open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Prantsusmaa ülemerepiirkonnad

**Ülemerepiirkond** (prantsuse keeles *Région d'outre-mer*) on viimane määrang, mis antud ülemeredepartemangudele, mis omavad sarnast pädevust, kui piirkonnad Prantsuse emamaal. Nad omavad sellist pädevust aastast 1982, kui Prantsusmaa detsentraliseerimise poliitika dikteeris, et anda neile õigus valida piirkonnanõukogud üheskoos teiste piirkondadega. Alles 2003. aasta konstitutsioonimuudatusega kutsutakse neid piirkondi nüüd ülemerepiirkondadeks; tõepoolest, uue konstitutsiooni sõnastuse eesmärgiks on mitte anda eelistust kummalegi tähendusele *ülemeredepartemang* või *ülemerepiirkond*, kuigi teist Prantsuse meedias veel praktiliselt ei kasutata.

Järgnevad on ülemerepiirkonnad:
* **[[Prantsuse Guajaana]]** Lõuna-Ameerikas
* **[[Guadeloupe]]** Põhja-Ameerikas (Lääne-Indias)
* **[[Martinique]]** Põhja-Ameerikas (Lääne-Indias)
* **[[Réunion]]** Aafrikas (India ookeanis)
* **[[Mayotte]]** Aafrikas (India ookeanis)

Saint-Pierre ja Miquelon oli kord ülemeredepartemang, kuid alandati aastal 1985 enne Prantsusmaa piirkondade loomist territoriaalseks kollektiivsuseks.

## Volitused
Prantsuse Vabariigi lahutamatu osana on nad esindatud Rahvuskogus ja Senatis, valivad liikme Euroopa Parlamenti ja kasutavad ka eurot rahaühikuna.

## Vaata ka
* Prantsusmaa haldusjaotus
* Prantsusmaa ülemeredepartemangud
* Kolonialism
Juhan Simonson

**Juhan Simonson** (1. juuni 1933 Elva – 16. november 2012 Lakewood, USA) oli eesti vabadusvõitleja, organisatsiooni Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides kauaaegne juht.

Erialalt oli Simonson linnaplaneerija. Tema peamine töövaldkond oli USA-s New Jersey osariigi põhjaosas asuvate sooalade planeerimine ja väljaarendamine elamurajoonideks, kaubandustsentrumiks ja spordikompleksiks.

## Ühiskondlikud ametid
Simonson oli ajalehe Vaba Eesti Sõna toimetuskolleegiumi liige, Ühendatud Balti-Ameerika Komitee president, Ülemaailmse Eesti Kesknõukogu USA delegatsiooni esimees (15 aastat), Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides (ERKÜ) juhatuse liige 1966–1972, abiesimees 1972–1978 ning esimees 1978–1996. Ta oli ka E.E.L.K. Lakewoodi Pühavaimu Koguduse nõukogu liige ja Eesti Arhiivi Ühendriikides juhatuse liige.

## Tunnustus
* 1998 Valgetähe III klassi teenetemärk
* 2005 Eestlaste Kesknõukogu Kanadas (EKN) teenetemärk 
* 2007 Elva linna aukodanik
* 2012 Eesti Rahvuskomitee Ühendriikides elutööauhind

## Välislingid
* Suri Ühendriikide Eesti rahvuskomitee pikaajaline juht Juhan Simonson, Delfi, 19.11.2012 
* Elva: aukodanikuks valiti väliseestlane, EPL, 05.02.2007 
* Eesti rahvuskomitee USAs sai 60-aastaseks
* Teenetemärk presidendilt
* http://isik.tlulib.ee/index.php?id=697
Ergutustants

**Ergutustants** (inglise keeles *cheerleading*) on füüsiline tegevus, mõnikord võistluslik sport, mis põhineb organiseeritud kavadel, mille pikkus on 1–3 minutit. Kava koosneb üldjuhul tantsust, hüpetest, akrobaatikast, vigurtrikkidest ja hõisetest. Ergutustantsu eesmärgiks on spordimängude pealtvaatajaid ergutada ja panna inimesi rohkem kaasa elama. 

Selle alaga tegelejat nimetatakse ergutajaks. 

Ergutustants pärineb USA-st ja tegu ongi valdavalt ameerikaliku tegevusega, mida harrastab seal umbkaudu 1,5 miljonit inimest. Ergutustantsu kui sportliku harrastuse populaarsus hakkas märgatavalt kasvama 1997. aastal pärast seda, kui ergutustantsuvõistlusi hakati näitama telekanalil ESPN International, ning seoses 2000. aastal Ameerika Ühendriikides valminud teismeliste komöödiafilmi "Las käia!" ("Bring It On") ja hiljem sellele tehtud järgede ülemaailmse levikuga. Pärast seda on kogu maailmas lisandunud hinnanguliselt üle 100 000 ergutaja.
Ukulele

**Ukulele** on kitarri meenutav Hawaii päritolu keelpill.

## Ajalugu
Portugalis ja Brasiilias oli 19. sajandil tuntud väike neljakeeleline kitarriga sarnanev pill *[[cavaquinho]]*. Madeiral tehti sellest versioon, mida kutsuti *[[barguinha]]*ks. Koos 1870. aastate Portugali tööliste rändega Hawaii saartele jõudis sinna ka *barguinha*. 1879. aastal randus Honolulu sadamas laev, mille pardal olnud João Fernandes andis Hawaii rannas kontserdi, mängides pilli, mille kohalikud elanikud kohe ukuleleks ristisid, sest João sõrmed olevat liikunud pillikeeltel kiirelt nagu kirp (*uku* – kirp ja *lele* – hüppama). Kuninganna Liliuokalani (Hawaii kuningriigi viimane monarh, kirjanik ja muusik) on aga välja pakkunud veel ühe tõlgenduse: tegu on kingitusega, mis on Hawaii rahvale saabunud (*uku –* kingitus ja *lele* – saabuma).

## Häälestus
1920. aastatel oli levinud pigem D-häälestus, tänapäeval C6-häälestus (G-C-E-A). Ukulele teeb eriliseks neljas ehk G-keel, mis häälestatakse samas oktavis. Selle asemel, et olla madalam kui talle järgnev C, on see hoopis kõrgem. Selline häälestus annab ukulele helile erilise ja rõõmsa varjundi. Ukulelest on valmistatud mitmeid versioone, näiteks resonaator-, bass-, elektri-, tasku- ja matkaukulele.

## Ukulele maailmas
Mujale maailma levis ukulele seoses USA Hawaii annekteerimisega ja hiljem teise maailmasõjaga. Väiksuse ja lihtsuse tõttu on ukulele jõudnud ka koolidesse. Näiteks Kanada, Rootsi ja Soome koolilapsed alustavad muusikaõpet ukulelega, ka Eestis kasutatakse seda pilli koolides muusikaõppeks. Rootslased said 2011. aasta augustis Guinnessi rekordi suurima ukulelegrupi kategoorias 1547 inimesega. Ukulelet on kasutanud näiteks sellised muusikud nagu Bill Tapia, Israel Kamakawiwoʻole, Jake Shimabukuro, Herb Ohta, Lyle Ritz, James Hill, Tiny Tim ja orkester The Ukulele Orchestra of Great Britain. Eestis tegutseb UkuKlubi.

## Vaata ka
* Näppekeelpillide loend

## Viited

## Välislingid
Glämmrokk

**Glämmrokk**, ka ***glam rock*** (inglise sõnast *glamorous*, 'pilkupüüdev, lummav') ehk ***glitter rock*** (inglise sõnast *glitter*, 'sädelev') on rokk- ja popmuusika stiil, mis kujunes välja 1970. aastate alguses Suurbritannias. Muusikute riided, jumestus ja soeng olid sätendavad ja pöörased. Kanti ka platvormjalatseid. Esinejate toretsevad kostüümid ja stiil võisid olla väga ülepakutud ja androgüünsed. Seda on seostatud uue suhtumisega soorollidesse.

## Esindajaid
# Alwari T
# Andy McCoy
# Apelsin (osaliselt)
# Bay City Rollers
# Bonnie Tyler
# Dirty Diana
# Doctor and the Medics
# Dow Jones Crash
# Electric Light Orchestra (ELO) 
# Fix (osaliselt) 
# The Flowers of Romance
# The Flowers of the Universe
# Gary Glitter
# Hanoi Rocks
# Hole
# Joan Jett & The Blackhearts
# Kiss
# Michael Monroe
# Mud
# Muusik Seif
# Pat Benatar
# Polyphon
# Pornostation Slit
# Queen
# Rod Stewart
# Roxette
# The Runaways
# Sailor
# Slade
# Smokie
# Space
# Sparks
# Suzi Quatro
# The Sweet

## Vaata ka
* Rokkmuusikastiilide loend

## Viited
Otto Krusten

**Otto Krusten** (õieti **Krustein**, pseudonüüm **Raudnõges**; 18. juuni 1888 Muraste – 23. veebruar 1937 Tallinn) oli eesti karikaturist.

Ta sündis Muraste mõisa aedniku pojana. Õppis 1905–1907 Ants Laikmaa ateljeekoolis ja 1907–1908 ja 1911–1913 vabakuulajana Peterburis Kunstide Edendamise Seltsi koolis. 

Töötas 1919 Tallinnas Haridusministeeriumi Põhja-Eesti kunstikaitsetoimkonna ametnikuna. 1922–1927 töötas Tartus ajalehe Postimees toimetuses. 1924–1926 toimetas ta 1905. aastal Karl August Hindrey asutatud Postimehe naljalisas Sädemed. 1922 andsid koos Goriga ja Harald Vellneriga välja ajakirja Tohuwabohu (ilmus vaid 1 nr). Aastast 1927 tegutses ta Tallinnas Päevalehe naljalisa Kratt toimetuses ja 1932–1936 oli selle ajakirja tegevtoimetaja. Ta kuulus rühmitusse Siuru ja Eesti Kunstnikkude Rühma.

Aasta enne surma haigestus haigusesse, mis halvas tema mõlemad käed. 

Otto Krusten maeti 27. veebruaril Rahumäe kalmistule.

## Isiklikku
Otto Krusten oli Erni Krusteni ja Pedro Krusteni vend.

## Looming
Alates 1906. aastast joonistas karikatuure ajalehtedele, satiiriajakirjadele ja albumile "Õitsituled". Lähtus Müncheni rühmituse "Simplicissimus" ja Olaf Gulbranssoni eeskujust, kujundas isikupärase stiilse ja lakoonilise joonekäsitluse. Tegi tabavalt iseloomustavaid humoristlikke šarže eesti kultuuri- ja ühiskonnategelastest. 

### Näitused
Esines kunstinäitustel alates 1909. aastast, mil toimus tema esmaesinemine Tartus eesti kunsti näitusel. 1917. aastal Eesti Kunstiseltsi näitus. 1919 kunstiühingus Pallas, 1922 näitused Helsingis, Pariisis, Lübeckis ja Kielis, 1924. aastal toimus Tallinnas isikunäitus. 1929 Kölnis ja Kopenhaagenis. Esines ka mitmel välisnäitusel ning rahvusvahelistel karikatuurinäitustel, näiteks Saksamaal, sealhulgas Berliinis (1930-1931), ja Stockholmis (1933) ja 1932 Põhjamaade karikatuurinäitusel.

Loonud muu hulgas ka raamatugraafikat, maale ja koloreeritud joonistusi.

Tema karikatuure ilmus järgmistes väljaannetes:
* Edasi II (1906)
* Sõnumete lisa (1906)
* Meie Mats (1906–1910, 1917)
* Kuulipilduja (1906–1907)
* Meie Mats Ise (1907)
* Päevakaja (1907)
* Soolaleiba (1907)
* Sädemed (1907)
* Õnnewalaja (1908)
* Perekonnaleht (1909)
* Päevaleht (1911)
* Kilk (1912–1913)
* Sarjaja (1912–1914)
* Oma Maa II (1913)
* Vana Meie Mats (1917)
* Tallinna Teataja
* Vaba Maa
* Kratt
* Õitsituled

## Raamatud
* Rein Loodus - "Otto Krusten", kujundaja Heinrich Valk (Kunst, 1972) 

## Šaržid ja karikatuurid

Fail:Otto Krusten - Gori.jpg|Gori
Fail:Otto Krusten - August Kitzberg.jpg|August Kitzberg
Fail:Otto Krusten - Milli Mallikas.jpg|Milli Mallikas
Fail:Otto Krusten - Karl August Hindrey.jpg|Karl August Hindrey
Fail:Otto Krusten - metsa vähenemine.jpg|Metsa vähenemine


## Allikad
* EKABL lk 212
*Muraste küla lugu 
* Jaan Jensen, Otto Krusteni kümnenda surmapäeva puhul, Sirp ja Vasar, 1.03.1947

## Viited

## Välislingid
* Klassivahed, EKM j 153:1340 G 1669, Eesti Kunstimuuseum SA
* Vaesteball, EKM j 7327 G 7242, Eesti Kunstimuuseum SA
* Meie kubism, EKM j 9018 G 8370, Eesti Kunstimuuseum SA
* Maailma revolutsioon läheb, TKM TR 1137:1 B 301, Tartu Kunstimuuseum
Filaret

**Filaret** (vene *Филарет*, ukraina *Фiларет*) on slaavi mehenimi, mis on tuletatud kreeka mehenimest *Philaretos* (Φιλάρετος). See on levinud vaimulik nimi õigeusu munkade seas. Nimel on ka naissooline vorm, Filareta.

Selle nime tuntuimad kandjad on olnud:

***[[Filaret (Moskva patriarh)|Filaret]]** (1553–1633) – Moskva ja kogu Venemaa patriarh aastatel 1619–1633, tsaar Mihhail I Fjodorovitši isa;
***[[Filaret (Denõssenko)]]** (1929–2026) – Ukraina õigeusu vaimulik, Kiievi Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kiriku patriarh 1995-2018;
***[[Filaret (Amfiteatrov)]]** (1779–1858) – vene õigeusu vaimulik, aastatel 1837–1857 Kiievi ja Galiitsia metropoliit;
***[[Filaret (Drozdov)]]** (1782–1867) – vene õigeusu vaimulik, aastatel 1821–1867 Moskva ja Kolomna metropoliit;
***[[Filaret (Gumilevski)]]** (1805–1866) – vene õigeusu vaimulik, aastatel 1842–1848 Riia piiskop;
***[[Filaret (Harlamov)]]** (1890–1942) vene vanausuliste vaimulik
***[[Filaret (Vahromejev)]]** (1935–2021) – vene õigeusu vaimulik, aastast 1978 Minski ja kogu Valgevene metropoliit;
***[[Filaret (Voznessenski)]]** (1903–1985) – vene õigeusu vaimulik, aastatel 1964–1985 Vene Õigeusu Kiriku Välismaal eestseisja.

## Vaata ka
* Filareta (Kalatšova)
Foster the People

**Foster the People** on 2009. aastal USAs Los Angeleses loodud *[[indie pop]]*'i bänd.

## Liikmed
* Mark Foster – eeslaulja, kitarr, piano, klahvpillid (alates 2009)
* Mark Pontius – trummid (alates 2009)
* Sean Cimino – kitarr, piano, klahvpillid, tagavokaal (alates 2017)
* Isom Innis – piano, klahvpillid, trummid, tagavokaal, basskitarr (alates 2017)

## Albumid
* "Torches" (2011)
* "Supermodel" (2014)
* "Sacred Hearts Club" (2017)
The New Pornographers

**The New Pornographers** on 1997. aastal Kanadas Vancouveris loodud *[[indie rock]]*'i ansambel. 

Ansambli koosseisu kuuluvad Dan Bejar, Kathryn Calder, Neko Case, John Collins, Kurt Dahle, Todd Fancey, Carl Newman, Blaine Thurier.

## Diskograafia

### Albumid
* "Mass Romantic" (2000, Matador)
* "Electric Version" (2003, Matador)
* "Twin Cinema" (2005, Matador)
* "Live!" (2006, Collected Works)
* "Challengers" (2007, Matador)
* "Together" (2010, Matador)
* "Brill Bruisers" (2014, Matador)
* "Whiteout Conditions" (2017, Concord Records)


File:Dan Bejar in Montreal.jpg|Dan Bejar
File:Neko case wiki cropped.jpg|Neko Case
File:Kathryn Calder cropped.jpg|Kathryn Calder


File:The New Pornographers, bellyup3.jpg|Kurt Dahle
File:A.C. Newman - The New Pornographers (edit).jpg|A.C. Newman
File:Neko Case at All Points West (edit).jpg|Neko Case 2009
Corpet-Louvet

**Corpet-Louvet** on 1855. aastal asutatud Prantsuse firma, mis tootis varem auruvedureid.

Lepinguga 17. juulist 1928 telliti Eestisse neli Corpet-Louvet' kitsarööpmelist vedurit. Need saabusid Tallinna 1929. aastal (seeria Uk). Uk.81 sõitis 1944. aastal miinile, Uk.80 ja 82 töötasid Eesti raudteel kuni 1955. ja Uk.84 kuni 1958. aastani Läti raudteel.
Mõisamaa mõis (Simuna)

**Mõisamaa mõis** (saksa keeles *Moisama*) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeval jääb kunagine mõis Mõisamaa küla lähedale Väike-Maarja valda Lääne-Viru maakonnas. 

Mõisamaa rüütlimõis eraldati Salla mõisast 1687. aastal. Kirikuraamatute järgi (18.–19. sajand) oli mõisa maadel veel kaks küla, Mandevere (praegune Mõisamaa küla) ja Järvemäe. Kunagist Jerveka (Järvemaa, Jääremaa) küla Tammiku parkmetsa taga mäletatakse ainult paiga nime järgi.

Mõisa­maa mõisas sündis medit­siinidoktor Peter Magnus Friedrich von Maydell (1819–1884).

## Mõishooned
Mõisamaa mõisa hoonetest on säilinud vähe.
*Peahoone palkidest ehitati 1920. aastatel mõisa vundamendi ühte otsa pooleteistkorruseline püstpalkelamu. Säilinud on peahoone mantelkorsten ja osaliselt vundament.
*Tallid ehitati sovhoosi noorkarjalaudaks 1970. aastatel. Säilis ligikaudne asendiplaan.
*Hekitee suunal on säilinud palk-kivi mõisaaida paekivist nurgakonstruktsioonid.
*Maakivist magasiaida müürid said 1970. aastatel mürgilao funktsiooni.
*Mõisa küün. 1920. aastatel lammutati õlgkatusega suuremõõtmeline palkhoone ja selle mõlemasse otsa ehitati vanadest palkidest Piibe talu loomapidamishooned.
*Elamu. 1930. aastatel säilinud elamut kasutas alul Piibe talu pere, hiljem kasutati seda saunana. 1940. aastatel lammutati. Tänini on säilinud vundament.

## Viited

## Välislingid
*
*Mõisamaa mõis (Simuna khk), Eesti Ajalooarhiivi kinnistute register
Väike-Tammiku järv

**Väike-Tammiku järv** on looduslik järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja valla Tammiku külas Tammiku mõisa pargis.
	
Registrikood: VEE2050600

Väike-Tammiku järve lõunatipu lähedal on osaliselt kuivanud alli­kas.

## Naaberjärved
Väike-Tammiku järve lähedal asub Juta järv ehk Viru-Tammiku paisjärv.

Järvest põhja pool leidub veel neli metsajärve – Ploomi, Tammelehe, Saluveeri ja Breibergi järv, mis on omavahel ühendatud paarikümnemeetriste kanalitega ja moodustavad Tammiku järve. Järvede vesi on allikate tõttu selge ja külm, põhi aga mudane.

## Vaata ka
*Tammelehe hoiuala

## Viited
Epifaania

**Epifaania** (vanakreeka sõnast *epiphaínō*, “ma ilmun”, selles ἐπί (*epí*, “ülal”) + φαίνω (*phaínō*, “ma säran, ilmun”) on usundiloos jumaluse (nt Jumala) (ootamatu) ilmumine inimese ette. 

Epifaania erikujud on teofaania (ilmub Jumal) ja kristofaania (ilmub Kristus).

## Vaata ka
*ilmutus
Ivor Novello auhind

**Ivor Novello auhind** on muusikaauhind heliloomingu ja laululoome eest.

Auhind on nime saanud Walesis sündinud helilooja, laulja ja näitleja Ivor Novello järgi.

Auhindu annab alates 1955. aastast igal aastal Londonis toimuval tseremoonial välja Briti laulu- ja heliloojate akadeemia.

Auhinnaks on lüürika muusa Euterpe pronkskujuke.

2009. aasta seisuga on välja antud üle tuhande auhinnakujukese.
Juta järv

**Juta järv** (ka *Viru-Tammiku paisjärv*) on paisjärv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas.

Registrikood: VEE2066030

## Vaata ka
*Onga jõgi
*Tammiku järv
*Väike-Tammiku järv

## Välislingid
*
Johann Heinrich Gerth (Suure-Jaani)

**Johann Heinrich Gerth** (? Hanau – 1698 Suure-Jaani) oli Liivimaa vaimulik.

Ta sündis Alt-Hanaus (praegu Hanau linnaosa), Kasselis.

Ta oli aastatel 1680–1688 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja.

## Isiklikku
Tema poeg Johann Heinrich Gerth oli Väike-Maarja ja Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, pojapoeg Isaac Gustav Gerth oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja.

## Viited
Määrustäiend

**Määrustäiend**  on nimisõna täiend, mis eesti keeles
* on harilikult määruse vormis,
* täidab määrusega sarnast ülesannet,
* paikneb alati täiendatava nimisõna järel.

Näiteks
* *kink *'emalt***
* ''kogemus '''õpetajana***
* *Eesti kool *'Soomes***.''

==Eesti keel==
Eesti keelele ei ole omane, et täiend asub [[nimisõnafraas]]is [[fraas]]i [[fraasi peasõna|peasõna]] järel - see  võib lause kohmakas muuta.
Kui määrustäiendil on sama tähendusega vaste [[omastav kääne|omastavas käändes]] [[eestäiend]]i kujul, võiks eelistada eestäiendit.



===Määrustäiendi kasutamine===
Määrustäiendi kasutamist mõjutab see, kas teha seda väljaspool [[lause]]t või lauses. Näiteks kaubasildil sobib kauba üldnimetusele lisada otstarvet või adressaati märkiv määrustäiend, sest nii tuleb kõige olulisem info paremini esile. Lauses see niimoodi ei toimi. Vrd näiteks

* ''šampoon rasvastele juustele - Pesin juukseid '''šampooniga rasvastele juustele***.
* *määre jalaseene eemaldamiseks - Määrisin jalga *'määrdega jalaseene eemaldamiseks**'.

Kui asendada määrustäiend omastavalise täiendiga, tuleks jälgida, et fraas oleks arusaadav. 
* Näiteks ei ole mõtet asendada nimetust *Eesti instituut Rootsis* nimetusega *Eesti Rootsi Instituut*.

## Vaata ka
* Täiend
* Järeltäiend

## Viited
Juris Alunāns

**Juris Alunāns** (kodanikunimega **Gustavs Georgs Frīdrihs Alunāns**; 13. mai 1832 Jaunkalsnava – 18. aprill 1864 Jostene) oli läti luuletaja, publitsist ja keeleteadlane. Ta oli üks noorlätlaste juhte.

Alunāns sündis Jaunkalsnava mõisa rentniku peres. 1846–1854 õppis ta Jelgava põhikoolis ja gümnaasiumis. Ta õppis selgeks lisaks läti keelele saksa, vene, prantsuse, leedu, ladina, vanakreeka ja heebrea keele. Ta luges originaalis vanakreeka autoreid ja püüdis ka ise vanakreeka keeles luuletusi kirjutada. 1855 asus ta õppima Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonda, hiljem õppis ka riigiteadusi. 

Ta kuulus korporatsiooni Fraternitas Academica Dorpatensis. 

1856 andis ta välja mitmetest keeltest läti keelde tõlgitud või mugandatud luuletuste kogu "Dziesmiņas..." ("Laulukesed..."), mis sisaldas ka ühe tema enda luuletuse. 

Alunāns asus teadlikult kujundama läti kirjakeelt, luues umbes 500 neologismi, millest suur osa võeti kasutusele ja püsivad keeles siiani. Ta pani kirja läti kirjakeele loomise põhimõtted.

1862 asutas ta koos Krišjānis Valdemārsi ja Krišjānis Baronsiga noorlätlaste ajalehe Pēterburgas Avīzes, mille esimeseks peatoimetajaks sai Alunāns. 1859–1860 andis ta Tartus välja populaarteaduslikku almanahhi "Sēta, Daba, Pasaule" ("Õu, loodus, maailm"), mis sisaldas artikleid geograafia, looduse, ajaloo ja keele teemal.

1864. aasta jaanuarist oli ta politsei pideva jälgimise all ning paljude tema luuletuste ja kirjutiste avaldamine keelati. 
## Teosed
*"Dziesmiņas, latviešu valodai pārtulkotas" (1856)
*"Sēta, daba, pasaule" (1860)
*"Tautas saimniecība" (1867)

## Isiklikku
Ta oli Ādolfs Alunānsi onu. Tema vend Indriķis Alunāns oli ajakirjanik, samuti aktiivne noorlätlaste liikumises.

## Välislingid
*http://www.letonika.lv/literatura/section.aspx?f=1&id=2190856
Tammiku järv

**Tammiku järv** (ka *Tammiku mõisa järv*) on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. Ta koosneb neljast omavahel ühendatud järvikust: Breibergi, Saluveeri, Tammelehe ja Ploompuu järvest (nimed põhjast lõunasse).

Registrikood: VEE2050500. 

Järvede vesi on allikate tõttu selge ja külm, põhi aga mudane. Järves elutseb haug, ahven, koger, linask.

## Muistendid
Tammiku mõisa tiigid olevat 1918. aastal kaevanud prantsuse sõjavangid, teised on loodusliku tekkega. On oletanud, et kõik järved võivad olla kaevatud. Legend ei täpsusta, mida ja kui palju seal kaevati, aga järved olid olemas juba varem. 18. sajandi kaardil on 7 väikest järvekest.

Aastakümneid tagasi olevat Tammiku järvest tulnud välja kurikas, mis olevat visatud kurisuauku Mõisamaa külas Trelli koha sees. Kevadel suunduvad kõik veed sinna kokku. Nii kui sulaks läheb, keerab kurisuauk kõik veed sealt alla. 

## Vaata ka
*Väike-Tammiku järv
*Juta järv
*Tammelehe hoiuala

## Viited

## Välislingid
*
Juhan-Kaspar Jürna

**Juhan-Kaspar Jürna** (27. detsember 1931 Tartu – 24. oktoober 1982) oli Eesti NSV ajakirjanik, partei- ja riigiaparaadi tegelane.

Aastal 1941 evakueerus ta koos vanematega Tšeljabinskisse ja hiljem Moskva oblastisse Jegorjevskisse, kus jätkas kooliteed. Aastal 1944 naasis Tallinna, kus astus Tallinna Õpetajate Seminari ja lõpetas selle aastal 1949. 

Ta oli aastast 1945 ÜLKNÜ liige, aastatel 1947–1949 oli ta Õpetajate Instituudi komsomolisekretär. Aastal 1949 oli ta ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna instruktor, aastatel 1949–1950 ELKNÜ Tallinna Linnakomitee Mere Rajooni Komitee I sekretär. Aastatel 1950–1952 oli ta ÜLKNÜ Keskkomitee juures asuva Keskkomsomolikooli kuulaja (Moskva oblasti Vešnjaki asulas). NLKP liige 1951. aastast.

Aastatel 1950–1952 oli ta ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja agitatsioonisekretär; 1953–1955 ajalehe Säde toimetaja; 1955–1959 ELKNÜ Keskkomitee õppiva noorsoo ja pioneeride osakonna sekretär-juhataja. Aastatel 1959–1961 oli ta ajalehe Noorte Hääl toimetaja ja 1961–1971 ajalehe Sovetskaja Estonija toimetaja. Ta oli 28. septembrist 1971 kuni 5. juunini 1973 EKP Keskkomitee välissidemete osakonna juhataja; aastatel 1973–1978 oli ta Eesti NSV kultuuriminister.

Siirdus aastal 1978 tervislikel põhjustel pensionile, aastatel 1979–1982 oli Eesti NSV Rahukaitsekomitee vastutav sekretär. Ta oli aastatel 1961–1981 EKP Keskkomitee liige ja 1967–1980 Eesti NSV Ülemnõukogu  VII, VIII, IX koosseisu.

## Isiklikku
Tema isa Mihkel Jürna oli kirjanik ja tõlkija.
## Viited

## Kirjandust
* Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee organisatsiooniline struktuur. Tallinn 2002.
Toomas Vara

**Toomas Vara** (sündinud 25. septembril 1967) on eesti ärijuht.

Ta lõpetas 1985. aastal Kingissepa 1. Keskkooli.

Ta on töötanud TV3 tegevjuhi ja saatejuhina. 27. märtsil 2012 asus ta tööle Eesti Jalgpalli Liidu kommertsdirektorina.

## Isiklikku
Ta oli aastani 2014 abielus Kadri Adamsoniga ning neil on kaks last: Miira (sündinud 2006) ja Voldemar (sündinud 2007).

## Viited
Kivi (perekonnanimi)

**Kivi** on eesti ja soome perekonnanimi.

Nimede eestistamisel anti Kivi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Adder, Ader, Kiiv, Kiivi ja Suurkivi.

Perekonnanimi Kivi on 2017. aasta 1. jaanuari seisuga Eestis 699 mehel ja 803 naisel. Perekonnanimede levikult on Kivi 29. kohal. Nimi on levinuim Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 35,53.

## Nime kandjaid
* Aita Kivi (s. 1954), eesti luuletaja
* Aleksander Kivi (1894 Tali vald – 1985), eesti kodu-uurija
* Aleksis Kivi, sündinud: *Alexis Stenvall* (1834 Uusimaa – 1872), Soome kirjanik
* Antero Kivi (1904 Orivesi – 1981 Helsingi) 
* August Kivi (1891–1974 Edmonton), Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant)
* Ervin Kivi (1908 Otepää – 1996 Toronto), Eesti sõjaväelane (kapten)
* Eve Kivi, õieti: *Eeve Kivi* (1938 Paide), eesti filminäitleja
* Hell-Meedi Kivi (s. 1934), eesti fütopatoloog
* Kaarel Kivi, eesti kriminaalromaanide autor
* Kai Kivi (1959 Tampere – 2007 Hanko), Soome hüdrobioloog ja muusik
* Kaja Kivi (s. 1957 Vastseliina), Põltsamaa tantsuõpetaja ja loomaarst
* Kaljo Kivi, publikatsioonide autorina: *Kalju Kivi* (1934 Juuru vald – 1974), eesti fütopatoloog
* Kalju Kivi (s. 1951), eesti filmikunstnik, -stsenarist, ja -režissöör
* Karl Kivi (1877 Kaagjärve vald – surma aeg ja koht teadmata), eesti raamatukaupmees ja seltskonnategelane
* Maarja Kivi (s. 1986 Tallinn), eesti muusik ja laulja
* Raul-Levroit Kivi (1920–2009), eesti arhitekt
* Signe Kivi (1957 Tallinn), eesti tekstiilikunstnik ja poliitik

## Viited
Iluvõimlemine

**Iluvõimlemine** on spordiala, mida harrastatakse kas individuaalselt või rühmades. 

Iluvõimlemine on sport, milles on kombineeritud nii balleti elemendid, võimlemine, tants kui ka vahendite oskuslik käsitsemine. Võitjaks osutub see võimleja, kes teenib žüriilt kõige enam punkte. Žürii hindab järgmisi komponente: hüpped, tasakaalud, pöörded, painduvus, vahendite käsitlus, kava teostus ja artistlikkus.

Vahenditest kasutatakse kurikaid, rõngaid, palle, linte ja hüpitsaid. Vabakava sooritatakse ilma vahendideta. Üksikvõimlejad käsitsevad korraga ühte vahendit, rühma puhul on korraga lubatud kasutada kahte liiki vahendit ühe kava jooksul. Rühmavõimleja võib vahendeid teiste liikmetega kava jooksul vahetada. Seega saab võimleja kava jooksul kasutada kuni kahte liiki vahendit. 

## Vaata ka
*Miss Valentine
*1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused iluvõimlemises
*Eesti iluvõimlemise rühmkava rahvuskoondis
Reisimine

**Reisimine** on inimeste liikumine suhteliselt kaugete geograafiliste paikade vahel. See võib toimuda jalgsi, jalgratta, auto, rongi, laeva, lennuki või muude liiklusvahenditega, pagasiga või ilma, ühes suunas või edasi-tagasireisina. Reisimine võib hõlmata ka liikumise vahele jäävaid suhteliselt lühikesi peatusi.

Reisitakse sageli tööasjus, puhkuse, infokogumise või vabatahtliku töö eesmärgil, usulistel põhjustel palverännakuna, uude kohta kolides, teiste kultuuridega tutvumiseks või lihtsalt reisimise lustist. Suure osa reisimisest moodustab turism, mis on tänapäeval ulatuslik majandusharu.

## Reiside liigid
Reiside liikideks on puhke-, äri- ja lühireisid. Ärireiside alla kuuluvad konverentsi-, messi- ja preemiareisid. Puhkusereisid jagatakse individuaal- ja rühmareisideks. Puhkusereisi eesmärgiks on enamasti kas sõprade ja sugulaste külastamine, õppimine, tervislikku seisundi parandamine või puhkus. Lühireiside alla kuuluvad linnapuhkused ja lühikruiisid, mis on reisibüroode vahendatud. Selline reisiteenus on kasutusel juhul, kui klient tahab oma aega kuidagi sisustada, näiteks oodates lennureisi lähtekohast sihtkohta. 

Lühireisid on aasta-aastalt saanud üha populaarsemaks. Selle võimalikud põhjused : 
* tööst ei ole võimalik olla eemal mitu nädalat;
* kahe- kuni neljapäevased lennureisid on kõige soodsamad;
* kahe- kuni neljapäevased lennureisid on kõige soodsamad;
* kodust ei saa olla liiga kaua eemal näiteks lemmikloomade või laste tõttu;
* eri sihtkohtade ja hotellide valik ahvatleb reisijaid tegema lühemaid reise;
* inimesed eelistavad lühireise, et tegeleda oma hobidega.

Puhkuse- ja lühireiside jaoks pannakse kokku pakettreis. Pakettreis ehk valmisreis on reisiteenuste kogum, mis sisaldab kombineeritult mitut teenust, näiteks sõitu, majutust ja toitlustust . Pakettreis on odavam, sest reisikorraldaja ostab reisiteenuseid hulgiostulepinguga. Pakettreisi sihtkoht planeeritakse vähemalt üks-kaks aastat ette. Pakettreisid jagatakse säästu- ja turistiklassi pakettideks. Säästuklassi paketid on reisid, kus vähenõudlikud reisijad majutatakse väga lihtsatesse hotellidesse, kus dušš ja WC on ühiskasutuses olevad ruumid. Turistiklassi paketid on reisid, kus reisijad majutatakse kahetärnihotelli, kus WC ja dušš asuvad teises numbritoas. Mõlema paketi puhul ei kuulu teenuse hulka ekskursioonid, hommikusöök ja muud teenused. 

## Vaata ka

*Reisija

## Viited
Sõjavägede Ülemjuhataja

**Sõjavägede Ülemjuhataja** oli 1918. aastal loodud kõrgem Eesti sõjaväe juhi ametikoht.

Sõjavägede Ülemjuhataja ametikoht moodustati 23. detsembrist 1918. aastal ning Eesti Ajutisele Valitsusele allunud Sõjavägede Ülemjuhatajaks nimetati kindralmajor Johan Laidoner ja kehtestati riigis sõjaseadus.

Eesti Vabariigi sõjaväe juhtorganite loomisel lähtuti senisest Venemaa Keisririigi armee juhtorganite töökorraldust, kus Kindralstaap tegeles vägede mobilisatsiooni, väljaõppe ja varustusküsimustega ning sõjavägede ülemjuhataja koos oma staabi – STAVKAga – teostas reaalset sõjategevuse planeerimist ja juhtimist.

Sõjavägede Ülemjuhatajale allus **[[Kaitseväe Peastaabi operatiiv- ja väljaõppeosakond#Ajalugu|operatiivstaap]]** (alates 23. veebruarist 1919 Ülemjuhataja Staap), mis tegeles konkreetse sõjalise tegevuse planeerimise ja vägede strateegilise juhtimisega, ülemjuhataja staabi ülem oli kindralmajor Jaan Soots.

Sõjavägede Ülemjuhataja institutsioon kaotati Eesti sõjaväes pärast Eesti Vabadussõja võidukat lõpetamist keskööl 26. ja 27. märtsi 1920 vahel ja pandi Sõjavägede Ülemjuhataja ülesanded Sõjaministri peale (kuni 1. detsembrini 1920), sõjaseadus kaotati seejärel osades maakondades.

Teist korda täideti Sõjavägede Ülemjuhataja institutsioon ja kehtestati sõjaseadus 1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal, 1. detsembril ning ülemjuhatajaks nimetati taas Johan Laidoner, kes oli ülemjuhataja kuni 8. jaanuarini 1925.

Kolmandat korda määrati kindralleitnant J. Laidoner Kaitsevägede Ülemjuhatajaks (sõjavägi oli 1929. aastal ümber nimetatud kaitseväeks) ja Sisekaitseülemaks 12. märtsil 1934, samal ajal kehtestati kogu riigis kaitseseisukord. Senine kaitseväe juhataja ja sõjaminister kindralmajor Paul Lill vabastati kaitseväe juhataja kohustuste täitmisest. 1. märtsil 1937 nimetati Kaitsevägede Ülemjuhataja ametikoht tagasi Sõjavägede Ülemjuhatajaks. 6. aprillil 1934 määras Riigivanem Kaitsevägede Ülemjuhataja palgaks 750 krooni kuus, 300-ruutmeetrise põrandapinnaga korteri koos kütte ja valgustusega ning 100 krooni sõiduraha.

Alates 1938. aastast oli Sõjavägede Ülemjuhataja ameti poolest Riiginõukogu liige.

Kindral J. Laidoner vabastati Sõjavägede Ülemjuhataja ametist 1940. aasta 22. juunil, Vabariigi Presidendi käskkirjaga ning Sõjavägede Juhatajaks nimetati kindralmajor Gustav Jonson.

*1918–1920, Johan Laidoner, Sõjavägede Ülemjuhataja
*1924–1925, Johan Laidoner, Sõjavägede Ülemjuhataja
*1934–1940, Johan Laidoner, Kaitsevägede Ülemjuhataja, alates 1937. aastast Sõjavägede Ülemjuhataja
*1940 22.juuni-3. september, Gustav Jonson, Sõjavägede Juhataja, Eesti Rahvaväe juhataja.   
*1944 Jaan Maide, Sõjavägede Ülemjuhataja

## Vaata ka
*Sõjavägede Juhataja
*Eesti riigikaitse

## Viited

## Välislingid
*Sõjavägede Ülemjuhataja päevaraamat 1934–1938
*Kaitsevägede Ülemjuhataja käsukirjad 1937. Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
*Kaitsevägede Ülemjuhataja käsukirjad 1924-1925. Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
Freigraf

**Freigraf** on saksa aadlitiitel. See on tuletatud saksa keele sõnast *frei* ("vaba") ja feodaaltiitlist *[[krahv]]*. Seda saab kasutada kahes erinevas kontekstis:

# Feodaalkrahv ebaharilikult laiendatud tiitliga (mis võib väljendada alloodi staatust), eriti vana Burgundia riigi osas, mis sai sellelt tiitlilt oma nime: Ida-Prantsuse piirkond Franche-Comté.
# Tribunali (*[[vehmgericht]]*) kõrgeim täidesaatja.
Asjasõna

**Asjasõna** on nimisõna, mis on hulgaliselt ehk arvuliselt ehk kvantitatiivselt piiritletud ja loendatav ning viitab selgete piiridega entiteedile ehk referendile. Asjasõnad märgivad ainsuslikke loendatavaid objekte, objektikogumeid ja mõõtühikuid.  

:Nt *tüdruk* (objekt), *jalgratas* (objekt), *tass* (objekt), *teekann* (objekt), *kari* (objektikogum), *tükk* (mõõtühik), *minut* (mõõtühik), *meeter* (mõõtühik), *kannutäis* (mõõtühik)*

[[Nimisõna]]d jagunevad kvantifitseeritavuse alusel nelja kategooriasse :

*asjasõnad (ainsuslikud, loendatavad), nt *poiss, tund*;
*[[ainesõna]]d (ainsuslikud, mitteloendatavad), nt *vesi*;
*[[komplektisõna]]d ([[mitmus|mitmuslikud]], kuidagi kokkukuuluvad), nt *malendid, kingad*;
*[[juhuhulgasõna]]d (mitmuslikud, väljendavad kindlate piirideta hulka), nt *tuhanded, jäätmed*.

Asjasõnade [[mitmus]]t kasutatakse samuti, kusjuures ainsusliku ja mitmusliku vormi tavaline tähendussuhe on ’üks eksemplar – mitu eksemplari’.  Asjasõnade mitmusevorme nimetatakse [[juhuhulgasõnadeks]], mis on piiritlemata objektihulka määratlevad nimisõnad. 

:Nt *taim* (ainsuslik, asjasõna) - *taimed* (mitmuslik, juhuhulgasõna), *uks* (ainsuslik, asjasõna) - *uksed* (mitmuslik, juhuhulgasõna)

Asjasõnale vastandub [[ainesõna]], mis on samuti ainsuslik, kuid erineb asjasõnast selle poolest, et on mitteloendatav. Üldjuhul ei saa ainet tajuda rohkem kui ühena. 

:Nt *muda* (seda ei saa loendada **üks muda*, **kaks muda*), *armastus, rumalus, aeg, juurvili, laius, tumedus*

Asjasõna võib toimida ainesõnana, kui asjasõna abil tuuakse välja mõni iseloomulik omadus. 

:Nt *Temas on **näitlejat**''

## Viited
Tammelehe loodusala

**Tammelehe loodusala** on 4,1 hektari suurune rahvusvaheline Natura loodusala Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Loodusala hõlmab Tammelehe hoiuala ja Tammiku mõisa pargi.

## Vaata ka
*Tammiku
*Väike-Tammiku
Tammelehe hoiuala

**Tammelehe hoiuala** on 3,3 hektari suurune hoiuala Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas asuva Tammiku järve kaitseks.

## Vaata ka
*Tammelehe loodusala
*Tammiku
*Väike-Tammiku
Roosaken

**Roosaken** on rikkaliku ehisraamistikuga suur ümmargune aken gooti kiriku fassaadis (võib esineda ka romaanika-gootika üleminekustiilis), paikneb portaali kohal lääneseinas või transepti otsaseinas.

Varaseimad roosaknad pärinevad 10. sajandist. Gooti stiili arenedes muutus roosakna kiviosa aina filigraansemaks, jättes rohkem ruumi vitraažidele. 12. ja 13. sajandi roosaknad on range geomeetrilise ülesehitusega, hilisemad ei pruugi seda enam olla.

Eesti kirikutest on roosaken näiteks Tallinna Jaani kirikul.

## Allikas
*Kunstileksikon, Eesti Klassikakirjastus, Tallinn, 2001
Arminius

**Arminius** (ladina k. *Gaius Julius Arminius*) (18/17 eKr – AD 21), tuntud ka kui **Armin** või **Hermann**, oli germaani hõimude juht, kes võitis Vana-Rooma armeed Teutoburgi metsa lahingus. 

## Elulugu
Arminius pärines heruskide hõimu ülemkihist. Teenis Rooma armees, sai Rooma kodakondsuse ning tõsteti ratsaniku seisusse. Roomlasena kandis nime *Gaius Julius Arminius*. Gaius Julius oli keiser Augustuse ees- ja perekonnanimi, kuid Arminiuse lisanime tähendust ei ole siiani võimalik seletada. Arvatavasti puudub sellel seos germaani nimega Hermann. Teenis 4. või 5. aastal Rooma armee üksustes, mis tungisid välja Elbe jõeni. Oli Roomat pooldava hoiakuga, kuid lahkus Rooma impeeriumi teenistusest. Selle täpne põhjus ei ole teada, kuid Rooma ajaloolaste arvates oli see seotud asehaldur Publius Quintilius Varuse valitsemisstiiliga. Kasutas hiljem Rooma armees omandatud teadmisi ja oskusi, et koos teiste hõimudega roomlaste vastu võidelda. Hiljem sai temast heruskide hõimu pealik, kes suutis oma juhtimise alla koondada Rooma vastase germaani hõimude koalitsiooni. Selle abil võideti roomlasi Tetoburgi metsa lahingus. 

Sellele järgnes Rooma väejuhi Germanicuse vasturünnak. Pärast Germanicuse Germaaniast tagasitõmbumist sõdis 17. aastal markomannide hõimu juhtinud Marbodiga (Marboduus), kuid ei saavutanud võitu. Arminius suri hiljem segastel asjaoludel. Rooma ajaloolane Tacitus oletas, et ta tapeti 21. aastal ning tapjaks oli keegi tema sugulastest.

## Pärand
Arminiuse võidul Teutoburgi metsas olid kaugeleulatuvad tagajärjed nii Rooma impeeriumi kui germaani rahvaste jaoks. Roomlased ei teinud enam ühtegi tõsist katset Reini jõe taga asuvaid alasid püsivalt enda kontrolli alla saada.

## Viited
Ära

**"Ära"** on Maimu Bergi 1999. aasta modernistlik romaan. Romaan ilmus üheaegselt nii eesti kui ka soome keeles. 

Romaani tegevus toimub 1970.–1980. aastate Eestis ning hargneb peategelaste, tuntud kunstniku Ennu ja tema filoloogist abikaasa Tamara armastuse ja Eesti NSVst lahkumise ümber. 

2000. aastal pälvis Maimu Berg romaani eest A. H. Tammsaare nimelise kirjanduspreemia. 

## Retseptsioon
Kirjanduskriitik Rutt Hinrikus on öelnud, et "Ära" on tihedas seoses Bergi varasema loominguga ning ka teostega, kus on käsitletud n-ö idaeurooplase fenomeni (näiteks Viivi Luige "Ajaloo ilu", Milan Kundera "Olemise talumatu kergus", Emil Tode looming). 

Rohkelt on tõmmatud ka paralleele Maimu Bergi 1994. aastal ilmunud romaaniga "Ma armastasin venelast" ning romaani on peetud ka selle mõtteliseks jätkuks. Berg ise on märkinud, et romaane ühendab ajalooline taust ja tegelaste traagiline armastus. 

## Viited

## Välislingid
*Annika Koppel "Kirjanik Maimu Berg purustab oma raamatutes armusuhteid". Postimees, 18. november 1999
*Rutt Hinrikus "Kõik on minevik". Eesti Päevaleht, 24. detsember 1999
*Peeter Künstler "Romaan ühe ärkamisaja umbsusest". Sirp, 21. jaanuar 2000
Woldemar Friedrich Krüger

**Woldemar Friedrich Krüger** (2. jaanuar 1808 Kaave mõis, Tartumaa – 5. jaanuar 1894 Tartu) oli eesti päritolu baltisaksa maalikunstnik, graafik, pedagoog ja restauraator.

## Elukäik
Sündis Laiuse kihelkonnas Pistohlkorside perekonnale kuulunud väikese Kaave mõisa väidetavalt eesti soost aidamehe Tennise ja tema naise Katarina vanema pojana . Aastast 1816 õppis Tartu I elementaarkoolis, seejärel Raadi mõisas Carl Eduard von Lipharti seltsilisena. Tartu gümnaasiumi päevil 1824–1827 sai kunstiõpetust August Philipp Klara ja August Matthias Hageni, aastast 1827 Tartu ülikooli filosoofiaüliõpilasena Karl August Senffi juures. 1830–1835 täiendas end välismaal, peamiselt Münchenis, tundes huvi erinevate kunstitehnikate vastu. Tartusse naasnuna rajas oma litograafiatöökoja, mille müüs tugeva konkurentsi tõttu 1839 Georg Friedrich Schlaterile.

Sai 1838 Peterburi kunstiakadeemiast kreiskooli ja gümnaasiumi joonistusõpetaja tunnistuse, 1845 vabakunstniku nimetuse. Töötas Tartu koolides joonistusõpetajana, muu hulgas alates 1943. aastast Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris. Osales 1846–1851 Raadi pühapäevaakadeemia tegevuses ja oli Carl Eduard von Lipharti kunstivarade hooldaja ja korrastaja. 

Reisis 1847 Hollandis ja Belgias.  

1856–1891 oli Tartu Ülikooli joonistuskooli õpetaja. 1857 sai Peterburist akadeemiku nimetuse ning 1858 ülikooli täieõiguslikuks õppejõuks. Oma õppetöös jätkas Krüger joonistuseeskujude metoodikat, kuid kasutas ka fotosid ja viis õpilasi vabasse loodusesse. Krüger töötas ülikoolis 35 aastat ja tema õpilaste hulka kuuluvad Ernst von Liphart, Reinhold von Moeller, Herman von Schrenk, Karl Alexander von Winkler jt. 1891 palus kõrges eas Krüger end juhataja kohustustest vabastada ja uut õpetajat enam ei valitudki. 

Kooli kogud anti 1893 üle Tartu Ülikooli raamatukogule. 

## Looming

Kunstnikuna oli biidermeierliku realismi esindaja. Enne õpinguid välismaal osales mitmete teaduslike väljaannete illustreerimisel. Litograafias lõi Tartu õppejõudude ja üliõpilaste portreid ja Tartu vaateid (sh 6-lehelise sarja Toomemäe vaadetega 1836), hiljem tegutses peamiselt portree- ja maastikumaalijana. Portreteerinud näiteks professor Johann Friedrich Erdmanni ja Gottlob Benjamin Jäschet. Käsitlenud nii õlimaalis kui ka tuši- ja kriidijoonistuses öömotiive. 

Üheks tema esimeseks suuremaks tööks oli professor Carl Friedrich von Ledebouri teose "Icones plantarum novarum Floram Rossicam, imprimis Altaicam illustrantes" illustreerimises osalemine. Teos ilmus viies köites ajavahemikus 1829–1834 Riias.

Kopeerinud 17. sajandi hollandi meistrite teoseid ja restaureerinud maale. Näiteks kopeerinud Lohusuu kirikusse oma kaasaegse Adrian Ludwig Richteri maali "Kristus Genetsareti järvel". 1860 maalinud Põltsamaa kirikusse Fra Angelico fresko järgi "Ülestõusmise" ("Naised haual"), mis asub pöördraamis Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi maaliga "Kristus ristil" (1894). Maalinud 1880. aastal Mustvee kirikusse Kristuse ülestõusmise teemalise altarimaali.  

Korraldas ja kujundas aastatel 1870–1888 Tartus näitusi.

## Viited

## Allikas
* EKABL lk 214
Ripuka mõis

**Ripuka mõis** (saksa keeles *Rippoka*) oli rüütlimõis Laiuse kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Ripuka Jõgevamaal.

1914. aastal kuulus mõisale 510,21 ha mõisamaad.

Ripuka on iseseisev mõis alates 1729. aastast (enne kuulus Kärde mõisa juurde). Mõis on nimetatud Johann Rebucki järgi, kes oli Kärde mõisnik 1532. aastal. 1919. aastal oli mõisa omanik Margarethe von Brasch.

Mõisa peahoone oli ühekorruseline krohvitud seintega viilkatusega kivihoone lihtsa profileerimata räästakarniisiga. Lakapealset valgustas segmentaken. Aknad olid kõrged ja kitsad. Hoone tagaküljel oli väike viilkatusega lahtine puitrõdu.

Kõrvalhoonetest oli märkimisväärseim laut. See oli väga suur viilkatusega maakivihoone, millel nurgad ja osa viiludest olid laotud tellistest.

Mõisapargi hulka kuulus väike lehtpuusalu (valdavalt saar, vaher ja hõbepaju) peahoone ees, tagaaias oli viljapuuaed.

Mõisa kasutas Pedja külanõukogu alal asubud kolhoos Bolševik. Mõisast on säilinud 1971. aastal tehtud fotod.

## Vaata ka
*Ripuka Punamägi (Ripuka linnus)
*Päde

## Viited

## Kirjandus
**Tartumaa: maadeteadusline, majandusline ja ajalooline kirjeldus*. Peatoim. J. Rumma, toim. J. G. Granö, J. V. Veski. − Eesti I. Tartu: Eesti Kirjanduse Selts, 1925. Lk 252 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:280193/251963/page/270.
El Calpense

**El Calpense** oli hispaaniakeelne ajaleht, mis ilmus Suurbritannia tollases kroonikoloonias ja nüüdsel ülemereterritooriumil Gibraltaril aastatel 1868–1982. Hispaania keeles tähendab selle nimi gibraltarlast, kuna Calpe on Gibraltari muistne nimi, mida see kandis ühena Heraklese sammastest.

El Calpense (mille päises oli iseloomustus "poliitika-, majandus- ja reklaamileht" – "Diario político, mercantil y de anuncios"), asutati päevalehena ning oli esimene hispaaniakeelne ajaleht Gibraltaril. Kuna lehe omanikud ja juhid olid hispaanlased, oli Gibraltari kuberner algselt lehe väljaandmise vastu, muretsedes võimalike probleemide pärast Hispaaniaga, samuti linna elurütmi häirimise pärast. Ajaleht oli suunatud mitte üksnes hispaaniakeelsetele gibraltarlastele, vaid ka ümbruskonna hispaanlastele Campo de Gibraltaris. El Calpense sisu sarnanes Gibraltar Chronicle'i omaga, kuid oli ladina keeles. Lehes ilmus ka ülevaateid Madridi hispaaniakeelsest ja Briti ajakirjandusest.

## Ajalugu

Gibraltari vanim ajaleht, 1801. aastal rajatud Gibraltar Chronicle oli ingliskeelne, suur osa Gibraltari tsiviilelanikkonnast kõneles aga hispaania keelt; vähemal määral kasutati ka Genova murret ja malta keelt. Ehkki Chronicle jäi garnisonis endiselt populaarseks, ei olnud suuremal osal elanikkonnast ingliskeelsest ajalehest kasu. El Calpense täitis seda ülesannet, kuid lehe omanikud, perekond Parral, pidi lehe litsentsi eest pikka aega rasket võitlust pidama.

El Calpense oli Gibraltari piirkonna üks juhtivaid ajalehti. 1878. aastal ilmus see iga päev 500 eksemplaris (Gibraltar Chronicle'i ja El Anunciadori tiraaž oli 400). 20. sajandi esimesel kolmandikul oli tiraaž umbes 1250 (Gibraltar Guardianil 1200 ja El Anunciadoril 1000). Hispaania kodusõja aastail (kus toimetajad pooldasid vabariiklasi) kasvas tiraaž 20 000-ni, stabiliseerudes Teise maailmasõja ajal *(kus leht toetas innukalt liitlasvägesid) siiski 3000 eksemplari juures. Francisco Franco diktatuuri ajal smugeldati El Calpenset Hispaaniasse, kus sellest sai "demokraatia ja vabaduse majakas ja kuulutaja".

Kui Suurbritannia suhted Hispaaniaga halvenesid, hakkas ajaleht alla käima. 1960. aastail sai sellest nädalaleht. Kui Franco sulges 1969. aastal piiri Hispaania ja Gibraltari vahel, läks El Calpense uute omanike kätte ning hakkas ilmuma inglise keeles. 1982. aastal lõpetas ajaleht ilmumise.


Fail:El Calpense 1894, notices.jpg|El Calpense reklaamilehekülg 15. maist 1894
Fail:Calpense House plaque.jpg|Silt El Calpense omaaegse toimetusehoone Calpense House'i ukse kõrval


## Viited

## Kirjandus
*
Pikihoone

**Pikihoone** on kirikuhoone osa, mis on määratud kogudusele.

Moodustab tavaliselt kirikuhoone läänepoolse osa, millega idas liitub kooriruum. 

Pikihoonega risti võib olla üks või mitu transepti. Pikihoone võib olla jagatud löövideks.

## Allikas
*Kunstileksikon, Eesti Klassikakirjastus, Tallinn, 2001
Religiooniteadus

**Religiooniteadus** (varem **võrdlev usuteadus**) on religiooni tekkimist, olemust ja arenemist uuriv antropoloogiline teadus.

Religiooniteadus muutus iseseisvaks distsipliiniks 19. sajandil, mil Max Müller purustas religiooniküsimustes teoloogia monopoli ja nõudis võrdsetel alustel tegelemist kõigi religioonidega. Religiooniteadus hargnes religioonilooks, religioonipsühholoogiaks, religioonisotsioloogiaks, religioonifenomenoloogiaks jne.

Teoloogia ja religiooniteadus on kaks eri teadust. Ajalooliselt on need valdkonnad seotud ja see seos ei ole täielikult katkenud tänapäevalgi. Religiooniteaduse ja teoloogia teadlaste vahel on leidnud aset ka tõsiseid konflikte. Eriti teravad olid vastasseisud 19. sajandi lõpul ja 20. sajandi alguses. Kui piibliteadlased hakkasid kasutama oma uurimistöös muistse Lähis-Ida ja antiikreligiooni allikaid, siis šokeeris tulemus mitte ainult paljusid tollaseid teolooge, vaid ka laiemat kiriklikku ja ühiskondlikku avalikkust.

Tänapäeval on religiooniteadus üha enam asendanud teoloogiat.

## Vaata ka

*religioonilooline koolkond
*Tartu Ülikooli usuteaduskond
*teoloogia
*võrdlev usundilugu
*üldine usundilugu

## Viited
Võrdlev usundilugu

**Võrdlev usundilugu** on erinevaid religioone nende ajaloolises arengus uuriv teadus.

## Vaata ka
*Võrdlev usuteadus
*Üldine usundilugu

## Viited
Üldine usundilugu

**Üldine usundilugu**  on võrdleva usundiloo osa, mis tegeleb religiooni põhimõistete ja maailmausunditega.

## Vaata ka
*Võrdlev usundilugu
*Võrdlev usuteadus

## Viited
Albert Laus

**Albert Laus** (2. juuli 1918 Narva – 18. veebruar 1986) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.

Ta lõpetas aastal 1938 Tallinna Reaalkooli. Aastatel 1938–1940 oli ta ajateenistuses Eesti sõjaväes. Aastal 1940 oli ta ehitustöödel NSV Liidu sõjavägede Kärdla baasis. Aastatel 1940–1941 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusala üliõpilane. Aastatel 1941–1945 oli ta mobiliseerituna Eesti Laskurkorpuses, sõja lõpus rühmakomandöri kohusetäitjana. Aastatel 1945–1946 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi üliõpilane.

Aastatel 1946–1947 ELKNÜ TPI komitee sekretär. Aastatel 1947–1948 oli ta TPI kaadriosakonna inspektor, aastatel 1948–1950 TPI kaadriosakonna ülem. Aastatel 1950–1951 oli ta EK(b)P Keskkomitee propaganda ja agitatsiooni osakonna instruktor, aastatel 1951–1952 oli ta instruktoriks EK(b)P Keskkomitee teaduse ja kõrgemate õppeasutuste osakonnas. Aastatel 1952–1955 õppis ta NLKP KK juures asuvas Kõrgemas Parteikoolis.

Aastatel 1955–1956 oli ta EKP Tallinna Keskrajooni Komitee sekretär, aastatel 1956–1959 I sekretär, aastatel 1959–1960 oli ta EKP Tallinna Linnakomitee sekretär. Aastatel 1960–1963 oli ta EKP Keskkomitee teaduse, koolide ja kultuuri osakonna juhataja, seejärel aastal 1963 EKP Keskkomitee ideoloogia osakonna juhataja. Aastatel 1964–1973 oli ta Eesti NSV kultuuriminister, aastatel 1973–1982 Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi vastuvõtuülem.

Ta oli aastatel 1958–1961 ja 1971–1976 EKP Keskkomitee liikmekandidaat, aastatel 1961–1971 oli ta EKP Keskkomitee liige. Aastatel 1963–1967 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VII koosseisu saadik.
## Viited

## Kirjandus
*Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee organisatsiooniline struktuur. Tallinn 2002

## Välislingid
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Elektrik

**Elektrik** on  mingil elektrotehnilisel alal tegelev isik. Laiemalt on termin elektrik kasutusel kutsenimetusena: elektrik on isik, kes teeb elektritöid energia-, tööstus-, ehitus- jm ettevõtetes. Tööülesanneteks võivad olenevalt kvalifikatsioonist olla elektripaigaldiste, elektriseadmete ja juhistike paigaldamine, seadistamine ja käit (tegevus elektripaigaldiste ja -seadmete hoidmiseks talitluses ning nõutavas seisukorras).

Elektriku kutsekvalifikatsiooni nõudeid (mis hõlmavad teadmisi, oskusi, vilumusi, elektriohutust) määratletakse viiel tasemel: I tase on madalaim ja V tase kõrgeim.

## Viited

## Välislingid
*  Kutsestandard: Elektrik I, II ja III
*Kutsenimetused ja tasemed (elektrik III, IV ja V)
* Sisetööde elektriku eriala
Ettekandja

**Ettekandja ehk kelner** on kokkade valmistatud toitude ning jookide klientidele serveerija restoranides ja muudes söögikohtades.

Ettekandja töö nõuab kiirust ja head suhtlemisvõimet. Teeninduse headusest sõltub söögikoha külastajalt ettekandjale jäetud lisatasu, mida nimetatakse jootrahaks. Levinud on arusaam, et viisakas jootraha on 10% arve summast.

## Vaata ka

*Baarimees
Õmbleja

**Õmbleja** on inimene, kes tegeleb õmblemisega.

Õmbleja töö seisneb õmblustoodete valmistamises. Eelkõige hinnatakse selle töö juures kiirust ja kvaliteeti. Õmbleja õmbleb kokku kiiresti ja kvaliteetselt eri suuruse ja kujuga detaile, lisab nööbid, haagid, lukud ja muud vajalikud õmblustoote komponendid. Õmbleja peab tootmisprotsessi tundma ja teadma, kuidas töötavad õmblusmasinad ja -seadmed.
Selle kõige juurde käib ka materjalide tundmine ja säästlik kasutamine. Nagu paljud muudki ametit, juhindub ta meistri antud korraldustest. Töö on väga järjepidev ja samas ka rutiinne, töö hakkab teatud ajal korduma, sest iga õmblustoodet tehakse mitu samasugust. Õmbleja kohustuste hulka kuulub ka oma töökoha korraldamine ja korrashoid ning töövahendite esmane hooldamine.

## Vaata ka
*rätsep