open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Setumaa lipp

**Setomaa lipp** on setude asustatava Setomaa lipp. Lipp valiti 2003 Obinitsas toimunud VII Setu Kongressil. Kongressil valiti lipp nelja kandidaadi seast. Väljavalitud lipu pühitses Värska kirikus ülempreester Andreas Põld.

30. jaanuaril 2020 kinnitas Setomaa vallavolikogu Setomaa lipu Setomaa valla lipuks.

## Viited

## Välislingid
*Lipust portaalis setomaa.ee
Himeji linnus

**Himeji linnus** (姫路城; Himeji-jō) on mäenõlvale ehitatud jaapani linnusekompleks, mis asub Himejii linnas, Hyōgo prefektuuris. Himeji linnust peetakse 17. sajandil levinud linnusearhitektuuri parimaks säilinud näiteks, hõlmates kokku 83 hoonet ja erinevaid kaitsesüsteeme. Linnust nimetatakse tihti ka nimetustega Hakuro-jō või Shirasagi-jō (tõlkes *Valge [[haigur|haigru]] linnus*), mis tulenevad linnuse hoonete säravvalgetest välisseintest.

Linnuse rajas 1333. aastal Himeyama mäele Akamatsu Normura. 1346. aastal algne linnus lammutati ja ehitati uuesti Himeyama linnusena, mis omakorda ehitati kaks sajandit hiljem ümber Himeji linnuseks. 1581. aastal tegi Toyotomi Hideyoshi Himeji linnuses ulatuslikke muudatusi, lisades näiteks kolmekorruselise *[[tenshu]]*. 1600. aastal andis Tokugawa Ieyasu linnuse Ikeda Terumasale, tänutäheks Terumasa abi eest samal aastal toimunud Sekigahara lahingus. Terumasa juhtimisel laiendati linnus aastatel 1601–1609 terveks linnusekompleksiks. Aastatel 1617–1618 lisas Honda Tadamasa kompleksi veel hooneid. Himeji linnus on säilinud pea puutumatult üle 400 aasta, jäädes puutumata muuhulgas ka liitlasvägede korraldatud Himeji pommitamisest Teise maailmasõja ajal ja 1995. aasta Suurest Hanshini maavärinast.

Himeji linnus on suurim ja külastatuim linnus Jaapanis. 1993. aastast kuulub Himeji linnus UNESCO maailmapärandi nimistusse. Viis linnusekompleksis asuvad hoonet on arvele võetud kui Jaapani rahvuslikud aarded. Linnus läbis aastatel 2009–2015 põhjaliku restaureerimise, muuhulgas eesmärgiga tagada hoonete välisseinte ikooniline säravvalge toon. Linnus taasavati külastajatele täismahus 27. märtsil 2015.

## Vaata ka
* Jaapani arhitektuur
* Jaapani linnus
* Jaapani linnuste loend
* UNESCO maailmapärand Jaapanis

## Viited

## Välislingid

* Himeji linnuse ametlik koduleht 
* Himeji-jo. UNESCO
Garjatšije Estonskije Parni

"**Garjatšije Estonskije Parni**" ehk "**GEP**" (vene keeles ГЭП) on Tiit Ojasoo lavastus, mis räägib eestlaste väljasuremisest ja laste defitsiidist. Ühel eesti noormeeste kambal on aga plaan olukorra muutmiseks ... 

Lavastuse kunstnik on Ene-Liis Semper. Lavastus kanti esimest korda ette 16. mail 2007 NO99 teatris.

Lavastus on pälvinud auhindu, näiteks hooajal 2007/2008 parim uuslavastus (ajakirja Teater. Muusika. Kino valikul).
## Viited

## Välislingid
*Lavastusest NO99 kodulehel
Pavel Kogan

**Pavel Leonidovitš Kogan** (vene keeles Павел Леонидович Коган; sündinud 6. juunil 1952 Moskvas) on Venemaa viiuldaja ja dirigent, Venemaa rahvakunstnik.

Ta on 1989. aastast Moskva Riikliku Akadeemilise Sümfooniaorkestri peadirigent ja kunstiline juht. Ühtlasi oli ta aastatel 1998–2005 Ameerika Ühendriikide Utah' osariigi sümfooniaorkestri kutsutud peadirigent.

Ta lõpetas Tšaikovski-nimelise Moskva Riikliku Konservatooriumi üheaegselt kahel erialal – viiuli ja dirigeerimise erialal. Üliõpilasena võitis 1970. aastal Helsingis Sibeliuse rahvusvahelise viiuldajate konkursi. Dirigendidebüüt toimus tal 1972. aastalNSV Liidu Riikliku Akadeemilise Sümfooniaorkestriga.

## Tunnustus
*1970 – Sibeliuse rahvusvahelise viiuldajate konkursi laureaat
*1987 – Vene NFSV teeneline kunstnik
*1994 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik
*1997 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia

## Isiklikku

Viiuldajad olid ka isa Leonid Kogan, ema Jelizaveta Gilels ja poeg Dmitri Kogan. Onu Emil Gilels oli kuulus pianist ning õde Nina Kogan on pianist ja muusikapedagoog.

## Viited

## Välislingid

*Павел Коган: «Гении не рождаются каждые пять лет». Intervjuu Pavel Koganiga. gornovosti.ru, 4. detsember 2013
Eesti Regionaal- ja Vähemuskeelte Liit

**Eesti Regionaal- ja Vähemuskeelte Liit** (lühend ERVL) on Eesti mittetulundusühing, mis seisab Eesti regionaal- ja vähemuskeelte eest. Regionaalkeeled on setu ja võru keel ning vähemuskeeled on jidiši, mustlas-, rootsi, saksa, soome, tatari ja vene keel.

ERVL asutati 2004.

## Vaata ka
* Läti Regionaal- ja Vähemuskeelte Liit

## Välislingid
*Koduleht
Hollandi lambakoer

**Hollandi lambakoer** on Hollandist pärinev koeratõug. 

Koera on iseloomustatud kui julget, töötahtelist, tarka ja kergesti koolitatavat.


Long-haired Dutch Shepherd 4.JPG|Pikakarvaline
Dutch shepherd short hair.jpg|Lühikarvaline
Hollandse herder ruwhaar.jpg|Karmikarvaline


## Viited

## Välislingid

* Hollandi lambakoerad koer.ee saidil
Biarmia (täpsustus)

**Biarmia** või **Bjarmia**:
* Biarmia, soome-ugri ajalooline piirkond
* Biarmia (poeem)
* 1146 Biarmia, asteroid
Näpuvurr

**Näpuvurr** (inglise ***fidget spinner***) ehk **näpuspinner** ehk **spinner** on mänguasi, mille keskel on kuullaagrid ja mida saab keerutada.

Spinnerid said populaarseks 2017. aasta aprillis, ehkki sarnased asjad leiutati juba 1993. aastal

Spinneri populaarsuse kasv on põhjustanud koolides mänguasja keelamise.
Shams

**Shams Bandar Al-Aslami** (araabia keeles شمس بندر الأسلمي‎‎; rohkem tuntud kui **Shams** شمس; sündinud 28. aprillil 1980) on Saudi-Kuveidi laulja.

## Karjäär ja elu
Shams avaldas oma esimese albumi aastal 2000, aga ta ei saavutanud sellega tähelepanu, kuni ta oli külaliseks LBC kanali saates "Leman Yajro'a Faqat", kus ta arutas saatejuhi Tony Khalifaga oma probleemidest seoses teise Saudi laulja Saraga. Tema kolmas album ilmus mõned nädalad hiljem pärast saadet. See album tegi alguse ka tema edule. Ta nautis meedia tähelepanu ja oma konflikti laulja Ahlamiga. Ta avaldas ka eduka video "ahlan ezayak", mis heitis nalja Bushi administratsiooni üle. Ta on salvestanud mitmeid muusikavideoid. Mõned Shami populaarseimad laulud on: "ahlan izayak" koos George Bushiga, "tatah" koos Obamaga, "kobar rasek", "mothahra nesa2ya", "milion", "ain frash" ja "wesh sayer". 26. septembril 2013 avaldas Shams singli "See on meie õigus juhtida" (araabia keeles), et näidata solidaarsust Saudi Araabia naistele juhtimisõiguste saavutamise pärast. Singel sai internetis kuulsaks. 2015. aasta intervjuus süüdistas Shams kohutava Süüria kodusõja olukorra eest, kust inimesed põgenevad suurte hordidena ja osad surevad immigratsiooni käigus, Araabia valitsusi, kes on asja suhtes kalgid ja hoolimatud. Intervjuu sai internetis väga levinuks ning tõi märgatavat tähelepanu. 

Oma kriitika Araabia kultuuri ja traditsioonide suhtes inspireerisid teda tühistama Kuveidi kodakondsust, et saada Saint Kitts ja Nevise kodakondsust.
Sargõlana Ignatjeva

**Sargõlana Semjonovna Ignatjeva** (vene keeles Саргылана Семёновна Игнатьева; sündinud 24. juunil 1963 Njurba rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi haridustegelane ja pedagoogikateadlane, kõrgkooli rektor.

Ta on 2008. aastast Arktika Riikliku Kunstide ja Kultuuri Instituudi rektor. Ta on instituudi kultuurimänedžmendi kateedri dotsent ja kaitsnud pedagoogikakandidaadi kraadi.

## Haridus- ja töökäik
Ignatjeva lõpetas 1985. aastal Komsomolski Amuuri ääres Riikliku Pedagoogilise Instituudi vene keele ja kirjanduse erialal. 2007. aastal lõpetas ta Venemaa Föderatsiooni Presidendi juures asuva Venemaa Riigiteenistuse Akadeemia erialal "riiklik- ja munitsipaaljuhtimine", spetsialiseerudes Venemaa Põhja sotsiaalarengu juhtimisele.

Aastatel 2000–2008 töötas ta Arktika Riiklikus Kunstide ja Kultuuri Instituudis dekaanina. 2008. aastal valiti ta rektoriks.

## Viited
Leonid Kogan

**Leonid Borissovitš Kogan** (vene keeles Леонид Борисович Коган; 14. november 1924 Katerõnoslav, Ukraina NSV – 17. detsember 1982 Mõtištši, Moskva oblast) oli 
Nõukogude Liidu viiuldaja ja viiulipedagoog, professor, NSV Liidu rahvakunstnik.

Ta oli 1944. aastast Moskva Riikliku Akadeemilise Filharmoonia solist ja 1952. aastast Tšaikovski-nimelise Moskva Riikliku Konservatooriumi õppejõud (1963. aastast professor)

1982. aastal mängis ta linti Lenfilmis valminud mängufilmis Niccolò Paganini nimiosalise mängitavad viiulipalad.

## Haridustee
Ta lõpetas 1948. aastal Moskva riikliku konservatooriumi ja 1953. aastal sealsamas aspirantuuri.

## Tunnustus
*1951 –Elisabethi rahvusvahelise muusikakonkursi laureaat
*1955 – Vene NFSV teeneline kunstnik
*1964 – Vene NFSV rahvakunstnik
*1965 – Lenini preemia
*1966 – NSV Liidu rahvakunstnik

## Isiklikku
Viiuldajad olid ka abikaasa Jelizaveta Gilels, poeg Pavel Kogan ja pojapoeg Dmitri Kogan. Naisevend Emil Gilels oli kuulus pianist ning tütar Nina Kogan on pianist ja muusikapedagoog.

## Viited

## Välislingid

*Leonid Kogan. users.globalnet.co.uk
*Коган Леонид Борисович. tonnel.ru
Talutuba soemüüriga

**"Talutuba soemüüriga"** on Karl Pärsimäe fovistlik maal 1935. aastast.

Maal kujutab vana naist toetumas vastu punast soemüüri talutoas, kus on voodi ja tool. Soemüüril ripub pesu.

Kunstiteadlane Heie Treier on seda maali nimetanud üheks Pärsimäe radikaalsemaks teoseks.

Maal asub Tartu Kunstimuuseumi kogus ja kuulub projekti Europeana 280 ühena 12 Eesti kunstiteosest. Kokku tõsteti selle projekti käigus esile 347 kunstiteost 146 institutsioonist ja 29 riigist. 

## Viited
70. aastad eKr

**70. aastad eKr** olid aastad 79 eKr kuni 70 eKr.

## Sündmused ja suundumused
*79 eKr:
**Rooma diktaator Lucius Cornelius Sulla loobus poliitikast ja suri järgmisel aastal.
*73 eKr:
**Algas orjade ülestõus Spartacuse juhtimisel.
## Tähtsad inimesed
* Spartacus
Kameškovo rajoon

**Kameškovo rajoon** (vene keeles *Камешковский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Kameškovo linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblasti, idas Kovrovi rajooni, lõunas Sudogda rajooni ja läänes Suzdali rajooniga.

Rajooni pindala on 1089 km². Elanike arv oli 2012. aastal 30 462, 2009. aastal 32 096 ja 2002. aastal 37 961.

Kameškovo rajoonis on 118 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kameškovo linna) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma ja Uvod.

## Viited
80 eKr

**80. aasta eKr**

## Sündmused
*Ptolemaios XII sai Egiptuse valitsejaks.
*Pompeist sai Rooma koloonia.

## Sündinud
*...

## Surnud
*Berenike III, Egiptuse kuninganna
*Ptolemaios XI, Egiptuse valitseja
Marko Rillo

**Marko Rillo** (sündinud 11. juulil 1976 Tartus) on eesti majandusteadlane ja ettevõtja.

## Haridus
* 1994 – Rakvere 1. Keskkool
* 2000 – Estonian Business School, bakalaureusekraad
* 2003 – Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna, magistrikraad
* 2015 – Sankt Galleni Ülikool, haldusjuhtimise instituut, doktorikraad strateegilise juhtimise ja innovatsiooni alal

Tema doktoritöö keskendus innovatsioonipraktikate ja efektiivsuse analüüsile telekommunikatsioonisektori ettevõtetes. 

## Töökäik
* 1997 – Price Waterhouse'i nooremkonsultant
* 1997–2001 Vabariigi Valitsuse ja Euroopa Komisjoni loodud Phare keskse üksuse (Phare CFCU – Central Finance and Contracting Unit) direktor
* 2001–2002 AS Andmevara tegevdirektor
* 2003. aastast ettevõtja ja konsultant
* 2016. aastast Estonian Business Schoolis innovatsiooni ja strateegia valdkonna dotsent

Ta on tegutsenud rahvusvahelise juhtimiskonsultandina Horvaatias, Kosovos, Türgis jt riikides. 1995. aastal oli Marko Rillo AEGEE-Tartu asepresident. Aastatel 2008–2009 oli ta Eesti Televisiooni saate "JuhtimisAju" saatejuht ja toimetaja. 

## LEGO Serious Play
Marko Rillo on LEGO Serious Play metoodika arendaja, populariseerija ja koolitaja. LEGO Serious Play käigus võetakse erinevate eesmärkide sõnastamiseks või probleemide lahendamiseks abiks LEGO klotsid. Mängulises formaadis, millel on tõsine eesmärk (i.k *Serious Play* – 'tõsine mäng') mängivad LEGO Serious Play aruteludes osalejad läbi probleemide sisu ja töötavad välja lahendusi. LEGO Serious Play metoodikat kasutatakse nii tavapäraste nõupidamiste paremateks struktureerimiseks (1–10 osalejat), töötubade läbiviimisel (5–20 osalejat) kui ka suurte konverentside korraldamisel (50–500 osalejat).

2009. aastal asutas Marko Rillo SeriousPlayPro.com võrgustiku, millel on tänaseks üle maailma rohkem kui 3000 liiget, kes kasutavad LEGO Serious Play metoodikat eri valdkondades: äri, innovatsioon, haridus, riigikorraldus, meditsiin jt. SeriousPlayPro liikmed korraldavad üle maailma üritusi, kus nad jagavad oma kogemusi, koolitavad uusi LEGO Serious Play metoodikat kasutavaid moderaatoreid ja ühtlasi viivad läbi teadustööd.

Marko Rillo on 2010. aastal LEGO Serious Play metoodika abil juhtinud Eesti arenguvisiooni sõnastamist 2018. aastani (valmis Eesti Arengufondi tellimusel). Ta on LEGO Serious Play metoodika abil modereerinud arutelusid paljudes riigiasutustes, rahvusvahelistes organisatsioonides, Fortune 500 firmades ja alustavates ettevõtetes.

2010. aasta alguses tutvustas Marko Rillo mängulisuse kasutamist igapäevatöös TEDxTartu konverentsi ettekandes "Lipsuga liivakasti".

## Isiklikku
Marko Rillo mängis aastatel 1993–1995 ansamblis D-Gän süntesaatorit ja oli taustalaulja.

Ta on harrastusjooksja..

## Publikatsioonid
* Blair, Sean, Rillo Marko (2016). "Serious Work: How to Facilitate Lego Serious Play Meetings and Workshops". ProMeet, London (ISBN 978-0995664708).
* Rillo, Marko (2015). "Strategy Making during Ambidexterity Cycles". (Doktoritöö, University of St.Gallen). Tallinn, Estonia: SeriousPlayPro.

## Viited
79 eKr

**79. aasta eKr**

## Sündmused
*Vana-Rooma diktaator oli Lucius Cornelius Sulla Felix ning konsulid Publius Servilius Vatia (Isauricus) ja Appius Claudius Pulcher.
* Sulla loobus diktaatoriametist ja tõmbus poliitikast tagasi.

## Sündinud
* ...

## Surnud
* ...
Suzdali rajoon

**Suzdali rajoon** (vene keeles *Суздальский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Suzdali linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Kameškovo rajooniga, kagus Sudogda rajooniga, edelas Sobinka rajooniga ja läänes Jurjev-Polski rajooniga.

Rajooni pindala on 1479 km². Elanike arv oli 2012. aastal 44 057, 2009. aastal 44 157 ja 2002. aastal 39 736.

Suzdali rajoonis on 138 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Suzdali linna) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma, Nerl ja Rpen.

## Viited
Leendert Saarloos

**Leendert Saarloos** (16. november 1884 Dordrecht – 13. jaanuar 1969 Dordrecht) oli hollandi koerakasvataja, tõuaretaja.

Tema järgi on saanud nime saksa lambakoera ja hundi ristamisel aretatud koeratõug, saarloosi huntkoer.

## Viited
August Aivola

**August Aivola** (eesnimi ka **Augustin**; perekonnanimi kuni 1936. aastani Anslang; 20. august 1904 Tartu – ) oli restoranidirektor ja Elva alevi maksunõudja.

Ta õppis 1929–1933 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigus- ja 1935 usuteaduskonnas.

Ta teenis 7. Jalaväerügemendis, ülendati lipnikuks ja arvati reservi 1929. Eestistas nime 1936. aastal, uus perekonnanimi Aivola kantud samal aastal Perekonnanimede kaitseregistrisse. Elva alevi maksunõudja alates 1937. aastast. 

Arreteeriti NKVD poolt 30. juunil 1941 Tartus, naasis Eestisse.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
*Geni
*Ohvitseride andmekogu
*Eesti biograafiline andmebaas ISIK
*Okupatsioonide muuseum
Tšerdõn

**Tšerdõn** on linn Venemaal Permi krais, Tšerdõni rajooni keskus. Asub Kolva jõe ääres.

## Viited

## Välislingid
Andrei Borissov (lavastaja)

**Andrei Savvitš Borissov**,  (vene keeles Андрей Саввич Борисов; sündinud 28. novembril 1951 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi  rahvusest Sahha riigitegelane ja teatrilavastaja, Venemaa rahvakunstnik.

Aastatel 1990–2014 oli ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi kultuuriminister. 2014. aastast on ta Sahha (Jakuutia) Vabariigi riiginõunik. Ta on Olongho Teatri rajajaid 2008. aastal.

1999. aastal sai ta Venemaa riikliku preemia William Shakespeare'i "Kuningas Leari" lavastuse eest. Ta on 2000. aastal teinud Sahha akadeemilises teatris 2002. aastal Kuldse Maski eripreemia pälvinud olongho-lavastuse "Kõõs Debiliie" ("Кыыс Дэбилийэ"). 

Lavastajatöö kõrval tegutses ta ka teatripedagoogina. Ta on Arktika Riikliku Kunstide ja Kultuuri Instituudi rajajaid ja oli seal aastaid režiikursuse juhendaja.

2009. aastal lavastas ta mängufilmi "Taina Tšingis Haana" ("Тайна Чингис Хаана"; stsenaristid Vladimir Karpov ja Nikolai Luginov).

## Haridus- ja töökäik
Pärast Štšepkini-nimelise Kõrgema Teatrikooli lõpetamist näitekunsti erialal 1974. aastal Moskvas asus ta näitlejana tööle Jakuudi draamateatrisse. 1982. aastal lõpetas ta Moskvas GITIS-e režii erialal. Naasis Jakutskisse ja sai seal Oiunski-nimelise Sahha akadeemilise teatri lavastajaks. Aastatel 1983–1990 oli ta teatri pealavastaja, 1990–2010 teatri kunstiline juht (üheaegselt ministri ametiga).

## Tunnustus

*1986 – NSV Liidu riiklik preemia
*1987 – Jakuudi ANSV teeneline kultuuritegelane
*1996 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia tegevliige
*1999 – Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia
*2002 – Kuldse Maski eripreemia olongho-lavastuse eest (lavastaja Andrei Borissov)
*2002 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstitegelane 
*2004 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi Kulakovski-nimeline riiklik preemia
*2007 – Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik
*2011 – Sahha (Jakuutia) Vabariigi aukodanik
*2017 – Kuldse Maski eripreemia "väljapaistva panuse eest teatrikunsti arengusse"

## Isiklikku
Tema abikaasa on näitleja ja laulja Stepanida Borissova. 

## Viited

## Välislingid
*
Suur-Perm

**Suur-Perm** (komi keeles Ыджыд Перым) või **Suur-[[Bjarmia]]** oli keskaegne komide riik praeguse Venemaa Permi krai alal. Selle pealinn oli Tšerdõn.

## Viited


## Kirjandus
* V. Oborin. *The Settlement and Developing of Ural in Late Eleventh – Early Seventeenth Centuries*. University of Irkutsk, 1990.
* 
* 

## Välislingid
* Suur-Perm ja Permin lääni (soome keeles)
Ellen Leonova

**Ellen Leonova** (kuni 1956 **Ellen Münter**; 25. juuni 1932 Tallinn – 21. september 2009 Los Angeles) oli eesti võrkpallur.

Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 4. Keskkooli. 

Ta alustas võrkpallitreeninguid Spartakis, kus tema treener oli Helmuth Kallik. Hiljem treenis ja mängis ta Kalevis, kus tema treener oli Ivan Dratšov. 

Ta tuli 1950. aastal Tallinna Spartaki ja 1953. aastal Tallinna Kalevi naiskonnas Eesti NSV meistriks. Ta sai Eesti NSV koondises mängides 1952. aastal Nõukogude Liidu karikavõistlustel ja 1955. aastal Nõukogude Liidu taliturniiril 6. koha. 

Ta abiellus 1956. aastal ja siirdus seetõttu elama Moskvasse. Ta tuli aastatel 1957 ja 1958 Moskva Lokomotiivi naiskonnas Nõukogude Liidu meistriks ning võitis 1959. aastal Moskva naiskonnas Nõukogude Liidu taliturniiri. 

Hiljem elas ta USA-s, viimati Los Angeleses.

## Tunnustus
*1957 – NSV Liidu meistersportlane

## Isiklikku
Tema vend oli korvpallur Peeter Münter ning abikaasa oli Nõukogude Liidu võrkpallikohtunik ja -tegelane Boriss Leonov. 

## Viited

## Välislingid
*
*Ellen Leonova (Ellen Münteri) sporditulemused
Saarloosi huntkoer

**Saarloosi huntkoer** on Hollandist pärinev koeratõug. 

Tõug on saanud nime hollandi koeraaretaja Leendert Saarloosi järgi, kes huntkoera XX sajandil aretas. 

Koeratõu aretamisel ristati saksa lambakoera hundiga (*Canis lupus lupus*). FCI tunnustas tõugu 1975. aastal.

Saarloosi huntkoer on sõnakuulelik koer, peremehele ustav ja kergesti koolitatav. Iseloomult on huntkoer pisut metsik, kuid see-eest iseseisev.


Whitefang's Arusha Ishani of Angou Loup's Mountain.jpg|
Saarlooswolfhond.jpg|
Schattenwaldwoelfe2009.jpg|


## Viited

## Välislingid

* Saarloosi huntkoer koer.ee saidil
Juhan Hiiemets

**Juhan Hiiemets** (kuni 15. detsembrini 1939 **Johannes Hiiemets**; 20. november (vkj)/ 3. detsember 1904 Joaorg, Joala vald, Vaivara kihelkond, Virumaa – 24. aprill 1942 Semjonovi rajoon, Gorki oblast, Vene NFSV) oli Eesti haridustegelane, kirikuõpetaja ja kirjamees.

Ta sündis raamatukaupmehe ja vennastekoguduse jutlustaja Jakob Hiiemetsa pojana.

Õppinud Mustvee alg- ja täienduskoolis, läks ta 16-aastaselt pärast vanemate vaesumist Tallinna ja sai Lutheri vabrikusse lihttööliseks. Edasi töötas ta eri kontorites ja sõjaministeeriumi arhiivis ametnikuna ning lõpetas töö kõrvalt õppides 1924. aastal õhtukooli, kuid haigestus siis.

1925. aasta sügisel astus ta  Tartu Ülikooli usuteaduskonda ja oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige. Alates teisest kursusest oli ta ametis EELK Avinurme koguduses jutlustaja ja asjaajajana. 1927 laulatati ta Marta Suurega, neil sündis neli last.

Lõpetanud 1929 ülikooli, sooritas ta sügisel vajalikud õpetajaameti eksamid ja määrati prooviaastaks Palamusele. Elama asus ta Väike-Maarjasse, kus hakkas kohalikus gümnaasiumis tööle usu- ja ajalooõpetajana.

Jaanuaris 1930 valiti ta EELK Väike-Maarja koguduse õpetajaks, ajutiselt 1. juulist 1936 31. detsembrini 1937 oli ta Rõuge koguduse pastor.

Väike-Maarja gümnaasiumi direktor ja õpetaja süüdistasid Hiiemetsa kommunistlikke mõtete levitamises. Hiiemets kaebas nad kohtusse ja süüdistajad mõisteti kolmeks kuuks vangi.

1932. aastal omandas ta uurimuse «Torma kihelkonna ajalugu» eest magistrikraadi ning jaanuaris 1937 kinnitati ta edasiõppijaks usuteaduskonna kirikuloo õppetooli juurde.

Sel ajal avaldas ta mitu raamatut pühakutest, märtritest ja kirikuisadest: «Aurelius Augustinus» (1935), «Assissi Franciscus», «Thascius Caecilus Cyprianus» (mõlemad 1937), «Martin Luther» (1939), «Taeva Jaan. Lugu vana-Roosa prohvetist» (1937) ja kirikuloost «Õpetaja Quandti rasked päevad» (autori kirjastus, 1940) ning romaani "Õige vaim" (1939).

1. jaanuaril 1941 vabastati Hiiemets omal soovil Väike-Maarja õpetaja kohalt, kuna vanem põlvkond polnud harjunud nägema lihtsat noort pastorina, seevastu noorem põlvkond suhtus temasse soosivamalt.

Ta kolis perega Tartusse, kus töötas sanitaar-epidemioloogiajaamas instruktorina, kuni vangistati kommunistlike võimude poolt 27. juunil. Doktoritöö jäi samal sügisel kaitsmata.

Tartu vanglast saadeti ta edasi Kirovisse, kus talle tema 37. sünnipäeval 3. detsembril 1941 määrati karistus 8 aastat vangistust+3 aastat asumist. Ta saadeti edasi edela poole Gorki oblastisse, kus hukati raske reumahaigena 24. aprillil 1942.

## Viited

## Kirjandus
*Kadri Olesk. "Johannes Hiiemetsa elu ja töö". Bakalaureusetöö Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Juhendaja Riho Altnurme. Tartu 2000

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*"VE: Hiiemets, Johannes – usuõpetaja ja ajaloolane". www.virumaa.ee, 10. juuni 2005
*"VE: Hiiemets, Johannes – Torma kihelkonna ajalugu". www.virumaa.ee, 8. detsember 2005
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
Emil Gilels

**Emil Grigorjevitš Gilels** (vene keeles Эмиль Григорьевич Гилельс; 19. oktoober (vkj 6. oktoober) 1916 Odessa, Hersoni kubermang – 14. oktoober 1985 Moskva) oli Nõukogude Liidu pianist ja muusikapedagoog, professor, NSV Liidu rahvakunstnik.

## Haridustee
Ta lõpetas 1930. aastal Odessa muusika-teatritehnikumi ja 1935. aastal Odessa konservatooriumi. Aastatel 1935–1938 täiendas ta end Moskva konservatooriumi juures asuvas kõrgema kunstimeisterlikkuse koolis Heinrich Neuhausi käe all.

## Muusikaga seotud tegevus
16-aastaselt võitis ta Moskvas Üleliidulise muusikasolistide konkursi. 1930. aastate teisel poolel saavutas rahvusvahelist edu muusikakonkurssidel – 1936. aastal Viinis pianistide konkursil sai teise koha ja 1938. aastal Brüsselis Ysaÿe muusikakonkursil pälvis esikoha. 

Ta oli alates 1938. aastast Moskva Riikliku Akadeemilise Filharmoonia solist. Aastatel 1938–1974 töötas ta ühtlasi muusikapedagoogina Tšaikovski-nimelises Moskva Riiklikus Konservatooriumis (1952. aastast professor).

1945. aastast andis ta kontserte paljudes riikides, sealhulgas Itaalias, Prantsusmaal, Suurbritannias, USA-s (1955) ja Jaapanis. 

## Tunnustus
* 1933 – Üleliidulise muusikasolistide konkursi laureaat
* 1936 – Viini rahvusvahelise pianistide konkursi teine koht
* 1938 – Ysaÿe rahvusvahelise muusikakonkursi laureaat
* 1946 – Stalini preemia
* 1947 – Vene NFSV teeneline kunstitegelane
* 1962 – Lenini preemia
* 1954 – NSV Liidu rahvakunstnik
* 1980 – valiti Accademia Nazionale di Santa Cecilia auakadeemikuks

## Isiklikku
Ka tema esimene abikaasa Roza Tamarkina (1920–1950) ja tütar Jelena Gilels (1948–1996) olid pianistid. Õde Jelizaveta Gilels ja õemees Leonid Kogan olid viiuldajad.

## Viited

## Välislingid

* Эмиль Григорьевич Гилельс. belcanto.ru
* Игры классиков. tvkultura.ru
Álvaro Soler

**Álvaro Tauchert Soler** (sündinud 9. jaanuaril 1991 Barcelonas) on Hispaania-Saksa poplaulja. 

Üle Euroopa sai tuntuks ta esimene hitt "El Mismo Sol" 2015. aastal. 15. aprillil 2016 tuli välja tema uus singel "Sofia", mis sai üle maailma tuntuks. Mõlemad laulud pärinevad tema debüütsooloalbumilt "Eterno agosto", mis ilmus 2015. aasta augustis.

## Stuudioalbumid
* "Eterno agosto" (2015)
* "Mar de colores" (2018)
* "Magia" (2021)
Mendelejevsk

**Mendelejevsk** on linn Venemaa Tatarstani Vabariigis, Mendelejevski rajooni keskus. 
Asub Tatarstani idaosas, 238 km pealinnast Kaasanist idas Kama paremal kaldal.

Asula tekkis 1868. aastal keemiatehase juurde Bondjužski külana. 1928 sai aleviks. 1967 sai linnaõigused ja nime Mendelejevsk Dmitri Mendelejevi auks.

2010. aasta rahvaloenduse andmetel olid 51,4% linnaelanikest tatarlased, 39% venelased, 3,1% udmurdid ja 3% marid.

Linnas on arenenud keemiatööstus.

## Välislingid
*http://mendeleevsk.tatarstan.ru
Sudogda rajoon

**Sudogda rajoon** (vene keeles *Судогодский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Sudogda linn.

Rajoon piirneb põhjas Kameškovo rajooniga, kirdes Kovrovi rajooniga, idas Selivanovo rajooniga, lõunas Guss-Hrustalnõi rajooniga, läänes Sobinka rajooniga ja edelas Suzdali rajooniga.

Rajooni pindala on 2300 km². Elanike arv oli 2012. aastal 40 917, 2009. aastal 41 137 ja 2002. aastal 44 429.

Sudogda rajoonis on 205 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Sudogda linna) ja kuue külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsaim jõgi on Sudogda jõgi.

## Viited
Biarmia

**Biarmia** või **Bjarmia** (ka **Bjarmaland**) on viikingiaegsetes saagades ja keskaja geograafias mainitud ajalooline piirkond, mis võis paikneda Valge mere lõunarannal ja Dvina jõe kallastel.
 
Teavet Biarmia kohta leidub umbes kahekümnes saagas ja mõnes vanainglise ja ladinakeelses allikas, mis jutustavad sündmustest umbes aastatest 890–1250. Isegi pärast seda kasutati Biarmiat piirkondliku nimena kuni 17. sajandini. Tollase Biarmia olulisemad osad asusid arvatavasti Valge mere rannikualadel, tänapäeva Arhangelski ja selle ümbruse piirkonnas, mille elanikkonna enamuse moodustasid kuni keskajani läänemeresoome keelte kõnelejad.

Keeleteadlane Dmitri Bubrich pakkus 1947. aastal välja, et kohanimi Biarmia pärineb läänemeresoome keele sõnast, mis vastaks tänapäeva soome sõnale *perämaa*.

## Biarmia eestlaste rahvapärimuses
Carl Robert Jakobson kirjutas oma teose "Kolm isamaa kõnet" esimeses osas (kõnes) "Eestirahva valguse-, pimeduse- ja koiduaeg. Vana aearaamatutest ülespandud," mis kanti ette 1868. aastal (ja ilmus raamatuna 1870) muuhulgas, et "...vaadakem nüüd veel, mis oma ennemuisteseis juttudes oma eesvanemate usu kohta üles leiame. Eestlaste ülem Jumal oli J u m a l (ka Vanaisaks ja Vanataadiks nimetud), kelle nimega kõik soome suguseltsid nüüd veel Jumalat nimetavad, ja kelle nime al pagana Laplased praegu veel üht vägevat vaimu teenivad, kes taeva ja maa üle valitseda. Selle Jumala ülem tempel ja kuju oli Biarma maal Valgemere ligidal, kellest „Sturlangs Sagas" (lehekülg 46-49) nõnda juttustakse: „Jomala kuju oli väga kunstlikult kallist puust tehtud ja üleültse kulla ja kalli kividega kaetud. Pääs oli tal üks 12 kalli kiviga ehitud kuldne kroon, kaelas üks pael, mis 300 marki kulda maksis, ja põlvede peal üks liug kullast, kes nii suur oli, et neli meest võisid oma janu kustutada, kui ta täis oli, ja ta oli kulda täis; viimaks oli tal kuub seljas, kes rohkem väärt oli, kui kolm laevatäit kõige kallimat vara, kes läbi Kreeka mere purjutasid."

## Vaata ka
* Ottar Hålogalandist

## Kirjandus
*Friedrich Rühs, Finland och dess invånare. Stockholm, 1827, *Bjarmaland* s. 183-195
* Bósa saga ok Herrauðs, Bósi ja Herraudi legendaarne saaga
* The Saga of Bosi and Herraud 
* Haavio, Martti. Bjarmien vallan kukoistus ja tuho: Historiaa ja runoutta (Runot suomentanut Aale Tynni) Porvoo Helsinki WSOY, 1965
* Anu-Reet Hausenberg Ану-Реэт Хаузенберг. РЕШЕНА ЛИ ЗАГАДКА БИАРМИИ? Материалы по археологии Европейского Северо-Востока. Вып. 14. - 1995.
* Saarikivi, Janne. Substrata Uralica. Studies on finno-ugrian substrate in northern russian dialects. 2006 (Väitekiri) Tartu ISBN =978-9949-11-474-0 
* Hilmisdóttir, Helga; Kanerva, Kirsi ja Päivärinne, Sari (toim.): Egill Yksikätinen – Muinaissaagoja Pohjolasta. Finn Lectura 2013. ISBN|978-951-792-576-1
* Ahola, Joonas & Frog with Clive Tolley (eds.) 2014. Fibula, Fabula, Fact – The Viking Age in Finland. Studia Fennica Historica 18. Helsinki: Finnish Literature Society.

## Viited
Guss-Hrustalnõi rajoon

**Guss-Hrustalnõi rajoon** (vene keeles *Гусь-Хрустальный район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti keskosas. Rajooni keskus on Guss-Hrustalnõi linn (ei kuulu Guss-Hrustalnõi rajooni koosseisu).

Rajoon piirneb põhjas Sudogda rajooniga, kirdes Selivanovo rajooniga, idas Melenki rajooniga, lõunas Rjazani oblastiga, läänes Moskva oblastiga ja loodes Sobinka rajooniga.

Rajooni pindala on 4300 km². Elanike arv oli 2012. aastal 43 819, 2009. aastal 44 775 ja 2002. aastal 50 813.

Guss-Hrustalnõi rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kurlovo linna) ja kolmeteistkümne külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Guss, Kolp, Poll ja Puža.

## Viited
Tomorrowland (festival)

**Tomorrowland** on elektroonilise muusika festival, mis toimub Boomis Belgias. 

Tomorrowland toimus esimest korda 2005. aastal ja pärast seda on saanud üheks maailma suurimaks festivaliks. Tomorrowlandil osales 2017. aastal üle 400 000 inimese.
Selivanovo rajoon

**Selivanovo rajoon** (vene keeles *Селивановский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Krasnaja Gorbatka alev.

Rajoon piirneb põhjas Vjazniki rajooniga, idas Muromi rajooniga, lõunas Melenki rajooniga, edelas Guss-Hrustalnõi rajooniga, läänes Sudogda rajooniga ja loodes Kovrovi rajooniga.

Rajooni pindala on 1388 km². Elanike arv oli 2012. aastal 18 439, 2009. aastal 19 105 ja 2002. aastal 21 330.

Selivanovo rajoonis on 184 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Krasnaja Gorbatka) ja nelja külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Kljazma ja Ušna.

## Viited
New York Tribune Building

**The New York Tribune Building** oli 18-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Park Row' ääres aadressil 154 Printing House Square: Nassau Streeti ja Spruce Streeti nurgal, New Yorgi raekoja läheduses. 

See oli tänapäevaks tegevuse lõpetanud ajalehe New-York Tribune peakontor. See oli üks esimesi liftiga kõrghooneid. Hoone lammutati linna moderniseerimise käigus 1966. aastal, et teha ruumi uuele kõrghoonele 1 Pace Plaza. 

Algselt 9-korruseline Richard Morris Hunti projekteeritud historitsistlik hoone koos kellatorniga valmis aastal 1875. Aastatel 1903–1905 ehitati sellele arhitektuuribüroo D'Oench & Yost ja arhitekt L. Thouyardi projekti järgi 9 korrust peale – nii saavutas see oma 79-meetrise kõrguse. Hoone väline stiil koos kellatorniga säilis, kuid kõrgendatud kujul. See asus teiste ajalehetoimetuste peakontorite maja New York World Buildingu (samuti lammutatud) ja New York Times Buildingu vahel.

## Välislingid
*New York Tribune Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Ernst Laas

**Ernst Laas** (16. juuni 1837 Fürstenwalde, Brandenburg, Preisimaa – 25. juuli 1885 Straßburg, Saksamaa (nüüd Strasbourg, Prantsusmaa)) oli saksa filosoof.

Ta õppis Berliinis Friedrich Adolf Trendelenburgi käe all teoloogiat ja filosoofiat.

Sai Strasbourgi Ülikoolis filosoofiaprofessoriks.

Oma teoses "Kants Analogien der Erfahrung" (1876) kritiseeris ta Immanuel Kanti transtsendentalistlikku filosoofiat.

Tema peateoseks oli "Idealismus und Positivismus", mis ilmus kolmes köites aastatel 1879–1884.
Ameerika rebasehagijas

**Ameerika rebasehagijas** on Ameerika Ühendriikidest pärinev koeratõug. 

## Viited

## Välislingid

* Ameerika rebasehagijas koer.ee saidil
New York Times Building (41 Park Row)

**The New York Times Building** on 16-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 41 Park Row, New Yorgi raekoja läheduses.  

See oli aastatel 1889–1903 ajalehe The New York Times toimetuse peakontor. See on ainuke säilinud kõrghoone kunagisest ajalehetoimetuste peakontorite rivist Park Row kvartalis, mis oli 19. sajandi uudiste epitsenter. 1955. aastal lammutati linna moderniseerimise käigus lähedal asunud New York World Building ning 1966. aastal New York Tribune Building. 

57 meetri kõrgune hoone valmis arhitekt George Browne Posti projekti järgi historitsistlikus uusromaani stiilis 1889. aastal. Ajaleht kolis aastal 1903 uude asukohta Times Square'il. Hoone ostis 1951. aastal ülikool Pace University, kes on seda kasutanud klassiruumide ja kontorina. 1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*).

## Välislingid
*New York Times Building hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Park Row Building

**Park Row Building** (teatud ka kui **Ivins Syndicate Building**) on 30-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 15 Park Row. See oli aastatel 1899–1908 maailma kõrgeim hoone, mis oli ühtlasi üks esimesi, mida kutsuti pilvelõhkujaks.

119,2-meetri kõrgune terasstruktuuriga ja kaksikkuplitega hoone valmis arhitekt Robert Henderson Robertsoni kavandite järgi isepärases *[[beaux-arts]]*i stiilis 1899. aastal. 

1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (*New York City Landmark*). 2005. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (*National Register of Historic Places*).

## Vaata ka
*Varajased pilvelõhkujad
*25 Park Row

## Välislingid
*Park Row Building hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Tirkiliškiai mõis

**Tirkiliškiai mõis** (leedu *Tirkiliškių dvaras*) on endine mõis Leedus Kaunases Aleksotase vallas Kazliškiai linnaosas. 

Mõisa peahoone asub aadressil Kalvarijos g. 72, praktiliselt asub see linna piiril.

Mõis rajati XX sajandi alguses. Aastal 1928 ostis selle Leedu jurist ja poliitik Martynas Yčas. Tänapäeval on mõisakompleksi ümbrusse kerkinud arvukalt eramuid.

Säilinud on mõisa kahekorruseline puidust peahoone, samuti ka selle teine eluhoone, mõisa tall-tõllakuur, saun, pruulikoda ja ait. Alles on ka mõisa tiik. Mitmed mõisakompleksi kuulunud hooned on hiljem ümber ehitatud. Hävinud on mõisa teenijatemaja, laut ja sepikoda.

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; fotod (*leedu keeles*)
*Sissekanne Leedu mõisate veebisaidil; asendiskeem (*leedu keeles*)
*Mõis Kaunase keskraamatukogu kodulehel (*leedu keeles*)
Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut

**Arktika Riiklik Kunstide ja Kultuuri Instituut** (vene keeles Арктический государственный институт искусств и культуры) on kõrgkool Sahha Vabariigi pealinnas Jakutskis, üks Venemaa kultuuriministeeriumi valitsemisalas olevast 48 kõrgkoolist.

Instituut asutati 2000. aastal. Instituudi loomisel osalesid mitmed Sahha vabariigi tuntud kunsti- ja kultuuritegelased, sealhulgas Andrei Borissov, Artur Vassiljev, Aja Jakovleva, Albina Borissova-Kõtškina, Stepanida Borissova, Jefim Stepanov, Konstantin Mamontov ja Juri Spiridonov.

Instituut asub Jakutskis aadressil Ordžonikidze 4. Instituudi rektor on 2008. aastast dotsent Sargõlana Ignatjeva. Prorektor teadusuuringute ja rahvusvahelise tegevuse alal on filosoofiadoktor, professor Juri Kitov.
 
Instituudis õpib päevases ja kaugõppes üle 900 üliõpilase; nende seas on üliõpilasi väljastpoolt Sahhat – Hakassiast, Tõvast, Altai Vabariigist, Amuuri oblastist, Irkutski oblastist, Krasnojarski krai Evengi rajoonist ja Taimõri Dolgaani-Neenetsi rajoonist ning Kamtšatka krai Korjaki ringkonnast. Lühiajalisel stažeerimisel käivad seal üliõpilased välismaa kõrgkoolidest, mis kuuluvad Arktika Ülikooli liikmete hulka.

## Instituudi kateedrid
Instituudis puuduvad teaduskonnad. Instituudis on 9 kateedrit:

*Rahvakunstikateeder
*Kunstiteaduse kateeder
*Muusikakateeder
*Teatrikunstikateeder
*Kultuurimänedžmendi kateeder
*Maalikunsti ja graafika kateeder
*Raamatukogunduse ja humanitaarainete kateeder
*Arktika rahvaste disaini ja dekoratiiv-rakenduskunsti kateeder
*Informaatikakateeder

## Instituudi õppejõude
*Angelina Lukina, kunstiteaduste doktor, professor
*Juri Šeikin, kunstiteaduste doktor, professor
*Zinaida Ivanova-Unarova, kunstiteaduse kateedri professor
*Oksana Dobžanskaja, kunstiteaduste doktor, professor
*Varvara Jakovleva, muusikakunsti kateedri professor
*Jefim Stepanov, teatrikunsti kateedri dotsent ja juhataja
*Stepanida Borissova, teatrikunsti kateedri dotsent
*Uljana Borissova, sotsiaalteaduste doktor, professor
*Tuiaara Šapošnikova, maalikunsti ja graafika kateedri dotsent ja juhataja
*Marija Rahlejeva, maalikunsti ja graafika kateedri professor
*Artur Vassiljev, maalikunsti ja graafika kateedri dotsent
*Konstantin Mamontov, Arktika rahvaste disaini ja dekoratiiv-rakenduskunsti kateedri professor

## Viited

## Välislingid
*Koduleht. agiki.ru
Muromi rajoon

**Muromi rajoon** (vene keeles *Муромский район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Muromi linn (ei kuulu Muromi rajooni koosseisu).

Rajoon piirneb põhjas Gorohhovetsi rajooniga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Melenki rajooniga, läänes Selivanovo rajooniga ja loodes Vjazniki rajooniga.

Rajooni pindala on 1050 km². Elanike arv oli 2012. aastal 16 305, 2009. aastal 24 744 ja 2002. aastal 26 382.

Muromi rajoonis on 90 asulat, mis kuuluvad kahe külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Ušna, Motra ja Ilevna.

## Viited
Marvelė

**Marvelė** on Kaunase linnaosa, mis asub linna lääneosas Aleksotase valla territooriumil Nemunase kaldal. Marvelė piirneb idas Aleksotasega, üle Nemunase viib sild Veršvaisse.

Marvelė liideti Kaunasega osaliselt aastal 1926, osaliselt aga aastal 1946. Aastal 1951 sai linanosa omale raamatukogu. Aastal 2014 rajati sinna Kaunase kaubasadam

## Marva

Marvelė läänepoolseim osa kannab nime Marva. Seal asub Marvelė ehk Marva mõisa hoonetekompleks, ka paiknevad seal Kaunase veepuhastusjaam ja hobusetallid. Marva idapiiriks on Via Baltica, mis ühendab Marvelėt Vilijampolė vallaga.

Marva läänepoolseimas otsas Via Baltica ääres asub Marvelė linnamägi. See on 17–20 meetri kõrgune küngas, mis oli kasutusel teise aastatuhande algul. See on nelinurkse põhiplaaniga, 13 meetrit pikk ja 7 meetrit lai. Selle ligipääsutee asus lõunaküljel, tee-ehitus on seda osaliselt rikkunud. Linnuse all Nemunase orus asub samast ajast pärit ühe hektari suurune aastal 1986 uuritud muinasasula.

## Marvelė muinaskalmed

Marvelės asub ka muistne kalmistu, mis on pindalalt Baltimaade suurim. Sealsete kalmete kogupindala on 58 995 m², kalmistu on aastast 1912 muinsuskaitse all. Kalmistu koosneb kahest kalmete rühmast.

Kalmete uuringud kestsid vahemikus 1991–2006. Kalmed olid kasutusel II–XII sajandil. Matusekombed varieeruvad läbi aegade, kalmetes on nii laibamatuseid kui ka põletusmatuseid. Mõned hauad olid hauapanusteta, teised olid ohtrate hauapanustega. Kokku oli kalmistule maetud vähemalt 1500 inimest. Lisaks inimestele maeti sinna ka hobuseid – kalmetest leiti ligi 300 hobusehauda (mujalt Leedust on neid teada vaid üksikuid). Märkimisväärne on asjaolu, et kuigi kalmistu oli kasutusel sajandeid, ei kattunud seal mitte ühtegi hauda.


Marva._Lampėdžių_tilto_prieigos.JPG|Marva
Marvele_2007-09-14.jpg|Veepuhastusjaam
Ant_Marvelės_piliakalnio.JPG|Linnamägi


## Viited
Langensalza medal

**Langensalza medal** on 30. juunil 1866 Hannoveri kuninga Georg V asutatud mälestusmedal, mida anti Langensalza lahingus (27. juunil 1866) osalenutele.
George B. Post

**George Browne Post** (15. detsember 1837 Manhattan New Yorgi osariik – 28. november 1913 Bernardsville New Jersey osariik) oli Ameerika Ühendriikide teenekas arhitekt, kes väljaõppinult viljeles *[[beaux-arts]]*'i traditsiooni uusbarokis.

Mitmed tema kõige iseloomulikumad projektid oli tehtud ärihoonetele, mille uuenenud nõudmised muutsid traditsioonilisi disainilahendusi. Paljud tema valminud ehitistest on tänapäevaks lammutatud, kuna asusid New Yorgi ja teiste linnade kinnisvaraliselt pidevalt arenevates piirkondades ehk ärikeskustes ning olid moderniseerimise käigus likvideeritavad. Mõned tema nüüdseks kadunud hooned olid ajastutruud eeskujud ja maamärgid. 

Tema kaheksakorruseline Equitable Life Assurance Society hoone (1868–1870) oli esimene büroohoone, mis oli mõeldud liftide kasutamiseks. Lower Manhattani tänavas Dey Streetis asunud Western Union Telegraph Building (1872–1875) oli esimene 10-korruseline büroohoone, tulevastele kõrghoonetele eelkäijaks. New York World Building (1889–1890) oli mõnda aega kõrgeim hoone New Yorgis. Samuti projekteeris ta silmapaistvaid avalikke ja poolavalikke hooneid, mille hulka kuuluvad näiteks New York Stock Exchange Building, Bronx Borough Hall ja Wisconsini osariigi kapitoolium.

Ta oli Ameerika Arhitektide Instituudi VI president aastail 1896–1899, pälvides selle kuldmedali aastal 1911.

## Vaata ka
*Historitsism
Rojā Chamankār

**Rojā Chamankār** (pärsia keeles روجا چمنکار‎‎; sündinud 20. mail 1981 Borāzjānis Būshehri provintsis Lõuna-Iraanis) on pärsia luuletaja, näitekirjanik, filmitegija ja tõlkija.

## Elulugu
Enne näitekirjanduse erialal magistrikraadi omandamist õppis Rojā Chamankār Teherani ülikoolis filmikunsti. 2010. aastal jätkas ta õpinguid Prantsusmaal Strasbourgis, kaitses filosoofiadoktori väitekirja kaasaegses pärsia kirjanduses ja magistritöö filmikunsti alal. 

Tema esimesed luuletused, mis avaldati Shīrāzis, olid kirjutatud 11-aastaselt. Tema esimene luulekogu "Tu es allée m'apporter un peu de Sud" ilmus 2001. aastal. 2014. aastal ilmus järgmine luulekogu "J'étais toujours une porte ouverte à l'errance", mis sai pealkirja samanimelise luuletuse järgi. 

2011. aastal autasustas Iraani kultuuriministeerium teda Qaysar Aminpouri auhinnaga noore poeedi kategoorias. Valikut kritiseeris avalik meedia, eriti Fars News. Samal aastal andsid ühing Minuscule ja ajakirja Cyclocosmia toimetaja Prantsusmaal Chamankāri tõlgitud luuletustest välja kogumiku "Mes souffles coupés par le milieu". 2014. aastal tõlkis ta Henri Meschonnici luulekogu "De Silence en Silence" pärsia keelde, teose avaldas kirjastus Cheshmeh. 2015. aastal ilmus pärsia-prantsuse kakskeelne kogumik "Je ressemble à une noire", mille avaldas Bruno Doucey. 

2005. aastal osales ta rahvusvahelisel prantsuse luule festivalil Pariisis ja Nantes'is ning sellest ajast alates on teda kutsutud paljudele luulefestivalidele, näiteks Göteborgi, Viini, Pariisi, Strasbourgi ja Nantes'i. Samal aastal osales ta ka Val-de-Marne'i festivalil ning 2013. aastal Voix vives de Méditerranée en Méditerranée festivalil Sète'i linnas.

Tema luuletusi on ilmunud Iraani ajalehtedes ja ajakirjades. Ta on teinud ka ühe filmi ning tutvustanud Iraanis laste telesaateid.
Elektrik (ajakiri)

**Elektrik** oli elektrotehniline ajakiri, mida andis välja Tallinna Elektrikute Ühing aastail 1935–1937. Ajakirja vastutav toimetaja oli Oskar Gerber. Ajakirja ilmumissagedus oli 6 korda aastas, kokku ilmus 14 numbrit.

## Välislingid
*Elektrik : elektrotehniline ajakiri Eesti rahvusbibliograafia
Gorohhovetsi rajoon

**Gorohhovetsi rajoon** (vene keeles *Гороховецкий район*) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Vladimiri oblasti idaosas. Rajooni keskus on Gorohhovetsi linn.

Rajoon piirneb põhjas Ivanovo oblastiga, idas Nižni Novgorodi oblastiga, lõunas Muromi rajooniga ja läänes Vjazniki rajooniga.

Rajooni pindala on 1487 km². Elanike arv oli 2012. aastal 22 739, 2009. aastal 23 109 ja 2002. aastal 25 832.

Gorohhovetsi rajoonis on 146 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Gorohhovetsi linna) ja kolme külaasunduse koosseisu.

Rajooni tähtsamad jõed on Oka ja Kljazma.

## Viited
Aime Sügis

**Aime-Ingrid Sügis** (neiuna **Aime Rulli**; 21. jaanuar 1935 Tallinn – 29. august 2017) oli Eesti keemik ja poliitik.

Ta lõpetas aastal 1958 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna silikaatide tehnoloogia erialal. Ta töötas Silikaatbetooni Teadusliku Uurimise Instituudis, hiljem Keemia Instituudis.

Aime Sügisest sai tervislike eluviiside ja taimetoitluse propageerija ning rohelise mõtteviisi toetaja.

Aime Sügis kandideeris 1992. aasta Riigikogu valimistel Valimisliidus Eesti Kodanik (selle moodustasid Eesti Vabariigi Partei ja Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts). Ta sai 69 häält ning osutus valituks. Ta oli 1992–1995 VII Riigikogu liige. 1994. aasta kevadel liitus Sõltumatute fraktsiooniga, kus viimased kuud oli aseesimees. Töötas majanduskomisjonis.

## Teoseid
*Sügis, Aime-Ingrid 2009. *Ökokultuuri kujundamine: Ökoloogiline majandus maal*. Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts. 61 lk.

## Isiklikku
Ta oli taimetoitlane ja abielus Anatol Sügisega, kes oli samuti taimetoitlane

## Viited

## Välislingid
*Eesti lood: Lained ja võnked
Arteesia hagijas

**Arteesia hagijas** on Prantsusmaalt pärinev koeratõug. 

Tõug on saanud nime endise Põhja-Prantsusmaa provintsi Artois' (hollandi keeles *Artesië*) järgi.

## Viited

## Välislingid

* Arteesia hagijas koer.ee saidil
St. Paul Building

**St. Paul Building** oli 26-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Broadway ja Ann Streeti nurgal. Hoone sai nime üle tänava asunud kabeli St. Paul's Chapel järgi ning see oli oma aja üks kõrgeimaid hooneid.

Aastatel 1895–1898 valminud 96 meetri kõrguse ehitise projekteeris arhitekt George Browne Post historitsistlikus uusklassitsistlikus joonia stiilis. See lammutati ilma avaliku tähelepanuta linna moderniseerimise käigus 1958. aastal, et teha ruumi Western Electric Buildingule.

## Välislingid

*St. Paul Buildingu hoone kirjeldus ja pildid veebilehel www.nyc-architecture.com
Mary Haas

**Mary Rosamund Haas** (23. jaanuar 1910 – 17. mai 1996) oli ameerika keeleteadlane, kes uuris põhjaameerika indiaani keeli ja tai keelt ning tegeles ajaloolise keeleteadusega.

Ta oli 1963. aastal Ameerika Keeleteaduse Seltsi president.

## Panus indiaani keelte uurimisse
Haas õppis Chicago Ülikoolis kraadiõppes Edward Sapiri käe all võrdlevat filoloogiat. Kui Sapir lahkus Yale'i Ülikooli, järgnes talle sinna ka Haas. Sellal alustas ta ka keeleteaduslike välitööde tegemist, uurides suvekuudel keelejuhtide abiga mitesuguseid indiaani keeli.

1931. aastast 1941. aastani uuris Haas peaaegu kümmet peamiselt edelaosariikide keelt.

1935. aastal kaitses Mary Haas 25 aasta vanuselt Yale'i Ülikooli juures oma doktoriväitekirja "Tunica keele grammatika." 1930. aastatel töötas Haas viimase tunika keele kõneleja Sesostrie Youchigantiga. Tema käest kogus Haas suure hulga sõnavara ja tuunikakeelseid tekste.

Hiljem töötas Haas natšese keelejuhtide Watt Sami ja Nancy Raveniga, kes olid natšese keele viimased emakeelena kõnelejad Oklahomas. Mary Haasi välitööde materjalid moodustavad nüüdseks väljasurnud natšese keele suurima korpuse. Lisaks tegi ta mahukaid välitöid kriiki keelega.

## Pedagoogiline tegevus
Mary Haasi õpilane Karl V. Teeter osutas Haasi nekroloogis, et Haas õpetas välja rohkem amerikaniste, kui tema enda õpetajad Edward Sapir ja Franz Boas kahe peale kokku. Mary Haas juhendas rohkem kui saja doktorandi välitöid ameerika indiaanlaste keeltega. Paljudest Haasi juhendatavatest on hiljem saanud mõjukad amerikanistid. Mary Haasi juhendatavate hulka kuulusid näiteks William Bright (karuki keel), William Shipley (maidu keel), Robert Oswalt (kašaja keel), Karl Teeter (vijoti keel), Margaret Langdon (kumiai keel), Sally McLendon (idapomo keel), Victor Golla (hupa keel), Marc Okrand (mutsuni keel), Kenneth Whistler (vintu keel), Douglas Parks (pooni keel), William Jacobsen (vašo keel) ja paljud teised. Tema õpilaste hulka kuulus ka Eero Vihman.

## Tunnustus
*1974 – valiti Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia liikmeks
*1975 – Northwesterni Ülikooli audoktor
*1976 – Chicago Ülikooli audoktor
*1980 – Ohio Osariigi Ülikooli audoktor

## Isiklikku
Mary Haas oli abielus keeleteadlase Morris Swadeshiga, abielu lahutati 1937. aastal. 

## Viited