open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Apteegikaan

**Apteegikaan** ehk **kirjukaan** (*Hirudo medicinalis*) on magevees elav kaan, kes toitub imetajate verest. Noored kaanid toituvad kahepaiksete verest. 

Apteegikaani nimetus tuleb sellest, et varem müüdi neid laialdaselt apteekides, tänapäeval müüakse neid seal harva.

Apteegikaanid on enamikus Euroopa riikides haruldased liigid ja sageli paigutatud kaitsekategooriatesse (Eestis on ta II kaitsekategooria liik). 
Eestis esineb teda väga harva mõnes Lääne- ja Kagu-Eesti veekogus.

## Kaanide kasvatamine ja turustus
Praegu on suurimaid looduslike kaanide kasvatajaid ja müüjaid Ungari, Kreeka, Balkani poolsaare riigid ja Türgi. Nendes riikides viiakse ühes aastas välja umbes 10 tonni apteegikaane.

## Kasutamine meditsiinis ja nende toime
Kaanide kasutamine mitmesuguste haiguste ravimisel ulatub kaugesse minevikku. Tänapäeval on nendega ravimine vähe levinud. 

Verd imevaid kaane kasutatakse praegugi mitmete haiguste raviks (glaukoom, südame isheemiatõbi, tramboflebiit, veenilaiendid, hemorroidid, paistetus, tromid, gangreen, südame- veresoonkonna haigused, infarkt, vererõhuprobleemid, tursed, hormonaalsed häired, põletikud, liigesevalu). Teda on kasutatud ka vererõhu alandamiseks. 

Kaanide teeneid kasutavad kirurgid, neuroloogid, günekoloogid ja silma-ja nahaarstid.

Apteegikaanist eraldatud hirudiin takistab vere hüübimist ja seda kasutatakse veenipõletike ravis.

Ravikeskustes on mõeldud üks kaan ühele inimesele, et vältida vere abil haiguste levikut. Neid kaane hoitakse klaaspurgis.

## Välislingid
* 

* Eva Klaas: Verd imevatest apteegikaanidest saab tõhusat abi, Virumaa Teataja, 21. oktoober 2008

## Pilte

File:2013.07.21 Hansalaat (14).JPG|Kaanid Tartu hansalaadal, 2013
Ye Cuchí

**Ye Cuchí** (*Ye Cuchi*, *Islote de la Pirámide*, *Islote Pirámide*, *Roca Pirámide*, *La Pirámide*, *Islote Yecuyi*) on Ekvatoriaal-Guineale kuuluv väike koonilise kujuga kaljusaar Guinea lahes, Annobóni saare Palmari neemest (ning San Antonio de Palé asulast) veidi põhja pool. 

Saare geograafilised koordinaadid on 1°24,05' S, 5°38,15' E.

Ye Cuchí saare ja San Antonio de Palé vahel on parim ankrukoht Annobóni saare juures.  

## Välislingid
* Foto
Quioveo

**Quioveo** (*Pico Quioveo*) on mäetipp Ekvatoriaal-Guinea Annobóni saare keskosas.

Geograafilised koordinaadid on .

Selle kõrgus merepinnast on 598 m.
Vedelik

**Vedelik** on üks neljast aine agregaatolekust. Vedelikul on kindel ruumala, kuid tal pole kindlat kuju. Vedelikud sarnanevad tahkete ainetega selle poolest, et neil on väike kokkusurutavus ja suur tihedus, gaasidega aga selle poolest, et nad voolavad kergesti ja 
võtavad selle anuma kuju, milles nad asuvad.

Vedelik jahtumisel teatud kindla temperatuurini (mis sõltub rõhust) algab siirdumine tahkesse faasi – tahkestumine, soojenemisel  aga siirdumine gaasilisse faasi – aurustumine. Seejuures on võimalik ka vedeliku allajahtumine ja ülekuumenemine.

Vedeliku lihtsaim mudel on kokkusurumatu sisehõõrdumisvaba ideaalne vedelik. Vedeliku tasakaalu ja liikumise seaduspärasusi käsitlevad hüdrostaatika ja hüdrodünaamika.

Vedelike peamised füüsikalised omadused on tihedus (erikaal), soojuspaisumine, viskoossus ja kokkusurutavus, mida väljendab ruumelastsusmooduliga.

## Vaata ka
*Vedelike füüsikalised omadused
*Vedelikusamba rõhk
Tarvastu valla lipp

**Tarvastu valla lipp** on Viljandi maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Tarvastu valla lipp.

Lipp kinnitati 13. mail 1997.

## Lipu kirjeldus
Tarvastu valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Musta kanga keskel on valge tarva (ürgveise) pea, mida ehib punane paelornament. Paelornament on paigutatud nii, et see moodustab sõõrmed ja silmaavad ning tarva peas oleva stiliseeritud krooni.

Lipu vars on must, varda ehis hõbedane.

## Põhjendus
Lipul kujutatud loom on tulnud Tarvastu valla nimest sümboliseerides sellisena rahva püüdlusi, vankumatust ja tahet. Lipu värvid on võetud mulgi rahvarõiva traditsioonist - "mulgi koloriit" - must, valge ning mulgi kuube ehtiv punane kaaruspael.

## Lipu kasutamise kord
Lippu kasutati järgmise korra alusel:
#Heisatav ja väljapandav Tarvastu valla lipp peab vastama riigisekretäri poolt 13. mail 1997 kinnitatud Tarvastu valla lipu kirjeldusele ning olema puhas ja terve. 
#Tarvastu valla lipu võivad heisata kõik Tarvastu valla kodanikud eramajadel, ettevõtted ja organisatsioonid oma hoonetel lipuhoidlasse või maapinnalt tõusvasse lipumasti. Heisatav lipp peab vastama etteantud kirjeldusele, olema puhas ja terve. 
#Maapinnalt tõusva lipumasti kõrgus peab olema vähemalt kuus korda ja seinalipuvarda pikkus ligikaudu kolm korda suurem lipu laiusest. Heisatud lippudel peab lipukanga alumine serv jääma maapinnast vähemalt kolme meetri kõrgusele. 
#Tarvastu valla lipp heisatakse riiklikel pühadel ning tähtpäevadel, rahvuspühadel (riigilipu heiskamise päevadel), 19. detsembril, mil Tarvastu vald sai omavalitsusliku staatuse, vallapäevadel ja muude sündmuste puhul, milleks sellekohase korralduse annab Tarvastu Vallavalitsus, ning perekondlikel pidupäevadel. 
#Tarvastu valla lipu heiskamisel leinalipuna kinnitatakse lipu ülemisse otsa 100 millimeetri laiune must lint, mille mõlemad otsad ulatuvad kuni lipukanga alumise servani, või heisatakse lipp poolde lipumasti. 
#Tarvastu Vallavalitsuse hoone ees võib Tarvastu valla lipp olla heisatud koos Eesti riigilipuga ööpäevaringselt. 
#Eri lippude koos heiskamisel on paigutuse järjekord lippude poolt vaadates paremalt äärelt alustades järgmine: Eesti riigilipp, teise riigi lipp, Eesti maakonna, linna, valla või muu lipp. Lipud paigutatakse maakondade kaupa ning linnade ja valdade kaupa nimede järjekorras eesti tähestiku järgi. Lipud peavad olema heisatud samale kõrgusele, iga lipp eraldi lipuvardasse. Maakonna, linna, valla või muu lipu mõõtmed ei tohi ületada riigilipu mõõtmeid. 
#Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Tarvastu valla vapp
*Viljandi maakond

## Välislingid
*Tarvastu valla sümboolika valla kodulehel
*Tarvastu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Arnold Rüütli publikatsioonide loend

*Siin on loetletud [[Arnold Rüütel|Arnold Rüütli]] teoste [[publikatsioon]]e.*

## Koostajana avaldatud teaduslikud tööd ja ettekanded
**Tartu näidissovhoos*. Eesti NSV Põllumajanduse Ministeeriumi Teaduslik-Tehnilise Informatsiooni Büroo. Koostanud Arnold Rüütel, Laine Schneider. Tallinn: Eesti NSV Põllumajanduse Ministeerium, 1965
**170 aastat kõrgemat põllumajanduslikku haridust Eestis. I. osa*. Kogumik. Tallinn, kirjastus "Valgus", 1976
*Rüütel, Arnold. *Agraar-tööstuskompleksi areng Eesti NSV-s*. Tallinn, Valgus 1982
**170 aastat kõrgemat põllumajanduslikku haridust Eestis. 2. [osa]*. Kogumik. Tallinn, Valgus
*Ivar Etverk. *20. sajand Eesti metsades*. Eesti Metsaselts, 2002
*Rüütel, Arnold. *Yhteistyö Itämeren ja EU:n alueella – Viron valinnat*. Jyväskylän yliopisto, 2003

## Eessõnad ja järelsõnad
**Maaparandus kuppelaladel – Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi teadlaste soovitused tootmisele*. Artiklite kogumik. Tallinn: Eesti NSV Põllumajanduse Ministeeriumi Informatsiooni ja Juurutamise Valitsus, 1978
**Maaelu – maa sotsiaalse arengu probleeme Eestis*. Artiklite kogumik. Tallinn, Valgus 1985
**The 5th Annual Pärnu International Visual Anthropology Festival*. Tõlkinud A. Ora. Pärnu International Visual Anthropology Society, 1991
**Eesti Riiklik Sümfooniaorkester 75 / Estonian National Symphony Orchestra 75*. Tallinn: Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, 2001
*Andres Küng. *[[Baltikum]]ile elatud aastad : ajakirjaniku mälestused*. Tallinn: Olion, 2002
**Eesti valik 2001*. [Videosalvestis]. Stsenarist Toomas Kall. Valkla (Harjumaa) Raamat-Film, 2002 
**Eesti rukki raamat*. Eesti Rukki Selts. Autor-koostaja Vello Pilt. Tallinn: Ilo, 2002
**Eesti agraar- ja maaelupoliitika Euroopa Liidu lävel / Estonian agrarian and rural policy on treshold of the European Union*. Tallinn: Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsioon, 2003
*Hans Laidwa. *Elu Läänemerel: paadipõgenikust reederiks*. Tallinn: Tänapäev, 2004.
*Atko-Meeme Viru. *Alkohol – kuidas säästa end tulevikuks*. Tartu Ülikooli Kirjastus, 2004
**Saaremaa loodus: palju rohkem kui kadakad ja Kaali kraater*. Koostaja Heli Salong. Tartu: E.O. MAP Lõuna, 2004
**Nõukogude okupatsioonivõimu poliitilised arreteerimised Eestis. Köide 3*. Tallinn: Eesti Represseeritute Registri Büroo, 2005

## Presidendi ametiajast
**President*. Valik presidendi ametiaja alguses peetud kõnedest. Koostanud Ester Šank. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2003
*Toivo Tootsen. *Tegijad*. Intervjuude sari. Arnold Rüütel, Edgar Savisaar, Liina Tõnisson, Arvo Haug, Vaino Väljas, Eha Kostabi, Hardi Tiidus. Tallinn: I. Parbus, 2003

## Autorina avaldatud
*Rüütel, Arnold. *Agraar-tööstuskompleksi areng Eesti NSV-s. *Tallinn: Ilo, 1982*
*Rüütel, Arnold. *Eesti teelahkmel: Vabariigi Presidendi kõned kommentaridega (2001-2006). *Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2008*
*Rüütel, Arnold. *Tuleviku taassünd*. Tallinn: Ilo, 2001
*Rüütel, Arnold. *Estonia: future returned*. Tallinn: Ilo, 2003
*Рюйтель, Арнольд. *Эстония: возрождение будущего*. Таллинн: Ilo, 2003
* Rüütel, Arnold. *Tõeotsingu radadel*. Tallinn, Eesti Raamat, 2023
Lewis Howard Latimer

**Lewis Howard Latimer** (4. september 1848 Chelsea, Massachusetts – 11. detsember 1928 Flushing, Queens, New York) oli üks tuntumaid mustanahalisi leiutajaid. Tema panus elektrivalgustuse ja telefonside kasutuselevõttu maailmas on tugevalt mõjutanud meid kõiki.

Latimer sündis kasvandusest põgenenud vanemate lapsena 1848. aastal. Ta elas ja kasvas vaesuses. Nooruse veetis Latimer töötades koos isaga ning tehes juhutöid, millest maksis kinni ka oma vähese koolihariduse. 

16-aastaselt liitus ta USA mereväega ning pärast kodusõja lõppu lahkus sealt kiitusega. Tal õnnestus leida töö patendiametis, kus sai alguse tema kokkupuude leiutajatega. Seal omandas Latimer ka oskused, et viia ellu omaenda uudsed ideed. 

1873 leiutas ta uudse veega töötava WC-poti kasutamiseks rongides.

1876 tegi ta joonised ja valmistas ette dokumendid Alexander Graham Belli leiutatud telefoni patenteerimiseks.

1880 asus Latimer tööle USA leiutaja Hiram S. Maximi ettevõttes US Lighting Company, kus ta kaks aastat hiljem leiutas Thomas Alva Edisoni kavanditele toetudes uue lambipirni. Edisoni leiutatud pirnid pidasid vastu vaid 30 tundi. Latimeri tehtud uuenduste järel aga sündis meile tuntud moodne kauapõlev lambipirn, mille modifitseeritud versiooni kasutatakse tänapäevani.

Latimer alustas karjääri Edisoni konkurendi juures töötades. Hiljem, pärast uue elektripirni leiutamist, kutsus Edison Latimeri tööle oma firmasse. Latimer võttis pakkumise vastu ning koos Edisoniga parendasid nad mitmeid olemasolevaid leiutisi. Latimer oli samuti Edisoni raamatukogu juhataja ning tõlkis dokumente prantsuse ja saksa keelest. 1890. aastal andis Latimer välja esimese raamatu elektripirnide kohta. Selle pealkiri oli "Incandescent Electric Lighting: A Practical Description of the Edison System".

Lisaks edukale leiutustegevusele oli Latimer ka kunstnik ja luuletaja.
Pontianus

**Pontianus** oli paavst 230–235. Ta oli 18. paavst. "Liber Pontificalis" paigutab tema ametiaja Anteruse järele, peab tema ametiaja alguseks aastat 233 ja annab ametiaja pikkuseks 5 aastat 2 kuud ja 2 päeva.

Pontianus sündis "Liber Pontificalise" järgi Roomas ja oli Calpurniuse poeg.

Pontianus sai Rooma piiskopiks (paavstiks) 21. juulil 230. Tema ajal jätkus skisma Hippolytusega. Kuigi selle kohta puuduvad andmed, pidi Pontianus juhatama Rooma sinodit, millel arutati Origenese hukkamõistmist.

Pontianusele on omistatud kaks kirja, kuid nende autorsus on vaieldav ja need koostati arvatavasti tunduvalt hilisemal ajal. Ta olevat õhutanud kirikus psalmide laulmist, surmaeelse patutunnistuse andmist ja tervituse "Jumal olgu teiega" (*Dominus vobiscum*) kasutamist.

Ta ordineeris 6 presbüterit, 5 diakonit ja 6 piiskoppi.

Märtsis 235 sai Rooma keisriks Maximinus Traaklane, kes hakkas peatselt kristlasi taga kiusama. Pontianus ja Hippolytus olid esimeste vangistatute seas ja nad pagendati Sardiinia kaevandustesse sunnitööle. Asumisel leppisid Pontianus ja Hippolytus ära, lõpetades 18 aastat kestnud kirikulõhe.

Pontianus oli esimene paavst, kes loobus ametist. "Liberiuse kataloogi" andmetel tegi ta seda 28. septembril 235 ja suri veidi hiljem (võib-olla novembris) Tavolara saarel viletsates tingimustes või peksti keppidega surnuks. See on esimene kuupäev paavstluses, mida peetakse ajalooliselt autentseks. Fabianus lasi tema surnukeha tuua Rooma, kus see viidi 13. augustil 236 või 237 San Callisto katakombides asuvasse paavstide krüpti.

Pontianusele pühitsetud kirikud asuvad Sardiinias Carbonias, Spoletos, Luccas ja Argentinas La Platas.

Pontianust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev oli 19. novembril, kuid praegu tähistatakse seda koos Hippolytuse mälestuspäevaga 13. augustil.

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly "The Oxford Dictionary of Popes". 1996.
*"Liber Pontificalis".
*Orazio Marucchi "Osservazioni sull'iscrizione del papa Ponziano recentemente scoperta e su quelle degli altri papi del III secolo". "Nuovo bullettino di archeologia cristiana" 15, 1909: 35–50.

## Välislingid
*Kirsch, J.P. (1911). ''Pope St. Pontian.'' In The Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company. Vaadatud 9. mail 2019. *(inglise keeles)*
*Pontianuse kirjad *(inglise keeles)*
*Pontianuse kirjad
Otsus Eesti riiklikust iseseisvusest

**Eesti Vabariigi Ülemnõukogu otsus Eesti riiklikust iseseisvusest** võeti vastu 20. augustil 1991. aastal kell 23.03  Eesti Vabariigi Ülemnõukogus. Sama dokumendiga moodustati Põhiseaduslik Assamblee.

Otsusega taastati 1940. aastal okupeerimise tagajärjel kaotatud Eesti iseseisvus 1991. aastal juriidilise järjepidevuse alusel. 

## Otsuse vastuvõtmine
105-liikmelisest Eesti Vabariigi Ülemnõukogust oli kohal 70 rahvasaadikut.
 
Otsuse poolt hääletasid 69 rahvasaadikut: Ülle Aaskivi, Mati Ahven, Andres Ammas, Tõnu Anton, Uno Anton, Lembit Arro, Hillar Eller, Kaljo Ellik, Ignar Fjuk, Illar Hallaste, Liia Hänni, Arvo Junti, Jaak Jõerüüt, Rein Järlik, Ants Järvesaar, Villu Jürjo, Hillar Kalda, Teet Kallas, Peet Kask, Johannes Kass, Kalju Koha, Valeri Kois, Mai Kolossova, Jüri Kork, Toomas Kork, Heino Kostabi, Ahti Kõo, Tiit Käbin, Ants Käärma, Mart Laar, Marju Lauristin, Enn Leisson, Jüri Liim, Jaan Lippmaa, Alar Maarend, Tiit Made, Mart Madissoon, Tõnis Mets, Aavo Mölder, Ülo Nugis, Ants Paju, Eldur Parder, Heldur Peterson, Andrei Prii, Priidu Priks, Jüri E. Põld, Enn Põldroos, Koit Raud, Jüri Reinson, Andrus Ristkok, Jüri Rätsep, Arnold Rüütel, Tõnu Saarman, Edgar Savisaar, Hanno Schotter, Lehte Sööt, Aldo Tamm, Rein Tamme, Andres Tarand, Indrek Toome, Enn Tupp, Ain Tähiste, Uno Ugandi, Ülo Uluots, Heinrich Valk, Ants Veetõusme, Rein Veidemann, Helgi Viirelaid, Vaino Väljas. 

Vastu ega erapooletuid saadikuid ei olnud. 

Saadik Kaido Kama oli küll kohal, kuid jättis hääletamata.

Otsus ilmus 21. augustil 1991 Riigi Teatajas nr 25:

## Tekst

## Vaata ka
* Eesti taasiseseisvumine
* 20. Augusti Klubi
* Manifest Eestimaa rahvastele

## Viited
Georgi Malenkov

**Georgi Malenkov** (vene Георгий Максимилианович Маленков; 8. jaanuar 1902 (vkj 26. detsember 1901) Orenburg – 14. jaanuar 1988 Moskva) oli Nõukogude Liidu poliitik, NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees aastail 1953–1955.

Malenkov tõusis Nõukogude võimuhierarhia tippu 1930. aastate lõpul, mil stalinistlik terror hakkas vähenema.

## Teine maailmasõda
## Põluaastad 1946–1948

## Võimuletõus 1950. aastatel
Pärast Teist maailmasõda hakati Malenkovi pidama üheks Stalini võimalikuks järglaseks. 1946 sai temast Poliitbüroo liige ning peagi ka üks NLKP sekretäre, kõrvaldades juhtkonnast Andrei Ždanovi, keda peeti kindlaks Jossif Stalini järglaseks NLKP KK peasekretäri ametikohale ning Stalini järel nr. 2 figuuriks kommunistliku partei ladvikus. 

1953. aastal 5. märtsil, kui Jossif Stalin suri, sai Malenkovist NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimees ning formaalselt Nõukogude Liidu faktiline juht, ehkki tegelik võim kuulus NLKP KK Poliitbüroole ja NLKP KK I sekretärile. 

Reaalselt see siiski nii ei olnud, sest Berial olid väga tugevad võimuhoovad taasühendatud NSV Liidu Siseministeeriumi ning selle koosseisus olevate riikliku julgeolekuasutusega  ning Nikita Hruštšov oskas NLKP KK I sekretärina samuti läbi parteiallorganisatsioonide ning osava kaadrite jaotamise reguleerimisega võimu veidi aeg hiljem enda kätte mängida. 

## Malenkovi, Beria ja Hruštšovi kolmikvõim 1953. aastal
1953. aasta mais otsustasid Malenkov, Beria ja Hruštšov ühiselt NSV Liitu juhtida ning võimu ajutiselt omavahel ära jagada: Beriale jäid ühendatud NSV Liidu Siseministeeriumi siseministrina riikliku julgeoleku ja siseriiklikud küsimused, Malenkovile NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehena valitsuse juhtimine ja Hruštšovile NLKP KK sekretärina parteiaparaadi juhtimine. Beria ja Malenkov olidki 1953. aasta esimesel poolel kõige innukamad reformaatorid, hiljem võttis Hruštšov mitmed nende ideed üle ja kuulutas enda omadeks. Malenkovi reformida jäi majandusvaldkond, Beria tegutses sise- ja välispoliitikas, Hruštšov oli rohkem käsutäitja osas. Esialgu näis selline olukord kõiki osapooli rahuldavat, kuid Beria üha radikaalsemad reformid ja kasvav mõjukus tundusid Malenkovile ja Hruštšovile juuniks juba väga ohtlikud ning nad otsustasid ta kõrvaldada.

## Langus 1955. aastal ning elu lõpupäevad
Seejärel jagasid nad võimu omavahel, kuid osav Hruštšov kallutas vaekaussi aja jooksul üha enam enese kasuks. 1955. aasta veebruaris saavutaski ta Malenkovi vabastamise MN esimehe kohalt ning 1957. aastal sidus ta viimase nn. "parteivastase grupiga", kuhu kuulusid ka mitmed teised vanad stalinistid (Vjatšeslav Molotov, Lazar Kaganovitš ja teised). 

Malenkov kadus lõplikult NLKP eliidi hulgast ning talt võeti 1961. aasta novembris isegi NLKP liikmestaatus. Ta elas kuni elu lõpuni tagasitõmbunult ning hakkas isegi kristlaseks, pettudes seega täielikult kommunistlikus ideoloogias.
Tori valla lipp

**Tori valla lipp** on Eesti haldusüksuse Tori valla lipp.

## Lipu kirjeldus
Tori valla lipp on heraldiline vapilipp. Pikuti lainelõikeliselt poolitatud kollasel-punasel lipukangal on punane-valge ülalt avatud hobuseraud, mille otstes on vastavalt valge ja punane käpprist.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:8, normaalsuuruses 105x120 cm.

## Põhjendus
Kollane (kuldne) värvus tähistab eluandvat valgust, ülimat tõde ja edu, see on Pärnumaa ja Eesti vapivärv. Punane märgib vaprust, armastust, elujõudu ja elurõõmu, ka Püha Vaimu tegevust ning on (koos hõbedasega) Tori vallaga ühinenud Sindi linna vapivärv. Valge (hõbedane) on tarkuse, ustavuse ja hingepuhtuse tunnusvärv. Kilbi laineline jaotus tähistab jõge. Hobuseraud on muistsetest aegadest tuntud õnnemärk, viitab Torile kuulsust toonud hobusekasvandusele.

Hõbedane ja punane on ka püha Jüri tunnusvärvid ja koos ristidega sümboliseerivad Toris asuvat Eesti Sõjameeste Mälestuskirikut.

## Lipu kasutamine
Valla lipp heisatakse:
#Alaliselt vallavalitsuse hoonel.
#Ajutiselt valla pidupäevadel ja avalikel üritustel.
#Valla ja teiste kohalike omavalitsusüksuste ametlike delegatsioonide kohtumistel.
#Muudel üritustel, kus on esindatud Tori vald.
#Valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
#Koos teiste lippudega kooskõlas Eesti lipu seadusega.

Valla lippu laualipuna kasutatakse volikogu ja vallavalitsuse istungitel.
Tori valla lipu kasutamise üle teostab järelevalvet vallavalitsus. Tori valla lipu kasutamist käesoleva põhimääruse nõudeid või head tava eirates käsitletakse avaliku korra rikkumisena.

## Tori valla lipp 1996–2019

Lipp oli kinnitatud 4. märtsil 1997 (Tori vallavolikogus 26. veebruaril 1996).

Lipu autor on Priit Herodes.

### Lipu kirjeldus
Tori valla lipuks oli ruudukujuline vapilipp. Kangas oli jagatud vertikaalse lainelise joonega kaheks võrdseks osaks. Vardapoolne osa oli valge ja lehvipoolne roheline. Kanga keskel oli vastandvärvides hobuseraud, kaarega allapoole.

Kandelipu suurus oli 105x105 cm

### Põhjendus
Lipuvärvid viitavad Tori ajaloolisele kuulumisele Liivimaa koosseisu. Valge on valguse ja vaimsuse sümbol ning märgib ka Tori rahva vaimuerksust läbi aegade. Roheline on maa ja metsa, rahu ning heaolu tähis. Laineline jaotus viitab Pärnu jõele ning sellele, et Tori vald paikneb selle mõlemal kaldal. Hobuseraud viitab valla peamisele eripärale - hobusekasvatusele. Hobuseraud on ka õnne sümbol.

## Vaata ka
*Tori valla vapp

## Viited

## Välislingid
*Tori valla sümboolika valla kodulehel
*Tori valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
*Selgub Tori valla sümboolika: kas rõhuda loodusele või vaprusele ja edule?
Torma valla lipp

**Torma valla lipp** on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Jõgeva valla lipp.

Lipp on kinnitatud 29. jaanuaril 1998.

## Lipu kirjeldus

Torma valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud valge ristiga, mille alumisest osast väljuvad juured, rohelisteks ja siniseks väljaks. Ülemised kaks välja on rohelised ning kummalgi neist on üks valge ristikuleht. Alumine osa on sinine.

Lipu normaalmõõtmed  on 100×160 cm.

Lipul olev rist juurtega sümboliseerib Torma sajanditepikkust haridusteed ja viitab maarahva järjepidevusele läbi sündmusterohke ajaloo - paganausust kristluseni. Sama sümbol tähistab Torma valda kui kunagist majanduslikult jõukat ja edasijõudnud piirkonda, kus ristusid tähtsad maanteed. Ristikulehed sümboliseerivad Tormat kui põllumajanduspiirkonda, kus läbi aegade on säilinud taime- ja loomakasvatus.

## Lipu kasutamise kord
Lippu kasutati järgmistel tingimustel:
#Torma valla ametlik delegatsioon või valda esindavad kollektiivid ja üksikisikud võivad valla lippu kasutada rahvusvahelistel, vabariiklikel ja regionaalsetel üritustel.
#Valla lipp on välja pandud ruumis, kus toimuvad vallavolikogu istungid.
#Valla lipp heisatakse ametlike esinduste vastuvõttudel, ülevallalistel pidupäevadel, valla kultuuri- ja spordiüritustel ning muudel juhtudel vallavalitsuse korraldusel.
#Eesti riigilipu ja valla lipu samaaegsel heiskamisel paigutatakse valla lipp Eesti riigilipust lippude poolt vaadates vasakule.

## Vaata ka
*Torma valla vapp
*Jõgeva maakond

## Välislingid
*Torma valla sümboolika valla kodulehel
*Torma valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tähtvere valla lipp

**Tähtvere valla lipp** on endise Eesti haldusüksuse Tähtvere valla lipp.

Lipp kinniti 11. juunil 1998.

## Lipu kirjeldus

Tähtvere valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud kaldjaotusega, lehvipoolsest ülanurgast vardapoolsesse alanurka vaheldumisi paigutatud kahe lainelise sinise ja kahe lainelise valge laiuga. Kaldjaotuse ülemine laid on sinine ning on valgest laiem. Vardapoolne, ülemine väli on valge ning sellel on must-valge rohunepp. Alumine, lehvipoolne väli on roheline ning sellel on kaks püstist kollast viljapead.

Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

## Põhjendus
Sinised lainelised laiud sümboliseerivad Tähtvere valla paiknemist Suur-Emajõe ääres. Kollased viljapead viitavad hästi arenenud põllumajandusele Tähtvere vallas. Rohunepp sai koha lipul tänu Tähtvere valla territooriumil Emajõe luhal asuvale rohuneppide mänguplatsile (rohunepp on eriti ohustatud liigina kantud Eesti punasesse raamatusse). Lipul sümboliseerib rohunepp arukat põllumajandust ja loodushoidu. 

## Vaata ka
*Tähtvere valla vapp
*Tartu maakond

## Välislingid
* Tähtvere valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
* Tähtvere valla sümbolid valla kodulehel
Fagott

**Fagott** (itaalia keeles *fagotto*) on kahekordse lesthuuliku ehk trostiga C-puupuhkpill, mis koosneb viiest osast: saapast, kahest säärest, lehtrist ja essist – viimase külge kinnitatakse trost. Klapisüsteem koosneb peamiselt kangidest, kusjuures vasaku pöidla teeninduspiirkonda jääb 9–12 kangi-hooba ja lukusti.

Kokkupandud fagott on 134 cm kõrge, toru kogupikkus on 254 cm.

Nimetus pärineb itaalia keelest: 'fagotto' = "haokubu". 

Fagott arenes välja 16. sajandil leiutatud dulcianist, millel oli 8 auku ja 2 kangi.

Fagotipartiid kirjutatakse peamiselt bassi- ja tenorivõtmes. Instrument on kasutatav nii orkestri- kui ka sooloopillina, kuid kuna originaal-soolorepertuaari võrreldes teiste instrumentidega on vähe, kohandatakse fagotile näiteks klarnetikontserte.

## Fagotimängijaid
*Ilmar Aasmets
*Edgar Berman
*Martin Kuuskmann
*Madis Schmidt

## Vaata ka
Tudulinna valla lipp

**Tudulinna valla lipp** on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Tudulinna valla lipp.

Lipp kinnitati 30. mail 1997.

## Lipu kirjeldus

Tudulinna valla lipp on ruudukujuline kollane kangas, mille keskel on punane ehistuttidega padi. Padja keskosas on kümne kodaraga kollane vokiratas. Lipu üla- ja alaosas ning kahel küljel on neli punast murakat, igal küljel üks.

Kandelipu suurus on 105×105 cm. Lipu vars on roheline, vardaehis kuldne.

## Põhjendus
Vokiratas on oma vormi tõttu valla ühtsuse sümbol. Kodutöönduslik puutöö ja vokitreimine on Tudulinna valla laialt tuttavaks teinud. Lipul olev 10 kodaraga vokk tüüpiline Tudulinnaas valmistatud vokkidele. Ehistuttidega padi viitab Tudulinna nimele (magamine e. tudumine, padi on ju ka lastekeeles tudimise atribuut). Roosõieliste sugukonda kuuluv murakas sümboliseerib taimestiku ja loomastiku kaitseala - Murakaraba. Värvid sümboliseerivad tarbepuu kollakat süüd ja muraka toonide skaalat punasest mesikollaseni.

## Lipu kasutamise kord

#Valla lipp heisati valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega ning muudel avalikel üritustel.
#Lipp heisati hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
#Kasutamiskõlbmatuks muutunud valla lipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Tudulinna valla vapp
*Ida-Viru maakond

## Välislingid
*Tudulinna valla sümboolika valla kodulehel
*Tudulinna valla sümboolika
Genil

**Genil** on jõgi Hispaanias, Guadalquiviri vasakpoolne lisajõgi.

Algab Sierra Nevada põhjanõlvult, Seejärel voolab läbi Andaluusia mägede valdavalt loodesse ja läände. Alamjooksul laskub Andaluusia tasandikule. Suubub vasakult Guadalquivirisse. 

Genili pikkus on 358 km, valgala pindala 8278 km².

Jõe kaldal asub Granada linn. Teised suuremad jõeäärsed asulad on Loja, Puente Genil ja Écija.
Frösön

**Frösön** on saar Rootsis Storsjöni järves. Järve kaldal ja osaliselt ka Frösöni saarel asub Östersundi linn. 

Pindala on 41 km². Kõrgus on kuni 176 meetrit üle järvepinna. 

Saar on nime saanud skandinaavia jumala Freyri (Frö) järgi.

Frösönil asub maailma kõige põhjapoolsem ruunikivi, Frösö ruunikivi.

Saarel asub Östersundi lennujaam.
Pala vald

**Pala vald** oli vald Jõgeva maakonna idaosas, Peipsi järve kaldal.

## Ajalugu
Pala vald sai omavalitsusliku staatuse 30. aprillil 1992. Eesti omavalitsuste haldusreformiga moodustati 2017. aastal Alatskivi valla, Kallaste linna, Pala valla, Peipsiääre valla ning Vara valla ühendamisel uus haldusüksus – Tartu maakonda kuuluv Peipsiääre vald. Pala Vallavolikogu ei soovinud vabatahtlikult ühineda, vaidlustades sundliitmise Riigikohtus. Riigikohtu põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium jättis vallavolikogu taotluse rahuldamata.

Pala viimane vallavanem oli Jozsef Weinrauch.

## Asustus
Vallas oli 23 küla: Assikvere, Haavakivi, Kadrina, Kirtsi, Kodavere, Kokanurga, Lümati, Metsanurga, Moku, Nõva, Pala, Perametsa, Piibumäe, Piirivarbe, Punikvere, Raatvere, Ranna, Sassukvere, Sõõru, Sääritsa, Tagumaa, Vea ja Äteniidi.

## Haridus

Vallas oli üks kool: Anna Haava nimeline Pala Kool.

## Vaata ka
*Pala valla aukodanik
*Pala bussiõnnetus

## Viited

## Välislingid
Paenasti

**Paenasti** (18. sajandi kaartidel *Painast*) on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas.

Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Kõo valda.

Paenastis asub Eesti geograafiline keskpunkt, kui arvestada seda Eesti äärmiste punktide järgi neljas põhiilmakaares.

Küla juures oli Paenasti mõis (saksa keeles *Pajusby*).

## Ajalugu
Erinevalt teistest praeguse Kõo valla küladest, mis olid varem Pilistvere kihelkonna koosseisus, kuulus Paenasti Kolga-Jaani kihelkonda.

Paenasti oli Paenasti valla keskus kuni selle liitmiseni Soosaare vallaga.

1939. aastal liideti Kolga-Jaani kihelkonda kuulunud Paenasti küla Kõo vallaga ning Otiküla ja Oiu said Tänassilma valla osaks.

## Tuntud isikuid
Paenastist on pärit kultuuritegelane Eduard Heinrich Schönberg.

Elanike arvu areng:

## Viited
Milan Kundera

**Milan Kundera** (1. aprill 1929 Brno, Tšehhoslovakkia – 11. juuli 2023 Pariis) oli tšehhi-prantsuse kirjanik.

## Elukäik
Kundera sündis 1929. aastal Brnos haritud ja kultuurihuvilises perekonnas. Tema isa, Ludvík Kundera, oli tunnustatud muusikateadlane ja pianist, kes juhtis pikka aega Brno Muusikaakadeemiat. Muusikal oli Kundera loomingule märkimisväärne mõju.

1948. aastal astus Kundera Praha ülikooli, kus õppis esialgu kirjandust ja esteetikat, kuid vahetas peagi eriala ning jätkas õpinguid filmikunsti alal.  1952. aastal lõpetas ta Praha Filmiakadeemia (FAMU), kus ta hiljem ka ise õpetas. 

Kommunistlikku parteisse astus Kundera 1948. Pärast vahepealset väljaviskamist võeti ta 1956. aastal uuesti vastu, ent 1970. aastal visati ta juba lõplikult välja.
Sarnaselt paljude teiste kirjanikele oli Kundera seotud 1968. aasta Praha kevade sündmustega.

1975. aastal emigreerus Kundera koos abikaasa Věra Hrabánkovága Prantsusmaale. Ta asus tööle Rennes'i ülikoolis ja hiljem Pariisis. 1981. aastal sai temast Prantsusmaa kodanik. Prantsusmaal kirjutas Kundera suure osa oma hilisemast loomingust prantsuse keeles. Ta distantseerus avalikust elust, hoidudes intervjuudest ja meediakajastusest.

Tema kuulsaim romaan, "Olemise talumatu kergus" ("L'insoutenable légèreté de l'être", 1984), keelustati kodumaal aastakümneteks ning saavutas rahvusvahelise tuntuse alles lääne kaudu. Kundera teoseid iseloomustab filosoofiline sügavus, satiiriline lähenemine totalitarismile ning eksistentsiaalne iroonia.

## Tunnustus
* 1973 Prix Médicis étranger
* 1985 Jeruusalemma auhind
* 1986 valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia välisliikmeks
* 1987 Austria riiklik Euroopa kirjanduse auhind
* 2000 Herderi auhind
* 2020 Franz Kafka auhind

## Teoseid
Milan Kundera tuntuim romaan on "Olemise talumatu kergus" ("Nesnesitelná lehkost bytí", 1984), mis on eesti keeles ilmunud kolmel korral (1992, 2000 ja 2017, tõlkija Leo Metsar). Lisaks sellele on eesti keelde tõlgitud ka tema teosed "Surematus", "Nali", "Teadmatus", "Hüvastijätuvalss" jt.

## Välislingid

*Kaarel Kressa. "Milan Kundera – kui olemise kergus muutub talumatuks". Eesti Päevaleht, 28. märts 2009
*Олег Антоненко. Невыносимая легкость жизни не здесь. Умер Милан Кундера. Русская служба Би-би-си. 12. juuli 2023
Heilbronn

**Heilbronn** on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Stuttgardi ringkonnas. Asub Neckari jõe kaldal.
Linna ümbritsevad madalad mäed.

## Ajalugu

Heilbronni on esmamainitud 741. aastal *villa Helibrunna* nime all. 841. aastal asus seal Ludwig Sakslase õukond. Linnaõigused sai Heilbronn 1225. aastal.

Kolmekümneaastase sõja ajal sai linn tugevalt kannatada.

Teise maailmasõja lõpus pommitati Suurbritannia ja USA õhurünnakutes linn maatasa.


Heilbronn 20070725 1.jpg|Vaade linnale linnulennult
Heilbronn-Rathaus-06-2019-gje.jpg|Heilbronni raekoda
Heilbronn-St. Kilian-08-2019-gje.jpg|Heilbronni Püha Kiliani kirik
Heilbronn-Hafenmarktturm-04-019-gje.jpg|Sadamaturu torn


## Viited

## Välislingid

*Heilbronni koduleht
Angus Young

**Angus McKinnon Young** (sündinud 31. märtsil 1955 Glasgow's Šotimaal) on Austraalia muusik, laulukirjutaja ja rokkbändi AC/DC soolokitarrist alates bändi loomisest aastal 1973, olles bändi ainus alaline tegevliige. 

Angus Youngi tuntakse energiliste lavasõude, talle iseloomuliku lavalise liikumise (nn "duckwalk" hüplemine, mida esimesena kasutas Chuck Berry) ja koolipoisivormi tüüpi esinemisriietuse järgi. 2003. aastast on ta koos teiste AC/DC põhiliikmetega Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liige. 

Ajakiri Rolling Stone paigutas Angus Youngi oma 250 läbi aegade parima kitarristi nimekirjas 38. kohale.

## Lapsepõlv
Angus Youngi vanemad olid William (1911–1985) ja Margaret (1913–1988). Peres oli peale Anguse veel seitse last: Stephen Crawford (1933–1989), Margaret (1935–2019), John (sünd. 1938), Alexander (1938–1997), William (sünd 1940), George (1946–2017) ja Malcolm (1953–2017). Elati Glasgow' Cranhilli tööstuslinnaosas. 1963. aasta juunis kolis pere Austraaliasse Sydneysse, kui Angus oli kaheksa-aastane. Koolis käisid noored Sydney eeslinnas Burwoodis. Angus tuli koolist ära 15-aastaselt ja tegi pärast seda mitmesuguseid töid (näiteks lihapoes).

## Muusikukarjäär
Nii Young kui ka Malcolm musitseerisid koos George'i ja tema muusikapartneri Harry Vandaga algul ansamblis Marcus Hook Roll Band. Enne AC/DC moodustamist mängis Angus Young kohalikus ansamblis Kantuckee. Angus ja Malcolm moodustasid 1973. aastal ansambli AC/DC, nime soovitas õde Margaret, kellele oli tähekombinatsioon "AC/DC" hakanud silma tähisena oma õmblusmasinal. Angus mängis soolokitarri, Malcolm rütmikitarri, Colin Burgess trumme, Larry Van Kriedt basskitarri ning Dave Evans oli solist. Mõni aeg hiljem sai solistiks Bon Scott. Anguse koolipoisivormi kasutamise idee pärines samuti õde Margaretilt.

AC/DC andis oma debüütalbumi "High Voltage" välja 17. veebruaril 1975. Järgmise kolme aasta jooksul sai AC/DC populaarseks rokibändiks, eriti Austraalias, millele aitasid kaasa albumid "T.N.T.", "Dirty Deeds Done Dirt Cheap", "Let There Be Rock" ja "Powerage". Kõik need viis rahvusvaheliselt tuntuks saanud albumit produtseeris Anguse vend George koostöös Harry Vandaga. Albumite muusikat tutvustati ulatuslikult tuuridel Austraalias ja Euroopas. AC/DC 1979. aasta stuudioalbumil "Highway to Hell" oli suur müügiedu ning see oli viimane album, kus osales 19. veebruaril 1980 surnud solist Bon Scott. Scotti surm andis uue tähenduse albumi nimilaulu sõnadele, esitledes justkui laulja elu kuni tema surmani.

## Isiklikku
Angus Young on abielus hollandlanna Ellen van Lochemiga. Neil on majad Austraalias, Ühendkuningriigis ja Hollandis. Ta on aktiivne suitsetaja, kuid samas elupõline täiskarsklane.

## Viited

## Välislingid
*Angus Youngi fännileht
* AC/DC koduleht
Saksamaa liidukantsler

**Saksamaa Liitvabariigi liidukantsler** on Saksamaa valitsusjuht.

Liidukantsleri valib liidupäev häälteenamusega, mille järel liidupresident nimetab ta ametisse. Juhul kui liidupäev ei ole võimeline liidukantslerit valima, on liidupresidendil õigus liidupäev laiali saata ja uued valimised välja kuulutada.

Alates 6. maist 2025 on liidukantsler Friedrich Merz.

## Vaata ka
* Saksamaa riigikantsler
* Saksamaa valitsusjuhtide loend
Kesk-Euroopa aeg

**Kesk-Euroopa aeg** (inglise keeles *Central European Time*, lühend *CET*) on üks vööndiaja UTC+1:00 nimetustest, mida kasutatakse eeskätt Euroopas. Kesk-Euroopa aeg on seega maailmaajast üks tund ees. Kesk-Euroopa suveaeg on maailmaajast kaks tundi ees.

Kesk-Euroopa aeg kehtib suuremas osas Euroopa Liidu liikmesriikides, välja arvatud Iirimaa ja Portugal (neis kehtib Lääne-Euroopa aeg), samuti Soome, Eesti, Läti, Leedu, Rumeenia, Bulgaaria, Kreeka ja Küpros (neis kehtib Ida-Euroopa aeg). Kesk-Euroopa aeg on kasutusel ka Šveitsis, Norras, Andorras, Monacos, Vatikanis, San Marinos, Liechtensteinis, Bosnia ja Hertsegoviinas, Serbias, Montenegros, Albaanias ja Põhja-Makedoonias.

Eestis kehtis Kesk-Euroopa aeg aastail 1918–1919 ja Saksa okupatsiooni ajal 1941–1944.

Ka näiteks Prantsusmaa, Hispaania ja Beneluxi maad kuuluvad rohkem Lääne-Euroopa aja vööndisse (7.5 läänepikkuskraadist 7.5 idapikkuskraadini). Enne teist maailmasõda kasutasidki Prantsusmaa, Hispaania, Belgia ja Luksemburg Lääne-Euroopa aega, samas Holland kasutas Amsterdami aega, mis oli maailmaajast 20 minutit ees, baseerudes Westerkerki kiriku päikeseajal (täpsemalt 19 minutit 32,13 sekundit). 1940. aastal, Saksa okupatsiooni ajal kehtestati Prantsusmaal ja Beneluxi maades ametliku ajana Kesk-Euroopa aeg (ehk Berliini aeg), ka Hispaania läks diktaator Francisco Franco käsul ööl vastu 17. märtsi solidaarsusest üle Kesk-Euroopa ajale. Ka Suurbritannia kasutas sõjaajal Kesk-Euroopa aega, 1945. aastal mindi tagasi üle Lääne-Euroopa ajale. Prantsusmaal plaaniti pärast sõja lõppu novembris 1945 taastada Lääne-Euroopa aeg, kuid need plaanid katkestati.

## Vaata ka
* Ajavöönd
* Vööndiaeg
* Suveaeg
* Kellaaeg
Tambovi konstant

**Tambovi konstandiks** nimetatakse naljatades arvu, mis liidetakse või lahutatakse saadud tulemusele või millega seda korrutatakse või jagatakse, et saada vajalik tulemus.

Autoajakirjanik Toomas Vabamäe on määratlenud Tambovi konstanti järgmiselt: kõrgkoolide füüsika ja teiste kursuste praktikumides kasutatav universaalne suurus, mis tuleb mõõtetulemusega liita, lahutada, korrutada või jagada, et saada vajalik tulemus.

## Viited

## Välislingid
* Mati Soomre. Elagu Tambovi konstant! Maaleht, 12. november 2009
* Leht: kvoodiraha jagati Tambovi konstandi alusel ERR, 12. oktoober 2011
Mitte rajoon (Berliin)

**Mitte** on linnarajoon Berliinis, mis hõlmab kesklinna. Mittes asetsevad Saksamaa tähtsaimad valitsusorganid nagu Liidupäev (Riigipäeva hoones), Liidunõukogu ja Liiduvalitsus.

Mitte pindala on 39,47 km² ja seal elab 30. novembri 2009 seisuga 333 534 inimest.

Mitte linnaosad on Mitte, Tiergarten, Hansaviertel, Wedding, Gesundbrunnen ja Moabit.

Mitte ajalugu langeb kuni 20. sajandini kokku Berliini ajalooga. Alles sel ajal hakkas Berliin laienema väljapoole tänapäeva Mitte maa-ala.

Aastatel 1961–1990 kuulus Mitte Ida-Berliini koosseisus Saksa DV-sse. Mitte oli põhjast, läänest ja lõunast ümbritsetud Berliini müüriga, millest on säilinud kõigest üksikud lõigud. Mitte piiril oli kaks kontrollpunkti, mille kaudu pääses Lääne-Berliini.

1. jaanuaril 2001 toimus Berliinis haldusreform. Endise Mittega ühendati varem Lääne-Berliini kuulunud Wedding ja Tiergarten.

Mittest voolab keskelt läbi Spree jõgi. Jõe keskel asub Muuseumisaar, millel asub Berliini katedraal ja hulk muuseume. Mitte keskväljak on Alexanderplatz, kust saab edasi sõita metroo, trammi, rongi ja bussiga. Alexanderplatzil asub ka teletorn, mis on Saksamaa kõrgeim ehitis.

Berliini Mitte rajooni vapp kinnitati ametlikult 9. oktoobril 2001 pärast rajooni piiride laiendamist. Selle kujundas Theodor Lorenz (1929–2005).

2006. aastal valiti linnarajooni halduskogu, kuhu kuulub 55 saadikut. Nendest 19 esindab sotsiaaldemokraate, 11 kristlikke demokraate, 11 rohelisi, 7 Vasakparteid 7, vabu demokraate 3, Töö ja Sotsiaalse Õigluse Parteid 2 ja halle pantreid 2. Linnarajoonivanemaks valiti sotsiaaldemokraat Christian Hanke.

2011. aastal valitud halduskogus esindab 18 saadikut sotsiaaldemokraate, 15 rohelisi, 10 kristlikke demokraate, 6 Vasakparteid ja 5 Piraadiparteid.

## Vaatamisväärsused

Enamus Berliini ajaloolise tähtsusega vaatamisväärsusi asub Mittes.

*Teletorn (*Fernsehturm*)
*Punane raekoda (*Rotes Rathaus*)
*Alexanderplatz
*Humboldti ülikool (*Humboldt-Universität*)
*Riigipäevahoone (*Reichstagsgebäude*)
*Potsdami väljak (*Potsdamer Platz*)
*Gendarmenmarkt (Berliini ilusaim plats koos Saksa ja Prantsuse toomkirikuga ning kontserdihoonega)
*Kroonprintsi palee (*Kronprinzenpalais*)
*Maarja kirik (*Marienkirche*)
*Nikolai kvartal (*Nikolaiviertel*)
*Nikolai kirik (*Nikolaikirche*)
*Muuseumisaar (*Museumsinsel*)
*Unter den Linden
*Friedrichstraße
*Brandenburgi värav (*Brandenburger Tor*)
*Bellevue loss (*Schloss Bellevue*)

## Välislingid

*Koduleht
Päijänne

**Päijänne** on Soome suuruselt teine järv.

Selle pindala on 1080 km². Pikkus on 119 km. Soome järvede sügavaim koht (95,3 m) asub Päijänne põhjaosas Toivakka vallas, Rappukallio läheduses. Päijänne keskmine sügavus on 16,2 meetrit.

Päijänne järvest voolab vesi Kymijoe kaudu Soome lahte. Päijänne vesi vahetub  täielikult 2,5 aastaga.

Järve lõunaosa saartel asub Päijänne rahvuspark.
Maarjamaa Risti teenetemärk

**Maarjamaa Risti teenetemärk** (inglise keeles *Order of the Cross of Terra Mariana*, prantsuse keeles *Ordre de la Croix de Terra Mariana*) on Eesti Vabariigi teenetemärk. 

See asutati 1995 Eesti Vabariigi iseseisvuse auks. 

Maarjamaa Risti teenetemärki antakse Vabariigi presidendile ning kõrgeima klassi autasuna välismaalastele, kellel on erilisi teeneid Eesti Vabariigi ees. Ametist lahkunud Vabariigi presidentidele jääb Maarjamaa Risti teenetemärk alles. 

## Klassid

Maarjamaa Risti teenetemärgil on kuus klassi:

*üks eriklass – Maarjamaa Risti teenetemärgi kett;
*viis põhiklassi – I, II, III, IV ja V klass.

Maarjamaa Risti kõigi klasside teenetemärkide ristid koos kilbiga on ühesuguse kujundusega ja ühesuurused.

Maarjamaa Risti kõigi klasside teenetemärkide juurde kuuluvate muareelintide sinine värvitoon on rahvusvahelise PANTONE värvitabeli alusel 300 C.

Eestis on Maarjamaa Risti teenetemärki alates 16. maist 1995 kuni 27. veebruarini 2006 antud kokku 686 korral, sealhulgas: 

*ketti 33 korda (seisuga 10. mai 2023 juba 60)
*I klassi 147 korda
*II klassi 110 korda
*III klassi 142 korda
*IV klassi 137 korda
*V klassi 117 korda

## Tähelepanuväärsed teenetemärgi kavalerid
### Teenetemärgi ketiklassi kavalerid
#### Eesti Vabariigi presidendid
* President Lennart Meri (1992–2001), 10.09.1995 (5. seeria)
* president Arnold Rüütel (2001–2006), 08.10.2001 (270. seeria)
* president Toomas Hendrik Ilves (2006–2016), 09.10.2006 (692. seeria)
* president Kersti Kaljulaid (2016–2021), 10.10.2016
* president Alar Karis (2021–), 11.10.2021 

#### Välisriikide riigipead

### Teenetemärgi I klassi kavalerid

#### Endised välisriikide riigipead

## Välislingid

* Eesti teenetemärgid
* Maarjamaa Rist 20 aastat (PDF)
Koblenz

**Koblenz** on kreisivaba linn Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal Reini ääres Moseli suudmes. Suurtest linnadest asuvad Koblenzi läheduses Mainz (90 km ülesvoolu) ja Bonn (60 km allavoolu). Enne 1926. aastat kasutati ka nimekuju *Coblenz*.

2005. aastal elas linnas 106 600 inimest ja 2008. aastal 106 300 inimest.

Linnas on Bundeswehri hangete asutus.

## Ajalugu

Gallia sõjas lasi Caesar aastal 55 eKr Koblenzi lähedal ehitada silla üle Reini jõe. Koblenzis on välja kaevatud roomlaste asula varemed, mis pärinevad umbes aastast 20 eKr. Aastal 8 eKr rajasid roomlased sinna kindluse *Castellum apud Confluentes* ('kindlus jõgede kokkuvoolu kohas'). See andis alust 1992 tähistada linna 2000. aastapäev. Koblenz on üks vanimaid saksa linnu (vanim on Köln).

5. sajandi keskel vallutasid frangid roomlaste asula ja Koblenzist sai frangi kuningate residents. 882. aastal hävitasid linna normannid.

Heinrich II kinkis 1018 frankide kuningalossi Trieri peapiiskop Poppo von Babenbergile. Alates 1198. aastast kuulus Trieri peapiiskop kuurvürstide nõukokku. 13. sajandil hakkas Koblenz Reini Liidu liikmena kiirelt arenema ning Koblenzi õitseng kestis kuni Kolmekümneaastase sõjani. 1632 vallutasid linna Rootsi väed ja loovutasid selle prantslastele. Saksa-Rooma riik võttis 1636 linna tormijooksuga tagasi. 1688 vallutasid prantslased taas Koblenzi ja hävitasid selle vanalinna.

1794 vallutasid Koblenzi revolutsioonilise Prantsusmaa väed François Marceau juhtimisel, kes küll ise lahingus langes. Koblenz liideti Prantsusmaaga ja sai 1801 Luneville'i lepinguga Reini-Moseli departemangu keskuseks. 1814 vallutasid linna Vene väed. Viini kongress andis 1815 linna Preisimaale ja 1822. aastast asus Koblenzis Preisimaa Reini liidumaa valitsus. Esimese maailmasõja ajal okupeerisid Koblenzi taas Prantsuse väed ja selleks, et linna nimi (Coblenz) oleks vähem prantsuspärane, hakati seda 1926. aastast kirjutama K-tähega (Koblenz).

## Viited

## Välislingid

*Koblenzi koduleht
10 eKr

**Aasta 10 eKr** oli 10. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 744 *[[ab urbe condita]]*.

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Africanus Fabius Maximus ja Iullus Antonius.
* ...

## Sündinud
* 1. august - Rooma keiser Claudius
* Agrippa I, Juudamaa kuningas
* Marcus Verrius Flaccus, rooma grammatik

## Surnud
* ...
Binokkel (ajakiri)

**Binokkel** ehk **kuukiri Binokkel** ehk **Binokkel – Eesti Sõltumatu Kuukiri** oli eestikeelne ajakiri, mida andis välja Soome Eestlaste Liit. 

Ajakirja esimene number ilmus 2004. aasta mais. Ajakiri ilmus paberkandjal neli korda ühe aasta jooksul. Seoses projektipõhise toetuse peatumisega täidab Binokli ülesandeid alates 2005. aasta kevadest Soome Eestlaste Liidu ajaveeb. 

Ajakirja peatoimetaja oli filosoof Rain Ots ja tegevtoimetaja ajakirjanik Piret Kooli, kes tegi ajakirjale ka kujunduse ning logo.

Toimetusse kuulusid kirjasaatja Krista Niemi, ajakirjanik Urve Korjula, ajaveebnik Markus Larkovirta, tõlkija ja õpetaja Kristiina Teiss, keeletoimetaja Heli Laanekask, kirjasaatjad Kätlin Roovik (Norra), Mare Rahkema (Saksamaa), Sirkka Parve (Itaalia), Piret Rantala (Soome) jpt. 

Lugejaskonnaks olid välismaal elavad eestlased. Ajakirja levitati Soomes Tamperes, Turus, Helsingis, Oulus, Kotkas jm. 
Ajakirja Binokkel telliti ka Rootsi, Norrasse, Taani, Belgiasse, Saksamaale, Itaaliasse, Portugali, (USA) Los Angelesse ja Atlantasse, Venemaale, Austraaliasse. 

Kõik ajakirja Binokkel ilmunud numbrid on kättesaadavad ka Eesti suuremates raamatukogudes, sealhulgas Eesti Rahvusraamatukogus ja Eesti Kirjandusmuuseumi arhiivraamatukogus.
Pööre (muusika)

**Pööre** ehk **pöördintervall** on muusikas heli kõrgusliku ümberasetamise tulemus. Pööre võib olla intervalli
* inversioon, mille puhul toimub helikõrguse peegeldus suhtes horisontaalteljega;
* komplementaarintervall suhtes mingisse intervalliruumi (näiteks oktaviruumi).

Komplementaarintervallil oktaviruumis põhineb ka akordi pööramine: akordi pööre tekib akordi alumise heli (bassiheli) vähemalt ühe oktavi võrra transponeerimisel, nii et uueks bassiheliks saab mõni muu akordi heli. 

### Komplementaarintervallid pööramisel oktaviruumis
Oktaviruumis pööramisel on intervalli ja tema komplementaarintervalli summa puhas oktav. 

*suured intervallid pöörduvad väikestesse ja väikesed suurtesse
*puhtad intervallid pöörduvad puhtaisse
*suurendatud intervallid pöörduvad vähendatuisse ja vähendatud suurendatuisse
*konsonantsid pöörduvad konsonantsidesse ja dissonantsid dissonantsidesse
*diatoonilised intervallid pöörduvad diatoonilistesse ja altereeritud intervallid altereerituisse

### Liitintervalli pööre
Liitintervallist pöörde saamiseks tuleb alumine heli ümber paigutada kaks oktavit kõrgemale või ülemine heli kaks oktavit madalamale. Teine variant: samal ajal alumise heli viimisega oktavi võrra üles tuua ülemine heli oktav alla.

## Akordi pööre
**Akordi pöördeks** nimetatakse akordi sellist tuletatud kuju, kus madalamaks heliks on mõni teine akordi heli.

Akordi kuju oleneb ainult sellest, missugusel akordi helil ta põhineb ehk missugune akordi heli on bassiks.

*Kolmkõla põhikuju, kui bassiks on priim
*1. pööre – sekstakord, kui bassiks on terts  \frac{C}{E} \,\!  
*2. pööre – kvartsekstakord, kui bassiks on kvint  \frac{C}{G} \,\! 

 
*Septakordi põhikuju, kui bassiks on priim
*1. pööre – kvintsekstakord, kui bassiks on terts
*2. pööre – tertskvartakord, kui bassiks on kvint
*3. pööre – sekundakord, kui bassiks on septim  \frac{E^7}{D} \,\! 

## Vaata ka
*Inversioon
*Liitkontrapunkt
Rokk

**Rokk** (ka: *jahujook*) oli koduloomadele  antav jook, mida tehti rukkijahust ja külmast veest, osaliselt ka piimast. 

Veega segatud jahu ei keedetud, vaid klopiti tugevasti vahule ja valati suurde nõusse. Rokka anti eriti hobustele, ka vasikatele ning enne tapmist sigadele. Ristikheinakasvatuse arenemisega jäi nn rokalöömine ja vastava joogi valmistamine ära 19. sajandi lõpul. 

## Vaata ka
*hapurokk

## Viited
Soome Eestlaste Liit

**Soome Eestlaste Liit** loodi Soomes elavate eestlaste ühendusi (seltse) esindavate isikute poolt 23. novembril 2002. aastal Tamperes.

SEL asutati Eesti Vabariigi aukonsuli Jorma Töröneni  toetusel.

## Juhatus
Esimees on filosoof Rain Ots.

Liikmed (2005): Sirje Hassinen, Krista Niemi, Kristiina Teiss, Desiree Arminen, Ülle Järv, Tiiu Jürisson, Heli Laanekask.

Revident on Markus Larkovirta, aserevident Reet Nikkanen,

## Liikmed
Soome Eestlaste Liitu kuuluvad: Kotka Eesti Selts, Turu Kandi Eestlaste ning Eestist Pärit Ingerlaste Ühing, Ida-Helsingi Eesti Klubi "Koit", Iisalmi Eesti Klubi ja mitmed üksikliikmed.

## Tegevus
Soome Eestlaste Liidu toetusel ilmus eestikeelne ajakiri Binokkel.

## Vaata ka
*Soome-Eesti Seltside Liit

## Välislingid
*Tampere Eesti Klubi
1940. aasta suveolümpiamängud

**1940. aasta suveolümpiamängud** pidid olema XII olümpiaadi kaasaegsed olümpiamängud, kuid need jäid ära Teise maailmasõja tõttu. 

Nende toimumiskoht pidi algul olema Tōkyō, kuid Jaapani-Hiina sõja tõttu määrati olümpialinnaks Helsingi.