open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alajõe vald

**Alajõe vald** oli vald Ida-Viru maakonna lõunaosas.

Vald liideti Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aastal naabervaldadega Alutaguse vallaks.

Vald ulatus piki Peipsi põhjarannikut Uuskülast Narva jõe lähteni. Suur osa valla elanikest olid peipsivenelased.

## Rahvastik
Vallas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 320 inimest. Neist 52 (16,3%) olid eestlased. 2013. aasta alguse seisuga oli valla elanikuna Rahvastikuregistris arvel 596 inimest.

## Asustus
### Külad
Alajõe – Karjamaa – Katase – Remniku – Smolnitsa – Uusküla – Vasknarva

## Ajalugu
Alajõe vald moodustati 1992. aasta 26. märtsil.

2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus moodustati Alajõe, Iisaku, Illuka, Mäetaguse ja Tudulinna valla ühinemise teel uus haldusüksus – Alutaguse vald.

## Loodus
## Vaatamisväärsused

Vaatamisväärsuseks võib pidada peipsivenelaste tänavkülasid. Need erinevad eesti küladest arhitektuuri poolest tunduvalt – reas asuvad majad on orienteeritud viiluotsaga tänava poole. Alajõel ja Vasknarvas asuvad õigeusu kirikud, Vasknarvas 14.–16. sajandist pärineva ordulinnuse varemed.

## Poliitika
2009. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimistel tuli võitjaks valimisliit "Kohalik rahvas", mis kogus 57% häältest ja sai 7-kohalises volikogus 4 kohta. Nimekirja kantud 714 valijast käis valimas 622 inimest. Enne valimisi registreeriti valla elanikuks sadu vallas mitteelavaid inimesi. 2011. aastal jõudis kohtusse kriminaalasi, milles Alajõe vallavolikogu parteitut esimeest Sergei Asmust ja vallavalitsuse liiget, IRL-i kuuluvat Paul Kärbergi süüdistati hääletamisvabaduse rikkumises 2009. aasta kohaliku omavalitsuse volikogu valimiste eel.

Alajõe vallavanem oli 2012–? endine politseinik Jaanus Kriisk. Praegune vallavanem on Kristina Ikohhainen.

## Viited

## Välislingid
* Peeter Ernits. "Nii lihtne see ongi: pudel peeti ja kolm latikat", Maaleht, 22. oktoober 2009
* Peeter Ernits. "Surnud hinged tegidki ära!", Maaleht, 22. oktoober 2009
* Alajõe valis vallavanemat nagu põrsast kotis, Põhjarannik, 24. märts 2012
* Erik Gamzejev, Omavalitsuse erastamine, Põhjarannik, 12. september 2012
Alatskivi vald

**Alatskivi vald** oli vald Tartu maakonnas.

Alatskivi viimane vallavanem oli Andu Tõrva.

## Ajalugu
Alatskivi vald moodustati 1991. aasta 16. mail.

Eesti omavalitsuste haldusreformiga moodustati 2017. aastal Alatskivi valla, Kallaste linna, Pala valla, Peipsiääre valla ning Vara valla ühinemisel uus haldusüksus – Tartu maakonda kuuluv Peipsiääre vald.

## Asustus
### Alevikud
Alatskivi

### Külad
Alasoo – Haapsipea – Kesklahe – Kokora – Kuningvere – Kõdesi – Lahe – Lahepera – Linaleo – Naelavere – Nina – Orgemäe – Padakõrve – Passi – Peatskivi – Pusi – Päiksi – Pärsikivi – Riidma – Ronisoo – Rootsiküla – Rupsi – Saburi – Savastvere – Savimetsa – Sudemäe – Torila – Toruküla – Tõruvere – Virtsu – Väljaküla

## Vaata ka
* Alatskivi vald (1939)
* Alatskivi valla teenetemärk

## Viited
Albu vald

**Albu vald** oli kohalik omavalitsusüksus Eestis Järva maakonnas.

Albu viimane vallavanem oli Kalju Kertsmik.

2017. aastal ühines Albu vald mitme Järva maakonna naabervallaga, millega koos moodustati Järva vald.

## Asustus
Albu vallas oli 16 küla: Ageri, Ahula, Albu, Järva-Madise, Kaalepi, Lehtmetsa, Mägede, Mõnuvere, Neitla, Orgmetsa, Peedu, Pullevere, Seidla, Soosalu, Sugalepa, Vetepere.

## Ajalugu

Albu valla piirid kattusid suuremas osas ajaloolise Järva-Madise kihelkonnaga. Maakogukonnaseaduse kehtestamisel 1866. aastal kaotas mõis võimu kogukonna üle ja loodi Albu vald. 1945. aastal moodustati Albu valla territooriumile 3 külanõukogu: Aravete, Järva-Madise ja Peedu.

1950. aastal oli hilisema Albu valla territooriumil kokku 10 kolhoosi: "Kuldne Kodu" ja "Uus Kodu" Peedu külanõukogus, "Tammsaare-nimeline", "Leek" ja "Jüriöö" Järva-Madise külanõukogus ning "Kaardiväelane", "Lembitu", "Punane Täht", "Murrang" ja "Tormilind" Aravete külanõukogus.

1954. aastal liideti Järva-Madise ja Peedu külanõukogu. Nende liitmisel moodustus Albu külanõukogu, 1963. aastal liideti sellele ka Aravete külanõukogu. Hilisema Albu valla piirid olid 1977. aastast, mil Albu valla territooriumist liideti Ambla külanõukogu territooriumiga Aravete alevik, Kukevere, Kurisoo, Mägise ja Sääsküla külad.

22. aprillil 1993 anti vallale omavalitsuslik staatus. 2017. aastal liideti Albu vald mitme Järva maakonna naabervallaga ja tekkis uus, Järva vald.

## Kultuurielu

Vetepere külas Vargamäel on sündinud kirjanik Anton Hansen Tammsaare ja seal asub 30. jaanuaril 1958 avatud A. H. Tammsaare muuseum. 1970. aastatel taastati talu sellisena, nagu see 1886. aastal rajati. Tänapäeval ei ole see ainult muuseum, vaid koht, kus suvel korraldatakse koostöös eesti teatritega vabaõhuetendusi ning kus igal aastal toimub Tammsaarele pühendatud rahvamatk.

## Haridus
Vallas oli kaks kooli: Albu Põhikool ja Ahula Lasteaed-Algkool.

## Vaatamisväärsused

*Järva-Madise kirik
*Albu mõis
*Seidla mõis
*Seidla tuulik
*Vulbi maastikukaitseala
*Rehessaare Suurkivi
*Valgehobusemägi
*A. H. Tammsaare muuseum

## Vaata ka
*Albu valla aukodanik
*A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia

## Viited
Sugdi vilajett

**Sugdi vilajett** on 1. järgu haldusüksus (vilajett) Tadžikistanis. Moodustatud 1970 (endine **Leninabadi oblast** ja **Leninobodi vilajett**). Oli oblast ka oktoobrist 1939 märtsini 1962. Asub Tadžikistani põhjaosas. Piirneb Usbekistani ja Kõrgõzstaniga.

Vilajeti keskus on Hudžand (endine Leninabad).
Are vald

**Are vald** oli vald Pärnu maakonnas.

Are valla naabriteks olid lõunas Sauga vald, loodes Halinga vald, kirdes Tootsi ja Vändra vald ning idas Tori vald.

Are viimane vallavanem oli Lauri Luur.

## Asustus
### Alevik
Are

### Külad
Are vallas oli 11 küla: Eavere, Elbu, Kurena, Lepplaane, Murru, Niidu, Parisselja, Pärivere, Suigu, Tabria, ja Võlla küla.

## Ajalugu
30. juulil 1992 moodustati Are külanõukogust Are vald. 2017. aastal ühines Are vald Tori vallaga.

## Viited

## Välislingid
*Are valla koduleht
Hatloni vilajett

**Hatloni vilajett** on haldusüksus Tadžikistanis. Moodustatud 1996. aastal Kurgonteppa ja Kulobi vilajeti liitmisel. Asub Tadžikistani lõuna- ja edelaosas. Piirneb Afganistani ja Usbekistaniga.

## Viited

## Välislingid
*http://tajikistan.tajnet.com/aboutland/regions_khatlon.htm
Audru vald

**Audru vald** oli vald Pärnu maakonnas. Vald moodustati 9. aprillil 1992 senise Audru külanõukogu asemele.

Audru valla naabriteks olid läänes Tõstamaa vald, põhjas Koonga vald ning idas Sauga vald ja Pärnu linn.

Eesti omavalitsuste haldusreformi tulemusel ühinesid 1. novembril 2017 Audru vald, Paikuse vald, Pärnu linn ja Tõstamaa vald ning moodustus uus omavalitsusüksus Pärnu linn.

## Asustus
Vallas oli üks alev (Lavassaare, liideti Audru vallaga 2013. aastal), üks alevik (Audru) ja 25 küla: Ahaste, Aruvälja, Eassalu, Jõõpre, Kabriste, Kihlepa, Kõima, Kärbu, Lemmetsa, Liiva, Lindi, Liu, Malda, Marksa, Oara, Papsaare, Põhara, Põldeotsa, Ridalepa, Saari, Saulepa, Soeva, Soomra, Tuuraste ja Valgeranna küla.

## Loodus
Audru valla territooriumil asus Audru roostiku kaitseala.

## Viited
Vasalemma vald

**Vasalemma vald** oli aastatel 1992–2017 omavalitsusüksus Eestis Harju maakonnas, Tallinnast umbes 40 km edelas. Valda läbisid Keila–Haapsalu maantee ja Keila–Riisipere raudtee. See piirnes Keila, Padise, Kernu ja Nissi vallaga.

Oktoobris 2017 moodustati Vasalemma, Padise ja Keila valla ning Paldiski linna ühendamisel Lääne-Harju vald. Vasalemma Vallavolikogu ei nõustunud vabatahtlikult Lääne-Harju vallaga liituma ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.

## Haldus
Valla keskus oli Vasalemma alevik.

Viimane vallavanem oli Mart Mets, vallavolikogu esimees Tarmo Leets.

## Asustus
Vallas olid Vasalemma, Rummu ja Ämari alevik ning Veskiküla ja Lemmaru küla.

## Loodus
Vald asus Põhja-Eesti lavamaal. Reljeef on lääne suunas madalduv. Vasalemma valla aladel voolab Vasalemma jõgi.

Endises Vasalemma vallas leidub kaevandatavat paekivi  (Vasalemma marmorit), mis koosneb jämedatest kivististe osakestest.

## Majandus
### Paekivi
Vasalemma ümbruses kaevandatakse paekivi ligi 200 hektari suuruses karjääris. Ettevõtjaks on praegu Vasalemma Partek Nordkalk Eesti AS. Et lähim sadam on 33 km kaugusel, siis on kaevandamine suhteliselt vähetasuv.

Varem kasutati paekivi ehituses (Vasalemma mõis) ja lubjapõletamiseks, hiljem on sellest hakatud tegema killustikku.
### Maakasutus
Peale põllumaa on palju metsamaad ja puisniite.

### Põllumajandus
Põllumajandusega tegelevad üksikud talud.

### Turism
Veskikülas on Allika turismitalu (Ants Kalduri Allika Puhkeküla).

## Haridus

Vasalemmas on Vasalemma Lastepäevakodu, Rummus Rummu Erikutsekool, Rummu Kunstide Kool ja Rummu Lastepäevakodu, Ämaris Ämari Põhikool (direktor Pille Kübard) ja Lemmarus Vasalemma Põhikool (direktor Siiri Kasemaa).

## Kultuur
Iga viie aasta tagant toimuvad suvel Vasalemma päevad, millega tähistatakse Vasalemma esmamainimise (1241) aastapäeva.

## Muud
Valla territooriumil on Ämari lennubaas, Seal asus ka kolm vanglat: Murru vangla, Rummu vangla ja Ämari vangla.

## Viited
Fermionid

**Fermionid** on osakesed, mis alluvad Fermi-Diraci statistikale. 

Fermionide jaoks kehtib Pauli keeluprintsiip. Viimane tuleneb asjaolust, et nende olekuvektor on asümmeetriline: see muudab kahe osakese vahetamisel märki, mistõttu ei saa kaks identset osakest olla samal ajal ühes kvantolekus.

Vastavalt (relativistlikust) kvantväljateooriast tulenevale spinni-statistika teoreemile on fermionid poolearvulise spinniga osakesed kui bosonid on täisarvulise spinniga osakesed. Kõigi tuntud elementaarsete fermionide spinn on 1/2.

Fermionide nimetus tuleneb itaalia füüsiku Enrico Fermi nimest.

## Üldine kirjeldus

Fermioni olulisim omadus on allumine Fermi-Diraci statistikale, mis tähendab, et nende vahel kehtib Pauli keeluprintsiip. See tähendab, et kaks fermioni ei saa olla samas kvantolekus. Seda saab ka sõnastada, et samas ruumipiirkonnas (piirkonnas, milles kahe fermioni lainefunktsioonid kattuvad) ei saa kaks fermioni olla samas energeetilises olekus. Selle põhimõtte tuntuimaks näiteks on elektronide paiknemine aatomi elektronkattes. Elektronid ei saa koguneda kõik ümber aatomituuma, vaid iga järgmine elektron peab asuma ühe ühiku võrra kõrgemas energeetilises olekus. Selle tõttu jagunevad elektronid elektronkattes elektronkihtide, alamelektronkihtide ja aatomorbitaalide vahel.

Pauli keeluprintsiip annab fermionidest koosnevale ainele tema kõvaduse. Kui Pauli keeluprintsiipi ei oleks, siis võiks maakera teoreetiliselt kokku vajuda üheks punktiks. Seega nimetatakse fermione mõnikord aine koostisosadeks ja bosoneid (mis võivad ühte punkti koonduda) nimetatakse jõu ehk kiirguse koostisosadeks.

## Fundamentaalsed fermionid

Elementaarsed fermionid on praegu teada olevalt aine vähimad osakesed. Nende spinn on 1/2. Fundamentaalsed fermionid jagunevad leptoniteks ja kvarkideks.

## Liitosakestest fermionid

Tuntuimad liitosakestest fermionid on barüonid, mis koosnevad kolmest kvargist. Liitosakeste puhul määrab liitosakese spinni (mis on aditiivne kvantarv) koostisosade spinnide summa. Kui näiteks prootoni ja neutroni spinn on 1/2, siis näiteks deltabarüonide spinn on 3/2.

Ka aatomituumad ja aatomid võib jagada fermionideks ja bosoniteks sõltuvalt nende koostisest. Näiteks süsiniku C12 aatomituum on boson, kuna ta koosneb paarisarvust fermionidest (seega summaarne spinn on täisarv). Küll aga on süsiniku isotoobi C13 aatomituum fermion, kuna ta koosneb paaritust arvust fermionidest. Tuleb jälgida, et kuigi aatomituum võib olla fermion (näiteks vesiniku aatomituum), siis aatomi klassifitseerimiseks peame liitma aatomituuma spinnile ka elektronide spinnid. Seega on näiteks elektriliselt neutraalne vesiniku aatom hoopis boson.

Liitosakese spinn määrab osakese käitumist ainult suurel (osakese enda mõõtmetega võrreldes) kaugusel liitosakesest. See tähendab, et me peame olema osakesest piisavalt kaugel, et ta oleks meie jaoks seotud olekus. Osakese mõõtmetega samas suurusjärgus oleval kaugusel hakkavad osakese koostisosad juba iseseisvalt väliskeskkonda mõjutama.
Kukka kivi

**Kukka kivi** on porfüürsest graniidist hiidrahn Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kukka küla lähedal. Kukka kivi on mahult Hiiumaa suurim ja Eestis üheksas.

Kivi ümbermõõt on 42,1 m, pikkus 16,0 m, laius 11,3 m ja kõrgus 3,9 m, maht on 324 kuupmeetrit. Suurte mõõtmete tõttu loetakse Kukka kivi hiidrahnude hulka.

Rahn on rombja põhiplaani, püstiste külgede, lameda, tasase, peaaegu rõhtsa, veidi itta kaldu laega ja ümarakontuuriliste piirjoontega. Lael on pragusid. Rahnu edelakülge läbib üks rõhtne ja üks vertikaalne lõhe. Lael on väike lohk, kuhu koguneb sageli vesi. Rahn asub suuremalt jaolt maa sees.

Rahn on alates 1937. aastast üksikobjektina looduskaitse all.

Kukka kivi lähedal kagu suunas asub teinegi kaitsealune rändrahn, Kukka põllukivi.

## Vaata ka
* Eesti hiidrahnude loend

## Viited

## Kirjandus
* Volli Mäeumbaed, Haide-Ene Rebassoo. "Hiiumaa", Tallinn 1973.

## Välislingid
*
*
Aga vapp

**Aga vapp** on Venemaa koosseisu kuuluva Aga Burjaadi autonoomse ringkonna vapp.

Praegune vapp on kasutusele võetud aastal 2003. Eelmine vapp võeti kasutusele aastal 1996.

## Vaata ka
* Aga lipp
Kukka põllukivi

**Kukka põllukivi** on kaitsealune rändrahn Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kukka külas ning asub suurest Kukka kivist paarsada meetrit eemal.

Kivi ümbermõõt on 14,5 meetrit, laius on 3,3, pikkus 4,3 ja kõrgus 3,0–3,1 meetrit. Kivi maht on 24 kuupmeetrit.

## Vaata ka
*Eesti rändrahnude loend

## Kirjandus
*Volli Mäeumbaed, Haide-Ene Rebassoo. "Hiiumaa", Tallinn 1973.

## Välislingid
*
Salinõmme poolsaar

**Salinõmme poolsaar** on poolsaar Hiiumaal Suuremõisast 5 kilomeetrit lõunas.

Poolsaarest läände jääb Salinõmme laht ja itta Soonlepa laht, kuhu suubub Suuremõisa jõgi.

Salinõmme küla on ainus küla, mis sel poolsaarel asub.

Veel 1870. aastatel oli poolsaare asemel saar.
Tadžikistani riigipeade loend

**Tadžikistani riigipeade loend** loetleb Tadžikistani presidendid alates riigi iseseisvuse väljakuulutamisest 9. septembril 1991.
Tansaania riigipeade loend

**Tansaania riigipeade loend** loetleb Tanganjika ja Tansaania riigipead alates riigi iseseisvumisest 1961. aastal
Usbekistani riigipeade loend

**Usbekistani riigipeade loend** loetleb Usbekistani riigipead.

## Vaata ka
* Buhhaara riigipeade loend
* Hiiva riigipeade loend
* Qo‘qoni riigipeade loend
* Farg‘ona riigipeade loend
Sri Lanka riigipeade loend

**Sri Lanka riigipeade loend** loetleb Sri Lanka riigipead alates riigi iseseisvumisest 1948. aastal.

## Vaata ka
* Sri Lanka kindralkuberneride loend
Darmstadtium

**Darmstadtium** on keemiline element järjenumbriga 110.

Tema teadaolevatest isotoopidest stabiilseim on isotoop massiarvuga 281, mille poolestusaeg on 11,1 sekundit.

Darmstadtiumi saadi esimest korda mõne aatomi jagu 9. novembril 1994. Nimi on pandud avastamiskoha, Darmstadti linna järgi ning kinnitati 2003. aasta augustis.
Röntgeenium

**Röntgeenium** (**Rg**) on keemiline element järjenumbriga 111.

Teadaolevatest isotoopidest pikima elueaga isotoobi massiarv on 280 ja poolestusaeg 3,6 sekundit.

Nimetus röntgeenium pandi sellele elemendile alaliseks nimeks 1. novembril 2004 saksa füüsiku Wilhelm Conrad Röntgeni auks. Enne seda tunti elementi nimetusega *unununium* (*Uuu*; ladina *unununim* 'kolm ühte').

## Välislingid
Koperniikium

**Koperniikium** (ladina *Copernicium*) on keemiline element, mis asub perioodilisussüsteemis 112. kohal.

Element on nimetatud Mikołaj Koperniku järgi, praegune nimetus kinnitati 19. veebruaril 2010. Varem oli elemendi ajutine nimetus **ununbium** (Uub). 

Tema teadaolevalt stabiilseima isotoobi massiarv on 285 ja poolestusaeg on 10 minutit.

Koperniikium sarnaneb perioodilisustabeli ja kvantkeemiliste ennustuste järgi elavhõbedaga, kuid on keemiliselt veel vähem aktiivne. Kui väheaktiivne nimelt, ei ole kindlalt teada. On oletatud, et koperniikium võib füüsikalistelt omadustelt sarnaneda väärisgaasidega. Normaalrõhul ja temperatuuril võib ta olla metalne vedelik (elavhõbedasarnaselt) või gaas või läbipaistev mittemetalne vedelik.

Eestikeelse nimetuse kinnitasid Eesti Keemia Selts ja Eesti Keele Instituut novembris 2012.
Nihoonium

**Nihoonium** (lühend **Nh**; varasema nimetusega **ununtrium**, lühend **Uut**) on keemiline element järjenumbriga 113. 

Nihooniumi stabiilseima leitud isotoobi massiarv on 284 ja poolestusaeg 0,48 sekundit.

Juunis 2016 tehti ettepanek nimetada senine ununtrium **nihooniumiks** (ladina Nihonium, lühend Nh). 28. novembril 2016 muudeti elemendi nimetus ametlikult nihooniumiks.

## Viited
Fleroovium

**Fleroovium** (lühend **Fl**; varasema nimetusega **ununkvaadium**, lühend **Uuq**) on sünteetiline keemiline element järjenumbriga 114.

Flerooviumi stabiilseima isotoobi massiarv on 289 ja poolestusaeg on 21 sekundit.

Element avastati detsembris 1998 venemaal Dubnas, kui plutoonium-244 sihtmärki pommitati tsüklotronis kiirendatud kaltsium-48 aatomitega. Katset õnnestus korrata alles septembris 2009 USA California osariigis Lawrence Berkeley riiklikus laboratooriumis, kus kaheksa päeva kestnud eksperimendi jooksul õnnestus registreerida vaid kaks flerooviumi aatomit. Nende eluiga oli alla sekundi.

Nimetus "fleroovium" pandi elemendile 30. mail 2012 vene füüsiku Georgi Fljorovi auks.
Tuvalu kindralkuberneride loend

**Tuvalu kindralkuberneride loend** loetleb Tuvalu kuningat esindavad kindralkubernerid alates riigi iseseisvumisest 1978. aastal.






Alates
Kuni
Nimi
Eluaastad



**Kindralkubernerid**






1978, 1. oktoober
1986, 1. märts
Fiatau Penitala Teo
(1911–1998)



1986, 1. märts
1990, 1. oktoober
Tupua Leupena
(1922–1996)



1990, 1. oktoober
1993, 1. detsember
Toaripi Lauti
(1928–2014)



1993, 1. detsember
1994, 21. juuni
Tomu Sione




1994, 21. juuni
1998, 26. juuni
Tulaga Manuella
(1936–)



1998, 26. juuni
2003, 9. september
Tomasi Puapua
(1938–)



2003, 9. september
2005, 15. aprill
Faimalaga Luka
(1940–2005)



2005, 15. aprill
2010, 16. aprill
Filoimea Telito




2010, 16. aprill

Iakoba Italeli
Moskoovium

**Moskoovium** (lühend **Mc**; varasem nimetus **ununpentium**, lühend **Uup**) on keemiline element järjenumbriga 115. 

Moskooviumi stabiilseima leitud isotoobi massiarv on 290 ja poolestusaeg on 650 millisekundit.

Juunis 2016 tehti ettepanek nimetada senine ununpentium **moskooviumiks** (ladina Moscovium, lühend Mc). 28. novembril 2016 muudeti ametlikult elemendi nimetus moskooviumiks.

## Viited
Livermoorium

**Livermoorium** (lühend **Lv**; endise nimetusega **ununheksium**, lühend **Uuh**) on sünteetiline keemiline element järjenumbriga 116. 

On tuvastatud neli livermooriumi isotoopi massiarvudega 290–293. Neist stabiilseim on massiarvuga 293 ja poolestusajaga 0,6 millisekundit. Teatatud on ka viiendast isotoobist massiarvuga 294, kuid seda pole kinnitatud.

Element tuvastati 2000. aastal. Sellest ajast peale on õnnestunud toota umbes 35 livermooriumi aatomit.

Nimetus "livermoorium" kinnitati elemendile 31. mail 2012. Element sai nimetuse ühe selle avastanud uurimisinstituudi järgi, mis asub Ameerika Ühendriikides Livermore'i linnas (Lawrence'i Livermore'i Riiklik Labor).

## Välislingid
Robert Fischer

**Robert James Fischer** (hüüdnimi **Bobby Fischer**; 9. märts 1943 – 17. jaanuar 2008) oli USA maletaja, kes viimased eluaastad elas poliitilises asüülis Islandil.

Fischer on noorpõlves mänginud malet Moskvas. Noorena oli tal paranoiahood. Eesti maletaja Iivo Nei sõnul polnud Fischer päris normaalne. Fischeri abilise male tsoonidevahelisel turniiril Bill Lombardy sõnul oli Fischeril probleeme.

Fischer katkestas oma osavõtu Nõukogude Liidu sportlaste omavahelise viigistamise kahtluse tõttu male esimesel rahvusvahelisel tsoonidevahelisel turniiril.

Fischer tuli male maailmameistriks 1. septembril 1972. Selleks pidi ta kõigepealt tulema USA 1969. aasta meistrivõistlustel esikolmikusse, aga loobus turniirist, sest ei jõudnud korraldajatega kokkuleppele turniiri vormingu ja auhinnafondi asjus. Kuid Pál Benkö loobus oma kohast USA koondises ja Fischer pääses tsoonidevahelisele turniirile. See toimus 1970. aasta novembris-detsembris Palma de Mallorcal ning Fischer võitis selle 18½ punktiga 23-st, edestades Bent Larsenit, Jefim Gellerit ja Robert Hübnerit, kes jagasid 15 punktiga teist kohta. Keegi pole tsoonidevahelist turniiri suurema vahega võitnud. Pretendentide turniiril alistas ta 6:0 Mark Taimanovi ja seejärel Denveris 6:0 Larseni. Kui arvestada, et ta lõpetas tsoonidevahelise turniiri 7 järjestikuse võiduga, oli ta võitnud 19 partiid järjest. Pretendentide turniiri finaalis alistas ta Tigran Petrosjani 6½:2½, alistades ta avapartiis. Tema 20-mänguline võiduseeria on 20. sajandil ainulaadne. MM-tiitlimatšis Islandil Reykjavíkis alistas ta Boris Spasski 12½:8½ ja tuli 11. maailmameistriks.

Pärast maailmameistriks tulekut halvenes Fischeri vaimne tervis.

Pärast maailmameistriks tulekut ei mänginud Fischer kolm aastat võistluspartiisid. 1975. aastal pidi ta kaitsma Anatoli Karpovi vastu oma maailmameistritiitlit, aga esitas FIDE-le hulga nõudmisi, milletaolisi polnud veel üheski MM-matšis kasutatud, näiteks et matš kestab 10 võiduni (see tähendab, et matši pikkus ei ole piiratud) ja et seisul 9:9 säilitab Fischer tiitli, mis tähendab, et pretendent peab võitma vähemalt 10:8. FIDE ei jäänud nende tingimustega nõusse ja Fischer loobus matšist, mispeale Karpov kuulutati uueks maailmameistriks.

Kogu oma ülejäänud elu pidas Fischer end maailmameistriks, aga osales veel üksnes ühel mitteametlikul turniiril, revanšmatšil Spasskiga 1992. aastal. Fischer võitis selle 17½:12½.

## Tunnustus
* Male-Oscar 1970, 1971 ja 1972

## Vaata ka
*Fischeri süsteem
*Fischeri male

## Viited

## Kirjandus
* Paul Keres ja Iivo Nei, "4×25. Robert Fischer, Boriss Spasski, Viktor Kortšnoi, Bent Larsen". Eesti Raamat, Tallinn 1975, 306 lk (peatüki Fischerist lk 7–83 on kirjutanud Paul Keres)
* Frank Brady, "Lõppmäng: legendaarse malegeeniuse Bobby Fischeri silmipimestav tõus ja langus imelapsest hullumeelsuse piirile" (*Endgame: Bobby Fischer's remarkable rise and fall - from America's brightest prodigy to the edge of madness*). Inglise keelest tõlkinud Tõnis Värnik. Varrak, Tallinn 2018, 440 lk; ISBN 9789985343685

## Välislingid
* Tarmo Teder, "Kuningas Fischer astus 65. ruudule" – Sirp 6. juuni 2008
Vassili Smõslov

**Vassili Vassiljevitš Smõslov** (vene keeles Василий Васильевич Смыслов; 24. märts 1921 Moskva – 27. märts 2010 Moskva) oli vene maletaja, maailmameister (1957–1958), rahvusvaheline suurmeister (1950). 

Smõslov tuli septembris 1940 Moskvas peetud NSV Liidu meistrivõistlustel kolmandaks. Meistrivõistlustel kuue parema sekka jõudnutele korraldati aprillis 1941 neljaringiline matšturniir NSV Liidu absoluutse meistri tiitlile (võitis Botvinnik Paul Kerese ees), kus Smõslov jäi kolmandaks, edestades seejuures suurmeistreid Andor Lilienthali ja Igor Bondarevskit. Selle saavutuse eest anti 20-aastasele Smõslovile NSV Liidu suurmeistri nimetus. 

1947. aastal Tšigorini mälestusturniiril Moskvas jagas ta 3.–4. kohta.  1949. aastal tuli ta NSV Liidu malemeistriks. 

1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Smõslov oli üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal.

Maailmameistriks sai ta 36-aastaselt. 1991. aastal tuli Smõslov 70-aastaselt Bad Wörishofenis veteranide maailmameistriks.

## Maailmameistrivõistlused
1948. aasta male maailmameistrivõistlustel jäi Smõslov Mihhail Botvinniku järel teiseks (edestades Paul Kerest ja Samuel Reshevskyt poole punktiga). 1950. aastal Budapestis pretendentide turniiril tuli ta kolmandaks (edestades Kerest poole punktiga). 1953. aastal võitis ta Zürichis pretendentide turniiri (edestades 2.–4. kohta jaganud David Bronšteini, Kerest ja Reshevskyt). 1954. aastal Moskvas peetud tiitlimatš Mihhail Botvinnikuga jäi viiki. 

1956. aastal võitis Smõslov Amsterdamis taas pretendentide turniiri (edestas teiseks jäänud Kerest 1,5 punktiga). 1957. aastal võitis Smõslov küll tiitlimatši, kuid aasta hiljem revanšmatšis sai Botvinnik maailmameistritiitli tagasi. 

1959.aastal Jugoslaavias peetud pretendentide turniiril jäi Smõslov neljandaks. 1964. aastal Amsterdamis jagas ta tsoonidevahelisel turniiril esikohta ja pääses pretendentide matšturniirile, kus 1965. aastal peetud veerandfinaalis kaotas Jefim Gellerile.
  
1982. aastal Las Palmases tsoonidevahelisel turniiril saadud teine koht viis Smõslovi 8 osavõtjaga pretendentide matšturniirile (1983–1984), kus ta jõudis koos Garri Kasparoviga finaali. Märtsis-aprillis 1984 Vilniuses toimunud finaalmatši Smõslov kaotas tulemusega 4½:8½. 1985. aastal Montpellier's toimunud 16 osavõtjaga pretendentide turniiril jagas ta 8.–9. kohta.

## Võistkondlik esinemine
Smõslov võitis Nõukogude Liidu meeskonna koosseisus 9 kuldmedalit maleolümpiatel (1952–1960, 1964, 1968–1972), 5 kuldmedalit Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (1957, 1961, 1965, 1970, 1973) ja 1985. aastal kuldmedali esimestel võistkondlikel maailmameistrivõistlustel.

## Tunnustus
*1948 – teeneline meistersportlane

## Välislingid
*
Alkmene

**Alkmene** (ladina keeles *Alcmena*, *Alcummena*) oli vanakreeka mütoloogias Amphitryoni abikaasa ning Heraklese ja Iphiklese ema.

Alkmene isa oli Mükeene kuningas Elektryon, kes oli Perseuse poeg. Tema emaks on nimetatud **Anaxo**t, ent Anaxo on teiste allikate järgi hoopis Alkmene meheõde.

Alkmenel oli 9 venda, kellest 8 langesid sõjas tafide vastu. Alkmenele tuli kosja tema onupoeg Amphitryon, ent Alkmene ei tahtnud temaga abielluda enne, kui vendade surma eest on kätte makstud. Amphitryon tegi seda ja nad abiellusid.

Amphitryon tappis kogemata Elektryoni. Võimu haaras Alkmene alaealise venna **Likymnios**e eest nende onu Sthenelos, kes pagendas Amphitryoni. Nad rändasid Teebasse, kus Amphitryonile anti armu.

Zeus võttis endale Amphitryoni kuju ning sigitas Alkmenega surematu Heraklese. Samal ööl sigitas õige Amphitryon temaga sureliku Iphiklese, kes sündis päev hiljem. Mõne allika järgi olid Amphitryon ja Alkmene ka Erydike vanemad.

Pärast oma mehe surma abiellus Alkmene mõne allika kohaselt Kreeta valitseja Rhadamanthysega, ent teiste allikate järgi toimus see alles allmaailmas, sest Rhadamanthys oli surnute hingede üle kohtumõistja.

Alkmene järgi on nimetatud asteroid **[[82 Alkmene]]**.
Augeias

**Augeias** (kreeka keeles 'särav') oli vanakreeka mütoloogias Heliose poeg ja Peloponnesosel asuva Elise kuningas, kellel olid tohutud veisekarjad (mitu tuhat veist). Tema tütre nimi oli **Epikaste**. Augeiase tallide puhastamine ühe päevaga oli Heraklese viies vägitöö (Antiigileksikoni järgi kuues).

Augeiase kari oli jumalate kingitus ja immuunne mistahes haiguste vastu. Sellepärast ei viitsinud Augeias oma talli koristada ja sõnnikut oli sinna mitmekümne aasta jooksul väga palju kogunenud.

Eurystheus andis talle selle ülesande, et Heraklest rahva silmis alandada: kõik eelmised vägitööd olid Heraklesele ainult kuulsust toonud. Ent Herakles ei hakanud sõnnikut kühveldama, juhtides läheduses voolavad Alpheiose ja Peneiose jõe läbi talli ja need uhtusid kogu sõnniku minema.

Augeias oli lubanud Heraklesele kümnendiku oma karjast, kui see ülesande täidab, olles kindel, et Herakles seda ei suuda. Kui Herakles tööga siiski toime tuli, keeldus Augeias tasu maksmast. Herakles vihastas ja lõi Augeiase maha. Uueks Elise kuningaks sai Augeiase poeg Phyleos.

Eurystheus ei tahtnud seda vägitegu lugeda, tuues põhjenduseks, et Herakles leppis Augeiasega tasu suhtes kokku, aga oleks pidanud tegema tasuta. Teine vägitegu, mis talle ei kõlvanud, oli Lerna hüdra tapmine, ja nii pidi Herakles esialgu kokku lepitud 10 kangelasteo asemel 12 sooritama. Siin on nähtud kompromissi osas Heraklese-legendides esinenud 10 ja osas olnud 12 vägiteo vahel.

Selle mälestuseks lõi Zeus Kaljukitse tähtkuju. Nimelt Päike (meenutagem, et Augeiase nimi tähendas säravat) on Kaljukitse tähtkujus kõige vähem näha (ehk teisisõnu on tallis). Nime "Kaljukits" andsid tähtkujule alles roomlased; vanad kreeklased kutsusidki seda tähtkuju Augeiase talliks.
Elis

**Elis** oli piirkond Vana-Kreekas Peloponnesose loodeosas praeguse Ileía piirkonnas. 

Doorlaste sisserändamise ajal sinna tunginud hõimud asustasid ainult viljaka uhtmaatasandiku (Pärsia- ehk Madal-Elise). See ala oli kuulus hobusekasvatuse poolest, seal oli valdav suurmaaomandus.

Elislased alistasid järk-järgult ümberkaudsed mäestikud (Akroreia, Pisatise, Triphylia) ning muutsid nende asukad perioikideks.

Pärast Pisatise vallutamist umbes 570 ekr läks ka olümpiamängude korraldamine elislaste kätte. 

Poliitikas oli Elisel Vana-Kreeka ajaloos teisejärguline osa. Aastani 420 eKr oli Elis liidus Spartaga, hiljem sai temalt lüüa ja 400–371 allus täielikult tema võimule. 3. sajandil eKr oli Elis Aitoolia Liidu ja aastast 191 eKr Ahhaia Liidu liige. 

Sünoikismi tagajärjel tekkis 471 eKr Peneiose jõe äärde maakonna pealinn Elis (praegu Palaiópolis). Antiikaegsest linnast on vähe säilinud.

## Tähelepanuväärseid elislasi
* Koroibos, teadaolevalt esimene olümpiavõitja
* Salmoneus, Aethlius ja Pelops – mütoloogilised Elise kuningad
* Endymion
* Aetolus
* Augeias, mütoloogias Elise kuningas
* Alexinos, filosoof
* Hippias, sofist ja reetor
* Phaidon Elisest, filosoof ja Elise-Eretria koolkonna rajaja
* Pyrrhon, skeptik ja Pürronismi koolkonna rajaja

## Vaata ka
*Ileía
Rusikavõitlus

** Rusikavõitlus** on antiikajal harrastatud spordiala.

Rusikavõitluse tase oli kõrge juba Homerose-aegses Kreekas. 688 eKr võeti rusikavõitlus olümpiamängude kavva.

5. sajandini eKr seoti rusikate kaitseks ümber käte pehmed nahkrihmad, hiljem asendati need punutud nahkkinnastega, millel olid sõrmeotsad paljad. 

Elukutseliste rusikavõitlejate löögi tugevust suurendas kinda paks teravaservaline nahast löögirõngas, millega võis tekitada raskeid vigastusi. Rooma kirjanikud on oma teostes maininud ka metallist nukkidega kindaid. Andmeid täismetallist kinnaste kohta leidub ainult Rooma keisririigi ajast (neid kasutati gladiaatorite võistlustel).

Võistlejad jaotati ainult vanuseklassidesse, kaalukategooriaid ei olnud. Rusikavõitlust ei piiratud ka ajaliselt. See lõppes, kui üks võistlejaist oli löödud võitlusvõimetuks või alistus ise vabatahtlikult.

Arvesse võeti kõik pähe suunatud löögid (sirge löök või haaklöögid kõrvalt ja alt), kuid löögid kehasse olid keelatud. Rusikakaitsed ja võistlusreeglid määrasid võistlusstiili: hinnati kiirust, jalgade liikuvust ja vahekauguse hoidmist. Tabamuste vältimine kõrvalepõigete abil oli sama tähtis kui tabamus ise.

Treeningutel kasutati harjutamiseks liivakotte ja pirnpalle, võisteldi omavahel ning harjutati varjupoksi.
Pankraation

**Pankraation** oli võitlusspordiala Vana-Kreekas, milles olid ühendatud rusikavõitlus ja maadlus.

Pankraation võeti 648 eKr olümpiamängude kavva. Varem oli see spordialana ilmselt tundmatu. Võisteldi paljaste rusikatega püsti- ja pikaliasendis. Lubatud olid rusikalöögid, hoobid jala, põlve ja küünarnukiga, klammerdumine, kägistamine ja liigeste väänamine.

Keelatud olid hammustamine ja küünistamine.

Võistlejaid ei liigitatud kaalu järgi (jagati ainult vanuseklassidesse) ega piiratud võistluse aega. Võistlus lõppes, kui üks võistleja muutus võistlusvõimetuks või loobus vabatahtlikult.

Eriliste võistlusmääruste tõttu oli pankraation iseseisev spordiala, mis erines tunduvalt rusikavõitlusest ja maadlusest kui omaette spordialadest.

## Tänapäev
Pankraationiga sarnanevad mitmed tänapäeva võitlusalad. On taastatud uute reeglitega kaasajastatud pankraation. Üks levinumaid pankraationiga sarnanevaid võitlusalasid on vabavõitlus ehk MMA.
Õlipuu (perekond)

**Õlipuu** ehk **oliivipuu** (*Olea*) on igihaljaste taimede perekond õlipuuliste *(Oleaceae)* sugukonnast. 

Perekonda arvatakse üle 20 liigi. Levilaks Euroopa, Aafrika, Lõuna-Aasia ja Austraalia parasvöötme lõunaserv ning troopilised alad. Perekonda kuuluvad igihaljad puud ja põõsad, millel on väikesed, vastakad, terveservalised lehed. Viljaks on luuvili.

## Liike
**[[Olea brachiata]]*
**Olea capensis* – loorberilehine õlipuu
**[[Olea caudatilimba]]*
**[[Olea chryssophylla]]*, Aasias ja Aafrikas kasvav metsik õlipuu
**Olea europaea* – harilik õlipuu ehk euroopa õlipuu
**Olea europaea* subsp. *cuspidata* – aafrika õlipuu 
**[[Olea exasperata]]* 
**[[Olea guangxiensis]]*
**[[Olea hainanensis]]*
**[[Olea laurifolia]]* 
**[[Olea laxiflora]]*
**[[Olea neriifolia]]*
**[[Olea oleaster]]*, metsik õlipuu, mille kultivari 'Olivastro' kasutatakse hariliku õlipuu pookealusena. Varem kandis nime *Olea europaea* subsp. *oleaster*.
**Olea paniculata* – pööris-õlipuu
**[[Olea parvilimba]]*
**[[Olea rosea]]*
**[[Olea salicifolia]]*
**[[Olea sylvestris]]*, väikeseviljaline Vahemere ümbruses kasvav metsik õlipuu, mida kasutatakse hariliku õlipuu pookealusena 
**[[Olea tetragonoclada]]*
**[[Olea tsoongii]]*
**[[Olea undulata]]*
**[[Olea woodiana]]*
Ruslan Ponomarjov

**Ruslan Ponomarjov** (sündinud 11. oktoobril 1983 Gorlivkas) on Ukraina maletaja. 
 
Aastal 2002 tuli ta FIDE male maailmameistriks, võites kaasmaalase Vassõl Ivantšuki tulemusega 4,5:2,5. Maailmameistriks tulles oli ta vaid 18-aastane, olles sellega noorim selle tiitli võitnud maletaja.
Kreeta

**Kreeta** on  Kreeka suurim saar. 

Ta asub Egeuse mere lõunaosas liikluseks soodsas kohas, 100 km Peloponnesosest ja 170 km Põhja-Aafrikast (kunagisest Kürenaikast). 

Saare pikkus idast läände on umbes 260 km, väikseim laius 12 ja suurim 57 km. Saar on mägine ja asub seismiliselt aktiivses piirkonnas.

Kreeta saar moodustab põhiosa 1. järgu haldusüksusest Kreeta piirkonnast ja seal paikneb ka selle keskus Irákleio.  Suuruselt teine linn Kreetal on Chaniá.

## Ajalugu

Inimasustus on Kreetal olnud vähemalt 130 000 aastat.

Hilisneoliitikumis ja pronksiajal oli Kreetal Minose kultuur.

Vanaajal ja sellele järgnenud keskajal kuulus Kreeta saar Rooma vabariigile, keisririigile ja Bütsantsi Ida-Rooma keisririiki.

Veneetsia vabariigi  vallutuse järel kuulus Candia kuningriik ja Kreeta Veneetsia vabariigi  ülemerekolooniate hulka. Pärast Küprose vallutamist Osmanite poolt 1571. aastal oli Kreeta Veneetsia viimane suurem ülemerevaldus.

1645–1669 toimus Candia sõda või Viies Osmanite–Veneetsia sõda Veneetsia vabariigi ja selle liitlaste (peamiselt Malta rüütlid, Paavstiriik ja Prantsusmaa) ning Osmanite riigi ja berbeririikide vahel.

Pärast mitut Osmanite riigi vastast  mässu sai Kreeta sõltumatuks riigiks. Kreeta Riik eksisteeris aastatel 1898–1913, seejärel sai Kreetast Kreeka kuningriigi osa.

## Transport
Suuremad sadamad asuvad Irákleioses, Ágios Nikólaoses, Réthymnoes ja Chaniás.

Peamised lennujaamad on Irákleiose ja Chaniá lennujaam. Väiksem lennujaam on Siteías.

## Viited

## Välislingid
Hellenid

**Helleniteks** (Έλληνες) nimetati algul üht Põhja-Kreeka hõimu, hiljem kõiki kreeka hõime.

5. sajandist eKr eristati selle nimetusega kreeklasi kreeka keelt mittekõnelevatest rahvastest (barbaritest).

Hellenismi ajal nimetati helleniteks Aleksandri suurriigis ja diadohhide riikides tekkinud kreeka segakultuuriga rahvast.

## Vaata ka
*Muinaskreeklased
Konstantinoopol

**Konstantinoopol** (kreeka keeles 'Constantinuse linn') on İstanbuli endine nimi. Nime Konstantinoopol kasutatakse enamasti perioodi kohta, millal piirkonnas valitses ristiusk, ehk siis aastate 330–1453 kohta. Õigeusu kirik aga nimetab linna nii ka tänapäeval.

Linna asutas Rooma imperaator Constantinus I endise Byzantioni kohale ning linnast sai tulevase Ida-Rooma keisririigi pealinn. Riigikeeleks oli algselt ladina keel, 7. sajandist aga kreeka keel. 

Pärast 1453. aasta Osmanite sissetungi islamiseeriti ka linnanimi. Kuni impeeriumi kokkuvarisemiseni 1922. aastal tunti seda kõige ametlikumalt kui Kostantiniyye. 

## Ḳosṭanṭīnīye

**Ḳosṭanṭīnīye** või **Kostantiniyye** (osmanitürgi keeles *قسطنطينيه*, araabia keeles ja pärsia keeles *قسطنطينية*) oli kunagise **[[Konstantinoopol]]i** (praegune **[[İstanbul]]**) türgipärane nimi. See oli Osmanite impeeriumi neljanda ja viimase pealinna nimi Bütsantsi (Ida-Rooma keisririigi) õigeuskliku keskuse alistamisest 1453. aastal kuni islamiusulise Osmanite riigi kokkuvarisemiseni 1922. aastal.

### Nimi
Osmanitürgikeelne nimekuju قسطنطينيه *Ḳosṭanṭīnīye* tuleb linna ajaloolise kreekakeelse nime Κωνσταντινούπολις (*Konstantinoúpolis*, 'Constantinuse linn') araabiakeelsest kujust القسطنطينية *al-Qusṭanṭīniyyah*. 

Pärast linna vallutamist kasutasid võimud seda kõrvuti nimekujuga *İstanbul*, kuigi vormilisem mugandus linna varasemast nimest *Konstantinoúpolis* oli *Kostantiniyye*. Samal ajal kasutati kõrvuti ka kõnekeelseid nimekujusid Stamboul/Stambul ja Islambol/Islambul, mille all mõeldi pigem sealset vanalinna. 

#### Türgi vastukaja
Tänapäeval peavad türklased nime Ḳosṭanṭīnīye poliitiliselt ebakorrektseks ja isegi selle kasutamist ajaloolistes tekstides kohatuks.

## Vaata ka
*Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh
*Konstantinoopoli piiramine (1453)
*Konstantinoopoli suur palee
Herodes Atticus

Lucius Vibullius Hipparchos Tiberius Claudius **Herodes Atticus** (101 – 177 Maraton) oli üks antiikaja kuulsamaid filantroope.

Ta oli päritolult roomlane, kuid sündis ja elas põhiliselt Kreekas. 143. aastal oli ta Rooma konsul. Samal aastal valiti ta Ateena panatenaiade peakorraldajaks ehk agonoteediks. Sellena laskis ta rekonstrueerida Panathenaikoni staadioni, tehes sellest ühe antiikaja kõige hiilgavama ehitise.

Ta kinkis Ateenale ka Odeioni, Ateena akropoli jalamil osaliselt kaljusse õõnestatud Rooma stiilis teatri mälestusmärgiks oma naisele.

Olümpias luges ta muuhulgas Altises oma luulet ja väitles elislastega filosoofiliste küsimuste üle. Ta rajas Olümpiasse akvedukti, lahendades nii sealse joogiveemure. Veejuhe lõppes kena purskkaevuga – Nymphaeumiga.

Tema plaan rajada kanal läbi Korintose maakitsuse siiski ei teostunud. Seda polnud varem suutnud ellu viia ka Nero.

Lisaks oli Herodes Atticus oraator niinimetatud teise sofistika ajajärgust, atikismi esindaja, hilisemate keisrite Lucius Aurelius Veruse ja Marcus Aureliuse õpetaja.

Tema teostest (kirjad, diatriibid ja muu) on säilinud katkendeid ainult raamatust "Peri politeias" ("Riigi põhikorrast").
Turkestani ANSV

**Turkestani ANSV** kuulutati välja Taškendis 30. aprillil 1918 endise Turkestani kindralkubermangu alal. Kuulus Vene SFNV koosseisu.

Elanike arv oli 5,2 miljonit (1920).

1921–1922 viidi läbi maa- ja veereform.

Turkestani ANSV likvideeriti 27. oktoobril 1924. Tema alad jagati Usbeki NSV ja Turkmeeni NSV vahel.

## Vaata ka
* Turkestan
* Lääne-Turkestan
Rahvusvahelised spordiföderatsioonid

**Rahvusvahelisi spordiföderatsioone** on maailmas kokku üle saja. 

Olümpialiikumise seisukohast võib neid jagada olümpiaalade ja mitteolümpiaalade föderatsioonideks.

## Olümpiaalade spordiföderatsioonid

### Suveolümpia
*BWF (sulgpall)
*FEI (ratsasport)
*FIBA (korvpall)
*FIE (vehklemine)
*FIFA (jalgpall)
*FIG (võimlemine)
*FIH (maahoki)
*FINA (veesport)
*FIVB (võrkpall)
*IBA (poks)
*ICF (aerutamine)
*IGF (golf)
*IHF (käsipall)
*IJF (judo)
*ISSF (laskesport)
*ITF (tennis)
*ITTF (lauatennis)
*IWF (tõstesport)
*UCI (jalgrattasõit)
*UIPM (moodne viievõistlus)
*UWW (maadlus)
*WA (vibusport)
*World Athletics (kergejõustik)
*WR (ragbi)
*WR (sõudmine)
*WS (purjesport)
*WT (taekwondo)
*WT (triatlon)

### Taliolümpia
*FIL (kelgutamine)
*FIS (suusasport)
*IBSF (bobisõit ja skeleton)
*IBU (laskesuusatamine)
*IIHF (jäähoki)
*ISU (uisualad)
*WCF (curling)

## Vaata ka
*Rahvusvaheline Olümpiakomitee (ROK)
GNU FDL

:*GNU FDL'i tekst on välja toodud leheküljel .*

**GNU Free Documentation License** ('GNU vaba dokumentatsiooni litsents'), lühend **GNU FDL** või **GFDL** on avatud sisu copyleft litsents, kirjutatud Free Software Foundation (FSF) poolt GNU projekti jaoks. See on avatud sisu vaste tarkvaralitsentsile GNU GPL.

Litsentsi mustand tuli välja septembris 1999. Versioon 1.1 anti välja märtsis 2000 ja versioon 1.2 novembris 2002. Litsentsi uusim ja seni viimane versioon 1.3 anti välja 2008. aasta novembris.

Litsents on mõeldud kasutusjuhendite, õpikute ja muude juhendmaterjalide jaoks. Hoolimata sellest saab litsentsi kasutada ükskõik millise tekstipõhise teose jaoks, olenemata teemast. See sätestab, et kõik koopiad lähtematerjalist, isegi muudetud kujul, peavad olema sama litsentsi all. Neid koopiaid võib müüa, kuid kui seda toodetakse suures koguses, tuleb see teha kättesaadavaks formaadis, mis lubab edasisi muudatusi.

Vikipeedia on suurim dokumentatsiooniprojekt, mis kasutab GFDLi. Tulles vastu Wikimedia Foundationi soovidele, viidi 1.3 versiooni sisse võimalus, et GFDLi all litsentseeritud materjale saaks viia Creative Commonsi Attribution Share-Alike (CC BY-SA) litsentsi alla ning selle järel koliti Wikimedia projektide sisu CC BY-SA alla ümber. Samas on Vikipeedia artiklite tekst endiselt ühtlasi GFDL all.

## Viited

## Välislingid
* Gnu.org, ingliskeelne täistekst
GNU

**GNU** (**GNU's Not Unix**, rekursiivne lühend) on täielikult vabast tarkvarast koosnev UNIXi-laadne operatsioonisüsteem.

## Ajalugu
GNU on Richard Stallmani poolt 1983. aastal algatatud projekt vabatarkvaralise operatsioonisüsteemi loomiseks. Arendus algas 5. jaanuaril 1984, kui Stallman lahkus töölt Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist, et viimasel poleks õigust tarkvara omandada  ega takistada selle jaotamist vaba tarkvarana.

## Distributsioonid
GNU operatsioonisüsteemist pole ühtset väljalaset, vaid on palju erinevaid distributsioone. Iga distributsioon sisaldab erinevat valikut tarkvarast, vastavalt distributsiooni otstarbele. Distributsioone on suunitletud kasutamiseks nii serverites, koduarvutites kui ka pisiseadmetes.

## GNU/Linux
Kuna GNU projekti käigus loodav tuum GNU Hurd pole veel valminud, kasutatakse tuumana peamiselt Linuxit. Linuxit tuumana kasutavat GNU operatsioonisüsteemi distributsioonide rühma nimetatakse GNU/Linuxiks.

## Vaata ka
* GNU GPL
* GCC
* GNU FDL
* Eben Moglen
* Binutils

## Välislingid
* http://www.gnu.org/
* http://www.gnu.org/philosophy/philosophy.html
* The First Software-Sharing Community, Open Sources : Voices from the Open Source Revolution, "O'Reilly Online Catalog   ISBN 1-56592-582-3
Tennis 1896. aasta suveolümpiamängudel

**[[Tennis]] [[1896. aasta suveolümpiamängud]]el**

## Meesüksikmäng

Finaal: 11. aprillil
Võistlejaid: 13
Riike: 6


**Koht** **Sportlane****Riik** 
1.John BolandSuurbritannia (Iirimaa)
2.Dionysios KasdaglisKreeka (Egiptus)
3.-4.Konstantinos PaspatisKreeka
3.-4.Momcsilló TapaviczaUngari
5.-7.Aristides AkratopoulosKreeka
5.-7.Konstantinos AkratopoulosKreeka
5.-7.Evangelos RallisKreeka


## Meespaarismäng

Finaal: 11. aprillil
Võistkondi: 6
Riike: 4


**Koht** **Sportlased****Riik** 
1.John Boland, Friedrich TraunSuurbritannia (Iirimaa), Saksamaa
2.Dionysios Kasdaglis, Dimitrios PetrokokkinosKreeka (Egiptus), Kreeka
3.-4.Edwin Flack, George RobertsonAustraalia, Suurbritannia
3.-4.Konstantinos Paspatis, Evangelos RallisKreeka
5.-6.Aristides Akratopoulos, Konstantinos AkratopoulosKreeka
5.-6.Frank Marshall, George MarshallSuurbritannia
2020. aastad

**2020. aastad** on ajavahemik 2020. aasta 1. jaanuarist kuni 2029. aasta 31. detsembrini.

## Eeldatavad sündmused ja suundumused
### Maailm
*Päikese aktiivsuse madalpunkt 2020. aasta paiku.
*Euroopa, Hiina, Venemaa ja India kosmoseorganisatsioonid plaanivad saata mehitatud missiooni Kuule.
*Voyager 2 lõpetab Maale signaalide saatmise.
*Futuristi Ray Kurzweili ennustuse järgi toimub 2029. aastal läbimurre tehisintellekti arendamisel.
*Aastakümne lõpuks ületab maailma rahvaarv 8 miljardit.
*...

### Eesti
*2023. aasta Riigikogu valimised
*...

## Viited
Põhja-Kaukaasia krai

**Põhja-Kaukaasia krai** (vene keeles *Северно-Кавказский край*) oli krai Vene NFSV koosseisus. Moodustati 17. oktoobril 1924. Tema koosseisu kuulusid Dagestan, Adõgee, Kabardi, Tšerkessia, Põhja-Osseetia, Tšetšeenia, Inguššia, Karatšai. Krai keskuseks oli Groznõi. 

10. jaanuaril 1934 eraldati Põhja-Kaukaasia krai alast territoorium Aasovi-Musta mere kraile.

13. märtsil 1937 nimetati Põhja-Kaukaasia krai ümber Ordžonikidze kraiks ning see omakorda 12. aprillil 1943 Stavropoli kraiks.
Ordžonikidze krai

**Ordžonikidze krai** oli krai Vene NFSV koosseisus aastatel 1924–1943. 

Krai varasem nimi oli 13. märtsini 1937 Põhja-Kaukaasia krai. 12. jaanuaril 1943 nimetati see ümber Stavropoli kraiks.
Tõstmine 1896. aasta suveolümpiamängudel

**[[1896. aasta suveolümpiamängud]]e [[tõstmine|tõstevõistlused]]** peeti 7. aprillil Panathinaikó staadionil.

## Kahe käega tõstmine

Registreerunuid: 15
Võistlejaid: 6
Riike: 5


**Koht** **Sportlane** **Riik** **Tulemus (kg)**
1.Viggo Jensen Taani111,5  
2.Launceston ElliotSuurbritannia111,5 
3.Alexandros NikolopoulusKreeka90,0
3.Carl SchuhmannSaksamaa90,0
3.Sotirios VersisKreeka 90,0
6.Momcsilló TapaviczaUngari80,0


## Ühe käega tõstmine

Registreerunuid: 15
Võistlejaid: 4
Riike: 3


**Koht** **Sportlane** **Riik** **Tulemus (kg)**
1.Launceston Elliot Suurbritannia71,0 
2.Viggo JensenTaani 57,0 
3.Alexandros NikolopoulusKreeka 57,0
4.Sotirios VersisKreeka 40,0
Vehklemine 1896. aasta suveolümpiamängudel

**[[Vehklemine]] [[1896. aasta suveolümpiamängud]]el** toimus 7. - 9. aprillini 1896. aastal Zappeioni hallis, mis oli Ateena esindusvõimla. 

Võimla ehitas 1888. aastal Ernst Ziller Theophil Hanseni plaanide järgi. See on nime saanud finantsisti Evangelos Zappase järgi, kes pärast oma surma 1865. aastal pärandas suurema osa oma varandusest olümpiakomiteele tingimusel, et olümpiamängudeks ehitatakse sobiv koht.

Vehklemine võeti olümpiaspordialaks 1894. aasta novembris, kui loodi esimeste nüüdisaegsete olümpiamängude programm. Plaanis oli korraldada alasid kolmes relvas: epees, floretis ja espadronis. Samuti tehti vahet amatööride ja instruktorite vahel, kes ei tohtinud koos võistelda. Seega korraldati mängudel lisaks amatööride floretivõistlus ka floretivõistlus "vehklemismeistritele". Kolmas ala korraldati amatöör-espadronivehklejatele (lõpuks epees ei peetud võistlust).

Vehklemisvõistlused toimusid 1894. aastal Vehklemise Julgustusühingu kehtestatud määruste kohaselt (võistlused peeti kolme puutega.) ringturniiri formaadis, välja arvatud relvameistrite võistlus, mis koosnes ühest matšist. Neid võistlusi jälgis üheteistkümneliikmeline korraldav alakomitee: Meleagros Athanasiou (president), St. Rallis (sekretär) ja Paulos Skouzes, Khr. Rallis, Epaminondas Ebairikos, Nikolaos Pyrgos, Ekhtor Romanos, Ioannis Delaportas, Konstantinos Komninos-Miliotis, Petros Kanakis ja Georgios Kolokhotronis (liikmed).

Võistlustel domineerisid Prantsusmaa ja Kreeka vehklejad, kes jagasid enamuse auhindu.

## Osalejaid

Võistles 15 sportlast neljast riigist; 8 vehklejat kolmest riigist võitsid igaüks ühe medali.

## Tulemused

### [[Florett]]




Finaal: 7. aprill
Registreerunuid: 15
Osavõtjaid: 8
Riike: 2

**[https://www.olympedia.org/results/72000 Tulemused]**


### [[Espadron]]




Finaal: 9. aprill
Registreerunuid: 10
Osavõtjaid: 5
Riike: 3

**[https://www.olympedia.org/results/923213 Tulemused]**


### Florett vehklemismeistritele




Finaal: 7. aprill
Osavõtjaid: 2
Riike: 2

**[https://www.olympedia.org/results/72029 Tulemused]**


## Medalite tabel

*  Korraldajariik (Kreeka)
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|- bgcolor="#efefef"
! colspan=6|  Ateena 1896
|-

## Välislingid

* Athens 1896 Fencing foil individual men Results
* Athens 1896 Fencing foil masters men Results
* Athens 1896 Fencing sabre individual men Results
* Fencing at the 1896 Summer Olympics