open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viljakuivati

**Viljakuivati** on seadeldis, mille ülesandeks on kuivatada vilja. Kuivatiks nimetatakse ka hoonet, kus selline seadeldis paikneda võib.

Viljakuivati töö põhineb õhu ja vilja segamisel, kui tugev kuumutatud õhuvool juhitakse läbi kuivatatava vilja. Õhuvool aurustab terade pinnalt vett ja viib seda välisõhku. Kuivatamisõhu temperatuur sellise aurustumise tõttu väheneb.

## Viljakuivatite tüübid

#Šahtkuivatid:   portsjonkuivatid, läbivoolukuivatid
#Punkerkuivatid

### Šahtkuivatid
Tegu on ühe levinuima teraviljakuivatite tüübiga. Kuivatil on risttahukakujuline kuivatusšaht, mida läbivad horisontaalsed õhujaotuskarbid. See jagab aeglaselt põhja valguva viljamassi ventileeritavateks kihtideks. Õhujaotuskarpide võrk tagab seega vilja kuivenemise terve šahti kõrguses.

#### Portsjonkuivatid
Portsjonkuivati puhul kuivatatakse vilja koguseliselt ehk portsjoni kaupa. See tähendab seda, et kuivatatakse korraga niipalju, kui palju on võimeline vastuvõtt läbi töötlema. Kuivatusprotsess jaguneb oma olemuselt neljaks osaks, nendeks on: täitmine, kuivatus, jahutus ja tühjendamine. Sõltuvalt portsjonkuivati mudelile on võimalik vilja kuivatuse ajal tsirkuleerida, sellega suureneb kuivatusprotsessi töökiirus. Portsjonkuivati suureks eeliseks on tema võime kuivatada niiskemat vilja, samuti ei pea kuivati tööline pidevalt jälgima kuivatis toimuvat.

#### Läbivoolukuivatid
Läbivoolukuivatid on maailmas väga populaarsed, neid kasutatakse eeskätt suuremates teraviljakasvatusettevõtetes. Tegu on pidevtoimelise šahtkuivatiga. Samal ajal teostatakse nii vilja pealelaadimist, vilja jahutamist ja ka väljalaadimist. Läbivoolukuivatis on omavahel tihedalt ühendatud kaks tööülesannet, nendeks on kuivatus ja jahutus.

### Punkerkuivatid
Punkerkuivati on ventileeritav punker, kus vilja kuivatus temperatuur on kuni 70 °C. Seejuures õhu erikulu on 300–500 m³/h ühe tonni vilja kohta, on omakorda umbes 10 korda väiksem kui šahtkuivatil. Sõltuvalt vilja algniiskusest ja kuivatusõhu temperatuurist kuivab vili punkerkuivatis 1–7 ööpäeva. Punker tüüpi kuivati eelisteks on: lihtne konstruktsioon ja juhtimine, kergelt puhastatav – oluline seemnetootjatele ning lihtne saavutada soovitud lõppniiskust automaatsete niiskuse mõõtjatega. Seda saab kasutada ka atmosfääri õhu kuivatina, lihtsalt eemaldades kütusepõleti.

## Viited
Glücksburgi dünastia

**Glücksburgi dünastia**, täisnimega **Schleswigi-Holsteini-Sonderburgi-Glücksburgi dünastia**, on Taani-Saksa haru Oldenburgi dünastiast.

Selle liikmed liikmed on valitsenud eri aegadel Taanit, Norrat, Kreekat ja mitut Põhja-Saksa riiki. Isaliini mööda põlvnevate alamdünastiate kaudu kuuluvad Glücksburgide kotta parasjagu valitsevatest monarhidest Norra kuningas Harald V ja Ühendkuningriigi kuningas Charles III, nende kõrval aga veel näiteks endine Taani kuninganna Margarethe II, endine Hispaania kuninganna Sofia ja endine Kreeka kuninganna Anne-Marie.

Praegune dünastia juht on Schleswig-Holsteini prints Friedrich Ferdinand, kellele kuulub ka perekonna pärilik traditsiooniline valdus Glücksburgi loss.

## Etümoloogia
Oldenburgi dünastia kõrvalharuna kannab Glücksburgide koda täisnime Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg. Nime esimene pool viitab kahele piirkonnale ja teine osa kahele linnale Jüüdimaa poolsaarel. 

"Sonderburg" on saksapärane kirjapilt Sønderborgist. Glücksburg viitab linnale Schleswigi hertsogkonnas (tänapäeval Saksamaal).

## Vaata ka
* Oldenburgi dünastia

## Viited

## Kirjandus
* Michel Huberty, Alain Giraud, F. and B. Magdelaine. (1994) *L'Allemagne Dynastique, Volume VII*. Laballery ISBN 2-901138-07-1, ISBN 978-2-901138-07-5
Briti Riiklik Raudteemuuseum

**Briti Riiklik Raudteemuuseum** (inglise *British National Railway Museum*) on Suurbritannias Yorki linnas asuv raudteemuuseum, kus tutvustatakse raudteeajalooga seotut. Muuseum kuulub gruppi Science Museum Group of National Museums. Tegu on suurima raudteemuuseumiga Suurbritannias. 

Muuseumis on eksponeeritud üle 100 veduri ja umbes 300 muud raudteesõidukit. Peaaegu kõik need raudteesõidukid on liikunud Suurbritannia raudteedel või on toodetud Suurbritannias.

Hooajal 2011/2012 külastas muuseumi ligikaudu 717 000 inimest.

2001. aastal tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Victoria ja Alberti muuseum

**Victoria ja Alberti muuseum** (inglise *Victoria and Albert Museum*, lühendatult **V&A**) on kunstimuuseum Londonis. See muuseum on üks Euroopa suurimaid kunstimuuseume.

Näiteks 2016 külastas muuseumi 3 022 086 inimest.

Muuseum asutati 1852 nimega *South Kensington Museum*. 1899 sai muuseum praeguse nime **Victoria ja Alberti muuseum**; nimi pandi kuninganna Victoria I ja tema abikaasa Alberti järgi.

2003 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Triibik

**Triibik** (*Sicista*) on hüpiklaste sugukonda kuuluv näriliste perekond.

Perekonda kuulub 13 liiki. 

Eestis elab neist üks liik – kasetriibik (*Sicista betulina*).
CosmoCaixa Barcelona

**CosmoCaixa Barcelona** on uurimiskeskus Hispaanias Barcelonas.

See asutati 1980 nime all el Museu de la Ciència ('teadusmuuseum'). 

1998-2005 oli muuseum põhjaliku renoveerimise tõttu suletud.

2006 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Philae (kosmoseaparaat)

**Philae** oli Euroopa Kosmoseagentuuri maandur, mis maandus 12. novembril 2014 komeedile 67P/Tšurjumov-Gerassimenko. Komeedile maandumisel ei käivitunud maanduri harpuunid ja tõukurid, mis oleksid pidanud Philae komeedi pinnale ankurdama ning seetõttu põrkas maandur komeedi pinnalt kaks korda tagasi. Philael õnnestus komeedi pinnale maanduda, kuid see jäi ebasobivasse asendisse ja maandumispaika. Philae oli esimene maandur, mis maandus komeedi pinnale.

Hoolimata maandumisprobleemidest, õnnestus Philael komeedi pinda pildistada. Lisaks õnnestus maanduril teha esimesed mõõtmised komeedi pinnal ja nende mõõtmiste tulemused saatis ta Rosettale.

15. novembril 2014 sisenes Philae turvarežiimi, sest akud olid tühjaks saamas. Missiooni lennujuhid lootsid, et rohkemast päikesevalgusest piisab, et maandur restardiks. Philae võttis Rosettaga juhuslikel aegadel ühendust 13. juunist kuni 9. juulini 2015, kuid pärast seda enam mitte. Rosetta tuvastas Philae maandumispaiga 2. septembril 2016, vähem kui kuu enne missiooni lõppu. Maandur on külili asendis ning asub sügavas lõhes, mis on Päikese suhtes varjus. Maanduri asukoha tuvastamine võimaldab teadlastel tuvastada, milliseid kohti õnnestus pärast Philael pildistada.

Rosetta missioon lõppes 30. septembril 2016.

## Viited
Juri Volodarski

**Juri Volodarski** (*Ю́рий Али́мович Волода́рский*, sündinud 3. juunil 1965) on ukraina ajakirjanik, publitsist ja kriitik. Kirjutab Ukraina ajakirjades, valdavalt ilukirjandusest, aga ka kinost, teatrist ja kunstist.

## Eluloolist
Volodarski sündis Kiievis ja elab seal ka praegu. Ta on lõpetanud 1990. aastal Tartu Ülikooli  matemaatikateaduskonna.

Alates 2002. aastast tegutseb Volodarski ajakirjanduses. On töötanud ajakirjades "Афиша", "10 дней", "Профиль", "ШО".

On 10 aastat osalenud rahvusvahelise luulefestivali "Киевские Лавры" korraldamises.

2015. aastal oli Juri Volodarski Ukraina peamise kirjanduspreemia "Книга года Би-би-си" žürii liige. Preemia antakse aasta parimale kirjandusteosele.

2015. aastal koostas Juri Volodarski kaasaegse ukraina proosa antoloogia "Небо этого лета. Рассказы украинских писателей". Kogumik on ilmunud kirjanik Ljudmila Ulitskaja initsiatiivil Vene kirjastuses "Tri kvadrata".

## Viited

## Välislingid
* ERR arhiiv: Viktor Jerofejev ja Juri Volodarski Prima Vistal
Rifipall

**Rifipall** on tehislik kera, jäljendamaks järjest kaduvaid korallrahusid. Kerad on tehtud spetsiaalsest betoonist. Kerad on auklikud ning seest õõnsad. Seetõttu loovad nad kaladele ja teisele mere või magevee organismidele soodsad elukeskkonnad. 

Samuti kasutatakse rifipalle lainemurdjate või muulidena, sest need absorbeerivad laine energiat ja seetõttu väheneb ranniku erosioon. 

## Viited
Tomas Bannerhed

**Bengt Tomas Christer Bannerhed** (sündinud 28. mail 1966) on rootsi kirjanik.
## Eluloolist
Kirjanik kasvas üles Lõuna-Rootsis Smålandis Uråsa asulas. 1990. aastatest elab Stockholmis. Ta on õppinud sotsiaalteadusi, töötanud ajakirja toimetuses ja õppejõuna.

## Looming
2011. aastal ilmus tema debüütromaan "Kaarnad", mille kirjutamiseks kulus autoril 10 aastat. "Kaarnad" tegi Bannerhedi tuntuks üle kogu Euroopa – teos on tõlgitud juba inglise, saksa, prantsuse, hollandi, norra ja taani keelde. "Kaarnad" on ilmunud ka eesti keeles (tõlkija Tiina Mullamaa, Hea Lugu 2013). Romaani põhjal on Rootsis tehtud mängufilm ("Korparna", 2017, režissöör Jens Assur), mis on saanud mitu filmifestivaliauhinda. 

„Kaarnad” on psühholoogiline romaan isast ja pojast, pärilikkusest ja elukeskkonnast, lindudest ja vabaduseotsinguist, mida on tänu kaasahaaravatele looduskirjeldustele kerge ja põnev lugeda. Romaani tegevus toimub 1970. aastatel Smålandi metsade vahel, kus nooruk Klas, 12-aastane peategelane, kogeb kasvava hirmuga, et isa, elupõline talumees, on haaratud mõttest anda talu edasi temale. Eelmiste põlvkondade ränga tööga rajatud talu peab perekond edasi pidama, sest järjepidevus ei tohi katkeda. Klas aga ei taha isa jälgedes käia – tema tahab metsas olla ja linde jälgida. Klasi kirg on linnud – nemad sümboliseerivad vabadust. Vastandus on selge: Klasi pilk on suunatud taevasse, isa pilk maale, Klasi juhtmõte on vabadus, isa oma kohustus. Kuigi romaanis on põhjamaist süngust ja raskemeelsust, leidub selles ka helgem pool. See on lummav loodusromaan, mis köidab lugejat lõhnade, helide, meeleolude ja täpsete looduskirjeldustega.

2015. aastal ilmus Bannerhedilt koos loodusfotograaf Brutus Östlingiga raamat "I starens tid" ("Kuldnoka-aeg").

2018. aastal ilmus Bannerhedi teine ​​romaan "Lugnet". Romaani peategelaseks on Urban, kes kolib maalt Blekingest oma purunenud perekonna juurest Stockholmi, püüdes seal uut elu üles ehitada.

## Tunnustus
Bannerhed on romaani „Kaarnad“ eest pälvinud mitu Rootsi kirjanduspreemiat. Ta on esimene kirjanik, kes sai oma debüütteose eest Rootsi ühe tunnustatuma kirjandusauhinna Augustipreemia (*Augustpriset*).

## Viited
Augustipreemia

**Augustipreemia** (rootsi keeles **Augustpriset**) on rootsi kirjandusauhind, mida antakse välja igal aastal. Auhinna asutas Rootsi Kirjastajate Assotsiatsioon 1989. aastal eesmärgiga suurendada avalikkuse huvi kaasaegse rootsi kirjanduse vastu.
 
Augustipreemia on nime saanud kuulsa Rootsi kirjaniku August Strindbergi järgi, ning see auhind on üks Rootsi tunnustatumaid kirjandusauhindu.

1989–1991 oli auhinnal vaid üks kategooria. Alates 1992. aastast antakse Augustipreemiat igal aastal välja kolmes kategoorias: ilukirjandus, aimekirjandus ja lastekirjandus.

Kandidaate võivad esitada kõik Rootsi kirjastused. Žürii moodustab igas kategoorias kuuest teosest koosneva lühinimekirja. Neid kuut teost loeb 63 hääletajat (21 hääletajat iga kategooria kohta), kelle hulgas on nii raamatumüüjaid, raamatukogutöötajaid kui ka kirjanduskriitikuid. Auhinna võidab kõige rohkem hääli saanud teos, nii igas kategoorias.

Auhinnad antakse üle Berwaldhallenis Stockholmis. Võitjad saavad kunstnik Michael Fare loodud pronkskujukese ja 100 000 Rootsi krooni.

## Viimaste aastate laureaadid (ilukirjandus)
* 2008 Per Olov Enquist, "Ett annat liv"
* 2009 Steve Sem-Sandberg, "De fattiga i Łódź"
* 2010 Sigrid Combüchen, "Spill. En damroman"
* 2011 Tomas Bannerhed, "Korparna" (eesti keeles "Kaarnad", 2013, tõlkinud Tiina Mullamaa)
* 2012 Göran Rosenberg, "Ett kort uppehåll på vägen från Auschwitz"
* 2013 Lena Andersson, "Egenmäktigt förfarande--en roman om kärlek" (eesti keeles "Omavoli", 2015, tõlkinud Tiina Mullamaa)
* 2014 Kristina Sandberg, "Liv till varje pris"
* 2015 Jonas Hassen Khemiri, "Allt jag inte minns" (eesti keeles "Kõik, mida ma ei mäleta", 2017, tõlkinud Aet Varik)
* 2016 Lina Wolff, "De polyglotta älskarna" (eesti keeles "Polüglottidest armastajad", 2017, tõlkinud Kadi-Riin Haasma)
* 2017 Johannes Anyuru, "De kommer att drunkna i sina mödrars tarar" (eesti keeles "Nad upuvad oma emade pisaratesse", 2018, tõlkinud Mari Jesmin)
* 2018 Linnea Axelsson, "Ædnan"
* 2019 Marit Kapla, "Osebol"
* 2020 Lydia Sandgren, "Samlade verk"
* 2021 Elin Cullhed, "Eufori. En roman om Sylvia Plath" (eesti keeles "Eufooria", 2022, tõlkinud Maarja Aaloe)
* 2022 Ia Genberg, "Detaljerna"
* 2023 Andrev Walden, "Jävla karlar"
* 2024 Tony Samuelsson, "Kungen av Nostratien"

## Väike Augustipreemia
Lisaks põhiauhinnale antakse välja ka Väikest Augustipreemiat (*Lilla Augustpriset*), mille väärtus on 15 000 Rootsi krooni. Seda saavad taotleda 16–20-aastased noored kirjanikud.

## Välislingid
* Augustipreemia koduleht
Uråsa

**Uråsa** on kirikuküla Växjö vallas Kronobergi läänis Rootsis. Asub ajaloolise Smålandi maakonna piirides.

Külas asub Uråsa kirik ja 3-klassiline algkool. 1,5 km külast kagus asub Uråsa lennuväebaas.
Ballistiline nuga

**Ballistiline nuga** ehk heidetava teraga nuga on pidemest mehaanilise jõu (näiteks vedru, gaas) mõjul eralduva teraga külmrelv. Tera lennukiirus on kuni 60&#160;km/h. Ballistilised noad on paljudes riikides tsiviilkasutuses keelatud.

## Vaata ka
* Nuga

## Viited
Hubert Burda kirjandusauhind

**Hubert Burda kirjandusauhind** (*Hubert Burda Preis für junge osteuropäische Lyrik*) on Saksamaa kirjandusauhind-stipendium. 

Auhinda sponsoreerib Hubert Burda Fond (*Hubert Burda Stiftung*) ja selle eesmärk on tunnustada ja toetada noori luuletajaid Ida-Euroopast.

Auhinda antakse välja igal aastal, alates 1999. aastast. Aastani 2010 oli auhinna nimetus *Hubert Burda Preis für junge Lyrik*. 1999–2010 anti see üle samal ajal Hermann Lenzi auhinnaga (*Hermann-Lenz-Preis*), alates 2010. aastast Petrarca auhinnaga (*Petrarca-Preis*). Lisaks stipendiumisummale korraldatakse auhinnasaajate tekstide tõlkimine ja avaldamine.

## Laureaadid

* 1999 Zoran Bognar, Maja Vidmar ja Uroš Zupan
* 2000 Olga Martynova, Lewan Beridse ja Natalja Beltšenko
* 2001 Krzysztof Koehler, Mariusz Grzebalski, Marzanna Kielar ja Jakub Ekier
* 2002 Petr Borkovec ja Mirela Ivanova
* 2003 Constantin Virgil Bănescu, Kateřina Rudčenková ja István Vörös
* 2004 Lubina Hajduk-Veljkovićowa, Maja Haderlap ja Leo Tuor
* 2005 Julia Fiedorczuk, Ana Ristović ja Igor Bulatovsky
* 2006 Serhij Schadan ja Maria Stepanowa
* 2007 Nikola Madzirov, Halina Petrosanjak ja Eugeniusz Tkaczyszyn-Dycki
* 2008 Valzhyna Mort, Delimir Rešicki ja Tadeusz Dąbrowski
* 2009 Lidija Dimkovska, Iulian Tănase ja Ostap Slyvynsky
* 2010 Lucija Stupica

## Viited

## Välislingid
* Auhinna koduleht
Ricardo Oliveira

**Ricardo de Oliveira** (sündinud 6. mail 1980 São Paulos) on endine Brasiilia jalgpallur (ründaja).

## Klubikarjäär
2000. aastal debüteeris Oliveira Brasiilia kõrgliigas Portuguesa meeskonnas. 2001. aastal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 14 väravat.

Aastatel 2003–2014 mängis Oliveira põhiliselt välisliigades. 

2015. aasta jaanuaris suundus Oliveira tagasi kodumaale, liitudes Brasiilia kõrgliigaklubiga Santos. Enne seda oli ta Santoses mänginud ka 2003. aasta esimeses pooles.

2015. aasta mais võitis ta klubiga São Paulo osariigi meistrivõistlused Campeonato Paulista ning oli 11 väravaga liiga turniiri suurim väravakütt. Pärast seda pikendas ta algselt vaid viis kuud kestnud lepingut 2017. aasta detsembrini. Edukaks osutus hooaeg ka Brasiilia kõrgliigas. Ta oli 20 väravaga liiga suurim väravakütt ja valiti kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu. Santos lõpetas hooaja seitsmenda kohaga.

2016. aasta esimeses pooles võitis Santos taas São Paulo osariigi meistrivõistlused ning Oliveira lõi finaalmängus Audaxi vastu otsustava värava.

Kuigi 2017. aasta hooaega segasid vigastused, suutis ta kõrgliigas lüüa kaheksa väravat. 2017. aasta detsembris, mil ta ei õnnestunud uut lepingut sõlmida, lahkus ta klubist.

Juba päev pärast Santosest lahkumist sõlmis ta kaheks aastaks lepingu teise Brasiilia kõrgliigaklubiga, Atlético Mineiro. 2018. aasta hooajal lõi ta Brasiilia kõrgliigas 13 väravat, millega oli liigas teisel kohal.

2020. aasta septembris liitus ta Brasiilia kõrgliigaklubiga Coritiba. See jäi ühtlasi tema viimaseks klubiks Brasiilia kõrgliigas – 18 mänguga lõi ta sel hooajal liigas kaks väravat. 2022. aastal mängis ta Minas Geraisi osariigi meistrivõistlustel Campeonato Mineiro Athletic Clubi ja 2023. aastal Liiduringkonna meistrivõistlustel Campeonato Brasiliense Brasília meeskonnas. Jalgpallurikarjääri lõpetamisest teatas Oliveira 2023. aasta juulis.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 2004. aasta Copa América viimases alagrupimängus 14. juulil Paraguay vastu. Veerandfinaalis 18. juulil lõi ta värava Mehhiko vastu – see oli tema esimeseks väravaks koondise särgis. Brasiilia tuli lõpuks turniiri võitjaks.

Pärast seda sekkus Oliveira regulaarselt Brasiilia koondisemängudes Adriano, Robinho ja Ronaldo asemele vahetusest. Ta kuulus Brasiilia koondisse ka 2005. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, mis ka võideti. 2006. aasta maailmameistrivõistlustest jäi ta vigastuse tõttu eemale.

2015. aastal naasis Oliveira pärast kaheksat aastat taas koondisse ning lõi 13. oktoobril MM-i valikmängus värava Venezuela vastu. Koondises mängis ta veel ka 2016. aastal ning lõi 29. märtsil MM-i valikmängus värava Paraguay vastu.

## Saavutused
;Valencia
*La Liga: 2003–04
*UEFA Cup: 2003–04
;Betis
*Copa del Rey: 2004–05
;São Paulo
*Campeonato Brasileiro Série A: 2006
;Milan
*UEFA Meistrite Liiga: 2006–07
;Al Jazira
*UAE Pro-League: 2010–11
*Etisalat Emirates Cup: 2009–10
*UAE President's Cup: 2010–11, 2011–12
;Santos
*Campeonato Paulista: 2015, 2016

## Viited

## Välislingid

* Ricardo Oliveira Soccerway lehel
Centauri

**Centauri** (sündinud 1972) on Ungari kirjanik ja fotograaf. Elab Lääne-Ungaris. Varjunime all esinev autor säilitab oma inkognitot ega avalda endast fotot.

## Looming
*"Pátosz a káoszban" („Paatos kaoses”), 2007
*"Kék angyal" („Sinine ingel”), novellikogumik, 2008
*"Jégvágó" ("Jäänuga"), romaan, 2013
*"Jákob botja" ("Jaakobi sau"), romaan, 2015

Esimese teksti avaldas Centauri 2006. aastal. Sellest alates on tema kirjutised ilmunud pidevalt kirjandusajakirjades. 2007. aastal ilmus Centauri jutustus "Flaubert ja mood" Ungari novelliparemikku koondavas kogumikus "Körkép" ("Panoraam"). 2008. aastal ilmunud "Sinine ingel" tegi kirjaniku lühikese ajaga tuntuks. Centauri avaldab aeg-ajalt ka fotosid ning on esinenud näitustega. 

"Sinise ingli" novellid on ilmunud inglise ja poola keeles. Jutustusest "Kaev päikese all" on tehtud lühifilm.

2015. aastal esines Centauri Tartus kirjandusfestivalil Prima Vista, kus esitleti vastilmunud tõlkekogumikku "Maailma nukraim orkester. Valimik ungari novelle". Kogumikus on 21 lugu, sealhulgas Centauri jutustus "Kaev päikese all" (tõlkija Reet Klettenberg). Samal ajal avati Centauri fotonäitus "Homo Labilis" Tartu Loodusmajas.

## Viited

## Välislingid
* Centauri koduleht
* Tõlkeid eesti keelde Centauri kodulehel
Kirchdorf in Tirol

**Kirchdorf in Tirol** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 641 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 113,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3889 inimest. Vald paikneb 12,2 km Kitzbühelist põhjas, samuti 3 km Sankt Johann in Tirolist põhjas Kitzbühler Ache ääres. Küla on saanud nime vanalt kirikult, mis ehitati 8. sajandil. Peamised sissetulekuallikad on põllumajandus ja turism.

## Asend

Kirchdorf asub Leukentalis St. Johann in Tiroli kõrval. Vald koosneb mitmest asundusest ja hajaasustusest. Valla piiridesse mahub ka suur osa Wilder Kaiseri mäestikust. Kirchdorf on suuruselt teine vald Kitzbüheli ringkonnas.

### Alljaotused

Bicheln, Einwall, Erpfendorf (küla oma kiriku ja kooliga), Erpfendorf-Dorf, Erpfendorf-Wald, Fabrik, Furth, Gasteig (samuti oma kooliga), Griesenau, Habach, Haberberg, Hinterberg, Huberhöhe, Jageregg, Kaiserbachtal, Kirchdorf-Dorf, Moosen, Litzlfelden, Oberrain, Taxerau, Unteranger, Vorderhaberberg, Weng, Wohlmuting

## Ajalugu

Kirchdorf on saanud nime kirikult, mis on vanim ringkonnas. 2. sajandi lõpul / 3. sajandi algul seisis praeguse kiriku kohas Rooma villa; see hävines hiljem rahutul rahvasterändamise perioodil (*Völkerwanderung*). 8. sajandil ehitati vana villa vundamendile esimene Kirchdorfi kirik. 1805. aastani vastutas Kirchdorfi kihelkond ka Reit im Winkli eest, mis viis tihedate sidemeteni kahe valla vahel. Side siiski katkes, kui nood rajasid oma kirikukihelkonna.

## Sõpruslinn

* Balatonföldvár, Ungari

## Tööstus

Isolatsioonifirma Steinbacher AG asub Ache kallastel Erpfendorfi külas.

## Viited

## Välislingid

* www.kirchdorf.tirol.gv.at
Dublini rahvusvaheline kirjandusauhind

**Dublini rahvusvaheline kirjandusauhind** (inglise keeles *Dublin Literary Award*, iiri keeles *Duais Liteartha Idirnáisiúnta Bhaile Átha Chliath*; varasema nimega *IMPAC Dublini kirjandusauhind*) on igal aastal välja antav rahvusvaheline kirjandusauhind.

Kirjandusauhind loodi 1996. aastal Dublinis, et tunnustada inglise keeles kirjutatud või sellesse keelde tõlgitud "kõrge kirjandusliku väärtusega" ilukirjandusteoste autoreid. Sponsoriks oli kuni 2015. aastani konsultatsioonikompanii IMPAC. Praegu rahastab auhinda Dublini linnavolikogu. Auhinna suurus on 100 000 eurot, seega on Dublini kirjandusauhind üks maailma suurimaid. Kui auhinna saab tõlketeos, saab autor 75 000 eurot ja tõlkija 25 000 eurot. Lisaks auhinnarahale antakse üle kristallkujuke.

Auhinnale võivad kandideerida ükskõik millises keeles kirjutatud raamatud, mis on tõlgitud inglise keelde ja ilmunud kahel auhinna andmisele eelnenud aastal, tõlke puhul kuni kuus aastat enne auhinna väljaandmist. Nominente võivad välja pakkuda pealinnade ja teiste suuremate linnade raamatukogud üle maailma, kokku üle 400 raamatukogu 177 riigist. Osalevad raamatukogud võivad igal aastal välja pakkuda kuni kolm raamatut. 2019. aasta auhinnale kandideerivate teoste nominente võib esitada alates märtsist 2018. Lõpliku otsuse teeb viieliikmeline rahvusvaheline žürii. Finalistid kuulutatakse välja aprillis ning auhinnasaaja juunis.

2017. aastal osales auhinna valimisel esimest korda Tartu Linnaraamatukogu. Tartu Linnaraamatukogu esitas 2018. aasta auhinnale Julian Barnesi "The Noise of Times" ja Martha Hall Kelly "Lilac Girls".

## Võitjad
*1996 – David Malouf, "Remembering Babylon"
*1997 – Javier Marías, "A Heart So White" (tõlkija Margaret Jull Costa)
*1998 – Herta Müller, "The Land of Green Plums" (tõlkija Michael Hofmann)
*1999 – Andrew Miller, "Ingenious Pain"
*2000 – Nicola Barker, "Wide Open"
*2001 – Alistair MacLeod, "No Great Mischief"
*2002 – Michel Houellebecq, "Atomised" (tõlkija Frank Wynne)
*2003 – Orhan Pamuk, "My Name Is Red" (tõlkija Erdağ Göknar)
*2004 – Tahar Ben Jelloun, "This Blinding Absence of Light" (tõlkija Linda Coverdale)
*2005 – Edward P. Jones, "The Known World"
*2006 – Colm Tóibín, "The Master"
*2007 – Per Petterson, "Out Stealing Horses" (tõlkija Anne Born)
*2008 – Rawi Hage, "De Niro's Game"
*2009 – Michael Thomas, "Man Gone Down"
*2010 – Gerbrand Bakker, "The Twin" (tõlkija David Colmer)
*2011 – Colum McCann, "Let the Great World Spin"
*2012 – Jon McGregor, "Even the Dogs"
*2013 – Kevin Barry, "City of Bohane"
*2014 – Juan Gabriel Vásquez, "The Sound of Things Falling" (tõlkija Anne McLean)
*2015 – Jim Crace, "Harvest"
*2016 – Akhil Sharma, "Family Life"
*2017 – José Eduardo Agualusa, "A General Theory of Oblivion" (tõlkija Daniel Hahn)
*2018 – Mike McCormack, "Solar Bones"
*2019 – Emily Ruskovich, "Idaho"
*2020 – Anna Burns, "Milkman"
*2021 – Valeria Luiselli, "Lost Children Archive"
*2022 – Alice Zeniter, "The Art of Losing" (tõlkija Frank Wynne)
*2023 – Katja Oskamp, "Marzahn, Mon Amour" (tõlkija Jo Heinrich)
*2024 – Mircea Cărtărescu, "Solenoid" (tõlkija Sean Cotter)

## Viited

## Välislingid
*Ametlik koduleht
Leszek Kosedowski

**Leszek Marian Kosedowski** (sündinud 25. mail 1954; Środa Śląskas Środa Śląska maakonnas Alam-Sileesia vojevoodkonnas) on Poola endine poksija.

## Poksijana
Ta pidas kokku 220 kohtumist ning võitis neist 179, kaotas 33 ja viigistas 8 kohtumist.

### Poola meistrivõistlustel
Ta oli kokku neljakordne Poola meister – sulgkaalus (kuni 57 kg) 1974. aastal ning kergekaalus (kuni 60 kg) aastatel 1977, 1978 ja 1980.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta sai 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel) sulgkaalus (kuni 57 kg) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Richard Nowakowskile (Ida-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. 

### Maailmameistrivõistlustel
Ta osales 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978) kergekaalus (kuni 60 kg), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Lutz Käsebierile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Isiklikku
Tema nooremad vennad Krzysztof ja Dariusz Kosedowski on samuti tuntud Poola endised poksijad.

## Viited

## Välislingid
*
Vineerisaag

**Vineerisaag** on tööriist, mida kasutatakse vineeri saagimisel.

**Omadused**

Sael on peenikeste hammastega tera, mis vähendab võimalust vineeri välimiste kihtide purunemist. Sae tipus on lisa paar hambaid, et saaks ilma vineeri auku puurimata saagida. Tavalise vineersae pikkus on 28 cm ja selle on 14 saehammast vastavuses ühele tollile

**Kasutusalad**

* Ehituses
* Puidutööstuses
Kivivill

**Kivivill** on materjal, mida toodetakse basaltkivimist, sulatades seda umbes 1500&nbsp;°C temperatuuril. Sulatusahjust valgub sulam välja ketruskambri kiirelt pöörlevatele ratastele. Tsentrifugaaljõud muudab sulami kiududeks. Protsessi ajal lisatakse vaiku ja väike kogus õli. Kiud seovad villas väga efektiivselt õhku ning selline kiudude vahele suletud õhk on väga hea isolaator. Muud kivivilla eelised on kõrge tulepüsivus ja head mehaanilised omadused.

Kivivilla põhilisteks komponentideks on vulkaaniline diabaaskivim (basalt), koks ja räbu.

## Omadused
*Pruunikas
*Soojusjuhtivus (λ) 0,035 W/mK 
*Helisummutus(dB) 65&nbsp;dB 
*Survetugevus (kPa) 100 kPa
Saksa Emigratsiooni Keskus

**Saksa Emigratsiooni Keskus** (saksa keeles *Deutsches Auswandererhaus*) on muuseum Saksamaal Bremerhavenis. Muuseumi näitused on seotud Saksamaalt eri aegadel USAsse emigreerunud inimestega.

Muuseum asutati 2005.

2007. aastal tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Salzburgi muuseum

**Salzburgi muuseum** (saksa keeles *Salzburg Museum*) on muuseum Austrias Salzburgis.

Muuseum asutati 1834.

Näiteks 2007 külastas muuseumi 680 000 inimest.

2009 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Gallia-rooma muuseum

**Gallia-rooma muuseum** (hollandi keeles Gallo-Romeins Museum) on arheoloogiamuuseum ja uurimiskeskus Belgias Tongerenis.

Muuseum asutati 1954.

2011 tunnistati muuseum Euroopa aasta muuseumiks.
Keskkonnafestival

**Keskkonnafestival** oli kolm korda (2002-2004) toimunud keskkonnateemaline festival. Festivali korraldasid Eestimaa Looduse Fond eesotsas Ylle Rajasaarega ja Tele2.

Esimese festivali pealkiri oli "Tule maa peale", teise festivali oma "Meil on elu keset metsa".

## Viited
Kuri Proge

**Kuri Proge** oli 2000. aastatel Hiiu maakonnas Kuri küla lähedal (küla järgi ka ürituse nimi) toimunud progressiivse roki üritus. Üritust korraldas Artur Siim.

## Viited

## Välislingid
*https://www.postimees.ee/1689419/proge-kuri-kadakate-vahel
Dovlatovi päevad

**Dovlatovi päevad** on vene kirjaniku Sergei Dovlatovi elule ja loomingule pühendatud rahvusvaheline kirjandusfestival Tallinnas. 

Esimesed Dovlatovi päevad toimusid 2011. aastal Tallinna kui Euroopa kultuuripealinna ürituste raames. II Dovlatovi päevad toimusid 24.–25. augustil 2012, III Dovlatovi päevad augusti lõpus 2019.

Dovlatov elas ja töötas Tallinnas aastatel 1972–1976. 2011. aastal täitus tema sünnist 70 aastat.

Dovlatovi päevi korraldab SA Hortus Litterarum, tehes selleks koostööd mitme Eesti ja välismaa asutusega.

## Viited
Friedrich Hartmann Barisien

**Friedrich Hartmann Barisien** (24. veebruar 1724 Coburg, Saksamaa – 30. august 1796 Jelgava, Läti) oli prantsuse päritolu baltisaksa maalikunstnik ja teatridekoraator. 

## Elukäik
Friedrich Hartmann sündis 1724. aastal Coburgi linnas Sachsen-Saalfeldi hertsogkonnas (praegusel Baieri liidumaal Saksamaal). Tema vanaisa oli Louis XIV õukonna arhitekt, kuid oli Pariisist Dresdenisse põgenenud ja võttis Sachsenis endale perekonnanime Parisien, mis mugandati hiljem nimeks Barisien.

Friedrich Hartmanni isa oli kunstsepp. Isalt õppis ta käsitööd ning lõpetas seejärel Dresdenis joonistus- ja maalikooli. 1750. aastal asus ta Venemaale, töötas Astrahanis, Holsteinis ja Oranienbaumis. 1756. aastal elas Friedrich Hartmann Barisien Peterburis ja Moskvas, sh Vene tsaar Peeter III juures Peterhofi lossis. 1767. aastal kolis ta Riiga. 1770-1778 töötas ta Jelgavas (Miitavis) Kuramaa hertsogi Peter von Bironi õuemaalija ja tema kunstigalerii inspektorina. Bironi juures hakkas ta tegelema ka teatridekoratsioonide maalijana, kujundas Miitavi ja Rundale lossi ruume. 1772. aastal oli ta ka Põltsamaa lossi omaniku Johann Woldemar von Lauw' teenistuses. 1787. aastal andis Peterburi Kunstide Akadeemia talle 102-aastase Christina Linki portree eest (1768, Läti Kunstimuuseumis Riias) akadeemiku nimetuse. Alates 1795. aastast oli ta Riia maalijate tsunfti liige. Suri 1796. aastal Miitavis. 

Viljeles portree-, maastiku- ja monumentaalmaali ning tegi teatridekoratsioone. Mitu Barisieni portreed on korratud graafikas. Varasem looming on rokokoolik, 1780. aastate lõpus sai valdavaks asjalik ja kaine klassitsistlik kujutusviis. Tähtsamad teosed: Jelgava lossi maalid, Tsarskoje Selo vaated (Suur loss, Tsarskoje Selo), ooperi "Kyros ja Kassandra" dekoratsioonid (Jelgava õukonnateater, 1783), Kuramaa hertsogi P. Bironi portree (1781, Rundale lossimuuseum), Autoportree pojaga (1786, Vene Muuseum Peterburis), Reinhold Gustav Ungern-Sternbergi portree (Eesti Kunstimuuseumis). 

## Teoseid

Fail:Mehe portree (Reinhold Gustav , Friedrich Hartmann Barisien, EKM j 37268 M 6234.jpg|Mehe portree EKM M 6234
Fail:Põltsamaa lossi talvine vaade.jpg|Põltsamaa loss talvel EKM M 3699
Fail:Peter von Biron.PNG|Peter von Bironi portree
Fail:Maastik (Põltsamaa vaade Auror, Gottlieb Welté, EKM j 9256 M 3699.jpg|Põltsamaa lossi vaade EKM M 3700
Fail:Dorothea von Medem with daughters.jpg|Dorothea von Medem tütardega
Fail:Annas Šarlotes Dorotejas fon Bīronas.jpg|Anna Charlotte Dorothea von Bironi portree
Fail:Caroline of Waldeck and Pyrmont.jpg|Printsess Caroline Louise of Waldeck and Pyrmont portree
Fail:Portrait of Yakov Alekseevich Shubsky.jpg|Jakob Šubski portree
Fail:Benigna Gottlieb von Trotha genannt Treyden.jpg|Kuramaa hertsoginna Benigna Gottliebe von Trotta portree


## Kirjandus
* Wilhelm Neumann. Von baltischer Malerei. - Kunstbeilage des Rigaer Tageblatts, 1911, nr 6. 
* Wilhelm Neumann. Aus alter Zeit. Riga, 1913
* Woldemar Waga. Das Schloss Põltsamaa, ein Denkmal der Kunst des 18. Jahrhunderts in Estland. Tartu, 1931.
* Juta Keevallik. Märkmeid portreemaalist Eestis 18. sajandil. - Töid kunstiteaduse ja kriitika alalt. Nr 3. Tallinn, 1980
Studija F.O.R.M.A.

**Studija F.O.R.M.A.** (inglise keeles Studio F.O.R.M.A.) on Läti filmitootja. Stuudio asub Riias aadressil Smerla iela 3.

Stuudio on koostööd teinud ka Eesti filmistuudiotega. Näiteks on ühiselt tehtud filmid "Head käed" (2011), "Veepomm paksule kõutsile" (2004).

## Välislingid
*Filmistuudio koduleht
Q Film

OÜ **Q Film** on Eesti filmitootja. OÜ asutati 1996.

OÜ on tootnud vähemalt ühe filmi: "Georgica" (1998).

## Viited

## Välislingid
*
Universaalne unikaalne identifikaator

**Universaalne unikaalne identifikaator** (inglise *universally unique identifier*, lühend UUID) on juhuslikult genereeritud 128-bitine number, mida kasutatakse informatsiooni märkimiseks.
Farman HF-30

**Farman HF-30** (kirjutatud ka **Farman HF.30**) oli 1916. aastal Prantsusmaal ehitatud kaheistmeline biplaan-luurelennuk.

Lennuki jõuallikaks oli kabiinikondli tagaosas asuv nii-öelda tõukava propelleriga Salmson mootor võimsusega oli 155 hj. 
* Lennuki pikkus: 8,65 m 
* tiivaulatus: 15,8 m
* kiirus: 140 km/h.

Lennukit on kasutanud Eesti inseneripataljon ja lennusalk. Lennukit nr 2 kasutati 19. jaanuarist kuni 6. juulini 1919, see oli esimene Eesti Vabariigi lendav lennuk.

## Viited
Personalijuhtimine

**Personalijuhtimine** on juhtimisvaldkond, mis käsitleb inimestega (personaliga) seotud tegevusi ja nende tegevuste tulemuslikkust, lähtuvalt organisatsiooni või ettevõtte eesmärkidest ning strateegiast.

Personalijuhi kohustused jagunevad kolmeks põhivaldkonnaks: personal, töötajate hüvitised ja kasud ning töö kavandamine. Peamiselt on personali haldamise eesmärk suurendada organisatsiooni tootlikkust optimeerides töötajate efektiivsust.

## Ajalugu
20. sajandi algul seisnes personalijuhtimine teatud soodustuste ja teenuste osutamises töötajatele. 1920. ja 1930. aastatel lisandus personali administreerimine, värbamise ja baasõppe dokumentatsiooni haldamine. 1940. ja 1950. aastatel kujunes välja personalijuhtimine kui iseseisev valdkond, algas sõjajärgne hoogne värbamine, testimine ja õpetamine. 1960. ja 1970. aastatel sai alguse süstemaatiline personalijuhtimine, mida mõjutas konkurentsi kasv ja tööseadusandluse areng ning personalitöötaja muutus vahendajaks tööandja ja töötaja vahelistes suhetes. 1980. aastatel muutus personalijuhtimine osaks äristrateegiast. 20. sajandi lõpul käsitleti töötajaid kriitilise ressursina ja konkurentsieelisena ning personalitöö osaks sai töötajate ja juhtide nõustamine.

Kui varasem personalijuhtimine sisaldas töötajate valikut, koolitust, personaliarvestuse pidamist ja kollektiivsete vaidluste lahendamist, siis hiljem on lisandunud organisatsioonisiseste muutustele korraldamise roll.

## Ülesanded
“Personalijuhtimise põhiülesanded jäävad alati olema talendi omandamine, arendamine ja säilitamine, tööjõu vastavusse viimine äritegevusega ning suurepärase panuse andmine ettevõtlusele. Need kolm väljakutset ei muutu kunagi,” on öelnud Edward L. Gubman. Personalijuhtimise ülesanded saab jagada kolme valdkonda: individuaalne, organisatsiooniline ja karjäär. Individuaalne juhtimine eeldab, et töötajad saavad kindlaks teha enda tugevad ja nõrgad küljed; parandada oma puuduseid; anda oma ettevõttele parima panuse. Neid ülesandeid täidetakse mitmesuguste tegevuste kaudu, nagu näiteks tulemuste ülevaated, koolitused ja testimised. Organisatsiooniline juhtimine keskendub eduka süsteemi loomisele, mis maksimeerib inimeste (ja muude) ressursside osa suuremate äristrateegiate osadena.

## Viited
Punalutikas

**Punalutikas** (*Pyrrhocoris apterus*) on lutikaliste hulka kuuluv liik putukaid.

Eestis laiemalt levinud alates 21. sajandi algusest.

Talvitub valmikutena suurtes kogumikes. 

Nende peamiseks toidutaimeks on pärn, eriti pärna viljad.

## Välislingid
* 
*Kes on need õudutekitavad punased putukad?, Novaator, 24.08.2018
Kaja Kunnas

**Kaja Kunnas** (neiupõlvenimega **Kaja Grünthal**; sündinud 1968) on Soome ajakirjanik, kes elab ja töötab Tallinnas. Ta on Soome (ja Põhjamaade) suurima ajalehe Helsingin Sanomat Tallinna korrespondent.

## Elukäik
Kaja Kunnas on sündinud Soomes ja õppinud sotsioloogiat. Eestis hakkas ta sugulastel külas käima 1970. aastate algusest. 1990. aastal tuli Tartusse vahetusüliõpilaseks. 2002. aastal Eestisse korrespondendiks asudes ei uskunud ta, et võiks jääda Eestisse kauemaks kui aastaks, kuid lõi Eestis pere ja jäigi Tallinna elama.
 
## Looming
Kaja Kunnas on koos Marjo Näkkiga kirjutanud 2016. aastal raamatu "Suomenlahden suhdekirja. Uudet vaaran vuodet" (eesti keeles "Ülelahe suhteraamat. Uue ohu aastad", tõlkija Tiina Maripuu), mis räägib Eesti, Soome ja Venemaa praegusest suhtekolmnurgast.

Kaja Kunnas võitis 2016. aastal Soome väikese ajakirjanduspreemia.

## Isiklikku
Kaja Kunnase vanaisa oli eesti keeleteadlane Villem Grünthal-Ridala, kes oli 1920. aastatel Soome asunud.

Tema abikaasa on Leo Kunnas, peres on kolm last. Pere on kakskeelne: ema räägib lastega soome, isa eesti keeles.

## Viited

## Välislingid
*
* 100 eestlast Eesti sillal: Kaja Kunnas Estofilia 100
* ETV "Plekktrumm. Kaja Kunnas" Saatejuht Joonas Hellerma. ETV2 2. aprill 2018
János Széles

**János Széles** (1909 Budapest – 8. juuli 1981 Buenos Aires, Argentina) oli Ungari poksija.

## Poksijana
### Ungari meistrivõistlustel
Ta oli kokku kolmekordne Ungari meister – kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) aastatel 1928 ja 1930 ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1929. aastal.

### Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta osales kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale John Daley'le (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

### Euroopa meistrivõistlustel
Ta võitis kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.

## Viited

## Välislingid
*
Mycoform

**Mycoform** on seeneniidistikust ja tugevdusmaterjalist ehitusmaterjal, millele on enne valmistamist võimalik anda meelepärane vorm.

Mycoformi töötas välja New Yorgis asuv mittetulundusühingust mõttekoda Terreform ONE. Väga väikese energiatarbe ja tootmisinfrastruktuuriga tootmisprotsessis taaskasutatakse jäätmeid ja tootmisjääke, et minimeerida protsessi ökoloogilist jalajälge. Toode ja tootmisprotsess on suunatud arengumaades juurutamiseks, kus ehitusmaterjalid on kallid ning neid on vähe saada.

## Koostis

**Mycoform** koosneb siduvast seeneniidistikust, toitainest ja struktuurmaterjalist, mis määrab ka suure osa materjali omadustest.

### Seeneniidistik
Peamiselt *[[Ganoderma]]* perekonda kuuluvad seened. See perekond on eelistatud hästi dokumenteeritud kultiveerimise pärast, sest on idamaises meditsiinis laialdast kasutust leidev seeneperekond. Levinuim esindaja on läikvaabik (*Ganoderma lucidum*), hiinapärase nimega Lingzhi. See seen suudab toitaineid omastada paljudest tselluloosi sisaldavatest ainetest.

### Toitaine
**Toitaineks** või "kütuseks" seeneniidistiku kasvamiseks sobivad paljud tootmisjäägid nii puidutööstusest (nt saepuru, hakkpuit jms) kui ka toiduaine- ja joogitööstusest (nt melass, õlleraba, õlipressimisjäägid jms).

### Struktuurmaterjal
**Struktuurmaterjaliks** sobivad kõvemad materjalid, mida seen seedida ei suuda ning mis niiskusele vastu peavad. Eelistatud on mittehappelised vähemärguvad ehitusjäägid, kergekaaluline alumiinium, plastik (näiteks PET pudelite kujul, kuid sobivad ka muud, mis loodusjõudude käes kiiresti ei lagune). Struktuurmaterjali eesmärk on anda Mycoformile tugevus ja vastupidavus, seega sõltuvad struktuurmaterjali valikust ka Mycoformi paljud mehaanilised ja tehnoloogilised omadused.

## Tootmine

**[[Seeneniidistik]]u** kiire kasv ja hargnemine loovad kiiresti struktuurset tuge pakkuda suutva tiheda maatriksi. Seeneniidistiku moodustatud struktuur on kaitstud tugevama ja kõva välise kihi struktuurmaterjaliga (nt ümbertöötatud alumiinium, taaskasutatud plast, ehitusjäägid jms), mis annab materjalile vajamineva kõvaduse ja vastupidavuse.

Materjalid ladustatakse spetsiaalsetesse **vormidesse**, mis on taaskasutatavad kohe, kui materjal valmis saab. Kujul ning mõõtmetel väga palju piiranguid pole, lihtsalt suurema ruumalaga materjalide läbi kasvamine võib kauem aega võtta. Idee autorid on rõhutanud 3D-printimist kui väga head võimalust neid vorme valmistada.

Mycofromi tootmine on väga madala tehnoloogilise taseme ja väikese energiatarbega protsess. Peale vormi, seenekultuuri, toitaine ja struktuurmaterjali on vaja vaid suurt **niiskust** (üle **80%** suhteline õhuniiskus) ja **temperatuuri** üle **26,5&nbsp;°C**.

## Kasutus

**Mycoformi peamine eesmärk** on kasutusele võtta iseseisev pidevalt jätkuv ehitustehnoloogia. Ökosüsteemi osana on protsess saastevaba ja väga väikese energiatarbe ja -lukustusega.

Tehnoloogia on väga kergesti juurutatav arengumaades, kus tänapäevastele standarditele vastavad ehitusmaterjalid on elanikkonna sissetulekut arvestades kallid ja raskesti hangitavad.

## Viited

## Välislingid
* Terreform ONE
* HowStuffWorks - Mycoform Building Blocks
Nikola Madžirov

**Nikola Madžirov** (Никола Маџиров; sündinud 27. mail 1973) on makedoonia luuletaja, esseist ja luuletõlkija.

Madžirovi luulet on tõlgitud enam kui kolmekümnesse keelde.

## Eluloolist
Madžirov on sündinud Strumicas Makedoonias pagulasperekonnas, kes oli sinna liikunud XX sajandi alguses Balkani sõdade eest. Ta alustas kirjutamist 1999. aastal ja võitis esimese luulekoguga debüüdipreemia "Studentski zbor". Ka hilisemad luuleraamatud on võitnud auhindu, sh Miladinov-Brothers Prize ja Hubert Burda fondi kirjanduspreemia. 

Ta on osalenud kirjanike residentuuri programmides: International Writing Program Iowa Ülikoolis, LiteraturRaum Berliinis, KulturKontakt Viinis, Literatur Haus NÖ Kremsis, Villa Waldberta Münchenis. 

Töötab luuletoimetajana Makedoonia e-ajakirjas Blesok ja on rahvusvahelise luuleveebi lyrikline.org Makedoonia-poolne korraldaja. Elab Makedoonias.

## Teosed
* "Zaklučeni vo gradot" ("Lukustatud linnas"), luulekogu, 1999
* "Nekade nikade" ("Kuskil eikusagil"), luulekogu, 1999
* "Vo gradot, nekade" ("Linnas, kusagil"), valikkogu, 2004
* "Premesten kamen" ("Paigalt tõstetud kivi"), luulekogu, 2007

Eesti keeles on ilmunud Madžirovi valikkogu "Valgus ja tolm" (2017, kirjastus Kaksikhammas, tõlkija Carolina Pihelgas), mis annab edasi sõjapagulusejärgset õhustikku "mahedalt, musikaalselt ja täpselt". Autor ja tõlkija esitlesid raamatut Prima Vista kirjandusfestivalil 2017. aasta mais.

## Viited

## Välislingid
* Nikola Madzirov poetryfoundation.org
PON-2

**PON-2** (varasema nimega **ÕGL-2**, kirjutatud ka Õ.G.L. 2) oli Eestis 1934. aastal projekteeritud biplaani tüüpi õppelennuk; ühtlasi esimene Eestis konstrueeritud õppelennuk. Lennuk kandis algul nime ÕGL-2 (Õhu- ja Gaasikaitse Liit nr 2). Lennukid pardatähistega ES-ENN, ES-EPP ja ES-AIN kuulusid Eesti Aeroklubile.

Lennuki kiirus oli kuni 170 km/h.

## Vaata ka
*PON-1

## Viited
Kössen

**Kössen** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 588 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 69,34 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4251 inimest. Vald paikneb 24 km Kitzbühelist põhjas, samuti 15,5 km Sankt Johann in Tirolist põhjas Kitzbühler Ache ääres Saksamaa piiri juures.

## Asend

Kössen paikneb laias orus Chiemgau Alpide (põhjas) ja Kaiseri mägede (lõunas) vahel, Großache, Kohlenbachi ja Weißenbachi ühinemiskohas.

## Vaatamisväärsused

Maria Klobenstein on palverännu kirik Kösseni vallas Tiroolis piiril Baieriga.

## Tegevused

Kösseni topograafia pakub suvekuudel lennusporti. Ümbritsevad mäemassiivid loovad suurepäraseid õhuvoole, mis on peaaegu täiuslik deltaplaani ja tiibvarju lendudele, samas orupõhi on ohutu maandumiseks, kuna on lai, tasane ja enamasti heinamaa; veelgi enam, talvised suusatõstukid võimaldavad võrdset ligipääsu tippudele hooajaväliselt, uue lennuspordi seikluste turu tarvis.

Deltaplaaneritele oli Kössen avapaigaks nii maailmameistrivõistlusteks 1976. aastal kui ka Euroopa meistrivõistlusteks 1977. aastal. Meistrivõistlusi hakati varsti kooskõlastatult korraldama vaheldumisi, Euroopa omad 'paaris' aastatel ja maailma omad 'paaritutel' aastatel. Mõlema võistluse jaoks valitakse igal aastal uus koht, kuid lennuspordi kohana on see Kösseni populaarsuse märk, mis on siiani ainsaks keskuseks, mida on kasutatud mõlema võistluse taastoimumiskohana, 1980. ja 1985. aastal. Tiibvari on Unterbergis samuti hästi välja kujunenud.

## Viited

## Välislingid

* www.koessen.tirol.gv.at
Oberndorf in Tirol

**Oberndorf** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 687 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 17,7 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2116 inimest. Vald paikneb Leukentalis Kitzbühler Ache ääres, poolel teel Sankt Johann in Tiroli ja Kitzbüheli vahel.

Vald koosneb peakülast ja mitmest asundusest, ulatudes üles Kitzbühler Hornini.

## Majandus

Kuni 18. sajandini kaevandati Rerobichlis vaske. Täna keskendub majandus turismile ja kivimurrule. Oberndorf on raudteepeatus Salzburgi~Tirooli raudteel.

## Viited

## Välislingid

* www.oberndorf-tirol.at
* Oberndorfi panoraam
Reith bei Kitzbühel

**Reith bei Kitzbühel** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 762 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 15,66 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1676 inimest. Vald paikneb 4,50 km Kitzbühelist loodes. Peamine sissetulekuallikas on turism.


Reithki1.JPG
Reith_Winter_Panorama.jpg|Reithi talvepanoraam


## Viited

## Välislingid

* www.reith.eu
* Reithi panoraam
Sankt Jakob in Haus

**Sankt Jakob in Haus** on vald (*Gemeinde*) Austrias Tirooli liidumaal Kitzbüheli ringkonnas. Vald asub 856 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 9,6 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 773 inimest. Vald paikneb 13,6 km Kitzbühelist kirdes, samuti 2,5 km Fieberbrunnist. See on väikseim vald ringkonnas. 

Küla on esmamainitud 1308. aastal, kuid asustus algas juba 10. sajandil. Peamine sissetulekuallikas on turism.

## Viited
Asepärija

**Asepärija** on isik, kelle testaator võib nimetada pärija asemele juhuks, kui pärijaks nimetatud isik sureb enne pärandi avanemist, loobub pärandist või on pärimiskõlbmatu. Asepärijaid võib nimetada ühe või mitu. Kui testamendist ei nähtu, milliseks juhuks on asepärija nimetatud, loetakse, et asepärija on nimetatud nii loobumise, surma kui ka pärimiskõlbmatuse juhuks. Asepärijaid nimetades võib testaator määrata, millises järjekorras asepärijad pärijaks saavad. Seega on asepärija isik, kes asendab esimesena pärijaks nimetatut, kui esimesena silmas peetud isik pärijaks ei saa. Olgu põhjuseks siis pärija surm enne pärandi avanemist, pärandist loobumine või pärimiskõlbmatus. Asepärija regulatsiooni tuleb eristada pärimisõiguse transmissioonist: kui pärija sureb pärast pärandi avanemist, läheb tema pärimisõigus üle tema pärijatele (PärS § 120). 

Asepärija määramine on suure praktilise väärtusega instituut. Kui testamendi tegemise ajendiks oli ühe sugulase pärimisest vabastamine, siis ei teostu pärandaja tahe, kui testamendijärgne pärija pärandist loobub. Sellisel juhul lahendatakse pärimisasi ikkagi seaduse järgi ja sugulasel on õigus pärand vastu võtta. Sellist olukorda saab vältida asepärija – või üksteisele järgnevate asepärijate nimetamisega. Pärijate kindlaksmääramise seisukohast on oluline PärS §-s 31 sisalduv erinorm. Nii loetakse erandina alaneja sugulase kasuks tehtud testamentaarne korraldus kehtivaks ka tema alanejate suhtes, kui testamendis nimetatu sureb enne pärandi avanemist. Säte on põhjendatud eeldusega, et kuna seadusjärgne pärija on kord juba viimse tahte avaldusega välistatud, vastab testamendis nimetatud pärija alaneja õigus pärida enam pärandaja tahtele. Tuleb siiski märkida, et sätte näol on tegemist üksnes tõlgendamisreegliga, mis kehtib juhul, kui teistsugune pärandaja tahe muul moel ei selgu. 

## Asepärija pärijaks saamine
Asepärija saab pärijaks, kui saabub tingimus, mille puhuks ta oli nimetatud (§ 42). Teine ja järgnevad asepärijad ei kaota õigust pärida, kui neile eelnev asepärija sureb enne pärijat või järjekorras eelnevat asepärijat. 

## Järelpärija asepärijana
Järelpärijat loetakse ka asepärijaks, kui testamendist ei tulene teisiti. Kui testamendist ei nähtu, kas isik on nimetatud asepärijaks või järelpärijaks, loetakse ta asepärijaks.

## Viited
Albertinia

**Albertinia** on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Hessequa vallas.

Asula on rajatud 1900. aastal, linnaõigused sai 1920. aastal.

Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Albertinia elanikest värvilisi 68,52%, valgeid 20,07%, mustanahalisi aafriklasi 10,62%, India või Aasia päritolu inimesi 0,30% ja teisi 0,50%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 94,19% inimesi, inglise keelt 2,83%, koosa keelt 0,94% ja Tsvana keelt 0,75%.

## Viited
Kaarin Kivirähk

**Kaarin Kivirähk** (sündinud 22. mail 1993 Tallinnas) on eesti kultuuriteoreetik, kunstikriitik ja ajakirjanik.

Ta on lõpetanud 2011. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja 2014. aastal Tartu Ülikooli kunstiajaloo erialal. Tema bakalaureusetöö teema oli "Enesekehtestamine. Kunstimuuseumides ja -galeriides toimunud moenäituste roll kaasaegse Eesti kunstimaailmas". 2017. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis magistritöö "Kunst võtab vähe ruumi. Eesti kunstiajakirjandus aastatel 1997–2013 Veneetsia biennaalide kajastuste näitel". 

Akadeemiliselt on ta korporatsiooni Filiae Patriae liige.

Ta töötab alates 2014. aastast Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuses kommunikatsioonijuhi ja projektijuhina ning on kunstiajakirja A Shade Colder peatoimetaja.

## Isiklikku
Ta on kirjanik Andrus Kivirähki ja ajakirjanik Ilona Martsoni vanim tütar. Tal on õed Liisa ja Teele.

## Viited

## Välislingid
*Kaarin Kivirähk artishokbiennale.org