open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Filosoofiaolümpiaad

**Filosoofiaolümpiaad** on kahevooruline võistlus gümnasistidele, kus võisteldakse filosoofilise essee kirjutamises, väitluses, filosoofia ajaloo ja mõistete ning loogika põhimõtete tundmises. Kohaliku olümpiaadi võitjad pääsevad Eestit esindama rahvusvahelisel filosoofiaolümpiaadil.

Olümpiaad toimub Tartu Ülikooli teaduskooli egiidi all ja selle algatas 2004. aastal Leo Luks.

Filosoofiaolümpiaad on korraldatud kahes voorus. Esimene voor on iseseisvalt kirjutatud emakeelne filosoofiline essee ühel etteantud teemadest, mis enamasti on tsitaadid mõnelt tuntud filosoofilt. Teise vooru pääseb edasi esimese vooru kümme parimat ning teise vooru raames kirjutatakse võõrkeelne essee (see on ka rahvusvahelise olümpiaadi programmis), väideldakse, tehakse loogikatest ning test filosoofia ajaloo ja mõistete tundmisest.

2015. aastal toimus 23. rahvusvaheline olümpiaad Tartus, selle fookusteema oli lahkarvamused ning oma võistkonna oli välja pannud 40 maailma riiki.

## Vaata ka
*Filosoofiline väitlus

## Välislingid

*Filosoofiaolümpiaadi lehekülg TÜ teaduskooli lehel
*Olümpiaadi Facebooki leht
*Rahvusvaheline olümpiaad
Eesti Teatriliidu Teabekeskus

**Eesti Teatriliidu Teabekeskus** oli aastatel 2001–2007 Tallinnas tegutsenud organisatsioon, mille asutas Eesti Teatriliit. 2007. aastal loodi Eesti Näitemänguagentuuri ja Eesti Teatriliidu Teabekeskuse ühinemisel Eesti Teatri Agentuur, mis võttis nende kahe asutuse töökohustused üle.

## Vaata ka
* Eesti Teatri Agentuur 

## Viited
Eesti NSV Riiklik Teatriinstituut

**Eesti NSV Riiklik Teatriinstituut** (ka: *Eesti Riiklik Teatriinstituut*, lühend **ERTI**) oli aastatel 1946–1950 Tallinnas tegutsenud kõrgemat teatrialast koolitust andnud õppeasutus. 

Kooli lõpetas kolm lendu (kolmas lend 1951 Tallinna Riikliku Konservatooriumi juures) draamanäitlejaid.

Enamikust esimeses lennus lõpetanutest sai 1949. aastal Võrru üle viidud Lõuna-Eesti Teatri tuumik.

## Teatriinstituudi lõpetajad

*I lend, 1949
#Ellen Alaküla
#Lembit Anton
#Heikki Haravee
#Valdur Himbek
#Virve Jurno
#Jüri Järvet
#Priit Ratas
#Johannes Rebane
#Maret Simmo
#Ellen Kaarma
#Paul Kannuluik
#Gunnar Kilgas
#Heino Kulvere
#Felicitas Olde
#Maimu Pohlak-Valter
#Inna Taarna-Länts
#Evald Tordik
#Inge Urmi

*II lend, 1950
#Herman Iila
#Naima Kasak
#Einari Koppel
#Leida Laius
#Hella Lippasaar
#Paul Mäeots
#Helvi Niine-Koppel
#Eva Novek
#Endel Padrik
#Valdo Peetri
#Lulo Purre
#Thea Raist
#Leida Rammo
#Priit Raudkivi
#Linda Rummo
#Asta Rüütlane
#Rudolf Sarap
#Lydia Stepanova
#Maimu Sonn
#Olev Tinn
#Edgar Vilba

*III lend, 1951
#Evald Aavik
#Eino Baskin
#Lembit Eelmäe
#Judith Kuljus-Kulvere
#Õie Maasik
#Helene Juhari
#Ofelia Mikk
#Elsa Peetsalu-Pant
#Voldemar Pahkla
#Astrid Pirn
#Maimo Põldar
#Susella Põldmaa
#Aino Päss-Pihlamägi
#Vello Rosenberg
#Johannes Saar
#Galina Gorbovskaja-Süvalep
#Kulno Süvalep
#Feliks Urve


## Vaata ka
*Tallinna Konservatooriumi Riiklik Lavakunstikool
*Maimu Valter "Eesti Riiklik Teatriinstituut 1946-1951 : ühe kooli lugu " (Eesti Teatriliit, 2014)

## Viited
Eesti NSV Teatriühingu lavakunstistuudiod

**Eesti NSV Teatriühingu lavakunstistuudiod** (lühemalt ETÜ lavakunstistuudiod) olid aastatel 1961–1971 Tallinna Draamateatri (nimetati: *ETÜ Tallinna Stuudio*) ja Vanemuise teatri (nimetati: *ETÜ Tartu Stuudio*) juures tegutsenud õppeasutused. Stuudiotes õpetati tulevasi näitlejaid. Vanemuise õppestuudio lõpetas neli ja Draamateatri õppestuudio kolm lendu näitlejaid. 

Pärast 1971. aastat on ETÜ lavakunstistuudiod tegutsenud ka näiteks Pärnus, Rakveres, Viljandis. 

## ETÜ Tallinna stuudio

## ETÜ Tartu stuudio
ETÜ Tartu stuudio loodi 1961. aastal Vanemuise teatri juurde (nimetatud ka Vanemuise (õppe)stuudio). Algul õpetasid stuudios Kaarel Ird ja Endla Hermann, hiljem olid õpetajateks näitlejad.

## Viited
Gunnison

**Gunnison** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Gunnisoni maakonna halduskeskus ja suurim linn.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5854. Aastal 2000 oli 5409 elanikku.

Linn on nime saanud ohvitser John Williams Gunnisoni järgi.

1918. aasta Hispaania gripi pandeemia ajal isoleerisid linnaelanikud ennast kaheks kuuks aasta lõpus. Osariigi toonase kuberner Julius C. Gunteri soovitused keelati linnas kõik rahvakogunemised ja koolid suleti oktoobris. Kõik teed maakonna piiril barrikadeeriti ja autojuhid saadeti tagasi, rongikonduktorid hoiatasid reisijaid, et kui nad linnas rongist väljuvad, siis nad vahistatakse ja neid hoitakse viis päeva karantiinis. Seetõttu oli Gunnison üks väheseid kohti, kus keegi ei surnud Hispaania grippi.

Gunnisonis ilmub nädalaleht Gunnison Country Times.

Gunnison paikneb mitme oru allosas. Sõltuvalt asukohast Kaljumäestikus tungib Gunnisoni öösel kõikidest orgudest külm õhk, tehes sellest talvel ühe külmema paiga USA-s, eriti siis, kui maa on lumega kaetud. Jaanuaris langeb temperatuur kuni −21 °C-ni ja juulis tõuseb +27 °C-ni. Madalaimaks temperatuuriks on mõõdetud −51 °C. Kõrgeim temperatuur registreeriti 15. augustil 1931, kui oli 37 °C.

Sajab umbes 269 mm aastas. Ümbritsevates mägedes sajab 380−1000 mm aastas. Lumikate püsib novembrist kuni aprillini. Ümberkaudsed mäed võivad põhjustada suuri lumesadusid. Lund ei saja varasügisel ega varakevadel. Lumi on ühtlasi veevaru kohalike suusakeskustele.

## Välislingid
* Gunnisoni koduleht
Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liit

**Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liit** (ELDL; kuni 17. novembrini 2019 **Eesti Lavastajate Liit**) on 28. oktoobrist 1992 tegutsev teatrilavastajate ja dramaturgide kutseühendus ning Eesti Teatriliidu kui katusorganisatsiooni erialaliit.

Põhikirja järgi on liidu eesmärk "arendada Eesti teatrikunsti ja -kultuuri, seista oma liikmete palga- ja sotsiaalsete huvide eest, samuti kaitsta oma liikmete loomingulisi ja autoriõiguslikke huve, arendada ja soodustada lavastajate ja dramaturgide vahelist koostööd".

Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu eelkäija Eesti Lavastajate Liit (ELL) asutati 28. oktoobril 1992 lavastajate kutseühendusena. Erakorralisel üldkoosolekul, mis toimus 17. novembril 2019, võeti vastu liidu uus põhikiri, mille järgi hakkas liit lisaks lavastajatele hõlmama ka dramaturge ning mille alusel muudeti liidu nime. Liidu uueks nimeks sai Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liit (ELDL).

Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu juhatus valitakse üheks aastaks. 2023. aasta aprillist on liidu juhatuse esimees Siret Campbell. 

2023. aasta aprilli seisuga kuulus Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liitu 129 Eesti dramaturgi ja lavastajat. 

## Viited

## Välislingid
*Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu koduleht
Ouray maakond

**Ouray maakond** (*Ouray County*) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°16' N, 107°77' W. 

Maakonna halduskeskus on Ouray. 

Maakonna pindala on 1404 km&sup2;. Veepindala on 5 km&sup2;.  

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4436. Aastal 2000 oli elanikke 3742. 

Ouray maakonda tuntakse ka Ameerika Šveitsina.

## Naabermaakonnad
*Montrose'i maakond (põhjas)  
*Gunnisoni maakond (kirdes) 
*Hinsdale'i maakond (kagus)
*San Juani maakond (lõunas) 
*San Migueli maakond (edelas)

## Ajalugu
Ouary maakond moodustati 18. jaanuaril 1877 San Juani ja Hinsdale'i maakonna osadest. 2. oktoobril 1876 sai maakonna keskuseks Ouray. 19. veebruaril 1881 loovutati osa maakonna lõunaosast Dolorese maakonnale ja 27. veebruaril 1883 osa maakonna lääneosast San Migueli maakonnale. 1883. aastal nimetati maakond lühikeseks ajaks ümber Uncompahgre'i maakonnaks.

## Rahvastik
### Linnad ja alevid
*Loghill Village – 524 elanikku 
*Ouray – 1000 elanikku
*Ridgway – 924 elanikku

### 2000. aasta rahvaloenduse andmed
Ouray maakonnas oli 3742 inimest, 1576 leibkonda ja 1123 perekonda.

Rahvastiku tihedus oli 3 in/km&sup2;. 

Elamuüksusi oli 2146 (keskmine tihedus 4/km&sup2;). 

Rassiline koosseis oli: 
*valgeid 96,34%
*mustanahalisi 0,08%
*põlisameeriklasi 0,35% 
*aasialasi 0,05% 
*Vaikse ookeani saarte rassist 0,53% 
*teistest rassidest 1,71% 

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 4,06%.  

1576 leibkonna seas oli 
*28,60% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi 
*61,40% koos elavad abielupaarid 
*6,50% neid, kus oli ilma abikaasata naine 
*28,70% neid, mis ei olnud perekonnad. 

*23,50% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 
*5,50% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. 

Leibkonnas oli keskmiselt 2,36 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,77 inimest.

Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
*22,50% alla 18-aastased 
*4,10% 18...24, 
*27,20% 25...44, 
*34,10% 45...64 
*12,20% üle 65-aastased. 

Ea mediaan oli 43 aastat. 

Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 102,10 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 100,80 meest.

Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 42 019 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 49 776 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 35 141 dollarit, naistel 26 176 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 24 335 dollarit.  

7,20% elanikkonnast ja 6,00% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 8,00% alla 18-aastasi ja 2,90% üle 65-aastasi.

## Viited

## Välislingid
*Ouray maakonna koduleht (*inglise keeles*)
Eesti Lavastuskunstnike Liit

**Eesti Lavastuskunstnike Liit** (lühend ELKL; ebatäpselt on kasutatud ka nime *Eesti Lavakunstnike Liit*) on aastal 1993 asutatud loomeliit, mis ühendab kutselisi teatri-, tele- ja filmikunstnikke.

Põhikirja järgi on ELKL-i eesmärk "edendada eesti lavakujunduskultuuri kõigis selle kasutusalades, kaitsta oma liikmete loomingulisi, ameti-, palga- ja sotsiaalseid huve, tagada nende professionaalsus oma erialal ja autoriõiguslik kaitse".

## Viited

## Välislingid
*ELKL-i koduleht (vaadatud 09.03.2013)
Serramanna

**Serramanna** on vald ja asula (*comune*) Itaalias Sardiinia maakonnas Lõuna-Sardiinia provintsis, Campidano di Cagliari ajaloolis-geograafilises piirkonnas.

Piirkond oli asustatud juba umbes kolmandal aastatuhandel e.m.a. Umbes sellest ajast on pärit ka Emajumalannat kujutav graniidist menhir Perda Fitta.


Pilt:Serramanna.jpg
Pilt:Cartolina_di_Serramanna.jpg|Vana Serramanna postkaart
Pilt:Serramanna_sa_Gruxi_santa.jpg|Sa Cruxi Santa
Pilt:Serramanna San leonardo.jpg|San Leonardo kirik
Pilt:Chiesa Santa Maria a Serramanna.jpg|Santa Maria kirik


## Viited


## Kirjandus
* Manlio Brigaglia, Salvatore Tola (a cura di), *Dizionario storico-geografico dei Comuni della Sardegna, 3 (M-O)*, Sassari, Carlo Delfino editore, 2006. ISBN 8-871-38430-X
* Francesco Floris (a cura di), ''Grande Enciclopedia della Sardegna'', Sassari, Newton&ComptonEditori, 2007.

## Välislingid

* Serramanna koduleht (itaalia keeles) vaadatud 2013-03-09
* Kirje Serramanna kohta maakonna saidil (itaalia keeles) vaadatud 2013-03-09
* Serramanna vaatamisväärsused ja traditsioonid (itaalia keeles) vaadatud 2013-03-09
Laatre–Viljandi raudtee

**Laatre–Viljandi raudtee** ehk **Mõisaküla–Viljandi raudtee**, rahvasuus **Mulgi raudtee** oli kitsarööpmeline haruraudtee pikkusega 45,8 km. See ehitati samal ajal Valga–Ruhja–Pärnu raudteega ja avati 1897. aastal.

## Raudtee ehitus ja ajalugu

Raudtee rajati Valga–Ruhja–Pärnu raudtee haruteena, selle ehitustööd algasid nagu peateelgi aastal 1895. Suuremahuliste mullatööde tõttu avati see aga aasta hiljem. Ehitustööde käigus lõhuti ka Sinialliku linnamägi.

Keskmiselt maksis ehitus 13 000 rubla versta kohta. 

Aastal 1898 alustati uue raudtee ehitamist Viljandi ja Tallinna vahele. Uue tee valmimisel kujunes see peamiseks teeks ja raudtee hakkas kandma nime Pärnu–Tallinna juurdeveoraudtee, sellal kui Mõisaküla ja Valga vaheline lõik kujunes nüüd haruteeks.

Pärast Eesti iseseisvumist 1918. aastal jäi Mõisaküla–Viljandi raudtee Eesti Vabariigi territooriumile koos Pärnu–Mõisaküla raudteelõiguga Valga–Ruhja–Pärnu raudteest. Need kaks lõiku koos said nimeks Pärnu–Mõisaküla–Viljandi raudtee.

Raudteelõik suleti seoses Tallinna–Viljandi raudteeliini laiarööpmeliseks ehitamisega ja võeti üles 1973. aastal. Viimane reisirong liinil Mõisaküla—Viljandi—Mõisaküla sõitis raudteel 3. juunil 1973.

## Jaamad
Jaamahooned valmisid peamiselt 1898. aastal.
Sõlmjaam Laatre küla juures ehk Mõisaküla raudteejaam ehitati parun von Stackelbergi kingitud soisele alale, mis täideti pinnasega. Aastal 1900 valmisid töökojad ja raudteejaama ümber tekkinud asula nimetati ümber Mõisakülaks.

Raudteelõigul olid järgmised peatused: 
*Mõisaküla raudteejaam (sõlmjaam, ühendus Valga–Ruhja–Pärnu raudteega)
**Laatre raudteejaam (pooljaam, avati 1926. aastal Laatre küla juures)
**Abja raudteejaam (endine küla tänase Abja-Paluoja linna territooriumil)
**Halliste raudteejaam (Halliste kihelkonna keskus)
**Kaarli raudteejaam (1930. aastatel nimetati varasem Õisu jaam ümber Kaarli jaamaks ja tehti Õisu küla juurde uus raudteepeatus)
**Õisu raudteepeatus 
**Loodi raudteejaam (pooljaam)
**Sinialliku raudteejaam (pooljaam)
*Viljandi raudteejaam (aastal 1901 valmis pikenduseks Tallinna–Viljandi raudteeliin)

## Viited
Hannes Danilov

**Hannes Danilov** (sündinud 2. mail 1954 Raplas) on Eesti ametnik, haridus- ja tervishoiutegelane, kes oli 2002–2012 Eesti Haigekassa juhatuse esimees. 

## Hariduskäik
Ta on õppinud Rapla keskkoolis põhikooliastmes ja lõpetanud Tallinna spordiinternaatkooli, kus oli spetsialiseerunud lauatennisele. Lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli keemia erialal (1977).
Täiendõpe: "Improving the quality of health services" – Harvard School of Public Health, 2008; "Health system strengthening and sustainable financing" – WHO, 2009, 2010, 2011; "Effective Health Care Resource Management Programme" – Stockholm School of Economics in Riga, 2010–2011.

## Töökohad
* 22 aastat keemiaõpetaja staaži
* Alates 1980 Haapsalu rajooni haridusosakonna inspektor 
* 1984 Haapsalu haridusosakonna juhataja
* 1990–1994 Lääne abimaavanem
* 1994–1999 Lääne maavanem
* 1999–2002 Sotsiaalministeeriumi kantsler
* 2002–2012 Eesti Haigekassa juhatuse esimees
* 2012– Tallinna Ülikooli kantsler 

## Tunnustus
*1999 Päästeteenistuse Kuldrist
*2003 Eesti Politsei teenetemärk (eriklass)
*2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2017 Läänemaa teenetemärk

## Isiklikku
Hannes Danilov on abielus, tal on kolm last. Hannes Danilovi abikaasa on Ingrid Danilov, kes on Haapsalu Kutsehariduskeskuse direktor. 

## Välislingid
* Ene Pajula "Võit on magus. Selle nimel tasub pingutada", Õpetajate leht, 17. aprill 2009
* Vilve Torn Danilov kiidab Haapsalu muda. Küsimustele vastab Lääne maavanem Hannes Danilov, Äripäev, 19. september 1996
* ETV "Foorum" ravijärjekordadest, 22. aprill 2009 
* Kärt Anvelt Hannes Danilov: raha vähendamine mõjutab ravikvaliteeti, Eesti Päevaleht, 28. oktoober 2009
* Hannes Danilovi ettekanne Praxise mõttehommikul, 17. november 2011
* Ene Pajula, Persoonilugu kantsler Danilovist, Õpetajate leht, 25. jaanuar 2013 (katkine link)
Hinsdale'i maakond

**Hinsdale'i maakond** (*Hinsdale County*) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 37°49' N, 107°16' W. 

Maakonna halduskeskus ja ainuke linn on Lake City. 

Maakonna pindala on 2909 km&sup2;. Veepindala on 14 km&sup2;. Hinsdale'i maakond on üks kõige kõrvalisemaid maakondi USA-s ja üks kõige hõredama maanteevõrgustikuga piirkond riigis. See on kaetud mägede ja metsadega ning on San Juani maakonna järel kõige kõrgemal paiknev maakond USA-s – keskmine kõrgus merepinnast on 3300 meetrit.

Elanike arv on 2016. aasta seisuga arvestuslikult 788. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 843. See on elanike arvult osariigis tagantpoolt kolmas maakond. Asustustihedus on 0,27 in/km², millega on see kõige väiksema asustustihedusega maakond Colorados.

## Naabermaakonnad
* Gunnisoni maakond (põhjas)
* Saguache'i maakond (kirdes)
* Minerali maakond (idas)
* Archuleta maakond (kagus)
* La Plata maakond (edelas)
* San Juani maakond (läänes)
* Ouray maakond (loodes)

## Ajalugu
Maakond moodustati 10. veebruaril 1874.

Maakond on saanud nime Colorado leitnantkuberneri George A. Hinsdale'i järgi.

## Rahvastik

### Linnad ja asulad

* Cathedral
* Henson
* Lake City
* Piedra

### 2000. aasta rahvaloenduse andmed
Hinsdale'i maakonnas oli 790 inimest, 359 leibkonda ja 246 perekonda.

Rahvastiku tihedus oli 0,3 in/km&sup2;. 

Elamuühikuid (*housing units*) oli 1304 (keskmine tihedus 0,5/km&sup2;). 

Rassiline koosseis: 
*valgeid 97,34%
*põlisameeriklasi 1,52% 
*aasialasi 0,25% 
*teistest rassidest 0,38% 

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 1,52%.  

359 leibkonna seas oli 
*23,40% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi;
*61,0% koos elavad abielupaarid ;
*4,70% neid, kus oli ilma abikaasata naine;
*31,20% neid, mis ei olnud perekonnad;

*24,80% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 
*3,10% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. 

Leibkonnas oli keskmiselt 2,2 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,6 inimest.

Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
*19,50% alla 18-aastasi, 
*4,70% 18–24-aastasi, 
*29,50% 25–44-aastasi, 
*34,70% 45–64-aastasi, 
*11,60% üle 65-aastasi. 

Ea mediaan oli 44 aastat. 

Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 105,70 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 109,90 meest.

Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 37 279 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 42 159 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 26 210 dollarit, naistel 23 750 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 22 360 dollarit.  

7,20% elanikkonnast ja 4,50% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 0% alla 18-aastasi ja 2,2% üle 65-aastasi.

## Kaitsealad
* Gunnisoni metsakaitseala
* Rio Grande metsakaitseala
* San Juani metsakaitseala
* Uncompahgre'i metsakaitseala
* La Garita ürgloodusala
* Powderhorni ürgloodusala
* Uncompahgre'i ürgloodusala
* Weminuche ürgloodusala

USA Ajalooliste Paikade Riikliku Registrisse on kantud Hinsdale'i maakonnas 11 objekti.

## Vaata ka
* Capitol City

## Viited

## Välislingid

*Hinsdale'i maakonna koduleht (*inglise keeles*)
Lake City

**Lake City** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Hinsdale'i maakonna halduskeskus.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 408. Aastal 2000 oli elanike arv 375.

## Viited

## Välislingid
*Lake City ja Hinsdale'i maakonna koduleht
Tuhalaane Jumalaema Uinumise kogudus

**Tuhalaane Jumalaema Uinumise kogudus** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu piiskopkonna kogudus Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Tuhalaane külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas.

Kogudus asutati 1846. aastal. Algselt kandis see Paistu koguduse nime, kuid 1850. aastal nimetati ümber Tuhalaane koguduseks. Siis koliti ka keskus 2 km lõuna poole, jumalateenistusi hakati pidama üüritud koolimajas.

Esimene preester Tuhalaane koguduses oli Vassili Polistovski. 20. detsembril 1853. aastal sai preestriks Gavriil Bragis. Vahepeal olid preestrid Stefan Bežanitski, Jefim Küppar, siis tema poeg Nikolai Küppar ja kõige viimaks Aleksander Lääts. 

1938. aastal oli kogudusel üle 500 liikme, praeguseks on neid 20 ringis.

Aastatel 1870–1873 ehitati külla uus kivist Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik. 20. juulil 1950 süttis see pikselöögist põlema, ning sai osaliselt kahjustada. 1952. aastal likvideeriti ka kogudus. 

2008. aastal kogudus taasasutati. Kiriku taastamiseks on kogudus sealtpeale korraldanud heategevuskontserte.

Tuhalaane Jumalaema Uinumise koguduse juhatuse esimees on preester Miikael Raissar, aseesimees ja kirikuvanem on muusik Jaak Tuksam. Koguduse abistamiseks on loodud MTÜ Tuhalaane Kiriku Toetuskogu, mida samuti juhib Jaak Tuksam.

## Viited

## Välislingid
*Tuhalaane Jumalaema Uinumise kogudus EAÕK kodulehel
Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik

**Tuhalaane Jumalaema Uinumise kirik** on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv kirik Tuhalaane külas Viljandi maakonnas Mulgi vallas.

Koguduse asutamisest 1850. aastal kuni 1852. aastani peeti teenistusi Tuhalaane mõisa territooriumil, mõisalt selleks tarbeks renditud majakeses. 21. juunil 1852 põles maja teadmata põhjusel maha. Tuhalaanest uut teenistusteks sobivat ruumi ei leitud ja kuni 1. oktoobrini 1853 peeti Tuhalaane koguduse jumalateenistusi Viljandi kirikus. 

1. novembrist 1859 peeti jumalateenistusi jälle Tuhalaanes. Kohalik rahvas kogus kiriku ehitamise heaks 583 rubla, muretseti kiriku ehitamise luba. 1859. aasta 1. augustil pandi Tuhalaane kirikule nurgakivi. 

Kirikuhoone ehitati aastatel 1870–1873 Riia arhitekt Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi. Põllukivist, killustikuga viimistletud hoone matkib Bütsantsi stiili. Selle keskosa on kaetud krohviga, katust ja kaheksatahuliste kuplite kumeraid kiivreid katab värvitud plekk. Kiriku ja kõrvalhoonete ehitus maksis 785 rubla. Esimene jumalateenistus peeti kirikus 1. septembril 1873. 

1888. aastal ehitati kiriku lääneviilule juurde puidust kellatorn. Tuhalaane kirikus asus Vladimiri Jumalaema ikoon, mille kinkis keisrinna Maria.

20. juulil 1950 süttis kirikuhoone pikselöögist põlema ja seisab tänini varemetes. 1952. aastal kogudus likvideeriti.

2008. aastal taasasutati kogudus Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku kogudusena ning on sealtpeale korraldanud kiriku taastamiseks heategevuskontserte.

## Viited

## Välislingid

*
Kellukakõver

**"Kellukakõver"** (inglise keeles "The Bell Curve") on Richard J. Herrnsteini ja Charles Murray 1994. aastal ilmunud populaarteaduslik psühholoogiaraamat.

Raamatu pealkiri tuleneb statistilisest normaaljaotusest, mille kõver meenutab kellukest (*bell curve*). Raamat tekitas suurt poleemikat väitega, et inimeste edukus paljudes eluvaldkondades sõltub eelkõige intelligentsusest, milles esinevast variatiivsusest üle poole on pärilik. Kuna edukuse uuringud näitavad, et IQ skoorid on seotud inimese edukusega, saab kokkuvõttes järeldada, et inimesed on edukad või edutud suuresti tänu oma geenidele. Just niisugusele järeldusele jõudsid Herrnstein ja Murray (1994) oma raamatus.

Kõige suuremat ärritust tekitas raamatu 13. peatükk, kus oli refereeritud varasemaid uuringuid selle kohta, et musta nahavärviga inimeste IQ on keskeltläbi ühe standardhälbe võrra väiksem kui valgetel. Ainuüksi selle raamatu kõvakaanelist versiooni müüdi üle poole miljoni eksemplari.

## Viited
Aruküla Püha Kolmainu kirik

**Aruküla Püha Kolmainu kirik** on õigeusu kirik Jüri kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Raasiku vallas Kulli külas (umbes 1,5&nbsp;km Aruküla aleviku piirist). Kirik kuulub EAÕK haldusalasse.

Viie kupliga paekivist ja tellistest kirikuhoone ehitati Aruküla Püha Kolmainu kogudusele Riia arhitekti Heinrich Scheeli tüüpprojekti järgi 1873. aastal. Kiriku pühitses 1873. aastal Riia ja Miitavi ülempiiskop Veniamin (Karelin) Püha Kolmainu auks. Pühakoda mahutas 200–250 inimest.

Koguduse piirid olid väga laialdased ja koguduse liikmed soode ja rabade taga, mispärast ka koguduse vaimne ja aineline töö raskelt teostatav. 1895. aastal annetati kirikule altaritagune Kristuse ülestõusmise- ja kiriku nimeline, Püha Kolmainu ikoon. Talunik Aleksander Dmitrev annetas kirikule Neeva Aleksandri ikoon. Kõik kolm ikooni pühitseti 29. oktoobril 1895. aastal. 
Kiriku juures tegutses õigeusu kihelkonnakool ja õigeusu abikool Kostiveres.

Koguduses on teeninud: ülempreester Karp Tiisik, ülempreester K. Jansen, ülempreester Paul/Paulus Kolon, preestrid: Joann/Juhan Kolberg, Dionisi/Tõnis Siiman ja alates 30. maist 1932 Mihhail Taimre/Jefimov ja asetäitjatena preestrid: Karp Rampe/Eberling, Paul/Pavel Poska, Anton/Antonius Angerjas, Konstantin Gustavson (1873–1942), J. Tolstjakov ja K. Ustav. 1891. aastal oli koguduses liikmeid 995 ja 1932. aastal 260.

1944. aastal süttis kirik Nõukogude lennuki  pommitabamusest ja on sellest ajast saadik varemeis.  Pärast seda, kuni koguduse sulgemiseni aastal 1951, toimusid jumalateenistused koguduse majas.
2006. aastal loodi kiriku taastamiseks mittetulundusühing. 19. septembril 2023 kell 14.30 viis Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh Bartholomeos I läbi Aruküla püha Kolmainu kiriku taasavamise.

## Viited

## Kirjandus
*August Kaljukosk. "Õigeusukogudustes teeninud vaimulikkude nimekiri". Tallinn, 1975. Käsikiri Eesti Rahvusarhiivis
*Andrei Sõtšov. " Eesti õigeusu piiskopkond Stalini ajal aastail 1945-53". TÜ kirjastus. Tallinn, 2004; lk 65-125
*Jaanus Plaat/Arne Maasik. "Õigeusu kirikud, kloostrid ja kabelid Eestis". Eesti Kunstiakadeemia. Tallinn, 2011; lk 652-655
*"Eesti õigeusk X-XXI sajandil". Koostaja Vladimir Iljaševitš. Kirjastus Tarbeinfo OÜ. Tallinn 2014. Lk 443. (vene keeles)

## Välislingid
*Eesti Apostliku Õigeusu Kiriku koduleht
*Riho Västrik. "Püha Jüri" – dokumentaalfilm, 2009. OÜ Vesilind
Marika Mänd

**Marika Mänd** (sündinud 11. detsembril 1954) on eesti zooloog ja loomaökoloog.

## Elukäik
Ta lõpetas 1973. aastal Pärnu 2. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina.

Aastatel 1978–1992 töötas ta Eesti Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis vanemlaborandi, inseneri ja nooremteadurina, 1992–2001 Eesti Põllumajandusülikooli nooremteadurina ja teadurina. Sai 2000. aastal filosoofiadoktori kraadi väitekirjaga põllumajandusmaastiku kimalastest. Aastail 2001–2004 oli Eesti Põllumajandusülikooli vanemteadur, 2005–2008 Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudi vanemteadur ja dotsent. Alates 2008 töötab Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis rakendusentomoloogia korralise professorina ja taimekaitse osakonna juhatajana. 

Ta on avaldanud üle 50 artikli rahvusvahelise levikuga eelretsenseeritavates teadusajakirjades ja suurel hulgal muid teadus- ja populaarteaduslikke artikleid nii rahvusvahelistes kui ka Eesti väljaannetes. Õpetab Eesti Maaülikoolis taimekahjustajaid, keskkonnasäästlikku taimekaitset, bioloogilise mitmekesisuse kaitset jm distsipliine, samuti peab loenguid ja juhendab praktikume Tartu Ülikoolis. Juhatab teadus- ja rakendusprojekte. On kuulunud ja kuulub mitme teadus- ja arendusvaldkonna riikliku probleemkomisjoni koosseisu. Tema juhendamisel on kaitstud viis doktorikraadi ja mitu teadusmagistrikraadi.

1984–1990 oli Eesti Looduseuurijate Seltsi entomoloogiasektsiooni juhatuse liige. 2009. aastast on ta Eesti Taimekaitse Seltsi juhatuse esimees.

## Tunnustus
* 2008 Eesti Vabariigi teaduspreemia põllumajandusteadustes

## Isiklikku
Marika Mänd on Raivo Männi abikaasa. Neil on kaks tütart ja poeg.

## Välislingid
*
*"Püramiidi tipus", ETV, 4. aprill 2013
Indro Montanelli

**Indro Montanelli** (täisnimi **Indro Alessandro Raffaello Schizògene Montanelli**; 22. aprill 1909 Fucecchio Firenze lähedal – 22. juuli 2001 Milano) oli Itaalia ajakirjanik ja ajaloolane, Tartu Ülikooli itaalia keele ja kultuuri õppejõud.

Montanelli õppis Grenoble'i ja Sorbonne'i ülikoolis, lõpetades õigus- ja sotsiaalteaduskonna. Vabakutselise ajakirjanikuna alustas ta tööd Paris Soiris ja United Press Agencys.

Kuna Montanelli kirjutas pärast Hispaania kodusõjast artikleid, mis olid fašistliku valitsuse hinnangul poliitiliselt sobimatud, saadeti ta mõni aasta enne Teist maailmasõda Eestisse. 1937. aasta septembrist pidas ta aasta vältel Tartus itaalia keele ja kultuuri loenguid.

Hiljem on Indro Montanelli kirjutanud ligi 60 raamatut ning teinud auhindu pälvinud filmi "Rovere kindral".

11. märtsil 2013 avati Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna Paabeli hoone (Ülikooli 17) fuajees Montanelli mälestustahvel. Alates 2015. aastast asub mälestustahvel Lossi 3 õppehoones.

## Isiklikku
Indro Montanelli oli Jaan Kaplinski ristiisa.

## Teosed eesti keeles
* Eessõna teosele: Corrado Alvaro, "Aspromonte rahvas". Itaalia keelest tõlkinud Marta Pärna. Loodus, Tartu 1937
* Eessõna teosele: Luigi Pirandello, "Vana jumal" (novellid). Tõlkinud Valentin Pomm ja Marta Pärna. Sari Nobeli laureaadid, Loodus, Tartu 1938
* "Mälestused Eestist". Üles kirjutanud Marzio G. Mian, itaalia keelest tõlkinud Ülar Ploom – Looming 1994, nr 12, lk 1658–61; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu arhiivis DIGAR
* Indro Montanelli ja Mario Cervi, "Aldo Moro juhtum". Itaalia keelest tõlkinud Hanna Kaal; eessõna lk 5–18: Daniele Monticelli. Tallinn, Perioodika, Loomingu Raamatukogu 2004, nr 31–32, 72 lk; ISBN 9985853571

## Viited

## Kirjandus
* Jaan Kaplinski, "Jutuajamised Montanelliga" – Eesti Ekspress 14. oktoober 1999, lk B12–B13

## Välislingid
* "Itaalia ajakirjaniku Indro Montanelli mälestustahvli avamine" Tartu Ülikooli kodulehel
* "Itaalia ajakirjanik Montanellile avatakse Tartu ülikoolis mälestustahvel" Tartu Ülikooli kodulehel (koos viitega fotogaleriile)
Ehituskaar

**Ehituskaar** oli aastatel 1994–2008 ilmunud ehitusajakiri. 

2004. aastal ilmus see paberkandjal ja 2001. aastast (algul koos paberväljaandega) elektroonse teavikuna.

Ajakirjas oli artikleid näiteks ehitusmaterjalide, ehitiste projekteerimise, ventilatsiooni kohta.

Ajakirja peatoimetaja oli 1994. aastast Riina Valmsen.

## Vaata ka
*Ehitaja (ajakiri)

## Viited
Tallinna Kool

**Tallinna Kool** (ka **Tallinna Kümme**) oli Tallinnas 1970.–1980. aastatel (mõnede allikate kohaselt 1972–1985) tegutsenud arhitektide rühmitus. 

Rühmituse eestvedajad olid Vilen Künnapu ja Leonhard Lapin, liikmete seas olid Tiit Kaljundi, Avo-Himm Looveer, Jüri Okas, Veljo Kaasik, Ignar Fjuk, Ain Padrik, Toomas Rein ja Jaan Ollik, rühmitusega olid seotud ka Ülevi Eljand, Harry Shein, Sirje Runge, Matti Õunapuu ja Andres Ringo. 

Rühmituse tegevus avaldus näiteks modernismi kriitikana, väärtuslikuks peeti teise maailmasõja eelset Eesti arhitektuuri.

## Viited
Tursk (perekond)

**Tursk** (*Gadus*) on perekond kalu tursklaste sugukonnas.

Tursad on demersaalsed kalad.

Tursad on peamised kalad, kellelt saadakse kalamaksaõli.

## Klassifikatsioon

Tursa perekonda liigitatakse järgmised kalaliigid:
**Gadus chalcogrammus* Pallas, 1814 – vaikse ookeani mintai ehk mintai ehk alaska pollak.
**Gadus macrocephalus* Tilesius, 1810  – vaikse ookeani tursk
**Gadus morhua* Linnaeus, 1758 – atlandi tursk ehk tursk

## Eesti liigid
Eesti vetes elab atlandi tursa alamliik läänemere tursk.

## Välislingid
*Sissekanne ADW-s
*Sissekanne FishBase-s
*Sissekanne ITIS-es
*Sissekanne NCBI Taxonomy database-s
KülaTee

**"KülaTee"** oli Eesti Riigikantselei finantseeritud maapiirkondade andmesideteenuste arendusprogramm, mis viidi ellu 1999–2000. Seda koordineeris Eesti Informaatikakeskus. Programmi juht oli Jüri Liiv.

Programmi üks olulisi eesmärke oli kõik Eesti kohalikud omavalitsused kindlustada andmesideühendustega.

Programmi jätkuks oli "KülaTee II", mille raames varustati rahvaraamatukogud püsiühendustega ja ühtlasi avati neis avalikke internetipunkte.

## Vaata ka
*PeaTee
*KülaTee II

## Viited
PeaTee

"**PeaTee**" oli Eesti Riigikantselei finantseeritud arendusprogramm, mille 1997–1998 viis ellu Eesti Informaatikakeskuse andmeside osakond. Programmi peaeesmärk oli luua Eesti riigiasutuste ja omavalitsuste andmeside magistraalvõrk. Programmi elluviimine võimaldas luua andmesideühendused ka kohalike omavalitsuse vahel (arendusprogramm "KülaTee").

## Vaata ka
*KülaTee

## Viited
Peeter Suure orden

**Peeter Suure orden** (vene keeles *орден Петра Великого*) oli Venemaa ühiskondlik teenetemärk, mida andis välja aastatel 2000–2008 tegutsenud Julgeoleku, Riigikaitse ja Õiguskaitse Probleemide Akadeemia.

Ordenil oli kolm järku. Ordeniga võidi autasustada kodanikke "ennastsalgava teo, mehisuse, julguse ja kangelaslikkuse eest sõjaväe-, teenistus- või kodanikukohuse täitmisel; riikliku, tööstuse, teadus-, sotsiaal-, kultuuri-, ühiskondliku tegevuse või heategevuse valdkonna silmapaistvate saavutuste eest, mille eesmärk on Venemaa riigi tugevdamine".

Peeter Suure ordeniga autasustati ka mitmeid Venemaa linnu, näiteks on selle autasu pälvinud Podolsk ja Tjumen.

Julgeoleku, Riigikaitse ja Õiguskaitse Probleemide Akadeemia andis välja ka mitmeid teisi Venemaa ajalooliste suurkujude nimedega ordeneid. Akadeemia sundlikvideerimisel 2008. aastal heideti neile ette riiklikele autasudele sarnaste teenetemärkide jagamist, samuti riiklikele tunnistustele sarnaste diplomite ja tunnistuste väljastamist ning riiklikele aunimetustele sarnaste tiitlite jagamist. Akadeemia jagatud autasud tunnistati tagantjärele kehtetuks.

## Viited
Energia avastuskeskus

**Energia avastuskeskus **(aastani 2009 ka *Energiakeskus*; juriidilise nimega **Tallinna Tehnika- ja Teaduskeskus**) on aastal 1999 Tallinnas asutatud tehnika- ja teaduskeskus; õiguslikult sihtasutus.

Energia avastuskeskus tegutseb Tallinna elektrijaama masinahoones aadressil Põhja puiestee 29. Keskuse eelkäija selles hoones oli Energeetikamuuseum, mis avati 17. detsembril 1993 ja tegutses 5 aastat.

Keskuse rajamiseks asutasid Eesti Energia AS, Tallinna linn, Tallinna Tehnikaülikool ja AS Tallinna Soojus 1999. aastal SA Tallinna Tehnika- ja Teaduskeskuse. 2009. aastal muudeti nimi Energia avastuskeskuseks. Keskuse renoveerimise projekt algas 2012. aastal, seda toetas EAS. Uuenenud Energia avastuskeskus avati külastajatele 13. juunil 2014.

Sihtasutuse juhtorganid on juhatus ja nõukogu. Energia avastuskeskuse juhataja on Martin Sõmer. Nõukogus on seitse liiget. 

Energia avastuskeskus on ühtlasi Põhjamaade Teaduskeskuste Ühingu NSCF ja Euroopa Teaduskeskuste ja -muuseumide võrgustiku ECSITE liige.   

## Ekspositsioon
Teaduskeskuse eesmärk on innustada lapsi loodus- ja reaalteaduste õppimisel. Selleks on keskuses rohkem kui sada eksponaati, mis võimaldavad füüsikanähtusi turvaliselt ise uurida ja katsetada. Energia avastuskeskuses saavad külastajad ise neid ümbritsevat keskkonda avastada. Peale selle on koolidel võimalus teha loodus- ja reaalainete õpet vaheldusrikkamaks – avastuskeskuse programmis on palju õpitube, mis aitavad klassiruumis õpitut täiendada ja kinnistada. Vana elektrijaama masinamaja keskkond aitab kaasa elektri toimimise ja selle tootmise selgitamiseks.

Koostöös OÜ KAOS Arhitektidega valmis lisaks hoone renoveerimise projektile ka täielikult uue disainiga näituste projekt. Külastajatele on avatud
* elektrieksponaatide kogu – näha võib kuni kolmemeetrist välku;
* energia ja elektritoomise mineviku ja tuleviku näitus;
* heli ja optika eksponaadid;
* muutuvad näitused;
* täiskuppel planetaarium;
* teadusteatrid;
* füüsikaklassid;
* seminariruumid.

## Vaata ka
*Vigala Roheline Energiakeskus

## Viited

## Välislingid
*Keskuse koduleht
*"Eesti vanemaid elektrijaamu tähistab 100. sünnipäeva". arileht.delfi.ee, 24. märts 2013
Chaffee maakond

**Chaffee maakond** (*Chaffee County*) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°74' N, 106°18' W. 

Maakonna halduskeskus on Salida. 

Maakonna pindala on 2629 km². Veepindala on 4 km². Maakond asub Kaljumäestikus. Suurimad mäeahelikud on Sawatchi mäeahelik ja Mosquito mäeahelik.

Elanike arv on 2015. aasta seisuga arvestuslikult 18 658. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 17 809. Asustustihendus on 7,1 in/km².

## Naabermaakonnad
* Lake'i maakond (põhjas)
* Parki maakond (idas)
* Fremonti maakond (kagus)
* Saguache'i maakond (lõunas)
* Gunnisoni maakond (edelas)
* Pitkini maakond (läänes)

## Ajalugu
Maakond moodustati 10. veebruaril 1879.

Maakond on saanud nime esimese Coloradost pärit senaatori Jerome B. Chaffee järgi.

## Rahvastik

### Linnad ja asulad
*Americus
*Belleview
*Browns Canon
*Buena Vista
*Centerville (Colorado)
*Cleora
*Futurity
*Garfield
*Granite
*Hamilton
*Johnson Village
*Maysville
*Newett
*Poncha Springs
*Princeton
*Riverside
*Rockdale
*St. Elmo (kummituslinn)
*Salida
*Smeltertown
*Stonewall
*Turret
*Vicksburg
*Winfield

### 2000. aasta rahvaloenduse andmed
Chaffee maakonnas oli 16 242 inimest, 6854 leibkonda ja 4365 perekonda.

Rahvastiku tihedus oli 6 in/km². 

Elamuühikuid (*housing units*) oli 8392 (keskmine tihedus 3/km²). 

Rassiline koosseis oli järgmine: 
*valgeid 90,94%
*mustanahalisi 1,58%
*põlisameeriklasi 1,09% 
*aasialasi 0,44% 
*Vaikse ookeani saarte rassist 0,05% 
*teistest rassidest 4,21% 

Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 8,58%.  

6854 leibkonna seas oli 
*25,20% neid, kus oli alla 18-aastasi lapsi; 
*56,70% koos elavaid abielupaare; 
*6,80% neid, kus oli ilma abikaasata naine; 
*33,70% neid, mis ei olnud perekonnad. 

*28,40% kõigist leibkondadest koosnes üksikutest ja 
*11,20% leibkondadest oli mõni üksi elav vähemalt 65-aastane inimene. 

Leibkonnas oli keskmiselt 2,26 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,77 inimest.

Elanikud jagunesid ealiselt nii: 
*19,70% alla 18-aastasi; 
*7,70% 18–24-aastasi; 
*28,00% 25–44-aastasi; 
*27,50% 45–64-aastasi; 
*17,00% üle 65-aastasi. 

Ea mediaan oli 42 aastat. 

Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 113,60 meessoost inimest. Iga vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 116,20 meest.

Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 34 368 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 42 043 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 30 770 dollarit, naistel 22 219 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 19 430 dollarit.  

11,70% elanikkonnast ja 7,40% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 17,30% alla 18-aastasi ja 10,20% üle 65-aastasi.

## Kaitsealad
* San Isabeli metsakaitseala
* Buffalo Peaksi ürgloodusala
* Collegiate Peaksi ürgloodusala
* Browns Canyon National Monument

USA Ajalooliste Paikade Riikliku Registrisse on kantud Chaffee maakonnas 36 objekti.

## Viited

## Välislingid
*Chaffee maakonna koduleht (*inglise keeles*)
Maja (ajakiri)

**Maja** (kirjutatud ka **MAJA**) on aastast 1994 ilmuv Eesti arhitektuuriajakiri. 

Ajakirjas käsitletakse peamiselt nüüdisaegse arhitektuuri temaatikat.

Ajakirja väljaandmist on toetanud Eesti Kultuurikapital.

Maja peatoimetaja oli 2017-2023 Kaja Pae, 2023. aastast Laura Linsi.

## Tunnustus
*1995 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (koos jätkväljaandega Ehituskunst, arhitektuurialase tegevuse preemia)

## Viited

## Välislingid
*Ajakirja koduleht (vaadatud 30.05.2019)
Ehitaja (ajakiri)

**Ehitaja** on alates 1995. aastast ilmuv Eesti ehitusajakiri. 

Ajakirjas on artikleid näiteks ehitustööde ja ehitiste projekteerimise kohta. Tutvustatakse ka ehitusalaseid õigusakte.

## Vaata ka
*Ehituskaar

## Viited
Kohtumõistja (film)

**"Kohtumõistja"** (inglise keeles "The Arbiter") on Eesti lavastaja Kadri Kõusaare draamafilm, mis esilinastus 2013. aastal. Tegemist on Kõusaare teise täispika filmiga. 

Filmi peaosatäitja on Suurbritannia näitleja Lee Ingleby ja film kandis tööpealkirja "Euroopa psühho". Kõusaare sõnul on "Kohtumõistja" esimene Eesti autori ingliskeelne film.

## Film arvudes
2013. aastal käis Eesti kinodes filmi vaatamas 4276 inimest.

## Viited

## Välislingid
*Tuuli Koch "Kadri Kõusaar, ideede vang". Postimees, 10. märts 2013
*Mart Niineste "Kadri Kõusaar: natsid pole kadunud" . Eesti Päevaleht, 16. märts 2013
*Tiit Tuumalu "Robin Hood, Euroopa psühho". Postimees, 18. märts 2013
*Jaan Ruus "Dostojevski-maitseline Kõusaar". Eesti Ekspress, 26. märts 2013
*Margit Adorf "Ma justkui magasin ja nägin undki". Sirp, 27. märts 2013
Pärimuskultuuri fond

**Pärimuskultuuri fond** on Eesti Rahvuskultuuri Fondi üks paljudest allfondidest. Fondi asutas 2000. aastal Eesti Rahvuslik Folkloorinõukogu. 

Fond loodi eesmärgiga toetada kultuuripärandi järjepidevuse hoidmist ja edasikandmist ning juhtimaks avalikkuse tähelepanu pärimuskultuuri kaitse vajadusele. Sellest lähtudes asutas nõukogu pärimuskultuuri auhinna, mis antakse isikutele või isikute grupile sihipärase ja tulemusliku loomingulise, pedagoogilise, teaduslik-populariseeriva või organisatoorse tegevuse eest folklooripärandi järjepidevuse hoidmisel ja edasikandmisel.

Fondi vajaliku 100 000 krooni suuruse kapitali kokkusaamine võttis aega ja seetõttu sõltus auhinna rahastamine toetajate olemasolust. Esimestel aastatel toetasid auhindade väljaandmist Eesti Kultuuriministeerium, Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapital ja Eesti Rahvuskultuuri Fond. 

Kuni 2011. aastani anti pärimuskultuuri auhinda välja igal aastal. Seejärel otsustati teha seda vaid igal kolmandal aastal – mil kolme Balti riigi ühist suurimat pärimuspidu Baltica peetakse Eestis. Järgmine pärimuskultuuriauhind antakse välja Baltica Eesti pärimuspeol 2022. aastal.

## Viited

## Välislingid
*Fondist Eesti Rahvusliku Folkloorinõukogu kodulehel (vaadatud 10.03.2013)
*Pärimuskultuuri auhinna laureaadid 2008 on selgunud 2008
*Folkloorinõukogu andis teada pärimuskultuuri auhinna saajad 2016
Salida

**Salida** on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Chaffee maakonna halduskeskus.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5236. Aastal 2000 oli elanike arv 5504.

Rahvastiku tihedus oli 965,6 in/km². 

Läbi linna voolab Arkansase jõgi.

## Ajalugu

Linn asutati aastal 1880 raudtee äärde ja see oli Denveri ja Rio Grande Lääne Raudteekompanii tähtis sõlmpunkt.

Tänapäeval on olulisemaks tööstusharuks turism.

## Välislingid
*Salida koduleht
Fernando Pessoa

**Fernando Pessoa** (kodanikunimega **Fernando António Nogueira de Seabra Pessoa**; 13. juuni 1888 – 30. november 1935) oli Portugali luuletaja, proosakirjanik, kirjanduskriitik, tõlkija, kirjastaja ning filosoof.

Pessoad on nimetatud 20. sajandi üheks tähtsamaks kirjanikuks ning üheks olulisemaks portugalikeelseks poeediks. Ta kirjutas ja tõlkis ka inglise ja prantsuse keelest. Pessoa oli tuntud kirjanduslike müstifikatsioonide poolest: ta avaldas oma teoseid kümnete pseudonüümide (nn heteronüümi) all, mis kajastasid erinevaid fiktiivseid isiksusi, kes olid varustatud täiemahuliste elulugude ja taustadega.

Kriitik Rein Veidemanni sõnul on Pessoa luule "puhas olemasoluluule, milles pöördumatu mööduvuse taju määrab tegelikkusesuhte. Tõeline on üksnes hajumine ajas ja ruumis. Inimese ülevus ja traagika on selles, et talle on antud võimalus läbi elada ja jälgida seda teed olematusse."

Eesti keeles on ilmunud Pessoa luulevalimikud "Autopsühhograafia" Ain Kaalepi tõlkes (Tallinn: Perioodika, 1973; Loomingu Raamatukogu), Tõnu Õnnepalu tõlkes "Tubakapood" (Tallinn: Pilgrim, 2009) ning "Sõnum" (Tartu: Tartu Ülikooli kirjastus, 2010; tõlkinud Ain Kaalep, Maarja Kaplinski, Jüri Talvet ja Anneli Tuulik) ning tema tähtsaim proosateos "Rahutuse raamat" (Tallinn: Salv 2022; tõlkinud Leenu Nigu).

## Viited

## Välislingid
* Mart Kuldkepp "Fernando Pessoa (1888-1935)" kultuuriveebis "Kreutzwaldi sajand"
* Rein Veidemann "Fernando Pessoa mõtleva südame hääl" Postimees, 13.06.2010
Olavi Paavolainen

**Olavi Paavolainen** (pseudonüüm **Olavi Lauri**; 17. september 1903 Kivennapa – 19. juuli 1964 Helsingi) oli soome esseist, ajakirjanik, reisiraamatute autor ja luuletaja.

Paavolainen oli kirjandusrühmituse Tulenkantajat ("Tulekandjad") keskne kuju ning sõdadevahelise Soome kirjanduselu üks mõjukamaid arvamusliidreid. Tema vaated olid liberaalsed ja orienteeritud Euroopale ning ta huvitus uutest ideedest.

1920. aastate lõpul ülistas Paavolainen oma modernistlikes teostes linnaelu, tehnikat ja möirgavaid autosid. 1930.–40. aastatel kritiseeris ta nii Natsi-Saksamaa valitsusliikmeid kui ka Talvesõda Soome ja Nõukogude Liidu vahel

Eesti keeles on Paavolaise raamatuist ilmunud Piret Saluri tõlkes "Külalisena Kolmandas Reich'is" (Tallinn: Kultuurileht, 2009), "Sünge monoloog" (Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2013) ja "Volga voolab nüüd Moskvasse: kirjutisi Nõukogude Liidust" (EKSA, 2018).

Soomes Turu linnas tegutseb Olavi Paavolaise Selts, mis annab 2003. aastast välja ka Olavi Paavolaise medalit.

Paavolainen on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Nemi järv

**Nemi järv** (itaalia keeles *Lago di Nemi*; ladinakeelne nimi *Nemorensis Lacus*) on vulkaanilist päritolu järv Kesk-Itaalias Lazio maakonnas città metropolitana di Roma Capitales. Umbes kilomeetri kaugusel loodes asub Albano järv, umbes 30 km kaugusel põhjas asub Rooma linn.

316 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 167 hektarit, suurim sügavus 33 meetrit.

Järve kallastel asuvad Nemi ja Genzano di Roma.

1929. aastal leiti järve põhjast kaks umbes 75 meetri pikkust ujuvpaleedena kasutatud laevavrakki.

## Viited

## Välislingid
Narvskaja Gazeta

**Narvskaja Gazeta** (vene keeles Нарвская Газета) on 1991. aastast (kui arvestada eelkäijaid, siis 1940. aastast) Narvas ilmuv venekeelne ajaleht. Narvskaja Gazeta on Narvas ilmuva eestikeelse ajalehe Narva Postiljon emaleht.

2003. aastast oli selle ajalehe omanik ärimees Miroslav Penkovski.

2016. aastast on Narvskaja Gazeta väljaandja OÜ Prospekt-Media.

2005. aastast on ajalehe peatoimetaja Sergei Stepanov.

## Ajalugu
Ajalehe eelkäijad olid aastatel 1940–1941 ilmunud Nõukogude Küla ja 1945–1990 ilmunud Narvski Rabotši.

26. juulil 1940 ilmus endise Narva ajalehe Narvski Listok (*Нарвский листок*) põhjal ajalehe **Nõukogude Küla** (*Советская деревня*) esimene number. Pärast Teist maailmasõda jätkas väljaanne nime **Narvski Rabotši** (*Нарвский рабочий*) nime all.

## Viited

## Välislingid
*Ajalehe veebiväljaanne (vaadatud 10.03.2013)
*Narva vanim ajaleht Narvskaja Gazeta vahetas omanikku, ERR, 29. oktoober 2016
Lisa Limone ja Maroc Orange: tormakas armulugu

**"Lisa Limone ja Maroc Orange: tormakas armulugu"** on 2013. aastal esilinastunud Eesti muusikaline 3D-nukufilm. See on Eesti esimene 3D-film, mida on nimetatud ka maailma esimeseks täispikaks nukuooperiks.

Peategelane on Aafrika apelsinipoiss Maroc Orange, kes sõidab paadiga Sitsiiliasse, et pääseda vaesusest. Euroopas aga pannakse ta raskele tööle tomatiistandusse. Siis aga hakkab tema vastu huvi tundma ketšupimõisniku tütar, sidrunitüdruk Lisa Limone.

Filmi režissöör on Mait Laas, stsenaristid Kati Kovács ja Peep Pedmanson, operaator Ragnar Neljandi ja helilooja Ülo Krigul. Filmis kõneldakse itaalia, prantsuse, inglise ja eesti keelt ning sel on eesti subtiitrid. "Lisa Limone ja Maroc Orange'i" pikkus on 72 minutit. Filmi helindanud näitlejate seas on Iiris Vesik, Peeter Volkonski, Omar Nõmm, Risto Joost ja Hardi Volmer.

## Viited
Masina-traktorijaam

**Masina-traktorijaam** (ka **masina- ja traktorijaam**, lühend **MTJ**) oli Nõukogude Liidus, sealhulgas Eesti NSV-s, aastatel 1928–1958 tegutsenud majandusüksus. Masina-traktorijaamad haldasid traktoreid, põllutöömasinaid ja transpordivahendeid, teenindades nendega kolhoose.

## Eesti NSV-s
Eestis loodi esimesed masina-traktorijaamad 1941. aastal. Enne seda tegutsesid Eesti vabariigis 1920. ja 1930. aastatel samalaadsed traktorijaamad, mis võisid kuuluda riigile, ühistutele või olid eraomandis.

Eesti NSV-s taastati masina-traktorijaamad ja hobu-masinariistade laenutuspunktide võrk masina-traktorijaamade juures 1944. aastal. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu ja Eestimaa K(b)P Keskkomitee 14. detsembri 1944. aasta määrusega nr 380, kohustati Eesti NSV Põllutöö Rahvakomissariaati, partei maakonnakomiteesid ning valla ja maakonna täitevkomiteesid üle andma tasuta võõrandatud ja ostetud põllumajandusmasinad, inventar, kariloomad, ehitised ja vara eeskätt masinatraktorijaamadele ja hobu-masinariistade laenutuspunktidele. Pärast MTJ-de ja hobu-masinariistade laenutuspunktide vajaduste täielikku rahuldamist ülejääv osa masinaist, inventarist, kariloomadest ja varast üle anda maatameeste ja kehviktalunike majapidamistele, hiljemalt 1. veebruariks 1945. aastal ning taastada Eesti NSV territooriumil 23 masina-traktorijaama vähemalt 10 traktoriga igaühes ja vähemalt 250 hobumasinriistade laenutuspunkti vähemalt 15 hobusega igaühes, võttes aluseks 1941. a. esimesel poolel kehtinud MTJ-de ja hobumasinriistade laenutuspunktide võrgu;.

#Tallinna MTJ, Harju maakond Lagedi mõisas 
#Rapla MTJ, Harju maakond Rapla Alu mõis
#Vasalemma MTJ, Harju maakond Munalaskme mõis
#Järva-Jaani MTJ, Järva maakond Järva-Jaani, osa Orina mõisas ja Võhmuta vallas ja Orina põllumajanduskoolis
#Paide MTJ, Järva maakond Mäo mõisas 
#Taebla MTJ, Lääne maakond Taebla mõisas
#Sipa MTJ, Lääne maakond, Sipa
#Pärnu-Jaagupi MTJ, Pärnu maakond Halinga mõisas
#Vändra MTJ, Pärnu maakond Vändra mõisas
#Kilingi-Nõmme MTJ, Pärnu maakond Kiriku mõisas Saarde 
#Viljandi MTJ, Viljandi maakond Viljandi Soome tänav 3, Vaksali tänav 17
#Põltsamaa MTJ, Viljandi maakond Põltsamaa Kuuse tänav 5
#Palamuse MTJ, Tartu maakond Palamuse kiriku mõis
#Alatskivi MTJ, Tartu maakond, Alatskivi
#Tartu MTJ, Tartu maakond Raja talu 
#Rannu MTJ, Tartu maakond Arbi talu Elva vallas 
#Keeni MTJ, Valga maakond Keeni mõis
#Võru MTJ, Võru maakond Parksepa talu nr. 31 Võru vald
#Pikajärve MTJ, Võru maakond, Koidu talu Urvaste v. 27
#Saare MTJ, Saare maakond Kaarma-Suuremõisa vald Kuressaare 
#Jõhvi MTJ, Viru maakond Edise mõis
#Vihula MTJ, Viru maakond Vanamõisa mõis mtk. A-25, A-27 ja A-29
#Rakvere MTJ, Viru maakond Voore mõis
 
1958. aastal muudeti Nõukogude Liidus masina-traktorijaamad remondi-tehnikajaamadeks.

## Vaata ka
*masina- ja maaparandusjaam (MMJ)
*Eesti NSV Riiklik Põllumajanduse Tootmistehnika Komitee
*Kolhooside ehituskontor (KEK)
*Teede Remondi ja Ehituse Valitsus (TREV)

## Viited

## Välislingid
*Kui traktorijaamadel olid oma ajalehed Pärnu Postimees, 10. jaanuar 2010
MTJ

**MTJ** võib tähendada:
* **[[masina-traktorijaam]]**, nõukogudeaegne majanduslik üksus
* **[[MTJ (ansambel)|MTJ]]**, Eesti ansambel