Tallinna linnamüür

**Tallinna [[linnamüür]]** on keskajal Tallinna all-linna ja Toompea kaitsmiseks ehitatud rajatiste süsteem. 13. sajandil alustatud ja kolme sajandi jooksul arendatud ja täiendatud Tallinna linnamüür oli üheks oma aja suuremaks ja tugevamaks kaitsesüsteemiks kogu Põhja-Euroopas. Ringmüüri lõplikuks pikkuseks kujunes 2,35 km. Linnamüüri frondis oli 35 kaitsetorni. Neist oli 8 väravaehitised: 2 vaheväravat Tallinna all-linna ja Toompea ühendamiseks ja 6 välisväravat ringmüüri välisfrondis. Neid kaitseehitisi tugevdas veel umbes 10 mitmesugust eeskaitsetorni ja kokku ulatus Tallinna all-linna kaitsetornide koguarv 45-ni. Müüride üldpikkus, koos eesväravate ja topeltmüüridega oli 35 km. Sellest kaitseehitiste kompleksist on säilinud üle poole: umbes 1,85 km müürifronti ja 28 kaitsetorni.

Esimene Tallinna linnamüür, mis oli küllaltki madal ja tagasihoidlik, ehitati 13. sajandi teisel poolel. Seda nimetati Margareti müüriks, sest käsu selle ehitamiseks andis 1265. aastal Taani kuninga Erik V Klippingi ema Margrete Sambor, kes oli Eestimaa emand (*Domina Estoniae*).

Tallinna keskaegne linnamüür oli oma aja suurimaid ja tugevamaid kaitsesüsteeme kogu Põhja-Euroopas. Toompea kõrgendiku Tallinna linnuse (7,30 ha) ja linna (28,00) ringmüüriga ümbritsetud pindala oli 35,30 hektarit. Teiste Eesti linnade keskaegsetest kindlustusi on võimalik hinnata ainult arhiivides säilinud vanade linnaplaanide abil. Linnamüüriga olid ümbritsetud ka Tartu (6,90+20,70~27,60 ha), Uus-Pärnu (4,30+11,40~15,70 ha), Viljandi (4,60+10,20~14,80 ha), Narva (2,60+14,60~17,20 ha) ja Haapsalu linn ja piiskopilinnus. Riia ordulinnuse ja linnamüüri ringmüüriga ümbritsetud pindala oli 2,30+25,10~27,40 ha.

## Linnamüür

### 13. sajand
Vanim dokument Tallinna kaitserajatiste ehitamisest pärineb 1265. aastast, kui Taani kuninga Erik V Klippingi ema ja Eestimaa emand Margrete Sambor andis korralduse linnamüüri ehitamiseks. Puitkaitsekäiguga müür koosnes 60–70-st eri kõrgusega ja ilmselt ka eri meistrite ehitatud müürilõigust, mis olid lihtsad, küllaltki madalad (enamasti alla 5&nbsp;m) ja mitte eriti paksud (allosas alla 1,5&nbsp;m, rinnatise kohal alla 1&nbsp;m). Tallinna linna keskaegsete kaitserajatiste uurija Rein Zobel tunnistab Margareti müüri ja praeguse säilinud linnamüüri kokkulangevust.

### 14. sajand ja Kanne müür
Tallinna all-linna ja Toompead ümbritsevate kindlustuste ehitamist joonele, kus see on linnamüürina tänapäevani säilinud, alustati 1310. aastal, hilisema Taani kuninga asehalduri Tallinnas, Johannes Canne (Jens Kanne) juhtimisel ja Taani kuningas Erik Menvedi korraldusel. 

Kanne müür asendas varasema Margrete kaitsemüüri põhjas ja loodes kuni Suure Rannaväravani ja sealt mööda tänapäeva Laboratooriumi tänavat ümber Püha Miikaeli nunnakloostri kuni Toompea järsakuni. Müüriga haarati linna piiresse tsistertslaste ordu Püha Miikaeli nunnaklooster. Llinnamüüri laiendamisega, kaasati ja lülitati kloostri kaitsemüür Tallinna linnamüüri osaks. Rajatud linnamüüri osa algas Toompea nõlva alt vana sauna juures, mis asus väljaspool vana linnamüüri ja ühines nunnakloostri endise läänemüüriga, praeguse Saunatorni kohal. Linnamüüriliini ja Toompea linnusesse pääsemiseks ehitati sellesse ka väravaehitis, mida 1355. aastal nimetati *torniks sauna juures pika mäe all* (ladina k. *turris iuxta stupam sub longo monte*), 1370. aastatel aga Saunaväravaks ja Nunnaväravaks. Müüriosa oli 6,2 m kõrge ja 1,3 m paks ja nunnakloostri ja Saunavärava vahelisel müüriosal oli ka sadultorn, mis hilisemate ümberehituste käigus on jäänud Nunnatorni sisse ning millest on nähtav selle läänekilp. Selle läänekilp eraldub müürifrondist ca 40 cm võrra ning seda katab ulgkaar. Torn on kujult piklik ristkülik ja on külgedelt kaitstud rinnatisega ning oli linna poolt avatud. Torni kiviosa kõrgus oli maapinnast 8,4 m. Kloostri lõunapoolne müür lammutati ja viidi müüripiir rohkem lõuna poole, läänepoolne müür aga säilitati, ehitati kõrgemaks ja ühendati linnamüüri uue lõiguga. Hilisema Kuldjala torni kohale ehitati turellilaadne kaitsetorn. Kahekorruseline kaitsetorn oli hobuseraua kujuline ning eendus linnamüürist 1,6–1,9 m ja oli kloostri poolt avatud ning avatud linnamüüri kaitsekäigule. Kaitsetorni sisemine kaitsekaar on senini nähtav GAG-i õuest. Torn oli ca 9 m kõrge, alumise osa paksus oli ligi 1,75 m ja rinnatise paksus 1 m ning torni kiviosal oli puidust varikatus.

Lõuna pool aga juhiti uus, ehitatud linnamüür mööda tänapäeva Müürivahe tänavat üle Harju tänava Toompeani. Enne Toompea kõrgendikku tegi müür pöörangu põhja poole, suundus Lühikesest jalast mööda ning laskus Pika jala kohal ümber Toompea järsu jalami Nunnaväravasse.

Suurte kaarniššidega müür, mida hakati kutsuma Kanne müüriks, oli 6,5 meetrit kõrge ja 2,3 meetrit paks. Seda täiendas müüri siseküljel asuv kaitsekäik, mis toetus võlvitud kaartele. Erinevalt varasemast ehitusstiilist varustati müürid ripptornidega.

Tallinna linnamüürikindlustusi täiendati 14. sajandi keskel, linnamüüri lõuna- ja idamüüri ees asunud vallikraaviga. Loa varustada müürikraavi Ülemiste järve veega, sai linn Taani kuningas Valdemar IV-lt 1345. aastal.

### 15. sajandi ümberehitused
15. sajandi esimesel poolel ehitati linnamüür ulatuslikult ümber, müür tehti paksemaks ja siseküljele ehitati tugimüürid. Mahukad tööd linnamüüri põhjaküljel algasid pärast Püha Miikaeli kloostrit piirava müüriäärse maa kloostrilt võõrandamist 1422. aastal. Linnamüür ehitati nüüd 11–16 meetri kõrguseks, kaitsekäik, mis asus kas linnamüüri peal või konsoolidel, oli peaaegu 3 meetrit kõrge.

;Linnaväravad ja väravatornid
1414. aastast säilinud nimekirjas oli 27 kaitsetorni. 15. sajandi teisel kolmandikul ehitati ümber ja varustati eesväravatega ka kõik linnamüüris olevate läbipääsuväravate väravatornid. Aastatel 1439–1445 täiendati Nunnavärava eesväravat, 1448–1460 ehitati kahe torniga Suure Rannavärava eesvärav, 1448–1453 ehitati Harju värava eesvärav. Aastatel 1453–1456 täiendati merepoolse Väikese Rannavärava kindlustusi, valmisid ka kahe torniga Viru värava eesvärav ja Karja värava eesvärav.

1456. aastal ehitati Lühikese jala väravatorn ja aastatel 1450–1456 rekonstrueeriti Pika jala väravatorn ning ehitati ka nende väravate vahele, Pika jala tänava äärde ja Pika jala väravast Nunnaväravani linnamüür, müürilõigule ehitati kaks torni: Saunatagune torn ja torn, mida nimetati lihtsalt "uueks torniks".

;Kaitsetornid
15. sajandi jooksul moderniseeriti linnamüüri kaitsetorne ning ehitati mitu sadultorni ümber linnamüürist eenduvateks poolringilise põhiplaaniga tornideks. 1475. aastal ehitati uue torni edasiarendusena Kiek in de Köki torn. Kaitsetornid olid enamasti kuni 24 meetri kõrged, nelja-viiekorruselised ehitised, mille ülemine korrus oli lahtise platvormiga ning selle all asusid kaitsekorrused, madalamad korrused olid kasutusel ladudena. Kaitsetornidele ehitati varikatused alles 16.–17. sajandil. Kaitsetornidest erineb arhitektuuriliselt Bremeni torn, mille esimest ja teist korrust kasutati vanglana. 15. sajandi viimasel veerandil täiendati vanal vertikaalsel kaitseprintsiibil ehitatud kaitsetorne Toompeast lõuna pool asuva Kiek in de Köki suurtükitorniga.

Tallinna kaitsevööndi kaitsetornid, loetletud päripäeva alates Pika jala väravatornist kuni Lühikese jala väravatornini: Nunnatorn, Saunatorn, Kuldjala torn, Nunnadetagune torn, Loewenschede torn, Lippe torn, Köismäe torn, Plate torn, Eppingi torn, Grusbeke-tagune torn, Renteni torn, Wulfardi-tagune torn, Suur Rannavärav zwingeri ja suurtükitorniga, Stoltingi torn, Hattorpe-tagune torn, torn Vana vene kiriku juures, Bremeni torn, Munkadetagune torn, Hellemani torn, Viru värav Suure zwingeriga, Hinke torn, Kuraditorn, Assauwe torn, Kitsetorn, Kiek in de Kök, Megede torn, Tallitorn, Seegitagune torn, Saunatagune torn, Tallinna ordulinnuse eesvärav Roosikrantsi torniga – ordulinnus Stür den Kerli, Pika Hermanni, Pilstickeri ja Landskrone torniga, ordulinnuse värava (Kellatorn) ja umbes 13 müüritorni, ning Sadamatorn Tallinna lahe rannas.

### 16. sajand ja uued kaitserajatised

1561. aastal moodustasid kaitserajatised 2,35&nbsp;km pikkuse ringmüüri, milles oli 27 müüri- ja 8 väravatorni ning kuni 21 eesväravatorni ja muud kivist kaitseehitist. Tallinna linnamüüris oli 16. sajandil 8 väravat, mis omakorda koosnesid tavaliselt mitmest tornist ja neid ühendavatest müüridest. Värava peatornid olid alati neljakandilised, eelväravad varustati sageli ühe või kahe väikese ümartorniga. Tallinna linnamüüri kuulunud Harju värav valmis 1452. aastal, Viru värav ja Väike Rannavärav (1454), Karja värav (1456) ja Nunnavärav (1461). Väravate süsteemi tugevdasid Harju, Karja ja Viru väravates pea- ja eelväravate vahel asunud vesiveskid, mis olid kasutusel 19. sajandini.

Väravatesüsteemist on kuulsamaid Viru tänava alguses säilinud Viru eesvärava tornid, mis on ainsad jäljed kunagisest eesväravast, mis rajati 1447. aastal. Viru eesvärava moodustas pikk müüridega ümbritsetud käik, mille idapoolses välisotsas oli külgtornide ja tõstesildadega väravhoone.

Tallinna linna põhilise kaitseehitise – linnamüüri ehitamine ja täiendamine lõppes Karja värava eesvärava kaitseks Lurenburgi suurtükitorni ja Suure Rannavärava eesvärava kaitseks Uue (suurtüki)torni (Paks Margareeta) (1529) ehitamisega, pärast seda hakati linna kaitsmiseks kasutama uuemaid Tallinna kindluslinna kaitserajatiste süsteeme, mis ei põhinenud ainult vallikraavi, linnamüüri ja kaitsetornide kasutamisel, vaid seda täiendasid eeskaitserajatised – Rootsi kuningriigi sõjajõudude projekteeritud bastionide, reduutide ja raveliinidega kindlustussüssteem, nn kindluslinn Tallinn.

Tallinna linna kaitserajatised pandi proovile 1569. aastal, mil Tallinna lahte saabunud Taani ja Lübecki ühendatud laevastik linna 13 päeva ägedalt pommitas. Aastatel 1570–1571 piirasid Tallinna 7 kuud edutult Moskva ja hertsog Magnuse väed. 1577. aasta alguses piirasid Moskva väed linna kuus nädalat, kuid jälle edutult.

### Hilisem aeg
Linnamüüri Suure Rannavärava kompleks koos Paksu Margareetaga ja Laboratooriumi tänava äärne linnamüür koos Köismäe, Plate, Eppingi ja Grusbeke-taguse torniga kuulusid kuni Vene keisririigi lõpuni sõjaväe Inseneride Departemangu valdusse; pärast 1918. aastat võttis objektid oma valdusse Eesti Vabariigi Sõjaministeerium. 1920. aastail oli linnamüür täis ehitatud, enamik torne oli eravalduses, muuhulgas kasutati neid elamutena.

13.–16. sajandil välja kujunenud Tallinna all-linna ümbritsenud keskaegne linnamüür on Põhja-Euroopa üks paremini säilinuid – 2,35&nbsp;km pikkusest müürist on alles 1,85&nbsp;km, 46 värava- ja müüritornist on säilinud 28 keskaegset linnamüüritorni ning kolm torni fragmentidena.

## Väravad linnamüüris ja väravate kaitsetornid
Linnamüüris ainsate läbipääsupunktidena toiminud väravad koosnesid üldiselt sisemistest ja välimistest väravatest. Peamine väravatorn oli ristkülikukujuline ehitis langevõrega, ühtegi neist ei ole aga säilinud, kuid parim näide seda liiki tornidest saab Pika Jala väravatorni näitel, mis ehitati 1380. aastal.

Tallinna linnamüüri väravad:

Hilisemad väravad ja läbipääsud linnamüüris:

## Linnamüüri kaitsetornid

* Seegitagune torn, pole säilinud, Nunne tänav;
* Saunatagune torn, säilinud osaliselt, (Nunne tänav 9 / Nunne tänav 11A);
* Nunnatorn (Suur-Kloostri tänav 1);
* Saunatorn, konsooltorn, Suur-Kloostri tänav;
* Kuldjala torn (Gümnaasiumi tänav 1a), Tornide väljakul;
* Nunnadetagune torn, ehitatud kokku hilisema naabermajaga, (Kooli tänav 1/3);
* Loewenschede torn, ehitatud kokku hilisema müüriäärse majaga, (Kooli tänav 7);
* Lippe torn (Tullemani torn), konsooltorn, osaliselt säilinud;
* Köismäe torn, Laboratooriumi tänav 27;
* Plate torn, Laboratooriumi tänav 29;
* Eppingi torn, Laboratooriumi tänav 31; 
* Grusbeke-tagune torn, Laboratooriumi tänav 33;
* Renteni torn (säilinud torni alaosa Lai tänav 49 hoone sees);
* Wulfardi-tagune torn, säilinud torni alaosa, Lai tänav;

* Paks Margareeta koos Suure Rannaväravaga, Pikk tänav 70
* Stoltingi torn, Pikk tänav;
* Hattorpe-tagune torn, Pikk 62 elamu osa;
* torn vana vene kiriku juures, pole säilinud, Sulevimäe tänav;
* Bremeni torn, Vene tänav;
* Munkadetagune torn, Müürivahe tänav 58;
* Hellemani torn, Müürivahe 48/Uus tänav 1;
* Hinke torn, Pärnu maantee 2 / Müürivahe 32;
* Düvelsmoderi ehk Kuradiema torn, lammutati 1882. aastal, Väike-Karja ja Müürivahe nurgal;
* Lurenburgi torn, lammutati 1767. aastal. Pärnu maantee ja Suur-Karja nurgal, kohtumaja kohal
* Assauwe torn, Müürivahe tänav 14;
* Kitsetorn, Rüütli tänav;
* Kiek in de Kök, Rüütli tänav/Komandandi tee;
* Neitsitorn;
* Tallitorn;
*Lurenburgi torn

* kavandatud Sadamatorn, tänapäeva Põhja puiesteel.

Pilt:Lühikese Jala väravatorn.JPG|Lühikese jala väravatorn
Pilt:Saunatagune torn2.jpg|Saunataguse torni säilmed
Pilt:Nunnatorn 2011-02-27.JPG|Nunnatorn, vaade Suur-Kloostri tänava hoovist
Pilt:Sauna- ja Kuldjala torn.jpg|Saunatorn ja Kuldjala torn
Pilt:Tallinn Town Wall Mai 2008 2.jpg|Kuldjala torn, vaade Tornide väljakult 
Pilt:TallinnCityWalls.jpg|Paremalt:Köismäe torn, Plate torn, Eppingi torn ja Grusbeke-tagune torn (vaade Tornide väljakult).
Pilt:Linnamüüri tornid, müüri põhjaküljel.JPG|Linnamüüri tornid: Grusbeke-tagune, Eppingi, Plate ja Köismäe torn, müüri põhjaküljel
Pilt:Grusbeke-tagune torn.JPG|Grusbeke-tagune torn
Pilt:Renteni torn.jpg|Renteni torni jäänused
Pilt:Hattorpe-tagune torn.JPG|Hattorpe-tagune torn
Pilt:Stoltingi torn.JPG|Stoltingi torn
Pilt:Bremeni torn 20081212 by Ahsoous.jpg|Bremeni torn
Pilt:Munkadetagune torn.jpg|Munkadetagune torn, vaade Müürivahe tänavalt
Pilt:Hellemanni torn.JPG|Hellemani torn
File:C Buddeus Kuradiema torn.jpg|Düvelsmoderi ehk Kuradiema torn
Pilt:Hinke torn.JPG|Hinke torn
Pilt:Tallinn, vez.jpg|Hinke torn
Pilt:Assauwe torn.JPG|Assauwe torn
Pilt:Kiek in de kok.jpg|Kiek in de Kök
Pilt:Tallitorn.JPG|Tallitorn


## Vaata ka
*Tallinna bastionid
*Tallinna muldkindlustusvöönd
*Tallinna vallkindlustused
*Tartu linnamüür
*Narva linnamüür

## Viited

## Kirjandus
*Rein Zobel, "Tallinna linnamüür", Eesti Raamat 1966, 157 lk
*Rein Zobel, "Tallinn (Reval) keskaegsed kindlustused", Kirjastus: Valgus 1980, 333 lk ; Kirjastus: Eesti Kunstiakadeemia, ISBN 9789949467129, 2011, 287 lk
*Rein Zobel, Tallinna kindlustuste uurimisest ja restaureerimisest. Ehitus ja Arhitektuur 1985, nr. 1/2
*Rein Zobel, "Linnamüür", Tallinn 1986
*Rein Zobel, "Suur Rannavärav ja Paks Margareeta" 1988
*Rein Zobel, "Tallinn (Reval)keskajal. Linnaehitus 13.–14. sajandil", Tallinn 2011
*Ragnar Nurk, "TALLINNA KESKAEGSETE LINNAKINDLUSTUSTE KAITSE JA KONSERVEERIMINE EESTI VABARIIGIS 1920.–1930. AASTATEL", Tallinna Ülikool Ajaloo Instituut, Tallinn 2006
*Ragnar Nurk. T. H. Kjellini Tallinna keskaegsete kindlustuste uurimised 1925.–1926. aastal". Tartu Ülikool. Filosoofiateaduskond. Ajaloo Osakond, Tartu 2006

## Välislingid

* Andri Ksenofontov, Linnaisad soovisid all-linna müüri lammutada juba sajandi eest, Eesti Päevaleht, 5. september 2002
* Kaablipaigaldus paljastas Vana-Posti, Suur-Karja ja Müürivahe tänavate ristumiskohal iidse värava asukoha, 8. mai 2009
* Tallinna kaitsevööndi topograafiline skeem Tallinna linnamuuseumis
* Liis Arujärv, Allar Viivik "Vanalinn kukub kaela" Õhtuleht, 20. oktoober 1999
* Eha Võrk: Peremehetud linnamüürilõigud tuleb linna omandiks vormistada, Eesti Päevaleht, 28. detsember 2011