open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Länsisatama

**Länsisatama** (eesti keeles 'Läänesadam', rootsi keeles *Västra hamnen*) on reisisadam, varasem kauba- ja konteinerisadam Jätkäsaari asumis Helsingis Soomes. Sadam asub Helsinginniemi poolsaare kaguosas. Sadama juurde kuulub ka Munkkisaari kai Munkkisaari lääneosas, mida kasutavad kruiisilaevad.

Länsisatama uut reisiterminali T2 kasutavad peamiselt Helsingi ja Tallinna vahet sõitvad reisilaevad. Eelmist, 1995. aastal avatud reisiterminali T1 kasutatakse Peterburi-liini reisilaevade jaoks. Pärast kaubasadama kolimist Vuosaari sadamasse hakati ehitama uusi maju 15 000 elanikule.

Kohe Länsisatama kõrval asub Munkkisaari, kus asub Hietalahti Aker Finnyardsi laevatehas. See ala ei kuulu Länsisatama alla.

## Sadamast väljuvad laevad
Linnasiire

**Linnasiire** on inimese kujundatud linnakeskkonna territoriaalne laienemine ja tema ruumilise struktuuri muutumine.

## Vaata ka
*Tartu linnasiire
Jagaspace

**Jagaspace** on 2010. aastal loodud eesti ansambel, mis kombineerib eksootilisi instrumente elektroonilise muusikaga.

## Liikmed
* Kaushalya 
* Alex

## Välislingid
* Jagaspace
* Jagaspace
Alexander Rosenberg (täpsustus)

*Alexander Rosenberg (1839 Vändra vald – 1926 Tartu) oli baltisaksa morfoloog
*Alexander Rosenberg (1877–1935) oli vene arhitekt, projekteeris ka Tallinnas
*Alexander Rosenberg (sündinud 1946) on ameerika bioloogiafilosoof
*Alexander Rosenberg (sündinud 1965) on saksa näitleja
Alexander Rosenberg (filosoof)

**Alexander Rosenberg** (ka **Alex Rosenberg**; sündinud 1946) on ameerika teadusfilosoof ja kirjanik. 

Ta sai doktorikraadi 1971. aastal Johns Hopkinsi Ülikoolist. 1970–1975 töötas ta Kanadas Dalhousie Ülikoolis, 1976–1986 Ameerika Ühendriikides Syracuse'i Ülikoolis, 1986–1995 California Ülikoolis Riverside'is, 1995–2000 Georgia Ülikoolis. Alates 2000. aastast on ta Duke'i Ülikooli filosoofiaprofessor.

Ta on olnud külalisõppejõud 1975. aastal Minnesota Ülikoolis, 1978–1979 California Ülikoolis Santa Cruzis ja 1994–1995 Oxfordi Ülikoolis.

## Filosoofia
Algul tegeles ta sotsiaalteaduse filosoofiaga, eriti majandusteaduse filosoofiaga. Tema doktoritöö, mis ilmus 1976 raamatuna "Microeconomic Laws", oli majandusteaduse loomuse esimene käsitlus nüüdisaegses teadusfilosoofias. Ta muutus aina kriitilisemaks neoklassikalise koolkonna kui empiirilise teooria suhtes. 

Hiljem hakkas Rosenberg tegelema bioloogia teadusfilosoofiliste probleemidega. Eriti huvitas teda molekulaarbioloogia ja bioloogia teiste harude vahekord. Rosenberg hakkas bioloogiateooriate vaheliste suhete käsitlemiseks kasutama kaasumise mõistet. 

### Fodori kriitika
Andes hinnangu filosoof Jerry Fodori  evolutsiooniteooriat käsitleva raamatu "What Darwin Got Wrong" ("Milles Darwin eksis", 2010) kohta,  leidis Rosenberg, et Fodoril on vale arusaam loodusliku valiku toimemehhanismide kohta, märkides seejuures, et "kui filosoof üritab kindlalt juurdunud teadusliku teooria puhtalt aprioorsetel alustel kahtluse alla panna, siis ei ole probleem teoorias, vaid filosoofis."

## Publikatsioone
* *Microeconomic Laws: A Philosophical Analysis* (University of Pittsburgh Press, 1976)
* *Sociobiology and the Preemption of Social Science* (Johns Hopkins University Press, 1980; Basil    Blackwell, 1981)
* *[[Hume and the Problem of Causation]]* (Oxford University Press, 1981) (koos T. L. Beauchampiga)
* *[[The Structure of Biological Science]]* (Cambridge University Press, 1985)
* *Philosophy of Social Science* (Clarendon Press, Oxford and Westview Press, 1988, 5. trükk 2015)
* *Economics: Mathematical Politics or Science of Diminishing Returns?* (University of Chicago Press, 1992)
* *Instrumental Biology, or the Disunity of Science* (University of Chicago Press, 1994)
* *Darwinism in Philosophy, Social Science and Policy* (Cambridge University Press, 2000)
* *[[Philosophy of Science: A Contemporary Approach]]* (Routledge, 2000, 3. trükk 2011), tõlgitud hiina, jaapani, portugali ja türgi keelde.  
* *Darwinian Reductionism or How to Stop Worrying and Love Molecular Biology* (University of Chicago Press, 2006)
* *The Philosophy of Biology: A Contemporary Introduction* (Routledge, 2007) (koos Daniel McSheaga)
* *Philosophy of Biology: An Anthology* (Wiley-Blackwell, 2009) (koos Robert Arpiga)
* *The Atheist's Guide to Reality* (W. W. Norton & Company, 2011)
* *The Girl from Krakow* (Lake Union, 2015)

## Viited

## Välislingid
*Alexander Rosenbergi koduleht
Nordalbingien

**Nordalbingien** (ladina *Nordalbingia*) oli üks neljast keskaegse Saksimaa hertsogkonna halduspiirkonnast, teised olid Engern, Ostfaal ja Vestfaal. Piirkonna nimi põhineb Elbe jõe ladina nimel *Alba* ning viitab piirkonnale, mis peamiselt paiknes Elbe alamjooksust põhja pool; vastab jämedalt tänapäeva Holsteini piirkonnale. Paiknedes praeguse Põhja-Saksamaa territooriumil, oli see varaseim tuntud sakside asuala.

## Geograafia
Vastavalt Bremeni Adami 1076. aasta kroonikale "Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum" koosnes Nordalbingien kolmest hõimualast (*gau*):
*Dithmarschen, piki Põhjamere rannikut Elbe suudmest Eideri jõeni põhjas;
*Holsteini pärusmaa Elbe parempoolse lisajõe Störi kallastel;
*Stormarn Elbe põhjakaldal, sealhulgas tänapäeva Hamburgi ala.
Nordalbingieni hõimud olid liidus saksidega, kes asusid Land Hadelnis (*Haduloha*) Elbest lõuna pool. Idas moodustas *[[Limes Saxoniae]]*, ligipääsmatu ala Elbe ja tänapäeva Läänemere-äärse Kieli lahe vahel, loodusliku piiri Wagria maadega, mida asustasid slaavi hõimud obotriidid. 

## Ajalugu
772. aastal alustas frankide valitseja Karl Suur sõda saksidega, et vallutada maad Põhja-Saksa tasandikul. "Annales regni Francorumi" järgi keeldus Vestfaali aadlik Widukind ilmumast 777. aasta Riigipäevale Paderbornis ja põgenes üle Elbe Nordalbingieni (või võib-olla edasi Taani kuninga Sigfredi õukonda). Isegi pärast Widukindi alistamist ja ristiusustamist 785. aastal jäid Nordalbingieni hõimud tõrksaks, kuni nad 798. aastal Bornhövedi lahingus frankide ja obotriitide ühendvägedega lõplikult alistati. Saksid kaotasid 4000 meest, 10 000 sakside perekonda küüditati Karolingide impeeriumi teistesse piirkondadesse. 

Alad Elbest põhja pool anti algul obotriitidele, samas Land Hadeln liidendati kohe. Siiski tungisid Nordalbingieni varsti taanlased ja alles Karl Suure poja Karl Noorema sissetung 808. aastal surus nad tagasi üle Eideri jõe. Järgmisel aastal püstitas keiser tänapäeva Itzehoe lähistele Esesfeldi kantsi ja kogu piirkond liidendati Frangi riigiga. Selleks, et kuningas Sigfredi järeltulija Godfredi juhitavale sissetungile vastu seista, rajasid frangid tõenäoliselt Taani margi, mis ulatus Eideri jõelt Danevirke kindlustusteni põhjas. Pärast kuningas Godfredi tapmist sõlmis tema järeltulija Hemming 811. aastal Karl Suurega Heiligeni rahu ning piiri Taani ja Frangi riigi vahel hakkas tähistama Eideri jõgi. Siiski jätkusid tülid mõlema poole vahel rohkem kui sajandi, kuni Ida-Frangi kuningas Heinrich Linnupüüdja alistas 934. aastal lõpuks kuningas Gnupa Taani väed Hedebys. 

Pärast Karl Suure surma 814. aastal anti Nordalbingieni saksidele armu ja nende maad tagastati neile obotriitidelt. Mitme allika kohaselt kavatses keiser luua Nordalbingienipiiskopkonna eesotsas preester Heridagiga. See plaan jäi katki pärast Heridagi surma ja piirkond anti keiser Ludwig Vaga valitsemise ajal Bremeni ja Verdeni piiskopkondadele, kui Ansgar nimetati Hamburgi peapiiskopiks 831. aastal.
Viesīte piirkond

**Viesīte piirkond** oli Läti 1. järgu haldusüksus. Piirnes lõunas Leeduga.

Piirkond moodustati 2009. aastal. 2021. aastal liideti Viesīte piirkond Jēkabpilsi piirkonnaga.

## Viited
Butanool

**Butanool** on üldnimetus isomeersetele alkoholidele keemilise valemiga C4H9OH. Enamasti kasutatakse nimetust „butanool” ''n''-butanooli tähenduses või tähistamaks nelja süsinikuaatomit sisaldavate isomeersete alkoholide segu: *n*-butanool (keeb 118 °C), *sek*-butanool (keeb 99–100 °C), isobutanool (keeb 107,5 °C) ja *tert*-butanool (keeb 83 °C).

Butanooli kasutatakse keemilises sünteesis, solvendina ja mootorikütusena. Butanool on oluliselt parem mootorikütus kui etanool.

Viimasel paaril aastakümnel on uuritud butanooli saamist suhkruid ja tärklist sisaldavatest põllukultuuridest *[[Clostridium]]*’i perekonda kuuluvate bakterite toimel. 2011. aastal teatasid USA Tulane Ülikooli teadlased vastleitud bakterist (nimetati TU-103), mille abil on võimalik valmistada biobutanooli tselluloosist (puidu laastud, vanad ajalehed, puuvill, teatud rohttaimed).

## Vaata ka
*Alkoholid
*Biobutanool

## Viited
Napoleon von Ditmar

**Napoleon von Ditmar** (21. juuni/3. juuli 1834 Küdema mõis, Mustjala kihelkond – 17/28. juuli 1909 Kuressaare) oli Küdema mõisnik ja Kuressaare linnapea 1894. aastal.

Napoleon von Ditmar sündis Mustjala kihelkonnas Küdema mõisas, Loona, Ohtja, Küdema  ja Jursi mõisniku  Saaremaa maamarssali Georg von Ditmari (1789–1852) ja Wilhelmine (sünd von Moeller) pojana.

Ditmar oli Küdema ja Ohtja mõisaomanik, Venemaa keisririigi suurtükiväe reservporutšik, Saaremaa maakohtunik. 

1894. aastal oli ta 24. jaanuarist 5. maini Kuressaare linnapea. 

## Välislingid
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
*
Ernst von Nolcken (1838−1898)

**Ernst von Nolcken** (23. veebruar/7. märts 1838 Torgu mõis, Jämaja kihelkond, Liivimaa – 18/30. aprill 1898 Kuressaare, Liivimaa) oli Kuressaare linnapea aastatel 1894–1898.

Ernst von Nolcken sündis Torgu mõisa rentniku Alexander von Nolckeni (1804–1867) ja Wilhelmine (sündinud von Derfelden) pojana.

E. von Nolcken õppis Moskva ülikoolis ja aastail 1858–1861 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas 1864. aastal.

E. von Nolcken oli Saaremaa Maakohtu assessor, aastail 1865–1866 Saaremaa rüütelkonna delegaat Baltimaade Keskjustiitskomisjonis, 1879–1888 Saaremaa kreisikohtu sekretär ja assessor. Ta oli ka Kaunispe mõisa omanik ning Saaremaa aadlikonvendi saadik.
  		  	

## Vaata ka
*Kuressaare linnapeade loend

## Välislingid
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Tenerife Põhjalennujaam

**Tenerife Põhjalennujaam** (IATA:**TFN**, ICAO:**GCXO**), varem **Los Rodeose Lennujaam**, on üks Tenerife kahest rahvusvahelisest lennujaamast. Lennujaam asub San Cristóbal de La Lagunas, 11 kilomeetrit Santa Cruz de Tenerifest ja asub 633 meetrit merepinnast kõrgemal. 

1977. aastal toimus lennuväljal lennunduse ajaloo ohvriterohkeim õnnetus, kui kaks Boeing 747 lennukit tihedas udus hoovõturajal kokku põrkasid. Õnnetuses hukkus 583 inimest.

Tenerife Põhjalennujaama kasutasid 2011. aastal 4 095 103 reisijat. Tihedaim lennuliiklus oli Madridi lennuväljaga.

## Vaata ka
* Tenerife Lõunalennujaam

## Välislingid
* Lennujaama koduleht
Bernhard Georg Behm

**Bernhard Georg Behm** (22. märts 1864 Vigala vald Läänemaa – 26. august 1923 Kuressaare Saare maakond) oli Kuressaare linnapea aastatel 1913–1914.

Bernhard Georg Behm sündis 1864. aastal Vigala vallas Läänemaal.

B. G. Behm tegutses õllepruulikoja kaasomanikuna Kuressaares ning oli valitud linnanõunikuks ja Kuressaare Linnavolikogu liikmeks. 

Bernhard Georg Behm oli 13. märtsist 1913. aastal kuni 5. veebruarini 1914. aastal Kuressaare linnapea.

Bernhard Georg Behm suri 26. augustil 1923 Kuressaares.

## Vaata ka
*Kuressaare linnapeade loend
Tenerife Lõunalennujaam

**Tenerife Lõunalennujaam** (IATA:**TFS**, ICAO:**GCTS**), varem **Tenerife Lõuna-Reina Sofia lennujaam** on üks kahest rahvusvahelisest lennujaamast Tenerifel ja Kanaari saarte suuruselt teine lennujaam Gran Canaria lennujaama järel.

Alates avamisest 1978. aastal kuni 2006. aasta lõpuni on lennujaama läbinud ligi 174 miljonit reisijat. 2017. aastal läbis lennujaama 11,2 miljonit reisijat.

Lennujaam asub Granadilla de Abonas.

Bussifirma TITSA pakub odavat ja kiiret ühendust kogu saarega ja liin 343 ühendab Lõunalennujaama Põhjalennujaamaga.

## Välislingid
* Lennujaama koduleht
Mario Mandžukić

**Mario Mandžukić** (sündinud 21. mail 1986 Slavonski Brodis) on Horvaatia jalgpallur (ründaja), kes mängis viimati Itaalia kõrgliiga klubis Milan.

Aastatel 2007–2010 mängis ta Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamos. 2010. aasta juulis liitus Wolfsburgiga. Pärast edukat esinemist 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel siirdus Mandžukić Müncheni Bayernisse. Ta lahkus Bayernist 2014. aastal Madridi Atleticosse ja järgmine hooaeg juba Torino Juvetusesse.

2021. aasta jaanuaris naasis ta Itaalia kõrgliigasse, sõlmides lepingu Milaniga.

Aastatel 2012 ja 2013 on ta valitud Horvaatia aasta jalgpalluriks ning 2013. aastal ajakirja Sportske novosti poolt Horvaatia aasta sportlaseks.

## Koondisekarjäär
Debüüdi Horvaatia rahvuskoondises tegi ta 17. novembril 2007 mängus Makedoonia vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 10. septembril 2008 MM-i valikmängus Inglismaa vastu.

UEFA Euro 2012 C-alagrupi mängus Iirimaa vastu lõi Mandžukić peaga kaks väravat. Horvaatia sai 3:1 võidu. Järgmises kohtumises Itaalia vastu viigistas ta seisu 72. minutil ja mäng lõppes 1:1 viigiga.

2014. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus 18. juunil lõi ta kaks väravat Kameruni vastu.

2018. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis 1. juulil lõi ta värava Taani vastu. Poolfinaalis Inglismaa vastu lõi ta lisaajal Horvaatia võiduvärava. Finaalis kohtuti Prantsusmaaga. Prantsusmaa läks Mandžukići omaväravast mängu juhtima. Teisel poolajal kasutas ta ära Prantsusmaa väravavahi eksimuse, tuues tabloole Horvaatia poolt vaadates seisu 2:4, kuid sellise seisuga mäng ka lõppes. Ta sai sellega teiseks mängijaks hollandlase Ernie Brandtsi kõrval (1978), kes on maailmameistrivõistlustel löönud ühes mängu värava nii kodu- kui ka vastasmeeskonna kasuks, ja esimeseks, kes on seda teinud finaalis.

Ta kuulus Horvaatia koondisse ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

2018. aasta augustis teatas Mandžukić koondisekarjääri lõpetamisest. Tema arvele jäi 89 koondisemängu ja 33 väravat. Ta on Horvaatia koondises Davor Šukeri järel läbi aegade paremuselt teine väravakütt.

## Saavutused
;Dinamo Zagreb
*Horvaatia meister (3): 2007–08, 2008–09, 2009–10
*Horvaatia karikavõitja (2): 2007–08, 2008–09
;Müncheni Bayern
*Bundesliga (2): 2012–13, 2013–14
*DFB-Pokal (2): 2012–13, 2013–14
*DFL-Supercup (1): 2012
*UEFA Meistrite Liiga (1): 2012–13
*UEFA Superkarikas (1): 2013
*Klubide maailmameister (1): 2013
;Madridi Atlético
*Supercopa de España (1): 2014
;Juventus
*Serie A (4): 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19
*Coppa Italia (3): 2015–16, 2016–17, 2017–18
*Supercoppa Italiana (1): 2015

## Viited

## Välislingid

* Ametlik koduleht
Stadion Miejski

**Stadion Miejski** (**[[Linnastaadion]]**) on mitme Poola jalgpallistaadioni nimi:
***[[Białystoki linnastaadion]]**
***[[Kielce linnastaadion]]**
***[[Wrocławi linnastaadion]]**
*...
Jaak Põldmäe

**Jaak Põldmäe** (6. november 1942 Tartu – 12. november 1979 Tartu) oli eesti kirjandusteadlane.

## Elulugu
Ta küüditati 1949. aastal koos emaga Siberisse, õppis 1950–1955 Omski oblasti Tšerlaki 1. Keskkoolis, lõpetas 1961. aastal Elva Keskkooli ja 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, 1970. aastal samas ka aspirantuuri. 1971. aastal kaitses Põldmäe Tartu Riiklikus Ülikoolis filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti värsisüsteemid ja silbilis-rõhulise süsteemi arengujooni XX sajandil", mille nõukogu hindas doktorikraadi vääriliseks. 1976. aastal kinnitas VAK ta kandidaadiks. 1970–1972 oli ta eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri õpetaja, 1972–1977 vanemõpetaja, 1978–1979 dotsent. Põldmäe õpetas sissejuhatust kirjandusteadusse, kirjandusteooriat, eesti värsiõpetust, kirjandusteaduse tehnikat ja teose analüüsi ning koostas õppevahendeid.

## Teadustöö
Jaak Põldmäe avaldas uurimusi peamiselt eesti värsiõpetusest ja poeetikast. Tema monograafia "Eesti värsiõpetus" on mahukaim eesti luule poeetika käsitlus, see sisaldab palju uudseid seisukohti. Ta kirjutas artikleid eesti kirjandusest, tõlkis vanarooma ja vene luulet ning vene proosat. Samuti avaldas Põldmäe retsensioone kirjandusteooria- ja esteetikaalaste uurimuste kohta ning oli mitme kogumiku ("Studia metrica et poetica", "Folkloor ja poeetika", "Kirjanduse ja rahvaluule radadelt. 2.") toimetaja. Ta oli Emakeele Seltsi liige.

## Teoseid
* "Jaan Kärneri meetrika". // Tartu Riikliku Ülikooli Toimetised 259 (1970)
* "Abimaterjale poeetika kursuse juurde". 1. osa. Tartu, 1974; 2. osa. Tartu, 1977
* "Klassikalisi luuletus- ja stroofivorme". Tartu, 1974
* "Eesti silbilis-rõhulise värsisüsteemi uurimismeetod ja Betti Alveri poeemide nelikjambi rütm". // Tartu Riikliku Ülikooli Toimetised 363 (1975)
* "Erikursuse programm eesti värsiõpetusest". Tartu, 1976
* "Luulevorme ja rütmianalüüse". Tallinn, 1977
* "Eesti värsiõpetus". Tallinn, 1978; 2. trükk 2002.

## Isiklikku
Jaak Põldmäe oli Rudolf Põldmäe ja Aino Põldmäe poeg, Mare Põldmäe ja Alo Põldmäe vend. 

## Viited

## Kirjandus
* "Tartu Riikliku Ülikooli õppe-teaduskoosseisu biobibliograafia nimestik 1944–1980". Tartu, 1987, lk 239
* "Eesti entsüklopeedia", kd 14, lk 389
* "Eesti kirjanduse biograafiline leksikon", lk 286
* "Tartu Ülikooli ajalugu", III kd, lk 198, 283, 377
* Sven Karja. "Tema kirjaseadmise õpetus". // Edasi (1971) 28. XI
* "In memoriam". // Sirp ja Vasar, 16.11.1979
* Peeter Olesk. "Kirg ja jäävus". Universitas Tartuensis 38, 16. november 2007, lk 4.
* Peeter Olesk. "Õpetlane. Õpetaja". // Sirp ja Vasar 21.12.1979

## Välislingid
* Peeter Olesk Jaak Põldmäe võrdlevalt vaatekohalt ERR / Keel ja Kirjandus, 16.11.2017
Marcus Valerius Messalla Corvinus

**Marcus Valerius Messalla Corvinus** (64 eKr – 8 pKr) oli Vana-Rooma sõjaväelane ning kunsti ja kirjanduse patroon.

Tema isa oli Marcus Valerius Messalla Niger, kes oli senaator, preetor 63. aastal eKr, konsul 61. aastal eKr ja tsensor 55. aastal eKr.

Messalla Corvinus sai hariduse Ateenas koos Horatiuse ja Cicero Nooremaga. 31. aastal eKr oli ta konsul ja võttis osa Aktioni lahingust.

Arvatakse, et Messalla Corvinus oli kaks korda abielus. Abielust Calpurniaga sündis tütar Valeria Messalina ja poeg Marcus Valerius Messalla Messallinus, kes oli konsul 3. aastal eKr. Teine poeg Marcus Aurelius Cotta Maximus sündis ilmselt abielust teise naisega.
Gerhard von Nolcken

Parun **Gerhard Rudolf Ernst von [[Nolcken]]** (517. jaanuar 1876 Kuressaare, Saaremaa,  Liivimaa – 22. veebruar/7. märts 1913 Kuressaare ) oli Võhksa mõisaomanik ja Kuressaare linnapea aastatel 1906–1913.

Gerhard Rudolf Ernst von Nolcken sündis 1876. aastal Kuressaares kohtuametniku hilisema linnapea Ernst von Nolckeni ja Ida (sünd. von Toll) pojana. 

G. R. E. von Nolcken lõpetas Kuressaare gümnaasiumi, õppis Moskva ülikoolis ja aastail 1895 – 1899 ka Tartu Ülikooli ajaloo - keeleteaduskonnas, mida aga ei lõpetanud. 

G. R. E. von Nolcken oli Võhksa mõisa omanik, Saaremaa aadlikonvendi saadik, aurahukohtunik. 

G. R. E. von Nolcken oli Kuressaare linnapea 23. märtsist 1906. aastal kuni 22. veebruarini 1913. aastal, mil ta Kuressaares mõrvati.

Gerhard Rudolf Ernst von Nolcken mõrvati vkj 22. jaanuari / 4. veebruari 1913. aasta öösel Kuressaares tänaval koos noorema venna, ülemtalurahvakohtunik Wolfgang von Nolckeniga. Vennad tulid öösel klubist, kui neid rünnati ja tulistati. Kurjategijad põgenesid, Nolckenite surnukehad leidis hommikune voorimees.

## Vaata ka
*Kuressaare linnapeade loend

## Viited

## Välislingid
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon

**Rahvusvaheline Tsiviillennunduse Organisatsioon** (inglise keeles *International Civil Aviation Organization*, lühend **ICAO**) on asutatud 7. detsembril 1944 Chicagos rahvusvahelise tsiviillennunduse konventsiooni alusel. Asutamislepingule kirjutas alla 52 riiki. Organisatsiooni peakorter asub Kanadas Montréalis. 13. mail 1947 jõustunud ühinemisleppe alusel on ICAO-l ÜRO eriorganisatsiooni staatus ning 2011. aasta seisuga 191 liikmesriiki. 

Kokkuleppe kohaselt on Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) peamine eesmärk töötada välja rahvusvahelise lennuliikluse arengu põhimõtted ning kooskõlastada ja suunata tehnilist arengut üldise lennuliikluse turvalisuse eesmärgil.

## Liikmed

Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni liikmeteks on 191 ÜRO liikmesriiki ja Cooki saared. Liikmesriigid pole Liechtenstein, Dominica, Niue, Tuvalu, Vatikan ja osaliselt tunnustatud riigid.

## ICAO lennuväljade (-jaamade) rahvusvahelised tunnusmärgid

Neljatähelise tunnusmärgi esimene täht näitab asukoha ala, teine täht riiki. Esitäht E tähistab Põhja-Euroopat, L Vahemere ümbrust. Näiteks:
* EF: Northern Europe, Finland – tähis EFTU: Põhja-Euroopa, Soome, Turu lennuväli
* ES: Northern Europe, Sweden – tähis ESSA: Põhja-Euroopa, Rootsi, Stockholm, Arlanda lennuväli
* EN: Northern Europe, Norway – tähis ENAT: Põhja-Euroopa, Norra, Alta
* EE: Northern Europe, Estonia – tähis EETN: Põhja-Euroopa, Eesti, Tallinn
* LF: Southern Europe, France – tähis LFPG: Lõuna-Euroopa, Prantsusmaa, Pariisi Charles de Gaulle'i lennuväli

## Välislingid
* ICAO koduleht
Sofia Vassilieva

**Sofia Vladimirovna Vassilieva** (vene keeles София Владимировнa Васильева; sündinud 22. oktoobril 1992 Minneapolises) on ameerika näitleja.

Ta on Novosibirskist pärit immigrantide tütar.

Tema tuntumad rollid on Eloise filmides "Eloise hotellis" ja "Eloise jõulud", Ariel DuBois telesarjas "Meedium" ja vähihaige tüdruk Kate Fitzgerald filmis "Oma õe hoidja".
Pitsa

**Pitsa** (itaalia keeles *pizza*) on ahjus küpsetatav kettakujuline lahtine pirukas, mis kaetakse tomatipasta, juustu ja muude lisanditega. 

Pitsa sünnikohaks loetakse Napolit, kuigi sarnast toitu valmistati juba Vana-Kreekas. Tänapäeval on pitsa populaarne toit mitmel pool maailmas. Itaalia söögikohtades serveeritakse pitsat traditsiooniliselt lahti lõikamata kujul ning seda süüakse noa ja kahvliga. Tänavatoiduna aga lõigatakse pitsa sektoriteks ning seda süüakse käes hoides.

## Ajalugu

Nimetus "pitsa" (*pizza*) tuleb kreeka päritolu ladinakeelsest verbist *pīnsere* – 'pressima'. Vana-Kreekas kaeti lameleib õli, ürtide ja juustuga. Keskaegses Kreekas kasutati sõna "πίτα" ehk *pita* ning sealt on see levinud türgi keelde kui *pide*, bulgaaria, horvaadi ja serbia keelde kui *pita*, albaania keelde kui *pita* ja tänapäeva heebrea keeles *pittāh*. Roomlased mõtlesid välja piruka, mida kutsuti platsentaks. See oli juustu ja meega kaetud ning loorberilehtedega maitsestatud toit.

Tänapäeva pitsa pärineb Itaaliast, täpsemalt Napolist. Alexandre Dumas kirjeldas 1843. aastal palju erinevaid pitsasid Napolis, millest mõned olid kaetud tomatiga, kuid selge ei ole et mõni nendest sarnanes pitsaga nagu seda tuntakse täna. Kui Itaalia kuninganna Margherita 1889. aastal Napolit külastas, serveeriti talle Itaalia lipu värvides pitsat: punane (tomatid), valge (*[[mozzarella]]*) ja roheline (basiilik). Sellist pitsat hakati kuninganna auks nimetama Margherita pitsaks (*Pizza Margherita*). See väide on seatud kahtluse alla, kuid sellele vaatamata nähakse Margherita pitsat Itaalias kui rahvussümbolit.

## Pitsa koostis ja valmistamine
Itaalia tüüpi pitsade tainakiht on üldiselt õhuke, kuid pannipitsade puhul võib pitsatainakiht ka paksem olla. Pitsa kaetakse tavaliselt tomatipasta ja juustuga, kuid ülejäänud komponendid varieeruvad kõvasti. Pitsade valmistamisele spetsialiseerunud söögikohti nimetatakse *[[pizzeria]]*teks. Pitsat küpsetatakse ahjus.

## Vaata ka
* Chicago pitsa
* Detroiti pitsa
* Hawaii pitsa
* Napoli pitsa
* Pizza Margherita
* Sitsiilia pitsa
* Itaalia köök

## Viited
 

## Kirjandus
* Linda Civitello 2007, *Cuisine and Culture:A History of Food and People*, John Wiley & Sons, ISBN 9780470096949

## Välislingid
Helli Sisask

**Helli Sisask** (neiuna **Helli Põld**; sündinud 24. veebruaril 1945 Tallinnas) on eesti kunstiajaloolane.

Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 21. Keskkooli. Aastatel 1963–1964 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis ajalugu, jätkas aastal 1964 õpinguid Leningradis Ilja Repini nimelises Maali-, Skulptuuri- ja Arhitektuuriinstituudis, lõpetades selle aastal 1969 kunstiteadlasena. Oli aastatel 1971–1974 sealsamas aspirantuuris ja kaitses 1975. aastal väitekirja "Эстонская иллюстрация к поэзии" ("Eesti illustratsioon luulele", juhendaja Jossif Brodski) ning sai kunstiteaduse kandidaadi kraadi.

Ta oli aastatel 1969–1971 ja 1974–1983 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi lektor, aastatel 1983–1995 samas dotsent (aastatel 1986–1994 kunstiajaloo ja esteetika kateedri juhataja).

Aastatel 1995–2000 oli ta Tallinna Tehnikakõrgkoolis dotsent, 2000–2010 samas professor ning arhitektuuri ja keskkonnatehnika teaduskonna dekaan.

Aastatel 1998–2008 oli ta Euroülikooli/Euroakadeemia kujunduskunsti teaduskonna õppejõud, aastast 2008 oli ta Euroakadeemia professor.

Ta on uurinud raamatugraafikat, luulekogude illustratsioonidele.

## Isiklikku
Tema isa Eerik Põld oli eesti restauraator, vanaisa Harald Põld oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja ja Eesti Misjoni Seltsi välismisjoni juhataja.

## Tunnustus
* 2005 Haridus- ja Teadusministeeriumi tänukiri
* 2010 Haridus- ja Teadusministeeriumi tänukiri

## Viited

## Kirjandus
*Eneken Helme. "Sisask, Helli, kunstiajaloolane". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 479

## Välislingid
*
Karl Axel Erwin von Rehekampff

**Karl Axel Erwin von [[Rehekampff]]** (29. august / 11. september 1879 Kaarma, Kaarma kihelkond – 24. detsember 1953 Darmstadt, Hessen, Saksamaa) oli Kuressaare linnapea 1915. ja 1918. aastal.

Karl Axel Erwin von Rehekampff sündis 1879 Kaarmal Suuremõisas Mõntu ja Triigi mõisa omaniku Saaremaa maanõuniku Karl von Rehekampffi (1846–1925) ja Emilie (sünd. von Rennenkampf) pojana.

K. A. E von Rehekampff lõpetas 1897. aastal Kuressaare Poeglaste Gümnaasiumi, õppis seejärel Berliini, Halle ja Jena ülikoolis keemiat, põllumajandust ja poliitökonoomiat ning kaitses 1901. aastal Jena ülikoolis filosoofiadoktori kraadi uurimusega Lääne-Eesti saarte majandussuhetest. 

Alates 1902. aastast majandas K. A. E von Rehekampff Triigi mõisa, kus tegeles muuhulgas Kesk-Euroopa metsa- ja viljapuude aklimatiseerimisega ning asutas Saaremaa esimese suure viljapuukooli.

1913. aastal määrati K. A. E von Rehekampff Riia Kommertspanga Kuressaare filiaali direktoriks. 

Karl Axel Erwin von Rehekampff oli 24. veebruarist 1914 kuni 5. septembrini 1915 Kuressaare linnapea, kuid Esimese maailmasõja ajal alanud saksavaenulike meeleolude ajendil saadeti ta sundasumisele Siberisse, kus viibis 1915. aasta sügisest kuni 1918. aasta alguseni.

Pärast Saksamaa ja Nõukogude Venemaa vahel sõlmitud Bresti-Litovski rahu tuli tagasi Eestisse ja määrati Saksa okupatsioonivõimude poolt teist korda Kuressaare linnapeaks. 

1919. aastal asus K. A. E von Rehekampff Saksamaale, kus tegutses kaupmehena, tarnides muuhulgas aastail 1929–1933 Kuressaare Linnavalitsusega sõlmitud lepingu alusel Suurlahe ravimuda Lääne-Euroopasse. 

Karl Axel Erwin von Rehekampff suri 24. detsembril 1953 Darmstadtis Saksamaal.

## Vaata ka
*Kuressaare linnapeade loend

## Välislingid
*Väljavõte Saaremaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Rapla kirikumõis

**Rapla kirikumõis** (saksa keeles *Pastorat Rappel*) oli kirikumõis Rapla kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.

## Vaata ka
*Eesti mõisate loend
*Rapla kirik

## Välislingid
*
*Rapla pastoraat (Mõisate ülevaated) - Muinsuskaitseameti digitaalarhiiv
*EAA.3724.4.274 Rapla kirikumõisa kaart, 1843 – Kaartide infosüsteem
Jason Bateman

**Jason Kent Bateman** (sündinud 14. jaanuaril 1969 New Yorgi osariigis) on USA filminäitleja.

## Välislingid

*
Särkänniemi (linnaosa)

**Särkänniemi** on Tampere 8. linnaosa, mis asub Näsijärvi kaldal Amuri ja Finlaysoni linnaosast põhja pool. 

Särkänniemi linnaossa kuulub ka Näsijärvi järves asuv Siilinkari laid.

Linnaosas asub Särkänniemi lõbustuspark.
Giorgio de Chirico

**Giorgio de Chirico** (10. mai 1888 Volos, Kreeka – 20. november 1978 Rooma, Itaalia) oli itaalia maalikunstnik. 

Õppis Ateena polütehnikumis ja Müncheni Kunstiakadeemias. De Chirico oli mõjutatud Arnold Böcklini loomingust ja Friedrich Nietzsche filosoofiast. 

Piiritles 1917. aastal koos kunstniku Carlo Carràga metafüüsilise maali põhimõtted, mis ilmnevad de Chirico kõrgaja (1910–1918) teostes, mis kujutavad ebatavalisi esemeid (mannekeenitaolisi olendeid, kipskujusid või nende osi, kummikindaid, absurdseid mehhanisme jms) salapärastes seostes tühjas pingestatud linnapildis või ruumis. Tema tolleaegsete teoste meeleolu on sageli painava alatooniga, mille esile toomiseks kasutas de Chirico liigselt rõhutud perspektiivi, mõistusevastaseid varje, rongide, kellade ja liialdatud suurusega objektide kujutamist. Nõnda rajas de Chirico looming teed sürrealismile.1920. aastatest alates aga maalis ta akadeemilisemas stiilis. Lisaks maalile on de Chirico tegelenud ka graafika, illustratsioonide ja teatridekoratsioonikavandite loomisega. De Chirico tähtsaimad teosed on "Sügisõhtu mõistatus" (1910), "Ühe tänava saladus ja melanhoolia" (1914) ja "Suur metafüüsiline figuur" (1916). Sylvia Plathi luuletus "Rahutuks tegevad muusad" on inspireeritud de Chirico samanimelisest maalist.

## Viited
Ruleerimisrada

**Ruleerimisrada** (inglise *taxiway*) on lennujaamas tee, mis ühendab maandumis-õhkutõusmisrada rampide, terminalide ja teiste ehitistega. Raja katteks võib olla betoon või asfalt, väiksemad lennujaamad kasutavad vahel ka looduslikku katet – muru või kruusa.

Tiheda liiklusega lennujaamad kasutavad tihti *high-speed*- või *rapid-exit*-ruleerimisradasid, et lennuk saaks lennurajalt lahkuda suurema kiirusega. See võimaldab lennuraja vabastada kiiremini, mis omakorda laseb teisel lennukil maanduda või lahkuda lühema ajakuluga.

## Vaata ka
*Ruleerimine
Lockheed F-117 Nighthawk

**Lockheed F-117 Nighthawk** on Ameerika Ühendriikide üheistmeline kahe reaktiivmootoriga vargründelennuk, mille konstrueeris Lockheedi eriprojektidega tegelev osakond Skunk Works ja mida kasutas peamiselt Ameerika Ühendriikide õhuvägi.

F-117 prototüübi esmalend toimus 1981. aastal, väeosade relvastusse arvati see lennuk oktoobris 1983. F-117 olemasolust teatati avalikkusele alles novembris 1988. F-117 oli silmapaistev saavutus oma peitetehnoloogiate efektiivsuse poolest, sellisena oli see lennuk teerajaja. F-117 on ka visuaalselt ainulaadne lennuk, mille tingis peitetehnoloogiline vajadus ehitada kogu lennuki välispind komposiitmaterjalist valmistatud kolmnurksetest osaliselt elektrit juhtivatest tasapindadest, mis moodustasid radarikiirgust eri suundadesse peegeldava lennuki välispinna.

Komposiitpinnad olid omakorda täiendavalt kaetud kihiga (värviga), milles moodustusid sentimeeterdiapasooni raadiolaineid neelavad (80–90%) dipoolid. Hilisemate arenduste – pommituslennuki B-2 ja hävituslennuki F-22 Raptor – ehituses kasutati ümaramaid vorme, mille aerodünaamiline kuju on arvutatud suure arvutusvõimsuse abil, mis polnud kättesaadav ajal, kui F-117 loodi.

USA lennuvägi arvas F-117 relvastusest maha ja need lammutati viimse kui üheni 22. aprillil 2008, isegi muuseumitele ei antud ühtegi seda tüüpi lennukit. F-117 hävitamise peamine põhjus oli lennuki konstruktsioonis kasutatud tehnoloogia salastatus. Pealegi tulid kasutusele uudsemad ja universaalsemad lennukid F-22 Raptor ja F-35 Lightning II.

F-117 valmistaja oli Lockheedi osakond, mida tuntakse peamiselt hüüdnime Skunk Works järgi.

## Peitetehnoloogia
F-117 kasutas peamise peitetehnoloogiana Nõukogude Liidu matemaatiku Pjotr Ufimtsevi (kes tugines saksa füüsiku Arnold Sommerfeldi teooriale) tehtud avastust, mis võimaldas objekte radaritele vähenähtavaks muuta. Kuigi mitmeid peitetehnoloogiaid kasutati ka juba varem, näiteks SR-71 Blackbirdi puhul, oli Ufimtsevi töö tähelepanuväärne, kuna lubas nähtamatuse astet vähendada suurusjärgus kümneid komakohti. See teadustöö avaldati vene keeles 1962. aastal Moskvas avalikult raadioajakirjas, kuna Nõukogude Liidu sõjaväejuhtkond ei mõistnud selle avastuse potentsiaali ning pidas seda sõjaliselt kasutuks.

1971. aastal tõlgiti need artiklid Ameerika Ühendriikides inglise keelde. Avaldatud uurimuse tõlget lugenud Lockheedi insener matemaatik Denys Overholser märkas avastuse võimalusi ning sellest sai alguse ülisalajane projekt, mille jooksul ehitati alguses täismõõduline puidust makett, seejärel lendav prototüüp Have Blue ja lõpuks F-117.

## Sõjas kasutamine
F-117 hoiti võimalikult kaua saladuses, kuna selline eriline lennuk andis riigi kaitsele suure strateegilise eelise. Võis arvata, et saladuse avalikuks tuleku järel hakatakse F-117 võimaliku rünnaku vastu otsima vahendeid ning aja jooksul need ka leitakse. Seetõttu ei kasutatud seda lennukit üheski sõjalises konfliktis enne 1991. aasta Lahesõda.

## Tehnilised andmed

## Viited

## Kirjandus
* Skunk Works. Ben Rich. Leo Janos. ISBN 0316743003
* F-117A Skunk Works, First Flight Chief Test Pilot, Hal Farley
Sisu SA-110

**Sisu SA-110** on Soome ettevõttes Sisu-Auto 1986. aastal valmistatud taktikalise veoauto prototüüp. Auto on neljarattaveoga ja osaliselt soomustatud. Toodeti ainult kuus prototüüpi.

Masinat hakati konstrueerima Soome kaitseväe soovil, kes 1983. aasta aprillis avaldas soovi hankida Sisu-Autolt jalaväe transpordiks mõeldud kergeid taktikalisi veoautosid. Kaitsejõud plaanisid osta 1000 sellist sõidukit. Sisu-Auto andis kaitseväele 1986. aasta lõpus prototüübi katsetamiseks.

## Tehnilisi andmeid
Sisu-Auto andis valida kahe mootori Deutz BF 6 L 913-e ja Valmet 411 DSJ-i vahel. Viimast neist kasutati nelja masina jõuallikana. Käigukast on ZF-S5-35/2, mis on ühendatud Sisu enda konstrueeritud reduktoriga. Autos on portaalteljed ja ketaspidurid. Rehvirõhku saab reguleerida kabiinist.

Erinevalt Masist on autol jäik raam ja rataste suur liikuvus tagatakse vedrustusega. Esisillal on keerdvedrud ja tagateljel paraboollehtvedrud..

Kastis on ruumi 24 inimesele. Masinale minek ja jalastumine toimib tagumise ja külgmiste luukide kaudu.

## Omadused
Katsetel hinnati auto maastikuläbivus väga heaks ja seda peeti lausa parimaks turul saada olevate veokite seas. Mootor käivitus -25&nbsp;°C pakasega. Auto läbis 60&nbsp;cm paksust lund ja 75–85&nbsp;cm sügavusi veetakistusi probleemideta. Auto suutis ilma raskusteta üles ronida 30 kraadise tõusunurgaga mäekallakust ja kuni 25° tõusunurgaga kruusahunnikust. Väga hea maastikuläbivuse tõttu hakati seda "Unimogi tapjaks" hüüdma.

Puudujääkideks peeti mootori liiga väikest võimsust, madalat pöördemomenti ja liiga kõrget mürataset: kõige kõrgem mõõdetud tulemus oli kabiinis 88&nbsp;dB. Pöörderaadus oli 9,4 meetri ja seda peeti liiga suureks. Kolmanda ja neljanda käiku ülekandearve ei peetud rahuldavaks.

Üks põhjus, miks SA-110-t tootma ei hakatud, oli kõrge hind. See maksis umbes 85% Masi ja pool Pasi hinnast.

## Allikad
* 
* 

### Viited

## Välislingid
* moondevärvides SA-110
* Hooldusauto SA-110
Särkänniemi

**Särkänniemi** on neem Soomes Tamperes.

Neem eraldab Mustalahti ülejäänud Näsijärvist.

Särkänniemi geograafilised koordinaadid on .
Kaisa Kaer

**Kaisa Kaer** (sündinud 9. jaanuaril 1981) on eesti tõlkija.

Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal 2004. aastal.

Ta töötas BNS-is välistoimetajana, ajakirjas Stiil toimetajana.

Tema tõlgitud raamatutest on kuulsamad emaga kahasse tõlgitud Harry Potteri raamatud.

## Tunnustus

* 2008 Paabeli Torni auhind (koos Krista Kaeraga, J. K. Rowlingu "Harry Potter ja surma vägised" tõlge eesti keelde)

## Isiklikku
Ta on luuletaja Peep Ilmeti ja tõlkija Krista Kaera tütar ning Kaaren Kaera õde.

## Viited
Rita Tasa

**Rita Tasa** (3. detsember 1930 Viljandi – 16. juuli 2007) oli eesti tõlkija ja kirjandusteadlane.

Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Ülikoolis saksa ja inglise filoloogia eriala ning 1965. aastal sai filoloogiakandidaadiks.

1957–1972 töötas Tasa TÜ-s saksakeelse kirjanduse õppejõuna, seejärel kuni 1984. aastani Tallinna Pedagoogilises Instituudis saksa ja maailmakirjanduse õppejõuna ning saksa keele kateedri juhatajana, alates 1979. aastast oli dotsent. 

Tema tõlgitud autoritest on olulisemateks peetud Martin ja Robert Walser, Max Frisch, Friedrich Dürrenmatt, Peter Handke, Siegfried Lenz, Lion Feuchtwanger, Gerhart Hauptmann, Klaus Mann, Christoph Hein, Stefan Zweig, Joseph Roth ja Christa Wolf.

Ta koostas lugemikke, keeleõpikuid koolidele ja õppematerjale ülikoolile. Tasa oli Emakeele Seltsi ja 1994. aastast Eesti Kirjanike Liidu liige, 2000. aastal sai ta Austria Teaduse ja Kunsti I klassi teeneteristi.

## Välislingid
*Suri kirjandusteadlane Rita Tasa, err.ee, 17. juuli 2007
Urmo Soonvald

**Urmo Soonvald** (sündinud 7. jaanuaril 1973) on eesti ajakirjanik.

Soonvald on töötanud Sõnumilehes ja hiljem Õhtulehes uudistetoimetuse juhina.

Ta oli 2009. aasta veebruarist 2010. aasta augustini ja septembrist 2010 kuni märtsini 2012 Delfi peatoimetaja. Vahepeal (vähem kui kolm nädalat) oli Delfi peatoimetaja ametis Raimo Ülavere.

Kui meediaettevõte Ekspress Grupp otsustas 13. märtsil 2012 ühendada veebiportaali Delfi ja ajalehe Eesti Päevaleht toimetused, siis nimetati ta ühendatud toimetuse peatoimetajaks.

## Tunnustus
*2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited
Leida Sibul

**Leida Sibul** (31. august 1920 Valga – 14. veebruar 2012) oli eesti laulja.

Ta õppis kutsekoolis õmblejaks, kuid unistas teatrirollidest.

Ta õppis aastatel 1940–1941 ja 1947–1949 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (õpetaja Jenny Siimon), hiljem eraviisiliselt sama õpetaja juures.

Töötas aastatel 1951–1953 artellis Salvo ja 1953–1957 trükikojas Kommunist.

Leida Sibul oli aktiivne isetegevuslane, esines nii solistina kui ka duettides ja vokaalansamblites. Laulis 1957–1976 Eesti Raadio segakooris. Tuntuim oli tema duett Hilda Koniga (1955–1961). Sibulal on pisiroll (Silva ema) filmis "Keskea rõõmud".

## Isiklikku
Tema isapoolne vanaisa Hans Anderson oli rootslane, isa Andres Anderson oli Valga raudteelaste puhkpilliorkestri dirigent, poeg humorist ja näitleja Lembit Sibul, emapoolne onupoeg on Mihkel Zilmer.

## Viited
Valdar Jaanusson

**Valdar Jaanusson** (ka **Vladimir Janusson**; 30. juuni 1923 Nõmme, Harjumaa – 8. august 1999 Täby, Rootsi) oli eesti päritolu Rootsi paleozooloog.

Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna 1. Keskkooli. Õppis 1942 Tallinna Tehnikaülikooli keemia-mäeteaduskonnas, Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas 1942–1944. Põgenes 1944. aastal Soome, sealt läks Rootsi.

Õppis aastatel 1945–1952 Uppsala Ülikoolis, lõpetas filosoofialitsentsiaadi kraadiga. Filosoofiadoktor 1957. aastal Uppsala Ülikoolis tööga "Middle Ordovician Ostracod".

Aastatel 1946–1956 Uppsala Ülikooli paleontoloogia instituudi amanuents ja assistent, 1956–1962 Uppsala ülikooli, 1963–1964 Stockholmi Ülikooli dotsent, 1966–1967 Uppsala ülikooli professori kohusetäitja. Oli 1961–1982 Stockholmis riiklikus loodusloomuuseumis (*Naturhistoriska riksmuseet*) intendant. 

Alates 1982. aastast Stockholmi Ülikooli paleozooloogia professor ja osakonna juhataja.

1953. aastal Oslo Ülikooli, 1959. aastal New Yorgi Columbia Ülikooli ja Harvardi Ülikooli, aastatel 1971–1972 Ohio Ülikooli külalisprofessor. 

Töid geoloogia ja paleontoloogia alalt.

## Kirjandus
**Sveriges statskalender 1988*. Stockholm: Allmänna förlaget, 1988. Lk 206. ISBN 91-38-09927-6.

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918–1944''
*Haud Täby Põhjakalmistul
Nils Karlsson

**Nils Emanuel Karlsson** (hüüdnimi **Mora-Nisse**; 25. juuni 1917 Mora lähedal – 16. juuni 2012) oli rootsi murdmaasuusataja.

Ta tuli 50 km suusatamises 1948. aastal Sankt Moritzis olümpiavõitjaks ning võitis 1950. aasta MM-il Lake Placidis pronksmedali.

Ta võitis Vasaloppeti üheksa korda (1943, 1945, 1946, 1947, 1948, 1949, 1950, 1951 ja 1953).
Danny Welbeck

**Daniel Nii Tackie Mensah Welbeck** (sündinud 26. novembril 1990 Manchesteris) on Inglismaa jalgpallur. Ta mängib Inglismaa Premier League'i klubis Brighton & Hove Albion ründajana.

Varem on Welbeck mänginud muuhulgas Manchester Unitedis ja Arsenalis.

Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Welbeck 2011. aastal sõprusmängus Ghana koondisega. Mäng lõppes 1:1 viigiga. Esimese värava Inglismaa kasuks lõi Welbeck 2. juunil 2012 Belgia vastu.

UEFA Euro 2012 teises alagrupi mängus lõi Danny Welbeck otsustava värava Rootsi vastu ja tõi oma koondisele 3:2 võidu.

## Saavutused
;Manchester United
*Premier League: 2012–13
*Football League Cup: 2008–09, 2009–10
*FA Community Shield: 2011, 2013
*FIFA klubide maailmameistrivõistlused: 2008
;Arsenal
*FA Cup: 2014–15, 2016–17
*FA Community Shield: 2017

## Välislingid

* Profiil Brighton & Hove Albioni kodulehel
* Danny Welbeck Arsenal FC kodulehel
Piero Toscani

**Piero Toscani** (28. juuli 1904 Milano – 23. mai 1940 Milano) oli Itaalia poksija.

Toscani võitis keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Toscani osales keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927), kaotades veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Wilhelm Maierile (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

## Viited

## Välislingid
*
Pauley Perrette

**Pauley Perrette** (sündinud 27. märtsil 1969) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja, kirjanik, laulja ja jurist (tsiviilasjade advokaat).

Eesti televaatajatele on ta tuntud Abigail (Abby) Sciuto rolli järgi seriaalis "" (2003. aastast tänini). 

Ta on mänginud ka seriaalis "Homsed uudised" (Theresa Laparco) ja ühes sarja "CSI kriminalistid" osas.

Perrette on tuntud samasooliste abielu eest võitlejana. Ta on teatanud, et ei abiellu oma praeguse elukaaslasega enne, kui see on California osariigis võimalik ka samasoolistel.
Vittorio Tamagnini

**Vittorio Tamagnini** (11. veebruar 1910 Civitavecchia, Rooma provints – 20. jaanuar 1981 Civitavecchia) oli Itaalia poksija.

Tamagnini võitis kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Tamagnini poksis juunist 1929 kuni septembrini 1945 elukutselisena. Ta pidas kokku 67 kohtumist, millest võitis 49 (neist 12 nokaudiga) ja kaotas 11 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning 6 kohtumist jäi viiki. Ta on olnud elukutseliste Itaalia ning erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Euroopa meister.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Coté de Pablo

**Coté de Pablo** (kodanikunimi **María José de Pablo Fernández**, sündinud 12. novembril 1979 Santiagos) on Tšiili päritolu Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja.

Ta on Eesti televaatajale tuntud Ziva Davidi rollis seriaalis "", kus ta mängis aastail 2005–2013.
Carlo Orlandi

**Carlo Orlandi** (23. aprill 1910 Milano – 29. juuli 1983 Milano) oli Itaalia poksija.

Orlandi võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.

Orlandi poksis maist 1929 kuni juunini 1944 elukutselisena. Ta pidas kokku 125 kohtumist, millest võitis 97 (neist 12 nokaudiga) ja kaotas 19 (neist 6 nokaudiga) kohtumist ning 9 kohtumist jäi viiki. Ta on olnud elukutseliste Itaalia ning erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide Euroopa meister.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Bernhard Gregory

**Bernhard Gregory** (10. aprill 1879 Tallinn – 2. veebruar 1939 Berliin) oli Eesti maletaja, baltisakslane, Eesti meister males.

Ta lõpetas 1897. aastal Tallinna Reaalkooli.
 
Gregory mängis paljudel rahvusvahelistel võistlustel. Ülevenemaalisel amatööride turniiril 1909. aastal jõudis ta 3. kohale, kuid kaotas Aleksandr Alehhinile. 1913–1914 jagas ta ülevenemaalistel meistrivõistlustel Peterburis 14.–15. kohta, kaotades nii Alehhinile kui ka Aron Nimzowitschile.

## Viited

## Välislingid
* Bernhard Gregory profiil portaalis ChessGames.com
Maria Sergejeva

**Maria Sergejeva** (sündinud 28. oktoobril 1992 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja paarissõidus. 

Koos endise partneri Ilja Gleboviga oli ta aastatel 2007–2010 Eesti meister iluuisutamises ning esindas Eestit 2010. aasta taliolümpiamängudel.

Pärast võistlustest loobumist läks Sergejeva tööle Venemaa uisuetendust "Russian Ice Stars" korraldavasse ettevõttesse.

## Viited

## Välislingid

* Maria Sergejeva EOK
Aleksei Kozlov (uisutaja)

**Aleksei Kozlov** (sündinud 8. juunil 1979 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja.

Ta on tulnud kolm korda Eesti meistriks iluuisutamises (2001, 2003 ja 2004) ning on Eesti meistrivõistlustel võitnud ka hõbe- ja pronksmedaleid. 1997. aastal pälvis ta Ondrej Nepela mälestusvõistlusel hõbemedali. 

Tema kõrgeim koht Rahvusvahelise Uisuliidu (ISU) meistrivõistlustel oli 14. koht noorte maailmameistrivõistlustel 1998. aastal ning täiskasvanute vanuserühmas 18. koht Euroopa meistrivõistlustel iluuisutamises 2001. aastal.

2003. aastal karistati Kozlovi turvatöötaja ründamise eest kahe kuu pikkuse tingimisi vangistusega.

## Viited

## Välislingid
* Kozlovi profiil portaalis Tracings.net
Ilja Glebov

**Ilja Glebov** (sündinud 22. juulil 1987 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja paarissõidus.

Koos endise partneri Maria Sergejevaga oli ta 2007–2009 Eesti meister iluuisutamises  ning esindas Eestit 2010. aasta taliolümpiamängudel. Paar läks lahku 2009.–2010. hooaja lõpul ning Glebov kaalus uue partneri leidmist, ent läks ajateenistusse.

Glebovi noorem õde Jelena Glebova on samuti tippuisutaja.

## Viited

## Välislingid

* "Ilja Glebov igatseb ristluslaeval Lasnamäe paneelmaju" Õhtuleht, 24. september 2011
Juri Kurakin

**Juri Kurakin** (sündinud 3. augustil 1987 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja jäätantsus, kes on esindanud ka Bulgaariat ja Austriat.

Algul võistles Kurakin koos Aleksandra Baurinaga Eesti eest. 2005. aastal hakkas ta esindama Bulgaariat koos Ina Demirevaga. 2006. aastal võitsid nad Bulgaaria meistrivõistlustel hõbemedali. 2010 hakkas ta koos Tšehhi uisutaja Barbora Silnága võistlema Austria eest.

Ka tema vanem vend Dmitri Kurakin on iluuisutaja, ta on esindanud Eestit ja Saksamaad.

## Viited
David McCallum

**David Keith McCallum** (19. september 1933 Glasgow – 25. september 2023 New York) oli šoti päritolu Ameerika Ühendriikide muusik ja näitleja.

Ta sündis muusikute perekonnas, isa David McCallum vanem oli Londoni filharmoonikute esiviiul ja ema Dorothy Dorman oli tšellomängija.

Ta õppis lühikest aega Kuninglikus Muusikaakadeemias. Ta on olnud ka oboemängija, helilooja ja dirigent. Aastatel 1966–1968 salvestas ta neli albumit instrumentaalversiooni tolleaegsetest hittlugudest.

Ta õppis hiljem Kuninglikus Näitekunstiakadeemias.

Ta on Eesti televaatajale tuntud seriaalist "", kus ta 2003. aastast mängis šotlasest koroneri, doktor Donald "Ducky" Mallardit.

Aastatel 1964–1968 mängis ta USA spiooniseriaalis "The Man from U.N.C.L.E." Nõukogude spiooni Illya Kuryakinit, kellena ta sai mitte üksnes kuulsaks, vaid ka seksisümboliks. Tema varasemale rollile viidati ka sarjas "NCIS", kui küsimusele "Kuidas Ducky noorena välja nägi?" vastas peategelane LeRoy Jethro Gibbs: "Nagu Illya Kuryakin."

## Isiklikku
Aastatel 1956–1967 oli ta abielus näitleja Jill Irelandiga (kes 1968. aastal abiellus Charles Bronsoniga, kellega koos McCallum mängis filmis "The Great Escape"). Neil oli kolm poega.

1967. aastast oli ta abielus Katherine Carpenteriga. Neil on poeg ja tütar. McCallumid elasid New Yorgis.

## Välislingid

*IMDB
Olga Vassiljeva

**Olga Vassiljeva** (sündinud 28. oktoobril 1977 Tallinnas) on endine Eesti iluuisutaja.

Aastatel 1999–2001 ja 2003 tuli Vassiljeva Eesti meistriks iluuisutamises.

Rahvusvahelise Uisuliidu korraldatud meistrivõistlustest oli ta suurim saavutus 15. koht Euroopa meistrivõistlustel iluuisutamises 2003. aastal.

Olga Vassiljeva on 170 cm pikk. Tema treenerid olid Irina Kononova ja Tiiu Valgemäe, koreograaf Anda Rage ning iluuisutamisklubi Medal. Võistlusspordist loobus Vassiljeva 2004. aastal.

## Välislingid
* 
* Olga Vassiljeva isuresults.com
Svetlana Issakova

**Svetlana Issakova** (sündinud 14. juunil 1993 Tallinnas) on Eesti iluuisutaja.

Tema treener on Irina Kononova.

## Sportlastee ja saavutused
Svetlana Issakova tuli Eesti meistriks iluuisutamises 2008. aastal. Aastatel 2007, 2011 ja 2013 võitis ta Eesti meistrivõistlustel hõbemedali ja aastatel 2010 ja 2012 pronksmedal. Samuti on ta viiekordne juunioride Eesti meister.

2011. aastal Bernis toimunud Euroopa meistrivõistlustel saavutas Issakova 18. koha.

## Viited

## Välislingid
*Andmed Rahvusvahelise Uisuliidu lehel
*"Tiitlivõistluste pjedestaalist unistav Svetlana Issakova joonistab vabal ajal portreesid" Eesti Päevaleht, 17. jaanuar 2011