open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Glaruse kanton

**Glaruse kanton** on kanton Šveitsi idaosas.

Kantoni kõrgeim tipp on Tödi (3614 m).

## Haldusjaotus
Glaruse kantonis on kolm valda: Glarus Nord, Glarus ja Glarus Süd.

## Ajalugu
Glarus oli üks kaheksast kantonist, mis liitusid 1353 Šveitsi Konföderatsiooniks.

## Rahvastik
2009. aasta andmetel elas kantonis 38 479 inimest. 83,6% elanike emakeel on saksa keel, 6,8% itaalia keel.

## Viited

## Välislingid
* Glaruse kantoni koduleht
Solothurni kanton

**Solothurni kanton** on kanton Šveitsi põhjaosas. Kantonil on kaks Prantsusmaaga piirnevat eksklaavi.

## Loodus

Läbi kantoni voolab Aare jõgi. Maastik on valdavalt suhteliselt tasane, kuid osa kantonist jääb Juura mägedesse. Kantoni kõrgeim tipp on Hasenmatt (1445 m).

## Haldusjaotus
Solothurni kantonis on 10 ringkonda 122 vallaga.
* Bucheggbergi ringkond
* Dornecki ringkond
* Gäu ringkond
* Gösgeni ringkond
* Leberni ringkond
* Olteni ringkond
* Solothurni ringkond
* Thali ringkond
* Thiersteini ringkond
* Wasseramti ringkond

## Rahvastik

2009. aasta lõpus oli rahvaarv 255 667. Suurim linn on Olten.

Kantoni ametlik keel on saksa keel. Lapsed õpivad koolis alates 5. klassist prantsuse keelt.

2008. aastal oli 20% kantoni elanikest välisriikide kodanikud.

Usutunnistuselt oli 2000. aastal 43,49% elanikest katoliiklased, 31,22% reformeeritud kirikute liikmed ja 13,61% ilma religioosse kuuluvuseta.

## Majandus

Kantonis toodetakse kelli, ehteid, paberit, tsementi ja autode detaile. Gösgeni lähedal asub 1979. aastal tööle hakanud tuumaelektrijaam. Aare jõel asuvad mõned hüdroelektrijaamad.

## Ajalugu

Solothurni kanton liitus Šveitsiga 1481. aastal.

## Viited

## Välislingid

* Solothurni kantoni koduleht
Kirde kaitseringkond

**Kirde kaitseringkond** oli Eesti maaväe struktuuriüksus (kaitseringkond) aastani 2014. Vastutas Ida-Viru-, Lääne-Viru-, Jõgeva- ja Järvamaa territoriaalkaitse eest.

## Varasem lahendus
Kirde kaitseringkond moodustati 1998. aastal Ida-Viru-, Lääne-Viru-, Jõgeva- ja Järvamaad hõlmava kaitseväe territoriaalse formeeringuna, mille staap asus Rakveres. 2003. aasta seisuga Kirde kaitseringkonna nimeline kaitseväe struktuuriüksus puudus ning Ida-Viru-, Järva-, Jõgeva- ja Lääne-Virumaa olid arvatud Põhja kaitseringkonda.

## Moodustamine Tapal
2008. aasta 1. jaanuaril nimetati senine Põhja kaitseringkond Kirde kaitseringkonnaks, selle staap viidi Tapale ning kaitseringkonna ülem arvati kaitseväe juhataja vahetust alluvusest maaväe ülema vahetusse alluvusse. Praktiliselt ringkonna staap seni sõjalises mõttes siiski ei olnud tegutsenud.

1. juulil 2008 anti esimesena neljast kaitseringkonnast Kirde kaitseringkonnale ka operatiiv- ja väljaõppeülesanded ning kaitseringkonna koosseisu arvati seni maaväe ülema vahetus alluvuses olnud Viru jalaväepataljon ning varasema Tapa väljaõppekeskuse alla kuulunud pioneeripataljon, suurtükiväepataljon, õhutõrjepataljon. Ühtlasi moodustati Tapal senise väljaõppekeskuse vastavate allüksuste baasil Kirde kaitseringkonna staabi- ja tagalakeskus. Kaitseringkonna esimeseks ülemaks sai senine Tapa Väljaõppekeskuse ülem kolonel Urmas Roosimägi. Tapa väljaõppekeskuse juurde kuulunud kaitseväe keskpolügoon oli kaitseringkonna alluvuses 2010. aastani, mil see viidi kaitseväe logistikakeskuse koosseisu. 

## Tegevus
Kirde kaitseringkonda võib lugeda seoses koosseisu kuulunud erinevate relvaliikide üksustega ja hea taristuga suurima rahuaegse erialase potentsiaali ja kompetentsiga maaväe väekoondiseks aastatel 2009–2014. Ringkonna taristu ja personali baasil valmistati ajateenistuses ette või värskendati reservõppekogunemistel suur osa 1. jalaväebrigaadi, aga samuti oluline osa teiste toonaste kaitseringkondade sõjaaja koosseise. Kirde kaitseringkonna põhilisi suurõppusi oli kevaditi Kirdekonn ning ühel Kevadtormi õppusel oli Kirde Kaitseringkond peamine treenitav üksus. Ringkonna sõjaaegses varustatuses esines siiski olulisi puudujääke, kuna suurem osa kasutatavast varustusest pidanuks kuuluma sõjaajal 1. jalaväebrigaadi üksuste formeerimiseks.

2014. aastal, kui kaitseväe struktuurist kaotati kaitseringkonnad, viidi Kirde kaitseringkonna koosseisus olnud väeosad 1. jalaväebrigaadi koosseisu.

## Vaata ka
* Põhja kaitseringkond

## Viited
Edasiside

**Edasiside** on ennustaval käitumisel põhinev iseregulatsioon.

Bioloogilised süsteemid on valdavalt edasisidesüsteeemid.

## Kirjandus
*Rosen, Robert 1984. Organismi mõistest. *Eesti Looduseuurijate Seltsi Aastaraamat* 69: 19–25.
The Stig

**The Stig** on telesarja "Top Gear" salapärane katsesõitja, kes kunagi ei eemalda oma kiivrit ega ütle midagi. Stigi ülesanne on autode testimine Top Geari ringrajal. 

Nimi Stig tuleneb Jeremy Clarksoni koolist, kus uusi õpilasi kutsuti alati Stigideks.

Telesarjas osales kaks fiktiivset tegelaskuju, vastavalt tema kombinesooni värvuse järgi – must ja valge Stig. Katsesõitjana osalenud isikute tegelik arv ja taust hoitakse ranges saladuses.

Peale Jeremy Clarksoni, Richard Hammondi ja James May lahkumist Top Gearist 2015. aastal, kui nad tegid oma uue autosaate "The Grand Tour", ei lubatud neil Stigi kasutada, mis jäi algsele Top Gearile.

## Isikud
The Stigi kehastas kuni 2002. aastani vormelisõitja Perry McCarthy ("must Stig"), osaledes 22 "Top Geari" saates esimesel kahel hooajal. Testisõitja saladuse paljastas McCarthy oma elulooraamatus "Flat Out, Flat Broke". 

Uueks Stigiks ("valge Stig") valiti võidusõitja Ben Collins, kes osales sarjas 3.-15. hooaegadel. Pärast Stigi isiksuse avalikuks tulekut 2009. aastal lõpetas BBC mehega lepingu. Mälestusteraamatus "The Man in the White Suit: The Stig, Le Mans, The Fast Lane And Me" on mees kinnitanud oma rolli The Stigina.

2024. aastal, peale viimast "The Grand Touri" episoodi ja kaks aastat peale viimast Top Geari episoodi, avaldas Jeremy Clarkson, et peale Ben Collinsit oli uueks Stigiks võidusõitja Phil Keen.

Pärast Collinsi lahkumist on The Stigi maski taga varjunud erinevaid isikuid, nende hulgas ka Michael Schumacher ja Damon Hill. Tegelikult kehastas Schumacher Stigi ainult ühe korra, kui ta Top Geari rajal üliharuldase Ferrari FXXga püstitas rajarekordi, kuna Ferrari oli nõus FXX välja laenama ainult juhul, kui roolis on Schumacher.

2006. aastal Top Geari taliolümpia erisaates, kus Stig hüppas mootorsaaniga alla Lillehammeri suusahüppemäest, kehastas Stigi Rootsi mootorsaanivõidusõitja Dan Lang.

## Varia
2010. aastal pandi üks The Stigi (kasutati aastatel 2002–2005) kiivritest oksjonile hinnaga 800–1200 Inglise naela. Kiivril on Richard Hammondi, Stigi ja produktsioonimeeskonna liikmete autogrammid.

## Viited

## Välislingid
* The Stig videos and facts. BBC Top Gear
* The Stig. Facebook
Intensiivõenduse õde-spetsialist

**Intensiivi õde-spetsialist** on õde, kes peale õenduse põhiõppe (üldõenduse) on läbinud ka erialase spetsialiseerumise kõrgkoolis. Intensiivõenduse õde-spetsialist on intensiivravile ja erakorralisele meditsiinile spetsialiseerunud õde, kelle pädevus ja oskused võimaldavad tal teha iseseisvaid otsuseid mitte ainult õenduses, vaid ka meditsiini valdkonnas (ilma arstita) kriitilises seisundis patsiendi käsitlemisel. 
 
## Õe-spetsialisti teadmised ja oskused
*Erakorraline meditsiin – erakorralised haigusseisundid, trauma, mürgistused ja nende käsitlemine haigla- ja haiglaeelses etapis, triaaž (erakorralise meditsiini osakonnas ja kiirabis), elustamine. Õde-spetsialist võib juhtida kiirabibrigaadi, tehes iseseisvalt diagnostika- ja raviotsuseid; erakorralise meditsiini osakonna triaažis hindab iseseisvalt patsiendi seisundit (kiire läbivaatus, elulised näitajad, EKG) ning määrab haige abisaamise prioriteedi; osakonnas rakendab elupäästvaid ravivõtteid.
*Anesteesia – üld- ja erianesteesia, farmakoloogia, preoperatiivne hindamine, trahhea intubatsioon jne.
*Intensiivravi – erinevate haigusseisundite intensiivravi, elundkondade häired intensiivravipatsiendil. Õde oskab hinnata intensiivravil oleva patsiendi seisundit (neuroloogiline staatus, EKG jm), jälgida dünaamikat; vajadusel võtta vastu otsuseid kiiret sekkumist vajavate seisundite korral (nt hemodünaamika korrigeerimine, sedatsioon).
Robert Heinrich Gottfried Ploschkus

**Robert Heinrich Ploschkus** (4. veebruar 1792 Tallinn – 27. jaanuar 1858 Märjamaa) oli eesti kirikuõpetaja.

## Elulugu
Ta õppis 1812–1815 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja oli õpingute ajal üks innukamaid liikmeid aastatel 1812–1816 tegutsenud eesti keelt harrastavate üliõpilaste ringikeses.

Ta oli Bernard Kangro arvates sünnipäraselt eestlane. Ta ei luuletanud küll Kristjan Jaak Petersonilikult "Kas siis selle maa keel...", vaid hüüdis saksa keeles:
:"Ich bin ein Este!
:Ha, deutsche Bosheit, höhne nur!
:Kennst du der Esten Freiheitssinn,
:Kennst du den Kampf auf unsrer Flur?"

Kuni umbes 1820. aastani töötas ta koduõpetajana. Ta ordineeriti pastoriametisse 21. augustil 1821.

Ploschkus oli 1821–1858 Märjamaa Maarja Koguduse õpetaja (introdutseeriti 11. septembril 1821). Alates 22. märtsist 1851 oli ta Maa-Lääne praost.

## Looming
Ülikooli ajal kirjutas ta eestikeelseid luuletusi.

## Isiklikku
Tema isa oli pastor Franz Friedrich Ploschkus.

## Vaata ka
*Ploschkus

## Viited
Fribourgi kanton

**Fribourgi kanton** ehk **Freiburgi kanton** on kanton Šveitsi lääneosas. Piirneb Vaud', Neuchâteli ja Berni kantoniga.

Kantoni kõrgeim tipp on Vanil Noir (2389 m). Loodepiiril asuvad Neuchâteli järv ja Morat' järv.

Halduslikult jaguneb kanton 5 ringkonnaks ja 150 vallaks (seisuga jaanuar 2016). Kantoni keskus on Fribourg.

Fribourgi kanton on kakskeelne: ametlikud keeled on prantsuse ja saksa keel. 63,2% elanikest räägib prantsuse keelt ja 29,2% saksa keelt.

70% elanikest on katoliiklased ja 15% protestandid.

Põllumajandus on endiselt olulisel kohal. Kasvatatakse piimakarja. Toodetakse ka šokolaadi.


Freiburger Voralpen - Dent de Brenleire (rechts vorne) Vanil Noir (hinten).jpg|Dent de Brenleire (ees, 2358 m) ja Vanil Noir (2389)
Karte Kanton Freiburg Bezirke 2022.png


## Viited

## Välislingid

* Kantoni koduleht
Salat-euterpepalm

**Salat-euterpepalm** (*Euterpe oleracea*) on palmiliste sugukonda euterpepalmi perekonda kuuluv liik. 

## Levila ja kasvukoht
Euterpepalmi perekonna kaheksa liiki kasvavad Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, Belize'ist lõunas kuni Brasiilia ja Peruuni. Peamiseks kasvukeskkonnaks on soo või perioodilise tõusu ja mõõnaga jõekaldad. 

## Kirjeldus
Salat-euterpepalmid on sihvakad, 15–30 meetri kõrgused, kuni kolme meetri pikkuste lehtedega puud. 

Palmi viljaks on **[[assai (vili)|assai]]** – väike, ümar, mustjaslilla luuvili, mille ümbermõõt on u,bes 25 mm. Väliselt sarnaneb assai viinamarjaga, kuid on väiksem ja vähema viljalihaga. Viljaliha on õhuke, u 1 mm paksune. See ümbritseb kogukat seemnekesta, milles on üks 7–10 mm suurune seeme. Seeme moodustab viljast u 80%. Viljad kasvavad 500–900-marjalistes kobarates. Palm viljub kaks korda aastas.

## Kasutamine
Salat-euterpepalmi kasvatatakse tema viljade – assaide pärast. Salat-euterpepalmi lähedast liiki söödavat euterpepalmi kasvatatakse söödava palmisüdamiku saamiseks.

Assaid moodustavad mitmete Brasiilia Amazonase põlisrahvuste menüüs põhiosa – kuni 42% kogu tarbitud toidu kaalust.http://www.springerlink.com/content/l2j3720765pq5263/

## Viited
* Murrieta RSS, Dufour DL, Siqueira AD (1999). "Food consumption and subsistence in three Caboclo populations on Marajo Island, Amazonia, Brazil". Human Ecology 27: 455–75.
Voldemārs Ozols

**Voldemārs Ozols** (17. oktoober 1884 Vitebski kubermangus (tänapäeva Läti) – 12. juuli 1949 Riia) oli Venemaa keisririigi, Eesti, Läti ja Leedu sõjaväelane ning Nõukogude sõjaväeluuraja.

Voldemārs Ozols omandas üldhariduse Riia linnakoolis, sõjalise hariduse aga Vilno sõjakoolis, mille lõpetas 1907. Kõrgema sõjalise hariduse sai ta Nikolai Kindralstaabi Akadeemias aastatel 1911–1914.

Enne Esimest maailmasõda teenis Voldemārs Ozols praporštšikuna 8. Moskva grenaderipolgus ja Kaukaasia armee staabis Thbilisis.

Pärast Esimese maailmasõja algust teenis Ozols 1914. aasta oktoobrist IV ratsakorpuse staabis vanemadjutandina. Kuni üleviimiseni läti kütivägedesse 1916. aasta veebruaris, teenis 4. Turkestani kütibrigaadi ja 55. jalaväediviisi staapides.

1917. aastal oli Ozols 2. Läti kütibrigaadi vanemadjutant, staabiülem ning ülendati kindralstaabi alampolkovnikuks. 1917. aasta septembris viidi ta üle Liivimaal paikneva 12. armee staapi.

19. detsembril 1918 tuli läbi rinde Eestisse, kus võttis osa Vabadussõjast Eesti vägede koosseisus Lõuna-Eestis (01.07–10.10.1919 oli 2. Diviisi staabis Tartus) Landeswehri sõjas ja Läti vabastamises ning Kārlis Ulmanise valitsuse seadusliku võimu taastamises.

1919. aastal teenis ta Läti Kindralstaabi Operatiivosakonna ülemana ning juhtis Läti vägede võitlust Pavel Bermont-Avalovi vägede vastu, pärast edukat sõjategevuse lõppu läks Läti sõjaväest erru ning asus Leedu sõjaväkke. 

1936–1937 – Hispaania kodusõjas kindral.

Ozols on maetud Riia Rainise kalmistule.

## Autasud
* Vabadusrist
* Karutapja orden (III liik)
* Püha Stanislavi orden (I, II, III liik)
* Püha Anna orden (II, III, IV liik)
* Püha Vladimiri orden (IV liik)
* Püha Georgi orden (IV liik)

## Viited

## Välislingid
* Voldemārs Oskars Edmunds Ozols (1884.-1949.) // Historical Dictionary
Harju Maakohus

**Harju Maakohus** on esimese astme kohus Eestis asukohaga Tallinnas. Seal arutatakse kriminaalasju, väärteoasju ja tsiviilasju.

Kohtu esimees on 17. aprillist 2025 Liina Naaber-Kivisoo. Varasemad esimehed on olnud Meelis Eerik (2016–2020), Helve Särgava (2006–2015) ja Astrid Asi (2021–2025).

Kohtudirektor on alates 2. oktoobrist 2023 Mario Metsoja. Varasemad direktorid on olnud Elari Udam (2019–2023) ja Hans Moks (2015–2019).

Harju Maakohus loodi 24. mail 1990, mil Harju Rajooni Rahvakohus nimetati ümber.

Harju Maakohus on 67 kohtunikukohaga kohtunike arvult suurim kohus. Ka Harju Maakohtu töökoormus, s.t lahendatavate asjade arv on suurim. 2019. aastal lahendati seal vabariigis lahendatud tsiviilasjadest umbes 49%, kriminaalmenetlusasjadest umbes 40% ja väärteomenetlusasjadest umbes 39%.

1. jaanuarist 2015 pärimisregistrit kui asutust Harju Maakohtu juures enam ei ole ja sinna kirjalikke päringuid esitada ei saa. 1. jaanuaril 2015 jõustunud pärimisseaduse muudatuse kohaselt peetakse pärimisregistrit vaid elektrooniliselt ja registripidajaks on Notarite Koda.

Kuni 16. juulini 2018 oli Harju Maakohtul kolm kohtumaja:
* Liivalaia kohtumaja (asukohaga Liivalaia 24, Tallinn),
* Tartu maantee kohtumaja (asukohaga Tartu mnt 85, Tallinn) ja
* Kentmanni kohtumaja (asukohaga Tõnismägi 5a, Tallinn).
Harju Maakohtu Liivalaia tn kohtumajas arutati kriminaal- ja väärteoasju, Kentmanni tn ja Tartu mnt kohtumajades tsiviilasju.

16. juuliks 2018 koliti kolm kohtumaja ühte, 30 miljonit eurot maksma läinud Tallinna kohtumajja, Lubja 4.

## Viited

## Välislingid
* "Tallinna kohtumaja saavutas lõpliku kõrguse" err.ee, 10.11.2017
Heldur Jõgioja

**Heldur Jõgioja** (sünninimi **Heldur Aavik**; 21. september 1936 Elva – 21. aprill  2010 Maarjamõisa haigla, Tartu) oli eesti muusik, helilooja, kirjanik ja ajakirjanik. Enne lapsendamist kandis ta nime **Bronislaw Vjazhowsky**. Ta lapsendati 28. mail 1943.

1964. aastal lõpetas Jõgioja Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 

Aastatel 1960–1965 töötas ta Kohtla-Järvel ja Tartus juristina.

Ta avaldas luulekogusid, kirjutas ajaloolisi näidendeid, romaane ja novelle.

1964. aastast töötas ta Õhtulehe reporterina. 

Jõgioja tegi saateid Tartu Alo TV-s ja Põlva raadiojaamas Raadio Marta ning avaldas artikleid ajalehtedes Elva Postimees, Videvik ja Kesknädal.

Ta kirjutas ligi 300 laulu ja umbes 1000 lauluteksti. Jõgioja oli ansambli Suveniir juhtfiguur.

## Isiklikku
Tema poeg on trummar Peeter Jõgioja, lapselaps on muusik Siim Jõgioja.

## Raamatuid
* "Eesti Rukki Seltsi laulik". Kirjastus LeHelMus. ISBN 9790540020859
* "Kaika Lainest Vangani". ISBN 9789949159260
* "Kriminaalne tragikomöödia". ISBN 9789949187775
* "Himmleri Tartust pärit ihuarst". Kirjastus LeHelMus. ISBN 9789949188598

## Tunnustus
* 2002 Rukkiräägu kultuuriauhind
* 2006 Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Sandra Otsus. Heldur Jõgioja: võõrast verd külamuusik Õhtuleht, 8. aprill 2000
* Arvo Uustalu. Heldur Jõgioja - tuhat laulu, sada plaati, kolm näidendit ja kaks luulekogu Eesti Päevaleht, 2. september 2006
Otmar Pello

**Otmar Pello** (13. juuni 1912 Tallinn – 4. november 1971 Toronto) oli eesti kirikuõpetaja.

Ta õppis 1930–1934 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ning oli prooviaastal Otepääl ja Tallinna Jaani koguduses. Ta ordineeriti 27. detsembril 1936.

Ta oli Viru praostkonna adjunkt (1936), Riia Eesti koguduse õpetaja (1938–1940) ja Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja (1941–1944). 

1944. aastal põgenes Pello Saksamaale, oli aastatel 1945–1949 õpetaja Geislingeni põgenikelaagris. Seejärel emigreerus Kanadasse ning oli aastatel 1950–1971 Toronto Vana-Andrese koguduse õpetaja.

Tema sulest ilmus raamatuid kirikuloost.

## Teoseid
* Usundilugu. Augsburg-Hochfeld, 1948 
* Über Teichmüller-Tennmanns Philosophie des Christentums (avaldatud kogumikus: Charisteria Iohanni Kõpp octogenario oblata) Holmiae : [Estonian Theological Society in Exile], 1954 (Louvain (Belgique) : Imprimerie Orientaliste, L. Durbecq) 
* Martin Luther. Uppsala, 1958 
* Peatükke kirikuloost. Uusaeg. Uppsala, 1960 
* Vana kirik. Uppsala, 1966 
* Ja ööd ei ole seal ... : (jutluste kogu) / Otmar Pello 
* Eduard Tennmann filosoofina. Tartu : Ilmamaa, 1999. ISBN 9985878140 
* Pagulasmütoloogia. Tartu : Ilmamaa, 2022. ISBN 9789985778258

## Viited
Katakana

**Katakana** on jaapani keele silbitähestik, mida kasutatakse välismaiste kohtade, riikide, nimede ja laenusõnade kirjutamiseks.

Kirjutamisreeglid on samad, mis hiraganal. Ainuke erinevus on topelt täishääliku märkimine, näiteks ケーキ (kēki, kook) või コーヒー (kōhī, kohvi). Katakanas on lisasilbid (toodud katakana tabelis), mida jaapani päritolu sõnades ja hiraganas ei esine. Näiteks スウェデン (*Suweden*, Rootsi), esineb ウェ(we) või フォーマル (formaalne, *fōmaru*) esineb フォ (fo).
Hääldamisreeglid on samad mis hiraganal, kuid r ja l samastatakse: ラ ra/la, リri/li, ル ru/lu, レ re/le, ロro/lo.

## Katakana tabel

## Vaata ka
* Jaapani keel
* Hiragana

## Kirjandus
* *Jaapani keele grammatika*, Elli Feldberg, 2009 Kirjastus Ilo ja Elli Feldberg ISBN 978-9949-17-059-3
* *How to use good japanese*, The Japanese Language School of The International Students Institute, Japan
Kardo Ploomipuu

**Kardo Ploomipuu** (sündinud 24. märtsil 1988 Pärnus) on eesti ujuja, paraolümpiamängude ning Euroopa ja maailmameistrivõistluste medalivõitja.

Tema treener on Õnne Pollisinski.

Pekingi paraolümpiamängudel 2008 võitis Kardo Ploomipuu kehalise puudega sportlaste klassis S-10 100 m seliliujumises ajaga 1.03,37 pronksmedali.

Oktoobris 2009 püstitas ta Islandil 100 m seliliujumises ajaga 1.01,03 maailmarekordi ja tuli Euroopa meistriks.

Detsembris 2009 Rio de Janeiros peetud invaujumise maailmameistrivõistlustel sai Kardo Ploomipuu 100 m seliliujumises Euroopa rekordiga 58,05 hõbemedali. Augustis 2010 Eindhovenis peetud MM-il sai ta samal distantsil ajaga 1.01,29 taas hõbemedali.

2011. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis sai ta 100 m seliliujumises kuldmedali.

Londoni paraolümpiamängudel 2012. aastal oma sai Ploomipuu 100 m seliliujumises neljanda koha.

Septembris 2013 Hollandis Stadskanaalis peetud liikumispuudega sportlaste maailmamängudel IWAS World Games 2013 püstitas ta ajaga 27,12 võistlusklassis S10 uue 50 m seliliujumise lühiraja maailmarekordi.

## Tunnustus
* 2008 aasta parasportlane
* 2010 aasta parasportlane 
* 2010 Eesti Vabariigi spordipreemia (**riiklik spordi aastapreemia noorsportlasele** - invaujumise Euroopa meistrivõistluste kuldmedali ja maailmameistrivõistluste hõbemedali võitmise eest 2009. aastal)
* 2011 aasta parasportlane
* 2013 aasta parasportlane
* 2014 aasta parasportlane
* 2015 aasta parasportlane
* 2016 aasta parasportlane
* 2022 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* 
* Kardo Ploomipuu võitis paraolümpiapronksi Õhtuleht, 15. september 2008
* Ujuja Kardo Ploomipuu (24): “Ainult vees pole mul piire” EE, 27. august 2012
Jänesekapsalised

**Jänesekapsalised** (*Oxalidaceae*) on kaheiduleheliste taimede sugukond.

Sellesse kuulub nii rohttaimi, liaane kui ka puid.

See on suhteliselt väike sugukond. Eesti pärismaistest taimedest kuulub sinna vaid üks liik – harilik jänesekapsas.

## Perekonnad
Sugukonda kuuluvad järgmised perekonnad:
**Averrhoa* – averroa (2 liiki)
**Biophytum* – jäneseleht (umbes 50 liiki)
**[[Dapania]]*
**[[Eichleria]]*
**Oxalis* – jänesekapsas (umbes 700 liiki)
**[[Sarcotheca]]*
Halle (täpsustus)

**Halle**

* **[[Halle]]**, linn Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Saale jõe ääres (nimetatud ka kui *Halle an der Saale*)
* **[[Halle (Nordrhein-Westfalen)|Halle]]**, linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal
* **[[Halle (Weserbergland)|Halle]]**, vald Holzmindeni kreisis, Alam-Saksimaal, Saksamaal
* **[[Halle (Bentheim)|Halle]]**, küla ja vald valdade ühenduses (Samtgemeinde) Uelsen, Grafschaft Bentheimi kreisis Alam-Saksimaal

* **[[Halle (Belgia)|Halle]]**, linn Belgias Flaami Brabanti provintsis
Normaallause

**Normaallause** on üks eesti lause põhitüüpidest, kus alus on aktiivseim osaline, asub lause alguses ja on nimetavas käändes.

## Eesti keel
### Eesti lause põhitüübid
Eesti lause põhitüübid võib jagada tegevussubjekti (st aktiivseim osaline, kes kontrollib olukorda) vormistuse alusel kahte põhitüüpi:
* markeerimata lausetüüp
* markeeritud lausetüüp.

Markeerimata lausetüüp on normaallause.

Normaallausele on iseloomulik, et **grammatiline subjekt** ehk alus on ühtlasi **tegevussubjekt** ehk teadlik tegutseja ja suhtlussubjekt ehk **teema**, s.t asub lause alguses. Normaallause peab sisaldama tüüpalust, mis on nimetavas käändes.

Normaallaused on näiteks sellised laused nagu
* *Mihkel mängib palli* 
* *Mihkel sööb.*

Normaallause võib olla sihitisega ehk sihiline nagu *Mihkel mängib palli* või ilma sihitiseta ehk sihitu nagu *Mihkel sööb.*

Enamik eesti keele lauseid on sellised, kus kõiki kolme subjektiliiki (grammatiline subjekt, tegevussubjekt ja suhtlussubjekt) esindab üks ja seesama moodustaja. Näiteks lauses *Peeter sööb õuna* on *Peeter* alus, tegevussubjekt ja teema. Selliseid lauseid nimetataksegi normaallauseteks.

Eesti keeles on ka teistsuguseid lauseid. Nendes pole sellist vastavust aluse, tegevussubjekti ja teema vahel, need on olemasolu- ehk eksistentsiaallaused ja kogeja-omajalaused.
Lohusuu Issanda Ristimise kirik

**Lohusuu Issanda Ristimise kirik** (ka **Lohusuu Jumalailmumise kirik**) on õigeusu kirik Lohusuus aadressil Järve tee 5.

Kirikuhoonet ja selle juures paiknevat kinnistut kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku Lohusuu Jumalailmumise kogudus.

Historitsistlikus stiilis kirik ehitati aastail 1897–1898 arhitekt Vladimir Lunski projekti järgi. Kirik pühitseti 29. novembril 1898. Portaali "Teeliste kirikud" sõnul iseloomustab hoonet "valevate krohvipindade kooskõla maaliliste maakivist ja punasest tellisest müüriosadega".

Lohusuu Issanda Ristimise kirik koos väravaehitisega on 1998. aastast arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all. Selles asuvad Kristuse, Jumalaema, püha Nikolause ja suurmärter Georgiuse ikoonid.

Kiriku eesseisja on ülempreester Jakob Metsalu.

## Pildid

Lohusuu õigeusu kirik.jpg
Lohusuu õigeusu kirik 05.JPG
Lohusuu õigeusu kirik väravaehitisega.jpg
Lohusuu õigeusu kirik 02.JPG
Lohusuu õigeusu kirik 01.JPG
Lohusuu õigeusu kirik 03.JPG
Lohusuu õigeusu kirik väravaehitisega, 13913.jpg


## Viited

## Välislingid
* 

* "Moskva Patriarhaadi Eesti Őigeusu Kiriku kogudused: Lohusuu Issanda Ristimise kirik"
Kõrvallause

**Kõrvallause** on lausekujuline moodustaja, mille ülesanne on täpsustada pealauset või kõrgema astme kõrvallauset. Kõrvallause ja pealause annavad kokku põimlause. Kõrvallause eraldatakse pealausest komadega ning kõrvallauset alustavad alistavad sidendid. 
 
## Eesti keel
### Kõrvallause koht lauses

Kõrvallause võib asetseda pealause 
* ees: ***et kalale minna''', peab omama vastavat varustust''
* järel: ''arvasin, '''et mind oli ära unustatud***
* sees: *jope, *'mille ma hiljuti ostnud olin**, oli juba katki''. 

* Kõrvallause võib alistuda kõrgema astme kõrvallausele: ''läksin poodi, et osta endale raamat, mida hädasti vajasin, sest pidin esmaspäevaks kirjutama referaadi''.
* Samale pealausele võib alistuda mitu kõrvallauset. Sel juhul algavad kõrvallaused sama sidendiga (või on see juurdemõeldav), sama astme kõrvallauseid komaga ei eraldata: ''on selge, **et ta tahab ennast maksma panna** ja (et ta) **teeb selleks kõik endast oleneva***. Üht pealauset võib täpsustada kaks või enamgi sama astme kõrvallauset

=== Kõrvallause liigid ===

* '''[[aluslause]]''' (vastab küsimusele ''mis?''): ''Huvitav, '''milliseks see reis kujuneb***
* **[[sihitislause]]** (*mida?*): *Ma ei tea, *'kas ma viitsin sellega tegelema hakata.***
* '''[[öeldistäitelause]]''' (''mis? missugune?''): ''Mulle tundus, '''et ta oli määrdunud.***
* **[[määruslause]]** (määruse küsimused): *Koer haukus, *'sest tänaval kõndis kuri mees.***
* '''[[täiendlause]]''' (''missugune?''): ''See noormees, kes mind kosida tahtis, '''oli väga inetu.***

### Täiendkõrvallause asend lauses

Täiendkõrvallause vale asend võib põhjustada vääriti mõistmist või arusaamist. Täiendkõrvallause asub oma põhisõna järel. Et lausetest õigesti aru saada, ei soovitata paigutada kõrvallauset täiendi ja selle põhisõna vahele või nimisõna ja kaassõna vahele.
Dagens Nyheter

**Dagens Nyheter** (lühend **DN**) on Rootsi päevaleht. 

Ajalehte antakse välja Stockholmis ning see on üleriigilise levikuga. Alates 1998. aastast nimetab leht ennast "sõltumatuks liberaalseks".

Dagens Nyheteri asutas 1864. aastal ajakirjanik ja kirjastaja Rudolf Wall, kes oli ka lehe esimene peatoimetaja kuni 1889. aastani. Esimene number ilmus 23. detsembril 1864. Alates 1998. aastast on ajalehe väljaandja Bonnier AB.

Dagens Nyheter on Rootsi suurim hommikul ilmuv päevaleht. 2007. aastal oli selle trükiarv umbes 339 700. 

Alates 2004. aastast ilmub leht tabloidformaadis. Lehe rahvusvaheline standardnumber on .

Novembrist 2009 on Dagens Nyheteri peatoimetaja Gunilla Herlitz.

## Välislingid
* Koduleht
Ticino kanton

**Ticino kanton** (saksa, prantsuse ja romanši keeles *Tessin*) on kanton Šveitsi lõunaosas. Piirneb lõunas Itaaliaga.

Kanton on saanud nime seal asuva Ticino jõe järgi. Kanton hõlmab Lago Maggiore põhjaosa ja suurema osa Lugano järvest. Kanton on mägine, kõrgeim tipp on Rheinwaldhorn (3402 m).

Itaalia keel on kantonis ametlik keel ja 88% kantoni elanike emakeel (2018. aasta andmeil), 10,67% elanikest on saksa- ja 5,06% prantsuskeelsed. Samas on paljudel töökohtadel mõnikord nõutav saksa keele oskus.

Ticino liideti Šveitsiga 1803. aastal.

## Viited

## Välislingid

* Kantoni koduleht
Kõrgrünkpilved

**Kõrgrünkpilved** (ladina keeles ***altocumulus***, lühend **Ac**) on keskmiste pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik, mis kujuneb kõrgusevahemikus 2–6 km, troopikas natuke kõrgemal. Nende paksus on 200–700 meetrit (harvem kuni 1000 m), pilvekiht on alt tasane. Kõrgrünkpilved on valged, hallid või sinakad, kujult on nad vöödid, vallid, tükid, tombud ja tihti paistavad äärtelt läbi. 

Kõrgrünkpilved koosnevad tavaliselt lamedatest pilvetükkidest, mis võivad moodustada kihitaolisi kogumeid. Mõnikord on nende pilvede osad rünklikud või isegi tornjad.

Kui kõrgrünkpilvede osad on väga peened ja valged, siis ei saa neid enamasti kiudrünkpilvedest eristada.

Kõrgrünkpilvede teke näitab troposfääri keskosa ebastabiilsust ja on seotud ebapüsiva ilmaga. Rünklikumad ja tornjamad pilved on hoovihma ja äikese võimaluse tunnus.

Tavaliselt koosnevad kõrgrünkpilved allajahtunud veepiiskadest, mõnikord moodustavad neid nii allajahtunud veepiisakesed kui ka jääkristallide ja lumekübemete segu. Enamasti nendelt ei saja, aga mõnikord võivad langeda peenikesed vihmapiisad või üksikud lumehelbed sajuhoogudena või laussajuna.

Kõrgeünkpilved esinevad sageli madalrõhkkonnas sooja ja külma frondi vahel, kuigi neid varjavad sageli madalamal asuvad pilved.

Kõrgrünkpilvede korral võivad esineda niisugused optilised nähtused nagu tara ehk pärg ja irisatsioon.

Kõrgrünkpilved jagunevad kaheks alamliigiks, mis jagunevad omakorda paljudeks pilvevormideks.

Pilvetüüp *[[Altocumulus perlucidus]]* esineb mõnikord nõrgeneva sooja frondi eesosas, kui seal suuremad pilvemassid lagunema hakkavad. Harvemini on selle pilvetüübiga kaetud terve taevas.

Läätsekujulised kõrgrünkpilved võivad meenutada lendavaid taldrikuid. Seda pilvetüüpi tekitavad tavaliselt mägedega seotud tõusvad õhuvoolud.

## Kõrgrünkpilvede alamliigid ja vormid
*Lainelised kõrgrünkpilved (*Altocumulus undulatus* – *Ac und*)
**Läbipaistvad kõrgrünkpilved (*Altocumulus translucidus* – *Ac trans*)
***[[Altocumulus undulatus translucidus]]* (*Ac und trans*)
**Läbipaistmatud kõrgrünkpilved (*Altocumulus opacus* – *Ac op*)
**Läätsekujulised kõrgrünkpilved (*Altocumulus lenticularis* – *Ac lent*)
*Kuhilakujulised kõrgrünkpilved (*Altocumulus cumuliformis* – *Ac cuf*)
**Topikujulised kõrgrünkpilved (*Altocumulus floccus* – *Ac floc*)
***[[Altocumulus castellanus]]* ehk *Altocumulus castellatus* – *Ac cast*
***[[Altocumulus cumulogenitus]]* ja *Altocumulus cumulonimbogenitus* – *Ac cug*
**Sajujoontega kõrgrünkpilved (*Altocumulus virga* – *Ac virga*)


Pilt:Wea00039 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg|*Altocumulus undulatus translucidus*
Pilt:Mackerelskylincolnshire.jpg|*Altocumulus undulatus translucidus* Suurbritannias Lincolnshire'is
Pilt:Virga 05.jpg|Sajujoontega kõrgrünkpilved  
Pilt:Altocumulus cloud.jpg|Kõrgrünkpilved Tel Avivis


## Viited
Märt Rannamäe

**Märt Rannamäe** (sündinud 15. juulil 1964) on eesti diskor ja saatejuht.

Aastatel 1993–2004 töötas ta Raadio 2-s.

Aastast 2010 tegutses Rannamäe Tre Raadios.

Aastast 2014 raadios Hit FM

Aastast 2019 raadio Tre raadio Tallinn (19.11.19)
Palupõhja looduskool

**Palupõhja looduskool** on Alam-Pedja looduskaitsealal Palupõhja külas asuv loodushariduskeskus.

Kooli omanikud ja töö korraldajad on looduskaitseühing Kotkas ja Eestimaa Looduse Fond, eestvedaja Robert Oetjen.

## Ajalugu
Kooli peetakse endises Jaago talus. Koolihooneks ostsid selle looduskaitseühing Kotkas ja Eestimaa Looduse Fond 2001. aastal. Pärast renoveerimist alustas looduskool 2004. aastal tööd: keskkonnahariduslike ürituste, seminaride ja koolituste majutamist.

## Vaata ka
* Muraste looduskool

## Välislingid
*Looduskooli koduleht
Muraste looduskool

**Muraste looduskool** on Suurupi poolsaarel endise Muraste mõisa pargis asuv looduskool.

Muraste Looduskool on asutatud Studio Viridis Loodushariduse ja Eestimaa Looduse Fondi poolt 2006. aastal.

Looduskooli juhataja on Val Rajasaar.

## Vaata ka
*Palupõhja looduskool

## Välislingid
*Looduskooli koduleht
Suurupi poolsaar

**Suurupi poolsaar** on poolsaar Eesti põhjarannikul Harjumaa loodeosas Harku vallas umbes 20 km Tallinnast läänes. Selle rannikut ümbritsevad läänest Lohusalu laht ja idast Kakumäe laht. 

Poolsaarel asuvad Muraste, Suurupi ja Viti küla. 

Poolsaare edelaosas asub Vääna-Viti kaitseala.

## Vaata ka
*Muraste looduskaitseala
*Suurupi alumine tuletorn
*Suurupi ülemine tuletorn
*Suuropi Komandantuur
Sulane (ajakiri)

**Sulane** on Tallinna Kaarli koguduse ajakiri.

Ilmub aastast 1990. Ajakiri ilmub kord kvartalis. Varem on seda nimetatud infoleheks.

Ajakirja toimetajad on Külli Keel ja Indrek Vaino.

## Välislingid
*Ajakirja numbrid veebis
Nidwaldeni kanton

**Nidwalden** on kanton Šveitsi keskosas. Riigiõiguse seisukohalt on Nidwalden poolkanton ja saab saata vaid ühe esindaja Kantonite Nõukogusse. Asub Vierwaldstätterseest lõunas ja läänes.

Kantoni valitsus ja parlament asuvad Stansis.

Kantonis on 11 valda:
* Stans
* Hergiswil (NW)
* Buochs
* Stansstad
* Ennetbürgen
* Oberdorf (NW)
* Beckenried
* Wolfenschiessen
* Ennetmoos
* Dallenwil
* Emmetten

## Viited

## Välislingid

* Nidwalddeni koduleht
2008. aasta autoralli maailmameistrivõistlused

**2008. aasta autoralli maailmameistrivõistlused** oli 36. FIA autoralli maailmameistrivõistlused. Kokku toimus 15 rallit. Hooaeg algas 24. jaanuaril Monte Carlo ralliga ja lõppes 7. detsembril Walesi ralliga.

Rekordiliselt tuli viiendat korda järjest maailmameistriks Sébastien Loeb koos kaardilugeja Daniel Elenaga. Ühtlasi võitis Citroën tootjate karika.

## Võistluskalender

2008. aasta hooaeg sisaldas 15 rallit, mida oli ühe võrra vähem kui aasta varem. Välja jäid Norra, Portugali ja Iiri ralli, võistluskalendrisse naasis Türgi ralli ja esmakordselt toimus Jordaania ralli. Kuigi pärast vahelejäänud 2007. aastat pidi varasemate plaanide kohaselt taas kalendrisse lisanduma ka Austraalia ralli, siis korraldajad esitasid FIA-le taotluse mitte rallit kavva võtta enne 2009. aastat. 

Ka juunioride autoralli maailmameistrivõistluste kavas oli seitse rallit: Mehhiko, Jordaania, Sardiinia, Soome, Saksamaa, Kataloonia ja Korsika ralli.

## Viited

## Välislingid

*2008. aasta võistluskalender WRC.com-is
Obwaldeni kanton

**Obwalden** on kanton Šveitsi keskosas. Riigiõiguse seisukohalt on Obwalden poolkanton ja saab saata vaid ühe esindaja Kantonite Nõukogusse.

Kantoni valitsus ja parlament asuvad Sarnenis.

Kantonis on seitse valda:
* Alpnach
* Engelberg
* Giswil
* Kerns
* Lungern
* Sachseln
* Sarnen

## Viited

## Välislingid

* Nidwalddeni koduleht
Alluviaaltasandik

**Alluviaalrannikutasandik** on madal ja tasane pinnavorm, mis on tekkinud jõesetete kogunemisega.

Ülemjooksul suhtelised kiired ja kärestikulised jõed rahunevad alamjooksul ning pinnase osakesed, mida vesi endaga siiani kaasas kandis, hakkavad põhja settima. Tulemuseks on avarad ja viljakad tasandikud, mis on madalad ja seetõttu tundlikud veetaseme kõikumistele.

Juhul kui rannik, kus jõgi maailmamerre suubub, juhtub olema väikese laineaktiivsusega ning lainetusega kaasa kantavate setete osakaal on väike, hakkavad setted kogunema rannikule ning tulemuseks on avarate, viljakate rannikutasandike tekke.

Näitena saab tuua Mehhiko lahe äärse Mississippi jõe alluviaaltasandiku.

Sageli on alluviaalsed rannikutasandikud seotud teiste jõesetetega tihedalt seotud ranniku elementidega nagu deltad ja limaanid.
David Dacko

**David Dacko** (24. märts 1930 Bouchia küla Mbaiki lähedal, Lobaye regioon, Prantsuse Ekvatoriaal-Aafrika – 20. november 2003 Yaoundé, Kamerun) oli Kesk-Aafrika Vabariigi president 1960–1966 ja 1979–1981.
Unterwalden

**Unterwalden** on endine Šveitsi kanton, mis tänapäeval on jaotatud Obwaldeni ja Nidwaldeni poolkantoniks. 

1291. aasta augusti algul sõlmis Unterwalden Uri ja Schwyziga Igavese Liidu (*Ewiger Bund der Drei Waldstätten*), mis pani aluse Šveitsi Konföderatsioonile.
Brian May

Sir **Brian Harold May** (sündinud 19. juulil 1947) on Briti muusik ja astrofüüsik.  

Eeskätt on ta tuntud kui ansambli Queen kitarrist. Kitarristina kasutab ta isetehtud kitarri Red Special. Ta on kirjutanud näiteks sellised hitid nagu "We Will Rock You", "Who Wants to Live Forever", "Tie Your Mother Down", "Now I'm Here", "I Want It All" ja "Too Much Love Will Kill You".  

May sai 2007. aastal doktorikraadi astrofüüsikas ning on Liverpool John Moore's University kantsler. 

2005. aastal sai ta raadiojaama Planet Rock korraldatud parimate kitarristide hääletusel 7. koha. Ajakirja Rolling Stone edetabelis "100 Greatest Guitarist of All Time" paiknes May 39. kohal. 

2005. aastal sai Briti impeeriumi ordu komandöriks (CBE).

15. märtsil 2023 lõi kuningas Charles III teda teenete eest muusikas ja heategevuses rüütliks (Knight Bachelor). 

## Elukäik

Harold ja Ruth May ainus laps Brian May sündis Hamptonis Londonis ning käis Hampton Grammar Schoolis. Sel ajal pani ta kokku oma esimese bändi Nineteen Eighty-Four laulja ja basskitarristi Tim Staffelliga. May lõpetas kooli väga heade tulemustega. 

Ta isa Harold töötas joonestajana ning oli pikaajaline suitsetaja. Seetõttu vihkab May suitsetamist ning on isegi oma hiljutistel sisekontsertidel suitsetamise ära keelanud. 

1974–1988 oli Brian abielus Chrissie Mulleniga, kellega tal on kolm last: Jimmy (sündinud 1978), Louisa (1981) ja Emily Ruth (1987). Paar lahutas abielu 1988. aastal.

Brian on intervjuudes öelnud, et võitles 1980. aastate lõpus sügava depressiooniga ning kaalus isegi enesetappu, pidades põhjusteks abielu purunemist ja enda halva isana tundmist, oma isa Haroldi surma ja Freddie Mercury haigust. 

May on praegu abielus endise näitleja Anita Dobsoniga, kellega tutvus 1986. aastal.

Ajalehe The Sunday Times järgi oli Mayl 2009. aasta seisuga 70 miljoni naelsterlingi väärtuses vara. 

## Viited

## Välislingid
* Гитарист группы Queen Брайан Мэй получил рыцарский титул от Карла III. Фотографии. BBC News Русская служба, 15. märts 2023
Edgars Jundzis

**Edgars Jundzis** (19. jaanuar 1907 Oomuli, Härgmäe kihelkond Valga kreis Liivimaa kubermang Venemaa keisririik – 21. oktoober 1986 Jaunpiebalga, Läti NSV NSV Liit) oli läti usuteadlane ja vaimulik, kes pidas Riias eestikeelseid jumalateenistusi.

Kooliteed alustas Oomuli vallakoolis (1913–1918). Pärast seda õppis Eesti Valgas  ja Valga riigireaalkoolis (1918–1922). 1922–1925 õppis ta Riias Noorsooühingu keskkoolis ja Riigi täiskasvanute keskkoolis.

Pärast keskkooli lõpetamist õppis Edgars Jundzis Läti Ülikoolis 1925–1929. Stuudiumi ajal pühendas ta ennast Jeesuse elu uurimisele. 1928 sai ta üliõpilastöö "Albert Schweitzeri eshatoloogiline vaatepilt Jeesuse elule" eest auhinna. Ta ordineeriti 9. novembril 1929 piiskop Kārlis Irbe poolt pastoriks. 

Aastatel 1929–1941 oli ta Valga Jaani kiriku saksa-läti Jaani koguduse õpetaja. Valgas asutas ta lätikeelse gümnaasiumi, samuti kirikuajakirja Gara Līdumnieks. Aastal 1932 sai ta Läti Ülikooli teoloogia kandidaadi kraadi.

1937–1938 täiendas Edgars Jundzis end Baseli ja Zürichi ülikoolides Šveitsis, valmistudes saama Läti Ülikooli õppejõuks.

Riia Jaani kiriku eesti koguduse õpetajana tegutses ta 1941–1944 ja 1959–1986.

1944–1945 oli ta Piltene koguduse õpetaja. 1945–1951 Gulbene ja Jaungulbene koguduste õpetaja, lisaks teenis Edgars Jundzis sel ajal veel Lejasciema ja Lubāna kogudusi.

Aastatel 1951–1956 oli ta represseeritud, viibis Vorkutas.

Pärast Siberist tagasitulekut oli ta Jaunpiebalga, Vecpiebalga, Ērgļi, Drusti ja 1959–1986 Riia Riia eesti Peeter–Pauli koguduse õpetaja.

## Isiklikku
Edgars Jundzisel on tütar ja kolm poega. Noorim poeg Tālavs Jundzis on jurist, politoloog ja endine poliitik. 1991–1993 ja 1997–1998 oli ta Läti kaitseminister. Tema ema oli rahvuse poolest eestlanna.

## Viited
Karl Luckin

**Karl Luckin** (16. veebruar 1874 Võrumaa, Kaagjärve – 1941) oli eestlasest misjonär Aafrikas ja harrastusfotograaf.

## Elulugu

1841. aastal ühines Eesti Luteri kirik Leipzigi misjoniseltsiga, mis võimaldas eestlastest misjonihuvilistel saada vastavat koolitust Saksamaal. See aitas kaasa misjonitegevuse populaarsuse kasvule Eestis. 1891. aastal loodi Eesti Misjonikonverents, mis hakkas käima koos kord aastas ja kuhu kuulusid peaaegu kõik Eestimaa kirikuõpetajad. Konverentsi raames hakati välja andma eestikeelset misjonilehte ja traktaate, lisaks korraldati kogudustes misjonitunde. 1897. aastal otsustas Soome Misjoniselts hakata eestlastest õpilasi oma misjonikooli vastu võtma.

Üks nendest, kes misjonitegevusest huvituma hakkas, oli Karl Luckin. Ehkki Soome misjoniseltsi ei õnnestunud tal pääseda, võeti ta puudulikust haridusest ja vähesest saksa keele oskusest hoolimata Leipzigi misjoniseltsi abil tislerikursustele.

Kuigi 1896. aastal olid Ida-Aafrikas misjonäridena hukkunud Leipzigi misjoni liikmed Evald Oviir ja tema lätlasest kolleeg Karl Segebrok, suundus 1900. aastal ehitusmeistrina samasse piirkonda Karl Luckin. Esimesed aastad möödusid tal Leipzigi misjonijaamas Jimbas, tänapäeva Keenia aladel. Pärast kogemuste saamist liikus ta koos Hermann Albert Fokkeniga Kilimanjaro juures asunud Meru mäe jalamile, kus olid aastaid varem tapetud Oviir ja Segebrok. 8365-liikmelise Waarusha kommuuni juurde rajati koos Luteri keskus. Karl Luckini eestvedamisel ehitati piirkonda esimene kirik, mis on tänapäevani säilinud ning kasutusel muuseumina.

Karl Luckin õpetas kohalikele puutööd, andis algharidust ning leidis võimaluse neile ka orel ehitada. Lisaks tegeles ta aafriklaste eluolu, etnograafiliste esemete, sealsete loomade ja looduse sihipärase fotografeerimisega. See kirg oli ilmselt pärit vend Johannes Luckinilt, kes Kaagjärvel koolmeistri ameti kõrvalt ka külafotograafina leiba teenis.

1908. aastal Eestis käies esitas ta kodustele värvitud klaaspositiive koos põnevate jutustustega. 1910. aastal naasis Karl misjonärina Aafrikasse.

Tänapäeval säilitatakse Karl ja Johannes Luckini fotonegatiive Tallinna Linnamuuseumi Fotomuuseumis.

## Viited
Komooride vapp

**Komooride vapp** on Komooride riigivapp.

Vapp on kasutusel alates 1978. aastast.

Vapp kujutab Komooride riigipitsati jäljendit. Selle keskel on kaheksaharuline täht, mis sümboliseerib päikest, ning kuusirp nelja tähega. Keskse kujutise ümber on riigi endine nimi prantsuse ja araabia keeles. Vapi külgedel on kaks oliivioksa. All on prantsuskeelne rahvuslik deviis "Unité, justice, progrès" ('ühtsus, õiglus, edenemine').

## Vaata ka
* Komooride lipp
Meru mägi

**Meru mägi** (ka **Sumeru**, **Sineru** või *Mahāmeru*; sanskriti keeles मेरु *Meru*; paali keeles *Sineru*; hiina keeles 須彌山 *Xūmíshān*; jaapani keeles 須弥山 *Shumisen*) on hinduismi, džainismi ja budismi mütoloogilises kosmoloogias püha mägi, mida peetakse universumi keskmeks, maailma teljeks.

Budistlikus kosmoloogias asub Meru mäe tipul Trāyastriṃśa, jumalate (deevade) maailm, mida valitseb Śakra. Seda ümbritsevad maailmakaitsjad ja neist allapoole jääb inimeste maailm. Meru mäe jalamil ja selle koobastes paiknevad asurad, kes on vaenujalal jumalatega. Asurate ja jumalate vahel on müütiline puu *Cittapātali*, mille juured paiknevad asurate valdustes, viljad aga küpsevad taevas.

## Vaata ka

* Budistlik kosmoloogia
* Budistlik mütoloogia
* Kangrinboqê
* Olümpos
* Panteon
* Ilmapuu

## Viited

## Kirjandus

* Ataru Sotomura, Mt. Sumeru 須彌山: Source Manual for Iconographic  Research  on the Buddhist Universe, Nalanda-Sriwijaya Centre Working Paper No 6 (Sep  2011).https://pdfslide.net/documents/mt-sumeru-iseas-yusof-ishak-institute-on-the-buddhist-universe-mt.html
2A29 MT-12 Rapira

**100 mm kahur 2A29 MT-12 Rapira** on Nõukogude Liidus valmistatud tankitõrjekahur, mis on tänapäevalgi kasutuses. GRAU koodnimetus 2A29. 

## Taktikalis-tehnilised andmed
*Kaliiber: 100 mm
*Raua pikkus: 63 kaliibrit
*Mürsu algkiirus: 1575 m/s
*Mürsu kaal: sõltuvalt tüübist 19,34–28,9 kg
*Tõstenurk: –6°...+20°
*Laskekiirus: 10 lasku/min
*Lahingkomplekt: 20 lasku
*Sihikuline laskekaugus otselaskmisel: 100–4000 m
*Maksimaalne laskekaugus: 8,2 km
*Kaal: 3100 kg
*Veduk: MT-LB või Ural

## Kirjeldus
Kahuril on lisaks teleskoopsihikule ka panoraamsihik, mille abil on võimalik anda kaudtuld. Lokaalsetes sõdades ongi kahurit kasutatud pigem kaudtuletoetuseks. Raud on erinevalt eelkäijast vintsoonteta ja sellest on võimalik tulistada ka laserjuhitavaid rakette 9M117 Kastet. Kahuril on ZiL-150 tüüpi veoauto rattad ja hüdroamortisaatoritega tugevdatud torsioonvedrustus. Vedrustus fikseeritakse laskmise ajaks. 

Relvasüsteem on moraalselt vananenud ja tänapäeva lahinguväljal tankitõrjeks vähemobiilne, kuid on siiski täiesti arvestatav jalaväe otse- ja kaudtuletoetusel ning efektiivne varitsustes.

## Ajalugu
Rapirad valmistati 2А19 T-12 edasiarendusena 1970. aastail ja see on hoolimata tänapäevase sõja liikuvast iseloomust siiani kasutuses. Neid on rakendatud näiteks Tšetšeenia sõdades, kuid siiski peamiselt kaudtulerelva rollis.

## Kasutamine
Uuemat tüüpi 2A29 Rapirad on relvastuses peamiselt:
* 
* 
*  - Vene armees tavaliselt motolaskurbrigaadi tankitõrjepataljonis 1 patarei – 6 tk

## Vaata ka
*2A19 T-12 – eelkäija.
*2A45 Sprut-B – järeltulija

## Viited
Belize (täpsustus)

***[[Belize]]**, riik Kariibi mere ääres, varasema nimega Briti Honduras
***[[Belize (linn)|Belize]]**, riigi suurim linn, endine Briti Hondurase pealinn
***[[Belize'i ringkond]]**, ringkond Belize'is, mille halduskeskuseks on Belize'i linn
***[[Belize'i jõgi]]**
***[[Belize'i Vallrahu]]**
Georg Johannes Parikas

**Georg Johannes Parikas** (30. oktoober 1880 – 22. oktoober 1958) oli eesti fotograaf. 

Ta sündis Järvamaal Türi-Alliku mõisa (Allenküll) veskirentniku Peet(er) Parikase ja tema naise Mari pojana (ekslikult on sünnikohana käibel ka Roosna-Alliku). Parika perekonnanimi saadi 1779. aastal samanimelise järve, küla, raba ja talu nime järgi. 

Parikas õppis 1883. aastast Laeva külakoolis, seejärel Pilistvere kihelkonnakoolis, Viljandi linnakoolis ja Borman-Heine eragümnaasiumis, mille lõpetas 1899. aastal. 

Ta töötas vanemate soovil rentniku-praktikandina Lustiveres, Vastseliinas ja Sõmerpalu mõisas. 20-aastaselt hakkas ta huvituma fotograafiast. Peale fotograafia meeldis talle veel jalgrattasõit, milles võitis ka medaleid.

## Vaata ka
*Vennad Parikased

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne andmebaasis ISIK
Herbert Pulk

**Herbert Pulk** (sündinud 3. juunil (dokumentide järgi ekslikult 3. mail) 1923 – 27. september 2018 Pärnu) oli eesti dirigent.

Ta oli Pärnu esimese kutselise puhkpilliorkestri asutaja, orkestrist on välja kasvanud praegune Pärnu Linnaorkester. Ta oli segakoori Endla peadirigent aastatel 1958–1988 ja juhatas ka segakoori Kungla. Herbert Pulk oli kohalike laulupidude üldjuht, juhendas vokaalansambleid ning kirjutas heliloomingut. Ta oli Pärnu Muusikakoolis vaskpuhkpillide ja solfedžo õpetaja 27 aastat, kuni pensionile minekuni.

## Tunnustus
*1996 – Johann Voldemar Jannseni nimeline auhind
*2006 – Pärnu vapimärk

## Välislingid
*"Pärnu tähtsaima auhinna saab Herbert Pulk" Eesti Päevaleht, 16. mai 1996
*"Muusiku maailm heliseb nii Pärnus kui Kassaris" Pärnu Postimees, 10. märts 2007
*"86aastane hobihelilooja tahtis pääseda eurokarussellile" Publik.ee, 25. jaanuar 2010
*"In Memoriam. Herbert Pulk 03.06.1923–27.09.2018" Pärnu Postimees, 4. oktoober 2018
Urmas Sellis

**Urmas Sellis** (sündinud 6. märtsil 1963 Tartus) on eesti ornitoloog ja looduskaitsja.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogia erialal 1990. aastal.

## Tunnustus
* 2013 Eesti looduskaitsemärk

## Viited
Siili tänav (Tartu)

**Siili tänav** on tänav Tartus.

Tänav asub Emajõe ääres, algab Rebase tänavalt ja on jõega paralleelne selle paremal kaldal. Tänava pikkus on 1,5 km. 

Sõbra tänava ristumiskohast lõuna suunas kuni Purde tänava mõttelise pikenduseni on Siili tänav 250 meetri ulatuses välja ehitamata. 

Tänav on võrdlemisi uus ja sai nime 2005. aasta lõpus.

Siili tänaval asuvad eramajad ja üks suurem korterelamu.

Oktoobris 2007 avati tänaval "Siili" skulptuur (autorid Aivar Simson Seakülast, Edvīns Krūmiņš ja Kalev Prits), mis on analoogne mõni kuu varem Jõhvi paigaldatud skulptuuriga.

## Välislingid
* "Siil tuli Siili tänavale " Tartu Postimees, 10. detsember 2008
* "Siili tänavast paistab Emajõe võimas hingamine" Tartu Postimees, 7. aprill 2010
Vikerkaare tänav (Tartu)

**Vikerkaare tänav** on poolkaarekujuline tänav Tartus Tähtvere linnaosas.

Tänava pikkus on 1270 meetrit.

Tänav algab K. A. Hermanni tänavalt, pöörab kaarekujuliselt vasakule ning lõppeb K. A. Hermanni ja A. Haava tänava kohtumiskohas. Vikerkaare tänavaga ristuvad J. Hurda, C. R. Jakobsoni, L. Koidula tänav, Taara puiestee, Ilmatari ja J. V. Jannseni tänav.