open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Külaaseme

**Külaaseme** on küla Tartu maakonnas Elva vallas.

Külaaseme küla alal asub Aru koolimaja.

Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Konguta valda.

## Ajalugu
Keskajal Nõo kihelkonda Aru mõisa alla kuulunud Külaaseme küla asub piirkonnas, kus elati juba kiviajal. Praeguste külade järjepidevust võib jälgida alates nooremast rauaajast. Sellele ajajärgule iseloomulikke savinõukilde on leitud Külaaseme naaberkülade Karijärve, Vellavere ja Härjanurme asulakohtadelt. Seega võib arvata, et ka Külaaseme tekkis hiljemalt muinasaja lõpus. 

Küla varasema tuumiku asukoht pole siiski teada. Sealsete talude põldudelt on leitud pisut keskaegset keraamikat, kuid küla asupaika näitavat kultuurkihti pole tuvastatud. Võimalik, et endise külasüdame asukohale viitavad Raudsemäe idaservast leitud aarded, sest neid peideti sageli hoonetesse või nende lähedusse. Tartu Ülikooli arheoloogiakabineti arhiivis leidub teade, mille järgi paiknes vana küla praegusest asukohast ida pool, Miku ja Tillu talu heinamaal.

1638. aasta revisjonis on Külaaseme külas (Kyllo Asin) mainitud kolme talu, mille omanikud olid Mervesz Andresz (Poola ajal Teilma (Taydelma) külast tulnud), Jure Mert (samuti Poola ajal Tähtverest tulnud) ja põlistalunik Jenni Andresz. Lisaks elas seal kümme adratalupoega.  

Kirjandusmuuseumis säilitatava rahvaluulekogu andmetel on Külaaseme saanud nime selle järgi, et seal oli kunagi küla, mis hävis, ja selle asemele tekkis uus (KMKO f 199 m 33 | 18). Kuna 17. sajandi revisjonis esineb nimi juba kujul Külaaseme, pidi häving leidma aset veelgi varem. Sellele, et sündmus on väga vana, viitab ka pärimusteade: küla hävis seetõttu, et selle kari ja karjased jäid taevast alla sadava Karijärve alla (E 25337/25338 (6)). 

Külaasemel asub lähestikku kaks mäge, mida kutsutakse Kirikumäeks (või ka Kirikuväravaalusemäeks) ja Kabelimäeks. 1898. aastal teatas kirjasaatja Ed. Grüntam: "Kabelimägi Aru valla Külaaseme küla Tillu talu põllu sees. Sellest kohast on palju vanu asju leitud, muude seas ka üks tinast käevõru. Omas kolmandamas kirjas teatasin Teile ka Kirikuväravaalusemäest, mis Külaaseme külas on, ja ütlesin sealjuures, et selle mäe sisse vanal ajal inimesi maetud ja selle mäe seest vanu asju leitud on. Mitte sinna ei ole maetud, ei ka mitte sealt pole vanu asju leitud, vaid eelpool tähendatud. Kabelimägi on see koht," (Mss 115l (3)). 

Nii uue lauda rajamisel kui ka varem on mäelt leitud inimluid. Seepärast on väga tõenäoline, et keskaegse külarahva matmispaik ehk külakalmistu paiknes just seal. Kirikumäel võis asuda katoliku kabel.

## Viited
Majala

**Majala** on kahe küla nimi:

* **[[Majala (Elva)|Majala]]**, küla Elva vallas Tartu maakonnas
* **[[Majala (Võru)|Majala]]**, küla Võru vallas Võru maakonnas
Jakob Tamm

**Jakob Tamm** (7. mai (vana kalendri järgi 25. aprill) 1861 Nõo – 26. juuli (13. juuli) 1907 Väike-Maarja) oli eesti luuletaja, üks tuntumaid eesti valmikirjutajaid.

Jakob Tamm sündis Tartumaal Vastse-Nõo vallas Mõtskülas sulase pojana. Ta õppis Koopsi ja Kirepi vallakoolis, Tilga vene kirikukoolis ning 1878–1881 Tartu II Õpetajate Seminaris.

1883. aastast oli õpetaja Adaveres ja Pilistveres ning aastatel 1890–1893 Aleksandrikoolis Põltsamaal. 1893. aastast kuni surmani oli Jakob Tamm Väike-Maarja kihelkonnakooli juhataja. Seal õppis tema käe all ka A. H. Tammsaare.

Jakob Tamm on kirjutanud Ebavere mäe teemalised luuletused "Ebavere mägi" (1893), "Suits Ebavere mäel", "Ebavere mägi", "Lüpsik" ja "Rahatuli Ebavere metsas".

Jakob Tamme ballaadide paremik sisaldub Arne Merilai koostatud antoloogias "Eesti ballaad" (Tänapäev, Tallinn 2003, lk 108–141).

Mats Traat on kirjutanud Jakob Tammest novellid "Sarviku armastus" ja "Tamm Tamme vallast".

## Viited

## Kirjandus
* Richard Alekõrs, "Jakob Tamm". Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1961 (lühimonograafia, 112 lk.)
* Richard Alekõrs, "Jakob Tamm. Ühe inimese elu ja töö lugu". Eesti Raamat, Tallinn 1978 (suur monograafia, 384 lk.)

## Välislingid

*
Ivanovo oblasti lipp

**Ivanovo oblasti lipp** on Venemaa haldusüksuse Ivanovo oblasti lipp.

Ametlikult võeti lipp kasutusele 3. märtsil 1998.

## Lipu kirjeldus
Ivanovo oblasti lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud vertikaalselt kaheks võrdseks väljaks. Vardapoolne väli on punane, lehvipoolne sinine. Kanga alumises osas on vertikaalselt kogu lipu pikkuses kolm kitsast hõbedast lainelist joont ning lipu keskel laineliste joonte kohal on Ivanovo oblasti vapp. Lipu värvid ja kujundus ühtib vapikilbil olevate heraldiliste värvide ja metalliga.

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 2:3.  

## Sümbolite tähendused
Kolm hõbedast lainelist joont tähistavad oblastit läbivat Volga jõge

## Vaata ka
* Ivanovo oblasti vapp

## Välislingid
*Ivanovo oblasti lipp ja vapp Ivanovo oblasti ametlikul kodulehel. (*vene keeles*)
*Riiklik sümboolika: Ivanovo oblast - Ivanovo (*vene keeles*)
Piir

**Piir** on joon/piirang, mis kas eraldab kahte mõtet/asja üksteisest (eristav, vahepealne piir), on asja lõpetuseks ehk piiriks (raja, äärmine piir) või määrab asja piirid ehk on selle piiritluseks (piiritlev piir). On olemas järgmisi piire:
*Riigipiir (eristav)
*Silmapiir ehk horisont (lõpetav, piiritlev)
*Veepiir (eristav, lõpetav)
*Inimvõimete piir (lõpetav)

jne.

## Vaata ka
*Piirväärtus
*Ökoton
Margus Laidre

**Margus Laidre** (sündinud 18. septembril 1959 Tartus) on Eesti diplomaat ja ajaloolane.

## Haridus
Margus Laidre lõpetas 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena ja kaitses 1987. aastal samas ajalooteaduste kandidaadi kraadi. 2000. aastal sai ta filosoofiadoktoriks.

## Teadustöö
Margus Laidre on uurinud Eesti ajalugu 17. sajandil ja avaldanud töid diplomaatia ajaloost. Ta on 1995. aastast Rootsi Kuningliku Sõjateaduste Akadeemia välisliige.

## Monograafiad ja raamatud

*1995 "Lõpu võidukas algus: Karl XII Eesti- ja Liivimaal 1700–1701". Tartu Ülikooli Kirjastus. 
*1999 "Üks Hä Tru ja Öige Sullane: Elust Rootsi sõjaväes Eesti- ja Liivimaal 1654–1700". Kirjastus Eesti Ajalooarhiiv. 
*2003 "Sõnumitooja või salakuulaja? Nüüdisaegse diplomaatia lätted 1454–1725". Kirjastus Varrak. 
*2008 "Dorpat 1558–1708: Linn väe ja vaenu vahel". Kirjastus Argo. 
*2015 "Domus belli: Põhjamaade Saja-aastane sõda Liivimaal 1554–1661". Kirjastus Argo. 
*2019 "Aja lugu ja inimese aeg. Räägitud ja rääkimata lood". Kirjastus Argo.
*2024 "Ars moriendi – ars amatoria. Kunst surra ja kunst armastada kesk- ja varauusaegses Euroopas". Kirjastus Argo, ISBN 9789916704578

## Diplomaatiline karjäär
Pärast õppejõutööd Tartu Ülikoolis sai Margus Laidrest 1991. aastal Eesti Vabariigi välisministeeriumi töötaja ja suursaadik. 

*1991–1996 suursaadik Rootsi kuningriigis 
*1996–2000 suursaadik Saksamaa Liitvabariigis
*1997–2000 suursaadik Vatikanis Püha Tooli juures 
*2000–2005 Välisministeeriumi poliitikaosakonna peadirektor
*2005–2010 suursaadik Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis
*2010–2014 Vabariigi Presidendi välisnõunik
*2014–2018 suursaadik Soome Vabariigis 
*2018–2023 suursaadik Venemaa Föderatsioonis
*2025 augustis määrati saadikuks Rootsis.

## Tunnustus
*1995 võeti Rootsi kuningliku sõjateaduste akadeemia liikmeks
*2001 Riigivapi IV klassi teenetemärk
*2008 Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Dorpat 1558–1708")
*2012 Kolme Tähe III klassi orden
*2016 Enn Soosaare esseistikapreemia (essee "Kelle sõna valitseb maailma?")
*2023 Välisministeeriumi II klassi teeneterist (Eesti eduka esindamise eest suursaadikuna Moskvas pingelisel ajal)

## Viited

## Välislingid

*Margus Laidre 50 Tuna, 2009, 3
Eve Lokk

**Eve Lokk** (sündinud **Smolitsch**; 30. detsember 1935 Tallinn – 22. august 2006 Tartu) oli eesti metallikunstnik.

Lõpetanud Tallinna 7. Keskkooli, jätkas ta õpinguid metalliehistöö alal Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas 1961. aastal. 

Pärast ülikooli asus Eve Lokk tööle Tartu Kunstikombinaati Ars. Seal tegeles ta peamiselt lühtrite ja suurte seinapannoode valmistamisega. Samuti valmistas ta metallehteid, mida demonstreeriti näiteks 1971. aastal Jabloneci rahvusvahelisel ehtenäitusel.

Aastatel 1975–2003 töötas Eve Lokk kunstikombinaadi Ars metalliosakonna vanemkunstnikuna. Sellesse perioodi jäävad tema kuulsamad tööd, näiteks Tartu Ülikooli Ajaloomuuseumi lühtrite projekteerimine 1981. aastal ja Tartu raekoja lühtrite projekteerimine 1982. aastal. Tema lühtrid ehivad ka Alu mõisa.

Eve Loki tuntuimad seinapannood asuvad Eesti Soojuselektrijaamas, Põlva postimajas ja Võru spordikoolis. Lisaks Eve Loki loodud lühtritele, pannoodele ja ehetele on tuntud ka tema valmistatud rauast, vasest ja messingist tarbenõud.
Efraim Allsalu

**Efraim Allsalu** (1936. aastani **Efraim Peterson**; 20. veebruar 1929 Tartu – 7. september 2006 Tartu) oli eesti maalikunstnik.

Lõpetanud Tartu 1. Keskkooli, astus ta 1948. aastal Tartu Riiklikku Kunstiinstituuti. Kui see õppeasutus aastal 1951 suleti, jätkas Allsalu õpinguid Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis Tallinnas, mille ta lõpetas aastal 1954. Oli aastatel 1954–1961 Tartu Kunstikooli õppejõud.

## Looming
Efraim Allsalu on end Eesti kunstiellu jäädvustanud tänu rikkalikule loomingule ja isikupärasele väljenduslaadile. Kunstnikku hinnatakse eksperimenteerivate maaliliste otsingute ja isikupärase autoritehnika – tundlik värvikasutus, reljeefselt krobeline alusmaalingu pind – väljatöötamise tõttu. Allsalu loomingu kõrgaeg jääb 1960.–1980. aastatesse, mil vaatamata ametlikule nõukogulikule propagandale lõi Allsalu valdavalt elurõõmsa temaatikaga maale, kust võib leida ka iroonia- ja sürrealismielemente. Arvestatava peatüki tema loomingus moodustavad väljendusrikkad ja isikupärased vaimuinimeste karakterportreed. Pulbitseva kultuuri- ja teaduseluga Tartus sai ta jäädvustada legendaarseid kultuuritegelasi, nagu Villem Ernits, Aira Kaal, Jaan Kiho, Elmar Kits, Leonhard Merzin, Helend Peep, Lembit Saarts. Kunstniku loomingust leiame ka tundlikke lillemaale ja vaikelusid.

Efraim Allsalu hakkas näitustel osalema 1956. aastal. Ta kogus maalikunstnikuna kiiresti tuntust ning juba 1960. aastast kuulusid tema tööd Eesti Kunstimuuseumi püsiekspositsiooni. Laia vastukaja pälvis Efraim Allsalu, Ilmar Malini ja Kaljo Polli grupinäitus Tartu Kunstimuuseumis aastal 1964. Aastal 1983 korraldati Eesti Kunstimuuseumis tema isikunäitus. 2015. aastal toimus Adamson-Ericu muuseumis kunstniku loomingu näitus "Efraim Allsalu. Elurõõm ja lüürika karmil ajal". 

Efraim Allsalu suri 7. septembril 2006 Tartus ja ta maeti 10. septembril 2006 Tartu Vana-Peetri kalmistule.

## Tunnustus
* 1969 Eesti NSV teeneline kunstnik
* 1982 Kristjan Raua preemia (maalikompositsioon "Õigus")

## Isiklikku
Maalikunstnik Vano Allsalu on tema vennapoeg.

## Viited
Aleksin

**Aleksin** on linn Venemaal Tula oblastis, Aleksini rajooni keskus. Asub Tulast 71 km loodes, Oka jõe ääres. 

Asutatud 1236. aastal. 15. ja 16. sajandil oli tähtis kindluslinn, hiljem kaotas oma olulisuse. 2010. aastal oli linna elanike arv 63 900.

Linnas on jõesadam, keemia- ja masinatööstuse ettevõtted.

## Välislingid

*Aleksini linna ja rajooni koduleht
Klin

**Klin** on linn Venemaal Moskva oblastis, Klini rajooni keskus. Asub Moskvast 90 km loodes, Sestra jõe ääres. 

Esmamainitud 1317. aastal, linnaõigused sai 1781. 1851. aastast läbib linna Moskva–Peterburi raudtee.

Linnas asub Pjotr Tšaikovski majamuuseum.

## Tuntud klinlasi
* Sergei Afanasjev
* Ilja Filatov
* Juri Karapajev
* Mark Prudkin
* Nikolai Stogov
* Ivan Ussagin

## Viited

## Välislingid
* Klini koduleht
* http://www.klin.ru/
Treimine

**Treimine** on lõiketöötlemine, mille pealiikumisteks on tooriku pöörlemine ning lõikeinstrumendile (tavaliselt lõiketera) antav ettenihe. Tooriku pöörlemine võimaldab teostada lõikeprotsessi (laastuvõtmist), ettenihkeliikumine võimaldab seda protsessi teostada kogu tooriku pinna ulatuses.

## Lõikerežiimi elemendid treimisel

Lõikerežiimi elementideks treimisel on lõikekiirus, ettenihe, spindli pöörlemissagedus ja lõikesügavus.

Lõikekiiruseks nimetatakse lõikepinna pöörlemise ringkiirust treitera lõikeserva suhtes. Lõikekiirust mõõdetakse meetrites minutis ja tähistatakse tähega v. Seda saab arvutada valemiga

v=\frac{\pi Dn}{1000} meetrit minutis, kus

*&pi; – pii
*D – lõikepinna suurim läbimõõt või töödeldava pinna läbimõõt millimeetrites.
*n – tooriku (spindli) pöörete arv minutis.

## Lõiketerad
Kuna treimisel võib lõikekiirus tõusta väga suureks ja sellest tulenevalt võib lõiketera temperatuur tõusta kuni 800–900 kraadini, siis kasutatakse terikplaadi materjalina kiirlõiketerast, kermiseid või teemanti. Lõikekiiruse suurenemisel 2 korda väheneb tera püsivusaeg 4 korda.
Kinešma

**Kinešma** on linn Venemaal Ivanovo oblastis Volga jõe ääres kohas, kus Volgasse suubuvad Kinešjomka ja Kazohha jõgi.

Linna nimi tuleb merja keelest (väljasurnud soome-ugri keelest) ja tähendab tumedat sügavat vett.

## Majandus
18. sajandil muutus Kinešma linatootmise keskuseks, ent lina tootmine lõppes 19. sajandi keskpaigaks täielikult. Tänapäeval on tähtsaimad tööstusharud tekstiili-, puidu- ja keemiatööstus.

## Ajalugu

Kinešma linna rajamise aeg pole teada. Linna mainitakse 1429 tatarlaste poolt mahapõletatud asulana. Säilinud on tollast asulat ümbritsenud muldvalli ja kaitsekraavi jäänused. Asula taastati, sest jõesuudmed sobisid sadamapaikadeks. Linna ümbruskonna loodust peeti tollal ilusaks.

16. sajandi alguses mainitakse Kinešma küla, mille elanikud tegelesid peamiselt kalapüügiga. Kinešmast püütud tuurasid viidi Vene tsaarile. Aastal 1608 vallutasid küla kaks korda Poola väed ning selle mälestuseks on lahingu toimumise kohta ja langenute matmise paika püstitatud kellatorn. Aastal 1760 oli Kinešmas 1744 ehitatud katedraal, 4 kirikut ja ei ühtki kivimaja. Aastal 1777 sai Kinešma linnaõigused.

Aastast 1708 kuulus Kinešma Arhangelski kubermangu, aastast 1719 Jaroslavli kubermangu ja aastast 1777 Kostroma kubermangu.

19. sajandil sai Kinešma tuntuks laatade poolest, mida korraldati kaks korda aastas algusega 16. juunil ja 14. septembril. Neid peeti 1920. aastateni. Kõik kolm pikka kivist letti on turuplatsil säilinud tänini.

## Vaatamisväärsused
Linnas on näitekirjaniku Aleksandr Ostrovski, helilooja Aleksandr Borodini ja astronoomi Fjodor Bredihhini muuseum. Silmapaistev ehitis on 1838–1845 ehitatud uusklassitsistlik Püha Kolmainu katedraal.

## Viited
Shinzō Abe

**Shinzō Abe** (jaapani keeles 安倍 晋三 *Abe Shinzō*; 21. september 1954 – 8. juuli 2022) oli Jaapani poliitik, aastatel 2012–2020 Jaapani peaminister. 

Ta oli peaminister ka 26. septembrist 2006 kuni 26. septembrini 2007. 12. septembril 2007 teatas ta kavatsusest tagasi astuda. 

Ta valiti 20. septembril 2006 võimuloleva Liberaaldemokraatliku Partei esimeheks ning 26. septembril 2006 valis parlament ta peaministriks. 2006. aastal peaministriks saades oli ta noorim Jaapani peaministriks saanud isik pärast 1941. aastal peaministriks saanud Fumimaro Konoed. Ta oli ühtlasi esimene Jaapani peaminister, kes on sündinud pärast Teist maailmasõda. 

Ta õppis riigiteadust Seikei Ülikoolis (lõpetas 1977) ja Lõuna-California ülikoolis (lõpetas 1979).

Pärast seda töötas Abe algul Kōbe terasefirmas Kobe Steel. 1982. aastast töötas ta riigiametniku ja poliitikuna: välisministri ülemassistendina, Liberaaldemokraatliku Partei peanõukogu eesistuja erasekretärina ja partei peasekretäri erasekretärina.

Abe põlvnes kuulsatest poliitikutest nii isa kui ema poolt. Tema isa Shintarō Abe oli Liberaaldemokraatliku Partei fraktsiooni juht ja erakonna peaministrikandidaat, korduvalt minister. Ka tema vanaisa Kan Abe oli poliitik. Tema emapoolne vanaisa Nobusuke Kishi ja tolle vend Eisaku Satō olid Jaapani peaministrid.

Shinzō Abel oli Eesti e-residentsus.

8. juulil 2022 tulistati teda Nara linnas peetud kampaaniakõne ajal isetehtud tulirelvast ning ta suri samal päeval haiglas.

## Viited
Ökosüsteem

**Ökosüsteem** on mingi ala elustik koos selle aineringe komponentidega. Täpsemini, ökosüsteem on mingi ala organisme ja nende keskkonda haarav suhete ja interaktsioonide võrgustik. 

Ökosüsteem on isereguleeruv ja arenev tervik, mille moodustavad toitumissuhete ja kommunikatsiooni kaudu üksteisega seotud organismid koos neid ümbritseva keskkonnaga.

## Mõiste ajalugu
Termini "ökosüsteem" moodustas inglise florist Arthur Roy Clapham 1930. aastate alul, mõiste võeti laiemalt kasutusse taimeökoloog Arthur Tansley tööde kaudu alates 1935. aastast.

## Ökosüsteemi struktuur
Ökosüsteem osad on järgmised: 
***[[biotsönoos]]** ehk elukooslus
**taimekooslused
**seenekooslused
**loomakooslused
**mikroorganismide kooslus
***[[ökotoop]]** ehk elukeskkond
**õhkkeskkond
**vesikeskkond
**muldkeskkond

Üks võimalusi ökosüsteemi struktuuri kujutada on järgmine:

## Ökosüsteemi dünaamika
Ökosüsteemide arenguprotsessi nimetatakse suktsessiooniks. Ökosüsteemi kuuluvate populatsioonide koosseis ja arvukus võivad pikema aja jooksul stabiliseeruda; sellist tasakaaluolekut nimetatakse kliimaksiks.

## Vaata ka
*agroökosüsteem
*bioom
*biosfäär
*biotsönoos
*looduskompleks
*maailmamere ökosüsteem
*saastamine
*suletud ökosüsteem
*veeökosüsteem
*ökoloogiline tasakaal
*ökosfäär
*ökosüsteemi taastamise kulu
*ökosüsteemi teenused
*ökosüsteemne käsitlus
*ökosüsteemi terviklikkus
*ökosüsteemne juhtimiskorraldus
*ökotoop

## Viited

## Välislingid

*Teaduse helisõnastik: Ökosüsteem (Martin Zobel) – ERR Teadus, 22. aprill 2010
Keevitatavus

**Keevitatavus** iseloomustab keevitamise raskusastet konkreetsetel tingimustel. Tehnoloogilisest seisukohast on keevitatavus metalli allumine konkreetsele keevitusviisile ja -režiimile. Füüsikalisest seisukohast lähtudes määravad metalli keevitatavuse sulamisalas toimuvad protsessid, mille tulemusena moodustub keevisõmblus.

## Keevitatavusest veel

Kui öeldakse, et mingi metall pole keevitatav, siis üldjuhul mõeldakse selle all, et see pole keevitatav tavatingimustes. Näiteks malmi keevitatavus on halb, kuid seda juhul, kui keevitamine toimub toatemperatuuril. Malmdetaili kuumutamisel tema keevitatavus aga paraneb tunduvalt. Seetõttu võib öelda, et malm pole keevitatav toatemperatuuril, küll aga on seda temperatuuril 500 °C.

## Vaata ka

*Keevitamine
*Keevisliide
*Keevitustrafo
Fjodor Gladkov

**Fjodor** Vassiljevitš **Gladkov** (vene keeles Федор Васильевич Гладков; 21. juuni (vana kalendri järgi 9. juuni) 1883 – 20. detsember 1958 Moskva) oli vene nõukogude kirjanik.

Aastal 1904 astus Gladkov kommunistlikku parteisse. 1905. aastal läks ta Tbilisisse, kus ta arreteeriti revolutsiooniaktivistina ja karistati kolmeaastase pagendusse saatmisega. 

Enne Oktoobrirevolutsiooni töötas ta õpetajana, hiljem osales revolutsioonilises tegevuses, astudes Vene kodusõja ajal vabatahtlikuna Punaarmeesse. 

Aastast 1920 oli ta NLKP liige.

Ta on pälvinud Stalini preemia kirjanduse alal.

## Teosed

*"Tsement" (*"Цемент"*, 1925, uus redaktsioon 1930, lõplik redaktsioon 1944)
*"Energia" (*"Энергия"*, 1932–38, uus redaktsioon 1947)
*"Jutustus lapsepõlvest (*"Повесть о детстве"*, 1949)
*"Priius" (*"Вольница"*, 1950)
*"Rasked ajad" (*"Лихая година"*, 1954) 

## Teosed eesti keeles
* "Tsement" (romaan). Vene keelest tõlkinud Oskar Rand (= Juhan Vanatoa), Pärnu, 1930, 352 lk
* "Uus maa: pedoloogi üleskirjutused: uudisjutt". Tõlkinud Eduard Jürgenfeldt. Kirjastus Külvaja, Leningrad 1933, 156 lk
* "Jutustus lapsepõlvest". Tõlkinud Jüri Piik. Sari "Stalini preemiaga autasustatud teos", Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1952, 442 lk
* "Priius" (romaan). Tõlkinud Jüri Piik. Stalini preemiaga autasustatud teos, Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1953, 564 lk 
* "Rasked ajad" (romaan). Vene keelest tõlkinud Vera Veber, Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1958, 396 lk
* "Energia" (romaan). Tõlkinud Johannes Seilenthal ja Olga Samma; järelsõna: B. Brainina. Sari "Suuri sõnameistreid", Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1960, 776 lk 
* "Tsement". Vene keelest tõlkinud Ülo Tootsen. Eesti Raamat, 1983, 256 lk

## Välislingid
* Biograafia (*ingliskeelne*)
* Artikkel venekeelses Kirjandusentsüklopeedias (2. köide, 1929)
* Venekeelne artikkel Suures Nõukogude Entsüklopeedias
* Venekeelne artikkel internetientsüklopeedias ''Энциклопедия Кругосвет''
Madoka Ozawa

**Madoka Ozawa** (小沢 まどか (*Ozawa Madoka*); sündinud 3. märtsil 1978) on jaapani pornofilminäitleja ja modell.

## Välimus
Tema pikkus on 156 cm, rinnaümbermõõt 83 cm, vööümbermõõt 56 cm ja puusaümbermõõt 84 cm.

## Filmid
* "Madoka of Relief, Madoka of Tears"
* "Wild Thing IX"
* "Angel"
* "Digital Mosaic 6"
* "Bully"
* "Negative"
* "Never Say Goodbye"
* "Do You Wanna Fuck?"
* "Fallen Angel X"
* "AV Idol Legend"
* "Love and Hate"
* "Double Bitches"
* "Prohibited Erotic Girl"
* "An I Novel"
* "Pure Love"
* "The Seamy Side of Ura No Ura"
* "Angel Whisper"
* "Call Girl"
* "Madoka SOS"
* "Super Zoom Up Erotic Parts 3"
* "Super Heroine Ravished"
* "Place on Forgotten"
* "Bejean 20"
* "Requiem"
* "The Kageki"
* "The Woman in the Box"
* "A Mixed Public Bathing Tale"
* "Maniac Lover"
* "Harem Night"
* "Loving Sexy Doll"
* "Forcing Flight Attendant"
* "Ravish the Teacher"
* "Reverse Soap Heaven"

## Välislingid
*Ametlik koduleht (*inglise keeles*)
*Fännisait (*jaapani keeles*)
Kasabian

**Kasabian** on alternatiivroki / *[[indie rock]]*i ansambel Inglismaalt Leicesterist. Bänd moodustati aastal 1997. Kasabian on välja andnud kuus stuudioalbumit.

Esimene Kasabiani album ilmus 2004. aastal. Teine album, "Empire", avaldati Suurbritannias 28. augustil 2006. aastal. Album keskendub sõjakoledustele ja sellega seotud probleemidele. Singel "Empire" sellelt albumilt sai juulis Suurbritannia edetabelis UK Singles Chart 9. koha. Järgmiseks singliks oli "Shoot The Runner", mis avaldati 6. novembril.

Album "West Ryder Pauper Lunatic Asylum" ilmus Suurbritannias 5. juunil 2009. Singlist "Fire" sai Inglismaa Premier League'i tunnusmeloodia (2010–2013).

Septembris 2011 ilmus bändi neljas stuudioalbum, "Velociraptor!".

Viies album, "48:13", avaldati juunis 2014. Album sai nime oma pikkuse järgi.

Kuues album, "For Crying Out Loud", ilmus 5. mail 2017.

## Albumid
*"Kasabian" (2004)
*"Empire" (2006)
*"West Ryder Pauper Lunatic Asylum" (2009)
*"Velociraptor!" (2011)
*"48:13" (2014)
*"For Crying Out Loud" (2017)
*"The Alchemist's Euphoria" (2022)
*"Happenings" (2024)

## Liikmed
### Praegused liikmed
* Tom Meighan – laul
* Serge Pizzorno – kitarr, süntesaator, taustavokaal ja peavokaal
* Christopher Edwards – bass
* Ian Matthews trummid 

### Endised liikmed
* Christopher Karloff – kitarr
* Jay Mehler – kitarr

## Välislingid
*Ametlik koduleht
*Kasabian MySpace'is
Lausitz

**Lausitz** (ülemsorbi keeles *Łužica*, alamsorbi keeles *Łužyca*, Sorbimaa, eesti keeles on käibel ka nimi Lusaatia) on ajaloolis-geograafiline piirkond, mille põhiosa asub Saksamaal tänapäeva Saksimaa liidumaa idaosas ja Brandenburgi lõunaosas vastu Poola ja Tšehhi piiri.

Lausitzi pindala on umbes 11 000&nbsp;km² ja seal elab 1,4 miljonit inimest. Suurimad linnad on Cottbus (103 000 elanikku), Görlitz, Hoyerswerda ja Bautzen (kõigis 40 000 – 60 000 elanikku).

Lausitzis on hulgaliselt üle 700 meetri kõrgusi mägesid. Neist kõrgeim on merepinnast 793 meetri kõrgusele ulatuv Lausche Saksamaa ja Tšehhi piiril.

## Ajalugu

Enne piirkonna ristiusustamist elasid Lausitzis lääneslaavlased, tänapäeva sorbide eellased. 1031. aastal Poolaga sõlmitud lepingu kohaselt läks Alam-Lusaatia piirkond Lausitzi margina Saksa-Rooma riigi Saksamaa kuningriigi Saksimaa hertsogiriigile ja hakkas pikapeale saksastuma. 

Ülem-Lausitzi (*Horní Lužice*) liidendas Böömi kuningas Jan Lucemburský Tšehhi kuningriigiga 1319. (Bautzen) ja 1329. aastal (Görlitz) ning Alam-Lausitzi (*Dolní Lužice*), endise Lausitzi margi, omandas Jani poeg Karel IV Brandenburgi markkrahvilt Otto V-lt 1367. aastal.

Ferdinand II kaotas Lausitzid 1635. aasta Praha rahuga Saksimaa kuurvürstile.

Teise maailmasõja järel asustati piirkonda ümber Tšehhist Sudeedimaalt ja Poolast pärit sakslased. Tänapäeval on sorbi keele oskajaid 20 000 – 30 000 ja selle leviala on viimase viiekümne aastaga tugevasti ahenenud.

## Vaata ka
*Ülem-Lusaatia (Oberlausitz), Kamenz, Lauban, Löbau ja Zittau
*Alam-Lusaatia (Niederlausitz)

## Viited
Juta Eskel

**Juta Eskel** (sünninimi **Parm**, alates 31. märtsist 1939 **Mullari**; 18. september 1927 Tallinn – 20. mai 2017 Tallinn) oli eesti skulptor.

## Elukäik
Eskel õppis Tallinna Riiklikus Tarbekunstiinstituudis (TRTKI), kuid poliitilistel põhjustel lõputunnistust ei saanud. 

Ta töötas kogu elu vabakutselise kunstnikuna ja oli Eesti Kunstnike Liidu liige. Juta Eskeli looming on šamotist dekoratiivskulptuur „Kolhoosineiu“ (1964, asub pärast restaureerimist Lembitu pargis), Miina Härma täisfiguur Tartus (1984) omanimelise gümnaasiumi ees ja tütarlastegümnaasiumi rajaja Elfriede Lenderi mälestustahvel Kesklinna Vene Gümnaasiumis. Tuntud ka Juta Eskeli eesti-soome kultuurisilda toetavad monumentaalskulptuurid Soomes. Juta Eskel kasutas laste ja tantsijate figuuride loomiseks sageli šamotti ning 1960. aastatel moodi tulnud stiliseeritud plastikat. 

Juta Eskeli vabaloomingu paremik asub tänapäeval peamiselt Eesti Kunstimuuseumis ja Tartu Kunstimuuseumis ning pereliikmete kodudes. 

## Looming

*"Piia" (kips, 1958)
*"Lapsed" (keraamika, 1959)
*"Ema" (šamott, 1963)
*"Kolhoosineiu" ehk "Tütarlaps kausiga" (šamott, 1964) 
*Lydia Koidula bareljeef (pronks 1972) Koidula kivil Loppi järve ääres Soomes
*Maria Purpuri mälestusmärk (1999) Kotkas

## Isiklikku
Juta Eskeli isa oli sõjaväelane ja riigiametnik Raiu Mullari, vend matemaatik Rünno Mullari. 

Ta oli abielus skulptor Albert Eskeliga.

## Viited


## Välislingid
*Tiina Oselin. ''Eesti skulptorid ja nende looming 50. aastate II poolel ja 60. aastate I poolel.'' Magistritöö (PDF)
*Intervjuu Tallinna 32. Keskkooli kodulehel
Uususund

**Uususund** ehk **uususuline liikumine** on lähiminevikus tekkinud religioosne (liikumise enda esindajate või väljasseisjate poolt religioosseks peetav) liikumine, mis ei ole osa ühestki juba olevasolevast uskkonnast  ega traditsioonilisest organiseeritud religioonist.  

Hiljutist päritolu käsitlevad eri autorid erinevalt - traditsioonilise ja uue usundi ajapiiri on asetatud 17. sajandist Teise maailmasõjani. Mõned tänapäeval traditsiooniliseks peetavad usundid olid tekkimise ajal olemuselt uususulised liikumised. 

Sotsioloogid ja psühholoogid on tavaliselt uususuliste liikumistega seotud nähtusi uurinud ka selliste gruppide puhul, mis ise ei pea ennast religioosseks, samuti mõnede uuemate kristluse harude puhul.

## Vaata ka
*Sekt
*Kultus
Rahvusvaheline Kabeföderatsioon

*Rahvusvaheline Kabeföderatsioon (lühendatult FIJD) oli Ülemaailmse Kabeföderatsiooni (lühend FMJD) esialgne nimetus.
*Rahvusvaheline Kabeföderatsioon (IDF) on 2012. aastal asutatud organisatsioon, mis tegeleb Vene kabe arendamisega.
Kadettide maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes

Esimesed **kadettide maailmameistrivõistlused [[rahvusvaheline kabe|rahvusvahelises kabes]]** peeti Henri Macaux' eestvedamisel Prantsusmaa väikelinnas Parthenays korraldatava iga-aastase mängude festivali Flip (*Festival Ludique International de Parthenay*) raames 1988. aastal. Esimeseks maailmameistriks tuli Moldaaviast pärit (nüüdseks Iisraeli esindav) Yig'al Koyfman, kes juba aasta varem oli tulnud maailmameistriks juunioride vanuseklassis. Algselt said sellel turniiril osaleda kuni 15-aastased noormängijad, kuid alates 1996. aastast kuni 16-aastased.
Smaili

**Smaili** (inglise keeles *smiley*) on naeratuse graafiline kujutis.

Naeratava ovaalsete silmadega kollase näo leiutas graafik Harvey Ball 1963. aastal. Elektroonilises suhtluses kasutatakse sageli smailide asemel emotikone, mis koosnevad kirjavahemärkidest, näiteks **<tt>:-)</tt>** või **<tt>:)</tt>**.
Intsest

**Intsest** on lähisugulaste (õdede ja vendade või vanemate ja laste) vaheline seksuaalsuhe. Praktiliselt kõigis kultuurides on lähisugulastevaheline seksuaalsuhe tabu, kuid erineda võib sugulusaste, millest alates vahekorda loetakse intsestiks.  

Intsest on sugulusaretuse ehk inbriidingu äärmuslik väljendus. See võimendab retsessiivseid kahjulikke mutatsioone, mis omakorda vähendavad populatsioonide eluvõimet. Paljudel imetajatel esineb käitumuslikke kohastumisi selle vältimiseks. Inimkultuuris on püütud intsesti vältida. Üks vastavaid mehhanisme oli eksogaamia, kus kaaslane valiti väljaspool oma rühma. Lihtsamalt öeldes toodi naine teisest külast või maakonnast.
Mõned kultuurid on suhtunud intsesti sallivalt: näiteks Vana-Egiptuses abiellusid vaaraod vahel oma õdedega. Kristlik kirik on intsesti keelanud. 

## Intsest kirjanduses
Intsest on ingliskeelses erootilises kirjanduses üsna populaarne; on koguni olemas sellistele lugudele pühendatud kogumikud ja Interneti leheküljed. Selle põhjus võib peituda tabude erutavas olemuses või lähedaste inimeste vahelises loomulikus külgetõmbes. Just Internet on sellise kirjanduse kättesaadavust tõstnud. 

Žanri klassikasse kuuluv Josefine Mutzenbacheri nime all avaldatud "Ühe Viini hoora elulugu" on Eesti netis üleval ajakirja Maaja kodulehel.

## Vaata ka
*Josef Fritzl
## Kirjandus
* Jüri Allik, "Intsest ja selle tõlgendused" – Akadeemia 1993, nr 9, lk 1893–1915

## Välislingid

* Sydney kohtunik: intsesti ja pedofiiliasse ei pruugi enam suhtuda kui tabudesse, just nagu ei suhtuta enam selliselt homosuhetesse
Linda Järve

**Linda Järve** (sündinud **Linda Kruustee**; 1. juuni 1946 Tallinn – 21. mai 2022) oli eesti ajakirjanik ja toimetaja.

## Haridus

Lõpetas Tallinna 28. 8-klassilise Kooli ja 1965. aastal Tallinna 10. Keskkooli. 1971. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli, kus õppis ajaloo-keeleteaduskonna eesti filoloogia osakonnas ajakirjandust ja eriprogrammi alusel sotsioloogiat (juhendajad Juhan Peegel ja Aleksandra Gorjatšova). Diplomitöö käsitles reklaamkuulutusi ajalehes.

## Töö

*1971–1980 Noorte Hääle kirjanduslik kaastööline (toimetas sh teaduselu erikülge "Orbis Scientiarum"), seejärel osakonnajuhataja ja toimetuse kolleegiumi liige
*1980–1984 Rahva Hääle osakonnajuhataja ja toimetuse kolleegiumi liige
*1984–1994 ajakirja Noorus peatoimetaja
*1994–1999 Õhtulehe korrespondent, linna- ja majandusosakonna juhataja ning erikorrespondent
*1999–2006 Õpetajate Lehe toimetaja

Eesti Ajakirjanike Liidu liige 30. jaanuarist 1975.

## Tegevus

Oli Eesti NSV noorte teadlaste ja spetsialistide nõukogu liige (1971–1980). Kuulus Eesti NSV Ajakirjanike Liidu juhatusse (1986–1989) ja mõnda aega ka selle sekretariaati, juhatas Ajakirjanike Liidu noorsooajakirjanike sektsiooni (1984–1990). Aitas ette valmistada ja osales Ajakirjanike Liidu juhatuse liikmena loomeliitude ühispleenumil 1–2. aprillil 1988. Osales Eesti kolmandal rahvusliku kasvatuse kongressil 12.-13. aprillil 1996. Oli Raeklubi ja Tallinna Loomaia Sõprade Seltsi liige. 

## Tunnustus

*1977 – ajakirja Horisont publitsistikavõistluse II preemia artikli "Lippmaa. Isa ja poeg" eest (kaasautor Rein Põder, Horisont nr 8/1977. Lk 13–15)
*1980 – Eesti NSV Ajakirjanike Liidu aastapreemia.
*1982 – Eesti NSV Ajakirjanike Liidu eripreemia.
*1988 – Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi aukiri.
*1992 – Eesti Ajakirjanike Liidu aastapreemia (koos Tiit Koha, Tiina Maibergi ja Marko Kadanikuga).

## Looming
Avaldanud mitmeid oma ajakirjandustööga seotud raamatuid (sh "Nooruse lugu" (Petrone Print, 2017) – mälestusteraamat tema tööst ajakirja Noorus peatoimetajana aastatel 1984–1994) ja toimetanud üle 20 raamatu. Artiklid mitmes artiklikogumikus. Tõlked perioodikas vene ja inglise keelest. Mõned raadiosaated Eesti Raadio Keskööprogrammile (kaasautor Rein Põder).

Blogija alates 2008. aastast.

## Isiklikku

Linda Järve vanaisa Johan Kruberg (Juhan Kruustee) oli ajakirjanik, osales Eesti ajakirjanike 1. kongressil Tallinnas 1909. aastal, oli üks ajalehe Tallinna Teataja asutajaid ja mõni aeg hiljem üks Eesti Ajakirjanike Liidu rajajaid.

## Viited

## Välislingid

*Linda Järve raamatukogude e-kataloogis ESTER
* Linda Järve Eesti artiklite andmebaasis ISE
*Juhan Kruustee Eesti biograafilises andmebaasis ISIK
803

**803. aasta**

**[[Sajandid]]**: 8. sajand - **[[9. sajand]]** - 10. sajand

**[[Kümnendid]]**: 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad - **[[800. aastad]]** - 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad 850. aastad

**Aastad**: 798 799 800 801 802 - **803** - 804 805 806 807 808

## Sündmused
*Bütsants tunnistas Veneetsia iseseisvust.

## Sündinud
*Du Mu, hiina luuletaja

## Surnud
*Lindisfarne'i Higbald, piiskop
*9. augustil suri umbes 50-aastaselt Bütsantsi keisrinna Irene

## Viited
Diakroonia

**Diakroonia** on keeleteaduses keele uurimine ajalooliselt, selle arengu kirjeldamine ja analüüsimine.

Mõiste pärineb Ferdinand de Saussure'ilt ning tähistas tema jaoks ajalooliste grammatikate uuringuid. Saussure kasutas paralleelselt diakroonia mõistega ka sünkroonia oma. Sünkroonia ja diakroonia tähistasid tal kahte erinevat viisi, kuidas läheneda lingvistilisele fenomenile. Saussure mõtestas ka diakroonia ja sünkroonia opositsiooni ümber. Enne Saussure'i suhtuti neisse kui vastandusse strukturaalse suhtumise ja ajaloolise lähenemise vahel. Saussure'i jaoks kujutas opositsioon endast omavahel seotud ajalis-teaduslike uuringute dimensioone.

## Vaata ka
*diakroonia ja sünkroonia
Live aus Berlin

**"Live aus Berlin"** on Saksa bändi Rammsteini kontsertsalvestis aastast 1998. Album ilmus 1999. aasta augustis. Seda on avaldatud mitmes formaadis:
* CD (15 lugu) 
* 2xCD (lisalood Klavier, Tier ja Herzeleid) 
* Tsenseeritud video/DVD (ilma lauluta Bück dich) 
* Video (koos lauluga "Bück dich") 

## CD lood
# "Spiel mit mir" - 5:22
# "Bestrafe mich" – 3:49
# "Weißes Fleisch" – 4:35
# "Sehnsucht" – 4:25
# "Asche zu Asche" – 3:24
# "Wilder Wein" – 5:17
# "Heirate mich" – 6:16
# "Du riechst so gut" – 5:24
# "Du hast" – 4:27
# "Bück dich" – 5:57
# "Engel" – 5:57
# "Rammstein"  – 5:29
# "Laichzeit" – 5:14
# "Wollt ihr das Bett in Flammen sehen?" – 5:52
# "Seemann" – 6:54
Dolmen

**Dolmen** (bretooni *toal men*, 'kivilaud') on kiviplaatidest tehtud hauarajatis, mida ka katab kiviplaat.
Dolmenisse maeti inimesi peamiselt neoliitikumis.

## Vaata ka
* Abhaasia dolmenid
Sami Wolking

**Sami Wolking**, esinejanimega **Magnum** (sündinud 15. augustil 1973 Helsingis) on soome muusik, ta oli ansambli Lordi basskitarrist aastatel 1996–2002. 

Ta tegi kaasa albumil "Get Heavy" ja muusikavideos "Would You Love a Monsterman?". Ta aitas salvestada ka Lordi esimest stuudioalbumit "Bend Over And Pray The Lord". Bändis kehastas ta teiselt planeedilt pärit küborgi.

Pärast Magnumi lahkumist bändist sai uueks bassimängijaks Kalma (Niko Hurme).

2006. aastal lõi Sami oma uues kodulinnas Espoos koos sõber Jonesiga bändi Naked Idol, ja jätkab bändis esinejanime Magnum all, kuid mitte enam küborgina.
Tobolsk

**Tobolsk** on linn Venemaal Tjumeni oblastis, Tobolski rajooni keskus. Asub Irtõši ääres, Toboli jõe suudmes. 

## Ajalugu

Tobolsk on asutatud 1587. aastal kasakate poolt Siberi khaaniriigi pealinna Kašlõki varemete lähedale. 1590. aastal sai linnaõigused. 16.–18. sajandil oli Tobolsk Siberi peamine sõjaline, haldus- ja religioosne keskus. Tobolskis asub Siberi ainus kividest ehitatud kreml.

1917. aasta augustist kuni 1918. aasta aprillini viibis seal vahi all viimane vene keiser Nikolai II koos oma perekonnaga.

2004. aastal liideti linnaga 9 linnalähedast asulat, millega linna rahvaarv tõusis üle 100 000 ja Tobolskist sai formaalselt suurlinn.

1804. saadeti Tobolskisse asumisele mitme Hiiumaa mõisa omanik Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternberg, kes seal ka 1811 suri. 

Tobolskis on sündinud Dmitri Mendelejev ja Vassili Perov.

## Viited

## Välislingid
* Tobolski koduleht
* http://tobolsk-travel.ru/
* http://www.newtob.ru/
Niko Hurme

**Niko Hurme** (esinejanimed **Kalma** ja **Nick Gore**; sündinud 10. novembril 1974 Karkkilas) on soome muusik. Ta oli aastatel 2002–2005 ansambli Lordi basskitarrist, 1997. aastast on ta rokkansambli Stala & SO. basskitarrist. 

Hurme hakkas basskitarri mängima 18-aastaselt, tema esimene basskitarr oli Vestone. Lordis mängides kasutas ta basskitarre Ibanez Ergodyne ja ESP Ltd Viper-304.

Oma suurimateks iidoliteks peab ta Gene Simmonsit ja Lenny Kravitzit.
 
Ansamblis Lordi oli tema esinejanimi Kalma ning ta kandis zombimootorratturi kostüümi.
Kalma tegi kaasa Lordi albumitel "The Monsterican Dream" ja "The Arockalypse". Ta astus üles ka muusikavideotes "The Devis Is A Loser" ja "Blood Red Sandman" ning lühiõudusfilmis "Lordi's the Kin".
 
Kalma mängis kõik bassipartiid albumil "The Arockalypse" ning laulis ka tausta, kuid kuna ta lahkus bändist enne plaadi ilmumist, ei ole teda plaadiümbrisel kujutatud. Tema asemel on kujutatud juba uut basskitarristi OX-i (Samer el Nahhal). Sarnaselt oli Kalma pilt albumi "Get Heavy" ümbrisel, kuigi sel albumil ei mänginud tema, vaid eelmine bassist Magnum (Sami Wolking).

Kalma kirjutas koos Mr. Lordiga laulu "Kalmageddon".

2006. aastal astus ta paaril Lordi kontserdil üles üllatuskülalisena.

## Allikad
* "Mie oon Lordi", Jussi Ahlroth, 2006
Abyle

**Abyle** (ladina keeles *Abyla*, *Mons Abyla*, rööpvormid *Abile*, *Abila*) oli vanaaja geograafias üks Heraklese sammastest, nimelt Aafrika-poolne.

Tänapäeva geograafias vastab see Jabal Mūsá mäele Ceuta kõrval Marokos või Monte Hachole Ceuta territooriumil.
Haeska

**Haeska** on mitme Eesti küla nimi:
***[[Haeska (Saaremaa)|Haeska]]**, küla Saare maakonnas Saaremaa vallas
***[[Haeska (Haapsalu)|Haeska]]**, küla Lääne maakonnas Haapsalu linnas

## Vaata ka
*Haeska mõis
*Haeska vald
Haeska (Haapsalu)

**Haeska** on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.

Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda. 

Nüüdisajal elatakse pidevalt 40 talus, suvekodusid on 26. Viimase rahvaloenduse järgi elab külas pidevalt 89 elanikku.

Küla piirneb läänes Saardu, Sinalepa ja Puiatu, loodes Ammuta, põhjas Vätse, idas Oonga, Tuka ja Keravere külaga ning lõunas Matsalu lahega.

Külas asuvad Haeska ohvrikivi ja Tõllukivi.

## Ajalugu
Haeska küla on esimest korda mainitud 1278. aastal. 

Haeska mõisa on esimest korda mainitud 1560. aastal ning kool on asutatud 1860. aastal.

15. detsembri 1939 seisuga oli Haeskas 369 elanikku, kes valdade reorganiseerimisel jäid Ridala valla elanikeks. 

Haeska küla koosnes kolmest külast: Haeska 1, Haeska 2, Haeska 3. 23. veebruari 1977 seadusega toimus külade liitmine, mille tulemusena vähendati külade arvu ning kolm küla liideti üheks Haeska külaks.

Haeskas tegutseb 29. jaanuaril 2000 loodud külaselts.

## Loodus
Haeska küla lõunaosa asub Matsalu rahvuspargi territooriumil. Matsalu lahe rannikul paikneb linnuvaatlustorn.

## Pilte

Haeska linnutorn.JPG|Haeska linnutorn
Haeska paadisadam.jpg|Haeska paadisadam
Haeska rannik 1.JPG|Haeska rannik
Talvine Läänemaa Ridala vallas.jpg|Küla talvel
Haeska rannaniit.jpg|Haeska rannaniit


## Vaata ka
*Haeska peakraav
*Haeska Kabelimägi
*Haeska 360° aeropanoraam / aerofoto

## Viited
Rhodose koloss

**Rhodose koloss** oli vanakreeka päikesejumala Heliose auks püstitatud kuju, mis asus Kreekas Rhodose saarel. Selle täpne asukoht pole teada, sest pole leitud selle jäänuseid.

Rhodose koloss oli üks vanaaja seitsmest maailmaimest.

Koloss ehitati aastatel 292 eKr–280 eKr, mis tähendab, et ehitus kestis kokku 12 aastat. Kolossi kõrgus oli 37 meetrit.

Koloss hävis maavärinas aastal 226 eKr. Seega oli ta kõige lühemat aega püsinud maailmaime (60 aastat).

653. aastal müüdi kolossi jäänused vanametallina Süüria kaupmehele. Nende ära vedamiseks olevat vaja olnud 900 kaamelit.
Mooste valla vapp

**Mooste valla vapp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Mooste valla vapp.

Vapp kinnitati 16. veebruaril 1998.

## Vapi kirjeldus
Rohelisel kilbil hõbedane sarikas, milles kolm viie õielehega sinist hõbedase südamikuga linaõit 1 + 2.

Kolm linaõit sümboliseerivad valla kolme suuremat asulat - Mooste, Kauksi, Rasina. Linaõis viitab Moostele kui ühele linakasvatuse keskusele.

## Vaata ka
*Mooste valla lipp
*Põlva maakond

## Välislingid
*Mooste valla sümboolika valla kodulehel
* Mooste valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Orava valla vapp

**Orava valla vapp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Orava valla vapp.

Vapp on kinnitatud 17. mail 1999.

## Vapi kirjeldus
Kuldsel kilbil punane orav.

## Põhjendus

## Vaata ka
*Orava valla lipp
*Põlva maakond

## Välislingid
*Orava valla sümboolika valla kodulehel
*Orava valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Põlva vapp

**Põlva vapp** oli Eesti haldusüksuse Põlva linna vapp.

Vapp on kinnitatud 23. jaanuaril 1995.

## Vapi kirjeldus
Hõbedase vapikilbi keskel seisab roheline kukk. Vapi ülaossa jäävad kaks sinist viieharulist õit. Kukk suundub paremale, hoides ülestõstetud jalas kaardikeppi, teise jalaga toetub ta neerja kujuga rohelisele jalgealusele.

## Põhjendus
Kukk on sümbolina kahe tähendusega. Ühelt poolt on ta heraldikas vabaduse sümbol ja Põlva oli taastatud Eesti Vabariigis esimene alev, mis end linnaks kuulutas. Teisalt, eriti koos kaardikepiga, on kukk hariduse ja kooliõpetuse sümbol.

Põlva linn on alguse saanud kihelkonnakiriku ümber kujunenud külast. Põlva kirikus on töötanud pikka aega õpetajana Eesti haridusajaloos silmapaistvat kohta omavad Johann Georg Schwartz, kes andis välja õpikute sarja "Koli-ramat" ning Gustav Adolph Oldekop. Lisaks on Põlvaga seotud üks rahvusliku liikumise juhte ja folkloori kogumise algataja Jakob Hurt ning eesti rahvusliku pedagoogikateaduse üks rajajaid Johannes Käis. Põlva on pikka aega olnud vähemalt oma lähema ümbruse hariduskeskuseks, siin asus 1688. aastal üks kahest Võrumaa koolist, 1833. aastal avatud kihelkonnakool oli tol ajal esimene Võrumaal.

Neerja kujuga roheline jalgealune sümboliseerib Põlva linna asumist paljudel küngastel ja Ora ürgoru pervedel. Kaks sinist viieharulist õit on stiliseeritud linaõied, mis viitavad linakasvatusele – pikka aega Põlva ümbruse talupoegadele peamiseks sissetuleku allikaks olnud tegevusele. Just linakasvatusest saadud tuludega hakkasid Põlva kihelkonna talupojad XIX sajandil oma talusid päriseks ostma, see võimaldas omakorda pöörata rohkem tähelepanu kultuurile ja kaubandusele, mille keskuseks sai Põlva. Ka sümboliseerivad kaks õit Põlva koosnemist kahest osast, millest üks on kujunenud kirikuküla laienemisel ja teine paari kilomeetri kaugusel raudteejaama ümber.

## Vaata ka
*Põlva lipp

## Välislingid
*Põlva sümboolika Riigikantselei kodulehel
Põlva lipp

**Põlva lipp** oli Põlva maakonnas asuva Põlva linna lipp.

Lipp on kinnitatud 23. jaanuaril 1995.

## Lipu kirjeldus
Ülalt algavad võrdse laiusega triibud; roheline, valge, sinine kuni keskkohani ja siis keskelt alla sinine, valge ja roheline. Kuna lipu keskel kohtuvad kaks sinist, moodustub nendest lai triip, mille keskel paikneb Põlva linna vapp.

## Põhjendus
Lipu värvid viitavad linakasvatusele – pikka aega Põlva ümbruse talupoegade peamiseks sissetuleku allikaks olnud tegevusele. Just linakasvatusest saadud tuludega hakkasid Põlva kihelkonna talupojad XIX sajandil oma talusid päriseks ostma, see võimaldas omakorda pöörata rohkem tähelepanu kultuurile ja kaubandusele, mille keskuseks sai Põlva. Värvid sümboliseerivad järgmist: roheline – linataime vart, sinine – linataime õit, valge – linakiust saadud toodangut.

## Lipu kasutamise kord
# Heisatav ja väljapandav linnalipp peab vastama Põlva linna põhimääruses toodud kirjeldusele ning olema terve ja puhas. 
# Linna lipp heisatakse alaliselt linnavalitsuse hoonel. 
# Linna lipu võib heisata ettevõtete, asutuste ja organisatsioonide hoonetel ning elamutel riigilipu heiskamise päevadel.
# Linna lippu võib heisata avalikel üritustel, samuti perekondlike sündmuste puhul. 
# Linnavalitsus võib anda korralduse heisata linnalipp mõne muu sündmuse puhul.
# Kasutamiskõlbmatuks muutunud linnalipp kuulub sündsal viisil hävitamisele.

## Vaata ka
*Põlva vapp

## Välislingid
*Põlva sümboolika Riigikantselei kodulehel
Raido Värik

**Raido Värik** (sündinud 22. mail 1987) on eesti kabetaja. 

Aastal 2002 tuli ta kadettide maailmameistriks rahvusvahelises kabes.

## Maailmameistrivõistlused

Mehed: Brasiilia kabe **10. koht** 2004

Tsooniturniiri **7. koht** 2007. aasta maailmameistrivõistluste B-tsooni valikturniiril

Mõttespordi maailmamängud (100): alagrupi 19. koht 2008

Noormehed (B19): **7. koht** 2003, **2-8. koht** 2004 , **7. koht** 2005

Kadetid (B16): **3-4. koht 2001**, **1. koht** 2002 ja **2. koht** 2003

Meeste kabeolümpia: Eesti võistkonna koosseisus võistkondlik 8. koht 2006

## Euroopa meistrivõistlused

Klubid: Nõmme Kabeklubi 10. koht Euroopa klubide meistrivõistlused 2004, Remii **5. koht** 2007

Noormehed (B19): **2. koht** Euroopa noorte meistrivõistlused 2004 **5. koht** 2005,  6. koht põhiturniiril ja **2. koht** välkturniiril 2006

Kadetid (B16): **1. koht** 2003 välkturniiril ( Seal juures 17 punkti 18 võimalikust) 

Minikadetid (B13): 8. koht 2000

## Eesti meistrivõistlused

EMV (100): 9. koht 2000, 10. koht 2001, 6. koht 2002, 7. koht 2003, 4. koht 2004, **1. koht** 2005, **2. koht** 2006, 2007, 2008 ja 2009

EMV kiirkabes (100): **1. koht** 2006, **1. koht** 2007, **1. koht** 2008
 
EMV kiirkabes (64): 4. koht 2006 ja **3. koht** 2007

EMV välkkabes (100): 8. koht 2006, 4. koht 2007 ja **3. koht** 2008

EMV välkkabes (64): 4. koht 2006, 8. koht 2007 ja **3. koht** 2008

Klubide EMV (100): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas **1. koht** 2000 ja 2007, **2. koht** 2008

Klubide EMV (64): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas 4. koht 2005 ja 2008

EMV juunioridele (100): **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht** 2003, **1. koht**, 2004, **1. koht** 2005,  **1. koht** 2006 – Poiste finaalturniir

EMV juunioridele (64): **1. koht** 2000, **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht** 2003, **1. koht**, 2004, **1. koht** 2005, **1. koht** 2006

EMV kadettidele (100): **1. koht**1999, **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht**, 2003 **1. koht**

EMV kadettidele (64): **1. koht**1999, **1. koht** 2000, **1. koht** 2001, **1. koht** 2002, **1. koht** 2003 

Noorte EMV klubidele (100): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas **1. koht** 2003, **1. koht** 2004, **1. koht** 2005 ja 2006

Noorte EMV klubidele (64): Nõmme Kabeklubi I võistkonnas **1. koht** 2003, **1. koht** 2004, **1. koht** 2005 ja **1. koht** 2006

## Muud võistlused

Tallinn (100): 3.-5. koht 2005,  5.–6. koht 2006, 7.–8. koht 2007 

Tallinna meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (100): **1. koht** 2007

Nõmme Kevad (100): **1. koht** 2004, **1. koht** 2005,  **1. koht** 2007,  2. koht 2008

Nõmme Sügis (64): 4. koht 2008

Paul Kerese Malemaja 30 (100): **1. koht** 2005

Balti MV üliõpilastele **3. koht** 2007

## Välislingid
* 
* Raido Värik Eesti Kabeliidu saidil
Mošovce

**Mošovce** on vald Kesk-Slovakkias Žilina maakonnas.

Vallas on 1380 elanikku.

Mošovces on palju ajaloomälestisi.

Küla on esmamainitud 1233 Ungari kuninga András II omandina. Keskajal oli see tähtis käsitöökeskus, kus tegutses 15 gildi, ja kuningas oli andnud linnale privileege.

Aastal 1527 või 1534 andis Saksa-Rooma keiser Ferdinand I Mošovce Révay suguvõsa kätte, mis võttis asulalt linna õigused. See suguvõsa valitses Mošovces katkematult kuni Esimese maailmasõjani.

Tänapäeval on Mošovce eeskätt turismikeskus, mis on tuntud kauni looduse, lossi ja pargi poolest.

## Rahvastik

## Viited

## Välislingid

* www.mosovce.sk
* Informatsioon
Vastse-Kuuste valla vapp

**Vastse-Kuuste valla vapp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vastse-Kuuste valla vapp.

Vapp kinnitati 22. augustil 1998.

## Vapi kirjeldus
Ülalt lainelõikelise ja alt sirglõikelise sinise langetatud talaga kaldjaotatud vapikilbi ülemisel, hõbedasel väljal roheline mänd, alumine väli on kuldne.

## Vaata ka
*Vastse-Kuuste valla lipp

## Välislingid
*Vastse-Kuuste valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Veriora valla vapp

**Veriora valla vapp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Veriora valla vapp.

Vapp kinnitati 9. aprillil 1999.

## Vapi kirjeldus
Kaldjaotusega paremalt poolitatud hõbe-sinisel kilbil sinine ja hõbedane laineline varras. Saatetunnusena ülemisel, hõbedasel väljal sinine kuldse ringikujulise südamikuga rukkililleõis ning alumisel, sinisel väljal viieharuline hõbedane heraldiline okaspuutaim.

## Vaata ka
*Veriora valla lipp
*Põlva maakond

## Välislingid
*Veriora valla sümboolika Riigikantselei kodulehel