Lauka

**Lauka** on küla Hiiumaal Hiiumaa vallas. Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.

Lauka külast põhjas asub Otste, läänes Napi, idas Kurisu ja lõunas Isabella küla.

## Nimi
Lauka küla nime päritolu pole teada. Vanemates kirjalikes dokumentides esineb saksapärane nimekuju Lauck, mida seostatakse eelkõige külas asunud Lauka mõisaga, mida on esimest korda mainitud 1552. aastal. Võimalik on, et nimi pärineb sõnast "laht", "laugas" või "lauter", kuna keskajal ulatus arvatavasti rannajoon ja randumiskoht praeguse palvemaja lähedusse. Otste küla metsas asuv Käälu kivi võis olla selle sadama sissesõidu tähis.

## Loodus
Lauka peamine loodusväärtus on küla läbiva maantee äärde istutatud lehiseallee, mis oli Ungern-Sternbergidele Eestisse külla kutsutud Isabella metsamõisas elanud metsaülem Karl Friedrich Wilhelm Ahrensi idee. Tema algatusel istutati ka lepik Luidja liivaluidete taltsutamiseks, sanglepaallee Lauka mõisani viiva sirge tee äärde. Sanglepaallee on säilinud puude väljalangemise tõttu vaid osaliselt. Küla lõunaosa piirneb Jaanigu kraaviga, mis suubub Veskilaisi järve.

## Elanike arv

## Ajalugu
Lauka küla kuulub ajalooliselt Reigi kihelkonda, kus 16. sajandil kujunes Lauka mõis. 19. sajandi teisel poolel kuulus Lauka Reigi kihelkonda ja Kõrgessaare valda. 1950. aastal moodustati Kõrgessaare valla aladele Lauka külanõukogu. Eesti taasiseseisvumise järel sai Lauka külanõukogu 10. septembril 1992. aastal valla staatuse (esialgu Lauka vald) ja 28. juunil 1993. aastal taastati valla endine nimi – Kõrgessaare vald.

Lauka asundus kujunes välja 1920. aastatel ja 1977. aastal sai sellest ametlikult küla. 1940. aastatest kuulus Lauka koosseisu Napi ja 1977–1997 ka Otste.

## Taristu
Küla läbib Kõrgessaare–Hüti–Puski maantee (teeregistris nr 12155). Maantee ääres asuvate hoonete aadressikoht on Käina tee. Külas on kaks bussipeatust: Lauka ja Särglepa.

## Kultuur
Alates 1862. aastast said Lauka lapsed haridust Metsiku ja Pandja vallakoolis. Lauka esimese koolihoone lasi 1900. aastal rajada Lauka mõisnik Ewald Adam Gustav Paul Konstantin von Ungern-Sternberg. Selles alustas 19. oktoobril 1900 tegevust kaheklassiline Lauka vallakool. Praegu asuvad vanas koolihoones muuseum, käsitöö- ja kunstiklass ning töökoda. Järgmine koolihoone valmis 1939. aastal ja 1971. aastal ehitati juurdeehitis. Kooli juures on park koos tiigi, peo- ja jaanituleplatsi ning staadioniga. Varem, kui Hiiumaal oli rohkem lapsi, tegutsesid Kõrgessaare valla aladel Lauka koolile lisaks külakoolid Reigi, Paope, Malvaste, Puski ja Kõpu külas. Viimased kolm kooli asusid õigeusu kirikute läheduses.

Koolihoone ees on nimeline tänupink legendaarsele koorijuhile ja muusikaõpetajale Aili-Nelside Soobile, kes juhtis Lauka segakoori aastatel 1956–2013 ja töötas koolis muusikaõpetajana.

Koolikompleksi kõrval, aadressil Käina tee 25, asub õpetajate kortermaja. See on endine Nõukogude armee Tahkuna baasi palkehitis, mis toodi Laukale ja millele lisati silikaatkividest valge fassaad.

Aadressil Käina tee 38 asub kooli söökla, mis oli alul kolhoosi söökla ja ETKVL kauplus (kohalikus kõnepruugis puhvet). Hoone valmis EÜE ehitajate abil.

Laukal asuv 1932. aastal valminud baptistide koguduse palvemaja on pärandkultuuri objekt. Palvemaja läheduses olevat asunud keskaegne sadamaala, mis on tänapäeval maapinna kerkimise tõttu taimestiku ja metsaga kattunud.

## Ettevõtlus
Lauka palvemaja vastas, Otste küla koosseisu kuuluval alajaama kinnistul asub Lauka 35/10&nbsp;kV keskpinge alajaam, mis on üks Hiiumaa elektrivarustuse sõlmkohti. Sinna suunduvad Saaremaa ja Soela väina kaudu saare elektrivarustuse põhiliinid Kärdla ja Käina analoogsetest alajaamadest. Lauka alajaamast hargnevad 10&nbsp;kV keskpingeliinid Hiiumaa läänepoolsetele 10/0,4&nbsp;kV madalpinge alajaamadesse.

Lisaks elektrivarustuse sõlmpunktile asub Laukal 1980. aastatel telefonsidekeskusena ehitatud hoone, mis ühendab Kõrgessaare suunast tulevad liinid lähikonna sidetrassidega, põhiliselt Isabella ja Lilbi küla suunas.

Ettevõtlikud talumehed (Põhja-Hiiumaa Põllumeeste Selts) ehitasid aadressile Käina tee 31 1924. aastal pärandkultuuriobjektide hulka arvatud Lauka meierei hoone koos jääkeldri ja aidaga. Eesti Vabariigi ajal eksporditi meiereist Oskar Vähejausi toodetud võid teistesse Euroopa riikidesse. Imaveres Eesti Piimandusmuuseumi püsinäitusel on tõendid ja diplomid, mis kinnitavad või head kvaliteeti. Lauka meierei tegevus lõppes 1970. aastate alguses, kui lähikonna majapidamistest kogutud ja meierei trepiplatvormile toodud toorpiima hakati edasi töötlemiseks viima Emmaste meiereisse. Maja võeti kasutusele kolhoosi varuosade laona. Hiljem lammutati hoonest meierei aurumasina katla küttematerjal ning veel hiljem nitraatväetisete kuuri ja aurumasina-katlaruumi osa. Säilinud osas on tegutsenud baar-ööklubi.

Meierei kõrval, aadressil Käina tee 29, asub hoone, mida kasutati aastatel 1973–1992 Kõrgessaare kolhoosi kontori ja elamuna. Eesti Vabariigi ajal asus samas majas Lauka Piimaühingu kontor ja Kõrgessaare Majandusühingu kauplus.

Aastal 1949 moodustati sundkollektiviseerimise tulemusel 1. Mai nimeline põllumajandusartell ehk kolhoos, mis hõlmas Lauka lähikonna külasid (Isabella, Kurisu, Heigi). Külanõukogus asuvad kolhoosid liideti, nt Nurme kolhoos (keskus Heiste külas), Külvaja kolhoos (keskus Reigi külas ja selle ümbruses) ning viimasena 1970. aastate alguses Uue Elu kolhoos (keskus Villamaal praegustes kivitööstuse ja laevaehitamise tootmishoonetes). Liitmise tulemusel kujunes välja Kõrgessaare kolhoos, mis hõlmas kogu Lauka külanõukogu piirkonnas sotsialistliku põllumajandustegevuse.

1970. aastate alguses ehitas ehituskoondis Hiiu KEK-i Kõrgessaare kolhoosi ehitajatest moodustatud brigaadiga endise külaaktiivi tõmbekeskuse ja spordiplatsi kõrvale lasteaiahoone, mis on praegu kasutusel päevakeskuse, raamatukogu ja saare loodepiirkonna külaelu keskusena.

1959. aastal rajati Laukale esimene kolhoosi lüpsilaut, mis asus kolhoosi töökoja naabruses. Kolhoosiajastu lõpus laut lammutati. 1975. aastal ehitati teine lüpsilaut, kus asub tänapäeval Lauka saeveski.

Karpaatia mägedest pärit hutsuulide ehitatud kaalumaja hoone kuni 30-tonnistele sõidukitele kujundati Sapardi toetuse abil ümber Kõrgesaare jahtkonna jahimajaks.

Laukal näidati Eesti NSV perioodil regulaarselt (esmaspäeva- ja kolmapäeva õhtuti) kino. Algul toimusid kinoseansid 1960. aastal valminud kolhoosi vanas töökoja garaažis, kust kinoseansi ajaks masinad välja viidi. Seansid lõppesid tavaliselt pillimängu ja tantsuga. Hiljem võeti kasutusele püsiva kinoprojektoriga varustatud lokomotiivi aurumasina hoone, mis ehitati alul omaaegse saeraami ajami jaoks. Kinomaja asukohas on 19. sajandi kaartidel ristikujuline tingmärk, mida peetakse mõisa rehehoone ristikujuliseks põhiplaaniks.

Vabariigi taasiseseisvumise ajal oli Laukal mõnda aega tankla-kauplus, mis oli kolmas külla rajatud kolhoosi vajadusi täitev tankla ning mis tegutses saare erakapitalil. Selle tankla naabruses asub keskkatlamaja hoone, kust toodi keskkütte maapealsete magistraalide kaudu tsentraalset keskküttesooja töökoja hoonetele, Lauka koolile ja Käina tee 14, 26,25, 28, 30, 34 kortermajadele. Süsteemi suurte trassikadude ja majandusliku ebaefektiivsuse tõttu kasutatakse tänapäeval vaid lokaalseid küttelahendusi ja soojatrassid on likvideeritud.

Ka aadressil Käina tee 44 asuvas hoones on peale kolhoosiajastu lõppu arendatud äri- ja müügitegevust. See oli kolhoosi teine tankla, mille ehitamisel osalesid üliõpilasmalevlased.

Kolhoosi esimese tankla mahutite alusmüürid on leitavad telefonsidekeskuse naabruses.

Sanglepaallee kõrval asub tarekuivati ehk seemnevilja algupärane kuivati, kus kuivatatav vili laoti õhukese kihina metallplaatidest põrandale, mida kuumutati suure puukütteahjuga. Söödaviljakuivati ja jõusöödaveski asusid Lauka mõisa naabruses. Hoone ehitas kolhoosi ehitusmeestest moodustatud Hiiu KEK-i brigaad koos üliõpilasmalevlastega.

## Viited