open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kandalakša laht

**Kandalakša laht** on laht Euroopa põhjaosas Venemaal, Valge mere osa. Laht ümbritseb Karjala Vabariigi ja Murmanski oblasti rannikut (Koola poolsaare lõunarannikut). 

Lahes on palju skääre.

Lahe lääneotsas asub Kandalakša linn, 10 km lõuna pool asub uus naftasadam Vitino.
Evakueerimistank

**Evakueerimistank** on tanki veermiku baasil ehitatud tehnilise evakueerimise ja -abi otstarbeline kergelt relvastatud soomusmasin.

Evakueerimistankid on tavaliselt varustatud tugeva tõmbejõuga vintsiga, millega on võimalik tõmmata liikumisvõimetult kinni jäänud lahingutehnikat vabale ja tugevale pinnasele. Samuti on reeglina varustuses võrdlemisi suure tõstejõuga kraana, mille abil on võimalik lahinguvälja vahetus läheduses läbi viia tehnilist teenindamist või oluliste osade (näiteks mootori) kiirvahetust. Evakueerimistankil on kinnitused, mis võimaldavad liikumisvõimetu roomik- või ratasmasina äravedu. Et võimaldada tehnilise abi ja evakuatsiooni agregaatide paigaldamist, puudub evakueerimistankil pöördtorn koos tanki põhirelvastusega. Tavaliselt piirdub relvastus kuulipildujaga ja suitsugranaadiheitjatega, mida kasutatakse enesekaitseks.

Evakueerimistanke kasutatakse, et lahingus rivist väljalöödud, kuid taastamiskõlblik või vähemalt varuosadeks kõlbav soomustehnika on kasulik tootmiskulutuste kokkuhoiuks, lahinguväljalt ära toimetada . Kuna see tegevus oli omakorda seotud sageli suure lahingulise ohuga ja nõudis tugevajõulist, maastikku läbivat abimasinat, hakati evakueerimistanke tootma tavaliste lahingutankide modifikatsioonidena.

Tänapäeval toodetakse evakueerimistanke praktiliselt kõigi tuntumate lahingutankide modifikatsioonina. Evakueerimistankid on peamiselt soomusväe remondiallüksuste relvastuses.

## Ajalugu
I Maailmasõja ajal brittide Mark IV „päästetank”

## Vaata ka
*Autokraana
*Pioneeritank
*Puksiirauto
*Roomikkraana
*Sillatank

## Viited
Babõn Jar

**Babõn Jar** (endises kirjaviisis **Babi Jar**; ukraina keeles *Бабин Яр*, vene keeles *Бабий Яр*) on jäärak Ukraina pealinnas Kiievis, kus teise maailmasõja ajal 29. ja 30. septembril 1941 hukati Saksa okupatsioonivõimude korraldusel 48 tunni jooksul üle 33 000 juudi mehe, naise ja lapse.  

## Vaata ka
*Babõn Jari veresaun

## Välislingid

*Babi Jar
Talve võlumaa

**"Talve võlumaa"** (originaal inglise keeles **"Winter Wonderland"**) on 1934. aastal avaldatud laul, mille muusika kirjutas Felix Bernard ja ingliskeelsed sõnad Richard B. Smith. 

Seda esitatakse peamiselt jõululauluna, kuigi laulus endas jõule ei mainita.

Eestikeelsed sõnad kirjutas Vello Salumets.

Eesti keeles on laulu esitanud teiste seas Birgit Õigemeel (vt Talve võlumaa (Birgit Õigemeel)), Karavan, Meie Mees, Noorkuu, Kare Kauks.

## Välislingid
*Eestikeelsed sõnad
Saksamaa lõhenemine

**Saksamaa lõhenemiseks** nimetatakse Teise maailmasõja järgset Saksamaa jagunemist. 

Teise maailmasõja lõppedes jagati Saksamaa võitjariikide USA, Suurbritannia, Prantsusmaa ja Nõukogude Liidu vahel okupatsioonitsoonideks. Berliin jagati Ida- ja Lääne-Berliiniks.  Läänetsoonides kasutusele võetud vääring kehtestati ka lääneliitlaste kontrolli all olnud Lääne-Berliinis. See allutas pool linna majanduslikult Saksamaa lääneosale ja NSV Liit ei saanud seda linnaosa Nõukogude okupatsioonitsooniga majanduslikult siduda. Vastuseks sulges NSV Liit kõik Lääne-Berliini Saksamaa läänetsoonidega ühendanud maismaa- ja raudteed. Mais 1949 kuulutati kolmes läänetsoonis välja Saksamaa Liitvabariik, idatsoonis ja Ida-Berliinis Saksa Demokraatlik Vabariik.
Survetorustik

**Survetorustik** on torustik, mida mööda liigub surve all vedelik või gaas. Survetorustikule vastanduvad isevoolutorustikud, kus voolav aine pole surve all.

Enamasti on vool survetorustikes muutumatu. Olenevalt sellest kuidas arvutatakse survekadu, jagunevad survetorustikud lühikesteks ja pikkadeks torustikeks.

Veemajanduses kasutatakse ümara ristlõikega survetorustikke. 

## Vaata ka
*Isevoolutorustik
Kardioloogia

**Kardioloogia** on südamehaigusi käsitlev meditsiini haru.

Kardioloogiaga tegelev eriarst või teadlane on **kardioloog**.

## Vaata ka
*Eesti Kardioloogide Selts
*Euroopa Kardioloogide Selts
*kardiokirurgia

## Viited

## Välislingid
*Ashley EA, Niebauer J, Cardiology Explained, Remedica Explained Series, ISBN-10: 1-901346-22-6, Veebiversioon (vaadatud 26.03.2014) (*inglise keeles*)
Ralf Kask

**Ralf Erich Kask** (24. september 1909 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 29. juuli 1977 Tallinn) oli eesti ühistegelane.

Õppis 1927–1938 Tartu Ülikoolis agronoomiat ja 1938–1939 õigusteadust, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

1939–1941 töötas ta ETK konservitööstuses, 1941–1944 oli mobiliseeritud Punaarmeesse, oli 1945–1952 ETKVLi juhatuse liige ja aseesimees, 1952–1975 ETKVL Kurna (Vana-Aaviku) abimajandi juhataja.

## Tunnustus
*Eesti NSV teeneline agronoom, 1957
Johannes Silvet

**Johannes Silvet** (kuni 1929 **Johannes Schwalbe**; 12. mai 1895 Tartu – 17. veebruar 1979 Elva) oli eesti keeleteadlane.

Õppis 1921–1925 Tartu Ülikoolis, mag. phil. 1925 (The Development of Milton's Blank Verse).

Tartu Ülikooli dotsent, sõnaraamatute koostaja. 

## Kirjandus
* Oleg Mutt, "Leksikograafia vanameistri juubel. Johannes Silvet 80" – Keel ja Kirjandus 1975, nr 5, lk 318–319
* Mart Mäger, "Johannes Silvet 80" – Looming 1975, nr 5, lk 877–878
* Oleg Mutt, "Johannes Silvet" (nekroloog) - Keel ja Kirjandus 1979, nr 5, lk 316–317
* Jaak Rähesoo, "Ebajuubellikke mõtisklusi" (J. Silveti 90. sünniaastapäevaks) – Looming 1985, nr 5, lk 712–713
* Laine Hone, Malle Laar, "Sada aastat Johannes Silveti (Schwalbe) sünnist" – Keel ja Kirjandus 1995, nr 5, lk 359–360

## Artiklid
* Kaks juubilari, Looming nr. 10/1926
* John Galsworthy., Looming nr. 6/1927
* Sulesõda kuningas mammona vastu., Looming nr. 4/1928

## Välislingid
* 
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
August Siim

**August Siim** (7. märts 1904 Taevere vald, Viljandimaa – 21. juuli 1968 Tartu) oli eesti farmatseut.

Õppis Tartu Ülikoolis 1924–1925 õigusteadust, 1925–1926 arstiteadust, 1926–1930 (lõpetas *cum laude*) rohuteadust, *mag. pharm.* 1930 ("Toiduainete joodisisaldavusest"), *dr. pharm.* 1939 ("Lisatis biokeemilisele joodiuurimisele Eestis. Joodimääramisest ja joodinivoost"), korporatsioon Sakala vilistlane.

1930–1936 apteegijuhataja Tartus, 1940–1941 ja 1944–1948 Tartu Ülikooli apteegi, 1941–1944 Narvamäe apteegi juhataja. Tartu Ülikooli ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia õppejõud (1954 professor), 1953–1968 Eesti Põllumajanduse Akadeemia bioloogilise ja orgaanilise keemia kateedri juhataja.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Ignas Tõrmaküla

**Ignas Tõrmaküla** (kuni 1937 **Hugo Tallenhof**, 21. jaanuar 1908 Tõrma, Rapla vald, Harjumaa – 28. veebruar 1993 Toronto) oli eesti jurist, Informatsiooni Keskuse abijuhataja.

Õppis 1927–1932 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikoolis õigusteadust, korporatsioon Rotalia vilistlane.

1933–1940 advokaadiabi Tallinnas, 1936–1940 Põllutöökoja peasekretär, 1940 Informatsiooni Keskuse abijuhataja.

1941 metsavend, 1943–1944 Soome sõjaväes, 1944 põgenes Eestist Saksamaale, asus 1947 Suurbritanniasse ja 1950 Kanadasse.

## Kirjandus
*Põllutöökoja peasekretäriks H. Tallenhof. Uus Eesti, 29. november 1936, nr 324, lk 2
Belglaste kuningas

**Belglaste kuningas** on Belgia Kuningriigi riigipea. Praegune kuningas on Philippe I Saksi-Coburgi ja Gotha dünastiast.

## Belglaste kuningate loend
*21. juuli 1831 – 10. detsember 1865 Léopold I
*17. detsember 1865 – 17. detsember 1909 Léopold II, 
*23. detsember 1909 – 17. veebruar 1934 Albert I
*23. veebruar 1934 – 16. juuli 1951 Léopold III
*17. juuli 1951 – 31. juuli 1993 Baudouin I
* 9. august 1993 – 21. juuli 2013 Albert II
* alates 21. juulist 2013 Philippe I
Konstantin Elbing

**Konstantin Elbing** (29. jaanuar 1909 Tallinn – 28. aprill 1974 Rapla) oli eesti arst.

Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi. Õppis Tartu Ülikoolis 1926–1937 (lõpetas 1937). Akadeemiliselt oli ta Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Ta oli Tartu Ülikooli naistekliiniku assistent. 1940. aastal oli ta Rakvere haigla günekoloogiaosakonna ordinaator. 

Põgenes 1944. aastal Saksamaale, kuid naasis 1945. aastal Eestisse. Alates 1947. aastast töötas ta arstina Tartu Riikliku Ülikooli naistekliinikus, seejärel Saaremaal ja Raplas.

## Isiklikku
Tema poeg on ajakirjanik ja kirjanik Peeter Elbing.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
*Haud Tallinna Vana-Kaarli kalmistul
Rein Eliaser

**Roman Rein Eliaser** (3. aprill 1913 Tallinn – 1. mai 1953 Karaganda lähedal) oli eesti jurist ja ajakirjanik.

Ta lõpetas 1931. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1932–1937 (lõpetas *[[cum laude]]*) Tartu Ülikoolis, mag. jur. samas 1940 ("Kehtiv halduse administratiivse üldmenetluse õigus"). 

Aastatel 1943–1944 töötas ta ajalehe Postimees välisuudiste osakonna toimetajana Tartus. 

Arreteeriti 26. jaanuaril 1945, suri vangilaagris.

## Isiklikku
Tema isa Rein Eliaser oli Riigikohtu liige, Riigikogu IV ja V koosseisu liige. Õde Elga töötas Rootsis ajakirjanduses. Õde Rutt küüditati (koos emaga) 14. juunil 1941 Siberisse Tomski oblastisse Tšainski rajooni Makarevkasse; Eestisse naasis 1956. aastal, töötas seejärel juriskonsuldina mitmes ettevõttes; 1977. aastast elas õde Elga juures Rootsis, kus kirjutas kaks köidet mälestusi. Onu (ema vend) oli kirjanik August Gailit. 

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Eleonore Erma

**Eleonore Erma** (kuni 1934 **Eleonore von Stürmer**; 4. jaanuar 1908 Peterburi – 1986) oli Eesti keemik.

Õppis 1921–1928 Tartu Ülikoolis keemiat, *mag. chem.* 1928 (magistritöö teema oli "Über die Verschiebung des hydrolytischen Gleichgewichts durch Adsorptionsvorgänge im System Elektrolyt-Wasser-Aluminiumoxyd"). Kuulus Baltisaksa Naisüliõpilaste Seltsi.

Alates 1936. aastast oli ta Tartu Ülikooli anorgaanilise keemia labori abijõud ja assistent.

1949. aastast elas USA-s. Suri Mehhikos Guadalajara linnas.
Erna Ernits

**Erna Ernits** (29. september 1908 Türi-Alliku mõis, Järvamaa – 29. november 1954 Tartu) oli Tartu Ülikooli raamatukogu ametnik.

Õppis 1927–1937 Tartu Ülikoolis, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.

Alates 1931 Tartu Ülikooli raamatukogu kantselei-, hiljem arveametnik.
Franz Grant

**Franz Michael Grant** (5. november 1896 Orajõe vald, Pärnumaa – 18. august 1960 Stockholm) oli eesti arstiteadlane.

Õppis 1922–1923 Berliini Ülikoolis, 1923–1924 Lausanne'i Ülikoolis, 1924–1929 (lõpetas *[[cum laude]]*) Tartu Ülikoolis, dr. med. 1935 (Vereringe uuringud pneumotooraksi puhul).

Alates 1928 Tartu Ülikooli I sisehaiguste kliiniku assistent, 1935 eradotsent, 1936–1937 teaduslik stipendiaat Viinis, Pariisis ja Berliinis, 1938 dotsent, 1940–1944 eripatoloogia, diagnostika ja teraapia professor.

1944 põgenes Rootsi.
Olaf Aule

**Olaf Aule** (22. november 1913 Tartu – 27. veebruar 1994 Bandhagen) oli eesti agronoom.

Ta õppis 1931–1938 (lõpetas 1938) Tartu Ülikoolis agronoomiat, mag. agr. 1940 ("Piima säilitamistemperatuuri ja jahutamise kiiruse mõju piima bakterisisaldusele"). Korporatsiooni Vironia vilistlane.

Ema päritolule tuginedes siirdus perekond Aule 1941. aastal põgenikena Saksamaale, kuid naasis juba järgmisel aastal Eestisse. Kaks aastat hiljem olid nad sunnitud uuesti Saksamaale põgenema.

1947. aastal siirdus Olaf Aule Rootsi. Seal osales ta Eesti Agronoomide Seltsis, Eesti Rahvusfondis ja Eesti Teaduslikus Seltsis. Aastail 1985–1993 Eesti Rahvusfondi juhatuse esimees.

## Isiklikku
Tema isa oli eesti poliitik ja pangandustegelane Eduard Aule, ema Sophie Aline (neiupõlvenimega Jehnich). Olaf Aulel oli vanem õde Ruth Mary, vanemad vennad Ilmar ja Erik ning noorem vend Olgred.

## Viited
Endel Krepp

**Endel Krepp** (kuni 1935 **Endel Grepp**, 15. november 1908 Ilmjärve vald, Tartumaa – 14. veebruar 1983 Stockholm) oli eesti majandusgeograaf.

Õppis 1929–1939 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikoolis majandusteadust, 1939–1940 õigusteadust, mag. rer. oec. 1942 (Valdade majanduslik olukord ja territoriaalne ümberkorraldus Eestis). Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.

Põgenes 1944 Rootsi. Eesti Rahvusfondi esimees. 

Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944
Timotheus Grünthal

**Timotheus Grünthal** (29. juuni 1893 Rässa küla, Muhu-Suure vald, Saaremaa – 29. mai 1955 Lidingö) oli eesti jurist, riigikohtunik.

## Elulugu
Timotheus Grünthal lõpetas 1914. aastal Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1916 õppis Peterburi ülikoolis (algul vanu keeli, seejärel õigusteadust) ja 1920–1922 Tartu Ülikoolis õigusteadust, *mag. jur.* 1936 ("Pandiõiguse, eriti kinnispandiõiguse arengust Rooma, Saksa ja Balti õigustes").

Aastatel 1916–1917 võitles Esimeses maailmasõjas, osales 1917. aastast Eesti diviisi organiseerimisel Tallinnas, hiljem oli Muhu komandant.

Aastatel 1918–1920 oli Saare Maakonnavalitsuse esimees, 1921–1922 Tartu 1. jaoskonna kohtunik ja Tartu-Võru Rahukogu kohtuameti kandidaat ning 1922–1924 Tartu-Võru ja 1924–1928 Tallinna-Haapsalu Rahukogu liige, 1928. aastal tsiviilosakonna esimees, aastatel 1928–1939 Riigikohtu tsiviilosakonna liige ja 1939–1940 Riigikohtu esimees.

Aastatel 1935–1940 oli Timotheus Grünthal Tartu Ülikooli tsiviilprotsessi õppejõud. Ta oli Eesti Tööerakonna liikmena 2.–25. novembrini 1921 I Riigikogu liige, asendades Friido Kirssi. Pärast Grünthali tagasiastumist sai tema asemel Riigikogu liikmeks Aleksander Hint.

1944. aastal põgenes Grünthal Rootsi, kus töötas aastatel 1944–1947 arhiiviassistendina. Aastatel 1947–1955 oli ta Stockholmi Ülikooli riiklik stipendiaat. 

## Tunnustus
* 1939 Valgetähe II klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema vend oli Villem Grünthal-Ridala, abikaasa Vera Poska-Grünthal ning lapsed Ivar Grünthal ja Tanni Kents. Raoul Grünthal on tema poja Timotheuse poeg.

## Viited

## Kirjandus
*Endel Püüa. *Timotheus Grünthal - Muhu külapoisist välisministri väimeheks. Jaan Poska oma ja meie ajas.* Peatoimetaja Küllo Arjakas, tegevtoimetaja Anne Velliste. Tallinn, 2010, lk 169–173.

## Välislingid
* Endel Püüa. "Timotheus Grünthal – Muhumaalt võrsunud suurmees" Meie Maa, 31. mai 2010
Mihkel Klaassen

**Mihkel Klaassen** (24. veebruar 1880 Sindi, Pärnumaa – 7. märts 1952 Eesti) oli eesti jurist, riigikohtunik (Riigikohtu administratiivosakonna esimees).

Lõpetas Tartu Õpetajate Seminari 1901 ja Moskva Ülikooli õigusteaduskonna 1913. aastal.

Töötas advokaadina Peterburis ja Paides, osales I maailmasõjas. 

Töötas Rakvere Ringkonnakohtu esimehe asetäitja ja esimees aastail 1919–1922, Tartu Ringkonnakohtu esimees 1922–1924. 

Riigikohtunik 1924. aastast, Riigikohtu administratiivosakonna esimees 1938. aastast. Ülema Kirikukohtu eesistuja. 1944. aastal Vabariigi Presidendi Asetäitja Valimiskogu liige.

## Isiklikku
Mihkel Klaassen oli ajaloolase ja professori Olaf-Mihkel Klaasseni isa.

## Tunnustus
*1939 Valgetähe II klassi teenetemärk
Jüri Haldre

**Jüri Haldre** (kuni 1935 **Jüri Grünthal**, 5. mai 1896 Koigi vald, Järvamaa – 3. veebruar 1949 Tartu) oli eesti arst.

Õppis 1920–1924 (lõpetas *[[cum laude]]*) Tartu Ülikoolis, dr. med. 1931 (Eksperimentaalsed uurimised x-kiirte toimest munasarja follikulaar-aparaadisse).

Tartu Ülikooli röntgenoloog ja õppejõud (1940 professor), eraarst.

## Isiklikku
Tema poeg Heiti Haldre (1928–2012) oli hüdrotehnikainsener ja vesiehituse õppejõud, pojapoeg Herkki Haldre oli aastatel 1992–1994 Eesti Raadio peadirektor.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Olli Olesk

**Olli Olesk** (16. aprill 1906 Tartu – 26. veebruar 1988 Tartu) oli eesti advokaat ja tõlkija; vanim Minni Kurs-Oleski ja Lui Oleski neljast tütrest.

Õppis 1924–1928 (lõpetas *[[cum laude]]*) Tartu Ülikoolis õigusteadust, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.

1936–1939 vandeadvokaat Tartus, alates 1939 Tallinnas.

Karl August Hindrey lähedase tuttavana aitas sügisel 1944 peita kirjaniku Hans Kuuse nime all Iru vanadekodusse ja säilitas tema käsikirju.

## Tõlgitud raamatud
* Honoré de Balzac, "Stseenid eraelust; Kolmekümne-aastane naine" (romaanid), kirjastus Noor-Eesti, Tartu 1928 
* Pierre Loti, "Elust pettunud: Romaan tänapäevseist türgi haaremeist", kirjastus Noor-Eesti, Tartu 1929 
* Leo Gumilevskij (= Lev Gumilevski), "Peni põiktänav" (romaan), Noor-Eesti, Tartu 1929 
* André Maurois, "Armastuse heitlikkus" (romaan), Noor-Eesti, Tartu 1930; 2. trükk: Eesti Kirjastus Orto, Toronto 1960; 3. trükk: Eesti Raamat, Tallinn 1993 
* Emil Ludwig, "Napoleon" (biograafiline romaan), I–II, Noor-Eesti, Tartu 1936–38; 2., parandatud ja täiendatud trükk: kirjastus Athena, Tallinn 1996

## Kirjandus
* Karl August Hindrey, "Iru päevik: sügis 1946". Valinud ja kommenteerinud Rutt Hinrikus; toimetanud Sirje Olesk; eessõnad: Rutt Hinrikus, Krista Aru. Sari Litteraria, nr 8, Eesti Kirjandusmuuseum ja kirjastus Virgela, Tartu 1996
Richard Indreko

**Richard Indreko** (25. veebruar 1900 Purdi vald, Järvamaa – 10. märts 1961 Stockholm) oli eesti arheoloog.

Õppis Tartu Ülikoolis 1923–1927 (lõpetas *[[cum laude]]*), mag. phil. 1932 ("*Einige der ältesten steinzeitlichen Funde Estlands*"), dr. phil. 1941 ("Keskmine kiviaeg Eestis").

Alates 1933. aastast oli Tartu Ülikooli õppejõud (1942–1943 Eesti ja naabermaade muinasteaduse professori kohusetäitja). Aastatel 1933–1937 juhatas väljakaevamisi Kunda Lammasmäel ja Asvas. 

1943 põgenes Soome, 1944 Rootsi. 

Tema teeneks on kõikide mesoliitiliste ird- ja kinnismuististe ning naabermaade ainest arvesse võttev Eesti selle perioodi asustuspildi uurimine, mis on kokku võetud paguluses ilmunud doktoritöös "Mittlere Steinzeit in Estland" ("Keskmine kiviaeg Eestis"). Mesoliitikumi osas lükkas ta ümber Eesti kiviaja varem kehtinud jaotuse luu- (Kunda) ja tulekivi- (Võisiku) kultuuriks ning sidus selle ühtseks kultuuriks. Lisaks mesoliitikumile keskendus ta maastiku ja inimasustuse seostele kiviajal, Eesti kiviaja elanike ja laiemalt soomeugrilaste päritolu küsimustele ning kiviaja kunsti temaatikale.

## Viited

## Välislingid
*
Paabel (ansambel)

**Paabel** on Eesti folkdžässi ansambel.

"Paabel läheneb pärimusmuusikale kaasaegse muusikalise vabameelsusega, põimides traditsioonilisi rahvalugusid džässiliku ja modernse heliloominguga, mis valminud bändisisese sünergiana."

"Oma pärimusmuusikast tuttava kordustepõhise kõla, džässilike rütmikeerdkäikude ja harmooniahüpetega ning rokiliku *live*-energiaga töötab Paabel mõjusa elusmuusika ansamblina, mis jõuab kohati välja *free jazzi* pärusmaale." Kaur Garšnek võrdleb Paablit King Crimsoni ja Soundgardeniga, aga ka Kasekese, Ultima Thule ja In Spega.

Paabel lõpetas tegevuse 2017. aastal.

## Liikmed

*Sandra Sillamaa – eesti torupill, sopransaksofon, viled, parmupill
*Arno Tamm – laul, akustiline kitarr
*Erko Niit – elektrikitarrid
*Tõnu Tubli – löökpillid
*Tanel Kadalipp – kontrabass
*Rainer Koik – helikunstnik

## Diskograafia

### Albumid

* 2014 "Meestevägi Live"
* 2012 "Üle järve"
* 2010 "Küüni täitmise lood ja laulud"
* 2009 "Epöpoa"

### Singlid

* 2012 "Ilus tüdruk" 

## Viited

## Välislingid
* Paabel tõmbab otsad kokku: oli väga tore aeg ERR, 13. aprill 2017
*Ansambel Paabel jätab rahvaga hüvasti oma viimasel kontserdil ERR, 14. märts 2017
*Ansambel Paabel: meid hüütakse mainstream-hipideks Õhtuleht, 21. aprill 2012
*Sandra Sillamaa: Meie publikuks on avatud meeltega inimesed Vooremaa, 20. aprill 2010
*Paabel põrutab plaadiesitlustuurile Jazzkaar, 3. märts 2009
Zaza keel

**Zaza keel** (*Zazaki*) on põhiliselt Türgi idaosas kõneldav iraani keel. 
Seda keelt kõnelevad zazad. Keele kõnelejaid on 1,5–2,5 miljonit.

## Viited

## Välislingid
* http://www.ethnologue.com/subgroups/zaza-gorani Ethnologue on Zazaki (language)
* http://zazasiteler.tr.gg/ (Weblinks of Zaza people)
* http://zazaki.de/english/index.htm Academic Research Center of Zazaki
* http://diq.wikipedia.org Zazaki Wikipedia
* http://www.zazakikozmos.org/ Only Zazaki news
Ansamblite loendid

*Siin on [[Ansambel (muusika)|ansamblite]] loendid.*
*Levimuusikaansamblite loend
*Süvamuusikaansamblite loend

*Nüüdismuusikaansamblite loend
*Vanamuusikaansamblite loend

## Ansamblid stiiliti
*Alternative metal'i ansamblite loend
*Black metal'i ansamblite loend
*Emobändide loend
*Heavy metal'i ansamblite loend
*Metalcore-bändide loend
*Nu metal'i ansamblite loend
*Post hardcore'i bändide loend
*Screamo-bändide loend
*Straight edge'i bändide loend

### Ansamblid riigiti stiilide järgi
*Eesti punkansamblite loend
*Inglise punkansamblite loend
*Soome punkansamblite loend

## Ansamblid riigiti
*Eesti ansamblite loend
*Itaalia ansamblite loend
*Kreeka ansamblite loend
*Lõuna-Korea ansamblite loend
Nikolai Repnin

**Nikolai Vassiljevitš Repnin** (vene keeles *Николай Васильевич Репнин*) (11. märts (ukj 22. märts) 1734 Moskva – 12. mai (ukj 24. mai) 1801 Moskva) oli Venemaa diplomaat ja sõjaväelane, Riia ja Tallinna asehaldurkonna ja Kuramaa  Eesti-, Liivi- ja Kuramaa kindralkuberner 1792–1798, vürst.

## Elulugu
Repnin osales Seitsmeaastases sõjas, astudes vabatahtlikuna kindralfeldmarssali Stepan Apraksini armeesse. Ta ilmutas vaprust lahingus Groß-Jägersdorfi all, Königsbergi vallutamisel ja Küstrini piiramisel. 1758 ülendati ta kapteniks, 1760 oli ta juba polkovnik ja osales Zahhar Tšernõšovi korpuse koosseisus Berliini vallutamises. 1762 ülendati ta kindralmajoriks ja 22. septembril 1762 pälvis ta Püha Anna ordeni.

1762–1763 oli Repnin Venemaa saadik Preisimaal ja 1763–1769 Poolas, kus koordineeris nn Repnini seimi tegevust. Vene-Türgi sõjas juhatas Repnin diviisi ja korpust. 1775–1776 oli ta erakorralise saatkonna juht Türgis. Järgmises Vene-Türgi sõjas juhatas Repnin diviisi ja oli ajutiselt (Grigori Potjomkini äraolekul) Vene vägede ülemjuhataja.

Pärast krahv George Browne'i surma oli Repnin 1792–1798 Riia ja Tallinna asehaldurkonna kindralkuberner  Riias ning ühtlasi Leedu kindralkuberner. 1795. aastal kui  Poola jagamise tulemusel ühendati Venemaa keisririigiga endine Kuramaa vasallhertsogiriik mis Riia asehalduskonnaga, oli ta Eesti-, Liivi- ja Kuramaa kindralkuberner. 1796. aastast oli Repnin kindralfeldmarssal. Ta juhatas Vene vägesid Kościuszko ülestõusu mahasurumise ajal, kuid rohkem nimeliselt, sest põhivägesid juhatas Aleksandr Suvorov.

1798 saatis Paul I ta Berliini ja Viini, et eraldada Preisimaa Prantsusmaa võimu alt ning ühendada Habsburgide valdused ja Preisimaa sõjaks Prantsusmaa vastu. See missioon ebaõnnestus, misjärel Repnin läks 26. novembril 1798 erru ja suri Moskvas 24. mail 1801.

## Auastmed

## Tunnustus
### Venemaa autasud
* Püha Georgi ordeni II klass (27. juuli 1770)
* Püha Vladimiri ordeni I klass (22. september 1782)
* Püha Andreas Esmakutsutu orden (briljandid 1784)
* Püha Georgi ordeni I klass (15. juuli 1791)
* Püha Aleksander Nevski orden

### Välismaa autasud
* Holstein-Gottorpi Püha Anna orden (22. september 1762)
* Poola Valge Kotka orden
* Preisimaa Musta Kotka orden

## Perekond
Repninil oli kolm abielust sündinud tütart ja vallaspoeg Ivan Pnin. Laialt räägiti, et Adam Jerzy Czartoryski olevat Repnini abieluväline laps Izabela Flemingiga. Repninil polnud seaduslikku meessoost järglast, kuid Aleksander I lubas tema tütrepojal Nikolai Volkonskil oma nime muuta ja oma vanaisa vappi kasutada.

## Vaata ka
*Repnin

## Välislingid
*Коробко М.Ю. Москва Усадебная. Путеводитель. Николай Васильевич Репнин
Vahatahvel

**Vahatahvel** (*tabula cerata*) koosneb enamasti puitraamist (vahel ka metallist, luust, elevandiluust raamist) ja sellele valatud vahakihist, millele pärast vaha jahtumist on võimalik kirjutada.

Et kirjutatav pind oleks vastupidavam ja selgesti loetav, segatakse vahale hulka värvaineid ja tahkumist suurendavaid lisandeid.

Soovitud tekst kantakse tahvlile krihvliga. Hiljem on võimalik pind uuesti tasandada ja kirjutamiseks taaskasutada.

Andmete kaitseks mahakulumise eest on tahvleid tihti seotud kahe (*diptühhon*) või enama (*triptühhon, polüptühhon*) kaupa kokku.

Säilivad materjali tõttu kõige paremini niiskes pinnases.

Vahatahvel on kasutusel juba alates antiigist ja läbi keskaja. Leidis laialdast rakendust arvepidamises ja kaubanduses tänu lihtsale käsitsusviisile. Vaatamata teksti suhteliselt viletsale säilivusele ja võimalusele seda kergesti võltsida, on vahatahvlitel mõnikord sõlmitud isegi lepinguid. Kasutusel väga erinevates ühiskonna gruppides koolilastest kuni riigiametnikeni.

Meile kõige lähemal on neid hulgaliselt leitud Novgorodist.
Queensberry

**Queensberry** on 2008. aastal loodud Saksamaa tüdrukutebänd. 

Bänd loodi telesaate "Popstars" Saksamaa versiooni  "Popstars - Just 4 Girls" seitsmendal hooajal.

Bändi debüütalbum "Volume I" anti välja 12. detsembril 2008 saksa keelt rääkivates Euroopa riikides. Sellele järgnes promosingel "No Smoke". 

Esimene singel "I Can't Stop Feeling" anti välja veebruaris 2009. Video esilinastus oli 31. jaanuaril 2009 telekanali VIVA saates "NEU".

## Diskograafia
### Albumid

### Singlid

 Promosingel
 Esimene ametlik singel

## Viited

## Välislingid

* Queensberry.de – ametlik koduleht
Enceladus

**Enceladus** (**Saturn II**) on Saturni kaaslane, Saturni kuude hulgas on suuruselt kuues. 

Enceladuse avastas William Herschel 1789. 

Hoolimata varajasest avastamisest polnud Enceladusest kuigi palju teada kuni 1980. aastate alguseni, mil temast möödusid Voyager 1 ja Voyager 2. Nende andmetel on Enceladuse läbimõõt ligikaudu 500 km, mis on umbes kümnendik Saturni suurima kaaslase Titani läbimõõdust.

Voyager 1 leidis, et Enceladuse orbiit paikneb Saturni E-rõnga tihedaimas osas. Sellepärast on oletatud seost rõngaga. Voyager 2 andmetel on Enceladusel hoolimata väiksusest mitmekesine pinnamood, mis ulatub vanadest tihedalt kraatritega kaetud aladest kuni tektoonilise tekkega umbes 100 miljoni aasta vanuste geoloogiliselt noorte pindadeni.

2005. aastal jõudis Enceladuseni kosmoseaparaat Cassini, mis sai lähedastel möödalendudel detailsemaid pilte tema pinnaelementidest. Enceladuse lõunapolaaraladelt leiti geisritaolisi krüovulkaane, mis purskavad veeauru ja tahket ainest, sealhulgas naatriumkloriidi kristalle ja jääosakesi. Enceladuselt on avastatud üle 100 sellise krüovulkaani Need purskavad välja ainest kokku ligikaudu 200 kg sekundis. Osa väljunud veeaurust langeb Enceladusele "lumena" tagasi, osa lendab kosmosesse. Oletatakse, et nii on tekkinud Saturni E-rõngas. Krüovulkaanid, lõunapolaaralalt avastatud sisemine soojusallikas ning kokkupõrkekraatrite vähesus näitavad, et Enceladus on ka praegu geoloogiliselt aktiivne.
 
Enceladus on orbitaalresonantsis Dionega.
 
Saturn tekitab Enceladusel loodeid, mis võivadki tekitada sisemist soojust ja geoloogilist aktiivsust.

2014. aastal teatas NASA Cassinilt saadud andmete põhjal, et Enceladuse lõunapolaaralal 30–40 km paksuse jääkihi all on umbes 10 km sügavune vedela vee ookean. Enceladus on üks tõenäolisemaid kohti Päikesesüsteemis, kus võib leiduda maavälist elu. 

## Viited

## Välislingid

* "Saturni kuu on arvatust elusõbralikum" ERR Novaator, 13. aprill 2017
Togo vapp

**Togo vapp** on Togo ametlik vapp.

Vapp on kasutusel alates 14. märtsist 1962.

Kaks vibudega punast lõvi sümboliseerivad vaprust. Vibud ja nooled kutsuvad üles võitlema oma vabaduse eest. Tähed RT kollasel päikesekujulisel kilbil on lühend riigi prantsuskeelsest nimest *République Togolaise*. Nende kohal lehvib kaks Togo lippu.

Ülaservas on lint prantsuskeelse deviisiga "Union, Paix, Solidarite" ('ühtsus, rahu, solidaarsus').

## Vaata ka
* Togo lipp
Peter Bredal

**Peter Christian Bredal** (ka **Bredahl**; vene keeles *Пётр Петрович Бредаль*; 1683 Trondheim – 1756) oli Norra mereväeohvitser Venemaa Keisririigi teenistuses.

## Elulugu
1703. aastal astus ta admiral Cornelius Cruysi soovitusel alamleitnandina Vene laevastikuga. 1709. aastal sai kaptenleitnandiks, 1710. aastal teenis Aasovi merel laevaülemana, 1712. asus teenima Balti laevastikus, aasta hiljem sai 4. järgu kapteniks.

7. augustil 1714 osales ta Hankoniemi lahingus (Riilahti lahing) Hanko juures. 

1715. aastal sai ta 3. järgu kapteniks ja seitsmest laevast koosneva eskaadri komandöriks. 20. aprillil 1715 lahkus Tallinnast nelja laevaga (Samson 36, Sv. Pavel 32, Sv. Petr 32 ja Diana 18 kahuriga) ründama rootslasi Läänemerel, ning tal õnnestus neist kolm (Enhdrning 18, Esperance 11 ja Stockholm Gallej 10 kahuriga) Vindavi juures sõjasaagiks võtta, millega naasis Tallinna mai alguses.

1717. aastast 2. järgu kapten ja 1720. aastast 1. järgu kapten.

Aastatel 1730–1732 oli ta Tallinna sadama kõrgeim komandör.

1731. aastal kanti kontradmiral Bredal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 

1733. aastal asus kõrgeima komandörina juhtima Arhangelski sadamat ja võttis Peter von Lacy juhtimisel osa 1736. aastal Vene-Türgi sõjas toimunud Azovi vallutamisest.

1739. aastal sai ta viitseadmiraliks.

## Autasud
* Püha Aleksander Nevski orden 1741

## Perekond
Abiellus hollandi päritolu Taani-Norra kindrali Wyllem de Coucheroni (surn. 1689) (inglise *[[:en:Willem Coucheron|Willem Coucheron]]*) pojatütre Blanceflor Sophie Coucheroniga. Abielust sündis:
*Peter Bredal noorem, Holsteini ülemjäägermeister, kammerhärra ja rüütel, Püha Aleksander Nevski orden kavaler (1760), Püha Andrease ordeni kavaler (1761), Ulila mõisnik (1762) Ulilas, Tartumaal 

## Vaata ka
*Peder Jensen Bredal (ka Peter Jensen Bredal; surn. 1658), Taani admiralhttps://runeberg.org/dbl/3/0037.htmlhttp://www.waymarking.com/gallery/image.aspx?f=1&guid=90720b58-ca44-414c-b6d6-4cda1a9a7d63

## Viited

## Kirjandus
*Esmarch, Knut: "Familien Bredal" DK [60*fb]
*Anderson, R.C., "Naval wars in the Baltic during the sailing-ship epoch, 1522-1850", Gilbert-Wood, London, 1910.
*  (norra keeles)

## Välislingid
*Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust (1930)
*Dansk biografisk Lexikon / III. Bind. Brandt - Clavus /; Dansk biografisk Lexikon / III. Bind. Brandt - Clavus /; 36 (1887-1905)
*Simon Ellefsen: Peter Christian »Petrowitch« Bredal, DK 2000
Themur Iakobašvili

**Themur Iakobašvili** (gruusia თემურ იაკობაშვილი; sündinud 3. septembril 1967 Thbilisis) on juudi päritolu Gruusia politoloog, diplomaat ning poliitik.

2010. aasta novembris määrati Iakobašvili Gruusia suursaadikuks Ameerika Ühendriikides. Selles ametis oli ta kuni 2013. aasta novembrini.

31. jaanuarist 2008 kuni 2010. aasta novembrini oli Iakobašvili integratsiooni riigiminister. Tema vastutusalaks olid Abhaasia ja Lõuna-Osseetia konflikte puudutavad küsimused.

Lõpetanud Thbilisi Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. 

Valdab gruusia, heebrea, vene ja inglise keelt.

Abielus, kaks last.
Mińsk Mazowiecki

**Mińsk Mazowiecki** on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Mińsk Mazowiecki maakonna keskus. Asub Varssavist 40 km idas. 

Asulat nimetati algul *Mieńsk*, *Mensk* või *Mińsk*. Sai linnaõigused 1421. aastal nimega **Mińsk**.  

Aastal 1549 asutas Mikołaj Wolski Sendomierzi linna, mis 1695 liideti Mińsk Mazowieckiga.

Aastal 1868 sai linna nimeks **Nowomińsk**. Praegune nimi on linnal 7. juulist 1916.

## Viited

## Välislingid

*Mińsk Mazowiecki koduleht
Ylakiai

**Ylakiai** on alev Leedus Skuodase rajoonis, Ylakiai valla halduskeskus.

Ylakiais asuvad gümnaasium ja raamatukogu.

## Nimi

Kohalike legendide kohaselt pääsenud Bareikiai kiriku vaimulik linna hävingust ja asunud elama Ylakiaisse, kuhu asutas siis uue kiriku. Tema terava nägemise järgi (toonases murdes oli terav silm *yla akis*) sai siis Ylakiai ka nime.

## Muinsusmälestised

Vana Ylakiai keskus ja sealne tänavaplaneering on kaitse all. Muinsusväärsusteks on 1894. aastal ehitatud katoliku kirik ja aastal 1904 ehitatud kabel, maja aadressil Dariaus ir Girėno g. 6 ja hooned aadressil Sedos g. 11. 

Väljaspool keskust asuvad samuti mõned mälestised. Ylakiai vana juudi surnuaed on kultuurimälestisena kaitse all, samuti on seda alevi elanike hukkamis- ja matmispaik. Kaitse all on ka mälestusmärk Jonas Basanavičiusele.

## Ajalugu

Asulat on esmamainitud 1568. aastal. Kuni XVIII sajandini kuulus asula Sapiehadele.

1701 ehitati esimene kirik. Aastal 1773 kanti asula esimest korda kaardile alevina. Tegemist oli siiski väikese aleviga, mis mõnele kaardile jõudis külana.

Aastal 1894 avati alevis kool, samuti hakkas tegutsema salakaubavedajate pood, kus müüdi leedukeelseid raamatuid. Pood hakkas avalikult tegutsema aastal 1905. Kuni aastani 1917 olid Ylakiai hooned valdavalt puidust, seetõttu laastasid alevit tihti tulekahjud.

Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsioonivõimud 475 alevi elanikku, nende seas 465 juuti. Nende hukkamis- ja matmispaik on muinsuskaitse all. Alev kaotas sõja ajal üle poole oma elanikkonnast. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad.

2004 avati helilooja Bronius Jonušase muuseum.
## Elanikkond


* 1367 (1897)
* 1300 (1902)
* 999 (1923)
* 874 (1959)
* 835 (1970)
* 810 (1977)
* 1084 (1979)

* 1114 (1985)
* 1219 (1989)
* 1165 (2001)
* 950 (2011)
* 713 (2021)


## Pilte

Ylakiai. Kapinių koplyčia.JPG|Ylakiai kabel
Ylakių Viešpaties Apreiškimo Švč. Mergelei Marijai bažnyčia.JPG|Ylakiai kirik
Ylakiai centre.jpg|Ylakiai keskus


## Tuntud elanikke
* Jonas Švedas – leedu helilooja

## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt.
Maljuta Skuratov

**Grigori Lukjanovitš Skuratov-Belski** (Григорий Лукьянович Скуратов-Бельский, rohkem tuntud kui **Maljuta Skuratov** (Малюта Скуратов); surnud 1. jaanuaril 1573) oli üks opritšnina juhtidest Ivan IV valitsusajal.

Nooruses oli ta kirikus kellalööja ja ikoonide lambisüütaja. 

Ta astus tsaar Ivan Julma loodud opritšninasse ning võttis nimeks Maljuta Skuratov. Õige pea paistis ta silma eriti julmade vägivallategude tegijana ja oma halastamatusega. Ta võitis sellega tsaari usalduse. Koos tsaariga tapsid nad avalikult inimesi, enamasti neid tükkideks raiudes, elusalt põletades või kividega surnuks loopides. Maljuta tappis tihti rohkem kui 100 inimest päevas. 1569. aastal kägistas ta surnuks Moskva endise metropoliidi Filipp II. Bojaar Ivan Tšeljadnin-Fjodorovi karistamise osana kägistas Maljuta surnuks umbes nelikümmend inimest. Ta viis bojaaride naispereliikmeid tsaarile ja tema lähikondlastele vägistamiseks.

1567. aastal lisati Maljuta Liivimaale tehtud sõjakäigus osalenud rügemendi nimekirja.

1569. aastal vahistas ta tsaari käsul vürst Vladimir Staritski kahtlustatuna vandenõus.

1570. aastal korraldas ta Tveri, Toržoki ja Novgorodi veresauna. Pärast veresaunu sai ta duuma liikmeks. 1572. aastal osales Skuratov koos tsaariga Leedu ja Krimmi vaherahude läbirääkimisel, sai vojevoodiks.

Skuratov juhtis Ivan Julma käsul opritšnina laiali ajamist.
 
Maljuta tütar abiellus Boriss Godunoviga, kellest sai hiljem tsaar.

Maljutat on hinnanud Jossif Stalin ja Vladimir Putin.

## Maljuta Skuratov ja Eesti

1. jaanuaril 1573 osales Maljuta Paide piiramisel ning sai surma musketikuuli tõttu. Paide garnisoni vangilangenud praeti elusalt ja loobiti mööda põlde laiali. Maljuta Skuratov maeti Jossif-Volokolamski kloostrisse Venemaal.

1886. aastal püstitati Mäo väljale Vene riiki admiralina teeninud parun Olaf von Stackelbergi eestvedamisel 8,5 meetri kõrgune Mündi dolomiidist obelisk 1573. aastal Paide piiramisel hukkunud venelastele, sealhulgas Maljuta Skuratovile.

## Viited

## Välislingid
* ""Ringvaade" uuris, miks on Eestis monument Ivan Julma kuulsaimale timukale" ERR, 14. juuli 2020
Maks Roosma

**Maks Roosma** (ka **Max** või **Max-Julius Roosma**, kuni 1936. aastani **Maksim-Julius Roosmann**; 10. jaanuar 1909 Hoomuli vald, praegune Läti – 3. detsember 1971 Tallinn) oli eesti klaasikunstnik.

Maks Roosma oli Eesti esimene kutseline klaasikunstnik ning üks eesti klaasikunsti teerajajaid, kes lõi oma koolkonna. Ta graveeris peamiselt mütoloogilisi figuure, hiljem ka portreesid.

## Elulugu
Maks Roosma lõpetas 1931. aastal Valga Poeglaste Gümnaasiumi. Riigi Kunsttööstuskoolis omandas ta Günther Reindorffi käe all suurepärase joonistamis- ja graveerimisoskuse; aastal 1936 lõpetas ta kooli graafika erialal ja 1937 kristallilihvimise erialal. Seejärel õppis ta aastatel 1937–1938 Tšehhoslovakkias Nový Bori klaasitööstuskoolis ning praktiseeris eraateljeedes klaasimaali. 

1939. aastal sai Maks Roosma Riigi Tarbe- ja Kujutava Kunsti Koolist klaasikaunistamise rakenduskunstniku diplomi. Alates 1938. aastast oli ta Riigi Tarbe- ja Kujutava Kunsti Kooli klaasitöökoja juhataja. Aastatel 1944–1971 töötas Maks Roosma Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis klaasehistöö õppejõuna, aastast 1947 dotsendina, aastast 1960 professorina.

Ta uuris ka Eesti klaasitootmise ajalugu, juhatas arheoloogilisi väljakaevamisi ning koostas muu hulgas Hiiumaal Hüti külas 1628–1664 tegutsenud Hüti klaasikojast, monograafia "Hüti klaasikoda" (1966).

## Mälestuse jäädvustamine
Aastal 2007 asutas Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti osakond Maks Roosma nimelise loomingulise stipendiumi.

## Tunnustus
* 1937. aasta Pariisi maailmanäituse kuldmedal

## Viited
 

## Välislingid
* Vello Jaska. Maks Roosma juured ulatuvad Helme kihelkonda. Valgamaalane, 29. september 2006.
* Kadi Alatalu.  Ajaloomuuseum tähistab Maks Roosma 100. sünniaastapäeva. ERR, 29. jaanuar 2009.
Singapuri jõgi

**Singapuri jõgi** on jõgi Singapuri saarel Singapuris Kesk-Singapuri ringkonnas. 

Jõgi saab alguse saare keskosast. Selle pikkus on 11 km. 

Jõe suudmes asus 13. sajandil asula, mille juurde tekkis sadam.

Üle jõe on rajatud üle kümne silla.
Dagmar Oja

**Dagmar Oja** (sündinud 8. juulil 1981) on eesti laulja.

Oja on kasvanud üles ja lõpetanud põhikooli Ida-Virumaal Avinurmes ning õppinud Tallinna Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis laulu. Tema esimene suurem avalik ülesastumine oli Eesti Televisiooni saatesarjas "Kaks takti ette" (1999), kus ta jõudis finaali. 

## Lavatöö
Kooli ajal (ent aeg-ajalt ka hiljem) on Dagmar Oja esinenud Mare Väljataga kvintetis. Ta on olnud ansamblite (Slobodan River, Liis Lemsalu bänd, 2 Quick Start jpm) ja solistide (Ines, Sahlene, Maarja, Ivo Linna, Anne Veski jne) taustalaulja. 

Ta on tausta laulnud Eurovisiooni lauluvõistlusel (2002, 2006, 2016, 2017, 2019, 2026) ning korduvalt ka selle laulukonkursi Eesti eelvoorudes (aastast 1998). Lisaks on ta laulnud tausta võistlusliku telesaate "Eesti otsib superstaari" kõikidel hooaegadel. Oja on taustalaulja või koorilauljana üles astunud muusikalides "Romeo ja Julia" (Eesti Nuku- ja Noorsooteater 2006), "Nii on meil moes!" (Muusikaliteater 2008), "Shrek" (Nukuteater 2013), "Billy Elliot" (Noorteater 2015) jm.

## Teosed
* Kaire Vilgats, Dagmar Oja. Ilusad suured tüdrukud. (Koostanud Anneli Urge.) Tallinn, Pilgrim 2020.

## Isiklikku
Dagmar Oja elab Tallinnas, peres kasvab tütar Laura Lee.
Haapsalu härraskond

**Haapsalu härraskond** oli 1628–1691 Läänemaal eksisteerinud Rootsi kuninga läänivaldus.

## Härraskonna teke
Rootsi kuningas Gustav II Adolf müüs 1624. aastal Haapsalu linnuselääni koos Haapsalu linna ja sealse kindlusega krahv Jakob De la Gardie'le. Viimane ühendas selle oma teiste Läänemaal ja Harjumaal asuvate maavaldustega ning moodustas neist 1628. aastal Haapsalu härraskonna, mida valitsesid asehaldurid (sh. Engelbrecht von Mengden, Heinrich von Knorring ja Arend von Burghausen). Administratiivselt oli härraskond Läänemaast eraldatud..

## Härraskonna hilisem ajalugu
Pärast krahv Jakob De la Gardie surma päris tema valdused poeg krahv Magnus Gabriel De la Gardie. 1655. aastal pantis ta Haapsalu linna ja linnuse koos mõisatega krahv Otto Wilhelm von Königsmarckile. Viimase suguvõsa haldaski valdust kuni Suure reduktsioonini (1691).

## Härraskonna koosseis
Selle koosseisu kuulusid järgmised valdused: Haapsalu linn ja selle ümbrus, Ridala kihelkonnas Käblamõisa (*Kebbeldorf*), Uuemõisa (*Neuenhof*) ja Võnnu (*Wenden*), Lääne-Nigula kihelkonnas Taebla (*Taibel*) ja Uugla (*Udenküll*), Martna kihelkonnas Ehmja (*Echmes*), Keskvere (*Keskfer*), Ohtla (*Ochtel*), Patsu  mõis (*Patz*), suurem osa Noarootsi kihelkonnast, terve Vormsi saar ja ¾ Hiiumaast koos sealsete mõisatega (Kõrgessaare (*Hohenholm*), Putkaste (*Putkas*),  Pühalepa (*Pühhalep*). Peale selle olid härraskonna koosseisus Piirsalu (*Piersal*) Kullamaa kihelkonnas ning Kolga (*Kolk*) ja Kiiu (*Kida*) mõis Kuusalu kihelkonnas. De la Gardiede nimel haldas seda suurvaldust asehaldur, kes resideeris Haapsalus; talle oli allutatud ka Haapsalu raad.

## Nimetus "krahvkond"
Härraskonna kohta on mõnikord ekslikult kasutatud nimetust *Haapsalu krahvkond*. Kalev Jaago hinnangul aga oli selline määratlus 17. sajandi allikates tundmatu. Krahvkonna mõiste tuli käibele alles 1930. aastatel Eestimaa rüütelkonna genealoogilises käsiraamatus.

## Vaata ka
* Pärnu krahvkond
* Kuressaare krahvkond

## Viited
Grete Lõbu

**Grete Lõbu** (sündinud 6. detsembril 1977) on eesti tele- ja raadioajakirjanik.

## Haridus
Grete Lõbu on lõpetanud Tallinna Reaalkooli ja Tallinna Pedagoogikaülikooli psühholoogia erialal.

## Töö
Grete Lõbu töötab Eesti Televisioonis alates 1998. aastast. Esimestel aastatel töötas ta seal ülikooliõpingute   administraatorina (haridussaadete toimetuse assistendina). Hiljem on olnud paljude ETV, aga ka Kanal 2 ja TV3 telesaadete toimetaja. Tema toimetatud tuntumate saadete seas on näiteks "Tunnel", "Rusikas", "Kahvel", "Eesti muusika karikas", "Aastad muusikas", "Eesti kõige kõige" ja "Jõulutunnel". Suurt tähelepanu pälvis omas ajas Tuuli Roosma juhitud saatesari "Mamma mia".

Lõbu on juhtinud ETV saateid "Käi jala!", "Hommiku TV", "Tähelaev", suvesaadet "Suveniir" ja jõulusaadet "Jõuluks koju". Ta on olnud ka vabariigi aastapäeva vastuvõtu, laulupidude ning paljude muude suurülekannete saatejuht ja reporter.

Raadios alustas Grete Lõbu tööd 2003. aastal, juhtides Vikerraadios peamiselt hommikuprogrammi, eriprojekte ning saatesarju "Huvitaja" ja "Mis mõttes?".

2013. aasta septembrist juhib ta koos Marko Reikopiga Eesti Televisiooni argipäevasaadet "Ringvaade".

## Tunnustus
* 2007 – Andres Küngi fondi stipendium eduka loomingulise tegevuse jätkamiseks
* 2018 – EFTA (Eesti Filmi ja Teleauhind) parimale naissaatejuhile

## Isiklikku

Grete Lõbul on ajakirjanik Margus Saarega kaks tütart Sofia Margaret ja Anna Magdaleena ning Mirjo Koitiga poeg Hans Kutt. 

Lõbu abiellus Koitiga 2022. aasta 4. märtsil.

## Viited

## Välislingid
* "Grete Lõbu täitis 13 minutit "Ringvaate" eetriaega siilist rääkides" ERR menu, 8. jaanuar 2020
Canon EOS 450D

**Canon EOS 450D** (mujal regioonides tuntud ka nimega EOS Rebel XSi ja EOS Kiss X2) on 12,2 megapikslise CMOS-sensoriga peegelkaamera. Antud EOS seeria peegelkaamera toetab EF- ja EF-S-seeria objektiive ja EX-seeria välklampe.

## Tehnilised näitajad

* 12,2-megapiksline CMOS-sensor
* DIGIC III protsessor
* 3,0-tolline (76 mm) LCD 
* Live View funktsioon
* Sisseehitatud välk
* Sisseehitatud EOS sensori puhastussüsteem
* Tundlikkuse vahemik ISO 100–1600
* 3,5 kaadrit sekundis
* Canon EF/EF-S-seeria objektiivide ühilduvus
* Canon EX välklampide ühilduvus
* SD- ja SDHC-mälukaardi tugi
* USB 2.0 ühendus
* LP-E5 aku
* Kaal 0,475 kg
Teletupsud

**"Teletupsud"** (originaalpealkirjaga "Teletubbies") on inglise lastesaatesari, mille idee autorid on Anne Wood ja Andrew Davenport. Sarja esimene saade läks telekanalis BBC Two eetrisse 31. märtsil 1997.

2018. aasta lõpu seisuga on sarja kokku (aastatel 1997–2001 ja 2015–2018) valminud 485 jagu.

## Tähtsamad tegelased
* **Tinky Winky** – teletupsudest suurim. Ta on värvilt lilla ja tal on peas kolmnurkne antenn. Tal on punane kott.
* **Dipsy** – rohelist värvi pulgakujulise antenniga teletups, kellel on musta-valgelaiguline müts.
* **Laa-Laa** – värvilt kollane teletups. Tal on samavärviline pall.
* **Po** – kõige pisem teletups. Ta on punane, tal on ümmargune antenn ja punane tõukeratas.
* Noo-Noo – on teletupsude tolmuimeja-koristaja. Tal on sinist värvi ja tal on must tolmuimeja.

## Välislingid
* «Teletupsude» päikesebeebist on sirgunud kaunis tudengineiu Postimees/Elu24, 25. detsember 2014
Mauritiuse kindralkuberneride loend

**Mauritiuse kindralkuberneride loend** loetleb Mauritiuse riigipead kuninganna Elizabeth II esindanud kindralkubernerid alates riigi iseseisvumisest 1968. aastal kuni vabariigi väljakuulutamiseni 1992. aastal.
Vitino

**Vitino** on naftasadam Venemaal Murmanski oblastis Kandalakša rajoonis. Sadam asub Kandalakša lahe rannikul Beloje More jaama lähedal Kandalakša linnast lõuna pool. 

Vitino sadam on rajatud 1995. aastal. Kuni 2001. aastani töötas see hooajati, alates 2001. aastast töötab sadam aasta läbi. 

Sadamat kasutatakse peamiselt toornafta ja naftatoodete väljaveoks. Sadama läbilaskevõime on kuni 8 miljonit tonni aastas. 

## Välislingid
* Vitino sadama koduleht
Onega poolsaar

**Onega poolsaar** on poolsaar Venemaa loodeosas Arhangelski oblastis. Selle rannikut ümbritsevad Valge mere Onega laht edelast ja Dvina laht kirdest. Poolsaare kirderannikut nimetatakse Letni rannikuks. Poolsaare põhjapoolseim punkt on Uhnavoloki neem.

Poolsaare kõrgeim tipp on 212 m. Poolsaarel on mitu väikest järve, mis on omavahel jõgedega ühendatud. Poolsaare pinnas on soostunud. 

Onega poolsaarest lääne pool asuvad Solovetsi saared.

Poolsaarel paiknevad asulad Letnjaja Zolotnitsa, Lopšenga, Petrominsk Purnema ja Tamitsa.
Ketamiin

**Ketamiin** on keemiline ühend, mis IUPAC nomenklatuuris kannab nimetust **2-(2-kloorfenüül)-2-(metüülamino)tsükloheksaan-1-oon** ja kuulub tsükloheksaani derivaatite hulka.

## Kasutamine meditsiinis
Maailma Tervishoiuorganisatsiooni ravimijaotuse põhjal on tegemist üldanesteetikumiga. Ketamiinil on organismidele mitmesugune mõju ning anesteetiliste omaduste tõttu leiab ketamiin kasutamist ennekõike humaan- ja veterinaarmeditsiinis lühiajalise valuvaigistina väikeste operatsioonide korral.

## Kuritarvitamine uimastina

Ketamiini kuritarvitatakse meelelahutuslikel eesmärkidel hallutsinatsioonide tekitamiseks. Ainet tarvitatakse valge pulbri, värvusetu vedeliku või valgete tablettide kujul. Süstitakse, tõmmatakse ninna või lisatakse jookidele, tablette neelatakse. Süstitud aine hakkab mõjuma 15 sekundi jooksul, muul viisil manustatult 10–20 minuti jooksul. Toime kestab 30–90 minutit, järeltoimet on tunda kuni ööpäeva jooksul. Ketamiin tekitab suurt vaimustust ja ebareaalsuse tunnet. Aja- ja kohataju moonduvad, nähakse nägemusi. Mõnedel tarvitajatel esineb kehast väljumise tunne.

## Kahjulikkus
*Ketamiin tekitab sõltuvust. Sõltlane tahab tunda aine mõju aina uuesti. Sama mõju saamiseks peab aga aine kogust aina suurendama.
*Ketamiini mõju all ei tunne inimene valu; võib ennast ja ka teisi rängalt vigastada.
*Mõnedel inimestel tekivad vägivalla- ja paanikahood; mõned kasutajad on jäänud vaimuhaigeteks.
*On juhtunud, et inimesele antakse ketamiini joogi sisse segatuna tema enese teadmata ja kasutatakse teda seksuaalselt ära. Mõnikord müüakse ketamiini *[[ecstasy]]* pähe.
*Koos teiste narkootikumidega tarvitamisel võib tekitada eluohtlikke hingamis- ja vererõhuhäireid.

## Tarvitaja tunnused
*Silmaavad on normaalsed, aga pilk ainitine.
*Jäigad lihased ja liigutamisega on raskused. 
*Valutunne puudub täiesti.
*Aeglane ja segane kõne.
*Kasutaja võib olla ärritunud, vahel ka vägivaldne.

## Viited
Märgutuled Padalaiul

"**Märgutuled Padalaiul**" on Eno Raua jutustus.

Jutustuse peategelased on viis eri vanuses last: Epp, Keiu, Tõnn, Taavet ja Kristjan. Lapsed lähevad suvepuhkust veetma ühele eesti rannalaiule – Padalaiule, kus teeb suviti teadustööd nende ornitoloogist vanaisa. Vanaisa pole aga laste veidi varasemast saabumisest teavitatud ning ta ei viibigi laste saabumise ajal laiul. Lapsed püstitavad vanaisa "kadumise" kohta fantastilisi teooriaid ning hulljulgete ookeaniületajate eeskujul valmistavad kõrkjatest parve "Taara". Laiul viibiva seltskonna vastu hakkavad huvi tundma kaks rannaküla poissi Kaarel ja Aivar, kes salamisi laiul maabuvad, end sukkpükstest valmistatud peamaskidega maskeerivad, kuid ometi hetkeks linnalaste vaatevälja satuvad. Tegevustik võtab kiireid humoorikaid pöördeid, kuni selgub, et igasugused teooriad vanaisa kadumisest on olnud vaid mäng, võimalus muremõtteid eemale peletada. Lapsed kogunevad pärast mitmepäevast väsitavat laiul viibimist randa, kui saabubki paadiga nende vanaisa koos rannaküla poistega, kelles nad tunnevad ära neid kohutanud "sukapead".