open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tessa Sanderson

**Theresa Ione Sanderson** (sündinud 14. märtsil 1956) on Briti odaviskaja. Ta võistles aastatel 1976–1996 kõigil suveolümpiamängudel ja tuli 1984. aastal olümpiavõitjaks. 

Temast sai teine kergejõustiklane, kes on võistelnud kuutel olümpiamängudel (esimene oli Lia Manoliu 1952–1972), ja esimene mustanahaline britt, kes on võitnud olümpiakulla.

Sanderson võitis kuldmedalid odaviskes kolmel Rahvaste Ühenduse mängul (1978, 1986 ja 1990) ning 1992. aasta IAAF-i maailma karikavõistlusel. Ta tuli 1978. aasta kergejõustiku Euroopa meistrivõistlustel teiseks ja osales kolmel maailmameistrivõistlusel (1983, 1987 ja 1997). Sanderson oli kolm korda Ühendkuningriigi tšempion ja kümme korda AAA rahvuslik meister amatööride kergejõustikus. Ta püstitas viis Rahvaste Ühenduse rekordit ja kümme Briti rahvusrekordit odaviskes, samuti rekordeid juunioride ja meistrite (Masters W40) tasemel. Sandersoni pidev rivaal spordis oli britt Fatima Whitbread, kes võitis 1984. aasta olümpiamängudel pronksmedali.

Väljaspool kergejõustikku on Sanderson esinenud mitmel külalisesinemisel televisioonis ja oli Sky Newsi spordireporter, kui see 1989. aastal saateid alustas. Sanderson määrati Briti impeeriumi ordu (MBE) liikmeks 1985. aastal ja temast sai 2004. aasta uusaasta autasustamisel Briti impeeriumi ordu komandör (CBE). Ta oli aastatel 1999–2005 Sport Englandi aseesimees ning asutas hiljem Tessa Sandersoni fondi ja Akadeemia, mille eesmärk on julgustada noori ja puuetega inimesi spordiga tegelema.

Theresa Ione Sanderson sündis 1956. aastal St Elizabethis Jamaica koloonias. Tema vanemad lahkusid Jamaicalt, et Inglismaal tööd leida, kui Sanderson oli viieaastane. Tema eest hoolitses vanaema, kuni ta läks kuueaastaselt oma vanemate juurde Wednesfieldi (nüüd Staffordshire'i). Barbara Richards, tema kehalise kasvatuse õpetaja Ward's Bridge'i keskkoolis, märkas tema annet kergejõustiku alal ja innustas teda paremaid tulemusi saavutama, kuid tegi seda pedagoogiliselt taunitavate meetoditega. Näiteks ähvardas ta Sandersoni pärast kooli vahi alla panna, kui too ei treeni. Sanderson on hiljem tunnistanud, et tal on toonasest karmikäelisest suhtumisest hiljem siiski kasu olnud. Esimest korda viskas ta oda 14-aastaselt, panustades sõbraga krõpsukoti peale, kes suudab seda kaugemale visata.

## Viited

## Välislingid
*[Tessa Sanderson [ROK]-i veebilehel]
*[Tessa Sanderson [World Athletics] veebilehel]
*Tessa Sanderson Olympedia.org veebilehel
*Tessa Sanderson Sporting Heroes.net veebilehel
*Tessa Sanderson TEAM GB veebilehel
*Tessa Sanderson Track and Field Statistics veebilehel
Grudziądzi maakond

**Grudziądzi maakond** (poola *powiat grudziądzki*) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonna kirdeosas. Maakonna keskus asub Grudziądzi linnas, mis maakonda ei kuulu.

Grudziądzi maakond moodustati 1818. aastal. Maakond likvideeriti 1975. aastal, kuid loodi uuesti 1999. aastal haldusreformi käigus.

## Haldusjaotus
Maakonnas on kaks linna: Łasin ja Radzyń Chełmiński.

Grudziądzi maakonnas on kuus valda:
*Grudziądzi vald
*Gruta vald
*Łasini vald
*Radzyń Chełmiński vald
*Rogóźno vald
*Świecie nad Osą vald

## Viited
Ämblikmees: Kodust kaugel

**"Ämblikmees: Kodust kaugel"** on 2019. aastal linastunud USA mängufilm superkangelasest, kes põhineb "Marvel Comicsi" Ämblikmehe tegelaskujul. 

See oli filmi "Ämblikmees" teine versioon. Filmi peaosas on Tom Holland (Ämblikmees/Peter Parker) ning kõrvalosades Samuel L. Jackson, Zendaya, Cobie Smulders, Jon Favreau, Jacob Batalon, Martin Starr, Marisa Tomei ja Jake Gyllenhaal. Filmi režissöör on Jon Watts.

## Välislingid

* Ämblikmees: Kodust kaugel andmekogus IMDb
Givenchy-en-Gohelle

**Givenchy-en-Gohelle** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

See asub 1,8 km põhja pool Kanada riiklikust Vimy memoriaalist, mis on pühendatud Vimy seljandiku lahingule ja Esimeses maailmasõjas kadunud Kanada sõduritele, kellel pole teadaolevat hauda; memoriaal on ka kahe Kanada kalmistu koht. Küla purustati Esimese maailmasõja ajal, kuid ehitati pärast sõda uuesti üles.

Givenchy-en-Gohelle on suur põllumajandusküla, mis asub 9,7 km Arrasist põhja pool, teede D51 ja D55 ristumiskoha ümbruses.

*Bois de Givenchy* ehk Givenchy mets katab suure osa vallast selle põhjaküljel. Põllumajandustoodete valiku edendamiseks on Givenchy-en-Gohelle vald istutanud viinamarju (chardonnay ja pinot Grigio). Esimene viinamarjasaak saadi 2000. aastal.


Givenchy-en-Gohelle église2.jpg|Saint-Martini kirik
62371-Givenchy-en-Gohelle-Sols.png


## Esimene maailmasõda

Esimese maailmasõja ajal oli Givenchy-en-Gohelle Arrasi lahingute ajal Saksa ja liitlasvägede vahelisel rindejoonel ja sai tugevalt kannatada, eriti Vimy seljandiku lahingus 1917. aastal. Suure osa Esimesest maailmasõjast oli küla ka pidevate maa-aluste võitluste koht Saksa ja Briti tunneliüksuste vahel. 2. Kanada diviis vallutas Givenchy-en-Gohelle'i 13. aprillil 1917. Sealsel Kanada kalmistul mälestatakse üle 150 sõjaohvri (1914–1918) ja sinna on maetud 109 Vimy seljandiku lahingus hukkunut.

Vimy seljandiku lahingu sajandat aastapäeva tähistati küla lähedal asuvas Kanada riiklikus Vimy memoriaalis 9. aprillil 2017. Ürituse-eelsed hinnangud näitasid, et kohale saabub kuni 30 000 inimest.

2017. aasta aprilli alguses oli küla kaunistatud 500 Kanada lipuga.

## Huviväärsusi

* Kanada riiklik Vimy memoriaal, et mälestada Esimeses maailmasõjas Kanada hukkunuid ja teadmata kadunuid Prantsusmaal.
* St. Martini kirik, pärineb 17. sajandist.
* Kanada sõjamälestusmärk ja kalmistud.

## Galerii


Givenchy-en-Gohelle_Mairie_R01.jpg|Vallamaja
Givenchy-en-Gohelle_Eglise_R03.jpg|Saint-Martini kirik
Givenchy-en-Gohelle_Monument_aux_Morts_R01.jpg|Sõjamälestusmärk


## Viited
Gouy-Servins

**Gouy-Servins** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Vald asub u. 16 km Lensist läänes, teede D57 ja D75 ristumiskoha ümbruses.


Gouy-Servins église2.jpg|Gouy-Servins'i kirik
62380-Gouy-Servins-Sols.png


## Huviväärsusi

* St. Rochi kirik, pärineb 16. sajandist.
* Sõjamälestusmärk ja sõjahauad.

## Viited
Ivan Tjutrin

**Ivan Ivanovitš Tjutrin** (*Ива́н Ива́нович Тю́трин*; sündis 29. mail 1981 Tomskis) on Venemaa opositsioonipoliitik ja ühiskonnategelane. Vaba Venemaa Foorumi kaasasutaja, opositsioonilise Venemaa tegevuskomitee kaasasutaja. Varem oli ta Ühinenud Demokraatliku Liikumise "Solidaarsus" tegevdirektor.

## Biograafia
2003 lõpetas Tomski Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. 2003–2006 Tomski 8. keskkooli ajaloo- ja ühiskonnateaduste õpetaja. Aastast 2007 Tomski ülikooli rahvusvaheliste suhete ajaloo õppejõud. 2005. aasta juunis juhtis Garri Kasparovi loodud Ühinenud Kodanikerinde Tomski piirkondlikku haru. 2008–2013 Ühinenud Demokraatliku Liikumise "Solidaarsus" föderaalse poliitilise nõukogu liige, 2010–2012 tegevdirektor.

2011–2012 osales Venemaa opositsiooni massimeeleavalduste korraldamises. Tänu oma pikaajalisele avalikule positsioonile Putini režiimi vastu oli ta sunnitud 2012. aastal riigist lahkuma.

2016. aasta märtsis asutas ta koos Garri Kasparoviga Vilniuses Vaba Venemaa Foorumi, Venemaa opositsiooni suurima platvormi ja on *de facto* selle liider. 2022. aastal sai temast Venemaa Tegevuskomitee (välis-venelaste poliitiline liikumine, kes seisavad vastu Putini vallandatud sõjale ja Putini režiimile ning seisavad kõigi Venemaa sõja- ja diktatuurivastaste jõudude ühendamise eest) asutajaliige.

16. detsembril 2022 lisas Venemaa justiitsministeerium ta "välisagentide" nimekirja. 

## Viited
Peeter Kaasik

**Peeter Kaasik** (sündinud 28. oktoobril 1974) on eesti ajaloolane. Tema peamine uurimisvaldkond on Eesti sõjaajalugu XX sajandil.

2003. aastal lõpetas bakalaureusekraadiga Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo-osakonna ning kaitses 2012. aastal Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudi juures doktorikraadi väitekirjaga "Nõukogude Liidu sõjavangipoliitika Teise maailmasõja ajal ja sõjajärgsetel aastatel: Sõjavangide kinnipidamissüsteem Eesti näitel ja hinnang sõjavangide kohtlemisele rahvusvahelise õiguse järgi", juhendaja Magnus Ilmjärv.

Aastatel 2000–2009 oli ta Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Sihtasutuse teadur, alates 2009. aastast Eesti Mälu Instituudi vanemteadur. Aastatel 2016–2024 oli ta Eesti Sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi teadur.

## Publikatsioone
* Peeter Kaasik. *Suur sõda ja Eesti*. Tallinn: Äripäev, 2022

* Peeter Kaasik, Mauri Kiudsoo, Pearu Kuusk, Martin Herem, Üllar Kurik. *Forest Brothers: Archaeologists and Historians on the Trail of Forest Brothers*. Tallinn: Äripäev, 2021 

* Merike Jürjo, Peeter Kaasik, Igor Kopõtin, Hellar Lill, Kristjan Luts jt. *Eesti sõjaajalugu: valitud peatükke Vabadussõjast tänapäevani*. Koostaja Tõnu Tannberg, toimetaja Mart Orav. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus, 2021

* Peeter Kaasik, Lauri Vahtre, Urmas Salo jt. *Eesti Vabadussõja ajalugu, I–II*. Toimetaja L. Vahtre. Tallinn: Varrak, 2020

* Marti Taru, Eli Pilve, Peeter Kaasik. *Noorsootöö Eestis: 19. sajandi keskpaigast kuni 21. sajandi esimese kümnendi lõpuni: ajalooline ülevaade*. Tallinn: Eesti Noorsootöö Keskus, 2015

* Peeter Kaasik. *Nõukogude Liidu sõjavangipoliitika Teise maailmasõja ajal ja sõjajärgsetel aastatel: Sõjavangide kinnipidamissüsteem Eesti näitel ja hinnang sõjavangide kohtlemisele rahvusvahelise õiguse järgi*. Tallinn: Tallinna Ülikooli Kirjastus, 2012

* Magnus Ilmjärv, Peeter Kaasik, Mart Laar, Ago Pajur, Tõnu Tannberg jt. *Sõja ja rahu vahel, II köide, Esimene punane aasta: okupeeritud Eesti julgeolekupoliitiline olukord sõja alguseni*. Toimetajad Enn Tarvel, Meelis Maripuu. Tallinn: S-Keskus, 2010 

* Peeter Kaasik, Olev Liivik, Indrek Paavle, et al. *Estonia since 1944: reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity*. Editors Toomas Hiio, Meelis Maripuu, Indrek Paavle. Tallinn: Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Sihtasutus, 2009

* Toomas Hiio, Peeter Kaasik, Argo Kuusik, Aivar Niglas, Meelis Maripuu jt. *Estonia 1940-1945: reports of the Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity*. Editors Toomas Hiio, Meelis Maripuu, Indrek Paavle. Tallinn: Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Sihtasutus, 2006

## Tunnustus
* 2018 Suur Muuseumirott
* 2018, 2021 Hendrik Sepa sõjaajaloo uurimise artiklipreemia
* 2020 Muuseumirott
* 2021 Ajakirja Akadeemia Humaniora Kuldauhind
* 2022 Vabaduse Tammepärja aumärk

## Viited
Galaagolased

**Galaagolased** (*Galagidae*) on esikloomaliste sugukond poolahviliste alamseltsist. Nad on Sahara-taguses Aafrikas väga levinud, elutsedes sealsetes metsades, savannides ja võsastikes.

Galaagod on aktiivsed öösiti ning toituvad peamiselt putukatest, puuviljadest, mahlast ning vaigust. Neil on nahkhiirtega sarnased kõrvad, mida nad kasutavad ööpimeduses putukate tabamiseks. 

Erinevalt oma lähimatest sugulastest loorilastest liiguvad galaagod puudel hüpetega. Neid aitavad selles pikad tugevad tagajäsemed ning kohev pikk saba.

Galaagolased ja loorilased moodustavad koos leemuritega leemurilaadsete infraseltsi.

## Perekonnad ja liigid
Grenay (Pas-de-Calais)

**Grenay** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Vald asub umbes 8 km Lensist loodes, teede D165 ja D58 ristumiskoha ümbruses.


Grenay - Église Notre-Dame-du-Mont-Carmel.JPG|Grenay kirik
62386-Grenay-Sols.png


## Kivisöe kaevandamine

Töö 640 m sügavuse Grenay kaevanduse 11 rajamiseks *[[Compagnie des mines de Béthune]]* poolt algas 1904. aasta oktoobris. 749 m sügavuse šahti 11bis kaevamine ventilatsiooniks algas 1906. aasta mais. Kaevandamine algas 1908. aasta aprillis. Šahtid täideti tagasi 1967. aastal ja pinnapaigaldised hävitati 1969. aastal.

## Huviväärsusi

* Notre-Dame'i kirik, pärineb 18. sajandist.
* St. Louise'i kirik, pärineb 20. sajandist.
* Sõjamälestusmärk ja sõjahauad.
* Haruldaselt vana puu.

## Sõpruslinnad

* Ballyshannon, Donegali krahvkond, Iirimaa
* Ruddington, Nottinghamshire, Suurbritannia

## Viited
1972. aasta magnettormid

**1972. aasta magnettormid** olid 1972. aasta augustis aset leidnud intensiivsete magnettormide seeria. Magnettormid toimusid 1972. aasta augusti esimeses pooles, 20. Päikese aktiivsustsükli ajal. Torme peetakse nende tugevuse poolest võrreldavaks Carringtoni sündmusega. Magnettorme põhjustasid augusti esimese nädala jooksul aset leidnud leidnud Päikese loited, millest kõige tugevam toimus 4. augustil. Tegu oli ülitugeva X-klassi loitega ja sellest lähtuv laetud osakeste voog jõudis Päikeselt Maale 14,6 tunniga, mis on teadaolevalt kiireim päikesetuule liikumiskiirus, mida teadlased on iial mõõtnud.

## Mõju Maale
Magnettormid põhjustasid ulatuslikke elektri- ja sidevõrgu häireid Põhja-Ameerikas ning häireid satelliitsides. 4. augustil 1972 põhjustas magnettorm Vietnami sõja käigus Põhja-Vietnami ranna lähedale Hải Phòngi linnast lõunasse paigutatud USA meremiinide väljal arvukate meremiinide iseenesliku detoneerumise. Miinide lõhkemist vaatlesid sündmuspaigast juhuslikult üle lennanud USA sõjaväelendurid. 

## Viited

## Välislingid
*Heliofüüsik Tamitha Skovi 20. sajandi sündmusi käsitlev (ingliskeelne) ettekanne Youtube'is
Sotsiaalepistemoloogia

**Sotsiaalepistemoloogia** on epistemoloogia haru, mis uurib seda, kuidas kollektiivide uskumused on õigustatud, ratsionaalsed või teadmist moodustavad, ja teiste inimeste mõju indiviidi otsustele, mida uskuda.

Tänapäeva sotsiaalepistemoloogia tekkele eelnes postmodernismi, sotsiaalkonstruktivismi ning sotsiaalsetele teaduse ja tehnika uuringute nime all tuntud mõttesuund, mis püüdis õõnestada tõe, ratsionaalsuse, usaldatavuse ja objektiivsuse mõistet, ohustades epistemoloogiat. See, mida peetakse tõeseks või objektiivseks, on selle lähenemise järgi suuresti sotsiaalsete praktikate saadus. Selle mõttesuuna juhtide seas olid Michel Foucault, Thomas Kuhn, Bruno Latour, Barry Barnes, David Bloor, Steven Shapin ja Richard Rorty. Need mõtted veensid väga väheseid epistemolooge. 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses hakkasid epistemoloogid ja teadusfilosoofid eesotsas Alvin Goldmani ja Philip Kitcheriga kirjeldama vastust, mis küll tunnistab sotsiaalsete tegurite tähtsust, kuid jätab episteemilised standardid paika. Sellest saigi alguse sotsiaalepistemoloogia.   

Sotsiaalepistemoloogial on kolm põhilist suunda. **Isikutevaheline sotsiaalepistemoloogia** vaatleb, kuidas indiviid kasutab oma vaadete kujundamisel või revideerimisel teiste inimeste uskumusi või väiteid. Teine suund on **kollektiivide sotsiaalepistemoloogia**, mis eeldab, et teatud inimrühmadel on uskumused, ning uurib nende õigustatuse tingimusi. Kolmas suund, **institutsioonide sotsiaalepistemoloogia**, uurib, kuidas rühmad või institutsioonid, millel endal uskumusi pole, mõjutavad informatsiooni levimist oma liikmete vahel.
## Viited

## Kirjandus

* Miranda Fricker, Peter J. Graham, David Henderson, Nikolaj Pedersen 2020. Nikolaj J. L. L. Pedersen. *The Routledge Handbook of Social Epistemology*, Routledge.
** Alvin I. Goldman 2020. The What, Why, and How of Social Epistemology, lk 10–20.
Žanna Nemtsova

**Žanna Borisovna Nemtsova** (; sündinud 26. märtsil 1984) on Venemaa ajakirjanik ja ühiskonnategelane. Ta on Boriss Nemtsovi tütar.

## Varajane elu
Nemtsova sündis 26. märtsil 1984 NSV Liidus Gorkis (praegu Nižni Novgorod, Venemaa) Venemaa riigimehe Boriss Nemtsovi ja investor Raissa Ahmetovna Nemtsova peres. Ta on lõpetanud Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi.Ta omandas teise kraadi õigusteaduses Kutafini Moskva Riiklikus Õigusülikoolis.

## Karjäär
Nemtsova töötas raadiojaamas Ehho Moskvõ ja haldas oma isa veebisaiti. Hiljem töötas ta Venemaa telejaamas RBK majandusajakirjanikuna, juhtis saateid ning intervjueeris ettevõtete esindajaid ja poliitikuid.

Pärast isa mõrvamist 2015. aasta veebruaris nõudis Nemtsova nõuetekohast uurimist. Ta sai mitmeid ähvardusi ja emigreerus 2015. aasta juunis Venemaalt oma turvalisuse huvides. Pärast viie mehe süüdimõistmist seoses isa mõrvaga ütles ta: "See ei olnud täieõiguslik uurimine, vaid imitatsioon."

2015. aasta augustis alustas Nemtsova tööd reporterina Saksamaa rahvusvahelise ringhäälingu Deutsche Welle Vene osakonnas.

Nemtsova asutas samal aastal Boriss Nemtsovi fondi "Vabaduse eest". Fondi projektide hulka kuuluvad iga-aastane Boriss Nemtsovi auhind "Julguse eest demokraatlike väärtuste kaitsmisel", Nemtsovi foorum ja ajakirjanduse suvekool.

2020. aastal määrati Nemtsova Nemtsovi Fondi ja Praha Karli ülikooli filosoofiateaduskonna loodud Nemtsovi keskuse kaasdirektoriks.

Lisaks vene keelele valdab ta vabalt inglise ja portugali keelt.

## Auhinnad
4. augustil 2015 sai Nemtsova Poolas 1,1 miljoni dollari suuruse solidaarsusauhinna demokraatia ja inimõiguste propageerimise eest.

Ta sai 2016. aastal rahvusvaheliste julgete naiste auhinna.

## Viited
Aditya-L1

**Aditya-L1** (/ ɑːd̪it̪jə /) on India kosmoseuuringute organisatsiooni (inglise keeles *Indian Space Research Organisation, ISRO*) ja teiste India teadusasutuste koostöös välja arendatud kosmiline observatoorium, mille põhiline eesmärk on uurida Päikese atmosfääri. Tegu on India esimese Päikese vaatlustega tegeleva kosmoseprojektiga. Projekti juhib Nigar Shaji.      Aditya-L1 hakkab tiirlema Maast umbes 1,5 miljoni kilomeetri kaugusel Maa ja Päikese vahelise L1 Lagrange'i punkti ümber asuval haloorbiidil. Seadeldist hakatakse kasutama, et uurida lähemalt Päikese atmosfääri, geomagnetilisi torme ja nende mõju Maad ümbritsevale keskkonnale. 

## Aditya teekonna algus

Aditya-L1 startis PSLV C57 pardal 2. septembril 2023, India aja järgi kell 11.50 .  See oli kümme päeva pärast ISRO Kuu-missiooni Chandrayaan-3 edukat maandumist. Määratud orbiidile L1-punktis jõudis Aditya-L1 ligikaudu 127 päeva pärast starti , 6. jaanuaril 2024. Aditya orbiidile jõudmine planeeriti Päikese maksimumi ajaks, mis on vaatluste tegemiseks kõige sobivam aeg.
## Instrumendid Aditya pardal
Aditya pardal paikneb 7 instrumenti: 
*koronagraaf Visible Emission Line Coronagraph (VELC)
*ultravioletse lainepikkuse alas töötamiseks mõeldud teleskoop Solar Ultraviolet Imaging Telescope (SUIT)
*spektomeeter Solar Low Energy X-ray Spectrometer (SoLEXS)
*spektomeeter High Energy L1 Orbiting X-ray Spectrometer(HEL1OS)
*Päikesetuule osakesi uuriv Aditya Solar wind Particle Experiment(ASPEX)
*Päikese plasmat analüüsiv Plasma Analyser Package For Aditya (PAPA)
*spetsiaalselt välja arendatud magnetomeetrid Advanced Tri-axial High Resolution Digital Magnetometers

## Nimest
*Aditya* tähendab sanskriti keeles *Päike*, Aditya on hindu mütoloogias päikesejumal.

## Viited
Malik Ahmedilov

**Malik Ahmedilov** (; c. 1976 &#x2013; 11. august 2009), tuntud ka kui **Abdulmalik Ahmedilov**, oli Venemaa uuriv ajakirjanik, kes tegutses Dagestani Vabariigis.

## Karjäär
Ahmedilov oli avaarikeelse päevalehe Hakikat (ХIакъикъат, 'tõde') juhtiv uuriv korrespondent. Ta töötas ka poliitilise kuukirja Sogratl (Согратль, 'mägiküla') peatoimetajana.

Ahmedilov oli tuntud Dagestanis mitmete ametnike lahendamata mõrvade uurimise poolest. Hakikati veergudel kritiseeris Ahmedilov tugevalt Venemaa föderaaljõude ja kohalikke õiguskaitseorganeid usu- ja poliitilise vabaduse piiramise eest "äärmuslusevastase" kampaania varjus.

## Surm
Ahmedilov leiti 11. augustil 2009 autost mõrvatuna Dagestani pealinna Mahhatškala servas Ta oli mõrva ajal 33-aastane. Politsei arvas, et Ahmedilovit tulistati lähedalt püstolist, kuigi sõltumatud allikad on väitnud, et teda tulistati Winchesteri vintpüssist. Sama allika sõnul väidavad pealtnägijad, et lasud sooritasid tundmatud isikud, kes väljusid numbrimärkideta ja toonitud klaasidega autost. Samuti on nad väitnud, et nägid autot mitu päeva ajakirjaniku maja lähedal.

Ahmedilovi tapmine toimus pärast mitut reporterite ja ajakirjanike mõrva Dagestanis, sealhulgas teleajakirjanik Abdullah Ališajevi mõrva 2008. aasta septembris. 2009. aasta märtsis tapeti veel kaks Dagestani ajakirjanikku.

## Viited
Nina Jefimova

**Nina Jefimova** (umbes 1971 – 9. mai 1996 Groznõi, Tšetšeeni Vabariik, Venemaa) oli Tšetšeenia pealinna Groznõi kohaliku venekeelse ajalehe Vozroždenije ('taassünd') reporter. Ta oli 18. ajakirjanik, kes tapeti Tšetšeenias pärast Esimese Tšetšeenia sõja algust.

9. mail 1996 leiti 25-aastane Nina Jefimova kuklasse tehtud lasu tagajärjel surnuna – ka tema 73-aastane ema oli tapetud – pärast seda, kui nad mõlemad olid röövitud Groznõi äärelinnas asuvast korterist. Jefimova surnukeha leiti järgmisel hommikul Groznõi Leninski rajoonist, tema ema surnukeha aga samal õhtul Groznõi mahajäetud konservitehasest.

Groznõi ja Moskva ajakirjanikud usuvad, et tema mõrv oli seotud artiklitega, mida ta oli avaldanud Tšetšeenia kuritegevuse kohta. Kohalik korrakaitseametnik, kes keeldus ajakirjanikele oma nime avaldamast, väitis, et mõrv pandi toime "eraelulistel põhjustel". Jefimova ajalehte kirjeldas Moskva meediajärelevalve rühmitus Glasnost Defense Foundation kui suhteliselt sõltumatut". Sel ajal kontrollis kogu Tšetšeenia meediat Doku Zavgajevi valitsus.

## Vaata ka

* Nadežda Tšaikova
* Anna Politkovskaja

## Viited
Ramzan Hadžijev

**Ramzan Hadžijev** (vene keeles Рамзан Хаджиев; 14. november 1955 Kasahstan &#x2013; 11. august 1996 Tšetšeenia) oli Pervõi Kanali (ORT) Põhja-Kaukaasia büroo juht. Hadžijev oli 19. ajakirjanik, kes hukkus 20 kuud kestnud Tšetšeenia sõjas.

11. augustil 1996 tapeti Hadžijev, kui ta üritas oma naise ja väikese pojaga lahkuda Tšetšeenia pealinnast Groznõist. Teda tulistati pähe pärast seda, kui ta läbi Venemaa sõjaväe kontrollpunkti liikus. ORT teatas, et tšetšeeni mässulised võtsid sihikule etnilise tšetšeeni Hadžijevi, kuna too toetas Moskvas loodud valitsust. Nende autos olnud kaasreisija ütles aga Venemaa televisioonile NTV, et nad sattusid hoopis Vene soomukite tule alla. 

Hiljem olid tema kolleegid kinnitanud, et Vene föderaalsõdurid lasid teda kaks korda pähe. Uurimist ei ole algatatud.

## Viited
Lints

**Lints** on perekonnanimi.

Ameerika Ühendriikides oli perekonnanimi Lints 2014. aastal ligi 500 isikul. Eesti oli selle nime kandjate arvult maailma riikide hulgas 2. kohal.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lints 128 inimesel: 54 mehel ja 74 naisel. Perekonnanimede levikult oli Lints meeste puhul 1887. kohal ja naiste puhul 1407. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Lints vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,74. Nimi oli kõige sagedasem Lääne maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 12,0 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Virumaal Rakvere ja Väike-Maarja kihelkonnas, Tartumaal Rannu ja Kambja kihelkonnas, Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas, Harjumaal Juuru kihelkonnas ja Pärnumaal Pärnu-Elisabethi kihelkonnas 7 korral nimeks Linz, Lintz ja Lints. 

Nimede eestistamisel võeti Lints 1935. aastal uueks perekonnanimeks isiku poolt, kelle perekonnanimi oli varem Raumann.	

Nimi Lints vahetati kahel korral 1937. aastal, kui uueks nimeks võeti Lindaru ja Lindsalu.	 

## Nime kandjaid
*Heli Lints, eesti omavalitsustegelane (1963–)
*Rosanna Lints, eesti laulja (1995–)
*Rudolf Lints, eesti sõjaväelane (1891–1942)

## Viited

## Välislingid
*
Tamitha Skov

**Tamitha Skov** (sünninimi **Tamitha Lynne Mulligan**) on Los Angeleses tegutsev kosmoseilma uuriv füüsik ja avalik esineja.  Skov prognoosib ja analüüsib helio- ja eksosfääri kosmoseilmaprotsesse, tutvustades uurimistulemusi nii sotsiaalmeedias kui ka muudes meediakanalites. Ta on sotsiaalmeedias tuntud kosmoseilmateadustajana (*Space Weather Woman*). Praegu töötab Skov teadlasena The Aerospace Corporationis ning heliofüüsika ja kosmoseilma abiprofessorina Millerville'i ülikoolis.

## Viited

## Välislingid
* Tamitha Skovi koduleht (inglise keeles)
Jeremy Allen White

**Jeremy Allen White** (sündinud 17. veebruar 1991) on Ameerika Ühendriikide näitleja. 

Tema tipprollid on olnud Showtime’i komöödia-draamasarjas "Shameless" (2011–2021) Lip Gallagher ja Hulu komöödia-draamasarja “The Bear" (2022. aastast) peakokk Carmen Berzatto. Viimase eest võitis ta Emmy teleauhinna parima meespeaosatäitja eest komöödiaseriaalis, Kuldgloobuse ja USA Ekraaninäitlejate Gildi auhinna.

White on üles astunud põnevussarjas "Homecoming" (2018) ja filmides "Afterschool" (2008), "Kaksteist" (2010), "Bad Turn Worse" (2013), "After Everything" (2018), "Puhkemaja" (2020) ja "Fremont" (2023).

## Lapsepõlv
Jeremy Allen White sündis New Yorgi Brooklyni linnaosas.  

Algkoolis oli ta tantsija, esinedes balleti, džässtantsu ja stepptantsuga. 13-aastaselt uue tantsutrupiga liitudes muutis ta meelt ning otsustas näitlemisega tegeleda. Ta õppis Manhattani professionaalsete etenduskunstide koolis.

## Karjäär
White tegi esimesed filmirollid 2006. aastal filmis "Beautiful Ohio" ja seriaalis "Conviction". 

2011. aastal sai ta oma läbimurderolli Phillip "Lip" Gallagher'ina Showtime'i seriaalis "Shameless".

2018. aastal astus ta üles sarjas "Homecoming".

2022. aastal sai White peaosa Hulu seriaalis "The Bear", kus ta mängib problemaatilist, kuid geniaalset New Yorgi kokka Carmen "Carmy" Berzattot, kes naaseb oma kodulinna Chicagosse, et päästa oma surnud venna ebaõnnestunud restoran. Rolli jaoks valmistumiseks käis ta koos oma kaasnäitleja Ayo Edebiriga kokanduskursustel. Rolli eest võitis White USA filmikriitikute teleauhinna, Kuldgloobuse ja USA Ekraaninäitlejate Gildi auhinna. Samuti oli ta nomineeritud Emmy teleauhinnale parima meespeaosatäitja eest komöödiaseriaalis.
## Isiklikku
White abiellus 2019. aastal näitleja Addison Timliniga. Neil on kaks tütart.  Timlin taotles abielulahutust 2023. aasta mais. 

## Viited
Drohiczyn

**Drohiczyn** on linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Siemiatycze maakonnas, Drohiczyni valla halduskeskus. Drohiczyn asub Lääne-Bugi paremal kaldal, Valgevene piirist 38 km kaugusel.

Asulat on esmamainitud 1142. aastal. 12. sajandil kuulus Drohiczyn Vene vürstide valdusse. 13. sajandi alguses kuulus asula Masoovia hertsogile Konrad I-le, seejärel Galiitsia-Volõõnia vürstiriigile ja 1280. aastast Leedu suurvürstiriigile. Linnaõigused sai Drohiczyn 1498. aastal. 1569. aastal liideti linn Poola kuningriigiga. 1566–1795 oli Drohiczyn Podlaasia vojevoodkonna keskus. Kolmanda Poola jagamise tulemusel läks linn 1795. aastal Preisi kunungriigi võimu alla. 1807. aastal liideti Drohiczyni paremkaldaosa Venemaa Keisririigiga, vasakkaldaosa Varssavi hertsogiriigiga. 1815. aastal läks linn Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olenud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu.

## Viited
Loo (perekonnanimi)

**Loo** on perekonnanimi.

Malaisias oli Loo 2014. aastal sageduselt 130. perekonnanimi, nimekandjaid oli üle 51 000 ja USA–s oli sellenimelisi isikuid  rohkem kui 5500. Eesti oli nimekandjate arvult riikide hulgas 16. kohal.

## Statistika Eestis
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Loo 239 inimesel: 111 mehel ja 128 naisel. Perekonnanimede levikult oli Loo meeste puhul 706. kohal ja naiste puhul 654. kohal. Kõige levinum oli perekonnanimi Loo vanuserühmas  0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,37. Nimi oli kõige sagedasem Järva maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta 4,02 inimest.

19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele Järvamaal Järva-Madise kihelkonnas, Saaremaal Pöide kihelkonnas, Läänemaal Ridala kihelkonnas ja Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas nimeks Lo ja Loo. 

Nimede eestistamisel võeti Loo aastatel 1935–1940 uueks perekonnanimeks 87 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Andresson, Brockner, Burdukov, Eichelmann, Flint, Habermann, Jakobson, Johannson, Kirkmann, Krainev, Lähker, Lahze, Lammas, Langfeldt, Leimann, Leinbok, Leümann, Limberg, Lindeberg (2), Lipstok (2), Loberg, Loden, Logberg, Logvinenko, Lohmann, Lohv, Lomann (2), Lõmps, Loo-Lahker, Loolähker, Looman, Loomann (16), Loomsman, Loomsmann (2), Loopmann, Lorenberg (4), Lossmann (5), Mikalovitch, Mikonovitch, Morosov (2), Pallopson, Roosmann, Saaberg, Sopp, Stern, Suurmann, Tärn (4), Tompsohn, Tschätinikov ja Vinkelberg (3).	

## Nime kandjaid
*Charles-André van Loo, prantsuse maalikunstnik (1705–1765)
*Jean-Baptiste van Loo, prantsuse portreemaalija (1684–1745)
*Katrin Loo, eesti jalgpallur (1991–) 
*Laine Loo, eesti arst (1920–2018)
*Martin Loo, eesti jalgrattur (1988–) 
*Raine Loo, eesti näitleja (1945–2020)
*Rudolf Loo, eesti maadleja (1902–1983)
*Verner Loo, eesti balletitantsija (1932–1997)

## Viited

## Välislingid
*
Luhamets

**Luhamets** on eesti perekonnanimi.

## Statistika
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Luhamets 32 inimesel: 16 mehel ja 16 naisel. Perekonnanimede levikult oli Luhamets meeste puhul 7973. kohal ja naiste puhul 8678. kohal. Perekonnanime Luhamets kandja on keskmiselt 37 aasta vanune.

Nimede eestistamisel võeti Luhamets aastatel 1935–1940 uueks perekonnanimeks 8 korral isikute poolt, kelle perekonnanimi oli varem Bergman, Ein, Kaerdi, Lendmann (2 juhul), Värnomaasik, Värnomaasing ja Vietfeld.	

## Nime kandjaid
*Aleksander Luhamets, eesti vaimulik (1918–2006)
*Joel Luhamets, eesti vaimulik (1952–) 
*Kristjan Luhamets, eesti vaimulik (1980–)
*Tiina Luhamets, eesti koorijuht, organist ja muusikapedagoog (1957–) 

## Viited

## Välislingid
*
The Bear

**"The Bear"** (e. k. "Karu") on Christopher Storeri loodud Ameerika Ühendriikide komöödia-draamasari, mille esmaeeter oli 2022. aasta 23. juunil Hulu kanalil. Sarja peategelaseks on noor auhinnatud peakokk Carmen "Carmy" Berzatto(Jeremy Allen White), kes peab oma venna surma tõttu kodulinna Chicagosse naasma ja oma pankroti äärel oleva pererestorani päästma. Osatäitjate hulgas on Ebon Moss-Bachrach, Ayo Edebiri, Lionel Boyce, Liza Colón-Zayas, Abby Elliott ja Matty Matheson.

Sari on pälvinud laialdast kriitikute tunnustust, eriti stsenaariumi, lavastuse, näitlejatöö ja produktsiooni eest. Sarja esimene hooaeg pälvis 10 Emmy auhinda, sealhulgas parima komöödiasarja auhinna, ning 4 Kuldgloobuse auhinda. 

2023. aasta 22. juunil esilinastus sarja teine hooaeg.

## Viited
Kandlased

**Kandlased** (*Tarsiidae*) on esikloomaliste sugukond ahviliste alamseltsist. Nad on hiire- kuni rotisuurused omapärase välimuse ja käitumisega öise eluviisiga loomad, kes elutsevad ainult Sunda ja Filipiini saartel Kagu-Aasias.

Kandlased lahknesid ülejäänud ahvilistest esimestena, umbes 70 miljonit aastat tagasi. Varasemas süstemaatikas paigutati kandlased poolahviliste hulka.

## Kirjeldus

Kandlased on ühed väikseimad esikloomalised, tüvepikkusega 8,5–16 cm ning kaaluga 80–165 grammi. Neil on pikk saba ja väga pikad tagajäsemed – kehast oluliselt pikemad. Eriti on teiste esikloomadega võrreldes pikenenud nende kandades asuvad luud, millest on tulenenud ka kandlaste nimetus.

Kandlastel on neil ülimalt suured silmad - suhtena kehakaalu on need imetajate seas raskeimad. Seejuures ei saa nad oma silmamunasid silmakoobastes liigutada. Seevastu suudavad nad oma pead keerata 180 kraadi kummaski suunas.

Erinevalt paljudest teistest öise eluviisiga imetajatest, ei ole kandlastel võrkkestas valgust tagasipeegeldavat kihti läikepiiget (*tapetum lucidum*).

## Eluviis

Kandlased on kõige puhtamalt loomtoidulised primaadid, toitudes pea ainult lülijalgsetest ning väiksetest selgroogsetest. Nad varitsevad liikumatult oma saaki ning püüavad neid äkitselt hüpates.

Oma väiksuse tõttu langevad kandlased saagiks nii röövlindudele kui ka maismaakiskjatele, näiteks kassidele.

## Perekonnad ja liigid

## Viited
Harnes

**Harnes** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Vald asub umbes 6,4 km Lensist kirdes, teede D162e ja D39 ristumiskoha ümbruses. Lensi kanal moodustab enamuse valla lõunapiirist ja Autoroute A21 möödub kanali lähedalt.


Harnes - Vue aérienne de la Centrale et du Rivage.jpg|1920. aasta vaade õhust
62413-Harnes-Sols.png


## Ajalugu

Esmakordselt Hamasina registreeritud linn oli 12. sajandini tuntud kui Harnis, pärast mida hakati kasutama selle praegust kirjaviisi. Võimalik, et nimi pärineb flaami sõnast "Hearn", mis tähendab "Marsh".

Linn asustati galloromaani perioodil, nagu arheoloogilised leiud tõendavad. Harnes'i vallamuuseumis saab näha "Harnes'i aaret": mündid, ehitusmaterjalid, urnid, vaasid, odad, raudesemed ja kondid, samuti mõned kotkaste, lõvide, sfinkside jne. kaunistatud Samose (punane glasuurkeraamika) esemed.

1304. aastal rüüstasid ja põletasid flaamid Harnes'i. Burgundia krahvide ajal aastatel 1384-1482 peeti kodusõdu ja välissõdu. Võitlused, nälg, katk ja epideemiad mõjusid halvasti piirkonna inimestele ja õitsengule.

1438. aastal registreeriti Harnes'is "31 tuld (kodu) ja 109 elanikku". Küla oli nii vaene, et oli maksudest vabastatud.

1493. aastal ründasid austerlased Philipp Ilusa valitsemisajal Prantsusmaad. Nad tegid Harnes'is laagri ja hävitasid seejärel linnuse.

2. novembril 1789 hääletas Rahvusassamblee kogu religioosse vara natsionaliseerimise seaduse. Harnes'i inimesed said osta kogu maa, mis kuulus kunagi kloostrile, mis oli osa Genti St. Pierre'i kloostrist.

## Eco veepuhastussüsteem

Deûle'i/Souchezi jõe vanas sängis (mis on Lensi kanali rajamisega ammu kuivanud) ja endisel kaevandusalal on kohalikud omavalitsused loonud maastiku, mille eesmärk on täiendada Fouquières'i reoveepuhastist väljuva reovee puhastamist bioloogiliste meetoditega, et kõrvaldada patogeenid ja fosfaadid. Kasutatakse viit järjestikust töötlust, mis hõlmavad filtreerimist võsastunud pajuga, mahutitesse istutatud pilliroogu, iiriseid, kaislaid jne., hapnikuga varustamist ja kokkupuudet päikesevalgusega. Vee pumpamiseks vajaliku energia annavad neli tuulegeneraatorit. Et puhastatav vesi läbiks puhastuskuuri, kulub umbes üks kuu enne Lensi kanalisse suubumist.

See projekt, mille ehitamiseks kulus viis aastat (1999–2004), pälvis Barcelonas iga kahe aasta tagant toimuval neljandal Euroopa maastikukongressil "Rosa Barba".

## Vaatamisväärsusi

* Kaevandusmuuseum
* Arheoloogia- ja ajaloomuuseum
* Florimondi mets
* "Pont Maudit", 18. sajandist pärit sild
* St. Martini kirik, pärineb 20. sajandist
* Sõjamälestusmärk

## Sõpruslinnad

* Loanhead, Šotimaa, Suurbritannia
* Chrzanów, Poola
* Falkenstein, Saksamaa
* Kabouda, Burkina Faso
* Vendres, Prantsusmaa

## Viited
Sergei Dubov

**Sergei Dubov** (; 4. veebruar 1943 Moskva – 1. veebruar 1994 Moskva) oli Venemaa ajakirjanik, kirjastaja ja ettevõtja.

## Biograafia
Dubov lõpetas Moskva Poligraafia Instituudi (praegu Moskva Riiklik Trükikunstiülikool) toimetamise osakonna. Ta töötas televisioonis ja seejärel ajalehes *Book Review*. Temast sai kirjastuse "New Times" esimees.

Ta oli esimene vene keeles Viktor Suvorovi raamatute *Jäälõhkuja*, *Akvaarium*, *M-päev* jt väljaandja.

## Surm
Ta mõrvati 1. veebruaril 1994. Palgamõrvar ootas telefonikioskis ja kui Dubov hommikul oma auto juurde läks, tulistas teda kuklasse. Varem oli Dubov saanud ähvardusi nii telefoni kui ka posti teel. Mõrva uurimiseks loodi siseministeeriumi uurijate  ja Moskva uurimisosakonna rajooni politseijaoskonna meeskond. President Boriss Jeltsin jälgis juhtumit tähelepanelikult. Siiski pole seda kunagi lahendatud.

Sergei Dubov on maetud Pokrovskoje kalmistule.

## Viited
Hénin-Beaumont

**Hénin-Beaumont** on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.

Hénin-Beaumont asub umbes 9,7 km Lensist idas, teede N43, D919 ja D39 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A21 läbib valla põhjaosa.


Mairie Henin Beaumont.jpg|Hénin-Beaumonti raekoda
Pas de Calais est.png|Pas-de-Calais idaosa (Béthune, Lens, Hénin-Beaumont)
62427-Hénin-Beaumont-Sols.png


## Ajalugu

Vald tekkis 1971. aastal, kui liideti Hénin-Liétardi ja Beaumonti vallad.

Hénin-Beaumont on olnud asustatud juba enne roomlaste saabumist, mida tõendavad 19. sajandi väljakaevamised, kust leiti münte ja muid säilmeid. 880. aastal langes linn normannide sissetungi ohvriks.

Linna nimi on sajandite jooksul muutunud. Umbes 950. aastast on mitmesuguseid dokumente, mis loetlevad seda nimedega *Hennium*, *Henninium* või *Heninium* ja hiljem *St Martinus Henain*. 1274. aastal ilmus see esimest korda *Hanin-le-Liétard*'i nime all, *[[Isand|seigneur]]i* järgi, kas tunnustuseks linnale kindlustuste eest tehtud teenuste eest või lihtsalt selleks, et eristada seda lähedalasuvast Hénin-on-Cojeuli vallast.

1852. aastal tõi Pas-de-Calais' kivisöemaardlate avastamine Hénin-Liétardi tööstusajastusse. Umbes 1856. aastast tuli Henin-Liétardi kaevandustesse tööle palju välistöölisi. Raudtee tuli linna umbes samal ajal, 1859. aastal.

Esimese maailmasõja ajal oli Saksa okupatsioon karm ja hävitav. 1914. aasta 3./4. oktoobri ööl rüüstasid sissetungijad linna. 1917. aasta aprillis hävis linn peaaegu täielikult, kui Liitlased tõrjusid sakslased välja, kes lasksid Saint-Martini kiriku enne linnast lahkumist õhku. Pärast vaherahu sõlmimist tulid algsed elanikud 2. detsembril 1918 tagasi. Raekoda ehitati uuesti üles 1925. aastal. 1928. aastal ehitas ettevõte La Compagnie des Mines de Dourges kaevuritele Sainte-Marie' kiriku. Saint-Martini kirik ehitati arhitekt Boutterini poolt 1932. aastal Kreeka-Bütsantsi stiilis ümber. Uus raudteejaam avati 1933. aastal.

Teise maailmasõja lõpul 1944. aasta septembris vabastasid Liitlased Hénin-Beaumonti.

## Huviväärsused

* Vana linnuse jäänused.
* St. Martini ja St. Marie' kirikud, mõlemad pärinevad 20. sajandist.
* Sõjamälestusmärk.
* Sõjakalmistu.

## Sõpruslinnad

* Konin, Poola
* Herne, Saksamaa
* Wakefield, Inglismaa, Suurbritannia
* Rufisque, Senegal
* Rolling Meadows, Ameerika Ühendriigid

## Viited
Wolfi arv

**Wolfi arv** on heliofüüsikas kasutatav suurus, mille võttis esmakordselt kasutusele Tšehhi astronoom Rudolf Wolf aastal 1848. Wolfi arvu alusel on võimalik hinnata Päikese aktiivsust. 

Wolfi arv leitakse valemiga *R = 10g + f*, kus *g* tähistab Päikese nähtaval pinnal loendatud päikeselaikude kogumike arvu ja *f* eraldiseisvate päikeselaikude arvu. Päikeselaikude kogumike arv korrutatakse 10-ga seepärast, et ühes laigukogumikus sisaldub keskmiselt 10 individuaalset laiku.
Mõnikord kasutatakse ka valemit *R=k(10g+f)*, kus *k* tähistab teisi vaatlustulemusi mõjutavaid tegureid, nagu näiteks mõõteseadmete kvaliteet.

## Viited
Aprioorne mõiste

**Aprioorne mõiste** on mõiste, mida on võimalik määratleda viitamata kogemusele; näiteks: *kolmnurk*. Vastand on aposterioorne mõiste.
Eksternalism (epistemoloogia)

**Eksternalism** on epistemoloogiline teooria, et uskumuse õigustuse kriteeriumite määratlemine väliste tunnuste abil ei sõltu tunnetajast. Selle vastand on internalism.

Eksternalismi järgi ei pea uskumuse subjektil olema võimalik ainult järelemõtlemise teel kindlaks teha, kas tema uskumus on õigustatud.

## Vaata ka

* Eksternalism
* Gettieri probleem
* Reliabilism
* Objektiivsus
* Tõe vastavus
Roosakas heinik

**Roosakas heinik** (*Tricholoma roseoacerbum*) on seeneliik heiniku perekonnast.

Eestis kasvab seen männimetsas Saaremaal.

## Välislingid
*
Jõu-bipolaartransistor

**Jõu-bipolaartransistor** (inglise keeles *power BJT*) on bipolaartransistori spetsiaalne versioon, mis on optimeeritud suure võimsuse (kuni mitusada amprit ja kuni umbes 1000 V) lülitamiseks, kusjuures komponendi suurus on kõigest umbes üks kuupsentimeeter. Erinevalt tavalisest bipolaartransistorist on jõutransistoril vertikaalne struktuur, nii et vool saab jaotuda ühtlaselt suurele alale.

Jõu-bipolaarne transistor on nagu ka jõu-MOSFET standardne tööstuslik komponent, mida kasutatakse võimsusvõimendina ja lülitina ning see toimib umbes nagu vooluga juhitav toiteallikas. Seda asendatakse üha enam IGBT-ga, mis on bipolaartransistori ja MOSFETi kombinatsioon.

## Ehitus ja talitlus
Jõutransistor peab taluma suurt baasi-kollektori pinget. Transistori kollektor peab seega olema nõrgalt dopeeritud, et ei toimuks laviinläbilööki. Suurem baasi-kollektori pinge suurendab ruumlaengu piirkonda baasis. Seetõttu tuleb suurendada baasi laiust, et vältida transistori läbilööki. Suure baasilaiusega aga kaasneb väiksem vooluvõimendus. Võrreldes nõrga signaali transistoridega, mille vooluvõimendus on vahemikus 100 kuni 1000, on jõu-bipolaartransistoride võimendus ainult 10–100.

## Parameetrid
* Suurim lubatud kollektorivool (I_\mathrm{C max})
* Suurim lubatud kollektoripinge (U_\mathrm{CE})
* Suurim lubatud hajuvõimsus (P_\mathrm{T})
Internalism

**Internalism** (ladina keeles *internus* - sisemine) on filosoofiline hoiak või arvamus, milles teadvus on ainult närvisüsteemi sisemise tegevuse tulem ning pole mõjutatud välistest põhjustest. Vastupidist hoiakut nimetatakse eksternalism.

Oskussõna kasutatakse valdkonniti erinevalt sisemise mõju tähistamiseks.

## Vaata ka

* Internalism (epistemoloogia)
Alla Dudajeva

**Alla Fjodorovna Dudajeva** (; sündinud 24. märtsil 1947) on  Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi esimene presidendi Džohhar Dudajevi lesk.

## Biograafia
Kolomenski rajoonis Nõukogude sõjaväeohvitseri perre sündinud ja Smolenskis maalikunstnikuks õppinud Alla abiellus 1967. aastal tollase Nõukogude õhuväe ohvitseri Dudajeviga. Pärast abikaasa surma Esimeses Tšetšeenia sõjas 1996. aastal arreteeriti Dudajeva Naltšikis, kui ta üritas Türki põgeneda, teda kuulas üle noor ohvitser, kelle ta hiljem tuvastas kui Aleksandr Litvinenko.  Hiljem samal aastal vabastatud, töötas ta Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi kultuuriministeeriumis kuni 1999. aastani, mil Teise Tšetšeenia sõja puhkemine sundis ta pagulusse esmalt Aserbaidžaani, seejärel Türki ja Leetu, kus ta praegu elab.  Ta on töötanud Gruusia Kaukaasia TV telekanalis, mille jaoks ta juhtis kultuurisaadet 2010. aasta jaanuarist kuni 2012. aasta oktoobrini 

Dudajeva on mitme raamatu autor, sealhulgas memuaarid oma abikaasa kohta.

## Viited
Rudolf Wolf

**Johann Rudolf Wolf** (7. juuli 1816 – 6. detsember 1893) oli Šveitsi astronoom ja matemaatik, kes on tuntud kui päikeselaikude uurija.

Wolf sündis Zürichi lähedal Fällandenis. Ta õppis Zürichi, Viini ja Berliini ülikoolides. Üks tema õpetajaid oli Johann Encke. 

Wolfist sai 1844. aastal Berni ülikooli astronoomiaprofessor ja 1847. aastal Berni observatooriumi direktor. 1855. aastal võttis ta vastu astronoomia õppetooli nii Zürichi ülikoolis kui ka Zürichi föderaalses tehnoloogiainstituudis.

Wolfile avaldas suurt muljet päikeselaikude tsüklilisuse avastamine Heinrich Schwabe'i poolt. Ta tegi selle nähtuse kohta ka ise vaatlusi, otsis kokku kõik olemasolevad andmed päikeselaikude aktiivsuse kohta alates aastast 1610 ning arvutas päikesetsükli pikkuse varasemast täpsemalt välja. Wolf leidis, et päikesetsükli keskmine pikkus on 11,1 aastat. 1848. aastal töötas ta välja päikeselaikude aktiivsuse kvantitatiivseks hindamise meetodi. Wolfi arv, nagu seda tänapäeval nimetatakse, on jätkuvalt kasutusel. Wolf oli üks neljast inimesest, kes avastas 1852. aastal seose päikesetsükli ja geomagnetilise aktiivsuse vahel Maal.

1850. aasta paiku uuris Wolf tõenäosusseadusi muu hulgas Buffoni nõelakatsega, kukutades nõela plaadile 5000 korda järjest, et kontrollida pii (π) väärtust. See oli Monte Carlo meetodi eelkäija.  

## Viited
Nõukogude Eesti sõjamälestiste loend

**Nõukogude Eesti sõjamälestiste loendis** on loetletud Nõukogude okupatsiooni ajal Eesti territooriumile rajatud sõjalistele sündmustele pühendatud mälestusmärgid, ühishaudade monumendid ja mälestustahvlid. 

Loend põhineb Eesti Riigikantselei poolt 30. novembril 2022. aastal avaldatud punamonumentide uuringul, mille käigus kaardistati ja hinnati 321 monumenti (üks loendis olevatest monumentidest on loetletud kaks korda: RKTH81 ja RKTH291).

77 % Riigikantselei töörühma protokollis loetletud mälestistest on tunnistatud "punasteks monumentideks", see tähendab, et need tuleb avalikust ruumist eemaldada või asendada neutraalse mälestusmärgiga.

Maarjamäe memoriaali kompleksi terviku hindamiseks peaks võimalusel toimuma avalik diskussioon, mille käigus saaks välja pakkuda ka kompleksi tulevikule alternatiivseid lahendusi. 

Komisjoni liikmed jätsid Tallinna kaitseväekalmistul asuvate monumentide osas hinnangu kujundamata, kuna see vajaks tervikliku kontseptsioonina laiemat ühiskondlikku arutelu.

## Viited
Kertu Orro

**Kertu Orro** (neiupõlvenimega **Kertu Kuntu**; sündinud 25. augustil 1973) on eesti muusikaprodutsent ja -mänedžer, alates 12. novembrist 2025 Rakvere Kultuurikeskuse direktor. Aastatel 2019–2025 oli ta SA Eesti Kontsert juhataja. 

Kertu Orro on lõpetanud magistrikraadiga Tartu Ülikooli kultuurikorralduse eriala. 

Aastatel 2006–2010 töötas ta Nargenfestivali produtsendina. Alates 2010. aastase töötas ta SAs Eesti Kontsert, alguses arendusjuhina, alates 1. veebruarist 2019 kuni 7. novembrini 2025 oli ta SA Eesti Kontsert juhataja.

Alates 2013. aastast on Orro olnud ka Eesti Kontserdi suurima festivali Saaremaa Ooperipäevad tegevprodutsent. 

Seitse aastat Eesti Kontserti juhtinud Kertu Orro esitas 1. augustil 2025 sihtasutuse nõukogule lahkumisavalduse. Ameti mahapaneku põhjusena tõi Orro välja sisulise koostöö puudumise ning väärtuste lahknemise nõukogu ja kultuuriministeeriumiga. 

11. augustil 2025 teatas Rakvere linnavalitsus, et Kertu Orro valiti avaliku konkursi tulemusel Rakvere Kultuurikeskuse direktoriks.

## Tunnustus
* 2025 – Poola Vabariigi Pronksjas teeneterist (silmapaistva panuse eest Eesti-Poola kultuurisuhete edendamisse ja Poola muusika populariseerimisse Eestis. Teenetemärk anti välja Poola Vabariigi presidendi Andrzej Duda otsusega.)

## Viited

## Välislingid
* "Kertu Orro – Haapsalu muusikakoolist Eesti Kontserdi juhiks" Lääne Elu, 31. märts 2019
Katalin Karikó

**Katalin Karikó** (sündinud 17. jaanuaril 1955 Szolnokis) on ungari-ameerika biokeemik, kes on spetsialiseerunud RNA-vahendatud mehhanismidele, eelkõige *in vitro* transkribeeritud mRNA-le valketeraapias. Karikó pani teadusliku aluse mRNA-vaktsiinide väljatöötamisele, vaatamata olulistele takistustele ja teadusringkondade skeptilisusele.

Karikó sai 2023. aastal koos Drew Weissmaniga Nobeli auhinna füsioloogia või meditsiini alal "avastuste eest seoses nukleosiidi aluste modifikatsioonidega, mis võimaldasid arendada tõhusaid mRNA-vaktsiine COVID-19 vastu".

## Tunnustus
*2022 – Helmholtzi medal

## Viited

## Välislingid
* 
* Katalin Kariko, PhD
* Szegedi Teadusülikool Klebelsberg Raamatukogu – veebinäitus „Karikó Katalin”
Loor-kärbseseen

**Loor-kärbseseen** (*Amanita strobiliformis*) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik.

## Välislingid
*
Marmorkass

**Marmorkass** (*Pardofelis marmorata*) on kaslaste sugukonda kuuluv väike metskass, kelle põhiline leviala on Lõuna- ja Kagu-Aasia.

Marmorkassi vähesuse tõttu lisati liik 2015. aastal IUCN-i punasesse nimistusse.

## Välimus
Marmorkass sarnaneb suuruselt kodukassiga. Tal on väga pikk saba ja ümarad kõrvad. Kassi keha pikkus jääb vahemikku 45–53 cm ja saba pikkus vahemikku 47–55 cm. Lisaks pikale sabale on marmorkassil suured jalad. Marmorkassi kaal on 2–5 kg. Tal on lühike ja ümar pea, lai laup ja suured pupillid.

Marmorkassil on paks ja pehme karv, mille värvus varieerub pruunikashallist kuni punakaspruunini. Jäsemetel, peal ja kaelal on aga mustad laigud.
## Elupaigad ja levik
Marmorkassi elupaikadeks on enamasti niisked ja segaleht-igihaljad troopilised metsad. Elupaigad võivad ulatuda kuni 3000 m kõrguseni merepinnast.

Marmorkassi levik on väike, neid on leitud Borneo ja Sumatra saarelt. Samuti on neid avastatud Ida-Nepalist, Kirde-Indiast, Bhutanist ja Taist. 

## Eluviis ja toitumine
Vaatluste põhjal arvatakse, et marmorkass on öise eluviisiga loom. Ta on loomult territoriaalne loom, kes võib enda alla võtta ligikaudu 5 km² suuruse maa-ala. Marmorkass on osav ronija ja hea hüppevõimega kaslane.

Marmorkass toitub põhiliselt väiksematest imetajatest ja lindudest. Tema saagiks langevad nii oravad, hiired, rotid kui ka konnad ja sisalikud.

Marmorkassi tiinus kestab ligikaudu 81 päeva ning pesakonnas võib olla 1–4 poega.

## Viited
Virsik-limanutt

**Virsik-limanutt** (*Hygrophorus persicolor*) on limanutiliste sugukonda limanuti perekonda kuuluv seeneliik. 

Seen on kibeda maitsega. See sai uue nime aastal 2024 komisjoni kaudu, kuhu kuulusid Eesti juhtivad mükoloogid, sh Irja Saar.

## Välislingid
*