open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tammistu (Kuusalu)

**Tammistu** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. Posti sihtnumber on 74719.

## Külast
Tammistu küla asub Juminda poolsaare loodekaldal Lahemaa rahvuspargis. Tammistu küla on alati olnud Juminda poolsaare väiksemaid külasid. Nõukogude okupatsiooni ajal kuulus Leesi küla koosseisu. 

Praegu on külas 25 majapidamist, aasta läbi elatakse 9 talus. Tammistu külas on oma lapsepõlve suvekodu talu taastanud advokaat ja ettevõtja Marti Hääl, kes küla esindajana kuulub Lahemaa koostöökogusse.

## Ajaloost
Eril aegadel on küla nimi olnud Tammes, Taamise, Tammeszby, Tammist Byy ja Tammistu.

Tammistu küla on esmamainitud 1517. aastal. Tol ajal oli külas kolm talu ja üks üksjalakoht, Tammistu küla vanimad talud on Roigu ja Onga.

Tammistu küla keskel on ajalooline jaanituleplats traditsioonilise külakiigega (külaplats), veel leiab seal kõrval vana kivirakisega külakaevu, jälgi hävinenud võrgukuurist koos lautrikohaga ja neid ühendanud külatee. 

## Viited

## Välislingid
* Küla andmed Kuusalu valla kodulehel
* Tammistu küla kaart. kaitsealad.ee
* Tammistu küla väärtuslikud hooned. kaitsealad.ee
* Tammistu küla põhimõttelised küsimused. sonumitooja.ee, 26. november 2014.
Tapurla

**Tapurla** (kohakääne Tapurlasse) on küla Harjumaal Kuusalu vallas Juminda poolsaarel Hara lahe ääres. Külas asub Tapurla sadam.

Külast kagusse jääb Tapurlaht ja loodesse Naskali laht, mida on esmamainitud 1690. aastal kujul *Nasgalli*. Mõlemad on Hara lahe osad.

Küla nime on kirjutatud mitmel kujul. Küla on esmamainitud 1537 kujul *Tapper*. Järgnesid kirjapildid *Tabba* (1586), *Tubberla* (1637), *Taberla* (1732) ja *Tapparla* (1798). Kasutatud on ka nimekujusid *Tappurla, Tappulla* ja *Taburla*. Küla kuulus Kolga mõisale.

Ilmselt on küla saanud nime Tapurlahe järgi, mille ääres ta asub. Enn Tarveli arvates on laht omakorda saanud nime isiku järgi, kelleks võis olla näiteks Tappe, Tappete, Tapara või Tapari.

Rahvapärimuse järgi olid pärast Põhjasõda kõik külaelanikud katku surnud. Nende asemel olevat Soomest tulnud kolm meest, kelle nimedega kutsutakse senini küla talusid.

## Viited
Tsitre

**Tsitre** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. Ta jääb Lahemaa rahvuspargi territooriumile. 2017. aastal tähistas küla 380. aastapäeva küla esmamainimisest.

## Ajaloolis-kultuurilised kohad
Tsitre külas on sadamakoht, mille muulist on veel osa nähtav. Varem olid siin saeveski ja saeveski sild toodangu laevadele laadimiseks ning katusepilbaste valmistamiseks. Tsitre külas asusid mitmed paadilautrite kohad. Saeveski oli praeguse Lahe talu maadel, rajatud oli hoburaudtee (muldkeha on nähtav Merila talu lauda tagant kuni Pikapõlluni ja Linnamäe pool teed kuni Eerulepe kordonini) ning rebasekasvatuse köök oma kivipõranda ja korraliku kivikeldriga selle all.

Ajaloolis-kultuuriliselt on eriti olulised Tsitre mõisa park ja hoonestuse vundamendid ja vared (sh säilinud keldrid).

Ajaloolised kivid: Lahe talu maadel Linnamäe all suur sammaldunud rändrahn, tsaariaegne piirikivi, millel on number peal. Ottensoni lahe sopp oli kasutusel linaleoauguna.


Pilt:Tsitre Merila1.jpg|Merila puhketalu
Pilt:Tsitre bussipeatus.jpg|Tsitre bussipeatus
Pilt:Tsitre rand.jpg|Tsitre rand
Pilt:Tsitre telkimisplats.jpg|Tsitre telkimisplats


## Vaata ka
*Tsitre mõis
*Tsitre fosforiidimaardla
*Tsitre kihistu

## Viited

## Välislingid
* Tsitre küla. kaitsealad.ee
* Tsitre küla väärtuslikud hooned. kaitsealad.ee
Laurence Henry Hicks

**Laurence Henry Hicks** (1912–1997) on Nauru riigihümni "Nauru Bwiema" muusika autor. 

Ta oli austraallane.
Turbuneeme

**Turbuneeme** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas, ta jääb Lahemaa Rahvuspargi territooriumile. 

Turbuneeme küla tähistas 13. juulil 2019. aastal 325 aasta möödumist küla esmamainimisest. Küla on tähistatud 1694. aasta Kuhsall Socheri kaardil.

## Ajaloolis-kultuurilised kohad
Turbuneeme külas asus laevaehituskoht Painuva all rannas. Telliseahjud paiknesid praeguse Ahju talu kohal. Savivõtukohad, mida kutsuti Karjampohja saviaukudeks, on praeguseni näha. Raudtee viis Turbuneemelt Loksale tellisetehasesse savi vedamiseks. Turbuneemes oli veel tööstuslik kalasoolamisepunkt ja suur suitsuahi, laudpõrandaga kiige- ja tantsuplats, võrgumajad Prassi ninal.

Külas paikneb Painuva rändrahn, mis on looduskaitse all. See on mahult (340 m³) Eestis 7. kohal.

## Vaata ka
*Loksa–Viinistu tee

## Viited

## Välislingid
* Turbuneeme küla kaart, kaitsealad.ee
* Turbuneeme küla katastriüksused, kaitsealad.ee
Vahastu (Kuusalu)

**Vahastu** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. 

## Vaata ka
*Hirvli–Vahastu tee
*Vahastu–Mustametsa tee

## Viited
Uuri

**Uuri** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. 

Külas asub Uuri hiiemets ja Kahala hiiemets.

## Viited
Valkla

**Valkla** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. 

Külas asub Valkla baptistikoguduse palvela.

Külas tegutses Valkla kõrts, mille säilinud kõrtsihoone on arvele võetud kultuurimälestisena.


Valkla mõisa peahoone.jpg|Valkla mõisa peahoone
Valkla bridge.jpg|Valkla kivisild
Harjumaa Valkla palvela 03 1905 2020.05.30MF.jpg|Harjumaa Valkla palvela


## Vaata ka
*Valkla bautakivikalmistu
*Valkla mõis
*Valkla oja
*Valkla soo
*Jaanukse Murendikivi
*Jaanukse Tagametsakivi
*Jaanukse kivi

## Viited
Vihasoo

**Vihasoo** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. Küla asub Lahemaa Rahvuspargi territooriumil.

Külas on Pauna talu kalmistu.

## Ajaloolis-kultuurilised kohad
Vihasoo küla vana seltsimaja (rahvamaja) asub iidse rannatee ääres. Loobu jõel on vesiveskite asukohad. Vihasoo-Ristil leiab 18. sajandi tellisepõletusahjude kohad. Samuti olid külas laevaehituskoht, sepapada, tõrvaahi.

## Vaata ka
*Loksa kolhoos

## Viited

## Kirjandus
* Ülle Tamm Kihelkonnamäng Vihasoos – pillimäng, jõeküna ja 7000 aastat ajalugu. sonumitooja.ee, 1. juuli 2015.

## Välislingid
* Vihasoo küla. kaitsealad.ee
* Vihasoo küla kaart. kaitsealad.ee
* Vihasoo küla väärtuslikud hooned. kaitsealad.ee
Virve

**Virve** on küla Harju maakonna Kuusalu vallas. Küla paikneb Juminda poolsaarel Hara lahe läänerannikul.

## Viited

## Välislingid
Aela

**Aela** (kohakääne Aelasse ) on küla Harjumaal Kose vallas, valla ja ühtlasi Harjumaa kõige lõunapoolsem küla.

Küla asub Ardust lõunas ja Paidest loodes.

Aela on põlisküla. Seda mainiti juba 1241 Taani hindamisraamatus kujul *Æilæs*. Hiljem mainiti seda 1513 kujul *Agelis*, 1568 kujul *Ailis*, 1637 kujul *Hayle*, 1725 kujul *Hayell* ja 1871 kujul *Ahhila*. Küla asus Juuru kihelkonnas ja kuulus Harmi ehk Ojasoo mõisale. 19. sajandil oli olemas ka Aela kõrvalmõis. 20. sajandil nimetati küla kohati **Aeli**. Varem on seda ka **Metsnurga** külaks nimetatud..

18. sajandi kaartidel kannab küla nime *Aila*. Nende kaartide järgi on külast kagus praegusel Järvamaal asunud  ja lõunas praegusel Raplamaal Taga-Polliku (*Takka Pollik*) (tänapäeval Suurekivi) asulad.

1977–1998 oli Aela liidetud Virla külaga.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla territooriumile jääb mitu sood, sh Vonka raba, Laukesoo, Pususoo ja Nairemäe raba. Külast läände naabervalda jääb Aela raba, mis on osa Aela-Viirika soost. Nende soode kaitseks on moodustatud Aela maastikukaitseala. Aela küla ise kuulub Laukesoo looduskaitsealale.

Lauri Kettunen oletas, et külanimes peitus sõna *[[ahel]] ~ ahelas ~ ahilas*. Karl Pajusalu arvates tuleb nime algupärana kõne alla *ai* 'äär' või isikunimi.

Taani hindamisraamatus mainiti koos Aelaga *Ropæ* nime. Seda pole osatud täpsemalt paigutada. Paul Johansen arvas, et tegu ei saa olla Hageri kihelkonnas tänapäeva Ohulepas asunud Ropega. See ei pruukinudki olla kohanimi, vaid seal elanud inimese nimi.

## Viited
Alansi

**Alansi** on küla Harju maakonna Kose vallas. 

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Valdav osa küla territooriumist on põllumajandusmaa. Küla lääneosas kulgeb Alansi oja.

Külas asub Lemomägi (Lemmumägi), kus 2001. aastal avati Johan Pitka monument (skulptor Helmut Hiismaa). Monumendi lähedale püstitati 2003. aastal ka kolme mõrvatud Pitka poja mälestuskivid.

## Viited

## Välislingid
*
*Alansil avatakse mälestusmärk kapten Paul Laamannile, ERR, 9. november 2008
Ardu

**Ardu** on alevik Harju maakonnas, Kose vallas.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Ardus 544 inimest. Neist 520 (95,6%) olid eestlased. 1. jaanuaril 2014 elas Ardus Rahvastikuregistri andmetel 528 inimest.

18. sajandi kaartide järgi on Ardu (*Hardo*) juures olnud kõrts. Asulast idas on olnud endised Sikemäe (*Sikkama*) ja Vanamõisa küla.

Ardu oli aastatel 1992–2013 eksisteerinud Kõue valla keskus.

Alevikus asub Ardu muinaskalmistu. Sealt leitud mehe luustiku järgi tegi 1950. aastatel Mihhail Gerassimov mehe büsti "Ardu mees".

## Vaata ka
*Ardu külanõukogu
*Habaja sovhoos

## Viited
Harmi

**Harmi** on küla Harju maakonna Kose vallas Kuivajõe ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külas asus Uue-Harmi mõis, mille peahoones tegutses hiljem Harmi Põhikool.

Mõisahoonet ümbritseb kaitsealune Harmi mõisa park. Pargis asub ka arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht.

## Viited

## Välislingid
* Harmi küla ja Ojasoo mõis
Kadja

**Kadja** on küla Harju maakonna Kose vallas Lõuna-Kõrvemaal.

Kadja kõrgeim koht on Põlendmägi (86.2 m). Asudes Keila, Pirita ja Pärnu jõgikonna veelahkmel valguvad veed külast igasse ilmakaarde. Suuremad kraavid on Ees-Põlliku kraav (suubub Atla jõkke), Kadja kraav (suubub Kadja järve) ja Metsanurga kraav (suubub Kuivajõkke).

Külast loodesse jääb Mustraba, edelasse Kihuraba, lõunasse Aela raba ja kagusse Vonka raba.

## Viited
Habaja

**Habaja** on alevik Harju maakonnas Kose vallas. Kuni 2013. aasta sügiseni kuulus Habaja Kõue valda.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Habajal 311 inimest. Neist 302 (97,1%) olid eestlased. 1. jaanuaril 2014 elas Habajal Rahvastikuregistri andmetel 303 inimest.

Alevikku läbib Kose–Purila maantee. Küla territooriumil asub Habaja mõis.

Varasemad teated Habaja kohta pärinevad 1419. aastast, mil asustus oli tuntud Appa külana. Habaja mõis (saksa keeles *Habbat*) rajati 1646. aastal, mil see eraldati Vana-Harmi mõisast. 18. sajandi teisel poolel kuulus mõis Ungern-Sternbergidele, viimase käest läks valdus Moritz Wilhelm von Pistohlkorsi kätte. 1790. aastal omandas mõisa Bernhard Heinrich von zur Mühlen. Suure osa 19. sajandist oli mõis Hunniuste perekonna valduses, kelle kätte jäi kuni 1939. aasta võõrandamiseni. Nõukogude perioodil kuulus mõisakompleks Habaja sovhoosile.

Habaja mõisas toimus 29. mail 1858 nende Habaja ja Harmi talupoegade peksmine, kes keeldusid abiteost. Seda sündmust meenutab Habajal mälestuskivi.

Alevikus on ka mälestuskivi "Langenud Suures Isamaasõjas aastail 1941–1945"; kivil on seitse nime.

## Viited

## Välislingid
*
Kantküla (Kose)

**Kantküla** on Harjumaal Kose vallas asuv küla.

Seda kohanime on esmamainitud 1462. aastal kujul *Kantküll*, ent ühtlasi kirjutati siis, et see küla olevat tühi. 17. sajandi lõpul nimetati isikut *Kankülla Madis*. 1726. aasta adramaarevisjoni andmeil elas Ojasoo mõisas 4 Kanti lisanimega talupoega. Mellini kaardil 1796 on küla kohale märgitud vaid telliselööv (*Ziegeley*). Asustatud külana on Kantküla esimest korda nimetatud alles 1900. aasta paiku (Канткюля). Kantküla asus Kose kihelkonnas ja kuulus Harmi mõisale.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Arvatavasti tuleb küla nimi kas sõnast "kand" 'tagaosa' või "känd".

Kantküla põhjaosas on Punamäe talurühm, mida on varem nimetatud Tagametsa külaks.

Külast voolavad läbi Kantküla oja ja Sange oja. Kahe oja ühinemiskoht küla põhjaosas jääb Ojasoo-Kantküla looduskaitsealale.

Küla kirdenurka läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee.

## Viited
Kantküla

**Kantküla** on mitme koha nimi:

***[[Kantküla (Kose)|Kantküla]]** on küla Kose vallas Harju maakonnas
***[[Kantküla (Vinni)|Kantküla]]** on küla Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas
***[[Kantküla (Jõgeva)|Kantküla]]** on küla Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas
***[[Kantküla (Aravete)|Kantküla]]** oli küla Albu vallas Järva maakonnas
Katsina

**Katsina** on küla Harju maakonna Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla lõunaosas asub Kojamäe raba.

Küla idanurka läbib Tallinna–Tartu maantee.

## Viited
Kiruvere

**Kiruvere** on küla Harju maakonna Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külas asuvad Kiruvere järv ja Paunküla veehoidla. Küla läbib Sae–Paunküla kanal, millega juhitakse vett Jägala jõest Paunküla veehoidlasse.

Küla põhjaossa jääb osa Põhjaku rabast.

## Viited
Kukepala

**Kukepala** on küla Harju maakonna Kose vallas Tallinna–Tartu maantee ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla idapiir puutub kokku Pirita jõega.

## Viited
Kõrvenurga

**Kõrvenurga** on küla Harju maakonna Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külas asuvad Kautla järv, Kautla Mudajärv, Nõmme järv ja osaliselt ka Hiieveski järv.

Suur osa küla territooriumist on metsa alla ning seda läbivad arvukad kraavid.

Külast itta jääb Kautla raba.

## Viited
Kõue

**Kõue** on küla Harju maakonna Kose vallas.

Asulat läbib Kõue–Virla tee ja seal lõppeb Triigi–Kõue tee.

Küla lõunapiir jookseb mööda Kuivajõge.

Külast on pärit Eesti alpinist ja fotograaf Jaan Künnap.

Küla alale jääb kaks kultuurimälestist: asulakoht ja ohverdamiskoht "Hiiepajuauk".

## Ajalugu

Ürikutes on Kõuet (*Køy*) esimest korda mainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus. Küla suuruseks hinnati 19 adramaad, millega see oli üks selle piirkonna suuremaid asulaid.

1917–1939 oli küla osa Triigi vallast, mis enne seda kandis Aleksandri valla nime. 1939. aastast kuulus küla Kõue valda.

Pärast Kõue valla taasmoodustamist kuulus see Kõue valda kuni 2013. aastani, mil Kõue ja Kose vald liitusid.

## Viited
Lutsu (Kose)

**Lutsu** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läänepiir kulgeb mööda Sokusoont ja põhjapiir mööda Alansi oja.

## Viited
Korvõielised

**Korvõielised** (*Asteraceae* või *Compositae*) on kaheiduleheliste klassi astrilaadsete seltsi kuuluv õistaimede sugukond.

Sugukonna teaduslik nimi *Asteraceae* tuleneb perekonna aster nimest. Paralleelnimi *Compositae* tuleneb taime õisiku ehitusest: suur hulk õisi moodustavad kokku ühe suure õiesarnase ebaõie. Eestikeelne nimetus tuleneb samuti õisiku ehitusest: selleks, et kõiki õisikut moodustavaid õisi ära mahutada, on õiepõhi laienenud ja muutunud korvikujuliseks.

Korvõieliste ebaõis on omandanud paljud tunnused, mis harilikult on omased ühele õiele, näiteks ühised kandelehed, mis on moondunud ning meenutavad välimuselt ja toimimiselt tupplehti. Nad on tavaliselt rohelised, kuid mõnel liigil võivad olla eredalt värvunud.

Korvõielisi uurivat botaanika haru nimetatakse sünanteroloogiaks. Esimese sellealase teose kirjutas Theophrastos.

Korvõielised on käpaliste kõrval teine suurim õistaimede sugukond: selles on ligikaudu 1900 perekonda. Korvõieliste liikide arvu on raske määrata, sest olenevalt liigi kriteeriumidest on süstemaatikud eristanud 14 000 – 25 000 liiki. Eestis on eristatud ligi 300 liiki. Liikide arvu ebakindlus on seotud apomiksise suure osakaaluga mitmes korvõieliste perekonnas (nt hunditubakas *Hieracium*, karutubakas *Pilosella*, võilill *Taraxacum*), mistõttu neis ei moodustu selgelt eristunud liike ja nende kirjeldamisel sõltub palju süstemaatikute kokkuleppest liigi määratlemisel (enamasti kirjeldatakse neis perekondades suurel hulgal pisiliike). 

Korvõielised on eriti vormirohkelt esindatud parasvöötmes. Suhteliselt sageli kohtab neid avatud kuivades kohtades. Tihedates troopikametsades on korvõielisi vähem: seal esineb neid epifüütidena võrades.

Enamik korvõielisi on rohttaimed. Esineb ka põõsaid, puid ja ronitaimi. Teistest taimerühmadest on korvõielisi üldjuhul iseloomuliku ehitusega õisiku järgi lihtne eristada.

Tavaliselt tolmeldavad korvõielisi putukad ja sellepärast on nad olulised putukate kasvatamisel. Esineb ka tuultolmlemist ja apomiksiat.

Valmis seemned levivad sageli tuule abil. Teise levinud moodusena on seemnetel haagikesed või kidad, millega nad jäävad mööduvate loomade (näiteks inimeste) külge kinni ja kukuvad emataimest kaugel maha.

Korvõielised tekkisid eotseenis umbes 49 miljonit aastat tagasi. Perioodil 42–36 miljonit aastat tagasi toimus sugukonnas aktiivne mitmekesistumine ning perekondade ja liikide teke.

On täpselt teadmata, mis põhjustas korvõieliste niisuguse edu. Oletatavasti on selles oma osa nende võimel salvestada energiat fruktaanidena, peamiselt inuliinina, mis annab eelise kuivades kohtades.

## Perekonnad
### Eesti pärismaiste liikidega perekonnad

### Teisi perekondi

## Vaata ka
*korvõisik
Laane (Kose)

**Laane** on küla Harju maakonna Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Suur osa küla territooriumist on metsa all.

Küla kagunurgas asub osa Põhjaku rabast.

Küla läbib Paunküla–Vetla tee.

## Viited
Leistu

**Leistu** on küla Harju maakonna Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Paunküla–Vetla tee.

Kultuurimälestistest asuvad külas asulakoht ja kivikalme "Surnumägi".

## Viited
Alfred Adler

**Alfred Adler** (7. veebruar 1870 Viin – 28. mai 1937 Šotimaa) oli Austria meditsiinidoktor ja psühholoog, individuaalpsühholoogilise koolkonna rajaja. Teda nimetatakse sageli Sigmund Freudi mantlipärijaks. Õpetaja ja õpilase erinevus: Adler ei tunnistanud kunagi, et vaimuhäirete põhjus on ainuüksi seksuaalprobleemides, vaid interpreteeris unenägusid – millele Freudki toetus – laiemalt, kogu alateadvust haaravatena. 

Adler sündis Viinis. Isa oli keskklassist juudist arst, Adler õppis ise ka arstiks, sai kraadi 1895. aastal. Oli Viinis psühhoanalüütilise seltsi president, läks 1911 Freudist lahku, kuna tekkisid oma ideed, misjärel nad Freudiga enam kunagi ei kohtunud. Elundi alatalitlust uurides märkas, et haigus tabab kõige nõrgemat elundit, aga see ei tähenda veel haigust, kuna leiab aset kompensatsioon. Adler pani aluse individuaalpsühholoogiale. 

Poliitilistelt vaadetelt oli Adler vasakpoolne ja lävis tihedalt sotsialistidega. Ka oma tulevase abikaasa, Venemaalt pärit Raissaga tutvus ta sotsialistide ühingu koosolekutel. Nad abiellusid 1897. aastal ja nende abielust sündis neli last.

## Teosed eesti keeles
* "Raskelt kasvatatavad lapsed". Tõlkinud Alma Ostra-Oinas. Eesti Lastesõprade Ühing, Tallinn 1932, 25 lk.
* "Inimesetundmine: inimeste iseloomude peategurid ja nende areng". Tõlkinud D. Hint (= Debora Vaarandi koos Aadu Hindiga). Redigeerinud Leo Anvelt, saatesõna August Annist. Sari "Elav Teadus", nr 85/86, EKS, Tartu 1939, 212 lk; 2. trükk: Kupar, Tallinn 1995

## Kirjandus
* Aleksander Elango, "Analüütilised voolud psühholoogias ja nende rakendamine pedagoogikas" – Kasvatus 1933, nr 6 ja 8; uustrükk Elango artiklikogumikus "Tagasivaade", Tartu Ülikooli Kirjastus 2001, lk 132–193
* Valmar Adams, "Alfred Adleri vaimne pärandus" – Looming 1937, nr 7, lk 794–798; artikli veebiversioon Kirjandusarhiivis; uustrükk: Valmar Adams, "Oomega. Esseid ja murdmemuaare", LR 1985, nr 1/2, lk 62–67

## Välislingid
* Aivar Kull: "Kuidas Alfred Adler läks tülli Sigmund Freudiga" Postimees, 22. jaanuar 1996, lk 19 (raamatu "Inimesetundmine" kordustrüki arvustus)
* Annika Alasoo: "Freudi õpilane ja hilisem vastane Adler" (lühitutvustus) Postimees, 7. veebruar 2000, lk 27
Ljudmila Putina

**Ljudmila Putina** (vene *Людмила Александровна Путина*, (neiupõlvenimi Škrebnjova; sündinud 6. jaanuaril 1958 Kaliningradis) on Venemaa presidendi Vladimir Putini endine abikaasa. 

6. juunil 2013 teatas paar ühisintervjuus telekanalile Rossija-24 oma abielu lõppemisest. 1. aprillil 2014 teatas Kremli pressiesindaja Dmitri Peskov, et abielu on ametlikult lahutatud.

2016. aastal abiellus Ljudmila Putina Artur Otšeretnõiga ja kannab sestpeale perekonnanime **Otšeretnaja**.

## Elukäik
Nooruses oli ta stjuardess kohalikel Kaliningradi lendudel. 

1996. aastal lõpetas ta Leningradi Riikliku Ülikooli hispaania keele erialal. 

28. juulil 1983 abiellus ta Vladimir Putiniga. Neil on kaks tütart: Marija (sünd. 1985) ja Katerina (sünd. 1986 Dresdenis). Tütred õppisid Moskva Saksa Koolis, kuni Putin sai Venemaa peaministriks.

1993. aastal sattus Ljudmila Putina autoõnnetusse, kus sai raskelt viga. Pärast paranemist hakkas ta õigeusklikuks kristlaseks. 

Ljudmila Putina on vene keelt ja venekeelset haridust edendava fondi kuraator. On väidetud , et 2000. aasta Venemaa Teaduste Akadeemia algatatud õigekirjareform katkestati Ljudmila Putina vastuseisu tõttu.

## Tunnustus
* 2002 Jacob Grimmi auhind, saksa keele kui võõrkeele edendamise eest Venemaa Föderatsioonis
* 2007 Kaliningradi aukodanik

## Viited

## Välislingid

* V. Pribulovsky. Ljudmila Putina biograafia (*vene keeles*)
* Ljudmila Putina: lubage lastel koolist poppi visata, elu24.ee, 21. jaanuar 2009
Omavalitsuste Teataja

**Omavalitsuste Teataja** oli 13. aprillil 1938 dekreedina välja antud seaduse järgi kavatsetud ametlik väljaanne, kus oleksid avaldatud kohalike, kutsealaste omavalitsuste ja vähemusrahvuste kultuuriomavalitsuste määrused, korraldused, otsused, teadaanded ja kuulutused.

Tegelikult lükati Omavalitsuste Teataja ilmumist edasi ja tegelikult see ei ilmunudki.
Harku tööpõlgurite töölaager

**Harku tööpõlgurite töölaager** oli 1938. aastal asutatud Kohtuministeeriumi Vangimajade talituse alluvuses olnud  kinnipidamisasutus tööpõlgurite sunduslikult tööle õpetamiseks, harjutamiseks ja rakendamiseks.

1938. aastal viidi Harku alaealiste parandusasutus üle Laitse mõisa rajatud Laitse alaealiste parandusasutusse. Harku asutuse maa-alale rajati Harku tööpõlgurite töölaager.

Tööpõlgurite laagrisse paigutati isikuid 7. juulil 1938 vastu võetud tööpõlgurite töölaagrite seaduse alusel. Laagrisse saadeti jaoskonnakohtuniku otsusega kuueks kuuks kuni kolmeks aastaks.

## Vaata ka
*Kopli töömaja
*Profülaktoorium

## Viited

## Allikad
*Rahvusarhiivi fond 2749 (RA ERA.2749) "Harku Tööpõlgurite Töölaager"
*"Tööpõlgurite töölaager teostamisele". Uus Eesti nr 185, 9. juuli 1938, lk 5
*Kohtuministri 19. juuli 1938 määrus töölaagri avamise kohta Harkus Riigi Teataja nr 64, artikkel 629, 19. juuli 1938
*"Tööpõlgurid juba tööl". Uus Eesti nr 216, 9. august 1938, lk 3
*Peksukaristus Eesti Vabariigis
* Uno Ilm. "Tööpõlgurid Harkus". Politsei, mai 1998, lk 10-11
Lossifoogtikohus

**Lossifoogtikohus** (saksa keeles *Revalsches Domschloßvogteigericht*) oli Toompea linna valitsus- ja kohtuorgan.

Selle koosseisu kuulusid lossifoogt (saksa k. *Schloßvogt*), kaks Toomgildi oldermanni ja kaks vanemat. Kohtul ei olnud sekretäri ja asjaajamist juhtis lossifoogt isiklikult. Kohtu juures olid gildiraamatupidaja, üks või kaks maaklerit ja üks kohtuteener. Lossifoogtile maksis palka riik, teistele kohtuliikmetele Toomgild. Lossifoogtikohtu liikmetest moodustati kassavalitsus, maksukomisjon ja aktsiisivalitsus.

Kohtu istungid toimusid kaks korda nädalas.

Lossifoogtikohus kaotas oma valitsemisõigused 1878. aastal (Toompea liitmisel Tallinna linnaga), tegutses edasi ainult kohtuna ja likvideeriti lõplikult 1889. aastal, viimane Toompea lossifoogt oli 1883–1889 Roman von Antropoff.

## Koosseis 1843. aastal
* Eesistuja kohusetäitja kolleegiuminõunik Törne
* Oldermann Caspar Heinrich Wulff
* Oldermann Franz Lehmkuhl
* Vanem Carl Wilhelm Starck
* Vanem Hans Heinrich Falck
vt. *[[:Kategooria:Toompea lossifoogtikohtu liikmed|Toompea lossifoogtikohtu liikmed]]*

## Vaata ka
* Foogtikohus
*Tallinna linnusekohus
Riskikuller

"**Riskikuller**" on USA märulifilm, mis esilinastus 11. oktoobril 2002. 

Filmi lavastajad on Louis Leterrier ja Corey Yuen. Filmi peategelane (riskikuller) on Jason Statham, kes sooritab suure osa filmis leiduvaid kaskadööritrikke.

Film on avaldatud nii inglise, prantsuse kui ka hiina keeles.

Filmile on tehtud järg "Riskikuller 2" 2005. aastal ja "Riskikuller 3" 2008. aastal.

## Vaata ka
*"Riskikuller 2"
Alejandro Selkirki saar

**Alejandro Selkirki saar** (varem ka **Más Afuera saar**) on Tšiilile kuuluv saar Vaikses ookeanis Juan Fernándeze saarestikus, 181 kilomeetrit Robinson Crusoe saarest idas. Asukoht: . Erinevate allikate järgi on saare pindala 33, 44,6 või 48 km&sup2;. Saare kõrgeim punkt ulatub 1329 meetrit üle merepinna. 

Saar on vulkaanilise päritoluga ning selle vanuseks hinnatakse 1–2 miljonit aastat. Saar on asustamata. Sellel asub suur merilõvide koloonia. 

Saar on nime on saanud šoti meremehe Alexander Selkirki järgi, kes elas Robinson Crusoe saarel üksinduses neli aastat.
Klintsõ

**Klintsõ** on linn Venemaal Brjanski oblastis. Asub Valgevene ja Ukraina piiri lähedal.

Klintsõ on asutatud 1707. aastal ja sai linnaks 1925.

Linn on alates 19. sajandist tekstiilitööstuse keskus.

## Viited

## Välislingid

*http://www.klintsy.ru/
Jegorjevsk

**Jegorjevsk** on linn Venemaal Moskva oblastis, Jegorjevski rajooni keskus. Asub Moskvast 101 km kagus.

Jegorjevski kohal on teada Võssokoje küla alates 1462. aastast. 1778 sai linnaõigused.

## Viited
Tiiu Kokla

**Tiiu Kokla** (sündinud 29. jaanuaril 1932) on eesti tõlkija ja toimetaja. Ta on tõlkinud soome, ungari ja saksa keelest luulet ja proosat.

## Tunnustus
* 1985 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia (Mihaly Sükösdi teose "Eeluurimisvangistus. Kummardus Ingmar Bergmanile" tõlge eesti keelde)
*2001 Valgetähe medaliklassi teenetemärk
Robinson Crusoe saar

**Robinson Crusoe saar** (hispaania keeles *Isla Robinsón Crusoe*) on Vaikses ookeanis asuva Juan Fernándeze saarestiku suurim saar. 

Robinson Crusoe saar asub Lõuna-Ameerika rannikust 674 kilomeetrit läänes. Saarestikku kuuluvad veel Alejandro Selkirki saar ja Santa Clara. Kogu saarestik kuulub Tšiilile.

Geoloogilises mõttes asub kogu saarestik Lõuna-Ameerika laama ja Nazca laama piiril. Saarestik on vulkaanilise päritoluga ja selletõttu mägine.

Saar on 93 km² suur. Saare kõrgeim punkt on 916 meetri kõrgune El Yungue. 

2002. aastal elas saarel 633 elanikku. Kõik nad asusid saare põhjakaldal Cumberlandi lahe ääres San Juan Bautista külas.

Saare lääneotsas on pikk ja kitsas poolsaar, mille nimi on Cordon Escarpado. Poolsaare tipust 1,5 km kaugusele lõunasse jääb pisike Santa Clara saar.

Saare kliima on lähistroopiline kuumade ja kuivade suvede ning jahedate ja vihmaste talvedega. Lääneosa on natuke madalam ja kuivem kui idaosa.

## Ajalugu
Saare avastas 1574 Hispaania kapten Juan Fernandez, kes oli ühtlasi esimene, kes saarel maabus. Tema nime kannab kogu saarestik.

Saar kannab Robinson Crusoe nime sellepärast, et 1704. aastal elas seal 4 aastat ja 4 kuud täielikus üksinduses saarele jäetud Alexander Selkirk. Meremehe saatus on aineseks Daniel Defoe romaanile "Robinson Crusoe". Robinson Crusoe nime andis saarele Tšiili valitsus 1966, varem oli saar tuntud kui **Más a Tierra**, mis tähendab hispaania keeles 'maale kõige lähem saar', või **Aguas Buenas**.

14. märtsil 1915 toimus saare lähedal Más a Tierra lahing, milles kaks Suurbritannia kergeristlejat ja üks relvastatud kaubalaev kohtasid Saksamaa kergeristlejat, Maximilian von Spee eskaadrisse kuulunud SMS Dresdenit, ja uputasid selle. Hukkus 4 Saksa meremeest, ülejäänud 315 võeti vangi.

2010. aasta Tšiili maavärin tekitas saarel 5 meetri kõrguse tsunami, milles hukkus 5 inimest. Tsunami hävitas suure osa külast.

## Elu saarel
Alates 1977 on kogu saar looduskaitse all, kuna seal elab mitu punasesse raamatusse kantud taimeliiki.

Saarlased elavad peamiselt traditsioonilises stiilis, nad elatuvad peamiselt suurte vähkide langustlaste püügist ja müügist. Siiski on saarel mõned sõidukid (ehkki pole teid, millel nendega sõita), hulk telereid ja satelliitide kaudu toimiv Interneti-ühendus.

Saare läänetipus on väike lennuväli. Lennuaeg Santiagost saarele on peaaegu 3 tundi. Ühendus lennuvälja ja San Juan Bautista küla vahel toimub laevadega.

Saarel käib sadu turiste aastas. Üks vaatamisväärsus on põhjalastud Saksa ristleja SMS Dresden.

## Viited
Milan Babić

**Milan Babić** (serbia *Милан Бабић*; 26. veebruar 1956 Kukar, Horvaatia – 5. märts 2006 Haag) oli Horvaatia serblasest poliitik. Babić oli hariduselt hambaarst, kuid hakkas poliitikuks 1990. aastal. 1991–1995 oli ta tunnustamata Krajina Serblaste Vabariigi president. 1991. aastal viis ta serblaste kontrolli all olevatel aladel koos Vojislav Šešelji ja Ratko Mladićiga läbi etnilise puhastuse.

Tema üle mõisteti kohut Haagis Endise Jugoslaavia tribunalis ning tunnistati süüdi inimsusvastastes kuritegudes. Ta oli esimene, kes osaliselt oma süüd ka tunnistas. Talle mõisteti 13-aastane vanglakaristus. 6. märtsil 2006 leiti ta surnuna oma kongist, kus ta oli sooritanud enesetapu.
Krasnogorsk

**Krasnogorsk** on linn Venemaal Moskva oblastis, Krasnogorski rajooni keskus.

Krasnogorsk asub Moskva jõe ääres Moskvast 23 km läänes ja halduslikult piirneb Moskvaga.

## Loodus
Krasnogorsk asub Smolenski-Moskva kõrgustikul. Maapind laskub Moskva jõe suunas, loodest kagu poole. Absoluutsed kõrgused piirkonnas on vahemikus 190–220 m.

Kogu linna ja selle ümbruse pinnase aluspõhja moodustavad juura savid, mis kaitsevad veehorisonte. Pinnavetega on kogu ümbruskond rikkalikult kindlustatud ja nende põhjal on korraldatud Krasnogorski veevarustus.

Krasnogorski kliima on mõõdukalt mandriline. Aasta keskmine temperatuur on +4,5 °C. Kõige kuumemad kuud on juuli (+19,0 °C) ja august (+17,2 °C), kõige külmemad veebruar (−9,1 °C) ja jaanuar (−8,8 °C). Aasta keskmine sademete hulk on 598 mm.

## Ajalugu
Krasnogorski kandis elasid inimesed juba paljude tuhandete aastate eest. Arvatavasti olid need soomeugrilased. Hiljem asusid sinnakanti elama slaavlased.

Krasnogorsk ise on väga noor linn, eriti võrreldes ümberkaudsete linnadega. Veel 20. sajandi alguses oli tänapäeva Krasnogorski maa-alal mitu küla. Kuid sealkandis tegutsevat Pavšino pärusmõisa on mainitud juba Vassili Pimeda testamendis 1462.

19. sajandi teisel poolel ilmus nendesse küladesse kerge- ja keemiatööstus: tekstiilitootmine, riidevärvimine, happetootmine. 1901 rajati sinna raudtee, aga Pavšino raudteepeatus rajati alles 1908.

1922 nimetati Pavšino aleviks. 1926–1927 viidi sinna üle Podolski mehaanikatehas, mis oli asutatud 1905 Riias Saksa optikaettevõtte Carl Zeiss filiaalina. 1931 kinnitati üldplaan, mille kohaselt Pavšinosse rajatakse NSV Liidu suurim optikaettevõte, asulat laiendatakse ja nimetatakse ümber Optikogorskiks. Kuid nimi muudeti kiirelt, 10. aprillil 1932 ümber Krasnogorskiks. Samal aastal rajati sinna tehas Standardbeton, mis tootis suurte mõõtmetega betoonkonstruktsioone. Krasnogorsk sai linnaõigused 7. oktoobril 1940.

Teise maailmasõja ajal jõudis 1941 rinne kõigest mõne kilomeetri kaugusele linnast. Pärast sakslaste tagasilöömist rajati samal aastal linna vangilaager ja Keskne Antifašistlik Kool, kus püüti (ja isegi edukalt) sakslasi ümber kasvatada. Kool viidi 1943. aasta kevadel üle Gorkisse. Kooli vilistlaste põhjal organiseeriti komitee Vaba Saksamaa, mis oli mõjukas Saksa DV loomisel.

Tänapäeval on Krasnogorsk üks kõige kiiremini kasvavaid Moskva eeslinnu. Seal avati 26. detsembril 2009 esimene väljaspool Moskvat asuv Moskva metroo jaam, Mjakinino metroojaam.

## Pilte

House of Moscow Oblast Government (night).jpg|Moskva oblasti haldushoone
Krasnogorsk Optikov square.jpg|Optikute väljak Krasnogorskis
Krasnogorsk near Myakinino - footbridge over Moskva 06-2015.jpg|
MosOblast Krasnogorsk Church of Theotokos of the Sign 08-2016.jpg|
Левый флигель.Западный.jpg|


## Viited
Viktor Dyk

**Viktor Dyk** (31. detsember 1877, Pšovka u Mělníka – 14. mai 1931 Lopud) oli tšehhi kirjanik ja Tšehhoslovakkia poliitik.
Saaremaa robirohi

**Saaremaa robirohi** (*Rhinanthus osiliensis*) on soomukaliste sugukonda ja robirohu perekonda kuuluv taimeliik.

Saaremaa robirohi on Eesti endeem, s.t kasvab ainult Eestis, Saaremaa lääne- ja loodeosas. 

Ta on üheaastane, ühekojaline rohttaim, kõrgus 20–50 cm. Tema eripäraks on vartel olevad näärmekarvad. Saaremaa robirohi, nagu teisedki robirohud, on poolparasiit – ta juurestik on vähearenenud, kuid juurtel on haustorid, mille abil taim kinnitub teiste taimede juurtele ja ammutab neist toitaineid. Kasvab allikasoodel ja päris- ja puisniitudel. 

Aastast 1958 on saaremaa robirohi looduskaitse all ja kuulub II kategooria looduskaitsealuste taimede hulka. Eesti punases raamatus on ta kolmandas ehk haruldaste liikide kategoorias. Taime ohustab peamiselt allikasoode ja soostunud niitude kuivendamine.

Saaremaa robirohu leidis ja kirjeldas esimesena 1933. aasta hilissuvel botaanikahuviline arst Bernhard Saarsoo.
Vahel on saaremaa robirohtu käsitletud ka rumeelia robirohu alamliigina (*Rhinanthus rumelicus* subsp. *osiliensis*). 

## Välislingid

* Saaremaa robirohi bio.edu.ee
*Saaremaa robirohu pilt

;Meedias
* Peeter Ernits "Saaremaa robirohi õitseb Viidumäe allikasoos augustis" Ärileht, 7. august 1996
* Mari Reitalu. Euroopa haruldus Eestis. Saaremaa robirohi. Eesti Loodus, juuni 2004
* Urmas Kiil "Valmis tegevuskava Saaremaa robirohu kaitseks" Saarte Hääl, 7. juuli 2011
* "Selgus majas: Saaremaa robirohi on Eestile ainuomane" Novaator, 11. veebruar 2013
Lööra

**Lööra** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kuivajõe ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Kultuurimälestistest asub külas üks kultusekivi.

## Viited
Nõmmeri

**Nõmmeri** (varasema nimega *Nõmmeküla*) on küla Harju maakonnas Kose vallas Ardu külje all.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee.

Küla läänepiir jookseb suuresti mööda Pirita jõge ja põhjapiir mööda Hiieveski oja.

## Viited
Marguse

**Marguse** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kose–Purila maantee ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 13 inimest. Kõik olid eestlased.

## Viited
Nutu

**Nutu** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Nutule lähimad külad on kirdes Vahetüki, lõunas Kadja ja läänes Vaopere.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 8 inimest. Kõik olid eestlased.

## Nimi
Nime käänatakse sisekohakäänetega (nt Nutusse või Nuttu).

Tõenäoliselt on küla saanud nime talupoja lisanime järgi. Seda saab kõrvutada sõnaga "nutt : nutu" ja eesnime Knut mugandustega Nuudo ja Nuut.

1929. aastal on kirja pandud rahvapärimus, mille järgi on asula saanud nime mõisa samanimelise rendikoha järgi. Talu olnud väga vaene ja rent olnud suur. Peremees käinud Triigi mõisas nutmas ja kaebamas ning palunud renti vähendada. Sellest saanud nime Nutu talu, millest pärastpoole kasvanud terve küla.

## Ajalugu
Nutu mõis eraldati Triigi mõisast 1659. Varem oli seal samanimeline küla. Nutu mõisa on mainitud 1695. ja 1726. aastal kujul *Nutz*. Nutu karjamõisa on nimetatud 1815. aastal kujul *Nutz* ja 1871. aastal kujul *Nutto*. 1726. aastal on nimetatud talupoega *Nutto Johann* ja 1765. aastal ka küla kujul *Nuß*. Küla kuulus Kose kihelkonda.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

## Loodus
Küla põhjapiir kulgeb mööda Kuivajõge.

Külast läände (naabermaakonda) jääb Mustsoo, mida ümbritsev Aela maastikukaitseala ulatub vähesel määral ka Nutu küla alale.

## Viited
Ojasoo

**Ojasoo** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kuivajõe ääres.

Rahvastikuregistri andmetel elas Ojasoo külas 1. detsembri 2018 seisuga 79 inimest. Neist olid 43 mees- ja 37 naissoost.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Kose–Purila maantee.

Küla keskel on Ojasoo järv.

Seal asus Vana-Harmi mõis ehk Ojasoo mõis.

Külas asuvad looduskaitsealused Ojasoo männid ning kaitsealune Ojasoo lehis.

Küla põhjaossa ulatub Ojasoo-Kantküla looduskaitseala.

Ojasoo lehis 2.jpg|Ojasoo lehis


## Viited
Pala (Kose)

**Pala** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külast läände jääb Legisesoo ja itta Pususoo laugastikuga loodeosa Laukesoo. Sooalad on kaitstud Laukesoo looduskaitseala koosseisus. Legisesoost saab alguse Paunaste kraav. 

Külas asub kolm arheoloogiamälestist.

## Viited
Paunaste

**Paunaste** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kõue–Virla tee ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla territooriumile ulatub Laukesoo looduskaitseala. Külast voolab läbi Paunaste kraav.

## Viited
Paunküla

**Paunküla** on küla Harju maakonnas Kose vallas Pirita jõe ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külast on leitud kaks aardeleidu (Paunküla aardeleiud)

Seal asus Paunküla mõis. Paunküla mõisa park on võetud kaitse alla.

Küla järgi on nime saanud läheduses asuv Paunküla veehoidla.

Külas asub kolm arheoloogiamälestist (kaks asulakohta ja kalmistu "Surnumägi").

Paunkülas asus Eesti NSV Siseministeeriumi ja hiljem Politseiameti Objekt P-6-68, administratiivhoone ja 3 abihoonet

## Vaata ka
*Paunküla maastikukaitseala

## Viited
Puusepa (Kose)

**Puusepa** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läänepiir jookseb mööda Pirita jõge.

Külas asub üks arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht.

## Viited
Puusepa

**Puusepa** on mitme koha nimi:

***[[Puusepa (Kose)|Puusepa]]** on küla Kose vallas Harju maakonnas
***[[Puusepa (Võru)|Puusepa]]** on küla Võru vallas Võru maakonnas

## Vaata ka
*Puusepa tänav
*Ludvig Puusepa tänav
Anabar

Nimel **Anabar** on mitu tähendust:

***[[Anabari küla]]** on ajalooline küla Naurul Anabari ringkonnas.
****[[Anabari ringkond]]** on 1. järgu haldusüksus Naurul.
****[[Anabari valimisringkond]]** on valimisringkond Naurul.
***[[Anabari jõgi]]** on jõgi Venemaal Sahha (Jakuutia) Vabariigis.
***[[Anabari järved]]** asuvad Sahhas.
***[[Anabari laht]]** asub Sahhas.
***[[Anabari platoo]]** asub Sahhas.
***[[Anabari uluss]]** on 2. järgu haldusüksus Sahhas.
***[[Anabar (relv)|Anabar]]** on Venemaal toodetav relv.
Anabari valimisringkond

**Anabari valimisringkond** on valimisringkond Naurul. 

See moodustub Anabari, Anibare ja Ijuwi ringkonnast. 

Valimisringkonnas elab 1240 inimest ning selle pindala on 5,1 km2.

Anabari valimisringkonnast valitakse Nauru parlamenti kaks saadikut. Praegused saadikud (seisuga jaanuar 2007) on Riddell Akua ja Ludwig Scotty.

## Valimistulemused
3. mail 2003 toimunud valimistel valiti Ludwig Scotty ja teisena Riddell Akua. Kandideerisid veel James Deireragea, Godfrey Waidabu ja David Gadaraoa.

23. oktoobril 2004 toimunud valimistel valiti Ludwig Scotty ja teisena Riddell Akua. Kandideerisid veel James Deireragea, Godfrey Waidabu ja Tyrone Deiye.

## Vaata ka
*Nauru valimisringkonnad
Ringkond

**Ringkond** on haldusüksuse tüüp, mõnedes riikides ühtlasi ka omavalitsusüksus. Ringkonnad varieeruvad suuruselt eri maades, nad võivad hõlmata mitmeid maakondi, kuid ringkond võib olla ka mingi munitsipaalüksuse allüksus.

## Hiina

Hiina Rahvavabariigis on ringkond 2. järgu haldusüksus.

## Malaisia

Malaisias on ringkond (*daerah*) 2. järgu haldusüksus, Sarawakis ja Sabahis 3. järgu haldusüksus.

## Saksamaa

## Sri Lanka

## Suurbritannia
### Inglismaa

Ringkonnad Inglismaal (*districts*) on  omavalitsusüksused. Piirkondades, kus kehtib kahetasandiline kohalike omavalitsuste struktuur, moodustab ringkond tavaliselt alumise tasandi üksuse (ülemise tasandi üksuseks on sel juhul krahvkond). 

### Wales
Walesis ametlikult terminit *district* ('ringkond') ei kasutata. Wales on jagatud 22 tervikomavalitsuseks.

### Šotimaa
Ringkonnad (*districts*) olid Šotimaal aastail 1975–1996 omavalitsusüksused.  

### Põhja-Iirimaa
Ringkonnad (districts) Põhja-Iirimaal on  omavalitsusüksused. Kogu Põhja-Iirimaa territoorium on jagatud 26 ringkonnaks.

## Venemaa
Venemaal  võib ringkond tähendada föderaalsubjektide haldusüksust, näiteks rajoon (район) või rahvusrajoon (национальный район), omavalitsusüksust, näiteks (munitsipaalrajoon (муниципальный район) või suurema linna haldusüksust – linnarajoon (городской район).

## Vaata ka
**[[Regierungsbezirk]]*
*Valimisringkond
*Ringkonnakohus
Nauru keel

**Nauru keel** (*dorerin Naoero*) on mikroneesia keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Naurul, kus see on kõrvuti inglise keelega ametlik keel. 

Kõnelejate arv on umbes 6000. 

## Murded
Aastal 1937 Sydneys avaldatud aruande kohaselt oli Naurul kuni 1888. aastani, mil Saksamaast sai Nauru koloniaalvõim, ning enne esimeste nauru keeles avaldatud tekstide avaldamist hulk murdeid.  Erinevused olid osalt nii suured, et eri paikadest pärit inimestel oli ilmseid raskusi üksteisest arusaamisega. Sedamööda, kuidas kasvas võõrkeelte mõju ning avaldati rohkem naurukeelseid tekste, kujunes ühtne kirjakeel, mida edendasid ka sõnaraamatud ning  Alois Kayseri ja  Philip Delaporte tõlked.

Tänapäeval murdeerinevusi praktiliselt enam ei ole. Ainult Yareni ringkonnas ja selle lähemas ringkonnas kõneldakse veel Yareni murret, mille erinevused kirjakeelest on siiski juba peaaegu kadunud.

## Viited

## Välislingid

*Delaporte inglise-nauru-saksa sõnastik (nauru keele vanas kirjaviisis)
Mikroneesia keeled

**Mikroneesia keeled**  on malai-polüneesia keelte haru, millesse kuuluvaid keeli kõneldakse Mikroneesias. 

Sellesse keelterühma kuulub 20 keelt, mida klassifitseeritakse mitmel erineval viisil. Nauru keelel on võrreldes teiste keeltega niipalju erijooni, et teisi mikroneesia keeli nimetatakse  pärismikroneesia ehk tuummikroneesia keelteks.

## Keeled
*japi keel
*karoliini keel
*kiribati keel
*kosrae keel
*mapia keel (hääbunud)
*maršalli keel
*mokili keel
*mortloki keel
*namonuito keel
*nauru keel
*paafangi keel
*pingelapi keel
*poonpei keel
*puluvati keel
*satavali keel
*sonsoroli keel
*tobi keel
*tšuugi keel
*ulithi keel
*voleai keel
Riidamäe

**Riidamäe** on küla Harju maakonnas Kose vallas Ojasoo–Ardu tee ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Kaustajõgi.

## Viited
Rõõsa

**Rõõsa** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Suur osa küla territooriumist jääb Paunküla maastikukaitseala koosseisu. Kaitsealal asub ka mitmeid järvi (Lindjärv, Rahkjärv, Rõõsa järv, Suur Kaksjärv, Väike Kaksjärv jt). Külas on ka tehisjärved Lohmussaare järv ja Sandissaare järv.

Rõõsa küla juurdesõit on mööda Kose–Ardu teed. Küla lõunaosa läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee, kuid neljarealiselt kiirteelt ei ole Rõõsa külla mahasõitu.

## Viited
Rava

**Rava** on mitme koha nimi:

***[[Rava (Ambla)|Rava]]** on küla Järva vallas Järva maakonnas
***[[Rava (Kose)|Rava]]** on küla Kose vallas Harju maakonnas
***[[Rava (Jõgeva)|Rava]]** on endine küla praeguse Laiusevälja küla koosseisus

## Vaata ka

***Rava** ehk **[[nasv]]** (väike saareke)
*Rava maastikukaitseala
*Rava soo
Rava (Kose)

**Rava** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Ojasoo–Ardu tee ning selle kagunurka ka Tallinna–Tartu maantee.

Külas asub teises maailmasõjas hukkunute ühishaud.

Arheoloogiamälestiseks on arvatud kalmistu "Kääbastemägi".

## Viited
Saarnakõrve

**Saarnakõrve** on küla Harju maakonnas Kose valla lõunaosas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee.

Külast põhja jääb Mustla raba. Läände aga Pususoo.

Mööda küla idapiiri voolab Lintsi jõgi.

Külas asus Saarnakõrve mõis. Mõisa hooned on hävinud.

Küla lähistelt Pususoo rabasaarelt leiti 2011. aastal metsavendade punker koos raudpulkadega vaatluspuu, küttepuude riida, kaevu ja laua jäänustega. Aastatel 2013–2014 viidi seal läbi arheoloogilised kaevamised, mille käigus leiti hulgaliselt metsavendade kasutatud esemeid. Uurijatel õnnestus saada kontakt ka inimstega, kes teadsid punkri taustalugu ja kel oli fotosid, mis näitasid punkrielu selle kasutusajal. Leide on eksponeeritud Eesti Sõjamuuseumis.

## Viited
SAE

**SAE** või **Sae** võib tähendada järgmist:
***[[Sae (Kose)|Sae]]** on küla Kose vallas Harju maakonnas
***[[Sae (Rägavere)|Sae]]** on küla Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas
Naurulased

**Naurulased** on Mikroneesia saare põhirahvas.

Naurulasi on umbes 18 000. Neist 6000 elab Naurul, 1000 Austraalias ja 8000 Ameerika Ühendriikides.

## Päritolu
Naurulaste päritolu pole lõpuni selge.

Võib-olla on nad saarele jõudnud umbes 1200 toimunud rahvaste rändamise käigus. Tõenäoliselt olid naurulaste esivanemad merd sõitnud või merehätta jäänud polüneeslased ja melaneeslased, kes saarele elama jäid. Tolles piirkonnas olid mikroneeslased juba melaneeslaste hulka segunenud.

## Välislingid
Silmsi (Kose)

**Silmsi** on küla Harju maakonnas Kose vallas Paunküla veehoidla ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külas asub arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht.

Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee.

## Viited
Triigi (Kose)

**Triigi** on küla Harju maakonnas Kose vallas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külas asub Triigi mõis. Mitu mõisahoonet ja mõisapark on arvatud kultuurimälestisteks.

Küla läänepiir jookseb mööda Kuivajõge ning edelapiir mööda Triigi peakraavi, mis samas Kuivajõkke suubub. Küla põhjaosa läbib ka Kaustajõgi.

## Pildid

Kõue-Triigi mõisa peahoone, 18.saj.*.JPG|Mõisa peahoone
Kõue mõisa tööhobuste tall.jpg|Mõisa tööhobuste tall
Kõue-Triigi mõisa rehi, 18.-20.saj.*.JPG|Mõisa rehi
Kõue-Triigi mõisa saun, 18.-20.saj..JPG|Mõisa saun


## Viited
Uueveski

**Uueveski** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kuivajõe ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

## Viited
Virla

**Virla** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kõue–Virla tee ääres.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Küla läbib Kuivajõgi, mis saab alguse samast lähedalt.

Küla idaossa jääb Legisesoo.

Kultuurimälestistest asuvad külas asulakoht ja kalmistu Kabelimägi.

## Viited
Äksi (Kose)

**Äksi** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kose–Purila maantee ääres.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 25 inimest. Kõik olid eestlased. 1. jaanuaril 2014 elas Äksis Rahvastikuregistri andmetel 22 inimest.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Külas asub Äksi suur rahn. Samuti asub seal üks arheoloogiamälestiseks arvatud kultusekivi.

## Viited
Silmsi (Järva)

**Silmsi** on küla Järva maakonna Järva vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda.

## Viited
Vanamõisa (Kose)

**Vanamõisa** on küla Harju maakonnas Kose valla idaosas.

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

Suur osa küla territooriumist on kaetud metsaga. Küla ümbritsevad põhjast, idast ja lõunast paljuski sood. Küla põhjaosa jääb Kõrvemaa maastikukaitsealale. Küla piiril asub Peetsaare järv.

Külas asus Peetsaare metsavahikoht. Samuti paiknes seal Vanamõisa mõis, mis oli Saarnakõrve mõisa karjamõis. Samas on pakutud, et see võis olla ka algne Saarnakõrve mõisa asukoht.

## Viited
Sae (Vinni)

**Sae** on küla Lääne-Viru maakonna Vinni vallas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas.

Sae küla läbib Voore oja. 18. sajandi kaartide järgi on Voore ojal olnud vesiveski (*Lider*).

## Viited
Puusepa (Võru)

**Puusepa** on küla Võru maakonna Võru vallas.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.

## Viited
Vahetüki

**Vahetüki** on küla Harju maakonnas Kose vallas Kuivajõe ääres. Seal suubub Kuivajõkke Paunaste kraav.  

Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.

## Viited
Kantküla (Vinni)

**Kantküla** on küla Lääne-Virumaal Vinni vallas.

Kantküla on esmamainitud 1241. aastal Taani hindamisraamatus kujul *Kandukyl*. Millalgi 16. sajandil oli küla jagatud Mõdriku ja Rägavere vahel.

1540. aastal on küla nime mainitud nimega *Kantkull* ja 1726 nimega *Kancüll*. Küla asus Viru-Jaagupi kihelkonnas ja kuulus Rägavere mõisale. Küla põhjaossa rajati Roosna karjamõis, mille alale rajati 1922 Roosna asundus. Hiljem liideti see Kantkülaga.

1977. aastal liideti Kantkülaga Liivu, mida on esmamainitud 1913. aastal kujul *Liwa*, ja Metsaserva küla, mida on esmamainitud 1970. aastal.

Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas.

Külanimi lähtub arvatavasti sõnast "kand" 'tagaosa' või "känd". Tänapäeval hääldub n selles nimes peenendatuna, sest seostub rahva meeles sõnaga "kant : kandi".

## Viited
Aude

**Aude** on küla Harju maakonnas Saue vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Nissi valda.

Küla läbib Riisipere–Vasalemma tee.

Külast lõunasse jääb Orkjärve soo, mille kaitseks on moodustatud Orkjärve looduskaitseala, mis ulatub ka Aude küla alale. Osaliselt ulatub küla territooriumile ka rabas paiknev Laanemaa järv ehk Orkjärv.

## Viited
Jaanika

**Jaanika** on küla Harju maakonnas Saue vallas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Nissi valda.

Küla poolitab põhjast lõunasse kulgev Keila–Riisipere raudtee ning selle ääres, küla põhjapiiril, asub Jaanika raudteepeatus.

Külast läheb läbi Ääsmäe–Haapsalu–Rohuküla maantee. Viadukt üle Keila–Riisipere raudtee jääb Jaanika küla piiresse. Nimetatud viadukti juurest saavad küla piires alguse Riisipere–Nurme tee ja Riisipere–Vasalemma tee (viimase algus tegelikult Jaanika ja Vilumäe piiril). Jaanika jaama tee jääb tervenisti küla territooriumile.

Küla territooriumil asub osaliselt Orkjärve looduskaitseala. Asulas oli ka Jaanika mõis, mis kuulus riigimees Otto Tiefile. 

## Vaata ka
*Tõmmapää allikas

## Viited