open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Evergem

**Evergem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Evergem  jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Gemeentehuis 1870 - Ertvelde - België.jpg|Ertvelde
KluizenKerk.JPG|Kluizen
WippelgemKerk.JPG|Wippelgem
Heilighart kerk belzele vanaf kerkhof.JPG|Belzele
Ertvelde - Onze-Lieve-Vrouw Hemelvaartkerk 1.jpg|Ertvelde
Kasteel Wippelgem - Evergem - België.jpg|Wippelgem
EvergemKerk.JPG|Sint-Kristoffelkerk, Evergem


## Sõpruslinnad
*  – Guaranda
*  – Großenkneten 
*  – Daneş 
*  – Stalowa Wola

## Viited

## Välislingid

* Evergemi koduleht (hollandi keeles)
* Praostkonna koduleht (hollandi keeles)
Netšajev

**Netšajev** (vene keeles Нечаев) on vene perekonnanimi. Nime naissoost vorm on **Netšajeva**.

## Nime kandjaid
* Andrei Aleksejevitš Netšajev
* Leonid Aleksejevitš Netšajev
* Vassili Mihhailovitš Netšajev
Reinhold Ludwig von Patkul

**Reinhold Ludwig von Patkul** (vene Рейнгольд Людвиг Паткуль; 3. mai 1730 – 15. september 1801 Põltsamaa) oli Venemaa sõjaväelane (kindralmajor).

Patkulite suguvõsast pärinev Reinhold Ludwig sündis Venemaa sõjaväelase Karl Gustav von Patkuli (1686–1750) ja tema abikaasa Johanna Charlotte (sündinud von Drenteln) pojana.

1755. aastal astus Saksi rittmeister Patkul porutšikuna teenima Troonipärija kürassiiripolku. Polgu koosseisus osales ta Seitsmeaastases sõjas, kus osales mitmetes lahingutes. 1760. aastal ülendati ta kapteniks ja 1767. aastal secund-majoriks. Bari konföderatsiooni sõjas sai ta 1768. aastal augustis tormijooksus Krakówile vasakusse õlga haavata. Ülesnäidatud vapruse eest ülendati ta 22. septembril Primier-majoriks teenistuskohaga Rjazani karabinjeeripolgus.

12. jaanuaril 1770 sai Reinhold Ludwig von Patkulist esimene Püha Georgi ordeni 4. järgu kavaler. Teda autasustati Dobre küla juures toimunud kokkupõrkes ülesnäidatud vapruse eest. Samal aastal sai ta uuesti kuulihaava ning ülendati alampolkovnikuks.

Paranenuna asus ta teenima Tobolski karabinjeeripolku ja võttis osa Vene-Türgi sõjast. Ta osales Hotini lahingus, kus hõivas kaks vastase suurtükki. 1774. aastal ülendati ta polkovnikuks ja 1779. aastal brigadiriks. 24. novembril 1780. aastal sai ta kindralmajori auastme.

Patkul läks 1784. aastal erru ning elas Põltsamaal, kus ta ka suri.

## Perekond
Reinhold Ludwig von Patkul abiellus 20. detsembril 1777 Aurora von Lauw'ga (1756–1795), kes oli Põltsamaa mõisniku Woldemar Johann von Lauw' (1712–1786) ja Aurora von Ficki (1717–1769) tütar ning Heinrich von Ficki (1678–1750) tütretütar. Abielust sündisid:
*Pauline (1779–1816), abiellus Tartu ja Erlangeni ülikooli professori Johann Wilhelm Pfaffiga
*Woldemar (1782–1855), Venemaa sõjaväelane (jalaväekindral), Tallinna sõjakuberner
*Aurora (1788–1839), abiellus Hollandi ja Vene sõjaväelase krahv Gavriil Golovkiniga (hukkus 1805) ja seejärel õukonna- ja majandustegelase vabahärra Karl von Ungern-Sternbergiga (suri 1834)
*kaks noorelt surnud tütart

## Esivanemad

## Viited
Varrak (kirjastus 1919)

**Varrak** oli Eestis 1919. aastal asutatud ja kuni aastani 1928 tegutsenud kirjastus.

Kirjastus kirjastas kokku ligi 200 raamatut.

Kirjastus tegutses Tallinnas. Tartus oli kirjastusel osakond koos raamatukaupluse ja trükikojaga. Trükikoda jätkas sama nime all (kuid uue omanikuga) tegevust aastail 1928–1940.

## Vaata ka
*Varak (Eesti kirjastus)
*Varrak (kirjastus)

## Viited
Maret Maide

**Maret Maide** (30. september 1942 – 15. oktoober 2025) oli eesti kirjastaja, kirjastuse Varrak looja.

Maret Maide sai kirjastamiskogemused kirjastusest Valgus. Kirjastuse Varrak esimene raamat – William Somerset Maughami "Kirev loor" – Maret Maide enda tõlkes ilmus 1991. aastal. Varrakust kujunes pereettevõttena Eesti suurimaid raamatukirjastusi.

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Peeter Maide (1941–2016), pojad on Priit Maide ja Andrus Maide.

## Viited
Haldreka päevamärk

**Haldreka päevamärk** on päevamärk Hiiu maakonnas Haldreka külas.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 28 meetrit. Alumises osas katab seda valge ja ülemises musta värvi laudis.

Päevamärk ehitati 1956. aastal.

## Välislingid
*
Hara päevamärk

**Hara päevamärk** on päevamärk Harju maakonnas Kuusalu vallas Hara saarel.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 24 meetrit.

## Ajalugu
1909. aastal ehitati Hara saarele tuletorn, mille kõrgus oli 16 meetrit. Torn koosnest kolmest sõrestiksektsioonist, rõdust ja laternaruumist.

1954. aastal lõigati rõdu ja latern maha, keevitati juurde kaks sektsiooni ning nende peale tõsteti algne rõdu ja latern. Torni kõrgendati 24 meetrini. 1980. aastatel asendati valgusseadme vedelkütust kasutav jõuallikas tuumkütust kasutava elemendiga.

1993. aastal demonteeriti valgusseade ning tuletornist sai päevamärk.

## Kirjandus
*Jaan Vali. "Hara tuletorn". Eesti tuletornide ajalugu. History of Estonian Lighthouses. OÜ Tulepaak. Tallinn 2011. Lk 240–241

## Välislingid
*
Laulasmaa päevamärk

**Laulasmaa päevamärk** on päevamärk Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Laulasmaal.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 44 meetrit.

Päevamärk ehitati 1951. aastal ning asub Tornimäel.

## Välislingid
*
Vagelpimemadu

**Vagelpimemadu** (*Xerotyphlops vermicularis*) on pimemadulaste sugukonda*[[Xerotyphlops]]* perekonda kuuluv maoliik. 

## Klassifikatsioon
Varem on vagelpimemaod liigitatud pimemao perekonna maoliigina *Typhlops vermicularis* Merrem, 1820.

Hedges, Marion, Lipp, Marin ja Vidal liigitasid vagelpimemaod 2014. aastal *[[Asiatyphlopinae]]* alamsugukonda *[[Xerotyphlops]]* perekonda.

## Levila
Levinud Balkani poolsaarel, Kreeka saartel, Edela-Aasias ja Kaukaasias. On peamiselt mullaeluline, eelistab kuivi madala taimestikuga piirkondi, toitub peamiselt väikestest selgrootutest, vahel ka suurematest putukatest. 

## Kirjeldus

Täiskasvanud vagelpimemaod kasvavad kuni 40 sentimeetri pikkuseks. Välimuselt ei sarnane see madu ühegi teise Euroopas elava maoga. Keha on silinderjas ja saba pool veidi jämedam, pea on kehast eristamatu. Pea ülaosas paiknevaid silmi katavad soomused, nii et näha on ainult kaks musta täppi. Saba on väga lühike (laius ja pikkus on võrdsed) ja tipneb ogaga. Teravaotsalist saba kasutab maapinnal liikudes ankruna. Isastel on saba mõnevõrra pikem kui emastel. 

Soomused paiknevad ristipidi ja neid on ümber keha 21–24 rida. Suuri kõhukilbiseid ei ole. Värvuselt on madu pruunikas, enamasti kollaka, roosaka või punase toonivarjundiga. Mao kõht on ülejäänud kehast veidi heledam.

## Paljunemine
Emased munevad 4–8 piklikku kollakasvalget muna, mille otsad on teravnenud. Munad on 11–25 millimeetrit pikad.

## Levik ja elukeskkond

Vagelpimemadusid leidub Balkanil Dugi Otoki saarel, Edela-Montenegros, Lääne-Albaanias, Põhja-Makedoonia kirde osas Vardari orus, Lõuna-Bulgaarias, Türgi Euroopa osas ja Kreeka saartel (Ándrosel, Chíosel, Euboial, Kalymnosel, Korfu, Kýthiral, Lèrosel, Lesbosel, Megistil, Náxosel, Pátmosel, Rhodosel ja Skýrosel), Edela-Aasias ja Kaukaasias ning Armeenias.

Armeenias leidub seda liiki Jerevanis, Širaki, Aragatsotni, Armaviri, Kotajkhi, Ararati, Vajotsh Dzori, Sjunikhi, Lori ja Tavuši maakonnas.

Vagelpimemadu eelistab kuiva, madala taimestikuga avatud rohtunud elupaika, kus leidub mõningaid kive. Sarnaselt vihmaussidega ronib ta kitsastesse pinnaseurgudesse. Suvel kaevub sügavamale maasse ja kevaditi võib teda leida maa seest kivi alt. Vahel on neid leitud mere äärest ja viljatutelt aladelt. Maapinnale tuleb peamiselt videvikus või vihmase ilmaga, päeval teeb seda harva.

Vagelpimemadu sööb peamiselt väikseid selgrootuid, eriti sipelgaid ja nende vastseid. Harva sööb ka väiksemaid ämblikke, sadajalgseid, mardikaid ja kilke.

## Vaata ka
*Euroopa madude loend

## Viited

## Kirjandus
* Edwin Nicholas Arnold *Euroopa kahepaiksed ja roomajad* Eesti Entsüklopeediakirjastus 2004 ISBN 998570147X

## Välislingid

* Sissekanne ADW-s
* Sissekanne CoL-is
* Sissekanne ITIS-is
* Sissekanne NCBI Taxonomy database'sNCBI taksonoomia andmebaasis
* Sissekanne Roomajate andmebaasis
* Sissekanne uBio-ss
* Worm Snake, Typhlops vermicularis Merrem, 1820 European Field Herping Community (EFHC). Pilte.
* Typhlops vermicularis, Worm Snake
Ramsi ülemine päevamärk

**Ramsi sihi ülemine päevamärk** on päevamärk Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Ramsi neemel.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 10 meetrit.

Päevamärk moodustab sihi Ramsi alumise päevamärgiga. Märkide vahekaugus on 111 meetrit ja sihi asimuut on 168,3°.

Tornist 170 m loodesse jääb Mandri-Eesti kõige läänepoolseim punkt.

Päevamärk ehitati 1999. aastal.

## Välislingid
*
Vergi alumine päevamärk

**Vergi sihi alumine päevamärk** on päevamärk Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vergi külas.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 10 meetrit.

Päevamärk moodustab sihi Vergi ülemise päevamärgiga. Märkide vahekaugus on 170 meetrit ja sihi asimuut on 261,8°.

Päevamärk ehitati 1973. aastal.

## Välislingid
*
Riguldi päevamärk

**Riguldi päevamärk** on päevamärk Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Riguldi külas.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 29 meetrit.

## Välislingid
*
Kärdla alumine päevamärk

**Kärdla sihi alumine päevamärk** on endine päevamärk Hiiu maakonnas Kärdla linnas.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 9 meetrit.

Torn oli navigatsioonimärgina kasutusel 2014. aastani. Ta moodustas sihi Kärdla ülemise päevamärgiga. Märkide vahekaugus on 401 meetrit ja sihi asimuut oli 161,3°.

## Viited

## Välislingid
*
Saastna päevamärk

**Saastna päevamärk** on endine päevamärk Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Saastna poolsaarel.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 28 meetrit.

Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 748.

## Viited
Beveren

**Beveren** on kohanimi.
* Beveren – vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis
* Beveren – Alveringemi osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis
* Beveren – Roeselare osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis
* Beveren – Waregemi osavald Belgias  Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis
Beveren (Alveringem)

**Beveren** on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne haldusringkonnas Alveringemi vallas.

Beveren kuulus enne 1971. aastat Stavele halduspiiridesse.


Pilt:Beveren-aan-de-IJzer - Sint Audomaruskerk.jpg|Sint-Audomaruse kirik
Pilt:Brouckmolen675.jpg|Brouckmoleni tuuleveski (1872)
Pilt:Beveren-aan-de-IJzer - Flooded land.jpg|Yser
Pilt:|
Eesti tühistatud navigatsioonimärkide loend

**Tühistatud navigatsioonimärkide loend** loetleb tühistatud Eesti tuletorne, tulepaake ja päevamärke.

__NOTOC__

### I
*Ihasalu päevamärk
*Ihasalu liitsihi alumine päevamärk
*Ihasalu liitsihi ülemine päevamärk

### K
*Kessu päevamärk
*Kihelkonna alumine päevamärk
*Kihelkonna ülemine päevamärk
*Kiipsaare päevamärk
*Kumari päevamärk
*Kunda tuletorn
*Kuunsi päevamärk
*Kõiguste liitsihi alumine päevamärk
*Kõiguste liitsihi ülemine päevamärk

### L
*Laidunina päevamärk

### M
*Mõisaholmi alumine päevamärk
*Mõisaholmi ülemine päevamärk

### N
*Nasva liitsihi alumine päevamärk
*Nasva liitsihi ülemine päevamärk
*Nõmmküla liitsihi alumine päevamärk
*Nõmmküla liitsihi ülemine päevamärk

### P
*Prangli lõuna (SÜD) tulepaak

### R
*Risti tulepaak

### S
*Saastna päevamärk

### T
*Tammneeme päevamärk
*Telisna alumine päevamärk
*Telisna ülemine päevamärk

### U
*Uiema alumine päevamärk
*Uiema ülemine päevamärk

## Vaata ka
* Eesti tuletornide loend
* Eesti tulepaakide loend
* Eesti päevamärkide loend
* Eesti poide loend

## Välislingid
Nunnadetagune torn

**Nunnadetagune torn** on  Tallinna keskaegne Tallinna linnamüüri kaitserajatis 14. sajandist. 

Ümarkaarega, konsoolile toetuv torn paikneb linnamüüri põhjaküljel, Tornide väljaku ja Balti jaama lähedal, Kuldjala torni ja Loewenschede torni vahel. Tänapäeval on selle aadress Kooli tänav 1/3, torn on ehitatud kokku hilisema naabermajaga.

Nime sai Nunnadetagune torn asukoha järgi tsistertslaste ordu Püha Miikaeli nunnakloostri taga. See kuulus nn Kanne müüri tornide hulka. Varasemat Margrete kaitsemüüri asendava müüri rajamist alustati 1310. aastal Taani kuninga Tallinna asehalduriks määratud Johannes Canne (Jens Kanne) juhtimisel.

Torni kujutisega on valmistatud vaskne rinnamärk.

## Vaata ka
*Tallinna linnamüür
*Tallinna tornistik

## Viited

## Välislingid
Kihelkonna alumine päevamärk

**Kihelkonna sihi alumine päevamärk** on endine päevamärk Saare maakonnas Saaremaa vallas Oju külas.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Valge kaheksatahulise betoontorni kõrgus jalamist on 18 meetrit.

Päevamärk moodustas sihi Kihelkonna kiriku torniga. Märkide vahekaugus on 2695 meetrit ja sihi asimuut 128,9°.

Päevamärk ehitati 1955. aastal.

2009. aastast pole päevamärk enam navigatsioonimärgina kasutusel. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 922.

## Viited

## Välislingid
*
Zulte

**Zulte** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Leie kallastel asuv Zulte jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja piirkondadeks:


Centrum Machelen - Zulte - België.jpg|Machelen
Voormalige kapel klooster - Machelen.jpg|Machelen
Kerkmachelen 20-11-2008 14-01-37.JPG|Machelen
Klooster, vrije lagere school en rusthuis - Heirweg - Olsene.jpg|Olsene
Brug - Leie - Oeselgem - Olsene - 2012.jpg|Sild üle Leie 


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Viktor Kulikov

**Viktor Georgijevitš Kulikov** (vene Виктор Георгиевич Куликов; 5. juuli 1921 – 28. mai 2013) oli NSV Liidu sõjaväelane ja Venemaa Föderatsiooni sõjaline nõunik.

## Elukäik
Viktor Kulikov sündis Orjoli oblastis Suur-Ljubovša külas kehviktalupoja perekonnas.

1938. aastaks oli Kulikovil kümme klassi haridust. 21. detsembril 1939 astus ta Punaarmeesse ja asus õppima Groznõi sõjakooli, mille lõpetas 1941. aastal.

Sõjas NSV Liidu ja Saksamaa vahel võitles Kulikov Edelarindel, Kalinini rindel, 1. Balti rindel ning 2. Valgevene rindel. Kulikov oli tankibrigaadi ülema asetäitja ja ülem.

Pärast sõda oktoobrist 1945 kuni novembrini 1957 tegi karjääri armees: oli seal pataljonikomandör, polgukomandöri asetäitja, hiljem ka polgukomandör, staabiülem ja diviisikomandör. 1953. aastal lõpetas Frunze-nimelise sõjakooli.

Seejärel asus õppima K. E. Vorošilovi nimelisse Kõrgemasse Sõjalisse Akadeemiasse (kaasajal Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Militaarakadeemia), mille lõpetas 1959. aasta novembris, misjärel suunati täitma erinevaid ülesandeid armee juures, kuni viimaks määrati armeed ennast juhtima.

1967. aasta mais sai Kulikovist Kiievi sõjaväeringkonna ülem. Oktoobrist 1969 juhtis ta NSV Liidu relvajõude Saksamaal. Septembrist 1971 kuni 1977. aastani oli NSV Liidu Relvajõudude ülemjuhataja ning aastatel 1977–1989 oli Kulikov Varssavi Lepingu Organisatsiooni relvajõudude ülemjuhataja, muu hulgas täitis ta aastatel 1971–1989 NSV Liidu kaitseministri 1. asetäitja ülesandeid.

Viktor Kulikov oli kommunistliku partei liige 1942. aastast, NLKP Keskkomitee liige 1971. aastast, NSV Liidu Ülemnõukogu liige selle VII–XI koosseisuni (12. juuni 1966 – 4. märts 1984), NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige 1989. aastast kuni selle laialisaatmiseni ning Riigiduuma liige 1999–2003.

## Auastmed
* polkovnik, 17. veebruar 1951
* kindralmajor, 18. veebruar 1958
* kindralleitnant, 16. juuli 1965
* kindralpolkovnik, 4. mai 1967
* armeekindral, 29. aprill 1970
* Nõukogude Liidu marssal, 14. jaanuar 1977

## Teenetemärgid
* Nõukogude Liidu kangelane (1981)
* Teenete eest Isamaa ees, 2. klass (2001), 3. klass (1996), 4. klass (2011)
* Sõjaliste Teenete orden
* Vapruse orden (2006)
* 4 Lenini ordenit (1971, 1978, 1981 ja 1988)
* 3 Punalipu ordenit (1943, 1944 ja 1968)
* 3 Isamaasõja ordenit, 1. klass (1943, 1945 ja 1985)
* Punatähe orden (1955)
* NSV Liidu Relvajõududes ja Kodumaa Teenimise orden, 3. klass (1975)
* medal "Vapruse eest"

* Lenini preemia (1983)

### Välismaised
* Suhhe-Baatari orden (Сүхбаатарын одон, Mongoolia, 1981)
* Patriootlike Teenete orden, 1. klass (Saksa DV, 1981)
* Rahvaste Sõpruse täht, 1. klass (Saksa DV, 1985)
* 3 Scharnhorsti ordenit (Saksa DV, 1972, 1986, 1987)
* orden "Teenete eest rahva ja isamaa heaks", 1. klass (Saksa DV, 1970)
* Georgi Dimitrovi orden (Bulgaaria, 1984)
* Bulgaaria Rahvavabariigi orden, 1. klass (1974)

## Viited
Zomergem

**Zomergem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Genti ringkonnas. 

## Asulad
Zomergem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Oostwinkel, kerk foto3 2011-10-03 12.13.JPG|Oostwinkel
Zomergemkerk_23-06-2008_14-04-25.JPG|Sint-Martinuskerk, Zomergem
Pastorie Ronsele - Zomergem - België.jpg|Ronsele


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia

**Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia** on kõrgem sõjaline õppeasutus Venemaa Föderatsioonis.

Oma praegust nime kannab kool alates 1992. aastast. Akadeemia ülem oli aastast 2012 reservkindralleitnant Andrei Tretjak, aastast 2013 on ülem reservkindralpolkovnik Sergei Makarov.

## Eelkäijad
* 1936–1941 Kindralstaabi Akadeemia
* 1941–1942 K. E. Vorošilovi nimeline Kindralstaabi Akadeemia
* 1942–1958 K. E. Vorošilovi nimeline Kõrgem Sõjaline Akadeemia
* 1958–1969 NSV Liidu relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia
* 1969–1992 K. E. Vorošilovi nimeline NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia

## Vaata ka
*Venemaa Föderatsiooni Relvajõud
*Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaap
*Kindralstaabi sõjaväeakadeemia sõjaajaloo instituut
Ihasalu ülemine päevamärk

**Ihasalu sihi ülemine päevamärk** oli päevamärk Harju maakonnas Jõelähtme vallas Neeme külas.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Valget värvi terastorni kõrgus jalamist oli 40 meetrit.

Päevamärk moodustas sihi Ihasalu alumise päevamärgiga. Märkide vahekaugus oli 1000 meetrit ja sihi asimuut oli 0,9°.

Päevamärk ehitati 1986. aastal.

2003. aastast polnud päevamärk enam navigatsioonimärgina kasutusel. Ehitis on lammutatud. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 136.

## Viited

## Välislingid
*
Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarh

**Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarh** (täielik tiitel **Bukaresti peapiiskop, Valahhia ja Dobrudža metropoliit, Caesarea Cappadociae ''[[locum tenens]]'' ja Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarh**; rumeenia keeles *Arhiepiscopul Bucureştilor, Mitropolitul Munteniei şi Dobrogei, Loctiitor al tronului Cezareei Capadociei şi Patriarhul Bisericii Ortodoxe Române*) on Rumeenia Õigeusu Kiriku eestseisja (kirikupea) tiitel alates 1925. aastast.

Rumeenia Õigeusu Kirik kuulutati autokefaalseks 1872. aastal vastu võetud seadusega. Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh kinnitas Rumeenia kiriku autokefaalia 1885. aastal, kuid sel ajal oli tegemist metropoolia, mitte patriarhaadiga ning seetõttu kandis kirikupea esialgu jätkuvalt Ungari-Valahhia metropoliidi tiitlit.

4. veebruaril 1925 kuulutas Rumeenia Õigeusu Kiriku täiskogu välja patriarhaadi. Konstantinoopoli patriarh kinnitas kirikukogu otsuse sama aasta 30. juunil, riiklikul tasandil kinnitas otsuse ka Rumeenia parlament. 1. novembril 1925 introniseeriti esimeseks Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarhiks senine metropoliit Miron (Cristea).

Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarhi residents asub Bukarestis Dealul Mitropoliei mäel. Samas asub ka patriarhi katedraal, kuhu on maetud kõik senised Rumeenia patriarhid.

Rumeenia patriarhi eripäraks on valge ametiriietus. Kui tavaliselt kannavad õigeusu kiriku patriarhid munkadena musta rüüd, siis Rumeenia Õigeusu Kiriku patriarh on riietatud üleni valgesse.

Patriarhiametis on siiani teeninud:

*1925–1939 Miron
*1939–1948 Nicodim
*1948–1977 Justinian
*1977–1986 Iustin
*1986–2007 Teoctist
*2007. aastast Daniel
Zingem

**Zingem** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Nimekujud
*Siggingahem* (885–886), *Segingehem* (941), *Sicgingahæm* (960), *Sicgingahem* (963), *Sikingehem* (964), *Siggengem* (1019–1030), *Sicgingehem* (XI saj), *Siggechem* (1088), *Sinchem* (1121), *Singhem* (1219).

## Asulad
1977. aastal moodustatud Zingem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


ID43953-ZingemSint-Bavokerk-PM 56224.jpg|Zingem
Ouwegem - Sint-Jan Baptistkerk 3.jpg|Ouwegem
43929 Zingem Meuleken 't Dal 03.jpg|Zingem
HuiseKerk.JPG|Huise
Huise - dorpszicht.jpg|Huise
Huise - Sint-Petrus en Urbanuskerk 1.jpg|Huise


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Salme (eesnimi)

**Salme** on eesti naisenimi.

Eestis elas rahvastikuregistri andmetel 2. detsembri 2015 seisuga 1032 Salme-nimelist inimest.

1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Salme 880 naisel. Salme on Eestis populaarsuselt 203. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Salme üle 85-aastaste vanuserühmas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 90,79, ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 16,87. Salme oli keskmiselt 79 aasta vanune (mediaanvanus oli 82).

2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Salme 741 naisel. Salme oli populaarsuselt 228. naisenimi.

2024. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Salme 506 naisel. Salme oli populaarsuselt 323. naisenimi. Salme oli keskmiselt 79 aasta vanune (mediaanvanus oli 84).

Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Salme 1 inimesel.

## Nime kandjaid
*Salme Dutt, eesti päritolu Briti poliitik
*Salme Ekbaum, kirjanik
*Salme Kirotar, keeleteadlane
*Salme Klaos, teoloog ja tõlkija
*Salme Masso, eesti õpetaja, kokk ja kokaraamatute autor
*Salme Nigol, keeleteadlane
*Salme Nõmmik, majandusgeograaf
*Salme Pruuden, õpetaja
*Salme Raatma, lastekirjanik
*Salme Reek, näitleja
*Salme Rootare, maletaja
*Salme Rubel, entomoloog
*Salme Teemant, arst ja vaimulik
*Salme-Riine Uibo, telerežissöör

## Viited
Tammneeme päevamärk

**Tammneeme päevamärk** on endine tuletorn ja päevamärk Harju maakonnas Viimsi vallas Leppneemes, Tammneeme praegusest piirist 230 meetri kaugusel.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest torni kõrgus jalamist on 40 meetrit.

Päevamärk moodustas sihi Karbimadala tuletorniga ja oli sihi ülemine märk. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 192.

Torn ehitati 1986. aastal. Märk oli kasutusel tuletornina 2000. aastani, mil arvati ajutiselt kasutusest välja. 2003. aastal võeti kasutusele päevamärgina. 2012. aastast pole torn navigatsioonimärgina enam kasutusel.

## Viited

## Välislingid
*
Euskirchen

**Euskirchen** on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Euskircheni kreisi keskus. Asub Eifeli mäestiku põhjapiiril 25 km kaugusel Bonnist.

## Ajalugu

Euskirchenit on esmamainitud 870. aastal. 1. augustil 1302 andis Monschau-Falkenbergi krahv Walram VIII (1277–1302) Euskirchenile linnaõigused. Keskajal ümbritseti linn 1,45 km pikkuse linnamüüriga, millel oli 7 kaitsetorni ja 3 väravat ja millest osa on säilinud. 

Linnas on 13. sajandist pärit Püha Martini kirik.

## Majandus

Linnas on kaks tööstusparki: IPAS ja EURO-Park, kus tegutseb mitmeid tööstusettevõtteid.

## Viited

## Välislingid

*Euskircheni koduleht
Nasva sadama ülemine tulepaak

**Nasva sadama sihi ülemine tulepaak** on endine tulepaak Saare maakonnas Nasva sadama lähistel.

Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 13 meetrit.

Tulepaak moodustas sihi Nasva sadama alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 423 meetrit ja sihi asimuut on 13,3°.

Tulepaak ehitati 1978. aastal.

2007. aastal arvati tulepaak navigatsioonimärgina kasutusest välja. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 952.

## Viited

## Välislingid
*
Kottabos

**Kottabos** (vanakreeka κότταβος) oli vanakreeka ja etruski sümpoosionidel mängitud seltskondlik osavusmäng, mis oli levinud eriti 5. ja 4. sajandil eKr. Kottabose mängimisel visati veinipära jooginõust teatud sihtmärgi pihta. 

Mäng oli pärit arvatavasti Kreeka kolooniatest Sitsiilias, ent see levis kogu Kreekas ja oli eriti populaarne Ateenas. Kottabosele viitavad mitmed antiikautorid ning seda kujutatakse ka vaasimaalidel.

## Mänguviis
Mängija pidi üht kätt kasutades heitma oma jooginõusse jäänud veinipära (*latax*, harilikult mitmuses *latages*) läbi õhu pronksist tulba (*rhabdos*) suunas ning tabama tulba otsa kinnitatud kujukest või kettakest (*plastinx*). Eduka heite korral kukkus see maha ning tabas kõlinal allpool asunud suuremat ketast (*lekanis*).

Mängust oli käibel mitmeid teisendeid. Ühes variandis visati veinipära basseinis või suures veeanumas ujuvaisse liuakestesse (*oxybaphon*) eesmärgiga need uputada. Mängija, kes suutis uputada suurima hulga liuakesi, kuulutati võitjaks ning sai autasu.

## Välislingid

* Kottabos (saksa keeles)
Nõmme alumine päevamärk

**Nõmme sihi alumine päevamärk** (ka *Nõmmküla alumine päevamärk*) oli päevamärk Saare maakonnas Muhu vallas Raugi külas.

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist oli 10 meetrit.

Päevamärk moodustas liitsihi Nõmme ülemise päevamärgiga. Märkide vahekaugus oli 277 meetrit ja sihi asimuut oli 177°.

Päevamärk ehitati 1974. aastal.

Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 821.

Torn on lammutatud.

## Välislingid
*
Mõisaholmi ülemine päevamärk

**Mõisaholmi sihi ülemine päevamärk** on endine päevamärk Lääne maakonnas Vormsi vallas Suuremõisa külas.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 24 meetrit

Päevamärk moodustas sihi Mõisaholmi alumise päevamärgiga. Märkide vahekaugus on 1147 meetrit ja sihi asimuut on 340.1°.

Päevamärk ehitati 1955. aastal.

2009. aastast pole päevamärk enam navigatsioonimärgina kasutusel. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 582.

## Viited

## Välislingid
*
Wichelen

**Wichelen** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Schelde kallastel asuv Wichelen jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Belgium, Schellebelle, Church.JPG|Schellebelle kirik ja Schelde
Serskamp (Wichelen) - Church.jpg|Serskamp
Schellebelle - Roephuisje - Belgium.jpg|Schellebelle
Wichelen - Sint-Gertrudiskerk 2.jpg|Sint-Gertrudiskerk Wicheleni keskuses


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
*Teatmik (hollandi keeles)
Kuunsi päevamärk

**Kuunsi päevamärk** on endine päevamärk Saare maakonnas Ruhnu vallas Ruhnu saare põhjatipul.

Päevamärgi geograafilised koordinaadid on .

Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 10 meetrit.

2004. aastast pole torn enam navigatsioonimärgina kasutusel. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 993.

## Viited

## Välislingid
*
Naissaare sadama tulepaak

**Naissaare sadama tulepaak** on tulepaak Harju maakonnas Viimsi vallas Naissaare Naissaare sadamas.

Tulepaagi geograafilised koordinaadid on .

Valge betoontorni kõrgus jalamist on 8 meetrit ja tule kõrgus merepinnast on 10 meetrit.

Tulepaak ehitati 1960. aastal.


Naissaare sadama tulepaak 2016 - 01.jpg
Naissaare sadama tulepaak 2016 - 02.jpg

## Välislingid
*
Wortegem-Petegem

**Wortegem-Petegem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Schelde kallastel asuv Wortegem-Petegem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


ID28211-Wortegem-Petegem, nieuw kasteel-PM 54950.jpg|Wortegem-Petegem
ID28229-Wortegem-Petegem, Sint-Martinuskerk-PM 55082.jpg|Wortegem-Petegem
Elsegem dorp.jpg|Elsegem
Elsegem kerk van.jpg|Elsegem
Kerk Moregem.JPG|Moregem
PA301678.JPG|Ooike


## Sõpruslinnad
*  – Moringhem 
*  – Elsenheim 
*  – Velddrif

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
* Website met de verkiezingsuitslagen van de laatste jaren (prantsuse ja hollandi keeles)
Inge

**Inge** on eesnimi.

Eestis on see naisenimi. Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 16. novembri 2012 seisuga 1061 Inge-nimelist inimest.

1. jaanuari 2017 seisuga oli eesnimi Inge 1034 naisel. Inge on Eestis populaarsuselt 183. naisenimi.

Inge on 2017. aastal keskmiselt 55 aasta vanune (mediaanvanus on 56).

Kõige populaarsem on eesnimi Inge vanuserühmas 70–74, kus neid on 10 000 elaniku kohta 15,72 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 13,62.

## Nime kandjaid
### Naissoost
*Inge de Bruijn, hollandi ujuja
*Inge Kudisiim, eesti kunstnik
*Inge Lehmann, taani seismoloog
*Inge Saarsalu, eesti balletitantija ja tantsupedagoog
*Inge Sørensen, taani ujuja
*Inge Teder, eesti kunstiajaloolane ja -kriitik
*Inge Unt, eesti pedagoogikateadlane
*Inge-Maret Orgo, eesti õigusteadlane

### Meessoost
*Inge Lønning, norra teoloog, pedagoog ja poliitik
*Inge Bråten, norra suusatreener
*Alfe Inge Sebastian Larsson, rootsi jalgpallur

## Vaata ka
*Inga
*Ingel (eesnimi)
*Inger
*Ingrid

## Viited
Inger

**Inger** on eesnimi.

1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Inger alla viiel mehel ja 97 naisel. Inger on populaarsuselt 7553. mehenimi ja 759. naisenimi.

Inger on 2017. aastal keskmiselt 23 aasta vanune (mediaanvanus on 22).

Kõige populaarsem on eesnimi Inger vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,10 ning Lääne maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,6.

## Nime kandjaid
*INGER, eesti laulja
*Inger Christensen, taani kirjanik
*Inger Haldis Løite, norra poliitik
*Inger Miller, USA jooksja
*Inger-Helene Nybråten, norra suusataja

## Vaata ka
*Ingel (eesnimi)

## Viited
Devoni liivakivi

**Devoni liivakivi** on Devoni ajastul ehk 416–359 miljonit aastat tagasi ladestunud liivakivi. 

## Devoni liivakivi Eestis

Liivakivist koosneb suurem osa Eesti all lasuvast Devoni ladestust, mis sadestus Eestit katnud vahelduva veerežiimiga meres. (Sama ajastu kihtides leidub siiski ka savisid, dolokive ja dolomiitseid mergleid, harvem lubjakive.) Sellest koosneb peaaegu kogu Lõuna-Eesti aluspõhja ülemine osa ehk pealiskord.

Eestis pärineb liivakivi eelkõige Alam- ja Kesk-Devonist, jäädes kuni 109 m sügavusse. Kesk-devoni alguses kujunes Eesti aladel 15–47 m paksune madalmeres ja deltaaladel kuhjunud Pärnu lademe liivakivilasund, hiljem settisid Narva lademe karbonaatkivimid ning devoni teisel poolel kuhjusid liivakad setted vaheldumisi savikate kihtidega üle 200 m paksuseks lasundiks, mis jaguneb Aruküla, Burtnieki, Gauja ja Amata lademeks. Devoni liivakivist on Eestis leitud eriti rohkelt just rüükalade fossiile, 19. sajandil uurisid neid Tartu Ülikooli professorid Hermann Asmuss ja Constantin Grewingk.

Üks Eesti tuntumaid devoni liivakivi paljandeid on Suur Taevaskoda Ahja jõel, kuid Lõuna-Eestis leidub neid mitmel pool, näiteks Peipsi ääres ja Tartu linnas Emajõe ääres. Tartus säilinud kolme väikest ja üht suuremat paljandit on geoloog Elga Mark-Kurik nimetanud Tartule iseloomulikeks: "Tartu ja devon on lahutamatud. Ei oska kujutleda seda linna punase liivakivita, nagu pole Tallinnat halli paeta." Liivakivipaljandeid on ka teistes Lõuna-Eesti linnades: Kallastel, Viljandis, Tõrvas ja Karksi-Nuias.

Liivakivipaljandid on omapärased ja Eesti looduses silmatorkavad pinnavormid, mille värvigamma ulatub helehallist punaseni (punase värvi annavad enamjaolt rauaühendid). Neis leidub ka ohtralt veevoolu mõjul tekkinud koopaid. Muredasse liivakivvi tekivad sageli lõhed, samuti uuristavad sellesse urge putukad, imetajad (nt rebased) ja linnudki (nt kaldapääsukesed). Paljandi ümbruses kujuneb omapärane mikrokliima, kus leiavad endale koha mõned haruldasemad sambla- ja samblikuliigid.

Devoni liivakivil on majanduslik tähtsus: liiva kasutatakse ulatuslikult ehitusmaterjalina.

## Viited

## Välislingid
* Ain Vellak "Kolm Tartumaa liivakivipaljandit on üle mõõdetud" Eesti Loodus 2011/10
* "Devon Eestis" Projekti "Geoturism Eestis ja Lõuna-Soomes" koduleht
* Ain Vellak, Peep Mardiste "Liivakivi paljandub linnaski" Loodus, 11/1999, lk 34–37
Kruishoutem

**Kruishoutem** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Kruishoutem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


PM 56633 B Kruishoutem.jpg|Kruishoutem
Kasteel van Lozer - Kruishoutem - België.jpg|Lozer
Lozer - kerk van - Kruishoutem - België.jpg|Kruishoutem
Nokere - Kruishoutem2.jpg|Nokere
Lede 13-04-2009 15-18-13.JPG|Wannegem-Lede
Sint-DionysiuskerkLede 14-04-2009 13-58-38.JPG|Lede


## Sõpruslinnad
*  – Attert, alates 2004

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Merelbeke

**Merelbeke** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
1965. aastal liideti Merelbekega Lemberge, 1977. aastal  Bottelare, Melsen, Munte ja Schelderode. Merelbeke jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Merelbeke (Belgium) - Former town hall.jpg|Merelbeke
Munte - Sint-Bonifatiuskerk 2.jpg|Munte
Merelbeke Hollebeek - wintersun 2011 b.JPG|Merelbeke
Melsen kerk.jpg|Melsen
Schelderode St-Martinuskerk 25-07-2009 11-32-18.JPG|Schelderode
Merelbeke - Onze-Lieve-Vrouw van de Rozenkranskerk 1.jpg|Merelbeke
Merelbeke - Liedermeerspark 1.jpg|Merelbeke


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Landskrona

**Landskrona** on tiheasustusega paikkond Rootsis Skåne läänis, Landskrona valla keskus. Asub Øresundi ääres, 23 km kaugusel Amalienborgist Kopenhaagenis.

Linn asutas 1413 Erik Pommerist.

Landskrona on ainus linn Rootsis, kus on trollibussiliiklus. Linnas sõidab ühel liinil, mis ühendab kesklinna raudteejaamaga 4 Solaris Trollino 12 trollibussi.

Linnal on raudteeühendus Lundi ja Helsingborgiga.

Jalgpalliklubi Landskrona BoIS mängib Rootsi kõrgliigas.

## Viited
Ādolfs Ābele

**Ādolfs Ābele** (24. jaanuar 1889 – 2. august 1967 Michigan) oli läti helilooja, dirigent, organist ja muusikapedagoog.

Õppis Peterburi konservatooriumis Jāzeps Vītolsi klassis. 1924–1944 oli ta Läti Konservatooriumi õppejõud.

Ta valiti VII, VIII ja IX Läti üldlaulupeo peadirigendiks.

1944 lahkus Lätist ja elas elu lõpuni USAs.

Tuntud on tema koorilaulud. Ta on kirjutanud ka oreli- ja klaverimuusikat.
Kaprijke

**Kaprijke** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
1. jaanuaril 1977 Lembekega ühendatud Kaprijke jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


OLV Hemelvaartkerk van Kaprijke.jpg|Kaprijke
Pastorie Lembeke - België.jpg|Lembeke
Lembeke, kerk foto11 2010-10-08 14.44.JPG|Lembeke


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Sint-Lievens-Houtem

**Sint-Lievens-Houtem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Sint-Lievens-Houtem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


St.-Lievenshoutem Kerk koor&noordgevel.JPG|
St.-Lievenshoutem Kerk koor4.JPG|
St-Lievens-Houtem - Belgium.jpg|
Zonnegem - Sint-Stefanuskerk.jpg|
St.-Lievens-Houtem Watermolen1.JPG|
St.-Lievens-Houtem Kerk koor3.JPG|


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Sint-Gillis-Waas

**Sint-Gillis-Waas** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

## Asulad
Sint-Gillis-Waas jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:

## Loodusalad
Sint-Gillis-Waasi territooriumil on mitmeid loodusalasid:
* Panneweel
* Saleghem Krekengebied
* Grote Saleghemgeul
* Sint-Jakobsgat
* De Kieldrechtese Watergang
* De Karnemelkputten
* Het Reigersbosje (Haigrusalu)


De Klinge - Onze-Lieve-Vrouw Hemelvaartkerk 2.jpg|De Klinge
Veenlens.jpg|
Meerdonk - Sint-Corneliuskerk 1.jpg|Meerdonk
Veenlens5.jpg|
Grote geule kieldrecht.jpg|
Ardea cinerea 1 (Marek Szczepanek).jpg|Hallhaigur Reigersbosjes


## Sõpruslinnad
*  – Águeda 

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Sint-Martens-Latem

**Sint-Martens-Latem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

## Asulad
Sint-Martens-Latem jaguneb kaheks:


Sint Aldegondis Kerk Deurle.JPG|Deurle
Leiesintmartenslatem 26-07-2008 20-07-35.JPG|Leie
Latemse windmolen.JPG|Sint-Martens-Latem, pukktuulik
Sint-Martens-Latem - Sint-Martinuskerk 2.jpg|Sint-Martinuskerk


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Wachtebeke

**Wachtebeke** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

## Asulad
Wachtebeke jaguneb järgmisteks piirkondadeks:


Wachtebeke - Overledebrug 2.jpg|Wachtebeke
Wachtebeke - Kalvebrug 1.jpg|Wachtebeke
Overslag - Border 2.jpg|Overslag, Hollandi-Belgia piir
Overslag - Onze-Lieve-Vrouw Geboortekerk 1.jpg|Overslag
Wachtebeke - Sint-Catharinakerk 2.jpg|Sint-Catharinakerk


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Gavere

**Gavere** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Schelde kaldail asuv Gavere jaguneb alates 1976. aastast järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Oud Hospice 1863 - Asper - België.jpg|Asper
Dikkelvenne - Sint-Petruskerk 1.jpg|Dikkelvenne
Dorpscentrum Baaigem - Gaverer - België.jpg|Baaigem
ID36173 Gavere Sint-Martinuskerk PM 59485.jpg|Vurste
Semmerzake - Sint-Pietersbandenkerk 1.jpg|Semmerzake


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Oosterzele

**Oosterzele** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Oosterzele jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Landskouter - Kerk - België.jpg|Landskouter
School Moortsele - Oosterzele - België.jpg|Moortsele
Gijzenzele (Oosterzle) - Church.jpg|Gijzenzele


## Sõpruslinnad
*  – Oberkirch

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Kirjanduslik Orbiit

**Kirjanduslik Orbiit** oli eesti kirjandusrühmitus, mis loodi 1929. aastal. Sinna kuulusid Juhan Sütiste, Peeter Pedajas, August Jakobson, Erni Hiir, Albert Kivikas ja Oskar Urgart. Orbiitlased pidasid tähtsaks elulähedust ja käsitlesid enamasti lihtsate inimeste argipäeva. Nad vastandasid end Siuru individualistlikule kunstikäsitlusele, pidades märksa tähtsamaks kainet asjalikkust, vormi ei peetud oluliseks.

Anti välja ajalehte Kirjanduslik Orbiit, mida on nimetatud eesti esimeseks kirjanduslikuks ajaleheks. Selle esimene number ilmus 21. detsembril 1929 ja viimane, seitsmes number 19. aprillil 1930. Pärast ajalehe seismajäämist andsid orbiitlased välja veel koguteose "Põhjakaar" (Tartu 1931).

## Viited

## Kirjandus
* Gustav Suits, "Kõrges kaares! Mõningaid mõtteid "Kirjandusliku Orbiidi" puhul" – Olion 1930, nr 1, lk 5–6
* Daniel Palgi, "Kirjandus ristteel" – Põhjakaar, Tartu 1931
* Daniel Palgi, ""Kirjanduslikust Orbiidist" ja elulähedusest 1930. aasta paiku" – Keel ja Kirjandus 1968, nr 8, lk 494–500
* Martin Neithal, "August Jakobson ja 30-ndate aastate elulähedusliikumine" – Looming 1974, nr 9, lk 1536–42; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
* Eesti kirjanduse ajalugu, IV köide, 2. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1984, lk 10–12 (autor Erna Siirak) ja bibliograafia lk 108
* August Annist, "Elu ja luule. Artikleid ja mälestusi", Eesti Raamat, Tallinn 1987, lk 264–267 ("Mälestusi "Kirjandusliku Orbiidi" päevilt")
* Daniel Palgi, "Murduvas maailmas. Mälestusi", LR 1994, nr 1–4, lk 91–95
* Sirje Olesk, "Professor ja teised ehk Gustav Suits ja August Annist" (nooreestlaste ja orbiitlaste poleemikast 1920-1930ndatel) – Looming 2004, nr 7, lk 1071–86; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
Jaroslav Vladimirovitš (täpsustus)

Jaroslav Vladimirovitš on mitme Venemaa ja Ukraina ajaloost tuntud valitseja nimi.
* Jaroslav Tark (arvatavasti 978 – 20. veebruar 1054) oli Kiievi suurvürst, Vladimir Svjatoslavitši poeg; vallutas 1030. aastal Tartu.
* Jaroslav Osmomõsl (?—1187) oli Galiitsia vürst, Vladimir Volodarevitši poeg.
* Jaroslav Vladimirovitš (surnud 1201) oli Novgorodi Novgorodi vürst, Kiievi suurvürsti Vladimir Volodarevitši poeg.
* Jaroslav Vladimirovitš (13. sajand) oli Pihkva vürst, Pihkva vürsti Vladimir Mstislavitši poeg.
* Jaroslav (Afanassi) Vladimirovitš (1388—1426) oli Malojaroslavetsi vürst, Vladimir Andrejevitš Vapra poeg.
Ernst von Grünewaldt

**Ernst Conrad von Grünewaldt** (21. oktoober 1864 Minsk – 25. august 1925 Tallinn) oli Eestimaa aadlik ja Venemaa sõjaväelane (alampolkovnik), Paide kreisiülem.

Grünewaldtide suguvõsast pärit Ernst von Grünewaldt sündis Ahula mõisniku Conrad von Grünewaldti (1825–1868) ja tema abikaasa Natalie (sündinud vabapreili von der Pahlen; 1831–1906) neljanda lapsena.

1911. aastal sai ta riiginõuniku teenistusastme.
Ernst von Grünewaldt on maetud Paidesse Reopalu kalmistule.

## Perekond
Ernst von Grünewaldt abiellus 1905. aastal Marie Gretschiga (1885–1928) ning 1908. aastal Mäo mõisa pärijanna Aleksandra Rimski-Korsakoviga (sünd 1868), kes oli viitseadmiral Voin Rimski-Korsakovi ja tema abikaasa Marie Mathilde Luise Rosa (sündinud Bauer) tütar, helilooja Nikolai Rimski-Korsakovi (1844–1908) vennatütar ning Mäo mõisniku kontradmiral Olaf von Stackelbergi (1818–1903) kasutütar.

## Esivanemad

## Viited
Wetteren

**Wetteren** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Wetteren jaguneb järgmisteks osavaldadeks ja asulateks:


Wetteren Sint-Gertrudiskerk 22-09-2010 13-28-17.JPG|Wetteren
Massemen - Sint-Martinuskerk 2.jpg|Massemen
Westrem - Wetteren - Oud Gemeentehuis - België.jpg|Westrem
Wetteren - Sint-Gertrudiskerk 1.jpg|pisiWetteren, Sint-Gertrudiskerk


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Justin Ingram

**Justin Durel Ingram** (sündinud 21. jaanuaril, 1985 Lansingis Michigani osariigis USA-s) on Ameerika elukutseline korvpallur. 

Amatöörina nimetati ta keskkooliõpilasena Lansingi linna aasta mängijaks. Hiljem õppis Toledo Ülikoolis.  

Kolledžis paistis ta korduvalt silma, pälvides muuhulgas auhinna *Mid American Conference Freshman of the Year* ning pääsedes mitmesse valikmeeskonda. 

Pärast Toledo Ülikooli lõpetamist 2007. aastal alustas Ingram Prantsusmaal elukutselise korvpalluri karjääri. Kahe esimese hooaja jooksul viis Ingram oma meeskonnad võistluste poolfinaali. Praegu mängib ta Eestis Tartu Ülikooli korvpallimeeskonnas.
Maldegem

**Maldegem** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.

## Asulad

Maldegem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Maldegem - Church.jpg|
Maldegem (Belgium) - Rectorie Maldegem (Dekenij).jpg|
Maldegem, Sint Annakasteel Westeindestraat 1 RM50742 foto1 2011-08-21 14.07.jpg|
Maldegem, Oud Schepenhuis RM50594 foto2 2011-08-21 14.12.jpg|


## Sõpruslinnad
*  – Ermont
*  – Lampertheim
*  – Wierden
*  – Adria
*  – Świdnica

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Kluisbergen

**Kluisbergen** on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. 

## Asulad
Kluisbergi mäe järgi nime saanud Kluisbergen jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Mont-de-l'Enclus JPG03.jpg|Vaade Kluisbergi mäele
Ruien - Sint-Corneliuskerk 1.jpg|Ruien
Berchem - Onze-Lieve-Vrouw van de Carmelkerk 1.jpg|Berchem
Kwaremont - Sint-Amanduskerk 1.jpg|Kwaremont
Zicht op Zulzeke - Kluisbergen - België.jpg|Zulzeke
ID28459-Zulzeke Parochiekerk Sint-Jan in d'Olie-PM 23625.jpg|Zulzeke


## Sõpruslinnad
* – Guînes

## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Steve Zahn

**Steven James** "**Steve**" **Zahn** (sündinud 13. novembril 1967 Minnesotas Marshallis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
*
Carlos Alazraqui

**Carlos Jaime Alazraqui** (sündinud 20. juulil 1962 Yonkersis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
*
Knesselare vald

**Knesselare** on peamiselt hollandikeelse elanikkonnaga vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Genti haldusringkonnas. 

## Asulad
Knesselare jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:


Knesselare dorpskerk.JPG|Knesselare
Ursel_Church_R01.jpg|Ursel
Sherman Firefly 9-08-2008 15-05-43.JPG|
Sabre tank (2008-08-09).jpg|


## Viited

## Välislingid

* Koduleht (hollandi keeles)
Chazz Palminteri

**Chazz Palminteri**, õieti **Calogero Lorenzo Palminteri** (sündinud 15. mail 1952 Bronxis New Yorgis), on Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
*
James Woods

**James Howard Woods** (sündinud 18. aprillil 1947 Vernalis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.

## Välislingid
*
Mark Hamill

**Mark Richard Hamill** (sündinud 25. septembril 1951 Oaklandis) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Tema tuntuim osatäitmine on Luke Skywalker "Star Warsi" filmides. 

Ta tegeleb ka animafilmide dublaažinäitlejana, eriti tuntud on 1992. aastal alanud sarjas "" tema sisseloetud Jokeri tegelaskuju tekst. 

Lisaks on ta kirjutanud veidi koomiksi- ja telesarjatekste.

## Välislingid
*
Thomas Sabler

**Thomas Sabler** (21. jaanuar/1. veebruar 1734 Haljala – 18. detsember/29. detsember 1797 Haljala) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis aastatel 1752–1755 Halle ülikoolis. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta Tallinna gümnaasiumis õpetajana. Ordineeriti õpetajaks 11. juunil/22. juunil 1762.

Ta oli aastatel 1762–1797 (kutsuti ) Haljala Püha Mauritiuse koguduse pastor. Lisaks sellele oli ta 30. jaanuarist/10. veebruarist 1780 Eestimaa provintsiaalkonsistooriumi assessor; veel oli ta aastatel 1786–1788 Viru praostkonna abipraost ja aastatel 1788–1797 Virumaa praostkonna praost.

Aastal 1779 ilmunud eestikeelses jutluseraamatus on temalt seitse jutlust. 12. juunil 1788 kirjutas ta põhjaliku ülevaate Haljala kihelkonna koolioludest. Kooli peeti ainult Vihula, Varangu ja Andja mõisas, teistes mitte. Visitatsioonidel tõdes ta, enamik lapsi oskab lugeda tänu koduõpetusele; kes ise õpetada ei osanud, saatis lapsed naabrite juurde õppima.

## Isiklikku
Tema isa Georg Sabler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja. Thomas Sabler oli kaks korda abielus. Tema esimese abikaasa Johanna Juliana (1745–1778) isa Marcus Kelch oli Türi Püha Martini koguduse õpetaja, sellest abielust sündinud poeg Georg Christian Sabler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja, pojapoeg Georg Thomas Sabler oli astronoom, Friedrich Georg Wilhelm Struve kaastöötaja. Tema teise abikaasa Anna Dorothea (1747–1803) isa oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja Johann Georg Tideböhl.

## Viited
Suovetaurilia

***Suovetaurilia*** ehk ***suovitaurilia*** oli vanarooma usundis pidulik ohvritalitus, millel ohverdati jumal Marsile siga (ladina *sus*), lammas (*ovis*) ja härg (*taurus*).

Rituaali kirjeldus on säilinud Cato Vanema teose "De agri cultura" ("Põlluharimisest") 141. peatükis.

## Välislingid
* Cato Vanema "Põlluharimisest" (inglise keeles)
Georg Christian Sabler

**Georg Christian Sabler** (6. märts/17. märts 1776 Haljala – 26. november/8. detsember 1819 Haljala) oli Eesti vaimulik.

Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 16. oktoobril 1794) Jena ülikoolis. Ordineeriti 27. juunil/8. juulil 1798 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1798–1819 (kutsuti 14. mail 1798) Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja.

Ta tõlkis esimesena eesti keelde Daniel Defoe raamatu "Robinson Crusoe", kuid tõlge ei ilmunud ja käsikiri on kaotsi läinud.

## Isiklikku
Nii tema isa Thomas Sabler kui ka vanaisa Georg Sabler olid Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetajad; teine vanaisa Marcus Kelch oli Türi Püha Martini koguduse õpetaja. Tema abikaasa Johanna Juliana (1779–1863) isa Friedrich Gustav Knüpffer oli  Juuru Mihkli koguduse õpetaja. Tema poeg Georg Thomas Sabler oli astronoom, Friedrich Georg Wilhelm Struve kaastöötaja.

## Viited
Aafrika tsiibet

**Aafrika tsiibet** (*Civettictis civetta*) on tsiibetlaste hulka kuuluv liik kiskjalisi imetajaid.

## Viited
Stockem

**Stockem** on mitme koha nimi:
***[[Stockem (Arlon)|Stockem]]**, küla Belgias Valloonias Luxembourgi provintsis Arloni vallas
***[[Stockem (Eupen)|Stockem]]**, küla Belgias Valloonias Liège'i provintsis Eupeni vallas
***[[Stockem (Luksemburg)|Stockem]]**, küla Luksemburgis Clervaux' kantonis Wincrange'i vallas
***[[Stockem (Rheinland-Pfalz)|Stockem]]**, küla ja vald Saksamaal Rheinland-Pfalzi liidumaal Eifelkreis Bitburg-Prümis
***[[Stockem (Niederkassel)|Stockem]]**, küla Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Rhein-Sieg-Kreisis Niederkasseli vallas