open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kõpu Põhikool

**Kõpu Põhikool** on põhikool Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Kõpus. Kool tegutseb Suure-Kõpu mõisa hoonetes.
19. sajandi teisel poolel asutati Kõpus rida koole. On teada, et aastatel 1834-1835 tegutsesid Kõpus Raistiku külakool Peeter Rüteli ja köstrikool Gustav Glüki juhtimisel. 1836. aasta kirikukonvendi otsusega suleti mõlemad õppeasutused ja sama aasta sügisel avati Taki vallakool, mis sai nime Taki talu järgi. 

Aastatel 1870-1871 ehitati Kõppu köstrimaja ja 1872. aastal alustas seal tegevust ka Kõpu kihelkonnakool. Esimeseks õpetajaks oli H. Tammist. 1891. aastal püstitati kihelkonnakoolile uus maja..  

Koli on korduvalt reorganiseeritud. 1921 ühendati Suure-Kõpu kihelkonnakool ja Supsi kool ja uue kooli nimeks sai Kõpu 6-klassiline Algkool. 1. septembrist 1940 nimetati teda Kõpu Mittetäielikuks Keskkooliks, 1951. aastast Kõpu 7-klassiliseks Kooliks. 1. septembrist 1959 kandis kool Kõpu 8-klassilise kooli nime ning 1. septembrist 1988 nimetati kool Kõpu 9-klassiliseks Kooliks. 

2005 liideti kooliga lasteaed ja haridusasutuse nimeks sai Kõpu Lasteaed-Põhikool. 2009 viidi lasteaed ja põhikool lahku.

## Viited

## Välislingid
*Kooli koduleht
Kogemusteadus

**Kogemusteadus** ehk **empiiriline teadus** on teadusharu, mille tulemused toetuvad vaatlustest saadavale kogemusele. Neid vastandatakse formaalteadustele. **Kogemusteaduseks** nimetatakse ka kõiki niisuguseid teadusharusid kokku. 

Kogemusteadus hõlmab eeskätt loodusteaduse. Samuti arvatakse kogemusteaduste hulka sotsiaalteadused ja humanitaarteadused. Loodusteadusele on iseloomulik see, et tuginetakse ainult vaatleja seisundist suuresti sõltumatutele, intersubjektiivselt kontrollitavatele vaatlustele, sealhulgas katsetele. Sotsiaalteadustes ja eriti humanitaarteadustes tuginetakse osalt ka sisevaatlusele ning teiste inimeste empaatilisele mõistmisele. 

Kogemusteaduses mudel või teooria tugineb tajutavatele vaatlustele ja katselistele teadmistele. Karl Popperil kogemusteadus toimub katse-eksituse meetodil. Kogemusteadused on edukad, sest kunagi ei püüta teada saada kogu tõde, vaid liigutakse ühe sammu haaval selles suunas. 

## Vaata ka
* deduktsioon
* falsifikatsionism 
* induktsioon 
* loogiline empirism
* positivism
* tegelikkusteadus

## Viited
Lahmuse Kool

**Lahmuse Kool** on kool Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Lahmuse külas.

Enne 1926 tegutses kool väikeses majas, mis oli praegusest koolimajast umbes kolme kilomeetri kaugusel. 1926 kolis kool Lahmuse mõisa peahoonesse. 

1968 nimetati kool **Lahmuse 8-klassiliseks Abikooliks** ja 1971 **Lahmuse Eriinternaatkooliks**. Aastast 2006 kannab kool nime **Lahmuse Kool**.

## Viited

## Välislingid
*Kooli koduleht
Paistu Kool

**Paistu Kool** on kool Viljandi maakonnas Viljandi vallas Sultsi külas.

Paistu Kooli ajalugu ulatub 1837. aastasse, kui Õisu vallas Lolli talus alustas tegevust kool. 1842. aastal viidi kool üle Köönile ja 1860. aastal Õisu mõisa lähedale Kalvrele. 

1871. aastal võttis mõisnik von Sievers Kalvre koolimaja valla käest endale ja andis vallale vastutasuks Kitsi talu maad, kuhu vald ehitas 1872. aastal uue koolimaja, mis sai nimeks **Peebu Kool**.

1930. aastal nimetati kool **Õisu Algkooliks**. Koolimaja ehitati ka suuremaks.

1938. aastal pandi nurgakivi uuele koolimajale, mis avati 3. detsembril 1939.

1947. aastast kandis õppeasutus nime **Õisu Mittetäielik Keskkool.**

1962. aastal nimetati kool **Paistu 8-klassiliseks kooliks**. 

1991. aastal sai kooli nimeks **Paistu Põhikool** ja 2008. aastal **Paistu Kool**.

## Viited

## Välislingid
*Paistu Kooli koduleht
Rüütli 21

**Rüütli 21** on mitme tähelepanuväärse hoone aadress:
***[[Rüütli 21 (Pärnu)|Rüütli 21]]** Pärnus
***[[Rüütli 21 (Tartu)|Rüütli 21]]** Tartus
Suislepa Lasteaed-Algkool

**Suislepa Lasteaed-Algkool** oli lasteaed-algkool Viljandi maakonnas Viljandi vallas Suislepa külas.

Alates 1765. aastast on Suislepas kool tegutsenud 18 kohas.

1880. aastal asutati Murikatsil **Suislepa kihelkonnakool**. 1892. aastal kolis kool uude kihelkonnakoolihoonesse Pitsule. 1921. aastast kuni Suislepa Lasteaed-Algkooli sulgemiseni 2014. aastal tegutses kool Uue-Suislepa mõisa härrastemajas. Samas jätkasid õppetööd Tarvastu Gümnaasiumi Suislepa õppekoha algklassid kuni 2016. õppeaasta lõpuni.

Kuni 1992. aastani kandis kool nime **Suislepa 9-klassiline Kool**, kuni 1999. aastani **Suislepa Põhikool** ja alates 1999. aastast **Suislepa Lasteaed-Algkool**. 2014. aastal otsustati Suislepa kool õpilaste vähesuse tõttu sulgeda. Alles jäi lasteaed. Algklassilapsed said Uue-Suislepa mõisa härrastemajas veel kaks aastat edasi õppida, kuid see, kuni 2016. aasta lõpuni tegutsenud õppeasutus oli juba Tarvastu Gümnaasiumi Suislepa õppekoht.

## Viited

## Välislingid
*Kooli ajaloost Suislepa Paadiselts MTÜ kodulehel
Positivismitüli

**Positivismitüli** oli 1960. aastatel ühiskonnateadustes aset leidnud vastasseis meetodite ja väärtushinnangute kasutamises. Sellenimelised arutelud toimusid eelkõige saksa keeleruumis Lääne-Saksamaal ja Austrias.

Ühelt poolt vaidlesid kriitilise ratsionalismi esindajad, nagu Karl Popper ja Hans Albert, teiselt poolt kriitilise teooria esindajad Frankfurdi koolkonnast, nagu Theodor W. Adorno ja Jürgen Habermas. Viimased lähtusid traditsionaalsest dialektilisest ühiskonnafilosoofiast (Hegel, Marx). Mõiste "positivismitüli" võttis kasutusele Theodor W. Adorno.
UML

**UML** või **Uml** võib tähendada järgmist:
*UML ehk *Unified Modeling Language* (ühtne modelleerimiskeel)
*UML ehk *University of Massachusetts Lowell* (Massachusettsi Ülikool Lowellis)
*...
Soloti

**Soloti** on küla Venemaal Belgorodi oblastis Valuiki rajoonis, umbes 150&nbsp;km kaugusel Belgorodist idakagus ning umbes 25&nbsp;km kaugusel Ukraina piirist idas.

Donbassi sõja ajal, 2015. aasta septembris, alustati asula lähistel suure sõjaväebaasi rajamist. Solotist umbes 10&nbsp;km kaugusel kagus, Valuiki linna kirdepiiril, asub Valuiki lennuväli.

### Vaata ka
*Tulistamine Soloti sõjaväepolügoonil

## Viited

## Välislingid
* Стрельба на российском военном полигоне - убиты 13 человек. BBC News Русская служба, 15. oktoober 2022
Valuiki lennuväli

**Valuiki lennuväli** on lennuväli Venemaal  Belgorodi oblastis Valuiki rajoonis, Valuiki linna kirdeserval. Lennuväljast umbes 10&nbsp;km kaugusel loodes asub Soloti asula.

Lennuvälja põhjapiiril asub lennuväe ajutine baas, lennuväljast idas asub kalmistu.

## Viited

## Välislingid
* OpenStreetMap
Gorodok

**Gorodok** (vene ja ukraina Городок) on paljude asulate nimi Venemaal ja Ukrainas:

*Gorodok, linn Ukrainas Lvivi oblastis
*Gorodok, linn Ukrainas Hmelnõtskõi oblast
*...
*Zakamenski linna endine nimi (Venemaa, Burjaatia)

**Gorodok** on ka mitme Valgevene asula venepärane nimi:
*Haradok, linn Viciebski oblastis
Blue Time

**Blue Time** oli 1989–1997 tegutsenud ansambel, mille moodustasid Tõnis Mägi ja Avo Ulvik.

## Välislingid
*Blue time. Tõnis Mägi ERRi digiarhiivis
Audru Kuldlõvi kõrts

**Audru Kuldlõvi kõrts** (ka **Audru Suurkõrts**) on endine kõrts Pärnu maakonnas Pärnu linnas Audrus. Kõrtsihoonet peetakse üheks väljapaistvamaks klassitsistlikus stiilis Eesti kõrtsihooneks. 

Kõrtsi täpne ehitusaeg on teadmata, ent tõenäoliselt ehitati see aastatel 1827–1832. Kõrts lõpetas tegevuse 1900. aastal. Hiljem on hoonet kasutatud elamuna.

## Viited

## Välislingid
*Trahter Kuld Lõvi koduleht
*
FLYEST

**FLYEST** on lennuettevõtte Airest kaubamärk, mille all ettevõte pakub reisijate tellimusvedusid.

Seni kaubavedusid pakkunud Airest teatas uue kaubamärgi loomisest 31. augustil 2015.

## Lennukipark

Esimene lennuk SAAB 340 registreerimisnumbriga ES-LSF alustas 31. augustil 2015 tellimuslende Eesti rahvuslikule lennufirmale Estonian Air liinil Stockholm–Tallinn–Peterburi.
## Viited
Senno

**Senno** (vene keeles *Сенно*) on küla Venemaa Pihkva oblastis Petseri rajoonis Uue-Irboska vallas.

Kuni 1945. aastani kuulus Eesti Vabariigi Petserimaa koosseisu ja oli Senno valla keskus. 

Sennos asub Petserimaa vanim, Senno Georgi kirik. Senno Georgi kirik ja sellest paarkümmend meetrit eemal olev kellatorn on arvatavasti ehitatud 13. sajandi lõpul või 14. sajandi algul. 

Novgorodi stiilis vana Georgi kiriku lõunapoolsele küljele ehitati 1903. aastal uus Feodosiuse-nimeline abikirik. Senno vene Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Senno Georgi kogudus asus Irboska raudteejaama ümbruskonnas, mis oli üks rahvarikkamaid keskusi Petserimaal. 

## Viited
Kõmsi rahvamaja

**Kõmsi rahvamaja** on rahvamaja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kõmsi külas.

Maja ehitati 1984. aastal ja selle arhitekt on Arvi Aasmaa. 

Hoone on ühendatud 1960. aastatel ehitatud söökla ja kontorihoonega. Hoones on olnud spordisaal, raamatukogu.

## Viited

## Välislingid
*Kõmsi Rahvamaja Rahvakultuuri Keskuses
Selahattin Demirtaş

**Selahattin Demirtaş** (sündinud 10. aprillil 1973 Palus Elazıği provintsis Türgis) on kurdi päritolu Türgi poliitik. Ta on aastast 2007 Türgi Suure Rahvuskogu liige ning Rahvaste Demokraatliku Partei liige.

Ta sündis aastal 1973 Palus Elazıği provintsis Türgis zazakeelses perekonnas. Ta on lõpetanud Ankara Ülikooli õigusteaduskonna.
Komaje

**Komaje** on mitme koha poolakeelne nimi:

* Komaje – alev Leedus Rokiškise rajoonis
* Komaje – agrolinnake Valgevenes Pastavy rajoonis
Bulgaarid

**Bulgaarid** olid turgi hõimud. 

6.–7. sajandil asusid algbulgaaride rändhõimud Aasovi merd ümbritsevais steppides. 

Aastatel 630–635 ühendas khaan Kubrat peamised bulgaari hõimud, luues võimsa konföderatsiooni Suur-Bulgaaria, tuntud ka kui Onoguuria.

Kasaaride tugeva surve all lagunes Suur-Bulgaaria 668. aastal. Osa bulgaare rändas Balkani poolsaarele ja osa põhja poole.

680. aastal asutas Asparuh pärast Ongali lahingut Doonaust lõunas Bütsantsi territooriumil Esimese Bulgaaria tsaaririigi. 7. ja 10. sajandi vahel sulandusid bulgaarid järk-järgult slaavlaste hulka, võtsid omaks lõunaslaavi keele ja pöördusid 864. aastal Boris I ajal kristlusse.

Põhja rännanud bulgaarid jõudsid 8. sajandil Volga keskjooksu ja Kama jõe aladele, kus aja jooksul segunesid kohalike soome-ugri hõimudega (mokšad ja ersad) ja muutusid paikseks ning moodustasid Volga-Bulgaaria riigi.

## Vaata ka
*Bulgaarlased
*Esimene Bulgaaria tsaaririik
*Baškiirid, Baškortostan

## Välislingid
*Bulgaarid, Eesti nõukogude entsüklopeedia
Kloordioksiid

**Kloordioksiid** (ClO2) on rohekaskollane vees hästi lahustuv õhust raskem mürgine plahvatusohtlik gaas. 

Tugevate oksüdeerivate omaduste tõttu kasutatakse seda valgendi (nt puidutselluloosi töötlemisel) ja desinfektandina (sh joogivee töötlemisel). Tööstuslikult saadakse kloordioksiidi peamiselt naatriumkloraadist väävelhappe ja metanooli abil või naatriumkloritist ja soolhappest. Plahvatusohtlikkuse tõttu käideldakse kloordioksiidi harva puhtal gaasilisel kujul, vaid tavaliselt vesilahusena.

## Toime manustamisel

Alates 2006. aastast on mitmel pool maailmas, 2009. aastast ka Eestis turundatud MMSi nime all imeravimi või tervisetootena naatriumkloriti 28% vesilahust, mis on kloordioksiidi valmistamise üks võimalik lähteaine. Naatriumklorit on ohtlik kemikaal, mis on nahale sattumisel mürgine ja sööbiv, selle käsitlemisel võivad kaasneda mürgistusnähtudena kõhuvalu ja oksendamine. Terviseameti mürgistuse infoliin on saanud mitmeid kõnesid seoses MMSi mürgistusjuhtumitega ning hoiatab, et kloordioksiid on mürk, mille tarvitamine "pole ühegi tervisehäda korral põhjendatud".

## Viited
Jõgeva kõrts

**Jõgeva kõrts** oli kõrts Kullamaa kihelkonnas Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Koluvere külas, Tallinn-Risti-Virtsu maantee ääres Koluvere linnusest Virtsu poole jääva kahe kivisilla juures. Väidetavalt on tegemist Eesti pikima kõrtsihoonega (hoone pikkus on 60,93 meetrit).

Kõrtsi klassitsistlikus stiilis hoone ehitati 19. sajandi I poolel. Hoone on oma põhiplaanilt L-kujuline ja kõrtsihoonetele erandlikult kahe talliga .

Jõgeva kõrtsi hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

## Viited

## Välislingid
*
* Foto: Jõgeva kõrts 1980. aastal
Jaagu talu

**Jaagu talu** on mitme Eesti talu nimi:
*Jaagu talu, Lääne maakonnas Kirbla kihelkonnas Kelu külas
*Jaagu talu, Saare maakonnas Muhu kihelkonnas Koguva külas
*...
Jaagu talu (Kirbla kihelkond)

**Jaagu talu** on talu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas (endisaegse haldusjaotuse järgi Kirbla kihelkonnas) Kelu külas.

Talukompleks on arvele võetud riikliku kultuurimälestisena.

Taluhooned on enamikus ehitatud 19. sajandi IV veerandil. Taluhooned on teiste seas rehielamu, meeait, kalaait, vilja- ja jahuait, laut.

Talus elavad filmitegijad Katri Rannastu ja Joosep Matjus.

## Viited

## Välislingid
*
Koluvere sild

Koluveres asub mitu silda:
* **[[Koluvere mõisa peasild]]** ehk Koluvere mõisa kivisild
* **[[Koluvere mõisa viinavabriku sild]]** ehk Koluvere mõisa kivisild
* **[[Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild (Liivi jõgi)|Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild]]** üle Liivi jõe
* **[[Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild (Marimetsa oja)|Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild]]** üle Marimetsa oja
* **[[Koluvere maanteesild]]** Risti–Virtsu maanteel
* **[[Vaikna mõisa kivisild]]**, mis asub Koluveres
Lihula kultuurimaja

**Lihula kultuurimaja** (ka *Lihula rahvamaja*, *Lihula kultuurikeskus*) on kultuurimaja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas.

Kultuurimaja valmis 1989 ja selle arhitekt on Rein Tomingas. Lihula kultuurimaja direktor on Tiina Lobja. 

## Viited
Zalesje

**Zalesje** on mitme välismaa asula nimi:
*Zalesje on küla Pihkva oblastis Petseri rajoonis; Setumaal
*Zalesse (venepäraselt Zalesje) on agrolinnake Valgevenes
*Zaļesje on asula Lätis Zilupe piirkonnas
Halvaa

**Halvaa** (Pärsiaes حلوا *ḩalva*) on idamaist päritolu maius, mis on valmistatud suhkrust ja pähklitest või seemnetest.

## Pildirida


Pilt:Fırın helva ve dondurma.jpg|
Pilt:Halva.jpg|
Pilt:Jerusalem IMG 4752 (5172602978).jpg|
Pilt:Moong Dal Ka Halwa.JPG|
Pilt::حلوا.JPG|
Pilt:Suji Halwa.JPG|
Pilt:Ukrainian Halva.JPG|
Piirsalu kõrts

**Piirsalu kõrts** on endisaegne kõrts Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Piirsalu küla juures.

Kõrtsihoone ehitati 19. sajandi I poolel. Hoone on kahe talliga. 

## Viited
Ridala Baptisti palvemaja

**Ridala Baptisti palvemaja** (ka **Ridala palvela**) on palvemaja Lääne maakonnas Haapsalu linnas Vilkla külas. Palvemaja kasutab Ridala Baptisti Kogudus. Palvemaja lähedal asub Ridala Maarja Magdaleena kirik.

Palvemaja sai valmis 1988 ja selle arhitekt on Peeter Püssim. Palvemaja avati 26. juunil 1988.

## Vana palvemaja
Ridala Baptisti vana palvemaja valmis sügisel 1900, kuid see palvemaja hävis 31. detsembril 1983 tuleõnnetuse tagajärjel.

## Viited

## Välislingid
*Ridala koguduse koduleht
Tika talu

**Tika talu** on talu Pärnu maakonnas Lääneranna vallas (endisaegse haldusjaotuse järgi Lihula kihelkonnas) Kirikukülas.

Talu mitmed hooned ja teised ehitised (rehielamu, 3-ruumiline ait, kaev, kelder, vahelikuga ait) on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Talu hooned ehitati 1890. aastatel.

## Viited

## Välislingid
* Tika talu hooned. Arhitektuurimälestise pass
Kuusnõmme tuulik

**Kuusnõmme (pukk)tuulik** on pukktuulik Saare maakonnas Saaremaa vallas Kuusnõmme külas. Tuulik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Tuulik ehitati 1891. See oli üks viimaseid (1970. aastate keskpaigani) töötavaid tuulikuid Saaremaal.

## Viited

## Välislingid
*
Mändjala kämping

**Mändjala kämping** on kämping Saare maakonnas Saaremaa vallas Mändjala külas.

Kämpingu hooned valmisid 1979. aastal ja nende arhitekt oli Liina Jaanus. Kämpingu hooned paiknevad 9 ha suurusel alal. 

Tänapäeval haldab kämpingut OÜ Saaremaa Camp.

## Viited

## Välislingid
*Mändjala Kämpingu koduleht
Kreva loss

**Kreva loss** (valgevene keeles *Крэўскі замак*) on keskaegne kastell Valgevenes Hrodna oblastis Smarhońi rajoonis Krevas. Tegemist on ühe vanima kivist kindlusehitisega Leedu aladel, see on ajaloomälestisena kaitse all.

## Lossi arhitektuur
Kastelli tüüpi loss on põhiplaanilt ebakorrapärane nelinurk. Selle põhjakülje pikkus on 85, idakülje pikkus on 108,5, lõunakülje pikkus on 77,5 ja läänekülje pikkus on 97,2 meetrit. Lossi müüride paksus oli 2,5–3 meetrit, nende kõrgus aga ulatus 13 meetrini. Müüride alumine osa oli ehitatud maakivist, ülemine, kõrgemal kui seitse meetrit aga oli rajatud tellistest. Kindlusel oli kaks torni. Põhjapoolne torn oli kaitsemüüri osa. See oli nelinurkse põhiplaaniga (18,65 х 17 meetrit) vähemalt neljakorruseline torn, mille keldris asus vangla. Korruseid ühendavad trepid olid rajatud müüri sisse. Lõunapoolne torn asus kaitsemüüri taga. Ka see oli nelinurkse põhiplaaniga (11 х 10,65 meetrit). Alumised kolm meetrit olid maakivist, kõrgemal oli torn tellistest. Lossi värav asus kindluse kirdenurgas. Kastelli müüride vahel asusid eluruumid, sepikoda, tiik. Loss rajati soise maastiku keskel asuvale liivaluitele, mida ehitustööde käigus kunstlikult laiendati.

## Lossi ajalugu

Kreva lossi rajas XIV sajandil Algirdas vana puidust linnuse asemele (on andmeid, mille kohaselt algasid ehitustööd juba XIII sajandi lõpus) ja see kuulus Leedu suurvürstidele. Vahetult peale rajamist tulistati kindlust kahuritest; nende kivist kuule on leitud väljakaevamistelt kindluse soises ümbruskonnas. Aastal 1382 vangistas Jogaila seal oma onu Kęstutise, kes lossi kongis ka suri. 14. augustil 1385 sõlmiti lossis Krevo unioon.

Aastal 1433 läks loss suurvürsti tiitli kaotanud Švitrigaila valdusse. Aastail 1503–1506 sattus loss korduvalt krimmitatarlaste rünnaku alla; lõpuks põletasid need lossi ka maha, kuid hiljem see taastati. Aastal 1519 rüüstasid kindlust Moskva vojevoodid. XVII sajandi teisel poolel elas lossis Andrei Kurbski.

Veel XVIII sajandil oli loss heas seisukorras; seejärel algas lossi rüüstamine. Esimese maailmasõja ajal läbis Krevat Saksa-Vene vägede vaheline rindejoon. Asula ümber peeti kolm aastat positsioonisõda, selle käigus võeti vana ja lagunenud kindlus uuesti kasutusele. Kindluse juurde rajati kaasaegsemad betoonvarjendid, torne kasutasid Saksa väed vaatluspunktidena. Aastal 1917 võeti Kreva all Saksa vägede vastu ette suurtükirünnak, kannatada said nii kindlus kui ka asulas olnud katoliku kirik.

Aastal 1929 alustasid Poola võimud lossi konserveerimist. Aastail 1970, 1985 ja 1988 tehti lossi juures arheoloogilisi väljakaevamisi. Uued konserveerimistööd võeti ette aastal 2004.

## Välislingid

*Lossi säilitamisele pühendunud mittetulundusühingu koduleht
*Artikkel lossist leitud keskaegse fresko jäänustest
*Artikkel väljakaevamistest Kreva lossi juures
*Kreva loss I maailmasõjas
Nehatu Haridusselts

**Nehatu Haridusselts** oli haridusselts, mis tegutses 1936–1940 Tallinna lähedal Nehatu vallas. Seltsi asutasid Nehatu Põllumeeste Seltsi muusikaosakonna liikmed. Haridusseltsil oli oma juhendatav näitetrupp, laulukoor ja orkester.

## Viited
Nehatu Maanaiste Selts

**Nehatu Maanaiste Selts** oli Tallinna lähedal Nehatus aastatel 1931–1940 tegutsenud selts. 

Selts korraldas peaasjalikult Nehatu algkoolis (hilisem Iru algkool) käsitöö-, toiduvalmistamis- jm kursusi. Selts osales ka kodukaunistamisliikumises. 

31. juulil 1938 jäi seltsi esinaine Benita Kangur veoauto alla ja suri saadud vigastuste tõttu.

## Vaata ka
*Nehatu Haridusselts
*Nehatu Põllumeeste Selts

## Viited
Nehatu Põllumeeste Selts

**Nehatu Põllumeeste Selts** oli Tallinna lähedal Nehatus 1920. aastatest kuni 1940. aastani tegutsenud selts. 

Selts korraldas Nehatu algkoolis (hilisemas Iru algkoolis) näitemänge, tantsu- ja muusikaõhtuid, mitmesuguseid loenguid ja lühiajalisi kursuseid. Selts osales ka kodukaunistamisliikumises. 

Seltsil oli mitu osakonda, millest tähelepanuväärseim oli muusikaosakond. 1935 sai muusikaosakond Eesti Lauljate Liidu liikmeks. 1936 eraldus muusikaosakond seltsist ja moodustas Nehatu Haridusseltsi.

14. aprillil 1940 otsustas seltsi peakoosolek üle minna põllumeesteseltside normaalpõhikirjale ning võtta seltsile uueks nimeks "Iru põllumeeste selts".

## Vaata ka
*Nehatu Haridusselts
*Nehatu Maanaiste Selts

## Viited
Aserbaidžaanlaste genotsiidipäev

**Aserbaidžaanlaste genotsiidipäev** () 1918. aastal armeenlaste poolt toime pandud arveteõiendused aserbaidžaani rahvaga ja genotsiid. Aserbaidžaanlaste vastu toime pandud genotsiidi päeva – tähistatakse igal aastal 31. märtsil.

1918. aastal viis Bakuu Kommuun, kelle poliitiline ja sõjaväeline juhtkond koosnes põhiliselt armeenlastest, ellu häbiväärse plaani, mis nägi ette puhastada Bakuu kubermang aserbaidžaanlastest. Selle tulemusena hävitati kümneid tuhandeid rahulikke elanikke, purustati asulaid, kultuurimälestisi, mošeesid ja koole. Armeenlased korraldasid arveteõiendamisi rahulike aserbaidžaani elanike kallal Gjandžas, Šemahas, Gubas, Ljankjaranis, Karabahhis, Muganis ja teistes Aserbaidžaani piirkondades.

1918. aasta märtsis-aprillis, tapsid armeenlased Bakuus, Šamahhõs, Gubes, Muganis ja Ljankjaranis üle 30 000 aserbaidžaanlase ning kümned tuhanded inimesed aeti omalt maalt minema. Ainuüksi Bakuus tapeti erilise julmusega umbes 10 000 aserbaidžaanlast, Šamahhõs purustati 58 küla, tapeti 7000 inimest (kellest olid 1653 naised, 965 lapsed).

Gubõ territooriumil tehti maatasa 122 küla, aga Karabahhi mägialadel 150 küla, Zangezuris 115, Irevanski kubermangus 211, Karski oblastis 92. Külades sattus elanikkond genotsiidi ohvriks sõltumata vanusest ja soost. Arvukates irevani aserbaidžaanlaste pöördumistes ajalehe Ašhadavor poole, olid 1919. aasta 2. novembri numbris ära toodud arvud, et selles ajaloolises aserbaidžaanlaste linnas ja selle ümbruses laastati lühikese aja jooksul 88 küla, põletati 1920 maja, tapeti 131 970 inimest.


Azerbaijani victims in Baku.jpg|
2 march days 1918.jpg|
Armenians fighting in the region of the burning tatar bazar at baku march days 1918.png|
Les Musulmans assassines a Bacou et le consul qui vient voir leurs cadavres.jpg|


26. märtsil 1998. aastal andis Aserbaidžaani president Heydər Əliyev välja erimääruse, mille kohaselt 31. märts kuulutati mälestuspäevaks – aserbaidžaanlaste genotsiidipäevaks.

## Vaata ka
*Hodžalõ veresaun
*Mägi-Karabahhi sõda

## Viited

## Välislingid

*«День геноцида азербайджанцев» на сайте www.calend.ru
Nõmme keskuse park

**Nõmme keskuse park** on park Tallinnas Nõmme linnaosas Jaama tänaval. Pargi kõrval asub Nõmme raudteejaam. Pargi pindala on 0,3 ha. 

Pargi lähedal põhja pool Jaama tänava haljakul on Mare Mikofi skulptuur "Nõmme emme" ("Nõmme ema").

## Viited
Hain Toss

**Hain Toss** (27. mai 1939 Tallinn – 30. august 2015) oli eesti arhitekt ja muinsuskaitsja.

Ta lõpetas 1957. aastal Viljandi 2. Keskkooli. Ta jätkas õpinguid Tallinna Polütehnilises Instituudis tööstus- ja tsiviilehituse erialal. Aastal 1959 läks ta üle ERKI arhitektuuriteaduskonna 2. kursusele; lõpetas 1964. aastal ERKI arhitektina.

Tta suunati tööle Kohtla-Järve linna ehituse ja arhitektuuri osakonda; aastatel 1966–1971 oli ta Kohtla-Järve peaarhitekt. Aastatel 1971–1978 töötas ta Tallinnas Ehituskomitee linnaplaneerimisosakonna peaspetsialistina.

Aastatel 1978–1993 töötas ta Eesti Ehitusmälestistes peaarhitektina ja aastatel 1993–2009 Muinsuskaitseametis, misjärel jäi ta pensionile. Lisaks töötas ta aastast 1979 ERKI-s linnaplaneerimise õppejõuna.

## Liikmesus
*1967 Eesti Arhitektide Liit
**1994–1997 esimees
*1993 Rahvusvahelise Mälestiste ja Mälestisalade Nõukogu (ICOMOS-i) Eesti komitee asutajaliige

## Kirjandus
*Piret Lindpere. "Toss, Hain". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 538

## Välislingid
*Lahkunud on arhitekt Hain Toss (Eesti Arhitektide Liidu kodulehel)
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Möldri tuulik

**Möldri tuulik** on Hollandi tüüpi tuulik Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Audevälja külas. Tuulik on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Tuulik on ehitatud 1885. aastal.

## Viited

## Välislingid
*
Kahala postijaam

**Kahala postijaam** on endisaegne postijaam Harju maakonnas Kuusalu vallas vana Tallinna-Narva maantee ääres.

Postijaama peahoone ehitati 1854–1855. Enne seda hoonet oli samas kohas 18. sajandi lõpust pärinev postijaamahoone. 

Algne postijaam Tallinna–Peterburi postimaanteel, asus Kahala külas, pärast 1790. aastat viidi Kahala postijaam, kuna algsed hooned olid lagunenud ja tuleohtlikud Kahala külast välja, Kahalast umbes ühe versta kaugusele 
## Vaata ka
*Eesti postijaamade loend
## Viited
Kanama viadukt

**Kanama viadukt** oli viadukt Harju maakonnas Saku vallas Tallinna ringteel.

Viadukti projekteeris Giprodornii Leningradi filiaal 1980. aastal selleks, et viia Tallinna ringtee üle Tallinna–Pärnu–Ikla teest.

Viadukt varistati 13. novembril 2024, kuna see oli amortiseerunud ning selle kandevõime (80 tonni) ei olnud piisav Kaitseväe tehnika või eriveoste transportimiseks. 13,8 miljoni euro eest rajatakse uus viadukt, mille kandevõime hakkab olema 360 tonni. Uus viadukt peaks valmima 2025. aasta keskpaigas.

## Viited

## Välislingid
* "Tallinna ringtee Kanama viadukt läheb kevadeni kinni" ERR, 28. oktoober 2024
Kehra tselluloositehas

**Kehra tselluloositehas** on paberit ja tselluloosi tootev tehas Harju maakonnas Anija vallas Kehras, Anija maantee 10. Tehase omanik on **Horizon Pulp and Paper Ltd** (Horizon Tselluloosi ja Paberi AS). Kehras toodetakse tavatehnoloogiaga pleegitamata sulfaattselluloosi, mis on paberi- ja papitööstuse tooraine. 

Tselluloosi tehase projekteerisid Roman Koolmar, Johann Ostrat ja insener oli K. Ze(h)ren. Eesti Metsa ja Tselluloosi aktsiaseltsi tehase hooned ehitas 1937–1938 ehitusettevõte Vennad Edenbergid. Kehra sulfaat-tselluloosivabrik ehitati Jägala jõe läänekaldale, Kehra raudteejaama lähedale, Kehra riigimõisa südamesse. Valmimisel oli ehitise näol tegemist suurima iseseisvusajal ehitatud tehasega ja oma valdkonnas lähiregiooni moodsaima ettevõttega.

1950. aastal ehitati tehase juurde ka paberivabrik. 1957. aastal ehitati paberkotitsehh. Nõukogude ajal oli Kehra Tselluloosi- ja Paberikombinaat terve Nõukogude Liidu tselluloosi- ja paberitööstuse arendamise katselavaks.

Tänapäeval on ettevõte integreeritud tselluloosi- ja paberivabrik, mida haldab Horizon Tselluloosi ja Paberi AS. Neil on pikaajalised traditsioonid ja kogemused 100-protsendilise pikakiulise pleegitamata jõupaberi tootmisel. Horizon Tselluloosi ja Paberi AS kuulub rahvusvahelisse Tolaram Gruppi peakontoriga Singapuris, kes on ka ettevõtte 100% aktsionär. Tolaram Grupp, ostnud paberivabriku Kehras 1995. aastal, on teinud läbi aastate märkimisväärseid investeeringuid nii tootearendusse kui ka tehase efektiivsuse tõstmisse. Horizon Tselluloosi ja Paberi AS-i toodetud jõupaberit kasutatakse pakenditööstuses mitmel otstarbel, nimetada võiks paberkotid nii tootmis- kui ka müügiettevõtetele, SOS-kotid, lamineerimine, üldine pakkimine jm. Jõupaber on toodetud 100% pikakiulisest okaspuu tselluloosist. Kasutatakse parimat toormaterjali: põhjamaist mändi ja kuuske. Tooraine on see, mis on viinud Põhjamaade jõupaberi selle kvaliteedi osas maailmas juhtivale ja eelistatavale positsioonile. Valmistatakse ainult pleegitamata paberit ja pakutakse laias valikus jõupaberitooteid: poolveniv jõupaber, 70–100 gsm; täisveniv jõupaber, 70–100 gsm, standard jõupaber, 50–100 gsm. https://horizon.ee/ettevottest&#x20;(vaadatud&#x20;03.03.2026)
## Vaata ka

* Kehra
* tselluloosi- ja paberitööstus
* paber
* tselluloos
*

## Viited

## Välislingid
*KEHRA SULFAATTSELLULOOSI TEHASE EKSPERDIHINNANG, Koostaja: Henry Kuningas. Tellija: EKA Muinsuskaitse- ja restaureerimise osakond, Tallinn 2012
Kolga sild

**Kolga sild** on sild Harju maakonnas Kolga–Pudisoo teel üle Kolga jõe. 

Sild on kahe kaarvõlviga ja paekivist. Sild ehitati aastatel 1850–1860 vanema ja väiksema silla ümberehitamisega.

## Viited

## Välislingid
*
Viimsi talveaed

**Viimsi talveaed** on talveaed Harju maakonnas Viimsi vallas Pringi külas.

Talveaed sai valmis 1973 ja selle arhitekt on Rein Hansberg. Talveaed ehitati Kirovi-nimelisele näidiskalurikolhoosile. Talveaia tähelepanuväärseim ehitis on palmimaja.

## Viited
Vaheliku vapustused

**"Vaheliku vapustused"** on eesti kirjaniku Hugo Raudsepa näidend, mille lavastas Leo Kalmet Eesti Draamateatris ja mis esietendus 18. aprillil 1943. 

Näidend avaldati trükis Loomingu Raamatukogu sarjas 2003. aastal (nr 18) Ants Järve järelsõnaga.

## Sisukokkuvõte
Iroonilises võtmes näidend kirjeldab pops Rein Raasukese elu kahe vastandliku maailmavaatega suurtaluniku maade vahel 20. sajandi algul. Tema eluase käib protsessimiste tulemusel käest kätte. Pops peab vastavalt laulma kord ühe, kord jälle teise peremehe laulu. Sellistes oludes on popsil välja kujunenud omamoodi enesesäilitamisfilosoofia. Näidendi lõpus kuulutab pops välja iseolemise ja sõltumatuse, öeldes: "Seni kuni sinat pole oma sõna öelnud, ärgu tuldagu mulle näole."

## Tõlked ja lavastused
Näidend tõlgiti ka läti keelde ja seda oldi valmis lavastama. Saksa okupatsioonivõimud keelustasid aga näidendi esitamise nii Eestis kui ka Lätis. Erinevates mälestustes erineb antud etenduste arv. Woldemar Mettuse andmetel etendus "Vaheliku vapustused" toona 31 korda ja etendustele osteti kokku 14 325 piletit. Viimane etendus toimus 18. juunil 1943. Näidendi lavastas Leo Kalmet, Rein Raasukest mängis Alfred Mering, Eevat Linda Tubin, Madlit Leia Kasumets, suurperemees Immaanueli Aado Hõimre, tema poega Sakariast Oskar Liigand, suurperemees Antsu Arno Suurorg, tema elukaaslast Tildet Lo Tui ja kaevumeister Toomaspärki Voldemar Alev. Mõnel etendusel oli Sakariase rollis Voldemar Panso ja Toomaspärgi rollis Juhan Jürgo.

Autor ise on meenutanud: "Vahelik tõi mulle selliseid vapustusi, milliseid ei oleks aimatagi osanud. Ma ei püüdnud olla selle näidendiga sugugi sihilik, aga nagu ütleb eesti vanasõna, et see karjub, kelle king pigistab, siis küll vist sakslased leidsid näidendi tuumast midagi, mis neid riivas, ja "Vahelik" võeti kavast ära." 

Näidendi käsikiri säilis Eesti Kirjandusmuuseumis. Näidendit taheti avaldada esimest korda 1974. aastal, mil ilmus kogumik "Valitud näidendid" kuue Hugo Raudsepa näidendiga. Teos otsustati aga kogumikust välja jätta, kuna see ei olnud varem trükis ilmunud.

Teist korda lavastati näidend 1988. aastal Lydia Koidula nimelises Pärnu Draamateatris. Kolmas lavastus oli Soomes 1990. aastal Pyynikki Suveteatris; näidendi tõlkis soome keelde Juhani Salokannel, lavastas Jarno Hiiloskorpi. Trükis ilmus näidend alles 2003. aastal. 

## Viited

## Välislingid
* Infot teise lavastuse kohta
Sony Interactive Entertainment

**Sony Interactive Entertainment** (**SIE**), varem **Sony Computer Entertainment** (**SCE**) ja **Sony Network Entertainment**, on Sony tütarettevõte, mis toodab videomänge, sealhulgas PlayStationit.

Ettevõte asutati 16. novembril 1993 Tokyos.

Ettevõttel on üle 8000 töötaja rohkem kui 50 riigis, kõige rohkem USA-s.
Berjozovka

**Berjozovka** on mitme asula nimi:

**Valgevene**
* Biarozaŭka, linn Hrodna oblastis

**Venemaa**
* Berjozovka, küla Belgorodi oblastis Borissovka rajoonis
* Berjozovka, küla Belgorodi oblastis Ivnja rajoonis
* ...

## Vaata ka
*Berezivka
Christoph Lode

**Christoph Lode** (sündinud 11. jaanuaril 1977 Kaiserslauternis) on saksa kirjanik. Ta kirjutab ka pseudonüümi **Daniel Wolf** all.

Aastatel 1997–2001 õppis ja töötas Lode Ludwigshafenis. 2009. aastast on tema põhitegevus kirjandusloome. Ta elab koos perega Speyeris.

## Teosed
*Der Gesandte des Papstes. Page & Turner, München 2008, ISBN 978-3-442-20326-0
*Das Vermächtnis der Seherin. Page & Turner, München 2008, ISBN 978-3-442-20327-7
*Pandaemonia: Der letzte Traumwanderer. Goldmann, München 2010, ISBN 978-3-442-47173-7
*Pandaemonia: Die Stadt der Seelen. Goldmann, München 2011, ISBN 978-3-442-47174-4
*Die Bruderschaft des Schwertes. Goldmann, München 2011, ISBN 978-3-442-47376-2
*Pandaemonia: Phoenixfeuer. Goldmann, München 2011, ISBN 978-3-442-47175-1

### Pseudonüümi Daniel Wolf all
*Das Salz der Erde. Goldmann, München 2013, ISBN 978-3-442-47947-4
*Das Licht der Welt. Goldmann, München 2014, ISBN 978-3-442-48050-0
Franco Interlenghi

**Franco Interlenghi** (29. oktoober 1931 Rooma – 10. september 2015 Rooma) oli itaalia teatri- ja filminäitleja.

Oma filmidebüüdi tegi ta Vittorio De Sica lavastatud filmis "Sciuscià" ("Saapapuhastaja") 1946. aastal. Ühtekokku tegi ta üle 100 filmi- ja telerolli, teiste seas mängis ta Federico Fellini filmis "I Vitelloni" (1953) ja Michelangelo Antonioni filmis "I Vinti".

Interlenghi oli abielus näitleja Antonella Lualdiga. Tütar Antonellina on samuti tuntud näitleja.

## Välislingid
*
Vittorio De Sica

**Vittorio Domenico Stanislao Gaetano Sorano De Sica**; tuntud kui **Vittorio De Sica** (7. juuli 1901 Sora – 13. november 1974 Neuilly-sur-Seine) oli itaalia filmilavastaja ja -näitleja.

De Sica võitis filmilavastajana neli parima võõrkeelse filmi Oscarit. Filminäitlejana oli ta nomineeritud Oscarile parima meeskõrvalosatäitja kategoorias rolli eest Charles Vidori filmis "Hüvasti, relvad!"

Ajakiri Time on valinud tema filmi "Umberto D." üheks parimaks filmiks läbi aegade.

## Valik lavastatud filme

## Tunnustus
*Oscar
**1948 parima võõrkeelse filmi kategoorias filmi "Saapapuhastaja" eest
**1950 parima võõrkeelse filmi kategoorias filmi "Jalgrattavargad" eest
**1965 parima võõrkeelse filmi kategoorias filmi "Eile, täna, homme" eest
**1972 parima võõrkeelse filmi kategoorias filmi "Finzi-Continide aed" eest

## Välislingid

*
*Aare Ermel: "Vittorio De Sica viis meistritööd" Sirp, 25. juuli 2008
Korsi talu

**Korsi talu** on talu Saare maakonnas Ruhnu vallas Ruhnul. Talu hooned on tunnistatud riiklikeks kultuurimälestisteks.

Talu elamu on põhiosas ehitatud 19. sajandil. Talu hoonete ja teiste ehitiste seas on peale elamu veel mitmed aidad, laudad, kaev.

## Viited

## Välislingid
*
REI

**REI** või **Rei** või **rei** on mitme tähendusega lühend või sõna:
*Rei on Reigi kihelkonna lühend
*Rei on perekonnanimi
*Riigi Elekterside Inspektsioon (REI) ehk Elekterside Inspektsioon oli Sideameti algne nimi, praeguseks nimega Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Amet
*Riiklik Ehitusuuringute Instituut
Amboniit

**Amboniit** on vulkaaniline kivim. Kuulub andesiitsete  või datsiitsete kivimite hulka, olles üleminekuvormiks andesiidi ja datsiidi vahel. Amboniidile on omane küünekivi ja biotiidi ülekaal; ka sisaldab kivim kordieriiti. Üks paikadest, kust võib amboniiti leida, on Amboni saar ja seda ümbritsevad saared. 

Amboniidi teket seletatakse kaltsiumirikaste plagioklassi fenokristallide sattumisega datsiitsesse magmasse. Varasema hüpoteesi kohaselt on amboniit moodustunud sillimaniiti ja kordieriiti sisaldava gneisi lahustumisel. Nimetuse võttis aastal 1905 kasutusele hollandi geoloog Verheck.

## Viited
Emmaste rahvamaja

**Emmaste rahvamaja** (ka **Emmaste kultuurimaja**) on endine rahvamaja Hiiumaa vallas Emmastes.

Maja valmis 1987. Selle arhitekt on Maris Remi ja sisekujunduse autor on Raili Morgen. Ehitustöid juhtis brigadir Jaroslav Krivun.

Emmaste rahvamaja kogupind on 2179,4 m² ning selle põhiliseks ehitusmaterjaliks on raudbetoon. Hoone ruumid asuvad kolmel korrusel. Majas asub ka bassein ja saun. Hoone keskne ruum on saal (430 m²).

Maja on seisnud tühjana alates 1990. aastate algusest ning sellel on olnud mitmeid omanikke. Näiteks 2002. aastal ostis maja OÜ Hiiu Invest, kes müüs selle kolm aastat hiljem OÜ-le Kevadpäike, kes omakorda müüs selle aasta hiljem OÜ-le Frezire, mis hiljem pankrotistus. Pankrotivarana omandas hoone Sander Sulane, kes müüs selle kahe aasta pärast Jaan Peetsile.

## Viited
Kõrgessaare vallamaja

**Kõrgessaare vallamaja** on vallamaja Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõrgessaare alevikus.

Hoone ehitati 19. sajandi IV veerandil. 1940. aastate alguses ehitati maja katuse alla mansardkorrus.

Vallamaja koos maja kaevuga on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

## Viited

## Välislingid
*
*
Mary Pinchot Meyer

**Mary Eno Pinchot Meyer** (14. oktoober 1920 New York – 12. oktoober 1964 Washington) oli Ameerika Ühendriikide seltskonnategelane ja kunstnik.

Mary Pinchot Meyeri isa Amos Pinchot oli jurist, kes toetas vasakpoolse ajakirja The Masses väljaandmist ja oli üks Progressiivse Partei juhtfiguure. Ema Ruth Pinchot oli ajakirjanik.

Juba Vassari Kolledžis õppides oli Mary Pinchot Meyer vasakpoolsete ja patsifistlike vaadetega. Ta astus Ameerika Tööparteisse (American Labor Party) ja Föderaalne Juurdlusbüroo avas tema kohta toimiku. Kolledži lõpetamise järel töötas ta ajakirjanikuna United Press Internationalis.

1944. aastal tutvus Mary USA Mereväe leitnandi Cord Meyeriga, nad abiellusid 19. aprillil 1945. Nende esimene poeg Quentin sündis 1945. aastal ja teine poeg Michael 1947. aastal. Seejärel jäi Mary Pinchot Meyer koduseks ja tegeles ka kunstiõpingutega. Nende kolmas poeg Mark sündis 1950. aastal. Samal aastal kutsuti Cord Meyer tööle Luure Keskagentuuri. 1954. aasta suvel said Mary Pinchot Meyer ja Cord Meyer endale uued naabrid. Nende Washingtoni Georgetowni linnaosas asuva maja lähedale ostsid häärberi senaator John F. Kennedy ja tema naine Jacqueline Kennedy. Mary Pinchot Meyer ja Jacqueline Kennedy said peagi sõbrannadeks. 18. detsembril 1956 jäi Mary Pinchot Meyeri ja Cord Meyeri üheksa-aastane poeg Michael auto alla ja sai surma. 1958. aastal lahutasid Mary Pinchot Meyer ja Cord Meyer abielu.

1962. aasta jaanuaris sai Mary Pinchot Meyerist John F. Kennedy armuke. Alates 1962. aasta aprillist sai ta Timothy Learylt LSD-d, mida nad tarvitasid ka koos John F. Kennedyga.

Pärast John F. Kennedy mõrva helistas Mary Pinchot Meyer 1. detsembril 1963 Timothy Learyle ja ütles: "Nad ei suutnud teda enam kontrollida. Ta muutus liiga kiiresti. Nad on kõik kinni mätsinud. Ma tahan sind näha. Ma kardan."

Mary Pinchot Meyer mõrvati 1964. aasta 12. oktoobril umbes kell 12:20 keskpäeval oma kodu lähedal Washingtonis Georgetowni linnaosas. Teda tulistati kaks kord püstolist, esimene lask pähe. Mary Pinchot Meyer suri silmapilkselt. Kahtlusalusena peeti kinni 25-aastane afroameeriklane Ray Crump. Mõrvarelva ei leitud kunagi. Kuid süütõendeid ei olnud ja 29. juulil 1965 mõisteti Crump kohtus õigeks. Mary Pinchot Meyeri mõrv jäi lahendamata.

Mary Pinchot Meyeri tapmist on püütud seostada president John F. Kennedy mõrvaga. Peter Janney avaldas 2012. aastal raamatu "Mary's Mosaic", milles ta väitis, et Mary Pinchot Meyeri mõrvas Luure Keskagentuur.

## Viited
Audru sild

**Audru sild** on sild Pärnu maakonnas Audru teel (vanal Pärnu–Lihula maanteel) üle Audru jõe. See on üks esimesi Eesti raudbetoonsildu.

Silla ehitas 1910 Liivi- ja Eestimaa Maakultuuribüroo (insener A. Werner).

## Viited
Reederi talu

**Reederi talu** on talu Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Kabli külas. Talu mitu hoonet ja muud ehitist (elamu, kelder ja ait) on tunnistatud riiklikeks kultuurimälestisteks.

Talu elumaja on ehitatud 1889. aastal. 


Reederi talu elamu sissepääs.jpg|Reederi talu elamu sissepääs
Reederi talu elamu.jpg|Reederi talu elamu
Reederi talu elamu 2.jpg|Reederi talu elamu
Reederi talu ait.jpg|Reederi talu ait
Reederi talu ait 2.jpg|Reederi talu ait
Reederi talu ait 3.jpg|Reederi talu ait
Reederi talu ait 4.jpg|Reederi talu ait
Reederi talu kelder.jpg|Reederi talu kelder


## Viited

## Välislingid
*
Kanaküla kõrts

**Kanaküla kõrts** on endisaegne kõrts Pärnu maakonnas Saarde vallas . Säilinud kõrtsihoone asub Halliste jõe ääres Kilingi-Nõmme–Viljandi maantee lähedal.

Kõrtsihoone ehitati arvatavasti 1819.

## Viited
Laose talu

**Laose talu** on talu Pärnu maakonnas Kihnu vallas Lemsi külas. Talu elamu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Talu hooned ehitati enamikus 19. sajandil. 

## Viited

## Välislingid
*
Nurme sild

**Nurme sild** on sild Pärnu maakonnas Tallinna–Pärnu maanteel üle Sauga jõe.

Nurme vana sild ehitati 1904–1906. Vana sild hävitati 1944. Osaliselt vana silla baasil ehitati 1957–1958 uus sild. 

## Viited
Akolüüt

**Akolüüt** - Acolyte tuleneb kreekakeelsest sõnast ἀκόλουθος (akolouthos), mis tähendab saatja, ladina keeles acolythus.
Metodisti kirikus liigub jumalateenistuse alguses protsessiooni eel, et süüdata küünlad (küünal kui Kristuse valguse sümbol) altaril ja jumalateenistuse lõppedes võtta altariküünaldelt valgus kaasa, mis sümboliseerib Kristuse valguse viimist maailma. Akolüüdid toovad ka armulaua annid pühitsemiseks altarile.
Sindi raekoda

**Sindi raekoda** on ehitis Pärnu maakonnas Sindis. Hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Funktsionalistlikus stiilis Sindi raekoda ehitati aastatel 1935–1937. Ehitise insener oli Joonas Kinnunen. Projekti tegelik autor oli Ilmar Laasi, kes verinoore arhitektina ei tohtinud projektile ise alla kirjutada.

Hoones tegutseb Sindi Linnavalitsus.

## Viited

## Välislingid
*
* "Tori vald loodab pooleli jäänud Sindi raekoja uuendamisega jätkata sügisel" ERR, 22. august 2024
Saapapuhastaja

**"Saapapuhastaja"** (originaalpealkiri **"Sciuscià"**) on 1946. aastal valminud Itaalia film, mille lavastas Vittorio De Sica.

Film on võitnud parima võõrkeelse filmi Oscari (1948).
Giuseppe Amato

**Giuseppe Amato** (sünninimi **Giuseppe Vasaturo**; 24. august 1899 Napoli – 3. veebruar 1964 Rooma) oli itaalia filmiprodutsent, -stsenarist ja -lavastaja.

Amato lavastas koos Vittorio De Sicaga filmi "Rose scarlatte" ("Punased roosid") ja iseseisvalt muid filme. 

Ta oli paljude filmide produtsent, teiste seas De Sica filmide "Saapapuhastaja", "Jalgrattavargad" ja "Umberto D." produtsent ja Federico Fellini Kuldse Palmioksaga pärjatud filmi "Magus elu" produtsent. 

1960. aastal sai ta David di Donatello auhinna elutöö eest.

## Välislingid
*
Raudoja kõrts

**Raudoja kõrts** on endisaegne Anija mõisale kuulunud kõrts Piibe maantee ääres Harju-Jaani kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Anija vallas Raudoja külas. 

## Ajalugu
Arvatavasti oli Raudojal kõrts juba 17. sajandil, kuid teadaolevalt esimest korda on siin märgitud kõrts 1796. aastal Mellini atlases. Kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 1880. aastatel, sest seal pole enam kasutatud mantelkorstnat. On ka arvatud, et kõrtsihoone ehitati varem, 19. sajandi keskel. 

1900. aastal kehtestatud riigi viinamonopoli tõttu lõpetati kõrtsis viinamüük. Maareformiga jäi kõrtsihoone põllutööministeeriumi valdusse, kes 1930. aastatest andis kõrtsihoone metsavahikohaks. 1950. aastate keskel vajus lumerohkete talvedega sisse katus, kuid uus katus kaeti uuesti sindlitega. Puitosa vooderdati 1950.–1960. aastatel üle kitsaste voodrilaudadega. Umbes 1970. aastate teisel poolel jäeti see maha ning hoone hakkas lagunema. Arvatavasti umbes samal ajal õgvendati ka Piibe maanteed ning maantee hakkas paiknema kõrtsist eemal, Raudoja veehoidla ääres.

Tollane omanik Aegviidu Matsamajand plaanis 1970. aastate algul kõrtsihoone puhkebaasiks ümber ehitada. Kui 1982. aastal saadi ettekirjutus mälestise taastamiseks, hakati novembris 1982 hoonet hoopis lammutama, et oleks kergem ehitada sisse uus kehand. Tööd jäid pooleli. Uuesti hakati kõrtsihoonet ehitama üles 1980. aastate lõpus. Ülesehitatud kõrtsihoone on alates 30. augustist 1996 tunnistatud uuesti riiklikuks kultuurimälestiseks. Praegu kasutatakse hoonet elamu ja stuudiona.

## Kirjeldus
Lihtsa põhiplaaniga (kujult pikihoone) kõrts. Kaks otsatalli olid paekivist, eluosa seinad olid puidust. Kelpkatus on kaetud sindlitega. Hoone ees on pikk kuue puitpostiga ulualune. 

## Viited

## Käsikirjad
*Maia Ernesaks. "Harju raj. Raudoja kõrts II. Ehitusajalooline ülevaade". Tallinn 1985. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis

## Kirjandus
*Kalvi Aluve. "Raudoja kõrts". // Eesti arhitektuur 3. Harjumaa, Järvamaa, Raplamaa, Lääne-Virumaa, Ida-Virumaa. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn 1997. Lk 50

## Välislingid
*
*Vaade vana maantee pealt läänest. 1964. Veljo Ranniku fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*"Raudoja kõrts". Fredi Tomps, 1971. Arhitektuuri fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*"Raudoja kõrtsi mahatõmmatud viil". A. Joonsaar, 1982. Arhitektuuri fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*"Raudoja kõrtsihoone". A. Joonsaar, 1982. Arhitektuuri fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*"Raudoja kõrtsihoone". A. Joonsaar, 1982. Arhitektuuri fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*"Raudoja kõrtsi rüüstatud korstnad". A. Joonsaar, 1982. Arhitektuuri fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*"Raudoja kõrtsihoone taastamine". A. Raidmaa, mai 1990. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv
*"Ettekirjutused ehitusmälestiste valdajatele XX. Raudoja kõrtsihoone". Koostanud Juhan Maiste. Tallinn 1982. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis
*Maia Ernesaks. "Harju raj. Raudoja kõrts II. Ehitusajalooline ülevaade". Tallinn 1985. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis
*Ave Nahkuri kunsti kohvik Piibe maanteel
Saue postijaam

**Saue postijaam** (varem *Kanama postijaam*) on endisaegne Tallinna–Riia postimaantee postijaam Harju maakonnas Saue vallas Jõgisoo külas. Postijaama peahoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Postijaama peahoone ehitati 1831 varasema hävinud peahoone kohale. On kohaldatud elamuks ning heas korras. 

## Viited

## Välislingid
*
Valkla kõrts

**Valkla kõrts** on endisaegne kõrts Harju maakonnas Kuusalu vallas Valkla külas. Kõrtsihoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kõrtsihoone oli Põhja-Eesti üks suurimaid kõrtsihooneid, mis jäi vana  äärde.

Kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 18. sajandil. 

## Viited

## Välislingid
*
Vääna-Posti kõrts

**Vääna-Posti kõrts** (ka nimega **Kuldne Päike**, saksa keeles *Die Goldene Sonne*) on endisaegne Vääna mõisale kuulunud kõrts Tallinna–Keila maantee ääres Keila kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Harju maakonnas Saue vallas Kiia külas. 

## Ajalugu
Arvatavasti oli Vääna-Postil kõrts juba 17. sajandil, kuid teadaolevalt esimest korda on siin märgitud kõrts 1796. aastal Mellini atlases. Kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 18. sajandi lõpul või 19. sajandi algul. On ka arvatud, et kõrtsihoone ehitati hiljem, 19. sajandi keskel. 

Öösel vastu 14. veebruari (vkj 2. veebruari) 1896. aastal puhkes tulekahju ning kõrtsi puitosad põlesid maani maha. Hoone ehitati kiiresti üles, sest kõrtsi rentniku tulu sõltus läbimüügist. Seega on hilisematel fotodel kujutatud kõrtsihoone pärit 19. sajandi lõpust.

1900. aastal kehtestatud riigi viinamonopoli tõttu lõpetati kõrtsis viinamüük ja Esimese maailmasõja kehtestatud piirangute tõttu ka õllemüük. Maareformiga jäi kõrtsihoone põllutööministeeriumi valdusse, kes 1921. andis kõrtsihoone öömajakohana rendile. 

1. maist 1940 sulges Harju maavalitsus öömaja kõrtsihoones. Kõrtsihoonet kasutati korteritena, kuid 1970. aastatel jäeti see maha ning hoone hakkas lagunema.

Varemetes kõrtsihoone on alates 30. augustist 1996 tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

## Kirjeldus
Harvaesineva U-kujulise põhiplaaniga kõrts. Kaks otsatalli olid paekivist. Talliväravaid raamisid klassikalise orderiga ümarpilastrid. Elamuosa seinad olid puidust. Kelpkatus oli kaetud sindlitega, hiljem eterniidiga. Hoone ees oli väike kolme puitpostiga varjualune, millest 1980. aastatel oli säilinud ainult üks post. 

## Viited

## Käsikirjad
*Maia Ernesaks. "End. Vääna-Posti "Kuldse Päikese" kõrts. Ehitusajalooline ülevaade". Tallinn 1986. Käsikiri Muinsuskaitseameti arhiivis

## Kirjandus
*Kalvi Aluve. "Vääna-Posti kõrts "Kuldne Päike"". // Eesti arhitektuur 3. Harjumaa, Järvamaa, Raplamaa, Lääne-Virumaa, Ida-Virumaa. Üldtoimetaja Villem Raam. Valgus. Tallinn 1997. Lk 63

## Välislingid
*
*"Vääna-Posti hobupostijaam-kõrts Kuldne Päike". Gustav Kulp, 1930. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv
*Vaade idast. 1971. Veljo Ranniku fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*Vaade läänest. 1971. Veljo Ranniku fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*Vaade kagust edelaosa fassaadile. 1971. Veljo Ranniku fotokogu, Muinsuskaitseameti arhiiv
*"Vaade endisele kõrtsihoonele "Kuldne Päike"". Heino Gustavson, 1982. Eesti Rahvusarhiivi Filmiarhiiv
*"Vääna-Posti kõrts, vaade". 1980. aastad. Eesti Arhitektuurimuuseumi fotokogu
*"Vääna-Posti kõrts, vaade". 1980. aastad. Eesti Arhitektuurimuuseumi fotokogu
*"Vääna-Posti kõrts, vaade". 1980. aastad. Eesti Arhitektuurimuuseumi fotokogu
*"Vääna-Posti postijaam-kõrts". Harjumaa Muuseumi fotokogu
*"Vääna-Posti öömaja". Eesti Maanteemuuseumi fotokogu
Atla-Eeru kõrts

**Atla-Eeru kõrts** on endisaegne kõrts Rapla maakonnas Rapla vallas Juuru alevikus. Kõrtsihoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.

Hoone ehitati 1811. aastal rehielamuna ja 1841. aastal ehitati see ümber kõrtsihooneks.

Mahtra sõja päevil kujunes Eeru kõrts paigaks, kus toimusid mitmed määrava tähtsusega kogunemised. Seal uurisid Atla ja Mahtra talumehed peerutule valgel vastuhaku ajendiks saanud uut talurahvaseadust. Kõrtsi kogunesid 1858. aasta 2. juuni varahommikul arvukad talumeeste salgad, koos suunduti Mahtrasse. Seal anti pärast sõda haavatutele esimest abi.

1958. aastal osteti Eeru kõrts Mahtra Talurahvamuuseumile.

## Viited

## Välislingid
*