Helmut Lachenmann

**Helmut Friedrich Lachenmann** (sündinud 27. novembril 1935 Stuttgardis Saksamaal) on saksa klassikalise nüüdismuusika helilooja.

## Elu ja töö
Pärast teist maailmasõda hakkas Lachemann 11-aastaselt laulma kohalikus kirikukooris. Varakult ilmnes ta muusikuanne ning teismelisena ta juba komponeeris. Ta õppis klaverit Jürgen Uhde juures ning kompositsiooni ja muusikateooriat Johann Nepomuk Davidi juures Stuttgardi muusikakõrgkoolis 1955–1958, samuti oli ta ITaalia helilooja Luigi Nono esimene eraõpilane Veneetsias 1958–1960. 1965. aastal töötas ta ka Ghenti Ülikooli juures elektroonilise muusika stuudios, kus komponeeris teose "Szenario". Hiljem keskendus Lachemann instrumentaalmuusikale. Tema muusika brutaalsust võrdles Francisco Estévez kunstnik Francis Baconi maalidega.

Lachenmann on öelnud oma teoste kohta *[[musique concrète]] instrumentale*, viidates muusikakeelele, mis hõlmab kogu helimaailma, mis saab ligipääsetavaks ebakonventsionaalsete mängutehnikate abil. Helilooja enda sõnul on see muusika, milles helisündmused on valitud ja korrastatud nii, et viis, mil nad genereeritakse, on vähemalt samavõrd tähtis kui tekkivad akustilised kvaliteedid ise. Sellest tulenevalt ei loo need kvaliteedid, nagu tämber, helitugevus jne, helisid nende endi pärast, vaid kirjeldavad või tähistavad konkreetset olukorda: kuulates kuuled sa tingimusi, milles heli- või mürategevus teostub, sa kuuled, millised materjalid ja energiad selles osalevad ning millist vastupanu need kohtavad. 

Seega tuleneb Lachenmanni muusika peamiselt kõige lihtsamatest helidest, mis võimendusprotsesside kaudu saavad aluseks ulatuslikumatele teostele. Tema partituurid seavad esitajad silmitsi tohutute nõudmistega, kuna ta on leiutanud arvukalt uusi tehnikaid eri liiki pillidele.

Tema tähtsamad teosed on ooper "Das Mädchen mit den Schwefelhölzern" ("Väike tuletikumüüja"; 1990–1996, Hans Christian Anderseni, Leonardo da Vinci ja Gudrun Ensslini ainetel), orkestriteosed "Schwankungen am Rand" (1974–1975, kaheksale vaskpuhkpillile, kahele elektrikitarrile, kahele klaverile, neljale äikesemasinale ning 34 keelpillile), "Accanto" (1975–1976, klarnetile, suurele orkestrile ja magnetofonile) ja "NUN" (1997–1999, flöödile, tromboonile, meeskoorile ja suurele orkestrile), ansambliteosed "Mouvement (- vor der Erstarrung)" (1982–1984, kolmele *ad hoc* muusikule ja 14 muusikule) ja ""...zwei Gefühle...", Musik mit Leonardo" (1992, hiljem liidetud ooperisse "Das Mädchen mit den Schwefelhölzern"; Leonardo da Vinci ainetel, kahele kõlarile ja 22 muusikule) ning kolm keelpillikvartetti ("Gran Torso", 1971, uusversioonid 1976, 1988; "Reigen seliger Geister", 1989; "Grido", 2001), samuti teised orkestri-, ansambli- ja kammerteosed ning kuus klaveripala.

Alates 1978. aastast on Lachenmann pidanud loenguid Darmstadti uue muusika suvekoolis. 1976–1981 õpetas ta kompositsiooni Hannoveri muusikakõrgkoolis, 1981–1999 Stuttgardi muusikakõrgkoolis.

Valik Lachenmanni artiklitest, esseedest ja loengutest on ilmunud kogumikus "Musik als existentielle Erfahrung" ("Muusika kui eksistentsiaalne kogemus") (Breitkopf & Härtel, Wiesbaden, 1996).

## Tunnustus
* 1972 – Vaba Hansalinna Hamburgi Bachi-auhind
* 1997 – Ernst von Siemensi muusikaauhind 
* 2010 – BBVA Foundation Frontiers of Knowledge Award nüüdismuusika kategoorias

## Teoseid

Järgnev loetelu põhineb Lachenmanni kirjastuse Breitkopf & Härtel andmeil.

* *Fünf Variationen über ein Thema von Franz Schubert* (Walzer cis-moll, D643) klaverile (1956)
* *Rondo* kahele klaverile (1957)
* *Souvenir* 41 instrumendile (1959)
* *Due Giri*, kaks etüüdi orkestrile (1960)
* *Tripelsextett* 18 instrumendile (1960–61, kaotsis)
* *Fünf Strophen* 9 instrumendile (1961, tagasi võetud)
* *Echo Andante* klaverile (1961–62)
* *Angelion* 16 instrumendile (1962–63, tagasi võetud)
* *Wiegenmusik* klaverile (1963)
* *Introversion I* 18 instrumendile (1963, tagasi võetud)
* *Introversion II* 8 instrumendile (1964, tagasi võetud)
* *Scenario* magnetofonile (1965)
* *Streichtrio I* viiulile, vioolale ja tšellole (1965)
* *Intérieur I* ühele löökpillimängijale (1966)
* *Notturno* väikesele orkestrile ja soolotšellole (1966/67)
* *Trio fluido* klarnetile, vioolale ja löökpillidele (1966/68)
* *Consolations I* 12 häälele ja löökpillidele (1967)
* *temA* flöödile, häälele ja tšellole (1968)
* *Consolations II* 16 häälele (1968)
* *Air*, teos suurele orkestrile ja soololöökpillidele (1968–69)
* *Pression* tšellole (1969–70, uusversioon 2010)
* *Dal niente (Interieur III)* klarnetile (1970)
* *Guero*, klaverietüüd (1970)
* *Kontrakadenz* suurele orkestrile (1970–71)
* *Montage* klarnetile, tšellole ja klaverile (1971)
* *Klangschatten – mein Saitenspiel* kolmele *Konzertflügel*ile (pianoforte) ja keelpilliansamblile (1972)
* *Gran Torso*, teos keelpillikvartetile (1972)
* *Fassade* suurele orkestrile (1973)
* *Schwankungen am Rand*, äikesemasinale ja keelpillidele (1974–75)
* *Zwei Studien* viiulile (1974)
* *Accanto*, teos sooloklarnetile ja orkestrile (1975–76)
* *Les Consolations* koorile ja orkestrile (1976–78)
* *Salut für Caudwell*, teos kahele kitarristile (1977)
* *Tanzsuite mit Deutschlandlied*, teos orkestrile ja keelpillikvartetile (1979–80)
* *Ein Kinderspiel*, seitse lühipala klaverile (1980)
* *Harmonica*, teos suurele orkestrile ja soolotuubale (1981–83)
* *Mouvement (- vor der Erstarrung)* ansamblile (1982/84)
* *Ausklang* klaverile ja orkestrile (1984–85)
* *Dritte Stimme zu J.S. Bachs zweistimmiger Invention d-moll BWV775* kolmele instrumendile (1985)
* *Staub* orkestrile (1985–87)
* *Toccatina*, viiulietüüd (1986)
* *Allegro sostenuto*, teos klarnetile, tšellole ja klaverile (1986–88)
* *Tableau* orkestrile (1988)
* *2. Streichquartett "Reigen seliger Geister"*, keelpillikvartetile (1989)
* *"...zwei Gefühle...", Musik mit Leonardo*, kõlarile ja ansamblile (1992)
* *Das Mädchen mit den Schwefelhölzern* Musik mit Bildern (Musiktheater), piltidega muusika – teatrimuusika väga suurele orkestrile ja solistidele (1988–96)
* *Serynade* klaverile (1998)
* *NUN* flöödile, tromboonile, meeskoorile ja orkestrile (1999)
* *Sakura-Variationen* saksofonile, löökpillidele ja klaverile (2000)
* *3. Streichquartett "Grido"*, keelpillikvartetile (2001)
* *Schreiben* orkestrile (2003)
* *Double (Grido II)* keelpilliorkestrile (2004)
* *Concertini* suurele ansamblile (2005)
* *...got lost...*, teos sopranile ja klaverile (2008)
* *Sakura II "Berliner Kirschblüten"* saksofonile, klaverile ja löökpillidele (2008)
* *Marche Fatale* orkestrile (2017)
* *My Melodies* kaheksale sarvele ja orkestrile (2012–18)

## Viited

## Kirjandus
* Intervjuu Lachenmanniga ilmus ajakirjas The Wire 2/2003
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Weeks, James. "Liberating Perception and Entering Lion Cages: An Interview with Helmut Lachenmann". *New Notes* (November 2006).

## Välislingid
* Intervjuu ajakirjas new notes, november 2006
* Helmut Lachemann kirjastuse Breitkopf & Härtel kodulehel
* Helmut Lachenmann, Living Composers Project (biography, work list, discography)
* Helmut Lachenmann The 'Beautiful' in Music Today
* Salvestis, mil Lachenmann kõneleb oma muusikast, 2008
* Helmut Lachenmanni veebileht
* "Helmut Lachenmann biography", IRCAM.