open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viini Tehnikaülikool

**Viini Tehnikaülikool** (saksa *Technische Universität Wien*) on avalik-õiguslik tehnikaülikool Austrias Viinis.

Kool asutati 1815. aastal polütehnilise instituudina. Kool sai ülikooli staatuse 1975. aastal.

Tänapäeval on ülikoolis kaheksa teaduskonda 56 instituudiga. Ülikoolis õpib 17 600 üliõpilast ja töötab 1800 õppejõudu.

## Vaata ka
*Viini Ülikool

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Utrechti Ülikool

**Utrechti Ülikool** (hollandi keeles *Universiteit Utrecht*) on ülikool Hollandis Utrechtis. 

Ülikool asutati 1636. aastal.

Ülikoolis õpib 2016. aasta seisuga umbes 30 000 üliõpilast ja töötab umbes 6700 inimest, sealhulgas 550 professorit.

## Viited

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Rex Tillerson

**Rex Wayne Tillerson **(sündinud 23. märtsil 1952 Wichita Fallsis) on Ameerika Ühendriikide poliitik, USA 69. riigisekretär, ettevõtja ja äritegelane. 

Ta on Vabariikliku Partei liige ja toetaja. Aastatel 2006–2016 oli ta nafta- ja gaasikontserni ExxonMobil tegevjuht.

Rex Tillersonil on ärisidemed Vladimir Putiniga. 2014. aastal oli ta Venemaale Krimmi annekteerimise eest sanktsioonide kehtestamise vastu.

2010–2012 oli ta Ameerika Skaudiühingu president. 

2015. aastal oli ta palk ExxonMobili juhina 27,3 miljonit USA dollarit. Tal on 245 miljoni USA dollari väärtuses ExxonMobili aktsiaid.

2016. aastal nimetas president Donald Trump Tillersoni oma valitsuskabineti riigisekretäriks. Senat kinnitas ta sellesse ametisse 1. veebruaril 2017. 13. märtsil 2018 teatas Trump Tillersoni väljavahetamisest ja nimetas tema järglaseks Luure Keskagentuuri peadirektori Mike Pompeo. Tillerson lahkus ametist 31. märtsil 2018, järgmisest päevast asus ajutiselt tema kohuseid täitma John J. Sullivan.

## Tunnustus
* 2013 – Sõpruse orden (Venemaa)

## Viited
Elmar Oja

**Elmar Oja** (16. juuni 1906 Valga – 4. oktoober 1979 Viljandi) oli eesti  koolijuht ja teatritegelane.

Elmar Oja sündis Valgas käsitöölise perekonnas. Tema lapsepõlv möödus Tartus ja Võrumaal. 

1926. aastal lõpetas ta Võru Õpetajate Seminari. Elmar Oja oli Johannes Käisi õpilane.

Ligi 45 aastat töötas ta õpetaja ja koolijuhatajana mitmes koolis Petseri-, Võru-, Harju- ja Viljandimaal. 1927. aastal oli ta Järvesuu ja Mäe valdade õpetajate ühingu esimees.

1930. aastatel esimesel poolel oli ta Kõnnu valla Viinistu algkooli õpetaja.

Aastatel 1934–1937 oli ta Maardu algkooli juhataja, 1937–1938 Nehatu algkooli juhataja.

Aastatel 1939–1940 oli ta Tallinnas Eesti Haridusliidu teatri- ja raamatukogunduskonsultant (konsulent). Ta oli ka Eesti Haridusliidu välja antud vabaharidustöö ja maateatri ajakirja Areng toimetuse liige.

Aastatel 1941–1949 Nissi 7-klassilise Kooli direktor, 1949–1952 Vasalemma kooli direktor.

Ta oli Maateatri Näitejuhtide Ühingu esimees. Avaldas ajakirjanduses kirjutisi koolist ja teatriharrastusest, kirjutas ülevaateid teatritegelastest.

1935. aastast oli ta Kaitseliidu Harju maleva Nehatu kompanii liige, 1939. aastast Kaitseliidu Tallinna maleva Kergedivisjoni autoeskadroni liige. 

Ta on maetud Viljandi vanale kalmistule. 

## Isiklikku
1940 juunis abiellus ta Linda Karuga.

## Viited
Šimonysi vald

**Šimonysi vald** (leedu keeles *Šimonių seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis.

Valla pindala on 230 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 1689 inimest. Valla keskus on Šimonysi alev, kus aastal 2011 oli 441 elanikku. Vallamaja asub aadressil Skapiškio g. 6. Vallavanem on Gintautas Černius.

Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:

## Viited
Nikolaus Kleinenberg

**Nikolai Jakob Kleinenberg** (11. märts 1842 Liepāja – 5. november 1897 Napoli) oli baltisaksa zooloog. 

Ta õppis aastail 1861–1866 Tartu Ülikoolis. 1868–1871 oli ta Jenas, olles Ernst Haeckeli ja Anton Dohrni assistent. Järgnevalt oli ta Anton Dohrni lähim kaastöötaja, aidates üles ehitada Napoli bioloogiajaama. 1878–1895 oli ta professor Messina Ülikoolis, 1895–1897 Palermo Ülikoolis. 

## Välislingid
*
Anton Dohrn

**Felix Anton Dohrn** (29. september 1840 Stettin (tänapäeval Szczecin, Poola) – 26. september 1909 München) oli saksa bioloog. 

Ta oli Napoli bioloogiajaama rajaja ja juhataja. Ta peamisi kaastöötajaid oli Tartus zooloogiat õppinud Nikolai Kleinenberg. Samuti suhtles ta Karl Ernst von Baeriga (nende kirjavahetus on avaldatud).

## Tunnustus
*1899 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi välisliikmeks
Messina ülikool

**Messina Ülikool** (Università degli Studi di Messina, lühend UNIME) on ülikool Messina linnas Itaalias.

Ülikooli asutas aastal 1548 Ignatius Loyola ja see sai eeskujuks paljudele teistele jesuiitide koolidele.

Ajaloo jooksul on õppeasutust mitu korda eri põhjustel suletud ja uuesti avatud. 1908. aasta maavärin kahjustas oluliselt ülikooli hooneid ja aparatuuri.

Tänapäeval on ülikoolil 11 teaduskonda (majandus, haridus, inseneriteadused, humanitaaria, õigusteadus, reaal- ja loodusteadused, meditsiin, farmaatsia, politoloogia, statistika ja veterinaarmeditsiin).

Ülikoolis õpib rohkem kui 22 000 üliõpilast.
Palermo ülikool

**Palermo ülikool** (itaalia keeles *Università degli Studi di Palermo*) on ülikool Palermo linnas Itaalias.

Ülikool on asutatud aastal 1806.

## Viited

## Välislingid
* Koduleht (itaalia, inglise ja hiina keeles)
Georg (Pfalz-Simmern)

**Georg** (20. veebruar 1518 – 17. mai 1569) oli Simmern-Sponheimi pfaltskrahv aastatel 1559–1569.

Georg sündis pfaltskrahv Johann II pojana. 

1559. aastal päris tema vanem vend Friedrich Pfalzi kuurvürstkonna ja andis Georgile oma vanad, 1557. aastal isalt päritud territooriumid. 

Georg abiellus 9. jaanuaril 1541 maakrahv Wilhelm I tütre Elisabethiga. Pärast Georgi surma päris Simmerni tema noorem vend Reichard.

## Lapsed
Elisabethiga:
# Johann (u 7. oktoober 1541 – 28. jaanuar 1562)

Georgil oli armuke Elisabeth von Rosenfeld, kellega tal oli kaks vallaslast:
# Adam (u 1565–1598)
# Georg (u 1566–1598)
Reichard (Simmern-Sponheimi pfaltskrahv)

**Reichard** (25. juuli 1521 – 13. jaanuar 1598) oli Simmern-Sponheimi pfaltskrahv aastatel 1569–1598.

Reichard sündis Simmernis pfaltskrahv Johann II peres. Aastal 1569 järgnes ta Simmern-Sponheimi pfaltskrahvina oma vennale Georgile. Reichard suri Simmernis. Elusolevate laste puudumisel päris Simmern-Sponheimi tema sugulane Friedrich IV.

## Abielu

Reichard abiellus 30. juulil 1569 krahv Johann IV von Wiedi tütre Julianega ja nad said järgmised lapsed:

# Juliana (21. november 1571 – 4. veebruar 1592)
# Katherine (10. mai 1573 – 12. oktoober 1576)
# *poeg* (1574)
# *poeg* (30. aprill 1575)

Reichard abiellus 26. märtsil 1578 Württembergi hertsogi Christophi tütre Emiliega.

Reichard abiellus 14. detsembril 1589 pfaltskrahv Georg Johann I tütre Anna Margaretega.
Helgi Ridamäe

**Helgi Ridamäe** (neiupõlvenimi **Helgi Jaakson**, esimesest abielust **Helgi Joala**; 15. mai 1929 Tõrva – 26. september 1999 Tallinn) oli eesti muusikapedagoog, muusikateadlane ja lektor.

## Elulugu
Klaveriõpinguid alustas ta eratundides. Aastatel 1945–1947 õppis ta Viljandi Lastemuusikakoolis akordioni ja klaveri erialal. 

Ta lõpetas 1947. aastal Viljandi I Keskkooli ja astus Tallinna Riikliku Konservatooriumi koolimuusika osakonda, mille lõpetas 1952. aastal koorijuhtimise erialal. Aastast 1964 täiendas ta ennast samas muusikateaduse erialal.

Ta on töötanud muusikaõpetajana Tallinna 22., Tallinna 7. ja Tallinna 4. Keskkoolis. Oma lektoriande avastas ta muusikaajaloo õpetajana Tallinna Lastemuusikakoolis ja Tallinna Koreograafiakoolis. Aastast 1958 esines ta loengutsüklitega Tallinna, hiljem ka maakoolides. 

Aastast 1960 töötas ta Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias, tutvustades üle 30 aasta muusikat Eesti koolides, Estonia kontserdisaalis, paljudes kultuurimajades, tehastes ja asutustes ning juhendades mitut vokaalansamblit.

Helgi Ridamäe suri 26. septembril 1999 Tallinnas ja maeti 1. oktoobril 1999 Helme kalmistule.

## Tunnustus
*1984 Eesti NSV teeneline kultuuritegelane

## Isiklikku
Tema isa Ernst Jaakson (1898–1938), Aleksander Jaaksoni vend, oli Tõrva gümnaasiumis matemaatika- ja füüsikaõpetaja ning aastatel 1919–1920 Tõrva gümnaasiumi direktori kohusetäitja.

Tema esimene abikaasa Arno Joala oli muusik, võidusõiduautode konstruktor ja tervendaja; nende poeg Jaak Joala oli eesti laulja.

## Viited

## Kirjandus
*

## Välislingid
*Helgi Ridamäe 50 Eesti Raadio 1979 (Intervjuu ENSV Riikliku Filharmoonia muusikalektori Helgi Ridamäega tema 50. sünnipäeval. Toimetaja Anne Parijõgi)
*Kooliraadio: KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 01. Eesti Raadio 1979 (Muusikateadlane Helgi Ridamäe tutvustab alfabeetilises järjekorras mõisteid muusikas, heliloojaid, pille ja teoseid - tähed A, B, C, D ja E. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Mai Sepling)
*Kooliraadio: KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 02. Eesti Raadio 1979 (Tähed F, G, H, I ja J. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Virve Pulver)
*KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 03. Eesti Raadio 1979 (Täht K. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Tiiu Kaupmees)
*KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 04. Eesti Raadio 1980 (Tähed L, M, N. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Virve Pulver)
*KOOLIRAADIO. Muusikaline entsüklopeedia 06. Eesti Raadio 1980 (Tähed S, T. Toimetaja Anne Parijõgi, helioperaator Mari Kerem)
*Haud Helme kalmistul
Rīga Krasta raudteejaam

**Rīga Krasta raudteejaam** on endine raudteejaam Čiekurkalnsi raudteejaamast Riia sadamasse viival raudteel Riia linna Pētersala-Andrejsala asumis. Jaamahoone asub aadressil Andrejostas iela 27.

Tegemist on kaubajaamaga, mis ühendab Läti raudteevõrku Riia sadamaga. Jaam asub Daugava kaldal, mis kajastub ka jaama nimes (läti keeles tähendab *krasta* kallast, randa).

Jaam rajati aastal 1889. Algne jaamahoone oli puidust, selles asus ka telegraafijaam. Riia keskraudteejaamast viis sinna mööda Daugava kaldapealset kulgev raudtee, mis hiljem Riia raudteesõlme ehitustööde käigus likvideeriti. Aastal 1903 valmis Brasa raudteepeatusest sinna viiv laiarööpmeline raudtee, mille ääres asus varem Riia I kaubajaam. Jaama juurde tekkis suur haruteede võrgustik, nii näiteks rajati aastal 1901 kolm kõrvalteed, mis viisid sadama viljaelevaatorini, nende juurest rajati hiljem ka Riia–Pihkva raudteele viiv raudteeharu. Aastal 1911 valmis Andrejsala põhjatippu viiv raudtee.

Aastal 1903 valmis uus jaamahoone, mida renoveeriti aastal 1947. Lisaks peahoonele kuulus jaamakompleksi toone veel kümme hoonet. Tänapäeval on vana jaamahoone kasutusel administratiivhoonena.

Jaam suleti 29. juulil 2020.

## Viited

## Välislingid

* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* Jaam ja selle teedevõrk vanal kaardil
Grand City Pelgu Kings

**Grand City Pelgu Kings** (lühemalt **GCP Kings**) oli Põhja-Tallinnas Pelgulinnas 2000. aastate alguses asutatud Eesti hiphopansambel. Ansambel tegutses mõne aasta.

Ansambli tuntumad lood on "Miks" ja "Kool". Ansambel avaldas omakirjastusliku plaadi "Lootus sureb viimasena", mille kujundas Big Mora.

## Koosseis
*Metsakutsu (Rainer Olbri)
*Wild Disease (Jaanus Saks)
*Ice

## Vaata ka
*10-6
Paingreed

**Paingreed** oli 2003–2006 Pärnus tegutsenud *[[screamo]]*-ansambel. 

## Koosseis
*Rivo Kingi – vokaal
*Rainer Ratnik – kitarr
*Rauno Kutti – kitarr/taustavokaal (inglise *back vocal*)
*Joosep Järvesaar – bass
*Allar Viik – trummid

## Välislingid
*Ansamblist EstonianMetal.com andmebaasis
Kevadine kärbes

"**Kevadine kärbes**" on 1986. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöörid on Hardi Volmer ja Riho Unt. Filmi tootis Tallinnfilm. Filmile kirjutas muusika Lepo Sumera.

Film on tehtud A. H. Tammsaare miniatuuri "Kärbes, prussakas ja ämblik" motiividel.

## Viited

## Välislingid
*

## Tegelased
Kärbes: Kärbes, tüüpiline Odessa tänavapoiss, ruuduline soni jultunud silma­del, kärss õieli, põhimõttelage nagu koolikasvatuse standardsusest edukalt kõrvale hiilinud, ent iseseisvast mõtlemisest loobunud teismeline ikka.  Juba balansseeribki ta mööda noatera ja tõdeb — olud määravad, kui julgesti me üldse  astuda võime.

Prussakas: Elama peab seaduse järgi — kuulutab üliuhkete  takuvuntside varjust kord epikuurlasena, kord variserina  esinev prussakas.

Ämblik: Mis on õigus — küsib anarhistist ämblik Roo­ma prokuraatorit  parafraseeri­des ja seob asjalikult ette salv­rätiku, et köidikutes  siplevaid külalisi rahumeeli eineks võtta.
Narva kosk (film)

"**Narva kosk**" on 1988. aastal Eesti Telefilmi toodetud kahejaoline telemängufilm. Filmi režissöör on Ago-Endrik Kerge.

Film põhineb Vladimir Beekmani samanimelisel raamatul, mis räägib Eesti Töörahva Kommuuni tegevusest 1918. aastal Narvas ja selle ümbruses. 

## Viited

## Välislingid
*
*
Osteoblast

Osteoblast on luus olev uue luukoe loomise eest (koos kondrotsüütidega) vastutav rakk. Osteoblastide nimetus tuleneb kreeka keelest (ὀστέο-, *osteo-* tähendab luud ja βλαστάνω, *blastanō* idanemist). Osteoblastid toodavad kollageeni, vähemal määral ka teisi luukoe orgaanilist osa moodustavaid valke. Osteoniks seotud rakkudena toodavad nad ka luukoe mineraalset osa hüdroksüapatiiti, mis aitab organismis reguleerida happelisuse taset, samuti on see ka kaltsiumi ja fosfori varusalveks. Osteoblastid tekivad mesenhümaalsetest tüvirakkudest.

## Viited
IJmuiden

**IJmuiden** on sadamalinn Põhja-Hollandi provintsis Velseni vallas. Linn asub Amsterdami Põhjamerega ühendava Noordzeekanaali suudmes. Linnas on 30 160 elanikku (2013). 

Linna nime kirjutatakse kahe suure tähega, sest IJ on hollandi keeles digraaf, mida nimetatakse ka ligatuuriks ning loetakse üheks täheks.

IJmuidenis on süvasadam, mis suudab vastu võtta täislastis Panamax laevu ja ta on Hollandi suuruselt neljas sadam. IJmuidenis on neli sadamat. IJmuidenist on saanud Hollandi suurim kalasadam.

IJmuiden on Põhja-Hollandi noorim linn, mis sai linnaõigused pärast Noordzeekanaali ametlikku avamist kuningas Willem III poolt 1. novembril 1876. IJmuiden tähendab IJ suuet, mis näitab ka selle olulisust Amsterdami sadamate jaoks.
DAP

**DAP** on lühend, mis võib tähendada: 

***[[diaminopimeliinhape]]**
***[[Saksa Töölispartei]]**
***[[Democratic Action Party]]** Malaisias
Diaminopimeliinhape

**Diaminopimeliinhape** ehk **2,6-diaminopimeliinhape** (lühend **DAP**) on üks aminohapetest. Kui pole teisiti öeldud, mõistetakse selle all kolme stereoisomeeri segu. 

## Ehitus
Diaminopimeliinhape baseerub 7 aatomist koosneval hargnemata süsinikuahelal. Kummaski otsas on karboksürühm, mille kõrval on aminorühm. Ta sarnaneb lüsiiniga, kuid lüsiinil puudub ühes otsas karboksürühm. Et diaminopimeliinhappe molekul sisaldab nii happelisi kui ka aluselisi rühmi, on ta amfoteerne.

2,6-diaminopimeliinhappe molekulil on kaks stereokeset. Stereoisomeere on kolm: (2*S*, 5*S*)-vorm, sellega  enantiomeerne (2*R*, 5*R*)-vorm ja *meso*-vorm.

## Füüsikalised omadused
Diaminopimeliinhape on valge pulber.   

## Bioloogiline tähtsus
*Meso*-diaminopimeliinhape on peptidoglükaanide  ehituskivi, mis gramnegatiivsetel bakterite rakukestas sageli esineb. ''meso''-vormis kuulub diaminopimeliinhape peptiidahelatesse, mis seovad omavahel ''N''-atsetüülmuraamhappe molekule, mis koos  ''N''-atsetüülglükoosamiiniga moodustavad peptidoglükaani suhkruselgroo. 

Peptidoglükaanis sisalduv *meso*-diaminopimeliinhape on Brauni lipoproteiini kinnituskoht. Peptidoglükaani iga 10.–12. *meso*-diaminopimeliinhappe molekuli karboksürühmal on kovalentne side Brauni lipoproteiin C-otsa lüsiini ε-aminorühmaga.. 

*Meso*-diaminopimeliinhape esineb paljude bakterite rakukestas, kuid seda ei esine kunagi arhede ega eukarüootide rakukestas. 

Diaminopimeliinhape ei ole proteinogeenne aminohape.

Lüsiini biosünteesis bakterite puhul on diaminopimeliinhape lüsiini vahetu prekursor. Mutandid, kes sünteesiahelas diaminopimeliinhappeni ei jõua, kasvavad normaalselt, kui nad saavad diaminopimeliinhapet keskkonnast; kui nad saavad keskkonnast ainult L-lüsiini, siis nad küll kasvavad, kuid ei moodusta uut peptidoglükaani rakukesta jaoks, mistõttu nad lüüsuvad.

## Viited
P. H. Newby

**Percy Howard Newby**, kirjanikunimega **P. H. Newby** (25. juuni 1918 Crowborough – 6. september 1997 Garsington) oli inglise ajaloolane, kirjanik ja BBC tegevdirektor.

Eesti keeles tema raamatuid seni ilmunud ei ole.

## Teoseid
* "A Journey to the Interior" (1945)
* "The Spirit of Jem" (1947)
* "Agents and Witnesses" (1947)
* "Mariner Dances" (1948)
* "The Loot Runners" (1949)
* "The Snow Pasture" (1949)
* "The Young May Moon" (1950)
* "A Season in England" (1951)
* "A Step to Silence" (1952)
* "The Retreat" (1953)
* "Picnic at Sakkara" (1955)
* "Revolution and Roses" (1957)
* "Ten Miles From Anywhere" (1958)
* "A Guest and His Going" (1960)
* "The Barbary Light" (1962)
* "One of the Founders" (1965)
* "Something to Answer For" (1968)
* "A Lot to Ask" (1973)
* "Kith" (1977)
* "Feelings Have Changed" (1981)
* "Leaning in the Wind" (1986)
* "Coming in with the Tide" (1991)
* "Something About Women" (1995)

## Tunnustus
* 1948 Somerset Maughami auhind
* 1969 Bookeri auhind (üldse esimene selle auhinna saaja)
* Briti impeeriumi ordu tiitel "Briti impeeriumi ordu komandör" (Commander of the Order of the British Empire, CBE) töö eest BBC-s
Tuhkatriinu (muusikal)

**"Tuhkatriinu"** (inglise "Cinderella") on USA 1957. aasta telemuusikal, mille libreto ja luuletused kirjutas Oscar Hammerstein II ning muusika Richard Rodgers. Muusikali lugu põhineb Charles Perrault' samanimelisel muinasjutul.

Muusikal oli esimest korda eetris 31. märtsil 1957 telekanalil CBS. Muusikal kestab 76 minutit. 1957. aasta muusikalis mängis peaosa, Tuhkatriinut, Julie Andrews.
Tuftsi Ülikool

**Tuftsi Ülikool** (inglise keeles *Tufts University*) on eraülikool USA Massachusettsi osariigis Somerville'is ja Medfordis.

Kool asutati 1852. aastal Tuftsi kolledžina. Kool on nimetatud USA ärimehe ja filantroobi Charles Tuftsi auks.

2017. aastal õppis ülikoolis 11 489 üliõpilast ja akadeemilisi töötajaid oli 1706.

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Kārķi vald

**Kārķi vald** (ka *Karkla vald*, läti keeles *Kārķu pagasts*) on vald Lätis Valka piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Härgmäe vallaga ning Valmiera piirkonna Naukšēni ja Ēvele vallaga.

Valla pindala on 192 km². 2016. aasta seisuga elas seal 673 inimest. Aastal 2011 elas vallas 601 lätlast, 33 venelast, 9 valgevenelast, 20 ukrainlast, 4 poolakat ja 3 leedulast. Valla keskus on Kārķi küla. Vallavanem on Pēteris Pētersons.

Valla vapi kilp on hõbedane, mis sümboliseerib heldust ja tugevaid traditsioone. Sinist värvi rist kujutab vaimsust, õilsust, puhast keskkonda, usku ja armastust, lisaks kujutab see sümboolselt ka valla jõgesid. Vapi keskel asuv kuldne mesilane sümboliseerib töökust ja loodussõbralikku majandamist. Ka on vallas palju mesinikke; samuti asub väike mesila valla kooli juures.

## Ajalugu

XII sajandil elasid valla aladel eestlased, ent hiljem asustati sinna lätlasi ja piirkond lätistus. Aastaks 1935 oli lätlaste järel vallas arvukuselt teine rahvas hoopis venelased.

Aastal 1935 oli valla pindala 120,5 km² ja elanikke oli seal 1660. 1945. aastal jagati vald Kārķi ja Seda külanõukogudeks, aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult. Aastal 1954 ühendati Kārķi ja Seda külanõukogu. Aastal 1960 liideti sellega Ērģeme külanõukogu sovhoos Smertes, aga aastal 1979 liideti osa külanõukogu maid Ērģeme külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu taas vallaks. 2009. aastast kuulub Kārķi vald Valka piirkonda.

Regionaalse tähtsusega arheoloogiamälestis on Smilškalni muinaskalme ehk Rootsi kalmistu.

## Loodus

Valla põhiosa jääb Tālava madalikule, kirdeosa aga Sakala kõrgustikule. Reljeef on mõõdukalt liigestatud, seda läbivad madalad voored. Kõrgeim koht (100,9 m) jääb Vēveri küla lähedale. Maavaradest leidub seal savi ja liiva.

Valla suuremaks jõeks on selle lõunapiiril voolav Säde jõgi, samuti voolavad seal Atse jõgi ja selle lisajõgi Ķire. Looduslikest järvedest asuvad vallas 15,2 hektari suurune Bezdibenis, 25,3 hektari suurune Cepši järv, 4,5 hektari suurune Pelēda järv ja 1,4 hektari suurune Trūdis. Vald asub Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal. Märkimisväärsed loodusobjektid on veel Spiģi koobas Säde jõe kaldal ning Rūceklītise nime kandev allikas (asuvad Naukšēni valla piiril). Vallas on ka neli riikliku kaitse all olevat põlispuud, millest suurim on paju Naglas ümbermõõduga 6,25 meetrit. Looduskaitse all on veel Liģi pärn, Bērtuļise künnapuu, Lūķi õunapuu, Teterlūķi pärn, Vecjandavase pärn, Vecjandavase paju, Vecjandavase kuusk, Strautmaļi pärn, Tirgi kuusk, Jaunkārķi lehised, Auri lehis, Brūnase lehis, Drigāļi lehis, Brūnase tamm, Sedaskalni tamm, Smētese tamm, Stimperi tamm, Stimperi kasktamm, Cepurkalni mänd ja Saliņase männid. Vallas asub 309,3 ha suurune Kārķi soo hoiuala.

## Asustus

Aastal 2011 elas vallas 601 lätlast, 33 venelast, 9 valgevenelast, 20 ukrainlast, 4 poolakat ja 3 leedulast.

Valla külad:

Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.

## Viited

## Välislingid
Kadri Valner

**Kadri Valner** (sündinud 21. jaanuaril 1968 Raplas) on eesti ajakirjanik ja muuseumijuht.

## Haridus
Lõpetas 1986 Järvakandi Keskkooli, 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli pedagoogika erialal ja 2010 Tallinna Ülikooli sotsiaalteaduste erialal.

## Töökohad
1987–1994 oli ta õpetaja Jüri Keskkoolis ja Vasalemma Põhikoolis.

1992–2006 töötas Valner ajakirjaniku ning toimetajana Eesti Televisioonis, Sõnumilehes ja Kuku raadios ning oli aastast 2006 Rahvusooper Estonia meediajuht.

2013–2021 oli Kadri Valner Eesti Maanteemuuseumi juhataja. 

Alates 11. aprillist 2022 kuni 18. maini 2024 oli Valner Jääaja Keskuse tegevjuht. 
Juunis 2024 valiti Valner 14 kandidaadi hulgast Sihtasutuse Eesti Maaelumuuseumid juhatajaks, kellena ta astub ametisse 16. septembril.

## Muu tegevus
On raamatute „75 aastat Eesti tantsupidusid“ (2009) ja „Noorte laulu- ja tantsupeod“ tekstide autor koos ajakirjanik Anneli Ammasega ja väljaannete projektijuht.

## Ühiskondlik tegevus
* 2016 Kagu-Eesti (eel)arvamusfestivali üks algataja
* 2006–2014 Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Seltsi juhatuse liige 
* 2012–2014 Võru Folkloorifestivali tegevjuht, alates 2015 korraldustoimkonna liige
* 2010 Õhinapõhise kogukondliku infoportaali Külauudised üks algatajaid ja päevatoimetaja
* 2009, 2013 Võrukeelse laulupeo Uma Pido meeskonnaliige
* 2007–2008 "Teeme ära!" algatusmeeskonna liige

## Tunnustus
* 2013 – Võru Kultuurkapitali aastapreemia Võru folkloorifestivali viimise eest CIOFFI festivalide hulka
* 2009 – Rahvakultuuri Sihtkapitali Ullo Toomi fondi aastapreemia (koos Anneli Ammasega raamatu „75 aastat Eesti tantsupidusid“ eest)
* 2003 – Eesti Looduskaitse Seltsi aastapreemia keskkonnasaadete eest KUKU raadios

## Isiklikku
Ajakirjanik Sulev Valner on Kadri Valneri abikaasa.

## Viited
Maret Olvet

**Helgi-Maret Olvet** (kuni 25. märtsini 1936 **Jensen**; 13. november 1930 Tartu – 14. juuni 2020) oli eesti graafik.

Ta õppis aastatel 1938–1941 Petseri 2. (eesti) algkoolis, lõpetas 1949. aastal Tartu 2. Keskkooli. Samal aastal jätkas ta õpinguid Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, lõpetas selle (juba Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi nime kandva õppeasutuse) 1955. aastal graafika erialal raamatukujundaja diplomiga. Teda soosis ja soovitas tal graafikat õppida tema õpetaja Vanda Juhansoo. ERKIsse asus ta õppima väga tagasihoidlikes sõjajärgsetes tingimustes.

Ta oli aastatel 1955–1964 Moskvas ja Tallinnas kujunduskunstnik, aastatel 1974–1975 Eesti Televisiooni peakunstnik ja aastatel 1976–1977 Eesti NSV Kohaliku Tööstuse Ministeeriumi peakunstnik. Aastatel 1979–1986 oli ta ERKI joonistuskateedri vanemõpetaja, seejärel oli ta vabakunstnik.

Tema meelistehnikad olid litograafia ja söövitus, 2000. aastast serigraafia ja kõrgtrükk. Olvet tegutses illustraatori ja graafilise kujundajana, kujundas raamatuid, heliplaate ja rinnamärke. Maret Olvet esines näitustel nii Eestis kui ka välismaal, eriti sageli Soomes. Pika kunstnikukarjääri jooksul lõi ta kokku 260 eksliibrist. Lisaks eksliibristele on palju tunnustust pälvinud ka Olveti 1970. aastatel valminud plakatid.

Tema teoseid on Eesti Kunstimuuseumi ja Tartu Kunstimuuseumi kogudes, Eesti Rahvusraamatukogus, Pärnu Linnamuuseumis, Tretjakovi galeriis Moskvas, Atheneumi Muuseumis Helsingis ja Göteborgi Kunstimuuseumis Rootsis. Tema loomingust on ilmunud trükiseid ning samuti leidub tema töid paljudes albumites. 

Tema pikka loometeed iseloomustab pidev muutumine, otsimine ja katsetamine. 1990. aastatel jõudis Olvet vormikeeleni, mille iseloomulikud abstraktsed ja värvilised kujundid on ühtlasi dialoogis 20. sajandi avangardkunstiga. Olveti loomingu läbivaks jooneks on sümbolid, seda nii teostes kui ka pealkirjades, mis lisavad tema loomingule iseseisva tähenduskihi. Olveti graafika on tundlik, mõtlev ja sügavale vaatav, sisult ja vormilt märgiline. Tema käekiri, kompositsioonimängud geomeetriliste kujunditega ning mitmetähenduslikud pealkirjad on olnud aastakümneid tuttavad kõigile graafikakunsti austajatele.

Maret Olvet tundis suurt muret metsade koosluse kadumise pärast. Tema lapsepõlve metsad Lõuna-Eestis olid sügavrohelised, sama roheline kumab vastu ka tema viimases, 2020. aastal lõpetatud sarjas „Metsa müüt“.

Ta oli 1959. aastast Eesti Kunstnike Liidu, 1980. aastast Soome Eksliibrisekunstnike Ühingu ja 1993. aastast Exlibris Aboensise liige ning 2011. aastast Eesti Vabagraafikute Ühenduse auliige; 2015. aastal nimetas ühendus ta ka aasta graafikuks.

## Isiklikku
Maret Olveti isa oli Eesti Vabariigi ohvitser Vallo Olvet (sündinud Voldemar Adolf Jensen, 1902–1943), kelle traagilisest eluteest on inspireeritud ka Maret Olveti graafikasari „Minu isa lugu“. Maret Olveti isa küüditati 14. juunil 1941.

Tema abikaasa Lev Vassiljev oli skulptoriharidusega graafik.

## Viited

## Kirjandus
* Rein Loodus. "Olvet, Maret, graafik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 357–358
Telefunken

**Telefunken** oli aastatel 1903–1967 tegutsenud Saksamaa raadio- ja televisiooniaparatuuri ettevõte.

Jaanuaris 1967 ühinesid Telefunken ja AEG ning ühisettevõtte nimeks sai Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft AEG-TELEFUNKEN. 1972. aastal eraldus ühisettevõttest üks osa, mis sai nimeks TELEFUNKEN Fernseh und Rundfunk GmbH.

## Välislingid
*http://www.telefunken.com/
Floral Shoppe

**"Floral Shoppe"** (jaapani keeles: フローラルの専門店) on Ameerika elektroonilise muusika esitaja Vektroidi (kasutas albumi jaoks varjunime Macintosh Plus; kodanikunimega Ramona Andra Xavier) 2011. aastal välja antud viieteistkümnes stuudioalbum. See oli üks esimesi laiemat tunnustust kogunud *[[Vaporwave|vaporwave]]*-žanri albumeid koos Oneohtrix Point Neveri albumiga "Eccojams Vol 1" ning seda peetakse kriitikute ja fännide poolt üheks selle žanri tähtsamaiks albumiks.

## Taust
Vektroid kasutas "Floral Shoppe" jaoks pseudonüümi Macintosh Plus, mis on tuletatud samanimelisest arvutist.

## Avaldamine
"Floral Shoppe" anti välja 9. detsembril 2011 *indie*-plaadifirma Beer on the Rug poolt digitaalsel kujul Bandcampi muusikapoes. See kogus internetis palju tuntust ning seda on nimetatud "2011. aasta enim haibitud *vaporwave*-albumiks". Hiljem anti albumist välja ka kahe boonuslooga kassetiversioon, mida tehti 100 eksemplari.

## Lugude nimekiri

## Viited

## Välislingid
* Albumi veebileht
Karl I (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Reini pfaltskrahv, Baieri hertsog, Veldenzi ja Sponheimi krahv **Karl I** (4. september 1560 – 16. detsember 1600) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1569 kuni 1600.

## Elu
Karl sündis Neuburgis pfaltskrahv Wolfgangi noorima pojana. Pärast oma isa surma aastal 1569 jaotasid Karl ja tema vennad isa territooriumid: Karl sai Pfalzi osa Kaugemast Sponheimi krahvkonnast, väikese territooriumi ümber Birkenfeldi. Karl on Pfalz-Birkenfeldi dünastia asutaja.

Karl suri Birkenfeldis ja maeti Meisenheimi. Karl oli suhteliselt tähtsusetu riigikese vürst ja tema peamine tähtsus on, et Baieri kuningad põlvnevad temast.

## Abielu
Karl abiellus 23. veebruaril 1590 hertsog Wilhelm VI tütre Dorotheaga ja nad said järgmised lapsed:

# Georg Wilhelm (6. august 1591 – 25. detsember 1669)
# Sophie (29. märts 1593 – 16. november 1676)
# Friedrich (29. oktoober 1594 – 20. juuli 1626)
# Christian (3. november 1598 – 6. september 1654)
Georg Wilhelm (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

Reini pfaltskrahv, Baieri hertsog, Veldenzi ja Sponheimi krahv **Georg Wilhelm** (6. august 1591 – 25. detsember 1669) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1600 kuni 1669.

## Elu

Georg Wilhelm sündis Ansbachis pfaltskrahv Karl I vanima pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1600 kui Sponheimi krahv. Ta oli ühisvalitseja Sponheimi kondomiiniumis koos Badeni markkrahvi Wilhelmiga, kelle vastureformatsioonilist liikumist ta vaevaliselt tõrjus. Georg Wilhelm lõpetas oma isa alustatud Birkenfeldi lossi laiendamise ja pani lossikabeli nurgakivi. Teda peetakse säästlikuks ja usaldusväärseks valitsejaks, kuigi ta ei saanud Kolmekümneaastase sõja ajal palju teha. Tema maid rünnati Kolmekümneaastase sõja ajal aastal 1635 ning samal aastal puhkes katk, tappes 416 inimest. 1666. aastal nimetas ta Günter Heyleri õukonnajutlustajaks Birkenfeldi. Georg Wilhelm suri Birkenfeldis. Ta maeti Birkenfeldi kihelkonnakirikusse; hiljem viidi tema sark Birkenfeldi lossikabelisse ja lõpuks Meisenheimi.

## Abielu
Georg Wilhelm abiellus 30. novembril 1616 krahv Otto tütre Dorotheaga ja nad said järgmised lapsed:

# Dorothea Amalie (30. märts 1618 – 6. august 1635)
# Anna Sophia (12. aprill 1619 – 1. september 1680)
# Elisabeth Juliane (28. oktoober 1620 – 28. oktoober 1651)
# Maria Magdalena (8. august 1622 – 27. oktoober 1689)
# Klara (14. jaanuar 1624 – 1. veebruar 1628)
# Karl Otto (5. september 1625 – 30. märts 1671)

Georg Wilhelm abiellus 30. novembril 1641 Salm-Grumbachi Julianega. Abielu jäi lastetuks ja lahutati pärast seda, kui Juliane sünnitas lapse nii ruttu pärast pulmi, et Georg Wilhelm ei saanud olla isa.

Georg Wilhelm abiellus 8. märtsil 1649 krahv Ludwig Eberhardi tütre Anna Elisabethiga. Abielu jäi lastetuks.
Karl II Otto (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

**Karl II Otto** (5. september 1625 – 30. märts 1671) oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1669–1671.

## Elukäik

Karl Otto sündis Birkenfeldis pfaltskrahv Georg Wilhelmi ainsa pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1669. Karl Otto suri Birkenfeldis ja maeti Meisenheimi.

Karl Otto abiellus 30. novembril 1616 Hohenlohe-Neuensteini krahvi Kraft VII tütre Margarete Hedwigiga ja nad said järgmised lapsed:

# Karl Wilhelm (22. august 1659 – 18. aprill 1660)
# Charlotte Sophia Elisabeth (14. aprill 1662 – 14. august 1708)
# Hedwig Eleonore Maria (17. august 1663 – 12. aprill 1721)
Christian II (Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld)

**Christian II** (22. juuni 1637 – 26. aprill 1717) oli Birkenfeld-Bischweileri hertsog aastatel 1654–1717, Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog aastatel 1671–1717 ja Rappoltsteini krahv aastatel 1673 kuni 1699.

## Elu

Christian sündis Bischwilleris pfaltskrahv Christian I vanima ellujäänud pojana. Pärast isa surma aastal 1654 järgnes ta talle tema territooriumitel Bischweileri ümber. Aastal 1671 päris ta oma nõolt Karl II Ottolt Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi. Oma naise pärandi kaudu oli ta ka Rappolsteini krahv, kuni andis tiitli oma pojale Christian III-le.

## Abielu

Christian abiellus 5. septembril 1667 Rappoltsteini krahvinna Katharina Agathega ja nad said järgmised lapsed:

# Magdalena Claudia (16. september 1668 – 9. detsember 1704)
# Ludwig (26. detsember 1669 – 2. aprill 1670)
# Elisabetha Sophia Auguste (2. august 1671 – 18. oktoober 1672)
# Christina Katharina (2. august 1671 – 15. mai 1673)
# Charlotte Wilhelmine (18. oktoober 1672 – 29. mai 1673)
# Christian (7. november 1674 – 3. veebruar 1735)
# Luise (28. oktoober 1679 – 3. mai 1753)
Naftoli Bassel

**Naftoli Bassel** (vene keeles Нафтолий Мордухович Бассель, 21. august 1932 Tallinn – 26. veebruar 2016) oli juudi päritolu Eesti kirjandusteadlane.

Ta sündis arstide peres. 1955. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna vene keele ja kirjanduse osakonna, 1966. aastal aspirantuuri Eesti NSV Teaduste Akadeemia keele ja kirjanduse instituudis. 1982. aastal kaitses ta doktoriväitekirja filoloogia erialal. 

Aastatel 1966–1991 töötas ta Eesti NSV TA keele ja kirjanduse instituudi teadurina, 1991–1994 Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses.

Basseli peamised uurimissuunad olid võrdlev kirjandusteadus ning kirjandussuhted, eelkõige eesti kirjanduse suhted teiste kirjandustega. Ta avaldas nii eesti- kui ka venekeelseid töid eesti ja nõukogude kirjandusest, kirjandussuhetest ning eesti kultuuri ajaloost.

Naftoli Bassel suri 26. veebruaril 2016 ja ta maeti 3. märtsil 2016 Rahumäe kalmistule (juudi ossa).

## Olulisemaid töid
*Литературные связи Советской Эстонии. Tallinn: Eesti Raamat, 1970
*Типологические связи эстонской советской литературы с литературами других народов. Tallinn: Eesti Raamat, 1980
*Проблемы межнациональной общности эстонской советской литературы. Tallinn: Ühiselu, 1985
*Эстонская советская проза : проблемы и тенденции развития. Таллинн: Общество "Знание" Эстонской ССР, 1989

## Viited

## Välislingid
*Бассель, Нафтолий Мордухович. Большая биографическая энциклопедия.
Paldiski maantee (Keila)

**Paldiski maantee** on tänav Keilas.

Tänav saab alguse ringteelt, kus kohtuvad Haapsalu maantee ja Keskväljak, ning suundub loodesse, kuni lõppeb linnapiiril. Tänava pikkus on umbes 4,2 km.

Tänav sai nime 1940. aastal
Christian III (Pfalz-Zweibrücken)

Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv **Christian III** (7. november 1674 – 3. veebruar 1735) oli Saksa aadlimees. Ta oli Wittelsbachide kõrvalharu Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeldi liige. Ta oli Zweibrücken-Birkenfeldi hertsog ja pfaltskrahv aastatel 1717–1731. 1731 päris ta suveräänse Pfalz-Zweibrückeni hertsogkonna ja sai seega Zweibrückeni pfaltskrahviks ja hertsogiks. Ta oli ka Rappoltsteini krahv 1699. aastast kuni elu lõpuni.

## Elukäik

Christian sündis Strasbourgis. Ta oli pfaltskrahv Christian II ja Rappoltsteini krahvinna Katharina Agathe ainus täisikka jõudnud poeg.

Ta alustas karjääri 1697. aastal Prantsuse sõjaväes ja võttis üle Alsace'i rügemendi. 1699. aastal päris ta oma emalt Rappoltsteini krahvkonna. 1702. aastal sai temast välimarssal ja 1704. aastal edutati ta kindralleitnandiks. Ta paistis sõjaliselt silma Oudenaarde lahingus aastal 1708.

Aastal 1717 suri tema isa. Ta lahkus sõjaväest ja võttis üle Zweibrücken-Birkenfeldi valitsemise, mis oli osa suuremast Sponheimi krahvkonnast. Luterlasest Christiani peeti Zweibrückeni katoliiklasest pfaltskrahv Gustav Samuel Leopoldi hertsogkonna pärijaks, kuna tal endal polnud lapsi. Mainzi peapiiskop Lothar Franz von Schönborn ja Hesseni maakrahv Karl kaebasid sellest usulistel põhjustel keiserlikku riignõukokku ning sealt edasi keiser Karl VI-le. Viimane oli aga sunnitud Christiani hertsogkonna pärijaks määrama. Mannheimis 24. detsembril 1733 sõlmitud lepingus tunnustas Pfalzi kuurvürst Karl III Philipp Christian III-t Pfalz-Zweibrückeni hertsogina.

Ta suri Zweibrückenis ja maeti Alexanderskirchesse.

## Abielu ja lapsed

Ta abiellus 1719. aastal Lorentzeni lossis Karoline von Nassau-Saarbrückeniga ja nad said neli last.

# Karoline Henriette (9. märts 1721 – 30. märts 1774)
# Christian IV (6. september 1722 – 5. november 1775)
# Friedrich Michael (27. veebruar 1724 – 15. august 1767)
# Christiane Henriette (16. november 1725 – 11. veebruar 1816)

## Viited


## Kirjandus
* Lehmann, Johann Georg. *[https://www.digitale-sammlungen.de/de/view/bsb10376002?page=5 Vollständige Geschichte des Herzogtums Zweibrücken und seiner Fürsten].* München. 1867. 
* Michaelis, August Benedikt. *[https://books.google.de/books?id=yEAAAAAAcAAJ&hl=et&source=gbs_navlinks_s Einleitung zu einer volständigen Geschichte der Chur- und Fürstlichen Häuser in Teutschland]*. 1760.
Pargi tänav (Kuressaare)

**Pargi tänav** on tänav Kuressaares.

Tänav saab alguse Lossi tänavalt, kust suundub loodesse, pöörab siis edelasse ning lõpuks uuesti loodesse, misjärel lõppeb Abaja tänavaga ristudes (sama sihis jätkub Töö tänav).

Tänav sai nime 23. veebruaril 1990.

Tänava nimetamisel on aluseks olnud lähedal asuv Kuressaare lossipark.
## Hoonestus
*Pargi tänav 4, 1980. aastatel taastatud elamu. Algne Waldmanni pansion, kus aastatel 1946–1952 tegutses Kuressaare Ehitustehnikum.
*Pargi tänav 5, asus 1948. aastast Viktor Kingissepa Majamuuseum, 1992. aastast Linnakodaniku Muuseum.
*Pargi tänav 12 asub Asa Spa Hotel, endine Spaa Hotell Rüütli veekeskus.
## Ajalugu
19. sajandi keskpaigas avastati linna lähedal suured tervisemuda varud ning Kuressaarde, Weise heinamaale rajati 1840. aastal esimene mudaravila. 
Pargi 10 ja Pargi 12 ajaloolistel kruntidel asusid 19. sajandi lõpus ehitatud mudaravilad, mis on hävinenud. Kaks krunti liideti 2002. detailplaneeringu alusel. 1856. aastal lasi selle ala lõunaosasse ehitada esimese mudaravila tisler Jacob Weise lesk. Weise mudaravila omandas 1908. aastal Kuressaare linn, see ehitati ümber ja nimetati Linna mudaravilaks. Hoone hävis paar aastat pärast Teist maailmasõda tulekahjus.

1883. aastal avati Weise mudaravilast põhja pool 36 vannitoaga mudaravila, mis sai nimeks Uus Tervismuda-Supelasutis (saksa keeles *Neue Heil- und Schlammbadeanstalt*). Selle rajamise taga olid arstid Carl Wiedemann ja Georg Wilhelm Carstens. Mudaravila hoonestuse kavandas Kuressaare linnaarhitekt Karl Lorentzen. Uus mudaravila hävis 1980. aastate lõpul tulekahjus . Kinnistutele ehitati 2002. aastal spaahotell Rüütli.

## Viited
Pimedad aknad

**"Pimedad aknad"** on 1968. aastal Eesti Telefilmis toodetud kolmejaoline telemängufilm. Filmi režissöör on Tõnis Kask.

Film põhineb Lilli Prometi jutustusel "Pimedate akende ajal". Filmi originaal hävis peaaegu täielikult 1976. aastal Eesti Televisiooni filmilao tulekahjus. 

## Filmi taastamisest
Filmi taastas Eesti Rahvusringhääling aastatel 2005–2007 koos Profilm OÜ-ga Minskist leitud venekeelse koopia järgi. Selleks restaureeriti linaloo visuaalne osa ning filmiti uuesti Nõukogude tsensuuri poolt ideoloogilistel põhjustel hävitatud lõpukaadrid. Tõnis Kask  monteeris taastatu kokku üheks täispikaks filmiks. 

Kuna eestikeelsed helisalvestised olid samuti hävinud, lugesid eesti näitlejad rollid uuesti sisse. Dublaažis osalesid Evelin Pang, Helena Merzin, Argo Aadli, Ott Aardam, Anne Paluver, Garmen Tabor jt. Helilooja Eino Tamberg töötas partituuri ümber ja kohandas selle sümfooniaorkestri väiksemale koosseisule. Lisada tuli ka igasugune taustamüra. 

## Sisukokkuvõte
Filmi tegevus leiab aset mõni päev enne Saksa okupatsiooni lõppu Eestis, Teise maailmasõja ajal, septembris 1944. aastal Tallinnas. Ka sõja ajal jääb hirmu ja hävingu kõrval ruumi armumisele, armastusele, sündimisele. Surmast olulisem on elu edasi kestmine. Lugu on kahest eesti tüdrukust, Maarjast ja Leedast, ning nende elukäiku määravatest inimestest, samuti oma armastuse leidmisest. Kunagine Tallinna koolipoiss Gert läks baltisakslasena Hitleri kutsel Saksamaale ja jõuab nüüd tagasi Saksa eriteenistuse ohvitserina. Linnas varjab end julgeolekuteenistuse poolt tagaotsitav Mati – hüüdnimega Surnud Mees. Okupatsiooniaegses Tallinnas tehtavatest valikutest ja otsustest sõltub rohkem kui arvata osatakse.
 
## Vastukajad
Eestis ei tehtud filmi vastuvõtmisel võimude poolt mitte ühtegi ettepanekut kärbeteks. Kuid üleliidulisele ekraanile jõudmiseks nõudis Moskva filmi lõpu muutmist, viimase lõigu eemaldamist. Selleks oli stseen, kus tütart mängiv Ada Lundver anub ema (Lisl Lindau), et see teda maha ei jätaks. Moskvast öeldi, et ei tohi olla andeksandmist tütrele, kes on sakslastega mehkeldanud ja kampa löönud. 

Veel kaugemale läks Saksa Demokraatlik Vabariik, kes teatas, et seda filmi ei või ideoloogilistel kaalutlustel näidata. Et ei ole võimalik ega ole usutav, et kaks eesti neidu on armunud saksa julgeolekuohvitseri.

Kuna filmis kajastatakse suhet eesti neiu ja fašistliku ohvitseri vahel, mis oli Nõukogude Liidu filmilevis ideoloogiliselt sobimatu, oli ebatavaline, et film Nõukogude võimu tingimustes üldse valmida sai. 

## Osatäitjad
* Mariana Leoveer – Maarja
* Ada Lundver – Leeda
* Jaak Tamleht – Gert Schröder
* Ao Peep – Mati
* Katrin Välbe – vanaema Hirlanda
* Lisl Lindau – Leeda ema
* Ita Ever – Lutika-Viiu
* Helend Peep – Joosep
* Linda Tubin – Linnu-memm
* Endel Pärn – kapten
* Astrid Lepa – Ada
* Evi Rauer – Tooni

## Viited

## Välislingid
* Pimedad aknad Taastatud kujul (2008), arhiiv.err.ee
* Pimedad aknad andmebaasis IMDb
*
* I seeria 
* II seeria
* III seeria
*Taastati 40 aasta eest tehtud film “Pimedad aknad". Eesti Päevaleht, 13. veebruar 2008
* Pimedad aknad dea.digar.ee, Sirp ja Vasar, nr. 16, 19 aprill 1968
Tom ja Fluffy

"**Tom ja Fluffy**" on 1997. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöörid on Janno Põldma, Heiki Ernits, Leo Lätti. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.

## Viited

## Välislingid
*
Christian IV (Pfalz-Zweibrücken)

Zweibrücken-Birkenfeldi pfaltskrahv **Christian IV** (6. september 1722 – 5. november 1775) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1735 kuni 1775.

## Elu

Christian IV sündis Bischweileris pfaltskrahv Christian III ja Karoline von Nassau-Saarbrückeni pojana.

## Abielu ja lapsed

Christian abiellus aastal 1751 morganaatiliselt Maria Johanna Camassega. Nad said kuus last, kes ei saanud esialgu vanemate abielu morganaatilise olemuse tõttu isa hertsogkonda pärida, kuid aastal 1792 said nad õiguse kanda nime *Freiherr von Zweibrücken*:

* Christian (1752–1817)
* Philippe Guillaume (hiljem Wilhelm) (1754–1807)
* Maria Anna Caroline (1756–1806)
* Karl Ludwig (1759–63)
* Elisabeth Auguste Friederike (1766–1836)
* Julius August Maximilian (1771–73)

## Vaata ka

* Hôtel des Deux-Ponts
Sõnum naabritele

"**Sõnum naabritele**" on 2005. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Priit Tender. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.

Film räägib televiisorite parandajast Antist, kes ühel päeval läheb hulluks ja leiab, et maailm vajab parandamist.

## Viited

## Välislingid
*
Dan Ben-Amos

**Dan Ben-Amos** (3. september 1934 Tel Aviv – 26. märts 2023) oli juudi päritolu folklorist ja semiootik, kes töötas Pennsylvania Ülikoolis Ameerika Ühendriikides.

## Teoseid
*Ben-Amos, Dan; Goldstein, Kenneth S. 1975. "Folklore: Performance and Communication". (Approaches to Semiotics 40.) The Hague: Mouton & Co.
Benjamin Lee

**Benjamin Lee** on ameerika antropoloog ja semiootik.

Ta kaitses doktoriväitekirja Chicago Ülikoolis 1986. aastal.

## Teoseid
*Lee, Benjamin; Noam, Gil G. (eds.) 1983. *Developmental Approaches to the Self.* Springer.
*Lee, Benjamin; Urban, Greg (eds.) 1989. *Semiotics, Self, and Society.*(Approaches to Semiotics 84.) De Gruyter.
*Lee, Benjamin 1997. *Talking Heads: Language, Metalanguage, and the Semiotics of Subjectivity*, Duke University Press.

## Välislingid
*Ametlik koduleht.
Superlove (joonisfilm)

"**Superlove**" on 2001. aasta Eesti animafilm. Filmi režissöör on Ülo Pikkov. Filmi tootis Eesti Joonisfilm.

## Viited

## Välislingid
*
Erioperatsioonide grupp (täpsustus)

**Erioperatsioonide grupp** (inglise keeles **Special Operations Group**, lühend **SOG**), varem ka **Spetsiaalsete Operatsioonide Grupp**, tähistab tavaliselt (kuid mitte eksklusiivselt) riikide sõjaväe või politsei eriüksusi, see võib viitada järgnevatele üksustele:

* **[[27. Erioperatsioonide grupp]]**, Ameerika Ühendriikide Õhuväe üksus
* **[[352. Erioperatsioonide grupp]]**, Ameerika Ühendriikide Õhuväe üksus
* **[[353. Erioperatsioonide grupp]]**, Ameerika Ühendriikide Õhuväe üksus
* **[[Victoria politsei erioperatsioonide grupp]]**, Victoria politsei eriüksus (Austraalia)
* **[[Tasmaania politsei erioperatsioonide grupp]]**, Tasmaania politsei eriüksus (Austraalia)
* **[[Erioperatsioonide grupp (Argentina)]]**, Argentina õhuväe eriüksus
* **[[Erioperatsioonide grupp (Brasiilia)]]**
* **[[Erioperatsioonide grupp]]**, Eesti Kaitseväe eriüksus
* **[[Spetsiaalsete Operatsioonide Grupp]]**, 1999. aastal likvideeritud endine Eesti Kaitseväe eriüksus
* **[[Mereväe erioperatsioonide grupp (Filipiinid)]]**, Filipiini mereväe eriüksus 
* **[[Erioperatsioonide grupid (Hispaania armee)]]**
* **[[Erioperatsioonide grupp (Hispaania politsei)]]**
* **[[Erioperatsioonide grupp (India)]]**, Jammu ja Kashmiri politsei eriüksus Indias
* **[[Erioperatsiooni grupp (India)]]**, paramilitaarne üksus Odishas Indias
* **[[Erioperatsioonide grupp (Jaapan)]]**
* **[[Erioperatsioonide grupp (Mehhiko)]]**
* **[[Erioperatsioonide grupp (Portugal)]]**
* **[[Erioperatsioonide grupp (Tšehhi)]]**
* **[[Tšiili politsei erioperatsioonide grupp]]**
* **[[Erioperatsioonide grupp (UNSOG)]]**
Tööstuse tänav (Paide)

**Tööstuse tänav** on tänav Paides.

Tänav saab alguse Pärnu tänavalt ja suundub lõunasse. Tänav ristub Jaama, Põllu, Liiva ja Karja tänavaga ning lõppeb Mündi tänaval.

Tänav sai nime 1973.
Tuleviku tänav (Rakvere)

**Tuleviku tänav** on lääne-kirdesuunaline tänav Rakvere linna keskosas. Tänava kaugus põhja pool paiknevast linna keskväljakust on linnulennult lääneosas 450 m, idaosas 1200 m.

Tänav on 1624 meetrit pikk ja kogu ulatuses 30–35 meetrit lai. Tuleviku tänav saab alguse Laialt tänavalt, ristub kagu poolt Vabaduse ja Seminari tänavaga ning läbib seejärel Laada tänava ja Rägavere teega ühise ristmiku. Edasi ristub Võidu tänava (ringtee), Liiva ja Ussimäe tänavaga, mis asub kagu pool põhiliselt Rakvere valla territooriumil Ussimäe külas. Seejärel on ristmik Heina tänava (ringtee) ja Niine tänavaga. Tänav lõpeb Lõõtspilli tänava kohal, mis viib Vaala keskuse juurde. Idapoolses lõigus on Tuleviku tänav Rakvere linna ja Rakvere valla piiritänavaks.

Lääneosas eraldab Tuleviku tänav Südalinna linnaosa lõuna pool paiknevatest Õpetaja Heinamaa ja Seminari linnaosast. Idaosas läbib tänav Kurikaküla linnaosa, olles piiritänavaks põhjapoolse Roodevälja linnaosaga.
## Ajalugu
Tänav rajati 1930. aastate alguses uue tänavana, mis kandis 1940. aastani Jüri Vilmsi puiestee nime ja oli kavandatud puiesteeks. Tänava läänepoolne lõik ongi rajatud eraldatud sõiduradadega, vahel haljasriba. Tänava alguses (Tuleviku 1) paikneb Rakvere Haigla polikliinik, mis rajati saksa eragümnaasiumi hoonena aastal 1931. 1939. aastal anti eragümnaasiumi hoone Rakvere kõrgemale majanduskoolile. Eesti NSV ajal tegutses Tuleviku tänav 1,  Vabariiklik Rakvere Meditsiiniline Keskkool.

Üle tänava, kagu pool, asub Rakvere Gümnaasiumi hoonekompleks, aadressiga Vabaduse 1. Tuleviku tänava keskosas on Võidu ja Tuleviku tänava ristmikul Rakvere Reaalgümnaasiumi hoone ning sellest edasi kunstkattega korvpalli- ja jalgpalliväljakud. Tänava keskosas paiknevad ka korruselamud, idapoolne lõik on aga hoonestuseta.

1976. aastast kandis tänav Mihhail Kalinini nime. Kuni 1976. aastani kandis Mihhail Kalinini nimetust Pikk tänav.

## Viited
Haabersti tänav

**Haabersti tänav** on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Haabersti asumis.

Tänav sai nime 30. detsembril 1997.

## Viited
Humala tänav

**Humala tänav** on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis.

Humala tänav algab Paldiski maanteelt, ristub Rõika, Köömne ja Mureli tänavaga ning lõpeb Marja tänaval.

Tänav sai nime 14. mail 1946.

## Viited
Chen Danqing

**Chen Danqing** (hiina 陈丹青; *Chén Dānqīng*; sündinud 11. augustil 1953 Shanghais) on hiina maalikunstnik. Eriti tuntud on tema maalid "Tibétains". 

Pärast õpinguid saadeti ta kultuurirevolutsiooni ajal maale ümber kasvama. Pärast kultuurirevolutsiooni lõppu astus ta 1978.  Kujutava Kunsti Keskakadeemiasee, kus õppis maali. Ülikooli lõpetas ta 1980.

1982. aastal asus ta elama Ameerika Ühendriikidesse. Sel ajal tegutses ta kunstnikuna põhiliselt popkunsti ja kontseptualismi žanris. Ta elas Ühendriikides 2000. aastani, põhiliselt New Yorgis. Aastal 2000 naasis ta Hiinasse. Ta oli algul professor tollases pealinnas Tsinghuai Ülikooli kunstiinstituuti.
Kārķi

**Kārķi** (vanasti ka *Jaunkārķi*, eesti keeles mööndav ka nimekuju *Karkla*) on küla (*ciems*) Lätis Valka piirkonnas, Kārķi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 60 meetri kõrgusel, Riiast 151 ja piirkonna keskusest Valkast 30 kilomeetri kaugusel. 

Küla nimetus võib pärineda eesti keelest, kus selle vana nimekuju oli Kaara küla ehk Ahne küla. Ka võib selle nimi pärineda läti keelest, kus kohalikus murdes *kārkli* tähendab pajusid.

Külas on lisaks vallavalitsusele ka põhikool, rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Seal asub Kārķi bussipeatus. 

Küla sai alguse aastal 1754, mil Vana-Kaarküla mõisast eraldati Uue-Kaarküla mõis (*Neu-Karkel*). Nõukogude ajal oli küla Kārķi sovhoosi keskasulaks. Kārķis asub üks uuemaid luteri kirikuid Lätis. Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.

Kārķis kasvavad Jaunkārķi lehised, kuusk, kask ja mänd on looduskaitse all.

## Elanikkond


* 211 (1935)
* 270 (1970)
* 295 (1979)
* 468 (1989)
* 453 (2000)

* 355 (2011)
* 358 (2015)
* 339 (2018)
* 332 (2022)
* 302 (2025)


## Viited