open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaapo Kähkönen

**Kaapo Kähkönen** (sündinud 16. augustil 1996 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis New Jersey Devils.

Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2015–16 Espoo Bluesi meeskonnas. Aastatel 2016–2018 mängis ta Soome kõrgliigas Lukko ridades.

2014. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i ''draft''is 109. valikuna. 2018. aasta mais sõlmis ta Wildiga kaheaastase lepingu. Aastatel 2018–2020 mängis Kähkönen põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Minnesota Wildi noorteklubis Iowa Wild. 2019. aastal valiti AHL-i tähtede mängule. Hooajal 2019–20 pälvis ta AHL-i hooaja parimale väravavahile antava Aldege "Baz" Bastien Memorial Award'i ning valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. NHL-is debüteeris ta Wildi meeskonnas 26. novembril 2019 mängus New Jersey Devilsi vastu.

2022. aasta märtsis kaubeldi ta Wildist San Jose Sharksi.

2024. aasta märtsis kaubeldi Kähkönen Sharksist New Jersey Devilsi.

2016. aasta tuli Kähkönen Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

## Viited

## Välislingid
* Kaapo Kähkönen NHL.com lehel
* Kaapo Kähkönen hockeydb.com lehel
Omski Avangard

**Omski Avangard** on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Omskis. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Idakonverentsis Tšernõšovi divisjonis.

Klubi asutati 1950. aastal nime all **Omski Spartak**. Praeguse nime sai klubi 1981. aastal.

2004. aastal tuli Avangard Venemaa meistriks. 2005. aastal võideti IIHF-i Euroopa Meistrite Karikas.

Alates hooajast 2008–09 mängib klubi KHL-is. Hooajal 2020–21 võitis Avangard esimest korda Gagarini karika, kui finaalseerias alistati mängudega 4:2 Moskva CSKA, kellele oli kaks aastat varem finaalis kaotatud mängudega 0:4. KHL-i põhiturniiri on Avangard võitnud hooajal 2010–11.

Klubi omanik on Gazprom Neft.

Klubi peatreener on Mihail Kravets.

## Praegune koosseis
*Seisuga 31. jaanuar 2021*
***Väravavahid**: Šimon Hrubec, Igor Bobkov
***Kaitsjad**: Aleksei Bereglazov, Ville Pokka, Aleksei Solovjev, Kiryl Hataviec, Damir Sharipzjanov, Maksim Gontšarov, Semjon Tšistjakov, Oliwer Kaski, Maksim Tšudinov, Aleksei Jemelin (*[[kapten (jäähoki)|kapten]]*)
***Ründajad**: Corban Knight, Deniss Zernov, Ilja Kovaltšuk, Nikita Komarov, Andrei Stas, Pavel Dedunov, Sergei Toltšinski, Ilja Kablukov, Klim Kostin, Reid Boucher, Jegor Tšinakov, Nail Jakupov, Aleksandr Jaremtšuk, Aleksei Potapov, Jiří Sekáč, Aleksandr Hohlatšjov, Kirill Semjonov

## Saavutused
* Gagarini karikas:
****Võitja**: 2021
** Teised kohad: 2012, 2019
* KHL-i põhihooaeg:
****Võitja**: 2010–11
* Venemaa kõrgliiga:
****Võitja**: 2004
**Teised kohad: 2001, 2006
*IIHF-i Euroopa Meistrite Karikas
****Võitja**: 2005
*Kontinentaalkarikas
**Teised kohad: 2007

## Välislingid
* Klubi koduleht
Harry Frey

**Harry Frey** (17. august (vkj)/ 30. august 1910 – 10. märts 2000) oli eesti poksija, kes oli tuntud oma löögiseedimisvõime poolest.

Ta sai 1938. aasta Eesti meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 2. koha.

Ta sai 1939. aasta II Eesti mängude poksivõistlusel Tallinnas keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6&nbsp;kg) 3. koha.

Ta osales ühe korra Eesti–Soome maavõistlusel ning võitis 1933. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6&nbsp;kg) oma kohtumise.

Ta osales ühe korra Eesti-Läti maavõistlusel ning võitis 1933. aastal keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6&nbsp;kg) oma kohtumise.

## Viited

## Kirjandus
*"Kas Tartu või Tallinn? Kes võidab 2. linnavõistluse poksis" (Harry Frey pilt). Postimees nr 50, 21. veebruar 1936, lk 4.

## Välislingid
*Sporditulemused. Harry Frei
*Haud Viljandi vanal kalmistul
Karl-Marx-Hof

**Karl-Marx-Hof** on *[[Gemeindebau]]* ('sotsiaalmaja') Viini põhjaosas Döblingis.

See paikneb Heiligenstadti rongijaamaga enam-vähem paralleelselt ning on 1,1 km pikk. Punase Viini lõpuaastatel 1927–1930 linnaplaneerija Karl Ehni projekti alusel ehitatud kompleks mahutab 1382 korterit. See on maailma pikkuselt neljas korterelamu.

## Välislingid
*
Felix Maria Davídek

**Felix Maria Davídek** (12. jaanuar 1921 Chrlice – 18. august 1988 Brno) oli tšehhi katoliku vaimulik.

Ta ordineeriti preestriks Stanislav Zela poolt 29. juunil 1945 ja oli vangis aastail 1950–1964. 29. oktoobril 1967 pühitses Jan Blaha ta salaja piiskopiks. Aastail 1967–1987 pühitses ta salaja ametisse 17 Tšehhoslovakkias tegutsenud põrandaaluse katoliku kiriku (koinootide) piiskoppi.

* Ján Eugen Kočiš (3. detsembril 1967), ülepühitsetud 15. mail 2004 Djura Džudžari poolt
* Ivan Ljavinec (23/24. märtsil 1968), ülepühitsetud 30. märtsil 1996 Miroslav Stefan Marusyni poolt
* Jirí Jan Pojer (22. augustil 1968)
* Stanislav Krátký (27. augustil 1968)
* Josef Dvorák (augustis 1968)
* Dobroslav M. Kabelka (augustis 1968)
* Martin Hrbca (28. novembril 1970)
* Josef Blahnik (1970)
* Jindrich Pešek (15. augustil 1971)
* Oskar Formánek (augustis 1972)
* Marián Potáš (augustis 1972)
* Jirí Krpálek (2. märtsil 1973)
* Siard Ivan Klement (15. märtsil 1973)
* Václav Razik (detsembris 1978)
* Dušan Spiridon Špiner (6. oktoobril 1979)
* Josef Hinterhölzl (4. detsembril 1984)
* Karel Chytil (18. detsembril 1987)

Peale piiskoppide pühitses ta ametisse ka preestreid ja diakoneid, sealhulgas viis naist.
Ingmar Jõela

**Ingmar Jõela** (sündinud 4. augustil 1989) on eesti koreograaf, lavastaja ja näitleja.

Ta on õppinud aastatel 2010–2014 Tallinna Ülikoolis koreograafiat ning 2014–2018 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis lavastaja õppesuunal (28. lend). 

Ta on töötanud Von Krahli Teatris ja teatritrupis Ekspeditsioon näitlejana aastatel 2019–2023. 

Ta asutas 2014. aastal visuaalproduktsiooniagentuuri Utopia Entertainment ning on tänini selle kunstiline juht. 

## Lavastustööd
* 2017 Giuseppe Verdi, "Traviata" (kaaslavastaja Anu Lamp), Kaunase Riiklik Muusikateater Vanemuise väikses majas
* 2018 Ingmar Jõela ja Priit Põldma, "Kratt", Tallinna Linnateater
* 2018 Jim Ashilevi, "Unusta/Unista", Tartu Uus Teater
* 2019 Dominy Clements, "Laser ja läätsed", Nargen Festival Naissaarel Omari küünis 
* 2023 "Giselle", Von Krahl, JAIK
* 2023 "Circum Absurdum", Von Krahl, Utopia Entertainment, Noblessner 
* 2024 "Hydrogen Jukebox", Nargenfestival 2024, lavastajad Veiko Tubin ja Ingmar Jõela

## Koreograafitööd
* 2019 Tõnu Kaljuste, dramaturg Paavo Piik, "Surmatants", lavastaja Priit Võigemast, Nargen Festival Noblessneri Valukojas
* 2020 Herman Melville, Taavi Eelmaa, "Pigem ei", lavastaja Juhan Ulfsak, Von Krahli Teater
* 2020 Andra Teede, "Esimene armastus", lavastaja Mari-Liis Lill, Eesti Draamateater
* 2021 Sigismund von Krahl, "Aed", lavastaja Peeter Jalakas, Von Krahli Teater
* 2023 "Plekktrumm", Eesti Noorsooteater, Lavastaja Taavi Tõnisson
* 2023 "Giselle", lavastaja Ingmar Jõela, Von Krahl ja JAIK

## Viited
Salumäe (perekonnanimi)

**Salumäe** on eesti perekonnanimi.

Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2021 perekonnanimi Salumäe 392 inimesel: 182 mehel ja 210 naisel. Sellega oli Salumäe perekonnanimede levikult meeste puhul 353. ja naiste puhul 315. kohal. Kõige levinum on perekonnanimi Salumäe Rapla maakonnas.

## Nime kandjaid
* Aado Salumäe, eesti mudellendur (1938–)
* Eduard Salumäe, eesti vaimulik (1919–1985)
* Erik Salumäe, Eesti jurist ja poliitik (1970–)
* Erika Salumäe, Eesti jalgrattur ja poliitik (1962–)
* Jane Salumäe, eesti maratonijooksja
* Jens Salumäe, eesti suusahüppaja
* Priit Salumäe, eesti jalgrattur
* Raul Salumäe, eesti ajaloolane (1960–2015)
* Tiit Salumäe, eesti kirikutegelane

## Viited
Charles M. Rice

**Charles Moen Rice** (sündinud 25. augustil 1952 Sacramentos California osariigis) on Ameerika Ühendriikide viroloog. 

2020. aastal pälvis ta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna töö eest C-hepatiidi viiruse avastamisel. Charles Moen Rice on viroloogiaprofessor Rockefelleri Ülikoolis, Cornelli Ülikoolis ja Washingtoni Ülikoolis. 

Ta on õppinud California Ülikoolis Davises ja California Tehnoloogiainstituudis.

## Tunnustus
*2021 – valiti USA Meditsiiniakadeemia liikmeks

## Viited
August Maalstein

**August Maalstein** (31. jaanuar 1914 Paide – 6. mai 1980 Hamilton, Ontario, Kanada) oli eesti kergejõustiklane.

Lõpetas Paides ühisgümnasiumi. Alustas sportimist kooli jalgpallimeeskonnas, oli edukas ka kõrgushüppes ja maadluses.

Võitis Eesti meistrivõistlustel aastatel 1938–1944 kuulitõukes 3 kulda, 2 hõbedat ja 1 pronksi, vasaraheites 1 kulla ja 1 pronksi ning kettaheites 1 pronksi. Võitis 1939. aastal II Eesti mängude kergejõustikuvõistlusel kuulitõuke. Võistles viis korda Eesti koondises.

Maadluses oli ta Järvamaa meistreid aastatel 1935–1943. Ta võitis 1938. aastal üleriiklikel Kaitseliidu meistrivõistlustel B-klassis esikoha.

Töötas kondiitrina.

Põgenes 1944. aastal Saksamaale. Oli pärast sõda Saksamaal põgenikelaagris, spordis oli Balti mängude võitjaid ning kuulitõukes ja maadluses 1947. aastal Baieri meistreid. 

Läks 1949. aastal Tšiilisse. Töötas kondiitrina, oli aastatel 1949–1952 kokku neljakordne Tšiili meister kuulitõukes. 

1953. aastast elas Kanadas, kus oli kondiitriettevõtja.

## Tunnustus
*1928 – Aleksander Klumbergi eriauhind parimale Eesti noorsportlasele
*1939 – Järvapoegade kuldsportlane

## Viited

## Kirjandus
*"Suri kuulitõukaja A. Maalstein". Vaba Eesti Sõna nr 20, 15. mai 1980. Lk 3 
*Tiit Lääne. "August Maalstein – ainus Tšiili värvides võistelnud eestlane". Maaleht, 28. august 2014
*Enn Hallik, Tiit Lääne. "August Maalstein - eestlane Tšiili lipu all". // Viimase laevaga vabadusse. Meritsi läinud eestlaste lood IV. Tallinn 2015. Lk 121–131

## Välislingid
*
*TLÜAR väliseesti isikud
*August Maalsteini sporditulemusi
Punane Viin

**Punane Viin** (saksa keeles *Rotes Wien*) oli Austria pealinna Viini hüüdnimi aastatel 1918–1934, mil sotsiaaldemokraadid (Sozialdemokratische Arbeiterpartei) moodustasid enamuse ja linna valitseti esmakordselt demokraatlikult.

Enne esimest maailmasõda, 1910. aasta rahvaloenduse andmetel oli Viini elanike arv 2 083 630, lisaks Tsisleitaania elanike arv 28 571 934 ja kogu Austria-Ungari elanike arv 51 390 223. Kuid pärast sõda Austria-Ungari lagunes, 1923. aasta rahvaloenduse ajal oli Viini elanike arv 1 918 720, samas kui järelejäänud Austria osa elanike arv vaid 6 534 742. Olles ilma jäänud toitvast maast (Austria maast oli haritav vaid 18 protsenti), arvati, et Austria ei ole ilma Saksamaaga ühinemata elujõuline. Viini peeti nüüd liiga suureks pealinnaks liiga väikese riigi jaoks, uueks hüüdnimeks teistes Austria osades sai Vesipea-Viin (Wasserkopf-Wien). Sotsiaaldemokraatide ja konservatiivide vahel puhkesid tõsised vastuolud, kuni teise maailmasõja lõpuni jäid sotsiaaldemokraadid Austrias valitsusest kõrvale või põranda alla, kuid Viinis olid võimul kuni austrofašismi tekkeni. Vastuolud viisidki Viini eraldumiseni linna ümbritsevast Alam-Austria liidumaast 1922. aastal. Vaatamata rasketele oludele nägid optimistid Viinis head võimalust suurteks sotsiaal-poliitilisteks muutusteks.

Kontseptsioon hõlmas muu hulgas radikaalset elamuehitusprogrammi, mis oli tol ajal üks suurimaid maailmas; aastatel 1925–1934 ehitati umbes 60 000 korterit, mis jaotati kindla punktisüsteemi järgi. Sotsiaaldemokraadid kehtestasid ka laiendatud sotsiaalhoolekande, kõrged maksud luksuskaupadele ning hotelli- ja restoraniteenustele ning palju muud. Tol ajal peeti seda progressiivseks. Punase Viini aeg lõppes riigipöördega 1934. aastal, kui kantsler Engelbert Dollfuss tulistati surnuks ja asendati austrofašistliku Kurt Schuschniggiga. 

## Vaata ka
*Viini linna ajalugu
Üheksas laine (romaan)

**"Üheksas laine"** (vene keeles "Девятый вал") on vene Nõukogude kirjaniku Ilja Ehrenburgi romaan, mis on kirjutatud 1950. aastal. 

Romaani põhisisu on "rahuvõitlus", mis oli kirjaniku põhiline tegevus neil aastatel. Nõukogude kriitikud hindasid romaani tingimusteta positiivselt, kuid autor ise pidas seda ebaõnnestunuks.
 
Romaani tegevus leiab aset 1940. aastate lõpus Nõukogude Liidus, Ameerika Ühendriikides, Koreas, Prantsusmaal ja teistes riikides. Romaanis kajastub jõujoonte kujunemine Euroopas NATO ja Euroopa Liidu loomise eel. Käsitletakse muuhulgas saksa armee taasloomist, mis väldiks Punaarmee pealetungi üle Elbe jõe ja Ida-Euroopa osalist tagasivõitmist läänemaailmale. Põhiliini kõrval kirjeldatakse ka prantsuse revolutsionääre, kes soovivad oma riigis rahvademokraatiat ning tublisid nõukogude inimesi, kes neid ja rahuvõitlust toetavad. Autori kirjanduslikuks võtteks on kajastada kahte paralleelset süžeed, mida ühendab raudne eesriie.
  
Eesti keeles ilmus teos 1956. aastal, kirjastas Eesti Riiklik Kirjastus, tõlkis Felix Kauba, 904 lk.
Von der mannigfachen Bedeutung des Seienden nach Aristoteles

**"Von der mannigfachen Bedeutung des Seienden nach Aristoteles"** ("Oleva mitmetisest tähendusest Aristotelese järgi") on Franz Brentano filosoofiline teos.

## Kokkuvõte
### Sissejuhatus
Iga algus on võime poolest suurem, kui ta tegeliku suuruse poolest on. See, mis on alguses väike, on lõpus sageli väga suur. Ja nõnda juhtub, et see, kes alguses natukenegi tõest kõrvale kaldub, jääb üha kaugemale, nii et vead lähevad tuhat korda suuremaks.
Taevast

**"Taevast"** (kreeka keeles Περὶ οὐρανοῦ; ladina keeles De Caelo) on Aristotelese kosmoloogiat käsitlev trakaat, mille ta kirjutas 350. aastal eKr. 

## Tõlge
### I raamat
#### 5. raamat
271b

Aga kui nüüd selle kohta on selge, tuleb mõelda ülejäänu üle, ja esiteks, kas on mingi lõpmatu keha, nagu enamik vanu filosoofe arvas, või see on võimatu; selle [küsimuse] jaatav või eitav [lahendus] nii või teisiti ei tähenda tõevaatluse seisukohast vähe, vaid tähendab kõik. Sest see on enam-vähem kõikide lahkarvamuste allikas neil, kes midagi on öelnud looduse kui terviku kohta, ja nii see on olnud ja peakski olema, sest väikegi möödalaskmine tõest saab edaspidi tuhandekordseks kaugelejäämiseks. Nagu näiteks, kui sa mõtled, et on mingi vähim suurus; sest see sissetoodud vähim paneb liikuma suurimad asjad matemaatikas. Selle põhjus on see, et algus on suurem võimalikkuses kui suuruses, sellepärast saab see, mis on alguses väike, lõpuks hiiglaslikuks. Ja ka lõpmatusel on alguse võimalikkus, ja "kui palju" puhul kõige suurem, nii et pole üldse kohatu ega mõttetu,              

## Vaata ka
* Füüsika (Aristoteles)
Nocki mäed

**Nocki mäed** (saksa: *Nockberge* või *Nockgebirge*) on Austria Gurktali Alpide läänepoolseim ja kõrgeim mäestik, mis laiub üle Kärnteni, Salzburgi ja Steiermargi liidumaade osade. Nende välimust iseloomustavad arvukad kuplitaolised ja rohuga kaetud tipud (*Nocken*). Mägede kõrgeim tipp on Eisenhut Steiermargis (2441 m).

2012. aasta juulis määrati Nocki mäed ja külgnev Lungau piirkond UNESCO biosfääri kaitsealaks. Mäed olid jääajal suures osas jäätumata ja seega refuugium.

Gurktali Alpide läänepoolseima osana eralduvad Nocki mäed Madal-Tauernist põhjas Muri jõega, ulatudes läänes kuni Katschbergi kuruni (1641 m). Läänes eraldavad Lieseri ja Drava jõed Nocki mäed Kõrg-Tauerni Ankogeli rühmast ja Gailtali Alpidest. Ossiacher Seest lõunas ühinevad need madala Sattnitzi mäestiku ja Klagenfurti nõoga, mis on veel üks Gurktali Alpide osa. Idas piirab neid Gurktali Alpidest joon Gurkist Flattnitzi kuru (1400 m) kaudu Paalbachi ojani.

Nocki mäed võib jaotada kaheksaks alamrühmaks. Bad Kleinkirchheimist lõunas on Mirnocki massiiv (2110 m) silmapaistva topograafilise tähtsusega 1343 m, Wöllaner Nock (2145 m) ja Gerlitzen (1909 m) kõrgel Ossiacher See kohal. Nocki mägede keskpiirkonna moodustavad Millstätter Alpe (2101 m) ja Rosennock (2440 m), kõrgeim tipp Kärntenis. Põhjas asuvad Schwarzwand (2241 m), Königstuhl (2406 m) Salzburgis, mis on ka kolmikpunkt, ja Eisenhut (2441 m).

## Rahvuspark

Keskosast moodustas Kärnteni liidumaa valitsus 1. jaanuaril 1987 Nocki mägede rahvuspargi. Kõrvalist piirkonda oli välja arendatud juba maalilise Nockalmi maantee ehitamisega 1979. aastast. Suusapiirkonna edasisi plaane välditi kodanikualgatuse ja referendumiga 1980. aastal, kus 94% valijatest kuulutas end projekti vastu.

Vaatamata nimele määrati *Nationalpark Nockberge*Rahvusvahelise Looduskaitseliidu kaitseala kategooriate järgi maastikukaitsealaks (kategooria V). Territoorium (184 km²) asus täielikult mäestiku Kärnteni osas, piki Salzburgi ja Steiermargi piiri, ulatudes Kremsist ja Lieseri orust läänes Reichenauni idas ning Bad Kleinkirchheimi ja Radentheinini lõunas.
Johann-Bernhard Haljaste

**Johann-Bernhard Haljaste** (kuni 1938 Grünberg, 28. mai 1889 Lihula vald, Läänemaa – 20. juuli 1942 Norillag, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

## Elukäik
Lõpetas Lihula vallakooli ning kuldmedaliga Pärnu gümnaasiumi, õppis aasta Riia Polütehnikumis. Ajateenistuse läbimise järel sooritas 1913. aastal inseneriväe reservlipniku eksami. Esimese maailmasõja puhkedes mobiliseeriti, teenis vene inseneriväe koosseisus. Eesti rahvusväeosade moodustamisel tuli Eestisse, määrati 1. Eesti jalaväepolku nooremaks ohvitseriks.

Vabadussõja tegi kaasa jalaväeosades, 1. jalaväepolgus nooremohvitserina ja 3. diviisi tagavarapataljoni ülemana. 1920. aasta septembris viidi üle inseneriväkke. 1922. aastal lõpetas alalisväe ohvitseride kursuse. 17. jaanuarist 1923 määrati Inseneripataljoni ülema kohusetäitjaks. 1924. aastal loodi üksuse baasil Pioneerpataljon ja Sidepataljon ja Haljaste määrati Pioneerpataljoni ülemaks. Oli sel ametikohal kuni 1940. aastani.

1940. aastal, Eesti sõjaväe likvideerimisel määrati  22. Eesti territoriaalkorpuse inseneriteenistuse ülemaks. Arreteeriti 1941. aastal juuniküüditamise käigus. Laagris mõisteti surmanuhtlus ja hukati.

## Tunnustus
*Püha Anna ordeni 2., 3. ja 4. järk
*Püha Stanislavi ordeni 2. ja 3. järk
*Kaitseliidu Valgeristi teenetemärgi III klass
*Kotkaristi teenetemärgi III klass 
*Karutapja ordeni III järk

## Viited
*Ohvitseride andmekogu
Maribori raudteejaam

**Maribori raudteejaam** (sloveeni keeles *Železniška postaja Maribor*) on Sloveenia suuruselt teises linnas Mariboris asuv raudteejaam, mis rajati aastal 1844.

## Välislingid
*
Ljubljana raudteejaam

**Ljubljana raudteejaam** (sloveeni keeles *Železniška postaja Ljubljana*) on Sloveenia pealinnas Ljubljanas asuv raudteejaam, mis rajati aastal 1849.

## Välislingid
*
Šarūnas Marčiulionis

**Raimondas Šarūnas Marčiulionis** (sündinud 13. juunil 1964 Kaunases) on Leedu endine elukutseline korvpallur, kes mängis aastatel 1989–1997 korvpalliliigas NBA.

Nõukogude Liidu korvpallikoondisega olümpiavõitjaks tulnud ja ka Leedu korvpallikoondisega tiitlivõistluste medaleid võitnud Marčiulionis on valitud nii FIBA kui ka Naismithi nimelisse korvpalli kuulsuste halli.

## Klubikarjäär
### Leedu
Marčiulionis mängis aastatel 1981–1989 Vilniuse Statyba (nüüdse Vilniuse Rytase) meeskonnaga Nõukogude Liidu meistrivõistlustel.

### NBA
Golden State Warriors valis Marčiulionise 1987. aasta NBA *draft*'ist 127. valikuga, kuid leedulane jõudis liigasse kaks aastat hiljem, olles üks esimesi NBA-ga liitunud Nõukogude Liidu mängijaid. Warriorsis mängis ta neli hooaega, viskas debüüthooajal (1989/90) keskmiselt 12,1 ja karjääri resultatiivseimal hooajal (1991/92) keskmiselt 18,9 punkti mängus.

Hooaja 1993/94 jättis ta põlvevigastuse tõttu vahele ning mängis seejärel ühe aasta Seattle SuperSonicsis, Sacramento Kingsis ja Denver Nuggetsis, misjärel lõpetas karjääri.

## Koondis
Marčiulionis on Nõukogude Liidu korvpallikoondisega võitnud olümpiamängudel 1988. aastal kulla ning Euroopa meistrivõistlustel 1987. aastal hõbeda ja 1989. aastal pronksi. 

Pärast Leedu taasiseseisvumist 1990. aastal oli Marčiulionis üks võtmeisikuid, kes aitas taaselustada Leedu korvpallikoondise. Ta võttis ühendust mängijatega ja ärgitas neid koondisega liituma, valis välja võistlusvormid ja leidis koondisele sponsorid.
Leedu koondisega on ta võitnud olümpiamängudel 1992. ja 1996. aastal pronksi ning Euroopa meistrivõistlustel 1995. aastal hõbeda.

## Saavutused
* Neli korda valitud Leedu aasta parimaks sportlaseks (1987, 1989–1991)
* Euroopa parim mängija Mr. Europa (1988)
* Valitud FIBA 50 parima mängija sekka (1991)
* Euroopa meistrivõistluste kõige väärtuslikum mängija (1995)
* Euroopa meistrivõistluste resultatiivseim mängija (1995)
* FIBA korvpalli kuulsuste hall (2015)
* Naismithi nimeline korvpalli kuulsuste hall (2014)

## Isiklikku
Poeg Augustas Marčiulionis on samuti elukutseline korvpallur, kes debüteeris Leedu korvpalliliigas 19. septembril 2020 samas meeskonnas, kus 1981. aastal ka tema isa: Vilniuse Rytases.

## Viited

## Välislingid
* Šarūnas Marčiulionis – NBA.com
* Šarūnas Marčiulionis – Basketball-Reference.com
Sedlčany

**Sedlčany** (saksa keeles *Seltschan*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Příbrami ringkonnas. Sedlčany asub Příbramist umbes 32 km idas ja Praha kesklinnast ligikaudu 48 km lõunas.

Sedlčanyt on esmamainitud 1294. aastal, linnaõigused sai 1418. aastal.

## Viited
Český Brod

**Český Brod** (saksa keeles *Böhmisch Brod*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kolíni ringkonnas. Český Brod asub Kolínist umbes 25 km läänes ja Praha kesklinnast ligikaudu 31 km idas.

Asula on rajatud aastatel 1134–1139. 1268. aastal sai asula linnaõigused ja kandis esialgu nime **Biskupský Brod**. Aastal 1315 oli kasutusel juba linna praegune nimi.

Český Brodi vanalinn on alates 1990. aastast ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Liivi tee

**Liivi tee** on tänav Pärnus Mai ja Raeküla linnaosas, mis algab Papiniidu tänavalt ja lõpeb Riia maanteel. See on osa Via Balticast.

Tänav on ligikaudu 2,13 kilomeetri pikkune ja piirkiirus on kogu tänava ulatuses 70 km/h.

## Ajalugu
Liivi tee ehitus oli viimane etapp aastatel 2009–2012 toimunud Pärnu ümbersõidu projektist. Plaan nägi ette viia Via Baltica Riia maantee ja Papiniidu silla vahel täiest uuele trassile, mis kulgeb paralleelselt Pärnu jõe ja raudteega. Tänavat hakati ehitama 2010. aastal. Samal aastal nimetati see Liivi teeks. Tänav avati liiklusele 2011. aastal. Ehituse käigus rajati ka kaks kergliiklustee tunnelit, mis läksid Liivi tee ja raudtee alt läbi.

## Viited
Rodney Robert Porter

**Rodney Robert Porter** (8. oktoober 1917 – 6. september 1985) oli Suurbritannia biokeemik, kes pälvis 1972. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna antikeha keemilise struktuuri määramise eest. 

## Elukäik
Ta sündis Inglismaal Lancashire'i krahvkonnas Newton-le-Willowsis Joseph Lawrence Porteri ja Isabel May Reese'i peres. 

Ta sai hariduse Ashton-in-Makerfieldi gümnaasiumis.
Rodney Robert Porter lõpetas Liverpooli ülikooli 1939. aastal bakalaureusekraadiga biokeemia alal ja sai doktorikraadi Cambridge'i ülikoolis 1948. aastal. 

Ta oli 1960–1967 Londoni ülikoolis immunoloogia professor ja alates 1967. aastast biokeemia professor Oxfordi ülikoolis. 1991. aastal asutas Raymond Dwek Oxfordi ülikooli biokeemia osakonnas glükoomika instituudi, mis nimetati Porteri järgi Rodney Porteri hooneks.

1948. aastal abiellus Rodney Robert Porter Julia Newiga, kellega ta sai viis last. 

Rodney Robert Porter suri 6. septembril 1985 Inglismaal Guildfordi lähedal ahelautoavariis.

## Viited
Odry

**Odry** (saksa keeles *Odrau*) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Nový Jičíni ringkonnas. Odry asub Odra jõe ääres, Nový Jičínist umbes 15 km loodes ja Ostravast ligikaudu 35 km lääneedelas.

Asulat on esmamainitud 1234. aastal. 15. sajandi esimesel poolel oli Odry üks olulisemaid hussiitide keskusi.

Odry vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.

Odrys on sündinud saksa filosoof Ferdinand Ulrich (1931–2020).

## Viited
Rumeenia rahvuskatedraal

**Rumeenia rahvuskatedraal** (rumeenia keeles *Catedrala Națională a României*) on Rumeenia pealinnas Bukarestis asuv õigeusu katedraal, tuntud ka kui **Rahva Päästmise katedraal** (*Catedrala Mântuirii Neamului*). See on maailma suurim õigeusu kirik, millest saab ühtlasi maailma kõrguselt kümnes sakraalehitis (120 m).

## Vaata ka
*Uusbütsantsi stiil

## Välislingid
*Kiriku veebileht

*
Bílovec

**Bílovec** (saksa keeles *Wagstadt*) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Nový Jičíni ringkonnas. Bílovec asub Nový Jičínist umbes 18 km põhjas ja Ostravast ligikaudu 17 km lääneedelas.

Bíloveci on esmamainitud 1324. aastal.

Bíloveci vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.

Bílovecis on sündinud tšehhi tennisist Petra Kvitová (1990).

## Viited
Moldovlased

**Moldovlased**, keda mõnikord nimetatakse ka **moldaavlasteks** (rumeenia keeles *moldoveni*, moldova kirillitsas *молдовень*), on Moldova Vabariigi suurim etniline rühm (2014. aasta seisuga 75,1% elanikkonnast) ning märkimisväärne vähemus nii Rumeenias, Ukrainas ja Venemaal kui ka Itaalias.

## Välislingid
*
Sušice

**Sušice** (saksa keeles *Schüttenhofen*) on linn Tšehhis Plzeňi maakonnas Klatovy ringkonnas. Sušice asub Saksamaa piirist 20 km kaugusel Otava jõe ääres, Klatovyst umbes 25 km kagus.

Sušicet on ürikutes esmamainitud 1233. aastal, kuid asula oli tõenäoliselt olemas juba 790. aasta paiku. Aastal 1322 andis kuningas Jan Pime linnale õiguse kaitsemüüride ehitamiseks ja 1324. aastal õiguse kulla kaevandamiseks. 26. juunil 1707 põles suurem osa Sušicest koos eeslinnadega maha. Linn ehitati järgnevate aastakümnete jooksul uuesti üles. 19. sajandil arenes linna majandus kiiresti, 1839. aastal rajati tuletikuvabrik. Raudteeühenduse sai Sušice 1888. aastal.

Sušice vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.

## Viited
Vlašim

**Vlašim** (saksa keeles *Wlaschim*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Benešovi ringkonnas. Vlašim asub Benešovist umbes 17 km ja Praha kesklinnast ligikaudu 54 km kagus.

Vlašimi loss ehitati arvatavasti 1303. aastal, kirjalikes allikates on seda esimest korda mainitud 1318. aastal.

## Viited
Kiievi ülikooli Rahvusvaheliste Suhete Instituut

**Kiievi ülikooli Rahvusvaheliste Suhete Instituut** (ukraina keeles *Інститут міжнародних відносин Київського національного університету ім. Тараса Шевченка*) on Kiievi ülikooli struktuuri kuuluv õppeasutus.
Thomas Moran

**Thomas Moran** (12. veebruar 1837 Bolton, Inglismaa – 25. august 1926 Santa Barbara, California, USA) oli inglise päritolu Ameerika maalikunstnik, Hudsoni jõe koolkonna liige. 

Ta oli kunstniku Edward Morani vend. Morani perekond kolis USA-sse 1844. aastal. Ta oli noorena Philadelphias puidu graveerimisega tegelevas ettevõttes õpipoiss, kuid huvitus akvarellist. 1862. aastal tegi ta reisi Inglismaale, et tutvuda inglise maalikunstniku J. M. W. Turneri töödega, kellelt ta hilisemas elus maalide värvivalikul mõjutusi sai.

Ta kujutas oma maalidel enamasti Ameerika maastikku ja metsikut loodust, sageli Kaljumäestiku vaateid. Aastatel 1871–1872 oli ta tänapäevase Yellowstone'i rahvuspargi alal toimunud Haydeni ekspeditsiooni liige. Ta tegi visandeid pliiatsiga ja maale akvarellidega. Yellowstone'ist tehtud maale esitati piirkonna tutvustamiseks ja rahvuspargi loomise toetuse saamiseks Kongressile. Mõnikord nimetatakse Morani koos Albert Bierstadti, Thomas Hilli ja William Keithiga nn Kaljumäestiku maastikumaalijate koolkonna liikmeks. Ta töötas ajakirja Scribner's Monthly illustraatorina.

Moran oli abielus šoti päritolu kunstniku Mary Nimmo Moraniga (1842–1899).

Moran oli väga viljakas ning tema teoseid leidub paljude Ameerika muuseumide kogudes. Tema maale võib näha Ameerika Ühendriikide Kapitooliumis ja Valge Maja Ovaalkabinetis. Tema teoste hind on oksjonitel tõusnud üle 12 miljoni dollari.

New Yorgi osariigis East Hamptonis asub tema majamuuseum.

Tema järgi on nimetatud Grand Tetoni rahvuspargis asuv Mount Moran.

## Teoseid

Fail:Thomas Moran, American (born England) - Grand Canyon of the Colorado River - Google Art Project.jpg|"Suur kanjon Colorado jõel" (1892 ja 1908)
Fail:Thomas Moran - Grand Canyon of the Yellowstone - Smithsonian.jpg|"Suur kanjon Yellowstone'is" (1893–1901)
Fail:Shoshone Falls Idaho Thomas Moran.jpeg|"Shoshone'i kosed" (u 1875)
Fail:Thomas Moran - The Golden Hour - Google Art Project.jpg|"Kuldne tund" (1875)
Fail:1975-28 s.jpg|"Green Riveri kaljud" (1874)
Fail:Brooklyn Museum - Sunset at Sea - Thomas Moran - overall.jpg|"Loojang merel" (u 1906)
Fail:Yellowstone Canyon.JPG|"Yellowstone'i kanjon" (1872)
Fail:Thomas Moran - Under the Trees.jpg|"Puude all" (1865)
Fail:Colburn's Butte, South Utah MET SFcsimage1.jpg|"Colburn's Butte" (1873)
Fail:Thomas Moran - The Three Tetons.jpg|"Kolm Tetonit" (1895)


## Viited

## Välislingid
Hohensalzburgi kindlus

**Hohensalzburgi kindlus** (saksa keeles *Festung Hohensalzburg*) on Salzburgi linna kindlus Austrias, mis asub Festungsbergi nimelise mäe tipus. Salzburgi peapiiskopkonna halduskeskuseks ehitatud kindlus on üks suuremaid keskaegseid kindluseid Euroopas. See asub merepinnast 506 m kõrgusel.

## Välislingid
*
Katschbergi kuru

**Katschbergi kuru** (1641 m) on kõrge mäekuru Austria Kesk-Ida-Alpides Rennweg am Katschbergi Kärnteni liidumaal ja Sankt Michael im Lungau Salzburgi liidumaal vahel.

Kuru ühendab Kärnteni Katschi oru lõunas koos Salzburgi ajaloolise Lungau piirkonnaga (tänapäeva Tamswegi ringkond) ja Muri jõe põhjas, kust maantee viib edasi Radstadti Tauerni kuruni. Salzburgi ja Kärnteni vaheline liidumaa piir kulgeb üle kuru. Katschberg eraldab ka Kõrg-Tauerni mäestiku Ankogeli rühma (läänes) Nocki mägedest idas, mis on Gurktali Alpide osa.

Paralleelselt *Katschberg Straßega* (B 99), mis nüüd on piirkondlik maantee (*[[Landesstraße]]*), ületab 1974. aastast aheliku läbi 5898 m pika Katschbergi tunneli Tauern Autobahn.

## Ajalugu

Kuigi kuru oli tõenäoliselt tuntud juba keldi tauriskidele ja oli hiljem osa Rooma teest Teurniast Iuvavumisse (Salzburg), on seda esmamainitud 1459. aasta dokumendis, siis Kärnteni hertsogkonna ja Salzburgi peapiiskopkonna vahelisel piiril. Posti saadeti esimest korda üle kuru 1764. aastal.

1929. aastal ehitas J. Kastner Katschberghöhesse esimese võõrastemaja. Matthias ja Gertrude Bogensperger võtsid 1956. aastal võõrastemaja üle ja laiendasid selle neljatärnihotelliks. Neist päevist on piirkonnas arvukalt hotelle, puhkekeskusi ja üürikortereid. 1957. aastal ehitati esimene suusatõstuk Tschanecki tippu.

## Turism

Täna hõlmab suusakuurort *Schischaukel Katschberg-Aineck* 16 tõstukit, mis katavad 70 km nõlvu 100% lumevalmistamisvõimalustega alates Tschaneckist (2024 m) Aineckini (2220 m) kuni Sankt Margarethen im Lungauni.

## Tali- ja suusaturism
### Suusarajad

Pikim suusarada on "A1" Ainecki mäe tipust Sankt Margarethenisse, 6 km. Kõige järsemad ja raskemad rajad on Aineckist Katschbergi orgu - must rada: Diretissima kuni 100% kaldega esimeses lõigus, mis teeb sellest ühe järsema raja Austrias – 3 km, ja Tschanecki "Nord" rada (must rada 55% kaldega – aga sobib ka peredele – 1,8 km). Algajatele sobivad suurepäraselt platvormtõstuk, *Minijet* ja "Königswieseni" tooltõstuk Katschbergis, samuti pererada ja Branntweineri rada Aineckis.

### Ühendustõstukid

Ühendustõstukiteks on nii 8-kohaline gondel Silverjet 1 Sankt Margaretheni orujaamast Aineckisse kui ka 6-kohaline Tschanecki trossraudtee Katschberghöhelt Tschaneckisse.

### Veel tõstukeid

; Kärnten
Kärnteni-poolsel mäeküljel on saadaval 6-inimese *Gamskogelexpress* trossraudtee, Königswieseni trossraudtee ja Sonnalmi trossraudtee. Lisaks on olemas Aineckbahni trossraudtee, samuti kolm vaagentõstukit ja lohistit.
; Salzburg
Katschberg-Ainecki Salzburgi-poolsel küljel on kolm moodsat gondlit Silverjet 1, Silverjet 2 ja Aineck Gipfelbahni gondel.

## Suveturism

Suusakeskuse arenguga on arenenud ka suveturism. Nendest päevadest on piirkonnas 200 km lai matkaradade võrgustik, samuti suviseid tegevusi ja majutusvõimalusi.
Mauterndorf

**Mauterndorf** on alev ja vald *(Marktgemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas. Vallaosad on *Faningberg, Neuseß* ja *Steindorf*.

See asub Salzburgi Lungau piirkonna keskosas Lõuna-Taurachi jõe orus, mis on Muri jõe lisajõgi ja algab Radstadti Tauerni kurult. Põhjas moodustab Madal-Tauerni mäestik osa Alpide peaahelikust. Lõunas viib Katschbergi maantee Sankt Michael im Lungau kaudu Tauern Autobahnile ja Katschbergi kurule, ületab Kõrg-Tauerni mäestiku Kärnteni suunas.

## Ajalugu

Asula tekkis Rooma *castrast* Noricumi provintsis mägiteel Teurniast Radstadti Tauerni kurule ja Iuvavumisse (Salzburg). Mauterndorfi on esmamainitud 1002. aasta dokumendis, Mauterndorfi lossi omandasid Salzburgi peapiiskopid 1023. aastal, kes rajasid tollijaama (*Maut*) ja loovutasid 1217. aastal elanikele turuõiguse. 15. sajandist laiendati kindlust peapiiskoppide Burkhard von Weißpriachi ja Leonhard von Keutschachi käsul märkimisväärselt.

Mauterndorf sai juurdepääsu Muri oru raudteele 1894. aasta oktoobris, kui Tamswegi ja Steiermargi Murausse viiva kitsarööpmelise liini läänepoolne peatus. Reisijatevedu Tamswegist Mauterndorfi lakkas 1973. aastal, lõiku kasutab täna museaalne Taurachi raudtee.

1894. aastal ostis Mauterndorfi lossi Saksa staabikirurg Hermann von Epenstein, Hermann Göringi ristiisa. Göring veetis lapsepõlves mitu korda lossis ja päris 1939. aastal selle Epensteini leselt. Teise maailmasõja lõppedes põgenes ta Mauterndorfi. Sealt lahkudes alistus ta Bruck an der Großglocknerstraße juures USA armeele. 1968. aastast on loss Salzburgi liidumaa oma.

## Tuntud inimesi

* Herbert Dreilich (1942-2004), muusik

## Sõpruslinn

* Cadolzburg, Saksamaa

## Viited
Benešov

**Benešov** (saksa keeles *Beneschau*) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas, Benešovi ringkonna halduskeskus. Benešov asub Praha kesklinnast umbes 39 km lõunakagus.

Asulat on esmamainitud 1219. aastal. Benešovi on esimest korda aleviks nimetatud 1327. aastal ja linnaks 1512. aastal. 18. sajand kujunes Benešovist oluliseks kultuuri- ja hariduskeskuseks.

Benešovis asub 13. sajandi lõpus rajatud Konopiště loss.

## Viited
Kiisk (perekonnanimi)

**Kiisk** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kiisk 363 inimesel: 183 mehel ja 180 naisel. Perekonnanimede levikult on Kiisk meeste puhul 347. kohal ja naiste puhul 398. kohal. Perekonnanimi Kiisk on levinuim Tartu maakonnas.

## Nime kandjaid
*Marta Kiisk, eesti farmatseut (1903–1995)
*Harri Kiisk, eesti ajakirjanik (1922–2000)
*Kaljo Kiisk, eesti filmirežissöör ja näitleja (1925–2007)
*Karl Kiisk, eesti vaimulik (1909–1974)
*Osvald Kiisk, eesti keemik (1903–1944)
*Mai Kiisk-Bereczki, eesti keeleteadlane (1929–2018) 

## Viited

## Välislingid
*
Kont (perekonnanimi)

**Kont** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kont 374 inimesel: 176 mehel ja 198 naisel. Perekonnanimede levikult on Kont meeste puhul 367. kohal ja naiste puhul 353. kohal. Perekonnanimi Kont on levinuim Tartu maakonnas.

## Nime kandjaid
*Are Kont, eesti geograaf ja ökoloog (1952–) 
*Einar Kont, eesti maadleja (1964–)
*Erle Kont, eesti klarnetist (1995–) 
*Karl Kont, eesti keeleteadlane (1923–2005) 
*Mihkel Kont, eesti filatelist (1894–1973)

## Viited

## Välislingid
*
Lukk (perekonnanimi)

**Lukk** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Lukk 380 inimesel: 186 mehel ja 194 naisel. Perekonnanimede levikult on Lukk meeste puhul 333. kohal ja naiste puhul 362. kohal. Perekonnanimi Lukk on levinuim Hiiu maakonnas.

## Nime kandjaid
*Eduard Lukk, eesti spordiajakirjanik ja maletegelane (1919–1981)
*Gerhard Lukk, Eesti sõjaväelane ja ettevõtja (1891–?)
*Herbert Lukk, eesti maalikunstnik (1892–1919)
*Karl Lukk, eesti kergejõustiklane (1887–1970)
*Mati Lukk, eesti kontrabassimängija (1961–)
*Toomas Lukk, Eesti diplomaat (1962–)
*Regina Lukk-Toompere, eesti graafik (1953–)

## Viited

## Välislingid
*
Meister (perekonnanimi)

**Meister** on eesti ja saksa perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Meister 431 inimesel: 195 mehel ja 236 naisel. Perekonnanimede levikult on Meister meeste puhul 310. kohal ja naiste puhul 255. kohal. Perekonnanimi Meister on levinuim Lääne maakonnas.

## Nime kandjaid
*Andi Meister, Eesti insener ja poliitik (1938–)
*Ants Meister, eesti elektrotehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli professor (1937–2016)
*Erki Meister, eesti helilooja, koorijuht, dirigent, kunstnik (1967–) 
*Lylian Meister, eesti tekstiilikunstnik (1966–)
*Viktor Meister, eesti agronoom ja majandijuht (1925–2018) 
*Ülle Meister, eesti graafik (1948–2021)

## Viited

## Välislingid
*
Mürk (perekonnanimi)

**Mürk** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mürk 407 inimesel: 196 mehel ja 211 naisel. Perekonnanimede levikult on Mürk meeste puhul 308. kohal ja naiste puhul 312. kohal. Perekonnanimi Mürk on levinuim Võru maakonnas.

## Nime kandjaid
*Harri Mürk, Kanada ja eesti keeleteadlane (1954–2009)
*Herman Mürk, eesti atmosfäärifüüsik (1908–1988)
*Jaan Mürk, eesti näitleja, lavastaja ja teatrijuht (1908–1997)
*Johannes Mürk, eesti majandustegelane ja poliitik (1874–1946)

## Viited

## Välislingid
*
Volmer Univer

**Volmer Univer** (6. jaanuar 1865 Metstare talu, Polli mõis, Polli vald, Viljandimaa – 3. detsember 1941) oli eesti õpetaja, kurttummade õpetuse arendaja ja Eesti rahvusliku liikumise tegelane.

Alghariduse sai Volmer Univer Saaretsi algkoolis ning Karksi ja Paistu kihelkonnakoolis. Edasi õppis ta Valgas Cimze õpetajate seminaris. 

Pärast Cimze seminari lõpetamist töötas Volmer Univer aastatel 1887–1888 Vana-Vändra vallas rahvakooli õpetajana. Sealt kutsus Ernst Sokolowsky ta Vändra kurttummade kooli õpetajaks. 1905.–1906. aastate ärevate aegade tõttu lahkus ta Vändrast Venemaale, kus töötas kümme aastat Samara kubermangus asunud Orlovski kurtide kooli juhatajana. 1917. aastal, kui Vändra kurttummade kool oli halvas majanduslikus seisus, tuli Volmer Univer Vändrasse tagasi ja temast sai Vändra kurttummade kooli juhataja. 

Kuna Vändras asunud kurttummade kooli maja jäi väikeseks, otsustati kool viia mujale. Välja pakuti kuus mõisa, mille hulgast valis juhataja Volmer Univer 1924. aastal välja Porkuni mõisa. Ta jätkas Porkuni kurttummade kooli juhatajana ja töötas selles ametis kuni 1932. aastani, mil läks tagasi isatallu Viljandimaal.

Volmer Univer on maetud Karksi valla Papi kalmistule.

## Tunnustus

* 1921 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk

## Isiklikku
Volmer Univeril oli kolm venda, kellest kaks – Markus ja August – olid samuti õpetajad.

. aastal abiellus Volmer Univer Vändra kurttummade kooli teise õpetaja Johannes Egloni tütre Johannaga.

## Viited
3 * Karksi Peetri kiriku Matmiste raamat 1926-1953 lk 153 nr 47: https://www.ra.ee/dgs/browser.php?tid=1162&iid=128704857857&img=lka0032_001_0000011_00063_t.jpg&tbn=1&pgn=4&prc=100&ctr=0&dgr=0&lst=2&hash=309d821c1878034add58968bda3b631e
Alas

**Alas** on eesti perekonnanimi.

2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Alas 360 inimesel: 164 mehel ja 196 naisel. Perekonnanimede levikult on Alas meeste puhul 409. kohal ja naiste puhul 357. kohal.

## Nime kandjaid
*Arnold Alas, eesti aiandusarhitekt ja kunstnik (1911–1990)
*Arvo Alas, Eesti tõlkija ja diplomaat (1943–2007)
*Askur Alas, eesti tõlkija ja ajakirjanik (1973–) 
*Juhan Alas, eesti dendraariumiasutaja (1874–1963)
*Kairi Alas, eesti psühholoog (1991–) 
*Ottomar Alas, eesti arhitekt (1922–1975)
*Ruth Alas, eesti juhtimisteadlane (1960–2018) 
*Vello Alas, Eesti sõjaväelane (1908–1947)

## Viited

## Välislingid
*
Ameerika väike lambakoer

**Ameerika väike lambakoer** (ingl Miniature American Shepherd) on väikest kasvu karjakoeratõug, mis on pärit Ameerika Ühendriikidest. Ameerika väike lambakoer sarnaneb oma esivanema austraalia lambakoeraga, kuid on kasvult väiksem. Tegemist on energilise, suure liikumisvajadusega koeraga, keda on lihtne treenida ja kellega saab harrastada ka koerasporti. Tõug on olemuselt intelligentne, sõbralik ja truu.

Ameerika väike lambakoer liigitatakse Ameerika Kennelklubi karjakoerte rühma.

## Ajalugu
Alates 1960. aastatest aretati USA-s rodeotel töötavaid väiksemaid austraalia lambakoeri. Uut tõugu kutsuti algselt austraalia väikseks lambakoeraks (Miniature Australian Shepherd). Eesmärk oli aretada koer, kes on kasvult väike, kuid kiire ja intelligentne. 

Tõug registreeriti USA-s esmakordselt 1980. aastal ja siis nimetati seda austraalia väikeseks lambakoeraks. 1990. aastate alguseks oli see saavutanud üleriigilise populaarsuse. Ameerika Kennelklubis registreeriti tõunimetus ameerika väike lambakoer 2011. aastal.

Ameerika väikest lambakoera on kasutatud väiksemate loomade, näiteks lammaste ja kitsede karjatamiseks, kuigi ta sobiks tõenäoliselt ka suuremate loomade jaoks.

## Välimus
Täiskasvanuna kaalub isane koer kuni 15 kg, emane 13 kg. Turjakõrgus on isastel 36–46&nbsp;cm, emastel 33–43&nbsp;cm. Kehaehitus on tugev, kuid mitte massiivne. Pea on keha suhtes proportsionaalne. Seljajoon on turjast puusaliigeseni tasane. Tõug võib olla nii sabaga kui ka sabata.

Karvkate on keskmise pikkusega ja võib olla sirge või laineline, jalgade tagaküljel on mõnevõrra tihedam karvastik. Nii isasel kui ka emasel koeral on kaelal ja rinnal mõõdukas "lakk", kuigi isastel on see uhkem kui emasel. Aluskarva paksus varieerub vastavalt kliimale, milles koer elab.

Tõustandardis lubatud värvused on must, sinine marmor (*blue merle*), maksapruun marmor (*red merle*) ja maksapruun. Pruunid piirdemärgised (*tan points*) on lubatud silmade ja näo ümbruses, samuti jalgadel, rinnal, koonul, kaela ja keha alumisel küljel, saba all ja kõrvade alaküljel. Valged märgised on lubatud koonul, näol, kaela alapoolel, rinnal, kõhu alapoolel ja sabal, jalgadel kuni kannani. Valge värvus ei tohiks katta rohkem kui 25% kõrvast ja valge väljaspool eelnevalt nimetatud piirkondi ei ole lubatud.

## Ameerika väike lambakoer Eestis
Ameerika väike lambakoer on Eestis vähelevinud tõug. 2021. aasta jaanuari seisuga oli Eestis registreeritud 12 koera, kui nüüdseks on sündinud ka Eestis mitu pesakonda ja arvukus kasvab. Suur osa koertest on sisse toodud teistest riikidest. Kuigi tõug on Eestis uus, on Facebooki tekkinud grupp Miniature American Shepherds In Estonia. Sellest grupist saab infot koerte Eestisse toomise ja müügi kohta. Eestis tegelevad selle tõu aretusega kaks kennelit - Siimline's ja Peak River. 

Sotsiaalmeedias on aktiivsed kolm Eestis elavat ameerika väikest lambakoera – Echo, Iggy ja Nami. 

## Viited
Nový Jičín

**Nový Jičín** (saksa keeles *Neutitschein*) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas, Nový Jičíni ringkonna halduskeskus. Nový Jičín asub Ostravast umbes 31 km edelas.

Asula on tõenäoliselt rajatud 1280. aastatel. Ürikutes on Nový Jičínit esmamainitud 1313. aastal. Kuni 1503. aastal toimunud tulekahjuni oli suur osa linna majadest puust. Böömimaa kuningas Friedrich I andis Nový Jičínile kuningalinna staatuse. Kolmekümneaastase sõja käigus sai linn tugevasti kannatada. Nový Jičínit laastasid ka suured tulekahjud aastatel 1768 ja 1773. 19. sajandil arenesid linnas tööstus ja kaubandus, asutati suuri tekstiilivabrikuid.

## Sõpruslinnad
* Épinal, Prantsusmaa
* Görlitz, Saksamaa
* Kremnica, Slovakkia
* Ludwigsburg, Saksamaa
* Novellara, Itaalia
* Świętochłowice, Poola

## Viited
Göriach

**Göriach** on vald *(Gemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.

Göriach asub u. 6 km Tamswegist loodes ja u. 80 km Salzburgist kagus. See asub Göriachi orus Schladminger Tauerni lõunaküljel.

## Viited
Tollandi maakond

**Tollandi maakond** (*Tolland County*) on maakond Ameerika Ühendriikides Connecticuti osariigis.

Maakonna halduskeskus puudub, suurim linn on Vernon. Suuremad asulad on veel Mansfield, Ellington ja Tolland.

Maakonna pindala on 1100 km², millest 18 km² moodustab veepindala.

Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 152 691. Aastal 2000 oli elanikke 136 364.
 
## Naabermaakonnad
* Hartfordi maakond (läänes)
* Hampdeni maakond (loodes)
* Worcesteri maakond (kirdes)
* Windhami maakond (idas)
* New Londoni maakond (lõunas)

## Ajalugu
Tollandi maakond moodustati 1785. aastal Hartfordi ja Windhami maakonna osadest.

Nagu Uus-Inglismaa osariikidele tavane, ei oma maakond maavalitsust - Connecticutis kaotati maakondade valitsused 1960. aastal, maakond eksisteeris edasi vaid teoreetilisel kujul, peamiselt statistilistel eesmärkidel.

2019. aastal esitas Connecticuti osariigivalitsus USA rahvaloenduse büroole (Census Bureau) palve, millega soovitas maakonnad välja vahetada planeerimisregioonide (Planning Region) vastu. Census Bureau kiitis kava heaks 2022. aastal, plaan rakendub täielikult 2024. aastaks, kui planeerimisregioone hakatakse lugema maakonnaga võrdväärseks üksuseks (county equivalent). Tollandi maakonna 13 vallast 12 saavad Pealinna ala (Capitol Planning Region) ja 1 Kirde-Connecticuti (Northeastern Connecticut Planning Region) planeerimisregioonide osaks.

## Viited
Sankt Michael im Lungau

**Sankt Michael im Lungau** on alev ja vald *(Marktgemeinde)* Austria Salzburgi liidumaa Tamswegi ringkonnas.

Vald asub ajaloolises Lungau piirkonnas Muri jõe ülemises orus Katschbergi kurust põhjas Kärnteni liidumaa piiril. Rahvaarvult on Sankt Michael suuruselt teine omavalitsus Tamswegi ringkonnas. Vallaosad on Höf, Oberweissburg, Sankt Martin im Lungau, Sankt Michael im Lungau ja Unterweissburg.

Sankt Michaelil on juurdepääs Tauern Autobahnile (A10), mis kulgeb Salzburgist Villachisse, ja on suure teemaksukioski asukoht. Paralleelne *Katschberg Straße* (B99) maantee viib Radstadtist ja Radstadti Tauerni kurult põhjas Katschbergi kuru kaudu Spittal an der Drausse Kärntenis lõunas. *Murtal Straße* (B96) haru viib ida suunas alla Muri orgu ringkonna keskusse Tamswegi ja Murausse Steiermargi liidumaal.

## Ajalugu

Lungau piirkond on olnud pidevalt asustatud vähemalt pronksiajast; kohaliku Hallstatti kultuuri omandasid järk-järgult u 450. aastal eKr keldi sisserändajad. Pärast keldi kuningriigi *[[Noricum]]i* saamist Rooma provintsiks 15. aastal eKr rajati üle Katschbergi kuru tee, mis viis *[[Teurnia]]* linna lõunas. 6. sajandil pKr liikusid piirkonda slaavi hõimud, 200 aastat hiljem asendasid neid baieri asunikud.

Gooti stiilis pühale Miikaelile pühitsetud kihelkonnakirikut on esmamainitud 1147. aasta dokumendis. Koos Lungau piirkonnaga sai sellest 13. sajandi lõpus Salzburgi peapiiskopkonna osa, mida valitseti Mauterndorfi, hiljem Mooshami lossist.

*Heihsgut* mõisahoone Sankt Martini külas, mida on esmamainitud 1478. aastal, on üks vanemaid säilinud eluhooneid Salzburgi Alpides.

## Sõpruslinn

* Bad Leonfelden, Austria

## Tuntud inimesi

* Dagobert Peche (1887–1923), kunstnik ja disainer
* Rudi Wilfer (* 1936), pianist ja helilooja

## Viited
Aprill 2021

**Aprill 2021**, kroonika.

2021. aasta aprill algas neljapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast reedel.

## [[1. aprill]]

*...

## [[28. aprill]]
*Riias hukkus ebaseaduslikult tegutsenud hosteli tulekahjus kaheksa inimest.
Tamme paljandi õpperada

**Tamme paljandi õpperada** on Võrtsjärve järsakul asuv üks haruldasemaid Kesk-Devoni kalade leiukohti Eestis. Tamme paljandi on kuulsaks teinud sealt leitud kõhrkalade (rüükalad) jäänused. Paljandi kivimid on eri andmetel kuni 6 või 7 meetri kõrgused. Paljandi liivakivis on näha suuri ja väikseid auke. Neist suurematesse teevad kaldapääsuksed pesi.

Paljandi aluspõhja kuju on aastatega seoses järve veetaseme, tuule, lainetuse, jääsurve ja muude looduslike tegurite muutunud.

Tamme paljandi õpperada asub Tamme paljandi maastikukaitsealal. Maastikukaitseala paikneb Võrtsjärve idakaldal Elva vallas (varem Rannu vallas) Tamme ja Neemisküla vahel. Paljand on punakast liivakivist ja ligikaudu 200 meetrine kaldaäärne ala. Kaitseala ise on eri andmetel 1,3 või 1,4 km pikkune.

## Viited

## Galerii

Fail:Tamme paljandi opperada puu.jpg|Tamme paljandi õpperada. Foto autor: Siiri Pärkson, 2020
Fail:Tamme paljand siiri paerkson 2020.jpg|Tamme paljandi rada sügisel. Foto autor: Siiri Pärkson, 2020
Fail:Tamme paljand siiriPaerkson 2020.jpg|Tamme paljandi õpperada. Foto autor: Siiri Pärkson, 2020
Fail:Tamme paljand paerkson 2020.jpg|Tamme paljand sügisel. Foto autor: Siiri Pärkson, 2020