open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Munhwa Broadcasting Corporation

**Munhwa Broadcasting Corporation** (**MBC**) on Lõuna-Korea juhtiv raadio- ja televisioonivõrk. *Munhwa* on koreakeelne sõna "kultuur". Selle lipulaeva maapealne telejaam MBC TV on kanal 11 digitaalseks kanaliks.

MBC on 2. detsembril 1961 asutatud Korea maapealne ringhäälinguorganisatsioon, millel on üleriigiline 17 piirkondliku jaama võrk. Ehkki MBC tegutseb reklaamimise alal, on see avalik-õiguslik ringhäälinguorganisatsioon, kuna selle suurim aktsionär on avalik-õiguslik organisatsioon The Foundation of Broadcast Culture. Täna on see multimeediumigrupp, millel on üks maapealne telekanal, kolm raadiokanalit, viis kaabelkanalit, viis satelliitkanalit ja neli digitaalset multimeedia ringhäälingukanalit.
Bürgermeistripenn

**Bürgermeistripenn** (Bürgermeisterpfennig) on aastail 1676–1851 Hamburgi bürgermeistri matuste puhul jagamiseks vermitud hõbemünt.
Eesti Superkarikas 2017

**Eesti Superkarikas 2017** oli 22. Eesti Superkarikafinaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas Sportland Arenal, ning mängisid Meistriliiga 2016 võitja FCI Tallinn ja Eesti karikas 2016 võitja Tallinna FC Flora.

## Mängu eel
Esmakordselt rakendub reegel, mille kohaselt viigilise normaalaja järel selgub võitja kohe penaltiseerias.

## Mäng
### Kokkuvõte
Sportland Arenal toimunud Superkarikafinaalis triumfeeris mullune Premium liiga võitja FCI Tallinn, kes oli 5:0 üle valitsevast karikavõitjast Tallinna FC Florast.

FCI asus matši juhtima 18. minutil, kui Sergey Tumasyan tsenderdas paremalt äärelt karistuslöögist palli kasti ning Vladimir Avilov mänguvahendi kauni löögiga väravasse suunas. Lasnamäe meeskond kahekordistas oma edu viis minutit hiljem, kui Vladimir Voskoboinikovi söödust oli täpne Roman Sobtšenko. Poolaja lõpus tekkis veel hea võimalus Floral, kuid Märten Kuusk tabas esmalt posti ning tagasi põrkunud palli ei suutnud Mihkel Ainsalu väravasse toimetada, kui pall väravajoonelt puhtaks löödi.

55. minutil asus FCI matši juhtima 3:0, kui Aleksandr Kulinitši sööt leidis värava alt üles tähelepanuta jäetud Tumasyani, kes palli Richard Alandi seljataha lõi. Mängu lõpus lõi kaks väravat vahetusest sekkunud Albert Prosa, kelle 84. ja 86. minuti tabamustest võitis FCI lõpuks mängu tulemusega 5:0.

Mängust tegi ülekande ERR.

### Detailid

|}

## Vaata ka
*Meistriliiga 2017
*Eesti karikas 2016/17

## Viited

## Välislingid
*Superkarikas Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Alpheratz

**Alpheratz** (ka **Alpha Andromedae**) on kaksiktäht ja Andromeeda tähtkuju heledaim täht.

See asub Maast 97 valgusaasta kaugusel, paiknedes Pegasuse tähtkujust kirdes. Alpheratzi näiv tähesuurus on 2,06. Täht on vaadeldav palja silmaga ning see paistab vaatlejale ühe tähena, kuid koosneb tegelikult G- ja A-klassi tähest. Tähtede tiirlemisperiood on 96,7 päeva

## Viited
Corrado Alvaro

**Corrado Alvaro** (15. aprill 1895 San Luca – 11. juuni 1956 Rooma) oli itaalia kirjanik, ajakirjanik ja stsenarist.

1951. aastal pälvis ta Strega auhinna.

Eesti keeles on ilmunud tema tuntumaid romaane "Gente in Aspromonte" ("Aspromonte rahvas", tõlkinud Marta Pärna, eessõna Indro Montanelli, Tartu: Loodus, 1937) ning novellikogu "Öised sõnad" (tõlkinud Aleksander Kurtna, Tallinn: Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus, 1961; Loomingu Raamatukogu, 6).
Srđan Darmanović

**Srđan Darmanović** (sündinud 18. juulil 1961 Cetinjes) on Montenegro poliitik, diplomaat ja Montenegro ülikooli politoloogia teaduskonna professor. Ta oli 28. novembrist 2016 kuni 2. detsembrini 2020 Montenegro välis- ja eurointegratsiooni minister.

Ta oli 2006. aastal üks Montenegro ülikooli politoloogiateaduskonna asutajaid. Aastatel 2010–2016 oli ta Montenegro suursaadik Ameerika Ühendriikides (ja Kanadas). Ta on sõltumatu poliitik, kes on esitatud Montenegro Sotsialistide Demokraatliku Partei poolt.

Ta on edukas maletaja, kelle kõrgeim Elo-reiting oli 2010. aasta jaanuaris 2282.
Eesti Superkarikas 2018

**Eesti Superkarikas 2018** oli 23. Eesti Superkarikafinaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas EJL jalgpallihallis, ning mängisid Meistriliiga 2017 võitja Tallinna FC Flora ja Eesti karikas 2017 võitja Tallinna FCI Levadia.

## Mängu eel
Algselt Sportland Arenale planeeritud hooaja avamäng toimub ilmaennustusest lähtuvalt EJLi jalgpallihallis.

Möödunud aastal jäi FC Flora Superkarikafinaalis 0:5 alla FCI Tallinnale, kuid suutis seejärel näidata Premium liigas suurepärast mängu ja tuli Eesti meistriks. Kui FCI Tallinn pidi meistrivõistlustel leppima neljanda kohaga, siis Lasnamäe võistkond triumfeeris Evald Tipneri nimelistel Eesti karikavõistlustel. Hooaja lõppedes ühinesid FCI Tallinn ja Premium liigas 2. kohaga lõpetanud FC Levadia, uuel hooajal pallitakse meistrivõistlustel FCI Levadia nime all.

## Mäng
### Kokkuvõte
Flora asus kohtumist juhtima 52. minutil, kui penalti realiseeris Frank Liivak. 66. minutil kahekordistas Flora eduseisu Martin Miller, kes suunas väravasse Rauno Alliku täpse söödu.

FCI Levadia ei andnud alla – 84. minutil tõi meeskonna mängu tagasi Nikita Andrejev ning kolm minutit hiljem olid tablool juba 2:2 viiginumbrid, kui täpne oli vahetusest sekkunud Kirill Nesterov. Kuna seis oli 90 minuti lõppedes viigiline, selgus võitja penaltiseerias.

Flora esimeseks lööjaks oli Liivak, kelle löögi küll Sergei Lepmets esmalt tõrjus, kuid puurilukk tuli väravajoonelt enne lööki välja, mistõttu sai Liivak uuesti proovida. Korduslöök läks latti. Kui mõlemad meeskonnad olid löönud kaks penaltit, oli FCI Levadial 2:0 eduseis, sest Lepmets tõrjus Markus Poomi penalti. FCI Levadia viies lööjast eksis vaid posti tabanud Andrejev ja seega kuulus 4:3 võit neile.

Otsepilti mängust näitas Postimees.ee.

### Detailid

## Vaata ka
*Meistriliiga 2018
*Eesti karikas 2017/18

## Viited

## Välislingid
*Superkarikas EJL-u kodulehel
Konstantin von Helffreich

**Konstantin Wilhelm von Helffreich** (22. oktoober/3. november 1813 Tallinn – 7/19. detsember 1874 Mahtra) oli Aruküla, Piiumetsa ja Mahtra mõisnik.
William deWit

**William "Willie" Theodore deWit** (sündinud 13. juunil 1961 Three Hillsis Alberta provintsis) on Kanada endine poksija ning hilisem jurist ja advokaat.

## Poksijana
Ta sai raskekaalus (kuni 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Henry Tillmanile (USA).

Ta poksis detsembrist 1984 kuni märtsini 1988 elukutselisena. Ta osales kokku 22 kohtumisel ning võitis neist 20 (neist 14 nokaudiga) kohtumist ning kaotas 1 (selle nokaudiga) ja viigistas 1 kohtumise. Oma viimaseks jäänud kohtumises 29. märtsil 1988 Edmontonis võitis ta Henry Tillmani, kes oli teda võitnud 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistluse finaalis.

## Juristina
Ta lõpetas 1994. aastal Alberta Ülikooli juristina. Ta liitus 1996. aastal oma praeguse advokaadibürooga, spetsialiseerudes kriminaalõigusele. Ta sai 2013. aastal 'Kuninganna advokaadi' (*Queen's Counsel*) tiitli.

## Viited

## Välislingid
* 
*William "Willie" deWit lehel ''BoxRec''. Inglise keeles
*William "Willie" deWit advokaadibüroo Wolch Hursh deWit Silverberg & Wattsi kodulehel.  Inglise keeles
Ellen Ochoa

**Ellen Ochoa** (sündinud 10. mail 1958) on Ameerika Ühendriikide insener. Ta on endine NASA astronaut ja Johnsoni kosmosekeskuse direktor. 

1980. aastal sai Ochoa San Diego Ülikoolist bakalaureusekraadi füüsikas ja 1981. aastal Stanfordi Ülikoolist magistrikraadi elektrotehnikas. 1985. aastal sai ta doktorikraadi elektrotehnikas. Doktorandina asus ta tööle NASA Amesi Uurimiskeskusse, kus ta uuris optilisi infotöötlussüsteeme. 1991. aastal valiti ta NASA astronaudiks.

Ochoa esimene missioon oli STS-56 1993. aastal. Hiljem lendas ta missioonidel STS-66, STS-96 ja STS-110. Veebruaris 2003 viibis Ochoa missiooni STS-107 maandumise ajal missioonijuhtimiskeskuses ja oli üks esimesi keskuse töötajaid, keda informeeriti kosmosesüstiku Columbia katastroofist. Aastatel 2013–2018 töötas ta Johnsoni kosmosekeskuse direktorina.

## Viited
Saelindi räsaja

**Saelindi räsaja** on tööriist, millega painutatakse saehambaid täpselt ja hoolikalt, et tekiks saelehest laiem saetee.

Saelindi räsaja painutab saehambaid saelehest eemale, enamasti painutatakse saehambaid vaheldumisi paremale ja vasakule. 

## Räsamine
Saehammaste räsamine on oluline, et vältida tõrkeid saelehe edasi-tagasiliikumisel mööda lõigatavat pinda. Kui saetee on saelehest laiem, siis välditakse sae kinnikiilumist lõigatavasse materjali. Lisaks annab räsamine saelindi lõiketerale õige kaldenurga, mille funktsioon on saepuru saeteest välja/eemale juhtimine. Ühtlasi on võimalik üpris nüri saega, millel on korrektselt räsatud saehambad, saada saagimisel paremaid tulemusi, kui terava saega, mille saehambad on räsamata. 

## Tehnilised näitajad
Saelehe kogulaius peaks olema väiksem kui saelehe kahekordne paksus. Standardsed kvaliteetsed saelehed on tootja poolt korrigeeritud, et need ei oleks laiemad kui saelehe 1,6-kordne paksus. Kui saelehe kogulaius on suurem kui saelehe kahekordne paksus, ei ole saag keskelt korralikult kontaktis materjaliga ja ei tööta küllalt sujuvalt. Mida suurem on vee sisaldus puidus, seda laiem saetee on soovitatav. 

## Räsaja tüübid
Saelindi räsajaid on mitut tüüpi, nii improviseeritud kui ka keerukate spetsiaalselt välja töötatud räsajateni välja. Kasutatakse haamritüüpi, väänajatüüpi ja palju muid tüüpi räsajaid, aga tuntuim neist on tangide tüüpi saelindi räsaja.
 

## Viited

## Välislingid
* Puiduterminoloogia sõnastik
Taevaskoja bioloogiajaam

**Taevaskoja bioloogiajaam** oli Zooloogia ja Botaanika Instituudile kuulunud bioloogiajaam, mis asus Taevaskojas. 

Alates 1949. aastast kasutati lepingu alusel Taevaskojas asunud suvilahoonet. Hiljem omandati selleks Lehtla talu.

Teiste seas tegi bioloogiajaamas uurimistöös Eerik Kumari. Jaama kasutati ka üliõpilaste praktikabaasina. 1970. aastail elas seal ornitoloog Aivar Leito.

## Viited
Juris Laipenieks

**Juris Laipenieks** (9. aprill 1940 Riia – 25. veebruar 2024) oli Tšiili kergejõustiklane ja sporditegelane, rahvuselt lätlane.

Ta sündis Lätis, kuid kolis perega pärast teist maailmasõda Tšiilisse, kus asus elama ja esindas hiljem riiki rahvusvahelistel võistlustel.

Laipenieks osales 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas Tšiili koondise koosseisus kümnevõistluses ning saavutas 19. koha.

1959. aastal Chicagos toimunud 3. Panameerika mängudel esindas ta samuti Tšiilit, saavutades odaviskes 4. koha ja kümnevõistluses 6. koha.

## Viited

## Välislingid
*
Eesti Superkarikas 2015

**Eesti Superkarikas 2015** oli 20. Eesti Superkarika võistluste finaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas Sportland Arenal, ning mängisid Meistriliiga 2014 võitja Tallinna FC Levadia ja Eesti karikas 2014 teine koht Tartu FC Santos.

## Mängu eel
FC Levadia on valitsev Eesti meister ja karikavõitja. Sel hooajal Esiliigas mängiv FC Santos jõudis möödunud hooajal Evald Tipneri Eesti karikavõistlusel finaali, kus jäädi Levadiale 0:4 alla.
## Mäng
### Kokkuvõte
Esimesel poolajal oli ründavam Levadia, kes asuski 32. minutil Kaimar Saagi pealöögist juhtima. 55. minutil lõi vahetusest sekkunud Ingemar Teever teise ning 61. minutil Kaimar Saag ka kolmanda palli Santose võrku. 

Järgmised kaks väravat lõi Rasmus Peetson, kes realiseeris esmalt 70. minutil enda teenitud penalti ning lõi seejärel karistusala joonelt palli nurka lõppseisuks 5:0. Superkarikas kuulub Levadiale nüüd kuuendat korda.

Mängust tegi ülekande ERR.

### Detailid

## Vaata ka
*Meistriliiga 2015
*Eesti karikas 2014/15

## Viited

## Välislingid
*Superkarikas Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Evald Gering

**Evald Voldemar Gering** (24. mai 1918 Paldiski, Harjumaa – 6. september 2007 Grimsby, Ontario) oli Eesti ja Kanada laskesportlane.

Laskmist hakkas ta harrastama enne Teist maailmasõda.

Põgenes 1944. aastal Rootsi, osales individuaalvõistlejana 1947. aastal maailmameistrivõistlustel Stockholmis.

1949. aastal läks elama Kanadasse. Kuulus laskurite klubisse *Crescent Rifle Club*, Hamiltoni Eesti Seltsi Laskurklubisse ja Seedrioru laskurite klubisse. 1973. aastal valiti ta Välis-Eesti Laskurliidu juhatusse.

Ta kuulus aastatel 1959–1970 Kanada laskekoondisse, on olnud Kanada meister meeskonnaharjutuses. Ta sai 3. Panameerika mängudel 1959. aastal Chicagos Kanada esindajana väikepüssiharjutuses meeskondliku kuldmedali ja üksikvõistluses 4 pronksmedalit.

Ta osales 1960. aasta Rooma olümpiamängude laskevõistlustel ning sai seal vabapüssi 300 meetrilt 3 × 40 lasus 32. koha ja väikepüssi 50 meetrilt 3 × 40 lasus 47. koha. Ta oli esimene kaasaegsetel olümpiamängudel osalenud eestlasest laskur. 

## Viited

## Välislingid
*Eesti spordi biograafiline leksikon
* 
*"Rootsi eestlaste meistrivõistlused laskmises". Villem Jaanson, Hans Pent, Richard Plutus, **Evald Gering**, Johannes Prison, August Nõmm, Villem Eglon, August Rattiste, Ago Reio. Rahvusarhiivi Filmiarhiiv, EFA.661.10.11315
*TLÜAR väliseesti isikud
Boulevard du Temple

**Boulevard du Temple** on bulvar Pariisis, mis eraldab 3. ringkonda 11. ringkonnast. Ühendab Vabariigi väljakut Pasdeloup'i väljakuga.

18. sajandil tekkisid Boulevard du Temple'il bulvariteatrid. Mängiti vodeville, kriminaaldraamasid, koomilisi *féerie*'sid ja pantomiime. Näitekirjanik ja lavastaja René-Charles Guilbert de Pixerécourt (1773–1844) lõi bulvariteatritele kohandatud melodraama žanri. 1819. aastal lõi Jean-Gaspard Deburau Théâtre des Funambules'is poeetilise õnnetult armunud Pierrot' lavakuju. 

1835. aastal toimus Boulevard du Temple'il maja nr 50 juures (sellel on siiani mälestustahvel) atentaat Prantsusmaa kuningale Louis-Philippe I-le. Põrgumasinaga, mis koosnes puitraami külge kinnitatud 25 püstolist, mida sai samaaegselt tulistada, tapeti 18 inimest, haavata sai 22 (kuningas ja ta kolm poega pääsesid vigastamata). 

1945. aastal linastunud Marcel Carné filmi "Ülemise rõdu lapsed" filmivõtete vajadusteks ehitati Nice'is oma aja suurim prantsuse kinodekoratsioon – detailirohke tänavafassaad, mis moodustas Pariisi 1830.–1840. aastate Boulevard du Temple'i.  

## Välislingid
Eesti Superkarikas 2013

**Eesti Superkarikas 2013** oli 18. Eesti Superkarikafinaal, kus mängisid möödunud hooaja Meistriliiga ja Eesti karika võitjad. Mäng peeti Tallinnas Sportland Arenal, ning mängisid Meistriliiga 2012 võitja Nõmme JK Kalju ja Eesti karikas 2012 võitja Tallinna FC Levadia.

## Mängu eel
Eesti valitsevale meistrile Nõmme Kaljule on see üleüldse esimeseks korraks superkarikale mängida, samas kui Levadia on olnud superkarikafinaalis osaline juba kümme korda ja võitnud neist neli. Viimati tõstis Levadia superkarika pea kohale 2010. aastal, mil neid juhendas praegune Kalju loots Igor Prins.

Mängu eel esitas Eesti hümni ajateenijate lauluansambel.

## Mäng
### Kokkuvõte
Mängu 19. minutil asus Levadia Artur Rätteli löögist 1:0 juhtima ja selle tulemusega mindi ka vaheajale. Teisel poolajal lõi Levadia veel kaks väravat ja pälvis kindla 3:0 võiduga viiendat korda Eesti Superkarika.

Mängust tegi ülekande ERR.

### Detailid

## Vaata ka
*Meistriliiga 2013
*Eesti karikas 2012/13

## Viited

## Välislingid
*Superkarikas Eesti Jalgpalli Liidu kodulehel
Théâtre des Funambules

**Théâtre des Funambules** oli teater Pariisis Boulevard du Temple'il.

Teatrihoone ehitati 1816. aastal. Esialgu oli teatris 500 vaatajakohta, hiljem 773. Teatris esitati esimestel aastatel akrobaadinumbreid ja pantomiimi, hiljem ka muid lavastusi. Funambules'ile tõid kuulsust miim Jean-Gaspard Deburau loodud Pierrot' lavakuju (esines aastatel 1819–1846) ja Frédérick Lemaître'i varasem näitlejakarjäär.

Teatrihoone lammutati 1862. aastal seoses Pariisi rekonstrueerimisega. 

1945. aastal linastunud Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed" oli peamine tegevuspaik 1830.–1840. aastate Théâtre des Funambules. Selle filmi tähtsamate tegelaste seas olid Deburau ja Lemaître.

## Välislingid
Kasti mõisa magasiait

**Kasti mõisa magasiait** oli magasiait Märjamaa kihelkonnas.

## Ajalugu
Märjamaa kihelkonnas asuva Vana-Kasti mõisa uus magasiait ehitati 1882/83. aastal Järgkülas asuvale Hiiekünkale. Selleks eemaldati ehitusele ettejääv hiiepuu. Magasiaida vastas asus Kasti algkoolihoone, mille ühes osas töötas Kasti–Haimre vallavalitsus.

1906. aasta 25. jaanuaril toimus magasiaida ees 1905. aasta detsembrirevolutsioonis osalenud mõisapõletajate karistamine. Esivanemate pühal hiiekünkal anti vitsahoope mõisapõletajaile õiguse nõudmise eest. Peterburist kohale saabunud Bezobrazovi juhitud karistussalk jagas rasket kehalist karistust 17 Haimre mehele. Kohalikud talupidajad olid kohustatud külmal jaanuaripäeval ihunuhtlust pealt vaatama. Kohalolija kirjeldas: "Peks toimus järgmiselt: üks soldat istus pea peal, teine jalgadel, kuus soldatit peksid paljastatud seljale. Mitu raskeid vitsu saanud meest tuli koju viia reel linade vahele keeratuna."

Eesti Vabariigi ajal kohandati magasiait nn pritsikuuriks. Selle katusele ehitati vaatetorn. Pritsikuuris olid hoiul tollele ajale kohased tuletõrjevahendid. Seal tegutses Haimre Vabatahtlik Tuletõrje Ühing. Pritsikuur oli kohaliku kogukonna tuletõrjevahendite hoiukoht ka kolhoosiajal.

Pärast Eesti Vabariigi taastamist hoone erastati ja magasiaida eestvaate arhitektuur on täielikult muutunud. Magasiaida eest läbiv tee on tähistatud teeviidal; Järgküla tee, mis jääb Moka küla alasse.
Wood Buffalo rahvuspargi kopratamm

**Wood Buffalo rahvuspargi kopratamm** on maailma suurim kopratamm. See asetseb Põhja-Kanadas Alberta provintsis Wood Buffalo rahvuspargis. Tamm on vähemalt 850 m pikk ning kulgeb mööda rahvuspargi lõunaäärt. Kopratamm on nii suur, et seda on võimalik näha satelliitide piltidelt. Selle ehitus on alanud 1970. aastate keskel, kuna tugev roheline taimestik on katnud terve tammi ja uusi puuoksi pole nähtud. Tammi on ehitanud uurijate sõnul vähemalt kaks kopra perekonda.
 
### Kopratammi ajalugu

Kanada ökoloog Jean Thie avastas Wood Buffalo kopratammi oktoobris 2007. aastal. Avastus tehti juhuslikult, kuna Thie eesmärk oli uurida Põhja-Kanada igikeltsa sulamist. Thie on öelnud, et tammi on suure tõenäosusega edasi arendanud mitu koprapere põlvkonda. Eksperdid on arvamusel, et sellise kopratammi ehitamine on kestnud vähemalt 30 aastat.

### Kopratammi ülesehitus

Tammi iseloomustab roheline taimkate, mis on tekkinud aja jooksul. Tamm koosneb okstest, kividest, võrsetest ja mudast. Värskeid puuoksi ei ole näha. Osa tammist on valminud tänu tormis langenud puudele, mis on veekogu peale kukkunud. Kobrastele on see suur eelis, sest vahed saab täita oma materjaliga. Ökoloogid on leidnud ka kaks väiksemat kopratammi, millel on perspektiiv 10 aasta jooksul liituda suure kopratammiga ja moodustada hiigeltamm, mille ulatus on 1 km.

### Kopratammi ehitamise põhjus

Koprad ehitavad tamme, et tekiks sügav ja stabiilne veekogu, kus nad saavad kaitset kiskjate, Põhja-Ameerikas näiteks karude ja koiottide eest. Rahuliku vooluga vesi aitab toimetada ehitusmaterjali ja toidu sihtpunkti. Samuti on tamm kasulik teistele loomadele ja keskkonnale, sest hoiab ära suuremad üleujutused. Ökoloog Thie arvab, et Põhja-Ameerika koprad on naasnud oma vanadesse pesitsuskohtadesse ja hakanud paljunema. Eelmisel sajandil kütiti massiliselt kopraid nende karusnaha tõttu, nüüd on kobraste arvukust hakanud taastuma.

## Viited
Maja puu otsas

**Maja puu otsas** ehk **tüvemaja** (inglise keeles *tree house*, *tree fort*) on (enamasti) puidust, klaasist või terasest ehitis, mis on ehitatud maapinnast kõrgemale puu külge või eraldi seisvatele tugipostidele. Selliseid maju kasutatakse enamasti hotelli või vaatlustornina.   

Ehitisel ei ole eesti keeles veel kindlat nimetust, sest sõna "puumaja" on kasutusel just ja ainult puitmaja ehk puidust maja tähenduses.  

## Populaarsus
Alates 1990. aastate keskpaigast on puu otsa ehitatud majade populaarsus suurenenud peamiselt USA-s ja Euroopas, sest oluliseks on muutunud tehnoloogia areng, huvi keskkonna vastu ja säästev elamine. Seetõttu on maja väiksem ja kompaktne. Populaarsuse kasv on suurendanud klientide nõudlust ehitus- ja arhitektuurifirmadele ning laiendanud puu otsa ehitatud majade kasutust majutusvaldkonnas.

## Nõuded
Eestis pole puu otsa maja ehitamiseks luba vaja, kui hoone jääb alla 20 m². Kui puu otsa ehitatud maja pindala jääb 20–60 m² vahele, siis on vaja esitada kohalikule omavalitsusele kirjaliku nõusoleku taotlus ja hoone ei või olla kõrgemal kui 5 m maapinnast. Kõrgema hoone puhul tuleb tingimusi täpsustada. USA-s on vaja puu otsa maja ehitamiseks luba siis, kui maja hakatakse kasutama ettevõtluses. Mõnes riigis liigitatakse puu otsa ehitatud maja ajutiseks ehitiseks, räägitakse läbi kaugus teistest ehitistest ja hoone kõrgus. 

## Ehitamine
Puu otsa maja ehitamiseks on kaks meetodit. 

Sellise maja saab ehitada tugipostidele nii, et kaal on jaotatud ühtlaselt ning ühtegi kruvi ega polti puu sisse ei keerata. Tugipostid saab ankurdada nurkades betooni külge. 

Invasiivse meetodi (kahjustab mingil määral puud) korral kasutatakse spetsiaalseid polte ehk TAB-polte (Treehouse Attachment Bolt), mis aitavad vähendada survet, pidada vastu tuulest tekitatud pingetele ja jaotada kaalu ühtlaselt. Poldid taluvad raskust 4100–5400 kg. 

## Viited
Balta (linn)

**Balta** (ukraina Балта) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Odessa oblastis, Balta rajooni keskus. Linn asub 218 km Odessast loodes Kodõma jõe ääres.

Balta ala on olnud asustatud 5000–6000 aastat. Linna rajasid tatarlased 16. sajandil. 17. sajandi lõpus tekkis Kodõma jõe vastaskaldale poola linn Józefgród. Vene kasakate sissetung Baltasse sai 1768. aastal alanud Vene-Türgi sõja ajendiks. Pärast vene võimu alla sattumist ühendati mõlemad linnad 1797. aastal. Baltast sai Podoolia kubermangu maakonnalinn.

1924–1929 oli Balta Ukraina NSV-sse kuulunud Moldaavia ANSV pealinn. 1940. aastal moodustati Moldaavia NSV, kuid Balta ja selle ümbrus, kus rahvastikust suurema osa moodustasid ukrainlased, jäi Ukraina NSV koosseisu Balta rajooni keskusena. 2016. aastast on Balta oblastilise alluvusega linn.

## Viited

## Välislingid

*http://balta-rada.gov.ua/
Ahtalehine mustikas

**Ahtalehine mustikas** (*Vaccinium angustifolium*) on kanarbikuliste sugukonda mustika perekonda kuuluv heitlehine kääbuspõõsas ehk puhmas. Liik kasvab looduslikult Kanadas ja Ameerika Ühendriikide kirdeosas.

Ahtalehist mustikat kirjeldas esimesena teaduslikult šoti botaanik William Aiton (1789). Ahtalehise mustika perekonnanimi *vaccinium* tuleb ladinakeelsest sõnast *vacca* 'lehm' ja viitab sellele, et mustikalehed kõlbavad veistele süüa. Liiginimi *angustifolium* on kombinatsioon ladinakeelsetest sõnadest *angustum* 'kitsas' ja *folium* 'leht'. Ahtalehist mustikat kasvatatakse paljudes riikides, sh Eestis, kultuurmustikana.

## Liigikirjeldus
Ahtalehine mustikas on heitlehine puhmas, mis olenevalt kasvukohast kasvab 5–60 cm kõrguseks. Põhja pool on taimed madalama kasvuga, lõuna pool kõrgemad. Maa-alune risoom annab rohkelt võsusid, mistõttu levib taim aja jooksul laiali. Elliptilise kujuga lehed on suvel läikiv-sinakasrohelised, sügisel muutuvad punaseks ja langevad maha.  Lehtede laius varieerub 0,5–20 cm, pikkus võib olla 1,5–4,0 cm.  Õiepungad on pruunikaspunased. Võrse tipus on mitu punga ja igast pungast võib avaneda mitu õit. Õied on valged, kelluka-kujulised, 4–6 mm pikkused. Vili on väike magus tumesinine kuni must mari, mis on täis antioksüdante ja flavonoide. Marjad on 3–12 mm läbimõõduga, olles vaid veidi suuremad kui harilikul mustikal (*Vaccinium myrtillus*) ja valge viljalihaga. Erinevalt harilikust mustikast ei määri ahtalehise mustika marjad söömisel suud ega käsi.

## Levik ja kasvutingimused
Ahtalehine mustikas on looduses suhteliselt vähelevinud liik, piirdudes Ida- ja Kesk-Kanada ning Ameerika Ühendriikide kirdeosaga, kus levila ulatub lõuna poole kuni Great Smoky Mountains ja lääne poole kuni Suure järvistuni. Ahtalehine mustikas kasvab kõige paremini metsaaladel, vanadel mahajäetud taluõuedel või hästi kuivendatud happelise pinnasega avatud aladel.  

Taim on vastupidav metsatulekahjudele – selle arvukus sageli kasvab metsatulekahjujärgsel alal. Peale inimeste armastavad ahtalehise mustika marju süüa ka karud, koiotid, pesukarud, rebased, okassead, valgesaba hirved ja linnud. Taime lehed maitsevad hästi liblikate röövikutele. Erinevalt meie metsades levinud varjulembesest harilikust mustikast õitseb ja viljub ahtalehine mustikas hästi päikese käes ja seda saab kasvatada ka koduaias peenral. Puhmas kannatab külma kuni −30 °C.  Ahtalehine mustikas on putuktolmleja taim. Tolmeldajateks on peamiselt mesilased ja kimalased. Õitseb juunis, marjad valmivad augustis üheaegselt. Nagu harilik mustikas, on ka ahtalehine mustikas hea meetaim. 

## Paljundamine
Ahtalehine mustikas paljuneb nii generatiivselt, kui vegetatiivselt. Generatiivne paljundamine toimub seemnete abil, kuid selle meetodi puuduseks on seemnest kasvanud taime erinevus emataimest. Saagitase on tihti ebaühtlane. Vegetatiivseks paljundamiseks on samuti mitmeid võimalusi. Näiteks paljundamine pistokstega, lookvõrsikutega, haljaspistikutega või nn mikropaljundusega.

## Viited
Oleksandrija

**Oleksandrija** (ukraina Олександрія) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kirovogradi oblastis, Oleksandrija rajooni keskus. Linn asub 75 km oblasti keskusest Kropõvnõtskõist idas Inhuletsi jõe ääres.

Linna rajasid 1746. aastal kasakad Ussivka külana. 1784. aastal sai linnaõigused.

Linna haldusalasse kuuluvad ka 2 alevit ja 4 küla.

## Viited

## Välislingid

*http://olexrada.gov.ua/
Suur Rebenemine

**Suur Rebenemine** on hüpoteetiline kosmoloogiline mudel, kus käsitletakse universumi ühte võimalikku lõplikku saatust, milles universumi mateeria (galaktikatest ja tähtedest aatomite ning subatomaatiliste osakesteni) rebitakse järk-järgult üksteisest eemale ehk see laguneb universumi eksponentsiaalselt kiireneva paisumise tõttu. 

Kosmoloogia standardmudeli kohaselt on universumi mastaabi tegur kiirenevalt kasvav. Kuna paisumine on sarnane iga ajahetkega (kohaliku mahu paisumine toimub sama arv kordi sama ajavahemiku jooksul) ning seda iseloomustab väärtuselt väike muutumatu Hubble'i konstant, siis väiksemad gravitatsiooniliselt seotud kosmilised struktuurid ei ole sellest palju mõjutatud. Siin ongi Suure Rebenemise stsenaariumi omapära, et Hubble'i konstant hoopis kiirenevalt suureneb ja kasvab lõpmatuseni piiratud aja jooksul. Uus ruum osakeste vahele hakkab tekkima nii kiiresti, et ükski jõud ei suuda enam midagi koos hoida. Seejärel lagunevadki alguses universumi suuremastaabilised struktuurid (galaktikate superparved, galaktikaparved), liikudes järk-järgult väiksemate struktuurideni (galaktikad, planeedisüsteemid) kuni väiksemate osakesteni välja (molekulid, aatomid). Hubble'i konstant muutub lõpmatuseks ja areneb välja universumi konstantne olek, kus miski ei saa interakteerida.

## Põhjus
Suure Rebenemise hüpoteesi tõesus sõltub meie universumis esineva tumeda energia tüübist. Tüüp, mis tõestaks hüpoteesi, on tumeda energia pidevalt kasvav vorm ehk fantoomenergia. Kui tume energia saab suureneda universumis piiramatult, võib see ületada kõik ülejäänud jõud, mis universumit koos hoiavad. Põhirõhk langeb kosmoloogilisele olekuparameetrile w, tumeda energia rõhu ja selle energiatiheduse suhtele. Kui  w , siis on tegemist fantoomenergiaga, mis on üks kvintessentsi erijuhtum.

## Vaadeldav universum
Mõõtetulemused osutavad, et w on meie universumis -1-le väga lähedal. Mida lähemal on w -1-le, seda kaugemal tulevikus on Suur Rebenemine. Kui w oleks täpselt  -1, siis ei saaks Suurt Rebenemist toimuda.

Viimaste olemasolevate andmete kohaselt on määramatused veel liiga suured, et kindlaks teha tumeenergia tüüp w , w = -1, w > -1.

## Vaata ka
* Universumi soojussurm
* Suur Kollaps
* Suur Pauk

## Viited

## Välislingid
* Liisi Räim, Romi Mankin, Tõnu Laas. "Kosmoloogia I lühikonspekt"
* Kurzgesagt. "Three Ways to Destroy the Universe" (Youtube)
* WIRED UK. "Big Rip: how the universe could tear itself to shreds"
*Universumi üldine areng (Astronoomia) (fyysika.ee). https://opik.fyysika.ee/index.php/book/section/51488
Hnivan

**Hnivan** (ukraina Гнівань) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Hnivan asub Lõuna-Bugi jõe vasakul kaldal, Vinnõtsjast umbes 18 km edelas.

Hnivanit on esmamainitud 1629. aastal. Teise Poola jagamise tulemusel läks 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. 1870. aastal ehitati läbi asula Kiievi–Odessa raudtee. Alevi staatuse sai Hnivan 1938. aastal ja linnaõigused 1981. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hnivani elanikest ukrainlasi 94,26%, venelasi 4,02%, poolakaid 0,64%, valgevenelasi 0,32%, juute 0,16%, armeenlasi 0,13%, moldaavlasi 0,08% ja asereid 0,08%.

## Viited
Pohrebõštše

**Pohrebõštše** (ukraina Погребище) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Pohrebõštše rajooni halduskeskus. Pohrebõštše asub Rossi jõe ääres, Vinnõtsjast umbes 65 km idakirdes.

Asula oli olemas juba 16. sajandi keskpaiku. Rajoonikeskuseks sai Pohrebõštše 1923. aastal ja alevi staatuse omandas 1938. aastal. Linnaõigused sai Pohrebõštše 1984. aastal.
 
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pohrebõštše elanikest ukrainlasi 98,08%, venelasi 1,38%, poolakaid 0,18% ja valgevenelasi 0,16%.

## Viited
Euroopa kõrgussüsteem

**Euroopa kõrgussüsteem** ehk **Euroopa vertikaalne referents** (*European Vertical Reference System* - EVRS) on kasutusel Eestis kõrgussüsteemina. Eestis tähistatakse EVRS-i kõrgusi lühendiga EH2000, kus EH tähendab Estonian Heights ja 2000 Fennoskandia maapinnatõusu aastal 2000. Euroopa kõrgussüsteemi lähtenivoo ehk kõnekeeli Amsterdami null on arvestatud veetaseme keskmise väärtusega, mis mõõdeti Amsterdamis ajavahemikul 1. september 1683 kuni 1. september 1684 ning seda mõõdeti 35 000 erinevas asukohas üle riigi.

## Eesti põhjused Euroopa kõrgussüsteemile üleminekuks

Eesti läks üle Euroopa kõrgussüsteemile 1. jaanuaril 2018. aastal, sest enamik Euroopa riike kasutas juba Euroopa kõrgussüsteemi. Kõrgussüsteemi üleminekuks oli senise kõrgussüsteemi (BK77) vananemine, mis on tuntud rahvakeeli Kroonlinna null. Eesti kõrgusvõrk integreeriti Euroopa ühtsesse kõrgussüsteemi, mille muutus lihtsustab tööd näiteks merelaevanduses ning projekteerimises ja ehitusvaldkonnas. Nii saab vältida vigu kõrguste ümberarvestamisel ja arendada rahvusvahelist koostööd.

## Euroopa kõrgussüsteemi ajalugu
Euroopa ühise kõrguste süsteemi loomiseks alustati projektidega juba 1950. ja 1970. aastatel kasutades rahvuslike kõrgusi ning nende korrigeerimist. Üheks tulemuseks oli Euroopa Ühtse Kõrgusvõrgu korrigeerimine 1986. aastal. Mõõdeti ja parandati samasugused ühtsed kõrgusvõrgud ka Ida-Euroopas, mis olid kooskõlas 1994. aastal Varssavis peetud EUREF-i sümpoosioni 3. Resolutsiooniga. Töö eesmärgiks oli saada ühtsed kõrgused Euroopale ühe detsimeetri täpsusega. Aastate jooksul on projekt samm sammu haaval suurenenud tänu Ida-Euroopa riikide kõrguste süsteemi kaasamisega. Esimesed tulemused jagati osalenud riikidele 1999. aastal.

## Viited
Katrin Karu

**Katrin Karu** (sündinud 7. veebruaril 1969) on haridusteadlane ja andragoog. 

Katrin Karul on Tallinna Ülikooli magistrikraad kasvatusteadustes, hariduskorralduse täiendõppe diplom Tallinna Pedagoogikaülikoolist ning samuti käsitöö ja kodunduse õpetaja diplom. 

Katrin Karu kaitses 11. mail 2020 doktoritöö „Üliõpilaste arusaamad õppimisest ülikoolis: andragoogiline vaade“ ning talle on antud kasvatusteaduste doktorikraad. Tallinna Ülikooli Haridusteaduste Instituudi lektorina on Katrin Karu teadustöö põhisuundadeks täiskasvanuharidus ja elukestev õpe. 

## Isiklikku
Katrin Karu on abielus ning tal on poeg Otto ja tütar Marta.

## Viited


## Allikad
* Karu, K. "Üliõpilaste arusaamad õppimisest ülikoolis: andragoogiline vaade"Doktoritöö. Tallinn: Tallinna Ülikool 2020.
* Katrin Karu ETIS-es.
Tulemasin

**Tulemasin** (inglise keeles *lighter*) ehk **välgumihkel** on kaasaskantav seade, mille abil on võimalik tekitada leeki. Välgumihkel koosneb plast- või metallanumast, mis on täidetud põleva vedeliku või rõhu all oleva gaasiga. Tänapäeval leidub tulemasinaid, mis tekitavad sädet kvartskristalli või elektriga. Tulemasina kasutusvaldkond on suur, peamiselt kasutatakse seda esemete süütamiseks, nagu sigaretid, ilutulestik ja küünlad.

## Ajalugu
1823. aastal leiutas saksa keemik ja Jena ülikooli professor Johann Wolfgang Döbereiner ühe varaseima tulemasina. Välimuselt ei sarnanenud see tänapäeva tulemasinaga. See oli erakordselt populaarne toode, mida müüdi 1820. aastatel väidetavalt üle miljoni ühiku. Keemilise reaktsioonina tootis tulemasin süttivat vesinikugaasi plaatinast katalüsaatorisse, mis omakorda põhjustas gaasi süttimise ning tulemusena tekkis pidev leek.

Ferrotseeriumi leiutamine 1903. aastal võimaldas valmistada tulemasinaid, kuna see tekitab kergelt sädemeid. Esimesed ferrotseeriumi kasutavad tule süütamise riistad tekitasid ainult sädemeid, nagu Ronsoni püstoli kujuline Pist-O-Liter, mida hakati tootma 1910. aastal. Esimese tulemasina nimega Wonderlite tegi Ronson 1912. aastal. Hilisemad Ronsoni tulemasinad olid "täisautomaatsed", nagu Banjo, mida hakati tootma 1926. aastal. Erinevalt Zippo tulemasinatest, kus kaane avamine ei ole seotud tule süütamisega, avades kaane on tarvis ainult sädemeid, mis on töökindlam.

1930. aastatel oli kõige levinumaks kütuseks tulemasinates ligroiin ehk toorbensiin, mida oli võimalik toota naftast, nendes oli tule jaoks enamasti taht. 1930.–1940. aastatel hakati tootma tulemasinaid, mis kasutasid ligroiini asemel butaani. Kõige esimesed butaantulemasinad tootis USA firma Ronson.

Leiutaja George G. Blaisdell tutvustas 1933. aastal tulemasinat, millest sai üks maailma edukaim toode. Ta leiutas esimese Zippo tulemasina, mille disain osutus nii populaarseks, et ka tänapäevased USA firma Zippo tulemasinad on enamjaolt säilitanud algse välimuse.

Prantsuse firma BIC tõi 1973. aastal turule uut tüüpi ühekordse kasutusega tulemasina, mille eesmärgiks oli konkureerida sel ajal populaarse, kuid suhteliselt kalli, metallkorpuses Zippoga. BIC ühekordne tulemasin saavutas suure populaarsuse ja on tänapäevani laialt levinud. Ühekordselt kasutatavad tulemasinad sobisid ideaalselt kiiresti liikuvasse ühiskonda, kuna need ei vajanud korduvtäitmist ning neid oli lihtne ära visata.

## Vaata ka
* Välgumihkel
* Ferrotseerium
* Tuletikk
* Tule süütamine

## Viited


## Välislingid
* A Brief History Of The Lighter
Äkkekelk

**Äkkekelk** oli varem väike laudjalastega  kelk, mille abil veeti põllule puust raam- ja pakkäkkeid. Eestis oli mõningal määral kasutusel 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses. Vahel kasutati äkke veoks samasugust adrakelku.

## Vaata ka
* Kelgutamine
* Palgikelk
* Regi
* Soome kelk
* Saan
* Tõukekelk

## Viited
Vickersi kõvadus

**Vickersi kõvadus** on katseliselt leitav materjali kõvadus, mille määramiseks surutakse materjali teemantpüramiid ning mõõdetakse tekkinud jäljendi diagonaalide pikkused. Meetodi töötasid välja 1921. aastal  Robert L. Smith ja George E. Sandland töötades Vickers Ltd- s. Erinevalt teistest kõvaduse määramise meetoditest, saab Vickersi meetodit kasutada väga paljudel erinevatel materjalidel ilma et peaks vahetama seadme otsikut või mõõteskaalat. Silmas tuleb pidada, et mõõdetava materjali paksus oleks vähemalt 2,5 korda suurem jäljendi diameetrist. Kõvaduse leidmiseks kasutatakse järgnevat valemit:

HV = \frac{F}{A}=\frac{F}{d^2}\sin\frac{a}{2}=0,1891\frac{F}{d^2},

kus:

F - jõud, N;

A - jälje pindala, mm²;

a - püramiidi tahkude vaheline nurk 136°;

d - jälje diagonaal, mm;

## Mõõtmine

Vickersi meetodil kõvaduse määramiseks surutakse otsik vastavalt  4,9...980 N (5…100 kgf) või mikrokõvaduse määramisel  0,098...1,96 N (0,001...0,2 kgf) jõuga materjali ning mõõdetakse selle poolt tekitatud jäljendi diagonaalid. Enne jäljendi tekitamist on vajalik pinna mõningane ettevalmistus, et vältida jäljendi moonutusi. Pind peab olema sile ning mikrokõvaduse mõõtmisel ka poleeritud. Saadud süvend mõõdetakse mikroskoobi all mõõteskaala abil.

## Tähistamine
Vickersi meetodil määratud kõvadust tähistatakse lühendiga HV. Selle järele lisatakse jõu suurus, millega mõõtmine läbi viidi. Kui jõu avaldamise aeg erineb tavalisest 10-15 sekundist, lisatakse tähisele ka aeg. Näiteks **771HV10/20** korral:

* **771** tähistab kõvadust
* **HV** tähistab Vickersi meetodit
* **10** tähistab avaldatud jõu suurust jõukilogrammides
* **20** tähistab avaldatud jõu kestvust

## Viited
Lõpovets

**Lõpovets** (ukraina keeles Липовець) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis Vinnõtsja rajoonis. Lõpovets asub Vinnõtsjast umbes 42 km idas. Kuni 2020. aastani oli Lõpovets Lõpovetsi rajooni keskus.

Lõpovetsi on esmamainitud 1545. aastal. Alevi staatuse sai Lõpovets 1925. aastal ja linnaõigused 2001. aastal.

## Viited

## Välislingid

*http://lipovec.com.ua/
Eggegebirge

**Eggegebirge** ('Egge mäed') või lihtsalt **Egge** (*die Egge*) on metsane seljandik, kuni 464 m üle merepinna, Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa idaosas.

## Geograafia

Egge laiub Teutoburgi metsa lõunatipust Horn-Bad Meinbergi ja Steinheimi lähedal lõuna poole, Sauerlandi põhjaosadesse Marsbergi lähedal. Selle kõrgeim punkt on Preußischer Velmerstot (468 m). See on Alam-Saksi kõrgendiku osa ja üks kahest peamisest mäeliinist Teutoburgi metsa / Egge mägede looduspargis.

See on ka osa Reini ja Weseri jõe vahelisest veelahkmest.
Turbatablett

**Turbatablett** on kokkupressitud kasvuturvas, mis on kaetud paberiga. Enne kasutamist tuleb turbatabletti kasta umbes 100 ml veega.

## Otstarve

Ümara kuju ja väikese mõõdu tõttu on neid lihtne hallata. Turbatablett on mõeldud selliste kultuuride ettekasvatamiseks, mille juurekava on väga õrn ja on suurem oht ümberistutamisel seda vigastada.

## Vaata ka
*Turvas
Clannad

**Clannad** on iiri folkroki ansambel, mis loodi 1970. aastal Iirimaal Donegalis.

## Koosseis

* Moya Brennan
* Ciaran Brennan
* Noel Duggan
* Pol Brennan

* Padraig Duggan (1970-2018)
Goran Trivan

**Goran Trivan** (serbia keeles Горан Триван; sündinud 1962 Kladovos) on Serbia poliitik, ta on Serbia Sotsialistliku Partei liige. Ta oli 29. juunist 2017 kuni 28. oktoobrini 2020 Serbia keskkonnaminister.

Ta on lõpetanud Kladovos keskkooli. Ta on lõpetanud Belgradi ülikooli, kus õppis metsandust. Olles Serbia Sotsialistliku Partei liige, töötas ta Serbia noorsootöö- ja spordiministrina 11. veebruarist kuni 31. juulini 1991.

Ta on töötanud riiklikus metsandusettevõttes Srbijašume, kus temast sai hiljem tegevdirektor. Kuna ta oli parteilane, on ta töötanud paljude valdkondade riiklike institutsioonide presidendi ja juhtkomitee liikmena.

2001. aasta novembris, aasta pärast Slobodan Miloševići kukutamist, arreteeriti ta kuriteos süütamise eest kahtlustatuna, mis kahjustas Kladovos asuvat noortelaagrit 6,5 miljoni dinaari eest. Hiljem mõisteti ta õigeks asjade aegumise tõttu.

Ta oli Belgradi keskkonnakaitse sekretariaadi juhataja aastatel 2008–2017.

29. juunil 2017 nimetati ta Serbia keskkonnaministriks (Ana Brnabići valitsuses). Sellel ametikohal oli ta kuni 28. oktoobrini 2020.

Ta teatas 2017. aasta augustis, et Serbia, kes jääb keskkonnakaitses oluliselt maha teistest Euroopa riikidest, vajab keskkonnavaldkonna korrastamiseks 15 miljardit eurot investeeringuid. Samuti on ta öelnud, et tema ministeerium keskendub projektidele (seega ELi fondidest ja välisinvesteeringutest rohkem raha teenimisele), prügilate paremale haldamisele ning kahjulike gaaside ja ekskrementide kontrollile. 2017. aasta augusti lõpus teatas Trivan, et esiteks on vaja investeerida umbes 5 miljardit eurot reoveepuhastitesse. Samuti on ta kritiseerinud veeressursside müüki välismaistele ettevõtetele viimase kümnendi jooksul, öeldes, et selliste meetmete pikaajalisi arusaamatuid tagajärgi on meil veel näha.
Astrid (belglaste kuninganna)

**Astrid** (17. november 1905 Stockholm – 29. august 1935 Küssnacht, Šveits) oli Belgia kuninganna (Léopold III abikaasa) 23. veebruarist 1934 kuni surmani.
Kuninglik Adelaide'i haigla

**Kuninglik Adelaide'i haigla** on modernistlik haiglakompleks, mida ehitatakse Austraalia lõunaosas paiknevas Adelaide'i linnas, mis saab olema kõige suurem haigla kompleks terve Austraalia peale. 

Adelaide'i haigla rajati 1840. aastal ning oli juba siis haiglasüsteemina väga kvaliteetse abi ja tehnoloogiaga. 1840 aastal ehitatud haiglat laiendati korduvalt, kuid kui haigla krunt sai täis ehitatud, otsustati haigla tarvis rajada uus haiglakompleks, kus oleks uued palatid, kõrgtehnoloogilised masinad ning võimalus rohelisele infrastukruurile.

Kuninglik Adelaide’i haigla on senini kõige suurema infrastruktuuriga projekt. Peahoonel on 11 korrust ning selle pindala on 27 000 ruutmeetrit. Iga palat disainitakse nii, et need saaksid võimalikult palju looduslikku valgust ning ligipääs looduslikele rõdudele ja aedadele. Ligipääs sellistele võimalustele aitab kiirendada taastumist ning tunda emotsionaalselt paremini. Samuti on suunatud ehitusdisain sellele, et haigla stiil ja võimalused oleksid võimalikult patsientidele suunatud ning mugavad.

Inimeste eest hoolt kandmine ongi selles haiglas kõrgema kvaliteediga. Haigla osakond suudab iga aasta hoolt kanda 24 000 patsiendi eest. Haiglas on 800 voodit, 40 operatsiooni tuba, intelligentne infotehnoloogiasüsteem ning automaatselt juhitavate sõidukite park ning 700 üksikpalatit mis on patsiendi suunitlusega, privaatsed ning kõikide mugavustega, vältimaks liigset kokkupuudet teiste haigetega. Haiglasse plaanitakse rajada ka restoran, kohvikud, pank, postkontor, jõusaal ja rohelised siseaiad, mis aitavad patsientidel kiiremini taastuda.

## Viited
Palgikelk

**Palgikelk** (murdes ka *palgikölk*, Hiiumaal *palgilits*) oli varem väike päraregi, millele reega palgiveol toetusid palkide ladvaotsad.

## Palgikelk Eestis
Palgikelk seoti ristamisi köitega ree taha ning ta võimaldas palgiotste hoidmisega paigutada reele suuremat koormat. Eestis võeti selline kelk kasutusele 19. sajandi lõpul, kui metsaveod suurenesid, varem lohises palgi ots ree järel maas. Palgikelk oli 1 kuni 3 paari kodaratega ning sarnanes kujult vastava paikkonna regedega. Reele ja tihti ka palgikelgule kinnitati palkide aluseks püstpulga ümber pöörduv palgipakk. Tühjalt sõites tõsteti palgikelk ree peale.
Vastlapäeval kasutati liulaskmiseks regede kõrval sageli ka palgikelke.

## Vaata ka
* Kelgutamine
* Regi
* Soome kelk
* Saan
* Tõukekelk
* Äkkekelk

## Viited

## Välislingid
*Palgikelk, Mõniste Talurahvamuuseum
Mohõliv-Podilskõi

**Mohõliv-Podilskõi** (ukraina Могилів-Подільський, vene Могилёв-Подольский) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Mohõliv-Podilskõi rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Mohõliv-Podilskõi asub Dnestri vasakul kaldal, Moldova piiri ääres, Vinnõtsjast umbes 100 km lõunaedelas.

Asula on rajatud 1595. aastal, linnaõigused sai 1796. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mohõliv-Podilskõi elanikest ukrainlasi 92,27%, venelasi 5,32%, juute 1,07%, moldaavlasi 0,57%, valgevenelasi 0,22%, armeenlasi 0,09%, poolakaid 0,07%, asereid 0,06% ja tatarlasi 0,05%.

## Viited
Manzanares (Hispaania jõgi)

**Manzanares** on Hispaania keskosas kulgev jõgi. 

Manzanares saab alguse Sierra de Guadarrama mäestikust, läbib pealinna Madridi ja suubub Jarama jõkke, mis on omakorda Taguse lisajõgi.

Jõe pikkus on 92 km, valgla pindala 1242 km². 

Jõeäärsed asulad on Getafe ja Madrid. Madridis ületab jõge barokkstiilis Toledo sild.

## Viited

## Välislingid
*
Znamjanka

**Znamjanka** (ukraina Знам'янка) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kirovohradi oblastis, Znamjanka linnavalla keskus. Linn asub 38 km oblasti keskusest Kropõvnõtskõist kirdes.

Asula tekkis 1869. aastal ehitama hakatud Odessa-Harkivi vahelise raudtee äärde. See hakkas kiiresti arenema rongiliikluse avamise järel 1873. aastal. 1930. aastal sai Znamjanka aleviks ja 1938. aastal linnaks. 2020. aastani oli see Znamjanka rajooni keskus.

1989. aastal oli linna elanike arv 33 828.

## Viited

## Välislingid

* http://zn-rada.at.ua/
Hmilnõk

**Hmilnõk** (ukraina Хмільник, vene Хмельник) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Hmilnõki rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Hmilnõk asub Lõuna-Bugi jõe ääres, Vinnõtsjast umbes 53 km loodes.

Hmilnõk on balneoloogiline kuurort, seal asuvad radooni sisaldavad mineraalveeallikad.

Hmilnõki on esmamainitud 1362. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1448. aastal. Aastatel 1672–1699 oli Hmilnõk Osmanite riigi võimu all, seejärel läks tagasi Poolale. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Venemaa Keisririigi koosseisu.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hmilnõki elanikest ukrainlasi 95,31%, venelasi 2,94%, poolakaid 1,00%, valgevenelasi 0,21%, juute 0,18%, moldaavlasi 0,07% ja armeenlasi 0,06%.

## Viited
Illintsi

**Illintsi** (ukraina Іллінці) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Illintsi rajooni keskus. Illintsi asub Vinnõtsjast umbes 55 km kagus Sobi jõe ääres.

Asulat on esmamainitud 1545. aastal. 1757. aastal sai linnaks Magdeburgi õiguse alusel. Alevi staatuse sai Illintsi 1925. aastal ja linnaks 1986. aastal.

Linna lähedal asub umbes 400 miljoni aasta vanune Illintsi meteoriidikraater.

Lähim raudteejaam on Lõpovetsis 16 km kaugusel.

## Viited

## Välislingid

*http://illintsi.org.ua/uk/home/
Tultšõn

**Tultšõn** (ukraina Тульчин) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Tultšõni rajooni halduskeskus. Tultšõn asub Vinnõtsjast umbes 68 km lõunakagus.

Tultšõnit on esmamainitud 1607. aastal.

Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tultšõni elanikest ukrainlasi 92,79%, venelasi 5,06%, juute 0,85%, moldaavlasi 0,25%, armeenlasi 0,19%, valgevenelasi 0,19%, valgevenelased 0,17%, poolakaid 0,15%, mustlasi 0,15% ja asereid 0,08%.

## Viited
Davith Tonojan

**Davith Tonojan** (armeenia keeles Դավիթ Էդգարի Տոնոյան; sündinud 27. detsembril 1967 Ust-Kamenogorskis) on Armeenia poliitik. Ta oli 10. maist 2018 kuni 20. novembrini 2020 Armeenia kaitseminister.

Ta on sündinud 1967. aastal Ust-Kamenogorskis (praegu Öskemen, Ida-Kasahstani oblasti keskus). Aastal 1984 asus ta õppima Jerevani Riikliku Ülikooli, mille lõpetas aastal 1991 geoloogina. Aastatel 1986–1988 teenis ta Nõukogude armees Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonnas. Aastal 1997 lõpetas ta Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi juures asuva Sõjalis-Diplomaatilise Akadeemia.

Ta teenis sõjaväes (Nõukogude armees) aastatel 1986–1988. 1992. aastal asus ta tööle Armeenia siseministeeriumis, kuni 1994. aastani oli ta organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse peadirektoraadi töötaja. Alates 1994. aastast – Armeenia Vabariigi kaitseministeeriumi sõjaväepolitseiosakonna juhataja. 1997. aastal liitus ta kaitseministeeriumi relvajõudude direktoraadiga. Auastmelt reservpolkovnik (2000). Aastatel 1998–2004 oli ta erinevatel ametikohtadel NATO operatsioonide juhtimisel. Aastatel 2004–2007 oli ta Armeenia relvajõudude esindaja NATO-s. Aastail 2007–2008 – kaitseministeeriumi rahvusvahelise sõjalise koostöö ja kaitseprogrammide osakonna juhataja. Aastatel 2008–2010 – kaitseministeeriumi kaitsepoliitika osakonna juhataja.

2. oktoobril 2010 sai ta kaitseministri esimeseks asetäitjaks. 6. veebruarist 2017 kuni 10. maini 2018 oli ta Armeenia eriolukordade minister. 10. maist 2018 kuni 20. novembrini 2020 oli ta Armeenia kaitseminister. Ta on käinud korduvalt Mägi-Karabahhi Vabariigis.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks last. Tal on meistersportlase järk judos. Ta valdab vene, inglise ja prantsuse keelt. Usutunnistuse poolest on ta Armeenia Apostliku Kiriku liige.

## Välislingid
*Davith Tonojan Armeenia valitsuse kodulehel (vene keeles)
*Davith Tonojan Armeenia kaitseministeeriumi kodulehel (vene keeles)
Nõelakoda

**Nõelakoda** (Hiiumaal ka *nöölakoda* või *nöölago*) oli tupp õmblusnõelte kaasaskandmiseks vööl. 

Seda kanti rahvarõivaste juurde kuuluval vaskvööl rippuva nahkrihmakese otsas, mis oli enamasti palmitsetud. Nõelakoda oli 7–15 cm pikkune ning ümara või lapiku kujuga punasest kalevist padjake, tema ülaosa oli kaetud üles-alla liigutatava vaskkapsliga. Leina või paastu ajal oli nõelakoja padjake sinist värvi.

Nõelakoda tundsid paljud Euroopa, Aasia ja Ameerika põhjaosas elavad rahvad. Eestis kasutati seda viimati 19. sajandi keskpaiku Saare- ja Hiiumaal.

## Vaata ka
* kirikindad
* nõelakindad
* õmblemine
* õmblus

## Viited

## Välislingid
*  Nõelakoda, Eesti Rahva Muuseum