereid.

## Protseduur
Toimub pideva protsessina roostevabast terasest plaat- või torusoojusvahetis.

Protsess kestab 15–20 sekundit keskkonnas, kus piima temperatuur viiakse 72–75 °C, mis kohe jahutatakse 4–5,5 °C.

### Pastöörimise plussid
* Säilib toote värv.
* Säilivad organismile vajalikud toitained.
* Pikeneb toote säilivusaeg.
* Säilib toote maitse.
* Hävivad riknemist soodustavad ja inimest kahjustavad mikroobid ja patogeenid.

### Pastöörimise miinused
* Mingil määral võib muutuda toote maitse (nt piim on keedetud piima maitsega).
* Kahjustada võivad saada olulised ja vajalikud mikroobid, mis on vajalikud organismi talitlusele.
* Protseduur võib osutuda kulukaks.

## Viited
E-hindamine

**E-hindamine** ehk **elektrooniline hindamine** on infotehnoloogia võimaluste rakendamine õpitulemuste hindamiseks. Peamiselt hõlmab see elektroonilist testimist, mis võimaldab mugavamat, mitmekesisemat ning aegasäästvamat õpitulemuste hindamist.

E-hindamine toimub arvutipõhiste hindamisvahendite abil, mis saavad olla nii kokkuvõtva kui ka kujundava hindamise eesmärgiga. Arvutipõhiste hindamisvahendite levinumad tüübid on enesekontrollitestid, harjutused, avatud juurdepääsuga testid, diagnostilised testid ja riiklikud tasemeeksamid. 

Vastavalt Eesti elukestva õppe strateegiale 2020 on eesmärgiks seatud haridussüsteemi üleminek e-hindamisele. Strateegia kohaselt toetab e-hindamine kiiret ja mugavat mõõtmis- ning tagasisideprotsessi. Esimese e-hindamisega, mis oli eesti keele e-tasemetöö, tehti algust 2014. aastal. SA Innove on arendamas nii e-tasemetöid kui ka e-riigieksameid ning neid viiakse läbi Eksamite Infosüsteemis (EIS).

## E-testid üldpädevuste hindamiseks
SA Innove on koostanud järgmised e-testid õpilaste üldpädevuste hindamiseks:

* õpi-, suhtlus- ja enesemääratluspädevuse testid;
* lugemis- ja matemaatikapädevuse testid;
* digipädevustest.

## Viited

## Välislingid
# Haridus- ja Teadusministeerium: Eesti elukestva õppe strateegia 2020
# Eksamite Infosüsteem (EIS)
Mauno

**Mauno** on soome päritolu mehenimi.

1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Mauno 64 mehel. Mauno oli Eestis populaarsuselt 795. mehenimi. Mauno oli keskmiselt 41 aasta vanune (mediaanvanus oli 38).

Kõige populaarsem oli eesnimi Mauno vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,15 ning Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,4.

Soomes oli rahvastikuregistris 27. aprilli 2020 kirjas 12 146 elavat ja surnut Mauno-nimelist meest.

## Nime kandjaid
*Mauno Koivisto
*Mauno Meesit
*Mauno Pekkala

## Viited
Stieglitz

**Stieglitz** (vene keeles *Штиглиц*) on Vestfaalist Laasphest pärit juudi juurtega kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

## Ajalugu
Suguvõsaliin algab Levi Stieglitziga, kes oli 1760. aastatel Laasphe juudi koguduse eestseisja. Tema teine poeg Hirsch (Bernhard) Stieglitz (suri 1798) asus elama Arolseni ja temast sai Waldecki vürsti kammeragent. Tema pojad rajasid suguvõsa kolm liini. Vanem poeg arst Johann (Israel) Stieglitz (1763−1830) oli Hannoveri liini esiisa. Bernhard (Boris) Stieglitz (1774−1846) asus elama Venemaale ja temast sai suguvõsa aadliliini rajaja; tema järeltulijad elasid Venemaal veel XX sajandi algul. Noorem poeg Ludwig Johann Stieglitz (1780−1843) rändas samuti Venemaale ja ta sai 22. augustil (vkj) 1826 Venemaa keisririigi parunitiitli. Tema liin kustus 1884. aastal.

## Stieglitzid rüütelkonna matriklis
Parun Ludwig Johann von Stieglitz (1780−1843) võeti 1840. aasta 3. mail (vkj) Kuramaa rüütelkonna matriklisse. 1839. aastal oli ta võetud Peterburi kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. 19. detsembril (vkj) 1883 võeti Boriss Fjodorovitš Stieglitz (1852−1909) Poltava kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.

## Suguvõsa liikmeid
*Johann (Israel) Stieglitz (1763−1830), ülemmeditsiininõunik, arst
*Parun Ludwig Johann von Stieglitz (1780−1843), suurkaupmees, pankur, mõisaomanik
*Heinrich Wilhelm August Stieglitz (1801−1849), luuletaja
*Nikolai Johann von Stieglitz (1809−1878), õigusteaduse kandidaat, salanõunik
*Parun Alexander Peter von Stieglitz (1814−1884), tõeline salanõunik, Riigipanga juhataja, mõisaomanik
*Boriss Fjodorovitš Stieglitz (1852−1909), õigusteaduse kandidaat, tõeline riiginõunik
*Aleksandr Nikolajevitš Stieglitz (1852−?), õigusteaduse magister, tõeline riiginõunik

## Stieglitzi suguvõsa mõisavaldused
*Kuramaa:
**Lielezere (*Groẞ-Essern*) (1840−1871)

## Viited

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 205.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd XIV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2003. Lk 123.
*Schwennicke, Detlev. *Europäische Stammtafeln*. Neue Folge. Bd XXVI. Zwischen Maas un Rhein 2. Frankfurt am Main: Vittorio Klostermann, 2009. Taf. 22.
*Федорченко, Валерий Иванович. *Дворянские роды, прославившие отечество*. Энциклопдия дворянских родов. Москва: "ОЛМА-ПРЕСС", 2004. Lk 431-432.

## Välislingid
*Stieglitzi suguvõsa genealoogia
Blerim Reka

**Blerim Reka** (makedoonia keeles *Блерим Река*, albaania keeles *Blerim Reka*; sündinud 22. mail 1960 Skopjes) on albaania päritolu Põhja-Makedoonia ja Kosovo jurist, diplomaat ja poliitik. Ta kandideeris 2019. aasta Põhja-Makedoonia presidendivalimistel, kuid valimistel te esimesest voorust edasi ei pääsenud.

Ta sündis aastal 1963 Skopjes. Skopjes lõpetas ta ka keskkooli. Seejärel lõpetas ta aastal 1982 Priština ülikooli õigusteaduskonna. Aastal 1994 sai ta samas ülikoolis õigusteaduse magistriks. Aastal 2002 promoveeriti ta Grazi Ülikoolis rahvusvahelise õiguse alal õigusteaduse doktoriks. Aastatel 2003–2006 oli ta Tetovos Kagu-Euroopa Ülikooli (South East European University, SEEU) avaliku halduse osakonna dekaan ja 2005. aastast ka teadusprorektor.

2006. aasta juunis kolis ta Makedoonia Vabariigi alalisse esindusse Euroopa Liidus Brüsselis ja töötas missiooni juhina 2010. aasta juulini. 2010. aasta septembrist töötab ta taas Kagu-Euroopa Ülikoolis Tetovos teadusprorektorina.

Ta kandideeris 2019. aasta Põhja-Makedoonia presidendivalimistel, kuid valimistel te esimesest voorust pääsesid edasi teise vooru Stevo Pendarovski ja Gordana Siljanovska-Davkova.

Pärast 2019. aastal Kosovos toimunud parlamendivalimisi ja sellega seotud koalitsiooniläbirääkimisi uue valitsuse moodustamiseks pakkus valimisvõitja Lëvizja Vetëvendosjeǃ välja Albin Kurti juhtimisel, algselt Blerim Reka Kosovo Vabariigi tulevase välisministrina. Pärast seda, kui 2020. aasta veebruaris sõlmiti Kosovo Demokraatliku Liigaga koalitsioonilepe, anti talle Albin Kurti valitsuses lõpuks Kosovo Eurointegratsiooni ministri ametikoht.

## Isiklikku
Ta on abielus Ymrane Rekaga. Koos on neil kolm tütart, kellest üks suri lapsena ja poeg, kes oli mõnda aega abielus albaania keelt kõneleva laulja Altuna Sejdiu'ga.
Gilučiai

**Gilučiai** on küla Leedus Elektrėnai omavalitsuses, Gilučiai valla halduskeskus. Küla asub Elektrėnaist kolm kilomeetrit loodes. 

Gilučiais asub Elektrėnai algkooli filiaal ja raamatukogu. Rahvasuu tuletab küla nime sõnadest *gilu čia*, mis tähendab *siin sügaval* laane varjus. Nimelt olevat külale aluse pannud sealsete metsade vahel katku eest varju leidnud rahvas. Teise variandi kohaselt on aga nime andnud deminutiiv sõnast *gilė* ehk tõru.

## Elanikkond


* 23 (1791)
* 92 (1795)
* 211 (1902)
* 180 (1923)
* 144 (1959)
* 112 (1970)

* 216 (1979)
* 223 (1985)
* 242 (1989)
* 235 (2001)
* 236 (2011)


## Ajalugu

Gilučiai küla kohta pärinevad esimesed teated aastast 1590. Küla kuulus Žasliai kihelkonda. Sealsed elanikud osalesid jaanuariülestõusus. Külas elas salakaubavedaja Petras Gudelis, kes korraldas Gilučiai kaudu raamatute salakaubana Preisimaalt Vilniusse toimetamist.

Aastal 1928 avati Gilučiais algkool. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Gilučiai kohaliku kolhoosi keskasulaks.

## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Beižionys

**Beižionys** on küla Leedus Elektrėnai omavalitsuses, Beižionysi valla halduskeskus. Küla asub Dzūkija kõrgustikul Elektrėnait 14 kilomeetrit edelas. 

Beižionysis on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on kohalik Birutė mäe nime kandev linnamägi, Beižionysi rahn ja aastal 1926 valminud katoliku kirik.

## Elanikkond


* 238 (1902)
* 186 (1923)
* 192 (1959)
* 120 (1970)
* 133 (1979)

* 118 (1984)
* 169 (1989)
* 226 (2001)
* 159 (2011)


## Ajalugu

Beižionysi küla juures asub linnamägi, mis oli kasutusel esimesel aastatuhandel ja teise aastatuhande alguses. Linnamäe tipus asuvat 25-meetrise läbimõõduga ala piirab meetri kõrgune muldvall, mis loodes on kolme meetri kõrgune. Linnamäelt on leitud esimesest aastatuhandest pärinevat keraamikat. Linnamäe juures paiknevad ligi 60 kalmega muinaskalmed. 

XIX sajandil rajati küla juurde mõis. 1812. aastal peatusid seal Napoleon I väed.

Aastal 1903 avati Beižionysi kool. Aastal 1926 ehitati sinna kirik ja moodustati selle juurde kihelkond. Nõukogude ajal oli Beižionys kohaliku kolhoosi keskasulaks.

Beižionių_akmenys.JPG|Beižionysi kivi
Beižionys_21320,_Lithuania_-_panoramio_(9).jpg|Beižionys
Beižionių bažnyčia, kryžius.JPG|Beižionysi kirik
Beižionių piliakalnis. Viršuje.JPG|Beižionysi linnamägi


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Naujosios Kietaviškės

**Naujosios Kietaviškės** (rahvapäraselt lihtsalt **Kietaviškės**) on küla (endine alev) Leedus Elektrėnai omavalitsuses, Kietaviškėse valla halduskeskus. Küla asub Spengla jõe ääres. 

Naujosios Kietaviškėses on postkontor ja Kietaviškėse raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Zabarija allikas ja 1915. aastal valminud katoliku kirik.

## Elanikkond


* 53 (1743)
* 59 (1866)
* 232 (1923)
* 240 (1959)
* 230 (1970)
* 380 (1977)

* 419 (1979)
* 472 (1986)
* 459 (1989)
* 484 (2001)
* 499 (2011)


## Ajalugu

Küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1504. aastal, mil sinna ehitati esimene kirik. Toona olid sealsed alad Pacide valduses. See hoone põles reformatsiooni ajal maha ja nii ehitati sinna 1676. aastal Leonard Gabriel Pociej finantseerimisel uus hoone. Küla on kuulunud ka Ogińskitele.

XVII sajandi keskpaigas rajati küla juurde Kietaviškėse mõis, mis läks aastal 1830 Pacide valdusse. Teodor Pac osales aga novembriülestõusus ja nii konfiskeeriti mõis talt juba järgmisel aastal. Praegune kirikuhoone valmis aastal 1915.

## Tuntud elanikke
*Ludwik Konstanty Pociej – Poola kirjanik
*Aleksander Zenowicz – Vene poliitik, Tobolski kuberner

Naujosios_Kietaviskes.jpg|Spengla
Kietaviškės, kultūros centras.JPG|Kultuurikeskus
Kietaviškių bažnyčia.JPG|Naujosios Kietaviškės kirik
Kietaviškės interior.jpg|Kiriku interjöör


## Viited

## Välislingid

*Poola Kuningriigi geograafiline leksikon
*Küla portaalis vietoves.Lt
Lars Jonsson

**Lars Jonsson** (sündinud 1. jaanuaril 1952 Stockholmis) on rootsi kunstnik (paljude ornitoloogiateoste illustreerija), kes elab Gotlandi saare lõunaosas Hamras. 

## Looming
### Inglise keeles / tõlgitud teosed
* *Birds of Sea and Coast* (1978) Penguin ISBN 0-14-063003-1
* *Birds of Wood, Park and Garden* (1978) Penguin ISBN 0-14-063002-3 - tõlgitud ka hollandi ja saksa keelde
* *Birds of Lake, River, Marsh and Field*(1978) Penguin ISBN 0-14-063009-0
* *Birds of Mountain Regions* (1979) Penguin ISBN 0-14-063013-9
* *The Island: Bird Life on a Shoal of Sand*, Christopher Helm ISBN 0-7099-1443-1
* *Birds of the Mediterranean and Alps* Croom Helm Ltd ISBN 0-7099-1413-X
* *Birds of Europe: With North Africa and the Middle East* Tõlkija David Christie (1992) ISBN 0-7136-5238-1 - tõlgitud ka taani, hollandi, prantsuse ja saksa keelde
** 1999. aasta väljaanne Helm (1999) ISBN 978-0-7136-5258-1
* *Birds and Light: The Art of Lars Jonsson* Helm (2002) ISBN 978-0-7136-6405-8
* *Where Heaven and Earth Touch: The Art of the Birdpainter Lars Jonsson* Dr. M. Imhof (2008) ISBN 978-3-865-68412-7
* *Lars Jonsson's Birds*, võitis kujunduse eest National Outdoor Book Awardi, Princeton University Press (2008) ISBN 978-0-691-14151-0

#### Artiklid
* *The Image of a Bird*, Birds, kevad 1993, vol 14, nr 5, lk 54–58 

### Rootsi keeles
* *Fåglar i naturen. 5, Medelhavsländerna* ja Alperna *Wahlström* & Widstrand (1980) ISBN 978-9-146-12495-5
* *Lommar : art- ja åldersbestämning samt ruggning hos smålom Gavia stellata, storlom Gavia arctica, islom Gavia immer och vitnäbbad islom Gavia adamsii* Sveriges Ornitologiska Förening (1992) ISBN 978-9-146-12495-5
* *En Dag i Maj* Atlantis ISBN 978-9-146-12495-5
* *Lars Jonsson : fåglar och ljus* Atlantis (2002) ISBN 978-9-146-12495-5
* *Lars Jonssons Fåglar i Europa med Nordafrika ja Mellanöstern* Wahlström & Widstrand (2006) ISBN 978-9-146-12495-5

## Välislingid
* Lars Jonssoni koduleht rootsi ja inglise keeles
Vievise järv

**Vievise järv** on järv Leedus Elektrėnai omavalitsuse aladel. Järve kaldal asub Vievise linn.

Kaldajoone pikkus on 8,29 kilomeetrit. Lisaks Vievise linnale asuvad järve kaldal veel Vievininkai, Patiltai, Balceriškės, Šadubalis, Zabaka ja Pylimai. Järve voolab kaheksa nimetut oja, välja voolab aga Pylimase jõgi.

Järve nime päritolu on ebaselge, kuna vanasti kasutati enamasti selle poolakeelseid nimekujusid. Kui sõna algne sugu on andnud poolakeelse nimekuju *Jewie*, siis on järve nimi tulenenud sõnast *ieva* ehk toomingas. Kui aga primaarne on nimekuju Vievis, siis on tegemist väga arhailise nimega. Sel juhul on nime andnud indoeuroopa algkeele vorm **u̯ei-*, mis tähendab pööratut, väänatut.
## Viited

## Välislingid
Piotrkówi kubermang

**Piotrkówi kubermang** (vene keeles Петроковская губерния; poola keeles *Gubernia piotrkowska*) oli  haldusüksus (kubermang) aastatel 1867–1917 Venemaa Keisririigi Visla-äärses piirkonnas. Kubermangu keskus oli Piotrków Trybunalski (19. sajandi lõpul umbes 30 000 elanikuga linn). Kõrgeim ametiisik – kuberner.

Piotrkówi kubermang moodustati 1867. aastal Varssavi, Kaliszi ja Kielce kubermangu osadest. Kubermangu pindala oli 10 763 ruutversta. Elanikke oli 1897. aasta rahvaloenduse andmetel 1 403 901.

Piotrkówi kubermangu koosseisu kuulus kaheksa maakonda. 1897. aasta rahvaloenduse 
andmetel oli kubermangu elanikest poolakaid 72,1%, juute 15,2%, sakslasi 10,6% ja venelasi 1,4%. Rahvaarvult suurimas kubermangu maakonnas – Łódźi maakonnas – oli juute 23,5% ja sakslasi 22,6% maakonna elanikkonnas.

Kubermangu suurim linn (ühtlasi Visla-äärse piirkonna suuremaid linnu) oli Łódź (aastal 1900 hinnati elanike arvuks 314 000). 
 
## Vaata ka
* Varssavi kindralkubermang
* Varssavi kubermang

## Välislingid
Varssavi kubermang

**Varssavi kubermang** (vene keeles Варшавская губерния; poola keeles *Gubernia warszawska*) oli  haldusüksus (kubermang) Venemaa Keisririigi Kongressi-Poolas (1844–1867) ja Visla-äärses piirkonnas (1867–1917). Kubermangu keskus oli Varssavi. Kõrgeim ametiisik – kuberner.

Varssavi kubermang moodustati 1844. aastal Masoovia ja Kaliszi kubermangust.1867. aastal eraldati sellest Kaliszi kubermangu alad. Kubermangu pindala oli 14 562 km². Elanikke oli 1897. aasta rahvaloenduse andmetel 1 983 689.

Varssavi kubermangu koosseisu kuulus 12 maakonda. 1897. aasta rahvaloenduse 
andmetel oli kubermangu elanikest poolakaid 73,5%, juute 16,4%, venelasi 4,5% ja sakslasi 4,0%. Rahvaarvult suurimas kubermangu maakonnas – Varssavi maakonnas – oli juute 21,4% maakonna elanikkonnas.

## Vaata ka
* Varssavi kindralkubermang

## Välislingid
Jaan Sütt

**Jaan Sütt** (sündinud 1. juulil 1974) on eesti anestesioloog.

Sütt on lõpetanud Tartu Miina Härma Gümnaasiumi. 2000. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ning 2005. aastal anestesioloogia ja intensiivravi residentuuri. 

Pärast seda on ta töötanud Tartu Ülikooli Kliinikumi anestesioloogia ja intensiivravi kliiniku neurointensiivravi ja anestesioloogia osakonnas ning Tartu Kiirabis anestesioloogina.

Jaan Sütt kuulus aastatel 2001–2003 Eesti Nooremarstide Ühendusse. 2003. aastast kuulub Tartu Arstide Liitu, mille eestseisusse on ta valitud 2004. aastast ning eestseisuse esimees olnud alates 2013. aastast. 

2018. aastast on ta Eesti Arstide Liidu president. Eesti Arstide Liidu eestseisusse on ta kuulunud alates 2013. aastast.

## Tunnustus
* 2021 Eesti Arstide Liidu aumärk

## Viited
Korea Töölispartei

**Korea Töölispartei** (korea keeles 조선로동당 *Chosŏn Rodongdang*; lühend **KTP**) on Korea Rahvademokraatliku Vabariigi juhtiv partei. 

KTP on ainuvalitsev partei Põhja-Koreas, legaalselt eksisteerib veel kaks parteid. Partei asutati juunis 1949 Põhja-Korea Töölispartei ja Lõuna-Korea Töölispartei ühinemise tulemusena. Parteid juhtisid aastatel 1949–1994 Kim Il-sŏng, pärast viimase surma tema poeg Kim Chŏng-il (1994–2011) ja seejärel 2011. aastast Kim Chŏng-un. Partei ideoloogiaks on marksismil-leninismil ja Kim Il-sŏngi õpetustel põhinev kimilsungism.

Korea Töölisparteil oli 2015. aastal neli miljonit liiget.

## Välislingid
*
David J. Francis

**David John Francis** (sündinud 5. oktoobril 1965) on Sierra Leone akadeemik, kirjanik ja poliitik, alates 20. aprillist 2018 Sierra Leone peaminister. Kuna aastatel 1978–2018 riigis peaministri institutsioon puudus, on ta 40-aastase pausi järel Sierra Leone esimene peaminister.

Francis on õppinud Fourah Bay kolledžis (Freetown, Sierra Leone), Raoul Wallenbergi inimõiguste ja humanitaarõiguse instituudis (Lund, Rootsi) ja rahvusvahelises sotsiaalteaduste instituudis (Haag, Holland). Aastatel 1994–1998 tegi ta teadustööd Southamptoni ülikoolis. Enne valitsusse tööle asumist koordineeris ta Bradfordi ülikooli professorina UNESCO Aafrika rahu- ja konfliktiuuringuid. Ta on kirjutanud üheksa raamatut ning avaldanud üle 50 teadusartikli.

## Taust
Francis sündis ja kasvas üles Kenema linnas Sierra Leone idaosas. Ta on rahvuselt mende.

## Haridus
Aastal 1993 lõpetas ta Sierra Leone ülikooli Fourah Bay kolledži bakalaureusekraadiga. Aastal 1994 lõpetas ta Raoul Wallenbergi inimõiguste ja humanitaarõiguse instituudi inimõiguste eriala magistrikraadiga, aastal 1995 lõpetas ta rahvusvahelise sotsiaalteaduste instituudi õigusteaduste eriala. Aastal 1998 lõpetas ta Suurbritannias Southamptoni ülikooli rahvusvaheliste suhete eriala doktorikraadiga.

## Karjäär
Enne peaministriks saamist oli ta president Julius Maada Bio valitsuse üleminekutoimkonna juht.

## Vaata ka
*Sierra Leone peaminister
*Sierra Leone valitsus

## Viited
Sierra Leone peaminister

**[[Sierra Leone]] peaminister** (inglise keeles *Chief Minister*) kannab hoolt kõikide Sierra Leone valitsuse ministeeriumite töö eest. Peaministri nimetab ametisse president.

Peaminister annab aru presidendile ning vastutab täidesaatva võimu toimimise eest kõikides ministeeriumites ja nende haldusaladesse kuuluvates ametites ning agentuurides. Lisaks sellele juhib peaminister otseselt kolme sektori ministeeriumeid:
* Haridus- ja sotsiaalarengu valdkonna ministeeriumid
* Rahandus- ja majandusarengu valdkonna ministeeriumid
* Rahu-, julgeoleku- ja justiitsvaldkonna ministeeriumid

Alates 20. aprillist 2018 on ametis David J. Francis, enne teda täitis peaministri kohuseid 1978. aastal Christian Alusine Kamara-Taylor.

## Sierra Leone peaministrite loend

## Vaata ka
*Sierra Leone valitsus
*Peaminister

## Viited
Halimah Yacob

**Halimah binti Yacob** (jawi kirjas حاليمه بنت يعقوب; sündinud 23. augustil 1954) on Singapuri poliitik, alates 14. septembrist 2017 kuni 14. septembrini 2023 Singapuri president. 

Ta oli aastatel 2001–2017 Rahva Aktsioonipartei liige, esindas aastatel 2001–2015 parlamendis Jurongi valimisringkonda (Ida-Bukit Batok) ja aastatel 2015–2017 Marsiling-Yew Tee valimisringkonda (Marsiling). 

Aastatel 2013–2017 oli Jacob Singapuri parlamendi spiiker, kuid astus tagasi, et kandideerida 2017. aasta presidendivalimistel. Halimah osutus ainsaks valimistel osalemiseks kõlbulikuks kandidaadiks ning võitis valimised ainukandidaadina.  Ta vannutati ametisse 14. septembril 2017, ta on riigi esimene naispresident ning teine moslemist president (esimene oli Yusof Ishak aastatel 1965–1970). 

## Viited
Maardu kaubajaam

Eesti Raudtee **Maardu kaubajaam** on kaubajaam Liivamäe küla ja Maardu linna piiril Peterburi tee põhjaküljel.

Maardu jaamas asub 10 rööpapaari ja ligi 50 pööret. Jaama pikkus läänest itta on umbes 3 km.

Kaubajaamast suundub tööstusraudtee Ülemistele ja Lagedile, samuti kulgeb raudtee Maardu jaamast ka edasi Muuga kaubajaama, Miiduranna sadamasse ja paljudesse ümberkaudsetesse tööstusettevõtetesse nagu näiteks AS Maardu Raudtee territooriumile, Iru elektrijaama, Maardu depoosse (vt ka AS E.R.S.), Liwathon E.O.S.`i terminali jne.

## Viited

## Välislingid
* Maardu kaubajaamas sai naine rongilt löögi; ERR uudised, 29.02.2012
* Foto jaamahoonest, Baltic Trains Picture Gallery
* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Maardu Raudtee

**AS Maardu Raudtee** on Eesti raudteefirma.

AS Maardu Raudtee (RVAS-i Eesti Fosforiit endine raudteetsehh) asutati 1996. aastal. Ettevõtte põhitegevuseks on raudteeveoteenuse osutamine (vagunite etteandmine-äravedu) Maardu linnas asuvatele erinevatele terminalidele ja ladudele. 
Põhilisteks veosteks on vedelkütused, keemiatooted,  konteinerid ja muud veosed.

Lisaks omab ettevõte veduridepood, kus teostatakse raudteeveeremi hooldust ja remonti. 

AS Maardu Raudtee valduses on kokku 14 km rööbasteid, mis liitub AS Eesti Raudteele kuuluva avaliku raudteega Maardu kaubajaamas. 

## Viited
Muuga kaubajaam

Eesti Raudtee **Muuga kaubajaam** on kaubajaam Muuga sadama territooriumil Maardu, Viimsi valla ja Jõelähtme valla piiril.

Tegemist on Eesti Raudtee ühe suurima ja kesksema kaubajaamaga, kus paikneb ka AS Operaili Muuga veduridepoo. 

Kaubajaamast kulgeb raudtee Maardu kaubajaama ja sealt edasi Lagedi ja Ülemiste suunas. 

Kaubajaamas asub ka vagunite sorteerimismägi (vt sorteerimisjaam), mis praeguseks on suletud.

## Vaata ka
* Eesti raudteetransport
* Muuga sadam
* Eesti Raudtee

## Välislingid
*Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Xasan Cali Khayre

**Xasan Cali Khayre** (araabia keeles حسن علي خيري‎, läänepäraselt **Hassan Ali Khaire**; sündinud 15. aprillil 1968) on Somaalia aktivist ja poliitik, kes oli 1. märtsist 2017 kuni 23. septembrini 2020 Somaalia peaminister. Khayre nimetas ametisse 23. veebruaril 2017 president Maxamed Cabdullaahi Maxamed, 1. märtsil 2017 hääletas parlament ühehäälselt tema ametisse nimetamise poolt. 

Aastal 1991 kolis läks ta põgenikuna Norrasse, kus ta 2002. aastal hakkas töötama MTÜ-s Norra pagulasnõukogu. Ta on olnud Briti naftaettevõtte Soma Oil & Gas direktor.

## Viited
Vincenzo Spadafora

**Vincenzo Spadafora** (sündinud 12. märtsil 1974 Afragolas) on Itaalia poliitik. Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 13. veebruarini 2021 Itaalia spordi- ja noorsoopoliitika minister.

Ta sündis 1974. aastal Afragolas Città metropolitana di Napolis. Pärast keskkooli lõpetamist kolis ta Rooma ja asus tööle UNICEF-i aparaadis.

Ta oli 5. septembrist 2019 kuni 13. veebruarini 2021 Itaalia spordi- ja noorsoopoliitika minister.
Eesti-Perevoloka

**Eesti-Perevoloka**, ka **Eesti-Perevoloki** (saksa keeles *Dorf Perewalok*, vene keeles *Дер. Переволок, Немецкий Переволок, Чухонский Переволок*) oli küla Narva jõe läänekaldal, Permisküla vallas Virumaal.

Küla nimel oli slaavi juured, perevolok tähendab vene keeles lohistuskohta. Paate tuli lohistada eelkõige madala veeseisu ajal ning kärestikulistes kohtades.

Küla asus Karoli küla kõrval, tänapäeval ei ole küla enam olemas.

## Viited

## Välislingid
*eki.ee kaart_17