Sinine

**Sinine** on spektrivärvus nähtava valguse spektri lõigus, mis vastab lainepikkuste vahemikule ~440–495 nanomeetrit ja paikneb violetse ja rohelise vahel. Eesti keele seletav sõnaraamat defineerib sinist värvust selle värvusega objektide järgi nagu rukkilille või lina õied ja pilvitu taeva värvina. Sõna *sinine* kuulub eesti keele 11 põhivärvinime hulka.

Sinine on nii aditiivses kui ka subtraktiivses värvisünteesis üks kolmest primaarvärvusest.
## Nimetuse päritolu
"Eesti etümoloogiasõnaraamatu" väitel leidub eesti värvusenimetusel *sinine* sugulastermineid läänemeresoome ja mordva keeltes. Kuna sarnassõnu leidub ka puštu ja pärsia keeles, peetakse võimalikuks sõna pärinemist algindoiraani keelest. "Yhteissuomalainen sanasto" viib etümoloogia tagasi üksnes läänemeresoome algkeelde kujul **sininen*.

Sarnase tüvega vene *синий* etümoloogiaks annab Max Vasmeri "Russisches etymologisches Wörterbuch" algslaavi keeles **sīnjьjь*. Teistes allikates esitatakse algkujuna **siňь* või **sinъ* ("tumesinine", "sinakashall"). millega omakorda on seostatud algindoeuroopa **(s)ḱHi-nós* 
Pilt:Barreja substractiva utilitzada a les arts gràfiques.png|Sinine primaarvärvusena subtraktiivses värvisünteesis (CMY-mudel)
Pilt:NIEdot367.jpg|Näide värvitrükist 1902. aastast, veel standardimata CMY-mudelist
Pilt:Aditiivne syntees hex koodid.png|Sinine primaarvärvusena aditiivses värvisünteesis (RGB-mudel)
Pilt:RGB illumination.jpg|Sinine ja tema sekundaarvärvused punase ja rohelise valgusega 


### Sinine eri värvisüsteemides
Erinevates värvuste korrastamise süsteemides pole primaarsiniseks või standardseks siniseks peetav värvus üks ja sama, vaid need võivad toonilt erineda.

Pilt:Color diagram Charles Hayter.jpg|Varastes värvisüsteemides on primaarsiniseks sageli indigost saadud sinine
Pilt:A class-book of color - including color definitions, color scaling, and the harmony of colors (1895) (14586737847).jpg|Selles 1895. aastal välja antud värviõpikus on primaarsiniseks hele erk ultramariin- või koobaltsinine
Pilt:RGB illumination.jpg|Aditiivse värvisünteesi primaarsinine on intensiivne, protsessisinisest tumedam toon
Pilt:Opponent colors.svg|Loomuliku värvisüsteemi (NCS) põhivärvid vastandpaarikaupa
Pilt:NCS Colour Circle converted.jpg|NCS-i värviring põhivärvustega telgedel (primaarsinine on B)
Pilt:CMYK channels skala.jpg|Värvilahutus kaasaegses neljavärvi-ofsettrükis, kus primaarsiniseks on protsessvärv, nn triaadi sinine
Pilt:Offsetdruck Maschsee AM-Raster by-RaBoe Fenster Rathaus.jpg|Ofsettrükiraster suurendatult
Pilt:MunsellColorWheel.svg|Munselli värviringis on põhisiniseks 5B


## Sinine värvus looduses
### Sinine taevas ja sinine meri
Taevas on seetõttu sinine, et kui päikesevalgus liigub läbi atmosfääri, hajutavad ja peegeldavad hapniku ja lämmastiku molekulid õhus lühema lainepikkusega sinist valgust ligi kümme korda enam kui pikema lainepikkusega punast valgust. Seda nähtust nimetatakse Rayleigh' hajumiseks lord Rayleigh' auks; selle toimimist tõendas Albert Einstein 1911. aastal. Tänu Ramani hajumisele jõuab rohkem sinist valgust meie silmadesse.

Meri paistab sinisena samal põhjusel: vesi absorbeerib valguse spektri punase osa pikemad lainepikkused ja peegeldab ning hajutab sinist, mis jõuab vaataja silmadesse. Mida sügavamale vees liigub vaataja, seda tumedamaks muutub sinine. Avamerel jõuab 200 meetri sügavusse vaid üks protsent valgusest.

Mida kaugemal asub objekt vaatajast, seda sinisem see tundub, näiteks kaugustes asuvad mäed. See on õhuperspektiivi tulemus: mida kaugemal asub objekt, seda vähem on kontrasti objekti enda värvuse ja tema taustavärvuse, tavaliselt taevasina vahel. Sama efekti kasutatakse teadlikult maalikunstis ruumi ja kauguse mulje loomiseks, valides optiliselt lähemal olevate objektide jaoks soojemaid ning tausta ja kaugemate jaoks külmemaid värvitoone.

File:Top of Atmosphere.jpg|Maa sinine halo kosmosest vaadatuna
File:Aerial perspective 1.JPG|Näide Rayleigh' hajumisest
File:LightningVolt Deep Blue Sea.jpg|Merevesi vee alt vaadatuna


### Mineraalid
Mõned väga hinnatud vääriskivid on sinised, näiteks safiir, tansaniit, samuti akvamariin. Vask(II)ühendid on iseloomulikult sinist värvi, näiteks on vasesisalduse tõttu sinised mineraalid asuriit, lasuriit, halkantiit, šatukiit, rohekama tooniga sinised on krüsokolla, türkiis, atakamiit dioptaas, eukroiit. Vaske mittesisaldavad sinised mineraalid on küaniit, sodaliit ja kavansiit. Sinaka värvusega võivad olla aventuriin, apatiit, kaltsedon ja topaas.

Lapis-lazuli hg.jpg|Lasuriit
Azurite from China.jpg|Asuriit
Tanzanite (Tanzanie) 1.JPG|Tansaniit
Logan Sapphire SI.jpg|Logani safiir
Dioptase-18577.jpg|Dioptaas
Apatit-1604.jpg|Apatiit
Sodalite (Mineral).jpg|Sodaliit
Kyanite, paragonite 1.JPG|Küaniit ja paragoniit
Blue chalcedony (Fontenelle Reservoir, northeast of Kemmerer, Wyoming, USA) (32437936397).jpg|Sinine kaltsedon


### Keemia
Vedel hapnik on sinakat värvi.

Siniseid lahuseid ja soolasid moodustavad anorgaanilises keemias teatud metallide ioonid. Koobalti omadust anda sügavsinist värvust on kasutatud palju praktikas, eelkõige sinise glasuuri ja sinise klaasi valmistamiseks. Koobalt oli peamine värviandja sinisele klaasile, mida kasutati gooti katedraalide vitraažides. Koobaltklaasist valmistati sinist pigmenti smalti, mida kasutati tekstiili sinetamiseks. Koobaltglasuuriga maaliti sinivalget keraamikat, portselani ja fajanssi alates keskajast nii Hiinas, Türgis kui ka Delftis. Ka vask(II)ioonid (Cu2+) annavad palju siniseid ühendeid, tuntuim on rahvakeeles siniseks silmakiviks nimetatud vaskvitriol (CuSO4·5H2O). Veel on sinise värvusega paljud vanadüüliooni (VO2+) sisaldavad soolad ja lahused, näiteks vanadüülsulfaat 8VOSO4·5H2O).

Tsüanotüüpia on fotomenetlus, milles kujutis ilmutatakse paberile rauasisaldusega kemikaalide ning ultraviolettvalguse koostöös. Valguse käes moodustub protsessi jooksul preisi sinine ehk raudheksatüanoferraat, tulemuseks on valgete joontega kujutis sinisel taustal.

Sinihape on vesiniktsüaniidhappe triviaalnimetus. Tegemist on värvitu vedelikuga, mis mõjub loomorganismidele tugeva mürgina. Inimesele surmav kogus sinihapet on 50–60 mg.

### Sinine värvus taimedel
Ühed taimedele sinist värvust andvatest ühenditest on antotsüaanid (kreeka keele: *anthos* 'õis' ja *kyanos* 'sinine'). Näiteks mustika- ja pohlamarjadele, samuti põdrakanepi ja paljude teiste roosade, punaste ja siniste õitega taimede kroonlehtedele annavad värvi just need vees lahustuvad pigmendid.

Värv (mis võib peale sinise olla ka spektriosa vahemikus õrnroosast kuni mustjaslillani) ja selle intensiivsus sõltub nii pigmendi kontsentratsioonist kui ka sellest, millised paljudest võimalikest antotsüaanide algühenditest antud taimes või taime osas esinevad. Tavaliselt annab värvuse erinevate antotsüanidiinide kombinatsioon, mis näiteks mustika puhul on delfinidiin, tsüanidiin, petunidiin, peonidiin ja malvidiin.

Pilt:Ussikeel.jpg|Ussikeel on sinist värvi õitega taim
File:Blaue Primeln.JPG|Varretu priimula (*Primula acaulis*)
File:Ipomoea August 2007-1.jpg|Meresinine lehtertapp (*Ipomoea acuminata*)
File:Vaccinium corymbosum Beeren.jpg|Kännasmustikas (*Vaccinium corymbosum*)
File:Delphinium denudatum 1.jpg|Paljas kukekannus (*Delphinium denudatum*)


### Seened
Eestis leiduvatest seentest vihjab sinisele värvusele sinimütsiku (*Mycena pseudocorticola*), sinise punalehiku (*Entoloma nitidum*), sinipäka (*Gyroporus cyanescens*), sinitümaku (*Oligoporus caesius*), sinivärviku (*Stropharia aeruginosa*) ja sinivöödiku (*Cortinarius caerulescens*) liiginimetus.

Mycena pseudocorticola (37961088004).jpg|Sinimütsik (*Mycena pseudocorticola*)
2009-09-16 Entoloma nitidum 3.jpg|Sinine punalehik (*Entoloma nitidum*)
Piaskowiec modrzak przekrój.JPG|Sinipäka lõikepinnad muutuvad eredaks indigosiniseks
Sinivärvik (Stropharia aeruginosa).jpg|Sinivärvik (*Stropharia aeruginosa*)