open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Numantia

**Numantia** (hispaania *Numancia*) oli antiikaegne asula Pürenee poolsaarel tänapäeva Soria linna lähedal, keltibeeride pealinn.

Numantia oli asustatud pronksiajast alates. Ibeeria sõdade ajal kujunes linnast keltibeeride vastupanukeskus. Roomlased üritasid linna tulutult vallutada 153. ja 141. aastal eKr. Alles 133 eKr õnnestus roomlastel Publius Cornelius Scipio Aemilianuse juhtimisel Numantia vallutada. Sellega oli keltibeeride vastupanu murtud ja suurem osa Pürenee poolsaarest läks roomlaste kontrolli alla.

Numantia asulakoht avastati 1860. aastal. Regulaarseid väljakaevamisi alustati 1906. aastal.

Numantial on sümboolne tähendus vabadusearmastuse ja vapruse võrdkujuna. Mitmed vanarooma ajaloolased tunnustasid keltibeeride vaprust. Miguel de Cervantes on kirjutanud näidendi *El cerco de Numancia* (Numantia piiramine). Numancia on olnud mitmete Hispaania sõjalaevade nimeks. Soria jalgpalliklubi nimeks on CD Numancia.
Soo-alss

**Soo-alss** (*Eleocharis palustris*) on lõikheinaliste sugukonda kuuluv taimeliik.

Taim kasvab lisaks sooaladele ka veekogude kallastel ja niisketel niitudel. 

Eestis tavaline. 

Taime vars on püstine, ruljas, tumeroheline. Varre kõrgus on 10...60 cm. Taime tipuosas asub pruunikas õisik (pähik), mis on 3...20 mm pikk. Soo-alss õitseb maist juunini. 

## Viited

## Välislingid
*
Vesikerss

**Vesikerss** (*Rorippa amphibia*) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik. 

Taime võib kohata peamiselt seisuveekogudes, nagu järved, tiigid, kuid teda leidub ka aeglasevoolulistes veekogudes. 

Eestis esineb paiguti, Ida-Eestis sagedam.  

## Kirjeldus
Taime lehed on allosas hõlmised või jagused, ülemised lehed terved. Vili on kõdrake. Taime vars võib olla nii tõusev kui ka lamav, suhteliselt jäme ja tavaliselt harunev. Varre kõrgus on 35–100 cm, õitseaeg juunist juulini. 

Taime võib segi ajada suhteliselt väiksema kasvuga sookersiga (*Rorippa palustris*).

## Vaata ka
*kallaskerss

## Viited

## Välislingid
*
Reimo Sildvee

**Reimo Sildvee** (sündinud 23. juunil 1981) on eesti raadio- ja teleajakirjanik. 

Ta töötab Eesti Rahvusringhäälingus, juhtides (ühe saatejuhina mitmest) ja toimetades eeskätt Eesti Televisiooni saadet "Terevisioon". Lisaks on ta "Ukraina Stuudio" saatejuht ning "AK Nädala" toimetaja. Lisaks kuulub Reimo Sildvee ka 2022. aastast Vikerraadio "Mnemoturniiri" mnemomeeskonna põhikoosseisu.  

Varem on ta olnud Vikerraadio ja Raadio 2 saatejuht ning ETV saate "Ringvaade" toimetaja.
Tours

**Tours** on linn Prantsusmaal Centre-Val de Loire'i piirkonnas, Indre-et-Loire'i departemangu keskus. Asub Loire'i jõe ääres Cheri suudme lähedal. Kuigi Tours on Centre-Val de Loire'i suurim linn, on piirkonna keskuseks Orléans.

Linn on tekkinud roomlaste asula Caesarodunum ehk Urbs Turonumi kohale ja on saanud nime seal elanud keldi hõimu turoonide järgi. 3. sajandil nimetati Gatianus esimeseks Toursi piiskopiks.

1920. aastal asutati Toursis Prantsusmaa Kommunistlik Partei. Teise maailmasõja ajal sai linn tugevasti kannatada.

Tours on veinipiirkonna keskus.

Toursis on iga-aastase jalgrattavõidusõidu Pariis–Tours finiš.

Linnas asub 1970 asutatud François-Rabelais' ülikool.

Tuntumad vaatamisväärsused on Toursi katedraal, Saint-Martini basiilika, endine piiskopipalee ja botaanikaaed. Linna nimetatakse ka Prantsusmaa aiaks (*Le Jardin de la France*), sest seal asuvad mitmed suured pargid.

## Viited

## Välislingid

* Toursi koduleht
Limburgi provints (Belgia)

**Limburgi provints** on provints Belgia idaosas. Limburgi provints on Flandria piirkonna kõige idapoolsem provints.

Idas lahutab Maasi jõgi Limburgi provintsi Hollandi samanimelisest provintsist. Lõunas piirneb Limburg Liège'i, läänes Flaami Brabandi ja loodes Antwerpeni provintsiga.

Limburgi pindala on 2414&nbsp;km² ning see jaguneb kolmeks haldusringkonnaks (hollandi keeles *arrondissementen*) ja 44 omavalitsusüksuseks. 

Tongereni linna peetakse Belgia vanimaks linnaks.

## Haldusjaotus
Limburgi provints jaguneb kolmeks haldusringkonnaks (*arrondissementen*).

Arrondissement Hasselt Belgium Map.png|Hasselt
ArrMaaseikLocation.png|Maaseik
Arrondissement Tongeren Belgium Map.png|Tongeren


### Limburgi omavalitsusüksused
Limburgi provintsis on 44 valda ja linna.

*Märkus: loendi järjenumbrid vastavad parempoolsel kaardil toodud numbritele.*


Teut104.jpg|
Maasvallei 25-01-2009 16-00-26.JPG|
Maasvallei 25-01-2009 15-56-13.JPG|
Fietspad naar campus Diepenbeek.JPG|
Mechelse Hei 050806.JPG|
Ecoduct Kikbeek 01 10.jpg|
Hoge Kempen 030.jpg|
Maas Maaseik december 2010.jpg|


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Metsateadus

**Metsateadus** on teadusharu, mille peamiseks uurimisobjektiks on metsad. Metsateadus hõlmab nii metsabioloogia, metsaökoloogia, dendroloogia, metsakasutamise jpt valdkonnad.

Teadusharuna hakati seda eristama 18.–19. sajandil. 

Kui metsandus on valdavalt rakendusliku laadiga, siis metsateaduses rõhutakse ka teoreetilist aspekti.

## Metsateadus Eestis
Aastal 1783 ilmus Eestis Balthasar von Campenhauseni metsainstruktsioon. Liivimaal tegeles metsateadusega Balti Metsaselts.

## Vaata ka
*mahemetsandus
*metsaökoloogia
*metsandus

## Viited
Pilkuse järv

**Pilkuse järv** on järv Valga maakonnas Otepää vallas Pilkuse külas.

Limnoloogiliselt tüübilt kuulub see kalgiveeliste eutroofsete järvede sekka.

Järve põhjas leidub rohkesti suuri järvekarpe.

Pilkuse järve ääres on filmitud filmi "Valgus Koordis" stseene.


Pilkuse järv.JPG| Vaade Pilkuse järvele RMK lõkkeplatsi juurest 


## Viited
Vidrike järv

**Vidrike järv** (ka *Topano järv*) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Vidrike küla territooriumil.

Vidrike järv on limnoloogiliselt tüübilt kalgiveeline eutroofne järv.

## Viited
Alfred Hilbe

**Alfred Hilbe** (22. juuli 1928 Schaan – 31. oktoober 2011) oli Liechtensteini poliitik, Isamaalise Liidu liige. 18. märtsist 1970 kuni 27. märtsini 1974 oli ta Liechtensteini valitsusjuht.

Ta kandis vürstliku nõuniku tiitlit. Hilisematel aastatel tegutses ta Vaduzis rahandus- ja investeerimisnõustajana.
Walter Kieber

**Walter Kieber** (20. veebruar 1931 Schaan – 21. juuni 2014 Vaduz) oli Liechtensteini jurist ja poliitik, Progressiivse Kodanikepartei liige. 27. märtsist 1974 kuni 26. aprillini 1978 oli ta Liechtensteini valitsusjuht.

Kui Progressiivne Kodanikepartei kaotas 1978. aastal valimised, soovis Kieber säilitada välisministri ametikoha, kuid tema ametijärglane Hans Brunhart ei kinnitanud teda ametisse. Kieber keeldus ametist taandumast, põhjustades kaks kuud kestnud valitsuskriisi, mis lõppes vürst Franz Josef II sekkumisega ning välisministri kohustuste jagamisega valitsusjuht Brunharti ja Walter Kieberi vahel.

Hiljem tegutses Kieber taas juristina, olles aastatel 1981–1999 partner Vaduzi advokaadifirmas Marxer & Partner. Ta oli õigusteaduse doktor (dr. iur.) ja kandis vürstliku õigusnõuniku tiitlit.

2006. aastal avaldas ta oma poliitilised memuaarid "Jahre des Aufbruchs".
Hertha BSC

**Hertha BSC** on Saksamaa pealinna Berliini 1892. aastal asutatud spordiklubi, mis on tuntud eelkõige oma jalgpallimeeskonna järgi. Kahekordne Saksamaa jalgpallimeister (1930, 1931) peab kodumänge Berliini Olümpiastaadionil.

## Ajalugu
Hertha on Saksamaa jalgpalliliidu (1900) ja Bundesliga (1963) asutajaliige. Klubi oli mässitud 1965. ja 1971. aasta pistiseskandaalidesse, kuid sellest hoolimata suutis palliväljakul veel mõningast edu saavutada (Bundesliga 2. koht 1974/1975, Saksamaa karikavõistluste finalist 1977, 1979 ja UEFA karika poolfinalist 1979).

Võlgadest kammitsetud Hertha langes 1980. aastal järjekordselt 2. Bundesliga, kus pealinnaklubi vireles suurema osa järgmisest 17 hooajast. Sportlik madalpunkt saabus 1986. aastal, kui meeskond pudenes kaheks hooajaks amatöörliigasse.

Hertha pääses 1997. aastal tagasi Bundesligasse, kus nad end seejärel tugeva keskmikuna kinnistasid. Meeskond on korduvalt mänginud eurosarjades, seejuures hooajal 1999/2000 Meistrite Liigas.

Hooajal 2009/10 kukkus meeskond 2. Bundesligasse. Kuigi järgmine hooaeg tõusti tagasi kõrgliigasse, langeti hooajaks 2011/12 taas tagasi esiliigasse. Alates hooajast 2013/14 mängis Hertha taas Bundesligas, kuid hooajal 2022/23 jäädi liigas viimaseks ja langeti jällegi tagas esiliigasse.

## Praegune meeskond
*Seisuga 1. august 2024*

## Saavutused
* Saksa meister (2): 1930, 1931
* Saksa liigakarika võitja (2): 2001, 2002
* Saksamaa esiliiga võitja (3): 1989–90, 2010–11, 2012–13

## Peatreenerid

*...
* Jürgen Röber (1996–2002)
* Huub Stevens (2002–2003)
* Hans Meyer (2004)
* Falko Götz (2004–2007)
* Lucien Favre (2007–2009)
* Friedhelm Funkel (2009–2010)

* Markus Babbel (2010–2011)
* Michael Skibbe (2011–2012)
* Otto Rehhagel (2012)
* Jos Luhukay (2012–2015)
* Pál Dárdai (2015–2019)
* Ante Čović (2019)
* Jürgen Klinsmann (2019–2020)

* Bruno Labbadia (2020–2021)
* Pál Dárdai (2021)
* Tayfun Korkut (2021–2022)
* Felix Magath (2022)
* Sandro Schwarz (2022–2023)
* Pál Dárdai (2023–2024)
* Cristian Fiél (2024–)

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Bremeni Werder

**[[Bremeni Werder]]** (*SV Werder Bremen*) on Saksamaa linna Bremeni 1899. aastal asutatud spordiklubi, mille jalgpallimeeskond on Bundesliga edukamaid. 

Neljakordne Saksa jalgpallimeister ja viiekordne karikavõitja on pälvinud korra Euroopa karikavõitjate karika. Klubi on olnud Saksa tugevuselt esimeses liigas liiga asutamisaastast saadik, välja arvatud hooaegadel 1980/1981 ja 2020/2021, kui langeti 2. Bundesligasse. Bundesliga üldtabelis on Bremeni Werder Müncheni Bayerni ja Dortmundi Borussia järel kolmandal kohal.

Klubi spordialadeks on peale jalgpalli veel käsipall, kergejõustik, lauatennis, võimlemine ja male.

Klubi nimi tuleb Weseri jõel asuvast Werderi saarest. Werder tähendab saksa keeles jõesaart või jõe tegevuse teel tekkinud pinnavormi nagu näiteks Peterswerder, kus asub Bremeni Werderi kodustaadion Weserstadion ning kus toimuvad kõik klubi kodumängud.

Bremeni Werderi suurim rivaal on teine Põhja-Saksamaal tegutsev suurklubi, Hamburger SV, ning kahe klubi vaheline rivaliteet on tuntud nime all Nordderby.

## Jalgpallimeeskond
### Praegune koosseis
*Seisuga 6. jaanuar 2025*

### Auhinnad ja statistika
#### Tiitlivõidud
* Saksa meister **(4)**: 1965, 1988, 1993, 2004
* Bundesliga 2. koht **(7)**: 1968, 1983, 1985, 1986, 1995, 2006, 2008
* Oberliga Nord 2. koht **(5)**: 1959, 1960, 1961, 1962, 1963

#### Karikavõidud
* Saksa karika võitja **(6)**: 1961, 1991, 1994, 1999, 2004, 2009
* Saksa karikavõistluste teine koht **(4)**: 1989, 1990, 2000, 2010
* Saksa superkarika võitja **(4)**: 1988, 1993, 1994, 2009
* Saksa superkarika teine koht **(1)**: 1991

#### Rahvusvahelised auhinnad
* UEFA karikavõitjate karikas **(1)**: 1992
* UEFA Euroopa Liiga teine koht**(1)**: 2009

#### Parima väravalööja auhinnad

koos Falko Götziga, 1. FC Köln
koos Ronald Koemaniga, FC Barcelona
koos Heiko Herrlichiga, Borussia Mönchengladbach
koos Óscar Cardozoga, Benfica

### Peatreenerid
...
*  Viktor Skrõpnõk (2014–2016)
*  Alexander Nouri (2016–2017)
*  Florian Kohfeldt (2017–2021)
*  Markus Anfang (2021)
*  Ole Werner (2021–)

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
Mönchengladbachi Borussia

**Mönchengladbachi Borussia** on Saksamaa linna Mönchengladbachi jalgpalliklubi, mis mängib Bundesligas.

Mönchengladbachi Borussia on viiekordne Saksamaa meister. Viimane meistritiitel pärineb hooajast 1976–77.

Alates 2004. aastast on klubi kodustaadion olnud Borussia-Park.

Klubi suurim rivaal on 1. FC Köln.

## Praegune meeskond
*Seisuga 5. mai 2023*

 

 

 

 

## Saavutused
*Bundesliga:
****Võidud**: 1969–70, 1970–71, 1974–75, 1975–76, 1976–77
**Teised kohad: 1973–74, 1977–78
*2. Bundesliga:
****Võidud**: 2007–08
*DFB-Pokal:
****Võidud**: 1959–60, 1972–73, 1994–95
*Euroopa karikas:
**Teised kohad: 1976–77
*UEFA karikas:
****Võidud**: 1974–75, 1978–79
**Teised kohad: 1972–73, 1979–80
*Intercontinental Cup:
**Teised kohad: 1977

## Peatreenerid

* Hans Krätschmer (1946–49)
* Werner Sottong (1949–50)
* Heinz Ditgens ja Paul Pohl (1950–51)
* Fritz Pliska (1951–53)
* Fritz Silken (1953–55)
* Klaus Dondorf (1955–57)
* Fritz Pliska (1957–60)
* Bernd Oles (1960–62)
* Fritz Langner (1962–64)
* Hennes Weisweiler (1964–75)
* Udo Lattek (1975–79)
* Jupp Heynckes (1979–87)
* Wolf Werner (1987–89)
* Gerd vom Bruch (1989–91)
* Jürgen Gelsdorf (1991–92)
* Bernd Krauss (1992–96)
* Hannes Bongartz (1996–97)

* Norbert Meier (1997–98)
* Friedel Rausch (1998)
* Rainer Bonhof (1998–99)
* Hans Meyer (1999–03)
* Ewald Lienen (2003)
* Holger Fach (2003–04)
* Dick Advocaat (2004–05)
* Horst Köppel (2005–06)
* Jupp Heynckes (2006–07)
* Jos Luhukay (2007–08)
* Hans Meyer (2008–09)
* Michael Frontzeck (2009–2011)
* Lucien Favre (2011–2015)
* André Schubert (2015–2016)
* Dieter Hecking (2017–2019)
* Marco Rose (2019–2021)
* Adi Hütter (2021–2022)
* Daniel Farke (2022–)

## Viited

## Välislingid
* Klubi koduleht
The Streets

**Mike Skinner** (sündinud 27. novembril 1978), esinejanimega **The Streets**, on Inglismaalt Birminghamist pärit räppar.

## Diskograafia

*"Original Pirate Material" – 25. mai 2002 (Locked On Records)
*"A Grand Don't Come for Free" – 18. mai 2004 (Vice Records, Atlantic Records)
*"The Hardest Way to Make an Easy Living" – 10. aprill 2006 (Locked On Records)

### Albumite läbimüük

### Singlid

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Jüri kihelkond

**Jüri kihelkond** (lühend **Jür**, saksa keeles *Kirchspiel St. Jürgens*) oli kihelkond Harjumaal ja Eestimaa kubermangu Harju kreisis.

## Piirkonna ajalugu
Kihelkond moodustati aastail 1220–1221 ja kuni 16. sajandini kandis nime Vaskjala samanimelise küla järgi.

## Jüri kihelkonna mõisad
*Purila mõis
19. sajandi esimesel poolel kuulusid kihelkonda mõisad:
*Jüri kirikumõis
*Aruvalla mõis
*Kautjala mõis, Tallinna linnamõis,
*Kurna mõis,
*Lagedi kroonumõis,
*Lehmja mõis,
*Nabala mõis maanõunike kolleegiumi lauamõis,
*Rae mõis,
*Sausti mõis
*Vaida mõis.

## Jüri kihelkonna  vallad
*Aruküla vald (1866–1891)
*Aruvalla vald (1866–1891)
*Kautjala vald (1866–1891)
*Kurna vald (1866–1917)
*Lagedi vald (1866–1891)
*Lehmja vald (1866–1891)
*Mõigu vald (1866–1891)
*Nabala vald (1866–1891)
*Rae vald (1866–1917)
*Sausti vald (ka Kaarepere vald; 1866–1891)
*Vaida vald (1866–1891)

## Jüri kihelkonna kalmistud
*Aruküla kalmistu
*Jüri kalmistu
*Jüri kirikuaed
*Mõigu kalmistu

## Viited

## Kirjandus
*Mihkel Aitsam, Rahutused Rae mõisas.  Jüri kihelkonna Rae muistsed külad ja mõisnikud, Päewaleht, nr. 132, 16 mai 1939
*Julius Põldmäe, „Jüri kihelkond: minevik ja tänapäev“, Kirjastuskooperatiiv „Faatum“ 1991

## Välislingid
* Jüri kihelkond portaalis "Eesti mõisad"
*
*
Estelle Getty

**Estelle Getty** (sünninimi **Estelle Scher**; 25. juuli 1923 New York – 22. juuli 2008 Los Angeles) oli USA näitleja. Tema kõige tuntum roll oli Sophia Petrillo komöödiasarjas "Kullakesed" ("The Golden Girls"), mille eest ta võitis nii Emmy kui ka Kuldgloobuse auhinna. 

Getty põdes Lewy kehakeste haigust.
Hans Brunhart

**Hans Brunhart** (sündinud 28. märtsil 1945 Balzersis) on Liechtensteini poliitik ja pankur, Isamaalise Liidu liige. 26. aprillist 1978 kuni 26. maini 1993 oli ta Liechtensteini valitsusjuht ja välisminister. 

Detsembris 1992 korraldas tema valitsus rahvahääletuse Liechtensteini liitumiseks Euroopa Majanduspiirkonnaga. Liitumine kiideti referendumil ülekaalukalt heaks.

7. veebruaril 1993 toimunud parlamendivalimistel kaotas Isamaaline Liit ühe kohaga Progressiivsele Kodanikeparteile ja kolm kuud hiljem astus 15 aastat riiki valitsenud Hans Brunharti valitsus ametist tagasi.

Aastast 1994 on ta Vaduzis tegutseva panga Verwaltungs- und Privat-Bank AG juhatuse liige ja aastast 1996 ühtlasi juhatuse esimees. Aastal 2000 süüdistasid Saksamaa julgeolekuorganid Brunharti ja tema panka narkomaffia rahapesule kaasa aitamises, kuid süüdistuste uurimisega tegelenud sõltumatu ekspert Austriast lükkas sakslaste väited ümber.
Markus Büchel

**Markus Büchel** (14. mai 1959 – 9. juuli 2013) oli Liechtensteini poliitik ja jurist, Progressiivse Kodanikepartei liige. 26. maist 1993 kuni 15. detsembrini 1993 oli ta Liechtensteini valitsusjuht. 

Markus Büchel lõpetas õigusteaduse alal Šveitsis Berni Ülikooli ja Saksamaal Müncheni Ülikooli. Pöördunud tagasi kodumaale, praktiseeris ta juristina ning esindas Liechtensteini pangateenuste alastel kõnelustel Euroopa Ühendusega.

Poliitilist karjääri alustas ta rahandusministrina Hans Brunharti valitsuses. Pärast Progressiivse Kodanikepartei valimisvõitu veebruaris 1993 valiti ta peaministriks ja võttis sama aasta mais võimu üle viisteist aastat riiki valitsenud Hans Brunhartilt. Traditsiooniliselt kuulusid tema valitsusse nii Progressiivse Kodanikepartei kui ka Isamaalise Liidu liikmed. Büchelit saatsid aga süüdistused autoritaarses valitsemisstiilis ning juba septembris 1993 avaldas Liechtensteini Maapäev talle umbusaldust, sest väidetavalt keeldus ta teiste ministritega koostööd tegemast

Umbusaldusavalduse tõttu vürst Hans Adam II poolt välja kuulutatud ja oktoobris 1993 toimunud ennetähtaegsetel parlamendivalimistel saatis edu taas Isamaalist Liitu. Sama aasta detsembris oli Büchel sunnitud pärast seitsmekuulist võimuperioodi valitsusjuhi ameti üle andma Mario Frickile.

Markus Büchel oli ka Venemaa aukonsul Liechtensteinis.

Ta kuulus mitme konsultatsiooni-, investeerimis- ja telekommunikatsiooniettevõtte juhatusse. Ta oli investeerimisettevõtte Swiss Global Brokers nõunik ja 2000. aastast internetipangandusega tegeleva ettevõtte Winners Internet Network üks direktoreid.
Mario Frick

**Mario Fricki** nime kannavad kaks tuntud Liechtensteini inimest:

***[[Mario Frick (poliitik)|Mario Frick]]** (1965–) on Liechtensteini poliitik ja jurist, aastatel 1993–2001 Liechtensteini valitsusjuht.
***[[Mario Frick (jalgpallur)|Mario Frick]]** (1974–) on Liechtensteini jalgpallur.
Anabioos

**Anabioos** (vanakreeka sõnast *ἀναβίωσις* (*anabiōsis*) 'taaselustumine') on organismi (näiteks taime, looma, mikroorganismi) füsioloogiline seisund, kus vaadeldaval organismil nähtavad elutunnused puuduvad. 

Anabioosis olevate organismide ainevahetus on üldjuhul ebasoodsate keskkonnatingimuste (näiteks vee-elulise looma elukeskkonna ära kuivamise) tõttu märgatavalt aeglustunud. Soodsate tingimuste taasilmnedes nende organismide elutegevus jätkub normaalses elurütmis.

**Taimede** puhul võib **anabioosist** rääkida, pidades silmas näiteks mullas olevaid eoseid ja seemneid, mis pole veel idanema hakanud.

## Vaata ka
*Taliuinak
*Talveuni
Otmar Hasler

**Otmar Hasler** (sündinud 28. septembril 1953 Bendernis) on Liechtensteini pedagoog ja poliitik, konservatiivse Progressiivse Kodanikepartei liige. 5. aprillist 2001 kuni 25. märtsini 2009 oli ta Liechtensteini valitsusjuht, vastutades ühtlasi valitsuses rahandus- ja ehitusküsimuste eest.

Ta omandas pedagoogilise hariduse Šveitsis Fribourgi Ülikoolis ja töötas alates 1979. aastast õpetajana Liechtensteinis Escheni keskkoolis. 

Riiklikusse poliitikasse sisenes Hasler 1989. aastal kui ta valiti Liechtensteini Maapäeva liikmeks. Aastatel 1993–1994 ja 1996–2001 oli ta Maapäeva asepresident (parlamendi aseesimees). Aastal 1995 oli ta ka Maapäeva president (parlamendi esimees).

Hasler on alates 1993. aastast Progressiivse Kodanikepartei juhatuse liige ja oli aastatel 1993–1995 ka partei esimees.

Pärast Progressiivse Kodanikepartei võitu 2001. aasta valimistel nimetati Hasler peaministriks ja võttis sama aasta aprillis võimu üle kaheksa aastat riiki juhtinud Isamaalise Liidu liikmelt Mario Frickilt.

Hasleri valitsus ja partei toetasid vürst Hans Adam II algatust vürstile senisest ulatuslikuma täitevvõimu andmiseks, mille Liechtensteini elanikud 2003. aasta rahvahääletusel ülekaalukalt heaks kiitsid. 

Pärast võitu 2005. aasta valimistel nimetati Hasler teiseks ametiajaks valitsusjuhiks. Ta naasis pärast kaheksa-aastast vaheaega süsteemi juurde, mille kohaselt on valitsuses esindatud nii valimised võitnud kui ka kaotanud erakond.

8. veebruaril 2009 teatas ta oma tagasiastumisest. Sama aasta 24. märtsil andis vürst Hans Adam II talle pikaajaliste teenete eest vürstliku nõuniku tiitli.

Otmar Hasler on abielus Traudi Hasleriga (sündinud Hilti). Neil on neli last.
Progressiivne Kodanikepartei

**Progressiivne Kodanikepartei Liechtensteinis** (saksa keeles *Fortschrittliche Bürgepartei in Liechtenstein*; ametlik lühend **FBP**) on 1918. aastal asutatud konservatiivne erakond Liechtensteinis.

Partei asutati pärast üldise valimisõiguse kehtestamist vastukaaluks liberaalsele Kristlik-Sotsiaalsele Rahvaparteile ning toetus algselt peamiselt talunikele ja vaimulikkonnale. Olles jäänud kaasajani kõige konservatiivsemaks Liechtensteini erakonnaks, on tänapäeval selle toetajaid kõigi elanikkonna rühmade seas.

Progressiivsesse Kodanikeparteisse kuulus ka Liechtensteini esimene valitsusjuht Josef Ospelt. Hiljem on partei võimul olnud aastatel 1928–1970, 1974–1978, 1993, 2001–2009 ja 2013–2021. 

Pärast 2005. aasta valimisi puudus parteil küll absoluutne enamus, kuid nende fraktsioon oli 12 saadikukohaga siiski parlamendi suurim. 2009. aasta valimistel kaotas erakond veel ühe saadikukoha ja pidi valitsuse juhtimise loovutama oma peamisele rivaalile Isamaalisele Liidule. 2013. aasta valimistel kaotas erakond küll veel 3,5% häältest, kuid võitis vaatamata sellele valimised, sest tema peamine rivaal Isamaaline Liit kaotas veelgi rohkem hääli – see oli seotud uue partei Sõltumatute tulekuga Liechtensteini poliitilisele maastikule.

Partei esimees oli 2006–2010 Marcus Vogt, 2010–2014 Alexander Batliner ja alates 2014. aastast Thomas Banzer.

## Valimistulemused

## Välislingid

*Partei veebileht *(saksa keeles)*
Bioluminestsents

**Bioluminestsents** on elusorganismide võime iseseisvalt helendada ehk kiirata valgust. Tegu on kemoluminestsentsi ühe vormiga. Seda esineb mitmetel seentel, bakteritel, putukatel, vähilistel ja teistel organismidel. Paljudel süvamere kaladel on see võimaldatud sümbiontsete bakterite poolt. Looduses esinevatel taimedel ja imetajatel ei teata sellist võimet olevat, kuid näiteks helendavaid taimi on saadud geneetilise modifitseerimise teel. Bioluminestsentsi aetakse tihti segi fluorestsentsiga, vahel ka fosforestsentsiga. 

Üldiselt toimub bioluminestsents teatud orgaaniliste ühendite, lutsiferiinide reageerimisel hapnikuga, mida katalüüsivad ensüümid, üldnimetusega lutsiferaasid. Enamasti pärineb reaktsioonil vajatav energia ATP-st. Helendamisreaktsioon võib toimuda nii rakusiseselt kui ka -väliselt. 

Reaktsiooni käigus tekib väga vähe soojust, mistõttu nimetatakse seda vahel ka külmaks valguseks. Bioluminestsentsi käigus muudetakse valguseks umbes 98% vabanevast energiast, samas kui hõõglambi puhul kõigest ainult umbes 2% selle põletamiseks kasutatud energiast. 

Evolutsiooni käigus on bioluminestsents tekkinud eri organismidel iseseisvalt palju kordi, hinnanguliselt vähemalt 40 korda, kuid tõenäoliselt rohkem, üle 50 korra , või isegi kuni ligikaudu 100 korda. 

Bioluminestsentsil on looduses mitmeid funktsiooone, paarilise või saagi meelitamisest kuni varje-, hoiatus- ja kaitsemooduseni. Seda võidakse kasutada ka kommunikatsiooniks või niisama valgustamiseks. 

## Helendavad organismid
Bioluminestsentsi on vaadeldud ligikaudu 10 000 liigil 800 perekonnast. 
Seda esineb mitmetel merelistel selgrootutel ja selgroogsetel, samuti mikroorganismidel ja maismaa selgrootutel ning rohkem kui 80 liigil seentel (peamiselt seltsist *[[Agaricales]]* ja sugukonnast *[[Tricholomataceae]]*). 

Üheks tüüpiliseks bioluminestsentsi näiteks on jaanimardikas (*Lampyris noctiluca*), kelle emaste tagaosa tipuosa helendab rohekalt. Selle eesmärk on isaste jaanimardikate ligimeelitamine.

## Vaata ka
* UV-indutseeritud fotoluminestsents loomadel
* Fluorestsents
* Luminestsents

## Viited
Isamaaline Liit

**Isamaaline Liit** (saksa keeles *Vaterländische Union*; lühend **VU**) on 1936. aastal asutatud kristlik-demokraatlik erakond Liechtensteinis.

Isamaaline Liit tekkis 1936. aastal kahe partei – Kristlik-Sotsiaalse Rahvapartei ning autoritaarset režiimi pooldava ja saksameelse väikepartei Liechtensteini Koduteenistus ühinemisel. See on olnud ajalooliselt eelkõige tööliste huve esindav partei, mille jaoks on oluline demokraatia edendamine, sotsiaalne võrdõiguslikkus, ühiskondlik solidaarsus ja isikuvabadused. 

Poliitilisel skaalal on tegu kristlik-demokraatliku või niinimetatud liberaalkonservatiivse parteiga, mis on liberaalsem oma peamisest rivaalist Progressiivsest Kodanikeparteist.

Isamaaline Liit oli võimul aastatel 1970–1974, 1978–1993, 1993–2001, 2009–2013 ja 2021. aastast. Parteisse on kuulunud valitsusjuhid Alfred Hilbe, Hans Brunhart, Mario Frick, Klaus Tschütscher ja Daniel Risch.

## Partei esimehed

*1936–1965 Otto Schaedler
*1965–1974 Franz Nägele
*1974–1992 Otto Hasler
*1992–2001 Oswald Kranz
*2001–2005 Heinz Frommelt
*2005–2011 Adolf Heeb
*2011–2015 Jakob Büchel
*2015–2021 Günther Fritz
*2021– Thomas Zwiefelhofer

## Valimistulemused

## Välislingid

*Partei veebileht *(saksa keeles)*
Pühajärve Puhkpillipäevad

**Pühajärve Puhkpillipäevad** on Otepääl 1998. aastast korraldatav puhkpillimuusikakontsertide sari. Osa võtavad peamiselt eesti puhkpilliorkestrid ja -ansamblid, kuid peaaegu igal aastal on kutsutud külalisesinejaid ka välismaalt. Peamised esinemiskohad on Otepääl ja selle lähiümbruses: Pühajärvel, Sihval ning Hellenurmes. 2008. ja 2009. aasta lõppkontsert peeti Rõngu kirikus.

Esimesed Pühajärve Puhkpillipäevad korraldasid Peep Peterson ja Tiit Veigel, kellelt pärineb ka sellise ettevõtmise korraldamise idee. Alates 1999. aastast on Pühajärve Puhkpillipäevi korraldanud Arno Anton ja Külli Teearu.

## Välislingid
*Valgamaalane: Puhkpillipäevad toovad Pühajärvele pasunamängu
*Valgamaalane: Juba 10. korda said pillipuhujad kokku Otepääl
*Valgamaalane: Puhkpillipäevad võluvad naturaalse kõlaga
*Eesti Kirik: Puhkpillide piano pianissimo Rõngu kirikus
Mario Frick (poliitik)

**Mario K. Frick** (sündinud 8. mail 1965 Churis Šveitsis) on Liechtensteini jurist ja poliitik, Isamaalise Liidu liige. 15. detsembrist 1993 kuni 5. aprillini 2001 oli ta Liechtensteini valitsusjuht.

Ta on õppinud õigusteadust Šveitsis Sankt Galleni Ülikoolis.

Pärast Isamaalise Liidu valimisvõitu oktoobris 1993 toimunud ennetähtaegsetel parlamendivalimistel valiti Mario Frick valitsusjuhiks ja võttis sama aasta detsembris ameti üle vaid seitse kuud riiki juhtinud Markus Büchelilt. 28-aastaselt sai temast maailma noorim valitsusjuht.

Tema tagasivalimise järel pärast 1997. aasta parlamendivalimisi keeldus konservatiivne Progressiivne Kodanikepartei valitsuskoalitsioonis osalemast ja esmakordselt pärast 1938. aastat sai Liechtenstein endale üheparteivalitsuse.

Frick astus tagasi pärast Progressiivse Kodanikepartei valimisvõitu 2001. aasta valimistel, kuid jätkas aktiivset tegevust nii poliitiku kui ka juristina. 2003. aastal juhtis ta poliitilisi jõude, kes vastustasid vürst Hans Adam II ettepanekut vürsti võimupiiride laiendamiseks. Ettepanek pälvis siiski samal aastal korraldatud rahvahääletusel Liechtensteini kodanike enamuse toetuse.

Alates 2002. aastast on ta vandeadvokaat. Frick on advokaadifirma Seeger, Frick & Partner partner. Tal on õigusteaduse doktori kraad (dr. iur.) ja ta on pidanu Liechtensteini õiguse loenguid Churi tehnika- ja majanduskõrgkoolis.
Mihhail Pugovkin

**Mihhail Ivanovitš Pugovkin** (vene keeles Михаил Иванович Пуговкин; 13. juuli 1923 Rameški küla, Kostroma kubermang – 25. juuli 2008 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa teatri- ja filminäitleja.

Mihhail Pugovkin mängis ühtekokku 101 filmis, nende hulgas sellistes filmides nagu "12 tooli", "Operatsioon Õ", "Šuriku seiklused", "Ivan Vassiljevitš vahetab elukutset" ja "Pulmad Malinovkas".

Ukrainas Harkivis on Pugovkinile püstitatud mälestusmärk isa Fjodori rolli eest komöödias "12 tooli".

Mihhail Pugovkin maeti 29. juulil 2008 Moskva Vagankovo kalmistule.
Piibe mõis

**Piibe mõis** (saksa keeles *Piep*) oli rüütlimõis Järvamaal Koeru kihelkonnas. Tänapäeval jääb kunagine mõis Lääne-Viru maakonna Väike-Maarja valda.

## Ajalugu
Piibe mõis rajati 17. sajandi keskel, mil ta eraldati Liigvalla mõisast.

18. sajandi esimesel poolel oli mõisa omanik Rudolph Magnus von Stackelberg. 1750. aastatel omandasid mõisa Baerid, kelle kätte see jäi kuni 1919. aastal toimunud võõrandamiseni.

Piibe mõisas on sündinud Eestimaa rüütelkonna peamees Magnus Johann von Baer ja ka tema poeg, maailmakuulus loodus- ja arstiteadlane Karl Ernst von Baer, kellele kuulus Piibe mõis aastail 1834–1866.

## Mõisaansambel
Piibe mõisa 19. sajandil rajatud puidust peahoone on hävinud, selle kohal paikneb praegu Karl Ernst von Baeri mälestuskivi.

Säilinud on mõisa park ja mõned ümberehitatud kõrvalhooned. Pärast Teist maailmasõda oli mõisatallis Paala kolhoosi lehmalaut.

### Mõisa kalmistu
Kalmistu jääb kunagisest mõisasüdamest umbes 1 km kaugusele lääneedelasse.

## Pildid

File:Piibe mõisa lambalaut (2008).jpg|Lambalaut (2008)
File:Piibe mõisa lambalaut otsevaates (2008).jpg|Lambalaut otsevaates (2008)
File:Piibe mõisa valitsejamaja (2008).jpg|Valitsejamaja (2008)


## Vaata ka
*Kategooria:Piibe mõisnikud

## Välislingid
*Eesti Ajalooarhiivi Kinnistute register. Piibe mõis
*Piibe mõisa hävinud peahoone veebisaidil entsyklopeedia.ee
*Piibe mõisast Eesti mõisaportaalis
Friedrich Bidder

**Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder** (9. november (28. oktoober vkj) 1810 Bormaņi mõis (*Treppenhof*), Kuramaa – 22. august (10. august vkj) 1894 Tartu) oli baltisaksa füsioloog ja anatoom.

Ta lõpetas 1826. aastal Miitavi (Jelgava) gümnaasiumi ja 1834. aastal doktorikraadiga Tartu ülikooli. Ta oli Tartu ülikooli prosektor aastatel 1835–1836, töötas 1836–1843 anatoomia- ning 1843–1869 füsioloogia- ja patoloogiaprofessorina, juhtis füsioloogiainstituuti ning oli 1846–1850 ja 1854 ühtlasi dekaan ja 1858–1865 rektor. Ta õpetas Tartu ülikoolis anatoomiat, histoloogiat, füsioloogiat, üldpatoloogiat ja patoloogilist anatoomiat.

Koos keemik Carl Schmidtiga tõestas ta esimesena, et maomahl sisaldab vaba soolhapet. Ta selgitas sapi tähtsust rasvade seedimisel, avastas maomahla psühhomotoorse sekretsiooni (maomahla eritub juba toidu nägemisel). Koostöös Carl Wilhelm von Kupfferiga tõestas Bidder 1857. aastal, et närvirakkudest lähtuvad närvikiud. Pärast emerituuri jäämist töötas Tartus eraarstina. Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige (1857) ja auliige (1884) ning Tartu Ülikooli auliige (1884).

## Isiklikku
Tema poeg Friedrich Ernst Bidder oli Tartu ülikooli arstiteaduskonna õppejõud, teine poeg Paul Roderich Bidder oli Laiuse koguduse õpetaja.

## Viited

## Kirjandus

*Maie Toomsalu, "Tartu Ülikooli Vana Anatoomikumi professorid". Tartu, 2002, lk. 39–47 (Sisaldab ka bibliograafiat)

## Välislingid
* Teoseid
* Väljavõte andmebaasist "TLÜAR rahvusbibliograafia isikud"
*
Friedrich Ernst Bidder

**Friedrich Ernst Bidder** (7. oktoober 1839 Tartu – 21. november 1902 Eisenach) oli Tartu Ülikooli eradotsent aastatel 1861–1862 füsioloogia ja patoloogia erialal.

Õppis 1853–1856 Tartus gümnaasiumis. Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas õppis aastatel 1856–1859. Õppis arstiteadust Erlangenis ja Würzburgis, kust ta sai ka aastal 1861 dr. med. kraadi.

## Isiklikku
Tema isa Georg Friedrich Karl Heinrich von Bidder oli baltisaksa füsioloog ja anatoom, Tartu Ülikooli arstiteaduskonna professor ja Tartu Ülikooli rektor aastatel 1858–1865. Tema vend Paul Roderich Bidder oli Laiuse Püha Jüri koguduse õpetaja.

## Välislingid
* Teoseid
* Fotoportree
Fjodor Berjozski

**Fjodor Semjonovitš Berjozski** oli teoloog.

Lõpetas Tartu Ülikooli praktilise usuteaduse erialal ja oli usuõpetuse õpetaja aastatel 1838–1850.
Vao mõis (Koeru)

**Vao mõis** (saksa keeles *Waoküll*) oli rüütlimõis Koeru kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Järva valda Järva maakonnas.

## Ajalugu
Vao mõis rajati 1663. aastal ning selle esimeseks omanikuks oli Detloff Hauenschildt (1618–1703). 1703. aastal sai mõisa omanikuks tema poeg Robert Wilhelm Hauenschildt. Tema surma järel läks mõis viimase õele Hedwig Elisabethile, kes oli abielus Väike-Keskküla (hiljem Kasari mõis) mõisniku Christoph Jürgen von Baranoffiga. Baranoffide kätte jäi mõis kuni 1799. aastani, mil selle ostis krahv Peter Douglas.

1808. aastal suri krahv ja mõisa ostis Christoph von Brevern. Brevernidele kuulus mõis kuni 1919. aasta võõrandamiseni.

## Mõisakompleks
Poolkelpkatusega puidust härrastemaja rajati umbes 1800. aasta paiku. Kivist ehitatud tiibhoone rajati tõenäoliselt 19. sajandi lõpus. Samal ajal rajati ka kaarakendega väike veranda.

Pärast mõisa võõrandamist asus hoonesse kool, mis tegutses seal 2004. aastani. Nüüdisajal tegutsevad hoones lasteaed ja raamatukogu.

Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Kirjandust
*Alo Särg, "Järvamaa mõisad ja mõisnikud" Argo, Tallinn 2005

## Viited

## Välislingid
*Vao mõisast Eesti Mõisaportaalis
*Vao - mõis, mille pargis kasvab armastuse puu, maakodu.delfi.ee, 13.12.2015
Wilhelm Bergmann

**Wilhelm Karl Emil Bergmann** (19. detsember/31. detsember 1864 Dobele – 20. aprill/3. mai 1907 Tartu) oli Eesti vaimulik ja teoloog.

Ta õppis aastatel 1879–1882 Riia kubermangugümnaasiumis, aastatel 1883–1885 õppis ta oma isa poeglaste asutuses. Aastatel 1885–1891 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, saades aastal 1889 auhinnaks kuldauraha. Aastatel 1892–1901 oli ta reaalkoolis usuõpetajaks. Kaitses aastal 1898 mag. theol. väitekirja. Ordineeriti 4. oktoobril/16. oktoobril 1898 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1898–1901 Tartu Ülikooli usuteaduskonna eradotsent, aastatel 1901–1907 oli ta samas tegeliku usuteaduse professor. Lisaks oli ta aastatel 1898–1907 Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.

Tema eriala oli eksegeetika/praktiline usuteadus.

## Isiklikku
Tema kälimees Hermann Arnold Lezius oli Mihkli Miikaeli koguduse õpetaja.

## Viited
Carl Bergbohm

**Carl (Karl) Magnus Bergbohm** (6. september / 18. september 1849 Riia – 12. november 1927 Bonn) oli baltisaksa õigusteadlane, kaupmehe poeg.

Lõpetas 1867 Riia reaalgümnaasiumi. Õppis 1867–68 Tartu Ülikoolis astronoomiat ja 1869–74 õigusteadust. Täiendas end Berliinis ja Leipzigis. Oli 1876–1877 Tartu Ülikooli riigi- ja rahvusvahelise õiguse eradotsent ja 1877–93 dotsent. Õigusteaduse magister (1876, TÜ), õigusteaduse doktor (1884, Berliini  ülikool). Oli 1893–95 Marburgi, aastastst 1895 Bonni ülikooli professor.

Ta oli Rahvusvahelise Õiguse Instituudi (*Institut de droit international*) liige.

## Kirjandus
* Kass, Rüdiger 1972. Karl Bergbohms Kritik der Naturrechtslehre des ausgehenden 19. Jahrhunderts. 127 S.
* Kremer, Thomas F. 2001. Die "wissenschaftliche Rechtsphilosophie" Carl Magnus Bergbohms. Versuch einer analytisch-kritischen Rekonstruktion. 223 S.
* Kremer, Thomas 1999. Õigusfilosoofia uuest põhistusest: Tartust pärit õigusteoreetik, riigi- ja rahvusvahelise õigusega tegelenud teadlane Carl Magnus Bergbohm (1849–1927). *Juridica* 1: 45–47.
* Mälksoo, Lauri 2006. The Science of International Law and the Concept of Politics: the Arguments and Lives of the International Law Professors at the University of Dorpat/Iur’ev/Tartu 1855–1985. *The British Yearbook of International Law 2005*. Oxford University Press, lk 283–501.
* Järvelaid, Peeter. Neli monoloogi Tartu rahu teemal. // Rahvuslik Kontakt, 2010, nr. 1.
* Järvelaid, Peeter. Neli monoloogi Tartu rahu asjus. – Diplomaatia, 5. veebruar 2010, nr. 2 (78),   lk. 2-4.
* Järvelaid, Peeter. Peeter Järvelaid. Monoloog: Jaan Poska ja tema õpetaja Carl M.Bergbohm. // Jaan Poska oma ja meie ajas. Tallinn, 2010, lk. 394-398.(ISBN 978-9949-21-171-5)

## Välislingid
* Teoseid
* Vladimir Grabar "Karl Magnus Bergbohm 1849-1927" (nekroloog, saksa keeles)
Nikolai Beljavski

**Nikolai Nikolajevitš Beljavski** (1869–1927?) oli jurist. 

Ta töötas Tartu Ülikooli dotsendina 1894–1898 ja professorina 1898–1913, erialaks poliitiline ökonoomia, statistika ja politseiõigus.

## Viited

## Välislingid
*Foto
Alexander Berendts

**Alexander Johannes Berendts** (14. september 1863 Peterburi – 1912) oli ajaloolise usuteaduse eradotsent Tartu Ülikoolis 1895–1896, dotsent 1896–1911 ja professor 1911–1912.

Ta õppis aastast 1884–1890 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas.

## Isiklikku
Tema vend Eduard Berendts oli Venemaa jurist ja ökonomist, Venemaa Keisririigi senaator.

## Viited
Karl Barfurth

**Karl Dietrich Gerhard Barfurth** (25. jaanuar 1849 Dinslaken – 23. märts 1927 Rostock) oli Tartu Ülikooli professor aastatel 1889–1896. Erialaks võrdlev anatoomia, embrüoloogia ja histoloogia.
Tadeusz Banachiewicz

**Tadeusz Banachiewicz** (13. veebruar 1882 Varssavi – 17. november 1954 Kraków) oli poola astronoom, matemaatik ja geodeet.

Tadeusz Banachiewicz õppis Varssavi ülikoolis. Pärast seda, kui Venemaa võimud selle 1905 sulgesid, siirdus ta Göttingeni, seejärel Pulkovo observatooriumi. 1910–1915 tegutses Kaasani ülikooli juures Engelhardti observatooriumis.
 
Ta oli Tartu Ülikooli eradotsent 1915, dotsent 1915–1917 ja professor 1917–1918 astronoomia alal.

Ta siirdus 1919 kodumaale Krakówi ülikooli, kus oli professor ja observatooriumi direktor. 1922 sai ta Poola haridusakadeemia liikmeks. 1932–1938 oli ta Rahvusvahelise Astronoomiauniooni asepresident. Ta oli ka Poola Astronoomiaühingu esimene president ja Baltimaade geodeesiakomitee asepresident. Alates 1952 kuni surmani oli ta Poola Teaduste Akadeemia liige. Ta asutas ajakirja *[[Acta Astronomica]]*. Ta oli Varssavi ülikooli, Poznani ülikooli ja Sofia ülikooli audoktor.

1939 deporteerisid natsid ta 183 Krakowi õppejõu ja töötaja hulgas piirkonna saksastamise operatsiooni Sonderaktion Krakau käigus Sachenhauseni koonduskaagrisse.

Ta uuris astronoomiat, astrofüüsikat ja geodeesiat. Ta kirjutas üle 230 teadustöö. Ta oli Poola raadioastronoomia rajajaid. Ta muutis paraboolsete orbiitide kindlaksmääramise meetodit. 1925 leiutas ta krakoviaanide teooria: see oli eriline maatriksite algebra, mis tõi talle rahvusvahelise tunnustuse. See teooria lahendas hulga astronoomilisi, geodeetilisi, mehaanilisi ja matemaatilisi probleeme. Ta leiutas kronokinematograafi.

Tema järgi on nimetatud asteroide ja kraater Kuul.

## Välislingid
*Bibliograafia
Friedrich Beckmann

**Friedrich Karl Beckmann** (21. detsember 1830 / 2. jaanuar 1831 – 23. aprill / 5. mai 1887 Halliste) oli Eestis tegutsenud proviisor.

Ta õppis aastail 1859–1861 Tartu ülikoolis farmaatsiat. 1863. aastal sai proviisoriks, pidas Hallistes apteeki.

## Välislingid
*Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat 
*Friedrich Beckmanni dissertatsioon
Johan Backlund

**Johan Oskar Backlund** (ka **Jöns Oskar Backlund**; (vene keeles Оскар Андреевич Баклунд; 28. aprill 1846 Länghem, Rootsi – 29. august (vkj 16. august) 1916 Pulkovo) oli Rootsi ja Venemaa astronoom.

Johan Oskar Backlund on Rootsi taevamehaanikakoolkonna silmapaistvamaid esindajaid. Eriti tuntud on tema uurimused Encke komeedi liikumise kohta, mistõttu komeeti nimetatakse tänapäeval ka Encke-Backlundi komeediks.

Johan Backlund lõpetas 1866. aastal Stockholmi kõrgema elementaarkooli ja 1872 Uppsala Ülikooli. Pärast ülikooli lõpetamist sai Backlund samas assistendi koha. Backlund kaitses 1874. aastal doktoriväitekirja astronoomias (teistel andmetel 1875). 1875. aastal valiti ta astronoomiadotsendiks.

Alates 1876. aastast oli Backlundi karjäär seotud Venemaaga. Ta oli aastatel 1876–1879 Tartu ülikooli tähetorni observaator ning Tartu ülikooli matemaatikalektor. 1879. aastal palkas Pulkovo observatooriumi direktor Otto Wilhelm Struve Backlundi oma assistendiks. Hiljem jätkas ta tööd vaatlusastronoomina kuni aastani 1895, mil ta määrati observatooriumi direktoriks. Sellel ametikohal oli ta oma surmani 1916. aastal.

## Tunnustus
*1881 – Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valimine matemaatika alal
*1883 – Peterburi Teaduste Akadeemia akadeemikuks valimine astronoomia alal
*1888 – Uppsala Kuningliku Teadusseltsi liikmeks valimine
*1895 – Prantsuse Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valimine
*1897 – Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks valimine
*1909 – Kuningliku Astronoomiaseltsi kuldmedal
*1911 – Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks valimine
*1914 – Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia välisliikmeks valimine
*1914 – USA Vaikse Ookeani Astronoomiaseltsi Bruce'i medal

## Isiklikku
Johan Oskar Backlundi poeg Jalmar Backlund (1877–1960) oli tsaariarmee polkovnik, hiljem elas Soomes. Teine poeg Helge Götrik Backlund oli Venemaa geoloog, kes hiljem elas Rootsis. Backlundi tütar Elsa Backlund-Celsing oli rootsi kunstnik.

## Viited
CAM-taimed

**CAM-taimed** (akronüüm ingliskeelsest fraasist *crassulacean acid metabolism*) on peamiselt paksuleheliste sugukonda kuuluvad taimed, kelle fotosünteesi rada on lihtsustatult öeldes edasiarendus C3-taimede fotosünteesirajast. Vastavat protsessi nimetatakse paksuleheliste taimede fotosünteesiks ehk CAM-taimede fotosünteesiks.

CAM-taimed on näiteks kaktused, ananassid, piimalilled, Eestis kasvavaist taimedest näiteks kukehari.
## CAM-taimede fotosüntees
CAM-fotosüntees arenes evolutsiooniliselt välja kõrgest temperatuurist tingitud veekaotuse vältimiseks kuivades tingimustes. CAM-taimed on kõige enam levinud troopikas ja kõrbetes, nende fotosünteetilised iseärasused võimaldavad neil sellistes ekstreemsetes oludes ellu jääda. Süsinik fikseerub neis ööpäeva tsükli alusel. Selline fotosünteesietappide jagamine öö ja päeva vahel võimaldab CAM-taimedel väga suurel määral kokku hoida vett, mis muidu auruks lihtsalt õhulõhede kaudu välja.

### Öösel
Õhulõhed avanevad ööjaheduse saabudes, mil õhuniiskus tõuseb ja seega transpiratsioon lehtedest väheneb. Algab CO2 sidumine, kusjuures kaasnev veekadu on minimaalne. Kõigepealt tehakse süsihappegaas bikarbonaadiks ja PEPC-i ensüüm seob selle fosfoenoolpüruvaadiga. Saadud oksaalatsetaadi teeb malaadi dehüdrogenaas (MDH) malaadiks ning produkt talletatakse vakuoolis.

### Päeval
Et vältida veekadu niigi kuivades tingimustes, sulguvad õhulõhed päeva saabudes. Sel ajal ei saa süsihappegaas ümbritsevast õhust lehtedesse. Et fotosüntees saaks toimuda, hakatakse vakuoolidesse talletatud malaadist eraldama süsihappegaasi, mis seejärel siseneb Calvini tsüklisse.

## CAM-fotosüntees veetaimedes
Arvestades asjaolu, et CAM-süsiniku fikseerimine aitab maismaataimedel vähendada veekadu fotosünteesil kõrbetingimustes, tundub veider leida sama mehhanismi ka veetaimedes, kelle jaoks veepuudus ei saa olla probleemiks. Mõned veetaimed kasutavad seda varianti seetõttu, et süsihappegaasi kontsentratsioon vees väheneb päeval kiiremini (ajal, mil fotosüntees on aktiivne), kui atmosfäärist seda vette juurde jõuab difundeeruda. Tulemuseks on süsihappegaasist tühjaks imetud veemass. Öösel aga CO2 kontsentratsioon vees jälle tõuseb ja CAM-rada kasutavad taimed saavad endale süsiniku valmis siduda malaadi näol, et päevasel ajal sealt jälle seda eraldada.

## Vaata ka
*-taimed
*-taimed
*Fotosüntees

## Viited
Johann Bartels

**Johann Martin Christian Bartels** (12. august 1769 Braunschweig – 7./20. detsember 1836 Tartu) oli Tartu Ülikooli puhta ja rakendusmatemaatika professor 1820–1836.

Alustas koolis abiõpetajana. Braunschweigis oli tema õpilaste seas ka Carl Friedrich Gauss.

Bartels õppis Johann Friedrich Pfaffi käe all Helmstedtis ja Abraham Gotthelf Kästneri õpilasena Göttingenis.

1800. aasta töötas ta matemaatikaprofessorina Reichenaus ja 1801. aastal õpetas ta matemaatikat Aaraus. Alates 1808. aastast töötas Bartels Kaasani ülikoolis. Kaasanis oli tema õpilaste seas ka Nikolai Lobatševski.

Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige 1826. aastast.

Bartels saabus Tartusse matemaatikaprofessoriks 1820. aastal. Tartus töötades lõi ta diferentsiaalgeomeetria koolkonna.

Avaldas vähe, mistõttu põhilised ideed sisaldusid loengutes ja tema juhendatud töödes. Näiteks ruumikõverate valem (Frenet'-Serret' valem) sai avalikuks Carl Eduard Senffi 1831. aasta töös "Theoremata principalia e theoria curvarum et superficierum".

Ta abiellus 1802. aastal Anna Magdalena Saluziga. Neil oli tütar Johanna Bartels (1807–1867), kes abiellus 1835. aastal Friedrich Georg Wilhelm Struvega.

## Viited

## Välislingid
*Bartelsi tööd
*Recke, Johann Friedrich von / Napiersky, Karl Eduard / Beise, Theodor, Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland, Bd.: 1, A - F, Mitau, 1827, seite 73-74, Bartels (Johann Martin Christian)
Tõnis Vaga

**Tõnis Vaga** (28. juuni 1975 – 18. november 2006) oli eesti luuletaja. 

Ta lõpetas Tartu Ülikooli matemaatikuna 2002. aastal ja töötas seejärel tarkvarafirmas. 

Ta hukkus liiklusõnnetuses.

## Teosed

* Värsiraamat *Peegelruum*. Kirjastaja: Fantaasia, 2008, 175 lehekülge, ISBN 9789949420759
Nikolai Bervi

**Nikolai Vassiljevitsh Bervi** (3. november 1869 Tver – ) oli vene matemaatik.

Sündis kirjaniku perekonnas. 

Õppis Moskva ülikoolis, kus sai magistrikraadi 1896.
 
Ta oli aastatel 1896–1898 Tartu Ülikooli professor; tema eriala oli puhas matemaatika.

## Tööd
*Bibliograafia
Matthew Festing

**Robert Matthew Festing** (30. november 1949 – 12. november 2021) oli Malta ordu suurmeister 11. märtsist 2008 kuni 28. jaanuarini 2017.

Matthew Festing oli Suurbritannia välimarssali Francis Festingu poeg.

Jaanuaris 2017 astus Festing vastuolude tõttu Vatikaniga ja pärast kohtumist paavst Franciscusega suurmeistri ametist tagasi.
Väävliringe

**Väävliringe** on biogeokeemiline tsükkel, kus väävel ja tema ühendid ringlevad eluta looduse ja eluslooduse vahel, kusjuures muutub väävli oksüdatsiooniaste. 

## Olulised etapid

Väävliringe olulisimad etapid on järgmised:
* orgaanilise väävli muutumine anorgaaniliseks ehk vesiniksulfiidiks (H2S). 
* sulfiidi, elementaarväävli (S) ja teiste väävliühendite oksüdeerumine sulfaatideni (SO42-).
* sulfaatide redutseerimine sulfiidideks
* mikroobide kaasabil väävliühendite kontsentreerumine ja inkorporeerimine orgaaniliseks väävliks.

## Inimese mõju ringele
Inimese mõju väävliringele avaldub peamiselt vääveldioksiidi (SO2) emissioonil vabrikutest ja sisepõlemismootorist. Vääveldioksiidid võivad sademete koostisosana ka maapinnale jõuda, kus see võib oksüdeeruda sulfaatideks (olles toksiline mõningatele taimedele). Samuti võib vääveldioksiid atmosfääris redutseeruda sulfiidiks või oksüdeeruda sulfaatideks, mis veega (sademetega) reageerides moodustab väävelhappe, mis on üks happesademete peakomponente.

## Vaata ka
*aineringe
*desulfaatijad bakterid
*sulfaatijad bakterid
*väävlibakterid
Kursi komtuur

**Kursi [[komtuur]]** (saksa keeles *Komtur von Talkhof*) oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Kursi komtuurkonda. 

Esimene komtuur on teada 1343. aastast, viimane nimeliselt teadaolev lahkus aga ametist 1552. aastal. Johann Renneri kroonikas on Kursi komtuuri siiski mainitud, ehkki tema nime pole seal mainitud. 1558. aasta suvel või sügisel vallutasid venelased tõenäoliselt Kursi ordulinnuse, kuid Kursi komtuuri mainis endine ordumeister Wilhelm von Fürstenberg veel 1560. aasta alguses.

Kursi komtuur valitses Vana-Liivimaa väikseimat ja sisemaal asuvat komtuurkonda ja seetõttu polnud ta käsknikuna kuigi oluline. Siiski jäi ta ametisse tunduvalt kauemaks ajaks kui näiteks tema naabruses valitsenud Põltsamaa foogt, kelle valdused 1480. aastal Viljandi komtuurkonnaga ühendati. Tõenäoliselt oli Kursi komtuuri koht kas asendusposistsioon nendele orduametnikele, kellele polnud parajasti korralikku piirkonda anda või siis ka koht, kuhu varem juhtivamatel positsioonidel olnud käsknikud erru saata. Kursi komtuur oli tõenäoliselt ainus Liivi ordu käsknik 16. sajandil, kes ei kuulunud isegi mitte välimisse ordunõukokku, mis koosnes ülejäänud käsknikest ja tegeles olulisimate ordut puudutavate küsimuste, näiteks ordumeistri valimistega.

## Teadaolevad Kursi komtuurid
*1343 Johann Witte
*1448 Heinrich von der Iseren
*1457 Wilhelm Zuermont von Hinderstein
*1470 Erwin von Bellersheim
*1491 Wennemar von Fürstenberg (võimalik, et kandis foogti nimetust)
*1518–1524 Hermann Ovelacker von Wischlingen
*1529 Johann Clodt
*1530 Wilhelm von Etzbach
*1534–1552 Wilhelm von der Balen genannt Fleck
*?–1558, 1560 ?

## Viited

## Kirjandus
*Otto Schnettler, Westfalen und Livland. Münster (Westf.), 1916, s. 76-81
Paide komtuur

**Paide komtuur** (saksa keeles *Komtur von Weissenstein*) oli Liivi ordu käsknik, kes valitses Paide komtuurkonda.

Nimeliselt on teada vaid komtuuri: 
*Reimar Hahn, kes oli selles ametis 1314–1316, 
*Reiner Mom, kes täitis seda ametikohta aastal 1330, olles ühtlasi ka Järva foogt. 

Tõenäoliselt eksisteeriski komtuurkond suhteliselt lühikest aega ning komtuuri amet ühendati hiljemalt 14. sajandi teisel poolel lõplikult Järva foogti omaga. Paide ordulinnuses olid kuni Liivi sõja linnusekomtuurid (*Hauskomtur*id), kes aga allusid otseselt Järva foogtile.

## Kirjandus
*Otto Schnettler, Westfalen und Livland. Münster (Westf.), 1916, s. 76-81