open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tirza vald

**Tirza vald** (läti keeles *Tirzas pagasts*) on vald Lätis Gulbene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Lejasciemsi, Galgauska, Lizumsi, Druviena ja Jaungulbene vallaga ning Madona piirkonna Dzelzava ja Cesvaine vallaga.

Vallas elas 2016. aasta seisuga 925 inimest. Valla elanikest 93,5% on lätlased, 3,1% venelased. Valla halduskeskus on Tirza küla, vallavanem on Česlovs Barkovskis.

## Ajalugu

Tirza valla alal asusid varem Tirza mõisa maad. Mõisade kaotamisel kuulus sellele 1664 ha maad. Lisaks asusid valla aladel veel Troška mõis, millele kuulus 348 hektarit, ja Tirza kirikumõis, millelel kuulus 286 ha maad.

Valla vana saksakeelne nimekuju oli *Tirsen*. Aastal 1935 oli valla pindala 79 km² ja seal oli 1578 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Tirza ja Upmalieši külanõukogu, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Tirza külanõukoguga likvideeritav Upmalieši külanõukogu. Aastal 1954 arvati külanõukogu koosseisu Virāne külanõukogu kolhoosi Boļševiks maad, aastal 1977 aga osa likvideeritavast Sinole külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Gulbene piirkonda.

## Loodus

Tähtsamad jõed on Tirza jõgi ja selle lisajõgi Azanda.

Looduskaitse all on Vecaduliena mänd, Liepkalni tamm, kaks nimetut põlist pärna  ja üks elupuu.

## Kaitstavad mälestised

Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Tirza Püha allikas.

Kohaliku kaitse all on Vecaduliena mõisa kabel, Tirza mõisaansambel (sealhulgas tall-elumaja), Ceumernide suguvõsa vapireljeef Tirza kalmistu kabelis, Ceumernide pere kabel, Tirza Orukõrts, Tirza-Velēna põllumajandusühistu maja ja Lejasvīndedži keskaegne kalmistu.

Regionaalse kaitse all on  Tirza vasallilinnus, Tirza kirik, selle orel, orelirõdu, uksed, kantsel ja altar, Dūnītese kõrts,  Niedra keskaegne kalmistu ehk Nāve männid, hiiepaik Jāņukalni Suurkivi, bibliograaf Jānis Misiņši suguvõsa maja ning Zvanulejase muinaskalmed. 

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 859 lätlast, 24 venelast, 10 valgevenelast, 7 ukrainlast, 9 poolakat ja 3 leedulast. 

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid

* Valla koduleht (*läti keeles*)
Truskava

**Truskava** on alev Leedus Kėdainiai rajoonis Truskava vallas. 

Alevis on kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on 1860. aastal valminud kabel alevi surnuaial.

## Ajalugu

XVIII sajandil oli Truskava Pavermenysi mõisa omanike Truskauskaste valduses, nende järgi sai asula ka nime. 1794. aastal ehitasid Truskauskased alevisse kiriku. 1813. aastal sai alevist kohaliku kihelkonna keskus. 1831. aastal konfiskeerisid tsaarivõimud Truskauskastelt nende valdused. 1854. aastal ehitati vana kiriku asemele uus.

1863. aastal osales osa alevi elanikest ülestõusus tsaarivõimude vastu, päraste ülestõusu mahasurumist saadeti ülestõusnud Siberisse sunnitööle. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimi Трусковъ. Knygnešystė ajal lõid salakaubavedaja kihelkonna raamatukogu, mida haldas kohalik vikaar.

Teise maailmasõja ajal sai alev rängalt kannatada: 1944. aasta juulis põles maha suur osa alevist, sealhulgas ka kohalik kirik. Nõukogude ajal oli Truskava kohaliku kolhoosi keskasulaks. Mahapõlenud kiriku asemele valmis uus alles 1998. aastal.

## Pilte

Truskava.JPG|Truskava
Truskavos_baznycia.jpg|Truskava kirik
Truskavos_koplyčia.JPG|Truskava kabel


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
ArchiCAD

**ArchiCAD** on raalprojekteerimise tarkvara Windowsi ja Macintoshi platvormile. Selle looja on Ungari firma Graphisoft. ArchiCAD kujutab endast arvuti poolt abistatud programmi, tegelemaks nii arhitektuurse kui konstruktiivse osaga kogu disainitava keskkonna vältel – olgu selleks keskkonnaks kas hooned, interjöör, väliskeskkond, objekt või muu selline. ArchiCAD-i peetakse esimeseks BIM-tarkvaraks, mis oli saadaval tavalisele lauaarvutile. Sellel on juba üle 120 000 kasutaja.

## Ajalugu

Esimese ArchiCAD-i versiooni töötas välja 1982. aastal Ungaris Budapestis Gábor Bojár. Gábor kirjutas esimese koodi programmi jaoks raha eest, mille ta sai oma naise ehteid pantides. Kuna sel ajal valitses Ida-Euroopas Nõukogude režiim, tuli Bojáril Apple'i arvuti, millega ta koodi kirjutas, salaja üle raudse eesriide vedada. Esimene programm valmis 1984 Apple Lisa arvuti jaoks, mis hiljem sai nimeks ArchiCAD. Ettevõttel oli tegevuse alguses raske hakkama saada, põhjuseks ebasoodne ärikeskkond. ArchiCAD-i kasutajate arv suurenes kiiresti aastatel 2007–2011, peamiselt Euroopa turul. Tänaseks on ArchiCAD BIM-maailmas tuntud tegija. ArchiCADi tooted kuuluvad alates 2006. aastast Nemetschek Groupi koosseisu.

## Litsentsid

* Täislitsents – piiramatu ligipääs kõigile ArchiCAD-i funktsioonidele.
* Individuaallitsents (saadaval vaid USA-s, Suurbritannias, Brasiilias, Lõuna-Koreas, Hongkongis ja Jaapanis) – täislitsentsist maha arvatud funktsioonid TeamWork, Cinema 4D rendering engine ja *Hotlink/X-ref.
* *Pay-per-use'' litsents – kasutamise eest on vaja töötunde osta, mis lähevad programmi kasutades maha.
* Rendilitsents – võimalik osta litsents kindlaks perioodiks (näiteks 1, 3 või 6 kuuks).
* Demo – tugevalt piiratud versioon (salvestamine, kopeerimine ja Teamworki kasutamine ei ole võimalik, kuid saab jooniseid printida).
* Proovilitsents – mõningate väiksemate piirangutega versioon, mis kestab 30 päeva (selle versiooniga tehtud faile saab avada ainult samas arvutis, 30 päeva möödumisel enam faile salvestada ei saa).
* Hariduslitsents – tasuta litsents õpilastele. 1. kuu järel tuleb õppimise jätkamiseks taotleda litsents 1 aastaks, mida saab pikendada. Jätab failidele vesimärgid, mida ei ole võimalik eemaldada.

## Viited
Josvainiai

**Josvainiai** on alev (endine linn) Leedus Kėdainiai rajoonis, Josvainiai valla halduskeskus. Alev asub Šušvė jõe kaldal.

Josvainias on gümnaasium, kultuurimaja ja raamatukogu. Alevis on metsavarumispunkt. Vaatamisväärsusteks on aastal 1903 valminud katoliku kirik ja kabel alevi surnuajal.

## Ajalugu

XIV sajandil ehitati Josvainiaisse kindlus. Aastal 1486 sai asulast alev. Aastal 1569 rajati sinna leedu suurvürstidele kuuluv Josvainiai mõis. Mõisa juures oli ka kabel. Esimene kirik ehitati asulasse aastal 1604. Aastal 1699 sai Josvainiai Magdeburgi õigused.

Alevi omanikeks on olnud Kwileckid ja Miłaszewskid. Aastast 1628 kuulus Josvainiai Sapiehadele, seejärel olid omanikeks Massalskid. Aastal 1643 müüdi Josvainiai Judyckitele. Järgmised omanikud olid Szczyttid, seejärel aga Vitebski kastellaan Szymon Syruć.

XVIII sajandil hävitasid Rootsi väed sealse lossi. Aastal 1792 sai Josvainiaist linn, ühtlasi kinnitati ka asula vapp. Aastal 1812 toimus Josvainiai juures lahing Napoleoni ja vene vägede vahel. Aastaks 1831 oli Josvainiai taas aleviks muudetud, toona osalesid sealsed elanikud ülestõusus tsaarivõimude vastu. XIX sajandi lõpuks oli kolmas osa alevi elanikest juudid, lisaks kirikule tegutses Josvainiais ka sünagoog. Tsaariajal kasutati alevi kohta vene keeles nimekujusid Ясвойни  ja Ясвойне. 

Aastal 1903 valmis vana kiriku asemele uus. Aastal 1941 hukkasid Saksa okupatsiooniväed 280 kohalikku elanikku, kellest enamik olid juudid. Nõukogude võimud küüditasid 28 Josvainiai elanikku. Pärast Teise maailmasõja lõppu tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Josvainiai kohaliku kolhoosi keskasulaks.

## Pilte

Josvainiai004.JPG|Josvainiai
Josvainiai,_bažnyčia_2.JPG|Josvainiai kirik
Josvainiai,_kultūros_centras.JPG|Kultuurimaja
Josvainių_kapinės,_koplyčia.JPG|Josvainiai kabel
Josvainių_kapinės,_mauzoliejinė_koplyčia.JPG|Emilija Statkovska mausoleum
Šušvė,_Josvainiai.JPG|Šušvė


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Catherine Merridale

**Catherine Anne Merridale** (sündinud 12. oktoobril 1959) on inglise ajaloolane ja ajalooraamatute autor. 

Ta on spetsialiseerunud Venemaa ajaloole. Raamatu "Punane kindlus" eest pälvis ta Wolfsoni ajalooauhinna.

Ta lõpetas ajaloo alal Cambridge'i King's College'i, filosoofiadoktoriks sai Birminghami Ülikoolis. Ta on olnud Bristoli Ülikooli ja Londoni Queen Mary ülikooli lähiajalooprofessor. 

## Teosed eesti keeles
*"Ivani sõda. Punaarmee aastatel 1939–1945". Tõlkinud Maia Boltovsky. Tänapäev, 2007. 448 lk. 
*"Punane kindlus. Venemaa ajaloo salasüda". Tõlkinud Matti Piirimaa. Tänapäev, 2014. 429 lk
Felix Bloch

**Felix Bloch** (23. oktoober 1905 – 10. september 1983) oli Šveitsi füüsik, kes töötas peamiselt USA-s. Talle ja Edward Mills Purcellile anti 1952. aastal Nobeli füüsikaauhind tuumamagnetismis uute mõõtmismeetodite väljatöötamise eest. Aastatel 1954–1955 oli ta esimene CERN-i peadirektor.

## Elu ja töö
Bloch sündis Zürichis, tema vanemad olid juudid Gustav ja Agnes Bloch.

Ta õppis Zürichis gümnaasiumis ja tehnikakõrgkoolis (ETHZ). Esialgu õppis ta inseneri erialal, kuid vahetas selle varsti füüsika vastu. Ta külastas Peter Debye ja Hermann Weyli ning ka Erwin Schrödingeri loenguid ja seminare. Tema õpingukaaslane oli John von Neumann. Pärast lõpetamist 1927. aastal jätkas ta füüsikaõpinguid Leipzigi Ülikoolis koos Werner Heisenbergiga ning sai doktorikraadi aastal 1928. Tema doktoritöö esitas tahkiste kvantteooria, kasutades Blochi laineid elektronide kirjeldamiseks.

1940. aastal abiellus ta Lore Mischiga.

## Viited
Läti Televisioon

**Läti Televisioon** (lühend LTV, läti *Latvijas Televīzija*) on Läti riiklik televisiooniettevõte, mis asutati 6. novembril 1954. Läti Televisiooni keskus asub Riias.

Ettevõtte peadirektor on Ivars Priede.

Läti Televisioon ja Läti Raadio ühinevad 2025. aasta 1. jaanuaril avalik-õiguslikuks ringhäälinguks Latvijas Sabiedriskais medijs.

## Telekanalid
Läti Televisioonil on kaks telekanalit: LTV1 ja LTV7. LTV1 on riigikanal ja lätikeelne. LTV7 on üldine kanal ja 25% selle saadetest on venekeelsed.

## Vaata ka
*Eesti Televisioon
*Läti meedia

## Viited

## Välislingid
*Läti Televisiooni koduleht
Šėta

**Šėta** on alev Leedus Kėdainiai rajoonis, Šėta valla halduskeskus. Alev asub Obelise jõe kaldal.

Šėtas on gümnaasium, kultuurimaja ja raamatukogu. Alevis on metskond, seal valmistatakse juustu. Vaatamisväärsusteks on 1782. aastal valminud katoliku kirik ja 1824. aastal valminud kabel alevi surnuajal. Alevis on sündis Vytautas Andziulis, kes juhatas Nõukogude perioodil põrandaalust trükikoda.

## Ajalugu

1362. ja 1367. aastal rüüstasid Šėta ümbruskonda ristisõdijad. XIV sajandil asusid sinna elama karaiimid. XV sajandil rajati Šėta mõis. Asulat on kirjalikult esmamainitud 1492. aastal. 1499. aastal ehitati alevisse esimene kirik. Põhjasõja ajal rüüstasid alevit rootslased.

1777. aastal avati Šėtas kihelkonnakool. XIX sajandil võtsid sealsed elanikud osa ülestõusudest tsaarivõimude vastu. 1892. aastal laastas alevit tulekahju. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimi Шаты.

XX sajandi alguses oli alevis kõrts, jõel asus vesiveski. Esimese maailmasõja eel avas sealne mõisnik alevis kangavabriku. 1915. aastal toimus alevi all lahing Saksa ja Vene vägede vahel, selle käigus põles peaaegu kogu alev maha. Alev põles ka Teise maailmasõja ajal. Nõukogude ajal oli Šėta kohaliku kolhoosi keskasulaks, ka avas Kėdainiai piimakombinaat alevis tsehhi, kus hakati valmistama juustu.

## Pilte

Šėta5.JPG|Šėta
Šėtos bažnyčia 1.jpg|Šėta kirik
Šėta, gimnazija.JPG|Koolimaja
Šėtos_koplyčia.JPG|Šėta kabel


## Viited

## Välislingid

*Alev portaalis vietoves.Lt
Ardudi linnus

**Ardudi linnus** (ungari keeles *Erdődi vár*; saksa keeles *Burg Erdeed*) on linnus Krisaanias, tänapäeval Rumeenias Satu Mare maakonnas Ardudi linnas.

Linnus asub Homorodi jõe (ungari *Homoród*) ääres, mis on üks Mureși jõe (ungari *Maros*) parempoolne lisajõgi, mis omakorda on üks Tisza vasakpoolne lisajõgi. On arvatud, et sellel kohal oli kunagi daaklaste linnus.

Linnus ehitati 1481. aastal vojevood Bertalan Drágffy (rumeenia *Bartolomeu Dragfi*) valitsemisajal. Osa linnusest ehitati 1730. aastal Sándor Károlyi juhtimisel ümber lossiks ning see ongi tuntud kui Károlyi linnus või Károlyi loss.

1896. aastal ehitati loss ja linnus uusgooti stiilis uuesti ümber, kuid ansambel sai Teises maailmasõjas oluliselt kannatada.

Hiljem linnus konserveeriti ja 2012. aastaks oli ansambel osaliselt ehitatud uuesti üles. 2006. aastal seati lossi kabelist pärit kirikuvara ja üleelusuurune 1777. aastal valmistatud Kristuse kuju üles Satu Mare piiskopilossi.

Linnus on Rumeenia kultuurimälestis nr SM-II-a-A-05261.

## Viited

## Välislingid
*Ardudi linnus lehel ''Turism-Transilvania.ro''. Rumeenia, ungari ja inglise keeles
Krisaania

**Krisaania** (ungari *Körösvidék*, rumeenia *Crișana*, saksa *Kreischgebiet* või *Kreischland*, ladina *Crisania*) on ajalooline piirkond Euroopas Ungari ida- ja Rumeenia loodeosas. Krisaania läänepiir on Tisza jõgi ja lõunapiir on Mureși jõgi.

## Nime päritolu
Krisaania eestikeelne nimi on pärit Körösi jõe ja selle mitme haru ladinakeelsetest nimedest (*Crisius*). Need jõed katavad terve Krisaania.
 
## Ajalugu
Krisaania ala on kuulunud Ungari kuningriigi alla. Pärast Mohácsi lahingut 1526. aastal langes ala Osmanite riigi erinevate osade ja Transilvaania vürstkonna alla.

Pärast Osmanite riigi tagasilöömist Viini all on Krisaania ala 17. sajandi lõpust alates olnud Habsburgide valitsemise all oleva Ungari osa. 1867. aastal sai see Ungari kuningriigi osaks.

1918. aastal okupeeris Rumeenia kuningriik Krisaania idaosa ning Trianoni rahuga 1920. aastal sai see Rumeenia osaks.

Teise maailmasõja aegsete Balkani riikide piiride ümberkorraldamisega anti see ala Teise Viini arbitraažiga 1940. aastal tervenisti Ungarile.

1944. aastal vallutasid Rumeenia ja Nõukogude Liidu väed Krisaania. Pariisi konverentsi otsustega jagati ala ametlikult 1947. aastal uuesti Ungari ja Rumeenia vahel.

Ajalooliselt on Krisaania keskus olnud Oradea (ungari *Nagyvárad*) linn. Krisaania on küll olnud Transilvaania valitsemise all, kuid see pole kunagi kuulunud Transilvaaniasse, ehkki mõnikord ekslikult liigitatakse Krisaania sinna.

## Tänapäeva Ungari Krisaania
Krisaania ala katavad Ungaris tänapäeval Hajdú-Bihari ja Békési komitaat. Suurim linn on Debrecen.

## Tänapäeva Rumeenia Krisaania
Krisaania ala katavad Rumeenias tänapäeval Bihori maakond tervenisti, Aradi ja Sălaji maakond suures osas ning Hunedoara ja Satu Mare maakond väikses osas. Suurim linn on Oradea.

Tänapäeva Rumeenias loetakse Krisaania mõnikord Transilvaania regiooni alla.

## Viited
Alliku vald

**Alliku vald** või **Halliku vald** on olnud mitme Eesti valla nimi:
*Roosna-Alliku vald ehk **Halliku vald** ehk **Alliku vald** Järva-Jaani kihelkonnas 1866–1892
***Alliku vald** (varem **[[Türi-Alliku vald]]**) Türi kihelkonnas 1939. aastani
***[[Halliku vald (Kodavere kihelkond)|Halliku vald]]** Kodavere kihelkonnas 1866–1893

#### Vaata ka
*Türi-Alliku ja Türi kirikuvald Türi kihelkonnas
James M. Buchanan

**James McGill Buchanan, Jr** (3. oktoober 1919 Murfreesboro, Tennessee – 9. jaanuar 2013 Blacksburg, Virginia) oli Ameerika Ühendriikide majandusteadlane.

1986. aastal anti talle Nobeli majandusauhind.

## Elu ja töö
Ta oli Tennessee kuberneri John P. Buchanani lapselaps.

1948. aastal sai ta Chicago ülikoolis doktorikraadi.

Ta töötas Virginia ülikoolis, California ülikoolis, Florida osariigi ülikoolis ja mujal.

## Viited
Gérard Debreu

**Gérard Debreu** (4. juuli 1921 Calais – 31. detsember 2004 Pariis) oli prantsuse päritolu ameerika matemaatik ja majandusteadlane. Tuntud majandusprofessorina California ülikoolis Berkeleys, kus ta alustas tööd 1962. aastal. 1983. aastal anti talle Nobeli majandusauhind.

Tema isa oli oma emapoolse vanaisa pitsivabriku, Calais' traditsioonilise tööstuse äripartner. Debreu jäi varakult orvuks – isa sooritas enesetapu ja ema suri loomulikku surma.

## Viited
Ivan Bella

**Ivan Bella** (sündinud 25. mail 1964 Breznos) on Slovakkia lendur, Slovakkia esimene kosmonaut.

Ivan Bella õppis aastatel 1983–1987 Košice sõjaväeakadeemias ja teenis seejärel sõjalendurina Malacky õhuväebaasis.

23. märtsil 1998 valiti ta kosmonautide treeningurühma ning ta läbis koolituse Venemaal Juri Gagarini nimelises kosmonautide koolituskeskuses. Ta osales 1999. aastal koos venelase Viktor Afanasjevi ja prantslase Jean-Pierre Haigneréga lennul kosmosejaama Mir. Sojuz TM-29 startis 20. veebruaril 1999 Bajkongõri kosmodroomilt ja jõudis kosmosejaama kaks päeva hiljem. Maale tagasi jõudis Bella 28. veebruaril 1999 Sojuz TM-28 pardal. Kokku viibis ta kosmoses 7 päeva 21 tundi ja 56 minutit.

Aastal 2004 sai temast Slovakkia kaitseatašee Moskvas.

Ivan Bellal on koloneli auaste.

## Viited
Gunnar Myrdal

**Karl Gunnar Myrdal** (rootsi keeles [ˈmyːɖɑːl]; 6. detsember 1898 Gustafs – 17. mai 1987 Danderydi vald) oli Rootsi majandusteadlane, sotsioloog ja poliitik. 

1974. aastal sai ta koos Friedrich August von Hayekiga Rootsi Panga auhinna majandusteaduses Alfred Nobeli mälestuseks "nende teedrajava majandustsüklite teooria ning majandus-, sotsiaalsete ja institutsionaalsete nähtuste vastastikuse mõju süvaanalüüsi eest".

Ameerika Ühendriikides tuntakse teda eeskätt rassisuhteid käsitleva uurimuse "An American Dilemma: The Negro Problem and Modern Democracy" järgi. 

Aastal 1924 abiellus ta poliitiku, diplomaadi ja kirjaniku Alva Myrdaliga, kes 1982 pälvis Nobeli rahuauhinna. Nende poeg on kirjanik Jan Myrdal. 

## Viited
Franco Modigliani

**Franco Modigliani** (18. juuni 1918 Rooma – 25. september 2003 Cambridge, Massachusetts) oli Itaalia juudi päritolu Ameerika Ühendriikide majandusteadlane.

Aastal 1985 sai ta Nobeli majandusauhinna.

## Elulugu
1939. aastal emigreerus Modigliani Itaaliast Ameerika Ühendriikidesse.

1978. aastal oli ta American Economic Associationi president.

## Viited
Päri vald

**Päri vald** (saksa keeles *Kattentack*) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja seejärel liideti vald Vaikna vallaga

Valla alal asus Päri mõis.

## Viited

## Välislingid
*
Kenneth Arrow

**Kenneth Joseph Arrow** (ka **Ken Arrow**; 23. august 1921 New York – 21. veebruar 2017 Palo Alto) oli juudi päritolu Ameerika Ühendriikide majandusteadlane  ja poliitikateoreetik, Nobeli auhinna laureaat.

1972. aastal sai ta koos John Hicksiga Nobeli majandusauhinna; ta on seni noorim selle auhinna saaja (sai selle 51-aastaselt).
 
Nobeli auhinna on saanud ka viis Ken Arrow' õpilast, sealhulgas Eric Maskin, John Harsanyi, Michael Spence ja Roger Myerson.

## Tunnustus
*1959 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
*1968 – valiti USA Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks  
*1972 – Nobeli majandusauhind
*1974 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks
*2004 – National Medal of Science
*2006 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
*2016 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks

## Viited
Euroopa keeleõppe raamdokument

**Euroopa keeleõppe raamdokument** (*Common European Framework of Reference for Languages: Learning, Teaching, Assessment*, lühendatult *inglise keeles*  **CEFR**, *CEF* või *CEFRL*, saksa keeles *GeR* või *GeRS*, prantsuse keeles *CECR*, itaalia keeles *QCER*, hispaania keeles *MCER*) annab sidusa raamistiku keeleõppeks ja keeleoskustasemete ühtses süsteemis määramiseks. 

Õppija taseme jaotusi on kolm üldist ja kuus alajaotust. Kõigil on täpsemad lugemise, kuulamise, kõnelemise ja kirjutamise osaoskuste kirjeldused.

Tasemekirjeldusi kasutatakse kõigi Euroopa keelte tarbeks. Kirjeldused on paljudesse keeltesse tõlgitud (eesti keeles "Euroopa keeleõppe raamdokumendis määratletud keeleoskustasemete kasutuselevõtust tulenevalt keeleseaduse ja teiste seaduste muutmise seadus").

## Vaata ka
* Europass. Euroopa Nõukogu keeleoskussüsteem – Enesehindamisskaala

## Viited

## Välislingid
* Marju Ilves. Algaja keelekasutaja. A2-taseme eesti keele oskus
* Iseseisev keelekasutaja (B1-B2)
* Vilunud keelekasutaja (C1)
* CEF dokument https://www.coe.int/t/dg4/linguistic/source/framework_en.pdf
Turuväärtus

**Turuväärtus** (inglise keeles *market value*) on väärtuse liik, mida kasutatakse tihti kinnisvara hindamiseks. Turuväärtust käsitletakse ka kui vahetusväärtust. See on väärtus, mis tekib avatud turu tingimustes.

Turuväärtuse definitsioon võiks olla järgmine: kõige tõenäolisem hind, millega antud kuupäeval peaks asjaõigused müüdama raha eest, sellega võrdsetel tingimustel või muudel täpselt avaldatud tingimustel pärast mõistlikku viibimist turul, kus valitseb konkurents, õiglase tehingu raames, mille puhul ostja ja müüja tegutsevad heauskselt, teadlikult, enda huvides ning sunduseta. 

Vahetusväärtuse käsitluse puhul oleks definitsioon järgnev: hinnangul põhinev summa, mille eest vara peaks väärtuse kuupäeval minema üle tehingut sooritada soovivalt müüjalt tehingut sooritada soovivale ostjale sõltumatus ja võrdsetel alustel tehtavas tehingus pärast kõigile nõuetele vastavat müügitegevust, kusjuures osalised on tegutsenud teadlikult, kaalutletult ja sunduseta.

Teisisõnu viitab turuväärtus raha hulgale (või muule ekvivalentsele väärtuse ühikule), mis kõige tõenäolisemalt makstakse vara eest teatud kuupäeval ausa ja mõistliku tehingu käigus, mis toimub avatud turu olukorras. Selleks et tehing oleks aus ja mõistlik, peavad olema täidetud järgmised tingimused:
* Ostja ja müüja peavad olema motiveeritud tehingu sooritamiseks
* Ostja ja müüja peavad olema hästi informeeritud turu olukorrast ja müüdavast varast
* Ostja ja müüja peavad tegutsema teadlikult, enese huvides ja hüvanguks ning ilma sunduseta
* Müüdav vara peab olema turul mõistliku aja perioodi vältel

## Vaata ka
* Turukapitalisatsioon

## Viited
Almohaadide riik

**Almohaadide riik** või **Almohaadide kalifaat** oli Maroko moslemitest berberite kalifaat, mis asutati 12. sajandil.

Almohaadi liikumise algatas Ibn Tumart masmuda hõimude seas, Lõuna-Marokos. Almohaadid rajasid esimese berberite riigi Tinmelis, Atlase mägedes umbes 1120. aastal. Alistades valitseva Almoraviidide dünastia, suutsid nad aastaks 1147 kogu Marokos võimule saada. Abd al-Mu'min (1130–1163) vallutas Marrakechi ja kuulutas iseenda sultaniks. 

Aastal 1159 olid nende kontrolli all kõik Atlase mägede ja Vahemere vahele jäänud Magribi alad, Aafrika põhjarannikul Egiptusest läänes. 1160. aastal jätkas Abd al-Mu'min territooriumi vallutamist  Magribist idasuunal ning vallutas Sitsiilia normannide kontrollitud Ifriqiya ja Tripolitaania alad.

## Rekonkista Pürenee poolsaarel

Almohaadid (1147–1269) taasühendasid 1031. aastal killunenud Córdoba kalifaadi alad Pürenee poolsaarel tänapäeva Hispaania ja Portugali aladel.
Ibeeria poolsaare Al-Ándalus oli ka aastaks 1172 Alhohaadide võimu all.

Almohaadide võim Ibeeria poolsaarel kestis kuni aastani 1212, kui Muhammad "al-Nasir" III Las Navas de Tolosa lahingus Sierra Morenas Kastiilia, Aragóni, Navarra ja Portugali kristlike kuningate liidult lüüa sai. Araabia ajaloos on lahing nimetatud, kui Al-Uqabi lahing. Mauride võim Ibeerias taandus peagi peaaegu täielikult, kui Córdoba ja Sevilla vastavalt aastatel 1236 ja 1248 Kastiilia kristlaste kätte langesid.

Almohaadide valitsusaeg jätkus kuni mitmete hõimude ja piirkondade ülestõusud võimaldasid nende ohtlikeimate vaenlaste, Mariinide esiletõusu aastaks 1215. Dünastia viimase valitseja kätte jäi lõpuks vaid Marrakech, kus ta orja poolt aastal 1269 mõrvati. Mariinid piirasid Marrakechi, millega lõpetati Almohaadide valitsusaeg Lääne-Magribis.

## Vaata ka
*Aijubiidide riik, Ṣalāḥ ad-Dīn
*Almoraviidid, Banū Ghāniya Baleaaridelt
Risti tarandkalme

**Risti tarandkalme** ehk **Kalmamägi** on muinaseesti põletusmatus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Risti alevikus aadressil Kalva 3 ja Paldiski mnt 2.

Muistis kuulub arvatavasti kas I aastatuhande teise poolde või II aastatuhande algusse.

## Asukoht

Tarandkalme asub Risti alevikus, endisest raudteeülesõidukohast kirde pool, Rõuma külla viiva külatee loodeservas, selle küla tuumikust 350&nbsp;m edelas.

## Kirjeldus

Matmispaik paikneb ümbruse kõrgeimas kohas kõrge seljandiku lõunatipus. Ida ja lääneküljel tõuseb muistise pind astmeliselt. Tarandkalme on 22&nbsp;m pikk ja ida-lääne suunas 19&nbsp;m lai. Muistis on tänapäeval keskosas 4 × 2&nbsp;m suuruse ja 30&nbsp;cm sügavuse sissekaevega rikutud.

Kivikalme avastasid 1980. aastal Mati Mandel ja Tõnu Sepp. Veel samal aastal võeti muistis muinsuskaitse alla.

2001. aastal sooritati väikesemahulisi proovikaevamisi.

## Viited

## Välislingid
*
Lančiūnava

**Lančiūnava** on küla Leedus Kėdainiai rajoonis Vilainiai vallas. Küla läbib automagistraal Via Baltica.

Lančiūnavas on põhikool ja raamatukogu, seal tegutseb metsamajand. Vaatamisväärsusteks on 1880. aastal valminud katoliku kirik ja Lančiūnava mõisa hoonetekompleks. Küla juures asub Lančiūnava metsa botaaniline kaitseala. Kiriku juures asub lohuga vana kultusekivi; kohaliku pärimuse kohaselt on lohku kogunev vesi püha.

Metsas asuvat Lančiūnava küla ja sealset mõisat on esmamainitud 1587. aastal. 1779. aastal ehitati külasse kabel ja 1880. aastal kabeli asemele kirik. Nõukogude ajal oli Lančiūnava kohaliku sovhoostehnikumi keskasula.

Külas on sündinud Rzeczpospolita ajaloolane Kazimieras Kognovickis.

## Pilte

Lanciunavos baznycia.JPG|Lančiūnava kirik
Lančiūnava4.JPG|Pärnaallee
Lančiūnavos_ąžuolas.JPG|Lančiūnava tamm
Dubenetasis_akmuo_lanciunavoje_2.JPG|Lohukivi kiriku juures


## Viited

## Välislingid
*Alev portaalis vietoves.Lt
Ammoni riik

**Ammon** semikeelne kuningriik, mis eksisteeris pronksiajal Jordanist idas, Wadi Mujibi ja Zarqa vahel, tänapäeva Jordaania aladel. Riigi pealinn oli Rabbahi linn, mis tänapäeval on Jordaania pealinn, Amman. Micomi ja Molechit (kes võivad olla üks ja see sama) nimetatakse Heebrea piiblis Ammoni jumalateks. Kuningriigi elanikke kutsutakse "Ammoni lasteks" või "Ammonlasteks".
Sipa maa-alune kalmistu

**Sipa maa-alune kalmistu** on muinaseesti põletusmatuse koht Pärnu maakonnas Lääneranna vallas endise Sipa küla maal, endisest Sipa külatuumikust (praegusest Sipa-Mihkli talust) vahetult põhja pool, uuest Risti-Virtsu maanteest 350–450&nbsp;m kagu pool.

Seniste leidude põhjal pärineb kalmistu 10.–13. sajandist.

## Kirjeldus
Matusepaik asub ida-läänesuunalise kõrgendiku põhjanõlval. Kalmistu täpseid piire pole võimalik ilma kaevamisteta selgitada. Seetõttu on tema tinglikuks suuruseks loetud umbes 100&nbsp;m läbimõõduga ala. Kultuurkiht kalmistu alal on suurema tumedusega. Matusekoht on kaetud väheste raudkividega.

## Arheoloogilised leiud
Esimesed hauapanused koguti 1974. aastal, kui põllu kündmise ajal tulid päevavalgele umbes 10. sajandi hauapanused. Hauapanus koosnes kolmest pronkstraadist kaelavõrust, hoburaudsõlest, odaotsast, sõrmusest ja pronksspiraalist. 1999. aastal sooritatud arheoloogilistel kaevamistel leiti aga 12. sajandist pärinev läätsekujuline mõõgapideme nupp.

## Viited
Rumjana Želeva

**Rumjana Želeva** (bulgaaria keeles *Румяна Русева Желева*; sündinud 18. aprillil 1969 Nova Zagoras) on Bulgaaria poliitik. Ta oli 27. juulist 2009 kuni 27. jaanuarini 2010 Bulgaaria välisminister.

Ta lõpetas aastal 1995 Sofia ülikooli sotsioloogina. Aastal 2003 kaitses ta Otto von Guericke Magdeburgi ülikoolis PhD kraadi sotsioloogia alal.
Angola Rahvademokraatlik Vabariik

**Angola Rahvademokraatlik Vabariik** (portugali: *República Popular de Angola*) oli end ise deklareerinud sotsialistlik (üldiselt peeti riiki läänes kommunistlikuks) riik, mis rajati aastal 1975, pärast Portugalilt iseseisvuse saamist; sarnane olukord oli ka Mosambiigi Rahvademokraatlikus Vabariigis. Vastasutatud riigil olid soojad suhted Nõukogude Liidu, Kuuba ja Mosambiigi Rahvademokraatliku Vabariigiga. Riiki juhtis Rahvuslik Liikumine Angola Vabastamise Poole (MPLA), tänu millele võeti riigis vastu kommunism. Liikumist toetasid nii Nõukogude Liit kui ka Kuuba. MPLA-vastane liikumine, Angola Täieliku Vabanemise Rahvuslik Liit (UNITA), alustas nendega kodusõda. UNITA-t toetasid Lõuna-Aafrika Vabariik ja USA.

Aastal 1991 allkirjastasid MPLA ja UNITA rahulepingu, mille tulemusel said toimuda esimesed mitmeparteilised valimised. Kuigi pärast seda jätkusid suuremad konfliktid osapoolte vahel, sai Angola RDV-st 1992. aastal tänapäevane Angola vabariik.
Dorolțu

**Dorolțu** (ungari *Nádasdaróc*) on asula Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Cluji maakonna Aghireșu vallas. 

## Vaatamisväärsused
*Kalvinistlik Dorolțu kiriku ansambel, mis on kultuurimälestis 14. sajandist ja kus on tähelepanuväärne sisustus 18. sajandist. Kiriku ansamblisse kuulub ka kellatorn 19. sajandist ja kirikuaed.
*Arheoloogiamälestis Kirikumägi (rumeenia keeles *Dealul Bisericii*), alates umbes 3500 aastat eKr.

## Pildid

DoroltuCJ (39).JPG|Kakskeelne asulasilt Dorolțu piiril.Foto: Țetcu Mircea Rareș, 16. juuni 2013
DoroltuCJ (43).JPG|Tänavaade.Foto: Țetcu Mircea Rareș, 16. juuni 2013


## Viited

## Välislingid
Anguilla Vabariik

Suurbritannia andis 27. veebruaril 1967 Saint Christopher-Nevis-Anguilla territooriumile "assotsieerunud maa" staatuse, mis andis neile enda põhiseaduse ja arvestatava võimuga valitsuse. Paljud anguillalased olid vastu Saint Kittsile allumisele ning 30. mail (tuntakse Anguilla päevana) aeti Saint Kittsi politseinikud saarelt välja. Ajutine valitsus palus abi USA-lt, aga tulemusetult. 11. juulil 1967 toimus referendum Saint Christopher-Nevis-Anguillast lahkumise üle. 1813 hääletanut oli poolt, viis vastu. Iseseisvusdeklaratsiooni luges avalikult ette Walter Hodge. 
 
Kiiresti rajati ka eraldiseisev seadusandlik institutsioon. Peter Adams oli Anguilla Saare Nõukogu esimene esimees, aga kui ta nõustus Anguilla uuesti Saint Kittsi võimu alla andma, kõrvaldati ta ametist ning asendati Ronald Websteriga. Detsembris 1967 töötasid kaks Suurbritannia parlamendi liiget välja ajutise leppe, mille kohaselt kuuluks ühele Suurbritannia ametnikule administratiivne võim Anguillas, paralleelselt sealse valitsusega. Selleks ametnikuks sai Tony Lee, kuid tema ametiaja lõpuks polnud osapooled endiselt saare valitsemise osas pika perspektiiviga lahenduseni jõudnud.  

6. veebruaril 1969 toimus teine rahvahääletus, 1739 poolt- ja nelja vastuhäälega otsustati Saint Kittsiga mitte taasliituda. Järgmisel päeval kuulutas Anguilla end iseseisvaks vabariigiks, Webster täitis esimehe kohustusi. Uus Suurbritannia saadik, William Whitlock, saabus 11. märtsil 1969 ning alustas uut ajutist Briti administratsiooni, aga ta saadeti riigist peagi välja. 19. märtsil maandusid riiki teise pataljoni, langevarjuüksuse ja politseiüksuse ametnikud, et "kord taastada". Samal sügisel asendati nad sõjaväeinseneridega, kes pidid ühiskondlike tööde läbiviimist parandama.

Tony Lee naasis 1971. aastal ja oli saadikuametis veel ühe "ajutise leppe" kehtimisajal. Pärast seda anti Anguillale lõpuks luba Saint Kittsi ja Nevise võimu alt lahkuda, sellest hoolimata sai Anguilla eraldiseisvaks sõltuvaks alaks alles 19. detsembril 1980. Saint Kitts ja Nevis sai Suurbritannia alt iseseisvaks 1983. aastal, Anguilla on brittide võimu all tänapäevani.

## Vaata ka
*Anguilla
Annam

**Annam** (vietnami: *An Nam* või *Trung Kỳ*) oli Prantsusmaa protektoraat Vietnami keskosas. Vietnamlasi kutsuti tihti "annamlasteks". Rahvuslikud kirjanikud võtsid sõna "Vietnam" kasutusele alles 1920. aastate lõpus. Laiem üldsus võttis nime vastu alles 1945. aasta augustis toimunud revolutsiooni käigus. Pärast seda on nime "Annam" peetud alandavaks. 

Prantsusmaa vallutas sealsed alad aastaks 1884 ning need said Prantsuse Indohiina osaks 1887. aastal. Kaks teist Vietnami piirkonda, Cochinchina lõunas ja Tonkin põhjas, olid samuti Prantsuse Indohiina all. Piirkonnas oli kaks paralleelselt töötavat valitsust, Vietnami ja Prantsuse. Nguyễni dünastia valitses endiselt *de jure*, marionettkeiser resideeris Huế linnas. 1949. aastal laienes protektoraat ka äsjarajatud Vietnami riigile. 1954. aasta Genfi leppega jagati regioon kommunistlikuks Põhja-Vietnamiks ja kommunismivastaseks Lõuna-Vietnamiks.

## Etümoloogia ja koloniaalajaeelne kasutus
Annam tähendab hiina-vietnami keeles 'rahulikku lõunat', kohanimi on tuletatud Hiina Annami provintsi nimest. See on üks paljudest nimedest, mida hiinlased on kasutanud Tonkini, mille alad ümbritsevad Hanoi linna ja mis on tänapäeva Vietnami südamikuks, kutsumiseks. 

Sama nimi on ka Annami mäestikul, 1100-kilomeetrisel ja peaaegu 3000 meetri kõrgusel mäestikul, mis on Laose ja Vietnami piiriks.

*An Nam* on tänapäeval vietnamlaste jaoks solvav nimi, mida kasutatakse sarkastilises võtmes. Selle asemel kasutatakse ametlikes tekstides *Trung Kì* või *Trung Kỳ* nime.
Dorolțu kalvinistlik kirik

**Dorolţu kalvinistlik kirik** (rumeenia *Biserica reformată din Dorolțu*) on kalvinistlik kirik Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Cluji maakonnas Aghireșu vallas Dorolţu asulas.

Kirik on ehitatud 14. sajandil, algselt rooma-katoliku kirikuna. Kiriku kantsel ja kõlaräästas on pärit 1682. aastast. Kiriku puitlae maalingud on pärit 1750. aastast.

Kiriku ansamblisse kuulub ka eemal külas paiknev 19. sajandi kellatorn ning kirikut ümbritsev Dorolţu kirikuaed.

Kiriku ansambel on Rumeenia kultuurimälestis nr CJ-II-a-B-07607.

## Pildid

DoroltuCJ (19).JPG|Kirdevaade kirikule
Dorolţu kalvinistlik kirik 02.jpg|Kiriku edelanurk
DoroltuCJ (36).JPG|Aken lõunaküljel
DoroltuCJ (4).JPG|Vaade kirikuaiale
DoroltuCJ (41).JPG|Kirikust eemal külas paiknev kellatorn


## Viited

## Välislingid
Sägä

**Sägä** (ka *Säga* või *Sägaküla*) on endine küla Viljandimaal Tarvastu vallas, nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Tarvastu küla alal.

1920. aastatel pidas külas Aaviku asundustalu maadleja Martin Klein.

## Vaata ka
*Säga karjamõis
Botorca

**Botorca** (ungari *Őrhegy*) on küla Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Mureși maakonna Târnăveni linna halduspiirkonnas (kuni 2002. a-ni Gănești vallas). 

## Vaatamisväärsused
*Botorca kalmistu kirikuga

## Pildid
Foto: Țetcu Mircea Rareș, 6. aprill 2013

BotorcaMS (4).JPG|Maastik Botorca ümbruses
BotorcaMS (5).JPG|Botorca kalmistu kabeliga


## Viited

## Välislingid
2. Soomusrongi Rügement

**2. Soomusrongi Rügement** (ka: *2. Soomusrongirügement*) oli Eesti soomusrongirügement enne Teist maailmasõda.

Rügement moodustati 1923 ja liideti 1934 koos 1. Soomusrongi Rügemendiga Soomusrongirügemendiks. 

2. Soomusrongi Rügement asus Valgas.
## Rügemendi juhtkond
2. Soomusrongirügemendi ülemad:
* kolonel Johannes Orasmaa (1923–1925)
* kt. kindralstaabi kolonelleitnant Emil Aleksander Kursk (1927–1929)
* kindralstaabi kolonel Emil Aleksander Kursk (1929–1934)
**Valter Martinson, 2. soomusrongi-rügemendi ülema abi
* kt. kolonel Voldemar-Karl Koch (1934)

2. Soomusrongirügement koosnes: 
*rügemendi staabist,
*kahest soomusrongist, 
**Laiarööpmeline soomusrong nr. 2, 
**Laiarööpmeline soomusrong nr. 4.
:Soomusrong koosnes kuulipildurite kompaniist, dessantkompaniist, tehnikakomandost, staabikomandost ja ühest suurtükipatareist.
*side- ja töökomandost, 
*töökojast, tagavarapargist. 

## Vaata ka
*1. Soomusrongi Rügement
*Soomusrongirügement
Šakotis

***Šakotis*** (leedu keeles *šakotis*, poola keeles *sękacz* – 'kuusepuukook'; otsetõlkes 'haruline') on Poola-Leedu traditsiooniline vardas küpsetatud kook. *Šakotise* koostisosad on või, muna, jahu, suhkur ja koor. Kooki küpsetatakse pöörleval vardal kas ahjus või lahtise tule kohal.

## Ajalugu
Koogi valmistamine levis rahva hulgas Poola-Leedu ühisriigi Rzeczpospolita ajal (1569–1791). *Šakotis*'e päritolu seostatakse ühelt poolt Itaalia päritolu Poola kuninganna Bona Sforzaga ja teisalt jatvingidega. Kui balti hõimude hulka kuulunud jatvingid asustasid Podlaasia ala keskajal, siis Bona Sforza oli kuningas Zygmunt I abikaasa 1518–1548 ja oli tuntud riigi majanduse reformijana.

*Šakotis*'ele on andnud nime tema iseloomulik kuju, mis tõlkes tähendab "mitmeharuline puu". Enamasti on ta kooniline ja meenutab välimuselt kuuske. Koogi küpsetamine on aja- ja töömahukas protsess. Tule kohal pöörlevale vardale kinnitatud koonusele kantakse kihtidena tainas. Keskmise koogi küpsetamiseks kulub pool tundi.

Kooki võib serveerida nii, nagu ta küpsetamisel jääb, või kaunistatuna šokolaadi ja suhkrust lilleõitega. *Šakotis* on üks tähtsamaid magustoite Leedu pidulaudadel, eriti pulmades või pühade ajal.

Kui 2006. aasta Euroopa päeval korraldati Austria algatusel Viinis Café Europe, siis valiti Leedu esindusmaiustuseks *šakotis*.

Leedu rekord püstitati 2015. aasta mais Druskininkais, kus küpsetati seni teadaolev suurim *šakotis* kõrgusega 3,72 meetrit ja kaaluga 85,8 kilogrammi.

## Galerii

File:Sękacz.JPG|Valmistusprotsess
File:031 Baumkuchen-Sakotis, Sanok 2013.JPG|Tavaline madal ja pehme *šakotis*
File:Lithuanian Cake - Šakotis.jpg|Šokolaadi ja kookoslaastudega kaunistatud *šakotis*
File:Šakotis.JPG|Pikk *šakotis*, kaunistatud šokolaadi ja lilleõitega
File:Sakotis 2.jpg|Keskmisel taldrikul risti lõigatud kook, äärmistel pikisuunas lõigatud viilud


## Puukooke

* Austria – *[[Prügelkrapfen]]*
* Indoneesia – *[[Spekkoek]] (kue lapis legit or spekuk）*
* Luxembourg – *[[Baamkuch]]*
* Poola – *[[:pl:Sękacz|Sękacz]]*
* Prantsusmaa – *[[:fr:Gâteau à la broche|Gâteau à la broche]]*
* Rootsi – *[[Spettekaka]]*
* Saksamaa - Baumkuchen
* Slovakkia – *[[Trdelnik|Skalický trdelník]]*
* Tšehhia – *[[Trdelnik]]*
* Türgi – *[[Makara tatlısı]]*
* Ungari – *[[Kürtőskalács]]*
* Valgevene – *[[bankukha]]* (saksa *Baumkuchen*)

## Viited

## Välislingid
*''Šakotis''<nowiki/>'e valmistamine video
Antigoniidide dünastia

**Antigoniidide dünastia** (vanakreeka keeles Ἀντιγονίδαι) oli hellenistlike kuningate dünastia, mis sai alguse Aleksander Suure kindralist Antigonos I Monophthalmosest ("ükssilm").

## Ajalugu
Suuremas osas Kreeka Makedooniast olid antigoniidid Antipatriidide mantlipärijad, nad valitsesid ka Väike-Aasiat ja Põhja-Süüriat. Antigonos püüdis saada oma kontrolli alla kogu Aleksander Suure impeeriumit, aga see lõppes Diadohhide sõdades  aastal 301 eKr Ipsose lahingus lüüasaamisega. 

Antigonos I Monophthalmose poeg Demetrios Poliorketes jäi lahingus ellu ning suutis paar aastat hiljem Vana-Makedoonias ise võimule saada. Lõpuks ta siiski kaotas koha troonil ning suri Seleukos I Nikatori vangina. 

Järgnes segadusteaeg, kuid aastaks 276 eKr suutis Demetriose poeg Antigonos II Gonatas uuesti dünastia Makedoonias (ja suuremas osas Kreeka linnriikidest) võimule saada. 

Philippos V valitsusajal peeti ülemvõimu pärast Rooma vabariigiga Makedoonia sõdu: 214–205 eKr, 200–197 eKr, 171–168.

Dünastia viimane valitseja oli Perseus, kes valitses aastatel 179–168 eKr. Ta ei suutnud Rooma vabariigi agressioonile vastu seista ning 168. aasta Pydna lahinguga lõppes Antigoniidide dünastia võimuaeg.

## Dünastia
Antigoniidide dünastia valitsejad olid:

Makedoonia viimane kuningas Andriskos väitis, et on Perseuse järeltulija.

## Antigoniidide-aegsed mündid
Arwād

**Arwād**  (araabia أرواد) (antiikajal **Arados**, vanakreeka Ἄραδος) on  saar ja asula Vahemeres 3 km kaugusel Süüria suuruselt teisest sadamalinnast Ţarţūsist, Süüria ainus asustatud saar. Asula katab kogu saare, seal elavad peamiselt kalurid. 

Süüria Statistikaameti andmetel oli 2004. aastal saarel 4403 elanikku. Saare elanikud on peamiselt sunniidid.
Pääsküla tänav

**Pääsküla tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.

Pääsküla tänav algab Rännaku puiesteelt, ristub Raba tänavaga ja lõpeb Põllu tänaval. Pääsküla tänav on enam-vähem kirde-edelasuunaline ja ligikaudu 420 meetri pikkune.

Pääsküla tänav sai nime 29. jaanuaril 1951. Tänav on saanud nime lähedal asuva Pääsküla raudteejaama järgi.

## Viited
Poli Genova

**Poli Plamenova Genova** (bulgaaria keeles Поли Пламенова Генова; sündinud 10. veebruaril 1987 Sofias) on Bulgaaria laulja.

Ta esindas Bulgaariat 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Na inat" ja saavutas oma poolfinaalis 48 punktiga 12. koha.

2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bulgaariat lauluga "If Love Was a Crime", millega pääses Bulgaaria esimest korda Eurovisiooni lauluvõistluse finaali pärast 2007. aastat. Finaalis saavutas ta 4. koha.

Ta oli 2015. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistluse õhtujuht.

## Välislingid
*
Rudolf Viest

**Rudolf Michal Viest** (24. september 1890 Groß-Rauschenbach – 1945 Flossenbürgi koonduslaager) oli slovaki rahvusest Tšehhoslovakkia väejuht. Ta oli Tšehhoslovakkia eksiilvalitsuse liige, Slovaki Rahvusnõukogu liige. Slovaki Rahvusliku Ülestõusu ajal oli ta 1. Tšehhoslovakkia armee komandör. Kahe maailmasõja vahel oli ta ainus slovaki rahvusest kindral.

Ta sündis aastal 1890 Groß-Rauschenbachis Austria-Ungaris, praeguse haldusjaotuse järgi Revúcas Revúca ringkonnas Banská Bystrica maakonnas Slovakkias. Aastal 1910 lõpetas ta Revúcas keskkooli. Aastal 1911 astus ta vabatahtlikult sõjaväkke. Ta võttis osa esimesest maailmasõjast.

Esimesest maailmasõjast jõudis ta koju aastal 1920. Ta lõpetas Praha Sõjaväeakadeemia. Seejärel oli ta aastani 1939 Tšehhoslovakkia armee- ja diplomaatilises teenistuses; ta oli Tšehhoslovakkia sõjaväeatašeeks Poolas ja Ungaris. Aastal 1933 sai ta brigaadikindraliks, aastal 1938 diviisikindraliks.

Aastal 1939, pärast Tšehhoslovakkia okupeerimist emigreerus ta Ungari kaudu Prantsusmaale, kus temast sai Tšehhoslovakkia Rahvusliku Komitee liige ja 1. Tšehhoslovakkia armee komandör Prantsusmaal. Pärast seda, kui aastal 1940 Saksamaa purustas Prantsusmaa, asus ta ümber Suurbritanniasse, kus temast sai Tšehhoslovakkia eksiilvalitsuse minister.

Augustis 1944 lendas ta Tšehhoslovakkia delegatsiooni koosseisus Nõukogude Liitu, aga sealt oktoobris 1944 Banská Bystricasse, kus asus Slovaki Rahvusliku Ülestõusu staap. Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus püüdis saavutada Rudolf Viesti kaudu kontrolli ülestõusu üle, kuid öösel vastu 28. oktoobrit 1944 andis oma viimase käsu: Võitlus Tšehhoslovakkia vabaduse eest pole lõppenud, see jätkub mägedes.

3. novembril 1944 arreteeriti ta Pohronský Bukovecis (asub Banská Bystrica lähedal). Ta viidi Saksamaale, mõisteti surma ja hukati aastal 1945 Flossenbürgi koonduslaagris.
Jõeoti tänav

**Jõeoti tänav** on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.

Jõeoti tänav algab Tiskre teelt, ristub Müta, Abara ja Vähi tänavaga, Jõeküla teega, Kudu ja Ojakääru tänavaga, Põlde põiguga ning Rajapere tänavaga, lõppedes Räime tänaval. Jõeoti tänav on põhiosas enam-vähem lõuna-põhjasuunaline ja ligikaudu 930 meetri pikkune.

Jõeoti tänav sai nime 8. detsembril 1995. Enne seda oli Jõeoti tänav Tiskre tee osa. Tänav on saanud nime Jõeoti talu järgi.


Jõeoti 0420.JPG|Jõeoti tänav


## Viited

## Välislingid
Aedvere tänav

**Aedvere tänav** on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis.

Aedvere tänav algab Printsu teelt, ristub Nõgikikka tänavaga ja lõpeb Alemaa tänaval. Aedvere tänav on põhiosas enam-vähem idakagu-lääneloodesuunaline ja ligikaudu 390 meetri pikkune.

Aedvere tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänav on saanud nime Aedvere talu järgi.

## Viited
Bata Živojinović

**Velimir "Bata" Živojinović** (5. juuni 1933 Koraćica küla – 22. mai 2016 Belgrad) oli Serbia näitleja ja poliitik.

Näitlejana kogus ta populaarsust 1970. aastatel tehtud Teise maailmasõja teemalistes filmides (näiteks "Valter kaitseb Sarajevot", 1972). 

1990. aastal valiti ta Serbia parlamenti. Osales 2002. aasta septembri-oktoobri presidendivalimistel, esindades Sotsialistlikku Parteid ja kogudes 119 052 häält (3,27%).
Botorca kalmistu

**Botorca kalmistu** (rumeenia keeles *Cimitirul Botorca*) on kalmistu Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Mureși maakonna Târnăveni linna halduspiirkonnas (kuni 2002. a-ni Gănești vallas) Botorca külas. 

Kalmistu on rajatud 20. sajandi I poolel. Kalmistul paiknev õigeusu kirik on ehitatud 20. sajandi lõpus. 

Kalmistu on tähelepanuväärne eri aegadest pärit betoonist hauatähiste tõttu, mis vaatamata vormide mitmekesisusele on küllaltki ühtse kujunduslaadiga.

## Pildid
Foto: Robert Treufeldt, 19. mai 2011

Botorca kalmistu 04.jpg|Vaade peaväravast kalmistukirikule
Botorca kalmistu 02.jpg|Kalmistukiriku esikülg
Botorca kalmistu 01.jpg|Vaade kalmistukirikust peaväravale
Botorca kalmistu 03.jpg|Betoonhauatähised kalmistul


## Viited

## Välislingid
Sanja Vučić

**Sanja Vučić** (sündinud 8. augustil 1993 Kruševacis Jugoslaavias) on Serbia laulja.

Ta on tuntud pealauljana Serbia bändis ZAA.

Ta esindas Serbiat 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Goodbye (Shelter)" ning saavutas 115 punktiga 18. koha.
Maroniidid

**Maroniidid** on Liibanoni araablased, kristliku uskkon­na liikmed. 

Usund tekkis 5. sajandil erak Maruni järgijaist Põhja-Süürias. 7.–9. sajandil asusid maroniidid Põhja-Liibanoni mägedesse, 11.–13. sajandil olid nad ristisõdijate liitlased ja lähenesid katoliku kirikule. 

Mamelukkide võimu ajal läänistati maroniitide maad araabia (peamiselt druuside) ülikuile, maroniidid arabiseerusid, süüria keel jäi kasutusele kultusekeelena (18. sajandini). 

15. sajandil algas uus lähenemine katoliku kirikule, 16. sajandist allub maroniitide kirik paavstile. Maroniitide toetamiseks sai hul­ga eriõigusi Prantsusmaa. 

1970. aastail elas u 900 000 maroniiti Liibanonis, palju maroniite elab välismaal, peamiselt USA-s. Maroniitide ja teiste uskkondade osalemist Liibanoni poliitilises elus reguleerib 1943. aasta konstitutsiooniline kokkule­pe, mida teised uskkonnad on üha enam vaidlustanud.
Leida Lepajõe

**Leida Lepajõe** (sünninimi **Leida Tohver**; 14. aprill 1928 Tohera, Tori vald, Pärnumaa – 6. mai 1993 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.

## Haridus
Ta õppis Viira Algkoolis ja Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumis. Astus Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonda ja peale selle reorganiseerimist jätkas õpinguid Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille zootehnikateaduskonna I lennu lõpetas ta 1952. aastal kiitusega. 

1953. aastal astus ta Leningradi Põllumajanduse Instituudi aspirantuuri. 1956. aastal kaitses ta seal põllumajandusteaduste kandidaadi väitekirja kanade jõudluse suurendamise võimalustest. 1969. aastast oli ta doktorantuuris ja 1972. aastal kaitses Eesti NSV Teaduste Akadeemia juures põllumajandusdoktori väitekirja "Kanade liha- ja munajõudluse hindamine tähtsamate toitainete saagise ja proteiini- ning energiakonversiooni alusel".

## Töö
Aastatel 1952–1953 oli ta Otepää masina-traktorijaama vanemzootehnik. 

1956. aastast töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajandusloomade aretuse kateedri õppejõuna, algul vanemõpetaja, hiljem dotsent, 1973. aastast professor. Aastatel 1965–1968 oli ta EPA zootehnikateaduskonna dekaan. 1992. aastast emeriitprofessor.

Ta oli Eesti Põllumajandusmuuseumi üks asutajaid ja selle teadusnõukogu liige.

## Tegevus NLKP-s
*1958 NLKP liige
*1966–1971 EKP Keskkomitee liige

## Isiklikku
Tema onu oli piimandusteadlane Mart Järvik.

Tema õde oli kauaaegne Viira kooli ja Tori (Virula) õpetaja, koorijuht ja kodu-uurija Juta Must, kelle poeg on Aadu Must. Tema vend oli Rootsis tegutsenud tšellokunstnik Gustav Tohver.

Tema abikaasa oli põllumajandusteadlane Jaan Lepajõe ja kolm last: riigiametnik, sporditegelane ja munitsipaalpoliitik Madis Lepajõe, Tiit Lepajõe ning tõlkija ja usuteadlane Marju Lepajõe

## Viited

## Kirjandus
*ENE 4. Tallinn 1972. Lk 420
Alemaa tänav

**Alemaa tänav** on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis.

Alemaa tänav algab Pikaliiva tänavalt, ristub Aedvere tänavaga ja kahel korral Sõõru tänavaga ning lõpeb Vana-Rannamõisa teel. Alemaa tänav on enam-vähem lõunakagu-põhjaloodesuunaline ja ligikaudu 390 meetri pikkune.

Alemaa tänav sai nime 25. septembril 1998.

## Viited
Jacqueline Boyer

**Jacqueline Boyer** (sünninimi **Éliane Ducos**; sündinud 23. aprillil 1941 Pariisis) on prantsuse laulja, Jacques Pillsi ja Lucienne Boyer' tütar. Ta võitis 1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Tom Pillibi".

## Välislingid
*Koduleht