open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gunnar Kriik

**Gunnar Kriik** (15. aprill 1952 – 5. veebruar 2001) oli eesti muusik, helilooja ja laulusõnade autor.

Ta õppis lastemuusikakoolis viiulit ja klaverit. Aastatel 1968–1970 õppis Tallinna Muusikakoolis kontrabassi. 

Ta töötas S. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi kultuuritöötajana.

1968. aastast mängis ansamblites Baltika ja Rae. 1975. aastast mängis ansamblis Apelsin.  

1986. aastal asutas ta ansambli Vanaviisi, esinedes seal laulja ja basskitarristina kuni 2000. aastani. 

## Looming
Ta kirjutas mitu Apelsini laulu, sealhulgas "Raamid", "Peeglid", "Leierkast" ja "Edison". 

Laulva revolutsiooni ajal 1988. aastal kirjutas ta mitu isamaalist laulu, sealhulgas "Oma maa", "Viskangi labida õlale" ja "Vana paat".

### Helikandjad
*Helikassett "Greatest hits '75-'90" (1991)
*Helikassett "Gunnar Kriik Vol.2" (1994)
*CD "Ühe mehe laulud: valik laule aastatest 1976–1996" (1997) 

## Tunnustus
Ta võitis heliloojana preemiaid Arne Oidi nimelisel lauluvõistlusel. 

## Isiklikku
Ta on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.

## Viited
Kurista mõis (Võnnu)

**Kurista mõis** (saksa keeles *Kurrista*) oli rüütlimõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal.

## Ajalugu
Mõis rajati pärast Põhjasõda Ahja mõisast eraldatud alast. Mõisa asutamisest saadik kuni aastani 1902 olid mõisa omanikud Villebois'd. Mõisa viimane omanik oli Martha Paul (sündinud Reichelt).

## Mõisaansambel
Mõisa peahoone ehitati 19. sajandi II poolel. Peahoone on tellistest ja enamikus ühekorruseline. Peahoone on säilinud tänapäevani. Peahoonet ümbritseb suur park.
 	
## Viited

## Kirjandus
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 46.
*Praust, Valdo. *Tartumaa mõisad*. Tallinn: Tänapäev, 2008. Lk 166-7.

## Välislingid
*
Leevi mõis (Võnnu)

**Leevi mõis** (saksa keeles *Lewiküll*) oli Vastse-Kuuste mõisa kõrvalmõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal.

## Viited

## Välislingid
*
*Leevi mõis (Võnnu khk), Kinnistute register Eesti Rahvusarhiivis
Vestervalli tänav

**Vestervalli tänav** on tänav Narva vanalinnas. 

Vestervalli tänav algab Koidula tänavalt, ristub Tuleviku, Viru, Lavretsovi, Rüütli, Kraavi, Hariduse, Vaeselapse, Moonalao ja Karja tänavaga ning lõpeb Sepa tänavaga ristudes. Tänava pikkus on umbes 885 m.

## Hoonestus

Aadressil Vestervalli 3 asus aastal 1898 ehitatud Narva ohvitseride kasiino. 1893. aastal koostatud projekti autor oli tõenäoliselt linnaarhitekt Aleksandr Novitski. Nõukogude ajal oli hoones linna kultuurimaja. 1996. aasta tulekahjus hävis hoone katus ja säilisid vaid müürid, mis konserveeriti.

Aadressil Vestervalli 4 asus kahekorruseline maja, milles tegutses Narva Eesti Selts Ilmarine ja ka . Aastatel 1952–1996 oli samas kohas kino Punane Täht. Praegu on seal Narva piiripunkti hooned.

Aadressil Vestervalli  5 asub 19. sajandil ehitatud endise panga hoone.

Aadressil Vestervalli 9 asub  Narva Noortekeskus

Aadressil Vestervalli 11a  asub Narva Peetri kiriku mälestusmärk

Aadressil Vestervalli 15 asub Narva Haigla Polikliinik, mis ehitati 1996. aastal Fama bastioni territooriumile.

Aadressil Vestervalli 21 asub 18. sajandi viimase veerandi alguses ehitatud aidahoone, mis ehitati ümber polgu kasarmuks. Teise maailmasõja ajal hoone hävis, hiljem see taastati ja kasutati Baltijetsi tehase õppehoonena. 1980. aastatel hoone restaureeriti ja seda kasutab praegu Narva Kunstigalerii.

Aadressil Vestervalli 25 asub Narva Hambapolikliinik. Samas kohas asus varem 1889. aastal ehitatud Vladimiri vennaste koguduse kirik. Selle auks on polikliiniku seinale paigaldatud mälestustahvel.


Narva asv2022-04 img15 Granary.jpg|Narva Kunstigalerii (Vestervalli 21)
Narva ohvitseride kasiino 14042-1.jpg|Narva ohvitseride kasiino (Vestervalli 5)


## Ajalugu
19. sajandil nimetati tänavat vene keeles *Magazeinaja* (*Магазейная*), 20. sajandi alguse linnaplaanidel oli selle nimi *Westervalli tänav* (*Вестервальская улица*) ja selle põhjapoolsema osa (aidahoonest Sepa tänavani) nimi oli *Narva tänav* (*Нарвская улица*). 

12. juulil 1950. aastal Narva Linna Tööliste Saadikute Nõukogu Täitevkomitee otsusega nr 304 "О переименовании улиц города Нарва" nimetati tänav ümber Stalini tänavaks, hiljem Kommunaaride tänavaks. 

11. mail 1994 taastati Narva linnavalitsuse otsusega Vestervalli tänava nimi. Tänava nimi viitab sellele, et samas kohas kulges 17. sajandil linnamüüri lääneosa ("West" tähendab läänt) ees rajatud mullavall.

## Viited
David Foster Wallace

**David Foster Wallace** (21. veebruar 1962 Ithaca, New Yorgi osariik – 12. september 2008 Claremont, California) oli USA kirjanik ja filosoof. Ta oli moraalifilosoof James D. Wallace'i poeg.

Tema tuntuim teos on romaan "Infinite Jest" (1996). Eesti keeles on ilmunud valik jutustusi jutukogust "Brief Interviews with Hideous Men" (1999) pealkirjaga "Teatavate piiride poorsusest" (2019).

Ta kannatas depressiooni all ja lõpetas elu enesetapuga.

## Tunnustus
* 1987 – Whiting Award
* 1996 – Lannan Literary Award
* 1996 – Salon Book Award
* 1997 – Aga Khan Prize for Fiction
### Nominatsioonid
* 2012 – Pulitzeri preemia nominent lõpetamata romaani "The Pale King" eest

## Välislingid
* Caryn James. Wittgenstein Is Dead and Living in Ohio, nytimes.com/books, 1. märts 1987, raamatu "The Broom of the System" arvustus
* James Ryerson. Consider the Philosopher, nytimes.com/magazine, 12. detsember 2008
* Tom Bissell. Great and Terrible Truths, nytimes-com/books/review, 24. aprill 2009
* Michiko Kakutani. Maximized Revenue, Minimized Existence, nytimes.com, 31. märts 2011
Sarakuste mõis

**Sarakuste mõis** (saksa keeles *Sarrakus*) oli rüütlimõis Võnnu kihelkonnas Tartumaal.

## Ajalugu
Mõis rajati 18. sajandi II poolel Kurista mõisast eraldatud alast.

Mõisal oli läbi aegade palju omanikke. Enne 1919. aasta mõisate võõrandamist kuulus mõis Nolckenitele.

## Mõisaansambel
Mõisa peahoone ehitati tõenäoliselt 19. sajandi keskel. Peahoone oli kahekorruseline ja historitsistlikus stiilis. Peahoone hävis 1944 Teise maailmasõja Emajõe lahingutes. Pärast peahoone hävimist taastati hoone ühekorruselisena. Tänapäeval on see taastatud hoone varemetes.

## Viited

## Kirjandus
*Maiste, Juhan. Nutt, Nele. *Tartumaa mõisad*. Näituse "Kaotatud paradiis" kataloog. − Eesti Põllumajandusülikool. Maastikuarhitektuuri eriala toimetised II. Balti villa rustica II. Tartu: 2005. Lk 79.

## Välislingid
*
Teine Ungari vabariik

**Teine Ungari vabariik** (ungari: *Második Magyar Köztársaság*) oli parlamentaarne vabariik, mis asutati pärast Ungari kuningriigi lagunemist 1. veebruaril 1946. 20. augustil 1949 sai riigist Ungari Rahvavabariik.

## Ajalugu
Septembrist 1944 aprillini 1945, teise maailmasõja lõpufaasis, okupeeris Punaarmee Ungari. Budapesti piirati peaaegu kaks kuud ja suur osa linnast hävines piiramise käigus. Ei lääneliitlased ega ka Nõukogude Liit ei pooldanud muutusi Ungari piiride suhtes, nii et 1947. aasta rahulepingus, millele ka Ungari alla kirjutas, oli kirjas, et 1938. aasta Viini lepinguga määratud otsused on kuulutatud kehtetuks. See tähendas, et Ungari piir tõsteti tagasi sinna, kus see oli olnud 1. jaanuaril 1938 ja Ungari kaotas kõik alad, mis olid saadud vahemikus 1938–1941. Aastatel 1946–1948 saadeti umbes pool Ungari saksa vähemusest (250 000 inimest) Saksamaale. Toimus sunniviisiline rahvavahetus Ungari ja Tšehhoslovakkia vahel.

Nõukogude väed seadsid 21. detsembril 1944 enne Budapesti hõivamist Debrecenis sisse uue valitsuse. Zoltán Tildyst sai ajutine peaminister.

Novembris 1945 toimunud valimised võitis Sõltumatute Väikeomanike partei, kes kogus 57% häältest. Ungari Kommunistlik Partei sai vaid 17% häältest. Nõukogude Liidu Ungari kontrollkomisjoni esimees marssal Kliment Vorošilov keeldus lubamast Väikeomanike parteil valitsust moodustada. Selle asemel moodustas Vorošilov ise valitsuse, milles mängisid võtmerolle peamiselt kommunistid. 1946. aastal hääletas parlament presidendiks Väikeomanike partei esimehe Zoltán Tildy. Ferenc Nagyist sai peaminister. Mátyás Rákosist sai peaministri asetäitja.
Rootsi Wismar

**Rootsi Wismar** oli aastatel 1630–1815 Rootsi dominioon, mis vastas ligikaudu tänapäevastele Wismari linna piiridele. Lisaks Wismari linnale käisid Rootsi Wismari alla eksklaavidena ka Mecklenburgi piirkonnas asunud Neuklosteri linn ja Poeli saar. Endine hansalinn Wismar asub Läänemere rannikul tänapäeva Saksamaal.

Erinevalt teistest Rootsi aladest ei olnud Rootsi Wismaris ametis mitte kindralkuberner, vaid lihtsalt kuberner.

## Ajalugu

### Varajane ajalugu
Rootsi-Poola sõja ja Kolmekümneaastase sõja järel hoidis Rootsi enda kontrolli all ulatuslikku osa Läänemere lõunarannikust, sealhulgas Pommerit ning Liivimaa ja Preisimaa osi. Rootsi okupeeris Wismari esimest korda 1628. aastal ja sõjaline okupatsioon muudeti täielikuks valitsemiseks Augsburgi rahuga.

Pärast seda, kui Wismaris asuvas Fürstenhofi nime kandvas hoones seati sisse kuninglik Wismari tribunal (*Wismarska tribunalet*), sai linnast kiiresti kõigi Rootsi Saksamaa aladel asunud valduste administratiivne keskus. See tegi vajalikuks Wismari kaitserajatiste ülesehitamise ja seda tööd määrati juhtima feldmarssal Erik Dahlbergh. Tööde tulemuseks olid täiesti kinnised kaitsevallidega kaitserajatised, mis moodustasid tõhusa igakülgse kaitsesüsteemi – süsteemi, mis vastas tollal kõige uuematele nõuetele ja mida seetõttu täiustati suure efektiivsusega. Säilinud on nende kindlustuste riismeid ja seda muuhulgas linna Lindengarteni nime kandvas osas, vana Wismari müürist idas.

Aastast 1654 moodustasid mainitud kaks eksklaavi (Neuklosteri linn ja Poeli saar) osa kuninganna Kristiina elatusmaadest (*underhållsländer*).

### Põhjasõda
Aastatel 1700–1721 peetud Põhjasõja ajal okupeeris Wismari Taani, Preisi ja Hannoveri vägedest koosnev koalitsioon. Selle tulemuseks oli linna üksikasjaliku kaitsesüsteemi hävitamine. Pärast seda, kui Fredriksborgi rahu Taani-Norra ja Rootsi vahelise sõja lõpetas, läks Wismar taas Rootsi kontrolli alla. Ent kuna Rootsi oli kaotanud mitu selle lähedal asuvat valdust (nagu Bremen-Verden) oma rivaalidele, hakkas Wismari tähtsus vähenema, kuna sellest sai suurema keskuse asemel pigem Rootsi eelpost.

### Rootsi valitsemise lõpp
Aastal 1803 pantis Rootsi nii Wismari linna kui ka Wismari piirkonna muud Rootsi valitsemise all olnud alad 1,258 miljoni riigitaalri eest Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonnale, jättes endale siiski väljaostmise õiguse pärast 100 aasta möödumist. Sellest Rootsi õigusest tulenevalt ei olnud Wismar Mecklenburgi maapäeval esindatud kuni aastani 1897. Aastal 1903 ütles Rootsi lõpuks oma nõuetest linnale lahti.

## Arhitektuur

Mitmed Wismari kõige omanäolisemad hooned ehitati just ajal, mil piirkond kuulus Rootsile. Rootsi ehitusstiilid segunesid meetoditega, mis olid valdavad ajal, mil linn kuulus Hansa Liitu, et luua Saksamaa ja Poola Läänemere rannikule ainulaadne arhitektuuriline motiiv. Tänu sellele, et säilinud on nii Hansa Liidu kui Rootsi valitsemise aegset arhitektuuri (tellisgootikat), on Wismari ja Stralsundi linn kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Vaata ka
* Rootsi dominioonid
* Hansa Liit
* Rootsi Pommeri

## Viited
Helimoonutus

**Helimoonutus** on audiosignaali soovimatu muutus, mis avaldub lineaarmoonutusena ja mittelineaarmoonutusena.

## Lineaarmoonutus
Lineaarmoonutus väljendub selles, et elektroakustika seadise (nt mikrofoni) või elektroonikaseadme (nt võimendi) amplituudi-sagedustunnusjoon pole kogu talitlussagedusala ulatuses sirgjooneline (lineaarne). Signaali amplituudi sagedussõltuvuse ehk sageduskäigu ebaühtlust väljendatakse piirsageduste juures detsibellides. Näiteks 20&nbsp;Hz – 20&nbsp;kHz, –3&nbsp;dB tähendab, et võimendus võib olla märgitud piirsagedustel 3&nbsp;dB võrra väiksem kui sagedusel 1000 hertsi.

Tekkinud lineaarmoonutust on võimalik sageduskäigu hilisema korrigeerimisega teatud piires vähendada.

## Mittelineaarmoonutus

Seda moonutust põhjustab elektriahela või võimenduselemendi ülekandefunktsiooni mittelineaarsus, mispuhul elemendi väljund- ja sisendsuuruse amplituudide vahel esineb mittelineaarseos. Näiteks võimendi korral hakkab siis väljund- ja sisendpinge vahelist sõltuvust väljendav tunnusjoon erinema sirgjoonest seda enam, mida suurem on sisendpinge. Seejuures lisanduvad väljundis siinussignaalile sagedusega *f*0 sellega kordsed ehk harmoonilised sagedused 2*f*0, 3*f*0 jne, mille osatähtsust väljendab harmoonmoonutustegur. Lisandunud harmoonilised sageduskomponendid moodustavad kombinatsioontoone, s.o uusi, seejuures ka mitteharmoonilisi võnkumisi, mida väljendab ristmodulatsioonoonutus.

## Viited

## Allikad
* Ilmar Eiskop, Aleksander Sillart. Akustika ja helitehnika. Tallinn, Valgus, 1988
*  Eerik Lossmann. Helitehnika ja akustika: Mürad, häired ja moonutused. (Loenguslaidid)
Maade haaramine

**Maade haaramine** või ka **maade hõivamise** all mõistetakse suuremahulisi tehinguid maaga, mille käigus rahvusvahelised või kohalikud ettevõtjad, avalik-õiguslikud juriidilised isikud või füüsilised isikud ostavad või rendivad suuri maatükke arengumaades. Rahvusvaheliselt tunnustatud ühtset definitsiooni maade haaramise kohta ei ole. 

Termin „maade haaramine“ viitab 21. sajandil suuremahulistele tehingutele maaga, mille arv suurenes järsult pärast 2007.–2008. aasta ülemaailmset majanduskriisi. Toiduhindade järsk tõus ülemaailmse majanduskriisi ajal põhjustas arenenud riikides vajaduse kindlustada end toiduga ning uued majanduslikud võimalused, mis avanesid sellega seoses põllumajanduslikele investoritele, tõid omakorda kaasa kiire suuremahuliste põllumajanduslike investeeringute sissevoolu globaalsesse lõunasse. Suures ulatuses on maade haaramine leidnud aset Aafrikas, Lõuna-Ameerikas ja teistes sellistes piirkondades, kus maa hind on odavam kui arenenud riikides ja maailmas keskmiselt. Investeeringud pärinevad peamiselt rahvusvahelistest ettevõtetest ning nende eesmärgiks on tööstuslik toidu ja biokütuste tootmine. Hoolimata sellest, et Maailmapank on püüdnud maade haaramise juures esile tuua selle positiivset mõju kohalikule kogukonnale, on selline tegevus leidnud palju kriitikat mitmete kodanikuühiskonna organisatsioonide ja liikumiste poolt põhjusel, et maade haaramisel on suur negatiivne mõju kohalikule kogukonnale. 

## Põhjused

* Üha enam globaliseeruv maailm ja sellest tingitud kapitali vaba liikumine;
* rahvastiku juurdekasv ja linnastumine;
* kasvav nõudlus toidule ja bioenergiale;
* suurenev vajadus looduslike toormaterjalide järele;
* ellu viidud põllumajandus- ja keskkonnapoliitika varjuküljed;
* võimalus spekuleerida maa väärtuse tõusu ja tulevaste toetuste arvel.

## Tagajärjed

* Peretaludel põhinev põllumajandusmudel asendub suurtootmisel põhineva tööstusliku põllumajandusega;
* väheneb kohalike toiduga kindlustatus, kuna suurem osa investeeringute abil kasvatatud saagist veetakse riigist välja;
* maapiirkondades kaovad töö- ja elukohad;
* maaelu hääbumine;
* säästva põllumajanduse asendamine monokultuuridel põhineva laiaulatusliku põllumajandustööstusega;
* bioloogilise mitmekesisuse vähenemine;
* keemiliste väetiste ja pestitsiidide ülemäärane kasutamine.

## Viited
Arnold Jürimäe

**Arnold Jürimäe** (kuni 1937 **Arnold Jürjenson**; 20. november 1919 Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 2. aprill 2004 Tartu) oli eesti metsateadlane.

## Elulugu
Ta lõpetas 1938. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi humanitaarharu ja astus 1939. aastal Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonda. Ta lõpetas 1945. aastal Tartu Riikliku Ülikooli metsanduse eriala.

Ta oli aastatel 1946–1949 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsakasvatuse kateedri aspirant. Ta kaitses Eesti Põllumajanduse Akadeemias 1958. aastal väitekirja "Ельники Эстонской ССР и мероприятия по улучшению их санитарного состояния" (Eesti NSV kuusepuistud ja abinõud nende sanitaarse seisukorra parandamiseks) ning sai põllumajanduskandidaadi kraadi.

Ta oli aastatel 1945–1946 Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandusteaduskonnas metsakasvatuse kateedri vanemlaborant, aastatel 1949–1950 metsatakseerimise kateedri vanemtehnik ning aastatel 1950–1951 metsakultuuride kateedri assistent ja vanemõpetaja.

Ta töötas aastatel 1953–1957 Eesti Põllumajandusprojektis tehniku ja insenerina.

Ta oli aastatel 1951–1953 Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsakultuuride kateedri assistent ja vanemõpetaja, aastatel 1957–1958 maaparanduskateedri assistent, aastatel 1958–1963 vanemõpetaja ning aastatel 1963–1965 dotsendi kohusetäitja ja alates 1965. aastast dotsent.

## Teoseid
* 1966 – "Metsamaade kuivendamine". Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Tartu 1966.
* 1969 – "Veemajanduse ökonoomika maaparanduse osakonna üliõpilastele". Eesti Põllumajanduse Akadeemia. Tartu 1969.
* 1982 – "Maaparandus. Õpik sovhoostehnikumidele ja EPA üliõpilastele". Valgus. Tallinn 1982.

## Isiklikku
Tema poeg oli spordipedagoog Toivo Jürimäe ja teine poeg on sporditeadlane ja -pedagoog ning Tartu Ülikooli professor Jaak Jürimäe.

## Viited

## Kirjandus
* 1994 – *Album Academicum Universitatis Tartuensis*. III köide. Tartu 1994, lk 361.
* 2000 – "Jürimäe, Arnold". // Eesti teaduse biograafiline leksikon. I kd, A-Ki. Tallinn 2000, lk 499.

## Välislingid
* ''Album Academicum Universitatis Tartuensis'' 1918–1944
Nicola Fago

**Francesco Nicola Fago**; hüüdnimega **II Tarantino** (26. veebruar 1677 Taranto – 18. veebruar 1745 Napoli) oli itaalia barokiajastu helilooja ja pedagoog.

Ta kuulus Napoli koolkonda ning oli oma aja üks olulisemaid kirikumuusika ja ooperi loojaid. Fago õppis muusikat Napoli konservatooriumis Conservatorio della Pietà dei Turchini, kus tema õpetajateks olid tuntud heliloojad. Hiljem töötas ta samas asutuses õpetaja ja juhatajana.

Fago komponeeris oopereid, oratooriume, missasid ja muud kirikumuusikat. Tema loomingus on iseloomulikud barokiaja väljenduslaad, kontrapunkti oskuslik kasutamine ning selge meloodiline joon.

Pedagoogina mõjutas ta mitut järgmist põlvkonda heliloojaid. Tema õpilaste hulka kuulusid näiteks Giovanni Battista Pergolesi ja Niccolò Jommelli, kes said hiljem tuntuks 18. sajandi itaalia muusikas.

Ooperid:
*"Il Radamista" (1707)
*"L'Astarte" (1709)
*"Cassandra Indovina" (1711)
*"Lo Masiello" (1712)
*"La Dafne" (1714)
Félix Ziem

**Félix-Francois Georges Philibert Ziem** (26. veebruar 1821 Beaune – 10. november 1911 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik, Barbizoni koolkonna esindaja.

Ziem alustas kunstiõpinguid Dijoni arhitektuurikoolis ja töötas mõnda aega arhitektina. 1839. aastal kolis Marseillesse, kus Adolphe Monticelli tutvustas talle maalikunsti põhitõdesid. Aastail 1845–1848 reisis Itaalias, kus põhiliselt tegeleski maalikunstiga. Hobist sai põhitegevusala. Veneetsias valmisid tal maastikumaalid, portreed ja natüürmordid. 

Aastal 1849 esitleti tema töid Pariisi Salongis (Salon de Paris) ja need olid mitu aastat püsiekspositsioonis.

Aastal 1857 tunnustas Prantsusmaa valitsus teda Auleegioni ordeni rüütlikraadiga. 

Félix Ziem suri 1911. aastal ja ta maeti Père-Lachaise'i kalmistule.

### Galerii

Pilt:Félix Ziem. Seascape. The neighborhoods of Venice.jpg|
Pilt:Felix Ziem The Grand Canal, Venice.jpg|Veneetsia Suur Kanal
Pilt:Toulon visit Loubet to french italian squadrons.jpg
Pilt:Le Bosphore Félix Ziem.jpg


## Välislingid
Porkuni vald

**Porkuni vald** (saksa keeles *Borkholm*) oli vald Väike-Maarja kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866–1939.

1893. aastal liideti Porkuni vallaga Pandivere ja Raeküla vald.

Vallamaja asus Assamalla külas.

Vallas oli 507 talundit ja elamut ning need kasutasid 11 236 ha maad (1929. aasta seisuga).

Valla pindala oli 159 km² ja elanikke oli 2387 (1934. aasta seisuga). 

Porkuni mõisas  asus muu hulgas Riigi Kurttummade Kool.

## 1939. aasta vallareform
1939. aasta vallareformiga moodustati Porkuni valla põhiosast Assamalla vald. Porkuni valla osadest ja Küti valla aladest moodustati Küti vald ning Porkuni valla osadest ja Vao valla aladest moodustati Vao vald.

## Viited

## Välislingid
*
Puurmani vald (Kursi kihelkond)

**Puurman(n)i vald** (saksa keeles *Talkhof*) oli vald Tartumaal Kursi kihelkonnas. Vallamaja asus tänapäeva Laasme küla aladel.

Valla pindala oli 162 km² ja elanikke oli 2164 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 405 talundit ja elamut ning need kasutasid 9184 ha maad (1929. aasta seisuga).

1892 liideti Puurmani vallaga Saduküla vald ja Puurmani kirikuvald.

## Viited

## Välislingid
*
Raadi vald

**Raadi vald** (saksa keeles *Ratshof*) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Valla pindala oli 124 km² ja elanikke oli 2128 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 420 talundit ja elamut ning need kasutasid 8536 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus tänapäeva Kõrveküla aladel.

1891 liideti Raadi vallaga Jaama, Maramaa ja Vasula vald.

## Viited

## Välislingid
*
Baisogala vald

**Baisogala vald** (leedu keeles *Baisogalos seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 131 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4024 inimest. Valla keskuseks on Baisogala alev (2011. aastal oli seal 2034 elanikku), vallamaja aadress on Mokyklos g. 4,. Vallavanem on Romas Kalvaitis. Teine alev selles vallas on Palonai (aastal 2011. oli seal 345 elanikku).

## Viited
Rootsi Eestlaste Esindus

**Rootsi Eestlaste Esindus** (lühend **REE**; rootsi keeles *Esternas Representation i Sverige*) oli Rootsis elavate eestlaste keskorganisatsioon. REE tegutses 1956–1993. REE õigusjärglane on 1993 moodustatud Rootsi Eestlaste Liit.

REE ülesannete seas oli kaitsta rootsieestlaste rahvuslikke, kultuurilisi ja sotsiaalseid huvisid. Ülesannete täitmiseks tegi REE mitmeid ettepanekuid ka Rootsi Riigipäevale.

## Ajalugu
REE valis 29.-30. septembril 1956 omale esinduskogu, niinimetatud rootsieestlaste parlamendi. Esinduskogu oli 100-kohaline ja 1956. aastal kandideeris sellele 174 inimest. Üle Rootsi oli valimisõiguslikke eestlasi umbes 17 000, kellest 5101 käis valimas.

Pärast 1956. aasta esinduskogu kokkusaamist, moodustati mitmeid komisjone, näiteks poliitiline välis- ja kodumaakomisjon, kultuuri- ja  noortetöö ja koolikomisjon. Esinduskogus endas tekkisid rühmitused, näiteks  Rahvuslik Koostöö Keskus, Eesti Vabadusliit, Rahvuslik Parempoolne Rühm. Esinduskogu peeti üleval annetuste ja igal aastal korraldatava loteriiga, hiljem sai REE toetust ka Rootsi riigipäevalt.

Aastast 1957 andis REE teateteenistus välja ajakirja Rahvuslik Kontakt. 1971 alustas REE juures tööd Eesti Kultuurarhiiv.

## Vaata ka
*Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu valimised 1959
*Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu valimised 1962
*Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu valimised 1974
*Rootsi Eestlaste Esinduse esinduskogu liikmete loend

## Viited
Roela vald (Viru-Jaagupi kihelkond)

**Roela vald** (saksa keeles *Ruil*) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Valla pindala oli 212 km² ja elanikke oli 2602 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 555 talundit ja elamut ning need kasutasid 9649 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Viru-Roelas.

Vallas asus Roela asundus ja Roela küla.

1893 liideti Roela vallaga Tudu vald.

1939. aasta vallareformiga moodustati mõneti muudetud piirides uus Roela vald.

## Viited

## Välislingid
*
Ropka vald (Tartu-Maarja kihelkond)

**Ropka** (saksa keeles *Ropkoy*) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Valla pindala oli 63 km² ja elanikke oli 1534 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 289 talundit ja elamut ning need kasutasid 5104 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Külitse külas.

1892 liideti Ropka vallaga Karlova vald.

## Viited

## Välislingid
*
Rägavere vald (Viru-Jaagupi kihelkond)

**Rägavere vald** (saksa keeles *Raggafer*) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas (teistel andmetel Rakvere kihelkonnas), Rakvere kreisis ja Viru maakonnas. Valla pindala oli 162 km² ja elanikke oli 3003 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 694 talundit ja elamut ning need kasutasid 10 296 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Kantkülas.

1893 liideti Rägavere vallaga Mõdriku, Põlula ja Vaeküla vald.

Viru-Jaagupi kihelkonna Rägavere valla koosseisus olid: Vaeküla mõis, Mõdriku mõis, Põlula mõis, Rägavere mõis, Roosna ja Aru (Rägavere mõisa karjamõisad), Võlumäe karjamõis, Põlula-Uuemõisa (Põlula krjm-d), Mätse (Põlula küla, Aasuvälja küla) ja "Obekatko" (?)

1939. aasta vallareformiga moodustati  Rägavere vald — maa-alaga, mis moodustus: a) senise Rägavere valla maa-alast, välja arvatud osa Vetiku küla maa-alast ning Undla nr. A-104 ja Kuivasaare nr. A-105 talude maa-alad; b) senise Pada valla Urtja, Põdri ja Haansalu külade, Aaria ja Kabala asunduste, Prüningi ja Lilleoru talude maa-aladest ning raudteemajade piirkonnast. 
## Vaata ka
*Viru-Jaagupi kihelkond
*Rägavere vald (1939)
*Rägavere vald
## Viited

## Välislingid
*
Salla vald (Simuna kihelkond)

**Salla vald** (saksa keeles *Sall*) oli vald Virumaal Simuna kihelkonnas. Valla pindala oli 176&nbsp;km² ja elanikke oli 2731 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 598 talundit ja elamut ning need kasutasid 12 487 ha maad (1929. aasta seisuga).

Vallas asus Salla asundus ja Salla küla. Vallamaja asus Salla külas.

1893 liideti Salla vallaga Emumäe, Kohila, Käru, Lasinurme, Mõisamaa, Selli ja Tammiku vald.

1939 moodustati haldusreformi käigus mõningaste piirimuutustega uus Salla vald.

## Viited

## Välislingid
*
Sangaste vald (Sangaste kihelkond)

**Sangaste vald** (saksa keeles *Sagnitz*) oli vald Tartu maakonnas ja Valga maakonnas Sangaste kihelkonnas. 

Valla pindala oli 175 km² ja elanikke oli 3056 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

1894 liideti Sangaste vallaga Restu vald.

1921. aastal arvati Sangaste vald Valga maakonna koosseisu.

Vallas oli 643 talundit ja elamut ning need kasutasid 12 974 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Lau külas.

Vallas asus Sangaste asundus ja Sangaste küla.

1939. aasta vallareformiga moodustati senise Sangaste valla maa-alast, välja arvatud Muhkva, Kolga, Soo, Tuule, Hiirepüksi, Laosejüri, Laheste, Maasikmäe, Saare, Marjapalu, Postupalu, Pedeli, Hallika, Marjamäe, Pulga, Harjukse, Väike-Rehejaani ja Väike-Marjamäe talu maa-alad; senise Keeni valla Sangaste kirikumõisa maa-alast ning Laatre jõest ja raudteest idas asuvast piirkonnast, välja arvatud Hällatu, Lombi, Ormani, Palu, Peetertinnu, Pikahansu, Tootsi, Utuse, Väike-Hellatu, Käre, Vardamäe, Koka, Sootare, Pedajamäe ja Lepasaare talu maa-aladest Sangaste vald.
## Viited

## Välislingid
*
Tähtvere vald (Nõo kihelkond)

**Tähtvere vald** (saksa keeles *Techelfer*) oli vald Tartumaal Nõo kihelkonnas (teistel andmetel Tartu-Maarja kihelkonnas). Valla pindala oli 153 km² ja elanikke oli 1522 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 290 talundit ja elamut ning need kasutasid 8208 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Rahinge külas.

Vallas asus Tähtvere küla.

## Viited

## Välislingid
*
Jõgeva maavalitsus

**Jõgeva maavalitsus** oli Jõgeva maavanemat teenindav riigiasutus, mis asus Jõgeval aadressil Suur 3. Viimane Jõgeva maavanem oli Viktor Svjatõšev.

Jõgeva maavalitsuse struktuuriüksused olid kantselei, mille eesotsas on maasekretär, ja kaks osakonda: arengu- ja planeeringuosakond ning haridus- ja sotsiaalosakond. Maavalitsuse juures tegutseb ka mitu komisjoni: sealhulgas Jõgeva maakonna alaealiste komisjon (moodustatud 2010) ja Jõgeva maakonna loomatauditõrje komisjon (moodustatud 2015).

Eesti maavalitsuste tegevus lõpetati 1. jaanuarist 2018.

## Viited
Sauga vald (Pärnu kihelkond)

**Sauga vald** (saksa keeles *Sauck*) oli vald Pärnumaal Pärnu kihelkonnas. Valla pindala oli 163 km² ja elanikke oli 1691 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 392 talundit ja elamut ning need kasutasid 9917 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus tänapäeva Lemmetsa küla aladel.

Valla alal asus Sauga mõis.

## Vaata ka
* Sauga vald (1939)

## Viited

## Välislingid
*
Tõstamaa vald (Tõstamaa kihelkond)

**Tõstamaa vald** (saksa keeles *Testama*) oli vald Pärnumaal Tõstamaa kihelkonnas. Valla pindala oli 155 km² ja elanikke oli 2239 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 527 talundit ja elamut ning need kasutasid 9590 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Ermistu külas.

Vallas asus Tõstamaa alevik.

1893 liideti Tõstamaa vallaga Kastna vald.

## Vaata ka
* Tõstamaa vald (1939)

## Viited

## Välislingid
*
Ulila vald

**Ulila vald** (ka **Suure-Ulila vald**; saksa keeles *Ullila*) oli vald Tartumaal Puhja kihelkonnas. Valla pindala oli 70 km² ja elanikke oli 1205 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 239 talundit ja elamut ning need kasutasid 5792 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Kaimi külas.

Vallas asus Ulila turba-elektrijaam.

1897 liideti Ulila vallaga Väike-Ulila vald.

## Vaata ka
*Väike-Ulila vald

## Viited

## Välislingid
*
Jaak Viller

**Jaak Viller** (5. jaanuar 1949 – 9. juuni 2020) oli eesti teatritegelane.

## Haridus
1967. aastal lõpetas ta Tartu 5. Keskkooli. 1972. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli (ajaloo-keeleteaduskond) vene filoloogia erialal. 1985. aastal lõpetas ta Leningradi Kõrgema Parteikooli. 2004. aastal lõpetas Tartu Ülikooli kultuurikorralduse eriala magistriõppe, kaitses magistritöö "Teatriorganisatsioon Eestis XX sajandi II poolel" (juhendaja Luule Epner) ja sai humanitaarteaduse magistri kraadi.

## Töö
Aastatel 1972–1980 töötas ta Vanemuise teatri kirjandusala juhatajana. Aastatel 1981–1987 oli ta Eesti NSV kultuuriministri (Johannes Loti) asetäitja. Ta oli ka ajakirja Teater. Muusika. Kino toimetuse kolleegiumi liige ja Nõukogude Kultuurifondi Eesti vabariikliku osakonna juhatuse ja presiidiumi liige.

Aastatel 1988–1994 oli ta Estonia teatri direktor, 1994–2003 Vanemuise teatrijuht.

Aastatel 2005–2012 töötas ta Haridus- ja Teadusministeeriumi keeleosakonna juhatajana. Selles ametis oli ta keeleseaduse eelnõu koostanud töörühma juht.

Pärast ministeeriumist lahkumist 2012–2019 töötas Viller Vanemuise teatri arhivaarina.

## Raamatud
*Jaak Viller (koostaja). Kandiline Kaarel Ird: dokumente ja kommentaare. Tallinn: Eesti Teatriliit, 2009
*Jaak Viller (koostaja). Erich Kõlar: kuulake ennast muusikasse. Tallinn: Eesti Teatriliit, 2012

## Tunnustus
*2005 Kaarel Saha preemia
*2020 Priit Põldroosi nimeline auhind

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Eesti NSV kultuuriministri asetäitja Jaak Viller (1986), fotograaf Alar Tatsi
Undla vald (Kadrina kihelkond)

**Undla vald** (saksa keeles *Undel*) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas ja Viru maakonnas. 

Valla pindala oli 187 km² ja elanikke oli 3586 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris aastatel 1866–1939.

Vallas oli 872 talundit ja elamut ning nende kasutuses oli 12 716 ha maad (1929. aasta seisuga). 

Undla vallamaja asus Kadrina lääneservas.
Vallamaja ehitati aastatel 1898–1900 ning lõplikult valmis 1902. aastal. Hoone kaasajastati 1930. aastatel, kuid 11. mail 1956 hoone põles ja on hävinenud. Praegu asub sellel kohal aastatel 1968–1969 ehitatud kahekorruseline elamu.

1893. aastal liideti Undla vallaga Hulja, Imastu, Jõetaguse, Neeruti, Polli, Udriku, Vandu ja Võduvere vald.

Undla valda kuulusid Jõepere mõis, Aru küla, Kikka küla, Nõmme küla, Hulja mõis, Kadrina alevik, Hulja küla, Lante küla, Sirgu küla, Sauksi küla, Tirbiku küla, Imastu mõis, Kadrina kirikumõis, Neeruti mõis, Valgma küla, Vandu küla, Võduvere küla, Saksi mõis, Udriku mõis, Undla mõis, Päri ja Polli karjamõisad, Mäo küla, Sorgi küla, Sootaguse küla	

1939. aasta vallareformiga moodustati Undla vald, kuid senise Undla valla Tõrma küla ja Imastu asunduse ning Tapa metskonna Tapa metsandiku kvartaalide nr. 4–8, 12 ja 13 maa-alad liideti  Järva maakonna Lehtse vallaga.

Undla valla esimene vallavanem oli August Saaga.

## Vaata ka
*Undla mõis, Undla
*Udriku vald (*Uddrich*) (1866–1893), mis eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Udriku vald Undla vallaga.

## Viited

## Välislingid
*
*Kadrina kihelkonna, Undla mõisa perekonnanimede panemise raamat; EAA.1864.2.VIII-130; 1835, Saaga
*Udriku, Imastu ja Undla valla perekonnakiri, Saaga
*Undla vallavalitsuse dokumendid; EAA.3882; 1850-1920, Saaga
*Undla valla talitajad. (Vallavanemad), https://sootagusel.weebly.com/ (vaadatud 22.08.2021)
Uue-Põltsamaa vald

**Uue-Põltsamaa vald** (saksa keeles *Neu-Oberpahlen*) oli vald Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas. Valla pindala oli 126 km² ja elanikke oli 1111 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 244 talundit ja elamut ning need kasutasid 5129 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus tänapäeva Võhmanõmme küla aladel.

Vallas asusid Uue-Põltsamaa mõis ja Põltsamaa kirikumõis.

## Vaata ka
*Vana-Põltsamaa mõis

## Viited

## Välislingid
*
Uue-Võidu vald

**Uue-Võidu vald** (saksa keeles *Neu-Woidoma*; ka **Karula vald**) oli vald Viljandimaal Viljandi kihelkonnas. Valla pindala oli 96 km² ja elanikke oli 1363 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 287 talundit ja elamut ning need kasutasid 7832 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus tänapäeva Saarepeedi küla aladel.

1893 liideti Uue-Võidu vallaga Välgita vald.

## Viited

## Vaata ka
*Karula/Uue-Võidu mõis (Karolen/Neu-Woidoma)

## Välislingid
*
Kakumäe tee

**Kakumäe tee** on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe ja Vismeistri asumis.

Tänav algab Vana-Rannamõisa teelt ja lõpeb Kakumäe nina lähedal. Tänava pikkus on 3,636 km.

Tänav sai nime 11. märtsil 1977.

## Viited

## Välislingid
Grinkiškise vald

**Grinkiškise vald** (leedu keeles *Grinkiškio seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 196 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2469 inimest. Valla keskuseks on Grinkiškise alev (2011. aastal oli seal 678 elanikku), vallamaja aadress on Tilto g. 41. Vallavanem on Giedrė Bložienė. Teine alev selles vallas on Pašušvys (aastal 2011. oli seal 331 elanikku).

## Viited
Kalda tänav

**Kalda tänav** on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas.

Tänav algab Kastani tänavalt ja lõppeb Kadaka puiesteega ristudes.

Kalda tänav sai nime 13. novembril 1925. 8. novembril 1927 liideti Kalda tänavaga Metsise tänav. Varem oli mõlema tänava ühine nimi Piiri tänav.

## Viited
Kalda tänav (täpsustus)

**Kalda tänav** on paljudes Eesti asulates tänava nimetus:



*Kalda tänav on Aegviidu alevis
*Kalda tänav on Audru alevikus
*Kalda tänav on Antslas
*Kalda tänav on Elvas
*Kalda tänav on Haapsalus
*Kalda tänav on Iisaku alevikus
*Kalda tänav on Jõgeval
*Kalda tänav on Järva-Jaani alevis
*Kalda tänav on Kadrina alevikus
*Kalda tänav on Kallastel
*Kalda tänav on Karksi-Nuias
*Kalda tänav on Kehras
*Kalda tänav on Keilas
*Kalda tänav on Kiltsi alevikus
*Kalda tänav on Kiviõlis
*Kalda tänav on Kobela alevikus
*Kalda tänav on Kohila alevis
*Kalda tänav on Kohtla-Järvel Ahtme linnaosas
*Kalda tänav on Kose alevikus
*Kalda tänav on Kose-Uuemõisa alevikus
*Kalda tänav on Kundas

*Kalda tänav on Kuusalu alevikus
*Kalda tänav on Kärdlas
*Kalda tänav on Külitse alevikus
*Kalda tänav on Lagedi alevikus
*Kalda tänav on Leisi alevikus
*Kalda tänav on Lohusuu alevikus
*Kalda tänav on Mehikoorma alevikus
*Kalda tänav on Mustvees
*Kalda tänav on Mõisakülas
*Kalda tänav on Narvas
*Kalda tänav on Narva-Jõesuus
*Kalda tänav on Nõo alevikus
*Kalda tänav on Otepääl
*Kalda tänav on Paides
*Kalda tänav on Audru alevikus
*Kalda tänav on Palivere alevikus
*Kalda tänav on Põltsamaal
*Kalda tänav on Põlvas
*Kalda tänav on Pärnus
*Kalda tänav on Rakveres
*Kalda tänav on Raplas

*Kalda tänav on Räpinas
*Kalda tänav on Saku alevikus
*Kalda tänav on Sillamäel
*Kalda tänav on Suure-Jaanis
*Kalda tänav on Sõmeru alevikus
*Kalda tänav on Tabasalu alevikus
*Kalda tänav on Tabivere alevikus
*Kalda tänav on Tallinnas Nõmmel
*Kalda tänav on Tapal
*Kalda tänav on Tori alevikus
*Kalda tänav on Tõrvas
*Kalda tänav on Tõstamaa alevikus
*Kalda tänav on Türil
*Kalda tänav on Valgas
*Kalda tänav on Vastseliina alevikus
*Kalda tänav on Võrus
*Kalda tänav on Võsu alevikus
*Kalda tänav on Väimela alevikus
*Kalda tänav on Vändra alevis
*Kalda tänav on Värska alevikus
Vaivara vald (Vaivara kihelkond)

**Vaivara vald** (saksa keeles *Waiwara*) oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas. Valla pindala oli 149 km² ja elanikke oli 2582 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866–1939.

Vallas oli 634 talundit ja elamut ning need kasutasid 7719 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Perjatsi külas.

1892 liideti Vaivara vallaga Auvere, Hiiemetsa ja Türsamäe vald ning 1893 Sõtke vald.

## Viited

## Välislingid
*
Sanni Grahn-Laasonen

**Sanni Kaisa Grahn-Laasonen** (neiupõlvenimi Grahn; sündinud 4. mail 1983 Forssas) on Soome poliitik (Rahvuslik Koonderakond). Ta oli Alexander Stubbi valitsuses (2014–2015) keskkonnaminister ja Juha Sipilä valitsuses haridus- ja kultuuriminister.

Ta lõpetas aastal 2011 Helsingi Ülikooli riigiteaduste magistrina.

Ta on töötanud reporterina, uudistetoimetajana ja ajalehe Iltalehti korrespondendina Stockholmis. Kui Alexander Stubb oli välisminister, töötas ta Stubbi pressiatašeena.

2011. aasta Soome parlamendivalimistel valiti ta Häme valimispiirkonnast Rahvuslik Koonderakonna ridades 5866 häälega Eduskunna liikmeks.

## Isiklikku
Tema isa Kari Grahn oli ajalehe Forssan Lehti peatoimetaja. Ta on aastast 2009 abielus Arttu Laasoneniga; neil sündis aastal 2013 tütar.
Radviliškise vald

**Radviliškise vald** (leedu keeles *Radviliškio seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 145 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3202 inimest. Valla keskuseks on Radviliškise linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu. Vallamaja aadress on Gedimino g. 8. Vallavanem on Vidmantas Tamošiūnas. 

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid.

Eraldi asula moodustab veel Linkaičiai raudteejaam (2011. aastal oli seal 15 elanikku).

## Viited
Kaarli mõis (Maarja-Magdaleena)

**Kaarli mõis** (saksa keeles *Karlsberg*) oli Vara mõisa kõrvalmõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal.

## Viited

## Välislingid
*
Lilu mõis

**Lilu mõis** (saksa keeles *Lillo*) oli Kaiavere mõisa karjamõis Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal.

## Viited

## Välislingid
*
Kasarmu tänav

**Kasarmu tänav** on või oli tänav mitmes Eesti asulas:
*Kasarmu tänav on Tartus
*Kasarmu tänav on Pärnus
*Kasarmu tänav oli Tallinnas, tänapäeval Filtri tee Juhkehtali asumis
*Kasarmu tänav on Rakveres
Pakalniškiai vald

**Pakalniškiai vald** (leedu keeles *Pakalniškių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 166 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2496 inimest. Valla keskuseks on Raudondvarise küla, vallamaja aadress on Jaunimo g. 4. Vallavanem on Kęstutis Ulinskas. 


Raudondvario_dvaras_seduva.jpg|Raudondvarise mõis
Radvilonių_dvaras.JPG|Radviloniai mõis
Alksniupiai,_koplyčia.JPG|Alksniupiai kabel


Lisaks küladele on vallas ka arvukalt huutoreid.

## Viited
112 Ukrajina

**112 Ukrajina** (ukraina keeles 112 Україна) on ööpäev läbi uudiseid edastav Ukraina eratelekanal.

Kanali avati ametlikult 2013. aasta 26. novembril, esimene saade oli eetris 28. novembril.

## Viited

## Välislingid

* 112 SAY.TV (*ukraina, vene ja inglise keeles*)
Ungari Rahvavabariik

**Ungari Rahvavabariik** (ungari keeles *Magyar Népköztársaság*; lühend **Ungari RV**) oli sotsialistlik riik, mis eksisteeris 20. augustist 1949 kuni 23. oktoobrini 1989. Riiki juhtis Ungari Sotsialistlik Töölispartei, mis oli Nõukogude liidu poolt tugevasti mõjutatud. 

Riik lakkas olemast 1989. aastal, kui opositsioonijõududel õnnestus sundida valitsust kommunismist loobuma. Riiki peeti 1919. aasta märtsist augustini eksisteerinud Ungari Nõukogude Vabariigi õiguslikuks järeltulijaks.

## Riigivalitsemine
### Ungari valitseva partei peasekretärid
* 1948–1956, Mátyás Rákosi
* 1956, Ernő Gerő
* 1956–1988, János Kádár
* 1988–1989, Károly Grósz
 (–1948)
 *(1948–1956), [[Ungari Sotsialistlik Töölispartei]] (1956–1989)*

### Presidendinõukogu esimehed
* 1949–1950, Árpád Szakasits
* 1950–1952, Sándor Rónai
* 1952–1967, István Dobi
* 1967–1987, Pál Losonczi
* 1987–1988, Károly Grósz
* 1988–1989, Brunó Ferenc Straub

### Ministrite Nõukogu esimehed
* 1949-1952 István Dobi
* 1952-1953 Mátyás Rákosi
* 1953-1955 Imre Nagy
* 1955-1956 András Hegedüs
* 1956 Imre Nagy
* 1956-1958 János Kádár
* 1958-1961 Ferenc Münnich
* 1961-1965 János Kádár
* 1965-1967 Gyula Kállai
* 1967-1975 Jenő Fock
* 1975-1987 György Lázár
* 1987-1988 Károly Grósz
* 1988-1989 Miklós Németh

## Sõjavägi
Ungari Rahvavabariik oli Varssavi Lepingu Organisatsiooni asutajaliige 1955. aastal. 1987. aastal oli Ungari Rahvaarmees 160 000 meest ning armee koosnes kolmest armeekorpusest, väeliikidest olid esindatud maaväed ja õhukaitsejõud.

## Vaata ka
*Varssavi Lepingu Organisatsioon
*Vastastikuse Majandusabi Nõukogu

## Välislingid
Gianni Infantino

**Gianni Infantino** (; sündinud 23. märtsil 1970 Brigas) on itaalia päritolu spordifunktsionäär, FIFA 9. president.

Infantino liitus UEFA-ga 2000. aasta augustis. 2009. aasta oktoobrist kuni FIFA presidendiks valimiseni oli juristi haridusega Gianni Infantino UEFA peasekretär. Ta on teinud tihedat koostööd endise UEFA presidendi Michel Platiniga.

2016. aasta 26. veebruaril valiti Gianni Infantino FIFA presidendiks, ta sai teises valimisvoorus 115 häält 207-st.

Infantino on abielus, nelja tütre isa ja elab koos perega Genfi järve ääres. Ta räägib itaalia, prantsuse, saksa, inglise, hispaania, portugali ja  araabia keelt. Gianni Infantino abikaasa on pärit Liibanonist, kus ta oli ametis jalgpalliliidu peasekretäri asetäitjana. 

## Viited

## Välislingid

* Gianni Infantino FIFA kodulehel, vaadatud 27.02.2016 (*inglise, saksa, prantsuse, hispaania, araabia keeles*)
Eestimaa Tööstus- ja Kaubanduspank

**Eestimaa Tööstus- ja Kaubanduspank** (ka **Eestimaa Tööstuse ja Kaubanduse Pank**) oli 1920. aastatel Eestis tegutsenud pank.

Pank asutati 1919. aastal ja see võttis üle Riia Kommertspanga Tallinna osakonna. 

Aktsiaühisuse „Eestimaa Tööstuse ja Kaubanduse Pank" asutajad olid: Martin Christian Luther, aktsiaühisus „A. M. Luther"; Mooses (Moissei) Bjalik, aktsiaühisus „E. Johannson", R. Jürgens, aktsiaühisus „Rich. Mayer"; K. Stark, aktsiaühisus „Volta"; K. Wachmann, aktsiaühisus „Balti puuwilla wabrik"; H. Taube, aktsiaühisus „Dwigatel"; K. Klas, aktsiaühisus „Petri tehas".

Panga nõukokku kuulusid algselt Martin Luther (Lutheri vabrik), Voldemar Horst (Balti Päästeselts), Ernest von Rosen (Tallinna piiritusevabrik), Georg Sommer (Kohila paberivabrik), E. von Wistinghausen (Kreenholmi Manufaktuur).

Eestimaa Tööstus- ja Kaubanduspank finantseeris peamiselt tööstusettevõtteid. Panga peakontor asus Tallinnas, Suur-Karja tänav 7. Pangal oli osakonnad Haapsalus, Pärnus, Tartus, Viljandis, Narvas, Petseris ja Valgas.

1921. aasta juulis võeti üle Moskva Tööstuspanga Pärnu osakond. ja 1. juulil 1921 anti Eestimaa tööstuse ja kaubanduse pangale üle,  Valga 2. krediidiühisus, mis seni oli tegitsenud Eesti Kommerts Panga Valga osakonnana.

Pank oli Tallinna Pankade Nõukogu liige.

1920. aastate teisel poolel sattus pank majandusraskustesse.

31. detsembril 1928 ühinesid Eestimaa Tööstus- ja Kaubanduspank ja Kommertspank ning tekkis Eesti Kommertspank.

## Viited

## Välislingid
*Eestimaa Tööstuse ja Kaubanduse Panga põhikiri., Riigi Teataja, nr. 32, 24 mai 1919
Voldemar Horst

**Voldemar Horst** (12.veebruar/24. veebruar 1868 Paldiski – 12. detsember 1927 Tallinn) oli eesti meremees.

1884. aastal lõpetas Tallinna kreiskooli. 1884–1888 teenis Ameerika ja Inglise laevadel. 1888. aastal astus Paldiski merekooli, 1889. aastal sooritas seal rannasõidu kapteni ja kaugsõidu tüürimehe eksami. 1889–1890 oli Balti Päästeseltsi laeva "Meteor" tüürimees, aastatel 1890–1901 laevade "Freia", "Rabotnik", "Volga" ja "Karin" kapten, aastatel 1901–1914 päästelaeva "Meteor" kapten.

Vene-Jaapani sõja ajal osales Port Arturi all lahingulaevade "Retwisan", "Tsesarevitš" ja "Pobeda" päästmisel. Esimese maailmasõja ajal osales tsaariarmee teenistuses päästetöödel Balti merel. Tema juhtimisel päästeti 30 laeva, sealhulgas soomuslaevad "Sevastopol" ja "Petropavlovsk".

1917. aastast oli ta Balti Päästeseltsi juhatuse esimees, 1920. aastast Eestimaa Tööstuse ja Kaubanduse Panga nõukogu liige, 1925. aastast Kaubandus-Tööstuskoja laevasõidu sektsiooni juhatuse esimees ja kindlustusseltsi Polaris juhatuse liige.

## Viited

## Välislingid
*Eesti Muuseumide Veebivärav. Eesti Meremuuseumi fotokogu. Aurulaev "Meteor" ja kapten Voldemar Horst
Sidabravase vald

**Sidabravase vald** (leedu keeles *Sidabravo seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 144 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1821 inimest. Valla keskuseks on Sidabravase alev (2011. aastal oli seal 532 elanikku), vallamaja aadress on Pergalės a. 20. Vallavanem on Vidmantas Blužas. Teine alev selles vallas on Vadaktai (2011. aastal oli seal 178 elanikku).

Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid.

## Viited
Gloria bastion

**Gloria bastion** ("Gloria" ladina keeles tähendab "Hiilgus") on Narva linnakindlustuse täiendamisel 1683–1704 ehitatud Rootsi riigitegelase ja sõjaväeinseneri Erik Dahlbergi projekti järgi bastion.

Bastionil asub Narva Muuseumi Kunstigalerii hoone, mida ehitati 18. sajandi teisel poolel püssirohuaidaks.

## Vaata ka
*Narva bastionid

## Viited

## Välislingid
* Narva bastionid
Skėmiai vald

**Skėmiai vald** (leedu keeles *Skėmių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 79 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1251 inimest. Valla keskuseks on Skėmiai küla, vallamaja aadress on Alyvų g. 5. Vallas asub ka Pociūnėliai alev (aastal 2011. oli seal 475 elanikku).


Skėmiai_2.jpg|Skėmiai
Skėmiai,_mokykla.JPG|Skėmiai koolimaja
Pociuneliai_Church.jpg|Pociūnėliai kirik


Lisaks küladele on vallas ka Šabiškiai huutor (aastal 2011 seal elanikke ei olnud).

## Viited
Georg Sommer

**Georg Sommer** (18. märts 1869 Riia – 28. veebruar 1936 Tallinn) oli Eesti majandustegelane.

Georg Sommer sündis Riias õlletehase omaniku pojana. Lõpetas Riia kaubanduskooli, aastatel 1885–1898 töötas Riias erinevates ettevõtetes, sealhulgas Thalheimi lakivabrikus. Aastatel 1898–1901 oli Tallinnas Dvigateli tehase peakassahoidja, 1901–1903 F. Viegandi masinatehase juhatuse volinik. 1903. aastast oli ta Kohila paberivabriku asjaajaja, 1907. aastast Kohila paberivabriku kaubandusdirektor, 1912. aastast juhatuse liige ja direktor. Ta oli ka Kohila paberivabriku osanik.

Tema juhtimisel kujunes Kohila paberivabrik tollel ajal moodsa sisseseadega tööstuseks ja laiendas turgu. Sommeri algatusel parandati tööliste elamistingimusi ja ehitati kortermaju. 1911. aastal asutas ta vabriku töötajate laste jaoks lasteaiarühma.

1920. aastast oli ta Eestimaa Tööstuse ja Kaubanduse Panga nõukogu liige.

## Tunnustus
*Karutapja ordeni III järk

## Viited
Šaukotase vald

**Šaukotase vald** (leedu keeles *Šaukoto seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Radviliškise rajooni territooriumil.

Valla pindala on 151 km². 2011. aasta seisuga elas seal 997 inimest. Valla keskuseks on Šaukotase alev (2011. aastal oli seal 445 elanikku), vallamaja aadress on Šiaulėnų g. 27. Vallavanem on Albinas Augustis.

Lisaks küladele on vallas ka Baublė huutor (aastal 2011 seal elanikke ei olnud).

## Viited
István Csurka

**István Csurka** (27. märts 1934 Budapest – 4. veebruar 2012 Budapest) oli Ungari ajakirjanik, kirjanik ja poliitik.
 
István Csurka oli pärit ajakirjanik Péter Csurka perekonnast. Aastatel 1952–1957 õppis ta Teatri ja Filmikunsti Kõrgkoolis dramaturgiks.1956. aasta Ungari ülestõusu mahasurumise järel oli ta pool aastat interneeritud. Seejärel tegutses ta kirjanikuna, tema näidendid olid 1960. aastatel ja 1970. aastatel menukad.

Ta oli üks 1987. aasta septembris asutatud Ungari Demokraatliku Foorumi asutajaid. Aastatel 1990–1994 ja 1998–2002 oli ta Rahvuskogu liige ning alates 1994. aasta oktoobrist paremkonservatiivse Ungari Õiguse ja Elu Partei (MIÉP) esimees.

## Viited