Totleben

**Totleben**, ka **Todleben**, **Todtleben** ja **Tottleben** on Tüüringist Friemarist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.

## Ajalugu

Suguvõsaliin algab Tüüringist Friemarist pärit Michael Tutelebeniga (Teutleben, Todtleben) (u 1560−1623), kellest sai pastor. Tema poeg parkal Theodor Totleben (1618−1633) asus elama Saksimaale Pausasse. XVII sajandi 2. poolel sai tema järeltulijate elukohaks Tüüringi linn Gera. Parkal Theodorus Todtlebeni (suri pärast 1725) pojapoeg Adam Heinrich Totleben (1714−pärast 1773) rändas sealt XVIII sajandi algul Ida-Preisimaale Insterburgi, kus võeti linnakodanikuks. Poeg Theodor Friedrich Todleben (1749−1804) asus elama Kuramaale Sabilesse, kus oli kaupmees; tema oli suguvõsa Balti liini rajaja. Viimase pojapoeg Franz Eduard Totleben (1818−1884) tegi Venemaa teenistuses hiilgavat sõjaväelist karjääri ja ülendati 1869. aastal insener-kindraliks. Ta tõusis oma teenistuse kaudu aadlikuks ja Venemaa keiser andis talle 1879. aastal krahvitiitli. Kindrali poeg krahv Nikolai Georg Eduard Totleben (1874−1945) teenis samuti sõjaväes ja läks erru kindralmajori auastmes (1917). Tema surmaga kustus Totlebenite suguvõsa Balti haru meesliinis.

## Totlebenid rüütelkonna matriklis
Krahv Franz Eduard Totleben (1818−1884) võeti 1856. aasta 3. märtsil (vkj) Eestimaa, 1857. aasta 3. mail Kuramaa, sama aasta 31. detsembril Liivimaa ja 1858. aasta 5. märtsil Saaremaa matriklisse. Läänemereprovintsides suguvõsa mõisavaldusi ei evinud.

## Suguvõsa liikmeid
*Michael Tuteleben (Teutleben, Todtleben) (u 1560−1623), Döhleni, Dürrenebersdorfi ja Robeni pastor
*Michael Todtleben (1593−1681), Lebendorfi ja Gröbzigi pastor
*Carl Heinrich August Todleben (1805−1877), Riia raehärra
*Krahv Franz Eduard Totleben (1818−1884), insener-kindral, kindraladjutant, Riiginõukogu liige, mõisaomanik
*Krahv Nikolai Georg Eduard Totleben (1874−1945), kindralmajor, pataljonikomandör, mõisaomanik

## Totlebeni suguvõsa mõisavaldused
*Kovno kubermang:
**Kėdainiai (1869−XX sajandi algus)

## Kirjandus
**Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 114.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Estland. Bd III. Görlitz: Verlag E. U. Starke, 1930. Lk 308-309; täiendused. Lk 49 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000601,00317.html?prozent= https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000601,00464.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften*. Teil: Oesel. Tartu: Osaühing „Ilutrükk”, 1935. Lk 600-603; täiendused. Lk 695 https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000345,00600.html?prozent= https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Blatt_bsb00000345,00695.html?prozent=.
**Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd XIV. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 2003. Lk 492-493.
*Meinhof, Friedrich. *Thüringer Pfarrerbuch*. Bd 8. Großherzogtum Sachsen (-Weimar-Eisenach) Landesteil Weimar mit Jena und Neustadt/Orla (Neustädter Kreis). Heilbad Heiligenstadt: 2012. Lk 917.

## Välislingid
*Totlebeni suguvõsa genealoogia saidil gw.geneanet.org