open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Savikoti–Pärsti tee

**Savikoti–Pärsti tee** (registrinumbriga 24232) on kõrvalmaantee Viljandi maakonnas. Tee pikkus on 3,981 km.

Tee saab alguse Savikoti külas Viljandi – Suure-Jaani tee 8. kilomeetril ja lõppeb Pärsti külas Epra–Sürgavere–Klaassepa tee 13. kilomeetril.

## Viited
Bill English

**Simon William English** (sündinud 30. detsembril 1961 Lumsdenis) on Uus-Meremaa poliitik, peaminister 12. detsembrist 2016 kuni 26. oktoobrini 2017. Ta oli aastatel 2008–2016 Uus-Meremaa rahandusminister ja asepeaminister.

English on Uus-Meremaa Rahvuspartei liige.

## Viited
Žerdenivka

**Žerdenivka** (ukraina keeles Жерденівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Gaissõni rajoonis. Elanike arv on on 2015. aasta seisuga umbes 500. Pindala on 0,312 km².
Monokarpsed taimed

**Monokarpsed taimed** on taimed, kes õitsevad, viljuvad ja seejärel surevad. Mõiste võttis kasutusele Alphonse de Candolle. 

Monokarpsuse vastand on polükarpsus, mille korral taimed õitsevad ja viljuvad elu jooksul mitmeid kordi.

Taim võib enne õitsemist kasvada palju aastaid. Õitsemine ainuüksi hukkumist esile ei kustu, küll aga teeb seda viljumine. Muutuseid taimes kutsuvad esile hormoonidena käituvad keemilised ühendid.

Agaavide hulka kuuluv ameerika agaav, mitmed maapinnal kasvavad bromeeliad perekonnast puia, *[[Tillandsia utriculata]]*, mõned tääkliiliad ning paljud bambused kasvavad 8 kuni 20 aastat enne kui õitsevad. Üksikutel bambuseliikidel kulub õitsema hakkamiseks üle 100 aasta, seejärel taimed hukkuvad. Hawaiil kasvavate hõbemõõkade ja nende sugulastel perekonnas vilksia võib õitseikka jõudmiseks kuluda 20 kuni 50 aastat.

Üheiduleheliste taimede sugukonnad, milles esineb monokarpseid liike on: agaavilised, võhalised, palmilised, bromeelialised, banaanilised ja kõrrelised.

Kaheiduleheliste taimede sugukonnad, milles leidub monokarpseid liike on: karusõralised, koerakoonulised, korvõielised ja kaunviljalised. Vähesed kaheidulehelised harunevad puhmastaimed ja teiskasvuga liigid kuuluvad monokarpide hulka: perekond käbiõis liigid, *[[Cerberiopsis candelabrum]]*,  *[[Tachigali versicolor]]* ning ka mõned teised perekonna *[[Tachigali]]* esindajad.

Monkarpseid taimi saab elus hoida kui õied eemaldatakse vahetult pärast õitsemist ja enne seemnete moodustumis või kui taimelt eemaldatakse enne õitsemist kõik õiepungad.

## Viited
Marjanivka (Bari rajoon)

**Marjanivka** (ukraina keeles Мар'янівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Bari rajoonis. Elanike arv on 453. Pindala on 1,561 km².
Ats Joorits

**Ats Joorits** (sündinud 13. aprillil 1958 Tapal) on eesti ajakirjanik ja endine näitleja. 

Ta on esimene eestlane, kelle abielu samast soost isikuga kanti Eesti rahvastikuregistrisse. 

Näitlejana on ta tuntud eelkõige Hundipoeg Sulo rolliga Uno Leiese telelavastusest "Nõiakivi" (1979). Samuti on ta olnud Eesti Televisiooni Lastesaadete toimetuse saatejuht. 

Pärast 1987. aastal Eestist lahkumist elas Joorits esmalt kümme aastat Rootsis, seejärel kümme aastat USA-s (töötas ajakirjanikuna raadiojaamas Ameerika Hääl) ning alates 2007. aastast elab ta uuesti Rootsis, kus ta töötas kuni 2024. aastani Tallink Silja Sverige tegevdirektori asetäitjana.

2010. aastal abiellus ta Rootsis oma kauaaegse elukaaslase Franklin Leviga, kuid Eesti õigusruum ei võimaldanud samasooliste abielu tollal rahvastikuregistrisse kanda. See sai võimalikuks alles 2017. aasta jaanuaris pärast Tallinna ringkonnakohtu vastavat otsust.

## Välislingid

*Ats Jooritsast sai esimene eestlane, kelle geiabielu rahvastikuregistrisse kanti, Delfi, 24. jaanuar 2017
Solohubivka

**Solohubivka** (ukraina keeles Сологубівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 628. Pindala on 2,46 km².
Zakusõlõ

**Zakusõlõ** (ukraina keeles Закусили) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Narodõtši rajoonis. Elanike arv on 295. Pindala on 1,296 km².
Nõrga oja

**Nõrga oja** (ka **Metsküla oja**) on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Metsküla külas, Raudna jõe parempoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 4,5 km, valgla pindala 4 km², langus 35,5 m ja lang 7,9 m/km. Oja saab alguse 66,5 m kõrgusel ja suubub 31 m kõrgusel Väike-Kõpu ja Metsküla küla piiril paremalt poolt Raudna jõkke 41,7 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

## Viited

## Välislingid
*
*
Laagri–Hüüru tee

**Laagri–Hüüru tee** (registrinumber 11421) on 3,2 km pikkune kõrvalmaantee Saue vallas. 

Tee saab alguse Laagri alevikust Korul. Tee kulgeb läbi Alliku küla ja lõpeb Hüüru–Alliku–Saue tee kolmandal kilomeetril Alliku külas. 

Tee ületab Karutiigi silla üle Vääna jõe tee teisel kilomeetril ja 10 truupi. Teel on kaks bussipeatust: Karuallika ja Koru.

2018. aastal kaeti tee kogu pikkuses mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 200–500 autot ööpäevas. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.

Varem oli Laagri–Hüüru tee Alliku–Laagri–Hüüru tee koosseisus. Pärast maanteevõrgu ümberkorraldamist 2017. aastal on see eraldi kõrvalmaantee.
Afon Dyfi

**Afon Dyfi** (inglise keeles *River Dovey*) on jõgi Walesis.

Jõe lähe asub Cambria mägedes 580 m kõrgusel merepinnast. Ainus suurem asula jõe vooluteekonnal on Machynlleth (u 2000 elanikku).

Jõe estuaar moodustab piiri Gwyneddi ja Ceredigioni tervikomavalitsuse vahel.
Harilik keelikurohi

**Harilik keelikurohi** (*Carlina vulgaris*) on korvõieliste sugukonda keelikurohu perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim. Eestis eristatakse kolme alamliiki.

## Kirjeldus
Harilik keelikurohi on paljas või võrkkarvane ogaline taim, üldilmelt meenutab ohakat. Lehed on süstjad kuni munajad. Välimised üldkatise lehed 4–9 mm laiad, ogajashambulised. Õitseb juulis-augustis. Taimed kasvavad (5)10–60(80) cm kõrguseks.

## Kasvukoht
Harilik keelikurohi kasvab loodudel, kuivades hõredates metsades.

## Levik
Lubjarikkal pinnasel, Eestis paiguti.


Pilt:Carlina vulgaris 060903.jpg|Hariliku keelikurohu õisikud
Pilt:Carlina vulgaris 210805.jpg|Harilik keelikurohi
Pilt:Carlina vulgaris ENBLA01.JPG|Harilik keelikurohi kasvab loodudel


## Viited

## Välislingid
* 

*Naturegate
*Harilik keelikurohi e-taimemäärajas
Üldkatis

**Üldkatis** on taime korvõisikut või nutti väljastpoolt ümbritsev roheline või muuvärviline kõrglehtedest kate.

Sõltuvalt taimeliigist võidakse üldkatise lehti jaotada sisemisteks ja välimisteks.
Tähk-kukehirss

**Tähk-kukehirss** (*Echinochloa crus-galli*) on üheaastane rohttaimeliik kõrreliste sugukonna kukehirsi perekonnast. Tähk-kukehirss on Eestis võõrliik.

## Kirjeldus
Tähk-kukehirsi pöörisjas liittähk on kuni 20 cm pikk. Pähikud paiknevad kuhjunult, on üheõielised, munajad, kahvatu- või lillakasrohelised. Liblesid on 3, sisemine 0,5–3 cm pikkuse ohtega, kõik libled on hõredalt karvased. Keelekese asemel karvaring. Lehed on 6–15 mm laiad, hallikasrohelised, karedad, heleda keskrooga, servast lainjad, aluse poole järsult ahenevad. Lehetuped on siledad. Taimed kasvavad 20–100 cm kõrguseks ja õitsevad juulist septembrini.

## Kasvukoht
Tähk-kukehirss kasvab tulnukumbrohuna kultuurides, aedades, prahipaikadel, raudteedel.

## Levik
Levinud hajusalt üle Eesti.

## Galerii

Pilt:Echinochloa crus-galli sl5.jpg|Tähk-kukehirsi valmivad viljad
Pilt:Echinochloa crus-galli sl1.jpg|Tähk-kukehirsil on keelekese asemel karvaring
Pilt:Echinochloa crus-galli 2006.08.27 14.59.37-p8270051.jpg|Tähk-kukehirss
Pilt:20160721Echinochloa crus-galli2.jpg|Tähk-kukehirsi pöörisjas liittähk
Pilt:Echinochloa crus-galli fruits, Europese hanenpoot vruchten.jpg|Tähk-kukehirsi terised


## Viited

## Välislingid
*
Niiduk

**Niiduk**  ehk **niidumasin** on masin heintaimede ning tera- ja kaunviljade niitmiseks ning ka heinaalade tasandamiseks. 

## Liigitus
Niidukeid liigitatakse jõuallika järgi käsi-, hobu-, mootor- ja traktorniidukiks. 

Veel saab niidukeid jagada jõuallikaga ühendamise viisi (ripp-, poolripp-, liblik ja liikurniiduk), lõikemehhanismi tüüpide (vikat- ehk sõrmlatt-, rootor- ja vasarniiduk) ning lõikemehhanismide arvu järgi.

### Lattniiduk
Lattniiduki aktiivne lõikeosa on sirgjooneliselt edasi-tagasi liikuv lattvikat (kahevikatilisel niidukil liiguvad vikatid vastassuundades). Lattniiduki tööpõhimõte sarnaneb kääride omaga, kus lõiketerad liiguvad lõikesõrmede vahel. Lattniidukit kasutatakse ka kombaini heedri lõikemehhanismina. Esimesed lattniidukid tulid hobuste rakkesse. Neid kutsuti hobuniidukiteks  ja esimene patent sellele anti välja aastal 1822. Eestis võeti esimese iseliikuva niidukina kasutusele 1970. aastail ettevõtte Fortschritt masinat E-301 , millel kasutatakse niiteorganina lattniidukit.

### Rootorniiduk

Rootorniidukil püst- või rõhttelje ümber pöörlev nugaketas (ketasniiduk) või trummel (trummelniiduk). Heina tegemisel kasutatakse tänapäeval rohkem ketasniidukit. Tänapäevastel niidukitel on niitmisterasid poole rohkem kui pöörlevaid rootoreid. Jõuülekanne toimub läbi kiilrihmade kuni nurkreduktorini ja nurkreduktorist edasi hammasratastega. Lõikeseadeldis asub rippniidukil ees (eesrippniiduk), külgedel (külgrippniiduk), taga (tagarippniiduk) ja eraldi järgi veetav poomiga niiduk.

### Vasarniiduk
Vasarniiduki  niitmise mehhanismiks on T- või Y-vasarad, mis on ühendatud suure trumli külge. Vasarniidukiga ei niideta heina, vaid likvideeritakse heinakõrgendikke. See hoiab heinategemisel kasutatavad niidumasinad kauem tervena.

## Lisaseadmed
Niiduki lisatööseadisena kasutatakse muljumis-, hekseldus- või laadimisseadist. 

* Muljurniiduk on heintaimede mahalõikamisel kasutatav muljumisseadeldis, mis lõhastab taimevarre osa, et tõhustada heina kuivamist ja jätab selle vaaluna maha. Muljurniiduk võib olla traktori poolripp- või rippmasin, aga ka liikurmasin. 
* Niidukhekseldi on rohusööda koristamise masin. Niidukhekseldiga heintaimed ja silokultuurid niidetakse, hekseldatakse ja laaditakse punkrisse või veokisse. Niidukhelkseldi peamised koostud on heeder ja hekseldusseadis. Selline masin vanemast ajast on E-281. Eristatakse ripp-, poolripp- ja liikurniidukhekseldeid.

## Vaata ka
*Muruniiduk

## Viited
Kuldev Ääremaa

**Kuldev Ääremaa** (sündinud 28. novembril 1943) on eesti alpinist ja informaatik.

## Haridus ja töökäik
Ääremaa lõpetas 1962. aastal Puhja Keskkooli ja 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna matemaatikuna.

Ta kaitses 1981. aastal tehnikateaduste kandidaadi kraadi tehnilise küberneetika erialal Küberneetika Instituudis.

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta TRÜ arvutuskeskuses mitmetel ametikohtadel (nooremteadur, vanemteadur, juhataja asetäitja, osakonnajuhataja), rakendusmatemaatika laboris (sektorijuhataja, juhataja) ja matemaatilise statistika instituudis (vanemteadur, lektor).

Ta on pidanud tõenäosusteooria, programmeerimise, matemaatilise statistika ja diskriminantanalüüsi loengukursusi ning avaldanud teaduslikke töid arvutiteaduse, keelestatistika, monotoonsete süsteemide ja klasteriseerimise alalt. Ta on uurinud ka fuzzi teooria rakendusi infootsingus.

## Teadustöid
*Eesti keele pöördsõnastik (kaasautorid Ülo Kaasik ja Juhan Tuldava), TRÜ Toimetised 477 (1980)
*Размытый поиск документальной информации, Труды Вычисл. Центра Тарту. Гос. Унив. 47 (1981)
*A representation of cluster-analysis: the approach using monotonic systems (kaasautorid T. Tamman ja Ruth Ääremaa), TRÜ Toimetised 798 (1988)

## Alpinism
Ääremaa on esimesi eesti alpiniste, kes tõusnud NSV Liidu kõrgeima mäe tippu.

Alates 1963. aastast ronis Ääremaa Kaukasuses. 1968. aastal läbis ta marsruute raskuskategooriaga 4A, 4B ja 5A ning 1969. aastal 4A ja 4B; kusjuures üks 4B raskuskategooriaga tõus tehti tema juhtimisel.

1970. aastal osales ta III Eesti Pamiiri ekspeditsioonis, mille käigus tõusis koos 11 kaaslasega Ilmar Priimetsa juhtimisel Korženevskaja (7105&nbsp;m, 5A raskuskategooria) ja 7 kaaslasega Heino Paltseri juhtimisel Kommunismi tippu (7495&nbsp;m, 5B raskuskategooria). Need olid eestlaste esmatõusud nendele seitsmetuhandelistele. Tõus Kommunismile oli Baltikumis esimene. Aasta lõpul kokkuvõtete tegemisel tunnistati see tõus Baltikumi parimaks.

1973. aastal võttis Ääremaa osa ekspeditsioonist Edela-Pamiiri, Marxi ja Engelsi piirkonda Priit Vürsti juhtimisel. Tõnu Tennissoni juhtimisel sooritas ta koos kaaslastega kõrgtraaversi Nikoladze mäetipult (6250&nbsp;m) Karl Marxi tippu (6723&nbsp;m). Marsruut klassifitseerus Vene süsteemis 5B raskuskategooriasse.

Pärast Priit Vürsti hukkumist Lenini mäetipul oli ta aastatel 1974–1977 Alpiklubi Firn president.

## Tunnustus
*2003 Tartu Ülikooli aumärk

* 2008 Tartu Ülikooli medal

## Isiklikku
Tema abikaasa on informaatik Ruth Ääremaa.

## Viited

## Välislingid
*Firni presidendid. firn.ee
Ditsükliline taim

**Ditsükliline taim** on taimeliik, mis viljub alates teisest vegetatsiooniperioodist.

## Vaata ka
*monotsükliline taim
*polütsükliline taim
Polütsükliline taim

**Polütsükliline taim** on taimeliik, mis ei vilju enne kolmandat vegetatsiooniperioodi alates kasvu algusest.

## Vaata ka
*monotsükliline taim
*ditsükliline taim
Polükarpsed taimed

**Polükarpsed taimed** on taimeliigid, mis viljuvad elu vältel rohkem kui üks kord. Vaid üks kord viljuvad taimed on monokarpsed taimed.

Loomariigis on sarnane mõiste iteropaarsus.
Tulekindel savi

**Tulekindel savi** koosneb põhiliselt kaoliniidist ja hüdrovilkudest koos kvartsilisanditega.

Tulekindluse järgi liigitatakse savi järgmiselt: 
* tulekindel (sulamistemperatuur 1580 °C ja kõrgem), 
* raskesti sulav (1580–1350 °C) ja 
* kergesti sulav (alla 1350 °C).
Aare Kirsipuu

**Aare Kirsipuu** (26. juuni 1934 Tartu – 18. mai 2013 Puka) oli eesti bioloog (ihtüoloog ja füsioloog).

Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna bioloogina, 1965. aastast bioloogiakandidaat.

Ta oli aastatel 1965–1991 Zooloogia ja Botaanika Instituudi Võrtsjärve Limnoloogiajaamas noorem- ja vanemteadur.

Ta uuris kalade ainevahetust, eriti vere valgusüsteemi sõltuvust välistingimustest ja kala füsioloogilise seisundi muutumisest. Käis uurimisretkedel Kura lahel, Kaukaasias, Doonau deltas, Amuuri jõel ja Uzboi järvedel.

## Viited
Ameerika valgustus

**Ameerika valgustus**, osa laiemast valgustusajastust, oli tööstuslikule pöördele eelnenud intellektuaalse käärimise periood Põhja-Ameerika algses kolmeteistkümnes koloonias aastatel 1714–1818. Valgustuslik tärkamine viis Ameerika iseseisvussõjani, mille eesmärgiks oli luua Ameerika Vabariik. Olles mõjutatud 18. sajandi Euroopa valgustusajastust ja põlisameeriklaste filosoofiast, rakendas Ameerika valgustusajastu teaduslikku põhjuslikkust, et edendada poliitikat, teadust ja religiooni. See toetas usulist sallivust, taastatud kirjandust, kunsti ja muusikat kui olulisi distsipliine ning väärt kutsealasid, mida saab õppida ja arendada kõrgkoolides.

## Vabamüürlus
Ameerika valgustus põhines ositi vabamüürlaste ja illuminaatide tegutsemistel ja kokkulepetel.

## Mõjukamad esindajad
* Jonathan Edwards
* Thomas Clap
* Ezra Stiles
* Samuel Johnson
* William Smith
* John Adams
* James Madison
* George Mason
* James Wilson
* Ethan Allen
* Alexander Hamilton
* Benjamin Franklin
* Thomas Jefferson
* Jared Eliot
* David Rittenhouse
* Benjamin Rush
* Charles Willson
* Cadwallader Colden

## Vaata ka
*Valgustusajastu
*Šoti valgustus
Loodus (Ralph Waldo Emersoni essee)

"**Loodus**" on Ralph Waldo Emersoni kirjutatud essee, mis avaldati trükisena 1836. aastal. Esseega pani Emerson aluse oma transtsendentalistlikule filosoofiale, mis rajaneb ideel looduse tunnetamise täiusest. Transtsendentalism väidab, et loodus on küllastunud jumalikkusest või Jumalast ning seetõttu saab tegelikkust tunnetada loodust uurides. Emerson sai esseeks inspiratsiooni Pariisi loodusloomuuseumit külastades, ta arendas ideid edasi Bostonis peetud loengusarja jooksul ning vormistas need hiljem esseeks.

Emerson jagab looduse kasutusvõimalused neljaks: kaup, ilu, keel ja teadus. Need kategooriad määratlevad, et inimesed kasutavad loodust (1) põhivajaduste rahuldamiseks, (2) naudingu saamiseks, (3) omavaheliseks suhtluseks ja (4) maailma mõistmiseks. 

## Sisu
"Loodus" tõstatab ja püüab lahendada abstraktset probleemi, et inimesed ei suuda täielikult mõista looduse ilu. Emerson kirjutab, et inimeste tähelepanu juhitakse kõrvale elu nõudmistega ja seetõttu ei suuda nad võrdväärselt vastata looduse pakutavale. Essee koosneb kaheksast osast: Loodus, Kaup, Ilu, Keel, Teadus, Idealism, Vaimsus ja Väljavaated. Igas osas kirjeldatakse erinevast vaatenurgast suhet inimese ja looduse vahel.

Emerson selgitab essees, et me oleme loodud kogema looduse täiust, kuid me peame selleks eralduma ühiskonna poolt tekitatavast mürast ja häiringutest. Emerson uskus, et loodusega tõeliselt suhestumiseks on vaja olla üksinduses. Ta kirjutab: "Üksindusse minemiseks peab inimene eemalduma nii oma kambrist kui ka ühiskonnast. Ma ei ole üksinda ka lugedes ja kirjutades, kuigi keegi pole minuga. Selleks, et olla üksi, peab vaatama tähtede poole."

Kui inimene kogeb täielikku üksindust looduses, siis see "viib ta ära". Emerson väidab, et ühiskond hävitab täiuslikkuse, samas kui loodus on korraga nii materjal, protsess kui ka tulemus. Kõik looduse osad töötavad omavahelises koostöös inimese heaks: "Tuul külvab seemne; päike aurustab merevett; tuul puhub auru põllu kohale; planeedi teisel küljel asuv jää kondenseerib vihma siinsel küljel; vihm toidab seemet; taim toidab looma; nii töötab lõputu ring jumalikku heategu inimese toitmiseks."

Teoses on oluline ka vaimse suhte kirjeldus. Inimene leiab looduses oma vaimu ja võtab selle vastu kui Universaalse Olemise: "Loodus ei ole kindel, vaid voolav; puhtale vaimule on loodus kõik."

## Mõju
"Loodus" võeti kriitikute poole vastu vastandlikult. 1837. aasta jaanuaris avaldatud kriitiline ülevaade nimetas seda filosoofiat halvustavalt "transtsendentaalseks", mille järgi hiljem ideed pooldavat liikumist tuntigi.

"Loodus" oli üks peamisi allikaid, millest arendas oma ideid edasi Henry David Thoreau, kes õppis teose ilmumise ajal Harvardi ülikoolis. Pikaajaline tutvus Thoreau ja Emersoni vahel viis ka Thoreau kuulsa kirjutise "Walden" ilmumiseni.

## Viited
Hranitne (Nemõrivi rajoon)

**Hranitne** (ukraina keeles Гранітне) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 25. Pindala on 0,115 km².
Rossohovata

**Rossohovata** (ukraina keeles Росоховата) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Illintsi rajoonis. Elanike arv on 352 (2025). Pindala on 2,4 km².
Hellar Lill

**Hellar Lill** (sündinud 21. novembril 1973 Viljandis) on eesti riigiametnik ja muuseumitöötaja. 

2004. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajaloo erialal. Töötas aastatel 1999–2014 kaitseministeeriumis.

2014. aastast on ta Eesti Sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi direktor.

## Tunnustus
*2020 – Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited
Lõssogirka (Kamjanets-Podilskõi rajoon)

**Lõssogirka** (ukraina keeles Лисогірка) on küla Ukrainas Hmelnõtskõi oblastis Kamjanets-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 387. Pindala on 0,233 km².
Ternivka (Krõžopili rajoon)

**Ternivka** (ukraina keeles Тернівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Pindala on 3,02 km².
Walden

**"Walden"** (/ˈwɔːldən/; algselt ilmunud pealkirjaga "Walden; or, Life in the Woods") on transtsendentalist Henry David Thoreau kirjutatud raamat, mis ilmus 1854. aastal. Teos räägib lihtsast elust looduslikus keskkonnas. Teos on nii isikliku vabaduse manifesteerimine, sotsiaalne eksperiment, vaimsuse otsimise, satiir, kui ka osaliselt iseseisvalt hakkamasaamise käsiraamat.

"Walden" võtab kokku Thoreau kahe aasta, kahe kuu ja kahe päeva jooksul kogetu, kui ta elas Walden Pondi järve ääres omaehitatud majakeses. USA Massachusettsi osariigis asuva maa omanik oli Thoreau sõber ja mentor Ralph Waldo Emerson. Majakeses elades kirjutas Thoreau oma esimest raamatut "A Week on the Concord and Merrimacks Rivers". See inspireeris teda hiljem kirjutama "Waldenit", milles ta surub seal elatud aja kokku ühte kalendriaastasse ja kasutab nelja aastaaega inimese arengu sümbolina.

Loodusesse sukeldudes lootis Thoreau saada ühiskonnast objektiivsemat arusaama läbi isikliku sisekaemuse. Lisaks oli autori eesmärgiks kogeda lihtsat elu ja isemajandamist, mis olid inspireeritud Ameerika romantilise perioodi transtsendentaalsest filosoofiast. 

## Teemad

"Walden" rõhutab üksinduse, mõtiskluse ja loodusläheduse tähtsust, et ületada inimeste "meeleheitliku" elustiili. Raamat ei ole traditsiooniline autobiograafia, vaid ühendab autobiograafia ühiskonnakriitikaga kaasaegsele lääne tarbimiskultuurile ja materialistlikele hoiakutele, mis on looduskauged ja hävitavad seda. Raamat ei ole lihtsalt ühiskonna kui sellise kriitika, vaid samas ka püüd kaasata lahendustesse loovalt kaasaegset kultuuri, inimlikku lähedust ja klassikalist kirjandust. Teksti olulisemad teemad on järgmised:
* isemajandamine – Thoreau rõhutab, et kuigi inimesed on üksteisele vajalikud, et pea nad pidevalt sõltuma üksteisest. Mõiste on Thoreaul nii majanduslik, vaimne kui ühiskondlik;
* lihtsus – see tundub olevat Thoreau mudel-elu. Pidevalt püüab autor lihtsustada oma elustiili: parandada rõivaid, et mitte osta uusi, leida vaba aja veetmiseks meelelahutusi, mis ei põhine tarbimisel jne;
* progressi kriitika – Thoraeu leiab, et mistahes väline progress ei saa tuua inimesele sisemist rahu;
* vaimse ärkamise vajadus;
* inimene kui looduse osa;
* loodus ja inimese emotsioonid;
* korrumpeerunud ja ebaõiglane riigikord.

## Vastuvõtt

"Waldenit" saatis avaldamise järel teatud edu, kuid siiski kulus viis aastat, et saaks müüdud 2000 eksemplari, ning seejärel ei ilmunud ühtegi kordustrükki kuni Thoreau surmani 1862. aastal. Vaatamata sellele on hiljem kriitikud nimetanud teost Ameerika klassikaks, mis uurib loomulikku lihtsust, harmooniat ja ilu. Ameerika luuletaja Robert Frost on Thoreau kohta kirjutanud: "ühe raamatuga ... ületab ta kõik, mis meil on olnud Ameerikas".

## Viited
Transtsendentalism

**Transtsendentalism** (ka **ameerika transtsendentalism**) oli 1830. aastatel Ameerika Ühendriikides Cambridge'is Massachusettsis "Transtsendentaalsesse klubisse" koondunud haritlastest  alguse saanud filosoofiline ja kirjanduslik liikumine. Liikumise manifestiks sai Ralph Waldo Emersoni 1836. aastal avaldatud essee "Loodus" (inglise keeles "Nature").

Tuntud ameerika transtsendentalist oli ka Henry David Thoreau, kelle teos "Walden" on saanud ameerika romantismi klassikaks.

## Viited
Võskod

**Võskod** on küla Venemaal Pihkva oblastis Dno rajoonis, Võskodi valla keskus.

2000. aastal elas külas 241 inimest, 2010. aastal 236 inimest.

## Viited
Ain Uusna

**Ain Uusna** (sündinud 1938) on eesti alpinist. 

Ta on esimesi eesti alpiniste, kes tõusnud NSV Liidu kõrgeima mäe tippu.

## Elukäik
Ta on õppinud Tallinna I Keskkoolis ja Tartu Riiklikus Ülikoolis (õigusteadust). 
Kooli kõrvalt käis ta korvpallitreeningutel.

Pärast abiellumist kolis Pärnumaale ja asus tööle Pärnu KEK-i.
Praegu elab ta Paikusel, teeb jalgsimatku ja käib suusatamas. 

Ta on osalenud alates 1980. aastast kokku 23 täispikal Tartu maratonil. Parim koht on tal 78. 
Peale selle on ta läbinud Vasaloppeti suusamaratoni Rootsis ja kaks korda Finlandia-hiihto Soomes.

## Alpinism
1965. aastal võttis ta osa Pamiiri ekspeditsioonist Lenini mäetipule ja tõusis koos kaaslastega Heino Paltseri juhtimisel selle tippu. See oli Eestist lähetatud alpinistide esimene tipputõus seitsmetuhandelisele mäetipule.

1970. aastal võttis ta osa III Eesti Pamiiri ekspeditsioonist, mille käigus 12 eesti alpinisti tõusid Ilmar Priimetsa juhtimisel Korženevskaja tippu. Tippu jõudnute hulgas oli ka Ain Uusna. Pärast seda tõusis ta koos 7 kaaslasega Heino Paltseri juhtimisel Kommunismi mäetippu (5B raskuskategooria). Tõus Kommunismile oli Baltikumis esimene. Aasta lõpul kokkuvõtete tegemisel tunnistati see tõus Baltikumi parimaks.

### Kõrgtõusud
*1965 – Lenini mäetipp (7134 m)
*1970 – Korženevskaja (7105 m)
*1970 – Kommunismi mäetipp (7495 m)

## Viited

## Välislingid
*Mees, kes ei oska elada liigutamata. 16.12.2012. parnu.postimees.ee
Mulgi oja

**Mulgi oja** on kaitsealune oja Soomaal, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Sandra külas, Raudna jõe parempoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 8,2 km, langus 5 m ja lang 0,6 m/km. Oja saab alguse 24 m kõrgusel Valgeraba servas ja suubub 19 m kõrgusel paremalt poolt Raudna jõkke. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Oja voolab täies pikkuses Soomaa rahvuspargi territooriumil.

## Vaata ka
*Valgeraba
*Raudna jõgi
*Soomaa rahvuspark

## Viited

## Välislingid
*
*
Jüri Tohver

**Jüri Tohver** (23. aprill 1940 – 25. mai 2025) oli eesti alpinist. 

Ta oli esimesi eesti alpiniste, kes tõusis NSV Liidu kõrgeima mäe tippu.

1964. aastal lõpetas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna elektrimasinate ja -aparaatide eriala.
Ta töötas Tallinna Vineeri- ja Mööblivabriku insenerina.

## Alpinism
1965. aastal osales ta Pamiiri ekspeditsioonis seitsmetuhandelisele Lenini mäetipule ja tõusis teise rühma koosseisus Ragnar Palmre juhtimisel mäe lõunaküljest selle tippu. Tõusuga lõunast saadi Nõukogude Liidu esivõistlustel 4. koht. Baltikumi alpinistidel oli see tõus esimene ja tunnistati parimaks.

1970. aastal võttis ta osa III Eesti Pamiiri ekspeditsioonist, mille käigus 12 eesti alpinisti tõusid Ilmar Priimetsa juhtimisel Korženevskaja tippu. Tõusjate hulgas oli ka Jüri Tohver. Pärast seda tõusis ta koos 7 kaaslasega Heino Paltseri juhtimisel Kommunismi mäetippu (5B-raskuskategooria). Tõus Kommunismi tippu oli Baltikumis esimene. Aasta lõpul kokkuvõtete tegemisel tunnistati see tõus Baltikumi parimaks.

### Kõrgtõusud
*1965 – Lenini mäetipp (7134 m)
*1970 – Korženevskaja (7105 m)
*1970 – Kommunismi mäetipp (7495 m)

## Viited
Ragnar Palmre

**Ragnar Palmre** (11. august 1934 – 24. juuni 2003) oli eesti alpinist.

Ta on alpinistina osalenud Eestist lähetatud alpinistide esmatõusus seitsmetuhandelise mäe tippu (1965).
 
## Alpinistlik kõrgtõusud
1965. aastal lähetati Eestist esimene ekspeditsioon Pamiiri seitsmetuhandelisele Lenini mäetipule (7134 m). Tema juhtimisel tõusis teine tõusurühm mäe lõuna küljelt tippu. 

Tõusuga lõunast Leninile saadi Nõukogude Liidu esivõistlustel 4. koht. Nii kõrget kohta pole eestlased varem ega hiljem NSV Liidu meistrivõistlustel alpinismis saavutanud. Baltikumi alpinistidel oli see tõus esimene ja tunnistati parimaks.

## Viited
Kaljo Palmiste

**Kaljo Palmiste** (16. jaanuar 1948 – 13. oktoober 2002) oli eesti alpinist. 

Ta on tõusnud NSV Liidu kõrgeima mäe tippu (1972).

## Alpinistlikud kõrgtõusud
1965. aastal võttis ta osa Pamiiri ekspeditsioonist seitsmetuhandelisele Lenini mäetipule ja tõusis teise rühma koosseisus Ragnar Palmre juhtimisel mäe lõunaküljest selle tippu. Tõusuga lõunast saadi Nõukogude Liidu esivõistlustel 4. koht. Baltikumi alpinistidel oli see tõus esimene ja tunnistati parimaks.

1972. aastal osales ta Pamiiris ekspeditsioonil Kommunismi mäetipule. Koos Peeter Varepi, Vello Parki ja Ilmar Paloga tõusis ta NSV Liidu kõrgeima mäe tippu, korrates sellega Eesti kõrgtõusude rekordit.

1974. aastal toimus ekspeditsioon Lenini mäetipule (7134 m) tõusuga mäe lõuna küljelt. Ilmar Priimetsa juhtimisel käisid Lenini tipul 10 meest, teiste seas ka Kaljo Palmiste, kellele oli see teist korda tippu jõuda.

### Kõrgtõusud
*1965 – Lenini mäetipp (7134 m)
*1970 – Kommunismi mäetipp (7495 m)
*1974 – Lenini mäetipp (7134 m), teist korda

## Viited
Risto Tanner

**Risto Tanner** (sündinud 2. aprillil 1941) on eesti biokeemik ja alpinist. 

Ta töötas pikka aega Läänemere Kalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudis laborijuhatajana (1980–1992).

Alpinistina on tema parimateks saavutusteks osalemine kuuetuhandelise mäetipu esmavallutuses (1984) ja tipputõus seitsmetuhandelisele (1974).  

## Haridustee
Ta lõpetas 1959. aastal Räpina Aiandustehnikumi. Aastatel 1959–1962 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia agronoomiateaduskonnas ja 1962–1968 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonnas.

Pärast ülikooli lõpetamist astus ta 1969. aastal TRÜ aspirantuuri biokeemia alal ja lõpetas selle 1971. aastal. 1975. aastal sai ta TRÜ-st bioloogiakandidaadi kraadi, kaitstes väitekirja "Безклеточная белоксинтезирующая система из поджелудочной железы собаки и действие на него инсулина" ("Rakuvaba valku sünteesiv süsteem koera kõhunäärmest ja insuliini toime selles").

## Töökäik
Ta töötas Läänemere Kalamajanduse Teadusliku Uurimise Instituudi Tallinna osakonnas vanemteadurina (1975–1980) ja biokeemia labori juhatajana (1980–1992). Aastatel 1993–2008 töötas ta Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis vanemteadurina ja 2008–2014 Tallinna Tehnikaülikoolis meditsiinilise füüsika õppetooli erakorralise teadurina.

## Alpinism
1974. aastal toimus ekspeditsioon Lenini mäetipule (7134 m) tõusuga mäe lõunaküljelt. Ilmar Priimetsa juhtimisel käisid Lenini tipul 10 meest, teiste seas ka Risto Tanner.

1984. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiri, et seal esmavallutada seni nimetu kuuetuhandeline mäetipp. 6047 m kõrguse tipu esmavallutusi tehti kolme grupiga, kolme eri teed mööda. Tanner tõusis tippu kolmandas grupis 19. augustil Ivo Goldi juhtimisel. Tipu nimeks sai Tallinna mäetipp.

### Kõrgtõusud
*1974 – Lenini mäetipp (7134 m)
*1970 – Tallinna mäetipp (6047 m)

## Viited

## Välislingid
*
Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikum

**Vaeküla Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikum** oli aastatel 1944–1959 keskeriharidust andnud õppeasutus Eesti NSV-s. Tehnikum tegutses Vaeküla mõisa hoonetes. Aastal 1955 valmis neljakorruseline koolihoone mõisasüdame kõrvale (pärast tehnikumi oli seal Vaeküla Kool). Tehnikum liideti 1959. aastal Tihemetsa Metsatehnilise Tehnikumiga, mis sai nimeks Tihemetsa Põllu- ja Metsamajanduse Tehnikum; põllumajanduse mehhaniseerimise eriala õpetamine jätkus seal. 

## Õppetöö korraldus ja õppeained
Tehnikumis õpiti neli aastat. Tehnikum andis kesk- ja erihariduse. Nelja aasta kestel õpiti keskkooli üldharidusaineid (matemaatika, füüsika, keemia, eesti ja vene keel jm), üldtehnilisi aineid (teoreetiline mehaanika, tugevusõpetus, elektrotehnika jm), erialaaineid (metallide tehnoloogia, maaviljelus, autod-traktorid, põllutöömasinad, masinate remont jm). Tehnikumi alluvuses oli ka põllumajanduslik tootmisüksus, mida kasutati tehnikumi õpilaste praktikabaasina õppetöö ajal. Õpilaste välipraktikad toimusid kolhoosides, sovhoosides ja masina-traktorijaamades.

## Tehnikumi lõpetanute rakendamine
Vaeküla tehnikumi lõpetanud said keskhariduse ja tehnik-mehaaniku kutse põllumajanduse mehhaniseerimise erialal. Lõpetanud suunati kolhoosidesse, sovhoosidesse ja masina-traktorijaamadesse. Seal töötasid tehnik-mehaanikud peamiselt remonditöökoja meistritena  või töökoja juhatajatena. Praktilise kogemuse järel võisid edukamad tehnikud saada ka majandi peainseneriks. Remonditöökojas hooldati ja renoveeriti põllutöömasinaid, autosid ja traktoreid. Sel ajal tuli kulunud või purunenud masinaosi tihti kohapeal taastada või valmistada uusi. Tagavaraosi ja -sõlmi ei õnnestunud alati saada. Seega vajati põllumajanduses palju tööjõudu masinate ja traktorite hooldamisel. Nii oli Vaeküla tehnikumi õpilaste vastuvõtt mõnel aasta üle saja õpilase. Väljalangevus oli väike, seega ka lõpetanuid oli palju.

## Viited
* Vaeküla mõis

## Kirjandus
* Vaeküla, Eesti entsüklopeedia, 10. kd, Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1998. lk. 129.

## Välislingid
*Põllumajanduse mehhaniseerimine keskendatud juhtimisele Eesti Sõna nr 55, 9. märts 1943.
Metsa põik

**Metsa põik** on põiktänav Tallinnas Nõmme linnaosas. Tänav on ligi 100 meetri pikkune, lähtub Metsa tänavalt ja lõppeb tupikuga.
Panemunė regionaalpark

**Panemunė regionaalpark** (leedu keeles *Panemunių regioninis parkas*) on regionaalpark Leedus Jurbarkase, Kaunase ja Šakiai rajoonis.

Panemunė regionaalpark asub Nemunase jõe orus ja selle ümbruses. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Nemunase alamjooksu loodust, sealseid maastikke, ökosüsteemi ning kultuuripärandit.

Regionaalpark asub ümber Nemunase oru, selle ümbrust liigendavad ka Nemunase lisajõgede orud, mille nõlvadel on mitmeid paljandeid.  Oru kuivadel nõlvadel kasvavad ainulaadsed taimekooslused. Seal on tavalised taolised Leedu punase raamatu liigid nagu laukapuu, valge vesiroos, õõnes lõokannus ja vahelmine lõokannus. Regionaalparki kuuluvad ka mitmed pargid, sealhulgas Gelgaudiškise mõisa park, ja arvukad põlispuud. Pargi aladel on 15 põlist tamme, kolm põlist saart ja valgepööki, kaks põlist mändi ja pärna, üks põline vaher, üks must pappel ja üks kadakas.

Regionaalpargis elab 113 liiki linde, neist 17 on Leedus haruldased. Punase raamatu liikidest pesitsevad seal igal aastal neli - rukkirääk, jäälind, jõgitiir ja väiketiir. Selgrootutest on märkimisväärseim tähniksinitiib *Maculinea teleius*.

Regionaalpargi territooriumil asub 15 linnamäge, mis olid ristisõdade ajal oluliseks kaitseliiniks. Tähtsamad neist asuvad Pilis I-s, Seredžiuses, Veliuonas, Kartupėnais ja Žemoji Panemunės. Regionaalpargis on ka mitmeid muinasasulaid ja muinaskalmeid. Hilisemal ajal ehitati sinna Raudonė loss ja Panemunė loss. Regionaalparki jäävad ka mitmed mõisad, millest uhkemad on Belvederise mõis ja Gelgaudiškise mõis. Kirikuid on regionaalpargi aladel kaheksa. Tähelepanuväärne on veel Plokščiai küla oma püha grotiga ja tänavana kasutusel oleva jõega. Klangiai külas asub Petras Cvirka isamaja.

Panemunė regionaalpargi halduskeskus asub Šilinė külas aadressil Raseinių g. 2. Tähtsamad asulad regionaalpargi territooriumil on Žemoji Panemunė, Kriūkai, Veliuona, Plokščiai, Pilis I ja Seredžius.

Panemunė regionaalpargi pindala on 10 163 hektarit. Eri liiki kaitsealade all on sellest 65,7%, reservaatide alla jääb 71 hektarit maad.

## Viited

## Välislingid
* Regionaalpargi kaart
* Panemunė regionaalpargi koduleht
* Regionaalpark Leedu kaitsealade registris (*leedu keeles*)
* Regionaalpark YouTube'is
K9 Kõu

**K9 Kõu** (*K9 Thunder*) on Lõuna-Koreas Samsung Techwini (nüüdse nimega Hanwha Techwin) valmistatud soomustatud 155 mm haubitsaga liikursuurtükk. 

Suurtüki veermiku baasil on valmistatud ka vastav laskemoonasoomuk **K10**.

## Kirjeldus
K9 sarnaneb üldkontseptsioonilt (sh kasutamine koos laskemoonasoomukiga) peamiselt USA M109-ga, kuid süsteemid ja lahendused on uuesti läbi mõeldud ning kere on eeskujust märksa tugevam. Vastavalt tugevusele suurenenud kaalule on paigaldatud ka märksa võimsam mootor, mis on praktiliselt Saksamaa PzH 2000-lt. Relvasüsteemi arendamisel on arvestatud asjaoluga, et selle kasutajateks on peamiselt ajateenijad, kuna Lõuna-Koreas on ajateenistus.

## Ajalugu
### Arendus
Arendusprogramm 155 mm / 52-kaliibirilise haubitsaga liikursuurtüki loomiseks algas Lõuna-Koreas 1989. aastal ning 1996. aastal testiti esimesi protüüpe. Uus relvasüsteem loodi asendama seni kasutusel olnud liikursuurtükke K55/K55A1. Lõuna-Korea valitsuse korraldatud K9 hanke võitis Samsung Aerospace Industries (SSA) ning K9 seeriatootmine algas 1999. aastal. Kokku on valmistatud 1136 masinat.

### Lahingutegevuses
Esmakordselt olid K9-d lahingus 2010. aasta 23. novembril, kui õppustelt naasev Lõuna-Korea merejalaväele kuuluv kuuest K9-st koosnev patarei sattus Põhja-Korea suurtükiväe tule alla Yeonpyeongi pommitamise intsidendi ajal ja seejärel vastas tulele.

## Kasutajad

### Praegused kasutajad

* ***' – kokku toodetakse 1136 K9-t ja 179 K10-t.
* ***' – kokku toodetakse 120 K9 veermikku liikursuurtükkidele AHS Krab. Lisaks allkirjastati 2022. aastal leping täiendavate liikursuurtükkide soetamiseks.
* ***' – India armee jaoks toodeti kokku 100 K9-t.
* ***' – sõlmis aastal 2018 Lõuna-Koreaga lepingu vähemalt 12 K9 ostmiseks. Esimesed masinad jõudsid Eestisse augustis 2020. Eesti kaitsevägi ja kaitseministeerium kavatsevad Eestis liikursuurtükkide nimena kasutada K9 Kõu.
* ***' – alustas 2016. aastal Lõuna-Koreaga läbirääkimisi K9-te ostmiseks. Tarnetega alustati 2017.

=== Potentsiaalsed kasutajad ===

* ***' – ostab 24 K9 ja 6 K10 laskemoonasoomukit, mis peaksid välja vahetama praegused 1960. aastast teenistuses olevad liikursuurtükid M109A3GNM. 
* **** – kaaluti liikursuurtükkide M109AE väljavahetamist K9-te vastu, kuid otsustati prantslaste CAESAR liikursuurtükkide kasuks.

## Viited
Friedrich IV (Pfalz)

Pfalzi kuurvürst **Friedrich IV** (5. märts 1574 – 19. september 1610) oli ainus Pfalzi kuurvürsti Ludwig VI ja Elisabeth von Hesseni ellujäänud poeg, "Friedrich Õiglane".

## Elu
Sündis Ambergis, tema isa suri oktoobris 1583 ja Friedrich jäi oma onu, tulihingelise kalvinisti Johann Kasimiri eestkoste alla. Kalvinistlik matemaatik ja astronoom Bartholomäus Pitiscus oli Friedrichi õpetaja ja hiljem õukonnajutlustaja. 

Jaanuaris 1592, pärast Johann Kasimiri surma sai Friedrich kontrolli Pfalzi kuurvürstkonna valitsuse üle. Friedrich jätkas Johann Kasimiri katoliiklusevastaseid meetmeid ja sai aastal 1608 protestantide sõjalise liidu, Protestantliku Uniooni peaks. Ta langes peagi alkoholismi küüsi, jättes riigiasjad suuresti oma peaministrile Christian von Anhaltile. Friedrich IV suri aastal 1610 Heidelbergis.

## Perekond ja lapsed
Aastal 1593 abiellus ta Oranje Willemi ja Charlotte de Montpensier' tütre Luise Juliana von Oranien-Nassauga. Nad said kaheksa last:
* Luise Juliane (16. juuli 1594 – 28. aprill 1640)
* Katharina Sophie (10. juuni 1595 – 28. juuni 1626)
* Friedrich (16. august 1596 – 29. november 1632),  Saksa-Rooma riigi Pfalzi kuurvürstkonna kuurvürst Friedrich V (1610–1623) ja Böömimaa kuningas Friedrich I (1619–1620)
* Elisabeth Charlotte (19. november 1597 – 26. aprill 1660)
* Anna Eleonore (4. jaanuar 1599 – 10. oktoober 1600)
* Ludwig Wilhelm (5. august 1600 – 10. oktoober 1600)
* Moritz Christian (18. september 1601 – 28. märts 1605)
* Ludwig Philipp (23. november 1602 – 6. jaanuar 1655)
Peet Peters

**Peet Peters** (kodanikunimi **Peet Väinastu**; 9. juuli 1937 Tallinn – 20. aprill 2011 Moskva) on eesti päritolu  Venemaa filmirežissöör-dokumentalist ja alpinist. 

Ta on alpinistina tõusnud NSV Liidu kõrgeima mäe tippu (1970) ja osalenud kuuetuhandelise mäetipu esmavallutuses (1984). 

## Haridus ja töökäik
Ta lõpetas Tallinna 2. keskkooli ja Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi režiiteaduskonna.

Ta on töötanud Kirgizfilmis, Kaug-Ida, Ukraina, Kuibõševi, Irkutski ja Rostovi dokumentaalfilmide stuudiotes, Populaarteaduslike Filmide Keskstuudios, Dokumentaalfilmide Keskstuudios, Kesktelevisiooni filmikoondises "Ekran".

## Alpinism
1967. aastal tõusis ta koos Vello Vetsi ja Andres Söödiga Pamiiris Lenini tippu.

1970. aastal tõusis ta Donetski kaevurite meeskonna koosseisus Kommunismi tippu. Tipputõus pälvis Ukraina alpinismi meistrivõistlustel hõbemedali.

1984. aastal võttis ta osa eestlaste ekspeditsioonist Pamiiri, et seal esmavallutada seni nimetu kuuetuhandeline mäetipp. 6047 m kõrguse tipu esmavallutusi tehti kolme grupiga, kolme erinevat teed mööda. Väinastu tõusis tippu kolmandas grupis 19. augustil Ivo Goldi juhtimisel. Tipp sai nimeks Tallinna mäetipp.

### Kõrgtõusud
*1967 – Lenini mäetipp (7134 m)
*1970 – Kommunismi mäetipp (7495 m)
*1984 – Tallinna mäetipp (6047 m)

## Tunnustus
Tema spordi- ja mäefilme on auhinnatud Cortina d'Ampezzo spordifilmide festivalil ja Trento filmifestivalil.

## Viited

## Välislingid

*Filmograafia. efis.ee
Jason Mraz

**Jason Thomas Mraz** (sündinud 23. juunil 1977) on USA laulja ja muusik.

Tema debüütalbum "Waiting for My Rocket to Come" ilmus 2002. aastal ja jõudis 2005. aastal plaatinaplaadi staatusesse (st müüdud üle miljoni plaadi). Ameerika Ühendriikide Billboard 200 edetabelis jõudis plaat 55. kohale. Albumi esimene singel "The Remedy (I Won't Worry)" jõudis singlite edetabelites samuti kõrgetele kohtadele.

26. juulil 2005 ilmus Mrazi teine stuudioalbum "Mr. A-Z". Albumi esiksingel "Wordplay" tõusis Billboard 200 edetabelis 5. kohale.

Jason Mrazi kolmas stuudioalbum "We Sing. We Dance. We Steal Things" tuli välja 13. mail 2008. Plaat tõusis Billboard 200 edetabelis 3. kohale, 2009. aastal jõudis album plaatinaplaadi ja 2016. aastal kolmekordse plaatinaplaadi staatusse.

Neljas album "Love Is a Four Letter Word" ilmus 13. aprillil 2012 ja tõusis Billboard 200 edetabelis 2. kohale. Plaatinaplaadi staatuse sai album juulis 2016. Plaadi esiksingel "I Won't Give Up" tõusis Billboard Hot 100 edetabelis 8. kohale  ja jõudis 2013. aasta oktoobris neljakordse plaatinaplaadi staatusse.

Jason Mrazi viies stuudioalbum kannab nime "Yes!" ja see ilmus 15. juulil 2014.

Ta on võitnud kaks Grammy auhinda. Mõlemad auhinnad võitis ta 2009. aastal: popmuusika kategoorias parima meesvokaali esituse eest loos "Make It Mine" ja parima popdueti (koos Colbie Caillatiga) esituse eest loos "Lucky".

Jason Mraz esineb 9. märtsil 2017 Tallinnas Nordea Kontserdimajas akustilise kontserdikavaga "Õhtu koos Jason Mrazi ja tema kitarriga". 

## Stuudioalbumid
* "Waiting for My Rocket to Come" (2002)
* "Mr. A-Z" (2005)
* "We Sing. We Dance. We Steal Things" (2008)
* "Love Is a Four Letter Word" (2012)
* "Yes!" (2014)

## Kontsertalbumid
* "Live at Java Joe's" (2001)
* "Sold Out (In Stereo)" (2002)
* "Tonight, Not Again: Jason Mraz Live at the Eagles Ballroom" (2004)
* "Selections for Friends - Live from: Schubas Tavern, Chicago, Montalvo Winery, Saratoga California" (2007)
* "Jason Mraz's Beautiful Mess: Live On Earth" (2009)

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Aadu Oll

**Aadu Oll** (16. oktoober 1932 Käina vald, Hiiumaa – 29. oktoober 2003 Tallinn) oli eesti vabadusvõitleja.

Tema vanemad küüditati 1941. aasta juunis, isa hukkus vangistuses.

Aadu Oll lõpetas Tallinna 2. Keskkooli 1949. aastal, arreteeriti 1950. aasta juulis Abhaasias Gagras ning talle mõisteti karistuseks 10 aastat sunnitööd reetmise, nõukogudevastase agitatsiooni ja propaganda eest. Viibis kuus aastat Venemaa vanglates ja Magadani oblastis Orotukani sunnitöölaagris. Vabanes 1956. aasta jaanuaris.

Ta lõpetas insenerina Üleliidulise Kaugõppe Polütehnilise Instituudi. 1970. aastal naasis Eestisse. Töötas projekteerimisasutustes andmetöötluse valdkonnas, hiljem Tallinna Pelgulinna Haigla barokambrite insenerina.

Aadu Oll oli 1990. aastal Eesti Kongressi liige.

Ta oli Eesti Õigusvastaselt Represseeritute Liidu "Memento" asutajaliige ja esimene esimees, Eesti Endiste Poliitvangide Liidu esimehe asetäitja, demokraatlik-rahvuslike jõudude koostöökoja ja Okupatsioonide Repressiivpoliitika Uurimise Riikliku Komisjoni liige.

1995. aastast surmani oli ta Inimõiguste Instituudi juhatuse esimees.

Aadu Oll on maetud Liiva kalmistule.

## Raamatud
*Aadu Oll (koostaja). Nõukogude Kaug-Põhja vangilaagrid ja Eesti poliitvangid Kolõmal. Tartu: Okupatsioonide Repressiivpoliitika Uurimise Riiklik Komisjon, 1999 

## Tunnustus
*1998 Riigivapi IV klassi teenetemärk

## Viited
Ulaan

**Ulaan** on kergratsaväelane, kes relvana kasutab piiki.

## Viited

## Välislingid
*Hannes Walter: Husaar Horisont 2/2001
Governors Island

**Governors Island** ('kuberneri saar') on 70-hektari suurune avaliku pargi ja ajalooliste hoonetega saar Upper New York Bay lahes, umbes 732 meetri kaugusel Manhattani saare lõunatipust. Long Islandi saarel asuvast Brooklyni linnaosast on see eraldatud Buttermilk Channel kanaliga, mille laius on umbes 366 meetrit. Siiski kuulub saar New Yorgi linna Manhattani linnaosa alla. Ühendust mõlema linnaosaga teenindavad parvlaevad. 

## Etümoloogia
Manhattani piirkonna põlisameeriklased Lenni Lenape'i hõimust nimetasid saart algupäraselt kui *Paggank*, *Pagganck* või *Pagganack*. Tõlkes tähendab see *pähklisaart*, tõenäoliselt saarel levinud hikkori-, tamme- ja kastanipuude järgi.

Hollandi maadeavastaja Adriaen Block kutsus saart algse nimetuse järgi hollandikeelsena *Noten Eylant*, mis hiljem muudeti inglispäraselt *Nutten Island*-iks. Saare praegune nimi sai ametlikuks 1784. aastal ja see tuleneb Briti koloniaalajastust, mil koloonia nõukogu andis loa saart kasutada üksnes New Yorgi kuberneridele.

## Kaitseehitised
Aastal 1776, Ameerika iseseisvussõja ajal, alustasid saarel Continental Army väed kaitseehitiste rajatamist, mida nad kasutasid Briti laevastiku ründamiseks enne nende alistamist. Aastatel 1783–1966 oli saarel USA sõjaväe tugipunkt ja aastatel 1966–1996 hõivas saart Ameerika Ühendriikide Rannavalve. Algupärase kujuga umbes 42-hektari suuruse saare rannikut täideti ehitustööde käigus aastal 1912, andes saarele tänapäevase kuju ja suuruse. 

## Mälestis
Aastal 1985 kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*).

## Välislingid
Georgi Taratorkin

**Georgi Taratorkin** (vene Георгий Георгиевич Тараторкин; 11. jaanuar 1945 Leningrad – 4. veebruar 2017 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.

Taratorkin oli 1993. aastal asutatud assotsiatsiooni Kuldne Mask president.

## Filmirolle

## Välislingid
*
Eduard Kapsta

**Eduard Kapsta** (22. juuni 1893 Linnamäe vald, Võrumaa – 4. juuli 1941 Tallinna keskvangla) oli eesti Poliitilise Politsei ametnik.

Sündis metsaülema pojana. 1902 astus kohaliku vallakooli, 1904 läks Antsla õigeusu-kihelkonnakooli, kus õppis kolm aastat. 1909. aastal sooritas Valga linnakoolis lõpueksami. Õppimise katkestas silmade haiguse tõttu. Läbis Eesti Põllumeeste Seltsi kuuekuulised põllutöö ja karjakasvatuse kursused Tartus 1915. aastal.

Eduard Kapsta teenis 9. septembrist 1915 kuni 10. detsembrini 1917 Vene sõjaväes kaardiväe Semjonovski polgus alamväelasena. 20. aprillist kuni 1. detsembrini 1918 oli ta Tartu maakonnas Kodijärve vallas vallasekretär ja ühtlasi valiti Saksa okupatsioonivõimude Eestist lahkumisel novembris 1918 Kodijärve valla kaitseliidu ülemaks. 

6. jaanuarist 1919 töötas Kapsta Operatiivstaabi Teadetekogumise osakonnapunkti nr 2 noorema ametnikuna, kust 15. aprillil 1919 viidi üle 2. diviisistaabi Teadetekogumise osakonna Petseri punkti, kus teenis ametnikuna kuni 9. novembrini 1919. Samal kuupäeval saadeti ta Kindralstaabi Valitsuse 1. diviisi Teadetekogumise Narva punkti ülema käsutusse, kus teenis punkti asjaajajana 15. novembrist 1919 kuni 10. detsembrini 1920, lahkus teenistusest omal palvel.

14. detsembril 1920 määrati Kaitsepolitsei Tallinna jaoskonna käskudetäitjaks Haapsalusse. 10. jaanuaril 1922 määrati Tallinna jaoskonna ülema vanemaks abiks Haapsalusse. 15. juulil 1922 määrati Tallinna jaoskonna ülema vanemaks abiks. 1925. aastal nimetati ümber Poliitilise politsei abikomissariks Tallinnas. 5. aprillil 1927 kinnitati 2. järgu abikomissariks Tallinnas ning 23. märtsil 1928 kinnitati 1. järgu abikomissariks Tallinnas.

3. augusti hilisõhtul 1927 sai Kapsta kommunist Aleksander Leineri kinnivõtmisel tulevahetuses Leineriga õlga haavata.

8. märtsil 1934 paigutati Eduard Kapsta ümber teenistuse huvides 1. järgu abikomissariks Narva. 7. oktoobril 1936 paigutati abikomissariks Tartusse. 22. veebruaril 1939 määrati poliitilise politsei komissariks Petserisse. 6. aprillil 1939 määrati Petseri-Võru prefekti asetäitjaks. Vabariigi valitsuse otsusega 31. juulist 1940 aastal vabastati poliitilise politsei komissar Petseris Eduard Kapsta ametist kaitseseisukorra seaduse § 12 p. 2 põhjal.

## Tunnustus
* 1939 Kotkaristi IV klassi teenetemärk 

## Viited

## Välislingid
*Kommunismiohvrite andmebaas
Kristjan Rosenberg

**Kristjan Rosenberg** (sündinud 16. mail 1994) on eesti kergejõustiklane, kümnevõistleja.

Tema isiklik rekord kümnevõistluses on **8299** punkti (27.06.2021; Tallinn, Kadrioru staadion), millega ta tuli 2021. aasta Eesti meistriks. Eesti kõigi aegade edetabelis on ta selle punktisummaga 10. kohal.

Tema isiklik rekord seitsmevõistluses on 4. veebruaril 2017 Tallinnas rahvusvahelisel mitmevõistlusel kogutud **5986** punkti. See oli sel ajal Eesti meeste seitsmevõistluses kõigi aegade kaheksas tulemus.

Eesti meistriks kümnevõistluses on varem tulnud ka 2016. aastal (Rakvere, 7738 punkti).

2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel saavutas Rosenberg 13. koha.

## Kristjan Rosenbergi üksikalade isiklike rekordite võrdlus rekordkümnevõistluse tulemustega
''seisuga 27.06.2021

## Viited

## Välislingid
* 
* Märt Roosna. Lillemets, Tšernjavski, Rosenberg. Kes on jõusaaliloom, kes kipub treeneriga vaidlema, kes teeb esimesena 8300 punkti? Delfi Sport, 17. august 2020