Allmäe

**Allmäe** (vene keeles Подгорное *Podgornoje*) on väliseestlaste küla Venemaal Stavropoli krais Andropovi rajoonis. 

Rajoonikeskusest Kursavkast on küla 18 kilomeetri kaugusel. 

## Ajalugu
Pärast 1861. aasta talurahvareformi Venemaal, millega kaotati pärisorjus, oli Stavropoli piirkond esimene, kuhu eesti talupoegadest vabatahtlikke väljarändajad elama lubati. Piirkond oli Venemaa võimude poolt puhastatud põliselanikest ja Stavropoli kubermangu toimus intensiivne ümberasumine. 

1866. aastal rajati Kassinka küla, kuid tülide tõttu piirkonda asunud venelaste-ukrainlastega rajasid 1869. aasta kevadel-suvel ümberasujad Eestist (peamiselt Hiiumaalt), Soomest ja Venemaa keskkubermangudest Kassinka lähedusse Allmäe küla.  

1869. aastal ehitati vallamaja ja asustati vallavalitsus ja- kohus. Esimene vallavanem oli Mihkel Kangur. 1871. aastal alustas külas tööd ka post. Esimene kaheklassiline koolimaja ehitati 1879. aastal.  

1910. aastal valmis külas uus koolimaja, mis tegutseb siiani ja kannab Joosep Laari nime. 29. aprillil 1907 pühitseti Allmäe kirik. Esimene laulu ja muusikakoor asutati 1893. aastal, esimene näitemäng mängiti 1906. aastal. 20. sajandi algul alustasid tegevust seltsid: 1901. aastal Mänguriistade Selts. 1904. aastal Põllumeeste selts (liikmeid 239), 1912. aastal Krediidi Selts, (liikmeid 270) ja 1916. aastal Hariduse Selts (liikmeid 105). Seltside tegevus oli vahelduva eduga. August Nigol nimetas Allmäed 1918. aastal eesti asundustest suurimaks.  

Nõukogude ajal jäi suurem osa küla elanikest Nõukogude Liitu, mitte ei opteerunud. 1927. ja 1928. aastal moodustasid mitmed küla põllumehed põllumajandusühistu "Edasi". 1929. aastal tembeldati "Edasi" ühistu kulakute ühistuks, sellest nimest vabanemiseks võeti ühistusse ka kehvemas seisus talupoegi ja ühistust tehti samanimeline kolhoos. 1930. aastatel langesid küla elanikud mitmete represiivsete võtete ohvriteks, neid saadeti asumisele, hukati ja vangistati. 1930. aastatel oli külas suur näljahäda, hullim periood oli 1932.–1933. aasta talv. 1930. aastate keskpaigus otsisid GPU töötajad külas kulda, mille tõttu arreteeriti ja piinati mitmeid küla elanikke. Suur terrori ajal Allmäe külast viidi ära 27 inimest, neist kaks tulid elusana tagasi. Mitmed külaelanikud kolisid külast repressioonide ajal minema.  

Allmäe kool oli 1930. aastatel 7-klassiline ja 1937. aastani eestikeelne, seejärel pidid küla elanikud õppima vene keeles, koolist eemaldati eestikeelne kirjandus. 1939/1940. õppeaastal käis koolis umbes sada õpilast. Külla tekkis ka lastekodu, sest paljude laste vanemad olid kuulutatud kulakuks ja asumisele saadetud või vangi pandud. Kirikust tehti Nõukogude ajal külaklubi.  

Teise maailmasõjani oli Allmäe eestlaste küla. Pärast sõda asusid külla elama ka kaukaaslased ja venelased. Kolhoos "Edasi" liideti naaberkolhoosiga, mis vähendas eestlaste osakaalu ja küla kujunes "Zagorski" sovhoosi ääremaaks. Viiekümnendatel aastatel kaevati külast 2-3 km allapoole veekanal, mille kaudu juhitakse Kubani jõe vesi Stavropoli krai põua all kannatavate maade niisutamiseks.  

1990. aasta 15. aprillil toimus küla alumises otsas maalihe pärast mitmepäevast suurt vihmasadu, mille tagajärjel sai kannatada 1/3 külast. 35 elumaja hävis. Lagunenud hoonetele ehitati asendushooned. 1993. aasta algul (jaanuaris ja märtsis) toimusid kaks suuremat maalihet, mille tulemusel purunesid külas mitmed majad ja surnuaed. Endise kirikuhoone tassisid 2000. aastatel uued külaelanikud ehitusmaterjali hankimiseks laiali.  

## Rahvastik
Allmäel elas 2011. aasta seisuga 335 elanikku, kellest umbes 60 inimest on vähemalt osaliselt eesti päritolu. Eesti keelt räägivad neist veel umbes pooled, suur osa elanikest on pensionärid.  

Allmäe asustati kiiresti, 1870. aastaks elas külas 500 inimest. H. Sibula andmetel oli 19. sajandi lõpul Allmäe külas 1414 hinge. 1897. aastal oli perekondade nimekirjas on 623 meessoost isikut ja 430 naissoost isikut, neist võõraid elas külas 30 meest ja 15 naist. Küla põhielanikkonna moodustasid eestlased, ümberasujad Eesti- ja Liivimaalt. Küla elanikud rääkisid (1916. aasta seisuga) puhast kirjakeelt ja olid evangeelset-luterlikku usku. Külas oli 150 majapidamist 219 majaga, pearahamaksjate nimekirjas oli 392 revisjonihinge.  

Pärast esimest maailmasõda elas külas Samuel Sommeri loenduse andmetel 969 inimest ja 193 perekonda. 1920. aastate keskpaigas elas Allmäel 1192 inimest, kõik eestlased. Enne teist maailmasõda elas külas Aliide Pappi andmetel 1499 inimest. Paul Roosi ja Helmi Roosi andmetel elas 1989. aastal külas ligikaudu sada eestlast, 190 venelast ning 80 mägirahvaste esindajat.  

### Tuntud elanikke

* 1876. aastal sündis Allmäel Dmitri Lukjanov, kellest sai näitleja Maria Andrejeva sõber.
* 1905. aastal sündis külas Joosep Laar, kes väidetavalt hukkus 1943. aastal Tamani poolsaare vabastamislahingutes, pälvides esimese eestlasena postuumselt Nõukogude Liidu kangelase kuldtähe.
* 1923. aastal sündis Allmäe külas Tamara Laas, kes töötas 1948. aastast prantsuse keele õpetajana Tallinnas ja valiti 1950. aastal NSV Liidu Ülemnõukogu 3. koosseisu (1950—1954) saadikuks.

## Kultuur
Tsvetotšnaja tänaval asub mälestusmärk lahingus hukkunud Nõukogude lendurile kapten Ivan Sinjajevile. Lendur maeti külla 17. jaanuaril 1943, obelisk püstitati 1952. aastal.

Külas toimib raamatukogu, kus on kohati ka eestikeelset kirjandust. Iga-aastaselt tähistatakse külas jaanipäeva.

## Majandus
19. sajandil ja 20. sajandi alguses oli Allmäe elanikke põhitegevuseks põlluharimine ja karjakasvatus. Talud müüsid teravilja, kartulit, võid, villa, lõnga, kanamune ja liha. Külas olid nuhtluseks põud ja rändtirtsud. Allmäel oli kolm poodi, tuuleveski ja jahuveski. Külas oli levinud kodutööndus ja käsitöö. Kuna kohalik põhjavesi oli väga sügaval ja kibe, siis kasutati joogiveena allika-, vihma- ja lumevett.

Nõukogude ajal rajati külla juba 1920. aastate teisel poolel asutati masina-ja põllumajandusühistuid. "Edasi" kolhoosi moodustamise järel oli kolhoosis oli kaks põllundusbrigaadi, kaks farmi ja traktoribrigaad. Palju tööd tehti kolhoosis hobutööd rakendades. Töötasu oli ainult natuuras (teravili ja mesi). Kollektiviseerimine pani seisma külas ehitustegevuse. Nõukogude aja lõpuni ei ehitatud juurde ühtegi hoonet peale loomalauda.

2000. aastatel oli küla põhitegevus jätuvalt põllu- ja loomapidamine, ülejäänud külaelanikud töötavad peamiselt kas koolis või küla ainsas kaupluses. Pensionäride osakaal külas on suur. Küla suurimaks murekohaks oli poolelijäänud veetorude ehitus, mis jäi pooleli 3 kilomeetri kaugusel külast.

## Vaata ka
*Kassinka
*Livonia
*Venemaa eestlased
*Väliseesti külade loend

## Viited

## Kirjandus
* Kalev Nõmm "Mõned killud Allmäe küla ajaloost" Tallinn, 2007
* Немецкое население Северного Кавказа: социально-экономическая, политическая и религиозная жизнь (последняя четверть XVIII — середина XX в.) : сб. док. / сост. Т. Н. Плохотнюк ; Международная ассоциация исследователей истории и культуры российских немцев. — Ставрополь : Изд-во СГУ, 2002. — 272 с. — ISBN 5-88648-319-5.

## Välislingid
* Rudolf Vahopski. Allmäe küla - Ставропольский край, c.Подгорное. — sugupuu.narod.ru