open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sulaaeg

**Sulaaeg** ehk **Hruštšovi sula** (vene keeles хрущёвская о́ттепель; *hruštšovskaja ottepel*) oli 1950. aastate keskelt kuni 1960. aastate keskpaigani kestnud periood Nõukogude Liidu ajaloos, mida iseloomustas riigijuhi Nikita Hruštšovi destaliniseerimise poliitika, mille raames leevendati üleriigilist tsensuuri ja repressioone.

Ajajärgu algust tähistab Jossif Stalini surm 1953. aastal, kuid veelgi olulisemaks sündmuseks oli Hruštšovi kõne NLKP XX kongressil 1956. aastal, milles ta paljastas ja mõistis hukka Stalini isikukultuse. Seda iseloomustas tendents seaduslikkuse taastamisele stalinismi ajal represseeritute vabastamise ja rehabiliteerimise näol, mis iseendast ei hoidnud aga ära uusi poliitilisi piiranguid ega karistamisi. 

Sulaajal pöörati tähelepanu vajadusele arendada Nõukogude Liidus põllumajandust, elamuehitust, kergetööstust ja tarbimissfääri. Selleks otsiti uusi viise ja meetodeid, mille kasutuselevõtus aga ilmnes märgataval määral ebajärjekindlust, subjektivismi ja voluntarismi. Välissuhetes võeti kurss üleminekuks külma sõja poliitikalt rahumeelse kooseksisteerimise poliitikale, mis siiski ei välistanud ka sõjalisi vastasseise ja aktsioone. Nõukogude riigi sise- ja välispoliitika liberaliseerimine mõjutas kõiki eluvaldkondi, sealhulgas ka kultuuri. Hakati tegema struktuuri- ja personalimuudatusi kultuuriga tegelevates parteiorganites ja asutustes, loodi NSV Liidu Kultuuriministeerium ja vastavad ministeeriumid liiduvabariikides. Ehkki stalinism oli väliselt möödas, ei toonud see aga kaasa kiireid muutusi kultuurielus ega avaldunud kohe ka kunstis, sest kultuuri püüti hoida samaviisi kontrolli all nagu varemgi.

Näiteks eemaldas Nikita Hruštšov 1956. aastal teadlaskonna survel Üleliidulise Põllumajandusteaduste Akadeemia presidendi ametikohalt Trofim Lõssenko. Ent aastatel 1961–1962 oli Lõssenko uuesti selles ametis. 

## Viited

## Kirjandus
* Rita Peirumaa. Hruštšovi aja "sula" ning muudatused ENSV kunstipoliitikas ja -elus 1950. aastate teisel poolel Magistritöö. Tartu Ülikool, Tartu 2004.
Mustkiird-selvasäälik

**Mustkiird-selvasäälik** (*Basileuterus nigrocristatus*) on linnuliik sääliklaste sugukonnast selvasääliku perekonnast. Ta on levinud Lõuna-Ameerika loodeosa metsades.

## Viited
Nekk

**Nekk** on vulkaani lõõri täitnud ja vulkaanikoonuse kulumisel sammasja (diameeter mõni meeter kuni 1,5&nbsp;km) jäänukina säilinud vulkaanilisest kivimist keha.
Salisbury saar

**Salisbury** on saar Põhja-Jäämeres, üks Franz Josephi maa saarestikku kuuluvatest saartest.

Saare pindala on 960 km². Tema kõrgus on 482 meetrit. Kogu saar on kaetud igijääga. Saar on loode-kagu suunas piklik.

Salisbury saar asub saarestiku keskel, kuid pole selle suurim, kõrgeim ega tähtsaim saar. Temast loodes on Harley saar, põhjas 481 m kõrgune Jacksoni saar, kirdes 554 m kõrgune Ziegleri saar, idas saarestiku kõrgeim, 620 m kõrgune Wiener-Neustadti saar, kagus Hayesi saar, kus asub lähim polaarjaam, lõunas 507 m kõrgune Champi saar, edelas 468 m kõrgune Luigi saar ja läänes teisel pool Briti kanalit 275 m kõrgune Arthuri saar.

Halduslikult kuulub Salisbury saar nagu kogu saarestik Venemaale Arhangelski oblastisse.

Saar on nimetatud Chicago ülikooli geoloogiaprofessori Rollin Daniel Salisbury (1858–1922) järgi. Salisbury oli Robert Peary ekspeditsiooni juhi asetäitja.

## Viited
Tuhksäälik

**Tuhksäälik** (*Leucopeza semperi*) on üliharuldane või välja surnud Saint Lucia endeemne sääliklane.

## Kirjeldus
Linnu pikkus on umbes 14,5 cm. Tuhksääliku vanalinnu ülapoole sulestik on tumehall ja alapoole sulestik hallikasvalge. Immatuurne lind on pruunikashalli ülapoole ja tuhmkollaka alapoolega. Jalad on helekollased ja pikad. Tuhksäälik elab mägi- ja haldjametsade alarindes. 

Tema eluviiside kohta pole midagi kindlalt teada. Arvatakse, et ta pesitseb maapinnal.

## Arvukus
Tuhksäälik oli 19. sajandil üsna arvukas, kuid 20. sajandil on tema kohta vaid üksikuid teateid. Viimane usaldusväärne vaatlus oli 1961. aastal. Liigi taasleidmiseks on lootust, sest sobivat elupaika veel leidub. Tema arvukuse vähenemise üks tõenäoline põhjus oli sissetoodud mangustid, kelle jaoks ta oli kerge saak. Teine põhjus võib olla elupaiga hävitamine.

## Viited

## Välislingid
* Sissekanne Birdlife'i portaalis
Kadakasäälik

**Kadakasäälik** (*Setophaga chrysoparia*) on sääliklaste sugukonda kuuluv lind.
Ta pesitseb USAs Texase keskosas kadakate ja tammedega kuristikes ja kanjonites. Talvitab Lõuna-Mehhikost (Chiapas) Nicaraguani. Kadakasäälik kasutab pesa ehitamiseks puukoort ja ämblike niiti. Kurnas on kolm kuni neli muna. Toiduks on putukad ja ämblikud.  

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Birdlife'i leheküljel
Recherche'i saarestik

**Recherche'i saarestik** (inglise *Archipelago of the Recherche*) on 105 saarest ja üle 1000 kaljulaiust koosnev saarestik Austraalia mandri lõunarannikul. 

Saarestiku kogupindala on 97,2 km² (24,019 aakrit). Saarestiku ulatus läänest itta on 230 km ja kaugus rannikust kuni 50 km. Saarte läänerühm asub Esperance'i linna lähedal ja idarühm Israelite Bay juures.

Eurooplastest nägid esimesena saari hollandi meresõitjad Francois Thijssen ja Pieter Nuyts 1627. aastal. Saarestik on saanud nime 1792. aastal saari külastanud prantsuse meresõitja Joseph Bruny d’Entrecasteaux' laeva järgi.

14. veebruaril 1991 vajus Recherche'i saarestikus põhja Sanko Harvesti puistlastilaev, mis kokku kaalus 33 024 tonni. See oli maailmas suuruselt teine vrakk, millele saab sukelduda.

Saared koosnevad peamiselt graniidist, vähemal määral gneisist. 

Saared on looduskaitse all. Suurim saar on Middle Island (10,8 km²). Külastajatele on avatud vaid 2,4 km² suurune Woody Island.

Saartel elavad kängurud, harilik nosubandik, merilõvid ja hülged.

Saared loetakse tavaliselt Lääne-rühmaks (Esperance, Woody Island ja Cabo Le Grand rahvuspark) ja Ida-rühmaks (Middle Island) 

## Välislingid
*(1994) Wreck has become a massive artificial reef. Second largest vessel in the world that can be dived Landscope, Winter 1994, lk 23–27
Navigator of the Seas

**Navigator of the Seas** on neljas Voyager-klassi ristluslaev, mis kuulub ettevõttele Royal Caribbean Cruises Ltd. kuuluvale Navigator of the Seas Inc-ile ja mida opereerib laevakompanii Royal Caribbean International.

## Laeva ajalugu
Laev ehitati Kvaerner Masa-Yardsi (praeguse nimega STX Finland OY) Turu laevatehases Soomes tehasenumbriga 1347. Laevale pandi kiil 27. septembril 2000 ja laev veesati 25. jaanuaril 2002. Laevale pandi nimi 6. detsembril 2002, ristiema on Steffi Graf. Seejärel võeti laev 14. detsembril 2002 kasutusse esmareisiga Miamist Kariibi mere saartele.

2007 külastas Navigator of the Seas ka Tallinna. Muidu sõidab ta suvel põhiliselt Vahemerel ja talvel Kariibi merel.

Navigator of the Seas on 311 m pikk, 39,04 m lai ja süvis on 8,6 m. Suurim kõrgus merepinnast on 72 meetrit. Laeva suurim kiirus on 22 sõlme ja kogumahutavus 138 279. Nii reisija- kui ka kajutikohti on 3138. Laevaperes on 1213 liiget.

Laeval Navigator of the Seas on neli sõsarlaeva. Need on Voyager-klassi ülejäänud ristluslaevad: Voyager of the Seas, Explorer of the Seas, Adventure of the Seas ja Mariner of the Seas. Navigator of the Seas ja Mariner of the Seas on üsna sarnased, sest nende projekti on tehtud ühesugused muudatused.

Navigator of the Seas oli maailma suurim reisilaev aastail 2002–2004.

Laeva kodusadam on Nassau Bahamal.

## Viited


## Välislingid
* Laeva andmed Royal Caribbeani kodulehel (inglise keeles)
* Laeva andmed STX Finlandi kodulehel (inglise keeles)
Ela ja lase teistel surra

**"Ela ja lase teistel surra"** on Ian Flemingi 1954. aastal ilmunud spiooniromaan, milles astub üles James Bond.

## Sisututvustus
James Bond on saadetud New Yorki, et uurida Harlemis tegutsevat Hr Suure kuritegelikku ühendust. *[[Voodoo]]*d praktiseeriv  SMERŠ-i käsilane äritseb 17. sajandist pärit kuldmüntidega. Ohtlikud seiklused viivad agent 007 Harlemi džässiklubisse, Miamisse ja Jamaicale.

## Tegelaskujud
* James Bond
* Hr Suur (*Mr Big*)
* M
* Miss Moneypenny
* Felix Leiter
* Quarrel - MI6 agent
* John Strangways – Jamaica salateenistuse ülem
* Solitaire – Hr Suure teenistuses olev selgeltnägija
* Tee Hee Johnson – Hr Suure käsilane
* Baron Samedi – Hr Suure käsilane, zombie
* Whisper – Hr Suure käsilane

## Eestikeelsed väljaanded
Eesti keeles ilmus teos Hara kirjastuselt 1992. aastal Enn Soosaare tõlkes. Kordustrüki avaldas 2008. aastal Eesti Päevaleht. 

## Ekraniseeringud
* Film "Ela ja lase teistel surra" (1973), peaosas Roger Moore.

## Välislingid
* Raamatukoi
* Ian Fleming "Ela ja lase teistel surra". Päevalehe pood
Anorgaaniline ühend

**Anorgaaniline ühend** on anorgaaniline aine, mis on keemiline ühend. 

Anorgaaniliste ühendite hulka kuuluvad kõik anorgaanilised liitained. Tavaliselt arvatakse nende hulka ka lihtained, mis sisaldavad kovalentset sidet.
Norwoodi ehitusmeistri mõistatus

**"Norwoodi ehitusmeistri mõistatus"** (inglise keeles *The Adventure of the Norwood Builder*) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1903. aastal. "Norwoodi ehitusmeistri mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi tagasitulek".

## Tegelased
* Sherlock Holmes
* doktor Watson
* John Hector McFarlane
* Jonas Oldacre 
* Mrs. Lexington

## Eestikeelsed väljaanded
* "Sherlock Holmesi tagasitulek" (Varrak 1993; tõlkija Krista Kaer; lk 26–48)
* "Sherlock Holmesi lood" 2. osa (Varrak 2003; tõlkijad Ester Heinaste, Krista Kaer, Villem Pedajas ja A. Tann; lk 20–35)
* "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer)

## Viited
Margit Viirma

*Mitte segi ajada korvpallur [[Margit Viirmaa]]ga


*'Margit Viirma''' (sündinud 26. juunil 1992 Paides) on eesti kabetaja ja poplaulja. 

Ta on olnud mitmekordne Eesti noortemeister nii rahvusvahelises kui ka Vene kabes. Ta on ainuke naine, kes on osalenud Eesti meeste meistrivõistluste finaalturniiril rahvusvahelises kabes (2008). Ta esindab Lasnamäe Male-Kabeklubi.

Muusikat on ta õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis ja laulu hiljem WAF-koolis. WAF-koori koosseisus tegi ta kaasa ka telesaates "Laululahing". 

Lauljana sai ta tuntuks lauluga "Jõugu liider" (kaver ansambli The Shangri-Las laulust "Leader of the Pack"). 

2011. aastal saavutas ta lauljate võistlusel telesaates "Tallinn, olen kuulus" kolmanda koha ja osales tudengifilmis "Tõsikindel jänes".

2011. aastal lõpetas ta Tallinna Nõmme Gümnaasiumi ning hakkas Tallinna Ülikoolis õppima filosoofiat.

## Isiklikku
Ta on kabetaja Piret Viirma tütar.

## Viited

## Välislingid
*Margit Viirma Eesti Kabeliidu kodulehel
*Kaspar Käänik, Nooruke Margit Viirma tõi tagasi vanakooli rock'n'rolli Õhtuleht, 25. mai 2009
*Mari-Leen Albers, Uus tõusev staar Margit Viirma ahvib Katy Perryt Õhtuleht, 14. oktoober 2009
Kuninganna Maudi laht

**Kuninganna Maudi laht** on osa Põhja-Jäämerest ja Loodeväilast. 

Laht piirneb lõunas Põhja-Ameerikaga, loodes Victoria saarega ja kirdes Kuningas Williami saarega.
Vertikaalne integratsioon

**Vertikaalne integratsioon** on tootmisahela lülide ühise omaniku kontrolli alla ühendamine. Vastanduv mõiste on horisontaalne integratsioon.

Vertikaalse integreerimise pioneerina on tuntud 19. sajandi terasetootja Andrew Carnegie.

Väga sageli rakendatakse vertikaalselt integreeritud struktuuri paljurahvuselistes ja riiklikes naftafirmades.
Naftogaz

Riiklik aktsiakompanii **Naftogaz Ukrajinõ** (ukraina: НАК "Нафтогаз України") on Ukraina riigiettevõte, mille tegevusaladeks on gaasi ja nafta ammutamine, transport ja töötlemine.

Naftogaz on vertikaalselt integreeritud ettevõte, mis tegutseb lisaks Ukrainale Egiptuses ja Araabia Ühendemiraatides.

Naftogazi tütarettevõte Ukrtransgaz haldab Ukraina gaasijuhtmete võrku ning maa-aluseid gaasihoidlaid.

Naftogazi kodulehe väitel (2014. aasta seisuga) toodab kompanii kaheksandiku Ukraina SKP-st ja annab tööd 175 000 inimesele.

Ettevõte asutati valitsuse otsusega 1998. aastal.

2014. aasta 21. märtsil otsisid majanduskuritegude vastase võitluse valitsuse töötajad läbi Naftogazi peakorteri Kiievis. Juhatuse esimees Jevgen Bakulin vahistati.

## Viited

## Välislingid
* Ettevõtte veebileht
* Epp Ehand. Naftogazi juht ERR-ile: Nord Stream 2 on geopoliitiline projekt - ERR, 23.09.2019
Comayagua

**Comayagua** on linn Kesk-Hondurases, Comayagua departemangu keskus. 

Linn oli 300 aastat Hondurase pealinn, kuni aastani 1880. 

Elanikke on Comayaguas umbes 60 000.

14. veebruaril 2012 puhkes linna vanglas tulekahju, milles hukkus 357 inimest.

## Viited

## Välislingid
*Comayagua koduleht
La Ceiba

**La Ceiba** on sadamalinn Hondurase põhjakaldal. 

Elanike arvu poolest on linn riigis kolmas pealinna Tegucigalpa ja San Pedro Sula järel. 

La Ceiba on Hondurase turismimagnet. Igal aastal mai kolmandal või neljandal laupäeval peetakse La Ceiba karnevali, mille ajal külastab asulat üle 500 000 turisti.
Doris Kristina Raave

**Doris Kristina Raave** (sündinud 26. septembril 1995) on eesti seriaalinäitleja. 

Ta mängis 2010. aastal sarjas "Ühikarotid" kõrvalosa – Andri rasedat pruuti Kätlinit.

Ta valiti seriaali mängima Kullo näiteringist. 

Ta on Raivo J. Raave tütar.

## Välislingid
* Doris Raave aka „Ühikarotid“ Kätlin: eelistan siiski sünnitamist abordile!, buduaar.ee, 20. aprill 2010
Bahía saared

**Bahía saared** on saarestik Kariibi meres. Saared kuuluvad Hondurase koosseisu, moodustades Bahía saarte departemangu. Saarestik koosneb kolmest suuremast saarest (Roatáni saar, Guanaja saar ja Útila saar) ning paljudest väiksematest. 

Departemangu pindala on 261 km² ning rahvaarv 43 018 (2005).

Bahía saared avastas 1502. aastal Christoph Kolumbuse ekspeditsioon. 

Saared on kuulunud Suurbritanniale, Hispaaniale ja Hollandile. 1860. aastal loovutas Suurbritannia saared Hondurasele.

Võrreldes hispaaniakeelse Hondurase mandriosaga on Bahía saarte elanike emakeeleks valdavalt inglise keel endise Suurbritannia koloniaalperioodi tõttu. Kuigi hispaania keele kasutus on honduralaste mandrilt saartele kolimisega mõneti suurenenud, on turismi ja kruiisilaevade osatähtsuse tõttu saarte majandusele inglise keel jäänud endiselt peamiseks suhtluskeeleks.
Kildagaas

**Kildagaas** on kiltkivi pooridesse kogunenud maagaas.

Kui "traditsioonilise" maagaasi ammutamiseks puuritakse vertikaalne puurauk, mille kaudu gaasi mitte läbi laskvate pinnasekihtide alla kogunenud rõhu all olev gaas maapinnale tõuseb, siis kildagaasi ammutamiseks kasutatakse horisontaalseid puurauke ja gaasi sisaldavate kivimite hüdraulilist purustamist.

Esimene teadaolev tööstuslik horisontaalne puurauk puuriti 1929. aastal Ameerika Ühendriikides Texase osariigis. Kaua puudusid aga tehnoloogiad, mis võimaldanuks kildagaasi maapõuest kätte saada mõistliku hinnaga. Majanduslikult tasuvamaks aitas horisontaalse puurimise muuta telemeetria areng 1980. aastatel.

Läbimurde tegi kildagaas 21. sajandi esimese aastakümne lõpul. Tingimusi selleks aitasid luua fossiilkütuste järsk hinnatõus aastatel 2005–2008 ja sellega kaasnev ülepakkumine puurseadmete turul. Arenenud olid ka horisontaalse puurimise seadmed ja kivimite hüdraulilise purustamise vahendid.

Kildagaasi tootmist saab reguleerida vastavalt hooajalisele nõudlusele ja see annab talle teatud eelise traditsioonilise maagaasi ees.

Kildagaas on seni võrdlemisi ulatuslikult kasutusele võetud Ameerika Ühendriikides. Eelkõige kildagaasi tootmise järkjärguline kasv viis USA gaasitoodangu kogumahu 2009. aastal Venemaa omast mööda, maailma tippu.

Kildagaasi kasutuselevõtmine aitab vähendada riikide sõltuvust impordist ja mõjutab seeläbi oluliselt globaalset gaasiturgu. Näiteks on vajadus USA turule sihitud veeldatud maagaasi järele langenud ja tarnete ümbersuunamine Euroopasse on omakorda vähendanud nõudlust Venemaalt Euroopa riikidesse imporditava kõrgema hinnaga torugaasi järele.

Kildagaasi tootmise võimalikud negatiivsed mõjud keskkonnale ei ole veel kuigi hästi teada. Kardetakse, et tootmine võib põhjustada põhjavee saastumist metaani ja raskmetallidega. Puuraukudesse pumbatavasse vette lisatakse mitmesuguseid kemikaale.

Keskkonnaohud võivad takistada ulatuslikumat tootmist tihedalt asustatud kildagaasirikastes piirkondades, nagu seda on Ameerika Ühendriikide idarannik.

2011. aasta juulis keelas Prantsusmaa esimese riigina kivimite hüdraulilise purustamise ehk frakkimise kildagaasi otsimiseks ja ammutamiseks. Kanadas Quebeci provintsis kehtestati frakkimisele 2011. aasta märtsis moratoorium.

Eestis võib kildagaasi leiduda graptoliidi-argilliidikihis (graptoliit-argilliit), mille kohal paikneb kukersiidi (põlevkivi) kiht. Eesti põlevkivist on utmise teel põlevkiviõli tootmise kõrvalsaadusena toodetud niinimetatud põlevkivigaasi.

## Viited

## Välislingid
* "Kildagaas võib muuta maailmakaubandust" ERR, 3. august 2013
Ulúa jõgi

**Ulúa jõgi** (hispaania keeles *Río Ulúa*) on jõgi Hondurase lääneosas. Jõgi saab alguse Intibucá departemangust ning suubub Hondurase lahte.
Bledi järv

**Bled** (sloveeni keeles *Blejsko jezero*) on järv Sloveenias Julia Alpides Bledi linna lähedal.

Piirkond on populaarne turismisihtkoht. Järv asub 35 km kaugusel Ljubljana Jože Pučniki lennujaamast.

Järves asub saar, millel paikneb mitu hoonet, sh kirik, kus peetakse tihti laulatusi.
Idem per idem

***Idem per idem*** ehk **seesama sellesama kaudu** on defineerimisel esinev nähtus, kus defineeritav määratletakse tema enda kaudu.

Selline ringdefineerimine pole defineerimisel tavaliselt lubatud.

## Vaata ka
*Circulus vitiosus
*Tautoloogia
*Hermeneutiline ring
Eesti Maaehitusprojekt

**Eesti Maaehitusprojekt** oli projekteerimisinstituut Eestis.

Instituudi algust loetakse 1951. aastast, mil loodi *ENSV Riiklik Põllumajandusliku Ehituse, Maaparanduse ja Elektrifitseerimise Projekteerimise Instituut*. Aastal 1951 moodustati instituudi Pärnu ja aastal 1956 Tartu osakond. 

1957. aastal liideti ENSV Riikliku Põllumajandusliku Ehituse, Maaparanduse ja Elektrifitseerimise Projekteerimise Instituudiga Eesti Metsamelioratsiooni Ekspeditsioon ja ÜRPI "Agrolessprojekt". 1958. aastal liideti ENSV Põllumajanduse Ministeeriumi juures tegutsenud RPI "Sovhoosiprojekt" ja instituut nimetati ümber ENSV Põllumajanduse Ministeeriumi Riiklikuks Projekteerimise Instituudiks "Eesti Põllumajandusprojekt" ning 1958–1992 kandis nime Riiklik Projekteerimise Instituut "Eesti Põllumajandusprojekt".

Aastatel 1964–1991 Riiklik Projekteerimise Instituut "Eesti Maaehitusprojekt". 1966. aastal moodustati instituudi melioraatorite baasil Riiklik Projekteerimise ja Uurimise Instituut "Eesti Maaparandusprojekt". 

Seejärel sai temast *Riiklik Aktsiaselts Eesti Maaehitusprojekt*, aastal 1996 *Riiklik Aktsiaselts EMP*.

Instituut tegeles maa-asulate planeerimisega ning ehitiste projekteerimisega maale.

Aastal 1969 töötas instituudis 490 inimest.

Maaehitusprojekti peakontor asus Tallinnas aadressil Rävala puiestee 8. Instituudil olid osakonnad Pärnus ja Tartus.

## Viited
Jää ...

**"Jää ..."** on 2009. aastal ilmunud Jaan Kaplinski raamat, mille avaldas kirjastus Võluri Tagasitulek.

Raamat sisaldab kolm ökoloogilise kallakuga teksti – Jaan Kaplinki "Jää ja kanarbik" ja "Jää ja Titanic" ning Kalevi Kulli "Jää pärast".
Olga Freidenberg

**Olga Mihhailovna Freidenberg** (vene Ольга Михайловна Фрейденберг; 15. märts 1890 Odessa – 6. juuli 1955 Leningrad) oli vene kirjandusteadlane, klassikaline filoloog, kultuuriteoreetik.

Ta tegi muu hulgas koostööd Nikolai Marriga (1920.–1930. aastail). 

## Teosed
*Freidenberg, Olga 1997. *Image and Concept: Mythopoetic Roots of Literature*. (Toim.: Nina Braginskaia ja Kevin Moss, tõlk. Kevin Moss.)
*Avaldatud on ka tema pikaajaline (1910–1954) kirjavahetus Boris Pasternakiga.

## Kirjandus
*Лотман, Ю. М. 1973. О. М. Фрейденберг как исследователь культуры. *Труды по знаковым системам* (*[[Sign Systems Studies]]*) 6: 482–489.
Peeter Vissak

**Peeter Vissak** (sündinud 13. märtsil 1956) on eesti looduskaitsetegelane, botaanik, vabakutseline giid ja fotograaf.

Aastatel 1962–1973 õppis ta Tartus Miina Härma Gümnaasiumis ja 1973–1979 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia- ja geograafiateaduskonnas, mille lõpetas botaanika erialal.

Ta töötas pikka aega Virtsu-Laelatu-Puhtu kaitseala juhatajana.

Ta on MTÜ Eesti loodusturismi ühingu asutajaliige.

## Viited

## Välislingid
*FIE Peeter Vissak - enesetutvustus
Pappkarbi mõistatus

**"Pappkarbi mõistatus"** (inglise keeles *The Adventure of the Cardboard Box*) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Strand Magazine 1892. aastal. Ameerika kirjastused paigutavad jutustuse "Pappkarbi mõistatus" kogumikku "Viimane kummardus", Briti kirjastused aga kogumikku "Sherlock Holmesi memuaarid". Eestikeelsetes väljaannetes on järgitud Ameerika varianti.  

## Tegelased
* Sherlock Holmes
* doktor Watson
* Susan Cushing
* James (Jim) Browner
* Sarah Cushing

## Eestikeelsed väljaanded
* "Viimane kummardus" (Varrak 1993; tõlkija Krista Kaer)
* "Sherlock Holmesi lood" 2. osa (Varrak 2003; tõlkijad Ester Heinaste, Krista Kaer, Villem Pedajas ja A. Tann; lk 328–342)
* "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer)

## Viited

## Välislingid
* "Kollane pappkarp", järjejutt. Esitab Hans Kaldoja. Raadioteater, ERR, 1966.
Jüri Roosaare

**Jüri Roosaare** (sündinud 4. veebruaril 1953 Tartus) on eesti geograaf.

Ta lõpetas aastal 1971 Pärnu 2. Keskkooli ja aastal 1976 Tartu Riikliku Ülikooli aastal 1976 geograafia erialal.
Ta on töötanud pikka aega Tartu Ülikooli geograafia osakonnas õppejõuna.

## Tunnustus

* 2013 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited


## Välislingid
*
Lynn White

**Lynn Townsend White**, Jr. (29. aprill 1907 – 30. märts 1987) oli ameerika ajaloolane, uurimisalaks keskaegne tehnoloogia areng.

Ta artikkel "Meie ökoloogilise kriisi ajaloolised juured" ("The Historical Roots of Our Ecological Crisis", 1967) on üks keskkonnaeetika klassikalisi tekste.

## Tunnustus
Lynn Townsend White valiti 1968. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Vulkaanilõõr

**Vulkaanilõõr** on vertikaalne või peaaegu vertikaalne lõõr vulkaani sees, mis ühendab magmakollet maapinnasega, kus lõpeb kraatriga. Vulkaanilõõri kaudu liiguvad maapinna poole laava ja teised vulkaanilised produktid. Kui vulkaanipurse ei toimu, siis on vulkaanilõõr täidetud tardunud laava ja kivimite rusudega. 

Kustunud vulkaani vulkaanikoonuse kulumisel tekkivad nekid.
Napster

**Napster** oli muusika failide jagamise teenus, mille töötas välja Shawn Fanning Bostoni Northeasterni ülikoolis õppimise ajal. Teenus oli aktiivne 1999 juunist kuni 2001 juulini. 

Teenus võimaldas inimestel teiste võrgus olijatega oma kõvakettal olevaid MP3-faile jagada, minnes sellega mööda senisest väljakujunenud muusikamüügi võrgustikust, põhjustades muusikatootjate pahameele ja süüdistuse massilise autoriõiguste rikkumise kohta. Kuigi esialgne teenus kohtu otsusega suleti, sillutas see teed detsentraliseeritud P2P-failijagamise programmidele, mida on juba palju raskem kontrollida. 

Teenus sai nime Fanningi soengust tingitud hüüdnime järgi.

Pärast sulgemist müüdi Napsteri bränd ja logo maha, ning praegu kasutab neid tasulist teenust pakkuv ettevõte.

## Vaata ka
* P2P-võrgustik

## Viited

## Välislingid
* Napster.com
Kolme Garridebi mõistatus

**"Kolme Garridebi mõistatus"** (inglise keeles *The Adventure of the Three Garridebs*) on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson. Jutustus ilmus ajakirjas Collier’s Weekly Magazine 1924. aastal ja ajakirjas Strand Magazine 1925. aastal. "Kolme Garridebi mõistatus" kuulub kogumikku "Sherlock Holmesi märkmeraamat".

## Tegelased
* Sherlock Holmes
* doktor Watson
* Nathan Garrideb
* James Winter (alias Morecroft / Tapja Evans / John Garrideb)

## Eestikeelsed väljaanded
* "Sherlock Holmesi märkmeraamat" (Varrak 1993; tõlkija Krista Kaer)
* "Sherlock Holmesi lood" 2. osa (Varrak 2003; tõlkijad Ester Heinaste, Krista Kaer, Villem Pedajas ja A. Tann; lk 493–504)
* "Sherlock Holmesi lühijutud" (Varrak 2010; tõlkija Krista Kaer)

## Viited
San Pedro Sula

**San Pedro Sula** on linn Hondurase loodenurgas, Cortési departemangu pealinn.

Oma 800 000 elanikuga on San Pedro Sula pealinna  Tegucigalpa järel ja La Ceiba ees suuruselt teine linn Hondurases. 

Linn on Hondurase tööstuskeskus.
Arto Nilsson

**Arto Harald Nilsson** (19. märts 1948 Helsingi – 11. juuli 2019) oli Soome poksija.

Nilsson oli kahekordne Soome meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg)  aastatel 1970 ja 1971.

Nilsson osales Eesti NSV – Soome – Bulgaaria kolmikvõistlusel 15.–16. juulil 1968 Tallinnas enne México olümpiamängude poksivõistlusi. Ta kaotas oma kohtumise I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) Aksel Arrole.

Nilsson võitis oktoobris 1968 México olümpiamängude poksivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) pronksmedali.

Hiljem on ta tegutsenud eduka kella- ja juveeliärimehena.
2A19 T-12

**100 mm kahur 2A19 T-12** on Nõukogude Liidus toodetud tankitõrjekahur. GRAU koodnimetus 2A19. 

T-12 vahetas välja Teise maailmasõja päevilt pärit 100 mm tankitõrjekahurid BS-3. Tootmist alustati 1955. aastal ja relv oli kasutuses kuni 1980. aastate lõpuni, mil vahetati välja uuema versiooni MT-12 vastu. Mõnedesse riikidesse, peamiselt endisesse sotsialismileeri, on vanem versioon veel relvastusse jäänud.

## Versioonid
* **T-12A** – modifitseeritud versioon alates 1972. aastast, ühilduv vedukiga MT-LB
* **Tüüp 86** – Hiina Rahvavabariigis toodetud versioon
** **[[MT-12]]** – märkimisväärselt uuendatud ja sileraudne versioon
Peter Essen

Krahv (a-st 1833) **Peter Essen** (vene Пётр Кириллович (Христианович) Эссен; 22. august (vkj 11. august) 1772 Liivimaa – 5. oktoober (vkj 23. september) 1844 Peterburi) oli Pärnu linnakodanikest põlvnev Venemaa Keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane.

Ta oli Lübeckist pärit Johann Leonhard Esseni pojapoeg, Riia garnisoni kapteni Karl (*Kirill*) Esseni (1729–1783) ja Jevdokija Ivanovna (surnud 1792) poeg. Tema onu Diedrich Johann (Ivan Ivanovitsch)  Essen (ca. 1723–1787) oli Venemaa sõjaväelane, polkovnik ja Pärnu garnisoni komandant ja Tartu komandant.

Viiburi garnisonirügemendi ülem, Soome inspektsiooni jalaväe inspektor, Viiburi, Orenburgi ja Peterburi sõjakuberner, jalaväekindral (1.1.1819), ning 1830. aastast Riiginõukogu liige.

1. juulil 1833 sai ta venemaa krahvitiitli.

Tema Peterburi sõjakuberneriks olemise ajal avati 30. septembril 1837 Peterburi ja Tsarskoje Selo vaheline raudtee.

## Autasud

* Püha Anna ordeni 3. järk (28. jaanuar 1798)
* Püha Anna ordeni 1. järk (3. oktoober 1799)
* Püha Georgi ordeni 3. järk (8. aprill 1807) (Napoleoni-vastase Eylau lahingu eest)
* Preisimaa Punase Kotka ordeni 1. järk (1807)
* Püha Vladimiri ordeni 2. järk (28. veebruar 1808)
* Püha Aleksander Nevski orden (19. detsember 1809)
* Püha Andrease orden (22. aprill 1834)
* Püha Andrease orden briljantidega (1841)
* Musta Kotka orden (11. juuli 1842)

## Perekond
Peter Essen oli abielus Orjoli kubermangust pärit Jekaterina Nikolajevna Lvovaga (surnud 1829). Nende ainus poeg Alexander Essen (1798–1828) hukkus polkovniku auastmes Vene-Türgi sõja 1828. aasta Varna piiramise ajal ja nende tütar Alexandrine Essen (1816–1868) abiellus 1835 krahv Pontus Stenbock-Fermoriga (1806–1866), kellega said õiguse ühisele perekonnanimele krahv Essen-Stenbock-Fermor.

## Viited
Raha (täpsustus)

**[[Raha]]** on üldine maksevahend.

Muid asju:

;Filmid
*"Raha (film 1983)" (originaalpealkirjaga "L'Argent"), Robert Bressoni viimane film.
*"Raha (film 1991)" (originaalpealkirjaga "Money"), Steven Hilliard Sterni poolt lavastatud draamafilm.

*"Raha" on Singer Vingeri laul.

***Raha** on Naha küla nimevariant.
Bunge mänd

**Bunge mänd** (*Pinus bungeana*) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu.

Bunge mänd on nime saanud esmaleidja, baltisaksa päritolu botaaniku Alexander Georg von Bunge (1803–1890) järgi. Esimest korda kirjeldasid seda puud teaduslikult saksa botaanik Joseph Gerhard Zuccharini (1797–1848) ja austria botaanik Stephan Endlicher (1804–1849) aastal 1847.

Bunge mänd kuulub koos Gerard'i männiga (*Pinus gerardiana*) ja jünnani männiga (*Pinus squamata*) sektsiooni *[[Parrya]]* alamsektsiooni *[[Gerardianae]]*.

## Kirjeldus

Bunge mänd kasvab 24–30 m kõrguseks, tüvi on hargnev, läbimõõt kuni 1,16 m. Juurestik on hästi laiali arenenud.

Võra on püramiidjas või vihmavarjukujuline. Koor on sile ja hallikasroheline. Korp on noortel puudel tuhmhall, sile, kestendav, vananedes muutub kriitvalgeks, mille järgi on puu kaugelt äratuntav. Koor ajab maha ümaraid soomuseid ja nende alune koor on alguses kahvatukollane, aga hiljem tõmbub see päikesekiirguse mõjul oliivpruuniks, punaseks või lillakaks.

Pungad on munaja kujuga, punakaspruunide soomustega, vaiguta, ligi 12&nbsp;mm pikkused. Noored võrsed on  siledad, püstised ja hallikasrohelised.

Okkad on kolmekaupa kimbus, 5–7,5&nbsp;cm pikkused, tumerohelised, teravatipulised, lameda ristlõikega, püsivad võrsetel 3–4 aastat.

Isasõisikud on rohekaskollased, ellipsoidsed. Käbid on üksikult või paaris, ümara või munaja kujuga, 5–6,5&nbsp;cm pikkused. Seemned on munaja kujuga, umbes 10&nbsp;mm pikkused, hallikaspruunid, lühikese, kuni 5&nbsp;mm pikkuse ja nõrgalt kinnitunud tiivakesega.

## Levila

Bunge männi levila paikneb Hiina põhja- ja keskosas, kus ta kasvab hajusate asurkondadena mägedes 500–1800 m kõrgusel üle merepinna. Tema kaasliigid on peamiselt mänd *[[Pinus tabuliformis]]* ja katteseemnetaimed. Kasvupinnaseks on enamasti lubjakivist moodustunud mullad. Hiinast on ta introdutseeritud ka Koreasse.

Bunge mänd talub talvel külma kuni −23...–29&nbsp;°C.

## Paljunemine
Bunge mänd on ühekojaline okaspuu ja paljuneb seemnete abil. Tolmlemine toimub tuule abil aprillis-mais. Seemned valmivad tolmlemisele järgneva aasta oktoobris-novembris ja levivad tuule abil.

## Kasutamine

Kuna Bunge mänd kasvab aeglaselt ning tema puit on habras, siis raiutakse seda harva ja tal pole majanduslikku väärtust. Mitmeharulise dekoratiivse võra tõttu on ta populaarne ilupuu Hiinas, kus teda kasvatatakse tihti templite juures ja surnuaedades. Samuti võib teda leida Euroopa ja Põhja-Ameerika arboreetumitest.

## Viited
Oscar (täpsustus)

***[[Oscar]]** on Ameerika filmiakadeemia väljaantav auhind.
***[[prints Oscar, Skåne hertsog]]** on Rootsi prints. 
***[[Oscar (eesnimi)|Oscar]]** (ka Óscar) on levinud mehenimi.
*"Oscar", Prantsuse 1967. aasta komöödiafilm Louis de Funèsiga peaosas
*"Oscar", USA 1991. aasta komöödiafilm Sylvester Stallone'iga peaosas

## Vaata ka
*Oskar
*Oskari
*Male-Oscar
Sergei Pedersen

**Sergei Pedersen** (sündinud 9. mail 1953) on Eesti muusik.

Ta õppis klaverit Tallinna Lastemuusikakoolis. Tallinna Riikliku Konservatooriumi lõpetas ta 1984. aastal klarneti erialal. 

Ta on klahvpille mänginud ansamblites Paradoks, Andromeeda, Magnetic Band, Psycho, Radar, Lainer ja Monarh. Mingil ajal hakkas ta esinema ka Kalamaja kohvikutes.

## Viita
Mägisäälik

**Mägisäälik** (*Myioborus*) on värvuliste seltsi sääliklaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Mägisäälikute iseloomulik tunnus on valged välimised sabasuled. Sugupooled on sarnased. Vanalindudel on punane, oranž või kollane alapool. Paljudel on kontrastne näomuster ja silmarõngas. Mägisäälikute levikukese asub Lõuna-Ameerikas Andide loodeosas. Sealt on nad levinud läbi Kesk-Ameerika kuni Arizona, New Mexico ja Texaseni, ja lõunas omakorda Argentina loodeosani. Lääne-India saarestikus nad puuduvad. Kõige rohkem liike leidub Colombias ja Venezuelas.

Mägisäälikud elavad metsades (sealhulgas mägimetsades) ja põõsastikes. Nad toituvad putukatest ja võivad liikuda mitmest liigist lindudest koosnevates salkades.

Enamik mägisäälikuid on 13–13,5 cm pikad ja tumehalli või tumeda oliivrohelise ülapoolega, välja arvatud valged sabasuled, mida mägisäälikud sageli näitavad. Täiskasvanud lindudel on eredalt värvunud punased, oranž või kollane alapool. Paljudel liikidel on kontrastsed mustad, ruuged või kollased lagipead või erilised näojooned, sageli valgete või kollaste rõngastega silmade ümber.

Mägisäälikud on paigalinnud, välja arvatud osaliselt rändne sametsäälik (*Myioborus pictus*). Sametsäälik elab teistest mägisäälikutest rohkem põhja pool ja on suurem, kuni 15 cm pikk. Võrreldes teiste mägisäälikutega on tema välimus, laul ja käitumine natuke teistsugused ning seetõttu on oletatud, et ta võiks kuuluda omaette perekonda.

Sugulist dimorfismi mägisäälikutel ei esine, sest nad ei rända ja moodustavad paare kogu eluks.

## Liigid
**Myioborus albifacies* (valgepõsk-mägisäälik)    
**Myioborus albifrons* (prill-mägisäälik)   
**Myioborus brunniceps* (lõuna-mägisäälik)
**Myioborus brunniceps castaneocapilla*, *Myioborus castaneocapilla* (tepui mägisäälik)
**Myioborus cardonai* (tõmmu-mägisäälik)   
**Myioborus flavivertex* (kuldkiird-mägisäälik)   
**Myioborus melanocephalus* (andi mägisäälik)
**Myioborus miniatus* (tanu-mägisäälik)
**Myioborus ornatus* (kuld-mägisäälik)
**Myioborus pariae* (paria mägisäälik)  
**Myioborus pictus*, *Setophaga pictus* (sametsäälik)
**Myioborus torquatus* (kaelus-mägisäälik)
Masksäälik

**Masksäälik** (*Geothlypis*) on värvuliste seltsi sääliklaste sugukonda kuuluv lindude perekond.

Masksäälikud on Ameerika värvulised. Enamik nendest on Mehhiko ja Kesk-Ameerika paigalinnud, aga lõuna-masksäälik elab suures osas Lõuna-Ameerikast kuni Argentinani ja perekonna ainus rändlind põhja-masksäälik pesitseb suures osas Põhja-Ameerikast kuni Kanadani.

Kõik masksäälikud on sarnase sulestikuga. Neil on kollakasroheline alapool, kollane rind ja tavaliselt must nokk. Isaslinnul on näol liigiti erineva suurusega must mask, mida piirab ülevalt hall riba. Emaslind näeb välja samamoodi, aga tal pole musta maski ja tema sulestik on kahvatum.

Nad pesitsevad tavaliselt padurates ja muudel tiheda madala taimestikuga märgaladel. Pesa on kausjas, asetseb madalal rohus või lopsakas taimestikus. Enamikul liikidel on kurnas 2, põhja-masksäälikul kuni 5 muna.

Masksäälikud tegutsevad tavaliselt paarides ega seltsi teiste liikidega. Sageli on nad peidulised. Nad toituvad putukaist.

Masksäälikud on üksteisega lähedalt sugulased ja nende taksonoomia kindlaksmääramine on keeruline. Liikide ja alamliikide piiri on keeruline tõmmata. Näiteks ühendatakse vahel põhja-masksäälik, kalifornia masksäälik, tamaulipase masksäälik ja bahama masksäälik üheks liigiks, aga lõuna-masksäälik jagatakse vahel kolmeks või isegi neljaks liigiks.

Kuna masksäälikud on põhiliselt paigalinnud, siis on asurkondade üksteisest eraldatus viinud nendevahelise suure geneetilise erinevuseni ja spetsialiseerumiseni. Seda saab näha lõuna-masksäälikute näitel, kus alamliike eraldavad üksteisest vihmametsad või Andid. Näiteks Costa Rica ja Panama mägedes elav panama masksäälik erineb tuhande kilomeetri kaugusel Lõuna-Ameerikas elavatest liigikaaslastest nii suuruse, välimuse kui ka laulu poolest.

## Liigid
**Geothlypis aequinoctialis* (lõuna-masksäälik)
**Geothlypis aequinoctialis auricularis*, *Geothlypis auricularis* (võsa-masksäälik)
**Geothlypis aequinoctialis chiriquensis*, *Geothlypis chiriquensis* (panama masksäälik)
**Geothlypis aequinoctialis velata*, *Geothlypis velata* (brasiilia masksäälik)
**Geothlypis beldingi* (kalifornia masksäälik)
**Geothlypis flavovelata* (tamaulipase masksäälik)
**Geothlypis nelsoni* (kaktuse-masksäälik)
**Geothlypis poliocephala*, *Chamaethlypis poliocephala* (valjassäälik)
**Geothlypis rostrata* (bahama masksäälik)
**Geothlypis semiflava* (heina-masksäälik)
**Geothlypis speciosa* (luha-masksäälik)
**Geothlypis trichas* (põhja-masksäälik)
Incertae sedis

***Incertae sedis*** ehk **ebakindla paigutusega** on bioloogilises süstemaatikas kasutatav väljend taksonite puhul, mille asend süsteemis pole selge. Niisugused ebaselge paigutusega rühmad loetletakse siis väljaspool süsteemi, märkega *incertae sedis*.

Kasutatakse ka lühendina ***inc. sed.***, või ka näiteks määratlemata paigutusega perekonna puhul *genus inc. sed.* (vahel lühendatult *G.I.S.*) – *genus incertae sedis*, või näiteks ebakindla paigutusega sugukonna puhul *familia inc. sed*.

## Ebaselge paigutusega taksonoomilisi üksusi
**[[Dendrogramma]]*
**[[Multiclavula]]*
**[[Xylogone]]*
Alan Sillitoe

**Alan Sillitoe** (4. märts 1928 Nottingham – 25. aprill 2010 London) oli Suurbritannia kirjanik.

Ta kirjutas peamiselt romaane, novelle ja luuletusi, kuid ka lasteraamatuid ja näidendeid.

Sillitoe sündis töölisperekonnas. Tema isa töötas Raleigh' jalgrattafirmas. Alan jättis 14-aastaselt kooli pooleli ja töötas neli aastat samas ettevõttes. 1946. aastal astus ta Suurbritannia õhujõududesse ja teenis Malaias raadiosideoperaatorina.

Pärast tema Inglismaale naasmist avastati tal tuberkuloos. Ta oli 16 kuud lennuväe haiglas ravil, mille järel saadeti ta 21-aastaselt erru ja ta hakkas saama pensioni 45 šillingit nädalas. Järgmised seitse aastat elas ta tervisele sobivama kliimaga maades: Prantsusmaal ja Hispaanias. Ta tutvus USA luuletaja Ruth Fainlightiga, kellega abiellus. Neil on lihane poeg David ja lapsendatud tütar Susan.

Tema esikromaan "Saturday Night and Sunday Morning" ("Laupäeva öö ja pühapäeva hommik") ilmus 1958. See on mõningate Hemingway mõjudega ning räägib Raleigh' tehase noorest töölisest, kes sisustab vaba aega naiste jahtimisega ja peab mitut armukest korraga. Romaani tõeline teema on lootuse kadumine sõjajärgsel Inglismaal ja tööliste valikuvõimaluste puudumine. 1960. aastal tehti sellest romaanist ka film.

1959. aastal ilmus tal lühijutt "The Loneliness of the Long Distance Runner" ("Pikamaajooksja üksindus"), mis räägib noortevanglas oleva poisi, kel on annet pikamaajooksus, protestist ühiskonna vastu. See lühijutt pälvis samal aastal iga-aastase Hawthorndeni ilukirjandusauhinna. 1962. aastal valmis selle jutu põhjal samanimeline film.

Niisuguste teoste tõttu nimetasid kriitikud Sillitoed nooreks vihaseks meheks, ehkki Sillitoele endale see nimetus ei meeldinud – nagu ei meeldinud see nimetus teistelegi, kelle kohta seda kasutati.

## Eesti keeles ilmunud teosed
* jutustus "Tublid naised", tõlkinud Vidrik Kivilo, Loomingu Raamatukogu 1963 
* romaan "Ukse võti", tõlkinud Valda Raud, Eesti Raamat 1967
* novell "Kalapaadiga pilt", tõlkinud Valda Raud – kogumikus "Inglise novelle", Eesti Raamat 1967, lk 216–232
Hartvig Helilaid

**Hartvig Helilaid** (24. aprill 1910 Novgorodi kubermang, Venemaa – 15. mai 1973) oli eesti vaimulik.

Hartvig Helilaid sündis Venemaal Novgorodi kubermangus Pelgeri vallas Malinovka külas, kus tema isa oli kooliõpetaja ja täitis ühtlasi köstri kohustusi. Aastal 1922 kolis pere Eestisse Järvamaale. Pärast Karinu algkooli lõpetamist õppis Hartvig Rakvere Õpetajate Seminaris ja Tartu Õpetajate Seminaris. Pärast lõpetamist asus õpetajana tööle Tartu linna 3. algkoolis ja õppima Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ning hiljem Tallinna konservatooriumis, kus lõpetas eksternina oreliklassi. 1934–1936 töötas Hartvig Helilaid õpetajana Nabala algkoolis.

Detsembris 1935 valiti Hartvig Helilaid Viru-Jaakobi koguduse organisti-asjaajaja ametisse. Lisaks pidi ta täitma ka köstri kohustusi (lapsi ristima, surnuid matma, leeritunde andma ning õpetaja äraolekul jumalateenistusi pidama. Lisaks oli ta sealse noortekoondise juhataja.

1944. aasta alguses mobiliseeriti Helilaid Saksa sõjaväkke ja viidi voorikoosseisus Saksamaale. Pärast väljaõpet pandi ta tööle laatsaretti, kuni ta pärast Saksamaa langemist kodumaale repatrieeriti. Septembris 1946 sai ta taas asuda oma endisele kohale Viru-Jaagupis. 1. novembril 1948 vabastati Helilaid omal soovil Viru-Jaakobi köstri ametist.

Juulis 1948 valiti Helilaid Märjamaa Maarja koguduse jutlustajaks, aga sama aasta juunis oli ta vastu võetud EELK Usuteaduse Instituuti. Harjutusaastal määrati aseõpetaja kutse kandidaat Raplasse õpetaja Evald Saagi juurde, kes iseloomustuses kirjutas, et kandidaat on "võitnud tubli ja asjaliku mehena koguduse ja valitsusorganite usalduse ja rahulolu".

1949 ordineeriti Hartvig Helilaid Tallinna toomkirikus aseõpetajaks. Tööle jäi ta Märjamaa Maarja Koguduse juurde. Õpetaja kutseõiguse sai ta aastal 1959. Aastast 1968 surmani oli ta Lääne praostkonna abipraost.

## Välislingid
*Rita Puidet, "Meenutades Hartvig Helilaidu 100. sünniaastapäeval". – *Eesti Kirik* 21. aprill 2010
Sirkka-Liisa Anttila

**Sirkka-Liisa Anttila** (sünninimi **Sirkka-Liisa Ojala**; sündinud 20. detsembril 1943 Marttila vallas) on Soome poliitik.

Alates 19. aprillist 2007 oli ta Matti Vanhase valitsuse põllu- ja metsamajandusminister ning 22. juunist 2010 kuni 22. juunini 2011 Mari Kiviniemi valitsuse põllu- ja metsamajandusminister.

Ta kuulub Soome Keskerakonda; aastatel 1994–2000 oli ta erakonna aseesimees.

Aastal 1967 lõpetas ta Tampere Ülikooli avaliku halduse alal (*hallintonotaari*).

Sirkka-Liisa Anttila on olnud Eduskunna liige aastatel 1983–1996 ja kuulub Eduskunda uuesti alates 1999. aastast. Vahepealse aja oli ta Euroopa Parlamendi liige. Aastatel 1995–1996, 1999–2003 ja 2006–2007 oli ta Eduskunna aseesimees.

Alates 1977. aastast on ta Forssa linnavolikogu liige. Ta on tegelenud muu hulgas tarbijakaitse ja soolise võrdõiguslikkuse probleemidega.

Alates 2007. aastast on Anttila Naisorganisatsioonide Keskliidu esimees. Ta oli 1999–2009 organisatsiooni Naisjärjestöt yhteistyössä – Nytkis (Naisorganisatsioonid Koostöös) eesistuja, 2003–2007 Võrdsete võimaluste nõukogu eesistuja ja 1994–2003 Keskerakonna naiskogu eesistuja.

Anttila oli üks neist, kes kirjutas 1986. aastal alla kirikukogus arutatud eelnõule naispreesterluse lubamise kohta. Kirikukogu kiitis selle eelnõu samal aastal heaks.

Sirkka-Liisa Anttila on alates 1967. aastast abielus põllumees Risto Into Einari Anttilaga. Neil on kaks last, 1967 sündinud Hanna-Maija ja 1974 sündinud Heli.

Kuni 2002. aastani tegutses Sirkka-Liisa Anttila ka põllumehena, pidades talu, kus tegeldi peamiselt seakasvatusega. Seafarmi pidamist jätkab tema tütar Hanna-Maija.

## Välislingid
* Sirkka-Liisa Anttila koduleht (soome keeles)
* Tutvustus Eduskunna lehel (soome keeles)
* Tutvustus Euroopa Parlamendi lehel (soome keeles)
Šahta Nomer 3

**Šahta Nomer 3** (vene *Шахта Но. 3*) on küla Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis Slantsõ haldusalas (Slantsõ linnaasunduses). Asub Slantsõ kesklinnast kagus põlevkivikaevanduse juures. Geograafilised koordinaadid on 59°5'28" N, 28°12'40" E. 

2007. aasta seisuga oli elanike arv 259. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli elanikke 76.
Drina

**Drina** on jõgi Euroopas Balkanil. 

Jõgi algab Dinaari mäestikust Piva ja Tara jõe ühinemiskohalt . Nii Piva kui Tara algavad Montenegrost ning ühinevad Montenegro ja Bosnia piiril . Tara jõgi on 144 km pikk, millest 110 asub Montenegros ning 34 km on Montenegro ja Bosnia piirijõgi. Drina voolab valdavalt põhja ja suubub paremalt Savasse . Jõe pikkus on 346 km, aga tema suudmest kõige kaugema, Tara jõe allikast lugedes 487 km.

Drina voolab esmalt põhja Bosniasse kuuluva Serblaste Vabariigi territooriumil. Foča Srbinje linnas suubub temasse paremalt Cehotina jõgi, mis samuti Montenegrost algab. Ühtlasi pöördub jõgi kirdesse ja voolab Goražde linnani, läbides vahepeal Bosnia ja Hertsegoviina Föderatsiooni maa-ala ja jõudes Serblaste Vabariiki tagasi. Järgmine linn Drina kaldal on Višegrad, kus jõge ületab Mehmed-paša Sokolovići sild. Natuke enne seda suubub Drinasse paremalt Lim, mis algab Montenegro ja Albaania piirilt. Višegradis pöördub jõgi loodesse, jõuab Serbia piirini ning voolab kuni suudmeni Serbia (paremal) ja Bosnia (vasakul kaldal) piirijõena. Selles kohas voolab ta läbi Bosniasse jääva Javori ja Serbiasse jääva Zlatibori mäeaheliku vahelt. Pärast piirijõeks saamist pöördub ta itta, pärast Serbias asuvat Bajina Baštat jälle loodesse, möödub Bosnias olevast Bratunacist ja jõuab pärast Drinjaca suubumist vasakult Bosnias asuvasse Zvornikisse, kus pöördub põhja. Ta voolab läbi Bosniasse jääva Majevica ja Serbiasse jääva Vlašići aheliku vahelt. Edasi voolab ta läbi Serbias oleva Loznica ja Bosnias oleva Janja ning suubub paremalt Savasse. 

Drina jõgi ei ole laevatatav. See-eest on ta koos Taraga Montenegro ja Bosnia üks peamisi parve ja kanuuga sõitmise kohti.

Piva orus paikneb peamine maantee, mis ühendab Montenegrot Bosniaga. Jõeorus kulgeb maantee kuni Višegradini. Pärast Bajina Baštat tuleb jõe Serbia kaldale maantee ja kulgeb seal Janjani. Bosnia kaldal on maantee üksnes aeg-ajalt, Drinjaca suudmest Dvornikini ja Loznicast Janjani. Raudtee ületab jõge ainult ühes kohas, Zvorniki ja Loznica vahel. 

Bajina Baštast pisut ülesvoolu voolab Drina läbi Tara rahvuspargi. 

## Viited
Charlesi saar

**Charlesi saar** on asustamata saar Hudsoni väinas Labradori poolsaare rannikul. Pindala 235 ruutkilomeetrit. Saar on madal, kõrgus kuni 46 m. Kuulub Kanadale.
Mall Leissar

**Heli-Mall Leissar** (1967–1971 **Jaas**; sündinud 11. juunil 1934 Tallinnas) on eesti näitleja.
   
Ta sündis näitlejate perekonnas: isa Aadu Leissar, ema Johanna-Marie Leissar. Ta õppis aastatel 1951–1955 koos kaksikõe Reet Leissariga Draamateatri õppestuudios.

Ta töötas 1956–1960 näitlejana Endlas ja 1960–1962 Rakvere Teatris. Hiljem on ta olnud kultuuritöötaja, raamatupidaja, kantseleiametnik Tallinna Püha Vaimu kirikus ja juhendanud taidlusnäiteringe.

## Rolle
*Ludmilla Šarova (Rozovi "Tema sõbrad", 1955 Draamateatris)
*Julia (Shakespeare'i "Mõõt mõõdu vastu", 1955 Vanemuises)
*Anja (Rozovi "Elu lehekülg", 1956 Pärnu teatris)
*Hanca (Werneri "Inimesed ajujääl", 1956 Pärnu teatris)
*Ivi (Liivese "Linnud lahkuvad pesast", 1956)
*Ljuba (Dobritsanini "Kolme ööbiku tänav 17", 1957)
*Mann (Vaiguri "Kraavihallid")
*Maria-Theresa (Feuchtwangeri "Lesk Capet", 1959)
*Rosaura (Goldoni "Armastus ja sõprus", l959)
*Tantsija ("Ali Baba ja 40 röövlit")
*Dunja (Tšehhovi "Kirsiaed", 1960)
*Maria (Richteri "Jumala saar", 1960 Rakvere Teatris)
*Kapa (Karnauhhova ja Brauzevitši "Helepunane lilleke", 1961)
*Vika (Mitrofanovi "Õnnelik", 1961)
*Tütarlaps (Ugrjumovi "Tema, tema armastatu ja kohver", 1962)
*Leena (Saveljevi "Eksisamm", 1963) P. Pinna nim. Rahvateater.
*Anastassia (Petersoni "Valgete tornide vari", 1963)
*Marta (Rammo "Villu", 1964)
*Stella (Vilde "Koidu ajal", 1965)

## Luulekogu
* "Süttivad kustuvad tähed", kirjastus Välis-Eesti, Tallinn 2009, kujundaja Leho Mägedi
## Lasteraamat
* "Jutuvärten", trükikoda Rebellis AS Tallinn 2014, kujundaja Leho Mägedi
## Raadiosaadetes loetud lastejutte
* Raadio 7-s 2000–2001 ja Pereraadios 2003
## Viited
Karsten Mathiesen

**Karsten Mathiesen** on Taani muusik.

Peamiselt mängib ta löökpille.

Ta on Eestis esinenud Tudengijazzil (1997), Viljandi kitarrifestivalil ja mitu korda Jazzkaarel.

## Välislingid
*Ivo Heinloo, Pöörane viiking lisab jazzikuule värvi, Sirp, 1. aprill 2010
Mõistatus

**Mõistatus** on miski, mille tähendus ja olemus pole selgesti arusaadavad.

**Mõistatus** on teadlikult konstrueeritud väljendus, mille tähendus pole selgesti arusaadav (kuid on konstrueerijale teada), ja mis on mõeldud mõistuse abil lahendamiseks.

## Vaata ka
*Strateegiamäng
Paul von Essen

**Paul von Essen** (25. september 1631 – 2. august 1699 Tallinn) oli Gelderlandi *[[Essen (Geldern)|Essen]] af Geldern* suguvõsast pärit Rootsi fortifikatsiooniohvitser ja insener, Tallinna komandant.

1665. aastast oli ta Liivimaa kindluslinnade konduktor (leitnant), 1667. aastast insener Pärnus (tema projekti järgi valmis 1669. aastal Pärnus Tallinna värav), 1676. aastast  kindralkortermeisterleitnant ja Liivimaa kindluste inspektsiooni ülemleitnant. 1678. aastal määrati ta kindlustusülemaks Henrik Horni armee juurde ja osales Preisimaa sõjakäigus.

1681. aastast oli ta Tallinna, Pärnu, Tartu ja Kuressaare kindluse üleminspektor ja sai 2. detsembril 1681 Rootsi aadlitiitli.

Koos Rootsi riigi kõigi kindlustuste ülema Erik Dahlbergiga koostas ta 1683. aastal Tallinna muldkindlustuste uue generaalplaani, mille kuningas Karl XI kinnitas 1686. Projekti järgi valmisid muuhulgas Toompea lõunaküljele Rootsi ja Ingeri bastion.

1687. aastast oli ta Tallinna kindluse komandant, tema ajal ehitati Tallinnas Toompeal Tallinna komandandimaja.

Tema Liivimaal sündinud poeg Henrik Johan von Essen (1674–1750) teenis Põhjasõja ajal Liivimaal Nierothi rügemendis ja oli hiljem Södermanlandi rügemendi ülem.

1756. aastal immatrikuleeriti tema järeltulijad Rootsi rüütelkonda (Nr. 1957).

## Viited

## Välislingid
*Paul von Esseni poja Henrik Johan von Esseni vappepitaaf Rootsis Örebro lääni Kräcklinge kirikus