open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tamsalu valla lipp

**Tamsalu valla lipp** oli Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Tamsalu valla lipp kuni ühinemiseni Tapa vallaga uueks Tapa vallaks oktoobris 2017..

2005. aasta oktoobris Tamsalu linna ja Tamsalu valla ühinemisel tekkinud Tamsalu valla lipuna võeti kasutusele senine Tamsalu linna lipp. Linna lipuna oli see juba kasutusele võetud 20. novembril 1996.

## Lipu kirjeldus
Tamsalu valla lipp on horisontaallaidudega trikoloor – valge, heleroheline, helesinine, mille normaalsuurus on 105×165 cm. Selle külgede suhe on 7:11.

Ka Tamsalu vallavolikogu on oma lipp, milleks on vallalipp ja selle keskele on paigutatud vallavapi kujutis.

## Lipu kasutamise kord
Valla lipp heisatakse:
#Alaliselt vallamajal ja osavalla haldushoonel.
#Ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel avalikel üritustel. 
#Valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. 
#Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asub valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakult teisel kohal loetuna teise riigi või Eesti riigilipust.

## Vana lipp
2005. aastani kasutusel olnud lipp kinnitati 25. mail 1993. aastal. Valgel ruudukujulisel kangal on ka endisel vapil olevad 6 rohelist tammelehte. Lipu kavandamisel lähtuti Tamsalu valla nimest ja looduslikust omapärast. Selle normaalsuurus on 105 × 105 cm.

Vallavalitsuse tollase kandelipu varras oli roheline, vardaehiseks hõbedane tammeleht.

29.detsembril 2005 toimus Lääne-Viru maavalitsuse lipuväljakul ühinenud kohalike omavalitsusüksuste lippude langetamise tseremoonia. Tamsalu valla endise lipu langetas endise vallavalitsuse liige Aadu Uudemäe.

## Vaata ka
*Tamsalu valla vapp

## Välislingid
* Tamsalu valla sümboolika valla kodulehel
* Tamsalu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tamsalu valla vapp

**Tamsalu valla vapp** oli Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Tamsalu valla vapp kuni ühinemiseni Tapa vallaga uueks Tapa vallaks.

Vapp kinnitati 16. juunil 2005 koos Tamsalu valla ja Tamsalu linna ühinemisega. See on linna varasem vapp.

## Praegune vapp
Suurem osa vapikilbist on hõbedane, vapi alaosas on horisontaaliga eraldatud sinine pind. Hõbedasel pinnal seisab rohelise võra ja musta tüvega tamm, mille juured ulatuvad osaliselt sinisesse pinda. Sinisel pinnal paiknevad juured on hõbedased. 

Vapikujundiks on toponüümikal põhinev kompaktse võra ja väljajoonistatud juurestikuga tamm. Teiseks sümboolseks kujundiks on põhjavesi, mis Pandivere veekaitsealal muret tekitab.

## Vana vapp
2005. aastani kasutusel olnud vapp kinnitati 25. mail 1993. Selle kilp on üleni hõbedane. Samuti Tamsalu kohanimest ja looduslikust omapärast lähtuvalt on vanal vapil 6 rohelist tammelehte.

## Vaata ka
*Tamsalu valla lipp

## Välislingid
* Tamsalu valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Vasalemma valla lipp

**Vasalemma valla lipp** oli Harju maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Vasalemma valla lipp.

Lipp kinnitati 5. mail 1992.

## Lipu kirjeldus

Valla lipuks on täisnurkne kangas, mis on jaotatud kaheks vardapoolsest alumisest nurgast tõusva diagonaaljoonega. Lipu ülemisel sinisel laiul on valge, valgel alumisel laiul sinine okaspuuoks. 

Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 105×165 cm. 

## Lipu kasutamise kord

#Valla lippu kasutatakse samadel alustel Eesti riigilipuga.
#Valla lippu on lubatud heisata avalikel üritustel. Muudel juhtudel võib lippu heisata valitsuse korralduse alusel või valitsusega kooskõlastatult. 

## Vaata ka
*Vasalemma valla vapp

## Välislingid
* Vasalemma valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Mart Juur

**Mart Juur** (sündinud 29. septembril 1964) on eesti humorist, ajakirjanik ja muusikakriitik. 

Ta osaleb improvisatsioonilises raadiosaates "Rahva oma kaitse" ja on ajalehe Postimees huumorikülje toimetaja. Mart Juur juhib kultuurisaadet "Kultuuristuudio. Kirjandusministri juures".

## Elulugu

Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1986. aastal.

Aastatel 1988–1999 oli ta ajalehe Nelli Teataja peatoimetaja.

Ta on olnud huumorisaate "Ärapanija" kaassaatejuht.

## Teoseid
*"Jamasuutra", illustratsioonid Heiki Ernits (Helipilt,1991)
* "Eesti ajakirjanduse kogutud pärlid Vol. 2" - karikatuurid Rein Lauks, Hillar Mets ja Urmas Nemvalts (BNS Kirjastus, 1998), ISBN 9985883071
*"Lollipop" (Tänapäev 1999), ISBN 9985921259
*"Arkaadi A.", kujundanud Tõnu Kaalep (Tänapäev 2001), ISBN 9985620119
*"Huumori kool" (Tammerraamat 2008), ISBN 9789985988404
*"Pane eesti peale tagasi" (Jutulind 2008), ISBN 9789985989104
*"Naeruklubi" (Tammerraamat 2010), ISBN 9789949449620
*"101 Eesti popmuusika albumit" (Varrak 2010), ISBN 9789985320280
*"IFF.Suur loterii" (Seashore Production 2017), ISBN 9789949880225
*"Hea tuju raamat" (Rahva Raamat 2018), ISBN 9789949729173
*"Eesti popmuusika täielik leksikon" (Rahva Raamat 2025), ISBN 9789916147108

## Tunnustus
* 1990 ajalehe Reede aastapreemia (luuleklassikast inspireeritud tabavalt iroonilise sarja "Eesti luulet läbi segaste aegade" eest)
* 1998 Oskar Lutsu huumoripreemia
* 2013 Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu ajakirjandusauhind
* 2019 Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2024 Ene Mihkelsoni kultuurimõtestaja preemia

## Viited

## Kirjandus
* Elis Elblaus, Huumor Mart Juure ja Andrus Kivirähki loomingus Tallinn 2014 

## Välislingid

*Margus Jürisson. Mart Juur kirjutas raamatu eesti popmuusikast err.ee, 20. aprill 2010
*Naera uuesti: Juure ja Kivirähu õel huumor vürtsitas euroõhtut: pähe said nii paksud, geid kui ka Jaak Madison www.Publik.ee, 20. mai 2015
*Karmen Rebane. https://kultuur.err.ee/1608715447/mart-juur-uuest-kirjandussaatest-jumal-teab-kuhu-me-valja-jouame err.ee, 15.september.2022
Vasalemma valla vapp

**Vasalemma valla vapp** oli Harju maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Vasalemma valla vapp.

Vapp kinnitati 5. mail 1992.

## Vapi kirjeldus

Vasalemma valla kilbikujulise vapi rohelisel ülaosal on kujutatud hõbedast kolmeharulist okaspuuoksa ning alaosa on kujundatud hõbedase kivimüüritisena.

## Põhjendus

Vapimotiivide valik tuleneb Vasalemma valla looduslikust ja ka sotsiaalsest omapärast.

## Vapi kasutamise kord

#Värvides ja värvideta (mustvalget) vappi võib kasutada volikogu, valitsuse ja vallaasutuste dokumentidel, siltidel, trükistel, embleemidel, suveniiridel ning panna üles ruumides ja avalikes kohtades. 
#Vappi (kilbiga või kilbita) kasutatakse volikogu, valitsuse ja valla ametiasutuse hallatavate asutuste pitsatitel. Pitsati läbimõõt on 35 mm. 
#Peale eelnimetatud asutuste ja juhtude võib kasutada valla vappi vaid valitsuse loal. Valitsus võib loa tasuta anda juhtudel, kui seda taotleval isikul on üldtunnustatud teeneid valla ees, samuti kasutamiseks üldkultuurilistel, vallale kasulikel mitteärilistel eesmärkidel.
#Vapi tarvitamiseks ärilistel eesmärkidel tuleb loa eest tasuda 10% kasumist valla tuludesse. Kui kasumi määramine on keerukas, otsustatakse eraldise suurus kokkuleppel. 
#Vapi värvideta (mustvalgel) kujutamisel tähistatakse värve vastavalt heraldikareeglitele. 

## Vaata ka
* Vasalemma valla lipp

## Välislingid
* Vasalemmare valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Ahja valla lipp

**Ahja valla lipp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Ahja valla lipp.

Lipp kinnitati 13. detsembril 1996.

Lipu autorid on Hendriko Heinoja ja Üllar Varik.

## Lipu kirjeldus
Valla ristkülikukujulise rohelise lipu alumistele nurkadele toetub valge sarikas. Sarika all moodustuv võrdhaarne kolmnurk on kollane.

Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.

## Põhjendus
Ahja vald paikneb metsarikkas piirkonnas. Selle sümboliks on roheline värv lipu ülaosas. Ahja valla metsades asuvad Eesti ühed suuremad laanekuklaste kolooniad, mida sümboliseerib lipu põlvjaotusega moodustuv kuldne ala.

## Lipu kasutamise kord
Ahja valla lippu kasutatakse järgmiselt: 
#Lipp heisatakse alaliselt Ahja Vallavalitsuse haldushoonel kõrvuti riigilipuga. 
#Lippu võib ajutiselt heisata valla pidupäevadel, tähtsündmustel ning suhtlemisel teiste valdadega.
#Ahja valla elanikel on õigus heisata valla lipp perekondlike sündmuste ja tähtpäevade puhul. 
#Ahja vallas tegutsevatel ettevõtetel ja organisatsioonidel on õigus heisata lipp oma üritustel ja tähtpäevade puhul. 
#Valla lipp heisatakse hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti. 
#Valla lippu ja vappi võib kasutada ka valla esindamisel väljaspool valla piire. 

Valla asutuste ja organisatsioonide lipud ei tohi olla äravahetamiseni sarnased valla ametlikult registreeritud lipuga. Kasutamiskõlbmatuks muutunud vallalipp kuulub sündsal viisil hävitamisele. 

## Vaata ka
* Ahja valla vapp

## Välislingid
*Ahja valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Ahja vald.
Ahja valla vapp

**Ahja valla vapp** on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Ahja valla vapp.

Vapp kinnitati 3. detsembril 1996.

Vapi autorid on Hendriko Heinoja ja Üllar Varik.

## Vapi kirjeldus
Põlvjaotusega rohelise-kuldse kilbi alumisel, kuldsel väljal püstiselt must sipelgas (laanekuklane). 

Värvid: Roheline – Pantone 347, Kuldne – Pantone 132, Must – Pantone Black 3PC.

## Põhjendus
Ahja vald paikneb metsarikkas piirkonnas. Selle sümboliks on roheline värv vapi ülaosas. Ahja valla metsades asuvad Eesti ühed suuremad laanekuklaste kolooniad, mida sümboliseerib vapi põlvjaotusega moodustuv kuldne ala ja sipelga kujutis. Ühtlasi on sipelgas ka töökuse sümbol.

## Vapi kasutamise kord
Ahja valla vappi kasutatakse: 
#Volikogu, vallavalitsuse ja vallavalitsuse kantselei pitsatitel ja dokumendiplankidel. 
#Ahja valla autasudel, vapimärgil, meenetel.
#Vallamajal ja valla piiritähistel.
#Muudel juhtudel võib valla vappi kasutada üksnes vallavalitsuse loal. 

## Vaata ka
*Ahja valla lipp

## Välislingid
*Ahja valla sümboolika valla kodulehel
* Omavalitsuste sümbolid Riigikantselei lehel - Ahja vald.
For Whom the Bell Tolls (Metallica)

**"For Whom the Bell Tolls"** on USA hevibändi Metallica lugu albumilt "Ride the Lightning", mis ilmus 1984. aastal. Inspiratsiooni selleks saadi kirjanik Ernest Hemingway romaani "Kellele lüüakse hingekella" ühest lõigust, kus viis meest püüavad vallutada küngast, kuid langevad vaenlase õhurünnaku all.

"For Whom the Bell Tollsi" peetakse Metallica varajase perioodi üheks parimaks looks. Rõhutud on instrumentaalsele mõjususele, vokaal tuleb sisse alles 2. minutil. Loo pikkus originaalis on 5:13. Lugu algab kirikukella kalkide löökidega.

## Välislingid
*"For Whom the Bell Tollsi" ja teiste "Ride the Lightningu" lugude sõnad
Aadlikonvent

**Aadlikonvendiks** võidakse nimetada mingi piirkonna aadli üld- või esinduskogu.

## Aadlikonvent Eesti ajaloos

Aadlikonvent oli Liivimaa ja Saaremaa rüütelkonnas aadelkonna valitav organ, mis toimis maapäevade vaheaegadel.

Aadlikonvendid toimisid kuni 1920. aastani, mil rüütelkonnad kaotati.

### Liivimaa rüütelkond

17. sajandil koosnes Liivimaa aadlikonvent  12  kreisisaadikust ja maamarssalist.

### Saaremaa rüütelkond

Saaremaa aadlikonvent koosnes konvendisaadikutest ja maamarssalist.

### Eestimaa rüütelkond

## Välislingid
Sisemeri

**Sisemeri** on meri, mis on ühe või mitme väina kaudu ühenduses ookeani või mõne teise merega. 

Sisemered: 
*Valge meri
*Läänemeri
*Aasovi meri
*Must meri
*Marmara meri
*Vahemeri
*Punane meri

## Vaata ka
*Ääremeri
*Saartevaheline meri
*Šelfimeri
Sevani järv

**Sevan** (armeenia Սևան (Sevan), Սևանա լիճ (Sevana litš; 'Sevani järv')) on järv Aasias Armeenia mägismaal 1896 m kõrgusel merepinnast. Sevan on Armeenia suurim järv. Selle pindala on 940 km² ja sügavus kuni 83 meetrit. Järvest välja voolab Hrazdani jõgi. Järve ulatub Sevani poolsaar, endine Sevani saar.

Järve keskmine sügavus ei ole eriti suur. Selletõttu on tehtud plaane järve veetaset tunnelite abil alandada, et vabanevat pinda kasutada põllumajanduse, eeskätt istanduste tarbeks. Esimene plaan koostati 1910. See nägi ette veetaseme langetamist 45 meetri võrra. Nõukogude Liidus kiideti 1933. aastal heaks plaan alandada veetaset 50 aastaga 55 meetri võrra. Vabanevale maale tulnuks rajada tamme- ja pähklipuumetsad. Teise maailmasõja tõttu programm peatati ja alles 1949. aastast hakkas veetase igal aastal keskmiselt meetri võrra alanema.

Enne inimtegevusest põhjustatud muutusi oli järve suurim sügavus 95 m, pindala 1360 km² ja maht 58 km³. 1949. aastal valminud tunneli tõttu sattus kogu järve ökosüsteem ohtu. Liiati osutus järvest vabanenud maa viljatuks.

Viimastel aastatel on suudetud veetaset veidi tõsta teistest jõgedest tunnelite kaudu vee juhtimisega järve. 

## Kalastik
Järve kalavarud on veetaseme alandamisest saati tõsiselt ohus.

Järves elab endeemne liik sevani lõhe. Selle populatsiooni on tugevalt vähendanud inimese introdutseeritud võõrliikide (peipsi siig, koger) sissetung. Sevani lõhet on introdutseeritud Õsõk-Köli.

## Välislingid
Uus-Iirimaa

**Uus-Iirimaa** on Bismarcki saarestikku kuuluv saar Vaikses ookeanis, kuulub Paapua Uus-Guineale.

Uus-Iirimaa on Paapua Uus-Guinea kirdepoolseima provintsi Uus-Iirimaa suurim saar. Uus-Iirimaa on kitsas ja mägine, pikkust on saarel 320 km. Saare pindala on 8650 km². Kõrgeim mäetipp on Lambel (2150 meetrit). Tähtsaim linn ja provintsikeskus on saare põhjatipus asuv Kavieng; teised tähtsad linnad on Namatanai ja Taron. Saarest edelasse jääb Bismarcki meri.

Saare lähedal on palju pisisaari ja pisisaarestikke, mis kõik kuuluvad Uus-Iirimaa provintsi: Lavongai ehk Uus-Hannover, Dyaul, Tabari saared, Lihir, Tanga saared ja Feni saared.

## Kultuur

Uus-Iirimaal nagu enamuses Paapua Uus-Guineas on uue ja vana kultuuri segu. Vana traditsiooniline kultuur on laiahaardeline ja universaalselt austatud, kuid tänapäeval on ühiskond muutumas kiriku tegevuse ja urbaniseerumise tagajärjel. Arvatavasti on Uus-Iirimaa kõige kuulsam kultuurisüsteem Malagan.

## Ajalugu

Viimase 40 000 aasta jooksul on Uus-Iirimaal toimunud vähemalt 3 migratsioonilainet. Lapita potikultuur oli esindatud ligikaudu 3300 aastat tagasi. Sidemed Hiina ja Kagu-Aasiaga paistavad olevat pikaajalised, kuigi tõendeid selle kohta napib.

Esimesena eurooplastest puutusid saarega kokku hollandlased aastal 1516. Usulevitus algas alles aastal 1877. Uus-Iirimaa oli aastast 1886 Saksamaa koloonia nagu kogu tänapäeva Paapua Uus-Guinea põhjaosa.
Admiraliteedisaared

**Admiraliteedisaared** (inglise *Admiralty Islands*) on saared Melaneesias, osa Bismarcki saartest. Pindala 2072 km&sup2;. 

Saared on künklikud, kõrgus kuni 719 meetrit. Kuuluvad Paapua Uus-Guineale ning moodustavad Manusi provintsi. Suurim saar on Manus.
Uus-Iirimaa provints

**Uus-Iirimaa provints** on kirdepoolseim 1. järguhaldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. Haldusüksus asub ainult saartel, suurim neist on Uus-Iirimaa saar, teised on oluliselt väiksemad, need on Lavongai, Saint Matthiase saared (Mussau, Emirau), Tabari saared (Tabar, Tatau, Simberi), Tanga saared (Malendok, Boang), Feni saared (Ambitle, Babase), Djaul, Lihir ja Anir. Kõik need saared kuuluvad Bismarcki saarestiku alla. Provintsi kogupindala on umbes 9600 km².

## Rahvastik
Praegune rahvaarv on ligikaudu 100 000, millest enamik inimesi elab väikestes külades. Tähtsaim linn ja provintsi keskus  on Kavieng; teine tähtis linn on Namatanai. Uus-Iirimaal räägitakse ligikaudu 20 keelt ning 45 murret. Kõik need keeled kuuluvad Austroneesia keelkonda, välja arvatud üks isoleeritud keel (Kuot).

## Kultuur
Uus-Iirimaal, nagu enamikus Paapua Uus-Guineas, on uue ja vana kultuuri segu. Vana traditsiooniline kultuur on laiahaardeline ja universaalselt austatud, kuid tänapäeval on ühiskond muutumas ning seda just kiriku tegevuse ja urbaniseerumise tagajärjel. Arvatavasti on Uus-Iirimaa kõige kuulsam kultuurisüsteem Malagan.

## Ajalugu
Viimase 40 000 aasta jooksul on Uus-Iirimaal toimunud vähemalt kolm migratsioonilainet. Kuulus Lapita potikultuur oli esindatud ligikaudu 3300 aastat tagasi.

Sidemed Hiina ja Kagu-Aasiaga paistavad olevat pikaajalised, kuigi tõendeid selle kohta napib.

Esimesena eurooplastest puutusid Uus-Iirimaaga kokku hollandlased aastal 1516. Usulevitustegevus algas alles aastal 1877. Uus-Iirimaa oli aastast 1886 Saksamaa koloonia **Uus-Mecklenburg**, samuti nagu seda oli pool põhjapoolsest tänapäeva Paapua Uus-Guineast.
Uusklassitsism

**Uusklassitsism** võib tähistada järgmisi kunstisuundi:

* uusklassitsism (kunst)
* uusklassitsism (kirjandus)
* uusklassitsism (muusika)
Saksa DV lipp

**Saksa Demokraatliku Vabariigi lipul **on traditsioonilise must-puna-kollasel trikoloori taustal kujutatud vasar ja sirkel, mis sümboliseerivad saksa proletariaadi ja sotsialistliku intelligentsi ühtsust Saksamaal.

Saksa DV lipu kujunduse muudatus viidi läbi 1959. aastal.

Fail:Flag of Germany.svg|1918-1933 Weimari vabariik lipp Ja a 1949–1959 varajane kohanemine GDR Lipp
Fail:Flag of East Germany.svg|1959–1990 lipp
Fail:Flag of East Germany (Hanging).svg|Kui lipp heisatakse vertikaalselt, on vapp pööratud
Aadlilipkond

**Aadlilipkond** (varem eesti keeles *aadlilipp*) oli aadli poolt ülal peetav regulaarväeüksus Rootsis ja mõnes teises riigis.

## Rootsi
Aadlilipkond eksisteeris Rootsis ja selle valdustes 16.–18. sajandini.

Tegemist oli Rootsi esimese regulaarse ratsaväeüksusega. On oletatud, et ta ulatub tagasi 1280. aasta *[[Alsnö stadga]]*, millega Rootsi aadel vastutasuks oma privileegidele kohustus kuningat sõjas aitama nn ratsateenistusega.

Kindla organisatsiooni andis aadliratsaväele alles Erik XIV 1565. aastal. Nimetus *Adelsfanan* ('aadlilipkond') võeti kasutusele 1571.

Organisatsioon oli eri aegadel erinev; keskeltläbi vastas aadlilipkond väiksemale ratsaväerügemendile. Kui Rootsi ratsavägi (*fanorna*) organiseeriti rügementideks, säilitas aadlilipkond oma nime. Kõik ohvitserid olid aadlikud. Gustav II Adolfi ajal oli aadlilipkonnal kolm kompaniid Rootsis ja üks Soomes. Vastavalt 1634. aasta Rootsi valitsemiskorralduse § 31-le” (rootsi: *[[:sv:1634 års regeringsform|1634 års regeringsform]]*) oli Rootsi kuningriigis 28 ratsa- ja jalaväerügementi. Aadlilipkonnale omistati kõrgeim positsioon ratsaväes. Aastal 1640 aadlilipkond reorganiseeriti ning juurde tuli neljas kompanii. Pärast 1658. aastat, mil Skåne läks üle Rootsi koosseisu, rajati viies kompanii Skånesse. 

Aastal 1680, kui kuningas Karl XI teostas sõjaväereformi uue väkke võtmise süsteemi rajamisega, tagati Karl XI-le 18 000 jalaväelasest ja 8000 ratsaväelasest koosnev professionaalne armee. Sellele võis veel lisada 7000 jala- ja 3000 ratsameest Soomes.

1680. aastatest oli aadlilipkonnas kompaniisid kuus: Upplandi, Soome, Västergötlandi, Södermanlandi, Östergötlandi ja Skåne kompanii. Lipkond tuli kokku ainult sõja korral ning aadli privileegide kohaselt tohtis ta teenida ainult Rootsis. Aastal 1702 laskis Karl XII siiski viia Rootsi kompaniid üle Baltimaadesse. Aadlilipkond osales muu hulgas Lundi lahingus 1676 ja Fraustadti lahingus (Wschowa lahingus) 1706 ning sattus 1709 Perevolotšna all Vene sõjavangi, kuid Poltava lahingus ei osalenud.

Pärast Karl XII surma 1718 lakkas aadlilipkond olemast võitlusvõimeline üksus. Viimast korda kutsuti ta kokku 1743. Liikmete arv oli siis 395. Edaspidi eksisteeris see ainult paberil. Liikmete kohustused piirdusid sellega, et kord aastas tuli teatada kompaniiülemale oma aadress. Nad olid vabastatud teatud maksudest ning neil ei olnud muud sõjaväelist kohustust.

Aadlilipkonna Soome harus oli 155 meest ning neil oli samasugune staatus nagu Rootsi haru liikmetel.

## Eesti
Esimene aadlilipkond Eestis oli Eestimaa aadlilipkond, mille käskis moodustada Saksa ordu kõrgmeister Heinrich Dusemer 23. mail 1350. See eksisteeris vaheaegadeta 1712. aastani.

Rootsi ajal olid Eestimaa, Liivimaa ja Ingerimaa aadlilipkonnad Eestis samal alusel Rootsi omadega.

## Välislingid
Kadrina valla vapp

**Kadrina valla vapp** on Lääne-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Kadrina valla vapp.

Vapp on kinnitatud 23. jaanuaril 1995 ning õnnistatud 25. novembril 1995 kadripäeval ehk Aleksandria püha Katariina mälestuspäeval Kadrina kirikus. 

Vapi autor on Rakvere Teatri lavastusala juhataja Jaan Liivsoo.

## Vapi kirjeldus
Hõbedase kaldtalaga vasakult poolitatud rohelise-musta kilbi ülemisel, rohelisel väljal kuue kodaraga ratas, millest osa ära murdunud ja mustal väljal kolm Kreeka risti – kõik hõbedased.

## Põhjendus
Vapil kujutatud katkine ratas on ajalooline sümbol, nimelt 307. aastal purunes Aleksandrias Katariina piinamise ratas, mis andiski alust Katariina pühakuks kuulutamisele. Vapi autori sõnul võib katkine ratas tähendada ka Kadrina arengu hüplikkust. Kolm Kreeka risti märgivad usku Jumalasse, Eesti Vabariiki ja iseendasse. 

## Vaata ka
*Kadrina valla lipp
*Lääne-Viru maakond

## Välislingid
*Kadrina valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Kadrina valla lipp

**Kadrina valla lipp** on Eesti haldusüksuse Kadrina valla lipp.

Lipp on kinnitatud 23. jaanuaril 1995 ning õnnistatud 25. novembril 1995 kadripäeval ehk püha Katariina sünnipäeval Kadrina kirikus.

## Lipu kirjeldus
Kadrina valla lipp on horisontaalsete väljadega trikoloor. Ülemine laid on valge, keskmine must ja alumine roheline. Väljade laiuste suhte on 3:2:3. 
Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11. Lipu normaalsuurus on 98x154 cm. Valla lipp ei tohi normaalmõõtmetelt olla suurem riigilipust. Valla asutuste ja organisatsioonide lipud ei tohi olla äravahetamiseni sarnased valla ametlikult registreeritud lipuga.

Valla lipu kasutamine sätestatakse seadusega ning volikogu vastava määrusega. Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp kuulub hävitamisele põletamise teel.

## Põhjendus

## Lipu kasutamise kord
Kui riigilipp heisatakse koos mõne Eesti maakonna, linna või valla lipuga, paigutatakse need lipud maakondade kaupa ning linnade ja valdade kaupa nimede järjekorras eesti tähestiku järgi riigilipust lippude poolt vaadates vasakule, kusjuures maakonnalipud asuvad linnade ja valdade lippudest paremal.

## Vaata ka
*Kadrina valla vapp
*Lääne-Viru maakond

## Välislingid
* Kadrina valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Tuzi järv

**Tuzi järv** (türgi *Tuz Gölü* 'soolajärv') on järv Väike-Aasias. 

Järve pindala on umbes 1500 km&sup2;. 

Sügavus on alla 2 meetri. 

Äravool puudub, vesi on väga soolane.
Agalega

**Agalega** (prantsuse; inglise *Agalega Islands*) on saarestik India ookeanis.

Sellesse kuulub kaks madalat korallsaart (Põhjasaar ja Lõunasaar), mille kogupindala on 70 km&sup2;. 

Saared kuuluvad Mauritiusele.
Aadlimarssal

**Aadlimarssal** on mitmes riigis olnud mingi piirkonna aadli valitud esindaja.

## Venemaa keisririik
1785. aastal sai aadel Venemaa Keisririigis keisrinna Katariina II Aadliarmukirjaga õiguse moodustada kohalikke aadlikogusid, samuti privileegi valida kubermangu- ja maakonna aadlimarssaleid.  1785. aastast alates oli Venemaa kubermangudes aadlimarssali ehk kubermangumarssali ehk kubermangude aadlipeamehe (vene k. Губернский предводитель дворянства) institutsioon ja  olid ka maakondade aadlimarssalid  (vene k. Уездный предводитель дворянства). Nad valiti kolmeks aastaks.

## Balti kubermangud
Eestimaal ja Liivimaal oli aadlimarssal, Tallinna ja Riia asehalduskorra ajal 1785–1797, kolmeks aastaks valitud Eestimaa ja Liivimaa rüütelkonna juht ja üldkoosoleku ehk maapäeva juhataja. 

Aadlimarssali institutsioon loodi Balti kubermangudele asehaldamiskorra Baltimaile laiendamisega (1783), kui kohaldus Venemaa keisrinna Katariina II poolt kehtestatud Vene aadlikorraldus (1786) ka Balti kubermangudes. Loodi kubermangu aadlimarssali koht Liivi- ja Eestimaal kaotatud maamarssali, resp. rüütelkonnapealiku koha asemele ja osalt ka kaotatud maanõunikkude-kolleegiumi funktsioonide täitmiseks. Aadlimarssal valiti kreisimarssalite poolt, ülesandeks oli kubermangu aadlikogu istungeil tehtud otsuste teostamine, maa postiasjanduse korraldamine, aadli rahaasjade jne. juhtimine ning aadli huvide kaitse. 

Poola kolmanda jagamise järel liideti 1795. aastal Kuramaa ja Semgallia hertsogiriik koos Piltene alaga Venemaa keisririigi külge ja moodustati Kuramaa kubermang. Aadlimarssali koht püsis asehalduskorra kaotamiseni 1796, kui Venemaa keiser Paul I taastas eelneva korra ja aadlimarssaleid asendasid Liivimaa maamarssal, Kuramaa maamarssal ja Eestimaa rüütelkonna peamees.

Saaremaal oli asehalduskorrale eelnenud ajal rüütelkonna peamees, asehalduskorra ajal kogu Liivimaa aadlimarssal ja seejärel Saaremaa maamarssal.

### Eestimaa kubermangu aadlimarssalid (1783–1796)
*1783–1786 Moritz Engelbrecht von Kursell (1744–1799)
*1786–1789 Johann von Brevern (1749–1803)
*1789–1792 Hermann Ludwig von Löwenstern (1749–1815)
*1792–1795 Jakob Johann von Patkul (1757–1811)
*1795–1796 Alexander Philipp von Saltza (1757–1821)

### Liivimaa kubermangu aadlimarssalid (1783–1797)
*1783–1786 Vabahärra Leonhard Johann von Budberg (1727–1796)
*1786–1792 Moritz Friedrich von Gersdorff (1747–1820)
*1792–1797 Friedrich Wilhelm von Sivers (1748–1823)
*1797 kt. Otto Johann Magnus von Richter (1755–1826)

## Välislingid
Karl-Marx-Stadti ringkond

**Karl-Marx-Stadti ringkond** oli  Saksa DV  ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. 

Aastast 1952 kuni 10. maini 1953 kandis ringkond nime **Chemnitzi ringkond** (*Bezirk Chemnitz*).  

Ringkonna halduskeskus oli Karl-Marx-Stadt (linna nimi oli 10. maini 1953. aastani ja on alates 1. juunist 1990 Chemnitz).
Vani järv

**Van** (türgi *Van Gölü*, armeenia Վանա լիճ (Vana litš), kurdi *Wan*) on järv Armeenia mägismaal Türgis.

Pindala on 3713&nbsp;km², sügavus 145 meetrit.

Äravool puudub.

Järv on riimveeline. Seal on lahustunud umbes 19 promilli tahkeid aineid, peamiselt soodat.

## Kultuuriajalugu
Van asus Urartu riigi keskel ja selle kaldal asus Urartu pealinn Tushpa. Umbes samas asub tänapäeva Vani linn. Van asus ka Urartu järglase Vana-Armeenia keskel, olles koos Sevani (mis praegu asub Armeenias) ja Urmia järvega (mis praegu asub Iraanis) üks Vana-Armeenia kolmest suurest järvest, mida on ka Armeenia meredeks kutsutud. Vani järve saartele rajati hulgaliselt kirikuid ja kloostreid, millest osa on säilinud, ent osa türklaste ja kurdide võimu all hävitatud.

## Välislingid
*Vani järv
*Toros University
Agrihan

**Agrihan** on saar Mikroneesias, üks Mariaanidest. 

Saare pindala 43,5 km&sup2;. 

Agrihan on mägine ja vulkaaniline, kõrgus kuni 965 meetrit. 

Kuulub Põhja-Mariaanidele.
Ulaanbaatar

**Ulaanbaatar** (varasem eestikeelne nimi *Ulan-Bator*; mongoli *Улаанбаатар* 'punane sangar') on Mongoolia pealinn ning riigi kultuuri- ja majanduskeskus.

Linn asub Tuuli jõe orus Bogd han Uuli mäe jalamil.

## Kliima

Ulaanbaataris valitseb kontinentaalne kliima. Aasta keskmine temperatuur on –4 °C, mis on maailma pealinnadest madalaim. Suvel tõuseb õhutemperatuur harva üle 20 °C, kuid talvel võib langeda alla –30 °C.


ClimateUlaanbaatarMongolia.PNG|Ulaanbaatari kliimadiagramm


## Rahvastik

Elanike arv on hinnanguliselt 844 000, mis moodustab kolmandiku kogu riigi elanikkonnast.

Mongolid moodustavad 80% elanikkonnast, suuremad rahvusrühmad on veel burjaadid ja kasahhid.

## Ajalugu

Linn asutati 1639. aastal. Tollal kandis linn nime *Örgöö* (sellest Euroopas levinud nimi *Urga*).

18. sajandil oli ta tähtis kaubanduskeskus Hiina ja Venemaa vahelisel teel. Aastatel 1706–1911 oli linna ametlik nimi *Ih Hüree* ('suur klooster'). Aastatel 1911–1924 kandis ta nime *Nijslel hüree* ('pealinna klooster'). Aastal 1924 sai linn tänapäevase nime ja Ulaanbaatarist sai Mongoolia Rahvavabariigi pealinn.

## Kultuur ja vaatamisväärsused

Linnas asuvad Mongoolia Teaduste Akadeemia, Mongoolia Riiklik Ülikool ja veel mitu ülikooli, samuti ooperi- ja balletiteater, loodusloomuuseum ning haruldasi budistlikke käsikirju säilitav raamatukogu.

Oluline arhitektuurimälestis on Gandani klooster (18.–19. sajand).

## Välislingid

* Ulaanbaatari koduleht
* Mongolian Manuscripts (PDF)
* A. M. Pozdnejev: Mongolia and the Mongols
Hanoi

**Hanoi** (vietnami keeles *Hà Nội* (lihtsustatud hiina kirjas 河内)) on Vietnami pealinn. Linn asub Hồng Hà ehk Punase jõe kaldal, umbes 200 kilomeetri kaugusel jõesuudmest.

Hanoi on tuntud oma pika ajaloo ja mitmekesise kultuuri poolest ning on üks riigi tähtsamaid keskusi.

## Kliima

Linnas valitseb lähisekvatoriaalne mussoonkliima. Suvel ulatub õhutemperatuur 30 °C-ni, jaanuaris on keskmine õhutemperatuur 17 °C. Maist novembrini sajab rohkesti vihma.

## Rahvastik
Linnas elas 2009. aastal 6,4 miljonit inimest.

## Ajalugu
Hanoi ala vanimad asustuse jäljed ulatuvad 5. sajandisse eKr.  

Ajavahemikul 221 eKr – 939 pKr kuulus piirkond erinevate Hiina dünastiate võimu alla, mis mõjutasid oluliselt kohaliku kultuuri ja halduskorralduse arengut. 

11. sajandil kujunes Hanoi (toonase nimega Thăng Long) Põhja-Vietnami poliitiliseks ja kultuurikeskuseks ning oli riigi pealinn. Linn säilitas oma tähtsuse läbi mitme dünastia, olles pikalt Vietnami riikluse sümbol. 

Aastal 1873 langes Hanoi Prantsusmaa kontrolli alla ja muutus 1887. aastal Prantsuse Indohiina pealinnaks. Sel ajal kujunes linnas välja äratuntav Euroopa-mõjuline arhitektuur ning modernne linnastruktuur.

Aastatel 1932–1945 oli Hanoi Jaapani okupatsiooni all. 

Pärast Vietnami sõja lõppu ja riigi taasühendamist 2. juulil 1976 kuulutati Hanoi ühtse Vietnami pealinnaks. Sellest ajast alates on linn olnud riigi poliitiline, majanduslik ja kultuuriline kese.

## Vaata ka
*Hanoi Teadus- ja Tehnikaülikool
*Hanoi metroo

## Viited
Geislingen (täpsustus)

**Geislingen** on mitme paiga nimi:
***[[Geislingen]]**, linn Göppingeni kreisis Baden-Württembergis
***[[Geislingen (Zollernalbkreis)|Geislingen]]**, linn Zollernalbkreisis Baden-Württembergis

## Vaata ka
*Geißlingen
Õru valla lipp

**Õru valla lipp** on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Õru valla lipp.

Lipp kinnitati 19. veebruaril 1997 Õru Vallavolikogu määrusega nr. 5.

Lipu autor on kunstnik-heraldik Priit Herodes.

## Lipu kirjeldus
Õru valla ruudukujuline vapilipp on jagatud vertikaalselt kolmeks laiuks, valge-sinine-valge. Sinisel väljal on valge kannel ja selle kohal valge kroon. Lipu normaalmõõtmed on 105x105 cm, laiuse ja pikkuse suhe 1:1. Lipuvarras on sinine.

## Põhjendus
Lipuvärvid viitavad Valgamaale. Sinine laid tähistab ka vallamaade paiknemist Väike-Emajõe orundi ja Valga nõo piires. Kannel märgib selle paikkonna elanike läbi sajandite kestnud laululembust ja vaimuerksust. Samuti osutab kannel Fr. Kuhlbarsile, kelle loomingus on kandlel keskne koht. Kroon sümboliseerib muistset "Kungla aega" ja ka seda, et valda kunagi "Vürstivallaks" kutsuti.

## Lipu kasutamise kord
Lippu kasutati järgmise korra alusel:
#Valla lipp heisatakse samadel alustel mis riigilipp, jälgides rangelt lipu asukohta teiste lippude suhtes. 
#Lippu kasutatakse valla pidupäevadel ja tähtsündmustel.
#Lipp on pidevalt heisatud hoonel, milles asub vallavalitsus.
#Valla lipupäevad määrab vallavalitsus. 

## Vaata ka
*Õru valla vapp
*Valga maakond

## Välislingid
*Õru valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
*Õru valla sümbolid valla kodulehel
Õru valla vapp

**Õru valla vapp** on Valga maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Õru valla vapp.

Õru Vallavolikogu kinnitas vapi 19. veebruaril 1997 määrusega nr. 5.

Vapi autor on Priit Herodes.

## Vapi kirjeldus
Hõbedasel kilbil sinine vai, milles hõbedane kannel ja selle kohal hõbedane kroon. 

## Põhjendus
Vapivärvid viitavad Valgamaale. Sinine laid tähistab ka vallamaade paiknemist Väike-Emajõe orundi ja Valga nõo piires. Kannel märgib selle paikkonna elanike läbi sajandite kestnud laululembust ja vaimuerksust. Samuti osutab kannel Fr. Kuhlbarsile, kelle loomingus on kandlel keskne koht. Kroon sümboliseerib muistset "Kungla aega" ja ka seda, et valda kutsuti kunagi Vürstivallaks.

## Vapi kasutamise kord
#Õru valla vappi kasutatakse vallavolikogu, vallavalitsuse ja tema allasutuste dokumentidel, siltidel, trükistel, pitsatitel ja templitel.
#Õru valla vapipitsat on sõõr, mille keskel on valla vapp, vapi kohal on kirje "ÕRU VALD" ning vapi all kirje "VALGA MAAKOND". Vapipitsati läbimõõt on 40 mm. Valla vapipitsati hoidja nimetab vallavanem oma käskkirjaga.
#Õru Vallavolikogu pitsat on sõõr, mille keskel on valla vapp, vapi kohal kirje "ÕRU VALLAVOLIKOGU" ning vapi all kirje "ÕRU VALD". Pitsati läbimõõt on 40 mm. Vallavolikogu pitsati hoidja määrab vallavolikogu oma otsusega.
#Õru lasteaed-algkooli pitsat on sõõr, mille keskel on valla vapp, vapi kohal on kirje "ÕRU LASTEAED-ALGKOOL" ning vapi all kirje "ÕRU VALD". Pitsati läbimõõt on 40mm. Pitsati hoidjaks on lasteaed-algkooli juhataja.
#Õru raamatukogul on tempel. Tempel on ristkülikukujuline, templi vasakus ääres on valla vapp ja templil kirje "ÕRU RAAMATUKOGU ÕRU VALD".
#Peale eelnimetatud juhtude võib valla vappi kasutada vaid vallavalitsuse loal. Luba väljastatakse tasuta või teatud tasu eest.
#Vallavalitsus võib loa tasuta anda juhtudel, kui seda taotleval asutusel või isikul on üldtunnustatud teeneid valla ees, samuti vapi kasutamisel üldkultuurilistel ja mitteärilistel eesmärkidel.
#Õru valla vapi tarvitamisel ärilistel eesmärkidel tuleb vallavalitsuselt taotleda luba ja eraldada 10% kasumist valla tuludesse. Kui kasumi määramine on keerukas, otsustatakse eraldise suurus kokkuleppeliselt.
#Vapi loata või ebastandardsel kujul kasutamise eest karistatakse administratiivkorras.
#Vapi värvideta (must-valge) kujutamisel tähistatakse värve vastavalt heraldikareeglitele. Kujutise piirjoonte kokkusulamine ja värvide tähistuse kadumine vapijoone vähendamisel peab olema vastavuses vapi standarditega.
#Vapi erinevate suuruste etalone säilitatakse valla arhiivis. Vapi kasutamise õiguse saamisel väljastab vapi etaloni koopia vallasekretär.

## Vaata ka
*Õru valla lipp

## Välislingid
*Õru valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
*Õru valla sümbolid valla kodulehel
1421

**1421. aasta**
## Sündmused maailmas

* Üleujutuste tõttu hukkus Hollandis umbes 10 000 inimest.

## Sündmused [[Eesti]]s
* Peeti esimene Liivimaa maapäev: 1421. aasta maapäev.

## Sündinud

* 6. detsember – Henry VI, Inglismaa ja Prantsusmaa kuningas

## Surnud

* Nanni di Banco, itaalia skulptor
Koeru valla lipp

**Koeru valla lipp** on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Koeru valla lipp.

Lipp kinnitati 1. juunil 1995 ning õnnistati Koeru kirikus.

## Lipu kirjeldus

Ristkülikukujulisel rohelisel lipul on kolm valget lainelist horisontaallaidu, mis on omavahel eraldatud siniste laidudega. Iga värvilaid moodustab 1/7 lipu laiusest. 

Lipu normaalsuurus on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7 : 11.

## Lipu heiskamine
Valla lipp heisati:
#Alaliselt vallamaja esisel lipuplatsil.
#Ajutiselt valla pidupäevadel, suhtlemisel teiste omavalitsusüksustega, samuti muudel avalikel üritustel.
#Hoone peasissekäigu juurde või mujale selleks sobivasse kohta kas lipuvardaga vastavasse hoidjasse või lipumasti.
#Kui valla lipp heisatakse koos Eesti riigilipu, mõne teise riigi või tema omavalitsusüksuse, mõne Eesti maakonna, valla või muu lipuga, asub valla lipp lippude poolt vaadatuna vasakul teise riigi või Eesti riigilipust.

## Vaata ka
*Koeru valla vapp
*Järva maakond

## Välislingid
* Koeru valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Koeru valla vapp

**Koeru valla vapp** on endine vapp, mida kasutas Järva maakonda kuulunud Koeru vald.

Vapp kinnitati 1. juunil 1995 ja see oli kasutuses Eesti omavalitsuste haldusreformini 2017. aastal, kui Koeru vald liideti naabervaldadega ning moodustati Järva vald.

## Vapi kirjeldus
Hõbedasel kilbil roheliselt, alt lainelõikeliselt vardalt lähtuv kuusk, mille saatena kaks seljaga kuuse poole pöördunud, istuvat, otsevaatavat koera 1+1 - kõik rohelised. Sinisel vapitüvel kolm hõbedast lainelõikelist varrast.

## Põhjendus
Roheline kuusk sümboliseerib kohalikku looduskaitseala. Koerad on otseselt Koeru nimest kõnelevad vapielemendid. Lainelõikelised hõbedased vardad vapitüvel meenutavad valla maa-alal asuvat üht tähtsamat loodusobjekti – Väinjärve, mis on suurim järv kogu maakonnas.

## Vaata ka
*Koeru valla lipp
*Järva maakond

## Välislingid
*Koeru valla sümboolika Riigikantselei kodulehel
Götiit

**Götiit** on rauda sisaldav hüdroksiidne mineraal.

Keemiline valem: Fe3+O(OH)

Götiit on värvuselt kollakas- või punakaspruun kuni tumepruun. Esineb enamasti muldjate või neerjate agregaatidena, harva väljakujunenud tahkudega prismaliste kristallidena. Kuulub rombilisse süngooniasse. Punktigrupp: 2/m2/m2/m. Kristallidel vertikaalne viirutus. Kõvadus: 5...5,5; erikaal: 4,37; kriipsu värvus: kollakaspruun; teemandiläige. Võib moodustada pseudomorfoose teiste mineraalide, näiteks püriidi järgi, mille murenemissaadus ta ongi.

Götiit koosneb kolmevalentsest rauast (62,85%), hapnikust (36,01%) ja vesinikust (1,13%). Väljendades keemilist koostist oksiidsel kujul, leiame, et götiit on hüdraatunud hematiit &ndash; Fe2O3 (89,86%), H2O (10,14%). Võib sisaldada mangaani (kuni 5%).

Götiit on väga tavaline mineraal, ehkki teda peeti kunagi haruldaseks. Moodustub näiteks raua roostetamisel. Looduses moodustub götiit rauda sisaldavate mineraalide oksüdeerumisel. Götiidi neerjad vormid tekivad tema väljasettimisel rauda sisaldavatest kolloidlahustest, moodustades niiviisi rauarikkaid soo- ja allikasetteid. Götiit moodustabki põhilise osa rauamaagist, mida nimetatakse soorauaks.

Götiiti kasutatakse peamiselt rauamaagina.

Götiit võib sarnaneda hematiidiga, kuid on sellest kindlalt eristatav kriipsu värvuse järgi. Limoniit võib samuti götiidiga sarnaneda, kuid on enamasti kollakama värvusega.

Götiidile on antud nimi saksa kirjaniku Johann Wolfgang von Goethe auks, kes oli huvitatud ka mineraloogiast.
1381

**1381. aasta** (**MCCCLXXXI**) oli 14. sajandi 81. aasta.
## Sündmused maailmas

* ...

## Sündmused [[Eesti]]s

* Kuressaare piiskopilinnuse oletatav esmamainimine seoses piiskop Heinrich III mõrvamisega (allikas pole linnuse nime nimetatud)
*...

## Sündinud

*...

## Surnud

* Heinrich III, Saare-Lääne piiskop
1380

**1380. aasta** (**MCCCLXXX**) oli 14. sajandi 80. aasta.
## Sündmused maailmas

*8. september – Doni läheduses toimus Moskva suurvürsti Dmitri Donskoi, kes juhtis Vene vägesid, ning Kuldhordi juhtinud Mamai vahel Kulikovo lahing.

## Sündmused [[Eesti]]s

*...

## Sündinud

*...

## Surnud

*...
Sotsialistide-Föderalistide Partei

**Sotsialistide-Föderalistide Partei** (vene *Партия социалистов-федералистов* (Partija sotsialistov-federalistov), ka **Must Ümberjaotus** (*"Чёрный передел"* ("Tšornõi peredel") oli bakuninlik partei, mille juhid olid Paul Axelrod, Georgi Plehhanov, Vera Zassulitš jt. Partei, mis asutati 1879. aastal, keskus asus Peterburis, rühmad tegutsesid Moskvas, Kiievis, Odessas, Kaasanis jmt. linnades. Sotsialistide-Föderalistide Partei pooldas Zemlja i Volja programmi ja taktikat, eitas poliitilise võitluse vajadust ja taunis terroritaktikat.

## Vaata ka

*Sotsialistide-Revolutsionääride Partei
Must Lipp

**Must Lipp** (poola *Czarny Sztandar*, vene *Черное Знамя*) oli anarhokommunistlik organisatsioon, mis pooldas Kropotkini ideed vabast kogukondlikust ühiskonnast, kus igaühele antakse vastavalt tema vajadustele.

1903 Białystokis asutatud Must Lipp oli suurim anarhistlik organisatsioon Venemaa keisririigis. Selle vahetu vandenõu- ja terroritaktika oli inspireeritud Bakuninist ja Nietzschest. Must Lipp leidis suurima toetajaskonna lääne- ja lõunapoolsetest piirikubermangudes. Ülekaalus olid üliõpilased, käsitöölised ja vabrikutöölised, kuid leidus ka talupoegi, maatöölisi, hulkureid, elukutselisi vargaid ja isehakanud nietzschelikke üliinimesi. Kuigi paljud liikmed olid poolakad, ukrainlased ja venelased, olid juudid Mustas Lipus enamuses.

Paul Avrich, Vene Anarhistid: “Uute anarhistlike organisatsioonide üldine eesmärk oli täielik kapitalismi ja riigi hävitamine, rajamaks teed libertaarsele tulevikuühiskonnale. Siiski oli üsna ebaselge, kuidas seda teostada. Kõige tulisemad vaidlused käisid selle üle, kas revolutsioonis on kohta vägivallale. Ühel poolel olid kaks sarnast rühmitust, Must Lipp ja Võimutus (*[[Beznatšalije]]*), mis pooldasid täieliku terrorismi sõjakäiku kodanluse maailma vastu." 

## Vaata ka

*Anarhism
*Sotsialistide-Föderalistide Partei
Eduard Limonov

**Eduard** Veniaminovitš **Limonov** (õieti **Savenko**; vene keeles Эдуард Вениаминович Лимонов (Савенко); 22. veebruar 1943 Dzeržinsk, Gorki oblast – 17. märts 2020 Moskva) oli vene kirjanik,  publitsist ja poliitik, Natsionaalbolševistliku Partei juht. 

Ta õppis Harkivi Pedagoogilises Instituudis. 

Aastal 1958 hakkas ta luuletusi kirjutama. Luulet kirjutas Limonov kuni 1980. aastate alguseni, seejärel hakkas kirjutama proosat ning lõpuks publitsistikat. 

Tema tuntumad teosed on "See olen mina, Editška" (1979), "Noor lurjus" (1986), "Jaht Bõkovile: Eduard Limonovi juurdlus" (2001), "Surnute raamat" (2001) ja "Metafüüsika triumf" (2005). Tema autobiograafiliste teoste motiividel valmis 2004. aastal ka film "Русское". 

Aastatel 1967–1974 elas ta Moskvas. 

1970. aastate keskpaigas emigreerus ta Nõukogude Liidust ning elas USA-s ja Prantsusmaal, 1980. aastast Pariisis. 

1990. aastate algul naasis Limonov Venemaale ning alustas seal aktiivset poliitilist tegevust. Ta asutas ajalehe Limonka. 

7. aprillil 2001 arreteeriti Limonov relvade hoidmise süüdistusega ning mõne päeva pärast vangistati Lefortovosse. 15. aprillil 2003 mõisteti talle neli aastat vabadusekaotust. Ta vabanes ennetähtaegselt. 

## Raamatud
* "Это я, Эдичка" ("See olen mina, Editška"; 1979)
* "Дневник неудачника" ("Hädavarese päevik"; 1982)
* "Подросток Савенко" ("Nooruk Savenko"; 1983)
* "У нас была великая эпоха" ("Meil oli suur ajastu")
* "Молодой негодяй" ("Noor lurjus"; Pariis:  Синтаксис 1986)
* "Палач" ("Timukas"; Jeruusalemm 1986)
* "Девочка-Зверь" ("Tüdruk-metsloom") 
* "Великая мать любви" ("Armastuse suur ema" )
* "Убийство часового" ("Tunnimehe tapmine")
* "Исчезновение варваров" ("Barbarite kadumine"; publitsistika) 
* "Американские каникулы" ("Ameerika koolivaheaeg"; publitsistika")  
* "Анатомия героя" ("Kangelase anatoomia") 
* "В плену у мертвецов" ("Surnute käes vangis")
* "Смерть в автозаке"
* "Охота на Быкова: расследование Эдуарда Лимонова" ("Jaht Bõkovile: Eduard Limonovi juurdlus"; Peterburi: Лимбус-Пресс 2001)
* "Книга мёртвых" ("Surnute raamat"; Peterburi: Лимбус Пресс 2001)
* "Дисциплинарный санаторий" ("Distsiplinaarsanatoorium"; Peterburi: Амфора 2002)
* "Моя политическая биография" ("Minu poliitiline biograafia"; Peterburi: Амфора 2002)
*"Русское психо" 
* "Торжество метафизики" ("Metafüüsika triumf"; Moskva: Ad Marginem 2005; vangistusest Engelsis asuvast üldrežiimiga kolooniast nr 13) 

## Ekraniseeringud
* Film "Русское" (2004) põhineb Limonovi autobiograafiliste teoste motiividel. 

## Vaata ka

*Natsionaalbolševism 

## Välislingid
 
*intervjuu Eduard Limonoviga 
* Teine Venemaa 
*  Eduard Limonov 
* Limonovi teoste täistekstide täielik kogu 
* Natsionaalbolševistliku Partei koduleht 
* ЖЖ-сообщество «Эдуард Лимонов вне политики» 
* Eduard Limonov 
*  Natsionaalbolševistliku partei ametlik venekeelne koduleht 
* Limonka 
*  Skandaalne Limonov soovib saada Venemaa presidendiks Postimees.ee, 2. märts 2009
1382

**1382. aasta** (**MCCCLXXXII**) oli 14. sajandi 82. aasta.
## Sündmused maailmas

* ...

## Sündmused [[Eesti]]s

*...

## Sündinud

*...

## Surnud

* Winrich von Kniprode, Saksa ordu kõrgmeister
Röstimine

**Röstimine** on toiduaine või toidu kuumtöötlemine, mille puhul see  kuumeneb ja pruunistub. 

Selleks kasutatakse näiteks panni, hõõguvate süte kohale asetatud metallresti, rösterit vmt. 

Röstitakse näiteks saia ja leiba.

## Vaata ka

*Praadimine
*Grillimine
*Passeerimine
Maipo

**Maipo** on kihtvulkaan Lõuna-Ameerikas Andides. Tipp kõrgusega 5264 meetrit jääb Tšiili ja Argentina piirile 100 km Santiagost kagus. Vulkaan purskas viimati 1908. aastal.
Tipust idas asub maaliline, aga raskesti ligipääsetav Laguna del Diamante järv - veepind 3289 m üle merepinna.

Vulkaaniga sama nime kannab ka Maipo provints Santiago linnaregiooni lõunaosas.
Bougainville

**Bougainville** (inglise; tok-pisini *Bik Buka*) on saar Melaneesias, geograafiliselt üks Saalomoni saartest, poliitiliselt kuulub Paapua Uus-Guineale, moodustades põhiosa Bougainville'i autonoomsest piirkonnast. 

Bougainville'i pindala on 9318 km². Saar on mägine, kõrgeim tipp on 2715 meetri kõrgune Balbi vulkaan .

Bougainville'il elas 2008. aasta seisuga 175 160 inimest. Rahvastiku tihedus oli 18,80 inimest ruutkilomeetri kohta.

## Ajalugu

Bougainville on olnud asustatud vähemalt 33 000 aastat.

Põhja- ja Lõuna-Bougainville'is räägitakse idapaapua keeli, mille päritolu ja sugulussuhted on teadmata. Nähtavasti on nende keelte kõnelejad saarte põlisasukad. Saare keskosas kõneldakse austroneesia keeli, mille tõid saarele Lapita kultuuri kandjad lääne poolt umbes 3000 aastat tagasi.

Eurooplaste jaoks avastas Bougainville'i 1767 Louis Antoine de Bougainville ja nimetas selle enese järgi, kuid Saalomoni saarte pärismaalaste vaenulikkuse tõttu ei maabunud saarel ega kuulutanud seda Prantsusmaa osaks.

Saksa Uus-Guinea kehtestas oma kontrolli Bougainville'i ja selle lähedal paiknevate saarte Buka, Choiseuli saare, Shortlandi ja Treasury saarte üle 1885, kuid ei laiendanud oma võimu kagu poole ülejäänud Saalomoni saartele. Suurbritannia kuulutas ülejäänud Saalomoni saared 1893 oma protektoraadiks. 1899 hõivas Suurbritannia Saksa Uus-Guinea idapoolseimad saared ja 1900 loobus Saksamaa õigusest kõigile Saalomoni saartele peale Bougainville'i, saades vastutasuks Lääne-Samoa, mis tänapäeval moodustab Samoa riigi.

Esimese maailmasõja ajal okupeeris Austraalia kogu Saksa Uus-Guinea ja Rahvasteliit andis 1920 kogu selle territooriumi Austraalia halduse alla.

1942 vallutas Bougainville'i Jaapan, kes kasutas saart Teise maailmasõja ajal baasina rünnakute korraldamiseks Guadalcanalile, kus asub tänapäeva Saalomoni Saarte pealinn Honiara, ja teistele liitlaste territooriumidele. 1943. aasta novembrist 1944. aasta aprillini püüdsid liitlased Bougainville'i vallutada, aga jaapanlased taganesid mägedesse ja säilitasid sõja lõpuni oma väed saarel. Alles Jaapani keiser Hirohito käskis neil 2. septembril 1945 alla anda, misjärel Jaapani sõdurid saadeti Jaapanisse.

Paapua Uus-Guinea iseseisvus 1975. aastal. Sellest ajast moodustab Bougainville koos oma looderannikul asuva Buka saare ning mõne põhjas ja kirdes asuva atolliga Paapua Uus-Guinea Põhja-Saalomoni saarte provintsi.

1988–1998 toimunud kodusõjas hukkus üle 15 000 inimese. 2001. aastal sõlmitud rahulepingus lubati korraldada iseseisvusreferendum.

Sügisel 2019 oli kavas korraldada iseseisvusreferendum. Referendum toimus 23. novembrist kuni 7. detsembrini ja tulemused kuulutati välja 11. detsembril 2019. 98% hääletanutest eelistas täielikku iseseisvust. Hääletus ei ole Paapua Uus-Guinea valitsusele siduv.

## Viited
Mustjala kirik

**Mustjala Anna kirik** on kirik Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kirikut kasutab EELK Mustjala Anna kogudus.

Kirik valmis 1863 ja pühitseti 8. novembril samal aastal.

Uus kirik asendas 1605. aastal ehitatud kabelit. Mustjala kirik on historitsistlik-eklektilise arhitektuuristiili näide.

Selle kõrge torn oli meresõitjatele oluliseks maamärgiks. Kirik on ühelööviline pikihoone ja kujunduses esinevad kõrvuti gooti ja romaani stiili motiivid. Altar ja kantsel on pseudogooti stiilis. Kiriku altarimaal "Kristus ristil" on aastast 1938 (kunstnik Rudolf Sepp).

Mustjala kiriku oreli ehitas Gustav Terkmann 1903. aastal.

Tuntust on kirik kogunud ka traditsioonilise ürituse Mustjala muusikapäevade toimumiskohana.

## Nimi
Mustjala kirik ei kanna Anna nime mõne katoliku pühaku järgi, vaid Saaremaa kuberneri Claus Maltesen Sehestedi abikaasa Anna Sehestedi (sünd Lykke) järgi, kes lasi 1605. aastal ehitada sellele kohale kabeli.

## Orel
Mustjala kiriku orel valmis 1903 meister Gustav Terkmanni käe all. Mehaanilise traktuuriga orelil on 8 registrit.

## Välislingid

*
Mayon

**Mayon** on vulkaan Luzoni saarel. Kõrgus 2421 meetrit.

Mayon on Filipiinide 22 aktiivsest vulkaanist aktiivseim, see on viimase 400 aasta jooksul pursanud umbes 50 korda.