open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kravatt

**Kravatt** on kaelaside, mis on tavaliste lipsude eelkäijaks.  

Kravati päritolu ulatub 17. sajandisse ning sellel on militaarne algupära. Kuningas Louis XIV valitsemisajal teenisid Prantsusmaal Horvaatia palgasõdurid, kelle vormide ebatavalised sõlmitud kaelasidemed jäid prantslastele silma. Tollal ei olnud vormirõivaid ning kaelasidemed olid lahinguriietuse osa ja ühtlasi identifitseerimistunnus. Nimetus "kravatt" tulebki prantsuse kõnekeelsest sõnast *cravatte*, mis tähendas horvaati.

Louis XIV pidas tol ajal salajasi läbirääkimisi krahvide Zrinski ja Frankopaniga, et saada Horvaatiat Prantsuse patronaaži alla. Läbirääkimised ebaõnnestusiid, kuid Päikesekuningas hakkas kandma kravatti, sest see oli praktilisem ja ilusam kui tärgeldatud kõrge pitskrae, mida prantslased seni olid kandnud. Kui Euroopa  vägevam kuningas pani kravati kaela, muutus see uus kaelaside populaarseks. Õukond palkas näiteks kaelasidemete valmistaja (*cravatier*), kes toimetas kuningale iga päev paar kravatti, et too saaks valida endale päeva riietega kõige sobivama.

Prantsusmaalt levis kravatt Belgiasse, Hollandise ja Briti saartele. 1660. aastal naasis kuningas Charles II Prantsusmaa eksiilist Inglismaale ja tõi kaasa moeröögatusena kravati. Inglismaal on sest ajast peale olnud kravatt, sellest edasi arenenud pikk kitsas lips ning ka kikilips härrasmehe rõivastuses oluline element.

Horvaadid on oma seotuse üle kravatiga uhked ning alates 2008. aastast tähistatakse 18. oktoobril kravati- ehk lipsupäeva. 

## Viited
Kihuraba

**Kihuraba** on raba Kõrvemaa lõunaosas Harju- ja Raplamaa piirialal Kadja ja Kuimetsa küla vahel.

Raba ilmestavad kõrged metsased rabasaared: Kihumägi, Kitsemägi, Küünimägi, Niinemägi, Rajamägi, Sipelgamägi jt. Kaguosa läbivad Kadja külast lähtuvad Ees-Põlliku kraav (suubub Atla jõkke) ja Kadja kraav (suubub Kadja järve).

Kihurabast põhja jääb Mustraba, kagusse Aela raba ja lõunasse Käometsa raba.

Kihuraba kuulub Aela maastikukaitseala koosseisu.

Nii Kihuraba kui ka selles kõrguv Kihumägi on nime saanud kihulastelt, keda oli rabas palju.

## Viited
Rudolf Krestinov

**Rudolf Krestinov** (10. mai 1944 Olustvere vald, Viljandi maakond – 28. september 2023) oli eesti motosportlane, treener ja sporditegelane.

## Elulugu
Ta õppis Männiku õhtukoolis.

Krestinov hakkas mootorrattasporti harrastama 17-aastaselt Kalevi Auto-Motoklubis Virve ja Richard Lauri juhendamisel. Ta tuli aastatel 1970–1972 ja 1974–1979 17 korda mitmepäevasõidus, moto- ja talimotokrossis ning motosuusatamises Eesti meistriks. Ta oli kauaaegne Saku motoklubi treener, Eesti NSV spartakiaadikoondise treener ja 1980. aastal Mootorrattaspordi Föderatsiooni krossikomitee esimees.

Krestinov töötas Sakus (sh Saku sovhoosis mehaaniku ja elektrikuna) ja oli aastatel 1964–1992 Saku sovhoosi motosektsiooni esimees.

Tema õpilaste hulgas on Aadu Sikk, Heiki Muuli, Juhan Laansoo ja Andres Krestinov.

## Tunnustus

* 1970 – NSV Liidu meistersportlane
* 1980 – Eesti NSV teeneline treener
* 1980 – Jõu auliige
* 1986 – Jõu aasta parim treener
* Eesti NSV Ministrite Nõukogu ja Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu aukiri

## Isiklikku
Tema vennapojad on motosportlased Andres ja Indrek Krestinov, Andrese poeg on motosportlane Gert Krestinov.

## Viited


## Välislingid

* Henn Saarmann. Põllumees on põline rikas Spordileht, 9. oktoober 1981
* Anton Siht. Võidukad krossisõitjad kohtusid spordiajakirjanikega Õhtuleht, 21. august 1982
* Rein Tääk. Võidelda ja võita Harju Elu, 27. november 1982
* Rein Tääk. Mati Napa mälestuskross Harju Elu, 14. mai 1983
* Gunnar Press. Agnes Sirkel ja Inna Delibatova Noorte Hääl, 21. juuli 1983
* AK filmikroonika 1958-1991: 1 | Spordiprisma. Saku motomehed ERR arhiiv, 4. oktoober 1983
* Martin Mets. Teekond tundmatuse teise otsa Spordileht, 28. oktoober 1983
* Rein Tääk. Salvetäis medaleid, kapitäis karikaid Harju Elu, 26. detsember 1985
* Rein Tääk. Aastainventuur Harju Elu, 1. detsember 1987
* Einar Ellermaa. Terve mõistus võitis... ja kaotas Spordileht, 29. veebruar 1988
* Kõik ei sõltu meestest endist Spordileht, 19. august 1988
* Mallor Kruus. Sakus oli rahvusvaheline kross Spordileht, 12. mai 1989
* Sven Sommer. Rahvusvaheline motokross Sakus Spordileht, 11. mai 1990
* Rein Tääk. Saku motoklubi uus elu Harju Elu, 3. mai 1991
* Rein Tääk. Saku motokross oli sportlikum kui mullu Harju Elu, 15. mai 1992
* Urmo Soonvald. Saku motokrossil publikut ja õlut tavalisest vähem Spordileht, 10. mai 1993

* Merike Pitk. Põliselanikku kaitsevad kitsendused Muhulane, 1. august 1998
* Tarvi Kleesmann. Motokrossiga tegelemise võimalused Eesti NSV-s Raplamaa Sõnumid, 7. oktoober 2015
* Inna Mikli. Krossiäss Aadu Sikk kihutab taas Euroopa radadel Saku Sõnumid, 23. oktoober 2018
* Kertu-Liis Mumme. Neljapäeval lahkus meie hulgast Eesti krossilegend Rudolf Krestinov msport.ee, 1. oktoober 2023
* Andre Tamm. Rudolf Krestinovi mälestuseks Saku Sõnumid, 9. november 2023
Kiigumäe soo

**Kiigumäe soo** on **[[Kihuraba]]** korduvalt moonutatud nimi topograafilistel kaartidel.

Kihurabas Kiigumäge pole, küll on raba keskel kõrge Kihumägi. Võimalik, et selle järgi nimetati või kirjeldati raba, sest 19. sajandil koostatud verstakaartidele on kantud nimi Бoл. Кигумяe, milles tavapäraselt *h* asendati *g*-tähega. Hilisematel venekeelsetel topokaartidel esineb nimi kas kujul бoл. Кигумяэ või ур. Кигумяэ. Et seda nime eestikeelsetel kaartidel veidi arusaadavamaks teha, pikendati teadmatusest nimes *i*-d ja nii jõudiski 1936. aasta 1 : 50 000 topokaardi Kose lehele juba Kiigumäe soo nimi. Sealt edasi juba teistesse väljaannetesse ja andmekogudesse.

Verstakaartidega ühel ajal koostatud mõisakaartidel ja -plaanidel esineb vaid Kihuraba (*Kihho Rabba*). Kohapeal Kihumäe raba nime ei teata, ka Kiigumäe soo või raba on tundmatu.

Kihuraba ja Kihumägi on saanud nime kihulastelt, keda rabas oli palju.
Gustav Daniel

**Gustav Karl Johann Daniel** (28. aprill 1855 Vaabina mõis, Urvaste kihelkond – 18. veebruar 1893 Kundi talu, Hurmi mõis, Kanepi kihelkond) oli vallakirjutaja, mesinik ja eesti rahvusliku ärkamisaja tegelane.

Daniel sündis Urvaste kihelkonnas Vaabina mõisas aednik-aidamehe pojana. Ta õppis Rõuge kihelkonnakoolis ja Võru kreiskoolis, misjärel töötas Viitina mõisakirjutaja ja Kooraste vallakirjutajana (1880–1893). 

Daniel osales aktiivselt eesti rahvusliku ärkamisaja sündmustes. Ta oli Eesti Kirjameeste Seltsi liige (1879), Eesti Aleksandrikooli abikomiteede organisaator, rahvaluulekoguja, ajalehe "Sakala" kirjasaatja, C. R. Jakobsoni tuline pooldaja, kihelkonna talupoegade palvekirjade koostaja senaator Manasseinile.  

Daniel tegutses ettevõtlikult ka kohalikus haridus- ja seltsielus. Ta oli Kanepi kihelkonna koolivanem (1881). Lisaks oli ta Kanepi Raamatukogu Seltsi, Kanepi Laulu ja Mängu Seltsi (taas)asutaja ning esimene esimees (1885–1893), Kanepi Seltsimaja ehitamise organiseerija (1887), Kanepi segakoori liige (1884) ja Kanepi kvarteti bass. 

Ta on maetud Kanepi Mäe kalmistule. 

## Isiklikku
Tema vennad olid kooliõpetaja, velsker Adolf Daniel ja metsandusteadlane Oskar Daniel. Tema vennapoeg oli eesti õigusteadlane ja vandeadvokaat Villem Daniel. Tema õemehed olid kooliõpetaja Hendrik Tõevälja ja Linnamäe mõisa metsaülem Rudolf Berg. 

## Looming
* 1888 "Viljapuu pidaja"
* 1889 "Mesilane. Õpetus, kuidas mesilasi korralikult pidada"
* 1896 "Mesi toiduks ja arstirohuks" (avaldatud postuumselt)

Näidend
* 1889 "Uhkus tuleb enne langemist"

## Viited
Adolf Daniel

**Adolf Wilhelm Daniel** (5. oktoober 1859 Vaabina mõis, Urvaste kihelkond – 14. jaanuar 1925 Võru) oli eesti kooliõpetaja, velsker, laulja, koorijuht, tõlkija ja eesti rahvusliku ärkamisaja tegelane.

Adolf Daniel sündis Urvaste kihelkonnas Vaabina mõisas aedniku-aidamehe pojana. Ta õppis saksa algkoolis, Kanepi kihelkonnakoolis (1873) ja Võru kreiskoolis. Töötas kooliõpetajana Sõreste valla Krootuse (Puskaru) koolis (1878–1880).

Daniel sattus konflikti Kanepi pastor Holstiga, kes ta vallandas kooliõpetaja ametist ning saatis sõjaväkke (1880–1885). Väeteenistuses õppis ta velskriks, kellena töötas oma elu lõpuni. 

Adolf Daniel oli Eesti Kirjameeste Seltsi juhatuse liige, seltsi kirjatoimetaja ja ökonoom (1888–1891). Lisaks oli tegev professor Mihkel Veske põrmu kojutoomisel (1890).  

Adolf Daniel oli aktiivne muusikategelane. Kanepis laulis ta meeskooris ja kvartetis. Tallinnas kroonus olles asutas sõjameeste koori ja juhatas Linnutaja naiskoori (1880–1885). Tartus asutas ta Kalevala kvarteti. Võrus oli tegev Kandle seltsi laulukooris. 

Ta on maetud Võru linnakalmistule. 

## Tõlked
* "Kaugel olejalle". Sakala nr 13, 30. märts 1885.
* "Põllumees ja tema poeg". Sakala nr 6, 1. märts 1886.
* Julius Sturm. "Rääk ja lõoke". Oma Maa: teaduse ja juttude ajakiri nr 5, 15. mai 1886.
* Adolf Böttger. "Kui suureks saan!" Oma Maa nr 3, 18. märts 1889.
* Hedvig Prohl. "Armu õis". Oma Maa nr 3, 18. märts 1889.
* Friedrich von Bodenstedt. "Sõber". Oma Maa nr 4, 15. mai 1889.
* Heinrich Heine. Luuletus. Sakala nr 39, 2. oktoober 1889.
* Heinrich Heine. Laulud 4. Oma Maa nr 3, 15. märts 1890.
* "Noor kevade". Oma Maa nr 3, 15. märts 1890.
* "Muistsed magusad mälestused". Sakala nr 16, 12. mai 1890.
* Julius Sturm. "Vaba lind". Sakala nr 18, 26. mai 1890.

## Isiklikku
Tema poeg oli eesti õigusteadlane ja vandeadvokaat Villem Daniel. Tema vennad olid vallakirjutaja Gustav Daniel ja metsandusteadlane Oskar Daniel. Tema väimees oli eesti kirikuõpetaja ja Riigikogu liige Theodor Tallmeister.

## Viited
Katrin Klaup

**Katrin Klaup** (1979. aastani **Katrin Paap**; sündinud 15. septembril 1953 Tartus) on Eesti ja Rootsi kergejõustikutreener.

## Elulugu
Klaup lõpetas 1972. aastal Tartu 3. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta sai 2006. aastal Tartu Ülikoolist magistrikraadi liikumis- ja sporditeaduste erialal tööga "Rahvusvahelise tasemega kümnevõistleja Indrek Kaseoru treeningu ja võistlustulemuste analüüs aastatel 1991 – 2000".

Klaup töötas aastatel 1976–1997 treenerina Tartu Kalevi kergejõustikukoolis. Ta on olnud ka Kalevi olümpiareservi spetsialiseeritud kergejõustikukooli tõkkejooksu eksperimentaalrühma vanemtreener, Eesti Põllumajanduse Akadeemia üliõpilaste treener, Kalevi kergejõustikusektsiooni juhatuse liige ja lektor treenerite seminaridel. 

1991. aastal osales ta treenerina Rootsis rahvusvahelisel Vikingi võistlusel, pärast seda kutsuti teda korduvalt koos Indrek Kaseoruga Göteborgi treenima. Esimene kahekuuline treeninglaager toimus 1992. aastal, tekkisid uued kontaktid, ta hakkas andma Göteborgis tõkkejooksutreeninguid. Algul treenis ta õpilasi tasuta, et jääda silma. Alates 1997. aastast, mil talle tehti tööpakkumine kaheks aastaks, on ta töötanud kergejõustikutreenerina Göteborgis (2014. aastast 7. kutsetase). Klaup on öelnud, et Tartust lahkumise põhjuseks olid treenimistingimused.

Tema õpilaste hulgas on Indrek Kaseorg, Veera Baranova, Mari Klaup, Kristjan Rosenberg, Khaddi Sagnia, Kadi Kaart, Urmas Jõesaar, Tiit Mauer, Raul Kets, Robert Jaani, Kadri Viigipuu, Gudrun Kaukver, Mikk Joorits ja Ilja Tumorin.

## Tunnustus

* 2015 – Rootsi parim kergejõustikutreener
* 2023 – European Athletics Coaching Award

## Isiklikku
Tema abikaasa on kergejõustikutreener Toomas Klaup, nende tütar on kergejõustiklane Mari Klaup.

## Viited


## Välislingid

* Katrin Klaup Eesti spordiregistris

*Urmas Eslon. Sünnib Spordileht, 2. juuni 1993

* Tiit Lääne. Kümnevõistluses oma teed otsimas. Eesti meister Indrek Kaseorg Päevaleht, 3. juuli 1993
* Kaseorg võitis hõbeda Meie Elu : [eestlaste ajaleht Kanadas], 22. juuli 1993
* Deivil Tserp. Indrek Kaseorg loobus sisehooajast, et suvel tõhusamalt areenil olla Rahva Hääl, 9. veebruar 1995
* Sven Sommer. Katrin Klaup tundis Indrek Kaseoru katkestamist ette Sõnumileht, 13. august 1996
* Deivil Tserp. Kuidas pisike tartlanna Rootsi vallutas ohtuleht.ee, 11. detsember 2015
* Märt Roosna. Katrin Klaup: Eesti taustajõud ja treenerid on paremad kui Rootsis delfi.ee, 10. märts 2018
* Rebecca Schelin. Katrin är den ständigt aktiva kvinnan bakom Khaddi Sagnia Göteborgs-Posten, 2. juuni 2021
* Karl Juhkami. Lennutöötajate streik tõi Eesti treeneri hoolealuse medališansside kohale murepilved postimees.ee, 17. august 2022
* Karl Juhkami. Katrin Klaup: Eesti treenerid on kvaliteetsemad kui Rootsis, siin on materjali lihtsalt rohkem postimees.ee, 18. august 2022
Zhao Xintong

**Zhao Xintong** (hiina keeles 赵心童; sündinud 3. aprillil 1997 Xi'anis Hiinas) on Hiina elukutseline snuukrimängija. 2025. aasta maailmameister. Ta on võitnud UK Championshipi turniiri (2021) ja German Mastersi (2022). Ta on esimene Aasiast pärit maailmameister.

Jaanuaris 2023 määrati talle ajutine võistluskeeld kokkuleppemängudes osalemise uurimise raames. Seejärel keelas rahvusvaheline piljardi- ja snuukriliit Zhao Xintongile professionaalse võistlustegevuse kuni 1. septembrini 2024.  

## Viited

## Välislingid

* Zhao Xintong *World Snooker Tour*
* Zhao Xintong *Snooker.org*
* Zhao Xintong *SnookerInfo*
Sõjavastane rahvusvaheline sõltumatu filmifestival

**Anti-War International Independent Film Festival** (**AWIIFF**) on Jõhvis iga aasta toimuv rahvusvaheline filmifestival.

Festivalil demonstreeritakse dokumentaal-, mängu- ja animafilme maailma eri paigust, mis ei pööra tähelepanu mitte ainult sõjalistele konfliktidele, vaid eelkõige nende järgsele elule - räägivad vastupidavuse ja inimlikkuse lugusid.

## Ajalugu

25.–30. augustini 2023 toimus Jõhvis esimene rahvusvaheline sõjavastane sõltumatu filmi festival ("AWIIFF"), mille autor ja korraldaja oli Pavel Gavrilin. Selle raames esitati üle 200 maali 65 riigist. Ja 23. augustil andis luterlikus kirikus ja 24. augustil Muusikaväljakul ürituse toetuseks suure kontserdi ansambel "Ногу свело!". Festivali lõpetas 30. augusti õhtul Amadeusi kinosaalis peetud paneeldiskussioon. Arutelu juhtis ajakirjanik Artemi Troitski ning sellest võtsid osa näitlejad Aleksei Gorbunov ja Aleksei Panin, režissöör Roman Katšanov ning festivali korraldaja Pavel Gavrilin.

2024. aasta detsembris toimus festival teist korda.

2025. aastal toimus kolmas festival, mis oli ühepäevane, ning loominguline õhtu oli pühendatud filateelia ökoloogiale. "Globaalsest ökoloogiast filateelia keeles" rääkis tuntud Eesti kollektsionäär Samuel Golomb. Samuti esitleti filmikunstile pühendatud postmarkide väljapanekut. Festivali korraldamist toetas rahaliselt Õiglasе ülemineku fond. Žürii hinnanguks laekus üle 150 eri žanri filmitaotluse.

## Tunnustus
* Ida-Viru EHE 2023 — AASTA UUS ALGATUS

## Viited

## Välislingid
*AWIIFF on filmfreeway.com
*AWIIFF on YouTube
*AWIIFF on Facebook
*AWIIFF on Instagram
Poola lipu päev

**Poola lipu päev**, tuntud ka kui Poola Vabariigi lipu päev (poola keeles *Dzień Flagi Rzeczypospolitej Polskiej*), on Poolas riigipüha, mida peetakse igal aastal 2. mail. Tegemist on pidupäevaga, mille Poola seim kuulutas välja 2004. aastal, et tugevdada oma riigi identiteeti ja süvendada teadmisi selle rahvussümbolite kohta.

Koos lipupäevaga tähistatakse Poolas ka Poola diasporaa ja välispoolakate päeva, mille seim asutas 20. märtsil 2002. aastal.

## Lipu värvide päritolu
Lipu värvid valge ja punane tulenevad Poola Kuningriigi vapivärvidest ja Leedu Suurvürstiriigi vapivärvidest. Nende värvide tähendus avaldus erilisel moel 3. mail 1792. aastal, mil tähistati põhiseaduse vastuvõtmise esimest aastapäeva. Tänavatele ilmusid valgetes punaste paeltega vöötatud kleitides naised, mehed kandsid rõivastel valgeid ja punaseid vöösid. Seda peetakse esimeseks avalikuks valge-punase sümboolika tunnustamiseks.

## Poola lipu päev Eestis
Eestis tähistatakse Poola lipu päeva Tartus ning seda alates 2022. aastast. Tartu valiti pidustuste paigaks kui linn, mis mängis olulist rolli Poola ajaloos alates 1582. aastast, mil see kuulus I Rzeczpospolita koosseisu. Tartu valge-punase lipu värvid andis 9. mail 1584 Tartu linnale Poola kuningas Stefan Bathory Poola Vabariigi lipu eeskujul.

## Viited
Lintlaadur

**Lintlaadur** ehk **mobiilne konveier** (inglise *bulk loader*) on elektri- või diiselmootori jõul liikuv lintkonveieriga laadur, mida kasutatakse reisijapagasi või tükikauba peale- või mahalaadimiseks lennukilt.

Tüüpilise on lintlaaduri liikumiskiirus 15 km/h, konveieri lindi liikumise kiirus 18 m/min ja konveieri otsa tõstekõrgus 3–3,5 m.

Kitsa kerega reisilennukitel on väikesed ja madalad lastiruumid, kus veetakse peamiselt pakisaadetisi ja muud tükikaupa. Tükikaupa laaditakse reisilennukile harilikult lintlaaduri abil.

Lennunduses kasutatav lintlaadur on spetsiifiline juhikohaga seade, mis on ehitatud spetsiaalselt kitsa kerega lennukite laadimiseks tükikauba või pagasiühikutega.

## Viited
Dolly (vanker)

**Dolly** (inglise *dolly*) on lennuväljal ja lennujaama kaubaterminalides kasutatav rullteega vanker, mis on mõeldud laadimisühikute vedamiseks kaubaterminalist lennuki juurde ja vastupidi. Kõige suuremaid ratasplatvorme kasutatakse lennuveoaluste transportimiseks lennuki ja terminali vahel. Vankrid ühendatakse omavahel tavaliselt 4–6 vankrist koosnevaks „rongiks“, mida veetakse lennukilt kaubaterminali ja terminalist tagasi lennukile spetsiaalsete puksiiride või traktoritega. Konteinerite ja aluste kinnitamiseks vankri platvormile on kasutusel lukusüsteemid.

## Vaata ka
* ULD

## Viited
Kaubaterminal

**Kaubaterminal** on ala lennujaamas, sadamas või raudteejaamas, kus käideldakse kaubasaadetisi.

Kaubasaadetisi sorteeritakse, konsolideeritakse, ladustakse ja laaditakse ümber edasisaatmiseks. Vajaduse korral tehakse tollikontrolli.

Kuna terminalid käitlevad igat tüüpi kaupu on need üldiselt varustatud eraldi tsoonidega kiiresti riknevate kaupade, elusloomade, ohtlike veoste ja muu sellise ajutiseks ladustamiseks.

Kaubaterminalid tegutsevad reisijatele mõeldud tsoonidest sõltumatult.

## Vaata ka
* Lennujaama kaubaterminal
Lennualuste teisaldaja

**Lennualuste teisaldajaga** (inglise *pallet transporter*) on lennuväljadel ja lennujaama kaubaterminalides kasutatav spetsiaalne transpordimasin, millega veetakse laadimisühikuid (ULD). Valmistatakse aluste teisaldaja ja laaduri hübriide, millega on võimalik lisaks aluste ja konteinerite vedamisele tõsta laadimisühikud lennuki pardale. Lennualuste teisaldajale mahub tavaliselt 2–3 laadimisühikut, selle tööpind on varustatud pöörlevate rullikutega, mis võimaldab laadida konteinereid ja aluseid ilma spetsiaalset tõstukit kasutamata. Seejuures on võimalik panna ULD-sid platvormil liikuma eri suundades. Transpordimasinaid valmistatakse nii elektri- kui ka diiselmootoriga. 

## Viited
Kõrglaadur

**Kõrglaadur** (inglise *high loader*) on lennujaamades kasutatav tõstuk, mille abil tõstetakse lennuveoalused ja -konteinerid lennuki alumise teki või peateki tasandile ja liigutatakse rulliktee abil lennukisse. Kõrglaaduri abil tõstetakse ka lennukiga kohale toimetatud laadimisühikud maapinnale. Tavaliselt on kõrglaaduri tõstejõud 7,0–7,5 t ja tõstekõrgus kuni 5 m. Laadimisühikuid laaditakse lennukitelt kõrglaadurite abil ja toimetatakse edasiseks käitlemiseks kaubaterminali aluseteisaldajate või ratasplatvormidega (*dolly*). Suurem osa kõrglaaduritest valmistatakse kahe tõsteplatvormiga. See muudab laadimistööd tootlikuks, kuna ajal mil lennukonteiner liigub ratasplatvormile, tõstetakse teine konteiner või lennuveoalus lennuki teki kõrgusele ja viiakse lennukisse.

Lennuki tühjakslaadimisel tõuseb kõrglaaduri platvorm lennuki ukseava kõrgusele, kus sellele veereb laadimisühik. Seejärel lastakse platvorm alla ja laadimisühik liigub rullikutel teisele alusele, kust see viiakse ratasplatvormile. Kui aluseteisaldaja on transportinud lennuveokonteineri või -aluse kõrglaaduri juurde, veereb see pöörlevatel rullikutel kõrglaaduri platvormile. Platvorm tõstetakse hüdraulikaseadmete abil lennuki ukseava läve kõrgusele ja veereb pöörlevatel rullikutel lennukisse.         

## Viited
Villa Serego

**Villa Serego** (tuntud ka kui Villa Sarego) on Andrea Palladio kavandatud hoone San Pietro in Cariano omavalitsuses Verona provintsis Itaalias.

## Ehitusajalugu
Villa tellijaks oli Marcantonio Serego. Hoone kavandati maale, mis oli Serego suguvõsale ligikaudu 200 aastat kuulunud. Ehitus algas vahemikus 1560–1570. Marcantonio Sarego 1572. aastal koostatud testamendi järgi oli selleks ajaks villa vähemalt osaliselt ehitatud. Teadmata põhjustel jäi aga ehitus pooleli, valmis jõuti ehitada vaid pool algselt kavandatud siseõuest. Vaatamata sellele on Palladio arhitektuuri traktaadis kirjeldatud villa Seregot kui valmis hoonet. 

Villa pooleli jäänud ehitust jätkati 1857. aastal. Renoveerimise käigus ehitati lõpuni algne osa siseõuest ja lisati abihooned.

## Arhitektuur

Palladio kavandite järgi oleks villa Serego olnud selline: Külastaja silmis oleks mõisa fassaad paistnud majesteetlikult. Kavandatud oli kahekorruseline lodža kolossaalse sambakorraga. Nende sammaste taha esimesel korrusel paigutatud pilastrid oleksid pidanud kandma ülemise lodža raskust. Tiivad, kus Serego perekond oleks elanud, oleksid paiknenud sisehoovi ümber täisnurga all, seda täielikult sulgemata. Sissepääsu vastas olev külg oleks olnud müüriga suletud, mis oleks siiski andnud sissepääsu selle taga asuvasse poolringikujulisesse aeda.

Valmis ehitatud osa villa Seregost on ainulaadne oma siseõue ja rustikaalsete sammaste poolest. Joonia orderi kapiteelidega sambad on laotud kohalikust Verona kivist ning on tahtlikult viimistlemata. Villa fassaad on kavandatud olema maalähedaselt tagasihoidlik. Omavahel on kombineeritud Rooma linnapaleedele omast esindlikkust ja maavilla rustikaalsust. Fassaadil on kasutatud Verona piirkonnale omaseid ehituselemente, peamine nendest on sammaste ehitamiseks kasutatud rustikaalne kivi. Sammaste kohal on taimornamentikaga ehisfriis.

Maja ette on paigutatud skulptuurid Dianast ja Apollost. Kahe figuuri omavaheline kooslus sümboliseerib maavilla funktsiooni- Diana sümboliseerib jahti ning Apollo omakorda ilu. Skulptuurid on seal näitamaks, et villa on justkui maalähedane pelgupaik, kus valitseb ilu ja harmoonia.

## Konserveerimine
1996. aastal lisati villa Serego UNESCO maailmapärandi nimistusse kui "Vicenza linn ja Andrea Palladio villad Venetos". 

## Tänapäeval
Villa Serego on eraomandis ja pole külastajatele avatud. Kompleksi ümber on püstitatud kõrged seinad, mistõttu on seda keeruline näha. Villa abihoones asub Santa Sofia veinikelder. Seda saab külastada ainult giidiga ekskursiooni raames kahel pühapäeval aastas, mais ja novembris.

## Vaata ka
* Palladianism
* Palladio villad Venetos (inglise keeles)

## Viited
Unimodaalne vedu

**Unimodaalne vedu** ka unimodaalne transport *(*inglise *unimodal transport)* on kaubavedu (veoviis), mida tehakse kogu veoprotsessi jooksul kasutades ühe transpordiliigi veovahendeid ja/või veoühikuid. Kõige enam on levinud unimodaalsed veod maanteetranspordis, millle puhul transporditakse veos lähtekohast sihtkohta veoki koormaruumis, selle haagises, vedukauto poolhaagises või kaubikus. 

Kui kogu vedu toimub näiteks raudteel mitme riigi ulatuses ja piiripunktides annab raudteeoperaator rongikoosseisu üle teise riigi raudteevedajale, loetakse, et ka sel juhul on tegemist unimodaalse veoga. 

## Viited
Intermodaalne veoühik

**Intermodaalne veoühik** *(*inglise *intermodal transport unit; ITU)* konteiner (intermodaalne konteiner, standardkonteiner ehk nn merekonteiner, aluselaiune konteiner jms), vahetusfurgoon, poolhaagis, täishaagis või raudteevagun. Veoühikute tühjalt tagasiveo korral pole iseenesest tegemist intermodaalse veoga, kuna kaupu ei veeta. 

## Viited
2025. aasta konklaav

Konklaav uue paavsti valimiseks pärast senise kirikupea Franciscuse surma 21. aprillil 2025 algas sama aasta 7. mail ja kestis kuni 8. maini. Vatikanis Sixtuse kabelis aset leidnud valimistel osales 133 kardinali 135 valimisõiguslikust kardinalide kolleegiumi liikmest, kes jõudsid nelja valimisvooru järel otsusele 8. mail kell 19.07 (kohaliku aja järgi 18.07). Valituks osutus Ameerika Ühendriikidest pärit Leo XIV.

## Valijad-kardinalid
Konklaavil said korra järgi osaleda alla 80-aastased kardinalid, mis tähendas, et kolleegiumi toimumise ajaks kvalifitseerus kardinalide kolleegiumi 252 liikmest (seisuga 21.04.2025) osalemiseks 135. Et kardinalid Antonio Cañizares Llovera ja John Njue jäid terviseprobleemide tõttu konklaavist kõrvale, osales lõppkokkuvõttes valimistel 133 kardinali.

Osalenud kardinalidest 35 oli pärit Euroopast (v.a. Itaalia, kust pärines 17 kardinali). 23 kardinali osales Aasiast, 20 Põhja-Ameerikast, 17 Lõuna-Ameerikast, 17 Aafrikast ning 4 Okeaaniast. 108 konklaavil osalenud valijameest nimetas kardinalideks eelmine paavst Franciscus.

Konklaavi tööd juhtis vanima osalemisõigusliku liikmena kardinalpiiskop Pietro Parolin, kuivõrd kolleegiumi dekaan Giovanni Battista Re ja asedekaan Leonardo Sandri olid mõlemad üle 80 aasta vanad.

## Kandidaadid

Tõenäolise kandidaadina järgmiseks paavstiks (*[[papabile]]*) pakuti teiste seas meedias välja näiteks senine Vatikani riigisekretär kardinalpiiskop Pietro Parolin, endine Manila peapiiskop ja Evangeliseerimise dikasteeriumis proprefektina tegutsenud kardinalpiiskop Luis Antonio Tagle ja Jeruusalemma ladina patriarh kardinalpreester Pierbattista Pizzaballa. Pretendenditena nimetati ära veel näiteks Stockholmi piiskop Anders Arborelius, Marseille peapiiskop Jean-Marc Aveline, Kinshasa peapiiskop Fridolin Ambongo Besungu, Esztergomi–Budapesti peapiiskop Péter Erdő, Mario Grech, Robert Sarah, Peter Turkson ja Bologna peapiiskop Matteo Zuppi.

## Viited
Kalevala kvartett

**Kalevala kvartett** oli meeskoor, mis tegutses  Tartus.

Koori asutasid 1890. aastatel Adolf Daniel, Martin Vares ja Robert Julius Erlemann, kes olid varem koos laulnud Kanepi meeskooris ja Kanepi kvartetis. 1895. aastal laulsid kooris H. Kann, G. Eller, K. Paris, J. Erlemann ja A. Siefermann.

Kvarteti repertuaari andis aastatel 1898–1901 kogumikuna trükis välja Martin Vares. Koori kuulsaim laul on "Meeste laul".

## Viited
Saksa slobodaa

**Saksa slobodaa** (vene keeles *Немецкая слобода*) oli linnaosa Moskva kirdeosas, Jauza paremal kaldal, tänapäeva Basmannõi rajooni territooriumil, kus elasid Moskvas viibivad välismaalased.

Saksa slobodaa piirid olid ligikaudu tänapäeva Dobroslobodskaja tänav ja Bolšoi Demidovski tänav, Spartaki tänav ja Jauza jõgi; Baumani-nimelise Moskva Riikliku Tehnikaülikooli Sokoli staadion jääb kunagise slobodaa lõunaossa.

## Ajaloost
"Saksa" linnaosad tekkisid Moskvas 16. sajandil. Neid asustasid välismaalased (vene *немец* tuletati sõnast *немой* 'tumm') ja Liivi sõjas 1558–1583 vangistatud.

Pärast Segaduste aja lõppu asus Moskvasse palju välismaalasi, kes teenisid õukonnas ja sõjaväes. 1640. aastatel survestas vaimulikkond tsaari piirama välismaalaste arvu Moskvas ja Aleksei I nõudis 1652. aastal kõigilt välismaalastelt kolimist Saksa slobodaasse. 1672. aastal oli selles kolm luteri ja kaks kalvinistide kirikut ja palju tööstusettevõtteid, sealhulgas A. Paulseni Moskva esimene siidimanufaktuur. 1701. aastal sai J.G. Gregory patendi ja monopoli avalikule apteegile. Slobodaas elasid kaupmehed, laoomanikud, ja vene armee välismaalastest ohvitserid, mõned neist tulevikus Peeter I lähikondsed, nagu Patrick Gordon ja Franz Lefort. Saksa slobodaas elas ka tsaari hilisem armuke Anna Mons.

## Viited
Alar Kolk

**Alar Kolk** (sündinud 5. veebruaril 1974) on eesti majandusteadlane ja õppejõud, kes on spetsialiseerunud innovatsiooniuuringutele ja juhib :en:European Innovation Academyt (EIA). 

Aastatel 2011–2013 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli innovatsiooni ja rahvusvahelistumise prorektor, kellena kujundas ülikooli sidemeid Silicon Valley ja Hiinaga.

## Noorpõlv ja haridus
Kolk on pärit Elvast. Ta on lõpetanud 1999. aastal Tartu Ülikooli ärijuhtimise erialal ja saanud 2004. aastal magistrikraadi majanduses Tallinna Tehnikaülikoolis. Täiendanud end Linköpingi Ülikoolis, Lappeenranta Tehnikaülikoolis, Helsingi Majandusülikoolis ja Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis, mis mõjutasid tema hilisemat rahvusvahelist suunitlust.

## Töökäik
2000. aasta alguses töötas Kolk Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi innovatsioonipoliitika eksperdina. 2002. aastal liitus ta riikliku arendusagentuuriga Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus, mille juhatajaks valiti 25. augustil 2005.

2011. aastast juhtis Kolk Tallinna Tehnikaülikooli rahvusvahelisi suhteid; samal aastal nimetati ta esimeseks innovatsiooni- ja rahvusvahelistumise prorektoriks. Tema eestvedamisel avati Tallinna Tehnikaülikooli esindused Silicon Valleys ja Shanghais ning sõlmiti koostööraamistikud Stanfordi ülikooli ja UC Berkeleyga. 
2010. aastal kohtus ta Microsofti finantsjuhi Alain Crozier’ga, et käivitada Tallinna Tehnikaülikooli ja Microsofti ühised teadusprojektid tervisetehnoloogia vallas.

Augustis 2013 loobus Kolk prorektori ametist, et keskenduda EIA laiendamisele. 
EIA esimene üritus Tallinnas tõi kokku 200 üliõpilast 30 riigist; programm algas Kolgi 3D-ajumaketiga, millega ta demonstreeris kiiret prototüüpimist. 
Tema juhtimisel on EIA laienenud Torinosse, Portosse, Hongkongi ja Dohasse ning koolitanud üle 15 000 alustava ettevõtja.

## Teadustöö
Kolgi uurimishuvi keskendub avatud innovatsiooni võrgustikele ja dünaamilistele võimekustele. 2008. aastal avaldatud Tallinna Tehnikaülikooli tööpapris pakkus ta koos Kristi Püümanniga välja võimekusel põhineva mudeli ettevõtte avatud innovatsiooni strateegia arendamiseks. 
Koostöös Mait Rungiga analüüsis ta hiljem Googlei, Ericssoni, Microsofti ja Nokia võimekuse trajektoore ning järeldas, et platvormiettevõtted vahelduvad süsteemselt uuriva ja rakendava faasi vahel. 
Varasemates töödes uuris ta Eesti kosmosepoliitikat kui riikliku innovatsioonisüsteemi hooba.

Kolk tegutseb nii Tallinnas kui ka Silicon Valleys ning peab külalisloenguid Euroopas, Ameerikas ja Aasias.

## Tunnustus
* Silmapaistev (2012).

## Viited
Łeba jõgi

**Łeba** on jõgi Poolas Pomorze vojevoodkonnas.

Jõgi saab alguse Kartuzy linna lähedal Borzestowo küla juurest, suudme lähedal läbib Łebsko järve ja suubub Łeba linnas Läänemerre.

Łeba jõe pikkus on 117 km, valgla pindala 1801 km².

Suurimad jõeäärsed linnad on Lębork ja Łeba.

## Välislingid
*
Ruth Buzzi

**Ruth Ann Buzzi** (24. juuli 1936 Westerly – 1. mai 2025) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.

## Välislingid
*
Recknitz

**Recknitz** on jõgi Saksamaal Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal.

Recknitzi jõe pikkus on 88 km, valgla pindala 669 km².

Jõe äärde jäävad suurematest asulatest Ribnitz-Damgarten, Marlow, Bad Sülze, Tessin ja Laage.

Recknitzi suurim lisajõgi on Tribohmer Bach.

## Välislingid
*
Martti Marksoo

**Martti Marksoo** (sündinud 8. septembril 1966) on eesti pedagoog ja koolijuht.

Ta on aastast 1996 Rakvere Reaalkooli direktor.

## Viited
Słupia

**Słupia** on jõgi Poolas Pomorze vojevoodkonnas.

Jõgi suubub Läänemerre.

Słupia jõe pikkus on 141 km, valgla pindala 1600 km².

Suurimad jõeäärsed linnad on Słupsk ja Ustka.

## Välislingid
*
Euroopa muinasjutukeskus Pacanówis

**Euroopa muinasjutukeskus** (poola: *Europejskie Centrum Bajki w Pacanowie*) on Poolas Pacanówis asuv lastekultuurikeskus, mis avati 24. veebruaril 2010. Asutus korraldab kultuuritegevusi, mis on suunatud lastele, lapsevanematele ja lastega töötavatele inimestele.

Kompleksis asuvad muinasjututegelaste muuseum, laste- ja noortekirjanduse raamatukogu koos lugemissaaliga, kino- ja teatrisaal, raamatupood, suveniiripood ja bistroo. Keskuse juurde kuuluvad väike koduloomade loomaaed, köiepark, soolakoobas ja mängulabürindid.

## Ajaloost

1. juunil 2003 nimetas ametis olnud Poola kultuuriminister Waldemar Dąbrowski Pacanówi Euroopa muinasjuttude pealinnaks. Sel ajal alustati tööd Pacanówi ümberkujundamise ja moodsa lastekultuurikeskuse – Euroopa muinasjutukeskuse – loomisega. Sellest ajast alates on igal aastal korraldatud lastekultuuri festivali, mis meelitab Pacanówi tuhandeid turiste kogu Poolast.

2005. aastal loodi institutsioon nimega Koziołek Matołeki nimeline Euroopa muinasjutukeskus Pacanówis ning alates 2010. aastast on keskus olnud püsivalt külastajatele avatud. 

## Koziołek Matołek

Muinasjutukeskuse (nii nagu ka kogu Pacanówi) sümbol-loomaks on Poola lastekirjanduse tegelane Koziołek Matołek. Tegemist on kirjanik Kornel Makuszyński ja kunstnik Marian Walentynowiczi ühisloomingust sündinud kitsekesega, kes sai tuntuks tänu 1933. aastal ilmunud Poola esimesele koomiksile.

Koomiksi erinevates osades rändab kits mööda maailma ringi otsides müütilist Pacanówi, ainsat kohta maailmas, kus väidetavalt kitsi rautatakse. Kitse seiklused on erakordsed ja täiesti ebatõenäolised, kits ise on sümpaatne ja kergeusklik, naljakas, visa, kohmakas ja heatahtlikult naiivne.

## Viited
Wieprza

**Wieprza** on jõgi Poolas Pomorze vojevoodkonnas.

Jõgi suubub Läänemerre.

Wieprza jõe pikkus on 112 km, valgla pindala 2170 km².

Suurimad jõeäärsed linnad on Kępice, Sławno ja Darłowo.

## Välislingid
*
Brda jõgi

**Brda** on jõgi Poolas Pomorze vojevoodkonnas, Wisła vasakpoolne lisajõgi.

Jõgi saab alguse Miastko linna lähedasest järvest, kulgeb lõuna-kagu suunas läbides mitmeid järvi ja suubub Wisłasse Bydgoszczi linnas.

Brda pikkus on 245 km, valgla pindala 4665 km².

Suuremad jõeäärsed asulad on Przechlewo, Konarzyny, Tuchola, Koronowo ja Bydgoszcz.

## Viited

## Välislingid
*
Brda

**Brda** võib tähendada mitut asja.

***[[Brda jõgi|Brda]]** on jõgi Poolas.
***[[Brda (Montenegro)|Brda]]** on Montenegro vürstiriigi ajalooline piirkond.
Moisto

**Moisto** on Eesti perekonnanimi. Moisto nimi oli Lõuna-Eestis kasutusel juba XVIII sajandil. 

2025. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Moisto 17 mehel ja 20 naisel. Perekonnanimede levikult on Moisto  meeste puhul 7458.  ja  naiste puhul 6758. kohal.

## Võimlik saksapärane mõju, mis hiljem eestistus
Mõisnikud, kirikuõpetajad või kirjutajad võisid kirjeldada inimest saksapäraselt "Meister" või "Moister", mis rahvakeeles mugandati Moisto-ks.

Näiteks mõisast pärit või mõisaga seotud inimest võidi rahvakeeles kutsuda "mois-to".

## Keelelised ja murdelised juured
Nimi Moisto võib pärineda Võru või Tartu murdest kus:

* sõna "moist-" võib olla seotud "moisa" või "moos" tüvega (ehk seotud mõisa või millegi magusaga)
* sufiks "-o" on tüüpiline võru keele meesliigilõpp (nt: Kaaro, Antso)
* võib olla ka paralleel näiteks soome nimedega nagu Moisio, kus "moisio" tähendab mõisat või mõisnikku.

## Anri Frolian Moisto
2011 - Moisto-Abarenkovi ühendsuguvõsa hierarhiline esivanem (struktuurne esinduslik määratus)

2023 - Moisto suguseltsi pea, pärast eelmise loobumisest.
Livigno vald

**Livigno** on eristaatusega vald Itaalias Lombardia maakonnas Sondrio provintsis Valtellina orus, piiril Šveitsi Graubündeni kantoniga. Vallas ei rakendu Itaalia käibemaks IVA (*Imposta sul Valore Aggiunto*).

Vald asub 1816 m kõrgusel merepinnast, 1. jaanuari 2025 seisuga on seal 6738 elanikku.

Kuni 1970. aastateni oli Livigno peamiselt põllumajanduslik, pärast seda on valla majandus baseerunud peamiselt turismil (suusakuurort) ja maksuvabal kaubandusel.

Varasemad andmed valla suhtes maksusoodustuste rakendamisest pärinevad juba 16. sajandist, praegune käibemaksuvabastus pärineb umbes 1840. aastast Austria keisririigi ajast, mida Itaalia kuningriik kinnitas uuesti 1910. aasta paiku ning Itaalia vabariik ja Euroopa Majandusühendus 1960. aastal. Ajalooliselt oli Livigno suhteliselt vaene piirkond, mis oli talviti väga raskesti ligipääsetav. Mitmed riigid, mis Livigno territooriumile pretendeerisid, pakkusid vallale maksusoodustusi, et anda inimestele initsiatiivi seal elada, kuigi Livignost saadav maksutulu olnuks suhteliselt tühine.

Valda pääseb kolme tee kaudu. Kaks teed viivad Šveitsi: Forcola di Livigno ühendab valda Sankt Moritziga ja on üldjuhul avatud juunist novembrini; teine tee viib läbi Munt la Schera tunneli Zernezi. Kolmas tee, Passo Foscagno, ametliku tähistusega SS 301, ühendab valda ülejäänud Itaaliaga, viies Bormiosse. SS 301 mööda sõites tuleb vahetult enne valla piirest väljasõitu läbida Itaalia Guardia di Finanza tollipunkt, Šveitsi sõites tuleb läbida ka Šveitsi tollipunkt.

## Viited
Jüri Villemson

**Jüri Villemson** (17. aprill 1935 Tartu – 12. mai 2017 Tallinn) oli eesti ratsutaja, treener ja sporditegelane.

## Elulugu
Villemson lõpetas 1952. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1958. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaaria erialal.

Villemson hakkas ratsutamist harrastama 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ratsaspordibaasis Riho Hanneste juhendamisel, hiljem olid tema treenerid Martin Kutti, Martin Soots ja Mihhail Fadejev. Ta sai EM-il 1963. aastal Nõukogude Liidu koondises takistussõidus Rahvuste auhinnal 4. koha, võitis aastatel 1958–1963 NL-i meistrivõistlustel ühe hõbe- ja 7 pronksmedalit, tuli 1956, 1959–1969 27 korda Eesti meistriks, kuulus Eesti ja 1963. aastal NL-i takistussõidukoondisse. 1972. aastal lõpetas ta sportlaskarjääri. Teda on nimetatud takistussõidu kuningaks ja aastatel 1961–1963 NSV Liidu kõige stabiilsemaks takistussõitjaks.

Villemsoni hobune oli aastatel 1955–1959 Sõber, seejärel Poolus, kellega saavutas ta enamiku parematest tulemustest, ja 1967–1969 Otvod.

Villemson tegutses kohtunikuna (1967. aastast vabariiklik kategooria) ja töötas 1971. aastast treenerina Dünamos, Vabariiklikus Spordikomitees, Tallinna Ratsaspordibaasis (oli 1974–1996 ühtlasi direktor) ja Saaremaa Ratsaspordiklubis. Tema eestvõtmisel loodi ja ehitati 1973. aastal Dünamo ratsaspordibaas. Ta oli aastatel 1970–1998 Ratsaspordiföderatsiooni presiidiumi liige (ka aseesimees) ja treenerite nõukogu esimees, avaldas kirjutisi Spordilehes, Sädes, Tõe Hääles ja Kehakultuuris.

Villemson oli 1958. aastast Tallinna Ratsaspordikooli veterinaararst.

Tema õpilaste hulgas on Andres Treve, Pille Elson, Oliver Karma, Sirge Seiger, Anne Nõmme, Toivo Elson, Alla Gladõševa, Sirje Argus, Konstantin Prohhorov, Katrin Mölder, Margit Mägi, Monica Pärno, Jüri Sokolovski, Eva-Maria Vint-Warmington, Marika Vunder, Tiit Sirel, Juhan Aare.

## Tunnustus

* 1962 NSV Liidu meistersportlane
* 1982 Eesti NSV teeneline treener
* 1987 Kalevi auliige

## Isiklikku
Ta oli abielus ratsutaja Helgi Villemsoniga.

## Viited


## Artiklid

## Välislingid

* J. Ojari. Tallinna meistrid ratsaspordis Spordileht, 15. juuni 1959
* Jüri Villemson Tõe Hääl, 3. november 1963
* H. Villemson. J. Villemson kolmekordseks meistriks Spordileht, 20. september 1965
* J. Miller. J. Villemson kolmekordne võidumees Spordileht, 20. juuni 1966
* Jüri Villemson ja Poolus – 20 korda on see paar võitnud Eesti meistrivõistlustel. Edasi, 24. juuli 1966
* H. Saari. Oi, Gintar, Gintar! Spordileht, 13. märts 1967
* Moskvas Spordileht, 16. august 1967
* Helle Rätsep. Ratsu kappab päikese poole. 14. Edasi, 28. november 1970
* Ratsu ERR arhiiv, 7. aprill 1972
* Rõõmud ja mured on kahekordsed Spordileht, 12. aprill 1974
* Saadete algmaterjalid 16mm filmilt: 1 | LAUPÄEVAÕHTU. TALLINNA HIPODROOM ERR arhiiv, 19. jaanuar 1978
* Hubert Matve. Kimp etüüde kolmikportreele Spordileht, 17. september 1979
* Helina Piip. Ratsutama! Säde, 16. november 1988
* B. Sandratski. Poolus Spordileht, 21. august 1991
* Kalle Uibo. Ratsutamine on aristokraatlik harrastus Äripäev, 4. märts 1994
Sławomira Borowska-Peterson

**Sławomira Borowska-Peterson** (sündinud 1971. aastal) on Eestis elav Poola kultuuridiplomaat. 

Sławomira Borowska-Peterson on pärit Aleksandrów Kujawskist, kus lõpetas põhikooli ja humanitaarteaduste gümnaasiumi. 1989. aastal, mil Poolas toimusid esimesed demokraatlikud valimised, alustas ta Krakówi Jagiełło ülikoolis poola filoloogia õpinguid spetsialiseerudes teatriteadusele (magistri- ja doktoriõpe jaapani nō-teatri valdkonnas). Lisaks on Borowska-Peterson õppinud kultuurikorraldust Pozńani Sotsiaalteaduste Ülikoolis.

Aastatel 1989–2000 tegeles ta teatri valdkonnas akadeemilise töö, teatrikriitika ning kunstilise ja haridusprogrammi korraldamisega. Ta on koordineerinud Poola meditsiinimissiooni tegevust Kosovos ja Albaanias.

Alates 2000. aastast töötab Sławomira Borowska-Peterson Poola Vabariigi Suursaatkonnas Tallinnas, kus vastutab avaliku ja kultuuridiplomaatia eest. 

## Tunnustus
**2011** – Valgetähe V klassi teenetemärk Eesti-Poola kultuurisidemete edendamise, Chopini aasta korraldamise ja nägemispuudega laste muusikaõpingute toetamise eest.

**2021** – Raamatukogude sõbra tiitel Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingult ja Lääne maakonna keskraamatukogult.

**2024** – Aukaru pikaajalise koostöö eest Tartu Mänguasjamuuseumiga.

## Isiklikku
Tema abikaasa on eesti näitleja, muusik ja tõlkija Marius Peterson.

## Viited
Aukaru

**Aukaru** on Tartu Mänguasjamuuseumi alates 2024. aastast välja antav koostööauhind, mis on mängukaru kujuline. Auhinda antakse välja pikaajalistele koostööpartneritele. Kõik välja antavad karud on erinevad.

Kõige esimene Aukaru anti välja Poola Vabariigi Suursaatkonnale pikaajalise koostööeest.

#### Aukaru auhinna saajad
* 2024 – Poola Vabariigi Suursaatkond Tallinnas ja Sławomira Borowska-Peterson 
* 2024 – Ülle Puustusmaa
* 2024 – Aivi Parijõgi
* 2024 – Leelo Tungal
* 2024 – Siret Lepasaar

## Viited
Ita Srankk

**<big>Ita Srankk</big>** on eesti proosakirjanik ja luuletaja. 

## Teosed

### Lühiproosa

* Novell "Edu valem" (Looming 2024, nr 5)
* Följeton "Doktor Leossimi telefoniraamat" (Looming 2025, nr 8)

### Romaanid

* *"*Pettus ja vale*"* (Eesti Raamat, 2024)
* "Mis mul viga on?" (Tammerraamat, 2025)
* "Süda ei võta vastu" (Tänapäev, 2025)

### Luulekogud
* *"*Aeg on elu piir*"* (Lugu ja lumm, 2024)
* *"*Elu hääled" (Lugu ja lumm, 2024)
* "Elukaare alune" (Lugu ja lumm, 2025)
* "Lilleluuletused" (Lasteraamat, 2026)

### Lasteraamatud
* "Mõmpsiku elulooraamat" (Koolibri, 2025)

## Tunnustus
* 2025 – "Jannsen 206" konkursi II koht arvamuslooga "Nukitsamees on metsas tagasi?"

## Viited


## Kirjandus
*INTRIIGID TÖÖKOHAL ⟩ «Ilmselge intrigant, isegi kui põhjust ei anna, mõtleb omas peas ikka midagi välja» postimees.ee, romaani "Pettus ja vale" tutvustus
*LASTERAAMAT ⟩ Ita Srankk usub, et headuse vundament tuleb laduda lapsepõlves postimees.ee, lasteraamatu "Mõmpsiku elulooraamat" tutvustus

## Välislingid
* Ita Srankk ajakirjas Soćjetà Literary Review
Veerev maantee

**Veerev maantee** (inglise *rolling highway*) kui kombineeritud vedude alaliik on veoautode ja autorongide vedamine raudteel. Kasutatakse spetsiaalseid madalapõhjalisi rongiks kokkuühendatud raudteevaguneid, millele sõidetakse peale ühest ja maha teisest otsast.

Taolised rongid liiguvad kiirusega kuni 120 km/h. Veoviisi kasutatakse peamiselt Alpi tunnelite läbimisel, kehtestatud ajaliste sõidupiirangute korral (nädalavahetused jms) ja tiheasustatud piirkondade läbimisel vältimaks liiklusummikuid ning õhu saastamist. Vedusid kasutatakse enamasti Austrias, Šveitsis ja Saksamaal Alpisid ja Püreneesid ületavas liikluses. Eelisteks on kiire peale- ja mahalaadimine ja asjaolu, et terminalides pole vaja kasutada peale- ja mahalaadimistehnikat.

## Viited
Prosna

**Prosna** on jõgi Poolas, Warta vasakpoolne lisajõgi.

Jõgi saab alguse Opole vojevoodkonnas Wolęcini küla lähedal, suubub Wartasse.

Prosna pikkus on 227 km, valgla pindala 4917 km².

Suuremad jõeäärsed linnad on Gorzów Śląski, Praszka, Wieruszów, Grabów nad Prosną, Kalisz ja Chocz.

## Viited

## Välislingid
*
Rongiparvlaev

**Rongiparvlaev** (inglise *train ferry*) on rongikoosseisude veoks ehitatud parvlaev, millel on raudteerööpad ühel või mitmel laevatekil ja mis on mõeldud rongivagunite ja tervete rongikoosseisude veoks. Tegemist on “meri-raudtee” kombineeritud veoga. Süsteem baseerub raudtee vahendusel tehtavatel kaubavedudel. Raudtee sorteerimisjaamas koostatakse üle mere laevatamiseks enamasti segarong, mis sisaldab erinevate klientide kaupu. Rongi koosseisus võib olla eri tüüpi vaguneid.

Tavaliselt ühendavad rööbastega varustatud parvlaevad raudteid, millel on sama rööpmevahe, vastasel korral on vaja vagunite alusvankrid vahetada (nii nagu seda tehti varem Soomes Turu sadamas). Taolisi vedusid tehti paari aastakümne jooksul Läänemerel Soome ja Saksamaa (Hankost Travemündesse) vahel. Teadaolevalt tehakse selliseid kombineeritud vedusid praegugi Mustal merel Ukraina ja Rumeenia vahel. Suurbritannia ja Prantsusmaa vahel üle La Manche väina toimunud veod lõpetati pärast merealuse tunneli valmimist. 

## Viited
Parkimismaja

**Parkimismaja** (ka **[[parkla]]** või **autoparkla**) on ühe- või mitmekorruseline hoone, mis on kavandatud sõiduautode, mootorrataste ja jalgrataste parkimiseks. Parkimismaju kasutatakse peamiselt tiheasustusega linnapiirkondades. Mitmekorruselisi parkimismaju leidub äripiirkondades, kaubanduskeskuste, haiglate, lennujaamade ja ühistranspordisõlmede vahetus läheduses.

## Disain

Sõidukite liikumiseks parkimismaja korruste vahel kasutatakse mitmesuguseid lahendusi:

* hoonesisesed kaldteed (kõige levinum lahendus; võivad olla nii sirged kui spiraalsed),
* hoonevälised kaldteed (tavaliselt spiraalse kujuga),
* sõidukiliftid (kasutatakse harva),
* automatiseeritud robotsüsteemid, mis ühendavad kaldtee ja lifti funktsioonid.

Enamik parkimismaju on eraldiseisvad ehitised, kuid tiheasustusega elamu- ja ärirajoonides on neid hakatud integreerima suurematesse hoonetesse, näiteks korterelamutesse ja büroohoonetesse. Sellistel juhtudel paiknevad parkimiskorrused sageli maa all. 

## Eelised ja puudused
Parkimismajad võimaldavad ruumisäästlikku sõidukite paigutust mitmel korrusel ning pakuvad kaitset ilmastikutingimuste eest. Need sobivad tiheda asustusega linnakeskkonda. Samas kaasnevad parkimismajadega ka mitmed väljakutsed, sealhulgas kõrged ehitus- ja hoolduskulud, võimalikud liiklusummikud sissesõidul ning nähtavuse ja liikumisohutuse probleemid halvasti kavandatud hoonetes. Lisaks võib massiivne betoonehitis mõjutada negatiivselt linnaruumi esteetikat.

## Ajalugu
Esimene teadaolev parkimismaja rajati 1901. aastal Londonis. Esimene maa-alune parkimismaja ehitati Barcelonasse 1904. aastal.

## Viited
Jeseníki ringkond

**Jeseníki ringkond** (tšehhi keeles *okres Jeseník*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Olomouci maakonnas. Jeseníki ringkond piirneb läänes, põhjas ja kirdes Poolaga. Ringkonna halduskeskus on Jeseník.

## Viited
Wisłoka

**Wisłoka** on jõgi Poolas, Wisła parempoolne lisajõgi.

Jõgi saab alguse Ida-Beskiidides, suubub Wisłasse.

Wisłoka pikkus on 173 km, valgla pindala 4100 km².

Suuremad jõeäärsed linnad on Mielec, Dębica, Brzostek ja Jasło.

## Viited

## Välislingid
*
Olomouci ringkond

**Olomouci ringkond** (tšehhi keeles *okres Olomouc*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Olomouci maakonnas. Ringkonna halduskeskus on Olomouc.

## Viited
Karl Türk

**Karl Türk** (15. juuni (vkj)/ 28. juuni 1902 Imavere vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 17. juuli 1942 Sevurallag, Sverdlovski oblast, Vene NFSV) oli Eesti politseinik.

Võttis osa Vabadussõjast.

Ta lõpetas 1922. aastal Põltsamaa Reaalgümnaasiumi. Õppis aastatel 1922–1923 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ning aastatel 1923–1928 ja 1935–1940 (lõpetas) õigusteadukonnas. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Sakala liige.

Oli alates 1926. aastast politseiteenistuses. Oli aastatel 1935–1940 Tartu linna 3. politseijaoskonna ülem (komissar).

Karl Türk arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tartus. 17. juunil 1942 mõistis Nõukogude erinõupidamine ta surma. Ta lasti maha 17. juulil 1942. 

## Tunnustus
*Valgetähe IV klassi teenetemärk (20. veebruaril 1939)

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*"Karl Türk, Eestis Tartu-Valga abiprefekt, portreefoto". Eesti Rahvusarhiiv, RA EAA.2111.1.12450
*"Politseikooli lõpetaja Karl Türk". Eesti Sõjamuuseum – kindral Laidoneri muuseum, KLM ET 3375:90 F 
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Kenotaaf Tallinna Rahumäe kalmistul
Šumperki ringkond

**Šumperki ringkond** (tšehhi keeles *Okres Šumperk*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Olomouci maakonnas. Šumperki ringkond piirneb põhjas Poolaga. Ringkonna halduskeskus on Šumperk.

## Viited
Chomutovi ringkond

**Chomutovi ringkond** (tšehhi keeles *Okres Chomutov*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Ústí maakonnas. Chomutovi ringkond piirneb loodes ja põhjas Saksamaaga. Ringkonna halduskeskus on Chomutov.

## Viited
Děčíni ringkond

**Děčíni ringkond** (tšehhi keeles *okres Děčín*) on 2. järgu haldusüksus (ringkond) Tšehhis Ústí maakonnas. Děčíni ringkond piirneb loodes, põhjas ja idas Saksamaaga. Ringkonna halduskeskus on Děčín.

## Viited