open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vanemuise 46

**Tartu Ülikooli õppehoone Vanemuise tänav 46** on arhitekt Otto Hoffmanni projekteeritud õppehoone Tartus, mille rajamise algatas Tartu Keiserliku Ülikooli erakorraline professor Georgi Mihhailovski 1905. aastal.

G. Mihhailovski (töötas Tartus 1905–1912) algatas praeguse Vanemuise tänava õppehoone püstitamise mõtte ja nõutas haridusministeeriumilt vastava rahalise toetuse (800 000 rubla). Riia Tehnikaülikooli professori Otto Hoffmanni projekteeritud hoone, mis algselt oli ette nähtud ainult geoloogia- ja zooloogiamuuseumi ja vastavate instituutide jaoks, valmis 1914. aastal ning anti alanud Esimese maailmasõja tõttu sõjaväehaigla kasutusse. Tartu Ülikool sai tollase Aia tänava hoone enda käsutusse pärast Vabadussõja lõppu.

Zooloogia ja geoloogiamuuseum kolisid Aia tänava õppehoonesse 1921. aastaks. Geoloogia- ja mineraloogiakabinet koliti sinna 1920/21. aasta talvel. Need asutused asuvad selles majas tänapäevani. 1922 plaaniti hoonesse kolida ka Arheoloogiakabinet ja Kunstiajaloo kabinet, kuid neile leiti teised ruumid. 1. juunil 1934 otsustas Vabariigi Valitsus krundi koos hoonetega Tartu Ülikoolile üle anda

Tänapäeval asub majas Tartu Ülikooli loodus- ja tehnoloogiateaduskond, kuid veel 2008. aastani paiknes seal Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskond, mis liideti 1. jaanuari 2008 Tartu Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna, Eesti Mereinstituudi ja Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudiga. Vanemuise 46 õppehoones on Tartu Ülikooli suurim, 400-kohaline ringauditoorium.

Kunstiajaloolane Voldemar Vaga kirjutas 1928. aastal ilmunud teoses "Tartu Ülikooli arkitektid" õppehoonest nõnda: "Ka sel ehitisel (33. joon.), milles valitseb kuiv ja külm sirgejoonelikkus, pole kuigi suurt kunstilist väärtust." Samas ei hinnanud ta nii üksipäini Hoffmanni, vaid tervet ajastut: Tartu ülikooli hoonete ehituslugu kolme järku jagades ütles Vaga kolmanda kohta ("Eklektitsismi ja modernismi valitsemine (Rötscher, Guleke, Nikitin, Hoffmann j. t.), a. 1869 kuni meie ajani"), et "mis puutub aga kolmandasse, siis ei tule selle aja ehitistest kunstitööna üksi ehitis arvesse".

2017. aastal arvati hoone kultuurimälestiseks.

## Viited

## Välislingid

* "Vanemuine 46 maja uueneb" Universitas Tartuensis, 1. aprill 2004
Kurmo Konsa

**Kurmo Konsa** (sündinud 31. augustil 1965) on eesti ajaloolane ja bioloog.

Konsa õppis 1984–1992 Tartu Ülikoolis bioloogiat ja sai diplomi biokeemia erialal, 1993. aastal sai ta magistrikraadi (MSci) mikrobioloogias. 1994–1996 õppis ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis ning omandas raamatuteaduse magistri kraadi (MA). 2003. aastal omandas ta samas infoteaduste doktori kraadi (PhD). 

1990–1996 töötas Konsa Tartu Ülikooli raamatukogus konserveerimisbioloogina-paberirestauraatorina, 1994–1995 oli ta Eesti Rahvusraamatukogus restaureerimisosakonna konsultant. 1996–2003 töötas ta Eesti Postimuuseumis konservaatori ja kogude kuraatorina ning oli 1999–2003 Tartu Ülikooli arhiivinduse õppetooli külalislektor. 2003. aastast on ta arhiivinduse õppetooli dotsent, ta keskendub arhiividokumentide säilitamise õpetamisele. 2012. aastal sai Konsa Tartu Kõrgema Kunstikooli professoriks.

2006. aastast on Konsa Eesti Ajaloomuuseumi nõukogu liige ning alates 2009. aastast on ta Eesti Rahvusraamatukogu teadusnõukogu esimees.
## Tunnustus

* 2012 Tartu Ülikooli aumärk

## Teosed
*Arhivaalide ja trükiste säilitamine. Ajalookirjanduse Sihtasutus "Kleio", 2008
*Arhivaalide säilitamine. Tartu : Eesti Ajalooarhiiv, 1998
*Artefaktide säilitamine. Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, c2007 
*Eestikeelsete trükiste seisundi uuring. Tallinn : Tallinna Pedagoogikaülikooli kirjastus, 2003 
*Konserveerimisbioloogia. Tallinn : Eesti Kunstiakadeemia, 2006
**Maailm 2.0:  Looduse, inimese ja kultuuri tehislikustumine*. Tartu: Ajalookirjanduse Sihtasutus "Kleio". 2009.
*Mikroseen - paber - fungitsiid : magistritöö. Tartu : Tartu Ülikool, 1993
*Raamatuhoiu ABC : käsiraamat raamatukogude ja arhiivide töötajaile. Tallinn : Tartu Ülikooli Raamatukogu, 1995
*Kurmo Konsa, Marge Tiidus. Säilitusjuht raamatukogudele ja arhiividele. Tallinn : Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing, 1999. 
*000 ja 111 taga on maailm : kultuuritehnoloogia käsiraamat. Tartu: Ajalookirjanduse Sihtasutus "Kleio", 2016

## Viited


## Välislingid
*
*Kurmo Konsa arhiivinduse õppetooli lehel
Alfa1-retseptor

**Alfa<sub>1</sub>-retseptor** ehk **α<sub>1</sub>-retseptor** ehk **alfa<sub>1</sub>-adrenergiline retseptor** ehk **α<sub>1</sub>-adrenergiline retseptor** ehk **alfa<sub>1</sub>-adrenoretseptor** ehk **α<sub>1</sub>-adrenoretseptor** on adrenoretseptorite hulka kuuluv G-valguga seotud retseptor, milles virgatsaineks on adrenaliin või noradrenaliin.

α1-adrenoretseptoril on homoloogsed alatüübid α<sub>1A</sub>, α<sub>1B</sub>, α<sub>1D</sub> ja α<sub>1L</sub>.
Triin Ella

**Triin Ella** (sündinud 29. aprillil 1969) on eesti laulja (metsosopran).

## Haridus
Triin Ella on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuritöö ja koorijuhtimise erialal (1993), Eesti Muusikaakadeemia klassikalise laulu erialal (2001) ja omandanud samas magistrikraadi kammerlaulu erialal (2004, professor Mati Palm). Lisaks on ta end täiendanud Leipzigi Felix Mendelssohn Bartholdy nimelises Muusika- ja Teatri Kõrgkoolis professor Regina Werner-Dietrichi juhendamisel (2003–2004).

## Töö lauljana teatris
2001. aastast töötab Triin Ella rahvusooperi Estonia kooris ja tema repertuaari kuuluvad ka solistirollid ooperites, operettides ja muusikalides:

*Flora Bervoix, "La traviata" (Giuseppe Verdi / Francesco Maria Piave)
*Tomi ema, "Prints ja kerjus" (Priit Pajusaar / Aapo Ilves / Andres Puustusmaa)
*Majapidajanna, "Mees La Manchast" (Mitch Leigh)
*Nirenus, "Julius Caesar" (Georg Friedrich Händel)
*Orb, "Roosikavaler" (Richard Strauss)
*Haldjas ja Tüdruk, "Nukitsamees" (Olav Ehala)
*Olga Kromow, "Lõbus lesk" (Ferenc Lehár)
*Vargamäe Mari, "Vargamäe tõde ja õigus" (Tõnu Raadik / Ago-Endrik Kerge)
*Triin, "Barbara von Tisenhusen" (Eduard Tubin)
*Proua Weber, "Kolme neitsi maja" (Franz Schubert / Heinrich Berté)
*Maria, "Maria, Joosep ja Inglike" (Villu Valdmaa)
*Metsamoor, "PipiNukiPuhh!" (Ülo Vinter / Ülo Raudmäe / Tõnu Raadik / Olav Ehala)
*Mõmmi-Mari, "Mõmmi jõuluaabits" (Tõnu Kõrvits / Heljo Mänd) 

## Tegevus kammerlauljana
Triin Ella on esinenud mitme kammermuusikakavaga:
* "Muusika läbi pisarate" (kontsertetendus Imre Kálmáni elust ja loomingust)
* "Tribute to Tango" (Ástor Piazzolla muusikast)
* "Jenny, Polly, Nanna" (Kurt Weilli muusikast)
* "Üks suhkrutükk" (operetti ja muusikaližanrit tutvustav projekt lastele) – koostöös (Eesti Kontserdiga)
* "La Testa. Armastuse hüsteeria"
* "Sekventsid" (kaasaegne muusika) – koostöös Eesti Interpreetide Liiduga.

Vaimuliku muusika kavadega on Triin Ella esinenud nii Eestis kui ka välismaal. 

## Muu erialaga seotud tegevus
Triin Ella on täiendanud end nii laulja kui ka lauluõpetajana Soomes ja Saksamaal ning on mitme koori hääleseadja. 2010. aastast on ta hääleseade ja laulu eriala õpetaja Tallinna Muusikakeskkoolis.

Triin Ella on näidelnud teleseriaalis "Kelgukoerad" ja mitmes reklaamklipis Soomes. 

Aastatel 2007–2009 juhtis ta Jaak Jõekaldaga Klassikaraadios saadet "Meloodia võluvõim" ja 2013–2016 muusikasaadet "Nostalgia" .

## Harrastused
Talle meeldib ujumine.

## Viited
Ortostaatiline hüpotensioon

**Ortostaatiline hüpotensioon** on madala vererõhu alavorm, mida RHK-10 järgi kodeeritakse I95.1

Ortostaatilisele hüpotensioonile on iseloomulik järsk vererõhu langus, kui inimene tõuseb kiiresti istuvast või lamavast asendist püsti. Kiire vererõhu languse tulemusena võib inimene minestada.
Portaal (arhitektuur)

**Portaal** (keskladina *portale* 
Varasemas juugendstiilis portaaliava eraldi ei kaunistatud, siiski *[[art deco|art déco]]* perioodil suurenes portaali kujunduslik tähtsus taas.
Funktsionalismis peetakse esmajoones oluliseks portaaliava läbinähtavust, mõttelist välisruumi ja siseruumi ühendamist.

## Pilte

Fail:Old Town of Tallinn, Tallinn, Estonia - panoramio (81).jpg|Niguliste kiriku põhjaeeskoja barokkportaal
Fail:Suur-Karja 1 uks Tallinnas.jpg|Portaal Suur-Karja 1 hoonel Tallinnas
Fail:Pöide kiriku põhjaportaal.jpg|Pöide kiriku põhjaportaal Saaremaal
Fail:Kose kiriku peaportaal.jpg|Kose kiriku peaportaal Harju maakonnas
Fail:Dülmen, St.-Viktor-Kirche, Eingangsportal -- 2021 -- 4504-10.jpg|Portaal kirikuhoonel Dülmenis Nordrhein-Westfalenis
Fail:Saint Peter church in La Forclaz 05.jpg|Portaal kirikuhoonel La Forclaz vallas Haute-Savoie departemangus
Fail:Bergamo portal Via Pelabrocco.JPG|Portaal Bergamo linnas Lombardias
Fail:Former guard house in Colmar 02.jpg|Endine valvurihoone Colmaris Grand Est piirkonnas
Fail:Friesach Herrengasse 8 ehemaliges Bezirksgericht Portal 13092017 0984.jpg|Herrengasse 8, Friesach, Austria
Fail:Maria Saal Domplatz Aufbahrungshalle Eingang 30062017 0037.jpg|Osaliselt maalitud portaal Maria Saali turulinnas Austrias
Fail:Michelfeld Kloster Portal 8151481.jpg|Michelfeldi kloostri portaal Oberpfalzi ringkonnas Baieris
Fail:Lille porche Hôtel Bidé de la Grandville 26 28 rue de thionville.jpg|Hôtel Bidé de la Grandville, Lille Põhja-Prantsusmaal
Fail:Jagiellonian University Collegium Novum, 1882 designed by Feliks Księżarski, 24 Gołębia street, Old Town, Kraków, Poland (1).jpg

## Vaata ka
*Astmikportaal
*Portikus

## Viited
Vladimír Páral

**Vladimír Páral** (sündinud 30. augustil 1932 Prahas) on tšehhi kirjanik. Ta on avaldanud romaanisarjad "Must pentaloogia" ja "Valge pentaloogia", aga ka ulmekirjandust ja satiiri.

Cibulka nimekirja järgi oli ta Tšehhoslovakkia julgeolekuameti (Státní bezpečnost) kaastöötaja.

## Teoseid
"Must pentaloogia":
* Veletrh splněných přání (1964)
* Soukromá vichřice: Laboratorní zpráva ze života hmyzu (1966)
* Katapult: Jízdní řád železničních, lodních a leteckých drah do ráje (1967)
* Milenci a vrazi: Magazín ukájení před rokem 2000 (1969)
* Profesionální žena: Román pro každého (1971)

"Valge pentaloogia":

* Mladý muž a bílá velryba: Malý chemický epos (1973)
* Radost až do rána: O křečcích a lidech (1975)
* Generální zázrak: Román naděje (1977)
* Muka obraznosti: Konfrontace snu a skutečnosti (1980)
Eero Kangor

**Eero Kangor** (sündinud 17. aprillil 1982 Tartus) on Eesti kunstiajaloolane. 

## Hariduskäik
Õppis aastail 1989–2000 Tartu Miina Härma Gümnaasiumis. Ta lõpetas Tartu Ülikoolis kunstiajaloo bakalaureuseõppe 2005. aastal uurimistööga Tartu Eesti Käsitööliste Abiandmise Seltsi joonistuskursustest. 2009. aastal lõpetas humanitaarteaduse magistrikraadiga ning uurimistööga Tartu Ülikooli Kunstiajaloolisest fotokogust. Aastatel 2009–2017 õppis ta Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse doktorantuuris. 

## Töökäik
Aastatel 2005–2008 töötas ta Tartu Ülikoolis, tegeledes kunstiajaloolise fotokogu kataloogimise ja digiteerimisega. Aastatel 2008–2011 töötas Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudis, kus pidas muu hulgas loenguid fotograafia ajaloost. 2011–2013 töötas Tallinna Kunstihoone kuraatorina. Aastatel 2013–2015 töötas Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu teadurina. Aastatel 2015–2023 töötas ta Tallinna Linnaplaneerimise Ameti muinsuskaitse osakonnas.

Ta on kirjutanud kunstiarvustusi, Tallinna ajaloo aimeartikleid jms.

## Teadustöö
Teadustöö huvikeskmes eesti kunstiteaduse ajalugu 1920. aastate alguses. Uurinud Tartu Ülikooli esimese kunstiajaloo professori Helge Kjellini tegevust Eestis. 

## Liikmesus
*Eesti Kunstnike Liit
*Eesti Kunstiteadlaste ja Kuraatorite Ühing
*2020–2021 ICOMOSi Eesti komitee

## Isiklikku
Tema vanaisa oli eesti lastearst ja Vabadussõja veteran Harry Busch ja vanavanaisa eesti mööblitööstur Johan Busch.

## Viited

## Välislingid
*Eero Kangor Eesti Teadusinfosüsteemis
Urmas Dresen

**Urmas Dresen** (sündinud 8. detsembril 1958) on eesti ajaloolane ja muuseumitöötaja.

Ta lõpetas 1977. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1985. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli  ajalooteaduskonna ajaloolasena.

Ta on töötanud 1979. aastast Meremuuseumis, alates 1998. aastast muuseumi direktorina.

## Liikmesus
*1988 Õpetatud Eesti Seltsi (ÕES) taasasutajaliige
*ta on olnud Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM) Eesti komitee esimees

## Tunnustus
*2012 Postimehe aasta inimene
*2013 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2023 Tallinna teenetemärk

## Viited
Estonian Dream Big Band

**Estonian Dream Big Band** on Eesti džässmuusikakollektiiv. 

Ansambel loeb oma sünniajaks 17. märtsi 1998. Ansambli asutas ja selle esimene dirigent oli Jüri Leiten. Estonian Dream Big Bandi on teiste seas juhatanud ka sellised nimekad dirigendid nagu Eero Koivistoinen ja Örjan Fahlström. Praegune peadirigent on Siim Aimla. Estonia Dream Big Band oli ka Popkooripeo saateansambel. 

Estonian Dream Big Band on esinenud koos paljude tuntud lauljate ja muusikutega Eestist ja välismaalt. Näiteks Eesti muusikutest on bigbändi solistina esinenud Lembit Saarsalu, Paul Mägi, Silvi Vrait, Tõnis Mägi, Hedvig Hanson ja Mart Sander. 

2002. aastal andis Big Band koostöös Riho Sibulaga välja plaadi "Riho Sibul & Estonian Dream Big Band". Koostöös Hendrik Sal-Salleriga ilmus 2005. aastal plaat "Hendrik Sal-Saller & Estonian Dream Big Band". 

Välismaa muusikutest on koos bigbändiga üles astunud Frank Foster, Lew Soloff, Ray Anderson, Irina Rodiles, Tim Hagans, Randy Brecker, Jukka Linkola, Ulf Wakenius, Marzi Nyman jpt. 

## Viited

## Välislingid
*
Andres Raudsepp

**Andres Raudsepp** (sündinud 1957) on eesti tõlkija ja filoloog.

Ta on tõlkinud eriti prantsuse keelest.
Milhouse Van Houten

**Milhouse Van Houten** on tegelane animasarjas "Simpsonid". 

Ta käib Springfieldi Gümnaasiumi neljandas klassis, tema parim sõber on Bart Simpson, kuigi Bart teeb tihti tema kulul nalja (Milhouse on Barti tõttu sattunud isegi CIA tagaotsitavate nimekirja).

Milhouse Van Houteni teksti loeb Pamela Hayden.
Grzegorz Schetyna

**Grzegorz Juliusz Schetyna** [gž'egoš juliuš shet'õna] (sündinud 18. veebruaril 1963 Opoles) on Poola poliitik. Ta oli alates 22. septembrist 2014 kuni 16. novembrini 2015 Poola välisminister.

1990 lõpetas ta Wroclawi ülikooli filosoofia-ajalooteaduskonna. Ülikoolis oli ta valitseva võimuga opositsioonis ja juhtis mitu aastat üliõpilaste sõltumatut assotsiatsiooni.

1991–1992 oli ta Wroclawi vojevoodi asetäitja. Ta on Alam-Sileesias tegutseva raadiojaama kaasasutaja ja korvpalliklubi Wroclawi Śląsk omanik.

Schetyna valiti Poola Seimi liikmeks neli koosseisu järjest ja ta oli seimi liige 1997–2011. Alates 2001 kuulus ta Kodanikeplatvormi ja on olnud selle erakonna peasekretär, aga alates 2006 selle erakonna Alam-Sileesia piirkonna juht. 2005 sai ta Kodanikeplatvormi nimekirjas kandideerides 14 978 häält. Pärast Poola 2007. aasta parlamendivalimisi, kus ta kogus 54 345 häält, sai ta Donald Tuski valitsuses sise- ja haldusministriks ning ühtlasi peaministri asetäitjaks. Nendel kohtadel töötas ta 16. novembrist 2007 kuni 14. oktoobrini 2009. Pärast ametist lahkumist sai temast Kodanikeplatvormi seimi fraktsiooni juht.

8. juulil 2010 valiti ta Bronisław Komorowski asemele Poola Seimi eesistujaks 277 häälega 121 vastu 16 erapooletu hääle juures. Kuna pärast Lech Kaczyński surma ei olnud veel valitud uut presidenti, sai Schetyna ametikohast tulenevalt ühtlasi Poola presidendi kohusetäitjaks. 6. augustil 2010, mil Komorowski vannutati Poola presidendiks, lakkas ta olemast presidendi kohusetäitja ja oli sellest ajast kuni 2011 üksnes Seimi eesistuja.

Erakonna Seadus ja Õiglus liikme Beata Kempi sõnul on Schetyna Kodanikeplatvormi üks väheseid liikmeid, kes tervitab koridoris ega hoia käsi taskus, kui naisega räägib.
Tartu Ülikooli Kunstiajaloo Kabineti väljaanded

**Tartu Ülikooli Kunstiajaloo Kabineti väljaanded** oli Tartu Ülikooli kunstiajaloo õppetooli poolt välja antud kunstiteaduslik ajakiri, mis ilmus aastatel 1937–1940.

Tartu Ülikooli Kunstiajaloo Kabineti väljaanded hakkasid ilmuma 1937. aastal kunstiajaloo professor Sten Karlingi initsiatiivil. Ajakirja eesmärgiks oli kunstiajaloo kabinetis tehtava teadustöö publitseerimine ja rahvusvaheline levitamine. 

Ajakirja ilmus aastatel 1937–1940 kokku 8 numbrit: 1937. aastal ilmus 3 numbrit, 1938. aastal 2 numbrit, 1939. aastal 1 number ja 1940. aastal 2 numbrit. 1940. aasta viimased kaks numbrit kandsid pealkirja "Tartu Ülikooli Kunstiajaloo Instituudi väljaanded", sest 1939. aastal nimetati kunstiajaloo kabinet ümber Kunstiajaloo Instituudiks. 1938. aasta 4. number kandis prantsuskeelset pealkirja "Publications du Cabinet d'Histoire de l'Art de l'Université de Tartu".

Tartu Ülikooli Kunstiajaloo Kabineti väljaannete traditsiooni jätkab 2009. aastal Tartu Ülikooli kunstiajaloo professor Juhan Maiste initsiatiivil ellu kutsutud ajakiri Baltic Journal of Art History.
Ellen Hansen

**Ellen Hansen** (kuni 1931. aastani **Ellen Kont**; 18. juuli 1910 Tallinn – 27. september 2012 Tallinn) oli eesti tekstiilikunstnik.

## Elukäik
Ellen Hansen lõpetas 1931. aastal Riigi Kunsttööstuskooli tikandi- ja pitsitöö erialal ning oli 1948. aastal esimene Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi lõpetaja tekstiili erialal.

Aastatel 1949–1964 töötas ta Tallinna Kunstitoodete Kombinaadis dekoratiivkudumise- ja tekstiiliateljee kunstilise juhina ning seejärel oli vabakutseline kunstnik.

## Looming
Ellen Hansen on loonud seina- ja kattevaipu, dekoratiivkangaid, lavaeesriideid, tekstiiliansambleid avalikku ruumi. 1957. aastal loodud vaip "Rahvuslikud nukud" pälvis kunstitoodete kombinaadi eksponaadina Brüsseli maailmanäitusel kuldmedali. 1960. aastatel lõi ta suurepäraseid rüiutehnikas vaipu, kus domineeris motiivistiku jõuline abstraktne stiliseering, maaliline ja julge värvikäsitlus. 1970.–1980. aastatel muutus kujundi- ja värvikeel vaoshoitumaks ja peenemaks. 

Tuntumad avalikku ruumi valminud tööd on Estonia kontserdisaali lavaeesriie (1962) ja Vanemuise teatri lavaeesriie (1967).

Alates 1949. aastast kuulus ta Eesti Kunstnike Liitu, oli ka Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Tekstiilikunstnike Liidu auliige. 1964. aastal anti talle Eesti NSV teenelise kunstniku aunimetus.

### Näitused
Ellen Hanseni loometeed iseloomustavad arvukad esinemised tarbekunstinäitustel Eestis ja välismaal, samuti isikunäitused Eesti Kunstimuuseumis (1962), Moskva KF näitusesaalis (1963), Tartu Kunstimuuseumis (1964), Läti Ajaloomuuseumis Riias (1964), Tallinna Linnagaleriis (1996), Chaplini keskuses Pärnus (1998), Eesti Tarbekunstimuuseumis (1999), Eesti Rahva Muuseumi Näitusemajas ja Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis (2007-2008, 2010), Estonia Talveaias (2005 ja 2008). 

## Tunnustus
*1958 – kuldmedal Brüsseli maailmanäituselt
*1960 – suur hõbemedal NSV Liidu rahvamajanduse saavutuste näituselt Moskvas
*1961 – I järgu diplom Moskvast
*1964 – Kultuuriministeeriumi aastapreemia
*1964 – Eesti NSV teeneline kunstnik
*1996 – Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapitali aastapreemia (isikunäitus Tallinna Linnagaleriis ja pikaajaline loominguline tegevus)
*2011 – TriikRaud

## Isiklikku
Metalli- ja puitehistöökunstnik Albert Hansen oli Ellen Hanseni abikaasa. Arhitekt Tiit Hansen on nende poeg. Tekstiilikunstnik Aet Ollisaar on tema tütretütar.

## Viited

## Allikad
* EKABL, lk 99

## Välislingid
* Tekstiilikunstnik Ellen Hansen sai 100-aastaseks err.ee, 18. juuli 2010
* Peegeldused Ellen Hanseni ja Aet Ollisaare tekstiilid, 4.05.–2.06.2011, Pärnu Uue Kunsti Muuseum
* Tekstiilikunstnik Ellen Hansen pälvis elutööpreemia ERR, 4. mai 2011
* Suri tekstiilikunstnik Ellen Hansen
Valter Hohlfeldt

**Valter Hohlfeldt** (2. jaanuar 1898 Aarike veski, Kodijärve vald, Tartumaa – 24. august 1940 Königsberg) oli Eesti vaimulik.

Ta lõpetas 1918. aastal Tartus gümnaasiumi, õppis aastatel 1920–1926 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja täiendas end 1927. aastal Berliinis. Aastatel 1930–1931 õppis didaktika-metoodika seminaris ja sooritas gümnaasiumiõpetaja eksami. Prooviaastal oli 1928. aastal Tartus. Ordineeriti 13. aprillil 1930 Tartus õpetajaks.

Ta oli Noorte Meeste Kristliku Ühingu Saksa osakonna juhataja.

1939. aastal põgenes Saksamaale. Alates 1940. aastast elas ja oli pastor Königsbergis, kus ta ka suri.

## Viited
The Vampire Bat

**"The Vampire Bat"** on 1933. aasta USA õudusfilm.

## Süžee

Kleinschlossi külas toimuvad mõrvad, mis viitavad vampiirlusele. Ainus kahtlusalune kohtlane nahkhiirearmastaja Herman hukub tagaajamise käigus, kuid mõrvad sellega ei lõppe. Süüdlaseks osutub elu loomise plaanidega doktor, kes püüab oma kurje toimetusi Hermani süüks ajada.

## Peaosatäitjad
*Lionel Atwill (doktor Otto von Niemann)
*Fay Wray (Ruth Bertin)
*Melvyn Douglas (politseiinspektor Karl Brettschneider)
*Dwight Frye (Herman Gleib)
*Maude Eburne (tädi Gussie Schnappmann)
Bruno Hörschelmann

**Bruno Hörschelmann** (9. september 1889 Kose – 28. juuli 1946 Regis-Breitingen) oli Eesti vaimulik.

Lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1909–1916 Tartu ülikoolis matemaatikat ja usuteadust. Lõpetas ülikooli teoloogiakandidaadi astmega. Oli prooviaastal Lüganuse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 14. juulil 1918 Tallinna Toomkirikus.

Oli aastal 1918 Lüganuse koguduse õpetaja Carl Ferdinand Sigismund Waltheri isiklik adjunkt, 1920–1939 Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1940 pastor Altfeldes Danzigi lähedal (praegu Stare Pole Malborki kreisis Pomorze vojevoodkonnas) ning 1940–1942 pastor Jeschaus Schwetzi kreisis (praegu Jeżewo Świecki kreisis Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas) 

Jäi aastal 1942 emerituuri, elades Regis-Breitingenis (Saksimaal). Seal ta ka suri aastal 1946.

## Isiklikku
Tema isa oli Kose, Kihelkonna ja Baratajevka koguduse (Samara kubermangus) õpetaja Christfried Otto Hörschelmann, vanaisa Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja. Ta oli kaks korda abielus, pärast esimese naise surma abiellus tolle õega, nende isa oli Iisaku koguduse õpetaja Carl Albert Intelmann. Abikaasade vend Reinhold Carl Intelmann oli Iisaku koguduse adjunktõpetaja, vend Carl Helmut Intelmann oli Varbla koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*https://eelk.ee/elulood/horschelmann_bruno.html
Karl Laantee

**Karl Laantee** (2. oktoober 1927 Elva – 13. mai 2007 Tartu) oli eesti ajakirjanik ja vaimulik, raadiojaama Ameerika Hääl eestikeelsete saadete tegija.

1955. aastast oli ta kirikuõpetaja USA-s, Argentinas, Rootsis, Peruus, Uruguays ja Kanadas ning alates 1993. aastast ka Eestis. Ta teenis usuliselt põlisameeriklasi USA Virginia osariigis, rajas luterliku koguduse Buenos Aireses, teenis eri viisil eestikeelseid kogudusi Rootsis, Taanis ja Kanadas. 

## Elulugu
Karl Laantee sündis Tartumaal Elva vallas Tigase talus Ketneri külas viielapselise pere vanima pojana.

1944. aastal siirdus ta 16-aastaselt lennuväe abiteenistuse koosseisus Saksamaale. 

Ta õppis mitmes ülikoolis Saksamaal, USA-s ja Rootsis. 1966. aastal sai magistrikraadi politoloogias ja teoloogias. Kuulus korporatsiooni Rotalia.

Organiseerimisvõimelise inimesena töötas ta Ameerika Ühendriikide ametnikuna Ladina-Ameerikas poliitika vallas. Kui Peruus oli tema töö populaarne kohalikegi seas, siis Uruguays olid tema ülesanded poliitilistel põhjustel komplitseeritud.

Aastatel 1979–1988 oli Karl Laantee Ameerika Hääle eestikeelsete saadete toimetuse juht. Seejärel tegi ta USA-s usutööd. 

Laantee naasis Eestisse 1993. aastal ja asus elama Tartusse, töötas Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja sotsiaalteaduskonnas lektorina. 

Ta kirjutas ajalehtedele poliitikakommentaare. 

## Ameerika Hääles
Laantee juhatas Ameerika Hääle Eesti osakonda külma sõja lõpukümnendil, alates 2. detsembrist 1979 kuni 8. aprillini 1988. 
Tema tööleasumise järel suurenes selle raadiojaama eestikeelsetes saadetes Eesti ajalugu ja kaasaegset vastupanuliikumist käsitlevate esinemiste hulk.

## Isiklikku
Ta oli 1965. aastast abielus geoloog Anne Reintamm-Laanteega (1930–2013), neil oli tütar ja nende poeg on hilisem Eesti Vabariigi peakonsul Peterburis Carl Eric Laantee Reintamm.

## Tunnustus
*2002 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* In Memoriam Eesti kirik
* Legendaarne Ameerika Hääle Eesti osakonna juhataja Karl Laantee on surnud Denes Kattago, Õhtuleht 16. mai 2007
* Laantee, Karl TLÜAR väliseesti isikud
Nuku‘alofa

**Nuku‘alofa** on Tonga pealinn ja suurim linn.

Nuku‘alofa asub Tonga suurima saare Tongatapu põhjarannikul. Seal elab veerand riigi elanikest.

Linnas asuvad riigi parlament ja kuningapalee.

## Ajalugu

Esimese eurooplasena jõudis Nuku'alofasse James Cook 10. juunil 1777. Ta kirjeldas Nuku'alofa lahte ja tema joonistatud kaardi põhjal võib järeldada, et ta pidi olema saarel randunud ja ööbinud. Cook nimetas mitut kohanime saarel, kuid mitte Nuku'alofat, kuigi ta seal maabus.

Teise eurooplasena jõudis Nuku'alofasse misjonär George Vason 1797. 1810 avaldas ta maailma esimese Tongat käsitleva raamatu, kus esimest korda Euroopa ajaloos mainiti kohanime Nuku'alofa (kujul Noogollefa).

Kolmanda eurooplasena jõudis Nuku'alofasse William Mariner 1806, kes esimese eurooplasena jäi saarele pikemaks ajaks. Nimelt elas ta Tongal 1810. aastani Finau 'Ulukalala lapsendatud pojana. Tol ajal käis Tongal kodusõda. Pärast 11 aastat kestnud sõda ja piiramist õnnestus 'Ulukalala sõdalastel Nuku'alofa vallutada. Selleks kasutasid nad Marinerilt saadud Port-au-Prince'is toodetud kahureid. 1817 avaldas Mariner maailma teise Tongat käsitleva raamatu, kus Tonga pealinna on nimetatud Nioocalofaks.

1826 saabusid saarele esimesed misjonärid, kes saarele pikemaks ajaks jäid. Need olid pärit Londonist ja rahvuselt tahitilased. Nad olid teel Fidžile, kuid pealik Tupou ei lasknud neil teekonda jätkata. Järgmisel aastal saabus saarele veel kaks metodistidest misjonäri. 1. juunil 1828 laskis pealik Tupou end ristida. Nuku'alofa muutus kiiresti kristluse levitamise keskuseks Tongal. Ühtlasi koostasid misjonärid tonga kirjakeele, mida kasutatakse tänapäevani.

Nuku‘alofa on Tonga pealinn alates 1845. aastast. 4. novembril 1875 võeti vastu Tonga põhiseadus, mis sätestab Tonga pealinnaks Nuku'alofa.

Halduslikult koosneb Nuku'alofa kolmest osast: Kolomotu'a (tõlkes 'vanalinn'), Kolofo'ou (tõlkes 'uuslinn') ja Ma'ufanga. Neist viimane asub linna idaosas ja liideti pealinnaga viimasena, kuid küla oli seal juba Cooki ajal.

2006. aasta rahutuste käigus rüüstati ja hävitati suur osa linna äripiirkonnast.
Pühalepa valla vapp

**Pühalepa valla vapp** on Hiiu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Pühalepa valla vapp.

Tumesinisel hõbedaga ääristatud vapikilbil on hõbedane ruut, mille sees hõbedane päikeseratas, mille sees neli kollast segmenti. Kilbi allosas on hõbedane siniste täpikestega liilia. Päikeseratas sümboliseerib päikest, elu ja õnne, ruut tähendab saart. Liilia on puhtuse, lootuse ja pühaduse sümbol. Kollased segmendid väljendavad valla ühtsust ja struktuuri: Hellamaa, Suuremõisa, Palade, Kärdla piirkonda. Sinine värvus sümboliseerib laiduderikast sooja liivapõhjalist merd ning taevast.

## Viited
Shaoxing

**Shaoxing** on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. 

Tänapäeva linna kohal asus 4. sajandil eKr Yue kuningriik.

Linnas toimus 2010. aastal 6. ülemaailmne kooriolümpia.

## Haldusjaotus

Shaoxingi linn jaguneb 6 maakonna tasemel haldusüksuseks (1 linnarajoon, 3 maakonna õigustega linna ja 2 maakonda):

*Yuechengi linnarajoon (越城区 Yuèchéng Qū)
*Zhuji (诸暨市 Zhūjì Shì)
*Shangyu (上虞市 Shàngyú Shì)
*Shengzhou (嵊州市 Shèngzhōu Shì)
*Shaoxingi maakond (绍兴县 Shàoxīng Xiàn)
*Xinchangi maakond (新昌县 Xīnchāng Xiàn)

## Välislingid
*Shaoxingi koduleht
Jiaxing

**Jiaxing** on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Piirneb kirdes Shanghai Shiga.

Linnas räägitakse uu keelt.

## Haldusjaotus

Jiaxingi linn jaguneb seitsmeks maakonna tasemel haldusüksuseks (kaks linnarajooni, kolm maakonna õigustega linna ja kaks maakonda):

*Nanhu linnarajoon (南湖区)
*Xiuzhou linnarajoon (秀洲区)
*Haining (海宁市)
*Pinghu (平湖市)
*Tongxiang (桐乡市)
*Jiashani maakond (嘉善县)
*Haiyani maakond (海盐县)

## Välislingid

*Jiaxingi koduleht
Zhoushan

**Zhoushan** on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Asub Ida-Hiina meres Hangzhou lahe saartel. Piirkond hõlmab 1390 saart ning 3306 laidu ja kari. Aasta läbi on asustatud 103 saart. Vaid 15 saarel elab üle 10 000 inimese.

## Haldusjaotus

Zhoushan jaguneb 4 maakonna tasemel haldusüksuseks (2 linnarajooni ja 2 maakonda):

*Dinghai linnarajoon (定海区)
*Putuo linnarajoon (普陀区)
*Daishani maakond (岱山县)
*Shengsi maakond (嵊泗县)

## Välislingid
*Zhoushani koduleht
Christfried Otto Hörschelmann

**Christfried Otto Hörschelmann** (15. juuli 1858 Kose – 17. oktoober 1939 Tallinn) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1871–1876 Tallinna Rüütli- ja Toomkoolis. Aastatel 1877–1882 õppis ta Tartu Ülikoolis, ajaloo- ja usuteaduskonnas, lõpetas ülikooli cand theol astmega. Prooviaastal oli ta Peterburi Anna koguduses Konrad Freifeldti juures. Ordineeriti 13. novembril 1883 õpetajaks.

Hörschelmann oli 1883–1887 Kose Püha Nikolause koguduse adjunktõpetaja, 1887–1905 Kose koguduse pastor, aastal 1906 oli Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1907–1908 oli Baratajevka koguduse (Samara kubermangus) vikaarõpetaja, 1908–1933 õpetaja. 

Emerituuri jäi ta 12. detsembril 1933. Aastast 1935 elas ta poja juures Lüganusel. Ta suri aastal 1939 Tallinnas ja ta maeti Kose kalmistule.

## Isiklikku
Tema isa Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause kogudus õpetaja, vanaisa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, äi Carl Friedrich Sigismund Walther oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vend Ferdinand Constantin Ludwig Hörschelmann oli mitme Krimmi koguduse pastor, suri Minussinskis, naisevend Carl Ferdinand Sigismund Walther oli Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja, õemees Adam Rudolf Winkler oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja, poeg Bruno Hörschelmann oli Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*CHRISTFRIED OTTO HÖRSCHELMANN, eelk.ee
*
Jetstream 31/32

**Jetstream 31/32** (Inglismaa) on väike alltiivaline, kahe turbopropollermootoriga, survestatava kerega regionaalne liinilennuk, mis konstrueeriti USA kohalike lennuliinide turu jaoks.

### Jetstreami modifikatsioonid

***Jetstream 31 Airliner** - 18/19-kohaline
***Jetstream 31 Corporate** - 8/10-kohaline
***Jetstream 31EP** - suurema võimsusega
***Jetstream 31EZ** - merepatrull
***Jetstream Executive Shuttle** - 12-kohaline äriklassi
***Jetstream 31 Special** - universaalne transpordilennuk
***Jetstream 32EP** - suurema pagasiruumiga, 19 reisijakohta
***Jetstream QC**

### Lennukit kasutavad firmad

Ülemaailmselt rohkemat kui viit Jetstream lennukit kasutavad firmad on:

* Northwestern Air
* Pascan Aviation
* SARPA
* AIS Airlines
* Transmandu
* FlyPelican

Eestis kasutavad Jetstream 31/32 lennukeid:

* Transaviabaltika

## Tehnilised andmed
* Pikkus: 14,37 m
* Tiivalaius: 15,85 m
* Kõrgus: 5,32 m
* Tiiva pindala: 25,2 m²
* Tiiva profiil: tüves NACA 63A418, tippudes NACA 63A412
* Tühimass: 4360 kg
* Maksimaalne stardimass: 6950 kg
* Jõuallikas: 2 x Garrett TPE331-10UG, turbopropeller, võimsus 2 x 940 SHP (701 kW)
* Maksimaalne kiirus: 488 km/h
* Reisikiirus: 426 km/h
* Lennukaugus: 1260 km
* Praktiline lennulagi: 7620 m
* Tõusukiirus: 10,6 m/s
* Tiiva pinnakoormus: 276 kg/m²
* Võimsus/mass suhe: 0,123 hj/ 0,201 kg
* Meeskond: 2
* Reisijaid: 19 
## Viited
Bulgaaria lennufirmade loend

See on **[[Bulgaaria]] lennufirmade loend**.

* Air Ban
* Air Lazur
* Air VIA
* BH Air
* Bulgaria Air
* Bulgarian Air Charter
* Heli Air Services
* Hemus Air
* Wizz Air Bulgaria
Riigireiting

**Riigireiting** on reitinguagentuuri antud hinnang valitsuse võimele ja soovile tulevikus riigi võetud võlakohustusi täita. 

Riigireiting on üldjuhul ka kõigi riigis asuvate ettevõtete reitingu ülempiiriks ning määrab laenuraha hinna. Reitinguagentuurid hindavad eraldi riigi võimet täita oma kohustusi välisvaluutas ning kodumaises valuutas. Kohaliku valuuta reiting võib olla välisvaluutareitingust kõrgem, sest võib eeldada, et riigil on oma rahas nomineeritud kohustuste täitmiseks võimalik tõsta riigisiseseid makse või raha juurde trükkida. 

Rahvusvaheliselt on oluline siiski riigi välisvaluutakohustuste reiting ja riigireitingust rääkides peetakse tavaliselt silmas just seda.

Suurimad reitinguagentuurid on Standard & Poor (S&P Global Ratings), Moody (Moody’s Corporation) ja Fitch (Fitch Ratings). Lisaks neile kolmele tunnistab Euroopa Keskpank ka DBRS (DBRS Morningstar) reitinguid. S&P ja Fitch kasutavad ühesugust tähestikulist skaalat, Moody skaala tasemete tähistused on veidi erinevad. Pikaajaliste riigireitingute tasemete tähistused on järgnevas tabelis. Lisaks hinnatakse ka väljavaadet -- kas stabiilne, positiivne või negatiivne.

Eesti majandust hakkasid reitinguagentuurid hindama 1997. aastal. Järgnevais tabeleis on Moody, S&P ja Fitchi Eestile antud riigireitingud.


 &nbsp;&nbsp;

 &nbsp;&nbsp;

 &nbsp;&nbsp;



## Välislingid
*Pikaajaliste reitingute sümbolid

*S&P Global
*Moody's Investors Service, Inc.
*Fitch Ratings
*DBRS Morningstar
Carl Anton Ferdinand Hörschelmann

**Carl Anton Ferdinand Hörschelmann** (9. jaanuar 1819 Viru-Jaagupi – 20. detsember 1892 Kose) oli Eestimaa vaimulik.

Õppis 1836–1839 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1839–1844. 1844–1845 töötas ta koduõpetajana. Õpetajaks ordineeriti ta 17. mail 1845.

Oli aastatel 1845–1886 Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja.

Asutas 27. septembril 1847 Kose abipiibliseltsi ja oli selle eestseisja. Ta ei pooldanud kihelkonnas talurahvakoolide loomist ning arvas, et iga ema peaks ise oma last voki kõrval lugema õpetama.

## Tunnustus
*1873 – kuldametirist

## Isiklikku
Isa oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja Friedrich August Hörschelmann, poeg Christfried Otto Hörschelmann oli Kose, Kihelkonna ja Baratajevka koguduse (Samara kubermangus) õpetaja, poeg Ferdinand Constantin Ludwig Hörschelmann oli luterlik pastor Tbilisis ja paaris Krimmi koguduses, väimees Adam Rudolf Winkler oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja.

Poeg, Emil August Ferdinand von Hörschelmann (1851-1933),  insener ja Ernst August Wilhelm Hoerschelmann (1868-1945), arst - Kuusalu kihelkonnaarst, Räpina kihelkonna ja paberivabrikuarst, arst Pärnus.

## Viited

## Välislingid
*Carl Anton Ferdinand Hörschelmann, eelk.ee, Vaimulike elulood
*
Kiss Me Deadly

**"Kiss Me Deadly"**

*"Suudle mind surnuks" ("Kiss Me Deadly"), USA 1955. aasta *[[film-noir]]*, mille lavastas Robert Aldrich ning peaosas on Ralph Meeker. Filmi aluseks on Mickey Spillane romaan "**[[Kiss Me, Deadly]]**".
*"Surmav suudlus" ("Kiss Me Deadly", alternatiivpealkiri "The Delphi Effect"), USA-Saksamaa 2008. aasta telefilm Shannen Dohertyga peaosas. Filmi lavastas Ron Oliver.
Franz Gotthilf Friedrich Asverus

**Franz Gotthilf Friedrich Asverus** (13. september 1747 Weimar – 15. juuli 1818 Torma) oli Eesti vaimulik.

Asverus lõpetas Weimaris gümnaasiumi. Ta astus 1765 Jena ülikooli usuteaduskonda. 1769–1775 töötas ta koduõpetajana Eestimaal ja Liivimaal. Ordineeriti 8. oktoobril 1775 õpetajaks.

1775–1818 töötas ta (introdutseeriti 8. novembril 1775) Torma ja Lohusuu koguduse õpetajana, olles 1803–1814 Tartu praostkonna praost.

Asverus asutas mitu kooli ja astus tihti välja rahva kaitseks. Ta andis Lutheri katekismuse välja kolmes trükis, esimene trükk aastal 1790. Samuti tegi ta kaastööd Tartu Eesti kalendrile - Eesti-Ma Rahwa Kalender.

## Viited

## Välislingid
*TLÜAR rahvusbibliograafia isikud
Kärdla lennujaam

**Kärdla lennujaam** (IATA lennujaamakood: **KDL**, ICAO lennujaamakood: **EEKA**) on Kärdlast 6&nbsp;km ida pool asuv Hiiu maakonna ainuke lennujaam. Lennujaama terminal asub idarannikul Hiiessaare külas.

Lennujaamas on asfaltkattega 1520 meetri pikkune ja 30 laiune maandumisrada suundadel 14 ja 32. 

## Ajalugu
Aastatel 1945-1962 paiknes Hiiumaa lennujaam  Käinas. Kärdla lennujaam avati 1963. aastal, esimene lend toimus 21. aprillil. 1971 maandus esimest korda reaktiivlennuk Jak-40. 1979. paigaldati lennuväljale maandumisradar OPRL-4 (tootja TESLA a.s.), mis oli kasutusel aastani 2010.  Aastatel 1988-1989 ehitati juurdeehitusena lennujaamahoonele kolmekorruseline torn ja ühekorruseline tiib ametiruumidega.

Toimusid regulaarlennud Tallinna, Haapsallu, Vormsile, Kuressaarde, Riiga, Pärnusse, Viljandisse ja Tartusse ning tšarterlennud Murmanskisse, Vilniusse ja Kaunasesse. Pärast Eesti iseseisvuse taastamist 1991. aastal vähenes oluliselt nii sihtkohtade kui ka reisijate arv, näiteks 1995. aastal läbis lennujaama vaid 727 inimest. Kuid lennuliiklus elavnes uuesti ning näiteks 2010. aastal läbis lennujaama 10 551 reisijat.

1998. aastal toimus lennuraja remont, see pikendati 1280 meetrilt 1520 meetrile, laiust vähendati samas 40 meetrilt 30 meetrini.  2006. paigaldati lennujaama kauguse mõõtmise seade DME (kutsung KRD; sagedus 117,600 MHz) ning ehitati   välja väikelennukite perroon.   Aastal 2018  uuendati rajakatted ning  tuledesüsteem.  

Kärdla lennupäevad toimusid juunis 1999 ,  3.-4. augustil 2001, 3.-4. augustil 2002 ning 2. ja 3. augustil 2003 . Eralenduritele mõeldud Kärdla Fly-Inid leidsid aset augustil aastatel 2004-2009.

## Lennufirmade teenused

**Peale lisatud talvine 2022/2023**

## Lennuliikluse statistika

## Õnnetused
23. novembril 2001 kukkus Palade lähedal alla 17 reisijaga pardal Tallinnast Kärdlasse suunduv ELK Airwaysi lennuk Antonov An-28 ES-NOV. 17 pardalolijast (3 meeskonnaliiget, 14 reisijat) hukkus 2 reisijat. Uurimine tuvastas mitmeid pilootide juhtimisvigu. 

## Viited

## Välislingid

*Koduleht
Hofbräuhaus

**Hofbräuhaus** (õieti **Staatliches Hofbräuhaus in München**) on Saksamaal Münchenis tegutsev õlletootja.

Selle omanikuks on Baieri liidumaa valitsus ja selle nimi pärineb ajast, kui see oli Baieri kuningriigi õukonna (*hof*) pruulikoda.

Pruulikojal on Münchenis õllerestoranid Hofbräuhaus am Platzl ja Hofbräukeller ja üks suuremaid telke Oktoberfestil.

Hofbräuhaus toodab mitmesugust õlut traditsiooniliste retseptide järgi.
Puksiirauto

**Puksiirauto** on sõiduk, mis on mõeldud teise sõiduki teisaldamiseks.

Puksiirautod teisaldavad tavaliselt avariilisi või tehnilise rikkega sõidukeid.

## Välislingid
Armunool

**Armunooled** on mitmel kopstigude alamklassi kuuluval maismaateol esinevad lubjast või kitiinist teravad noolekujulised jätked. Need tungivad paaritumise ajal partneri kehasse .

Armunooli ei ole kõikidel kopstigudel. Need puuduvad näiteks sugukonna *[[Patulidae]]* esindajatel ja röövtigudel. Röövteod ei kuulu kindlasse loomarühma, vaid paljudesse üksteisest vahel kauges suguluses olevatesse sugukondadesse. 

Armunooled on olemas vaid suguküpsetel isenditel. Neid kasutatakse kopulatsioonieelses käitumises.

Alles hiljaaegu on suudetud armunoole vajalikkust paremini selgitada. Vanasti oletati, et armunoole kasutamine võib kopulatsiooni muuta teo jaoks meeldivamaks, samuti on oletatud, et see võib sümboliseerida pulmakinki. Need mõlemad oletused on osutunud vääraks. Armunool on kaetud erilise limaga, mis sisaldab hormoonisarnaseid aineid. See aine ergutab armunoolega "läbitorgatud" teo emaspoole paljunemissüsteemi ja võimaldab suuremal hulgal spermal ellu jääda. Niimoodi suureneb oluliselt viljastumise tõenäosus.

Paarituvad teod tõusevad teineteise najale püsti, surudes tallad vastamisi ja toetudes karbile. Nad kompavad teineteist kombitsate ja suusagaratega. Lühikese aja pärast need liigutused lakkavad, teod langevad maha ja jäävad veerand- või pooltunniks liikumatuks, surudes endistviisi taldu vastamisi. Pärast puhkeperioodi armumäng jätkub. Kogu protsess kestab umbes 2 tundi. Kui ühe looma erutus läheneb tipule, torkab ta oma armunoole oma partneri kehasse ja see suurendab mõlema partneri erutust veelgi. Pärast lühikest pausi toimub suguühe, kus kumbki pool on nii isase kui ka emase osas. Suguühe kestab viinamäeteol mõne minuti, kuid mõnel liigil võib väldata tunde. Pärast kulub veel hulk aega, kuni juba täiesti jõuetud loomad spermatofoore vahetavad. Pärast seda roomavad nad lahku, kuid veel kaua kulgevad tigudel piki jalga tugevad kokkutõmmete lained. 

Nähtavasti kurnab kopulatsioon tigusid tugevasti. Näiteks nende nälkjate eluiga, kes pole paaritunud, võib olla paar aastat pikem paaritunud nälkjate elueast. 

## Viited
Linor Abargil

**Linor Abargil** (heebrea: לינור אברג "יל, mõnikord ka Linor Aberjil; sündinud 17. veebruaril 1980 Nentayas Iisraelis) on Iisraeli modell, kes võitis Miss Worldi iludusvõistluse 1998. aastal (novembris).

Linor Abargil on markolase ja juudi järeltulija. Pärast ise kogetud seksuaalset vägivalda on ta vägistamisohvrite eestkõneleja.

## Vägistamisjuhtum
1998. aasta oktoobri alguses (vaid seitse nädalat enne Miss Worldi võistlust) langes Linor Abargil Itaalias modellitööl viibides vägistamise ja pussitamise ohvriks, kui neiut teenindanud reisiagent Uri Shlomo Nur pakkus Linorile abi kojusõidu korraldamisel ning lubas naise viia Rooma, kuhu ta ise pidi äriasjus suunduma. Rooma asemel sõitis aga Shlomo metsa, kus ähvardas naist noaga, tekitas naisele mitu kerget haava rindu ja kõhtu ja sidus naise kinni. Seejärel vägistas mees neiut oma auto tagaistmel mitu tundi.    

Abargil tegi selle vägivallateo kohta avalduse politseisse. Iisraeli kohus mõistis Shlomo süüdi vägistamises, inimröövis ja mõrvakatses ning määras talle 16-aastase vanglakaristuse.   

2008. aastal teatas Abargil plaanidest teha seksuaalse vägivalla ohvritest enda vägistamise juhtumi näitel ja sellele järgnenud aktivismist dokumentaalfilm. Film "Brave Miss World" (režissöör Cecilia Peck) esilinastus 2013. aastal ning oli nomineeritud Emmy auhinnale.    

## Eraelu
Abargil abiellus Leedu korvpalluri Šarūnas Jasikevičiusega Barcelona lähedal juulis 2006. Paar lahutas abielu 2008. aastal.
Vang

**Vang** on vastu tema tahtmist vabadusest (enamasti vähemalt liikumisvabadusest väljaspool määratud territooriumi) ilma jäetud isik.

Kriminaalõiguses on vang vanglas karistust kandev või eelvangistuses viibiv isik.

Eesti vangistusseadus räägib vangide asemel kinnipeetavatest ja vahistatutest. Kinnipeetav erineb vahistatust selle poolest, et viimane kannab vanglas eelvangistust ning tal on rohkem õigusi. Vahistatust saab kinnipeetav, kui tema suhtes jõustub süüdimõistev kohtuotsus ja karistus pööratakse täitmisele.

## Suurim vangide suhtarv
Enim vange rahvaarvu kohta oli 2021. aastal Ameerika Ühendriikides: üle kahe miljoni vangistatu, 639 vangi 100 000 elaniku kohta ehk ligi üks protsenti elanikkonnast on vangistuses. USA vangide hulk moodustab 20% maailma vangidest, kuigi samal ajal USA elanikke on 4% maailma elanikest.

## Vaata ka

*poliitvang
*sõjavang
*vangla
*vangilaager
*vangi dilemma
*Vatikani vang

## Viited
Amy Johnson

**Amy Johnson** (1. juuli 1903 – 5. jaanuar 1941) oli inglise naislendur, kes lendas 1930. aastal üksinda Inglismaalt Austraaliasse.

Ta hukkus Teise maailmasõja ajal lennuõnnetuses.
The Devil Bat

**"The Devil Bat"** on 1940. aasta USA õudusfilm.

## Süžee
Hullumeelne doktor kasvatab eksperimendi käigus hiiglaslikke nahkhiiri, kes ründavad inimesi, kelle lõug lõhnab doktori loodud lõhnavee järele.

## Peaosatäitjad
*Béla Lugosi (dr Paul Carruthers)
*Suzanne Kaaren (Mary Heath)
*Dave O'Brien (Henry Layden)
*Guy Usher (Henry Morton)
*Yolande Mallott (Maxine)
*Donald Kerr (McGuire)
*Edward Mortimer (Martin Heath)
*Gene O'Donnell (Don Morton)
*Alan Baldwin (Tommy Heath)
*John Ellis (Roy Heath)
*Arthur Quirk Bryan (Joe McGinty)
*Hal Price (politseipealik Wilkins)
*John Davidson (professor Percival Garland Raines)
*Wally Rairdon (Walter King)
Interpol

**Interpol** (inglise keeles: *International Criminal Police Organization*, lühend ICPO), rohkem tuntud kui INTERPOL või Interpol, on rahvusvaheline kriminaalpolitseiorganisatsioon, mis aitab koostöös vähemalt 188 riigi politseiga tabada rahvusvaheliselt tagaotsitavaid isikuid. Interpol asutati 1923. aastal *International Criminal Police Commission*i (ICPC) nime all. Praeguse nime sai organisatsioon 1956. aastal.

Interpoli peakorter asub Lyonis Prantsusmaal. Interpol on liikmete arvult teine rahvusvaheline organisatsioon ÜRO järel.

## Ajalugu

Esimesed sammud Interpoli asutamiseks tehti 1914. aastal, kuid organisatsioon asutati alles 1923. aastal Viinis. Asutajaliikmed olid Poola, Austria, Belgia, Hiina, Egiptus, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Ungari, Itaalia, Rumeenia, Rootsi, Šveits ja Jugoslaavia. USA liitus Interpoliga 1923.

Pärast anšlussi 1938. aastal langes Interpol Natsi-Saksamaa kontrolli alla ja 1942. aastal kolis peakorter Berliini.

Pärast II maailmasõda koliti peakorter Cloudi Pariisi lähedal ja 1989. aastal Lyoni. 

## Embleem
Interpoli praegune embleem võeti kasutusele 1950. aastal. Embleemi sümboolika:

* maakera sümboliseerib ülemaailmsust;
* oliivipuu oksad sümboliseerivad rahu;
* mõõk sümboliseerib politsei tegevust;
* kaalud sümboliseerivad õiglust.

## Välislingid
* Koduleht
* Interpoli ekspresident läheb pistise eest 15 aastaks vangi, Delfi, 3. august 2010
Vennad Voitkad

**Vennad Voitkad** on **Ülo Voitka** ja **Aivar Voitka**. Nad olid Eesti metsavennad 1986–2000.

21. märtsil 1986 läksid vennad Aavo ja Aivar Voitka hirmust teenistuse ees Nõukogude sõjaväes metsa peitu, järgmisel päeval liitus nendega Ülo Voitka. Aivar Voitka arreteeriti 28. märtsil 1986. 20. augustil 1986 karistati Aavo Voitkat 3 aasta ja 6 kuu vabadusekaotusega, ta oli vangis Venemaal ja Patarei vanglas kuni 1993. aastani, mil naasis isakoju. Aivar Voitkat karistati 20. jaanuaril 1987 3-aastase vabadusekaotusega tingimisi ühes kohustusliku töölesuunamisega. 30. aprillil 1987 lasti ta puhkusele ja ei pöördunud tagasi. Seejärel varjasid Ülo ja Aivar Voitka end Lõuna-Eestis ja Lätis. Nad rajasid metsadesse punkreid, mis olid hoolega maskeeritud. Esimene punker avastati alles siis, kui traktoriratas vajus punkri laest läbi. Vendade metsavendlusest kasvas legend, nad suutsid ennast 14 aastat metsas varjata, 3 politseinikku pidid oma relvad ja laskemoona neile loovutama.

Voitkad tabati 29. veebruaril 2000, kui politsei sai teate metsatööliselt, kes nägi Viljandimaal Viiratsi vallas Viiratsist kaks kilomeetrit eemal Mäeltkülas kaht kahtlast meest Kangrumatsi talumaja poole minemas. Vennad olid varjunud sauna ehitatud peidikusse. Pärast tund aega kestnud läbiotsimist leidsid politseinikud peidiku. Vennad tulistasid ka politseinike suunas, kuid ei tabanud kedagi. Politseinikud piirasid maja ümber, lisaks toodi Tallinnast appi ka K-komando. Kell 14:30 andis Ülo Voitka alla, 15:45 andis ka teine vend Aivar alla.

## Viited

## Kirjandus
* Ülo Russak. Ilveste impeerium. Vendade Voitkade lugu. Kirilille Kirjastus, Tallinn, 2001.
Viiesajakroonine pangatäht

**Viiesajakroonine pangatäht** oli 1992. aasta rahareformiga Eestis kasutusele võetud pangatäht, mis oli käibel kuni ühisvaluuta euro kasutuselevõtuni 1. jaanuaril 2011. Rahatähe väärtus eurodes oli ligikaudu 32 eurot.

## Kujundus

500 kroonise põhitoon oli lilla ja selle esiküljel oli kujutatud Carl Robert Jakobsoni ning tagaküljel suitsupääsukest Eesti maastiku taustal.

Pangatähe mõõtmed olid 140 x 69 mm.

## Välislingid
*500-kroonine Eesti Panga kodulehel
Lelulugu

"**Lelulugu**" ("*Toy Story*") on Disney ja Pixari animastuudiote täispikk joonisfilm, mis valmis aastal 1995. Eestis esilinastus see 6. septembril 1996.

Mänguasjade seiklusi kajastavale linaloole on valminud ka mitu järge. Teine film valmis 1999. aastal (Eestis esilinastus 17. märtsil 2000. Kahe esimese filmi režissöör oli John Lasseter. Kolmas film valmis 2010. aastal (Eestis esilinastus 16. juulil 2010) Lee Unkrichi käe all. 

## Rollid ja osatäitjad

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Regatt

**Regatt** (ladina k. *regatta* – paat) on veesõidukite laevastiku võistlus, spordiüritus, mille eesmärgiks on selgitada võistluse eeskirjade järgi parim alus ja selle võistkond.

Regatte korraldatakse nii korrapäraselt, näiteks Kieli (*Kieler Woche*) ja Cowesi nädal (*Cowes Week*), kui ka tiitlivõistlustena, näiteks MM, OM, EM jne.
Enne 1940. aastat korraldati ka Tallinna nädalat.

Eesti suurimad iga-aastased purjeregatid on Muhu väina regatt ja Watergate'i regatt.

## Vaata ka

* Eskaadrisõit
* Matš – paat-paadi vastu võidupurjetamine

## Viited

## Kirjandus
* Giorgio Crovato, Maurizio Crovato, *Regate e regatanti. Storia e storie della voga a Venezia*, ISBN 8831785281, ISBN 9788831785280
SWAT

**SWAT** (lühend inglise sõnadest *special weapons and tactics*) on nimetus USA-s politsei koosseisu kuuluvatele eriüksustele, mille liikmed on eriväljaõppega ja kasutavad automaatrelvi, täitmaks ülesandeid, mida peetakse tavapolitseile liiga keerulisteks ja/või ohtlikuks.

SWAT rühmade tegevusvaldkondadeks on tavaliselt ohtlike kurjategijate kinnipidamine, pantvangikriiside lahendamine, terrorismivastane võitlus ja muud eriväljaõpet nõudvad ülesanded.

Nimetust SWAT kasutatakse üle kogu maailma, aga sagedamini USA politsei eriüksuste kohta.

## Vaata ka

* Spetsnaz
* K-komando
* Delta
* GSG 9
* Special Air Service
Virgo

**Virgo** võib tähendada:
*Virgo, eesnimi
*Neitsi tähtkuju
*Neitsi (märk), sodiaagimärk astroloogias