open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tiina Alver

**Tiina Alver** (neiupõlvenimega **Uustalu**; sündinud 31. oktoobril 1951 Kohtla-Järvel) on eesti kunstnik.

Ta on lõpetanud Harmi 8-klassilise Kooli ja Tartu Kunstikooli ning Eesti Riikliku Kunstiinstituudi graafikuna.
 
Pärast kooli lõpetamist suunati ta tööle Eesti Televisiooni kunstnik-kujundajaks.

Lisaks 18 aastale ETV-s on ta töötanud TV1-s, teinud kaastööd Kanal 2-le ja TV3-le. Praegu töötab ta kunstnikuna Ilo kirjastuses.

## Looming televisioonis
*"Noortestuudio pärastlõuna" (1986−1987)
*"Vigla show" (1988)
*"Öö TV" (1989−1992)
*"Carte Blanche" (1992−1998)
*"Seitse vaprat" (1994−1999)
*"Klaver põõsas" (1996−2001)
*"Friik" (1996−1999)
*"Reisile sinuga" (1996−2001)
*"Teletaip" (2008)
*"Erisaade" (2009−2010)
*"Salu Juhan ja ta sõbrad"
*"Oh seda eeslit!"
*"Tont nr. 5"
*"Mikud-mannid"
*"MM Muna"
*"Kaks takti ette"
*"Hommiku TV"
*"Jah! Show"
*"Tähed muusikas"
*"Kodu keset linna"
*"Kilpkonn Kipsi lastekas"

## Välislingid
*Fotod. ERR
*"Harmikad käisid kohtumas oma kooli nimeka vilistlase telekunstnik Tiina Alveriga". Kõue Kuulutaja, 6. jaanuar 2012
*"Tiina Alver – 31 aastat telekunsti". Virumaa Teataja, 29. juuni 2012
Kirsten Powers

**Kirsten Anne Powers** (sündinud 14. detsembril 1967) on Ameerika Ühendriikide kolumnist, blogija ja poliitikakommentaator. 

Powers on USA Demokraatliku Partei liige ja Fox News Channeli poliitikaanalüütik, kes esineb sellistes saadetes nagu "The O'Reilly Factor".

## Viited

## Välislingid
*Kirsten Powersi koduleht
Stewarti klann

**Stewarti klann** (ka **Stuarti klann**; gaeli *Stiùbhard*; inglise *Clan Stewart*) on Põhja-Šoti mägismaalt pärit klann. Stewarti klannil ei ole pealikku.

Pärimuse järgi põlvneb Stewarti klann Banquost, kes oli Lochaberi *[[thane]]*. Tõenäoliselt põlvnevad Stewartid siiski Normandia senešallisuguvõsast, kelle esimese esindajana on teada Flaald.

Pärast Normannide vallutust omandas Flaaldi poeg Alan fitz Flaald maavaldusi Inglismaal. Tema poeg Walter fitz Alan omandas suuri valdusi Šotimaal ning 1157. aastal määras kuningas David I ta Šotimaa ''High Steward''-iks. Amet muutus suguvõsas pärandatavaks.

1371. aastal sai Robert Stewart Šotimaa kuningaks ja pani aluse Stewartite dünastiale. Stewartid valitsesid  Šotimaad 1371–1707, Inglismaad 1603–1707 ja Suurbritanniat 1707–1714. Hiljem jätkasid James VII järeltulijad nõudlust Šoti- ja Inglismaa troonile.

Tänapäeval peetakse Galloway krahve klanni tähtsaimaks haruks.

## Haruklannid
Stewarti klannist on eraldunud mitmed klannid:
*Stewart of Appin
*Stuart of Bute, klanni pealik on John Crichton-Stuart, 7. Bute'i markii
Pukspriit

**Pukspriit** on purjelaeva vöörist käilast otse ettepoole ulatuv suure kaldenurgaga ümarpuit või pruss või latt, mis on mõeldud eespurjede (peamiselt kliiverpurjed) kandmiseks või pikeneva kliiverpoomi toetamiseks ja tugevdamiseks. 

## Vaata ka
*Eeselkopp
*Laevamast
*Saaling
*Tamstok

## Viited
2009. aasta Türgi grand prix

**2009. aasta Türgi Grand Prix** oli 2009. aasta Vormel 1 hooaja seitsmes etapp, mis peeti Türgis İstanbulis İstanbul Parki ringrajal 7. juunil 2009.

Sõideti 58 ringi, võistluse kogupikkus oli 309,72 km. Ilm oli päikeseline.

Jenson Button sai hooaja kuuenda võidu. Teine oli Mark Webber ja kolmas esimeselt kohalt startinud Sebastian Vettel.

Võistluse kiireima ringi sõitis Jenson Button (1.27,579).

## Tulemused
### Kvalifikatsioon

## Võistlus
Norman Angell

Sir **Ralph Norman Angell** (sünninimi **Ralph Norman Angell Lane**; 26. detsember 1872 Holbeach, Lincolnshire – 7. oktoober 1967 Croydon, Suur-London) oli inglise ajakirjanik, kirjanik, poliitik ja rahvusvaheliste suhete teoreetik. Ta pälvis 1933. aastal Nobeli rahuauhinna panuse eest rahuideede ja rahvusvahelise koostöö edendamisse.

Angell sai laiemalt tuntuks teosega "The Great Illusion" (1910), milles ta väitis, et kaasaegne majanduslik vastastikune sõltuvus muudab sõja riikide jaoks majanduslikult kahjulikuks ja irratsionaalseks. See käsitlus avaldas märkimisväärset mõju 20. sajandi alguse poliitilisele mõttele ning rahvusvaheliste suhete teooriale.

Lisaks kirjanduslikule tegevusele osales Angell aktiivselt poliitikas. Ta oli Briti parlamendi liige ning tegutses mitmes rahvusvahelises organisatsioonis, mis edendasid rahu, desarmeerimist ja kollektiivset julgeolekut. Ta löödi rüütliks 1929. aastal.

Sir Ralph Norman Angell suri 94-aastaselt 1967. aastal. 

## Viited
Elie Wiesel

**Eliezer Wiesel** (30. september 1928 Sighetu Marmației – 2. juuli 2016 New York) oli kirjanik, õppejõud, poliitaktivist, Nobeli rahuauhinna laureaat (1986).

Kirjandusteostes käsitles ta peamiselt oma vangielu Auschwitzi ja Buchenwaldi koonduslaagris.

## Tunnustus
* 1968 – Prix Médicis
* 1986 – Nobeli rahuauhind
* 1996 – valiti Ameerika Kunstide ja Kirjanduse Akadeemia liikmeks
Pentti Aalto

**Pentti Aalto** (22. juuli 1917 Pori – 30. november 1998 Helsingi) oli soome keeleteadlane. 

Ta tegeles põhiliselt altai keeltega, eriti mongoli keelega.
Ahtopol

**Ahtopol** on linn Bulgaarias Burgasi piirkonnas Carevo vallas. Asub kaljusel poolsaarel Musta mere ääres Türgi piiri lähedal.

Ahtopolis on 2 km pikkune liivarand.

Ahtopoli asutasid umbes 430 eKr kreeka kolonistid Ateenast traaklaste asula kohale. Roomlased kutsusid linna nimega *Peronticus*. Linna on ajaloo jooksul korduvalt maha põletanud ja rüüstanud piraadid. 1898. aastal oli linnas 410 maja, neist 300 elasid kreeklased ja 110 bulgaarlased. Pärast Balkani sõdu lahkus suurem osa kreeklastest Kreekasse, linna asusid bulgaarlastest põgenikud. 1918 hävis tulekahjus peaaegu kogu hoonestus.


Ahtopol-boats-Joyradost.jpg
Ahtopol beach IFB.JPG


## Viited

## Välislingid
Klas Pontus Arnoldson

**Klas Pontus Arnoldson** (27. oktoober 1844 Göteborg – 20. veebruar 1916 Stockholm) oli Rootsi kirjanik, ajakirjanik ja poliitik.

Ta pälvis 1908 Nobeli rahuauhinna.
Langenhagen

**Langenhagen** on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas.

Linna pindala on 71,99 km². 31. detsembril 2016 elas seal 53 790 inimest.

Linn jaguneb kuueks linnaosaks: kesklinn (Langenhagen), Engelbostel, Godshorn, Kaltenweide, Krähenwinkel ja Schulenburg.

Langenhagenis asub Hannoveri lennujaam.

Linna idaosas asub Silbersee järv.

## Ajalugu
Aastatel 1866–1868 töötas Langenhagenis Robert Koch.

Langenhagen sai linnaõigused 1959. aastal.

18. juunil 1972 vahistati Langenhagenis Punaarmee Fraktsiooni terrorist Ulrike Meinhof.

17. augustil 1982 hakati Langenhagenis asuvas tehases esimesena maailmas CD-sid masstootma.

Langenhageni standard (saksa: *Langenhagener Norm*), mis pandi paika 1990. aastal ja mida toetab Brenneke, on tööstusstandard minimaalse täpsusega haavlipüssidele ja kombineeritud haavlipüssidele, mis sobivad jahipidamiseks haavlipüssi kuulidega.

## Majandus
TUI fly Deutschland peakorter on Hannoveri lennujaamas. Enne TUI fly Deutschlandi ilmumist oli Langenhagenis Hapag-Lloyd Flugi (Hapagfly) peakorter.

* Bahlsen
* Brenneke
* Hermes Europe
* Konica Minolta
* MTU Aero Engines
* Reemtsma
* Wagneri grupp

## Tuntud inimesi
* Augustus Frederick Christopher Kollmann (1756–1829), organist ja helilooja
* Willy Max Rademacher (1897–1971), poliitik, seotud FDP-ga
* Jens Gieseke (1964–), ajaloolane
* André Breitenreiter (1973–), jalgpallur

## Sõpruslinnad
* Londoni Southwarki linnaosa (Ühendkuningriik)
* Novo Mesto (Sloveenia)
* Głogów (Poola)
* Le Trait (Prantsusmaa)
* Stadl-Paura (Austria)
* Bijeljina (Bosnia ja Hertsegoviina)
* Joinville (Brasiilia)

## Vaata ka
* Hannoveri-Braunschweigi-Göttingeni-Wolfsburgi metropolipiirkond

## Viited

## Välislingid

* Langenhageni koduleht
Ordinaarium

**Ordinaarium** (ladina keeles *ordinarium missae*) on läänekristluse traditsioonis, eriti roomakatoliku kirikus missa või tunnipalvuse muutumatu tekstiline osa, mis igal päeval kordub.

Suur osa tekstidest aga muutub igal päeval vastavalt kirikukalendrile, neid osi nimetatakse propriumiks.

## Missa ordinaariumi osad
*Kyrie
*Gloria
*Credo
*Sanctus + Benedictus
*Agnus Dei
*Pater Noster
David Trimble

**William David Trimble** (15. oktoober 1944 – 25. juuli 2022) oli Põhja-Iirimaa poliitik.

Kahasse John Hume'iga pälvis ta 1998. aastal Nobeli rahuauhinna "pingutuste eest leida rahumeelne lahendus Põhja-Iirimaa konfliktile".

## Viited
Carevo vald

**Carevo vald** on vald Bulgaarias Burgasi piirkonnas. Asub Musta mere ääres. Piirneb lõunas Türgiga.

Rahvaarv oli 2008. aastal 9900 ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 9291. Valla pindala on 530 km².

Halduskeskus on Carevo linn. Vallas on 11 küla ja kaks linna (Carevo ja Ahtopol).
Mitsubishi Motors

**Mitsubishi Motors Corporation** on Jaapani autotootja.

Mitsubishi Motors loodi 22. aprillil 1970 senisest Mitsubishi Heavy Industriesi autodivisjonist.

Ettevõtte esimene president oli Tomio Kubo, kes pani paika ettevõtte strateegia teha tihedat koostööd maailma teiste juhtivate autotootjatega: koostöö konkurentsi asemel. Seda käitumismudelit on järginud ka järgmised ettevõtte juhid.

1971. aastal müüdi suur osa aktsiapakist Chryslerile, kes hoidis seda 22 aastat. DaimlerChrysler kontrollis aktsiapakki 2000–2005. Pikk koostöö ja tehnoloogia litsentsimise tehingud seovad Mitsubishit Hyundaiga Lõuna-Koreast ja Protoniga Malaisiast. Euroopas oli Mitsubishi koos Volvoga Hollandi suurima autotehase kaasomanik enne selle ainuomandamist 2001. aastal

Niisugune strateegia aitas ettevõtet tugevasti arendada, kuni aastas müüdi 1,5 miljonit autot. Kuid keskendumine Kagu-Aasia turule tähendas, et 1997. aasta Ida-Aasia rahanduskriis tabas Mitsubishit märksa rängemini kui teisi autotootjaid ja sellest ajast on ettevõte olnud majandusraskustes.

Ettevõtte peakorter asub Tokyos; juhatuse esimees on Takashi Nishioka, president Osamu Masuko jaasepresident Heki Kasugai. 

Peale sõiduautode on Mitsubishi Motors tootnud ka väikeveokeid.

## Autosport

Mitsubishi Motors on osalenud autospordis. Ta domineeris 1970. aastatel kestvusrallidel, alates 1990. aastatest Dakari rallil ning autoralli maailmameistrivõistlustel A- ja N-klassis.

Mitsubishi debüteeris 1974 Ida-Aafrika safarirallil, mis on autoralli maailmameistrivõistluste kõige karmim etapp, ja võitis kohe esimesel katsel. 1976 hõivas Mitsubishi kogu poodiumi – ja seda rallil, kus tüüpiliselt lõpetab viiendik startijatest. 1973–1976 võitis ta Lõunaristi ralli, neist esimesel aastal saadi nelikvõit.

Mitsubishi on võitnud Dakari ralli pretsedenditult 7 aastal järjest (2001–2007) ja 12 korda ühtekokku (esimest korda 1988). Autoralli maailmameistriks tuli ta 4 aastal järjest 1996–1999 (piloot oli Tommi Mäkinen) ja N-klassis 7 aastal järjest 1996–2001.

Mitsubishi on 30 aastat teinud koostööd Jackie Chaniga, kes on oma filmides peaaegu eranditult Mitsubishit kasutanud. Igal aastal toimuvad Jackie Chani karikavõistlused, mida kuni 2004. aastani peeti Macaus, hiljem Shanghais ja kus kuulsused mõõtsid võimeid autospordis Mitsubishide roolis.

## Vaata ka
* Mitsubishi Outlander
* Mitsubishi L200

## Välislingid
*Koduleht
Poola kuningas

**Poola kuningas** (poola *król Polski*) oli Poola kuningriigi (1569–1795 moodustas koos Leedu suurvürstiriigiga Poola-Leedu) valitseja tiitel 11. sajandist 1795. aastani, mil Poola kuningriik kaotati. 1815–1917 kandsid Poola kuninga tiitlit Venemaa keisrid.

Esimene Poola kuningas oli Bolesław I Chrobry, kes sai kuningaks millalgi 11. sajandi alguses.

1573–1791 olid Poola kuningad valitavad. Kuninga valimisest võisid osa võtta kõik Poola aadlikud.
### Piastid (I)
* 1025–1025 – Bolesław I Chrobry
* 1025–1031 – Mieszko II Lambert (kuni 1032. aastani vürst)
*1040–1058 – Kazimierz I
*1058 – – Bolesław II
* 1076–1079 – Bolesław II Szczodry
** 1085–1092 – Wratysław II (Przemyślid)
* 1295–1296 – Przemysł II

### [[Przemyśliidid]]
* 1300–1305 – Václav II – personaalunioon Tšehhi kuningriigiga
* 1305–1306 – Václav III (reaalne valitsusaeg) – personaalunioon Tšehhi kuningriigiga
** 1306 ja 1307–1310 – Henryk Karyncki (Wittelsbachi dünastiast), 
** 1306–1307 – Rudolf III Habsburg (Habsburgide dünastiast), 
** 1310–1335 – Jan (Luxembourgide dünastiast),

### [[Piastid]] (II)
* 1320–1333 – Władysław I Łokietek
* 1333–1370 – Kazimierz III Suur

### [[Anjou dünastia]]
* 1370–1382 – Ludwik I – personaalunioon Ungari kuningriigiga
* 1384–1399 – Jadwiga

### [[Jagelloonid]]
* 1386–1434 – Władysław II Jagiełło – personaalunioon Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigiga
* 1434–1444 – Władysław III – personaalunioon Ungari kuningriigiga
* 1447–1492 – Kazimierz IV – personaalunioon Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigiga
* 1492–1501 – Jan Olbracht
* 1501–1506 – Aleksander Jagiellończyk – personaalunioon Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigiga
* 1506–1548 – Zygmunt I – personaalunioon Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigiga
* 1530–1572 – Zygmunt II August – personaalunioon Leedu, Vene ja Žemaitija Suurvürstiriigiga

### Valitud kuningad
* 1574–1575 – Henryk Walezy (Valois'd)
* 1575–1596 – Anna Jagiellonka 
* 1576–1586 – Stefan Batory – personaalunioon Transilvaaniaga
* 1587–1632 – Zygmunt III Waza (Vasad) – personaalunioon Rootsi kuningriigiga
* 1632–1648 – Władysław IV Waza (Vasad)
* 1648–1668 – Jan II Kazimierz Waza (Vasad) 
* 1669–1673 – Michał Korybut Wiśniowiecki
* 1674–1696 – Jan III Sobieski (Sobieski)
* 1697–1706 – August II Mocny (Wettini dünastia) – personaalunioon Saksimaa kuurvürstiriigiga
* 1704–1709 – Stanisław Leszczyński
* 1709–1733 – August II Mocny (Wettini dünastia) – personaalunioon Saksimaa kuurvürstiriigiga
* 1734–1763 – August III (Wettini dünastia) – – personaalunioon Saksimaa kuurvürstiriigiga
* 1764–1795 – Stanisław August Poniatowski 

## Vaata ka
*Poola riigipeade loend
*Poola kuningriik
*Rzeczpospolita
*Poola ajalugu
Joseph Fourier

**Jean Baptiste Joseph Fourier** (21. märts 1768 Auxerre – 16. mai 1830 Pariis) oli prantsuse matemaatik ja füüsik, Prantsuse Teaduste Akadeemia liige (aastast 1817).

Põhitöös *Théorie analytique de la chaleur* (1822) tuletas soojusjuhtivuse võrrandi, esitades meetodi selle lahendamiseks, ja lõi trigonomeetriliste ridade teooria (Fourier' rida). Arvutusmeetodit, mis võimaldab perioodiliselt funktsioonilt üle minna trigonomeetrilisele reale, nimetatakse Fourier' teisenduseks. See meetod koos edasiarendustega on osutunud väga viljakaks, leides kasutamist kvantmehaanikas ja eriti signaalitöötluses, kus peamised rakendused on seotud digitaalsete heli- ja pildiandmete töötlemise ja tihendamisega (pakkimisega), samuti mobiilside (3G, 4G) tehnikaga.  

1824. aastal esitas ta pooltväiteid kasvuhooneefekti olemasolu kohta.

## Viited

## Kirjandus
* Peeter ja Taisi Müürsepp, "Kuulsaid XVIII–XIX sajandi matemaatikuid. Etüüde prantsuse matemaatikute elust". Valgus, Tallinn 1978, lk 38–46
Sozopol

**Sozopol** on linn Bulgaarias Burgasi piirkonnas, Sozopoli valla keskus. Asub Musta mere rannikul.

Roomlased nimetasid linna Apollonia Ponticaks.

Tuntud kuurortlinnana.

## Viited
Andrei Belõi preemia

**Andrei Belõi preemia** on sõltumatu kirjandusauhind Venemaal. 

Auhind asutati aastal 1978. Auhind on nimetatud vene kirjaniku Andrei Belõi auks.

Auhinnaks on aineliselt õun, 1 rubla ja pudel viina. 

Auhinna on saanud teiste seas Mihhail Epstein (1991), Mihhail Gasparov (1999), Aleksandr Pjatigorski (2000), Eduard Limonov (2002), Vladimir Toporov (2004), Mihhail Jampolski (2004), Aleksandr Goldstein (2006), Irina Prohhorova (2006), Sergei Zavjalov (2015), Jaan Kaplinski (2018).
Niidu-võiliblikas

**Niidu-võiliblikas** (*Colias hyale* L.) on põualibliklaste sugukonda võiliblika perekonda kuuluv liblikas.

## Levila
Niidu-võiliblikas elab kõikjal Euroopas, välja arvatud selle äärmine põhjaosa, lisaks Türgis, Kaukaasias, Kasahstanis, Kesk- ja Lõuna-Siberis kuni Jakutski ja Irkutskini, Mongoolias ja Loode-Hiinas.

Niidu-võiliblikas on Eestisse sisserändav liik. Ta suudab Eestis talvituda, kasvatab kohapeal aastas kaks põlvkonda.

## Kirjeldus
Liblika esitiiva pikkus on 23–28 mm. Tiivad on ülaltpoolt kahvatud, kollakasrohelised, vahel algusest musta mustriga. Esitiiva ots on samuti musta mustriga. Igal tiival on täpp, esitiibadel must, tagatiibadel oranž. Emasliblikal on tiivaotstes olev must muster vähemärgatav ja mõnikord puudub täiesti. Emane on ka pisut heledam. Tundlad on otsast jämedamad kui algusest, aga see üleminek ei ole järsk. Tundel on ülalt tume ja alt roosa.

Liblikas lendab levila põhjaosas, kus aastas on üks põlvkond, juulis-augustis, aga levila lõunaosas pool aastat aprillist oktoobrini ja seal läheb üks põlvkond teiseks üle nii, et vahet näha polegi. On täheldatud niidu-võiliblikate rännet.

(MHNT) Colias hyale - Novy Jicin Moravie Czech Republic - male dorsal.jpg|*Colias hyale* ♂  
(MHNT) Colias hyale - Novy Jicin Moravie Czech Republic - male ventral.jpg|*Colias hyale* ♂△	 
(MHNT) Colias hyale - Novy Jicin Moravie Czech Republic - female dorsal.jpg|*Colias hyale* ♀  
(MHNT) Colias hyale - Novy Jicin Moravie Czech Republic - female ventral.jpg|*Colias hyale* ♀ △  


## Areng
Emased munevad munad ühe-kahekaupa toidutaime lehe alaküljele või varrele. Toidutaimedeks on liblikõielised, näiteks hiirehernes, lutsern, nõiahammas ja ristik. Röövikut on täheldatud ka teistel taimedel: võilillel, mailasel ja mesikal. Röövikud tulevad munast välja umbes nädala pärast. Röövik on roheline, 4 kollase pikitriibuga. Keha seljapoolel jookseb neil 2 rida musti täppe. Röövikuid kohtab juunist sügiseni. Röövik on aeglane ja veedab harilikult kogu oma röövikuea ühel taimel. Algul sööb röövik lehti enam-vähem tervenisti ja muudab need rootsudeks, pärastpoole näsib ta lehti ainult servast. Lõpuks nukkub ta sellesama taime varrel.

Liblikas talvitub peamiselt röövikuna kõdus või pinnases, kevadel ronib välja ja lõpetab arengu. Vahel talvituvad nukud.

## Viited

## Välislingid

*
Margery Kempe

**Margery Kempe** (sündinud **Margery Brunham**; umbes 1373 Norfolkis; suri pärast 1438. aastat) oli inglise müstiline kirjanik.
Justin Gaston

**Justin Michael Gaston** (sündinud 12. augustil 1988 Pineville'is Louisianas) on USA modell, muusik ja seriaalinäitleja.

## Välislingid
*
John Dillinger

**John Herbert Dillinger** (22. juuni 1903 Indianapolis – 22. juuli 1934 Chicago) oli pangaröövel, kes tegutses 1930. aastatel USA-s. 

Teda peeti väga ohtlikuks kurjategijaks, kuna ta oli seotud mitme politseiniku surmaga. Ta röövis umbes kaht tosinat panka ja nelja politseijaoskonda. Dillinger põgenes kaks korda vanglast ja teda peeti  tänapäeva Robin Hoodiks.
Udo Umberg

**Udo Umberg** (27. mai 1921 Tallinn – 11. juuni 1982 Tallinn) oli eesti sisearhitekt ja mööblikunstnik.

Lõpetas 1939. aastal Westholmi gümnaasiumi ning astus 1945. aastal Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, mille lõpetas 1952. Tegutses aastail 1953–1957 vabakutselisena, 1957–1969 oli kunstnik mööblivabrikus Standard ja 1972–1982 sisearhitekt Kaubandusministeeriumi alluvuses.

Oli 1960. aastail sisekujunduse ja tööstusliku mööbli uuendajaid. Osales 1970. aastatel Tallinna raekoja interjööri kavandamises ning Tartu Ülikooli rektori kabineti kujutamises.

## Välislingid
* Raadiolaud disainimuuseumis
Louis Renault

**Louis Renault** on olnud mitme tuntud isiku nimi:

***[[Louis Renault (jurist)|Louis Renault]]**, prantsuse jurist ja haridustegelane, Nobeli rahuauhinna saaja 1907
***[[Louis Renault (tööstur)|Louis Renault]]**, prantsuse tööstur, Renault' alusepanija
* tegelane filmis "Casablanca"
Otto Wilhelm von Königsmarck

Krahv **Otto Wilhelm von Königsmarck** (5. jaanuar 1639 Minden, Vestfaal – 15. september 1688 Modon, Morea, Veneetsia vabariik) oli saksa päritolu Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.

Otto Wilhelm von Königsmarck õppis kolm aastat Jena ülikoolis. Lühemat aega õppis ta Tübingenis, Strasbourgis, Baselis, Genfis, Blois's ja Angersis.

Otto Wilhelm von Königsmarck oli Rootsi feldmarssal (1676), Pommeri, Rügeni ja Wismari kindralkuberner (1679–1685) ja riiginõunik. Ta juhatas vägesid Stralsundi lahingus 1678.

1655. aastast oli Otto Wilhelm von Königsmarck Haapsalu krahvkonna pandihärra, 1674. aastast krahv Anders Torstensonile kuuluva Raasiku mõisa pandihärra ja 1675. aastast Vormsi saare ja Vormsi Suuremõisa mõisaomanik.

## Perekond
Otto Wilhelm von Königsmarcki vanemad olid 1630. aastast Rootsi kuningriigi teenistuses olnud sõjaväelane, hilisem Västerviki ja Stegeholmi krahv (1651) ning feldmarssal (1655) Hans Christoff von Königsmarck (1600–1663) ja *Krantzlihnist* pärit Maria Agathe von Leesten, kes oli Christopher von Leesteni tütar, Otto Wilhelm oli nende noorim poeg.

Otto Wilhelm von Königsmarck abiellus 9. veebruaril 1682 Karlbergis Catharina Charlotta De la Gardiega (1655–1697), kes oli Magnus Gabriel De la Gardie (1622–1686) ja kuningas Karl X Gustavi õe Maria Eufrosyne (1625–1687) tütar.

Otto Wilhelmi õde Beata Christina von Königsmarck (1637–1724) oli abielus krahv Jakob De la Gardie poja krahv Pontus Fredrik De la Gardiega (1630–1692);

Otto Wilhelmi vend Kurt Christoph von Königsmarck (1634–1673) oli abielus Herman Wrangeli tütre ja Carl Gustaf Wrangeli poolõe, Maria Christine Wrangeliga (1637–1691):

Otto Wilhelm von Königsmarck oli Poola kuninga August II armukese ja Vormsi Suuremõisa pärijanna Maria Aurora von Königsmarcki (1662–1728) isa.

## Viited
Perroon

**Perroon** on ooteplatvorm raudtee ääres, mille abil saavad inimesed reisirongi minna ja sealt maha tulla. Suuremates raudteejaamades on mitu perrooni.

Maailma pikim perroon on Indias Lääne-Bengalis Kharagpuris: 1072 meetrit. Euroopa pikim perroon on Suurbritannias Folkestone'is: 791 meetrit.

## Eesti perroonid

Eesti raudteejaamades ja -peatustes on kasutusel perroonid kõrgusega 55&nbsp;cm (Elron) ja 20&nbsp;cm (GoRail) (rööpapeast kuni platvormini). Eesti kõige pikem perroon on 2-3 perroon Tallinnas, Balti Jaamas. Selle uus ja kasutuses olev osa on 404 meetrit pikk.   

### Lühikesed perroonid
Eestis on lühikesed perroonid 30–35 meetri pikkused ja nendes peatustes saab siseneda ja väljuda vaid C-vaguni kaudu.

#### Eesti peatused, kus on lühikesed perroonid
**Lääne suunal (Tallinna–Keila–Klooga-Ranna/Paldiski/Riisipere liin)**

**Tallinn–Keila**
*Padula
**Keila–Riisipere**
*Kulna
*Jaanika
**Keila–Paldiski**
*Põllküla
*Laoküla

**Lõuna suunal (Tallinna–Rapla–Lelle–Pärnu/Viljandi liin)**

**Lelle–Viljandi;**
*Käru
*Taikse
*Ollepa
*Sürgavere

**Lelle–Pärnu**
*Koogiste
*Eidapere
*Viluvere
*Tootsi
*Tori


**Ida suunal (Tallinna–Tapa–Narva/Tartu–Valga/Koidula liin)**

**Tallinn–Tapa**
*Vesse
*Kulli
*Parila
*Lahinguvälja
*Mustjõe
*Nelijärve
*Jäneda
**Tapa–Narva**
*Kabala
*Sonda
*Kohtla-Nõmme
*Oru
*Vaivara

**Tapa–Tartu**
*Vägeva
*Pedja
*Kärkna

**Tartu–Valga**
*Palupera
*Mägiste
*Keeni

**Tartu–Koidula–Piusa**
*Ülenurme
*Uhti
*Reola
*Vana-Kuuste
*Rebase
*Vastse-Kuuste
*Valgemetsa
*Kiidjärve
*Taevaskoja
*Holvandi
*Ruusa
*Ilumetsa
*Orava
*Piusa


## Pildid

Jäneda raudteepeatus2.JPG|Jäneda
Olustvere raudteepeatus.jpg|Olustvere
Tootsi jaama perroon.jpg|Tootsi
Põlva jaama ooteplatvorm.jpg|Põlva
Moskva-Tallinn reisirong Tapal.jpg|Tapa jaama 400 m pikkune madal perroon
Jaanika 25Feb2009 1.jpg|Jaanika peatuskoha endine perroon
Raasiku raudteejaam

**Raasiku raudteejaam** on raudteejaam Harjumaal Raasiku vallas Raasiku alevikus. 

Raasiku jaam asub Tallinnast 29 km kaugusel. Rong sõidab Balti jaamast Raasikule umbes 28 minutit.

Jaamas peatuvad kõik Elroni idasuunalised elektrirongid liinil Tallinn–Aegviidu, kokku olenevalt päevast 26–22 reisirongi. Piletihinnalt kuulub jaam III tsooni.

Raudteejaamas on renoveeritud kõik rööbasteed ja ehitatud kaks uut täispikka raudteedevahelist perrooni. Jaamas asub kokku 4 rööpapaari ja 13 pööret, lisaks kulgeb jaamast harutee veoalajaama juurde.
## Jaamahoone
Raasiku jaamahoone ehitati aastal 1870 tüüpprojekti järgi sarnaselt Keila ja Paldiski jaamadele, Aegviidu, Kabala, Toila ja muude jaamahoonetega. Jaamahooneid iseloomustab madal viilkatus ning asümmeetriline pikifassaad, mille kõrgem viiluga keskosa jagab maja ühe- ja kahekorruseliseks tiivaks. Ajalooline hoone lammutati 1998. aasta mais. Säilinud on aga mitu abihoonet ja veetorn. 

## Ajalugu

Jaam rajati 1870. aastal Kambi mõisa maadele seoses Paldiski–Tallinna–Narva liini avamisega. Tegemist oli ühega kahest algsest Tallinna ja Tapa vahelisest jaamast. Raudteejaama ümber Kambi mõisa ja Harju-Jaani kihelkonna kiriku vahelisele alale tekkis hiljem Raasiku alevik.

Aastal 1914 rajati Raasikult Jägala puupapivabriku juurde 12 kilomeetri pikkune kitsarööpmeline raudtee, mis jäi kasutuseta, kui vabrik aastal 1941 õhiti. Raudteeharu suleti aastal 1944.

1970. aastate alguses alustati idasuunalise raudtee elektrifitseerimist. Seoses sellega rajati Raasikule kontaktvõrk ja tänaseni kasutusel olev veoalajaam. 1974. aastal alustasid läbi Raasiku regulaarset reisiliiklust elektrirongid (esialgu liinil Tallinn-Kehra, hiljem Tallinn-Aegviidu).

1986. aasta mais avati rongiliiklus teisel peateel Lagedi ja Raasiku jaamavahel. Teise tee ehitus oli alanud aasta varem Ülemistelt. 1992. aasta alguseks jõudis teise peatee ehitus Tallinnast kuni Tapani.

## Pildid

Raasiku raudteejaama elamu1.jpg|Jaama elamu
Raasiku raudteejaama elamu2.jpg|Jaama elamu
Raasiku raudteejaama veetorn.jpg|Veetorn
Raasiku jaam-perroonid.JPG|Jaama endised (tänaseks lammutatud) ooteplatvormid
Raasiku jaam.jpg|Elroni Stadler FLIRT elektrirong saabumas Raasikule
Mälestusmärk Raasikul.jpg|Küüditatute mälestusmärk


## Vaata ka
*Raasiku
*Raasiku hiidremmelgad

## Viited

## Välislingid

* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* FOTO: Raasiku jaamahoone aastal 1996; Baltic Trains Picture Gallery
Mihhail Gasparov

**Mihhail Gasparov** (Михаил Леонович Гаспаров, 13. aprill 1935 Moskva – 7. november 2005 Moskva) oli vene klassikaline filoloog, tõlkija, kirjandus- ja värsiteadlane.

Gasparov lõpetas 1957. aastal Moskva Riikliku Ülikooli klassikalise filoloogina ning kaitses filoloogiadoktori väitekirja 1979. aastal. 1990. aastal sai ta Venemaa Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks, 1992. aastal akadeemikuks.

Ta oli Tartu-Moskva semiootikakoolkonna liige.

Eesti keeles on ilmunud tema teos "Kapitooliumi emahunt. Rooma enne keisreid" (Postimees 2021).

## Tunnustus
* Humanitaaruuringute Akadeemia (Moskva) liige
* 1995 Venemaa Föderatsiooni riiklik preemia 
* 1997 Venemaa väike Bookeri preemia "Kogutud artiklite" eest 
* 1999 Andrei Belõi preemia raamatu "Записи и выписки" eest

## Välislingid
*Mihhail Gasparovi kirjutised Internetis
*Peeter Torop, "Tõusu lootus mõõna märkides". Postimees, 16. detsember 2005
Andrei Belõi

**Andrei Belõi** (kodanikunimega **Boriss Nikolajevitš Bugajev**, 26. oktoober (vkj 14. oktoober) 1880 Moskva – 8. jaanuar 1934 Moskva) oli vene kirjanik.

Tema meistriteoseks peetakse sümbolistlikku romaani "Peterburg".

Ta sündis matemaatik Nikolai Bugajevi (1837–1903) peres. Kuni 26. eluaastani elas Belõi Moskva kesklinnas Arbatil ja tema tollases kodus on tänapäeval tema mälestuskorter.

Aastatel 1891–1899 õppis ta Polivanovi gümnaasiumis, kus viimastes klassides hakkas huvituma budismist, okultismist ja kirjandusest. Erilist mõju avaldasid talle Henrik Ibsen, Fjodor Dostojevski ja Friedrich Nietzsche. Noorpõlves püüdis ta kunstilis-müstilisi suundumusi ühendada positivismi ja täppisteadustega. Ta astus Moskva ülikooli matemaatikateaduskonda, aga õppis ka Darwini töid ja keemiat ning töötas selgrootute zooloogia alal. Belõi lõpetas 1903 ülikooli kiitusega.

Aastal 1903 alustas Belõi kirjavahetust Aleksandr Blokiga. 1904 kohtusid nad ka isiklikult. Blok tutvustas talle ka oma abikaasat, Dmitri Mendelejevi tütart Ljubovi, keda Blok väga ei hinnanud, vaid eelistas aega veeta kergemeelsete naistega. Belõi lõi Blokilt naise üle, kuid jäi temaga endistviisi sõbraks. Aastal 1906 avaldas Belõi sellest armastuskolmnurgast poeemi, mis ehmatas Mendelejeva ära ja naine läks oma mehe juurde tagasi. Belõi oli naise kaotamisest masenduses, mõtles isegi enesetapust, aga sõitis siis kaheks aastaks välismaale, kus jätkas luuletamist.

Pärast Venemaale naasmist abiellus Belõi Asja Turgenevaga ning 1911 käisid nad pulmareisil Sitsiilias, Tuneesias, Egiptuses ja Palestiinas.

Aastal 1912 kohtus Belõi Berliinis Rudolf Steineriga ja hakkas tema õpilaseks. Sõja puhkedes 1914 kolis Steiner koos oma õpilastega Šveitsi, kus Steineri õpilased ja järgijad püstitasid oma kätega Goetheanumi.

Aastal 1916 kutsuti Belõi Venemaale sõjaväe tervisekontrolli. Belõi sõitiski, jättes oma naise välismaale maha. Sõjaväkke siiski Belõid ei võetud. Ta kirjutas proosaraamatuid ja lävis tihedalt Proletkulti noorte proletaarsete kirjanikega (Proletkult moodustati alles järgmisel aastal).

Aastal 1917 sõitis Belõi Šveitsi tagasi, kuid vahepeal oli ta Asjale võõraks jäänud. Naine pühendas ennast Steineri organisatsioonile ja teda nimetati antroposoofiliseks nunnaks. Asja oli väljapaistev kunstnik ja eriti graafik, kelle töödega olid illustreeritud paljud antroposoofilised väljaanded.

Belõi naasis Venemaale ja tutvus seal Klavdijaga, kellest sai tema kolmas abikaasa. Klavdija oli abielus ja sai alles 1929 oma mehe juurest ära tulla. Mõni kuu hiljem abiellus ta Belõiga.

Alates aastast 1978 antakse Venemaal välja autoriteetse kirjandusauhinnana Andrei Belõi preemiat.
Mitt Romney

**Willard Mitt Romney** (sündinud 12. märtsil 1947 Detroitis) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja ja endine Massachusettsi kuberner aastatel 2003–2007. 

Mitt Romney isa oli autotööstur George Romney, Michigani osariigi kuberner 1963–1969 ja USA elamumajandusminister 1969–1973. Isa kandideeris 1964 ja 1968 USA presidendiks, mõlemal korral ebaõnnestunult.

Romneyde perekond on pärit Inglismaalt. 18. sajandi briti maalikunstnik George Romney on pärit nende perekonnast.

Ameerikasse siirdus perekond 19. sajandil mormoonidena.  Perekond ja nende sugulased on mormooni kirikus juhtpositsioonil. Mitt Romney oli ise kiriku piiskop, tema isa George kiriku patriarh. Mittil on vanemad õed Margo ja Jane ning vanem vend Scott, kes on samuti jurist ja vabariiklik poliitik.

Mitt Romney abiellus 1969 oma lapsepõlvekallima Ann Daviesiga. Neil on viis poega: Tag, Matt, Josh, Ben ja Craig. Ann on koduperenaine.

Vietnami sõja ajal ei ühinenud Romney sõjavastaste protestidega, mis olid ülikoolis tollal üldlevinud. Ta ei astunud välja ka mormoonide kombe vastu mitte anda neegritele kõiki koguduseliikme õigusi.

Romney tegutses pärast Harvardi ülikooli lõpetamist Bostoni firma Bain and Co juhina. Tema varandust hinnatakse 500 miljonile dollarile. 

1994 kandideeris Mitt Romney USA Senatisse Massachusettsi osariigist, kuid kaotas napilt Edward Kennedyle.

Mitt Romney oli 2002. aastal Salt Lake City olümpiamängude korralduskomitee esimees.

Ta kandideeris 2008. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel vabariiklaste kandidaadiks. Ta kogus eelvalimistel 148 häält ning kaotas John McCainile (1378 häält) ja Mike Huckabeele (240). Romney võitis 11 osariigis: Alaskal, Colorados, Maine'is, Massachusettsis, Michiganis, Minnesotas, Montanas, Nevadas, Põhja-Dakotas, Utah's ja Wyomingis.

2018. aastal valiti Romney USA senaatoriks Utah' osariigist Vabariikliku partei kandidaadina.
Aleksandr Goldstein

**Aleksandr Goldstein** (Александр Леонидович Гольдштейн; 15. detsember 1957 Tallinn – 16. juuli 2006 Tel Aviv) oli vene kirjanik ja esseist.

Ta sündis Tallinnas, elas Bakuus ning alates 1990. aastast Tel Avivis.

Ta on Andrei Belõi preemia laureaat (2006, postuumselt).
Aleksei Rõkov

**Aleksei Rõkov** (vene keeles Алексей Иванович Рыков; 25. veebruar (13. veebruar vkj) 1881 Kukarka küla, Nolinski maakond, Vjatka kubermang, Venemaa keisririik /teistel andmetel Saratov/ – 15. märts 1938 Kommunarka, Moskva oblast) oli nõukogude riigitegelane, NSV Liidu valitsusjuht 1924–1930.

## Teenistuskäik
*1917. aasta maist Moskva Nõukogu Presiidiumi liige
*1917. aasta oktoobrist Petrogradi Nõukogu Presiidiumi liige
*1917, 26. oktoober – 4. november, Vene SFNV Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissar
*1918–1921 NSV Liidu Rahvamajanduse Kõrgema Nõukogu esimees
*1921–1924 NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimehe ning NSV Liidu Töö- ja Kaitsenõukogu esimehe asetäitja
*1922–1930 VK(b)P ja ÜK(b)P KK Poliitbüroo liige
*1923–1924 NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimehe asetäitja
*1924–1930 NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimees **ja ühtlasi**
**1924–1929 Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees 
**1926–1930 NSV Liidu Töö- ja Kaitsenõukogu esimees
*1931–1936 NSV Liidu Posti- ja telegraafi rahvakomissariadi rahvakomissar

27. veebruaril 1937 Aleksei Rõkov vahistati ja hukati 15. märtsil 1938 NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi otsusega, ta rehabiliteeriti 4. veebruaril 1988.
### Isiklikku
Aleksei Rõkov oli abielus dramaturg Mihhail Šatrovi tädi Nina Semjonovna Maršakiga (1884–1938). Enne Rõkovit oli Maršak abielus Kominterni tegelase Ossip Pjatnitskiga, kes samuti 1937 vahistati ja 1938 hukati. Maršak vahistati 1937, kaasaegsete tunnistuste järgi lasti maha 4. märtsil 1938, ametlikel andmetel suri koonduslaagris 1942.

Nende tütar Natalja Perli-Rõkova (sündis 22. augustil 1916) vahistati 1938 ja kuni rehabiliteerimiseni 1956 viibis 18 aastat koonduslaagrites.
Zouérat

**Zouérat** on linn Mauritaanias, Tiris Zemmouri provintsi keskus. Asub riigi põhjaosas.

Linnas on Nouadhibousse viiva raudtee idapoolne ots. Zouérat on rauamaagi hematiidikaevanduste keskus. Linnalähedaste maardlate varuks hinnatakse 200 miljonit tonni hematiiti.
Katsuya Okada

**Katsuya Okada** (岡田 克也 *Okada Katsuya*; sündinud 14. juulil 1953 Yokkaichis) on Jaapani poliitik. Ta oli 16. septembrist 2009 kuni 17. septembrini 2010 Jaapani välisminister. 13. jaanuarist 26. detsembrini 2012 oli ta Jaapani asepeaminister.

Ta on pärit ühe Jaapani suurema jaeketi AEON Group asutaja Takuya Okada perest ning on hariduselt jurist. Tema vanem vend Motoya Okada on AEON Groupi president ja ühtlasi tegevdirektor. Tal on ka noorem vend ja poolõde.

Katsuya Okada on õppinud Harvardi ülikoolis. Ta lõpetas Tokio ülikooli kraadiga õigusteaduse alal ning asus tööle Jaapani väliskaubandus- ja tööstusministeeriumis.

Ta on alates 1988 Jaapani parlamendi alamkoja liige. Ta valiti sinna Liberaaldemokraatliku Partei esindajana. Seal hakkas ta tööle Takeshita fraktsioonis. Koos fraktsiooni juhtide Tsutomu Hata ja Ichirō Ozawaga astus ta 1993 Jaapani Uuenemise Parteisse. Sellele järgnes hulk eraldumisi ja liitumisi, Okada sai Shinshinto, Päikesepartei ja Minseito liikmeks, kuni 1998. aastal ühines Minseito lõpuks Jaapani Demokraatliku Parteiga.

18. mail 2004 valiti Okada Jaapani Demokraatliku Partei esimeheks. Tema ajal toimusid parlamendi ülemkoja valimised 11. juulil 2004, kus Demokraatlik Partei sai juurde 12 kohta, kuid kaotas selgelt Liberaaldemokraatlikule Parteile. Järgnesid üldvalimised 11. septembril 2005, kus Demokraatlik Partei kaotas 480-kohalises alamkojas 64 kohta ja tema esindus vähenes 177 kohalt 113-le. Demokraatlik Partei jäi parlamendis suuruselt teiseks erakonnaks, kuid Okada astus valimiskaotuse tõttu erakonna juhi kohalt tagasi.

30. augustil 2009 toimusid Jaapanis järgmised üldvalimised, kus Demokraatlikku Parteid saatis tohutu edu. Tema esindus alamkojas suurenes 193 koha võrra 308-le. Partei liider Yukio Hatoyama sai uueks peaministriks ja Okada on seejärel olnud välisminister.
Hõbejodiid

**Hõbejodiid** on sool, mille valem on AgI.

Hõbejodiid on kollase värvusega fototundlik vees väga raskelt lahustuv kristalliline tahkis. Hõbejodiidi sulamistemperatuur on 558 °C, keemistemperatuur 1506 °C ning tihedus 5675 kg/m³. Hõbejodiidi lahustuvus vees 20 °C juures on 3*10&minus;6 g/l.

Hõbejodiidi ei peeta ohtlikuks aineks.

Hõbejodiidi kasutatakse muu hulgas fotograafias, meditsiinis antiseptikuna ning kunstlike sademete tekitamiseks.

Hõbejodiidil ja jääl on sarnane kristalli kuju. Kui hõbejodiidi pilvedesse pihustada, siis moodustavad tema kristallid kondensatsioonituumad, mille ümber veeaur kondenseerub, ning neist tekivad vihmapiisad või lumekristallid.
Léon Bourgeois

**Léon Victor Auguste Bourgeois** (21. mai 1851 Pariis – 29. september 1925) oli Prantsusmaa riigimees, poliitik ja diplomaat, keda peetakse üheks rahvusvahelise koostöö ja sotsiaalse vastutuse eestkõnelejaks.

Ta oli lühikest aega Prantsusmaa peaminister (1895–1896) ning mängis olulist rolli Rahvasteliidu (ÜRO eelkäija) loomisel. Oma panuse eest rahvusvahelise rahu ja koostöö edendamisse pälvis ta 1920. aastal Nobeli rahuauhinna.
Yukio Hatoyama

**Yukio Hatoyama** (鳩山由紀夫 *Hatoyama Yukio*, sündinud 11. veebruaril 1947) on Jaapani poliitik.

Ta kuulub Jaapani Demokraatlikku Parteisse.

Hatoyama sündis tuntud poliitikute peres. Tema vanavanaisa Kazuo Hatoyama oli Jaapani Esindajatekoja spiiker, vanaisa Ichirō Hatoyama oli peaminister, kelle ajal taastati Jaapani diplomaatilised suhted NSV Liiduga, mis võimaldas Jaapanil astuda ÜRO liikmeks. Isa Iichirō Hatoyama oli välisminister. Ema Yasuko Hatoyama oli Bridgestone Corporationi asutaja Shojiro Ishibashi tütar ning sai oma isalt suure päranduse. Ema oli samuti poliitikas mõjukas, sest ta rahastas poliitilisi organisatsioone, sealhulgas oma poegade erakonda.

Yukiol on noorem vend Kunio Hatoyama, kes töötas Tarō Asō valitsuses sise- ja sideministrina. Kunio abikaasa Emily Hatoyama on sündinud ja kasvanud Austraalias, aga on rahvuselt samuti jaapanlane ja töötab Jaapanis televisioonis.

Yukio Hatoyama lõpetas Tokio Ülikooli 1969 ja Stanfordi ülikooli tööstusinsenerina 1976. Ta töötas 1976–1981 Tokio Tehnoloogiainstituudis assistendi ja 1981–1986 Senshu ülikoolis abiprofessorina.

Miyuki Hatoyamaga tutvus Yukio Stanfordis, kus Miyuki töötas Jaapani restoranis. Nad abiellusid 1975 pärast seda, kui Miyuki oli oma eelmise abielu lahutanud. Neil on poeg Kiichirō, kes töötab Moskva Ülikoolis.

Ta oli Jaapani peaminister 16. septembrist 2009 kuni 4. juunini 2010.

Kuigi ta oli peaminister vähem kui aasta aega, jõudis ta palju korda saata. Ta kehtestas lastetoetuse ja taastas toetuse üksikemadele. Haridussüsteemi eelarvet suurendas ta 8,2%, sealhulgas keelustas ta õppemaksu riiklikes keskkoolides ja laiendas üliõpilaste stipendiumisüsteemi. Lisaks kehtestas ta toetused riisikasvatusega tegelevatele talupoegadele, laiendas töötuskindlustust kõigile töötajatele, kuid vähendas meditsiinilisi kulutusi tööta inimestele.

2. juunil 2010 teatas ta, et astub peaministriametist tagasi. Tema populaarsust oli kahandanud rahastamisskandaal. Nimelt oli ta saanud 4 miljoni USA dollari väärtuses annetusi, mis ei olnud kohaselt deklareeritud. Enamik sellest rahast pärines tema emalt, aga annetajateks oli märgitud ka surnud inimesi. Skandaal tõstatas tema usaldusväärsuse küsimuse. Prokuratuur otsustas tema vastu süüdistust mitte esitada, kuigi tema sekretär sai tingimisi vanglakaristuse ja Jaapani Ringhäälinguorganisatsiooni NHK väitel on raske uskuda Hatoyama kinnitust, et ta ei olnud võltsimisest teadlik.
Charles Albert Gobat

**Charles Albert Gobat** (21. mai 1843 Berni kanton Tramelan – 16. märts 1914 Bern) oli Šveitsi jurist ja poliitik.

Ta sündis protestandist pastori pojana. Tema onu Samuel Gobat (1799–1869) oli misjonär ja alates 1846. aastast Jeruusalemma piiskop. Charles Albert Gobat õppis Baseli, Heidelbergi, Berni ja Pariisi Ülikoolis. 1867 lõpetas ta Heidelbergi ülikooli õigusteaduse doktori kraadiga *summa cum laude*.

Pärast doktorikraadi saamist hakkas Gobat Bernis juristina praktiseerima, lisaks pidas Berni ülikoolis tsiviilõiguse loenguid. Ta avas Berni kantonis Delémontis õigusbüroo, mis sai varsti piirkonna juhtivaks õigusbürooks.

Pärast seda, kui ta oli 15 aastat juristina tegutsenud, hakkas ta tegutsema poliitika ja hariduse alal. 1882 määrati ta Berni kantoni superintendendiks (haridusinspektoriks). Selles ametis püsis ta 30 aastat ja korraldas palju tähtsaid reforme haridussüsteemis, lähtudes eesrindlikust haridusfilosoofiast. Ta reformis algharidussüsteemi, saavutas suurema hariduseelarve, millega suurendas õpetajate arvu ühe õpilase kohta, toetas elavate keelte õpetamist surnud keelte arvel ja andis õpilastele alternatiivi traditsioonilisele kitsale klassikalisele haridusele.

Poliitikas valiti ta mitmele tähtsale ametikohale. 1882 valiti ta Berni ülemnõukogusse. 1884–1890 oli ta Šveitsi kantonite nõukogu liige ja alates 1890 kuni surmani oli ta Riiginõukogu, Šveitsi peamise seadusandliku kogu teise koja liige. Nii poliitikas kui hariduses oli ta liberaalne reformaator. 1902 toetas ta mitut seadusemuudatust, mis rakendasid majanduslepingute vahekohtu põhimõtet.

Gobat töötas Parlamentidevahelises Liidus, mille asutas 1903. aasta Nobeli rahuauhinna laureaat William Randal Cremer 1889. 1892 sai ta liidu Bernis toimunud IV konverentsi juhatajaks. Sellel konverentsil asutati Parlamentidevaheline Büroo, mille peasekretäriks Gobat sai. See büroo oli teabekeskus, mis tegeles rahuliikumiste, rahvusvahelise lepitamise ja riikide parlamentide vahelise suhtlusega.

Ta pälvis 1902. aastal koos Élie Ducommuniga Alalise Rahvusvahelise Rahubüroo juhtimise eest Nobeli rahuauhinna. See büroo asutati 1891 Parlamentidevahelise Liidu III konverentsil Roomas. Pärast Ducommuni surma 1906. aastal võttis Cobat rahubüroo juhatamise üle. 1910. aastal sai ka Rahvusvaheline Rahubüroo Nobeli rahuauhinna ja sel ajal oli Gobat selle direktor.

Kui ta 1914. aastal rahukonverentsil Bernis tõusis kõnet pidama, varises ta kokku ja suri tund aega hiljem.
Élie Ducommun

**Élie Ducommun** (19. veebruar 1833 Genf – 7. detsember 1906 Bern) oli Šveitsi rahuaktivist.

Koos Charles Albert Gobat'ga pälvis ta 1902. aastal Nobeli rahuauhinna.

Ducommun sündis kellassepa peres kolmest lapsest noorimana. Vaatamata kõrghariduse puudumisele töötas ta juba 17-aastaselt koduõpetajana, 20-aastaselt keeleõpetajana, siis ajakirjanikuna, 22-aastaselt ajakirja Revue de Genève toimetajana, 1857 Genfi kantoni asekantslerina ja 1862 Genfi kantoni kantslerina.

1865. aastal kolis Ducammon Berni, kus asutas ajakirja Progress. Ta töötas Šveitsi föderaalkantselei tõlgina (1869–1873) ja Jura-Simploni Terasekompanii sekretärina 1873–1891. Tema juhtimisel rajati 1875. aastal Jura–Berni–Luzerni raudtee, mille peasekretär oli Ducommun kuni 1903. aastani, mil Šveitsi valitsus raudtee ära ostis. Just sellel ametikohal töötades teenis Ducommun kapitali, millest hakkas rahastama oma rahualast tegevust.

1867. aastal aitas ta asutada Rahu ja Vabaduse Liigat (*Ligue de la paix et de la liberté*). Organisatsiooni keskus asus Bernis. 1868 avaldas Liiga bülletääni "Euroopa Ühendriigid" (*Les États-Unis d’Europe*). Ducommun keeldus oma ametikoha eest palka vastu võtmast, teatades, et soovib sellel kohal töötada ainuüksi idealismist. Tema organisatsioonilised võimed aitasid tal edu saavutada ja ta jäi organisatsiooni direktoriks kuni surmani.

1891 asutas ta koos Charles Albert Gobat'ga Rahvusvahelise Rahubüroo (*Bureau international de la paix*), esimese valitsusvälise rahvusvahelise rahuorganisatsiooni, mis koordineeris Euroopa patsifistlike organisatsioonide tegevust. Ta valiti selle organisatsiooni juhiks. Tegevuse eest selles organisatsioonis pälviski ta Nobeli rahuauhinna.

1886 avaldas Ducommun luuleraamatu "Viimased naeratused" (*Derniers Sourires*).
Antoine Claire Thibaudeau

Krahv **Antoine Claire Thibaudeau** (23. märts 1765 – 8. märts 1854) oli Prantsusmaa poliitik.

Ta oli Rahvuskonvendi liige ja hääletas Louis XVI surmamõistmise poolt. Napoleon I ajal oli ta Gironde'i prefekt ja Napoleoni koodeksit väljatöötanud komisjoni liige. 

Kuningatapjana välja saadetud, pöördus ta tagasi Prantsusmaale 1830. aastal. Napoleon III ajal oli ta senaator ja viimane elusolev Rahvuskonvendi liige.
Johannes Toming

**Johannes Toming** (23. veebruar 1896 Laiuse – 9. aprill 1949 Tartu) oli Eesti (kolonelleitnant) ja Punaarmee (polkovnik) sõjaväelane.

7. Jalaväerügemendi pataljoniülem ja 2. soomusrongi rügemendi laiarööpmelise soomusrongi tüüp „B" ülem. Soomusrongi-rügemendi katteüksuse B tüübilisel rongil oli suurtükipatarei, üks kaherühmaline kuulipildurkompanii ja üks kaherühmaline dessantkompanii.

1926. aastal abiellus ta Valgas Emilie Olga Elbrechtiga.

Teises maailmasõjas oli polkovnik Johannes Toming (29.03.1945 – 17.05.1945) Punaarmee 8. Eesti Laskurkorpuse 7. Eesti Laskurdiviisi 27. Laskurpolgu komandör.
## Viited

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
William Randal Cremer

**William Randal Cremer** (18. märts 1828 Fareham Portsmouthi lähedal – 22. juuli 1908 London) oli Inglise parlamendi liige ja patsifist. Ta pälvis 1903. aastal Nobeli rahuauhinna.

Cremer sündis töölisperes. Tal oli kaks õde. Tema isa George oli maaler, kes oma pere maha jättis, nii et ema pidi üksinda oma peret ülal pidama. Lapsena töötas Cremer dokis 12 tundi päevas. 15-aastaselt hakkas ta oma onu kõrval puusepana tööle.

1852 lahkus ta Londonisse ja ühines seal ametiühinguliikumisega. 1858 hakkas ta võitlema 9-tunnise tööpäeva eest. 1859 asutas ta puuseppade ja tislerite ühendatud ametiühingu. 1863 organiseeris ta protestiliikumise Suurbritannia valitsuse vastu, kes USA kodusõjas kaldus pigem lõunaosariike pooldama.

Koos Karl Marxiga asutas Cremer 1864 Rahvusvaheliste Töömeeste Assotsiatsiooni ja valiti 1865 selle peasekretäriks, kuid 1867 astus ta tagasi, sest pooldas töörahva olukorra parandamist üksnes läbirääkimiste, mitte streikide abil, rääkimata revolutsioonist.

1870 Saksa–Prantsuse sõja ajal asutas Cremer Töömeeste Rahuassotsiatsiooni, millest hiljem kasvas välja Rahvusvaheline Vahekohtuliiga. Alates 1903 oli ta liiga peasekretär. 1889 asutas ta koos prantsuse patsifisti Frédéric Passyga Pariisis Parlamentidevahelise Liidu ning sai selle asepresidendiks ja Briti fraktsiooni juhiks.

Esimest korda kandideeris ta Suurbritannia alamkotta 1868. Ta oli 1885–1895 ja alates 1900 kuni surmani Suurbritannia parlamendi liige. Ta valiti parlamenti 5 korral, alati Londoni linnaosast Hackneyst Liberaalse Partei kandidaadina.

Teise Buuri sõja ajal oli Cremer selle kõige mõjukam kriitik Suurbritannias. Ta nägi selles sõjas rünnakut vabaduse ja inimsuse vastu.

1903 pälvis ta Nobeli rahuauhinna, olles esimene, kes selle üksinda sai. Selle auhinnaga tunnustati tema tööd rahvusvahelise vahekohtu osas, eriti 1897 Briti–USA vahekohtulepingu sõlmimisel.

Ta pälvis ka Prantsusmaa Auleegioni ordeni ja Norra Püha Olavi ordeni ning tõsteti 1907 rüütliseisusse.

Cremer oli kaks korda abielus. Tema esimene naine suri 1876 ja teine 1884. Kummastki abielust lapsi ei sündinud.

Tema järgi on nimetatud Hackney linnaosas Haggerstonis asuv Randal Cremeri algkool.
Aleksander Luik

**Aleksander Luik** (2. august 1890 Paide – 7. september 1963 Traralgon, Austraalia) oli Eesti sõjaväelane (major).

Teenis 1. Jalaväerügemendis.
Scheel

**Scheel** oli saksa päritolu Eestimaa suguvõsa. Mitmed suguvõsa liikmed olid silmapaistvad pangandus- ja majandustegelased.

Scheelide suguvõsa esimene esindaja Eestimaal oli Georg Johannes Heinrich Scheel, kes kolis Saksamaalt Tallinna 1862. aastal.

## Suguvõsa liikmeid
* Georg Johannes Heinrich Scheel (1840–1897), Eestimaa mõisnike krediitkassa raamatupidaja 1866–1882 ja Tallinna Börsikomitee poolt ülalpeetavate kaubandusklasside õpetaja. 1882. aastal asutatud Tallinna Linnapanga direktor. Asutas 1. jaanuaril 1884. G. Scheeli panga, mida juhatas oma surmani. 
* Georg Scheel (1865–1919), G. Scheel & Co juhataja 1897–1919
*Paul Heinrich Scheel (1866–1940), G. Scheel & Co panga juhataja 1919–1920
* Klaus Scheel (1890–1961), G. Scheel & Co juhataja 1920–1939, kes muutis senise väikese erapanga Eesti suurimaks.

## Välislingid
*Scheelide suguvõsa kokkupuuted pangandusega
Ogane astelsõnajalg

**Ogane astelsõnajalg** (*Polystichum aculeatum*) on sõnajalaliste sugukonda  astelsõnajala perekonda kuuluv sõnajalgtaim.

Ta on Eestis väga haruldane.

## Välislingid
*
Põhja-raunjalg

**Põhja-raunjalg** (*Asplenium septentrionale*) on raunjalaliste sugukonda raunjala perekonda kuuluv sõnajalgtaim.

## Välislingid

*
Ida-kiviürt

**Ida-kiviürt** (*Woodsia ilvensis*) on kiviürdi perekonda kuuluv sõnajalgtaim.

Ida-kiviürt kasvab õhukestel kuivadel happelistel muldadel, tavaliselt päikesepoolsel kivisel või kaljusel pinnasel.

Ta on Eestis väga haruldane. Levinud on ta Briti saartel, Alpides, Skandinaavias, Altais, Uuralites, Jaapanis, Alaskal, USA ida- ja põhjaosas ning Gröönimaa rannikul.

Esimest korda määratles ida-kiviürdi omaette liigina James Bolton 1785. Ta kirjeldas liigid *Acrostichum ilvense* ja *Acrostichum alpina*, mida tänapäeval tuntakse liikidena *Woodsia ilvensis* ja *[[Woodsia alpina]]*. Perekonna *[[Woodsia]]* määratles Robert Brown 1810, nimetades selle inglise botaaniku Joseph Woodsi järgi. Liiginimi *ilvensis* tähendab ladina keeles Elba saart.

Ida-kiviürdi lehed on tavaliselt 15 cm pikad ja 2,5 cm laiad, jäiga ülespoole suunatud otsaga, jagunevad 12 vastamisi paiknevaks hõlmaks. Lehe alakülg on kaetud valge vilja kiuga, mis muutub hiljem roostepruuniks.

Šotimaa ida-kiviürte kahjustas tugevalt 19. sajandil Briti saartel levinud sõnajalgade kasvatamise moehullus. Suured sõnajalakolooniad sattusid selle tulemusena väljasuremiseohtu ja mitmes piirkonnas Šotimaal surigi ida-kiviürt välja.

## Välislingid
*