open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Georges Perec

**Georges Perec** [žorž per'ek] (7. märts 1936 Pariis – 3. märts 1982 Ivry-sur-Seine) oli prantsuse kirjanik. Ta oli ka tuntud ristsõnade koostaja.

1978. aastal pälvis ta oma teose "La Vie mode d'emploi" eest Prix Médicis.

## Teoseid eesti keeles
* "Asjad: üks kuuekümnendate aastate lugu" ("Les choses: une histoire des années soixante"), tõlkinud Leili-Maria Kask. Tallinn: Perioodika, 1968 (Loomingu Raamatukogu 8, 1968)
* "Mõelda/liigitada ja teisi tekste", koostanud Marek Tamm, tõlkinud Anti Saar, Marek Tamm, Marike Tammet. Tallinn: Varrak, 2008
* "Ruumiliigid" ("Espèces d'espaces"), tõlkinud Anti Saar. Tallinn: Kultuurileht, 2011 (Loomingu Raamatukogu 11/12, 2011)
* "Ruumiliigid". (Katkend. Saar, Anti, tlk.) *Schola Biotheoretica* (Piiride teooria) 41: 157–158, 2015.
* "Elu, kasutusjuhend" ("La vie mode d’emploi"), tõlkinud Anti Saar. Tallinn: Varrak, 2012
Markus Univer

**Markus Univer** (20. september 1878 Metstare talu, Polli mõis, Polli vald, Viljandimaa – 11. detsember 1950 Pärnu, maetud Karksi-Nuia Papi kalmistule) oli Eesti kooliõpetaja, haridustegelane, luuletaja ja leidur.

Pani esimese direktorina käima õppetöö Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis. On koostanud ka õpikuid ja tõlkinud. Ta on Tuudur Vettiku "Su Põhjamaa päikese kullast" (1934) sõnade autor.

## Haridus

* 1888–1890 Peraküla vallakool 
* 1890–1992 Saaretsi vallakool  
* 1892–1894 Karksi kihelkonnakool 
* 1894–1896 Paistu kihelkonnakool  
* 1896–1899 Tartu II Õpetajate Seminar
* 1917–1918 Tartu Ülikooli loodusteaduskond

## Teenistuskäik

* 1899–1900 õpetaja Paistu tütarlaste kihelkonnakoolis
* 1900–1902 õpetaja Vändra kihelkonnakoolis
* 1902–1903 õpetaja Pärnu I algkoolis
* 1903–1911 õpetaja Pärnu II algkoolis
* 1911–1917 koolijuhataja Pärnu II algkoolis
* 1917–1918 õpetaja Tartu Kõrgemas Algkoolis
* 1918–1919 looduslooõpetaja Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi (ENKS) Tütarlaste Gümnaasiumis
* 1919 vabatahtlik Vabadussõjas (Tartu vabatahtlike roodus)
* 1919–1923 koolijuhataja ning kasvatusteaduse ja bioloogia õpetaja Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis
* 1923–1934 koolinõunik Läänemaa II jaoskonnas 
* 1934–1936 koolinõunik Valgamaal
* 1936–1937 koolinõunik Pärnumaa I jaoskonnas 
* 1937–1938 Pärnumaa koolide inspektor

## Ühiskondlik tegevus

* 1923–1934 Noorte kotkaste Lääne maleva vanema abi 
* 1934–1936 Noorte kotkaste Valga maleva vanema abi
* 1937–1938 Tartu noorseppade vanema abi  

## Isiklikku
Markus Univeril oli kolm venda, kellest kaks – Volmer ja August – olid samuti õpetajad.

Luulet ja laulutekste kirjutas ka Markus Univeri poja abikaasa Magda Univer.

## Viited

## Välislingid
*
Claude Duneton

**Claude Duneton** [klood dünet'o(n)] (21. aprill 1935 Lagleygeolle Corrèze'i departemangus – 21. märts 2012 Lille) oli prantsuse kirjanik ja publitsist, tõlkija ja näitleja.

Dunetoni kodune keel oli oksitaani keel, prantsuse keele õppis ta selgeks alles koolis. Ta tundis huvi rahvakeele ja rahvakultuuri vastu, koostades muu hulgas rahvalike keelendite antoloogia "Kirp kõrvas" ("La Puce à l'oreille", 1981), prantsuskeelsete kujundlike väljendite entsüklopeedia "Piltlike väljendite bukett" ("Le Bouquet des expressions imagées", 1990), prantsuse kõnekeele sõnastiku "Le Guide du français familier" (1998) ning kaheköitelise teose "Prantsuse laulu ajalugu" ("Histoire de la chanson française", 1998).

Duneton juhtis ka keeleteemalisi raadiosaateid kanalis France Culture ning kirjutas iganädalast keelerubriiki ajalehes Le Figaro.

## Teoseid eesti keeles
* "Punaste metsade taga" ("Loin des forêts rouges"), tõlkinud Indrek Koff. Tallinn: Kultuurileht, 2010 (Loomingu Raamatukogu 30, 2010)

## Välislingid
*Claude Dunetoni biograafia, bibliograafia ja katkend intervjuust
Oleg Kutšerenko

**Oleg Kutšerenko** (sündinud 20. detsembril 1971) on Ukrainas sündinud maadleja, kes on võistelnud nii Nõukogude Liidu kui ka Saksamaa koondises.

Ta on olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister Kreeka-Rooma maadluses. 

## Nõukogude Liidu meistrivõistlused
* 1987. aasta – 2. koht
* 1988. aasta – 3. koht
* 1989. aasta – 1. koht

## Saksamaa
1994. aastal sai temast Saksamaa kodanik. Ta tuli aastatel 1997–2004 kaheksa korda Saksamaa meistriks.

## Välislingid
*
Bío-Bío Ülikool

**Bío-Bío Ülikool** (hispaania keeles *Universidad del Bío-Bío*) on ülikool Tšiilis Concepciónis.

Ülikool on asutatud aastal 1988.

Ülikooli koosseisu kuulub viis teaduskonda.

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Egidijus Kavaliauskas

**Egidijus Kavaliauskas** (sündinud 29. juunil 1988 Kaunases) on Leedu poksija.

Kavaliauskas on kokku neljakordne Leedu meister – I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) aastatel 2008–2009 ning II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) aastatel 2010–2011.

Kavaliauskas osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Alexis Vastine'ile (Prantsusmaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Kavaliauskas sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Serik Säpïyevile (Kasahstan). Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Francisco Gómezele (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*
Aleksandr Ignatenko

**Aleksandr Ignatenko** (sündinud 29. märtsil 1963) on endine Nõukogude Liidu maadleja.

Ta on kahekordne maailmameister ja Euroopa meister Kreeka-Rooma maadluses.
## Olümpiamängud
Ta võistles kolmedel olümpiamängudel, kuigi ta oli alati üks oma kehakaalu favoriitidest ei suutnud ta kordagi medalit võita.

1988. aastal Sŏulis – 4. koht

1992. aastal Barcelonas – 4. koht

1996. aastal Atlantas – 19. koht.

Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 1986. aastal saavutas ta teise koha.

Ta võitis Grand Prix of Germany  1988. aastal esikoha.
## Välislingid
*
Andrea del Verrocchio

**Andrea del Verrocchio** (umbes 1435 Firenze –1488 Veneetsia), sünninimega **Andrea di Michele di Francesco di Cione**, oli itaalia skulptor, kullassepp ja maalikunstnik, kes töötas Lorenzo de' Medici õukonnas Firenzes. On vähe maale, mida saab omistada temale täie kindlusega, ent tema stuudios õppis mitmeid olulisi kunstnikke, teiste hulgas Leonardo da Vinci, Pietro Perugino ja Lorenzo di Credi. Suurema tuntuse saavutas ta skulptorina ning tema viimast tööd, Bartolomeo Colleoni ratsamonumenti Veneetsias, peetakse vaieldamatult šedöövriks.

## Galerii

Pilt:Bartolomeo Colleoni by Andrea del Verrocchio.jpg|Bartolomeo Colleoni ratsamonumentLeopardi pronksivalu
Pilt:Andrea del Verrocchio - Mary with the Child - Google Art Project.jpg|"Madonna koos istuva lapsega"
Pilt:Workshop of Andrea del Verrocchio, 1470s Metropolitan Museum N-Y.jpg|"Madonna lapsega" (töökoda)
Pilt:Andrea del Verrocchio 002.jpg|"Kristuse ristimine"Andrea del Verrocchio ja Leonardo da Vinci teos
Pilt:Andrea_del_Verrocchio_-_Saint_Monica_-_WGA24998.jpg|"Püha Moonika"
Pilt:Verrochioorsanmichelle.jpg|"Kristus ja püha Toomas"
Pilt:DavidInMigdalDavid.jpg|"Taavet"


## Välislingid

*World Gallery of Art. Elulookirjeldus ja valik reproduktsioone (inglise keeles) vaadatud 2012-04-19
*Andrea del Verrocchio teoses "Kunstiajalugu" (inglise keeles) vaadatud 2012-04-19
*Andrea Verrocchio: 16. sajandi biograafia, Vasari. Separaat Vasari "Vitest" (pole täielikult usaldatav) (inglise keeles) vaadatud 2012-04-19
*Verrocchio töid avaldavate saitide loend (inglise keeles) vaadatud 2012-04-19
Udo Juuno

**Udo Juuno** (20. september 1908 Kavastu vald, Tartumaa – 8. aprill 1996 Stockholm) oli eesti õpetaja.

Ta õppis aastail 1942–1943 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas (matrikli nr. 18815).

Udo Juuno oli alates 1935. aastast algkooliõpetaja Tartus ja Tartumaal. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, kus oli 1945–1976 Stockholmi Eesti Algkooli õpetaja ja alates 1950. aastast ka juhataja. 

## Kirjandus
*Udo Juuno surnud. Teataja, 20. aprill 1996, nr. 5, lk. 7.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Anna Taru

**Anna Taru** (sündinud **Anna Vageström**; 3. aprill 1916 – 21. november 1995 London) oli Eesti ametnik.

Ta oli alates 1948. aastast ametnik Eesti saatkonna Londonis. Ta juhtis saatkonda ja hooldas saatkonna hoonet alates diplomaatide surmast kuni saatkonna hoone müügini, aastail 1974–1989.

Anna Taru oli ka Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Londoni koguduse sekretär. 

## Tunnustus
*1969 Londoni Eesti Seltsi auliige 
*1981 Püha Piiskop Platoni III järgu orden

## Kirjandus
*Endel Aruja, Henny Aruja. Anna Vageström-Taru surnud. Teataja, 16. detsember 1995, nr. 16, lk. 11.
Eesti Välisvõitluse Fond

**Eesti Välisvõitluse Fond** tegutses aastail 1981–1995 Eesti Rahvusnõukogu juures.

Fondi esimees oli kogu tema tegevuse aja Aksel Mark. Fond andis tunnustusstipendiume järgmistele isikutele:
*August Koern
*Arvo Horm
*Tõnis Kint
*Johannes Mihkelson
*Avo Piirisild
*Viivi Piirisild
*Juhan Simonson
*Endel Aruja
*Adelaide Lemberg
*Renate Kaasik
*Heinrich Mark
*Gerhard Peet
*Heino Ainso

Fondi likvideerimisel jagati lõppsumma Tartus asuva kirjastuse Tungal ja Eesti Rahvusnõukogu vahel.

## Kirjandus
*Eesti Välisvõitlus [!] Fond lõpetas tegevuse. Teataja, 2. detsember 1995, nr. 15, lk. 4.
Marta Kiisk

**Marta Kiisk** (6. november 1903 Aaspere mõis – 19. september 1995 Stockholm) oli eesti farmatseut.

Ta õppis aastail 1930–1934 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsiaosakonnas, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta töötas 1933. aastal Haapsalu apteegis, 1934–1938 Rakveres Virumaa apteegis, 1938–1940 ja 1941–1944 Tallinna Linna Apteegis, 1940. aastal oli ta Rakvere Linna Apteegi juhataja. Marta Kiisk oli Rohuteadlaste Koja nõukogu ainus naisliige. 

Põgenes 1944. aastal Rootsi, kus töötas kutsealal.

## Kirjandus
*Alide Martinson. Marta Kiisk'a mälestades. Teataja, 7. oktoober 1995, nr. 12, lk. 6.

## Välislingid
*TÜ üliõpilased
Purde tänav

**Purde tänav** on tänav Tartus Karlovas.

Ta algab Odra tänavalt ja lõpeb Tähe tänaval ning ta pikkus on 750 meetrit. Purde tänavaga ristuvad Turu, Vase, Raua, Kalevi ja Salme tänav. On saanud nime Purdi talu järgi.
Bajadeeri tänav

**Bajadeeri tänav** on kaarekujuline tänav Tartus Ihastes.

Tänav algab ja lõpeb Hando Mugasto tänaval ning on ligikaudu 210 meetri pikkune.
Endel Rumma

**Endel Rumma** (3. juuli 1917 Tallinn – 8. november 1995 Nacka, Stockholm) oli eesti arst.

Rumma lõpetas 1935. aastal Gustav Adolfi gümnaasiumi ja sõjakooli ning sai leitnandiks.
Aastail 1935(1936)–1940 ja 1943 (vahepeal oli sõjaväearstina mobiliseeritud) õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, oli Üliõpilasselts Raimla vilistlane.

1944. aasta sügisel põgenes Rumma Eestist aurikul Nordstern, mille venelased Klaipeda ranniku lähedal põhja lasksid. Poolest tuhandest inimesest pääses ainult 50, nende hulgas Endel Rumma. Nordsterni hukkumisel sai Rumma raskelt vigastada, ta sai plahvatuse tagajärjel põlveliigese nihestuse, mis tekitas ummistuse ja gangreeni ning lõpuks tema vasak jalg amputeeriti (seetõttu oli ta pikka aega ravil Gotenhafeni ja Burg bei Magdeburgi haiglas). Rumma kaotas laevahukus ema ja isa, kogu Rummade suurest suguvõsast pääses vaid kolm inimest, hukkus 18. 

17. aprillil 1945 põgenes ta sõprade abiga Berliinist Rootsi. Algul oli Rumma laagris Malmös ja viidi hiljem Stureby haiglasse Stockholmi, kus sai jätkuvat ravi. 1946. aastal sai Rumma esimese töökoha. Endel Rumma täiendas end Karolinska haigla juures ja 1955. aastal saavutas Rootsi arsti õigused. Rumma oli ka Katrineholmi linnaarst. Pikemat aega töötas ta Stockholmi lõunalinnaosade linnaarstina ja oli kuni pensionile jäämiseni Danvikshemmeti arst. Selle haigla kirikus ta ka maeti.

Rumma oli Eesti Maja Klubi ja Akadeemilise Koondise esimees, ERF-i esinduskogu liige, sihtasutuse Eesti Ühisabi esimees ning Eesti Sõjaveteranide Ühingu esimees. Elu lõpuni oli ta Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis esimees. Ta laulis pikka aega Stockholmi Eesti Meeskooris ja hiljem ka kooris Sügisheli.

Tema abikaasa oli Inez, nende pojad on Jaan, Andres ja Toomas.

## Viited

## Kirjandus
* Dr. Endel Rumma surnud. Teataja, 2. detsember 1995, nr. 15, lk. 6.

## Välislingid
* Foto: Endel Rumma 1980. aastal
* TÜ üliõpilased
* Ohvitseride andmekogu
Vasile Andrei

**Vasile Andrei** (sündinud 28. juulil 1955) on endine Rumeenia maadleja.

Ta on 1984. aasta olümpiavõitja Kreeka-Rooma maadluses. Samadel olümpiamängudel saavutas ta kuuenda koha vabamaadluses.
1980. olümpiamängudel võitis ta pronksmedali Kreeka-Rooma maadluses. 

1988. olümpiamängudel võitis ta kaks esimest matši, seejärel kaotas Türgi maadlejale Ayhan Taşkinile ja poolakale Andrzej Wrońskile ja langes konkurentsist. 

Pärast sportlaskarjääri töötas ta treenerina spordiklubis Bukaresti Steaua.

## Välislingid
*
Atomism

**Atomism** ehk **atomistika** on materialistlik filosoofiline õpetus, mis eeldab, et maailm koosneb  aatomitest ja tühjusest. Seda suunda esindasid antiikfilosoofias Demokritos (460–371 e.m.a tunnetusteooria), Leukippos, Epikuros ja Lucretius.

**Demokritose ja Leukippose** käsitluse järgi põhjustab kõike looduses toimuvat aatomite ühinemine, eraldumine, ümberasetumine, tõmbumine ja tõukumine. Atomistid jõudsid oma aja kohta väga suure üldistuseni – kogu maailma mitmekesisus taandub jagamatuteks üliväikesteks osadeks aatomiteks ja tühjuseks, kus need aatomid liikuda saavad. Demokritos seletas aatomite abil mitte üksnes materiaalseid objekte, vaid ka tunnetuslikke protsesse: taju ja mõtlemist. Aatomite põrkumisel tekkivat keerisliikumist pidasid atomistid maailma tekkimise põhjuseks, isegi mõtlemist seletati aatomite liikumise tagajärjena . Seoses teaduse arenguga tehtud uued avastused tänapäeval on näidanud, et antiikatomistid jõudsid ainuüksi mõttetöö abil ka tänapäevasest vaatepunktist õigele arusaamisele tajuprotsesside kohta.

**Epikuros** arendas Demokritose õpetust – tema arvates tekkis aatomite keerisliikumine nende iseeneslikust deklinatsioonist ehk kõrvalekaldumisest vabal langemisel tühjuses. Nii püüdis ta vabaneda Demokritose fatalismist. Epikuros käsitles atomismi kõlbelise eesmärgiga, ta põhjendas sellega oma praktilist eluhoiakut. 

Antiikaja atomistika viimane suur esindaja **Lucretius** esitas oma atomismi veenvas luulevormis, taandades maailma mitmekesisuse piiratud arvule tähtedele, millest on võimalik moodustada piiritu arv erinevaid sõnu ja lauseid.

Empiristliku teooriana peab atomistika kogemust teadmise allikaks, välistades ettemääratud saatuse olemasolu, sundides inimesi tegutsema tõekspidamiste järgi, mille kohaselt on nad ainult ise vastutavad oma õnne eest. Pole olemas jumalaid, keda karta ja kellele meele järele olla, ega hinge, on vaid aatomid tühjuses .
Kuid milliste naudingute poole pürgida? Atomismi järgi pole olemas puhtalt vaimseid nähtusi, nagu seda on näiteks abstraktsed halva ja hea määratlused. Tõelise naudingu otsimisel tuleb juhinduda elementaarsetest tunnetest, nagu kehaline nauding ja valu.
Antiik-Kreekas tärganud teaduslik mõtteviis on oluliselt mõjutanud ka tänapäeva inimeste maailmapilti.

## Vaata ka
*Loogiline atomism
*Materialism
*Aatomimudel

## Viited
Paolo Pagani

**Paolo Pagani** (22. september 1655 Valsolda – 5. mai 1716 Milano), tuntud ka kui **Paolo Antonio Pagani** või **Paolo Pagano**, oli 17. sajandi Itaalia maalikunstnik. Ta on maetud Santa Maria del Giardino kirikusse Milanos.

## Galerii

Pilt:Paolo Pagani Eucarestia Castello Valsolda.jpg|*Õnnistav Taevaisa ja kaks last jagamas leiba (Armulaua allegooria)*
Pilt:Paolo Pagani SLiborio Guarigione San Marco Milano.JPG|*Haiget raviva Püha Liboriuse imeline ilmutus*
Pilt:Paolo_Pagani,_Martirio_di_San_Vitale.jpg|*San Vitale märterlus*
Pilt:Paolo Pagani - Estasi di Santa Teresa d'Avila.jpg|*Ekstaasis Püha Teresa*


## Välislingid
Säästulamp

**Säästulamp** on elektrivalgusallikas, mis kulutab sama valgusvoo andmiseks vähem elektrit kui hõõglamp. 

Seega kuuluvad säästulampide hulka iga liiki kaarlahendusel põhinevadlahenduslambid jaleedlambid. Siiski tuntakse säästulambina eelkõige keeresokliga kompaktluminofoorlampi, sest just seda tüüpi lampidega hakati sajandivahetuse järel hõõglampe välja vahetama. 2010. aastast hakati kompaktlampe omakorda välja vahetama paremate valgusomadustega leedlampidega. Seetõttu on kadunud tarvidus säästulambi kui eraldi lambiliigi nimetuse järele.

## Vaata ka
*Hõõglamp
*Halogeenlamp
*Luminofoorlamp
*Kompaktluminofoorlamp
Ion Draica

**Ion Draica** (sündinud 5. jaanuaril 1958) on endine Rumeenia maadleja.

Ta on endine olümpiavõitja, maailmameister ja kolmekordne Euroopa meister Kreeka-Rooma maadluses.

Pärast sportlaskarjääri töötas treenerina ja oli spordiklubi Farul president.

## Välislingid
*
Haflinger

**Haflinger** on hobusetõug, mis on aretatud Austrias ja Põhja-Itaalias 19. sajandi lõpus.

Haflingeri tõust hobused on suhteliselt väikesed. Nad on alati pruunikad ning neil on iseloomulik kõnnak, mida kirjeldatakse energilise, aga sujuvana. Nad on lihaselised, aga elegantsed. Tõu esimesed jäljed jäävad keskaega ning nende päritolu kohta on mitu teooriat. Haflingerid on aretatud kasutamiseks mägistel maastikel ja nad on tuntud oma vastupidavuse poolest.
Komid

**Komid** on soome-ugri rahvas, kelle põline asuala jääb Euroopas Uurali mägedest läände Võtšegda, Petšora ja Kama jõe valglasse. Komid jaotuvad sürja- ja permikomideks.

Komide praegusest asualast jääb enamik Venemaa Föderatsiooni Komi vabariiki ning Permi kraisse, kuid komide asuala ulatub ka Handi-Mansimaale, Jamali poolsaarele ja Koola poolsaarele.

## Nimetus
Varem on komisid nimetatud ka sürjaniteks ja permjakkideks.

## Arvukus
Alates Nõukogude Liidu lagunemist on komide hulk kiiresti vähenenud. 
Kui 1989. aasta rahvaloenduse andmete põhjal oli komisid ligikaudu 500 000, siis 2010. aastal oli neid ligikaudu 320 000.

Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 95 komi ja 19 permikomi. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 89 komi (30 meest ja 59 naist). Neist 27 emakeel oli komi keel ja 27 olid Eesti kodanikud.

## Keel

Enamik komisid kõneleb komi keelt, mis kuulub koos udmurdi keelega soome-ugri keelte Permi keelte rühma. Viimastel aastakümnetel on kasvanud emakeelena vene keelt kõnelevate komide hulk ja osatähtsus komide seas.

## Vaata ka
* Ižmakomid
* Ežvakomid

## Viited

## Kirjandus
*Indrek Jääts. Etnilised protsessid Vene impeeriumi siseperifeerias 1801–1904. Komi rahvuse sünd, Dissertationes Ethnologiae Universitatis Tartuensis. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2005.
*Indrek Jääts. Rännakud ööpoolsetesse maadesse : üheksa reisikirjeldust Vene Põhjala endistelt ja praegustelt soome-ugri aladelt. Tallinn : Pegasus, 2011. ISBN 9789949472390
*Piret Koosa. Õigeusk kaasaegses komi külas. Tartu : Tartu Ülikooli Kirjastus, 2010. ISBN 9789949194735

## Välislingid

* Fenno-Ugria Asutuse koduleht
* Eesti Rahvaluule Arhiivi koduleht
* Eesti Rahva muuseumi koduleht
* "Kuidas mets komide maailmapilti kujundas?" Novaator, 5. detsember 2014
Silkeborg

**Silkeborg** on linn Taanis Kesk-Jüütimaal, Silkeborgi valla halduskeskus.

Linnas elab 42 807 inimest (1. jaanuar 2012).

Silkeborgi muuseumis asub Tollundi mees.

## Vaata ka
* Silkeborg IF

## Viited
Francesco Casanova

**Francesco Giuseppe Casanova** (1727–1803) oli Itaalia maalikunstnik. Ta oli Giacomo Casanova noorem vend. 

Francesco Casanova sündis Londonis, õppis Veneetsias Francesco Guardi käe all ning oli seejärel Francesco Simonini õpilane. Kõrvuti lahingustseenidega maalis Casanova ka maastikke loomade ja inimestega ning pastoraalse ainestikuga teoseid. 1751. aastal läks ta Pariisi ning järgmisel aastal Dresdenisse, kuhu jäi kuni 1757. aastani, veetes aega parimate lahingustseenide kopeerimisega kuulsas kuurvürstide galeriis. Pariisi naasnult õppis ta mõnda aega Charles Parrocel juures. 1783. aastal suundus ta Pariisist Viini, kuhu jäi elu lõpuni. Sel ajal oli tema õpilaseks Philip James de Loutherbourg. 

## Kirjandus
* Carl Clauß: Casanova, Francesco. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 4, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, S. 40.
* Giacomo Casanova: Geschichte meines Lebens, Band 1, Gustav Kiepenheuer Verlag, Leipzig und Weimar 1983, Erläuterungen von Günter und Barbara Albrecht.
* Ernest Dumonthier, *Les Tapisseries d'Ameublement de la Manufacture Royale de Beauvais d'après François Casanova*, París, ed. Albert Morancé, 1921.

## Välislingid
Sülfoon

**Sülfoon** on õhukeseseinaline lõõtsakujuliselt pikenev või lühenev metallsilinder (toru). 

Sülfoonid võivad olla tehtud kas roostevabast terasest, messingist, fosfor- või berülliumpronksist. 

Sülfoone kasutatakse nt masinaehituses.

## Viited
Joy Division

**Joy Division** oli inglise *[[post-punk]]*'i bänd, mis tegutses 1970. aastate lõpul. 

Algul kandis ansambel nime **Warsaw**, hiljem muudeti seda, vältimaks konflikti Londoni punkbändiga Warsaw Pakt. Uueks nimeks sai **Joy Division**, mis on tsitaat Karol Cetinsky Teise maailmasõja romaanist "The House Of Dolls", kus seda nime kandis prostituutide ühendus, kes pakkus lõbu natsisõduritele. 

Bändi debüütalbum "Unknown Pleasures" ilmus 1979. aastal. Joy Divisioni muusikat iseloomustab süngus ja ängistus, mis kajastub nii vokaalis kui ka sõnades. 18. mail 1980 poos kõigest 23-aastane Ian Curtis end süvenevate epilepsiahoogude ja laguneva abielu tõttu üles. Varem olid salvestatud uue albumi lood ning 1980. aasta juulis ilmus Joy Divisioni teine ja viimane album "Closer", mis viitab samas ka Curtise lõplikule sulgumisele. Pärast Curtise surma jätkasid allesjäänud bändiliikmed siiski tegutsemist, võttes uueks nimeks New Order.
Lorenzo di Credi

**Lorenzo di Credi** (umbes 1459 Firenze &ndash; 12. jaanuar 1537 Firenze) oli Itaalia renessansi maalikunstnik ja skulptor. Esmalt avaldas tema mõju Leonardo da Vincile, aga seejärel oli ise suuresti Leonardo da Vincist mõjutatud.

Hiljuti sai aktuaalseks üks Credi teos, sest teadlased juhtisid tähelepanu nägude sarnasusele Leonardo da Vinci maalitud "Mona Lisal" ja Credi maalitud "Caterina Sforza portreel". Caterina Sforza oli Forlì ja Imola käskijanna Romagnas, hiljem mõnda aega Cesare Borgia vang. Portree, mida tuntakse ka pealkirjaga "Daam jasmiiniga", asub tänapäeval Forlì pinakoteegis.

## Galerii

Pilt:Caterina_Sforza.jpg|"Caterina Sforza portree", õlimaal lõuendil, 1481–1483
Pilt:Rafael - Retrato de Pietro Perugino.jpg|"Perugino portree", õli puidul, umbes 1504, 51 x 37 cm, Uffizi, Firenze
Pilt:Lorenzo_di_Credi_woman_Metropolitan.jpg|"Naise portree", õli paneelil, umbes 1490–1500, Metropolitani Kunstimuuseum, New York
Pilt:Lorenzo_di_Credi_-_Boy_in_Scarlet_Cap.jpg|"Poiss sarlakpunase mütsiga", õli paneelil, 1488
Pilt:
Pilt:
Pilt:
Pilt:


## Kirjandus
* Hobbes, James R. (1849). Picture collector's manual; Dictionary of Painters (volume II). T. & W. Boone, 29 Bond Street, London; Digitized by Googlebooks (2006) from Oxford library. p. 153.

## Välislingid

* Lorenzo di Credi tööd veebigaleriis – lühibiograafia ja 11 teost, vaadatud 2012-04-20
Kink-vägihein

**Kink-vägihein** (*Verbascum* × *collinum* Schrad., *Verbascum nigrum* × *Verbascum thapsus*) on üheksavägise ja musta vägiheina värd. Ta kuulub vägiheina perekonda.

## Välislingid
*
Lavinia Fontana

**Lavinia Fontana** (24. august 1552 Bologna – 11. august 1614 Rooma) oli Itaalia maalikunstnik.

Lavinia Fontana sündis Bolognas. Ta oli oma aja väljapaistva Bologna koolkonna maalija Prospero Fontana tütar. Isa oli tütrele ühtaegu ka õpetajaks, perekonna äritegevuse jätkamine oli sel ajal tüüpiline. 

Lavinia varasem teadaolev teos oli "Üleannetu laps", mis valmis 1575. aastal, kui neiu oli 23-aastane. Ehkki see teos on praeguseks kaotsi läinud, on tema teine teos, 1576. aastal maalitud "Kristus koos kannatusriistadega", tänapäeval hoiul El Paso Kunstimuuseumis.

Fontana abiellus Paolo Zappiga (kirjutatakse ka kujul Paolo Fappi) 1577. aastal. Tal oli küll 11 last, kuid vaid kolm neist elas temast kauem. Pärast naitumist jätkas Fontana perekonna ülalpidamiseks maalimist. Zappi kandis hoolt majapidamise eest ja abistas naist maalimisel.

## Märkused

## Välislingid

* Lavinia Fontana teosed veebigaleriis
Ujuklaev

**Ujuklaev** on veealustel piklikel kandvatel ujukitel (ka ühel ujukil) püsiva kerega laev.

## Kirjeldus
Ujuklaeval on kere kuju tõttu võimalikult väike märguv pind. Selle laeva kere erineb tavalise laeva kerest ega ole ka katamaraan ehk kakskerelaev. Ujuklaeva (inglise keeles *small waterplane area hull*) põhikonstruktsioon on platvormikujuline ja seda kannavad veealused ujukid. Konstruktsiooni eeliseks on võimalikult väike veeliini pindala, mistõttu ei sõltu laev oluliselt lainetusest, eelised on ka ökonoomsus ja kiirusevõit.
Ujuklaevaga pea samasuguste meresõiduomadustega katamaraan on vähemalt 2,5 ja ühekereline laev vähemalt 4 korda pikem. Ujuklaeva ekspluatatsioon on tänu sellele ka tublisti odavam.

### Liigitus
* **monoujuklaev** – *small-waterplane-area single hull* (**SWASH**)
* **kaksujuklaev** – *small-waterplane-area twin hull* (**SWATH**)
* **kolmujuklaev** – *small-waterplane-area tri-hull* (**SWATH**)
* **mitmikujuklaev** –*small-waterplane-area multi-hull* (**SWAMH**)
* **ristandujuklaev** – *small-waterplane-area hybrid-hull* (**SWAHH**)

## Ajalugu
Ujuklaeva leiutajaks loetakse Frederick George Creedi (1871–1957). Kanadalane esitles oma mõttetööd 1938. aastal ja 1946. aastal anti leiutisele Briti patent. Esmajärjekorras ehitati seda tüüpi laevu 1960–70. aastatel, peamiselt okeanograafia uurimislaevadeks ja allveelaevade päästelaevadeks. Aluseks võeti katamaraanide ehitus, aga sellest arenes välja täiesti uus laevatüüp. 

Eestis on Veeteede Ametil ujuklaev Jakob Prei.

## Viited

## Välislingid
* Jaan Lutt, Kolonel Jakob Prei (1873–1954), LK 13
* Foto: mõõdistuslaev Jakob Prei käigukatsetuste ajal
* 18. aprill 2012, Veeteede ameti tellimusel valmis 14 miljonit eurot maksnud mõõdistuslaev, postimees.ee
* Ujuklaeva logiraamat, Mõõdistuslaeva Jakob Prei tulemine
* DiFooII:JAKOB PREI.mpg, Swath-Boot "JAKOB PREI" auf der Weser von Lemwerder nach Tallinn, youtube.com
* Lõbusõiduujuklaeva Silver Cloud ehitamine 21. november 2006 kuni 2. juuli 2008
Molinoloogia

**Molinoloogia** (ladina sõnast *molīna* 'veski' ja kreeka *λόγος* 'teadus') on teadus veskitest või muudest mehaanilistest seadeldistest, mis kasutavad voolava vee või tuule kineetilist energiat masinates, mis jahvatavad, pumpavad, saevad, purustavad, taovad või vanutavad. Sellesse valdkonda kuuluvad ka inimeste või loomade jõul töötavad masinad. Samuti püüab molinoloogia säilitada teadmisi traditsioonilistest masinatest, mis on tänapäeval tehnika ja majanduse arengu tõttu aegunud. Termini leiutas 1965. aastal Portugali tööstusloolane João Miguel dos Santos Simões.

Molinoloogia kui kultuurilist ja teaduslikku huvi pakkuva valdkonnaga tegeleb Rahvusvaheline Molinoloogia Selts (*The International Molinological Society*, TIMS) – enam kui 600 liikmega mittetulundusorganisatsioon, mis tegutseb peamiselt Euroopas ja USA-s. See rajati 1973. aastal, pärast 1965. ja 1969. aastal toimunud rahvusvahelisi sümpoosione.

Eestis on molinoloogiaga tegelenud näiteks Mihkel Koppel.

## Viited

## Kirjandus
* 
* 

## Välislingid
* Rahvusvaheline Molinoloogia Selts
* The Society for the Preservation of Old Mills (SPOOM)
* Molinologie
Aldur Vunk

**Aldur Vunk** (sündinud 2. septembril 1959) on eesti ajaloolane ja arheoloog. Ta oli aastatel 1998–2015 Pärnu Muuseumi direktor ning  2015–2020 SA Pärnu Muuseum juhataja.

## Elulugu
Vunk õppis 1966–1977 Pärnu 1. Keskkoolis, 1986–1991 Tartu Ülikoolis (mittestatsionaarselt) ajaloo erialal. Ta kaitses 2001. aastal eksternina magistritöö "Eesti keskaegsed ahjupotid ja -kahlid: dateerimise, tehnoloogia ja tõlgendamise aspekte peamiselt Pärnu leidude põhjal" ning 2003. aastal doktoritöö "Ristisõjad ja palverännakud Eestis 12.–16. sajandil: uurimus nende iseloomust ja alatüüpidest".

. Aastail 1991–1998 oli ta Pärnu linnaarheoloog, alates aastast 1998–2015 oli ta Pärnu Muuseumi direktor. 

1988–1992 oli ta Sütevaka Seltsi esimees, 1999–2000 ja 2001–2002 Pärnu Linnavolikogu liige.

Vunk on Isamaa ja Res Publica Liidu liige.

## Teoseid
*"Ristisõjad ja palverännakud Eestis 12.–16. sajandil: uurimus nende iseloomust ja alatüüpidest". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2003, ISBN 9985567528
*"Jeesus läks maal kõndimaie: ristisõjad ja palverännakud Eesti keskajal". Tallinn: Argo, 2005, ISBN 9949415284
*"Rahvusriigi sünd Pärnumaal (1917–1919)". Koos Ago Pajuriga. Pärnu: Pärnu Muuseum, 2008. ISBN 9789949156580
*""Kuningamäng" ärkamisaja koidikul". Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2012. ISBN 9789949199624
*"Puust laevad ja rauast mehed : Pärnu ja Liivi ranna purjelaevad". Tallinn 2018. ISBN 9789949607570

## Tunnustus
*2009 – Pärnumaa vapimärk (Pärnu Muuseumi direktor)
*2013 – Pärnu teenetemärk (Pärnu ajaloo uurimise, populariseerimise, Pärnu Muuseumile uue, kaasaegse sisu andmise eest)
*2014 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2014 – Pärnu vapimärk (pikaajalise Pärnu ajalooteemalise teadustöö ja muuseumikultuuri edendamise eest)

## Viited

## Välislingid
*
*Eesti lugu. Palverändurid. Vikerraadio, 22. oktoober 2005
*Aldur Vunk: Pärnu päev – mis ja milleks?. Pärnu Postimees, 19. märts 2011
Lubuntu

**Lubuntu** on kerge (vähe ressursse nõudev) Linuxi operatsioonisüsteem, mis põhineb Ubuntul, aga kasutab Ubuntu töölauasüsteemi GNOME asemel LXDE töölauasüsteemi.

LXDE-d peetakse kergemaks, vähem arvutiressurssi nõudvaks ja energiat kulutavaks süsteemiks.

Lubuntu saavutas ametliku tunnustuse ja võeti Ubuntu tooteperre vastu 11. mail 2011. Esimene ametlik versioon Lubuntu 11.10 anti välja 13. oktoobril 2011.

Sarnaselt Xubuntuga on ka Lubuntu eesmärk hoida operatsioonisüsteem arvuti riistvara ja kasutatava muutmälu (RAM) mahu osas vähenõudlikuna. Seetõttu on Lubuntu eriti hästi sobilik näiteks madala arvutusvõimsusega Netbookidele, mobiilsetele seadmetele ja vanadele personaalarvutitele. Lubuntu on edukalt kasutatav ka tänapäevastes seadmetes, kus see pakub suurt jõudlust koos lihtsa ja klassikalise kasutajaliidesega. Testid näitavad, et Lubuntu kasutab Xubuntuga võrreldes kuni poole vähem mälu, mis teeb selle arvestatavaks valikuks operatsioonisüsteemi paigaldamisel taaskasutus- ja heategevusarvutitesse.

Nimi Lubuntu on saadud lühendi LXDE ja nime Ubuntu ühendamisest. LXDE on lühend sõnadest Lightweight X11 Desktop Environment, Ubuntu on suulu ja koosa keele sõna, mis tähendab inimlikkust teiste suhtes.

## Viited

## Välislingid

* Lubuntu koduleht
* Lubuntu – Ubuntu viki
Paul Walden

**Paul Walden** (läti keeles **Pauls Valdens**; 14. juuli/26. juuli 1863 Rozula – 22. jaanuar 1957 Gammertingen) oli Läti-Saksa keemik ja Läti Ülikooli esimene rektor.

Ta sündis Rozulas (asub praeguse haldusjaotuse järgi Pārgauja piirkonnas). Ta lõpetas aastal 1876 Cēsise kreiskooli ja aastal 1882 Riia Polütehnikumi keemia erialal.

## Tunnustus
*1910 – valiti Peterburi Teaduste Akadeemia akadeemikuks
*1927 – valiti NSV Liidu Teaduste Akadeemia välisliikmeks
Recherche Assistance Intervention Dissuasion

**Recherche Assistance Intervention Dissuasion** (lühend **RAID**; tõlkes 'uurimine, abiandmine, sekkumine, heidutus') on Prantsusmaa riigipolitsei terrorismivastane eriüksus. Selle asutasid 1985. aastal Robert Broussard ja Ange Mancini. Üksus on tegevusaja jooksul kaotanud hukkunutena kolm liiget.

## Relvad
* Benelli M3
* Beretta M3P4
* Colt M4A1
* FN SCAR
* FN Herstal Minimi
* FN Herstal P90
* Franchi SPAS-15
* Glock 17 / 17L / 18 / 19 / 26 / 34
* Heckler & Koch G36
* Heckler & Koch HK53
* Heckler & Koch HK69A1
* Heckler & Koch MP5K
* Heckler & Koch PSG1 
* Manurhin MR 73
* PGM Precision Hecate II
* PGM Precision Ultima Ratio
* Remington 870
* Rheinmetall MG3 
* Sig Sauer SG553

## Vaata ka
* GIGN
Sissetung

Sõjalise sissetungi kohta vaata artiklit Invasioon ning vaata ka lehekülge Invasioon (täpsustus).

*"**[[Sissetung (film 2011)|Sissetung]]** ("Trespass") on 2011. aasta film, režissöör Joel Schumacher, peaosades Nicolas Cage ja Nicole Kidman.
Suure Vankri auhind

**Suure Vankri kultuuriauhind** oli esimene mitut kunstivaldkonda (teater, film, muusika) hõlmav eraalgatuslik kultuuriauhind Eestis, mille väljaandmist korraldas aastatel 1996–1999 OÜ Eesti Kultuuriauhind. Auhind asutati, et kaasata kultuuri toetamisse äriringkondi ja pakkuda sel moel parimatele teatri-, muusika- ja filmiloojatele nii moraalset kui ka majanduslikku tuge.

Et Suures Vankris on seitse taevatähte, nii koosnes ka iga valdkond seitsmest kategooriast ja kokku anti iga aasta välja 21 auhinda.

Laureaadid said 1996. ja 1997. aastal pisikese pronkskuju ja rahalise preemia (vastavalt 5000 ja 8000 krooni). Kolmandal korral lükkus auhinna üleandmine 1998. aasta lõpust 1999. aasta kevadesse ja rahalist preemiat enam ei olnud. Auhinnaskulptuuri autor oli skulptor Tauno Kangro. "Suure Vankri" skulptuur oli ajendatud Kreeka mütoloogiast ja kujutas jumalanna Kallisto taevasse minekut.

## Laureaadid

### 1996

#### Filmi valdkond

* Tõnis Kask (režissöör)
* Aleksander Eelmaa (meesosatäitja)
* Helgi Sallo (naisosatäitja)
* Jüri Suurevälja (operaator)
* Margus Vettik (montaaž)
* Priit Tender (kunstnik)
* Toomas Kall (stsenarist)

#### Muusika valdkond

* Erkki-Sven Tüür (helilooja)
* Jassi Zahharov (meeslaulja)
* Pille Lill (naislaulja)
* Tõnu Kaljuste (dirigent)
* Raul Vaigla (instrumentalist)
* Indrek Patte (arranžeerija, helirežissöör)
* Tõnu Trubetsky (tekstiautor)

#### Teatri valdkond

* Mikk Mikiver (lavastaja)
* Martin Veinmann (meesosatäitja)
* Kaie Kõrb (naisosatäitja)
* Lembit Eelmäe (kõrvalosatäitja)
* Peeter Konovalov (muusikaline kujundaja)
* Eldor Renter (kunstnik)
* Madis Kõiv (näitekirjanik)

### 1997

#### Filmi valdkond

* Viktor Suhhorukov (meesosatäitja)
* Mari Lill (naisosatäitja)
* Olav Ehala (helilooja)
* Hardi Volmer (režissöör)
* Toomas Hõrak (kunstnik)
* Andres Sööt (operaator)
* Valentin Kuik (stsenarist)

#### Muusika valdkond

* Villu Valdmaa (meeslaulja)
* Maarja-Liis Ilus (naislaulja)
* Raivo Tafenau (instrumentalist)
* Maido Maadik (arranžeerija-helirežissöör) 
* Erkki-Sven Tüür (helilooja)
* Olari Elts (dirigent)
* Jaan Tätte (tekstiautor)

#### Teatri valdkond

* Madis Kõiv (näitekirjanik)
* Aime Unt (teatrikunstnik)
* Riina Roose (muusikaline kujundaja)
* Peeter Volkonski (kõrvalosatäitja)
* Katariina Lauk (naisosatäitja)
* Rein Oja (meesosatäitja) 
* Jaanus Rohumaa (lavastaja)

### 1999

#### Filmi valdkond

* Tiina Tauraite (naisosatäitja)
* Arvo Kukumägi (meesosatäitja) 
* Sulev Keedus (režissöör)
* Rein Kotov (operaator)
* Mart Otsa (helirežissöör)
* Priit Pärn (stsenarist)
* Mati Kütt (kunstnik)

#### Muusika valdkond

* Siiri Sisask (naislaulja)
* Tõnis Mägi (meeslaulja)
* Rein Rannap (instrumentalist)
* Lepo Sumera (helilooja)
* Tõnu Kaljuste (dirigent)
* Jüri Kruus (arranžeerija/helirežissöör)
* Toomas Siitan (muusikaprojekt) 

#### Teatri valdkond

* Marika Vaarik (naisosatäitja)
* Peeter Tammearu (meesosatäitja)
* Priit Pedajas (lavastaja)
* Jaan Tätte (näitekirjanik)
* Silver Vahtre/Airi Eras (kunstnik)
* Helend Peep (kõrvalosatäitja)
* Helmut Aniko (muusikaline kujundaja) 

## Viited

## Välislingid

* Kultuuriauhinna Suur Vanker auhinnagalad ERRi arhiivis
Ḩusayn ibn ‘Alī

**Ḩusayn ibn ‘Alī** (625 Mediina – 10. oktoober 680 Karbalā’) oli islami prohveti Muhammadi tütrepoeg ja ‘Alī ibn Abī Ţālibi poeg, kolmas imaam.

Ta hukkus Karbalā’ lahingus kaliif Yazīdi vägede vastu ja temast sai šiiitide märter. Tema ja ta perekonna mälestuseks tähistavad šiiidid iga-aastast usupüha ašurat.
Almere

**Almere** [] on linn Hollandis. See on Hollandi noorim ja rahvaarvult seitsmes linn.

## Sõpruslinnad

## Viited

## Välislingid
*Koduleht
Matthew Garber

**Matthew Adam Garber** (25. märts 1956 London – 13. juuni 1977 London) oli inglise lapsnäitleja. Tuntuse saavutas ta Michael Banksi rollis Walt Disney filmis "Mary Poppins". Noore näitleja karjäär jäi väga lühikeseks. Ta jõudis mängida ainult kolmes filmis.

Garber suri 1977. aastal Londoni Royal Free haiglas pankreatiidi tagajärjel.

2004. aastast on ta postuumselt "Disney legend".

## Filmograafia

## Välislingid
* Matthew Garber IMDb-s
Gentofte vald

**Gentofte vald** on 2. järgu haldusüksus Taanis Pealinnapiirkonnas. Piirneb Kopenhaageni linnaga ning selle keskus asub Kopenhaageni kesklinnast umbes 9 km põhja pool.

Vald moodustati mitmest alevist: Charlottenlund, Dyssegård, Gentofte, Hellerup, Jægersborg, Klampenborg, Ordrup ja Vangede.

Gentofte vald on leibkonna keskmise sissetuleku järgi üks Taani rikkamaid.

Vallas asuvad lõbustuspark Dyrehavsbakken, Ordrupgaardi kunstimuuseum, Charlottenlundi loss ja Bernstorfi loss.

## Välislingid
*Gentofte valla koduleht
Skreeper

**Skreeper** (inglise *scraper* 'kraapija, kaabits') on pinnast kihthaaval kaevav ja seda teisaldav mullatöömasin.

Skreeperi tööseadis on ratastele toetuv kopp, milles esiservas paikneb lõiketera. 

## Viited
Milton Keynes

**Milton Keynes** on linn (*[[city (Suurbritannia)|city]]*) Inglismaal Buckinghamshire'i krahvkonnas. Asub umbes 75 km Londonist loodes.

Linn on 1997. aastast samanimelise tervikomavalitsuse keskus.

## Viited
Tallinna Tehnikaülikooli Küberneetika Instituut

**Tallinna Tehnikaülikooli Küberneetika Instituut** on Tallinna Tehnikaülikooli teadus- ja arendusasutus, kus uuritakse mehaanikat, juhtimissüsteeme, arvutiteadust. 

TTÜ Küberneetika Instituut loodi akadeemik Nikolai Alumäe initsiatiivil ja see alustas tegevust Eesti Teaduste Akadeemia (toonase Eesti NSV Teaduste Akadeemia) instituudina 1. septembril 1960. 1997. aastal korraldati KübI ühinemise kaudu ümber autonoomseks teadusasutuseks.

Küberneetika Instituut on tegev teadus- ja arendustöös, samuti doktoriõppes. Instituudis uuritavate väga erinevate teadusalade (mehaanika ja rakendusmatemaatika, juhtimissüsteemid, arvutiteadus) ühiseks tunnuseks on matemaatiliste meetodite rakendamine. 

## Uurimissuunad

**Rakendusmatemaatika:** Lähendusmeetodid, pöördülesanded.

**Mehaanika:** Mittelineaarne dünaamika, mikrostruktuuriga materjalide käitumine dünaamilistel koormustel, solitonid ja üksiklained, akustodiagnostika, fraktaalsus, ökonofüüsika, klaveri akustika, integraalne fotoelastsus ja fotoelastsustomograafia, biomehaanika, rakuenergeetika, komplekssed ja mittelineaarsed nähtused lainete dünaamikas ja rannikutehnikas ning matemaatiliste meetodite rakendamine laineuuringutes.

**Juhtimissüsteemid:** Mittelineaarsed ja robustsed juhtimissüsteemid, juhtimissüsteemide modelleerimine, õppimine ja planeerimine robotsüsteemides, sard- ja hajussüsteemide testimise ja verifitseerimise formaalmeetodid.

**Arvutiteadus:** automaatide teooria, funktsionaalne ja sõltuvate tüüpidega programmeerimine, programmeerimiskeelte semantika, programmianalüüsid ja -loogikad, ontoloogiatehnika infosüsteemides, tarkvaraprotsessi parendamine, tarkvara komponeerimine ja visuaalne spetsifitseerimine, modelleerimise ja simuleerimise vahendid, küberkaitse.

**Foneetika ja kõnetehnoloogia:** Eesti keele foneetika, loomuliku keele mudelid, kõne süntees ja analüüs, kõne ja kõneleja tuvastamine (rakendused: Kõnesalvestuste brauser, Veebipõhine kõnetuvastus).

## Välislingid
* Küberneetika Instituudi veeb
* Margus Maidla: "Tiigrihüppe taassünni arhitektid" Sirp, 18. mai 2018
Tuli aknas

**"Tuli aknas"** on Rosanna Lintsi esimene singel, mille autor ja produtsent on Jaagup Kreem. Singel ilmus 15. jaanuaril 2012. 

Loo mängisid sisse Ott Lepland klaveril ja Taavi Langi kitarril. Singel osutus ülimalt populaarseks, sest kolm kuud pärast singli ilmumist oli seda Youtube'is vaadatud juba 193 000 korda. Lugu pääses ka raadiojaamade Elmar ja Uuno edetabelitesse.
Ponte Buggianese

**Ponte Buggianese** on vald Itaalias Toscana maakonnas Pistoia provintsis.

Ponte Buggianese vald asub umbes 40 km Firenzest loodes.

## Viited

## Välislingid

* Ponte Buggianese valla koduleht (*itaalia keeles*)
Kirjuhahk

**Kirjuhahk** (*Polysticta stelleri*) on keskmise suurusega partlaste sugukonda kuuluv sukelpart. Ta kuulub maailmas otsesesse hävimisohtu sattunud linnuliikide hulka.

## Välimus
Isaslinnu pea, rind ja küünra-kattesuled on valged või kergelt sinakad, kuklaosa suled on rohekad, silmarõngas ja kurgualune on mustad, puguosa punakaspruun. Emaslind on ookerpruun. Kehapikkus on 43–47 cm ja kaal 650–900 grammi.

## Elupaigad
Kirjuhaha pesitsusalad on arktilises tundras Jamali poolsaarest läänes Alaska poolsaareni idas. Eestis talvitub kirjuhahk alates 1970. aastatest peamiselt Lääne-Saaremaal, sealhulgas Vilsandi rahvuspargis ja Tagamõisa poolsaarel, kus neid on kokku loendatud umbes 4000 paari. 100–300-isendilisi salku on seal regulaarselt nähtud alates 1975. aastast. Väiksemal määral talvitub kirjuhahk ka Hiiumaa rannikul.

Kirjuhaha üldarvukust maailmas hinnatakse 110 000 – 125 000 täiskasvanud linnule.

Kirjuhaha rohuga varjatud pesas on tavaliselt 6–10 muna. Emaslind haub 26 päeva.

## Viited

## Välislingid

* 
*Kirjuhahk YouTube'is
*Kirjuhaha häälitsus
Hans-Ulrich Niemitz

**Hans-Ulrich Niemitz** (22. november 1946 Berliin – 2. november 2010 Berliin) oli saksa insener, tehnikaajaloolane, professor ja vandenõuteoreetik, kes väitis, et osa varakeskajast on välja mõeldud. 

Niemitz väitis, et 7. sajandi lõpus otsustas Saksa-Rooma keiser Otto III kalendrit 300 aasta võrra edasi nihutada. Nimelt olevat Otto III soovinud elada 1000. aastal pKr. Niisiis pole Niemitzi järgi ühtlasi kunagi elanud Frangi riigi kuningat Karl Suurt. Niemitzi teooria kohaselt on praegu seega 18. sajand.
Toortoitlus

**Toortoitlus** on toitumisviis, mille puhul suurema osa toiduratsioonist moodustab kuumtöötlemata toit. Tavaliselt on toortoitlased samas ka täistaimetoitlased (menüü sisaldab vaid taimseid toiduaineid), kuid leidub ka toortoitlasi, kes tarbivad tooreid loomseid toiduaineid.

Toidu töötlemisel on kuumuse lubatud ülempiir 40...46 °C. Toortoitlaste toidu hulka kuuluvad olenevalt koolkonnast puuviljad, köögiviljad, juurviljad, pähklid, seemned, idud, mesi, munad, toorpiim, toores kala ja liha.

Vaata ka lemmikloomade toortoitlus
Peterburi Püha Kolmainu katedraal

**Peterburi Püha Kolmainu katedraal** ehk **Troitski Izmaili katedraal**, täieliku nimega **Püha Elualustaja Kolmainsuse nimeline Izmaili polgu ihukaardiväe katedraal** on Peterburis Admiraliteedi rajoonis Troitskoje väljakul asuv õigeusu kirik.

Kiriku kogudus kuulub Vene Õigeusu Kiriku Peterburi piiskopkonna Admiraliteedi praostkonda. Koguduse preester on Gennadi Bartov.

Ampiirstiilis kirik ehitati arhitekt Vassili Stassovi projekti järgi 1828–1835. Katedraal mahutab 3000 inimest. Valmimise ajal oli ta Venemaa suurim pühakoda.

Katedraali fassaadi keskne osa on kuue korintose sambaga portikus, mille friis on kaunistatud skulptuuridega. Nende skulptuuride autor on Samuil Galberg. Katedraali sees on veel 24 korintose sammast. Pilastrid on kaetud valge kunstliku marmoriga.

Katedraalis asub 1865 valmistatud kroonlühter, mis kaalub 5 tonni.

Katedraali seintel rippusid Vene-Türgi sõjas 1877–1878 trofeeks saadud Türgi sõjaväeüksuste tähed. 1836 paigaldati katedraali seintele valged marmortahvlid nende ohvitseride nimedega, kes Venemaa eest võideldes langesid Austerlitzi, Friedlandi, Borodino või Kulmi lahingus, mis kõik peeti Napoleoni vastu.

Vene-Türgi sõja mälestamiseks avati 24. (vkj. 12.) oktoobril 1886 katedraali juures Kuulsuse sammas, mille arhitekt oli David Grimm. Sammas on 28 m kõrge ja valmistatud põhiliselt 108 türklastelt sõjasaagiks saadud kahuritorust, mis on paigutatud 5 kihina. Samba alumises osas on 6,5 m kõrgune pjedestaal, mille igal neljal küljel on pronkstahvlid sõjasündmuste kirjelduse ja sõjaväeosade loenditega. 1930. aasta jaanuaris viidi see sammas ümbersulatamisele. 1969 avati selle kohal katedraali arhitekti Vassili Stassovi büst, mis 2004 ära viidi ja 1. oktoobril 2005 avati taastatud Kuulsuse sammas.

## Tulekahju

25. augustil 2006 süttis ehituspuit, mida kasutati peakupli restaureerimiseks. Tulekahju kestis 17 tundi ja 10 minutit. Selle käigus langes peakuppel sisse ja kannatada said ka 2 väiksemat kuplit, mis olid juba restaureeritud. Tulekahju puhkemise ajal toimus katedraalis jumalateenistus. Kõik sellel viibinud evakueeriti ja katedraali varad viidi samuti edukalt ära, kuid täielikult hävis peakupli puitkonstruktsioon, mis oli üle 170 aasta vana.

Metropoliit Vladimir Kotljarov teatas, et on veendunud selles, et katedraal süüdati, ja et kirikul on selle kohta tõendeid. 2013. aasta seisuga ei ole tulekahju põhjused veel välja selgitatud, aga süütamine on siiski välistatud.

Taastamistööd kestsid üle kahe aasta ja maksid hinnanguliselt üle miljardi rubla. 9. oktoobril 2008 pühitseti rist, mis paigaldati peakuplile. 2009. aasta jaanuaris lõpetati katedraalis ikonostaasi ülaosa restaureerimine.
BOPE

**BOPE** (*Batalhão de Operações Policiais Especiais*) on Brasiilia sõjaväepolitsei eliitrühm. Võitleb Rio de Janeiro *[[favela]]*des narkojõukude vastu.
Igor Volke

**Igor Volke** (19. jaanuar 1950 Jõgeva – 14. november 2024) oli eesti ufoloog.

Ta lõpetas Tallinna 21. Keskkooli aastal 1968 ja Tallinna Polütehnilise Instituudi aastal 1972.
 
Ufoloogia vastu hakkas ta huvi tundma 1960. aastatel. 1980. aastate algusest registreeris ta  ufonähtusi, keskkonnaanomaaliaid ja paranähtusi.

Ta on töötanud Tallinna Tuletõrje- ja Päästeametis  ning Eesti Rahvusraamatukogu töökeskkonna ja tuleohutuse spetsialistina.

Volke oli aastatel 1993–2022 Eesti Iseseisvuspartei liige.

Avaldatud raamatuid: "UFO raamat" (1991), "Ufopäevikud" (1998), "Täiendatud ufopäevikud" (2017), "Eesti anomaalsete keskkonnanähtuste X-failid" (2023).

## Viited
Kathleen Ferrier

**Kathleen Mary Ferrier** (22. aprill 1912 – 8. oktoober 1953) oli inglise kontraalt, kes saavutas rahvusvahelise tuntuse rahvalauludest klassikaliste suurvormideni ulatuva repertuaariga.

Kathleen sündis Lancashire'i kooliõpetaja peres. Nii ema kui ka isa harrastasid laulmist, aga Kathleeni muusikaharrastus algas
klaveriõpingutega. Postkontoris telefonistina töötades võitis ta mitu harrastusmuusikute konkurssi pianistina. Lauljatee sai alguse 1937. aastal Carlisle'i festivalil, kus ta võttis osa nii pianistide kui ka lauljate konkursist ja võitis mõlemad. Pärast edukat konkursiesinemist sai ta pakkumisi olla kaasatud lauljana. Tema karjäär kutselise lauljana algas 1937. aasta sügisel, algul festivaliesinemistel. 1939. aasta alguses kutsuti ta BBC raadiosse. Edasine karjäär jätkus peamiselt kontsertlauljana ja plaadistustega. Ooperirolle oli tal kogu karjääri kestel ainult kaks.

Ferrier saavutas suure kuulsuse II maailmasõja järgsel Inglismaal, Euroopas ja Ameerikas. Tema repertuaar ulatus populaarsetest ballaadidest Bachi, Brahmsi, Mahleri ja Elgari teosteni. Kathleen Ferrier suri 41-aastaselt rinnavähki. Tema viimaseks esinemiseks jäi Glucki "Orpheuse ja Eurydike" ettekanne 3. veebruaril 1953 Kuninglikus ooperis Londonis. 

Diskograafia moodustavad stuudiosalvestised Columbia ja Decca plaadifirmadega ning kontsertettekannete salvestised. Aastail 1992–1996 kandis Decca enamiku Ferrieri salvestistest CD-dele, kokku 10 CD-d. Ferrieri surma järel moodustati siiani (2012) tegutsev temanimeline vähiuuringute fond. 1956. aastal moodustati Kathleen Ferrieri memoriaalfond Briti Rahvaste Ühenduse noorte muusikute toetuseks. Selle fondi auhind on briti kõige tähtsam lauljate auhind.

## Allikad
* Tiia Teder, Legend: Kathleen Ferrier, Klassikaraadio, 22.04.2012.
* Wikipedia