open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Valjala valla vapp

**Valjala valla vapp** on Saare maakonna endise Eesti haldusüksuse Valjala vallavapp.
## Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil on ümarkaarne portaal, selle kohal asub keskteljest paremale nihutatud pügalristikujulise ehisraamistikuga roosaken ja portaali flankeerivad ümarkaarsed kirikuaknad ning vapitüvi; kõik need on hõbedased.

## Põhjendus
Vapil on kujutatud Valjala kiriku omapärane esisein. See kirik on Saaremaa vanim kirik, Valjala maalinnas võtsid saarlased 1227. aastal vastu ristiusu.

## Vaata ka
*Valjala valla lipp

## Välislingid
*Valjala valla sümboolika valla kodulehel
*Valjala valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Pepi I

**Pepi I** oli Vana-Egiptuse Vana riigi 6. dünastia teine kuningas. Tema valitsemisaeg langes  aastatesse 2332 kuni 2283 e.Kr.

Pepi I oli kuningas Teti poeg. Tal oli mitu poega, neist Merenra oli valitsejaks tema järel ja Pepi II Merenra järel.

Ta abiellus Abydose noomi vürsti Hui kahe tütrega.

Pepi I ajal tugevnesid provintside ülikute õigused ja mõjuvõim.

Hierakonopolise templist on leitud Pepi I elusuuruses pronksskulptuur.
87

**87. aasta**

## Sündmused
*Vana-Rooma konsuliteks olid Titus Flavius Domitianus ja Lucius Volusius Saturninus.
* Decebalusest sai Daakia kuningas.

## Sündinud
* ...

## Surnud
* ...
88

**88. aasta**

Sajandid: 1. sajand eKr - **[[1. sajand]]** - 2. sajand

Aastakümned:  30. aastad 40. aastad 50. aastad 60. aastad 70. aastad - **[[80. aastad]]** - 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad

Aastad: 83 84 85 86 87 - **88** - 89 90 91 92 93
----

## Sündmused

* ...

## Sündinud

* ...

## Surnud

* ...
Ilona Lepsalu

**Ilona Lepsalu** (sündinud 10. oktoobril 1970 Rakveres) on Eesti munitsipaalpoliitik. Ta on alates 1. aprillist 2002 Res Publica liige.  

Ta lõpetas 1988 Rakvere 3. Keskkooli. 

1999. ja 2002. aasta valimistel valiti ta nimekirjas Lüganuse valla volikokku. 

1999. aastal kandideeris ta valimisliidus Koduvald ja sai 611 häälest 34. 

2002. aastal kandideeris ta Res Publica nimekirjas ning sai 607 häälest 40.

Ta oli maini 2008 Aa külavanem  ning töötab Aa Hooldekodu sekretärina.

## Viited
Väätsa valla vapp

**Väätsa valla vapp** on Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Väätsa valla vapp.

Vapp kinnitati 30. mail 1995.

## Vapi kirjeldus
Kahest ümberpööratud S-lõikest moodustunud kaldjaotusega vasakult poolitatud kuldne-rohelisel kilbil on kaks lõikest lähtuvat vastandvärvides ristikheinalehte.

## Vaata ka
*Väätsa valla lipp

## Välislingid
* Väätsa valla sümboolika valla kodulehel
* Väätsa valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Aleksander Antson

**Aleksander Antson** (31. august 1899 Võrsna küla, Pihtla vald, Püha kihelkond, Saaremaa – 21. september 1945 Haapsalu) oli eesti kirjanik, ajakirjanik, kergejõustiklane ja sporditegelane.

Ta töötas nii õpetaja, ajakirjaniku kui ka töölissporditegelasena.

Saksa teise okupatsiooni ajal oli aastatel 1941–1944 vangis.

Ta suri liiklusõnnetuse tagajärjel Haapsalu haiglas.

## Looming
### Romaanid
*1937 "Kirg" (2. trükk 1991)
*1938 "Sina ei pea mitte himustama..."
### Näidendid
*1925 "Lapsed" 
*1926 "Kolgata" 
*1927 "147" (koguteose "Aktsioon" II albumis)
*1927 "Vangid" (Looming 1927, nr 6)
*1931 "Töölise tütar"
*1935 "Muretute ülemlaul"
*1935 "Tšempionaat"
*1938 "Inimesed tuisus (Rahvamehed)"
*1939 "Kosjatalu"
*1940 "Orduaja lõpp (Parun kolib ära)"
### [[Epigramm]]id
*1927 "Epigrammid"
*1930 "Epigrammid" II
*1933 "Epigrammid" III
*1946 "Epigrammid" IV
### Muud teosed
*1930 "Tänapäeva Venemaa" (koos Rudolf Sirgega, reisiraamat)
*1936 "Berliini olümpiamängud" (2., faksiimiletrükk 1992) 
*1946 "Võit" (noorsoojutustus)

## Mälestuse jäädvustamine
*Tema auks nimetati Vana-Ahtme üks peatänavaid Aleksander Antsoni tänavaks (tänapäeval osa Hobuseraua tänavast ja Ahtme maanteest).

## Kirjandus
*Ralf Parve. "Aleksander Antsoni epigrammidest". Looming 1955, nr 9, lk 1125–1130
*Rudolf Sirge. "Aleksander Antsoni proosast". samas, lk 1131–1136
*Albert Seppel. "Mälestusi Aleksander Antsonist". Keel ja Kirjandus 1964, nr 7, lk 429–435
*Albert Seppel. "Meenutusi Aleksander Antsonist". Looming 1974, nr 8, lk 1356–1361
*Eesti kirjanduse ajalugu, IV köide, 1. raamat, Eesti Raamat, Tallinn 1981, lk 474–482 (ülevaate autor Lehte Tavel) ja bibliograafia lk 485–486
*Eesti spordi biograafiline leksikon. 2001, 2. trükk 2002

## Välislingid
*
*
*Aleksander Antsoni sporditulemused
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Teti

**Teti** oli Vana-Egiptuse Vana Riigi 6. dünastia esimene kuningas. Tema valitsemisaeg langes  aastatesse 2345 kuni 2333 e.Kr.

Tõenäoliselt tapeti ta oma ihukaitsjate poolt.
Alulinn

**Alulinn** (allikates ka Alolinn) oli kunagine linnus, mille ase on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas soosaarel Aa küla territooriumil Aa mõisa südamest umbes 1,75 km kagu pool, Tallinna–Narva maanteest umbes 600 m lõuna pool.

See oli soolinnus Askälä ja Alutaguse kihelkonna piiril. Tegemist on Virumaa kõige idapoolsema teadaoleva muinaslinnusega.

Vana pärimuse kohaselt olevat Alulinna ehitanud keegi nõid eluasemeks vanema tütrele, kelle ta oli röövinud.

Alutaguse nimi arvatakse tulenevast Alulinna nimest.

Aastal 1838 kirjeldas Alulinna Friedrich Reinhold Kreutzwald. "Kalevipoja" 15. loos seostas ta Alulinna tuuslariga.

## Kirjeldus
Soosaar on madal ja piklik. Alulinn asetseb selle kirdeosas. Linnusekoht on piiratud madala (1–1,2&nbsp;m) valdavalt paekiviplaatidest müüriga (ringvalli jäänustega). Valli laius oli jalamil 7–8&nbsp;m.

Linnuseaseme pikkus edela-kirde suunas on 130 või 139&nbsp;m ja laius 35–40&nbsp;m (kuni 72&nbsp;m). Linnuse ala oli ovaalse kujuga ning selle pindala oli umbes 4500 ruutmeetrit.

Linnuse vanus pole teada.

## Kreutzwaldi kirjeldus
Kreutzwald esitas ajakirjas Inland (1838, nr 36, veerg 583) järgmise kirjelduse (tõlge saksa keelest):

"Alulinn, mälestis Eesti esiajast

Aa mõisa piirialal, Lüganuse kihelkonnas Alutagusel, umbes kolme versta kaugusel mererannast ja ühe versta kaugusel Peterburi maanteest, on väike soo, mille sambla ja mõne kääbuskuusega kaetud, rändaja astumise all sügavale sisse vajuv pind keskpaiga poole pisut kõrgeneb ning paistab taimkatte suurema mitmekesisusega ühtlasi viitavat pinnase muutunud iseloomule. See kõrgendik on – kummaline küll – jäänused igivanast linnusest, mis moodustab pikliku nelinurga pikkusega 70 sülda, laiusega 35 sülda ja kõrgusega 3–4 jalga. Müür ise, mida kõikjal katab muru ja kohati põõsad, sarnaneb esmapilgul pigem künkataolise kõrgendiku kui inimeste kätetööga; kui aga seda täpsemalt uurida, saab nähtavaks korrapärane konstruktsioon paest, graniidist ja samblast – asjaolu, mis tõestab, et varemed pärinevad selle maa põliselanikelt, sest sakslased kasutasid oma ehitistes teatavasti mörti. Kui võrrelda varemete asukohta (vana kaardi järgi täpselt Virumaa ja Alutaguse vaheline piir) tema nimega, mis rahvasuus tänini elab: *Alolinn*, siis ilmneb, et nähtavasti andis see koht nime Alutaguse maakonnale (eesti keeles *Alotagusemaa* 'Alo tagune maa'). – Selle koha päritolu ja tähenduse kohta ei ole muistendites midagi ajaloolist säilinud. Ainsal selle kohta teada oleval müüdil on luuleline iseloom, sest ta laseb Alulinna ehitada suurel võluril röövitud tüdruku, pealiku tütre kindlalt kaitstud elukohaks. Milline isamaa ajaloo sõber oskab selle vana mälestise kohta rohkem teateid anda?"

## Ohvrikoht

Alulinna lähedal soos oli ohvrikoht, kust 1869. aastal leiti rauast esemeid: 50 odaotsa, üle 20 sirbi, õõskirveid, silmaga kirveid, mõõkade tükke ja muud (kokku üle 90 eseme). Leiud pärinevad põhiliselt vanemast rauaajast (aastatuhandevahetusest ja ka hilisemast ajast).

## Viited

## Kirjandus
*Mait Sepp. "Linn, mille tagant algab Alutaguse". Eesti Loodus, märts 2016. Lk 32–35

## Välislingid
* 
*Kreutzwaldi kirjeldus; muistendid Alulinna ehitamisest
* Mõõga foto
Unas

**Unas** (ka *Wenis*, *Unis*) oli Vana-Egiptuse Vana Riigi 5. dünastia viimane kuningas. Tema valitsemisaeg langes aastatesse 2375–2345 eKr.

Ta laskis ehitada väikese püramiidi Saqqārah'sse, Džoseri astmikpüramiidi lähedusse.
Saksimaa kuningriik

**Saksimaa kuningriik** oli aastatel 1806–1918 tänapäeva Saksimaa liidumaa territooriumil eksisteerinud riik. 

Aastatel 1806–1813 kuulus Saksimaa kuningriik Reini Liitu, 1814–1866 Saksa Liitu, 1867–1871 Põhja-Saksa Liitu ja 1871–1918 Saksa Keisririigi koosseisu. Kuningriigi pealinn oli Dresden.

Saksi kuningriik oli Saksimaa kuurvürstiriigi otsene järglane. Kuurvürstiriigi valitseja Friedrich August III kuulutas end pärast Saksa-Rooma riigi lõppu kuningaks ning Saksimaast sai Napoleon I liitlane. Juriidiliselt toimus see pärast Poznańi rahulepingu sõlmimist 11. detsembril 1806. See rahu lõpetas sõja Prantsusmaa ja Saksimaa vahel ning Saksimaast sai Reini Liidu liige. Saksimaa oli neljanda koalitsiooni sõjas Preisimaa liitlasena kandnud suuri kaotusi (Jena ja Auerstedti lahing). 

Aastal 1813 oli Saksimaa üks väheseid Napoleon I liitlasi, kes talle truuks jäid, ning seetõttu kannatas ta karmilt: riigi okupeeris Venemaa ning Preisimaa soovis selle täielikult annekteerida. 

Viini kongressil lahendati Saksimaa probleem nii, et enamik riigist liidetigi Preisimaaga, kuid umbes 40 protsenti maast anti Friedrich Augustile tagasi. Järgnevaltki jäi riik Preisi-vastaseks, võideldes tolle vastu Preisi-Austria sõja ajal. Saksimaa armee oli üks vähestest, mis Austriat märkimisväärselt aitasid, jätnud Saksimaa kaitseta, et liituda Austria armeega Tšehhis. Ilmselt seetõttu pääseski Saksimaa Preisimaa poolt annekteerimisest, erinevalt teistest Austria liitlastest. Austria ja Prantsusmaa nõudsid aupunktina Saksimaa säilitamist, millega Preisimaa nõustus. Pärast sõda oli riik siiski sunnitud liituma Preisimaa moodustatud Põhja-Saksa Liiduga ning 1871 ka Saksa keisririigiga. 

## Saksimaa kuningad
*1806–1827 Friedrich August I (1750–1827), oli Saksi hertsog ja kuurvürst 1763–1806
*1827–1836 Anton I (1755–1836)
*1836–1854 Friedrich August II (1797–1854)
*1854–1873 Johann (1801–1873)
*1873–1902 Albert (1828–1902)
*1902–1904 Georg (1832–1904)
*1904–1918 Friedrich August III (1865–1932)

Viimane kuningas Friedrich August III pidi troonist loobuma 13. novembril 1918, kui Saksa keisririik lagunes.

## Vaata ka
*Saksimaa
*Saksimaa hertsogiriik
*Saksimaa kuurvürstiriik
*Saksimaa kuningas

## Välislingid
*Königreich Sachsen (ülevaade)
Kiiking

**Kiiking** on Eestis leiutatud ja arendatud meelelahutuslik spordiala, kus inimene paneb kiige järjest suureneva amplituudiga võnkuma, kuni nad teevad ringi ümber võlli. Kiiking algab siis, kui jalad on kõrgemal kui pea – kuni sinnamaani on tegemist kiikumisega. 
Kiikingus on kindel kükitamistehnika, mis erineb tavakiikumise võtetest. Kiiking on turvaline – käed ja jalad kinnitatakse spetsiaalsete rihmadega. 

Kiikingut reguleerib nii Eestis kui ka maailmas Eesti Kiikinguliit.

## Kiikingu ajalugu
Esimese kiikingukiige lõi Pärnu mees Ado Kosk 1993. aastal. 
Esimene tänapäevane kiikingukiik, mis oli reguleeritavate aistega, loodi 1996. aastal. 1997. aastal hakkas Ado Kosk mõõtma, kui pikkade aistega kiigel on inimesed võimelised üle võlli kiikuma. Nii sündiski spordiala.

## Kiikingukiikede liigid

Praeguseks on loodud kolm erinevat kiikingukiige mudelit:
*KIKI1 – aisapikkus 3–4 m
*KIKI2 – aisapikkus 4–6 m  
*KIKI3 – aisapikkus 6–8 m

## Kiikingurekordid

Eesti kiikingurekordi üldedetabelit juhivad Helga Ehrenbusch (5,95 m) ja Sven Saarpere (7,38 m, 2018).

## Guinnessi rekordid

Kiikingu tulemused on jõudnud ka Guinnessi rekordite raamatutesse. Sellega sai viimati hakkama  Sven Saarpere 25. augustil 2018 7.38m aistega. 

Eelmised Guinnessi rekordid: 
*7,15 - Kaspar Taimsoo (16. september 2015)
*7,10 – Ants Tamme (16. september 2015)
*7,02 – Andrus Aasamäe (21. august 2004)

## Vaata ka
*Spordialade loend

## Viited

## Välislingid

*Eesti Kiikingi Liidu koduleht
*Kiikingust inglise keeles
Sergei Skripal

**Sergei Viktorovitš Skripal** (vene keeles Сергей Викторович Скрипаль; sündinud 23. juunil 1951 Kiievis) on endine Venemaa sõjaväelane (polkovnik) ja topeltagent
, kes mõisteti süüdi spioneerimises Suurbritannia kasuks. 

Skripal oli Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsuse (GRU) töötaja (kuni 1999. aastani) ja Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi Sõjaväediplomaatia Akadeemia õppejõud.

Ta vahistati 2004. aasta detsembris ja 2006. aasta augustis mõistis Moskva ringkonnakohus ta 13 aastaks vangi. 

Süüdistuse kohaselt edastas ta Suurbritannia välisluurele MI-6 talle sõjaväediplomaatia akadeemia õppejõuna teatavaks saanud Euroopas tegutsevate Venemaa sõjaväeluurajate isikuandmed, mille eest sai tasuna 100 000 dollarit.

Juulis 2010 vabastati ta Ameerika Ühendriikides vahistatud Venemaa spioonide vahetusprogrammi raames.

Skripal asus Inglismaale elama ja paari aasta pärast Suurbritannia liitlasi koolitama. Ta reisis palju ja jagas Suurbritannia liitlaste (nt Tšehhi, Eesti) luuretöötajatele teavet Venemaa luuretegevuse kohta. 2016. aasta juunis toimus salajane kohtumine Skripali ja rühma väljavalitud Eesti luuretöötajate vahel. Skripali reise hoiti saladuses ja neist teadsid vähesed.

4. märtsil 2018 leiti Sergei Skripal koos tütre Julijaga teadvusetuna Salisburys pargipingilt. Nad viidi kriitilises seisundis haiglasse.

12. märtsil 2018 teatas Suurbritannia valitsus, et GRU endise ohvitseri Sergei Skripali ja tema tütre Julija tapmiskatsel 4. märtsil Salisbury linnas kasutati tugevatoimelist närvimürki Novitšok.

Suurbritannia peaminister Theresa May teatas parlamendi istungil: "See oli kas Vene riigi otsene tegevus meie riigi vastu või siis on Venemaa valitsus kaotanud kontrolli oma potentsiaalselt katastroofilise hävitusjõuga neuroparalüütilise toimega aine üle ja võimaldas selle sattumist teiste kätte."

## Vaata ka
*Sergei ja Julija Skripali mürgitamine

## Viited
Aseriaru

**Aseriaru** on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. 

Küla on kuulunud Viru-Nigula kihelkonda. 

## Vaata ka
*Aseri pank
*Aseriaru tuulepark

## Viited
Irvala

**Irvala** on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.

Idas piirneb Irvala küla Püssi linnaga. 

2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Irvalas 29 alalist elanikku. Hiljem on elanike arvuks märgitud 28 ja 26, samuti 31 ja 35. 

Varem on Irvala kuulunud Püssi valda. 

Külavanem on Paul Maalma.

Irvalas on kolm kultusekivi (Irvala kultusekivid), mis on kaitsealused arheoloogiamälestised. 

Irvalas on sündinud laulja Jenny Siimon.

## Ettevõtteid
*OÜ ATM AUTO
*Kallikormi talu

## Inimesi
*Ülle Kallikorm
*Rein Viin

## Vaata ka
*Irvala algkool
*Irvala tee (Kiviõlis)

## Viited

## Välislingid
*Mapquesti kaart
Kalvi

**Kalvi** on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. 

Kalvis on supelrand ja 50 m üle merepinna ulatuv Kalvi pank, küla keskel asuvad Kalvi vasallilinnuse varemed ja Kalvi mõisasüda.

Küla on kuulunud Viru-Nigula kihelkonda. 

1970. aastatel oli Kalvi **[[asundus]]e** staatuses.

23.-24. juulil 1988 asutati Kalvis Eesti Kristlik-Demokraatlik Erakond (EKDE), mis 1992. aastal ühines koos veel kolme parteiga Rahvuslikuks Koonderakonnaks Isamaa. 

Küla järgi on nime saanud Toila kihistu Kalvi kihistik.

## Vaata ka
*Kalvi vald

## Viited

## Välislingid
*Kalvi küla tutvustus veebisaidil eestigiid.ee
Regivärss

**Regivärss** on läänemeresoomlaste vanemale rahvalaulule ehk regilaulule omane värsivorm. Vahel kasutatakse mõisteid *regivärss* ja *regilaul* ka samatähenduslikena. Soomlased ja karjalased nimetavad sellisel värsivormil põhinevat laulu runolauluks või Kalevala-mõõduliseks lauluks. 

Regivärsi vorm kujunes arvatavasti välja ajaarvamise vahetuse paiku; Eestis oli regivärsiline rahvalaul elujõuline ligikaudu 19. sajandi keskpaigani. 

Regivärss koosneb üldjuhul neljast trohheilisest värsijalast, niisiis 8 silbist. Tegemist on reeglina vältelise ehk kvantiteeriva värsivormiga, kus igas värsijalas esimene silp on pikk ja teine lühike: *Kui ma hak-kan lau-le-mai-e...*

Värsimõõdu nõudel on rahvalauludes säilinud vanapäraseid sise- ja lõpukaota keelendeid - uurijate arvates hiliskeskajal levinud kujul. Puhtavormiline regivärss oli levinum Põhja-Eestis; Lääne- ja Lõuna-Eesti vana rahvalaulu vormil oli mitmeid erijooni. 

Sõna regi(värss) pärineb arvatavasti keskalamsaksa keelest: *rei(e)* - 'tantsulaul'; *rege* 'rida'; *rege-* v *rigenlied* 'rahvalaul'.

## Vaata ka

* Eesti rahvalaul
* Regiviis
Kestla

**Kestla** on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. 

Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus Kestla küla Ida-Viru maakonna Aseri valla koosseisu.

Nõukogude perioodil oli Kestla küla aastatel 1945–1954 Lüganuse külanõukogu koosseisus, 1954. aastast Aseri külanõukogu koosseisus.

Küla on varem kuulunud Lüganuse kihelkonda. 

## Viited
Koogu

**Koogu** on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. 

Koogu küla kohas asus 13. sajandil Paimela küla.

Koogu mõisa peahoone põles maha 1904, sellest on järel vaid varemed.

Küla läbis Sonda–Aseri raudteelõik.

Koogus on tankla ja kohvik.

## Viited
Rannu (Viru-Nigula)

**Rannu** on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Asub Aserist lõunas.

Rannu on kuulunud Aseri mõisa alla ja Viru-Nigula kihelkonda. 

Rannu küla järgi on nimetatud Pakerordi lademe Kallavere kihistu Rannu kihistik.

## Viited
Endla

* **[[Endla (Kaarma)|Endla]]**, küla Saare maakonnas Kaarma vallas
* **[[Endla (Jõgeva)|Endla]]**, küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas
* **[[Endla (teater)|Endla]]**, teater Pärnus
* **[[Endla (Tallinna kino)|Endla]]**, Tallinna kino
* **[[Segakoor Endla|Endla]]**, Pärnus tegutsev segakoor
* **[[Endla (selts)|Endla]]**, 1875–1940 Pärnus tegutsenud mängu- ja lauluselts (Endla laulu- ja mänguselts)
* **[[Endla (kartulisort)]]**
* **[[Endla (perekonnanimi)|Endla]]**, perekonnanimi
* **[[Endla (eesnimi)|Endla]]**, naisenimi
* **[[Endla tänav (täpsustus)|Endla tänav]]**, tänav mitmes Eesti linnas

## Vaata ka
* Endla järv
* Endla looduskaitseala
* Endla turbamaardla
Kõima

**Kõima** on kahe Eesti küla nimi:
***[[Kõima (Audru)|Kõima]]** on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas;
***[[Kõima (Lääneranna)|Kõima]]** on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

## Vaata ka
*Kõima raba on raba Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Õepa külas.
*Kõima mõis
Kõrkküla (Viru-Nigula)

**Kõrkküla** on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. 

Külas paikneb Kõrkküla kivirist.

Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda. 

## Viited
Oti

**Oti** võib tähendada järgmist.
***[[Oti (Karksi)|Oti]]** on küla Viljandi maakonnas Karksi vallas.
***[[Oti (Saaremaa)|Oti]]** on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
***[[Oti (Jõgeva)|Oti]]** on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.

## Vaata ka
*Otiküla – küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas
***[[Oti oja]]** – oja Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas
***[[Oti tänav]]** – tänav Tallinnas Haabersti linnaosas
Oru

**Oru** on mitme Eesti koha nimi.

*Oru linnaosa, Kohtla-Järve linnaosa
*Oru (Lääne-Nigula), küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas
*Oru (Viru-Nigula), küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas
*Oru (Kose), küla Harju maakonnas Kose vallas
*Paklova (ka *Oru*), küla Võru maakonnas Setomaa vallas

## Vaata ka
* Toila-Oru park
Oru (Lääne-Nigula)

**Oru** on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.

Muinsuskaitse all on Linnamäe ohvrikivi ja muistsed põllud (mälestised nr. 10073, 10074 ja 10077).

Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.

## Vaata ka
*Linnamäe ohvrikivi
*Oru raamatukogu

## Viited
Püssi vald

**Püssi vald** (saksa keeles *Gemeinde Isenhof*) oli vald  Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel  1866–1939.  Vallamaja asus Lüganuse külas.

Püssi vald hõlmas praeguse Lüganuse valla lõunaosa ning osa endise Sonda valla alast. 1892. aastal liideti Püssi vallaga Aa vald.

Valda kuulusid enne Aa vallaga liitumist Püssi mõis (*Neu-Isenhof*), Purtse mõis (*Alt-Isenhof*) ja Hirmuse mõis (*Hirmus*).

1913. aastal oli valla koosseisus nimetatud ka Lüganuse kirikuvald, Jabara mõis (Püssi mõisa kõrvalmõis), Suterma mõis ja Varja mõis (Aa mõisa karjamõisad).

1939. aasta vallareformiga kaotati vald 1. aprillil ja selle territoorium jagati Erra, Lüganuse ja Maidla valla vahel. Lüganuse vald sai Püssi valla põhiosa.

## Vaata ka
*Püssi-Purtse vald
## Viited

## Välislingid
*
Paul Maalma

**Paul Maalma** (sündinud 8. märtsil 1962 Kiviõlis) on Eesti munitsipaalpoliitik. 

Ta on lõpetanud Kehtna Näidissovhoostehnikumi. 

Paul Maalma on töötanud Eesti Energias kinnisvara hooldajana ja AS FERREL-is lukksepana. 

Ta on Irvala külavanem. 

Paul Maalma kandideeris 2002. ja 2005. aasta valimistel Lüganuse valla volikokku. 

Aastal 2002 sai ta valimisliidu Koduvalla koostöö kandidaadina 607 häälest 11 ega osutunud valituks. 

Aastal 2005 sai ta valimisliidu Viisik kandidaadina 689 häälest 9 ega osutunud valituks.
  
Paul Maalma on mänginud Lüganuse võistkonnas võrkpalli.
Jenny Siimon

**Jenny Siimon** (sünninimi **Jenny Kossar**; 6. veebruar 1905 Irvala – 3. aprill 1982 Tallinn) oli eesti laulja (metsosopran) ja laulupedagoog. 

1926. aastal lõpetas Jenny Narva I Gümnaasiumi. Aastatel 1932–1934 õppis ta Tallinna Konservatooriumis Aleksander Arderi ja Aino Tamme juures laulmist. 

Aastatel 1936–1941 ja 1944–1948 töötas ta Estonia teatri ooperisolistina. Ta esines ka kontsertlauljana. 

Aastatel 1940–1976 õpetas ta konservatooriumis laulmist, 1946. aastast dotsendina. Tema õpilaste seas on olnud Teo Maiste, Mati Palm, Harald Uibo, Lehte Mark, Verner Gerretz, Liidia Panova, Enno Eesmaa, Meta Kodanipork, Georg Metssalu, Harri Vasar ja Ilmar Talvik.

## Tunnustus
*1955 – Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku

Tema isa oli kooliõpetaja. Jenny Kossar abiellus 1926. aastal Teodor Siimoniga. Neil sündisid tütred Aime (1927; Aime Tampere) ja Lully (1928; Lully Mölder).

## Kirjandus
*Heino Pedusaar. *Jenny Siimon*, Tallinn: 1983.
*Ljudmilla Issakova. *Laulukateedri õppejõudude: L. Sauli, J. Siimoni ja T. Kuusiku metoodika laulu õpetamisel, uurimisaruanne Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, [[1978]]. 
*[[Tatjana Timofejeva]]. *Jenny Siimoni vokaalpedagoogilise meetodi mõningaid jooni'', magistritöö Eesti Muusikaakadeemias, 2000.
Põlluküla

**Põlluküla** nime on Eestis pandud mitmele külale:

* **[[Põlluküla (Valjala)|Põlluküla]]** on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas
* **[[Põlluküla (Lääne-Saare)|Põlluküla]]** on endine küla Saare maakonnas endises Lääne-Saare vallas, tänapäeval Suur-Randvere koosseisus
* **[[Põlluküla (Lümanda)|Põlluküla]]** on endine küla Saare maakonnas Lümanda vallas
Kundun

**"Kundun"** on Martin Scorsese film aastast 1997. Film kandideeris neljale Oscarile. 

Filmi teljeks on poisi jutt, mis järgib põhijoontes dalai-laama Tenzin Gyatso autobiograafiat "Mu maa ja mu rahvas". 

## Osades
*Tenzin Thuthob Tsarong (dalai-laama, täiskasvanuna)
*Gyurme Tethong (dalai-laama, kaheteistkümneaastasena)
*Tulku Jamyang Kunga Tenzin (dalai-laama, viieaastasena)
*Tenzin Yeshi Paichang (dalai-laama, kaheaastasena)
*Tucho Gyalpo (ema)
*Tenzin Topjar (Lobsang, viie- kuni kümneaastasena)
*Tsewang Migyur Khangsar (isa)
*Sonam Phuntsok (lord Chamberlain)
*Tsewang Jigme Tsarong (Taktra Rinpoche)
*Robert Lin (esimees Mao)

## Välislingid
*
Kultuskivi

**Kultuskivi** on kivi, mille peal või juures on sooritatud kultustalitusi.

Uskumustega seotud kivirahn, millel on sellele osutav rahvapärane nimi (Ohvri-, Tohtri-, Hiie-, Maalja-, Kabeli-, Tondi-, Uku-, Kõrva-, Litrekivi) või mille pinnal leidub looduslikke või tehissüvendeid (lohke, nn jälgi). Paljude kivide kohta teatakse muistendeid.
Eestis registreeritud rohkem kui 1700 kultuskivist on enamik (1300) väikeselohulised.

## Galerii

Parempoolne kultuskivi1 Lasnamäel.jpg|Kultuskivi, 1. at eKr – 1. at, Peterburi tee ja Osmussaare tee vahelisel rohualal Lasnamäe linnaosas Tallinnas  arh. mälestis nr 2620 
Vasakpoolne kultuskivi Lasnamäel.jpg|Kultuskivi, 1. at eKr – 1. at, Peterburi tee ja Osmussaare tee vahelisel rohualal Lasnamäe linnaosas Tallinnas arh. mälestis nr 2621
Pilt:Ussikivi.JPG|Ohvrikivi "Ussikivi" Tõdva-Nabala kõrvalmaantee esimesel kilomeetril Saku vallas Harjumaal, arheoloogiline mälestis nr 18923 
Pilt:Kultusekivi18729a.JPG|Kultuskivi, Järveküla-Jüri tee Assaku alevikus Rae vallas Harjumaal, arheoloogiline mälestis nr 18729
Pilt:9168 Kultusekivi Vokas.jpg|Kultuskivi Voka külas Toila vallas Ida-Virumaal


## Vaata ka
* Lohukivi
* Ohvrikivi
* Uurdekivi

## Viited

## Kirjandus
* Valter Lang. Baltimaade pronksi- ja rauaaeg. Tartu: Tartu Ülikooli Kirjastus 2007, lk 67–69.
Jabara

**Jabara** (varem: *Jäbara*) on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Tallinna–Narva maantee ja mere vahel, Purtsest ida pool.

Aastal 1970 oli elanike arv 30. Aastal 1977 liideti Jäbara külaga Sope küla. 2000. aasta rahvaloenduse järgi oli alalisi elanikke 27. Hiljem on elanike arvuna mainitud 18, 34 ja 42. 

Jabara lähedal on Jabara kalmed vanemast rauaajast. Nende kalmete alt on leitud venekirveste kultuurile viitavat nöörkeraamikat. Venekirveste kultuuri kuulub ka Sope maa-alune kalmistu. 

Jabara kalmete all on ka pronksiaja asula jälgi. 

Esimesed teated Jabara ja Sope külast pärinevad aastast 1492 (*Rappyarue myt der molen*).

## Vaata ka
*Ahermu juga
*Jabara kõrvalmõis
*Sope maa-alune kalmistu

## Viited

## Välislingid
*Mapquesti kaart
Puka (täpsustus)

**Puka** on mitme geograafilise objekti nimi.
***[[Puka]]** on alevik Valga maakonnas Otepää vallas;
***[[Puka (Saaremaa)|Puka]]** on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas;
***[[Puka (Vinni)|Puka]]** on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas

## Vaata ka
*Puka vald oli vald Valga maakonnas
*Puka raudteejaam on raudteejaam Puka vallas.
*Puka oja on oja Valga maakonnas
*Pukapuka keel
Remniku

**Remniku** on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Asub Peipsi järve kaldal Remniku oja suudme juures.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alajõe valda.

Külas elas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 58 elanikku ja 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 44 inimest. Eestlasi oli neist 8 (18,2%).

1990–1994 tegutses külas Piirivalve õppekeskus.

## Viited
Smolnitsa

**Smolnitsa** on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Asub Peipsi järve põhjarannikul.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alajõe valda.

Külas elas 2000. aasta rahvaloenduse andmeil 19 elanikku ning 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 3 inimest. Eestlasi külas ei elanud.

Külast idas piki Peipsi rannikut on liivaluidete kaitseks rajatud Smolnitsa maastikukaitseala, mis ulatub peaaegu Vasknarvani välja.

## Vaata ka
*Smolnitsa maastikukaitseala

## Viited
Ula

**ULA** või **Ula** võib tähendada järgmist:
***ULA** ehk United Launch Alliance, USA ettevõte
***ULA** on Priit Uustulndi artistinimi.
***[[Ula (Saaremaa)|Ula]]** on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
***[[Ula jõgi]]**, jõgi Norras, Gudbrandsdalslågeni lisajõgi
* **Ula** oli Saaremaa vallas asuva Väike-Ula küla nimi enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi.

## Vaata ka
* Uła, agrolinnake Valgevenes
* Uła jõgi, jõgi Valgevenes Viciebski oblastis.
* Ūla, jõgi Valgevenes ja Leedus
Saksimaa kuningas

**Saksimaa kuningas** oli Saksi kuningriigi valitsejate tiitel aastatel 1806–1918. Kõik kuningad kuulusid Wettini dünastia Alberti liini, mis oli Saksimaad valitsenud alates 1422. aastast. Kuningatiitli võttis endale Saksi hertsog ja kuurvürst Friedrich August III, kellest sai kuningas Friedrich August I. Viimane kuningas Friedrich August III pidi 13. novembril 1918, kui Saksa keisririik kokku varises, troonist loobuma.

## Saksimaa kuningad
* 1806–1827 Friedrich August I (1750–1827), oli Saksi hertsog ja kuurvürst 1763–1806
* 1827–1836 Anton I (1755–1836)
* 1836–1854 Friedrich August II (1797–1854)
* 1854–1873 Johann (1801–1873)
* 1873–1902 Albert (1828–1902)
* 1902–1904 Georg (1832–1904)
* 1904–1918 Friedrich August III (1865–1932)
Friedrich August I

**Friedrich August I** (23. detsember 1750 Dresdenis – 31. mai 1827 Dresdenis) oli viimane Saksimaa hertsog ja kuurvürst ning esimene Saksimaa kuningas. Ta kuulus Wettini dünastia Alberti liini. 1763–1806 oli ta **Friedrich August III** nime all Saksimaa hertsog ja Saksi kuurvürst. Kuni 1768. aastani valitses tema eest regendina ta onu prints Franz-Xavier. 

## Friedrich Augusti sisepoliitika riigijuhina
Friedrich August oli suhteliselt vabameelne ja valgustatud valitseja; kohtureformide läbiviijana sai ta hüüdnime "Õiglane".

## Friedrich Augusti välispoliitika riigijuhina
1789. aastal pärast Prantsuse revolutsiooni sõdis Saksimaa Friedrich Augusti juhtimisel siiski esialgu revolutsionääride vastu (alates 1796. aastast), kuid pärast Napoleon I võitu Preisimaa üle Jena ja Auerstadti lahingus liitus Friedrich August Napoleon Iga. Temast sai Prantsuse keisri Napoleon I üks ustavamaid liitlasi, tänu millele sai temast 1806. aastal lisaks Saksi kuningale ka Varssavi hertsog *Fryderyk August I* nime all (seda ka tänu sellele, et varem olid kaks Saksi kuurvürsti olnud Poola kuningad). Friedrich August jäi Napoleoni liitlaseks kuni 1813. aastani, mil tolle vastased Saksimaa vallutasid. Kuningas langes preislaste kätte sõjavangi. Maal hakkas kehtima Vene okupatsioon ning tundus, et riik annekteeritakse Preisimaa poolt. 

Viini kongressil suutis Friedrich August tänu Austria keisri Franz I ja teiste valitsejate toetusele oma riigi, ehkki tunduvalt vähendatud kujul, siiski säilitada.

Pärast Friedrich Augusti surma sai troonile tema vend Anton.

## Isiklikku
Friedrich August  abiellus 1769. aastal Pfalz-Zweibrückeni printsessi Amaliega. Abielust sündis vaid üks tütar.
Jabara kalmed

**Jabara kalmed** ehk **Jabara kalmistu** ehk **Jabara kivikalmistu** (*Jäbara kalmed*, *Jäbara kalmistu*) on kalmistu Lüganuse kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jabara külas Lüganuse vallas. 9 kivikalmest koosnev vanema rauaaja kivikirstkalmete ja tarandkalmete rühm asub Jabara lähedal Purtse jõe suudmest 3&nbsp;km ida pool, mererannast 1,5&nbsp;km kaugusel. Kalmetest on avastatud Eesti vanimad raudesemed.

Kalmed asuvad keset põlde moreenseljakul (**Kärrismägi**) 300&nbsp;m pikkuses reas. See on Kirde-Eestis suurim arheoloogiliselt uuritud vanema rauaaja kivikalmete rühm, millest Marta Schmiedehelm kaevas aastatel 1925–1926 ja 1933–1934 läbi neli kalmet.

## Leiud
Tarandkalmetest on leitud palju ehteid (ambsõlgi, peakilpsõlgi, sõrmuseid, käevõrusid, helmeid ja muud), samuti üksikuid tööriistu ja relvi.

Eestis ainulaadsete leidude hulka kuuluvad baltipärane emailitud hoburaudsõlg, mitu ketassõlge, rauast kamm ja rosetikujulise peaga ehtenõel.

## Kalme A
Kalme A oli kivikirstkalme, mis asetses põllul, teistest kalmetest veidi kaugemal. Seda kaevati 1925.

Kalme oli ümara kujuga. Kalme läbimõõt oli 8–9&nbsp;m, selle kõrgus oli 0,75&nbsp;m.

Kalmes oli neli paeplaatidest kirstu laibamatustega. Pealmises kihis, mille paksus oli 20–30&nbsp;cm, oli pesiti põlenud luid.

Sellest kalmest pärinevad kõige vanemad seni eestist leitud rauast esemed – jäme käevõru ja paar lühimõõgataolist terariista.

## Kalme B
Kalme B oli tarandkalme, mille mõõtmed olid 43 × 17–18&nbsp;m. Seal oli kaheksa tarandit. Nende müürid olid paekivist. Tarandite sees oli kasutatud ka maakive. Paremini olid säilinud vanemad, keskel asetsevad tarandid (IV–VI). Kalme ümber oli paekiviklibust äärevare.

## Kalme C
Kalme C sisaldas ida pool tarandeid, mis paiknesid üksikult või paariviisi kahes edela–kirdesuunalises reas. Edelanurgast tuli nähtavale lõhutud kivikirstkalme põhi. Nii kirstude kui ka tarandite puhul oli kasutatud paekivi ja raudkive. Tarandite vahedes oli paekiviklibu.

Kalme all on panusteta haudu, mis arvatavasti on pronksiaegsed maahauad. See viitab pronksiaegsele asulale.

## Kalme E
Kalme E oli ümmargune tarandkalme, milles oli üks ruudukujuline paekividest tarand. Kalme läbimõõt oli 9–10&nbsp;m, kõrgus 0,75&nbsp;m. Esines nii laibamatust kui ka põletusmatust. Matused pärinesid ajavahemikust 500&nbsp;e.m.a kuni 500&nbsp;m.a.j.

## Järeldused
Jabara kalmistu matused hõlmavad ajavahemikku umbes 500 aastat enne ja 500 aastat pärast ajaarvamise vahetust (kuni 6. sajandini).

Paistab, et laibamatus valitses 1.–2. sajandini, 3.–4. sajandil sai valdavaks põletusmatus. 4. sajandi põletusmatustes on tihti isegi pronksehted üles sulanud. 5. sajandil hakkas põletusmatus jälle taanduma.

## Välislingid
*
*
* Jäbara kalmeterühm õppematerjalis "Baltimaade metalliaeg"
Ramses I

**Ramses I** oli Vana-Egiptuse 19. dünastia esimene vaarao, kes valitses umbes vahemikus 1293–1291 eKr. 

Ramses I ei olnud kuninglikku päritiolu, ta oli väepealik Seti poeg ja töötas Horemhebi vesiiri ja Amoni ülempreestrina. Horemheb nimetas ta oma järglaseks, sest tal ei olnud omal lapsi.

Lühikese valitsusaja tõttu ei jõudnud ta palju korda saata, ta on peamiselt tuntud Ramessiidide dünastiale alusepanijana.

Tema naine oli Satra. Ramses I poeg Seti I sai vaaraoks pärast isa surma.
Martin Scorsese

**Martin Charles Scorsese** (sündinud 17. novembril 1942) on USA filmirežissöör. 

Scorsese tuntumad filmid on ilmselt "Goncharov"(1973), "Mean Streets" ("Agulitänavad", 1973), "Taxi Driver" ("Taksojuht", 1976), "Raging Bull" ("Raevunud härg", 1980), "The King of Comedy" ("Komöödiakuningas", 1983), "Goodfellas" ("Omad poisid", 1990), "Casino" ("Kasiino", 1995), "The Departed" ("Kahe tule vahel", 2006), "Hugo" ("Hugo Cabret' leiutis", 2011) ja "The Wolf of Wall Street" ("Wall Streeti hunt", 2013).

Enne 2007. aasta Oscarite jagamist oli Martin Scorsese viiel korral olnud parima režissööri Oscari nominentide hulgas, kuid polnud kunagi kuldmehikese omanikuks saanud. 2007. aastal sai ta lõpuks selle au osaliseks filmi eest "Kahe tule vahel", mis tunnistati lisaks veel parimaks filmiks ning võitis ka parima mugandatud stsenaariumi ja parima montaaži Oscari , olles tol aastal enim Oscareid võitnud film (järgnes film "Paani labürint" kolme Oscariga). See kuldmehike on jäänud tal siiani ainsaks, kuigi nominatsioone on tal nüüdseks juba 8 (seisuga 1. juuli 2014). 

Tema lavastatud filmid on eri kategooriates kogunud 80 Oscari nominatsiooni ning võitnud nendest 20.

Lisaks filmide lavastamisele on ta olnud ka muusikavideote režissöör. Neist väärib nimetamist eeskätt 16-minutiline video Michael Jacksoni loole "Bad", mida küll televisioonis enamasti näidatakse kärbitud versioonis.

## Tunnustus
Martin Scorsese on võitnud arvukalt filmiauhindu, sealhulgas 2007. aastal Oscari.

Aastal 2008 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.

## Filmid
### Täispikad mängufilmid

### Lühimängufilmid
* 1959 – "Vesuvius VI"
* 1963 – "What’s a Nice Girl Like You Doing in a Place Like This?"
* 1964 – "It’s Not Just You, Murray!"
* 1967 – "The Big Shave"

### Dokumentaalfilmid
*1970 – "Street Scenes" (film räägib Vietnami sõja vastastest demonstratsioonidest New Yorgis ja Washingtonis)
*1990 – "Made in Milan" (lühidokumentaalfilm; Giorgio Armani räägib filmis oma moeloomise põhimõtetest, perekonna ajaloost ja Milano linnast)
* 1974 – "Italianamerican"
* 1978 – "The Last Waltz" ("Viimane valss"; rokkansambli The Band kontsert 25. novembril 1976)
* 1978 – "American Boy"
* 1995 – "A Personal Journey with Martin Scorsese Through American Movies"
* 1999 – "Il mio viaggio in Italia"
* 2005 – "No Direction Home: Bob Dylan"
* 2008 – "Shine a Light" – "Shine a light - valgus peale"

## Isiklikku
Martin Scorsese on olnud abielus Laraine Brennani, Julia Cameroni, filminäitleja Isabella Rossellini ja filmiprodutsent Barbara De Finaga. 

Tema praegune abikaasa on Helen Morris, kellega tal on tütar Francesca Scorsese. Francesca on kaasa löönud tema 2004. aasta filmis "The Aviator".

Kooselust Laraine Brennaniga on tal tütar Cathy Scorsese ja kooselust Julia Cameroniga tütar Domenica Cameron-Scorsese.

## Viited


## Välislingid
*
Sope

**Sope** (ka *Soppe*) oli küla Lüganuse kihelkonnas Tallinna–Narva maantee ja mere vahel, Purtsest ida pool.

Aastal 1977 liideti see Jäbara (Jabara) külaga.

Sopest on leitud esiaegne Sope maa-alune kalmistu.

## Pärimused
Sope Hiiemäel olevat pärimuste järgi vanasti kasvanud ringikujuliselt 13 puud. Seda kohta olevat nimetatud vanemate paigaks, sest nõupidamiste ajal istunud iga puu all üks vanem. Rahvavanemad olevat seal elanud. "Kui nad tahtnud, et rahvas kokku tuleks, teinud nad öösel suured tuled üles. Siis tuli rahvas palvele ja pärast seda peeti nõu."

Hiiemäel olevat kasvanud ka ohvripärn. Seal olevat olnud terviseallikas, millel olevat käidud ka truudust vandumas. Otto Liiv täheldas 1924, et Hiiemäge laastatakse, raiutakse sealt puid maha.

Hiiemäe lähedal on ka Annemäe küngas, mis olevat saanud nime Anne-nimelise nõia järgi, kes olevat Sope metsast kõik ussid minema peletanud.

Sope ja Jabara kaluritel on olnud tavaks leida kalaparvesid, ranna äärest vaadeldes. Vaatlejat nimetati kallaspapiks. Ta andis kätega märku, mis suunas noota liigutada ja kus see merre lasta. Üks kuulsamaid kallaspappe olevat olnud Mihkel Sope Sope küla Sope talust. Ta olevat olnud muudest kohustustest mõisa ees vabastatud.

## Vaata ka
*Sope oja
*Sope raba
*Sope rand

## Viited
Kurtna (Saku)

**Kurtna** on küla Harju maakonnas Saku vallas. Asub Kiisa alevikust kagus ja jääb Keila jõe äärde.

Seisuga 1. juuli 2021 elas Kurtnas 312 inimest.

Külas tegutseb Kurtna Kool. Seal asuvad ka lõbustuspark Vembu-tembumaa, Mootorrattamuuseum ja Kurtna hotell.

Kurtnas peetakse ratsavõistlusi Kurtna karikale.

Seal on asunud Kurtna mõis.

Kurtna Linnukasvatuse Katsejaama keskusehoone koos säilinud originaalsisustusega ja ansambli osana kujundatud maastikuga on arvatud ehitismälestiseks.

Külas asub Kurtna paisjärv.


Kurtna Mootorrattamuuseum2.JPG|Kurtna Mootorrattamuuseum
Vembu-Tembumaa.jpg|Vembu-Tembumaa


## Vaata ka
*Kurtna külanõukogu
*Kurtna katsejaam

## Viited

## Välislingid
*Intervjuu: Ants Jürman tahab 45-miljonilist jääväljakut
Männiku (Saku)

**Männiku** on küla Harju maakonnas Saku vallas. Piirneb põhjas Tallinna linna Männiku asumiga, idas Kangru ja Luige alevikuga, kagus Saustinõmme külaga, lõunas Kajamaa külaga, edelas Saku alevikuga ning läänes Tänassilma ja Tammemäe külaga.

Männikul asuvad Männiku liivakarjäärid, jahilasketiir, motokrossirada ja Männiku raudteepeatus. Asula territooriumile jäävad Männiku järv, Väikejärv, Valdeku järv ja Rätsepa järv ning Raku järve lõunaosa.

## Ajalugu
Männiku küla moodustasid 20. sajandi algul üksikud asundustalud, kus toodeti peamiselt Tallinna turule piimasaadusi ja marju. 

Strateegilise asukoha tõttu pealinna läheduses on küla territooriumile rajatud Peeter Suure merekindluse maarinde kaitserajatised: laskemoonalaod, kaevikuliinid, Hassani tiigiks kutsutud umbes kilomeetri pikkune vallikraav, suurtüki- ja õhutõrjekahurite positsioonid ja betoonist rooduvarjendid. Esimese Eesti Vabariigi aegu rajati Männikule Tallinna Garnisoni Vahipataljoni ohvitseride suvelaager ja laskemoonalaod. 

15. juunil 1936 toimusid ladudes plahvatused (Männiku plahvatus), õhku lendasid ka laboratoorium ja laadimistöökoda koos nendes viibinud inimestega. Kustutus- ja hädaabitöid koordineerima saabus kindral Johan Laidoner isiklikult. Tragöödiat on peetud 20. sajandi alguse suurimaks õnnetuseks Eestis.

Riigivõimu üleminekul sai Männikust kuni 1970. aastateni peaaegu kinnine militaarküla. Väike-Männikul asusid ohvitseride majad ja sõjaväeosa tööliste barakid. Nõukogude sõjaväeosa ala Suur-Männikul jäi suletuks kuni taasiseseisvumiseni. Tänapäeval asub Männiku külas jahilasketiir, Kaitseliidu lasketiir ja suurem osa Kaitseväe Männiku harjutusväljast.

Männikul asuvad suured liivavarud, mida on aktiivselt kaevandatud. Kaevandamisel tekkinud süvendeisse on moodustunud tehisjärved, mis on populaarseks puhkekohaks lähiümbruse ja Tallinna lõunaosa elanikele. Valdeku järvel tegutseb veelauapark (*wake*-park), järve ümber on kettagolfirada.

Männiku kaguosas Viljandi maantee läheduses asus Tammiku radioaktiivsete jäätmete hoidla, mida Sakus kutsuti Aatomiaiaks.

## Pilte

Rätsepa järv.jpg|Rätsepa järv
Männiku raba.jpg|Männiku raba
Männiku endine jaamahoone.jpg|Männiku endine jaamahoone


## Vaata ka
*Kivi tee

## Viited
Sope maa-alune kalmistu

**Sope maa-alune kalmistu** on venekirveste kultuuri kalmistu endises Sope külas Lüganuse kihelkonnas Tallinna–Narva maantee ja mere vahel, Purtsest ida pool, (praegu Jabara küla) Sope oja kaldal.

Kalmistu sai alguse umbes 2000 eKr.

## Leiud
Leiud on tulnud päevavalgele kõigepealt mitmekümne aasta jooksul põllutööde käigus. 
Nende hulgas on 7 luustikku, luuesemeid ja kivikirveid. Ühe neist andis Karl Normak 1924 üle Otto Liivile Tartu Ülikooli arheoloogiakabinetti toimetamiseks.

Aastatel 1926 ja 1933 korraldati arheoloogilised väljakaevamised. Leiti veel kaks tervet luustikku, savinõu ning luust naaskleid.

Leiud olid vaevalt 35&nbsp;cm sügavusel.

Luustikud on olnud istuvas asendis.

Ühe luustiku järgi rekonstrueeris Mihhail Gerassimov 1950 Sope naise skulptuurportree.

## Vaata ka
*Olgina maa-alune kalmistu

## Välislingid

*
Pankrot

**Pankrot** on võlgniku kohtumäärusega väljakuulutatud maksejõuetus, millel on õiguslik tähtsus. See annab aluse võlausaldajate nõuete rahuldamiseks

## Eesti
Eestis reguleerib pankrotimenetlust pankrotiseadus. 

Eesti õiguses tähendab pankrot kohtumäärusega väljakuulutatud maksejõuetust. Võlgnik on maksejõuetu siis, kui ta ei suuda rahuldada võlausaldajate nõudeid ja tema majandusliku olukorra tõttu ei ole see suutmatus ajutine. Juriidilisest isikust võlgnik on maksejõuetu ka siis, kui tema vara ei kata kohustusi ja see seisund ei ole lühiajaline.

Pankroti kuulutab välja kohus. 

Pankrotiavalduse võivad kohtule esitada võlgnik või tema võlausaldajad. Kui võlgnik sureb, võivad pankrotiavalduse esitada ka võlgniku pärija, testamenditäitja või pärandi hooldaja. Seaduses sätestatud juhtudel võib avalduse esitada ka muu isik.  

Kui juriidiline isik on püsivalt maksejõuetu, peavad juhatuse liikmed või likvideerijad ise pankrotiavalduse esitama. 

Pankrotimenetluses rahuldatakse võlausaldajate nõuded võlgniku vara arvel pankrotiseaduses ettenähtud korras võlgniku vara võõrandamise või võlgniku ettevõtte tervendamise kaudu. Füüsilisest isikust võlgnikule antakse pankrotimenetluse kaudu võimalus vabaneda oma kohustustest pankrotiseaduses sätestatud korras. Menetluse käigus selgitatakse välja ka maksejõuetuse põhjused. 

## Vaata ka

* Riigi pankrot
* Eraisiku pankrot
Pankrot (Toe Tag)

**"Pankrot"** on eesti hiphopansambli Toe Tag laul ja singel.

Lugu pärineb ansambli 2004. aasta plaadilt "Legendaarne", selle singlit jagas Hansapank meenena. Pala mängiti mais 2006 ka MTV-s.

## Lood
#"Pankrot" (Albumi Version)
#"Pankrot" (Raadio Version)
#"Pankrot" (Loop Pirates Remix)
#"Pankrot" (Ajukaja Madhouse Remix)
#"Pankrot" (Sugar Creek Remix)
#"Pankrot" (Pedigree 'Nu Pagadi *******!' Remix)
#"Pankrot" (Deep 'N' Dark Remix)
#"Pankrot" (DJ Quest Remix)
#"Pankrot" (Wiz One Remix)
#"Pankrot" (Pankrot The Movie O.S.T. Remix)
#"Pankrot" (Gee & Mista Mobile Riddim Remix)
#"Pankrot" (Instrumentaal)
#"Pankrot" (Acapella)
#"Pankrot" (Video)

## Välislingid
*Sõnad
*Toe Tag pääses enam kui 20 riigi publiku ette, 09.05.2006 Postimees, 01.05.2016 arhiveeritud
Laba jõgi

**Laba** on jõgi Põhja-Kaukaasias Adõgee Vabariigis ja Krasnodari krais.

Algab Suur-Kaukasuse põhjanõlvult. Ülemjooksul voolab mägijõena põhja, seejärel laskub tasandikule ja pöördub loodesse, alamjooksul läände. Suubub vasakult Kubanisse.
Anzer

**Anzer** on saar Valges meres, üks Solovetsi saartest. 

Pindala 47 km&sup2;. Saar on künklik, kõrgus kuni 88 meetrit. Kuulub Venemaale.
Jabara mõis

**Jabara mõis** ehk **Jabara kõrvalmõis**, kasutusel ka **Jäbara mõis** (saksa keeles *Jabbaro*), oli mõis Virumaal Lüganuse kihelkonnas. Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonna Lüganuse valla maadele.  

Jabara mõis oli Püssi mõisa kõrvalmõis (karjamõis), mis ehitati 1796 aastal varasema küla kohale. Peahoonet pole säilinud, selle kohale on 1920.–1930. aastatel ehitatud puidust taluhoone. Säilinud on suur kelpkatusega kaetud kivist rehehoone, mis asetseb põllul. 

1924. aastal kirjutati selle koha kohta:Jäbara mõisa kohal olnud kolm küla: ***Peen-Jäbara*** (praeguse mõisa kohal), ***Suur-Jäbara*** (Peen-Jäbarast maantee pool) ja kolmas küla kõrgustikul, Jäbarast loodesihis umbes 150 sülda. Suur-Jäbara (taluküla) eluasemeid tunnistavad varemed põldudel, ka kinniaetud kaevude kohad. [---] Suur-Jäbara viidud lahutamisel praeguse Lüganuse küla kohale; nii tekkis Lüganuse suurküla.

## Pärimus
Jabara mõisa maadel olnud kirstukujuline kivi. Üks rootslane, kes suvitas mölder Lehtmetsa juures, olevat koos möldriga kaevanud kivi alt välja aardekasti.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend

## Viited
Paul Varul

**Paul Varul** (sündinud 10. detsembril 1952 Valgas) on Eesti jurist ja poliitik. Ta on Tartu Ülikooli tsiviilõiguse professor ja vandeadvokaat advokaadibüroos TGS Baltic (endise nimega VARUL).

Ta lõpetas 1975. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna *cum laude*. Kandidaadikraadi sai ta 1976. aastal Peterburi Riiklikus Ülikoolis.

Paul Varul oli aastatel 1992–2015 Tartu Ülikooli tsiviilõiguse korraline professor.

Paul Varul oli justiitsminister Tiit Vähi teises ja kolmandas valitsuses 17. aprillist 1995 kuni 17. märtsini 1997 ning Mart Siimanni valitsuses 17. märtsist 1997 kuni 25. märtsini 1999. Vähi teise valitsuse ametisse astumise ajal ei olnud ta ühegi partei liige.

Ta on olnud Skandinaavia-Balti maksejõuetusõiguse alase koostöövõrgustiku Eesti töögrupi juht, Euroopa Õigusinstituudi asutajaliige ja esimese nõukogu liige, justiitsministeeriumi juures tegutseva maksejõuetuse ekspertnõukogu töögrupi liige ning paljude teiste erialaste nõukogude ja komisjonide esimees või liige Eestis ja Euroopas.

Aastatel 1973–1990 kuulus ta NLKP-sse (teistel andmetel 1973-1989).

## Tunnustus
* 1997 Pressisõber
* 2005 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2012 Tartu Ülikooli suur medal
* 2016 Tartu Ülikooli aumärk
* 2020 Tartu linna aukodanik ja Tartu Suurtähe kavaler

## Viited

## Välislingid

*
*CV ajakirja Juridica lehel
*Vandeadvokaat Paul Varul (Advokaadibüroo TGS Baltic)
Keedika

**Keedika** (18. sajandi kaartidel *Ködik*) on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.

Siimumetsa talu maadel Palivere–Keedika tee ääres on Keedika linnamägi. Küla juures oli Keedika mõis (*Kedik*).

Külas on Keedika bussipeatus. 

Keedika linnus, Keedika kalmistu ja ohvriallikas on kaitstavad muinsusmälestised. Külas asuvad looduskaitsealused Parunite kivi ja Soontaga kivi. Keedika loodeosa jääb Leidissoo looduskaitsealale. 

Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.

## Viited