open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Voldemar Herkel

**Voldemar Herkel** (4. jaanuar 1929 Kulna Keila vald – 31. jaanuar 2019 Tallinn) oli eesti arhitekt.

Ta lõpetas 1947. aastal eksternina Tallinna 2. Keskkooli ning õppis seejärel Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektuuriosakonnas, mille lõpetas 1953. aastal arhitektina. 

1961–1988 oli ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud, 1970. aastast professor.

1979–1988 oli ta Eesti NSV Arhitektide Liidu esimees.

## Looming
*Restoran Kaunas (1969 Tartus; praegune klubi Atlantis)
*Tallinna Lasnamäe linnaosa üldplaneering
*Tallinna sadama reisiterminal (1963, lammutatud)
*Elumaja Tallinnas, Toompuiestee 11a (1967; koos Rein-Mihail Heidukiga)
*Kohvik Merepiiga Rannamõisas (1967, 1992 põles, lammutatud)
*Eesti Tööstusprojekti hoone Tallinnas, Rävala puiestee 6 (1963, koos Ülo Ilvesega)
* Kohvik Kadriorg Tallinnas (1970, koos Hindrek Piiberi ja Milvi Volmeriga, tänaseks ümber ehitatud.)
*Planeeringud Sakus, Kurtnas ja Vinnis (1971)

## Tunnustus
*1967 Eesti NSV teeneline arhitekt
*1971 NSV Liidu riiklik preemia
*1985 Eesti NSV riiklik preemia

## Viited

## Kirjandus
*Piret Lindpere. "Herkel, Voldemar, arhitekt". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 106–107
*Karin Hallas-Murula. "Voldemar Herkel. Arhitekt ja tema aeg". Tallinn 2009 (ISBN 9789985982846)

## Välislingid
*Arhitekt ja tema aeg – Voldemar Herkel, Karin Hallas-Murula, Sirp, 12. jaanuar 2009
Elsa Silber

**Elsa Silber** (ka **Ella Silber**) oli eesti tummfilminäitleja.

Ta tegi filmidebüüdi 1924. aastal filmis "Mineviku varjud". Tema viimane näitlejatöö oli 1929. aastal filmis "Jüri Rumm".

## Välislingid
*
Kristo Matson

**Kristo Matson** (sündinud 25. novembril 1980 Pärnus) on eesti helilooja ja muusik.

Ta õppis aastatel 1986–1988 Tihemetsa Põhikoolis, 1989–1996 Torma Põhikoolis ja 1996–1999 Põltsamaa Ühisgümnaasiumis.

Aastatel 1999–2003 õppis ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis trombooni, muusikateooriat ja kompositsiooni ning Tartu ülikoolis teoloogiat, kuid ei lõpetanud neid koole. Seejärel õppis ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias aastatel 2003–2007 Tõnu Kõrvitsa juhendamisel bakalaureuseõppes ja 2007–2009 Helena Tulve juhendamisel magistriõppes. 

## Teoseid
*2005 "Cantus in memoriam Malera Kasuku" (teos sümfooniaorkestrile)

## Liikmesus
*2007 Eesti Heliloojate Liit

## Välislingid
*Jaanika Kressa. "Kristo Matson kirjutas torupillile muusikat esimest korda". Vooremaa, 8. august 2009
*Elulugu, teosed ja meediakajastus Eesti Muusika Infokeskuses
Martin Hanz

**Martin Hanz** (sündinud 30. aprillil 1955 Montabauris) on Saksamaa diplomaat.

2009–2011 oli ta Saksamaa suursaadik Eestis.
Tiina Kattel

**Tiina Kattel** (sündinud 15. juunil 1971) on eesti baltist ja tõlkija.

Ta on õppinud Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat (1989. aastast) ning Vilniuse Ülikoolis leedu keelt (1990. aastast).

Aastatel 2002–2008 oli ta Vilniuse Ülikoolis eesti keelt ja kultuuri lektor. Alates 2009. aastast on ta Tartu Ülikooli maailma keelte ja kultuuride kolledži (varem keeltekeskus) juhataja kohusetäitja, 2010. aastast ka Tartu Ülikooli leedu keele ja kultuuri lektor. 

Kattel on ka TÜ Aasia regiooni ja Balti regiooni keelte osakonna juhataja. 

2010. aastal kaitses Kattel Tartu Ülikoolis Jüri Talveti juhendamisel magistritöö "Leedu uuema romaani (1989–2010) arengutendentsid". 

2015. aastal ilmus Tiina Katteli tõlkes kirjastuselt Toledo Alvydas Šlepikase romaan "Minu nimi on Marytė" („Mano vardas – Marytė“, 2012), mis oli valitud lugejate poolt Leedu aasta raamatuks ja oli pälvinud ka Leedu Kirjanike Liidu preemia. 

Tiina Kattel on päritolult seto.

## Tunnustus

* 2013 Valgetähe V klassi teenetemärk
* 2023 Tartu Ülikooli medal

## Artikleid
* Hussar, Annika; Kattel, Tiina; Küün, Elvira (2014). Eesti keele ja kultuuri õpe Vilniuse ülikoolis. Oma Keel, 29, 56 – 62.
* Kattel, Tiina (2014). Mäng ja valu XXI sajandi teise kümnendi leedu romaanis. Keel ja Kirjandus, 1, 24 – 37.
* Ivanauskaite, V.; Järv, R.; Kaasik, M.; Jüvä Sullõv, Kattel, T. (Toim); Sauka, L. (koost.) (2008). Pasaka "Eglė žalčių karalienė. III tomas: Finų, slavų, romanų, tiurkų variantai. Vilnius: Lietuvių literatūros ir tautosakos institutas

## Viited

## Välislingid

*
* Signe Ivask Kahe südamelähedase riigi vahel pendeldav Tiina Kattel UT, Oktoober 2013, nr 9
* Raimu Hanson Keeleteadlaste sõrmedes läigivad uhkesti Läti ja Leedu Postimees, 20. november 2014
* Epp-Mare Kukemelk Huvi võõrkeelte vastu mõjutab tööturul kandideerimine Delfi, 25. juuni 2012
Alvydas Šlepikas

**Alvydas Šlepikas** (sündinud 27. jaanuaril 1966 Videniškiais Molėtai rajoonis Leedus) on Leedu kirjanik, režissöör, näitleja, stsenarist ja kultuuriajakirjanik.

1992. aastal lõpetas Šlepikas Leedu muusikaakadeemia draamanäitleja ja režissöörina, ta on mõlemas ametis ka töötanud. 1995. aastast töötab Šlepikas Leedu Kirjanike Liidu nädalalehes Literatūra ir menas, algselt pea- ja hiljem kirjandustoimetajana. Ta on lavastanud populaarse teleseriaali "Kutsumata armastus" ("Amžini jausmai"), milles on osalenud ka näitleja ja stsenaristina, pälvides parima stsenaristi nimetuse.

1994. aastast on Šlepikas tegev kirjanduses. 1996. aastal pälvis ta ajakirja Varpų kirjanduspreemia. 1997. aastal avaldas ta luulekogu "Rahu sinu verele" ("Taika tavo kraujui"; luuletaja Zigmo Gaidamavičiaus-Gėlėsi nimeline preemia 1998), 2003 "Vaikuse lähenev..." ("Tylos artėjantis") ning 2004. aastal novellikogu "Vihmajumal" ("Lietaus dievas"). 2012. aastal ilmus tema menukas romaan "Minu nimi on Marytė" ("Mano vardas – Marytė", 2012), mis valiti Leedu lugejate poolt aasta raamatuks ning pälvis Leedu Kirjanike Liidu preemia. Romaan kõneleb endise Ida-Preisimaa saksa lastest Teise maailmasõja järgses Leedus. 2015. aastal ilmus see eesti keeles Tiina Katteli tõlkes kirjastuses Toledo.

Šlepikas on Leedu Kirjanike Liidu ja PEN-keskuse liige.

## Raamatud
* Mano vardas – Marytė. Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2012.
* Lietaus dievas (*Der Regengott*). Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2005. 107 pp.
* Tylos artėjantis. Vilnius: Lietuvos rašytojų sąjungos leidykla, 2003. 61 pp.
* Taika tavo kraujui. Vilnius: Scena, 1997.

## Viited

## Välislingid
* Alvidas Šlepikas Tartu Linnaraamatukogu blogi "Nädala autor", 21. mai 2015
* Hendrik Alla Prima Vistal esineb hundilastest romaani kirjutanud leedu autor Postimees 6. aprill 2015
* Monika Griebeler Buch-Autor Šlepikas: "Der Krieg dauert an" Deutsche Welle, 7. mai 2013
Wendelin Ettmayer

**Wendelin Ettmayer** (sündinud 1. augustil 1943) on Austria poliitik, diplomaat ja kirjanik.

Aastal 1994 sai ta Austria suursaadikuks Soomes ja ühtlasi ka 1994–1997 suursaadikuks Eestis.

1999 anti talle Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd 1994–1997 Austria suursaadikuna Eestis.

## Viited
Wesselin

**Wesselin** (ka *Wescelin*) (surn. 1240) oli esimene Revala piiskop (1219/1220–1227).

Rooma paavst (1216–1227) Honorius III sätestas 9. oktoobril 1218, et Taani kuningas Valdemar II võib paganatelt vallutatud alad inkorporeerida Taani kuninga valdustesse. Ta nõudis 29. oktoobril 1219 kuningalt, et ta kaitseks Liivimaale suunduvaid palverändureid (*peregrinos*). Ta käskis 18. aprillil 1220 kuningat, et see aitaks ristiusustada Liivimaad.

Taani kuningas Valdemar II määras oma kaplani Wesselini Eestimaa  piiskopiks 1219. aastal, kui senine piiskop Theoderich oli Lindanise lahingus surma saanud. 1219. aastal osales Theoderich, kes Henriku kroonika sõnul "oli Liivimaa kiriku maha jätnud ja hoidis kuninga poole", Valdemar II sõjakäigul Revalasse. Tallinna kohal laagris olnud Taani väge ründasid revalased ja harjulased, kellest mõned pidasid Theoderichi telki kuninga omaks, tungisid sinna sisse ja tapsid piiskopi.. Valdemari konkurent Riia piiskop Albert nimetas samale ametipostile oma venna Hermanni, kes pühitseti Eestimaa piiskopiks Magdeburgi peapiiskopi poolt. 

Wesselini kinnitas paavst Honorius III 1220. aasta 19. märtsil Revala piiskopiks (*episcopus Revaliensi*). Kuigi tema ametinimetust võib tõlkida ka Tallinna piiskopina, osutas see tiitel Enn Tarveli hinnangul sel ajal pigem Revala maakonnale. Kersti Markuse arvates mõeldi selle all tõenäoliselt kogu Põhja-Eestit. Artur Vassari arvates, anti talle piiskopkonnaks ainult Rävala ja Harju, kuna asukohaks jäi Tallinn. Seepärast võib Wesselini nimetada esimeseks Tallinna piiskopiks Wesselin oli ametis 1227. aastani.

Paavst kohustas 18. aprillil 1220 Riia, Sēlija ja Lihula piiskoppi lubama oma aladel misjoneerida tsistertslastel ja teistel munkadel.  Paavst andis 19. märtsil 1220 avaldatud bullas "Cum zelo caritatis" tsistertslastele korralduse jutlustada eestlaste seas ja andis loa Wesselinil kaasata misjonitööks Eestimaal tsistertslasi ja teiste kloostrite asukaid. Ta tunnustas 19. märtsil 1220 Lundi peapiiskopkonna Tallinna piiskopkonna ning 18. aprillil 1220 Lihula piiskopkonna rajamist, kuid kohustas Riia ja Lihula piiskoppe, et need soodustaksid uute usklike liitumist ordudega, mis tooks regioonis kaasa munkade arvukuse tõusu .

## Vaata ka
*Liivimaa ristisõda
*Eestlaste muistne vabadusvõitlus
*Honorius III ja Eesti
## Viited
Korset

**Korset** on 0,13 hektari suurune ussikujuline saar Väinameres, halduslikult Lääne maakonnas Vormsi vallas. 

Saar asub Rumpo poolsaarest kagus. Saare rannajoone pikkus on 489 meetrit.

Korset kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.

## Välislingid
*
Albrecht I (Saksimaa)

**Albrecht** (ka *Albert*; 1170–1260), Saksi krahv aastatel 1212–1260.

Ta oli Saksi hertsogi Bernhardi poeg ja Taani kuninga Valdemar II õepoeg. Aastatel 1219–1220 võttis ta Riia piiskopi Alberti poolel osa Liivimaa ristisõjast, pretendeerides mingisugusele (täpsemalt teadmata sisuga) ülimusõigusele Liivimaa suhtes.

## Viited
Ulf Torsten Undén

**Ulf Torsten Undén** (14. aprill 1877 – 5. juuni 1962 Stockholm) oli Rootsi diplomaat.

1921 oli ta ajutine saadik (rootsi *tillförordnad envoyé*) Riias ja Tallinnas. Samuti oli ta 1924. aastal saadik (rootsi *envoyé å extra stat*) Riias ja Tallinnas.

1925 anti talle Vabadusristi III liigi 1. järk.

## Viited
Torba provints

**Torba provints** on provints Vanuatus. Provints hõlmab Torrese ja Banksi saared, mille esitähtedest on moodustatud ka provintsi nimi. See on riigi põhjapoolseim provints.

Provintsi keskus on Sola asulas Vanua Lava saarel.

## Saared
Asklepiades Phleiusist

**Asklepiades Phleiusist** (kreeka Ἀσκληπιάδης, umbes 350 – umbes 270 eKr) oli vanakreeka filosoof, Elise-Eretria koolkonna esindaja, kes oli pärit Phleiusi linnast Argolise maakonnas Peloponnesose poolsaarel.

Asklepiades oli Eretria Menedemose hea tuttav ning kaasõpilane Megara koolkonna esindaja Stilponi juures ning hiljem Elises Phaidoni koolis. Hiljem suundusid nad Asklepiadesega Menedemose kodulinna Eretriasse ning sellest ajast nimetati Elise kooli Eretria kooliks. Sageli on kasutusel ka Elise-Eretria koolkonna nimetus.

Asklepiadese elu ja õpetuse kohta on väga vähe teada ning peamised teadmised pärinevad Diogenes Laertiose teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Mendemose elu ja tööd käsitlevast peatükist ning põgusast mainimisest Athenaiose "Õpetatud meeste pidusöögi" IV raamatus. Muuhulgas kirjutab Diogenes Laertios, et vanema kaaslasena oli Asklepiades see, kes tegevusi kavandas ning Menedemos see, kes need ellu viis ja ilmselt seetõttu oli Menedemos avalikult tähelepanuväärsem ning enamus sõpradepaari kohta kirja pandust käib just tema kohta.

## Viited
Petrus Kaikewalde

**Petrus Kaikewalde** (ka *Petrus Kaikevalde*, kroonikas veel variandid *Petrus Kakuwalde*, *Kakewalde*, *Kakinwalde*), Soome päritolu Riia piiskopi preester ja misjonär, keda on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas.

Kroonika mainib Petrus Kaikewaldet seoses tema ristimistööga Eestimaa paganate hulgas aastatel 1215–1226. 1215. aastal viis ta koos Mõõgavendade ordu preestriga läbi ristimise Sakalas ja Ugandis. 1220. aastal kuulutas ta jumalasõna ja ristis koos kroonika autori preester Henrikuga Vaigas, Pudivirus ja Järvamaal. 1226. aastal ristis ta paavsti legaadi Modena Wilhelmi ülesandel paavsti võimu alla läinud Läänemaal.

Petrus Kaikewalde nimi tuleneb oletatavalt soome sõnadest *kaikki* "kõik" ja *valta* "võim, jõud".

## Viited
Ružany Kõigepühama Kolmainu kirik

**Ružany Kõigepühama Kolmainu kirik** (Valgevene keeles *Касцёл Найсвяцейшай Тройцы*) on kirik Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Ružany alevis aadressil вул. Першамайская, 12.

Kirikut kasutavad katoliiklased, see on muinsuskaitse all. Ružany kirik kuulub Pinski piiskopkonda.

## Kirikuhoone

Ružany kolmainu kirik on renessanssarhitektuuri näide. Hoone sissepääsu kohal kõrgub neljakorruseline torn. Selle alumine osa on nelinurkne, ülemised korrused aga kaheksanurksed. Korruseid eraldavad karniisid, neid liigendavad kitsad nišid. Esikülge liigendavad pilastrid.

Kirik ise on ühelööviline ja lõpeb poolringikujulise apsiidiga. Löövi pakse seinu toetavad tugipiilarid, selle laeks on silindervõlv, käärkambri ja kabelite laeks on aga ristvõlv.

Kiriku Sapiehade suguvõsa vapiga kaunistatud peaaltar asub apsiidis. Altarimaalidel on kujutatud kolmainsust. Kiriku interjöör on barokkstiilile omaselt rikkalik. Sissepääsu kohal paikneb vana orel. Löövi külgedel asuvatele tugisammastele on paigutatud apostleid Peetrust ja Paulust kujutavad puitskulptuurid.

Kiriku ümber asub müüriga piiratud aed.

## Ajalugu

Kiriku asutas Lew Sapieha 1596. aastal. Algselt oli hoone puidust, aga aastail 1615–1617 ehitati see ümber kivihooneks. Hiljem on seda korduvalt uuendatud ja remonditud. Aastail 1768 ja 1787 ehitati kiriku juurde veel kaks kabelit. 1780. aastatel ehitati kirik taas ümber, renessansiajastust pärinevale hoonele lisati sealjuures klassitsismi ja barokkstiili elemente.

Kirikut remonditi taas aastail 1850 ja 1891. Nõukogude ajal kirikus jumalateenistusi ei toimunud.

## Galerii


08 Ружаны 2 арган (13).JPG|Kiriku orel
08 Ружаны 2 (05).JPG|Kiriku interjöör
08_Ружаны_2_(17).JPG|Vaade apsiidile
08 Ружаны 2 (11).JPG|Kiriku lagi
Mohiłki la carkvy śv. Trojcy, Ružany 011.Jpeg|Surnuaed kirikuaias


## Viited

## Välislingid

*Fotod kiriku kohta
Johannes Saar

**Johannes Saar** (sündinud 12. veebruaril 1965 Viljandis) on eesti kunstiteadlane.

## Haridus
Ta lõpetas 1991. aastal Tartu Ülikooli ajalooteaduskonna kunstiajaloolasena. Aastatel 2001–2001 õppis eksternina Eesti Kunstiakadeemia magistriõppes kunstiteadust. Aastatel 2013–2018 õppis Tartu Ülikoolis meedia ja kommunikatsiooni doktorantuuris. Sai 2018. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Hegemooniadiskursused eesti kultuuris. Eesti Kunstimuuseumi pressikommunikatsioon 2006–2015" (juhendajad Veronika Kalmus ja Marek Tamm).

## Töö
Ta on Eesti Kunstiakadeemia kunstikultuuri teaduskonna kunstiteooria, kunstisotsioloogia ja kultuuritekstide diskursusanalüüsi lektor ja Tabasalu Ühisgümnaasiumi ajalooõpetaja. Varem on ta olnud Eesti Kaasaegse Kunsti Keskuse juhataja. 

Avaldanud arvamuslugusid ja artikleid Eesti kultuuri, ajaloo ja kunsti kohta.

### Projektid
* "Meediasotsioloogilise uuringu „Kultuuriajakirjanduse sisu ja kasutajaskond“ läbiviimine (15.10.2014−30.06.2016)", Peeter Vihalemm, Tartu Ülikool, Sotsiaal- ja haridusteaduskond, Ühiskonnateaduste instituut, Tartu Ülikool, Sotsiaalteaduste valdkond, ühiskonnateaduste instituut.                                        
* "Eesti kunsti ajalugu perioodil 1900–1940. Uurimistöö (1.08.2008−31.12.2010)", Krista Kodres, Eesti Kunstiakadeemia, Eesti Kunstiakadeemia, Kunstikultuuri teaduskond, Kunstiteaduse ja visuaalkultuuri instituut.

## Tunnustus
* 2017 – Sirbi laureaat

## Välislingid
* 
*Sirbi laureaadid 2017 artikkel
Riole linnus

**Riole linnus** on Henriku Liivimaa kroonikas mainitud Vaigas asunud linnus.

Kroonika nimetab linnust seoses preestrite Petrus Kaikewalde ja Henriku 1220. aasta ristimisretkega Riia piiskopkonnale allutatud Eestimaa aladel. Riole, mis olevat olnud Vaiga "kõige kaugem linnus", oli preestrite viimane peatuskoht selles maakonnas enne Virumaale siirdumist. Sinna kokkukutsutud inimestele tutvustati evangeeliumi ja ristiti 500 mõlemast soost inimest.

Riole linnuse asukoht pole kindlalt teada, kuid oletatakse, et ta võis paikneda Ripuka Punamäel.

## Viited
Lucas Barrios

**Lucas Ramón Barrios Cáceres** (sündinud 13. novembril 1984 San Fernandos) on Paraguay endine jalgpallur. Ta mängib ründajana.

Ta mängis muuhulgas ka Moskva Spartaki, Dortmundi Borussia, Guangzhou Evergrande, Montpellier' ja Palmeirase meeskondades. 2011 ja 2012 tuli ta Dortmundi Borussiaga Saksamaa meistriks, 2012 Guangzhou Evergrande'iga Hiina meistriks ja 2016. aastal Palmeirasega Brasiilia meistriks.

Barrios on sündinud Argentinas. Tema ema on paraguaylane. 2010. aasta märtsis sai ta Paraguay kodakondsuse ja tegi debüüdi Paraguay rahvuskoondises sama aasta 25. mail sõprusmängus Iirimaaga. Selles mängus lõi ta ka koondisekarjääri esimese värava.

2015. aasta Copa América esimeses alagrupimängus lõi ta värava Argentina vastu.

Ta on kuulunud Paraguay koondisse ka 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2011. aasta Copa Américal.

2010. aastal valiti ta Paraguay aasta jalgpalluriks.

## Saavutused
;Colo-Colo
*Campeonato Nacional: 2008 Clausura
;Dortmundi Borussia
*Bundesliga: 2010–11, 2011–12
*DFB-Pokal: 2011–12
;Guangzhou Evergrande
*Chinese Super League: 2012
*Chinese FA Cup: 2012
;Palmeiras
*Copa do Brasil: 2015
*Campeonato Brasileiro Série A: 2016
;Grêmio
*Copa Libertadores: 2017

## Viited
Helmut Rosenvald

**Helmut Rosenvald** (22. veebruar 1929 Tallinn – 29. juuli 2020) oli eesti helilooja ja viiuldaja. 

Rosenvald õppis viiulit Tallinna Konservatooriumis Rudolf Palmi klassis (1942–1947) ja lõpetas 1958. aastal Tallinna Muusikakooli muusikateooria erialal, kus tema loominguõpetajaks oli Veljo Tormis. 1963. aastal lõpetas ta Villem Kapi klassis Tallinna Riikliku Konservatooriumi. 

Aastatel 1961–1989 mängis ta ERSOs viiulit.

Ta on loonud üheksa nummerdatud sümfooniat, lisaks mitu sümfoonilist teost, orelimuusikat, instrumentaalkammermuusikat, vokaalkammermuusikat ja lastemuusikat.

Rosenvaldi teoseid on esitanud Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Jaan Tamme nimeline puhkpillikvintett, ERSO keelpillikvartett, viiuldajad Endel Lippus, Ines Rannap, Lemmo Erendy, tšellistid Jaan Reinaste, Ivo Juul, Toomas Velmet, pianistid Bruno Lukk ja Ada Kuuseoks ning organist Hugo Lepnurm.

## Viited
Register 2007

**"Register 2007"** on Eesti Kujundusgraafikute Liidu (EKGL) aastanäitus 2007 Tallinna Kunstihoone galeriis ja selle näitusega kaasneva kataloogi-registri pealkiri.

Näituse idee, kontseptsiooni autor ja kuraator on kunstnik ja tarbegraafik Tiina Tammetalu (EKGL esimees 2005-2007), Tammetalu on ka kataloogi "Register 2007" (ISBN 978-9949-15-096-0) eessõna teksti autor.
Nelson Haedo Valdez

**Nelson Antonio Haedo Valdez** (sündinud 28. novembril 1983 Caaguazús) on Paraguay jalgpallur, kes mängib Paraguay jalgpallikoondises ja Paraguay kõrgliiga klubis Cerro Porteño ründajana.

## Lapsepõlv
Valdez unistas noorena Paraguay meeskonnas mängimisest. Valdez ja tema perekond elasid vaesuses Caaguazú departemangus, mis on üks vaesemaid Paraguay piirkondi. Valdez on tunnistanud, et tal oli täiuslik lapsepõlv ja tal on rõõm olla pärit armastavast perekonnast. Kuna tal ei olnud oma jalgpalli mängis ta apelsini või sokipaariga, sest tal oli veel viis õde-venda ja perekond ei saanud seetõttu talle palli osta. Jalgpalli hakkas ta mängima kohalikus noorteklubis.

## Klubikarjäär
15-aastaselt alustas ta karjääri Tembetary noortemeeskonnas. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi 2000. aastal. Ta mängis klubi meeskonnas 22 mängus ja lõi 11 väravat. 2001. aastal suundus ta Saksamaale, kus liitus Bremeni Werderi teise meeskonnaga. Teisel hooajal lõi ta enne klubi põhimeeskonnaga liitumist 30 mängus 15 väravat. Tema esitus pälvis põhimeeskonna peatreeneri Thomas Schaafi tähelepanu, kes kutsutas ta Bremeni Werderi põhimeeskonda. Debüüdi Bremeni Werderi põhimeeskonnas tegi ta 22. veebruaril 2003 kodumängus Cottbusi Energiega, sekkudes 82. minutil vahetusest. Bundesliga hooaja avamängus 23. augustil FC Schalke 04-ga lõi ta klubi meeskonnas esimese värava. 29. oktoobril sõlmis ta lõpuks klubiga neljaks aastaks lepingu. Esimest korda alustas ta algkoosseisus 8. novembril mängus Hannover 96-ga. 2004. aastal tuli ta klubiga Saksamaa karikavõitjaks. Finaalmängus Aacheni Alemanniaga sekkus ta mängu 87. minutil.

## Koondisekarjäär
Valdez mängis Paraguay alla 20-aastaste koondises 2003. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Araabia Ühendemiraatides. Ta tegi kaasa kõigis alagrupimängudes ja lõi viimases alagrupimängus värava Saksamaale. Paraguay tuli oma alagrupis teiseks, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Hispaaniale.

Valdez tegi debüüdi Paraguay rahvuskoondises 2004. aasta Copa América esimeses alagrupimängus 7. juulil Costa Ricaga. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 17. augustil 2005 mängus El Salvadoriga.

Ta on mänginud Paraguay jalgpallikoondises 2006. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ning kolmedel Copa América meistrivõistlustel. 2011. aasta Copa Américal lõi ta teises alagrupimängus värava Brasiiliale. Meistrivõistlustel saadi lõpuks teine koht. 2015. aasta Copa Américal lõi ta esimeses alagrupimängus värava Argentinale, kusjuures tuli Paraguay välja 0:2 kaotusseisust.

## Saavutuse
;Werder Bremen
*Bundesliga: 2003–04
*DFB-Pokal: 2003–04
;Borussia Dortmund
*DFB-Pokal: teine koht 2007–08
;Kaasani Rubin
*Venemaa karikas: 2011–12
*Venemaa superkarikas: 2012
;Olympiacos
*Kreeka Superleague: 2013–14
;Seattle Sounders FC
*MLS Cup: 2016
;Cerro Porteño
*Primera División: 2017 Clausura

## Viited
Jane Krasilnikova

**Jane Krasilnikova** (sündinud 16. veebruaril 1970) on Eesti haridustegelane.

Ta lõpetas 1992. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli (koolieelse lasteasutuse pedagoogika). Ta on end täiendatud Tartu Ülikoolis (algõpetuse didaktika). Ta oli Tartu Katoliku Hariduskeskuse direktor aastatel 1997–1998. 

## Viited
Kristi Kalve

**Kristi Kalve** (sündinud 29. detsembril 1966 Tartus) on eesti haridustegelane. 

Ta lõpetas 1989. aastal Tartu Kunstikooli (kunstnik-kujundaja).

Ta oli Tartu Katoliku Hariduskeskuse direktor aastatel 1998–1999. Tema ajal tehti koolile juurdeehitis (Agathe maja vasakpoolne tiib), loodi MTÜ Agathe ning kool sai uue koolitusloa.

Töötab Sänna raamatukogu juhatajana.

## Viited
Miriam Zikešova

**Miriam Zikešova** (sündinud 21. novembril 1968 Prahas Tšehhis) ehk **õde Vojtěcha** oli Tartu Katoliku Hariduskeskuse direktor aastatel 1999–2007. Ta on Pühima Neitsi Maarja Pärispatuta Saamise Õdede Kongregatsiooni liige.

Ta lõpetas 1997. aastal Olomoucis asuva Palackého Ülikooli (teoloogia). Tema ajal hakati 2001 inglise keele süvaõpet andma keelekümblusmeetodil õde Mary Vénardi juhendamisel, Priit Herodes kujundas Tartu Katoliku Kooli uue vapi (2003) ning kooli külastasid 14 Läti ja Leedu piiskoppi, peapiiskoppi ja kaks kardinali (2004).

## Viide
Magdalena Krajnakova

**Magdalena Krajnakova** ehk õde Katarina (sündinud 12. juulil 1968 Slovakkias Popradis) oli Tartu Katoliku Hariduskeskuse president aastatel 2007–2012.

Ta lõpetas 2003. aastal Ružomberoki Katoliikliku Ülikooli doktorikraadiga (teoloogia ja pedagoogika). Ta on Pühima Neitsi Maarja Pärispatuta Saamise Õdede Kongregatsiooni liige.

## Viited
Kairi Kutta

**Kairi Kutta** (sündinud 8. septembril 1973 Viljandis) on Tartu Katoliku Hariduskeskuse õppejuht aastast 2009.

Ta lõpetas 1997. aastal Tartu Õpetajate Seminari klassiõpetajana. Ta on täiendanud Tartu Ülikoolis (kunstiõpetus, üldõpetus, avastusõpe) ja Tallinna Ülikoolis (haridusjuhtimine). Tema ajal on Tartu Katoliku Hariduskeskuse algkooli osas rakendatud üldõpetust ja avastusõpetust.

## Viited
Ružany Püha Kazimierzi kabel

**Ružany Püha Kazimierzi kabel** (Valgevene keeles *Капліца Святога Казіміра*) on kabel Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Ružany alevis. Kabel asub alevi surnuaial.

Kabel on muinsuskaitse all. Püha Kazimierzi kabel kuulub Pinski piiskopkonda, kuid ei ole enam kasutusel.

## Kirikuhoone

Ružany Püha Kazimierzi kabel on varaklassitsistliku arhitektuuri näide. Hoone on lihtne, väljast ümbritseb seda karniis. Karniise on kasutatud ka hoone sisekujunduses. Kivist altar on lihtne, dooria stiilis portikuse kujuline.

## Ajalugu

Kabeli ehitamist rahastas Ružany lossi omanik Aleksander Michał Sapieha. Kabel sai nime Kazimierz Püha järgi, keda sel ajal Sapiehade Ružany valdustes austati. Hoone projekteeris arhitekt Jan Samuel Bekker.

Algselt kuulus kabel Ružany basiliaanide kloostri juurde.

## Galerii


Фото путешествия по Беларуси 208.jpg|Kabel eestvaates
Ružany, Vilenskaja, Bazylanski, Kaplica. Ружаны, Віленская, Базылянскі, Капліца (1919-39).jpg|Kabel 1918. aastal


## Viited

## Välislingid

*Fotod kabeli kohta
Mihkel Pilv

**Mihkel Pilv** (sündinud 19. märtsil 1964 Tartus) on eesti haridustegelane.

Ta lõpetas 1992. aastal Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaaria erialal. Ta oli Tartu Katoliku Kooli esimene direktor 1993–1997. Ta on haridusportaali Miksike asutaja.

## Viited
Mary Vénard

**Õde Mary Vénard** (**Georgine Alde Le Beau**) 22. veebruar 1923 Kansase osariik (USA) – 10. märts 2025 Saint Louis (Missouri osariik) oli Eesti haridustegelane.

Tema keelekümblusmeetodit inglise keeles on rakendatud Vanalinna Hariduskolleegiumis, Tartu Katoliku Hariduskeskuses ja Tallinna Toomkoolis. Õde Mary Vénard liitus 1944. aastal Pühima Vere Õdede Kongregatsiooniga ja läks kloostrisse. 1949. aastal sõitis koos orduõdedega Soome, kus asus tööle inglise kooli, kus töötas õpetaja ja kooli juhatajana. 1995. aastal tuli õde Mary Eestisse ja hakkas Vanalinna Hariduskolleegiumis ning Püha Miikaeli Koolis koostama õppekavasid, koolitama õpetajaid ja õpetama lapsi. 2001. aastast õpetas ta inglise keelt Tartu Katoliku Hariduskeskuses. On pühendunud heategevusele. Tema kogutud abisaadetisi on saanud pimedate raamatukogud, pimekurtide tugiliit, Haapsalu sanatoorne internaatkool ning paljud laste-, turva-, vanade- ja hooldekodud.

## Tunnustus
* 2006 Maarjamaa Risti IV klassi teenetemärk

## Viited
Lennart Meri teadustöö auhind

**Lennart Meri teadustöö auhind** on Tartu Ülikooli ja Tartu Ülikooli Sihtasutuse poolt välja antav teadustöö auhind.

Tartu Ülikool ja Tartu Ülikooli Sihtasutus asutasid Lennart Meri teadustöö auhinnafondi 2007. aastal, et jäädvustada iseseisvuse taastanud Eesti Vabariigi esimese välisministri, esimese Vabariigi Presidendi, samuti Tartu Ülikooli Sihtasutuse patrooni Lennart Meri mälestust. 2024. aastal taastus Lennart Meri teadustöö auhinnafondi tegevus, kui sihtasutuse patrooni Sirje Karise ettepanekul nimetati fondi halduskogu juhtima Jüri Raidla.

Auhinda antakse välja Tartu Ülikooli õppejõududele, teadustöötajatele ja üliõpilastele kahes kategoorias auhinna üleandmisele eelnenud kalendriaasta jooksul kaitstud või ilmunud Eesti riiki, rahvast, kultuuri või ühiskonda käsitleva ühe magistri- ja ühe teadustöö (kaasa arvatud doktoritöö) autorile või autorite kollektiivile.

## Laureaadid
* 2007/2008
** Valter Lang monograafia "The Bronze and Early Iron Ages in Estonia" eest
** Kristina Veidenbaum magistritöö "Uudistemagasin kui sotsiaalne ressurss teismelistele. Kvalitatiivne uurimus telesaate "Reporter" retseptsioonist" eest

* 2008/2009
** Liisi Laineste doktoritöö "Post-socialist jokes in Estonia – continuity and change" eest
** Erkki Hirsnik magistritöö "Karistusõiguslik vaenu õhutamine" eest

* 2009/2010
** Indrek Paavle doktoritöö "Kohaliku halduse sovetiseerimine Eestis 1940-1950" eest
** Mart Lätte magistritöö "Eestlaste sõjalised koormised keskajal" eest

* 2014/2015
** Jaak Valge monograafia "Punased I" eest
** Kertu Anni magistritöö "Linna ja selle lähialade struktuuri kujunemine Tartu linnaregiooni näitel" eest 

*2024/2025
** Timo Aava uurimistöö „Minorities and the State. Non-Territorial Autonomy in Estonia in the Late Tsarist and Interwar Periods“ (eesti keeles: „Vähemusrahvused ja riik. Mitteterritoriaalne autonoomia Eestis tsaaririigi lõpuperioodil ja sõdadevahelisel ajal“ eest
** Hegle Pärna magistritöö „Autoriõigusega kaitstud teose generatiivse tehisintellekti treening- ja sisendandmetena kasutamise õiguspärasus“ eest

## Viited

## Välislingid
* Tartu Ülikooli Sihtasutus: Lennart Meri teadustöö auhind
Ashton Carter

**Ashton Baldwin Carter** (24. september 1954 Philadelphia, Pennsylvania – 24. oktoober 2022 Boston) oli Ameerika Ühendriikide poliitik ja füüsik, julgeolekupoliitika ekspert. Ta oli 17. veebruarist 2015 kuni 19. jaanuarini 2017 Ameerika Ühendriikide kaitseminister.

Ta on lõpetanud Yale'i Ülikooli bakalaureuseastme nii keskaja ajaloolasena kui füüsik-teoreetikuna. Doktorikraadi teoreetilise füüsika alal sai ta Oxfordi Ülikoolist.
Thbilisi loomaaed

**Thbilisi loomaaed** on Gruusia suurim ja vanim loomaaed, mis paikneb Vere jõe orus Thbilisis, jõe Kura jõega ühinemise koha lähedal. See avati 10. veebruaril 1927.

Vere jõele on iseloomulikud perioodilised äkktulvad. 20. sajandi teisel poolel toimusid need 1960., 1963., 1972. ja 1995. aastal. 1972. aasta kõrgvesi ujutas üle Thbilisi loomaaia, oli ka inimohvreid. Loomaaed sai tugevalt kannatada ka 14. juuni 2015 üleujutuses.

## Loomaaia loomad

2007. aasta detsembris sündis loomaaias emaelevandi Malika ja isaelevandi Bacho poeg.

Inglismaalt Torquayst toodi 2014. aasta juulis Thbilisi loomaaeda 20 aafrika pingviini.

## Thbilisi 2015. aasta üleujutus

14. juuni 2015 põhjustas Vere jõe üleujutus soovimatuid üleelamisi ka loomaaia loomadele: kiskjad pääsesid vabadusse, uppus ligi 300 looma umbes 600-st, osa loomi ka tapeti.

Loomaaiapõgenike hulka arvati jõehobu, seitse karu, kuus lõvi, kuus tiigrit, jaaguarid, kolmteist hunti, krokodill, hüään jmt loomad. Gruusia ja Aserbaidžaani piiril püüti võrkudega kinni üleujutuse tõttu loomaaiast vabadusse pääsenud ja ligi 60 km allavoolu ujunud aafrika pingviin.

Inimese tapnud valge tiiger, keda algul peeti lõviks, lasti maha politseiniku relvast või erijõudude (*SWAT team*'i) poolt.
 
Kokku kaotas loomaaed ligi poole oma loomadest ja ilmselt suure osa puuridest.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht (gruusia keeles)
* Rayhan Demytrie, Georgia flood: Huge clean-up as search for zoo animals continues, BBC News
* 'We heard roaring in the street': on the hunt for Tbilisi zoo's missing predators, Andrew North in Tbilisi, 18. juuni 2015
* Tiger And Hyena Still Missing From Tbilisi Zoo Officials in Georgia say they do not know if the animals are on the loose or have died, days after a man was mauled to death., 18. juuni 2015
Tänavanoorsootöö

**Tänavanoorsootöö** ehk **mobiilne kontaktnoorsootöö** tegeleb riskikäitumisega noorte ja noortegruppidega avalikus ruumis, loob nendega kontakti ja toetab nende arengut, lähtudes noorte enesemääratlemise ja eneseteostuse vajadusest. Protsessi kaasatakse kogukonna liikmeid, et muuta ka ümbruskonna elu turvalisemaks. Mobiilne noorsootöö on alguse saanud kogukonnapõhisena ning pärineb Ameerikast.

Tänavanoorsootöö koosneb neljast töösuunast: tänavatöö, grupitööd, juhtumi- ja kogukonnatöö. Põhiline sihtrühm on 7–26-aastased riskirühma kuuluvad noored avalikus ruumis.

Tartus tegeleb tänavanoorsootööga 2014. aasta algusest Tähe noorteklubi.

## Viited

## Välislingid
* Mobiilne kontaktnoorsootöö Tartus Facebookis
* 20. märtsil toimub Tartus suur tänavanoorsootöö teemaline koostöökohtumine MTÜ Tähe noorteklubi pressiteade 19.03.2015 Tartu linna kodulehel
* OÜ Eesti Uuringukeskus. Mobiilse kontaktnoorsootöö mõju-uuring: Tulemuste kokkuvõte Tähe noorteklubi koduleht, 28.02.2015
* Elis Lukas. TARTU LINNA NOORTE ARVAMUSED NOORSOOTÖÖ VÕIMALUSTEST KASUTADES MOBIILSE NOORSOOTÖÖ MEETODIT TARTU ÜLIKOOLI VILJANDI KULTUURIAKADEEMIA lõputöö (juhendaja Piret Eit) Tartu 2014
* Elina Randoja. Tänaval töötajad püüavad võita noorte usaldust Postimees 7. mai 2014
* Elina Randoja. Linn ootab tulemusi Postimees 7. mai 2014
* Stardipauk Tartu mobiilsele kontaktnoorsootööle MTÜ Tähe Noorteklubi pressiteade 4.02.2014 Tartu linna kodulehel
* Vajatakse mobiilseid noorsootöötajaid Tartu tänavatele ja kaubanduskeskustesse MTÜ Tähe noorteklubi pressiteade 9.01.2014 Tartu linna kodulehel
* Töö noortega liigub tänavaile ja kaubanduskeskustesse Tartu Linnavalitsuse pressiteade 20.11.2013
* MOBIILNE NOORSOOTÖÖ: Abiraamat mobiilse noorsootöö teostajale Eesti Avatud Noortekeskuste Ühendus 2012
Robert Peenemaa

**Robert Peenemaa** (14. august 1903 (ukj) Mustmätta – 17. oktoober 1949 Mustmätta, Lüganuse vald) oli eesti viiuldaja.

1911–1920 õppis ta Peterburi muusikakoolis viiulit.

1920. aastatel oli ta Eesti tuntumaid viiuldajaid. 

1927–1933 õpetas ta Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja ühtlasi oli selle õppeasutuse direktor.

## Isiklikku
Ta oli abielus eesti pianisti Betsy Roolaiuga.
Advokaadibüroo Leppik ja Partnerid

**Advokaadibüroo Leppik ja Partnerid** on Eestis tegutsev advokaadibüroo. Büroo asutas 1997. aasta augustis eesti vandeadvokaat Jüri Leppik. 

Alates aastast 2016 on partneriteks vandeadvokaadid Jüri Leppik, Tõnu Tuulas, Heidi Rajamäe-Parik, Anne Värvimann ja Helvia Räägel. Lisaks partneritele tegutseb advokaadibüroos vandeadvokaat Üllar Aedna.

## Välislingid
* Advokaadibüroo Leppik ja Partnerid koduleht
Greg Parks

**Gregory Roy Parks** (25. märts 1967 – 16. juuni 2015) oli Kanada jäähokimängija.

Parks võitis Kanada jäähokikoondise koosseisus 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris hõbemedali. Turniiri võitis tol korral Rootsi jäähokikoondis.

NHL-i klubi New York Islanders koosseisus tegi kaasa 23 kohtumist.

## Välislingid
*Greg Parks hockeydb.com lehel
KV-7

**KV-7** oli Nõukogude Liidu liikursuurtükk. 

KV-7-l oli pöörleva tankitorni asemel oli sellel esiosas kaldus seintega neljakandiline soomuskast, mille eesotsas olid kahurid. Neist esimesel katsemasinal, mis valmis 1942. aasta alguses, olid esikilbis üks 76 mm kahur ja kaks 45 mm kahurit. Idee järgi pidi selline masin vastase mürsurahega üle külvama. Mürsuvaru oligi soliidne: 93 mürsku 76 mm kahurile ja 200 mürsku 45 mm kahuritele; laskekiirus kolme kahuri peale oli 12 lasku minutis. Kuid katselaskmised näitasid, et sellise kolmeraudse liikursuurtüki kõlbmatust. Osutus, et kogupaukudega see ühe sihiku järgi tulistada ei saa, kuna kahuritel on erinev ballistika ja mürsud lendavad erinevale kaugusele. Lisaks selgus, et ühest 45 mm kahurist, mis paiknesid kahel pool 76 mm kahurit, läks horisontaaltasapinnas sihik paigast ära.

Teise katsemasina KV-7 esikilpi pandi kõrvuti kaks 76 mm kahurit ZIS-5. Nende ballistika oli võrdne ja seetõttu sai neist lasta ka paaris paukudega; katselaskmine neist toimus 1942. aasta aprillis. Osutus, et paarissuurtüki laskekiirus kuni 15 lasku minutis, ka kaasaveetav laskemoona varu oli soliidne – 150 mürsku. Kuid uue KV-7 tõsisem katsetus näitas, et tankikahurite ZIS-5 efektiivsus soomusmasinate vastu on väike ning väikest läbilöögijõudu ei kompenseerinud ka suur laskekiirus. Seetõttu ei läinud seeriatootmisse ka see masin.
Rolex

**Rolex SA** on Šveitsi kellafirma, mis valmistab käekelli ja kronomeetreid.

Hans Wilsdorf ja tema väimees Alfred Davis asutasid firma 1905. aastal Londonis. Aastal 1919 kolis firma Genfi.
Kürenaika

**Kürenaika** (araabia keeles **Barqah** / *برقة*; kreeka keeles **Kyrinaïkí** / *Κυρηναϊκή*; itaalia keeles **Cirenaica**) on ajalooline piirkond Liibüa idaosas. Selle keskus on Banghāzī.

## Ajalugu
Kürenaika rannikuala asutasid doorlased 7. sajandil eKr. Kiliikia ja Küpros (*Cilicia et Cyprus*) kuulusid 64. aastast eKr Rooma riiki. 

Itaalia-Türgi sõja tulemusena läks 1912. aastal see Itaalia valdusse. 1934. aastal liideti see koos Tripolitaania ja Fezzaniga Itaalia Liibüaks.

Kürenaika oli alates 1951. aastast Liibüa Kuningriigi üks kolmest autonoomsest osast. Praeguse haldusjaotusega jaguneb see seitsmeks vallaks (araabia keeles Baladiyah / بلدية‎).
Otto Magnus Jakob Peter Karl Adam von Stackelberg

Parun **Otto Magnus Jakob Peter Karl Adam [[von Stackelberg]]** (kasutas nimekuju **Otto Magnus**; 18. august 1867 (ukj) Ungru mõis, Haapsalu kreis Eestimaa kubermang Venemaa keisririik – 3. veebruar 1947 Doberan Mecklenburg-Vorpommern Saksamaa) oli baltisaksa genealoog ja kirjanik.

Ta õppis Tartu Kollmanni Eragümnaasiumis ja seejärel 1887–1892 Tartu ülikoolis õigusteadust.

Otto Magnus von Stackelberg oli Pärnumaa Audru ja Sauga mõisa rentnik, 1894–1896 Harjumaa Vana-Riisipere ja Uus-Riisipere mõisa rentnik, 1896–1919 Läänemaa Kiideva mõisa omanik, 1909–1919 abikaasa Sophie (sünd. von Kursell) Läänemaa Sinalepa mõisa mõisavalitseja.

1900. aastast oli ta Eestimaa rüütelkonna matriklikomisjoni liige, 1902. aastast Eestimaa Aadli Krediitkassa ametnik, 1904. aastast aurahukohtunik, 1906. aastast Keiserliku Vene Kalakasvatuse ja Kalapüügi Seltsi Eestimaa osakonna president, 

1905–1918 oli ta Läänemaa kreisisaadik (saksa *Kreisdeputierter für die Wiek*), elas aastatel  1915–1917 Haapsalus.

Aastal 1917 elas ta lühikest aega Soomes. Aastast 1918 elas ta Ida-Preisimaal Schönfeldis (praegu Sówki) Tiefensees (praeguse haldusjaotuse järgi Lelkowo vallas Braniewo maakonnas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Poolas). Hiljem asus ta Doberani (asub Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal), kus ta ka suri.

## Teoseid
*"Geschichte der v. Stackelberg" (koostaja)
*Stackelberg, Otto Magnus von,  *Die Stackelberg in d. Gefolgschaft d. Bischöfe v. Dorpat 1305-1558*. Görlitz, 1925
*Stackelberg, Otto Magnus von,  *[[Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften]]*, Teil Estland Band I, Görlitz, 1931 
*Stackelberg, Otto Magnus von, *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*, Teil Estland Band II,  Görlitz, 1930, 
*Stackelberg, Otto Magnus von, *Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaft*, Teil Estland Band III, Görlitz, 1930, , Lieferung 7
* 
## Esivanemad

## Viited

## Välislingid
*Essen, Nicolai von: Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft, Tartu 1935, 
*Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil Estland Band I, Görlitz, 1931 
*
Beau Willimon

**Beau Willimon** (ameerikapäraselt Pack Beauregard "Beau" Willimon; sündinud 26. oktoobril 1977) on ameerika näitekirjanik ja stsenarist.

Pärast kolledži lõpetamist töötas ta stipendiaadina (inglise *fellowship*) Eesti Siseministeeriumis. Tema peaülesanne oli kirjutada immigratsiooni- ja asüülidokumentidest kokkuvõtteid, mida sai kasutada Euroopa Liidu nõupidamistel.

Filmiga "Märtsi iidid" oli ta 2012. aastal Oscari nominent.

## Filmograafia
*2011 "Märtsi iidid" 
*2013–2015 "Kaardimaja" (telesari)

## Viited

## Välislingid
*
Richard Ernst

**Richard Robert Ernst** (ka **Richard R. Ernst**; 14. august 1933 Winterthur – 4. juuni 2021 Winterthur) oli Šveitsi keemik. 

18. detsembril 2002 valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks.

## Tunnustus
*1988 – valiti Leopoldina liikmeks
*1989 – valiti Academia Europaea liikmeks
*1991 – Nobeli keemiaauhind
*1991 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks 
*1993 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
*1999 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*2002 – valiti Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks
*2003 – valiti USA Meditsiiniakadeemia välisliikmeks

## Välislingid

* Tiit Kändler: "Nobelist peab teadust rajaleidjaks" Eesti Päevaleht, 4. veebruar 2002 
* Akadeemia välisliige Richard R. Ernst 85
Henri V

**Henri V** (29. september 1820 – 24. august 1883) oli Prantsusmaa kuningas 2.–9. augustini 1830. Samas ei kuulutatud teda kunagi ametlikult kuningaks ning ta ei asunud troonile.

Ta oli viimane Bourbonide dünastia esindaja Prantsusmaa troonil. Troonil järgnes talle Orléansi dünastiast Louis-Philippe I.
Franz Burchard Dörbeck

**Franz Burchard Dörbeck** (21. veebruar 1799 Viljandi – 2. oktoober 1835 Viljandi) oli baltisaksa kunstnik ja Eesti esimene tuntud karikaturist.

Tema rätsepast isa Friedrich Burchard Dörbeck (1776–1852) on Viljandi kodanikuks registreeritud 1798. aasta jaanuaris. Esiklapse Franzi kunstihuvi äratas ja arendas ema Helena Dorothea (1771–1820), kes oli osav joonistaja ja siluettide lõikaja.

Koolihariduse sai Franz Viljandi kreiskoolis. Aastatel 1814–1816 õppis ta gravüüri Peterburis. Pärast oma esimese abikaasa varajast surma kolis ta Riiga, kus ta oli alates 1820. aastast aktiivne portreekunstnik. 1823. aastal kolis ta Berliini, kus ta jätkas graafikuna ja raamatute illustraatorina.

1835. aasta suvel reisis tuberkuloosi haigestunud kunstnik arstide soovitusel Viljandisse, kus ta mõni kuu hiljem suri.

1960. aastal anti tema nimi Berliini Spandau linnarajooni ühele uusarenduse tänavale – *Dörbeckweg*.

## Looming
Eesti jaoks on oluline, et temalt pärineb ainus Kristjan Jaak Petersoni portree. Mehed tutvusid arvatavasti Riias ja pisut kohmaka, akvatinta tehnikas portree kinkis algaja kunstnik oma sõbrale 21. sünnipäevaks 1822. aastal. Viis kuud enne Petersoni surma tehtud pilt jõudis Eesti avalikkuseni 1913. aastal, kui Eesti Kirjanduse Seltsi algatusel avastati Riia linnaraamatukogust originaal ja avaldati foto sellest ajakirjas Eesti Kirjandus (1913, nr 13).

Berliinis saavutas Dörbeck edu karikaturistina. Teda on nimetatud saksa rahvaliku karikatuuri rajajaks ning isegi Goethe on Dörbecki karikatuure kiitnud. Dörbecki karikatuuride aluseks on sulejoonistused, mille litograaf kandis üle trükikivile, kuid mõned litod on Dörbeck ka ise teostanud.

Üldse andis Dörbeck berliinlaste elust välja neli sarja:

1. Berliini naljad ja anekdoodid (Berliner Witze u. Anekdoten bildlich dargestellt, u. 1828)

2. Berliini kõnepruugid (Berliner Redensarter, u. 1830)

3. Album Academivum (1832)

4. Berliin - nagu ta on ja nagu ta joob (Berlin, wie es ist – und trinkt an, 1832)

## Viited

## Välislingid
*Haud Viljandi vanal kalmistul
Herbert Rappaport

**Herbert Jacob Otto Rappaport** (vene keeles Герберт Морицевич Раппапорт; 7. juuli 1908 Viin, Austria – 5. september 1983 Leningrad) oli Austria juudi päritolu stsenarist ja režissöör, kes tegutses Nõukogude Liidus. 

1936. aastal kutsuti ta Nõukogude Liitu, et Rappaport muudaks Nõukogude kino rahvusvahelisemaks. Rappaport võttis kutse vastu ja töötas seal 40 aastat filmitegijana. Ta lavastas aastatel 1947–1960 Eesti NSV-s neli mängufilmi: "Elu tsitadellis", "Valgus Koordis", "Andruse õnn" ning "Vihmas ja päikeses". 

## Tunnustus
* 1941 II astme Stalini preemia – filmi "Muusikaline lugu" eest
*1947 Eesti NSV teeneline kunstitegelane 
*1948 Stalini preemia – filmi "Elu tsitadellis" eest
*1951 II astme Stalini preemia – filmi "Aleksandr Popov" eest 
*1952 II astme Stalini preemia – filmi "Valgus Koordis" eest 
*1980 Vene NFSV rahvakunstnik

## Välislingid
*Rappapordi biograafia ja filmograafia Eesti filmi andmebaasis
*
Toomas Raadik

**Toomas Raadik** (sündinud 15. augustil 1990 Pärnus) on eesti korvpallur. 

Ta on mänginud järgmistes klubides:
*2011–2012 Korvpalliklubi Pärnu
*2012–2014 BC Kalev
*2014 TTÜ Korvpalliklubi
*2014– 	Korvpalliklubi Pärnu
Otto Friedrich Theodor von Möller

**Otto Friedrich Theodor von Möller** (ka **von Moeller** 11. juuni 1812 (ukj) Kroonlinn – 2. august 1874 Peterburi) oli baltisaksa päritolu maalikunstnik.

Otto Möller sündis Sõmerpalust pärit mereministri ja admirali Otto von Mölleri pojana. Kunstniku lapsepõlv möödus Tallinnas, kus ta isa oli Tallinna sõjasadama ehitustööde ülevaataja. Noormees omandas 14-aastaselt ohvitseri aukraadi, kuid ei soovinud sõjaväelist karjääri ning läks erru. Astus Peterburi Kunstiakadeemiasse, mille lõpetamise järel sõitis 1840. aastal Itaaliasse. Seal tutvus ta kirjanik Nikolai Gogoliga, kes tellis temalt enda portree, mille kaudu on Gogol kõige tuntum. Seda portreed on kujutatud kahel korral NSV Liidu markidel ning reprodutseerinud mitmed vene graafikud.

1856. aastal sõitis Möller Kuressaarde, kus abiellus oma 16-aastase hõimlase Leonide Güldenstubbega (05.10.1835 Kaarma – 22.02.1908 Kuressaare). Kunstnik ostis Saaremaalt Kaali mõisa ning lasi sinna projekteerida hilisgooti stiilis maja ning raiuda Kaali kraatri siseküljele astmestiku, et pääseda järvele lähemale. Edaspidi elaski kunstnik suviti Kuressaares ja talvel Peterburis.

Otto Friderich von Möller on maalinud Võnnu, Harju-Jaani ja Kaarma kiriku altarimaalid. Kokku on temalt teada pisut üle saja teose, millest enam kui pooled on portreed.

## Teoseid

* "Lahing Ostroleko juures"
* "Suudlus" (1840)
* "Johannes jutlustab Patmose saarel Bacchuse teenijatele" (1875)
* "Alceste viib Heraklest varjude riigist välja" 
* "Proua Murjavjova lastega" (1837)
* "Näkineid" (1841) Puškini ballaadi "Eremiit" ainetel 
* "Pruut sõrmusega"
* "Tatjana Oneginile kirja saatmas"
* "Haige ema eest paluja laps"
* "Kolm tütarlast"
* "Moosese ema"
* "Aleksander Nevski nägemus enne Neeva lahingut"
* "Paavst Innocentiuse saadikud Aleksander Nevski juures" maalitud Moskva Lunastaja kirikule
* "Aleksander Nevski Neeva lahingus rootslaste vastu" maalitud Aleksandri saalile Moskva Kremlis (1864-1865)
* "Juudit" (1870)
* "Ristikandmine" maalitud Karton von Brüllovi järele Peterburi Iisaku kirikule

## Viited

## Välislingid

*Biograafia teoses "Lexicon Baltischer Künstler"
Charles V

**Charles V** (21. jaanuar 1338 – 16. september 1380) oli Prantsusmaa kuningas aastatel 1364–1380. Ta kuulus Valois' dünastiasse ning oli tuntud hüüdnimega **Tark** (le Sage) tänu oma targale ja ettevaatlikule valitsemisstiilile. Tema valitsusaeg tähistas pöördepunkti saja-aastases sõjas, kuna Prantsusmaa suutis tema juhtimisel taastada osa varem kaotatud aladest ja tugevdada riigi sisemist korda.

## Isiklikku
Charles V oli kuningas Jean II Hea poeg. Jean II valitses aastatel 1350–1364. Charles V abikaasa oli Jeanne de Bourbon, kellega tal oli mitu last. Tema vanim poeg, Charles VI, järgnes talle troonil. Teine tuntud poeg oli Louis, Orléansi hertsog, kes mängis olulist rolli hilisemates poliitilistes sündmustes Prantsusmaal.
Inge Põder

**Inge Põder** (kodanikunimega **Ingeborg**, aastast 1949 **Laks**; 1. mai 1917, Tallinn – 23. veebruar 1996, Tallinn) oli eesti laulja, tantsija, koreograaf ja lavastaja.

Karjääri alustas ta tantsu-imelapsena Tamara Becki stuudios 1925. aastal. Juba 1930. aastatel tuli pikem ringreis Rootsi, Belgiasse, Itaaliasse, Prantsusmaale, Saksamaale, Šveitsi ja Taani. Balletile lisandusid akrobaatika, stepptants, džäss. Inge Põder oli üks väheseid, kes suutis lavalapsest kasvada arvestatavaks artistiks.

Eesti teatriellu astus ta hooajal 1936/37 Endlas. 1938. aastal alustas ta tööd Estonias, kuhu jäi veerand sajandiks. 1940.–1950. aastatel kuulus ta balletisolistide juhtgruppi, kus hinnatud rollide hulka kuulusid Zarema, Robin, Messalina, Laurencia, Vanja, Tao-Hoa, Esmeralda, Gudule, Dasha, Lola, Sortsitütar, Smeraldina, Mari, Loksper jt. Nende kõrval mängis ta ka subretiosi ja karakterrolle operettides "Kõrbelaul", "Vaba tuul" ja "Rose-Marie". Gustav Ernesaks kirjutas Inge Põdra eredat isikupärast häälevärvi arvestades talle partii oma ooperis "Käsikäes".

Andeka koreograafina oli Inge Põder lisaks Estoniale seotud Draamateatri, Endla ja Vanemuise teatri ning mitme varieteega. Viru varietees töötas ta lavastaja, pedagoogi ja organisaatorina, kandes 1970. aastate lõpul direktor-korraldaja ametinimetust. Ta õpetas mitme põlvkonna tantsijaid ning jäi tantsu- ja teatrieluga tihedalt seotuks kuni viimaste eluaastateni.

## Tunnustus
*1952 – Eesti NSV teeneline kunstnik

## Viited

## Välislingid
* "Tantsijatar, operetinäitleja, džässilaulja, koreograaf, tantsupedagoog, mänedžer...", EPL, 28. veebruar 1996 (nekroloog)
* Kustav-Agu Püüman "Vastab Inge Põder" Teater. Muusika. Kino 1/1987, lk 4-12
* "Mis teid huvitab" sarjast "Matk kergemuusika minevikku", ERR, 1961, saatejuht ja toimetaja Ülo Vinter, saatekülalised on muusikateadlane ja helilooja Harri Kõrvits, laulja Artur Rinne ja RAM-i laulja Georg Metssalu. (26' 40": "Inge Põder oli eesti esimene naislaulja džässis.")
Hernando de Soto (konkistadoor)

**Hernando de Soto** (1496 või 1500 Barcarrotas või Jerez de los Caballeroses, Extremaduras; – 21. mai 1542) oli hispaania maadeavastaja ja konkistadoor. Ta osales Panama ja Nicaragua vallutamises ning vallutas koos Francisco Pizarroga Peruud ning juhtis suurimat 16. ja 17. sajandi ekspeditsiooni tänapäeva USA kaguosas.