open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raivo Stern

**Raivo Stern** (sündinud 10. juulil 1963 Viljandis) on eesti füüsik.

## Elulugu
Raivo Stern sündis teenistujate peres.

1981. aastal lõpetas Stern C. R. Jakobsoni nim. Viljandi 1. Keskkooli, 1987 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna ja 1995. aastal kaitses Zürichi Ülikooli juures füüsikadoktori (PhD) kraadi väitekirjaga "NMR/NQR study of superconductor Y2Ba4Cu7O15".

Stern oli 1987–1992 KBFI insener ja nooremteadur, 1995–1996 École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris (ESPCI) külalisprofessor, 1996–2000 Illinoisi Ülikooli (Urbana-Champaign, Illinois, USA) järeldoktor ja külalisprofessor, 2000–2006 KBFI vanemteadur, ühtlasi 2002–2007 Tallahassees NHMFL külalisteadlane ja 2005–2008 korduvalt osalemas Prantsusmaal EMFL/LNCMI laboris tuumaresonantsmõõtmistel kõrgetes magnetväljades. Aastatel 2006–2016 oli Stern KBFI direktor, alates 2015 KBFI juhtivteadur, 01.10.2016–30.11.2016 Osaka Ülikooli ja 01.04.2019-31.05.2019 Kyoto Ülikooli külalisprofessor, alates 2020 KBFI keemilise füüsika laboratooriumi juhataja.

## Teadustöö
Raivo Sterni uurimisvaldkonnad on tahke keha tuumaresonants, mitmesuguste materjalide (sh oksiidsed ja süsinikmaterjalid, kvantmagnetid ja kõrgtemperatuursed ülijuhid) struktuuri ja funktsionaalsete omaduste uurimine raadiospektroskoopia meetoditega, mõõtmised kõrgetes alalis- ja pulssmagnetväljades; kondensaadid ja koherentsed olekud kvantkriitiliste punktide ümbruses uudsetes frustreeritud kvantmagnetites.

Stern on Ameerika Füüsikaühingu (1995) liige ja Eesti Füüsika Seltsi asutajaliige (1989. aastast, juhatuse liige 2004–2012). Ta on avaldanud üle 100 teaduspublikatsiooni.

## Teoseid
* Radioscopic studies of magnetic properties of high temperature superconductors (kaasautor). // Z. Naturforschung 45 (1990);  
* J-coupling in high temperature superconductors (kaasautor). // Mol. Phys. 95 (1998); 
* Exact dimer ground state and quantized magnetization plateaus in the two-dimensional spin system SrCu2(BO3)2(kaasautor). // Phys. Rev. Lett. 82 (1999) 15; 
* NMR evidence for spatial modulations in the cuprates (kaasautor). // J. Superconductivity 13 (2000) 5; 
* On the structure of the Cu B-site in La1.85Sr0.15CuO4 (kaasautor). // Stripes and Related Phenomena. New York,2000; 
* Magnetic-field-induced condensation of triplons in Han purple pigment BaCuSi2O6 (kaasautor). // Phys. Rev. Lett. 93 (2004);  
* Exploring the oxygen order in Hg-1223 and Hg-1201 by 199Hg MAS NMR (kaasautor). // New Challenges in Superconductivity: Experimental Advances and Emerging Theories. Dordrecht, 2004; 
* Spin-triplet excitons in the S=1/2 gapped antiferromagnet BaCuSi2O6: Electron paramagnetic resonance studies (kaasautor). // Phys. Rev. B 73 (2006) 9;
* Solid-state NMR of endohedral hydrogen-fullerene complexes (kaasautor). // Phys. Chem. Chem. Phys. 9 (2007); 
* Nuclear magnetic resonance evidence for a strong modulation of the Bose-Einstein condensate in BaCuSi2O6(kaasautor). // Phys. Rev. B 76 (2007).

## Viited

## Kirjandus
* "Eesti teaduse biograafiline leksikon", 4. köide

## Välislingid
*
Eestimaa au ja uhkuse orden

**Eestimaa au ja uhkuse orden** on Barclay de Tolly Sõprade Klubi igal aastal välja antav teenetemärk (orden). Ordenit antakse alates 2016. aastast. 

Ordenit antakse inimesele, kes on Eestile toonud rahvusvahelist au ja uhkust.

## Laureaadid
*2016 – Indrek Laul
*2017 – Annely Peebo
*2018 – Kaido Höövelson  
*2019 – Neeme Järvi
*2020 – Rainer Nõlvak 
*2021 – Anne Veski
*2023 – Markus Villig ja Martin Villig
*2024 – Ain Hanschmidt 
*2025 – Mart Saarma

## Viite

## Välislingid
* Ooperilaulja pälvis maailmamastaabis eduka karjääri eest Eestimaa Au ja Uhkuse ordeni. 16. jaanuar 2017
* Sumovägilane pälvis väärika autasu, Virumaa Teataja, 13. veebruar 2018
* Neeme Järvi pälvis Eestimaa Au ja Uhkuse aumärgi, 15. jaanuar 2019
* Passwordi esineja Rainer Nõlvak ja tema "Teeme ära!" meeskond pälvisid aumärgi "Eestimaa au ja uhkus"
* "Teenetemärgi saanud Anne Veski: hea laulja peab olema aus?", 2. november 2021
* Eestimaa Au ja Uhkus“ tänavuse teenetemärgi pälvisid Markus ja Martin Villig, 12. veebruar 2023
* Eestimaa au ja uhkuse“ teenetemärgi pälvis ettevõtja Ain Hanschmidt 24. märts 2024
* Barclay de Tolly Sõprade Klubi pidulik galaõhtu, kus professor Mart Saarmale anti üle klubi kõrgeim tunnustus, 11. märts 2025
Ajakirjanikkude Kodu

**Ajakirjanikkude Kodu** oli Tallinnas Pirita-Kosel Pirita jõe kaldal asunud Eesti Ajakirjanike Liidu puhkekodu.

Liit ostis puhkekodu 1927. aastal. Puhkekodu avati 22. juunil 1927. Puhkekodu juurde ehitati nii teisi hooneid kui ka näiteks tenniseväljakuid. Praegu on sellel Kosemetsa tänava kinnistul arhitekt Urmas Lõokese projekteeritud korterelamud. 

Puhkekodus võõrustati ka välisajakirjanike.

Kaunis villa on praeguseks kahjuks hävinenud ning asemele ehitatud uued kortermajad.

## Viited
Elurikkuse ja loodushüvede koostöökogu

**Elurikkuse ja loodushüvede koostöökogu** (inglise keeles *Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and Ecosystem Services* – otsetõlkes 'valitsustevaheline teaduslik-poliitiline elurikkuse ja loodushüvede koostöökogu', **IPBES**) on sõltumatu valitsustevaheline platvorm, mille eesmärk on tugevdada teaduse ja poliitika seoseid, et tagada elurikkuse ja loodushüvede tõhusam kaitse ja jätkusuutlikum kasutamine ning selle kaudu ka säästev areng ja inimeste pikaajaline heaolu.

Elurikkuse ja loodushüvede koostöökogu asutati 21. aprillil 2012 94 riigi valitsuse poolt. 2018. aasta seisuga on koostöökogu liikmeks 128 riiki. Koostöökogu sekretariaat asub Bonnis Saksamaal ja selle tööd administreerib ÜRO Keskkonnaprogramm (UNEP). Eesti liitus 2016. aastal, olles varem osalenud koostöökogu töös vaatlejana.

Elurikkuse ja loodushüvede koostöökogu eesmärk on luua nii teadus- kui ka poliitiliste kogukondade poolt tunnustatud ülevaated elurikkuse ja loodushüvede (ökosüsteemiteenuste) seisundist, mille loomisesse on panustanud teadlased, valitsused ja valitsusvälised organisatsioonid, samuti kohalikku pärimusteadmust kandvad kogukonnad. Ülevaated koostatakse läbipaistva protsessi käigus kogu olemasolevat informatsiooni sünteesides. IPBES-i eesmärgiks on parandada teaduse hõlmamist iga tasandi poliitilistesse otsustesse ning aidata poliitikutel teha informeeritud otsuseid jätkusuutliku arengu ja inimeste heaolu tagamiseks.

Koostöökogu väljundiks on elurikkuse ja ökosüsteemiteenuste seisundi regionaalsed aruanded, globaalne aruanne ning mitmesugused temaatilised aruanded. Valminud on temaatiline aruanne, mis käsitles tolmeldajaid, tolmeldamist ja toidutootmist ning mille kinnitasid 124 valitsust 2016. aastal Kuala Lumpuris Malaisias.

2018. aasta 23. märtsil võeti Colombias IPBES-i liikmesriikide poolt vastu neli regionaalset aruannet, sealhulgas Eestit puudutav Euroopa ja Kesk-Aasia aruanne, ning maa kahjustumist käsitlev temaatiline aruanne. Eestis on IPBES-i kontaktasutuseks Kliimaministeerium. Eestist on aruannete koostamisel retsensendina osalenud Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuse vanemekspert Kaja Peterson (tolmeldajate, tolmeldamise ja toidutootmise aruanne) ning autorina Tartu Ülikooli vanemteadur Aveliina Helm (Euroopa ja Kesk-Aasia regionaalne aruanne).

## Viited

## Välislingid
* Elurikkuse ja loodushüvede koostöökogu koduleht
* TÜ teadlased leiavad üleilmses aruandes, et elurikkuse edasine kahanemine seab inimeste heaolu suurde ohtu Tartu Ülikooli pressiteade, 26. märts 2018
Müsli

**Müsli** (saksa sõnast *Müsli*) on kaerahelvestest ja mitmesugustest lisanditest (näiteks kuivatatud puuviljad, peenestatud pähklid) toortoit. Enamasti süüakse müslit koos piima või jogurtiga.

Müsli mõtles 1900 välja Šveitsi arst Maximilian Bircher-Benner, kes tarvitas seda inimeste ravimiseks.

## Viited
Pitsat

**Pitsat** on pitseri löömiseks kasutatav vorm, millesse on peegelpildis uurendatud kujutis või kiri.

Pitsateid on kasutatud juba vanades Idamaades, samuti antiikses Kreekas ja Roomas. Antiikajal kasutati peamiselt kivisse lõigatud pitsateid, keskajal on rohkem levinud metallist, enamasti hõbedast graveeritud pitsatid. Tänapäeval kasutatakse nii metallist kui kummist pitsateid.

Pitsati kuju võib olla väga erinev. Üle ajastute võib kõige levinumaks pidada pitsatsõrmust, mille eelis on, et seda saab kogu aeg lihtsalt kaasas kanda. Suuremate kujutiste loomiseks kasutatud pitsateid on kantud ka nööri otsas kaelas. Kahepoolsete pitserite vajutamiseks kasutatakse tange. Lisaks tasapinnalistele pitsatitele on kasutatud ka rullipitsateid. Tänapäeva pitsatitel on tavaliselt kujutise vajutamiseks tagaküljele kinnitatud lihtne käepide.

Pitsatiga vajutatud pitsereid kasutatakse kas sulgemiseks või tõendamiseks.
OpenHAB

**OpenHAB** on avatud lähtekoodiga automatiseerimisplatvorm, mis on loodud eri seadmete integreerimiseks ühte lahendusse. OpenHAB on kasutatav seadmetes, mis on võimelised käitama Java virtuaalmasinat ning on loodud tootjatest sõltumatuna. Seega on võimalik integreerida väga suur hulk erinevaid seadmeid eri tootjatelt.

## Arhitektuur ja struktuur

### Arhitektuur
OpenHAB on süsteem, mis koosneb alamsüsteemidest. Seega on OpenHAB-i kasutamise eelduseks, et alamsüsteemid on OpenHAB-ist sõltumatult üles seatud ja konfigureeritud. OpenHAB-i arhitektuuri mõistmiseks tuleb sellele mõelda kui kahest komponendist koosnevale tervikule.

Esimene osa hõlmab süsteemi lisatud seadmeid, nendevahelisi ühendusi ja teisi süsteemi füüsilisi aspekte.

Teine osa OpenHAB-ist keskendub sellele, kuidas informatsioon seadmete ja ühenduste vahel kasutajaliideses on esitatud, kuidas kasutaja seatud reeglid mõjutavad seadmete kujutamist tarkvaras. Lisaks sellele on selle osa ülesanne ka kasutajaliideses läbi viidud tegevustele vastavad muudatused sisse viia ka valitud seadme tarkvaras.

### Struktuur
OpenHAB on arendatud Javat kasutades ning suures osas Eclipse Smarthome'i raamistikul põhinev. Tegemist on modulaarse tarkvaraga, mis on lisade kaudu laiendatav. Lisade abil on OpenHAB-il lai valik funktsioone, alustades kasutajaliidestega ning lõpetades suure hulga ühendatavate seadmetega.

## Komponendid

Asjad (ingl k. *things*) on OpenHAB-i kontekstis üksused, mida saab süsteemile lisada. Need võivad olla füüsilised seadmed, kuid võivad olla ka mingi muu hallatava informatsiooni või funktsiooni allikad. Asjadel võib olla rohkem kui üks funktsioon.

Asjad täidavad oma funktsiooni läbi kanalite (ingl k. *channels*). Asjadel on iga rolli jaoks kanal ning ainult juhul, kui asi on seadistatud vastavat rolli kasutama, on selle rolli kohta käiv kanal aktiivne. Kasutaja ei ole kohustatud kasutama asja kõiki funktsioone.

Köited (ingl k. *bindings*) on lisad, mis võimaldavad siduda kirjed (ingl k. *items*) füüsiliste seadmetega.

Kirjed on rakenduse võimalused, mida on võimalik kasutada kasutajaliideses või automatiseerimises. Igal kirjel on määratud seisund ning neile on võimalik käske anda.

Lülid (ingl k. *links*) on seotud täpselt ühe kanali ja ühe kirjega. Kui kanal on kirjega seotud, siis on võimalik kasutada vastava kirje võimalusi läbi kanali asjaga suhtlemiseks. Igal kirjel võib olla mitu kanalit ning igal kanalil võib olla mitu kirjet.

## Lisad
OpenHAB-i süsteemi muudavad täielikuks mitut liiki lisad. Välja on töötatud eri liiki kasutajaliideseid, näiteks nutitelefoni või siis arvuti jaoks. OpenHAB-i on ka integreeritud võimalus andmeid üle aja salvestada. Selleks on võimalik kasutada püsivusteenuseid. Lisaks sellele on kasutajatele saadaval veel ka palju spetsiifilisi teenuseid nagu hääljuhtimine ning suur hulk reegleid ja skripte, mida on seadmete juhtimiseks võimalik kasutada.

## Vaata ka
* Nutikodu
* Nutistu

## Viited
Vastastikusus

Majandusantropoloogias tähistab **vastastikusus** ehk retsiprooksus erinevaid teenuste ja toodete vahetusi väljaspool turumajanduslikke raame. 
Majandusajaloolane ja -antropoloog Karl Polanyi on vastastikusust nimetanud üheks toodete vahetuse kolmest peamisest põhimõttest turu- ja ümberjagamispõhimõtte kõrval. Enamasti valitseb ühiskonnas üks sellistest põhimõtetest, nii näiteks on turupõhimõte valdavaim kapitalistlikes ühiskondades,
ent on koloniaalajaloo ja globaliseerumise vältel muutunud olulisemaks ka ülejäänud maailmas. Toodete ja teenuste vahetus leiab aset erinevate turumehhanismide (nt raha) kaudu, mis määravad vahetatava väärtuse. Vastastikusus toimib seevastu üsna egalitaarsetes ühiskondades võrdsel positsioonil olevate inimeste vahel, kus lähedastes sotsiaalsetes suhetes olevad inimesed vahetavad enam-vähem võrdseid tooteid või teenuseid . 

Vastastikuste vahetuste hulka võib lugeda nii barterit kui kingituste vahetamist. Kuigi barteri puhul on tegemist kohese vahetusega, kingituste puhul toimub vahetus aga mingi aja jooksul, iseloomustab mõlemat vastastikuste sotsiaalsete suhete ja neile tugineva usalduse olulisus vahetuse protsessis. Sellised suhted on ebaolulised vahetustes, mida vahendab raha. Samas on igasuguse vahetuse vastastikusus kontiinum: mida kohesem on vahetus (nt barteri puhul), seda vähem olulised on sotsiaalsed suhted, millele vahetus tugineb või mida see loob. Mida pikema aja jooksul vahetus aset leiab, seda olulisem on usaldus ning juba olemasolev sotsiaalne suhe ja/või sellise suhte loomine, millele vastastikusus saab tugineda. Niisiis iseloomustab ka raha poolt vahendatud vahetust sama joon: kui tegemist on laenuga, on selle toimimiseks oluline usaldus ja/või sotsiaalne suhe, mis tagastamist garanteeriks. Viivitus vahetuses loob nii suhte kui tagastamise kohustuse ja seeläbi mängib vastastikusus rolli hierarhiliste suhete kujunemisel ühiskonnas, kus ühe inimese suutlikkus tänu-, kingi- või rahavõlga tasuda on suurem kui teisel. 

Vastastikustel vahetustel võib olla ka oluline poliitiline tähtsus võimule saamisel nii mittetööstuslikes ühiskondades nagu näiteks Melaneesia, kus nn *moka* vahetused tagavad pealiku rollini jõudmise, kui ka tööstusühiskondades, kus poliitikute karjääri toetavad erinevad äriringkonnad. Kui Melaneesias on sellised vahetused ühiskonna poolt aktsepteeritud ja ritualiseeritud, siis kapitalistlikes tööstusühiskondades on tegemist pigem varjatud vahetustega, mis tihti korruptsiooni piirimaile võivad sattuda. 

Ameerika kultuuriantropoloog Marshall Sahlins eristas vastastikususes kolme eri tüüpi: üldistatud, tasakaalustatud ja negatiivne vahetus . Vastastikusust kui üldist printsiipi ühiskonnas käsitles ka Claude Lévi-Strauss seletamaks vahetusi suguvõsade või perekondade vahel, mis loovad või tugevdavad sugulussuhteid .

## Vaata ka
*vahetuskaubandus
*sõbrakaubandus

## Viited
Voldemar Palm

**Voldemar Hiob Palm** (21. august 1905 Iisaku vald, Virumaa – 6. juuni 1992 Lidingö vald, Rootsi) oli eesti majandusteadlane.

Ta õppis aastail 1929–1935 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas ja 1935 õigusteaduskonnas, Korporatsioon Vironia liige.

1932–1939 oli ta ASi Kauba Pank ametnik ja prokurist Tartus, 1937. aastal valiti Eraettevõtete Ametnikkude Koja 2. (kontoriametnikkude) sektsiooni liikmeks, 1939–1944 oli ASi Eesti Kunstsarve Tehased pearaamatupidaja. 

1944 põgenes Rootsi, kuni 1955 ajalehe Välis-Eesti, 1951–1953 ASi Neuhaus & Co pearaamatupidaja. Alates 1953 ajalehe Teataja majandusjuhataja. Hiljem hotellrestorani Foresta raamatupidaja Lidingöl, 1974 läks pensionile.

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Ants Melles

**Ants Melles** (varasem eesnimi **Hans Voldemar**, perekonnanimi ka **Mellis**; 1. märts 1908 – Türisalu, Harku vald, Harjumaa – 21. jaanuar 1992 Tallinn) oli eesti jurist.

Ta õppis 1927–1932 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Ta oli AS "Põhja Pank", 1927–1941 AS "Krediit Pank" ametnik, 1937 valiti Eraettevõtete Ametnikkude Koja 2. (kontoriametnikkude) sektsiooni liikmeks. Oli Kaitseliidu liige.

1941–1944 teenis Punaarmees, 1944–1954 oli poliitilise süüdistusega (nõukogudevastane agitatsioon Punaarmees) vangistatud. 1954 Eestis tagasi. 5. ehitustrusti ja Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi Ehitus-Montaaživalitsuse meister, seejärel RPI "Eesti Tööstusprojekt" vanemraamatupidaja ja Ehitusmaterjalitööstuse Valitsuse revident. 1963–1974 Ehitusministeeriumi pearaamatupidaja asetäitja ja revisjoniosakonna juhataja, 1974 läks pensionile.

Tema tütar on keeleteadlane Anu Haak.

## Välislingid
* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Alfred Kiviste

**Alfred Kiviste** (kuni 1928. aastani **Alfred Kliimann**; 7. märts 1890 Pedaspää, Ahja vald, Tartumaa – 7. juuni 1972 Luua, Jõgeva rajoon) oli eesti majandusteadlane.

Ta õppis Pedaspää vallakoolis, Räpina kihelkonnakoolis, H. Margensi kaubanduskoolis, Tartu Õhtugümnaasiumis ja 1925–1929 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna kaubandusosakonnas. Oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

1909–1911 oli ta vendade Tõnissonide aiandusäri ja seemnekaupluse raamatupidaja Tartus ja Eerikal. Alates 1911 Postimehe revident. 1914–1918 osales Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas ja oli Saksamaal sõjavangis, 1918–1920 osales Vabadussõjas. 1920–1921 Rõngu Laenu ja Hoiu Ühisuse raamatupidaja. 1921–1932 kirjastuse Noor-Eesti raamatupidaja, 1932–1935 asjaajaja-pearaamatupidaja, alates 1935 ärijuht. 1937. aastal valiti ta Eraettevõtete Ametnikkude Koja 1. (ettevõtete) sektsiooni liikmeks. 

1944–1948 töötas kirjastuses Teaduslik Kirjandus Tartus. 1948–1956 oli Kuremaa metsakooli õpetaja.

## Viited

## Välislingid
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Karl Varju

**Karl Varju** (kuni 1924 **Karl Varjun**; 31. detsember 1898 Puhja, Kavilda vald, Tartumaa – 23. veebruar 1979 Bloomington, New Jersey) oli eesti majandusteadlane.

1921 lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1921–1923 õppis Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonnas, 1923–1928 õigusteaduskonna kaubandusosakonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

1918–1920 osales Vabadussõjas. 1922–1925 põllumajandusliku keskühisuse "Estonia" teravilja kokkuostja, 1926–1927 Uhtna tärklise- ja piiritusevabriku abijuhataja, 1928–1944 Tartu Eesti Majandusühisuse osakonnajuhataja, peakaupluse juhataja ning peaärijuht. 1937 valiti Eraettevõtete Ametnikkude Koja 3. (äriteenijate) sektsiooni) liikmeks. 

1944 põgenes Saksamaale, 1949 siirdus USAsse. 1950–1954 ehitustööline, 1955-1960 pargaste kapten Hudsoni jõel. 1978 ülendatud lipnikuks?

## Kategooria
*Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
Bartolo da Sassoferrato

**Bartolo da Sassoferrato** (ladina **Bartolus a Saxoferrato**; ka **Bartolus de Saxoferrato**; 1313 Venatura Sassoferrato lähedal, Marche – 13. juuli 1357 Perugia) oli itaallasest jurist, kes õpetas Perugias õigusteadust. Ta oli postglossaator ja keskaja üks tähtsamaid õigusteadlasi.

Ta õppis Barolos ja Bolognas ning uuris ja tõlgendas Justinianuse koodeksit (*Codex Justinianust*), mis anti välja 6. sajandil Justinianus I valitsemise ajal. Bartolo koos mõttekaaslastega alustas *ius commune* kujundamist, mida kasutati ka Hispaanias, Portugalis ja Saksamaal.

## Elulugu
Bartolo da Sassoferrato sündis arvatavasti 1313. aasta lõpul Sassoferato lähedal Venatura külas.

Ta alustas oma õpinguid Perugia ülikoolis ja liikus edasi Bologna ülikooli, kus ta 1334. aastal promoveeriti doktoriks. Alates 1339. aastast õpetas ta iseseisvalt, algul Pisa ülikoolis, siis Perugia ülikoolis. Seal sai ta 1348. aastal aukodaniku tiitli. Keiser Karl IV nimetas Bartolo 1355. aastal oma nõunikuks. Perugia ülikoolis olid tema õpilasteks Baldus de Ubaldis ning tolle vennad Angelus ja Petrus. Bartolo suri  13. juuli 1357. aastal 43-aastaselt Perugias, olles juba eluajal saavutanud suure lugupidamise.

Bartolo alustas koos mõttekaaslastega *ius commune* kujundamist, mida kasutati nii Hispaanias, Portugalis kui ka Saksamaal.

Aastal 1355 sai Bartolusest Saksa-Rooma riigi keisri Karl IV saadik, saades seega suuremad õigused ja isikliku vapi.

## Teosed
Bartolo oli keisritruu, koostades glosside viitestiku Keiser Heinrich II (Karl IV vanaisa) seaduste kohta. Heinrich oli aastal 1313 välja andnud seadused majesteedivastaste kuritegude kohta (*crimen laesae maiestatis*) ning lasknud lisada ''Corpus iuris civilise'' juurde. Need olid viimased seadused, mis hilisantiigi kogumikku lisati. Hoolimata lühikesest eluajast pärandas Bartolo järeltulevatele põlvedele mahuka teose, mis ei sisalda üksnes *Corpus iuris civilisw* kõigi osade kommentaare, vaid ka palju traktaate üksikküsimuste üle (sealhulgas ka kuulus kirjutis jõeõigusest: *De fluminibus seu Tyberadis*) ning üle 300 arvamusavalduse. Ta arendas uusi õigusideid, näiteks tingimuste tagasiulatuv mõju või rahvusvaheline era- ja karistusõigus.

Bartolo tegeles ka riigiõiguse küsimustega, iseäranis kuulub tema teos "De regimine civitatis" poliitiliste teooriate ja rahvasuveräniteedi ajaloo juurde.

Bartolo kirjutatud on varaseim heraldikakäsitlus "Tractatus de insigniis et armis", mis avaldati 1356. aastal ning mis kirjeldab nii vappide tähendusi kui ka nende kasutust.

## Tähtsus
Hilisemate *ius commune* juristide iseloomulikuks lugupidamise väljenduseks on lause *nemo bonus iurista nisi bartolista* ('keegi ei ole hea jurist, kui ta ei ole bartolist', s.t Bartolo järgija).

Bartolo ei mõelnud välja küll uusi õigusteaduslikke meetodeid, küll aga saavutas kommentaaride uue kvaliteedi tõttu suure kuulsuse ja nimetuse "juristide vürst".

Itaalia teatris tähistab nimi Bartolo jäiga ja pedantse juristi koondkuju.

## Viited
Delirium Brothers

**Delirium Brothers** on Eesti punkansambel.
## Ajalugu
Ansambli tuumiku moodustavad kaks lauljat ja laulukirjutajat, kes kasutavad pseudonüüme Rott ja Jõehobu. Instrumentalistidest on kaasa löönud tavaliselt J.M.K.E. liige Villu Tamme, tollane Kurjami ja hilisem J.M.K.E. liige Reimo Va ning hilisem ansamblite Itk ja Nitrous liige Arx. Ansambli algusaeg on suhteliselt määramatu, esimesed kontserdid täiskoosseisulise bändina anti 1997. aastal, ent Rott ja Jõehobu kasutasid endid akustiliste kitarridega saatva duona Delirium Brothersi nime juba varem.

Delirium Brothersi tuntuim lugu on Allan Vainola ja Andres Aule kirjutatud "Maailm lõpeb maikuus", mis salvestati 1997. aastal Mätta Fondi kogumikkasseti "25 kuldset lööklaulu" jaoks koos omaloomingulise looga "Rootsi vangla". Instrumentaalpartiid mängisid sisse Villu Tamme ja Alar Tomson.

Ansambel Vennaskond salvestas oma variandi loost "Maailm lõpeb maikuus" 2001. aastal ilmunud albumi "News From Nowhere" jaoks.

Delirium Brothers pole kunagi ametlikult laiali läinud ning on loonud järjepidevalt uusi laule, ent kontsert- ja salvestustegevus on erinevatel põhjustel alates 2000. aastate algusest soiku jäänud.
## Liikmed
Põhiliikmed:
* Rott – vokaal
* Jõehobu (Renks) – vokaal
Kontsertidel ja salvestustel osalenud liikmed:
* Villu Tamme – kitarr, bass
* Reimo Va – bass
* Arx – trummid
* Mõmmi (Andres Aru) – trummid
* Alar Tomson – kitarr, trummid
* Striit (Sven Tarto) – vokaal, kitarr
## Diskograafia
Kogumikel ilmunud lood:
* "Maailm lõpeb maikuus" ja "Rootsi vangla" kogumikul "25 kuldset lööklaulu, 1. osa" (Mätta Fond, 1997, MC)
* "Alkohooliku argipäev" kogumikul "25 kuldset lööklaulu, 2. osa" (Mätta Fond, 1998, MC)
* "Suicide" kogumikul "Punk on surn'd IV" (Fucking Cunt Records, 1999, MC)
* "Narkomaania" kogumikul "25 kuldset lööklaulu, 3. osa" (Mätta Fond, 2000, MC)
* "Suicide" kogumikul "Where The Wildest Things Are" (Depraved & Devilish, 2000, MC)
* "Maailm lõpeb maikuus" Allan Vainola kogumikalbumil "Greatest Hits" (Mumm Records, 2016, LP)
* 
## Viited
Bruno Kerem

**Bruno Edmund Kasper Kerem** (24. august 1910 Tartu – 10. jaanuar 1943 Novo-Selenino Velikije Luki lähedal) oli eesti jurist.

Ta lõpetas 1927 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, õppis 1927–1932 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Üliõpilasselts Liivika liige.

1930–1940 oli ta AS "Balti Manufaktuur" juriskonsult, valiti 1937. aastal Eraettevõtete Ametnikkude Koja 2. (kontoriametnikkude) sektsiooni liikmeks, alates 1939 vandeadvokaat Heinrich Bergmanni abi Tallinnas. 

1941 mobiliseeriti Punaarmeesse, langes Velikije Luki lähedal.
Improvisatsioonkõne

**Improvisatsioonkõne** ehk **improkõne** on üks kõne edastusviisidest, mida kasutatakse olukordades, kus ettevalmistusaega on vähe või pole seda üldse. Vahel on kõne teema mingil määral olukorrast tuletatav. Mitmetes riikides, näiteks Ameerika Ühendriikides on tegemist ka võistlusalaga, milles koolid kindlate reeglite järgi mõõtu võtavad.

## Ajalugu
Improvisatsioonkõne täpne lugu on teadmata, sest see on eeldatavasti pärit aegadest, kus inimesed hakkasid verbaalselt suhtlema. Improvisatsioonkõne kui kunsti arendasid teadaolevalt esimestena välja kreeklased siis, kui sündis demokraatia. Eriti tähtis oli see oskus meestele, kes tahtisid osa saada poliitikast. Ettevalmistuseta kõne oli igapäevane mõjutamisvahend poliitilistel kogunemistel ning seega olid paljud nõus kõnekoolituse eest sofistidele maksma, et need aitaksid neil täiendada argumenteerimisvõimet ja idiolekti. Esimesed vastavad koolid asutati 5. saj eKr.

Esimene kõneõpik, mida kasutati renessansini, valmis Roomas 80. aastatel eKr ning kandis nime "Rhetorica ad Herennium". Raamatu autoriks oli Cicero, kes oli advokaat, arst ning sel ajal Rooma suurim oraator.

Pea 200 aastat hiljem, 90 pKr, valmis Roomas teine raamat "Institutio Oratoria", mida kasutatakse veel tänapäevalgi. Raamatu autor on oraator Quintilianus, kes sai eeskuju ja inspiratsiooni Rooma assamblee miitingutest.

Keskajal hakati ülikoolides õpetama retoorikat kui ainet. Esimesed retoorika populaarsed uurimisalused olid Quintilianus ja Aristoteles, kelle teoseid analüüsiti õppimaks, kuidas pidada head kõnet.

## Ettevalmistus
Improkõne ettevalmistus on reeglina lühike, kuid on mitmeid kasulikke näpunäiteid, mida meeles tuleks pidada. Esmalt tuleb selgeks teha esitatava kõne tähtsamad osad. Kuna ettevalmistus on lühike, pole mõtlemine kõne üksikosade peale hea, sest see tekitab segadust. Oluline on keskenduda sissejuhatusele, ühele tabavale aspektile teemaarenduses ning kokkuvõttele.

Oluline on enda läheduses hoida märkmeid, olgu need arvutis või paberkandjal. Märkmed on abiks olukorras, kus kõik on justkui öeldud ning tekib paanika, mida edasi teha. Kui on tunne, et sõnum on edasi antud ning midagi enam öelda pole, tuleb sõnum lühidalt kokku võtta. Rääkida tuleb enesekindlal toonil ning mitte kahelda oma kõnes. Reeglina on improkõne esitajad autoriteedid, keda kuulatakse ning kellel on, mida öelda

## Viited
Mike Pompeo

**Michael Richard Pompeo** (sündinud 30. detsembril 1963) on USA poliitik, advokaat ja endine ohvitser, alates 26. aprillist 2018 kuni 20. jaanuarini 2021 Ameerika Ühendriikide 70. riigisekretär. 

Mike Pompeo oli Luure Keskagentuuri peadirektor 23. jaanuarist 2017 kuni 26. aprillini 2018.

## Haridus ja varajane karjäär
Pompeo sündis Orange'i maakonnas (California). Ta isa oli Itaalia päritoluga; ta isapoolne vanavanemad olid sündinud Carmanico Terme'is Abruzzos. Aastal 1982 lõpetas Pompeo Los Amigos High Schooli Fountain Valleys, kus ta mängis korvpallimeeskonnas. 1986. a. lõpetas Pompeo esimesena tema klassist Ameerika Ühendriikide Sõjaväe Akadeemia spetsialiseerumisega inseneri  juhtimise alale.

1986–1991 oli Pomepo sõjaväeteenistuses ohvitserina teises eskadronis, kus sai kapteni auastme.

## Ettevõtlus
Aastal 1998 kolis Pompeo Wichitasse. Temal ning ta sõpradel Brian Bulataol, Ulrich Brechbuhlil ja Michael Stradingeril oli lennuväe lennukite osade ettevõte (Aero Machine, Precision Profiling, B&B Machine) ja üks ettevõte Saint Louises (Advance Tool & Die). 1999. a. nimetati ettevõtted ümber Thayer Aerospace'iks.

## Viited
Jätasoo

**Jätasoo** ehk **Jättasoo** on soo, mis asub Kolkja külast 8 km läänes, Savka ja Saburi küla lähedal Peipsiääre vallas.

Jätasoos asub merikotka püsielupaik.

## Viited

## Kirjandus
* Markus, Eduard 1925. Das Komplexenprofil von Jätasoo. *Sitzungsberichte der Naturforscher-Gesellschaft bei der Universität Dorpat (Loodusuurijate Seltsi aruanded)* 32(1/2): 15–35.
Aqva Hotel & Spa

**Aqva Hotel & Spa** on spaahotell Rakveres aadressil Parkali tänav 4. 

Kompleksi haldab OÜ Aqua Hotels. Kompleksi juht on Roman Kusma. 

Kompleksis on 120 hotellituba, vee- ja saunakeskus, jõusaal, konverentsikeskus, kaks restorani (Fiore ja Fresco) ja heaolukeskus.

Kui AQVA Hotel & Spa 2008. aastal avati, kuulusid sinna vee- ja saunakeskus, kaks restorani ja spaakeskus. 2013. aastal avati hotelli ja spaa juurdeehitis. 

## Viited

## Välislingid
*Kompleksi koduleht
Allapanu

**Allapanu** on põllumajandusloomadele sooja, kuiva ja puhta aseme tegemiseks kasutatav materjal, mille ülesanne on imada võimalikult palju virtsa ja gaase (näiteks ammoniaaki).

Eelkõige tarvitatakse allapanuks teraviljapõhku, saepuru, turvast, kuivanud puulehti jms.
Toronto Pearsoni rahvusvaheline lennujaam

**Toronto Pearsoni rahvusvaheline lennujaam** (IATA: **YYZ**, ICAO: **CYYZ**), ametlikult nimega **Lester B. Pearsoni rahvusvaheline lennujaam** (sageli lühendatud **Toronto Pearson**, **Pearsoni lennujaam** või lihtsalt **Pearson**) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Toronto linna.

Lennujaam asub Toronto kesklinnast 22,5 km loodes.

Pearsoni lennujaam on Kanada suurim ja kõige reisijate rohkeim lennujaam.

See on ühtlasi Air Canada sõlmlennujaam.

Ansambel Rush on pühendanud lennujaamale oma instrumentaalloo YYZ. 

## Välislingid
* 
* Ametlik koduleht (inglise keeles)
Aeglusti

**Aeglusti** ehk **moderaator** on aine, materjal või seade, mida kasutatakse mingi protsessi või liikumise aeglustamiseks.

Näiteks kasutatakse aeglustit tuumareaktoreis neutronite aeglustamiseks. Aeglusti tuumaga põrkudes kaotavad neutronid energiat ja muutuvad soojuslikeks neutroneiks, kutsudes esile tuumade lõhustumist. Aeglustina kasutatakse näiteks vett, berülliumi ja selle ühendeid, grafiiti.
Rahvusteavik

**Rahvusteavikutena** käsitletakse Eestis kõigis keeltes avaldatud ning välismaal eesti keeles avaldatud teavikuid, eestikeelsete teoste tõlkeid ja Eestist pärit autorite võõrkeelseid teoseid. Rahvusteavikute kogumine, säilitamine ja kättesaadavaks tegemine on Eesti Rahvusraamatukogu üheks põhiülesandeks. 

Rahvusteavikuid kogutakse alates 1918. aastast, mil asutati Riigiraamatukogu. Käesoleval ajal säilitatakse kõiki enne 1861. aastat ilmunud eestikeelseid ja enne 1831. aastat ilmunud võõrkeelseid rahvusteavikuid harulduste kogus ning hiljem ilmunutest üht, kõige paremini säilinud eksemplari arhiivkogus. Teised eksemplarid kuuluvad põhikogusse. Võrguväljaannetena komplekteeritakse internetis avaldatud raamatuid, ajalehti, ajakirju, jätkväljaandeid, kaarte ja noote ning neid säilitatakse digitaalarhiivis DIGAR. Rahvusteavikuid komplekteeritakse jooksvalt säilituseksemplari seaduse ning komplekteerimise juhendi alusel. Järelkomplekteeritavad ja mujal ilmunud teavikud saadakse tellimiste, ostude, annetuste ja vahetuste teel.

Rahvusteavikud kajastuvad E-kataloogis ESTER ning Eesti rahvusbibliograafia andmebaasis. Võrguväljaanded ja trükifailid on leitavad ka DIGARi otsingu ja Rahvusraamatukogus loodud bibliograafiliste andmekogude kaudu. Rahvusteavikute kasutamine on reguleeritud Rahvusraamatukogu kasutuseeskirjaga. Harulduste kogu teavikuid ning arhiivkogusse kuuluvaid Rahvusraamatukogu ainueksemplare saab kasutada harulduste ja arhiivkogu saalis. 
Trükiste digitaalsed koopiad on leitavad DIGARi Eesti artiklite portaali ja digiteeritud eesti ajalehtede andmebaasi DEA kaudu. 
Rahvusteavikute kogude säilitamiseks on vajalikud teatud tingimused – näiteks Rahvusraamatukogus on pikaajalise hoiuga hoidlates tagatud stabiilne keskkond (õhutemperatuur 18±1 °C
ning suhteline õhuniiskus 40±5%).

## Viited
Afganistani lennujaamade ja lennuväljade loend

*Siin loetletakse [[Afganistan]]is asuvaid [[lennujaam]]u ja [[lennuväli|lennuväljasid]].*
* Hamid Karzai rahvusvaheline lennujaam
* Herati rahvusvaheline lennujaam
* Kandahari rahvusvaheline lennujaam
* Mazar-i-Sharifi rahvusvaheline lennujaam
Albaania lennujaamade ja lennuväljade loend

*Siin loetletakse [[Albaania]]s asuvaid [[lennujaam]]u ja [[lennuväli|lennuväljasid]].*

* Tirana rahvusvaheline lennujaam
* Kukësi lennujaam
William George Armstrong

**William George Armstrong** (26. november 1810 Newcastle upon Tyne – 27. detsember 1900 Rothbury) oli inglise relvatööstur ja leidur, Londoni Kuningliku Seltsi liige (1843). 1846. aastal leiutas ta hüdraulilise tõstuki.

Ta rajas ettevõtte Armstrong Whitworth.

Armstrong löödi rüütliks 1859. aastal.

## Viited

## Välislingid
* William Armstrongi mälestuseks loodud veebileht
Kutiikula (botaanika)

**Kutiikula** on taime lehti, noori võrseid ja muid osi kattev kaitsekile. See koosneb vahaga immutatud lipiididest ja süsivesinikpolümeeridest ning seda sünteesitakse ainult epidermi rakkudes.

## Kirjeldus
Kutiikula on lipiidpolümeeri kiht, mis on kaetud vahaga ning mis esineb kõikide taimede primaarorganite välispindadel. Kutiikula moodustab taimel koherentse välimise kihi, mille saab eraldada taime vigastamata. Kutiikula kaitseb taime kuivamise ja väliskeskkonnatingimuste eest, nagu näiteks dehüdratsioon, UV-kiirgus, tuul ja vihm, aga ka putukate ja seente eest, mis võivad taime oluliselt kahjustada. Selline kude on seega oluline alusuuringutes, põllukultuurides ning kvaliteedi parandamise seisukohalt. Selle ainulaadsed omadused on kaasa toonud ka uudseid arenguid, näiteks bioplast. See annab ülevaate hiljutisest edusammudest selles valdkonnas, interdistsiplinaarse nägemuse kutiikula kohta, mis stimuleerib tulevasi teadusuuringuid.

## Struktuur
Epidermirakud sünteesivad kutiikula vahasid. Kutiikula koosneb lahustumatust kutiikula membraanist, mis on immutatud ja kaetud vahaga.  Vaha koostisosadeks on hüdrofoobsete ühendite segu, kus süsivesinikke on tavaliselt 16–36.  Kutiikula pealmine vahakiht kristalliseerub enamasti keerukate ridade, torude või plaatidega mustriks. Need mustrid suurendavad vee tõrjevõimet vaha pinna tugevdamisega. Vee sattumisel taime pinnale moodustub kohe veepiisk ja liikudes kannab see endaga koos ära saastavad osakesed. Kutiin aitab moodustada barjääri taime ja tema elukeskkonna vahel nii, et vesi püsiks taimes ja patogeenid väljaspool.
 
## Funktsioonid
Taime kutiikulal on vee läbilaskvuse barjäär, mis takistab vee aurumist epidermi pinnalt, samuti takistab see välise vee ja lahustuvate ainete kudedesse sisenemist. Lisaks vee ja teiste molekulide läbilaskvuse barjäärile (takistab veekadusid), annavad mikro- ja manostruktuurid kutiikulale spetsiifilised pinnaomadused, mis takistavad taimsete kudede saastumist välise vee, mustuse ja mikroorganismide eest.

Õistaimede kutiikula on enamasti lehe peal paksem. Kuivema kliima jaoks kohastunud kserofüütsete taimede lehtedel on paksemad kutiikulad kui niiskema kliimaga mesofüütsetel taimedel, millel pole dehüdraatumise ohtu lehe alumises pooles. 

Ka kutiikula vahakihil on kaitsefunktsioon. See moodustab tõkke, mis kaitseb viirusosakeste, bakterirakkude, spooride ning seente eest.

## Evolutsioon
Esimesed taimed maismaal hakkasid kasvama 450 miljonit aastat tagasi. Taimede üleminekul veest maismaale hakkas tekkima kutiikula. Kutiikula võimaldas õhu keskkonnas säilitada vett.

## Viited
Arenguantropoloogia

**Arenguantropoloogia** on antropoloogia haru, mis vaatleb arenguabi ja arengueesmärkide taga peituvaid ideaale ja ideoloogiat ning praktilist mõju ühiskondadele. Üks levinumaid arenguideaale on moderniseerumine. See tähistab muutust, mille keskmes on tänapäeval majanduskasv tööstuse ja turgude laienemise ning tehnoloogilise innovatsiooni toel, aga ka poliitilised muutused, sealhulgas demokraatia areng ning inimareng laiemalt, näiteks kirjaoskuse levik, sotsiaalse mobiilsuse võimaluste suurendamine ja vaesuse vähendamine. Kõik need muutused leiavad aset eri viisidel ning neil võib olla etteaimamatuid ja ühiskondi põhjalikult muutvaid tagajärgi, samuti on neis protsessides väga olulisel kohal teoreetiline arutlus arenguprotsessi üle.

Arenguantropoloogia tegeleb nii arenguabiga tegelevate organisatsioonide praktikate kui iseloomulike mõtlemisviiside uurimisega (sh nt arenguorganisatsiooni dokumentide, kohtumiste arutelude põhjal). Enamasti on arenguantropoloogilised analüüsid arengu suhtes *kriitilised*, küsides, miks pole vaesus väga paljudes maades hoolimata arenguabist vähenenud, miks on arenguplaanide ja arengutulemuste vahel silmatorkavad käärid, miks ei arvesta arenguorganisatsioonid sageli kohaliku konteksti ja ajalooliste õppetundidega – ehk miks nii suur osa arenguplaanidest läbi kukub? 

Arenguantropoloogid juhivad tähelepanu, et arengueesmärkide näol on tihti tegemist on majandus- ja poliitiliste mehhanismide toel peale surutud eesmärkidega, mille mõju nii konkreetsetele ühiskondadele, ühiskonnasisestele gruppidele kui ka globaalsele olukorrale võib olla läbi mõtlemata või isegi hoomamatu. Arturo Escobar kirjeldab rahvusvahelist arenguabi kui üht neokolonialismi vormi, mis on abistatavate maade probleeme kasvatanud, selle asemel et neid lahendada.  James Ferguson kirjeldab, kuidas arengutegevuse ja -diskursiivsete vahenditega jäeti ressursside jaotamisest Lesotho ühes rahvusvahelises arenguprojektis petlik pilt, justkui ei oleks tegemist millegi poliitilisega. Tegelikult õnnestus nõnda tugevdada riiklikku bürokraatlikku võimu keskusest kaugetes piirkondades.  Eestis on arenguantropoloogilisi uurimusi teinud Aet Annist, kes vaatles kogukonnaarengu programmi Kagu-Eestis 2000. aastate esimesel poolel ning osutas, et programmi käigus loodi ühelt poolt tugev arendajate kogukond, mis ebaõnnestumisi kohalike süüks pani, teisalt õõnestasid programmi tegevused keskuskülade keerulises ja uudses ebavõrdsuse kujunemise tingimustes inimeste katset teistest eemalduda ja sellega lahendamatuid sotsiaalseid olukordi vältida ning panustasid mõnes külas hoopis sotsiaalsete suhete murenemisse. 

## Viited
Rannakohvik

**Rannakohvik** on supelrannas asuv kohvik.

Eesti tuntumaid rannakohvikuid on Pärnu rannakohvik.

## Viited
Moralia

**"Moralia"** (vanakreeka keeles Ἠθικά *Ethika*; vabas tõlkes "Moraal" või "Kommetest ja tavadest") oli 1. sajandil pKr tegutsenud Vana-Kreeka ajaloolase ja esseisti Plutarchose raamat, millesse kuuluvad 78 esseed ja kõnet kirjeldavad antiikaegse Kreeka ja Rooma elu ning mitmesuguseid mõtisklusi ja arutlusi ajaloost, religioonist, mütoloogiast, filosoofiast jpm. Raamatu algupärand on kreekakeelne, kuid keskajal oli levinud peamiselt selle ladina tõlge, mistõttu seda tuntakse tänapäevalgi valdavalt ladinakeelse pealkirja järgi.

Henricus Stephanuse (Henri Estienne'i) 1572. aasta väljaandest alates on "Moralia" traditsiooniliselt jagatud 12 raamatuks. Teos hõlmab tekste nagu ajalooline "Vedamisest või Aleksander Suure voorusest", religioonilooline "Isise ja Osirise kultusest", allikakriitiline "Herodotose pahatahtlikkusest", filosoofiline "Oraaklite allakäigust", "Jumaliku kättemaksu viivitustest", "Meelerahust", humoristlik dialoog "Odysseus ja Gryllus" jts. Mõnedes väljaannetes kaasnevad nendega ka Plutarchosele ekslikult omistatud teosed, mis pärinevad valdavalt siiski antiikajast ning on väärtuslikud ajalooallikad.

"Moralia" on avaldanud mõju paljudele filosoofidele ja esseistidele läbi Euroopa ajaloo, eriti renessansis ja valgustusajal. Silmapaistvaid mõjutusi on sealt saanud Euroopa uusaegse esseistika üks rajajaid Michel de Montaigne.
Karl Lamprecht

**Karl Gotthard Lamprecht** (25. veebruar 1856 Jessen – 10. mai 1915 Leipzig) oli Saksa majandus- ja kultuuriajaloolane.

## Elu ja looming

Lamprecht sündis Jessenis Saksimaal, õppis ajalugu Göttingeni, Leipzigi ja Müncheni ülikoolis; kaitses 1878. aastal Leipzigis väitekirja 11. sajandi Prantsuse majandusajaloost (*Beiträge zur Geschichte des französischen Wirtschaftslebens im 11. Jahrhundert*). 

Pühenduski esialgu keskaja majandusajaloo uurimisele, peateos "Saksa majanduselu keskajal" (*Deutsches Wirtschaftsleben im Mittelalter*, 1885–1886, 3 kd). 1891. aastall valiti Leipzigi ülikooli keskaja ja uusaja professoriks. Lamprechti elutööks kujunes 14 köites ilmunud "Saksa ajalugu" (*Deutsche Geschichte*, 1891–1909), mis püüdis pakkuda kõikehõlmava panoraami Saksa ajaloost aegade algusest autori kaasajani. Raamat vallandas nii Saksamaal kui kauemalgi elava metodoloogilise vaidluse (nn *Methodenstreit*).

Lamprecht töötas välja algupärase lähenemise ajaloole, mis toonitas vajadust uurida individuaalsete aspektide asemel kollektiivseid, hõlmata ühtaegu nii materiaalseid kui ka vaimseid tegureid ja uurida võrdlevalt kõiki maailma kultuure. Asutas oma uurimisprogrammi elluviimiseks 1909. aastal Leipzigi ülikooli juurde Kultuuri- ja üleüldise ajaloo instituudi (Institut für Kultur- und Universalgeschichte). Käsitades ajalugu ühiskondlik-psühholoogilise teadusena, pakkus ta välja esialgu Saksa ajaloo, ent hiljem kogu inimkonna ajaloo liigenduse viieks kultuuriajastuks, mis kujundavad inimeste sideme ümbritsevaga: 1) sümbolism (kuni 350 pKr), 2) tüpism (350–1050), 3) konventsionalism (1050–1450), 4) individualism (1450–1700) ja 5) subjektivism (alates 1700). Resümeeris oma vaated ajaloole 1904. aastal Ameerikas peetud loengutes "Tänapäeva ajalooteadus: viis loengut" (*Moderne Geschichtswissenschaft: Fünf Vorträge*,1905).

## Teosed
* *Deutsche Geschichte. Zwölf Bände und zwei unvollständige Bände.* Berlin 1891–1909.
* *Deutsches Wirtschaftsleben im Mittelalter*. 3 in 4 Bänden.  Leipzig 1885/1886.
* *Alte und neue Richtungen in der Geschichtswissenschaft*. Leipzig 1896
* *Die kulturhistorische Methode*. Berlin 1900
* *Moderne Geschichtswissenschaft: Fünf Vorträge.* Freiburg im Breisgau 1905
* *Deutsche Geschichte der jüngsten Vergangenheit und Gegenwart*. 2 Bände. Berlin 1912/1913.
* *Deutscher Aufstieg 1750–1914*. Gotha 1914
Mötte wiiwul

**Mötte wiiwul : ''löbusad lood ja tarwilised teadused igale ühele**'' oli meelelahutusajakiri, mis ilmus aastatel 1902–1904 Narvas. 

Ajakirja koostaja ja toimetaja oli Tõnu Martin Franzdorf. Sisuks oli ilukirjanduslikud jutud, luuletused ja antoloogilised valmid. Seal ilmusid ka Franzdorfi raamatupoodide reklaamid. 

Ajakirja trükiti Narvas Aleksandr Grigorjevi trükikojas, Koidu tänav 5. Toimetus asus Narvas Uus-Petrovski avenüü 70, kus asus ka Franzdorfi raamatu ja kirjatarvete äri. 

Ajakirja hind oli 3 senti ja seda ilmus kokku 18 numbrit, mis olid erinevate pealkirjadega:

* Jõulu healed
* Kewade kannid
* Külmakuu õied
* Lilled
* Luule lennul
* Mõtte viivul
* Mõtte wiiwul: II
* Mötte wiiwul
* Narwa naljad
* Narwa narrid
* Narwa näkkid: I
* Narwa näkkid: II
* Ohaka õied
* Porikuu Pähklid
* Pühade helinad
* Pühade palad
* Talwised tormid
* Tuule tiiwul

## Viited

## Välislingid
* Digar - Mötte wiiwul : Narwa naljad
Kunstirevolutsioon Eestis

**Kunstirevolutsiooniks Eestis** nimetatakse eesti kunsti jaoks pöördelist 1966. aastat, kui modernistlik kunst jõudis laiemalt ametlikele näitustele.

Tartu kunstnike kevadnäitus, noorte kunstnike näitus Tallinna Kunstihoones, näitus “Maal. Graafika. Foto” Eesti Teaduste Akadeemia Raamatukogu fuajees ja Ilmar Malini isikunäitus Kunstisalongis tõid mastaapselt avalikkuse ette esmajoones juba nõukogude oludes hariduse saanud kunstnikepõlvkonna uuenduslikud pürgimused. Eelmainitutele lisandus sõjaeelse Pallase koolkonna kasvandiku Elmar Kitse näitus Tartu Kunstnike Majas, kus vaatajale avanes enneolematult vaba abstraheeriv maalilisus. Nende sündmuste koosmõju võrdlemine revolutsiooniga on selles mõttes õigustatud, et Hruštšovi sula vabanemismeeleoludest alguse saanud, paljuski 20. sajandi moodsa kunsti mõtestamisele ja omandamisele suunatud nooremate eesti kunstnike otsingud olid selleks ajaks saavutanud arvestatava ulatuse ja kvaliteedi. Ametlik aktsept neile oli küll ajutine ja piiratud.

“Revolutsiooni” keskmes olid noorema põlvkonna kunstnikud, kes olid elanud kogu elu või suurema osa elust Nõukogude Liidus ning sattusid 1960. aastate keskpaigas olukorda, kus seni kunstile kehtinud ranged ametlikud reeglid olid muutunud mõnevõrra leebemaks.

2015. aastal toimus Kumu kunstimuuseumis ulatuslik näitus “Kunstirevolutsioon 1966”, millega kaasnes ka samanimeline raamat. “Kunstirevolutsiooni” kirjeldava näituse kunstnike ringis olid: Jüri Arrak, Tatjana Dobrovolskaja, Andrei Dobrovolski, Kristiina Kaasik, Elmar Kits, Raivo Korstnik, Tõnis Laanemaa, Malle Leis, Ilmar Malin, Olav Maran, Boris Mäemets, Enno Ootsing, Tiiu Pallo-Vaik, Jüri Palm, Enn Põldroos, Kaljo Põllu, Henn Roode, Evi Tihemets, Peeter Tooming, Aili Vint, Tõnis Vint.

Lisaks olulisematele muuseumidele on murrangulisele 1966. aastale ja piirnevatele aastatele ulatuslikumalt keskendunud ka mitmed kunstikogujad, s.h Mart Lepp, Margus Punab ja Andres Eilart, kes on korraldanud oma erakogude põhjal ka temaatilisi näitusi.

## Viited

## Kirjandus
* *Kunstirevolutsioon 1966*. Eesti Kunstimuuseum: 2015. ISBN 9789949485406
Kose Karskusselts "Aade"

**Kose Karskusselts "Aade"** oli Harjumaal Kosel 1901–1908 tegutsenud karskusselts. 

Seltsis tegutsesid ka mitmed kirjanikud, näiteks Jakob Mändmets (1871–1930), Ernst Peterson-Särgava (1868–1958) ja ajakirjanik Johannes Reinthal. Selts üüris 1904. aastal eraseltsimaja Roobul, kus peeti kõnesid ka 1905. aasta revolutsiooni päevil ning seetõttu põletasid karistussalklased maja maha.

1907 moodustati karskusseltsi ja Kose Muusikaseltsi ühendamisel uus organisatsioon: Kose Haridusselts.
Golfi suurturniirid

**Golfi suurturniirid** (inglise keeles **Major Championships**) on elukutseliste meesgolfimängijate tähtsaimad iga-aastased golfivõistlused. Sarnaselt tennisega toimub ka golfis igal aastal neli suurturniiri ning need on elukutseliste golfimängijate prestiižseimad individuaalvõistlused.

Neli suurturniiri ajalises järjestuses on järgmised:

* Masters Tournament – alates 1934. aastast, toimub aprilli teisel nädalal Augusta National Golf Clubi väljakul Georgia osariigis USA-s. Ainuke Mastersi turniir, mis peetakse alati ühel ja samal väljakul. 
* US Open – alates 1895. aastast, toimub juuni kolmandal nädalal ning peetakse erinevatel USA golfiväljakutel.
* The Open Championship e British Open – vanim suurturniir, mida peetakse aastast 1860. Toimub juuli kolmandal nädalal ning peetakse alati links-tüüpi väljakul Suurbritannias.
* PGA Championships – alates 1916. aastast, peeti varem augustis, kuid alates 2019. aastast mai kolmandal nädalal. Võisteldakse erinevatel USA väljakutel.

## Ajalugu

Algselt kuulusid suurturniiride hulka kaks Briti turniiri (The Open Championships ja The Amateur Championships) ning kaks USA turniiri (The U.S. Open ja The U.S. Amateur). Muutuse tõid Mastersi turniiri alustamine 1934. aastal ning elukutseliste golfi populaarsuse kiire kasv 1940.–1950. aastatel. Pole täpselt teada, millal täpselt muutus toimus, kuid üks võimalik pöördepunkt on 1960. aasta ning Arnold Palmeri edu aasta alguses. Pärast võite Mastersil ja US Openil viitas Palmer, et kui tal õnnestuks võita ka British Open ja PGA Championships samal aastal, siis teeks ta sarnaselt Bobby Jonesiga (ainuke, kes on võitnud neli suurturniiri samal aastal – 1930) suure slämmi. Sestpeale on suurturniiride tähtsus meeste elukutseliste golfis järjest kasvanud ning seal saavad neli korda aastas kokku ala absoluutsed tipud.

## Võitjad

Üks elukutseliste tippgolfimängijate edu näitajaid on suurturniiride võitude arv.
Kosmonaut (arvutimäng)

**"Kosmonaut"** on Eesti arvutimäng, mille programmeerisid Jaan Tallinn, Ahti Heinla ja Priit Kasesalu. See oli esimene eestlaste tehtud arvutimäng, mida turustati ka välismaal.

Mängu turustas Rootsi ettevõte Scandinavian PC Systems, see avaldati 1990. aastal. Mängus tuli hüpates läbida takistusradu. Mängu avalikustati 1989. aastal.

Mängu järg "SkyRoads" toodi turule 1992. aastal. 

## Viited
VideoCV

**VideoCV** on lühikese videosalvestuse vormis enesetutvustus, mida võidakse kasutada tööle kandideerimisel tekstilise CV asemel või täiendusena.

## Välislingid
*Soovitusi VideoCV koostamiseks