open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dagmar Stock

**Dagmar Stock** (neiuna **Dagmar Hacker**, kasutas ka nime **Dagy Hacker-Under**; 1. september (19. august vkj) 1902 Moskva – 24. mai 1994 Chieming, Baieri, Saksamaa) oli eesti tõlkija.

Ta sündis Moskvas Singeri vabriku ärijuhi Carl Hackeri ja luuletaja Marie Underi tütrena.

10. septembril 1943 abiellus ta Saksa vaimuliku, luuletaja ja hilisema Underi tõlkija Hermann Stockiga.

Pärast Teist maailmasõda elasid Stockid mitmel pool Baieris, sõltuvalt sellest, kus pastorit vajati. Dagmari ja Hermanni abielu jäi lastetuks ega kujunenud õnnelikuks ning vaatamata ühiselt valitud kodusele eesti keelele olid suhted jahedad. Elu lõpupoole elas Hermann rohkem Viinis kui abielupaari ühises kodus maalilises Chiemingi väikelinnas. Formaalselt säilitati abielu siiski elu lõpuni. Nii Dagmar kui ka Hermann Stock on maetud Lõuna-Baierimaale Chiemingisse.

## Isiklikku
Tema ema oli poetess Marie Under, isa Carl Hacker, kasuisa kirjanik Artur Adson, õde kunstnik Hedda Hacker, abikaasa vaimulik, luuletaja ja tõlkija Hermann Stock.

## Tõlked
*Kaananimaal: rõõmus müsteerium 4 waatuses/ Walter Harlan; tõlkind Dagy Hacker-Under. [Tartu]: Vanemuise teater, 1925
*Yester ja Li : lugu ühest igatsusest: [romaan]/ Bernhard Kellermann; tõlkind saksa keelest Dagy Hacker-Under. Tallinn: Uuem Kirjandus, 1927
*Mägede poeg: [romaan]/ Hermann Hesse; [tõlkinud D. Stock]. Toronto: Orto, 1952
*Liivimaa kroonika/ Balthasar Russow. Alamsaksa keelest tõlkinud Dagmar ja Hermann Stock, kaas Olev Mikiver. [Stockholm]: Vaba Eesti, 1967
*Liivimaa kroonika/ Balthasar Russow. Alamsaksa keelest tõlkinud Dagmar ja Hermann Stock, kaas Olev Mikiver. Tallinn: Hotger, 1993

## Viited
Ülo Telgmaa

**Ülo Telgmaa** (sündinud 19. juulil 1945 Padise vald, Harjumaa) on Eesti poksija, ammulaskja, poksitreener ja harrastuskunstnik.

## Sportlasena
Ta poksis aastatel 1960–1967 Tallinna Tööjõureservides, tema treener oli Martin Linnamägi, Harry Buddel ja Lembit Maurer. Ta pidas 27 kohtumist ja võitis neist 25.

Ta sai 1963. aastal Tööjõureservide Eesti NSV juunioride karikavõistlustel poksis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) esikoha.

Ta sai 1981. aastal Eesti NSV sisemeistrivõistlustel ammulaskmises harjutuses 2x18 m esikoha.

## Poksitreenerina
Ta asutas 1993. aastal Haapsalus poksiklubi ABC ning on olnud ka selle ja järglase Poksiklubi Hapsal treener.

## Kunstnikuna
Maalimisega hakkas ta tegelema Nõukogude armees aega teenides. Aastatel 1965–1966 õppis Telgmaa .

Telgmaa on loonud eelkõige loodusmaale ja ajaloolisi maale.

## Teoseid
### Raamatuid
*"Poks. Olümpia stiil". Haapsalu 2014
### Artikleid
*"Eesti poks vajab uuendamist". Postimees, 25. juuni 2017
*"Sajandi poksimatši võitnud Mayweatherist on ka paremaid". Postimees, 28. august 2017

## Isiklikku
Tema vend oli matemaatik ja kasvatusteadlane Aksel Telgmaa.

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009. Lk 406
*"Galerii: Ülo Telgmaa avas Laikmaal näituse". Lääne Elu, 3. juuli 2014
*"Ülo Telgmaa alustab Nikolai koolis poksitreeninguid". Läänlane, 8. september 2014
*Risto Roosi. "Haapsalu olümpiapoksil on elu sees". Lääne Elu, 14. juuli 2015

## Välislingid
*Ülo Telgmaa sporditulemused
Must-karkjalg

**Must-karkjalg** (*Himantopus novaezelandiae*) on linnuliik karkjalglaste sugukonnast karkjala perekonnast. Must-karkjalg on maailma üks enim ohustatud linde, neid on järel alla saja isendi.
## Levik
Must-karkjalg on levinud Uus-Meremaal. Tema haruldaseks muutumise põhjuseid on kisklus saarele toodud loomade poolt, nagu kassid, rotid ja siilid,  sobivate pesitsuspaikade vähenemine, ning hübridiseerumine tavalisema karkjalaga (*H. himantopus*).
## Välimus
Vanalinnu pikkus 40 cm. Vanalinnu sulestik on must, jalad punased ja nokk must. 
Noorlinnul on rind, kael ja pea valged, silma ümber on must laik.
## Toitumine
Must-karkjalg sööb veest selgrootuid, väikeseid kalu ja limuseid.
## Viited
Hermann Stock

**Hermann Stock** (26. märts 1916 – 27. oktoober 1987 Chieming, Baieri) oli Saksa vaimulik, luuletaja ja tõlkija.

Abiellus 10. septembril 1943 Dagmar Hackeriga (Marie Underi tütrega). Pärast teist maailmasõda elasid Stockid mitmel pool Baieri liidumaal, sõltuvalt sellest, kus Hermanni pastorina vajati (aastal 1952 Bergenis Traunsteini kreisis Ülem-Baieri ringkonnas Baieri liidumaal; aastal 1960 Weimersheimis (praegu Weissenburgi linnaosa) Weissenburg-Gunzenhauseni kreisis Kesk-Frangimaa ringkonnas Baieri liidumaal). Ei ole teada, et ta eesti kogudusi hooldanuks. Dagmari ja Hermanni abielu jäi lastetuks ega kujunenud õnnelikuks. Vaatamata ühiselt valitud kodusele eesti keelele olid suhted jahedad. Elu lõpu poole elas Hermann rohkem Viinis kui abielupaari ühises kodus maalilises Chiemingi väikelinnas. Formaalselt säilitati abielu siiski elu lõpuni. Nii Dagmar kui ka Hermann Stock on maetud Lõuna-Baierimaal Chiemingis.

Koos abikaasa Dagmar Stockiga tõlkis ta eesti keelde Balthasar Russowi Liivimaa kroonika. Lisaks tõlkis ta eesti keelest saksa keelde Marie Underit ja Bernard Kangrot. Samas kirjutas ka ise üsna palju luuletusi. Neid on avaldatud ajakirjas Eesti Kirik (valdavalt Marie Underi tõlgetena, aga ka eesti keeles kirjutatuna). Samuti on ta tõlkinud eesti keelde soome ja ungari keelest.

## Tõlked
*Stimme aus dem Schatten: Gedichte/ Marie Under; aus dem Estnischen übertragen und ausgewählt von Hermann Stock; mit einer Einladung von Aleksis Rannit. Freiburg: Herder, [1949]
*Flucht und Bleibe: Gedichte in Auswahl/ Bernard Kangro; Deutsch von Hermann Stock; [Zeichnungen von Endel Kõks]. [Lund]: Eesti Kirjanike Kooperatiiv, 1954
*Liivimaa kroonika/ Balthasar Russow; [alamsaksa keelest tõlkinud Dagmar ja Hermann Stock; kaas: Olev Mikiver] [Stockholm]: Vaba Eesti, [1967]
*Liivimaa kroonika/ Balthasar Russow; [alamsaksa keelest tõlkinud Dagmar ja Hermann Stock; kaas: Olev Mikiver] Tallinn: Hotger, 1993

## Stocki teosed
*Der Dichter Bernard Kangro. [Lund]: Eesti Kirjanike Kooperatiiv, 1954
*Ein Dokument estnischen Geistes/ Hermann Stock. Stockholm: 1965
*Ääremail: [luuletused (ja tõlked, sh Hermann Stock]/ Marie Under; illustreerinud Herman Talvik] Stockholm: Vaba Eesti, 1963

## Viited

## Välislingid
* Heili Reinart, "Marie Underi tütre Dagmari suhe emaga jäi alatiseks konfliktseks ja pingeliseks", Postimees, 25. september 2018
Stepikiivitaja

**Stepikiivitaja** (*Vanellus gregarius*, *Chettusia gregaria*) on tülllaste sugukonda kiivitaja perekonda kuuluv kahlaja.
Linnu varajasem eestikeelne nimetus oli **karikiivitaja**.
  
## Süstemaatika
Taksoni kirjeldas Peter Simon Pallas 1771. aastal nimega *Charadrius gregarius*. Taksonit käsitletakse sageli perekonnas *Chettusia*. Alamliike ei eristata.
## Levik

Stepikiivitaja pesitseb Kasahstani põhja- ja keskosas ja Venemaa lõuna-keskosas. Varem pesitses stepikiivitajaid ka Ida-Turkestanis. Peamised talvitusalad asuvad Loode-Indias, Iisraelis, Sudaanis ja Eritreas. Mõnikord võib talvitada ka Pakistanis, Sri Lankas, Omaanis ja Araabia Ühendemiraatides.
Euroopas on stepikiivitaja haruldane külaline, teda võidakse leida kiivitajate hulgast. Soomes on stepikiivitajat kohatud viiel korral.

**Eestis** kohati stepikiivitajat esmakordselt 2010. aasta juunis Vändra lähedal Pärnumaal.

## Välimus
Pikkus 27–30 cm, tiibade siruulatus 65–70 cm. Stepikiivitaja on kiivitajast natuke väiksem, üldiselt liivapruuni ülapoolega. Sugupooled on samased. 

Stepikiivitajal on pruunikashall selg, hallid kael ja puguala, must rind ja ruuge kõhualune. Jalad on suhteliselt kõrged ja mustad. Nokk on must ja lühike.

## Elupaik ja pesitsemine

Stepikiivitaja on seltsinguline haudelind. Ta pesitseb tavaliselt mõne kuni mõnekümne paariste rühmadena stepis (näiteks koirohu või stepirohu stepis), soolakõrbetes ja mujal avamaastikul. Väljaspool pesitsusaega tegutseb küntud põldudel, mudastel randadel, kõrgetel tasandikel, hirsipõldudel jm. Stepikiivitaja pesitseb suvel vaid ühe korra.

Pesa on kraabend maapinnal. Kurn koosneb tavaliselt neljast, mõnikord viiest või kolmest munast. Haudeperiood kestab umbes 25 päeva. Pojad on pesahülgajad, nad õpivad lendama 35–40 päeva vanuselt.

## Toitumine
Stepikiivitaja toiduks on maas elavad putukad, peamiselt mardikalised ja sihktiivalised. Ta sööb ka taimede osi. Nagu kiivitaja, nopib ta putukaid ja teisi väikeseid saakloomi peamiselt rohust või künnilt.

## Kaitse ja arvukus
Stepikiivitajat peetakse ohustatuselt kriitilises seisundis olevaks linnuliigiks, koguni üheks maailma enim ohustatud kaheksast kahlajaliigist.
Liigi koguarvuks hinnatakse 600–1800 isendit ja tema arvukus väheneb.
Stepikiivitaja maailma populatsioon on puudulikult teadaolevatel põhjustel väga kiiresti vähenenud. Hiljutised välitööd Kasahstanis ning loendused Türgis ja Lähis-Idas on viidanud stepikiivitaja suuremale arvule seni arvatust, ning edaspidised uurimused võivad välja viia liigi ohustatuse astme alandamisele madalamasse kaitsekategooriasse.
Stepikiivitajat ohustab küttimine, pesitsusalade ülesharimine ja rohumaade ülekarjatamine.

## Viited

## Kirjandus
* Cramp, Stanley (peatoim.) 1985: *Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. III.* – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-857506-8
*Loomade elu, 6. kd

## Välislingid

* 
*Sissekanne Birdlife'is
*Järjekordne linnuharuldus Eestis- stepikiivitaja Maaleht, 21. juuni 2010
* Estbirding (pilte)
Karravong

**Karravong** (*Strepera*) on *[[Cracticidae]]* või tuulaslaste sugukonda kuuluv Austraalia endeemne lindude perekond. Nimetus *karravong* on onomatopoeetiline ja tuleb pugal-karravongi (*Strepera graculina*) häälitsusest. Karravongid on vareslaste kauged sugulased. Karravongidel on tume sulestik, kollased silmad ja suur nokk. Nad on segatoidulised.

## Liigid
* must-karravong, *Strepera fuliginosa*
* pugal-karravong, *Strepera graculina*
* hall-karravong, *Strepera versicolor*
Hedda Hacker

**Hedda Hacker** (ka **Hedda Hakker**; 4. oktoober 1905 Moskva – 6. september 1988 Stockholm) oli eesti maalikunstnik.

Esimese kunstialase õpetuse sai ta oma ristiisalt Ants Laikmaalt. Lõpetas 1934. aastal diplomeeritud maalikunstnikuna Kõrgema Kunstikooli Pallas. Siiski ei kujunenud temast päris eneseteostuslikku näitustega esinevat kunstnikku, ehkki ta harrastas maalimist ka hiljem. Kunstikooli päevil armus ta andekasse kunstnikku Hando Mugastosse, kes illustreeris 1935. aastal ilmunud Marie Underi luulekogu "Kivid südamelt", kuid see suhe tema emale Marie Underile ei meeldinud ning Hedda jäi elu lõpuni üksikuks. Sügisest 1942 töötas ta Draamateatri dekoraatorina, sügisel 1944 põgenes koos perekonnaga Rootsi.

Hedda Hacker on illustreerinud paar Underi luulekogu: "Lageda taeva all" (1930) ja "Kivid südamelt" teise trüki (1937); samuti kujundas ta 1937. aastal ilmunud Artur Adsoni luulekogu "Lehekülg ajaraamatust" (värsse 1931–1935).

Hedda Hacker suri 6. septembril 1988 Stockholmis ja maeti Skogskyrkogårdeni kalmistule. 9. juunil 2016 maeti ta koos ema Marie Underi, viimase abikaasa Artur Adsoni ja ema õe Berta Underiga ümber Tallinna Rahumäe kalmistule. 

## Isiklikku
Tema ema oli poetess Marie Under, isa oli Carl Hacker, kasuisa oli kirjanik Artur Adson, õde Dagmar Stock oli tõlkija, õemees Hermann Stock oli vaimulik, luuletaja ja tõlkija.

## Viited
Kochi postulaadid

**Kochi postulaadid** on tingimused, mis peavad olema täidetud tõestamaks, et just mingi konkreetne haigusetekitaja põhjustab seda konkreetset haigust:

#Mingi haiguse tekitajaks peetav mikroob peab vastavat haigust põdevas organismis pidevalt esinema.
#See mikroob tuleb isoleerida puhaskultuuri.
#Terve organismi nakatamisel selle puhaskultuuriga peavad ilmnema sellele haigusele iseloomulikud tunnused.
#Haigest organismist peab olema see mikroob jällegi puhaskultuuri isoleeritav.

Postulaadid sõnastas Robert Koch.
Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann

**Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann** (21. detsember 1833/2. jaanuar 1834 Martna – 20. jaanuar/2. veebruar 1902 Tartu) oli Liivimaa vaimulik.

Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann sündis Martna Püha Martini koguduse õpetaja Otto August Leopold Hörschelmanni ja Antoinette Hörschelmanni (sünd. Luther) pojana. Tema emapoolne vanaisa oli Tallinna kaupmees Dietrich Martin Luther. Vaimulikukutse valisid ka tema vennad Alexander Anton, August Konstantin ja Johannes Eduard Robert.

Õppis Tallinna toomkoolis. Aastatel 1851–1855 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. 1855–1858 töötas ta koduõpetajana Sinalepas. Oli prooviaastal Martna Püha Martini koguduses isa juures ja Viljandi Pauluse koguduses Valentin Karl Heinrich von Holsti juures. Ordineeriti 26. oktoobril 1858 õpetajaks Volmaris.

Oli aastatel 1858–1861 Viljandi Pauluse koguduse adjunktõpetaja, 1861–1875 (introdutseeriti 9. aprillil 1861) sama koguduse õpetaja. 1873. aastast Viljandi praostkonna praost.  Aastatel 1875–1900 oli ta Tartu ülikooli tegeliku usuteaduse professor ja aastatel 1875–1900 (introdutseeriti 16. novembril 1875) Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.

## Esivanemad
 

## Vaata ka
*Hörschelmann

## Viited
Lääne-Dunántúl

**Lääne-Dunántúl** on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari lääneosas Dunántúlis. 

Piirkonda kuuluvad Zala, Vasi ja Győr-Moson-Soproni komitaat. Suuremad linnad on Győr ja Szombathely.

Piirkonna kood on **HU22**.

Austria ja Sloveenia läheduse tõttu on see üks Ungari majanduslikult arenenumaid piirkondi.
Põhja-Alföld

**Põhja-Alföld** on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari idaosas Alföldis. 

Piirkonda kuuluvad Hajdú-Bihari, Jász-Nagykun-Szolnoki ja Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaat. Suuremad linnad on Debrecen ja Nyíregyháza.

Piirkonna kood on **HU32**.
Maurice Allais

**Maurice Félix Charles Allais** (31. mai 1911 – 9. oktoober 2010) oli prantsuse majandusteadlane.

1988. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna teedrajava panuse eest turuteooria ja ressursside tõhusa kasutamise vallas.

## Tunnustus
*1999 – valiti Venemaa Teaduste Akadeemia välisliikmeks
Lõuna-Dunántúl

**Lõuna-Dunántúl** on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari edelaosas Dunántúlis. 

Piirkonda kuuluvad Somogyi, Baranya ja Tolna komitaat. Suuremad linnad on Pécs ja Kaposvár.

Piirkonna kood on **HU23**.
Lõuna-Alföld

**Lõuna-Alföld** on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari lõunaosas Alföldis. 

Piirkonda kuuluvad Bács-Kiskuni, Békési ja Csongrádi komitaat. Suuremad linnad on Szeged ja Kecskemét.

Piirkonna kood on **HU33**.
Akron

**Akron** on linn Ameerika Ühendriikides Ohio osariigis, Summiti maakonna halduskeskus. See asub Allegheny platoo lääneserval Clevelandist umbes 50 km kaugusel lõunas.

Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 190 469. 2010. aastal oli elanikke 199 110. Akron on elanike arvult osariigi viies linn. Summiti ja Portage'i maakonda hõlmavas Akroni linnastus elab umbes 702 000 inimest. Tippajal, 1960. aastal, elas Akronis 290 351 inimest.

Linn rajati 1825. aastal Little Cuyahoga jõe kaldale Ohio ja Erie kanali ehituse tippajal. Linna nimi tuleneb vanakreeka sõnast ἄκρον (*ákron*, 'tipp'). 1865. aastal sai Akron linnaõigused. 19. sajandi teiseks pooleks oli Akronist saanud riigi üks olulisemaid tööstuslinnu. 20. sajandil paiknes linnas peaaegu kogu Ameerika kummitööstus ning linna nimetatigi maailma "kummipealinnaks" (*Rubber Capital of the World*).

Tänapäeval on peamised majandusharud tööstus, haridus, tervishoid ja biomeditsiiniuuringud. Linnas asub rehvitootja Goodyear peakorter.

Akronis tegutseb 1870. aastal asutatud Akroni Ülikool.

Akronis võeti vastu 1847. aasta Akroni Koolide Seadus (Akron School Law), millega loodi Ameerika tänane tasuta hariduse süsteem K-12 (**K**indergarten to **12**th grade).

1899. aastal kasutati Akronis esimest korda maailmas politseiautot. Sellel Collins Buggy Company toodetud autol oli kaks neljahobujõulist elektrimootorit ning see maksis 2400 dollarit.

Akronis on sündinud üks läbi aegade parimaid korvpallureid LeBron James.

Akroni sõpruslinnad on Chemnitz Saksamaal ja Kiryat Ekron Iisraelis.

## Viited

## Välislingid

* Linna koduleht
Eino Hanski

**Eino Hanski** (17. juuli 1928 Leningrad – 20. august 2000 Göteborg) oli soome skulptor ja kirjanik.

Ta kirjutas peamiselt rootsi keeles.
Pikker

**Pikker** on eesti mütoloogias äikesejumal.

Teda on mainitud rahvuseeposes "Kalevipoeg". Kirjeldusi tema kohta on andnud ka Matthias Johann Eisen oma kirjutistes Eesti mütoloogiast.

Pikrist on juttu rahvuseepose kolmandas loos (Kalevipoegade jahilkäik, Linda röövimine, Kalevipoegade kojutulek).
Põualisel päeval istus Kalevipoeg mere kaldal ja vaatas lainete mängu. Äkitselt varjutasid taeva mustad pilved ja tõusis tugev tuul.
:Tuiskas tulda tulle′essa,
:Sädemeida sõite′essa.
:Pikker-taati põruteli,
:Kärinada kärgateli,
:Viskas välku väledasti.
Kaldal olnud kurjad vaimud kohkusid ja põgenesid Pikse eest laintesse merepõhja. Kalevipoeg kargas laintesse järele, püüdis kurjalasi kui vähke urkast ning viskas nad kaldale tagasi Pikri raudvitsa alla, mis kolkis nood puruks.
## Viited
Põhja-Ungari

**Põhja-Ungari** on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari põhjaosas. 

Piirkonda kuuluvad Borsod-Abaúj-Zempléni, Hevesi ja Nógrádi komitaat. Suuremad linnad on Miskolc ja Eger.

Piirkonna kood on HU31.
Absamat Masalijev

**Absamat Masalijev** (*Абсамат Масалиев*; 10. aprill 1933 — 31. juuli 2004) oli Nõukogude Liidu ja Kõrgõzstani partei- ja riigitegelane.

Aastatel 1985—1991 oli ta Kirgiisi NSV Kommunistliku Partei keskkomitee esimene sekretär ja Kirgiisi NSV Ülemnõukogu esimees. Aastatel 1990—1991 NLKP KK Poliitbüroo liige.

1992. aastast surmani Kõrgõzstani Kommunistliku Partei juht.

1995. ja 2000. aastal valiti Džogorku Kengeši liikmeks.

Osales 1995. aasta presidendivalimistel Askar Akajevi peamise vastaskandidaadina ja kogus 24,4% häältest.

## Välislingid
* МАСАЛИЕВ Абсамат Масалиевич
Kesk-Dunántúl

**Kesk-Dunántúl** on statistiline piirkond (NUTS 2) Ungari lääneosas Dunántúlis. 

Piirkonda kuuluvad Fejéri, Komárom-Esztergomi ja Veszprémi komitaat. Suuremad linnad on Székesfehérvár, Tatabánya ja Veszprém.

Piirkonna kood on HU21.
Kesk-Ungari

**Kesk-Ungari** on statistiline piirkond (NUTS 1 ja 2) Ungari keskosas. 

Piirkonda kuuluvad Pesti komitaat ja Budapest.

Piirkonna koodid on HU1 ja HU10.
Heinrich Emil August Hörschelmann

**Heinrich Emil August Hörschelmann** (12. juuli 1810 Viru-Jaagupi – 23. juuni 1854 Peterburi) oli Eesti vaimulik.

Alghariduse sai koduõpetajalt. Õppis aastatel 1827–1828 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1832–1834. Aastatel 1829–1832 töötas ta koduõpetajana Kurge mõisas ja aastatel 1835–1838 Uue-Põltsamaa mõisas. Ordineeriti 25. märtsil 1838 õpetajaks.

Aastatel 1838–1853 oli ta Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja. 9. märtsist 1853 oli ta Peterburi Anna koguduse abiõpetaja. 

Hörschelmann suri aastal 1854 Parkalas (Pargolovos) (praegu Peterburi linnaosa Viiburi rajoonis).

## Isiklikku
Tema isa Friedrich August Hörschelmann oli Viru-Jaakobi koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 "Revalische Wöchentliche Nachrichten"i väljaandja. Tema vend Carl Anton Ferdinand Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, teine vend Otto Friedemann Jakob Hörschelmann oli Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja. Hörschelmann oli kaks korda abielus. Tema teise naise vend Ernst Johann Georg Sokolowsky oli Vändra- ja Paldiski koguduse õpetaja.

## Viited
Kassapidaja

**Kassapidaja** ehk **kassiir** on kaupluses inimene, kes skaneerib kliendi ostetavad kaubad läbi kassaaparaadi ning pärast seda võtab kliendilt raha ostetud kaupade või teenuste eest. Kassiiriamet on juba tuhandeid aastaid vana. 

Kassapidajaid ohustab pinge ja stress, mis tuleneb ühtedest ja samadest liigutustest, mis sisaldavad informatsiooni sisestamist klahvidega ja toodete tõstmist skaneerimiseks, lisaks füüsilisest küljest veel ühe koha peal istumine või seismine mitu tundi järjest. Ei saa unustada ka emotsionaalset pinget, mis tuleneb kohustusest kõiki kliente meeldivalt kohelda. Kassapidaja amet on väga pingeline, olenevalt klientuurist. Kassiiriks sobivad kõige paremini heade kommetega rahulikud inimesed. 

## Välislingid

*Kassapidaja ametist iseteeninduskassadeni?
Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann

**Aleksander Ferdinand Leopold Hörschelmann** (12. november 1801 Tallinn – 30. mai 1871 Ridala) oli Eesti vaimulik.

Õppis aastatel 1816–1819 Tallinna gümnaasiumis. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1819–1822, Jena Ülikoolis aastatel 1823–1824 ja Göttingeni Ülikoolis aastatel 1825–1830. On töötanud aastast 1824 koduõpetajana. Ordineeriti 14. septembril 1830 õpetajaks.

Oli aastatel 1830–1868 Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse ja Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Sai 22. oktoobril 1866 Ranna-Lääne praostkonna praostiks. Jäi 30. mail 1868 õpetajaametist emerituuri, kuid jäi edasi praostiks.

Ta asutas aastal 1840 Ridala abipiibliseltsi ja oli selle juhatajaks.

## Isiklikku
Tema isa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja, vend Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Tema naise Rosalie Eugenie isa Christoph Heinrich Rinne oli arst, naise vanaisa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Poeg Magnus Heinrich Ferdinand Hörschelmann oli Ridala Püha Maarja Magdaleena koguduse õpetaja, hiljem Tallinna toomkoguduse ülemõpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent.

## Viited
Vjatšeslav Razbegajev

**Vjatšeslav Vjatšeslavovitš Razbegajev** (vene *Вячеслав Вячеславович Разбегаев*; sündinud 14. oktoobril 1965 Moskvas) on vene teatri- ja filminäitleja.

Vjatšeslav Razbegajev sündis Moskvas. Õppis Moskva Kunstiteatri stuudiokoolis, mille lõpetas 1992. aastal.

Töötas aastatel 1992–2006 Vene Armee Teatris. 

## Filme
*"Antikiller" (2002)
*"Antikiller 2: Antiterror" (2003)
*"" (2009)

## Välislingid
* Näitleja mitteametlik veebileht
*  Näitleja biograafia veebilehelt "Rossijskoje kino" (''"Российское кино"'')
Mägari kraav

**Mägari kraav** on kraav Läänemaal Haapsalu linnas Mägari, Koheri, Väike-Ahli, Kolu ja Pusku külas ning Sepakülas.

Kraavi pikkus on 6,3&nbsp;km ning see suubub vasakult Asuküla peakraavi (5&nbsp;km suudmest). Kraavi valgla on 14,2&nbsp;km².

Kraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Mägari kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1105500.

## Välislingid

*
Männiku kraav

**Männiku kraav** on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Vagivere, Järise, Massu, Mäense, Poanse ja Salevere külas ning Metskülas.

Kraavi pikkus on 11 km ning see suubub merre. Kraavi valgla on 45,7 km². Kraavi lähe on Vagivere külas Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteest kagus. Kraavi alamjooks jääb Matsalu rahvusparki.

Kraav on tehislik avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.

Männiku kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1118800.

## Välislingid
*
Tarn (täpsustus)

Sõnal **tarn** on mitu tähendust.
***[[Tarn]]** on lõikheinaliste hulka kuuluv taimede perekond.
* **[[Tarni jõgi]]** asub Prantsusmaal.
* **[[Tarni departemang]]** asub Prantsusmaal.
* **[[Tarni laht]]** asub Tšiilis.
Max Hörschelmann

**Adolf Eduard Max Konstantin Hörschelmann** (17. aprill 1823 Haapsalu – 2. märts 1877 Haapsalu) oli Eestimaa vaimulik.

Ta õppis detsembrini 1844 Tallinna toomkoolis. Aastail 1845–1849 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis. Ordineeriti õpetajaks 30. oktoobril 1849.

Oli aastatel 1849–1877 (kutsuti 1. septembril 1849) Haapsalu Püha Johannese koguduse ja Haapsalu toomkiriku lossipastor.

Oli Haapsalu abipiibliseltsi eestseisja alates 18. veebruarist 1850.

## Isiklikku
Tema isa Constantin Immanuel Hörschelmann oli Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja, vanaisa Ernst August Wilhelm Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja aastatel 1786–1807 Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja.

## Vaata ka
*Hörschelmann

## Viited
Rootslased

**Rootslased** (endanimetus *svenskar*) on Skandinaavia poolsaare idaosas elav põhjagermaani rahvas, Rootsi põhirahvus. Rootslased räägivad peamiselt rootsi keelt. Rootsis elab umbes 8 miljonit rootslast. Soomes elab 290 000 soomerootslast. Eesti rannaaladel ja saartel elasid Teise maailmasõjani eestirootslased.

Rootsi päritolu inimesi on maailmas kokku umbes 13 miljonit, neist Ameerika Ühendriikides 4,4 miljonit ja Kanadas 334 000. Arvukalt rootsi päritolu inimesi elab veel ka Austraalias.
Arvo Aun

**Arvo Aun** (sündinud 19. märtsil 1950 Avinurmes) on eesti kunstnik (naivist ja avangardist), galerist ja matemaatik.

Kunstioskused on ta omandanud omal käel, hiljem on teda juhendanud Renaldo Veeber ja Fideelia-Signe Roots.

## Haridus ja töö
Ta lõpetas 1968. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja 1980. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. 

Töötas matemaatikaõpetajana Jõhvis ja Kohtla-Järvel. Aastatel 1999–2005 oli ta Kohtla-Järve Põlevkivimuuseumi direktor. Ta oli Kohtla Kaevanduspargi-muuseumi loomise algataja ja osales selle rajamises. Rahvusvahelise Muuseumide Nõukogu (ICOM) liige. Ida-Virumaa atesteeritud tööstusgiid 2010.

On end täiendanud Napoli ja Campania (2011), Kreeka (2009), Rumeenia (2008), Portugali (2006), Krakówi ja Lõuna-Poola (2004), Hollandi ja Berliini (2002) ning Moskva (2001) muuseumides.

## Loominguline tegevus
* Korraldas konverentsi "Kas ja kuhu rajada põlevkivi kaevandusmuuseum?" (2000)
* Algatas liikumise "Tööstuspärandi säilitamine läbi kultuuri" (2000).
* Korraldas rahvusvahelise seminari "Industrial Heritage as a Development Force" (2002)
* Rajas esimese erakunstigalerii Ida-Virumaal Purtses (2006).
* Rajas "Arvo Aun Art Allee Gallery" (2009)
* Algatas Eesti naivistliku kunstniku Hugo Sturmi kunstiloomingu säilitamise Kondase Keskuses.

## Näitused
* "Naivismist tašismini" Jõhvis (2010)
* "Imekaunis Setumaa" (2005)
* "Imekaunis Virumaa" Alatskivil, Paides, Sillamäel ja mujal (2004)
* "Pärast suurt sadu" Kohtla-Järvel, kujutas veeuputust Ida-Virumaal 2003. aastal (2003)
* LC Kohtla-Järve heategevusballi näitus (2003)
* "Hetkemeeleolud" Kohtla-Järvel (2002)
* "Meeleolud kunstis" Alatskivil, Kõrvekülas, Värskas, Toilas, Jõhvis, Saatses (2003)
* On esinenud ka Eesti Maalikunstnike liidu aastanäitustel (2003, 2008)

## Tunnustus
* Eesti Muinsuskaitse Seltsi Teenetemedal (2005)
* Kohtla-Järve kultuuri preemia 2000 (2001)

## Välislingid
* Tiia Liinard. Nässuläinud foto tegi matemaatikust kunstniku
* Arvo Aun
* "Art Allee" – kunsti igale maitsele (vene)
* Kosmose ja maa liit

### Arvo Auna artiklid
* Arvo Aun Art Allee Gallery / Forseliuse Sõnumid nr 18, 2010, lk 50.
* Renaldo Veeberi õlimaal "Viskas mehe Viru randa" / Forseliuse Sõnumid nr 11, 2004, lk 69.
* Tööstupärandist Ida-Virumaal / Forseliuse Sõnumid nr 10, 2003, lk 80–81.
* Kohtla kaevanduses on nüüd muuseum / Forseliuse Sõnumid nr 9, 2002, lk 94–95.
Xi'an

**Xi'an** on (西安; *Xī'ān* 'läänerahu') on linn Hiinas, Shaanxi provintsi pealinn ja Xi'an Shi allprovintsilinna keskus. Ta asub Huang He lisajõe Wei He orus. 

1993. aastal oli linnas 2,4 miljonit elanikku. 

Xi'ani linnastu hõlmab 3830 km², elanike arv on 7 168 005. 

## Majandus
Xi'an on tähtis tööstuskeskus, kus asuvad masinaehitus-, tekstiilitööstus-, elektrotehnikatööstus-, sõidukiehitus-, keraamikatööstus-, metallurgia- ja toiduainetööstusettevõtted.

Xi'an on ka transpordisõlm.

## Haridus
Linnas on Loodeülikool. 

## Ajalugu
Xi'an on üks Hiina neljast ajaloolisest pealinnast. Praegust nime kannab linn 14. sajandist, vanal ajal kandis ta nime **[[Chang'an]]** (traditsioonilises hiina kirjas 長安, lihtsustatud hiina kirjas 长安; *Cháng'ān* 'igavene rahu').

Linn on üle 3000 aasta vana ning oli 11 dünastia pealinn. Linna erilised õitseajad olid Hani dünastia ja Tangi dünastia ajal. 7.–8. sajandil oli linnas umbes 2 miljonit elanikku ning ta oli maailma suurim linn, Hiina ja muu maailma vahelise kauba- ja kultuurivahetuse keskus.  Sealt sai alguse Siiditee.

## Vaatamisväärsused
*Suur Metshanede pagood (652)
*Väike Metshanede pagood (707)
*Xi'ani mošee ehk Xi'ani suur mošee (8. sajand, ümber ehitatud)
*Xi'ani kellatorn (14. sajand) 
*Trummitorn (1370) 
*Xingjiao tempel (669)
*Xi'ani linnamüür
*Xi'ani steelimets
*Fenghao
*Epangi palee
*Chang'ani paik
*Damingi palee paik
*Xi'ani intsidendi paik
*8. marsiarmee Xi'ani büroo paik
*Dulingi mausoleum

Xi'anist umbes 30 km kaugusel on Qini dünastia aegsete terrakotasõdalaste asukoht Qin Shihuangdi mausoleum. 

Xi'anist umbes 10 km kaugusel on arheoloogiline Banpo muuseum.

## Vaata ka
*Xi'ani palee
Rakvere Tarvas

**Rakvere Tarvas** võib tähendada:
*BC Rakvere Tarvas
*Rakvere JK Tarvas

## Vaata ka
*Tarvas, skulptuur Rakveres
Vadim Belobrovtsev

**Vadim Belobrovtsev** (sündinud 11. mail 1978) on Eesti poliitik ja endine ajakirjanik (kirjutas vene keeles). Ta oli 2010. aastal ja vahemikus 2017–2023 Tallinna abilinnapea. 10. aprillist 2023 on ta XV Riigikogu liige.

## Elukäik
Aastal 2000 lõpetas ta Concordia Rahvusvahelise Ülikooli Eestis.

Ta kuulus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna juhatusse ja erakonna Tallinna piirkonna juhatusse. Ta on töötanud Riigikogus Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nõunikuna.

Alates 19. novembrist kuni 31. detsembrini 2010 oli ta Tallinna abilinnapea. Hiljem on ta olnud Tallinna linnavolikogu liige.

6. mail 2015 teatas ta kavatsusest liituda Eesti Keskerakonnaga.

28. maist 2015 kuni 9. novembrini 2017 oli ta Kristiine linnaosa vanem. Alates 9. novembrist 2017 on ta Tallinna abilinnapea ning ta vastutab haridus-, kultuuri- ja spordivaldkonna eest. Ta jätkas abilinnapea kohal kuni 2023. aasta aprillini, mil suundus Riigikokku.

Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 3233 häält ning osutus valituks.

Ta kandideeris 2025. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Kristiine linnaosas, kogus 2035 häält ning osutus valituks.

## Viited
FIFA Ballon d'Or

**FIFA Ballon d'Or** oli aastatel 2010–2015 rahvusvahelise jalgpalliliidu FIFA väljaantav auhind, mille pälvis maailma parim meesjalgpallur.

Auhinna saaja valisid jalgpalliajakirjanikud ning riikide jalgpallikoondiste peatreenerid ja kaptenid.

Auhind loodi 2010. aastal, kui liideti FIFA aasta jalgpalluri ja Euroopa aasta jalgpalluri aunimetus. 2016. aastal taastati endine Euroopa aasta jalgpalluri auhind.

## Võitjad

## Vaata ka
*FIFA aasta jalgpallur
*FIFA Puskási auhind
*Euroopa aasta jalgpallur
*Euroopa Kuldsaabas

## Viited

## Välislingid
Baltic Scandinavian Lines

**Baltic Scandinavian Lines AS** on 2005. aastal asutatud Eesti laevakompanii, millel on laevaliin Paldiski-Kapellskär. Sel liinil sõitis 1976. aastal ehitatud ro-pax-laev Via Mare, mille mahutavus on 726 rajameetrit ja 60 reisijakohta. Esimesil aastail, kui Baltic Scandinavian Linesi omanik oli Pakri Marine Investments, väljus Via Mare Paldiski Lõunasadamast.

1. märtsil 2008 omandas Baltic Scandinavian Linesi Paldiski Põhjasadamaga samasse kontserni kuuluv ekspedeerimisfirma AS Merktrans. Merktransi suuromanikud on Aleksei Tšulets ja Aleksandr Nakonetšnõi. Nõukogus on veel ka Rein Küttim ning Aleksei Mürisep. Seejärel hakkas Via Mare väljuma Paldiski Põhjasadamast.

Pärast seda, kui samad omanikud ostsid laevakompanii Navirail, suunati Via Mare selle firma liinile Muuga-Vuosaari ning liinile Paldiski-Kapellskär renditi Leedu lipuga ro-pax-laev LISCO Patria. Sügisest 2011 sõidab Via Mare liinil Paldiski-Hanko.

Sügisel 2011 ühines Baltic Scandinavian Lines Taani laevakompaniiga DFDS ja sestpeale opereerib Paldiski-Kapellskäri liini DFDS Seaways. Sel liinil sõidab Patria Seaways (ex LISCO Patria).

## Välislingid
*DFDS Seaways Eesti koduleht, endine Baltic Scandinavian Lines
Faalanks

**Faalanks** oli jalaväe formatsioon, mis on tuntud peamiselt kasutamise tõttu Vana-Kreekas. Faalanksis olevad sõdurid (Vana-Kreekas hopliidid) reastusid üksteise kõrvale nii, et nende kilbid moodustasid tiheda seina ja esimesed sõdurite read suunasid oma odad ettepoole. Faalanks oli eest hästi kaitstud, kuid haavatav külgedelt. Faalanksitega peeti lahinguid enamasti tasastel väljadel, kuna ebatasasel maastikul oli raske rivi hoida. 

Esimesed kirjeldused faalanksitaolise rivistuse kasutamisest pärinevad 25. sajandist eKr Sumerist ja Vana-Egiptuse jalavägi kasutas sarnast formatsiooni. Sõna "faalanks" (φάλαγξ) pärineb Homeroselt, kes kasutas seda, kirjeldamaks lahinguid hopliitide vahel. Kreeka ja Sparta faalanks sündis ilmselt 8.-7. sajandil eKr ja selle kõrgaeg saabus Aleksander Suure vallutuste ajal. Rooma vabariigi ja leegioni tõus viisid hellenistlike riikide ja nende armeede kadumiseni ning seega ka faalanksi allakäiguni. Odadega relvastatud jalavägi mängis lahinguväljal rolli veel 18. sajandil, kuid nende taktika ei pruukinud kattuda enam faalanksi omaga.

## Vaata ka
*Leegion
*Malev

## Välislingid
Sihhote-Alin

**Sihhote-Alin** (vene keeles *Сихотэ-Алинь*) on mäestik Venemaa kaguosas Kaug-Idas Habarovski ja Primorje krai territooriumil. Sihhote-Alin on Amuuri jõe, Jaapani mere ja Tatari väina veelahe.

Mäestiku pikkus on 1200 km, laius kuni 250 km, suurim kõrgus 2090 m (Tordoki-Jani mägi). Teised mäetipud on Ko (2003 m), Jako-Jani (1955 m), Anik (1933 m), Durhe (1903 m), Oblatšnaja (1856 m), Sputnik (1805 m), Ostraja (1788 m), Võssokaja (1745 m), Snežnaja (1684 m), Olhovaja (1805 m), Lõssaja (1554 m), Izjubrinaja (1433 m), Livadiiskaja (Pidan) (1334 m), Tšornõi Kust (1010 m), Kedrovaja (961 m).

Sihhote-Alini kõrgematel tippudel on reeglina teravalt visandatud kuju, suur osa neist on kaetud suurte kivide rusuga. Pinnavormid meenutavad tugevasti purustatud tsirkusorge.

Sihhote-Alini mäestik koosneb liivakivist ja kiltadest. Esineb hästi palju intrusioone, mis on põhjustanud kulla, tina ja polümetallide leiukohtade tekkimise. Nõgudes on kivi- ja pruunsöe leiukohad.

Eelmäestikus esinevad basaltplatood. Sihhote-Alini lõuna- ja idaosa on järskude nõlvadega keskmäestikud, lääneosas esinevad sageli pikiorud ja nõod. Üldiselt on Sihhote-Alini ristiprofiil asümmeetriline, läänenõlv on laugem kui idanõlv. Vastavalt on läände voolavad jõed pikemad kui itta voolavad. Selle iseärasuse põhjal on mäestik ka nime saanud. Mandžu keeles tähendab Sihhote-Alin 'suurte läänejõgede ahelik'. 

## Taimkate ja loomastik
Sihhote-Alinis on mitmekesine taimkate: mäestiku lõuna- ja keskosas kõrgusel kuni 500 m on okas-laialehised metsad ning põhjaosas on okasmetsad ajaani kuuse ja amuuri nuluga. Kõrgemal esineb mägitundra. Nõgude põhjas kasvab rohi kõrgusega kuni 3,5 meetrit.

Sihhote-Alini endeemid on taimedest mikrobioota (*[[Microbióta decussáta]]*), olga lehis ja loomadest amuuri leopard.

## Kliima

Kliima on soe ja niiske. Talv on pehme, sest esinevad sageli Jaapani mere kohal tekkinud tsüklonid. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –10...–15 °C. Aasta keskmine sademete hulk on päris suur (kuni 800–1000 mm), suurem osa neist sajab suvel. Lumikate tekib oktoobris–novembris ja sulab ära märtsis–aprillis. Lumikattega päevade arv on 120–150. Talvel sajab ühtlaselt, tihti on tugevad lumesajud, lumetormid ja sulad. Laviiniohtlik periood kestab kuni 90 päeva.

## Looduskaitseala

Sihhote-Alini territooriumil on loodud Sihhote-Alini looduskaitseala, mis aastast 2001. kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Välislingid
Johannes Eduard Robert Hörschelmann

**Johannes Eduard Robert Hörschelmann** (17. jaanuar 1845 Martna – 6. november 1926 Berliin) oli Eesti vaimulik.

Õppis Tallinna toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis aastani 1872. Ordineeriti 21. jaanuaril 1873 õpetajaks.

Oli aastatel 1873–1876 (kutsuti 25. septembril 1872) Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Oli aastatel 1876–1888 Moskva eesti koguduse õpetaja, oli veel aastatel 1877–1888 vanglavaimulik. Aastatel 1888–1913 oli Narva Johannese koguduse õpetaja, teenides aastatel 1888–1893 ka Jamburgis. Aastatel 1888–1898 oli ta ka Narva gümnaasiumi usuõpetaja. Emeeritusena elas aastatel 1913–1919 Riias, seejärel Saksamaal.

## Isiklikku
Tema emapoolne vanaisa oli Dietrich Martin Luther oli notar, kaupmees, suurgildi oldermann, Revalische Wöchentliche Nachrichteni väljaandja aastatel 1807–1852, tema teine vanaisa Ferdinand Ludwig Hörschelmann oli Tallinna gümnaasiumi professor ja Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja, tema isa Otto August Leopold Hörschelmann oli Martna Püha Martini koguduse õpetaja. Tema vend Alexander Anton Hörschelmann oli Hageri Lambertuse koguduse õpetaja, teine vend August Konstantin Hörschelmann oli alguses Karuse Margareeta koguduse pastor, pärast Alexander Antoni surma Hageri koguduse ja Oranienbaumi koguduse pastor, kolmas vend Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ja hiljem Tartu ülikooli tegeliku usuteaduse professor.

## Viited
Ravipedagoogika

**Ravipedagoogika** on erivajadustega lastele suunatud Waldorfi pedagoogika haru.

## Kirjandus
*Bernard Lievegoed. "Ravipedagoogiline vaatlus. Abiks arenguhäirete eristamisele ja käsitlemisele". Saksa keelest tõlkinud Inge Tael (Librarius 1997)
Eurütmia

**Eurütmia** (kr. εὖ *eu* 'hea', 'õige' ja ῥυθμὀς *rythmos* 'rütm', seega 'ühtlane liikumine' või 'ilus liikumine') on liikumiskunst, mis loodi 20. sajandi alguses (vahemikus 1908–1925) Saksamaal ja Šveitsis Rudolf Steineri, antroposoofia rajaja juhendamisel. Eurütmiat etendatakse eraldiseisva kujutava kunstina, aga ka lavastuste osana. Ravieurütmia on kasutusel teraapilistel eesmärkidel. Waldorfi koolides on eurütmia korraliselt õppekavas.

Eurütmias kasutatavad liigutused on seotud kõnerütmi ja -meloodia, muusika rütmi ja helidega ning tundmustega (näiteks rõõm ja kurbus). Nendest moodustuvad repertuaari elemendid, n-ö põhiliigutused, mida kasutatakse vabaks loominguliseks väljenduseks. Tähtsaks peetakse ka sirg- ja kõverjoonte vastandust, liikumise suunda ruumis (edasi, tagasi, üles, alla, vasakule, paremale), kokkutõmbumist ja paisumist ning värvusi. Värvuseelementi rõhutatakse nii kostüümide kui ka valgustuse abil.  Mitmesugustes eurütmiaharjutustes kasutatakse ka vaskkeppe ja palle.

Eurütmia eesmärk on viia esitaja liikumine ning esitaja ja publiku tajukogemused harmooniasse esituse sisuga; eurütmiat on sellepärast mõnikord nimetatud ka "nähtavaks muusikaks" või "nähtavaks kõneks". Eurütmia looja Rudolf Steiner kirjeldas eurütmiat kui "hinge kunsti". Tänapäeval esitatakse valdav osa eurütmiast Euroopa klassikalise muusika või tekstide (luule, proosa) saatel. Mõnikord esitatakse ka ilma helita eurütmiat.

## Viited
Transneft

**Transneft** (*Открытое акционерное общество "Акционерная компания по транспорту нефти «Транснефть»"*) on Venemaa riiklik naftatranspordiettevõte, Venemaa suuremate naftajuhtmete operaator. Transnefti omanduses on umbes 50 000 kilomeetrit naftajuhtmeid. Ettevõte transpordib üle 90% Venemaal toodetud naftast.

Riigile kuulub 100% ettevõtte lihtaktsiatest. Eelisaktsiad on vabas ringluses.

Ettevõte registreeriti 1993. aastal. Peakorter asub Moskvas. Ettevõtte juht on Nikolai Tokarev, direktorite nõukogu esimees Sergei Šmatko.

Transneft on Glavtransnefti (Nõukogude Liidu Naftatööstuse Ministeeriumi Naftatranspordi ja -tarnete Peamine Tootmisvalitsus) õigusjärglane.

## Välislingid

* Transnefti veebileht
Roheliste ja Talurahva Liit

**Roheliste ja Talurahva Liit** (*Zaļo un Zemnieku savienība*; lühendatult **ZZS**) on Läti poliitiline allianss, mis asutati 2002. aastal. Allianssi kuuluvad Läti Talurahva Liit ja Läti Roheline Partei.

2002. aasta parlamendivalimistel sai partei 12 kohta seimi sajast ja 2006. aastal 18 kohta.

Alates 2002. aastast on ZZS kuulunud valitsuskoalitsioonidesse. 2004. aastal oli ZZSi kaasesimees Indulis Emsis riigi valitsusjuht.

2006. aasta valimistel liitusid alliansiga partei Lätile ja Ventspilsile, mille juht Ventspilsi suurärimehest linnapea Aivars Lembergs oli ZZSi peaministrikandidaat.

2010. aasta parlamendivalimistel sai Roheliste ja Talurahva Liit seimis 22 kohta ja osales valitsuse moodustamises. Nad said 5 kohta Valdis Dombrovskise teises valitsuses.

2011. aasta parlamendivalimistel sai Roheliste ja Talurahva Liit 12,22 protsenti valijate häältest ja 13 kohta seimis.
Elmar Vesker

**Elmar Vesker** (23. aprill 1928 Rame küla, Massu vald, Läänemaa – 14. oktoober 2017 Virtsu, Hanila vald) oli eesti metsavaht ja harrastussportlane. 

Ta õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis kehakultuuri ning tegutses sporditegelase ja -pedagoogina Harjumaal.

1949. aastal arreteeriti ta Rootsi põgenemise katsel. Kuni 1956. aastani kandis ta karistust Komi ANSV-s Vorkuta vangilaagris.

Ta oli pikka aega Laelatu puisniidu hooldaja ning ehitas 1980. aastatel Laelatu bioloogiajaama hoone.

Ta osales 2001. aastal Austraalias XIV veteranide maailma kergejõustikuvõistlustel (kuulitõukes ja odaviskes).

## Välislingid
*
Metsavaht

**Metsavaht** on metsavalve ja metsahooldusega tegelev ametnik. 

Eestis oli metsavaht paljude mõisate juures alates 18. sajandist. 1930. aastal töötas Eesti riigimetsades 1554 metsavahti.

Riigimetsad jagunesid vahtkondadeks, millest igaühel oli oma metsavaht. 1948. aastal oli Eestis 1337 vahtkonda; 1972. aastal oli see arv kasvanud 1848-ni. 1980. aastail oli Eestis ligi 2000 metsavahti.
Veel 1997. aastal oli Eestis veidi alla 2000 metsavahi.

Eestis kaotati riigimetsades metsavahi ametikohad 1997. aastal. Metsavahtide ametimajad seejärel enamasti erastati.

2011. aasta 2. septembril toimus Sagadis Eesti Metsaseltsi korraldatud ja Marek Vahula ideena üleriiklik metsavahtide mälestusüritus "Metsavahtide radadel".

## Vaata ka
*metsaülem
*metsnik

## Viited

## Kirjandust
*Alexander Lütkens 1884. "Juhatus metsavahtidele ja neile, kes metsavahiks tahavad saada".
*Kaupo Ilmet 2011. "Rahvusvaheline metsa-aasta projekt "Metsavahtide radadel". Metsaalmanahh 2011. Tartu.
*Toivo Meikar 2011. "Metsavahtidest". Metsaalmanahh 2011. Tartu.
* Aadu Koll. "Kes oli metsavaht?" Eesti Metsateenijate Ühingu Sõnumid, detsember 2011 (vaadatud 30.08.2016)
Mihkel Soodla

**Mihkel Soodla** (sünninimi **Mihkel Sakson**; nimi eestistatud 1935; 23. august 1900 – 23. september 1949 Komi ANSV) oli Soontaga vallavanem ja metsavend.

Ta oli vallavanem 1940 ja 1941–1944, kuulus Ants Kaljuranna salka, arreteeriti 16. novembril 1948, lasti maha põgenemiskatsel Komi ANSV-s.
Lenny Leonard

**Lenny Leonard** on tegelane joonissarjas "Simpsonid". 

Ta on 38-aastane. Tal on tumepruunid juuksed. Ta töötab Springfieldi tuumaelektrijaamas. Tihti käib ta Moe kõrtsis ja joob seal Duffi õlut. Lenny parim sõber on Carl Carlson.
Alexander Lütkens

**Alexander Lütkens** (24. august / 5. september) 1842 Tveri kubermang – 22. aprill 1898 Suure-Konguta mõis, Tartumaa) oli Eesti metsandustegelane. 

Lütkens õppis Tartu Aleksander I gümnaasiumis, metsandust õppis Saksamaal Tharandi metsaakadeemias. Ta töötas pikemat aega Tartumaal metsaülemana.

Ta oli tegev Liivimaa Üldkasulikus ja Ökonoomilises Sotsieteedis ning Balti Metsaseltsis.  

Temalt ilmus kirjutisi metsanduse kohta selle sotsieteedi nädalalehes Baltische Wochenschrift. 

Ta on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule. 

## Teosed
* Alexander Lütkens. *Juhatus metsavahtidele ja neile, kes metsavahiks tahavad saada*. Tartu. 1884.

## Viited
Biodünaamiline põllumajandus

**Biodünaamiline põllumajandus** ehk **biodünaamiline põllundus** (ehk biodünaamika) on antroposoofia alusel teostatav mahepõllumajanduse liik. 

Eestis ühendab praktikuid Eesti Biodünaamika Ühing. 

## Vaata ka
*Mahepõllumajandus

## Välislingid
*Mis on biodünaamiline põllumajandus?, Maaelu Edendamise Sihtasutus
*Biodünaamika Aarne Pajula, Eesti Ekspress 25.III 1999
*Eesti Biodünaamika Ühing Maheklubi
Jørgen Smit

**Jørgen Smit** (Jørgen Faye Smit) (21. juuli 1916 Bergen – 10. mai 1991 Arlesheim) oli Norra õpetaja, kõrgkooli dotsent, lektor ja publitsist, pidades loenguid eelkõige Waldorfi pedagoogikas ja tegutsedes Antroposoofiaseltsis. Ta oli Norra Antroposoofiaseltsi peasekretär, Järnas (Rootsi) Rudolf Steineri Seminari rajaja ja Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisuse liige Goetheanumis.

### Elu
Jørgen Smit kasvas seitsmepojalise pere teise lapsena Bergenis, hiljem Oslos. Ta õppis klassikalist filoloogiat Oslos ja Baselis. 

1941–1965 töötas ta Bergeni Rudolf Steineri koolis õpetajana. Õpetajatöö kõrval sai temast juba noore õpetajana loengupidaja väga erinevatel teemadel, enamasti siiski seoses antroposoofia ja Waldorfi pedagoogikaga. 1966–1975 tegutses ta otsustava jõuna Järnas Rudolf Steineri Seminari asutamisel ja õpetajate seminari ülesehitamisel. Koostöös kunstnik Arne Klingborgi, arhitekt Erik Asmusseni ja ettevõtja Âke Kumlanderiga tekkis Järnas mõne aastaga suurim antroposoofiakeskus.

1975 kutsuti ta Dornachisse, Üldise Antroposoofia Seltsi eestseisusse, kus ta juhatas noortesektsiooni ja hiljem ka pedagoogilist sektsiooni. Rohkem kui pooled enda peetud 4889 loengust pidas ta 16 aasta jooksul kuni oma surmani 1991. Ta käis loengureisidel kõikidel kontinentidel, enamasti küll Euroopas. Tema trükis avaldatud kirjutised on enamasti toimetatud loengud.

## Välislingid
* Jörgen Smit Seiten täieliku bibliograafia ja loengute nimistuga (*saksa keeles*)
* Jörgen Smit Saksa Rahvusraamatukogus (Deutsche Nationalbibliothek) (*saksa keeles*)
* Biograafia Forschungsstelle Kulturimpulsis (*saksa keeles*)
Meelis (Kippel)

**"Meelis"** on Enn Kippeli noorsoojutt, mis ilmus 1941, aasta enne Kippeli surma.

Peategelane Meelis on Sakala vanema Lembitu poeg. Olles sakslaste kätte pantvangi langenud, suudab ta koju tagasi jõuda. Ta võtab osa Lindanise lahingust ja Tartu lahingust, kus ta saab surma, võideldes hilisema Tartu kohal asunud linnust kaitstes kõrvuti Koknese vürsti Vjatškoga, kes on ajalooline isik ja keda raamatus kujutati venelasena.

Venelaste (Pihkva ja Novgorodi) toetus eestlaste vabadusvõitlusele oli jutustuse lõpuveerandis (alates 12. peatükist) üks läbivaid teemasid. Raamat pälvis Nõukogude ajal palju tähelepanu just tänu eesti ja vene rahva sõpruse ning ühise saksavastase võitluse kujutamisele, mis sobis toonase riikliku ideoloogiaga, eriti Teise maailmasõja järel. "Meelis" oli kuni 1987. aastani ainus Enn Kippeli ajalooline teos, mida Eesti NSV-s välja anti ja isegi korduvalt (1945, 1955, 1961, 1976, 1984), Eduard Järve, Efraim Allsalu ja Henno Arraku illustratsioonidega.

Teoses liitlastena kujutatud Meelisele ja Koknese vürstile Vjatškole püstitati Nõukogude ajal Tartus Kassitoomele pronksist mälestusmärk, skulptuurigrupp "Vjatško ja Meelis Tartu kaitsel". 1954. aastal tuli esiettekandele eesti helilooja Anatoli Garšneki oratoorium "Vürst Vjatško ja vanem Meelis" (libretist Paul Anton).

Kuna "Meelise" autor Enn Kippel suri 1942. aastal Leningradi blokaadis, on teos 1. jaanuarist 2013 avalikus omandis.
Eesti Biodünaamika Ühing

**Eesti Biodünaamika Ühing** on Eesti organisatsioon, mille asutamisega 1989. aastal pandi alus siinsele mahepõllumajandusliikumisele. Töötati välja standardid ja kontrolliti tootjaid. Alates 2001. aastast enam kontrolliga ei tegeleta.

Ühingu tegevus on suunatud mahetootjate huvide esindamisele, biodünaamilise ja mahepõllumajanduse teadmiste täiendamisele ja mahetoodete turustamise edendamisele. Traditsiooniks on saanud iga-aastane õppereis ühingu liikmetele ja teistelegi mahetootjatele.

Valdava osa liikmeskonnast (2010. aastal 110) moodustavad mahetalunikud, kuid liikmete hulgas on ka mahepõllumajanduse edendamisest huvitatud eraisikuid ja organisatsioone.
Üliõpilasorganisatsioonide vapid

**Üliõpilasorganisatsioonide vapid** on üliõpilasorganisatsioonide poolt kasutatavad embleemid.

Üliõpilasorganisatsioonide vappe kasutatakse alates 19. sajandist ja nende kasutamine on osa üliõpilastavadest, kus tihti jäljendatakse aadli varasemaid tavasid (kahevõitlused jne). Nende juures ei peeta tavaliselt kinni heraldika reeglitest. 

## Vaata ka
*Korporatsioon Revelia vapp
*Korporatsioon Sakala vapp

## Välislingid
*Bernhard Peter: Studentische Heraldik