open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Karl Aben

**Karl Aben** (sündinud **Karp Aben**; 23. september 1896 Vecputrene Alūksne lähedal – 22. oktoober 1976 Tartu) oli eesti keeleteadlane, läti keelest tõlkija ja kirjanik.

## Elulugu
Ta lõpetas aastal 1918 Valmiera Õpetajate Seminari (evakuatsioonis Vene tagalas Sõzranis) ja aastal 1932 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi. Aastatel 1932–1936 ja 1939–1940 (lõpetas) õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Ta oli ÜS Raimla liige. 1947 sai ta filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti ja liivi laenud läti sõnavaras". 

Ta töötas aastatel 1918–1919 Alūksne eesti algkoolis õpetajana. Teenis aastatel 1919–1920 Vabadussõjas 2. Jalaväepolgu muusikakomando koosseisus ja pärast Vabadussõda 1920 veel Tartu kooliõpilaste pataljoni koosseisus reamehena. Aastatel 1920–1940 töötas õpetajana Tartu 1. algkoolis ja aastatel 1936–1937 Tartu Pedagoogiumis. Aastatel 1940–1941 töötas Läti Ülikoolis eesti ja soome keele lektorina. Aastatel 1942–1944 töötas ta Tartus gümnaasiumiõpetajana. 

Aastatel 1944–1961 töötas ta Tartu Riiklikus Ülikoolis õppejõuna: aastatel 1944–1949 ja 1951–1955 vene keele kateedris slaavi ja balti filoloogia vanemõpetajana ning aastatel 1955–1961 dotsendina eesti keele kateedris.

## Looming
### Artikleid
*"Kristjan Jaak Petersoni ilmavaade". Eesti Kirjandus 6/ 1924
### Luulekogu
*1925 ilmus luulekogu "Helisev vaikus".
### Tõlked
Ta on tõlkinud eesti keelde Vilis Lācise romaanid "Kaluri poeg" (1938), "Pärast äikest" (1962), "Torm" (1951), "Uuele rannale" (1953) ja "Tiivutud linnud" (1957), Rūdolfs Blaumanise näidendi "Rätsepad Sillamatsil" (1928), Anna Brigadere näidendi "Pöialpoiss" (1928) ning Jānis Rainise värsstragöödia "Joosep ja tema vennad" (1928). Koos Vladimir Beekmaniga tõlkis ta eesti keelde läti eepose "Lāčplēsis".

1951. aastal tegi ta ettepaneku kirjutada eesti keeles võõrkeeltest pärinevaid pärisnimesid häälduspäraselt, mis ei läinud läbi keeleteadlaste vastuseisu tõttu.

Ta on koostanud läti-eesti sõnaraamatu (1959, 2. trükk 1966) ja eesti-läti sõnaraamatu (1967).

## Tunnustus
*1956 Läti NSV teeneline kultuuritegelane
*1976 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Isiklikku
Tema poeg on tehnikateadlane Hillar Aben.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*
Juhan Aidas

**Juhan Aidas** (11. veebruar 1867 Vana-Tänassilma vald, Viljandimaa – 5. august 1911 Viljandi vald) oli eesti õpetaja ja botaanik.

Ta on esimese eestikeelse taimemääraja kaasautor. 

Ta on (ümber) maetud Everti talu kalmistule.

## Teos
* Kodumaa õiskasvud. 1. vihk. Korjanud, kirjeldanud ja väljaannud Eug. Niclasen ja Joh. Aidas. Tallinn, 1907. [32 lk, teose kavandatud kogumaht 17 vihku, millest ülejäänute käsikiri Kirjandusmuuseumis.]
Leida Alttoa

**Leida Alttoa** (sündinud **Leida Roosvaldt**, 20. september 1893 Väike-Maarja kihelkond – 26. september 1977) oli eesti õpetaja.

### Isiklikku
Olnud abielus Villem Alttoaga. Nende tütar oli õpetaja Helgi Ordlik. Tütrepoeg Toomas Ordlik

### Välislingid
https://dea.digar.ee/?a=d&d=noukogudeopetaja19771008.1.4&srpos=22&e=-------et-25--1--txt-txIN%7ctxTI%7ctxAU%7ctxTA-------------
Villem Alttoa

**Villem Alttoa** (kuni 1934 **Villem Alto**; 31. oktoober 1898 Karepa, Maria vald, Haljala kihelkond, Virumaa – 3. juuni 1975 Tartu) oli eesti õpetaja, haridustegelane ja kirjandusteadlane.

Oli 1917. aastal Vene sõjaväkke mobiliseerituna esimeses maailmasõjas, langes 1917. aastal Muhu saarel Saksa sõjavangi, oli aastatel 1918–1920 interneerituna Prantsusmaal.

1924–1929 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. 1931. aastal kaitses ta filosoofiamagistri kraadi väitekirjaga "J. W. Goethe eesti keeles" (arvestati 1946. aastal filoloogiakandidaadina), 1961 filoloogiadoktori kraadi väitekirjaga August Kitzbergist.

1937–1940 oli ta Haridusministeeriumi kooliosakonna juhataja ja ajakirja Eesti Kool toimetaja. 1940–1941 oli ta Eesti NSV Hariduse Rahvakomissariaadi kooliosakonna juhataja, mistõttu oli ta Saksa okupatsiooni ajal aastatel 1941–1942 vahistatuna Keskvanglas.

Aastatel 1945–1975 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli väliskirjanduse õppejõud (1946 dotsent, 1963 professor).

## Teoseid
### Monograafiad
*"August Kitzberg" (lühimonograafia). Sari Eesti kirjamehi. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1960, 92 lk
*"August Kitzberg" (suur monograafia). Tallinn, Eesti Riiklik Kirjastus, 1960, 632 lk
*"Eduard Vilde" (lühimonograafia). Sari Eesti kirjamehi. Tallinn, Eesti Raamat, 1965, 236 lk
*"Eduard Vilde sõnameistrina" (monograafia). Tallinn, Eesti Raamat, 1973, 454 lk
*"Eesti kriitika 19. sajandil". Tallinn, Eesti Raamat 1977, 208 lk
### Artikleid
*"Selja keel". // Paula Palmeos, Juhan Peegel, Aino Valmet. "Saaremaast Sajaanideni ja kaugemalegi. Soome-ugri rahvaste keeltest ja rahvaloomingust". Tallinn: Valgus, 1970 

## Tunnustus
*1938 – Valgetähe III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Tema poeg on kunstiajaloolane Kaur Alttoa ja õetütar on kirjanik Aino Pervik.

## Kirjandus
*Harald Peep. "Alttoa, Villem". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 33–34.

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Raadiosaade "KOOLIRAADIO. Mees peab tarkust taga nõudma" (Eesti Raadio 1968)
*Haud Tartu Vana-Jaani kalmistul
Poolväärtusaeg

**Poolväärtusaeg** ehk **poolestusaeg** on aeg, mille jooksul keemilise ühendi (ravimi, vee või muu bioloogiliselt aktiivse aine) kontsentratsioon vereplasmas või organismis langeb 50% võrra. 

Arvestatakse, et 4 poolväärtusaja jooksul organism vabaneb ravimist 50% + 25% + 12,5% + 6,25%.

Poolväärtusaeg oleneb kliirensist ja jaotusruumalast.

Poolväärtusaeg on ravimi oluline farmakokineetiline parameeter. Seda tähistatakse ***t<sub>1/2</sub>***. Erinevatel ühenditel kõigub poolväärtusaeg laialdastes piirides: atsetüülsalitsüülhappe korral on see 15–20 minutit. Nandroloondekanoaadi (pikatoimeline depooravim) poolväärtusaeg on paar nädalat. Foolhappe poolväärtusaeg on 1–3 kuud. B<sub>12</sub>-vitamiini poolväärtusaeg on keskmiselt 600 päeva. 

Poolväärtusaeg määrab ravimi manustamise sageduse – mitu korda päevas kuni 1 kord kuus.
Jüri Kuum

**Jüri Kuum** (16. mai 1922 Tällevere, Viljandimaa – 30. juuni 2009 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.

Ta töötas Eesti Põllumajanduse Akadeemias professorina 1971–1992.

Tema erialaks olid maaparanduse küsimused.

Jüri Kuuma initsiatiivil asutati 1968. aastal Ülenurmel Eesti Põllumajandusmuuseum.

Tema juhatusel pandi mälestustahvel esimese Eesti põllutöökooli asupaika Kõos. 

Professor Kuum on oma töid avaldanud muu hulgas ajakirjades Eesti Põllumajandus ja Sotsialistlik Põllumajandus. Aastatel 1949–2007 ilmus teadusväljaannetes ja ajakirjanduses ligi 500 tema artiklit

## Tunnustus
*2001 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Viited
Virginia Rappe

**Virginia Rappe** (**Virginia Caroline Rapp**, 7. juuli 1891 Chicago – 9. september 1921 San Francisco) oli USA filminäitleja.

Roscoe Arbuckle'i süüdistati tema vägistamises, mis olevat tema surma põhjustanud. Kuigi Arbuckle kohtus õigeks mõisteti, hävitas protsess tema maine.

## Välislingid
* http://www.virginiarappe.com/
Jaan Antik

**Jaan Antik** (11. november 1859 Rannu, Tamme vald, Tartumaa – 9. november 1930 Tartu) oli eesti õpetaja.

Ta oli õpetaja Äksi-Vedu, Haaslava, Äksi-Orge (1893–1913) vallakoolides ja Tartus "Hilfsvereini" algkoolis. Aastatel 1919–1929 oli ta Tartu 12. algkooli juhataja. Kokku töötas ta kooliõpetajana 51 aastat. Orge koolis olid tema õpilaste seas ka Mait Metsanurk (1889–1893) ja Jaan Koort (1893–1896).

Ta oli ajalehe Olevik kaastööline ja lasteraamatute autor. Kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi.

## Isiklikku
Ta oli Richard Antiku isa.

## Teoseid
*"Jõulo hääled. Waata sinu Õnistegija on sulle sündinud. Jõulu ja uueaasta jutlused ja laulud" (Tartu 1879)
*"Laske lapsukesed minu juure tulla. Laste palve raamat, kus sees on laste palved ja laulud iga aja tarvis" (Tartu 1880)

## Viited
Jaan Ruus (õpetaja)

**Jaan Ruus** (6. mai (24. aprill vkj) 1881 Pangodi vald, Tartumaa – 31. jaanuar 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti õpetaja.

Alates 1907. aastast oli ta õpetaja Ambla 2-klassilises koolis. 1917. aastal sai koolist 4-klassiline alamalgkool + 4-klassiline kõrgem algkool) ning 1919. aastal muudeti see gümnaasiumiks. Aastatel 1919–1924 oli Ruus Ambla ühisreaalgümnaasiumi ja 1927–1940 Virumaa rahvaülikooli juhataja.

Küüditati 1941. Ta suri eeluurimise ajal aastal 1942 Sverdlovski oblastis Sevurallag-is.

## Viited
Arnold Mikiver

**Arnold-Eduard Mikiver** (21. august 1896 Kolga vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 31. oktoober 1968 Tallinn) oli eesti õpetaja ja koolijuht.

Ta õppis Peterburi ülikoolis metsandust.

Mikiver oli aastatel 1920–1944 Loksa Algkooli õpetaja ja juhataja, 1944–1950 Loksa Mittetäieliku Keskkooli direktor ja 1940–1950 Loksa Töölisnoortekooli direktor.

## Isiklikku
Tema lapsed olid näitleja ja lavastaja Mikk Mikiver ning näitleja Tõnu Mikiver, onupoeg oli kellassepp, koduloolane ja poliitik Jakob Mikiver, kelle pojad olid kunstnik ja kirjanik Heino Mikiver, ajakirjanik ja luuletaja Ilmar Mikiver ning kunstnik Olev Mikiver.

## Välislingid
*Haud Loksa kalmistul
Taavet Rootsmäe

**Taavet Rootsmäe** (kuni 1936 **David Rootsmann**; 27. juuni 1885 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 27. juuni 1959 Tartu) oli eesti astronoom.

Ta lõpetas Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, aastatel 1906–1912 õppis Tartu ülikoolis matemaatikat, matemaatikakandidaat 1913. Pärast ülikooli lõpetamist töötas Tallinnas matemaatika-, füüsika- ja astronoomiaõpetajana.

Aastatel 1919–1959 oli Taavet Rootsmäe Tartu ülikooli astronoomiaõppejõud (alates 1931 professor), 1919–1948 Tartu tähetorni direktor. Ta arendas erialast oskuskeelt ja pühendas palju aega nii ülikooli kui ka keskkoolide õppekavade ja reaalainete õpetamise metoodika ning didaktika väljatöötamisele. 1922–1940 tegutses Tartu ülikooli juures didaktilis-metoodiline seminar keskkooliõpetajate ettevalmistamiseks, kus Rootsmäe juhatas astronoomia (kosmograafia) osakonda. Koos matemaatik Juhan Langiga avaldas ta 1926 esimese eestikeelse algupärase astronoomiaõpiku ("Kosmograafia koolidele ja iseõppimiseks"). 1924. aastal hakati välja andma astronoomiat populariseerivat Tartu Tähetorni kalendrit.

Tema juhatuse all täitis Tartu tähetorn mitut riiklikku ülesannet – Eesti riiklik õige aja teenistus (1920–1940) ja Eesti geodeetilise põhivõrgu rajamine (koostöös Balti geodeesiakomisjoniga ühendati see Läänemerd ümbritsevate riikide ühise võrgustikuga). Geodeetiliste töödega tegeles peamiselt Robert Livländer. 

Tartu ülikooli õppejõuna õpetas Rootsmäe kursusi taevamehaanikast, sfäärilisest astronoomiast, stellaarastronoomiast, kõrgemast matemaatilisest analüüsist ja statistikast. Tema enda peamine uurimisvaldkond oli stellaarastronoomia. Ta esitas tähtede vanuse määramise statistilised kriteeriumid liikumise põhjal ja rakendas saadud tulemusi tähesüsteemide evolutsiooni kirjeldamiseks. Suure õpetamiskoormuse ja enesekriitika tõttu jäi aga teadusartiklite arv väikeseks. See-eest pidas T. Rootsmäe väga oluliseks astronoomia populariseerimist, pidas sellealaseid loenguid ja kirjutas populaarteaduslikke artikleid. 

## Isiklikku
Tema poeg oli arst, ornitoloog ja kodu-uurija Lemming Rootsmäe, minia oli arst ja ornitoloog Ilse Rootsmäe, pojapoeg on laulja ja kitarrist Andrus Rootsmäe ning tütretütrepoeg kunstnik Imat Suumann.

## Kirjandus
* Jaan Einasto. "Tumeda aine lugu". Ilmamaa. Tartu 2006. Peatükk "Meenutusi kolleegidest", lk 207–210; ka lk 70–73 ja mujal.

## Välislingid
* Professor Taavet Rootsmäe mälestuseks
* ISIK Archive.org
Kivilõppe Kalevipoja kivi

**Kivilõppe Kalevipoja kivi** on rändrahn Viljandi vallas Kivilõppe külas.

Kivi asub Võrtsjärves kalda lähedal roostikus paadisadama juures. Kivi on hästi nähtav ja leitav, kui seda ümbritseb 0,5 m sügavune vesi. Kivi on 3 m kõrgune ning 15 m ümbermõõduga.

Kivi on alates 1959. aastast kaitse all. Kivi kõrval vee tõttu tähistust ei ole, see on kaldal.

Kiviga on seotud muistend, mille järgi Kalevipoeg ja Vanapagan võistelnud Võrtsjärve põhjakaldal kiviheitmises. Kalevipoja kivi lennanud järveäärsesse sohu, Vanapagana oma jäänud veidi põhja poole Majori oja äärde pidama (Vanapagana kivi).

## Viited

## Välislingid
*
*
Elmar Araste

**Elmar Araste** (kuni 1936 **Elmar Martinson**, 30. jaanuar 1894 Mäksa vald, Tartumaa – 2. aprill 1981 Tartu) oli eesti õpetaja ja näitleja.

Ta koostas õpikuid ja metoodilisi materjale.

## Tunnustus
*1939 Valgetähe V klassi teenetemärk
Shariif Shiikh Axmed

**Shariif Shiikh Axmed** (araabia شريف شيخ أحمد *Sharīf Shaykh Aḩmad*; sündinud 25. juulil 1964) on Somaalia poliitik.

Ta oli 31. jaanuarist 2009 kuni 20. augustini 2012 Somaalia president.

Shariif Axmed õppis mitmes ülikoolis, sealhulgas Liibüas ja Sudaanis araabia keelt, geograafiat, õigusteadust ja islamiseadust. Ta on muu hulgas õpetanud koolis araabia keelt, geograafiat ja religiooniõpetust. 

Shariif Axmedi peetakse mõõdukate islamistide liidriks. Kuni 2006. aasta lõpuni juhtis ta äärmuslike mässuliste vastu võidelnud Islamikohtute Liitu, kes moodustas läänemeelse vahevalitsuse peamise opositsiooni ning oli 2006. aastal võimul suures osas Lõuna-Somaaliast. 

Aastatel 2007–2008 elas Shariif Axmed paguluses Eritreas ning juhtis Somaalia taasvabastamise allianssi ARS. ÜRO algatatud läbirääkimiste tulemusel sõlmis ARS 2008. aastal valitsusega rahuleppe ning saatis seejärel oma esindajad parlamenti.

Pärast seda, kui president Cabdulaahi Yuusuf Axmed 29. detsembril 2008 tagasi astus, valis jaanuaris 2009 Djiboutis kogunenud Somaalia parlament presidendiks Shariif Shiikh Axmedi.

## Välislingid
* BBC profile: Somalia's President Ahmed
*  Aljazeera.net Profile: Sharif Ahmed
* Somaalia islamistide liider alistus Keenias Postimees, 22. jaanuar 2007
Eugen Niclasen

**Karl Eugen Niclasen** (4. juuli 1853 Türi – 17. juuli 1915 Tallinn) oli eesti õpetaja ja botaanik.

Ta sündis Türi kirikumõisas.

Asutas 1887 Tallinnas omanimelise poeglaste algkooli, mida juhatas oma elu lõpuni.

## Teos
* Kodumaa õiskasvud. 1. vihk. Korjanud, kirjeldanud ja väljaannud Eug. Niclasen ja Joh. Aidas. Tallinn, 1907. [32 lk, teose kavandatud kogumaht 17 vihku, millest ülejäänute käsikiri Kirjandusmuuseumis.] Digiteerituna Digaris

## Viited
Terapeutiline kontsentratsioon

**Terapeutiline kontsentratsioon** ehk **terapeutiline aken** on ravimi kontsentratsioon organismis (tavaliselt vereseerumis, kuid tuleb ka kõne alla seljaajuvedelikus), mille piires antud ravim omab soovitavat toimet. Väiksemad kontsentratsioonid on ebaefektiivsed, suuremad kontsentratsioonid on juba toksilised.

Terapeutilise kontsentratsiooni alam- ja ülempiir võivad üksteisest suurel määral erineda. Mida suurem on erinevus, seda ohutum on ravimi kasutamine. Näiteks liitiumkarbonaadi (kasutatakse bipolaarsete meeleoluhäirete raviks) terapeutiline kontsentratsioon kõigub üsna väikestes piirides: 0,6–1,2 mmol/L, mistõttu tuleb selle aine manustamisel sageli määrata tema veresisaldust, et vältida toksikoosi arenemist. Morfiini terapeutiline kontsentratsioon on tunduvalt laiem: 16–364 mg/ml. Penitsilliinil aga pole toksilist annust tavatingimustes praktiliselt võimalik saavutada – hiirtele on penitsilliini toksiline doos 0,5 g/kg süstituna veenisiseselt. 

## Viited
August Miljan

**August Miljan** (7. september 1889 Pilkuse vald, Tartumaa – 25. august 1973 Tartu) oli eesti agronoom ja poliitik, Rahvuskogu, I Riigivolikogu ja Põllutöökoja liige.

Aastatel 1929–1940 oli ta Jäneda põllutöökeskkooli juhataja. Hiljem oli erinevatel aegadel Tooma Soouurimise Katseinstituudi direktor, Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna taimekasvatuse kateedri juhataja ja Tartu Botaanikaaia juhataja.

## Viited

## Teoseid
* "Gladioolid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts 1961
* "Liiliaid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi Tartu Osakond 1961
* "Tulbid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts 1961
* "Varakevadisi sibullilli, hüatsinte ja iiriseid", Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi Tartu Osakond 1962
Vilis Lācis

**Vilis Lācis** (12. mai 1904 Rīnūži – 6. veebruar 1966 Riia) oli läti kirjanik ja hilisem Läti NSV riigitegelane.

## Elulugu
Sadamatöölise perest pärit Lācis töötas aastatel 1921–1933 sadamatöölise, kaluri, meremehe ja metsatöölisena.

1928. aastast oli ta Läti Kommunistliku Partei liige. 1933. aastast kuni Nõukogude okupatsioonini töötas Lācis raamatukoguhoidjana.

Raamatuid kirjutas ta vabal ajal. Trükis avaldati tema loomingut alates 1921. aastast. 

Tema tuntumad teosed olid aastatel 1933–1934 ilmunud "Kaluri poeg" ja 1946–1948 ilmunud triloogia "Torm". Viimase teose eest anti talle Stalini preemia (1949). Teise Stalini preemia pälvis ta 1952. aastal ilmunud romaani "Uuele rannale" eest.

Pärast Nõukogude võimu kehtestamist Lätis 1940. aastal edutati Lācis poliitilistele ametikohtadele. Juunist augustini 1940 oli ta Läti Vabariigi siseminister. Alates 28. augustist 1940 kuni augustini 1946 oli ta Läti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees, aastatel 1946–1959 Läti NSV Ministrite Nõukogu esimees.

Aastatel 1946–1962 oli Lācis NSV Liidu Ülemnõukogu saadik ja 1954–1958 ühtlasi NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu esimees.

Vilis Lācis on maetud Riia metsakalmistule.

## Teosed
### Romaanid
* "Tiivutud linnud" (triloogia, 1931–1932; eesti keeles 1957)
* "Kaluri poeg" (1933–1934; eesti keeles 1938)
* "Vana meremeeste pesa" (triloogia, 1935–1937) – sai hiljem aluseks triloogiale "Zītarite perekond"
* "Torm" (triloogia, 1946–1948 ; eesti keeles I osa 1948 , tervikuna 1951)
* "Uuele rannale" (1952; eesti keeles 1953)
* "Küla mere ääres" (1954, ümbertöötatult 1960; eesti keeles 1956) – romaani "Kaluri poeg" järg
* "Zītarite perekond" (triloogia 1955; eesti keeles 1987)
* "Pärast äikest" (1962; eesti keeles samal aastal)

### Lühiromaanid
* "Hiline kevad" (eesti keeles 1989)
* "Inimesed maskides" (eesti keeles 1989)
* "Massi ebajumal" (eesti keeles 1989)

### Jutustused
* "Kaotatud kodumaa" (1941; ümbertöötatult 1953; eesti keeles 1983)
* "Haukapoeg" (eesti keeles 1977)

## Tunnustus
* 1947 – Läti NSV rahvakirjanik
* 1949 – Stalini preemia romaanitriloogia "Torm" eest
* 1952 – Stalini preemia romaani "Uuele rannale" eest
* 

## Viited
August Busch

**August Busch** (23. märts 1868 Keila kihelkond, Harjumaa – 9. märts 1922 Keila vald) oli eesti ajakirjanik, trükikoja omanik ja kirjastaja.

Busch töötas 1886–1893 ajalehe Postimees toimetuses ja 1888. aastal ajutiselt ka Virulase toimetuses. 1893. aastal ostis Jakob Tülkilt Eesti Postimehe, tõi selle Tartust Tallinna ja kirjastas seda aastani 1904. 

Oli 1895–1896 Estonia seltsi esimees ja VI üldlaulupeo peamisi korraldajaid.  1899 rajas moodsa trükikoja ning tegeles 1913. aastani kirjastamise ja raamatukaubastamisega, seejärel hakkas Keila vallas põllumeheks.

Temale kuulus Karl Burman vanema projekteeritud nn Buschi maja Tatari tänav 21b.

## Pere
Tema poeg oli Harald Busch.

## Viited

## Välislingid
*
Jaan Depman

**Jaan Depman(n)** (5. juuli (vkj)/ 17. juuli 1885 Tarvastu kihelkond, Viljandimaa – 26. märts 1970 Leningrad) oli eesti matemaatik.

## Elulugu
Ta õppis vallakoolis, Tarvastu kihelkonnakoolis, Tartu Õpetajate Seminaris aastatel 1900–1904 koos Jaan Anveltiga ja töötas pärast seminari lõpetamist kooliõpetajana Virumaal, Toilas ja Iisaku kihelkonna Porskovo ministeeriumikoolis. 

Aastatel 1906–1907 oli ta Peterburis A. Jansoni reaal- ja kaubanduskooli õpilane. 1907. aastal lõpetas eksternina gümnaasiumi Peterburis ja astus õppima Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatika teaduskonda, mille lõpetas 1912. aastal *cand math*, oli PEÜS liige. Ülikooli lõpetamise järel töötas õpetajana Jamburgi kommertskoolis, Smolenski Pedagoogilises Instituudis, Peterburi eesti koolides, Vjatka Pedagoogilises Instituudis, siis jälle Peterburis.

Aastatel 1912–1914 oli ta bolševistliku Narva ajalehe Kiir kaastööline. 1917. aasta revolutsioonile eelnenud ajal tegutses koos bolševistliku suunitlusega sotsiaaldemokraatidega, avaldas Juhan Lilienbachi "Külvaja" kirjastuse vahendusel proletaarset kirjandust ning eesti ajakirjanduses ilmus sageli J. Depmani artikleid loodusteaduslike küsimuste kohta.

1925. aastast oli ta õppejõud Nõukogude Venemaal. Ta nimetati A. Herzeni nim. Pedagoogilise Instituudi matemaatikaprofessori kohale, kus ta töötas ta elu lõpuni, viimastel aastatel professorina-konsultandina. Tema eriala oli matemaatika ajalugu ja metoodika. Tema artikleid avaldati ka Eestis "Keeles ja Kirjanduses", "Loomingus" ning "Sirbis ja Vasaras".

1961. aastal autasustati teda Lenini ordeniga. Jaan Depman elas viimastel eluaastatel Leningradis ning töötas Leningradi Keemia- ja Tehnoloogiainstituudi matemaatikaprofessorina.

## Teoseid
*Ilmutus kõues ja tormis. Johannese Ilmutamise raamat uues valguses. Peterburi 1909
*Komeedid ja tähesaod. Peterburi 1910
*Päikesevarjutamised üleüldse ja tänavune (8. aug. 1914. a.) täieline varjutamine iseäraldi. Tallinn [1914] 
*Rahvaülikool. Tekkimiselugu ja korraldus. Tallinna üleüldisharidusliste suvekursuste avamiskõne, 1910. a., täiendatud paari märkusega haridusepäeva puhul, sept. 1913. Tallinn [1915]
*Aeg. aja arwamine ja mõetmine. Leningrad 1925
*Matemaatika sõnad. Leningrad 1926
*Kuidas teadus töötab. Leningrad 1927
*Matemaatika algõpetus täiskasvanud iseõppijatele. I osa, Täisarvud ja kümnendmurrud. Leningrad 1930
*Jutustusi matemaatikast. Tallinn 1956

## Viited

## Välislingid
*
Jakob Aunver

**Jakob Aunver** (kuni 1924 **Jakob Albrecht**; 22. mai 1891 Vana-Antsla, Urvaste kihelkond, Võrumaa – 18. jaanuar 1978 Uppsala) oli eesti vaimulik.

Aunver lõpetas Valga kroonu reaalkooli ja võitles Vabadussõjas.

Ta õppis aastatel 1914–1915 ja 1920–1922 Tartu Ülikoolis ajalugu ning 1915–1916 ja 1922–1923 usuteadust. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri ja Ülikooli koguduses. Ordineeriti pastoriks 13. aprillil 1924.

Aastatel 1924–1944 oli ta EELK Jüri koguduse õpetaja, 1935–1944 Ida-Harju praostkonna praost ja 1935–1939 E.E.L.K. Konsistooriumi assessor. Aastatel 1926–1936 oli ta ka Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumi usuõpetaja.

1944. aastal põgenes Saksamaale ja sealt 1947. aastal Rootsi, kus oli aastatel 1947–1978 E.E.L.K. Uppsala koguduse õpetaja ja 1959–1978 E.E.L.K. Konsistooriumi assessor.

Ta oli aastatel 1924–1939 ja 1941–1944 ajakirja Eesti Kirik vastutav ja tegevtoimetaja kodumaal ning 1954–1978 Rootsis.

## Teoseid
*Kristus ja Buddha, Tartu 1925
*Kindel tee. Vaimulike kõnede kogu. Tallinn 1937
*Eesti rahvakiriku ristitee. Stockholm 1953
*Aastate kestes: kiriku- ja kultuuriloolisi vaatlusi 1924–1959. Uppsala 1961
*(Koostaja). Teenige Issandat. 1. [osa]: Valimik jutlusi ja kõnesid. Uppsala 1963
*Johan Kõpp. Stockholm 1969

## Isiklikku
Tema poeg Avvo (sünd 1915) mobiliseeriti Punaarmeesse ja jäi sõjas kadunuks, teine poeg Ago oli Rootsis arst.

Tema vennatütre pojapoeg on endine peaminister Juhan Parts.

## Viited

## Välislingid
*
Valter Metti

**Valter Metti** (5. mai 1902 Võtikvere vald, Tartumaa – 19. aprill 1989 Tartu) oli eesti õpetaja.

Õppis Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas 1923–1932 (lõpetas) ja 1940–1942, üliõpilasseltsi Concordia vilistlane.

Aastail 1939–1940 oli Torma vallavanem.

Aastail 1946–1966 oli Tartu 1. Keskkooli õpetaja.

## Tunnustus
*1962 Eesti NSV teeneline õpetaja

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
*Nõukogude Õpetaja
Joosep Aavik

**Joosep Aavik** (17. november 1899 Kuressaare – 20. november 1989 Tallinn) oli eesti organist, koori- ja orkestrijuht, helilooja ning muusikaõpetaja.

Kaupmees Jakob Aaviku perekonnas sündinud Joosep Aavik alustas kooliteed 1908. aastal saksakeelses Charlotte Grubeneri erakoolis, õppides ühtaegu orelit Kuressaare Laurentiuse kiriku organisi August Feyerabendi juures.

lõpetas 1919. aastal Saaremaa Eesti Segagümnaasiumi. Edasi õppis ta 1919–1920 Tallinna Kõrgemas Muusikakoolis Peeter Süda oreliklassis, 1920–1923 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas keemiat ja samal ajal Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja 1923–1927 Tallinna Konservatooriumis (lõpetas August Topmani oreliklassi).

Aastatel 1923–1925 töötas Aavik Tallinnas Hans Kubu eragümnaasiumis muusikaõpetajana, Estonia muusikaosakonnas koori repetiitorina, Muusikalehe korrektorina ja Tallinna Konservatooriumis elementaarteooria- ja solfedžoõpetajana. 1927. aastal kolis ta Tartusse, kus oli 1927–1929 Tartu Ülikooli kiriku organist ja segakoori Cantate Domino koorijuht, 1928 Tartu ühiskommertsgümnaasiumis ja kaubanduskoolis õpetaja. Aastatel 1929–1964 töötas ta Saaremaa koolides, sh Kuressaare naiskutsekoolis, Kuressaare 6-klassilises algkoolis ja 1. keskkoolis muusikaõpetajana, 1969–1970 Kuressaare lastemuusikakoolis muusikaliteratuuri-, solfedžo- ja klaveriõpetajana.

Aaviku õpilaste seas olid Maie Haavel, Heidi-Ingrid Maaroos, Maie Saar-Tamra, Neeme Saar, Lembit Tiivas jpt.

Saaremaal tegutses Aavik ka organistina kirikutes, juhatas 1931–1933 Kuressaare suveorkestrit, 1929–1935 Kuressaare Eesti Seltsi segakoori, 1945–1964 Kingissepa kultuurimaja segakoori ja kommunaaltöötajate ametiühingu naiskoori. Võttis kooridega osa kõigist laulupidudest, oli aastast 1932 Saaremaa laulupäevade üldjuht.

Joosep Aavik avaldas muusikaarvustusi Saaremaa ajalehtedes, Postimehes ja Muusikalehes. Ta kirjutas mitmeid soololaule, segakoorilaule ja "Romansi" sümfooniaorkestrile (avaldati 1960).

## Mälestuse jäädvustamine
Joosep Aaviku nime kannab Joosep Aaviku nimeline Kuressaare Muusikakool (Kuressaare, Komandandi tänav 9).

Kuressaares Jänesteküla linnajaos aadressil Vallimaa 7 tegutseb 1992. aastast Aavikute majamuuseum, mis on pühendatud Joosep Aavikule ja tema onupojale, keeleuuendajale Johannes Aavikule. Selles hoones elas Johannes Aavik kooliõpilasena aastail 1898–1902 ja uuesti Saaremaa Ühisgümnaasiumis õpetajana töötades 1919–1926, Joosep Aavik aga 1961–1989.

## Viited

## Välislingid
* "Joosep Aavik", "Eesti entsüklopeedia"
* "Joosep Aavik", Kuressaare muusikakool
* Harry Õnnis, "Joosep Aavik 100", Videvik
* Priit Kivi, "Joosep Aavik 125", EELK Kuressaare kogudus, 18. november 2024
* Mehis Tulk, "Joosep Aaviku ajalooline klaver jõudis koju tagasi", Saarte Hääl, 9. november 2024
Kivilõppe Vanapagana kivi

**Kivilõppe Vanapagana kivi** on rändrahn Viljandi vallas Kivilõppe külas.

## Vaata ka
*Eesti rändrahnude loend
*Kivilõppe Kalevipoja kivi

## Välislingid
*"Äsja avatud loodusrada viib Vanapagana kivi juurde" Sakala, 24. mai 2007
*
*
Anton Anson

**Anton Anson** (3. jaanuar 1852 (vkj 22. detsember 1851) Seli vald, Pärnumaa – 12. juuni 1918 Tartu) oli eesti ühiskonnategelane ja õpetaja, Eesti Aleksandrikooli juhataja.

## Haridustee

Anson õppis Seli vallakoolis ning lõpetas 1874. aastal Riias Baltimaade Õpetajate Seminari. Sai 1879. aastal Tartu Ülikoolist gümnaasiumi vene keele õpetaja kutse. Õppis aastail 1886–1887 Peterburi Õpetajate Instituudis, kus omandas linnakooli õpetaja kutse.

## Töökäik

Töötas aastail 1874–1879 Pärnu Nikolai õigeusu kihelkonnakoolis, 1879–1886 Lätis Bauska kreiskoolis ja 1887–1888 Võru linnakoolis õpetajana.

Oli aastail 1888–1905 Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas Eesti Aleksandri Linnakooli inspektor (juhataja) ja õpetaja. Aleksandrikooli juhtimisel järgis küll venestusideoloogiat, kuid koondas eestlastest õpetajaid ja soodustas eesti keele õppimist. Eesti keele õpetajatena töötasid koolis kirjanikud Jakob Tamm ja Karl Ernst Särgava. Anson andis Aleksandrikoolis aritmeetika, geomeetria, ajaloo, maateaduse, loodusõpetuse ja vene keele tunde. Kuigi kaasaegsete meenutuste kohaselt polnud tema õpetamise tase kuigi kõrge, pälvis ta õpilaste ja õpetajate silmis suure lugupidamise oma vastutulelikkuse, tasakaalukuse ja erapooletuse eest.

1905–1907 oli Riia Peeter-Pauli linnakooli juhataja, seejärel 1907–1909 Järvamaa rahvakoolide inspektor. Eestimeelse tegevuse ja eesti keele õpetamise propageerimise pärast saadeti Anson 1909. aastal sundpensionile. Aastail 1910–1918 töötas Anson Tartu Kaubanduskooli inspektorina.

## Ühiskondlik tegevus

Pärnus töötamise ajal võttis Anson elavalt osa eesti rahvusliku liikumise üritustest, olles Endla seltsi asutajaliikmeid ja selle esimene president aastail 1878–1880. Anson osales Pärnu Eesti Põllumeeste Seltsi tegevuses seltsi kirjatoimetajana. 1878–1879 tegutses Anson ka ajakirjanikuna, olles Pärnu Postimehe tegelik toimetaja ning Sakala kaastööline. Pärast Pärnust lahkumist tõmbus ta avalikust ühiskondlikust tegevusest tagasi. Aleksandrikooli juhatajana oli Anson tegev ka Põltsamaa Põllumeeste Seltsis, mis oli ainuke kohalik eesti organisatsioon. Samal ajal lävis ta ka nii venelastest ametnike ja õigeusu preestritega kui ka baltisakslastega.

## Viited

## Välislingid
*
Väluste rändrahn

**Väluste rändrahn** on rändrahn Viljandi vallas, Väluste külas, Mustla-Väluste mnt 7 km, 250 meetrit Võrtsjärvest, Riuma kraavi ääres. 

Ümbermõõt 16,0; pikkus  5,2; laius 4,7; kõrgus 2,4 meetrit. 

## Vaata ka
*Eesti rändrahnude loend

## Viited

## Välislingid
* 
* 
*
August Arold

**August-Erik Arold** (12. märts 1882 Roela vald, Palamuse kihelkond, Tartumaa – 3. veebruar 1947 Tartu) oli eesti õpetaja, kultuuri- ja ühiskonnategelane.

Ta õppis Maarja-Magdaleena kihelkonnakoolis. 

Ta töötas aastast 1899 kuni elu lõpuni Roela valla Vassevere-Kallivere kooli juhatajana (aastast 1924 Leedimäe 6-klassiline algkool).

Asutas Roela Rahvaraamatukogu Seltsi, oli selle juhataja ja raamatukoguhoidja.

Voore Põhikooli ees asub tema mälestuskivi.

## Tunnustus
*Eesti Punase Risti V klassi teenetemärk, 1939

## Isiklikku
Tema pojapoeg oli Mart Arold.

## Viited

## Kirjandus
*"Õpetaja August Arold'i 50-a. sünnipäev ja 30-a. ametijuubel", Postimees, 11. märts 1932, lk 4
*Lepiksoo, Evi: "August-Erik Arold, koolmeistrist rahvavalgustaja", Vooremaa, 10. märts 2007, lk 2

## Välislingid
*Foto (keskel)
August Maramaa

**August Maramaa** (kuni 1922 **August Marfeldt**; 6. aprill 1881 Aakre vald, Tartumaa – 26. detsember 1941 Vjatlagi vangilaager, Kirovi oblast) oli Eesti poliitik, õpetaja ning Viljandi linnapea aastatel 1919–1921 ja 1927–1939.

Ta lõpetas 1902. aastal Tartu Õpetajate Seminari, seejärel töötas Viljandimaal ja Viljandis õpetaja ja koolijuhina. Ta on avaldanud matemaatikaõpikuid.

August Maramaa oli alates 1. septembrist 1937 Riigi Viljasalve nõukogu liige (Linnade Liidu esindaja).

## Sisemaa kuurordi plaanid
Linnapea Maramaa plaanis muuta Viljandi sisemaa kuurordiks. Selle nimel tehti sihikindlat tööd: korrastati lossiparki, sillutati tänavaid, arendati järveranda, ehitati Uueveski basseinid, viidi kesklinnast välja turg, istutati puid ja tehti palju muudki. Ühes korralikus kuurortlinnas ja veel endises hansalinnas pidi loomulikult olema ka muuseum. 25. septembril 1933 kutsus ta linnavalitsuse ruumidesse kokku rühma kohalikke seltskonnategelasi, et arutada muuseumi asutamist Viljandisse. Arvestades Ditmari muuseumi kunagist eksisteerimist, võib seda tagantjärele nimetada ka muuseumi taasasutamiseks.

## Isiklikku
Maramaa abiellus 1909. aastal Anna Roossoniga (Anna Maramaa, küüditati juuni 1941). Peres sündis viis last.

Tema väimees Harri Haamer oli Püha Jakobi koguduse, Tartu Pauluse koguduse, Tarvastu Peetri kogudus ja Kõpu Peetri koguduste õpetaja, tütrepoeg Eenok Haamer on Mustvee ja Lohusuu koguduse õpetaja, tütretütar Maarja Haamer-Renter on eesti laulja. Tema vend oli keemik Jaan Maramaa.

## Tunnustus
* 1938 – Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
*1996 – Viljandi linna aukodanik (postuumselt)

## Mälestuse jäädvustamine
2007. aastal avati Viljandi raekoja kõrval August Maramaa skulptuur. Viljandis asub ka August Maramaa puiestee.

## Viited

## Välislingid
* Heiki Raudla: "August Maramaa grandioossed plaanid" Sakala, 1. aprill 2006
* Heiki Raudla ja August Maramaa
*
Kalvi Aluve

**Kalvi Aluve** (7. mai 1929 Rakvere – 28. september 2009 Tallinn) oli eesti arhitekt ja arhitektuuriajaloolane.

Ta lõpetas 1948. aastal Tapa Keskkooli ja 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi arhitektina. 

Pühendas oma elu ajaloolise arhitektuuri uurimisele ja restaureerimisele. Töötas aastatel 1957–1995 Tallinnas Teadusliku Restaureerimise Töökojas ja selle järglasasutustes. Spetsialiseerus eesti vanema ehituspärandi uurimisele, mille vanuse selgitamisel rakendas dendrokronoloogilist meetodit. Hilisemas perioodis tegeles vanema kiviarhitektuuri uurimisega, peamiselt linnustega. 

Tegeles ka akvarelli ja õlimaaliga.

## Tunnustus
*1980 – Nõukogude Eesti preemia Kuressaare vanalinna restaureerimise ja tänapäeva vajadustele kohandamise projekti autorkonnas
*1984 – Eesti NSV teeneline arhitekt

## Teosed
### Projektid
*1958–1962 Tallinna dominiiklaste klooster
*1960–1965 Koeru kõrtsihoone
*1966–1967 Tartu Ülikooli peahoone aula
*1968–1977 Kuldlõvi trahter Audrus
*1971–1985 Kuressaare linnuse konvendihoone
*1976–1977 Kolu kõrts
*1977–1983 Porkuni linnuse väravatorn
*1983–1992 Haapsalu Toomkirik. Kaasautor S. Olop
*1993 – Paide linnuse peatorn (Vallitorn)

### Kirjandus
*"Postijaamast tänapäevani". Tallinn 1965
*"Tartu Ülikooli aula". Kaasautor Roman Valdre. Tallinn 1970
*"Maakõrtsid ja hobupostijaamad Eestis". Tallinn 1976
*"Kuressaare linnus-kindlus". Tallinn 1977
*"Kuressaare linnus". Tallinn 1980
*"Veste ehitusmälestistest". Tallinn 1983
*"Elustunud ehituskunst". Tallinn 1985
*"Eesti keskaegsed linnused". Tallinn 1993 
*"Haapsalu piiskopilinnus". Tallinn 1998

## Viited

## Kirjandus
*Jevgeni Kaljundi. "Aluve, Kalvi" // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 25-26
Jakob Kents

**Jakob Kents** (ka **Jakob Kens**; 3. veebruar (22. jaanuar vkj) 1883 Aru mõis, Lehtse vald, Ambla kihelkond, Järvamaa – 22. september 1947 Tartu) oli eesti geograaf, pedagoog ja haridusjuht.

## Haridustee
Ta õppis aastail 1892–1896 Läpi vallakoolis, 1900–1901 Aruküla õigeusu kihelkonnakoolis ja 1901–1902 Liiguste ministeeriumikooli pedagoogikaklassis, kus omandas vallakooliõpetaja kutse. 1924. aastal andis gümnaasiumi küpsuseksamid Hugo Treffneri Gümnaasiumis.

1925–1930 õppis ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, ülikooli lõpetas gümnaasiumi ja kutsekooli loodusloo- ja matemaatikaõpetaja kutsega. 1935. aastast magister. Üliõpilaste Seltsi Raimla liige.

## Töökäik
Töötas aastail 1902–1906 Ambla valla Raka vallakoolis õpetajana, 1906–1909 Ufa kubermangus Krõmski eesti asunduses köster-kooliõpetajana, 1909–1911 Orenburgi kubermangus Beloretski linnakoolis õpetajana. Oli aastail 1911–1915 Kadrina Hariduse Seltsi kooli ja 1915–1917 Narva-Jõesuu Kooliseltsi kooli juhatajana. 1917–1918 õpetaja Tallinna 13. Algkoolis. Osales 1918–1919 Vabadussõjas, Tallinna 1. kaitsepataljonis.

Töötas 1919–1931 Tallinna Õpetajate Seminaris ja Tallinna Pedagoogiumis maateaduse- ja looduslooõpetajana. Lisaks sellele töötas õpetajana Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumis (1920–1921), Jakob Westholmi Gümnaasiumis (1920–1925), Riigi Tehnikagümnaasiumis (1926–1929), Tallinna Tehnikumis (1929–1934), Tallinna Linna Poeglaste Kaubanduskoolis (1930–1934) ning Kõrgema Sõjakooli topograafiaosakonnas (1935–1937).

Oli aastail 1920–1935 Tallinna linnanõunik ja 1934–1940 ja 1941–1942 Tallinna linnavalitsuse haridusosakonna juhataja. 1940. aastast oli õpetaja Tallinna 10. Keskkoolis ja Tallinna 12. Keskkoolis. 1944. aastal õpetaja Jäneda Põllundustehnikumis.

Oli aastail 1945–1947 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna õppejõud, dotsent ja geograafiakateedri juhataja.

## Ühiskondlik tegevus
Kuulus aastail 1919–1920 ja 1922–1934 Eesti Õpetajate Liidu juhatusse. Oli Eesti Looduseuurijate Seltsi, Eesti Turistide Ühingu ja Eesti Lauljate Liidu liige. Oli tegev koolikirjastuses Töökool.

On avaldanud geograafiaõpikuid, artikleid koolist ja kasvatusest ning uurimusi geograafia alalt.

## Tunnustus
*1938 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Kirjandus
*"Uus Eesti" küsib: Kas Tallinna tänavatele eestipärased nimed? Uus Eesti nr 27, 28. jaanuar 1939. Lk 2

## Isiklikku
Tema poeg oli geoloog Paul Kents.

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*
August Martin

**August Martin** (23. jaanuar (vkj)/ 4. veebruar 1893 Jõhvi kihelkond, Virumaa – 31. august 1982 Kohtla-Järve) oli eesti õpetaja ja kodu-uurija.

## Elulugu
August Martin sündis Jõhvi vennastekoguduse palvemajas külakoolmeistri peres. Pere oli paljulapseline.

1909. aastal lõpetas ta Jõhvi Ministeeriumikooli juures pedagoogikaklassi. Samaaegselt sooritas ta õpetaja kutseeksami Narvas juures ja sai õiguse töötada algkooliõpetajana kogu Venemaal.

1909. aastal alustas ta koolmeistriametit Kudrukülas, olles ise kuueteistkümne aastane. 1910. aastal võttis vastu pakkumise tulla õpetajaks Joala valla Joaoru kooli ja 1912. aastal Mäetaguse valla Kiikla kooli. Sinnagi sai ta jääda vaid üheks talveks, siis tuli tal mitte omal soovil lahkuda. 

1912. aastal toimus Peterburis I ülevenemaaline rahvahariduse kongress, kus Martin osales muulaste komisjoni töös. Oma kõnes nõudis ta õigust õpetada lapsi emakeeles ja see sai talle saatuslikuks: ta jäeti ilma õigusest töötada õpetajana Läänemere kubermangudes ja ta asus Kaukaasiasse, kus 1915. aastast  pidas koolmeistriametit Ülem-Lindas. Ta osales aktiivselt osa Kaukaasia eestlaste elu organiseerimisel, olles oli Ülem-Linda Laulu‑ ja Mänguseltsi (hilisem haridusselts) esimees. 

Tagasi Eestisse tuli ta 1921. aastal koos perekonnaga. Annette Tohveriga tutvus ta Kaukaasias ja abiellus temaga 1. septembril 1918 Tbilisis. 

Eestis jätkas ta tööd õpetajana. 1931. aastast oli ta Vaivara kihelkonnakooli juhataja.

Eesti Rahva Muuseumi kirjasaatja alates 1941. aastast.

Pärast sõda töötas õpetajana Kundas, Jõhvis, Laagnal ja Mäetagusel. 1957. aastal läks ta pensionile.

August Martin suri 31. augustil 1982. aastal ja on maetud Jõhvi kalmistule.

## Koduloolasena
Pärast pensionileminekut sai ta pühenduda koduloo uurimisele. Kirjandusmuuseumi kaastöölisena kogus ta andmeid Jakob Hurda kaastööliste kohta, oli ka aktiivne Virumaa rahvaluulekoguja ja eesti kultuuriloo uurija.

## Looming
*"August Martini elu ja looming". // Alutaguse suured kodu-uurijad II. Iisaku Muuseumi sari. Koostaja Anne Nurgamaa. Iisaku 2013. 336 lk

## Tunnustus
*1979 Eesti Rahva Muuseumi (tollal Eesti NSV Etnograafiamuuseumi) aukorrespondent

## Viited

## Välislingid
*
Oskar Paas

**Oskar Paas** (ka **Oskar Wilhelm Paas**) (26. oktoober/8. november 1900 Valjala, Saaremaa – 4. september 1990 Toronto) oli eesti õpetaja, koolijuht ja Õpetajate Koja nõukogu liige.

Ta sündis Valjala kihelkonna koolijuhataja ja köster Jaan Paasi kümnenda lapsena. Vabadussõjas teenis Tallinna Kooliõpilaste pataljonis.

## Haridus
1920. aasta kevadel lõpetas Tallinna I Peetri Reaalkooli. Aastal 1926 lõpetas Tartu Ülikooli matemaatika alal.

## Töökäik
Aastast 1923 töötas õpetajana mitmes koolis (näiteks 1927. aasta alguses oli Koeru täienduskooli juhataja ning sama aasta sügisest Tartu tehnikagümnaasiumi matemaatika ja füüsika õpetaja, 1931. aastal valiti Tartu 11. algkooli õpetajaks, 1932 valiti Tallinna poeglaste humanitaargümnaasiumi matemaatikaõpetajaks). Aastal 1936 oli Gustav Adolfi gümnaasiumi matemaatikaõpetaja. Aastal 1937 valiti Tartu Õpetajate Seminari inspektoriks, alates 15. novembrist 1939 koolide inspektor Harjumaal ja 1. jaanuarist 1940 Petserimaal. Oktoobrist 1941 kuni lahkumiseni Saksamaale septembris 1944 oli Tartu Õpetajate Seminari direktor. Siirdus Torontosse 1950. aastate alguses.

## Ühiskondlik tegevus
Valiti esindama Eestit ja Eesti Keskkooliõpetajate Kogu 19. rahvusvahelisel keskkooli- ja gümnaasiumiõpetajate kongressile 2.–5. augustuni 1939 Kopenhaagenis.

Oskar Paas oli aastaid Toronto Eesti Seltsi täiendusalgkooli juhataja ja eesti keskkooli esimene juhataja.

## Tunnustus
*Valgetähe IV klassi teenetemärk, 1939

## Viited

## Välislingid
*Oskar – Wilhelm Paasi mälestused laatsaretlaeva "Moero" hukkumisest
August Lubi

**August Lubi** (17. november 1877 Ambla vald (Ambla kihelkond), Järvamaa – 19. aprill 1944 Ambla) oli eesti õpetaja ja poliitik.

14. aprillil 1906 valiti ta ühena neljast eestlasest Venemaa I Riigiduuma liikmeks.

August Lubi oli Jäneda valla koolmeister, Ambla vallakooli õpetaja poeg, lõpetanud Tallinna linnakooli juures pedagoogikaklassi.
Riigieelarve

**Riigieelarve** on valitsussektori mingi perioodi tulude ja kulude finantsplaan. Riigieelarve on tavaliselt kõrgeima otsustusorgani poolt vastu võetud dokument, milles kajastuvad valitsussektori planeeritud kulutused ning on näidatud eelarve tuluallikad.

Majandusliku sisu järgi liigendatakse riigieelarve vahendid tuludeks, kuludeks, investeeringuteks ja finantseerimistehinguteks.

## Eestis

Eestis kinnitab riigieelarve Riigikogu.

## Vaata ka
*Eelarve
*Eesti riigieelarve

## Viited
Siegfried Fleischer

**Siegfried Fleischer** (19. detsember 1903 Tartu – 5. detsember 1924) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).

Teenis Lennuväerügemendis, langes 1. detsembril 1924 kommunistide kätte vangi. Hukati hiljem sõjakohtu otsusel neile vastupanu mitteosutamise eest.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Hermann Rätsepp

**Hermann Rätsepp** (8. detsember 1896 Aru vald, Tartumaa – 5. detsember 1924) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1920).

Teenis Lennuväerügemendis, langes 1. detsembril 1924 kommunistlike mässuliste kätte vangi. Hukati hiljem sõjaväljakohtu otsusel neile vastupanu mitteosutamise eest.
Kertu Köösel

**Kertu Köösel** (sündinud 10. jaanuaril 1979 Tapal) on televisiooni- ja dokumentaalfilmirežissöör.

Õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežiid, tal on bakalaureusekraad audiovisuaalkunstis. 

Teinud telesaateid Eesti Rahvusringhäälingus, 2013. aastal asutatud oma filmi- ja salvestiste firma Impro Pictures OÜ kaudu ka teistele telekanalitele.

Kertu Köösel on osalenud nii dokumentaalfilmide (nt "Hundi süda sees", 2015 ja "Sihtpunkt – olla õnnelik", 2016) kui ka mängufilmide (nt "Luuraja ja luuletaja", 2016; "Võta või jäta", 2018; "Eia jõulud Tondikakul", 2018, ja "Johannes Pääsukese tõeline elu", 2019 – kõigis režissööri assistendina) tegemisel. 

Kõrvalosades on ta mänginud näitlejana mitmes mängufilmis ja teleseriaalis (Kelgukoerad, Kättemaksukontor, Riigimehed).

## Välislingid
*
*Kertu Köösel Eesti filmi andmebaas
*Piret Ehrenpreis, "Tõeline telehing elab kaadri taga", Eesti Naine, märts 2008
*Foto
Jevpatorija laht

**Jevpatorija laht** on laht Krimmi poolsaare läänekaldal, osa Kalamõti lahest. Laius suudmes 2 km, ulatub maasse 1,3 km ulatuses, sügavus kuni 10 m. Lahe ääres asub Jevpatorija.
Arno atoll

**Arno** on atoll Mikroneesias, osa Marshalli saartest. 133 saare kogupindala on 13 ruutkilomeetrit. Saared on madalad korallsaared. Kuuluvad Marshalli Saartele.

Atoll asub 20 km kaugusel Majuro atollist.

1999. aasta rahvaloenduse andmeil elas atollil 2069 inimest. Suurim küla on Ine.
Malabo

**Malabo** on linn Ekvatoriaal-Guineas, Põhja-Bioko provintsi halduskeskus ja 2026. aastani riigi pealinn . Asub Bioko saare põhjakaldal.

## Ajalugu

Linna asutasid 1827. aastal britid ja selle nimi oli alguses *Port Clarence*. See oli orjakaubanduse mahasurumiseks mõeldud laevastiku tugipunkt. Linna asus elama palju vabastatud orje. 1843 läks linn Hispaania kontrolli alla ja nimetati *Santa Isabeliks*. 1969 viidi riigi pealinn üle Batast Santa Isabeli. Praeguse nime sai 1973. aastal osana president Francisco Macías Nguema kampaaniast euroopalike nimede asendamiseks aafrikapärastega. Nguema diktatuuri ajal hävitati ja sunniti kodudest põgenema Bioko põliselanikke bubisid ja linna asustati mandrilt fangi hõimu liikmeid. 

## Kliima

Linnas valitseb ekvatoriaalne kliima. Aasta keskmine õhutemperatuur on 25 °C.

## Transport

Linnast 9 km lääne pool asub lennujaam, kuhu lendavad Iberia, Swiss, Spanair, Air France, KLM, Astraeus ja Lufthansa lennukid.

Malabo on hea looduslik sadam, sest linn asub kustunud vulkaani kraatri serval.

## Majandus

Linna lähedal asuvad naftaleiukohad. Linnas on mitmed nafta- ja maagaasitootmisettevõtted, mis asuvad peamiselt Punta Europa tööstuslinnaosas.

## Arhitektuur

Malabos on 1916. aastal ehitatud gooti stiilis toomkirik, presidendipalee ja mitmeid hispaania koloniaalehitisi.
Geolitoraal

**Geolitoraal** on mere või suure järve rannavöönd, mis jääb veekogu keskmise ja kõrgeima veetaseme vahele. 

Rannavööndit, mis jääb veekogu keskmise ja madalaima veetaseme vahele, nimetatakse hüdrolitoraaliks.

## Vaata ka
*Hüdrolitoraal
*Litoraal
*Pseudolitoraal
Kevin Lyde

**Kevin Orez Lyde** (sündinud 12. märtsil 1980 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide elukutseline korvpallur, kes mängis Eesti klubis BC Kalev/Cramo keskmängijana.

Kevin Lyde on 206 cm pikkune ja kaalub 122 kg. Ta on mänginud Temple'i kolledžis ning viimased hooajad NBA tütarliigas klubides Greenville Groove, Columbus Rivercats, Fayetteville Patriots ja Dakota Wizards.

Lyde mängis kolledžikorvpalli neli aastat. Temast sai kolledži läbi aegade kolmas mängija, kes on võtnud maha hooaja jooksul 1000 lauapalli ja visanud 1000 punkti. Peale selle blokeeris ta klubis Owls mängides kuni 219 viset. Oma esimesel hooajal NCAA liigas juhtis Lyde liigat ründelauapallide poolest (4,1 mängu kohta). 2002. aastal ei saanud Lyde NBA *draft*is kohta ja alustas mängimist NBA tütarliigas. Sinna jäi ta mängima neljaks hooajaks. Neljandal hooajal olid tema keskmised näitajad mängus 9,6 punkti, 6,4 lauapalli ja 1,4 viske blokeerimist kuni 24,6 minuti kohta. 2008. aasta suvel oli Lyde taas väga lähedal NBA-sse sattumisele, kuid viimasel hetkel ütles temast ära klubi Utah Jazz. Järgmisena pakkus Lyde'ile lepingut BC Kalev/Cramo, selle võttis Lyde vastu ja alustas korvpalli mängimist Euroopas. Tema keskmised näitajad Balti korvpalliliigas on 12,8 punkti, 6 lauapalli ja 1,5 resultatiivset söötu. Balti korvpalliliiga edetabelis asub Lyde visete blokeerimises teisel kohal, blokeerides keskmiselt 1,4 viset.

Kevin Lyde on väga jõuline ja oma suuruse kohta kiire mängija. Enamiku punktidest viskab ta küll korvi alt, kuid on võimeline viskama ka kolmepunktiviskeid. Lyde tuli Kaleviga Eesti meistriks.
Santa Isabel

**Santa Isabel** on mitme koha nimi:
*Santa Isabel on Ekvatoriaal-Guinea endise pealinna **[[Malabo]]** endine nimi.
***[[Santa Isabel (Mexicali)|Santa Isabel]]** on asula Mehhikos Baja California osariigis Mexicali vallas.
***[[Santa Isabeli saar]]** kuulub Saalomoni Saartele.