open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Loož (vabamüürlus)

**Loož** (inglise keeles *lodge*) on vabamüürluse struktuuriüksus. 

Enamikus maailma piirkondades kogunevad vabamüürlased loožidesse, kus toimub vabamüürluse kolme esimese astme töö. Need astmed on: 

* 1&deg; *Entered Apprentice* 
* 2&deg; *Fellow Craft* 
* 3&deg; *Master Mason*

*Blue Lodge* ('sinine loož') on loož, mis annab kolm esimest astet. See on kõnekeelne termin, millele algul vaadati viltu, kuid nüüd on muutunud väga kasutatavaks. Suurbritannias on levinum termin *Craft Lodge*.  

Vabamüürlased, kes on kuulunud mitmesse looži, nimetavad **emaloožiks** (*Mother Lodge*) looži, kus nad said esimese astme. **Emaloožiks** võidakse nimetada ka looži, mis volitab või spondeerib uue looži loomist.   

Suurloož hõlmab teatud riiki või muud piirkonda. Sellele allub rida loože, mis jagunevad kas riikide, rahvuste või muude tunnuste alusel ning kokku moodustavad suurlooži. 

Loože on kolm gruppi, millest kõige suuremate õigustega on esimese astme suurloož, mis tavaliselt juhib loože mingis riikide rühmas. Sellele allub grupp teisi suurloože, mis tavaliselt tegutsevad konkreetse riigi ulatuses. Neile alluvad väiksemad "harukontorid" – loožid. Ainult suurloožil  on õigus moodustada uusi loože ja anda neile tegevusluba. Kui riigis suurloož puudub, siis küsib  tekkiv vabamüürlaste rakuke looži asutamiseks luba mõne teise riigi suurloožilt, mis jääb tema patrooniks.

## Vaata ka
*Suurloož
Subjektiivne õigus

**Subjektiivne õigus** on positiivsest õigusnormist õigussubjektile tulenev ja kuuluv õigustus. 
Subjektiivses õiguses peegelduvad nii õigussubjekti huvi kui ka võim. Vana-Rooma juristi Ulpianuse huviteooria kohaselt on peamiseks õiguse määrajaks huvi "Kui asi puudutab Rooma riigi huvi, on see avalik õigus, kui eraisiku kasu, siis eraõigus". Seega on eraisiku subjektiivsed õigused seotud kasu ja huviga. Subjektiteooria kohaselt määratleb õiguse koordinatsiooni- või subordinatsioonisuhte olemasolu. Seega on subjektiivsed õigused seotud ka võimuga.

## Eraõiguslikud subjektiivsed õigused
Subjektiivse õiguse sisu järgi liigitatakse subjektiivsed õigused eraõiguses järgmiselt:

# Absoluutsed õigused - subjekti õiguslik võim asja üle ning õigus välistada kolmandate isikute mõju. Näiteks omand.
# Relatiivsed õigused - nõudeõigused. Õigus nõuda kolmandatelt isikutelt tegevust / tegevusetust. Tekib absoluutse õiguse rikkumisel. Näiteks õigus nõuda omandi tagastamist.
# Konstitutiivsed õigused - annavad isikule õiguse ühepoolselt õigusi luua/muuta/lõpetada. Näiteks testament, edasikaebamisõigus, ühepoolne lepingu annulleerimine.

Õiguse objektist järgi liigitatakse subjektiivsed õigused eraõiguses järgmiselt:
# Isikuõigused - suunatud õiguse omajale. Õigus vabale arengule
# Perekondlikud õigused - abikaasade absoluutsed õigused. 
# Varanduslikud õigused - õigus oma vara režiimi määrata. Teenivad majanduslikke huve.

## Avaliku õiguse subjektiivsed õigused
Need on kaitsval normil põhinevad õigused avaliku võimu kandjate vastu. Tegemist on ka ühe õigusriigi tähtsa tunnusega, mis annab "õigusliku tee" avaliku võimu vastu. 

# õigused avalikus elus osalemiseks - poliitilised õigused, näiteks valimisõigus
# õigused ühisolemisele - huvi riigi tegevuse vastu, mis on suunatud üksikisiku heaks
# vabadusõigused - konstitutsionaalsed põhiõigused ja -vabadused.
Hassanal Bolkiah

**Hassanal Bolkiah Al-Mu'izzaddin Waddaulah** ehk lühemalt **Hassanal Bolkiah** (sündinud 15. juulil 1946) on 1967. aastast Brunei sultan.

Ta sai valitsejaks pärast oma isa Omar Ali Saifuddien III troonist loobumist. Pärast riigi iseseisvumist Briti võimu alt (1984) on kogu võim tema käes, ta on ka peaminister.

Nafta- ja gaasirikka kääbusriigi peana on üks maailma rikkamaid inimesi: tema vara väärtuseks on hinnatud 22 miljardit USA dollarit, talle kuuluvad hotellid Dorchester ja Beverly Londonis ning  maailma suurim palee. 

Hariduse sai ta Briti sõjakoolis.

## Tiitlid

Koos kõigi tiitlitega on sultani nimi Ke Bawah Duli Yang Maha Mulia Paduka Seri Baginda Sultan Haji Hassanal Bolkiah Al-Mu'izzaddin Waddaulah ibni Almarhum Sultan Omar Ali Saifuddin.

## Autode kogumine

Kui palju autosid tal täpselt on, pole teada. On esitatud arve vahemikus 1000–5000. Sealhulgas on kakssada Rolls-Royce'i, mis on maailma suurim Rolls-Royce'ide kogu. 1990. aastatel ostis Hassanal Bolkiah ligi poole Rolls-Royce'i toodangust. Hulgaliselt on tema valduses ideeautosid, samuti iga Vormel 1 maailmameistri vormeliauto alates 1980. aastast (eelistatavalt see, mida ta viimasel etapil juhtis).

## Perekond

Ta abikaasa on Pengiran Anak Saleha ja neil on 12 last:

* kroonprints Al-Muhtadee Billah Bolkiah (sündinud 1974)
* printsess Majeedah Bolkiah (sündinud 1976)
* prints Azim Bolkiah (1982–2020)
* prints Malik Bolkiah
* prints Mateen Bolkiah
* prints Wakeel Bolkiah
* printsess Rashidah Bolkiah
* printsess Muta-Wakkilah Bolkiah
* printsess Hafizah Bolkiah
* printsess Azemah Bolkiah
* printsess Fadzilah Bolkiah
* prints Abdul Wakeel
Süsinikdioksiidi osarõhk arteriaalses veres

**Süsinikdioksiidi osarõhk arteriaalses veres** (tähis **PaCO<sub>2</sub>**) on meditsiinis süsinikdioksiidi rõhk arteriaalses veres.

## Vaata ka
*hapniku osarõhk arteriaalses veres (PaO2)
Tahiti

**Tahiti** on Prantsuse Polüneesias asuv saar, üks Tuulepealsetest saartest.

See asub Vaikse ookeani keskosas. Lähim suurem maismaa Tahitile on Austraalia. See asub Moorea saare lähedal, 4400 kilomeetrit Hawaiist lõunas, 7900 km kaugusel Tšiilist ja 5700 km kaugusel Austraaliast. Tahiti on Prantsuse Polüneesia kõrgeim ja suurim saar. Saare laius on 45 km ja pindala 1045 km². 

Tahiti on Prantsuse Polüneesia majanduslik, kultuuriline ja poliitiline keskus. Prantsuse Polüneesia pealinn Papeete asub Tahiti looderannikul. Piirkonna ainus rahvusvaheline lennujaam Faʻaʻā rahvusvaheline lennujaam asub Tahitil Papeete lähedal.

## Loodus
Saar vulkaanilise tekkega. See on kõrge ja mägine ning on ümbritsetud korallrahudega. Kõrgeim tipp on Mont Orohena (*Mouʻa ʻOrohena*; 2241 m). Roonui mägi ehk Ronui mägi (*Mouʻa Rōnui*) tõuseb kagus 1332 meetrini.

Saar on jagatud kaheks ligikaudu ümmarguseks osaks, mida ühendab Taravao maakitsus. Need on Tahiti Nui ('suur Tahiti') loodes ja palju väiksem Tahiti Iti ('väike Tahiti', ka *Taiʻarapū*) kagus. Kummagi osa keskmes on vulkaanilised mäed. 

Tahitil on lopsakad vihmametsad ning palju jõgesid ja koski, sealhulgas Papenoʻo põhjaküljel ja Fautaua juga Papeete lähedal.

## Elanikkond
Saare elanikkonnast umbes 70% on polüneeslased, ülejäänud moodustavad eurooplased, hiinlased ja segapärandiga inimesed. Selle elanikkond oli 2017. aastal 189 517. Kogu Prantsuse Polüneesia elanikkonnast moodustavad Tahiti elanikud 68,7%. 2022. aasta rahvaloenduse järgi elab saarel 191 779 inimest.

Tahiti Nui rannik on tihedalt asustatud, eriti pealinna Papeete ümbruses. Tahiti Nui siseosa on peaaegu täielikult asustamata. Tahiti Iti on jäänud isoleerituks, kuna selle kaguosa (Te Pari) on ligipääsetav ainult paadiga või jalgsi.

Saare ainus ametlik keel on prantsuse keel, kuid laialt räägitakse ka tahiti keelt.

## Ajalugu
Algselt asustasid Tahiti polüneeslased aastatel 300–800 pKr. Esimese eurooplasena jõudis 1767. aastal saarele Samuel Wallis. Saar kuulus Tahiti kuningriigi koosseisu kuni Prantsusmaa selle 1880. aastal annekteeris. See kuulutati Prantsusmaa kolooniaks ja selle elanikest said Prantsusmaa kodanikud.

22. septembril 1914 ründas saart Saksa Ida-Aasia eskaader Maximilian von Spee juhtimisel.

## Viited

## Kirjandus
* Olev Remsu, "Paradiisisaared Tahiti ja Tonga", Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2001.
Agung

**Agung** on 3142 m kõrgune tegevvulkaan Indoneesias Bali saare idaosas, Bali kõrgeim tipp. 

Vulkaan purskas aastatel 1963–1964 ja tegutseb siiani. Tal on 500 m lai ja 200 m sügav kraater, kust aeg-ajalt väljub suitsu ja tuhka.

Läänest tulevad õhumassid kaotavad Agungi ületades niiskuse. Selle tõttu on Agungi läänenõlval palju sademeid ja kasvab vihmamets, aga idanõlv on kuiv ja viljatu.

Agungilt on hea ilmaga võimalik näha Balist idas paikneval Lomboki saarel olevat Rinjani mäge. Sellist head ilma juhtub harva, sest mõlemad mäed on sageli pilvedega kaetud.

## Mägironimine

Kuna Agung on tegevvulkaan, on selle otsa ronimine ohtlik. 

Kirjeldatud on kaht teed tippu, mille vahel puudub ühendus. Mäe otsa ronimiseks pole vaja eriluba. 

Agungi lõunajalamil olevast Besakihi külast ja selle kloostrist saab palgata teejuhi. Suur osa tippu viivast rajast asub džunglis ja ilma teejuhita on oht metsas rada käest kaotada. Tõus tippu kestab ka kogenud mägironijal neli-viis tundi, lisaks allatulek, seetõttu on tähtis rajalt eksimist vältida.

Agungi otsa ei ole kuigi lihtne ronida. Siiski ei ole köisi vaja kasutada. Mägi pole nii kõrge, et seal oleks mägihaiguse tekke ohtu. Tarvis on kaasa võtta ja kanda sooja veekindlat riietust. Kaasa tuleb võtta vett, sest seda ei ole vahepealt saada. Tuleb arvestada, et tipus võib ilm kiiresti muutuda.

## Viited

## Välislingid
*Agung – Global Volcanism Program
Hagia Sophia

**Hagia Sophia** [aja sofiia] on endine õigeusu kirik İstanbulis, üks Bütsantsi arhitektuuri kuulsamaid mälestusmärke. See ehitati aastail 532–537.

Aastatel 1204–1261 oli see katoliku kirik,  aastatel 1935–2020 muuseum, aastatel 1453–1931 oli ja alates 2020. aastast on see mošee.  

Bütsantsi kirikuteenistus oli väga pidulik ning vajas avarat ruumi. Sellepärast eelistati bütsantsi sakraalarhitektuuris kupliga kaetud tsentraalehitist, kus protsessiooni, kirikliku rongkäigu ilu on mitmest küljest vaadeldav.

Sellist kirikut olevat keiser Justinianus I näinud öösel unes ja andnud tõotuse, et ehitab sellise kiriku. Aastal 527 andis Justinianus I korralduse Püha Sophia kiriku ehitamiseks. Laevadega veeti kohale tohututes kogustes punast porfüüri, valget ja kollast marmorit ning rohelist serpentiini. Kirikut, mis oli samas paigas juba kolmas, hakati ehitama 532 ning ta sai valmis kuue aastaga. Maavärinaterohkes piirkonnas vajus 21 aasta pärast kuppel sisse, taastustööd kestsid 5 aastat. Nüüd pidas kirik vastu neli sajandit, enne kui uued maavärinad tingisid uusi ümberehitusi.

Hagia Sophia ehitusmeistrid Anthemos Trallesest ja Isidoros Mileetosest ühendasid veelgi suurema ruumi saamiseks kaks põhimõtteliselt erinevat ehitisetüüpi – basiilika ja tsentraalehitise – kuppelbasiilikaks. Kiriku 77 meetri pikkune kesklööv on kaetud kupli ja kahe poolkupliga. See suurendab ruumimõju ja annab kuplis asuvate akende kaudu ruumile hea valgustuse. Hoone konstruktsiooni põhitugedeks on neli võimsat piilarit, millele toetub kuppel.

Hagia Sophia katedraal on omalaadne ehitismälestis, kus Lääne ja Ida arhitektuuritraditsioonid ja kaunistusvõtted on saavutanud harmoonilise terviku. Kui türklased 1453. aastal vallutasid Konstantinoopoli, siis muudeti kirik mošeeks ja lisati minaretid, mis moonutasid hoone ilusat siluetti.

## Interjöör
Enamik mosaiike on kaetud, üle krohvitud mošeeks tegemise käigus, sest islamis ei ole lubatud inimest kujutada. Lagi oli kuldmosaiigiga kaetud, mis peegeldus kiriku poleeritud seintel. Marmorsambad olid nii õrna ja kaunist värvitooni, et ajaloolane Prokopios võrdles neid lilli täis aasaga. Kõikehaarav puhta ilu tunne. 987 kuulutasid Kiievi vürsti Vladimiri saadikud: "Me ei teadnud, kas oleme taevas või maa peal". Tänapäevaks on kuld tuhmunud, hoones on muuseum alates 1935.

Kirikute sisemusi kaunistati mosaiikidega. Pühakute pildid paigutati alla, kus seisis rahvahulk. Kuplil kujutati Kristust, apostleid ja prohveteid. Igal neljal kupli küljel kujutati ingleid. Seinu kaunistasid stseenid piibli ajaloost. Mosaiikidele iseloomulikud ranged näoilmed, fooniks kuld. Palju kasutati lillat.

## Vaata ka
*İzniki Hagia Sophia kirik, İznik (Nikaia) 

## Välislingid

*Hille Hanso. Hagia Sophia püha tarkus endiselt päevakorras. Edasi, 21.06.2020.
Indiaanlased

**Indiaanlased** on Ameerika põlisrahvad,  välja arvatud eskimod ja aleuudid. Nii hakkasid eurooplased  Atlandi ookeani taguste alade (Uue Maailma) põliselanikke, kes elasid  seal juba enne Kolumbuse avastusretki, nimetama sellepärast, et otsiti kaubanduslikku  mereteed Indiasse.

## Ajalugu

Praeguste teadmiste kohaselt asustas enamik indiaanlasi Ameerika vähemalt 16 000 aastat tagasi Siberist. 

## Põlisameerika rahvad
Indiaanlased jagunevad sadadeks kultuuriliselt erinevateks rahvasteks ja hõimudeks. Tänapäeval elab Põhja- ja Kesk- ning Lõuna-Ameerikas kokku umbes 69 miljonit indiaanlast.

## Põlisameerika keeled

## Vaata ka

*Skräälingid
*Mestiitsid
Robert Jordan

**Robert Jordan** (kodanikunimega James Oliver Rigney Jr. (17. oktoober 1948 – 16. september 2007) oli 
Ameerika Ühendriikide ulmekirjanik.

Ta on peamiselt tuntud oma "Ajaratta" ("*Wheel of Time"*) fantaasiaromaanide sarjaga, kuhu kuuluvad:
# "*[[New Spring]]*" (jaanuar 2004])
# "*[[The Eye of the World]]*" (15. jaanuar 1990); eesti keeles "Maailma silm" (kirjastus Tiritamm 2004) ISBN 9985-55-177-X
# "*[[The Great Hunt]]*" (15. november 1990)
# "*[[The Dragon Reborn]]*" (15. oktoober 1991)
# "*[[The Shadow Rising]]*" (15. september 1992)
# "*[[The Fires of Heaven]]*" (15. oktoober 1993)
# "*[[Lord of Chaos]]*" (15. oktoober 1994)
# "*[[A Crown of Swords]]*" (15. mai 1996)
# "*[[The Path of Daggers]]*" (20. oktoober 1998)
# "*[[Winter's Heart]]*" (9. november 2000)
# "*[[Crossroads of Twilight]]*" (7. jaanuar 2003)
# "*[[Knife of Dreams]]*" (11. oktoober 2005)
# "*[[The Gathering Storm]]*" (27. oktoober 2009. Robert Jordani surma tõttu lõpetas raamatu Brandon Sanderson)
# "*[[Towers of Midnight]]*" (ilmus 2010 lõpus. Raamatu lõpetas Brandon Sanderson)
# "*[[A Memory of Light]]*" (ilmus 2011 lõpus. Raamatu lõpetas Brandon Sanderson)

Peale "Maailma silma" ei ole tema teoseid rohkem eesti keelde tõlgitud.

## Välislingid
*Ajaratas (inglise keeles)
*Robert Jordan Ulmekirjanduse BAASis
Gaiziņkalns

**Gaiziņkalns** (*Gaiziņš*) on küngas Lätis Vidzeme kõrgustikul. Kõrgusega 311,9 meetrit on ta Läti kõrgeim tipp ja Balti riikide teine Suure Munamäe järel.

Künka otsas on Struve geodeetilise kaare üks punkt.

Gaiziņkalnsi ümbrusse loodi 1957. aastal Gaiziņkalnsi looduspark.

## Vaatetorn

Nõukogude perioodil ehitati mäele 45 meetri kõrgune vaatetorn. See aga lagunes ja lammutati 2012. aastal.


Gaiziņkalnsi vaatetorn (2008) - 11.jpg
Gaiziņkalnsi vaatetorn (2008) - 17.jpg
Gaiziņkalnsi vaatetorn (2008) - 23.jpg
Gaiziņkalnsi vaatetorn (2008) - 28.jpg


## Välislingid
Aktsessoorne mineraal

**Aktsessoorne mineraal** on kivimi koostises esinev mineraal, mis esineb kivimis juhuslikult või nii väikses koguses, et teda ei kasutata kivimi nimetamisel ja klassifitseerimisel.

Settekivimites on aktsessoorseteks mineraalideks tihti rasked maakmineraalid. 

Mõnikord peetakse aktsessoorseiks mineraale, mis moodustavad kivimi koostisest vähem kui 5%.

## Välislingid
Fosforiit

**Fosforiit** on kivim, mis sisaldab suures koguses fosforit.

Enamasti on tegemist settekivimiga, ning kivimiks peetakse seda reeglina siis, kui selle P2O5 sisaldus on üle 15–20%.

Fosforiidilademed on tekkinud enamasti organismide mere põhja settinud jäänustest. Näiteks Eesti fosforiit on tekkinud lingulaatide kodadest. Lingulaadid olid lukuta käsijalgsed, kes ehitavad oma koja apatiidist. Need olid karbisarnased loomad, kes elasid madalas šelfimeres.

Fosforiit on tähtis maavara, mida kasutatakse peamiselt fosforväetiste tootmiseks. Euroopa Liit on kuulutanud fosforiidi strateegiliseks tooraineks. 

Fosforiiti leidub ka Eestis. Eestis seda 2023. aasta seisuga ei kaevandata veel.

## Eesti fosforiit

1920. aastate alguses ehitati Jõelähtme kihelkonda Ülgase asunduse juurde Ülgase fosforiidikaevandus, kus olid fosforiidi tootmiseks allmaakaevandus ja sorteerimistsehh. Toodangu väljaveoks kohandati Koljuotsa kalasadam. Kasuliku kihi paksus kaevanduses oli alla ühe meetri. Toodang sõltus nõudlusest ja oli kuni 10 000 tonni aastas. 1938. aasta märtsis sõlmiti leping Saksamaaga, mille kohaselt tuli Saksamaale tarnida kümne aasta jooksul 33-protsendise toimeainesisaldusega fosforiidikontsentraati P2O5 kuni 340 000 tonni aastas.

Ülgase tehnokompleks põles maha 5. detsembril 1938, mille järel kaevandus suleti. Ülgase kaeveõõned kujunesid koobastikuks ja on kaitse all kui nahkhiirte talvituspaik.

Eesti-Saksa lepingu realiseerimiseks rajati 1940. aastal uus fosforiiditööstus Maardusse, põhja poole Narva maanteed Kroodi oja paremale kaldale. Kaevanduse aastaseks võimsuseks projekteeriti 370 000 tonni kaevist, ehk 100 000 t kontsentraati (P2O5 = 33%). Maardu allmaakaevandus suleti 1965. aastal ja see täitus veega.

1954. aastal alustati fosforiidi kaevandamist karjääris. Maardla avati põhjapiiril, praegusest Kallavere linnaosast lõunas.

Nõukogude Liidu kavatsus rajada Virumaale Toolsesse ja Kabalasse fosforiidikaevandused vallandas 1987. a fosforiidisõja, mille tagajärjel plaan külmutati.

2024. aastal Lääne-Virumaal Aru-Lõuna lubjakivikarjääris on Eesti geoloogiateenistuse tellimusel alustatud fosforiidi testpuurimisi. Umbes 30 meetri sügavusele ulatuvate puuraukude abil peab saama selgemaks, kui väärtuslikud on Toolse maardlas leiduvad maavarad.

## Vaata ka
*Fosforiidisõda
*Oobolusliivakivi
*Ülgase koopad
*Ülgase looduskaitseala

## Viited

## Välislingid
* Enno Reinsalu. "Kuidas tekkis fosforiit ja milles on probleem?" Sirp, 26. august 2016
Amfiboliit

**Amfiboliit** on sätendav tume moondekivim.

Amfiboliit koosneb valdavalt küünekivist ja plagioklassist. Amfiboliit on regionaalmoonde kivim, tekkides sügaval maakoores. Lähtekivimiks on enamasti aluselised vulkaanilised kivimid, näiteks basalt. Seega kuulub amfiboliit metabasiitide hulka.

Amfiboliiti on suhteliselt lihtne ära tunda, sest tema peamisel koostisosal, küünekivil, on tugev läige, mis teeb amfiboliidi värske murdepinna sädelevaks. Reeglina ei ole amfiboliidil paljudele moondekivimeile omast suunatud tekstuuri. Värvuselt on amfiboliit must kuni roheline. Amfiboliit on küllaltki tavaline ka Eesti rändkivide seas.

Rahvapäraselt tuntakse amfiboliiti ka varesekivina.

## Vaata ka
*Amfiboliidifaatsies
*Amfiboolid
Evaporiidid

**Evaporiidid** on settekivimid, mis moodustusid väga soolasest veest välja kristalliseerunud mineraalidest (sooladest).

Tuntuim evaporiit on kahtlemata kivisool, mis mineraalina on haliit ja mida me tunneme tavalise lauasoolana (NaCl). Levinumad on aga mineraalid kips (CaSO4*H2O) ja anhüdriit (CaSO4). Laia levikuga on ka kibeda maitsega sülviin ehk kaalisool (KCl).

Evaporiitide tekkeks on vaja kuiva ja kuuma kliimat. Tuntud evaporiitide tekkekohaks on tänapäeval näiteks Garabogazi laht. Et tekiksid suured evaporiidilademed, peab nende ladestumiskohta olema pidev ja aeglane soolase vee juurdevool, sest merevee aurutamisel jääks järgi suhteliselt õhuke soolakiht. Maailmas on aga teada evaporiidilademeid, mille paksus ületab kilomeetrit, näiteks Vahemere-alustes settekivimites.

Eriti intensiivsed evaporiitide tekke perioodid on olnud kambrium, perm, juura ja miotseen.

Ehkki evaporiidid on soolad, ei tohi sellest teha järeldust, et kõik soolad on evaporiidid. Näiteks kaltsiumkarbonaat, millest koosneb lubjakivi, on samuti sool, kuid ta ei setti veekogude põhja mitte keemiliselt, vaid pigem biokeemiliselt ehk läbi organismide.

Eestile lähimad evaporiidilademed, mis koosnevad kipsist, on endisel Eesti territooriumil Setumaal.
Uniformism

**Uniformism** (inglise *uniformitarianism*) on printsiip, mille kohaselt maailma täna mõjutavad loodusseadused on universaalsed ehk ajas muutumatud.

Uniformismi võib sõnastada mitmeti. Printsiip omab tähtsust selliste teaduste jaoks, kus on tegemist väga pikkade ajavahemike jooksul toimunud sündmuste mõistmisega, seega peamiselt geoloogia, paleontoloogia ja astronoomia. 

Uniformismiprintsiibi loojaks peetakse briti geoloogi James Huttonit, kes sõnastas selle järgmiselt: *No vestige of a beginning, no prospect of an end* (pole mingit märki algusest, mitte mingit väljavaadet lõpule). Hutton pidas siin silmas kivimite ringet, mis toimub aeglaselt, kuid pidevalt ning ilma nähtava alguse ja lõputa. 

Briti geoloog Archibald Geikie sõnastas uniformismi nii: *the present is the key to the past* (tänapäev on võtmeks mineviku mõistmisel). Selle lause tegi tuntuks ning geoloogias tänaseni kuulsaks Charles Lyell, keda seetõttu ekslikult mõnikord uniformismi rajajaks peetakse.

Termini "uniformism" ja selle antonüümi "katastrofism" mõtles välja William Whewell 1831. aastal, et anda nimetused erinevatele geoloogilistele nägemustele, mille tuntuimad esindajad olid vastavalt Hutton ja Georges Cuvier.

Geoloogias mõistetakse uniformismi tihti nii, et minevikus toimunud geoloogilised sündmused ei erine tänapäevastest ei iseloomu ega ka intensiivsuse poolest. Eeldatakse, et Maa geoloogiline ehitus on pika ja aeglase arengu tulemus. Üldjoontes see nii ongi, kuid paljud geoloogilised sündmused on oma iseloomult pigem hetkelise kui pikaaegse mõjuga (maavärinad, vulkaanipursked, impaktsündmused jne). Seetõttu on pikka aega diskrediteeritud seisuses olnud katastrofism vähemalt mingil määral õigeks tunnistatud. Tõde, nagu tihti juhtub, on kusagil vahepeal.

Vanemas, eelkõige kontinentaalse Euroopa kirjanduses on uniformismi nimetatud ka **aktualismiks**.
Aktualism

**Aktualism** on seisukoht, mille kohaselt tegelikult ei ole olemas teisi võimalikke maailmu peale tegeliku maailma.

Aktualismi vastandseisukoht on possibilism.
November 2005

**November [[2005]]**, kroonika

## [[1. november]]
* Eestis astus ametisse Pärnu  uus linnavalitsus eesotsas linna ajaloo noorima  linnapea Mart Viisitammega. Linnavalitsuse koosseisu kuulusid veel abilinnapeadena Mart Alliku, Raul Sarandi, Margus Tammekivi ja Cardo Remmel ning linnavalitsuse liige Simmo Saar.
Pius I

**Pius I** (ladina keeles 'vaga') oli 10. paavst, kes valitses Hyginuse järel 15 aastat. Tema valitsemisaeg oli umbes aastatel 140–155.

"Liber Pontificalis" annab tema ametiajaks 19 aastat 4 kuud ja 3 päeva, kuid paigutab ta oma järeltulija Anicetuse järele. 

Ajalooliselt usaldusväärse faktina külastas piiskop Polykarpos aasta enne oma surma Roomat, mille koguduse eesotsas oli Anicetus, keda nimetati Pius I järglaseks. Pius I ajal oli Roomat külastanud Ireneus. Vienne'i piiskopile Justusele omistatud kirjeldusi paavsti kohta ei pea kirikuloolased autentseteks.

"Liber Pontificalise" järgi pärines Pius I Aquileiast. Tema isa oli Rufinus. Traditsiooni järgi peetakse tema vennaks Hermast, kellele omistatakse vanakatoolset kirjutist "Karjane". Pius võis olla libertiin.

Pius I oli "Liber Pontificalise" järgi sätestanud ülestõusmispühade pidamise esimesel pühapäeval pärast märtsis olnud täiskuud, kuid see vaidlus ülestõusmispühade pidamise aja üle jätkus tema järeltulijate ajal. Pius I valitsemisajal viibisid Roomas Markion ning gnostikud Valentinus ja Cerdo. Pius I pidas juulis 144 sinodit, mille otsusega heideti Markion koguduse osadusest välja. Talle omistatakse "Liber Pontificalise" järgi Santa Pudenziana ja Santa Prassede kirik rajamine Roomas. Pius I sätestas "Liber Pontificalise" järgi reeglid, kuidas võtta kristlaseks saanud juudid kiriku osadusse.

Ta ordineeris 19 presbüterit, 21 diakonit ja 12 piiskoppi.

Pius I maeti Vatikanis Peetruse haua lähistele. Teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev on 11. juuli.

Pius I järeltulija oli Anicetus.

## Kirjandus
*John Norman Davidson Kelly. *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
*Pier Silverio Leicht. *Un presunto ritratto del papa aquilese Pio I*. "Aquileia nostra" 24/25 (1954): 111–118.
*"Liber Pontificalis".

## Välislingid
*Artikkel Pius I kohta. *(inglise keeles)*
*Pius I kirjad.
Hyginus

**Hyginus** oli 9. paavst, kes valitses "Liber Pontificalis"e andmetel 2. sajandil Telesphoruse järel 4 aastat 3 kuud ja 8 päeva. "Liber Pontificalis" pakub tema ametisseasumise aastaks 154. aasta, kuid kaasaegsete allikate puudumisel on tema valitsemisaastad vaieldavad. Hiljem on kirikuloolased enim pakkunud ajavahemikku aastatel 136–140 ja 138–142. Samas annab "Liberiuse kataloog" tema valitsemisaja pikkuseks 12 aastat.

"Liber Pontificalise" järgi oli Hyginus kreeklane, kes pärines Ateenast ja oli enne vaimulikuks pühitsemist filosoof. Traditsioon omistab Hyginusele vaimulikkonna hierarhilise reorganiseerimise. Ta olevat kohustanud vaimulikke ristima ristivanemate juuresolekul, kes peavad ristitavat assisteerima kristlikus elus. Ta sätestas, et kõik kirikud peavad olema pühitsetud. Tema valitsemisajal tulid Egiptusest Rooma gnostikud Valentinus ja Cerdo.

Ta ordineeris 15 presbüterit, 5 diakonit ja 7 piiskoppi. Ta maeti Vatikanis Peetruse haua lähedale.

Hyginust austatakse katoliku kirik ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev on 11. jaanuar.

Tema järeltulija oli Pius I.

## Kirjandus
*J. N. D. Kelly: *The Oxford Dictionary of Popes*. 1996.
**[[Liber Pontificalis]]*.

## Välislingid
*Artikkel Hyginusest. *(inglise keeles)*
*Hyginuse kirjad.
Šetlandi poni

**Šetlandi poni** on maailma väikseim poni. Ta on pärit Šotimaa põhjaranniku lähedal asuvatelt Shetlandi saartelt – karmi kliimaga viljatust piirkonnast, kus talved on väga külmad ja loomadel on raske leida ulualust või toitu. Šetlandi ponid on laialt kasutusel hobustena, kellega lapsed ratsutama õpivad. 

Arvatakse, et need loomad viidi sinna viikingite poolt, kes rohkem kui tuhat aastat tagasi neile saartele asusid. Ebasõbralikus keskkonnas jäid ellu vaid tugevamad ja vastupidavamad loomad. Loomadel oli paks talvekarv, lühikesed jalad, väikesed kõrvad ning tihe lakk ja saba. Shetlandi elanikud kasutasid ponisid, et tuua elamute kütmiseks rabast turvast ja põldude väetamiseks rannikult adrut, ponide sabakarvadest punuti isegi kalavõrke. Kuigi šetlandi ponid on oma kasvu kohta väga tugevad, ratsutati nendega harva.
Valda Raud

**Valda Hedvig Raud** (aastani 1936 **Valda Avotin**, aastatel 1936–1941 **Valda Aaviste**; 29. jaanuar 1920 Tartu – 8. oktoober 2013) oli eesti tõlkija.

Ta lõpetas aastal 1938 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ning õppis aastatel 1938–1941 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas inglise filoloogiat (ei lõpetanud), aastal 1951 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna inglise filoloogina.

1941. aastal evakueerus ta (koos abikaasa Mart Rauaga) Nõukogude Liidu tagalasse.

Valda Raud on tõlkinud peamiselt inglise ja vene keelest. 

Tema abikaasa oli Mart Raud ja tütar on tekstiilikunstnik Anu Raud, poeg on tõlkija Annus Raud. Tema isa Voldemar Otto Aaviste (1893–1941) oli sõjaväelane (kolonelleitnant).

## Tõlked

Valda Raud on eesti keelde tõlkinud näiteks:

*Mark Twain «Valitud jutustused», 
*George Bernard Shaw «Pygmalion», 
*Ernest Hemingway «Ja päike tõuseb», 
*Theodore Dreiser «Õde Carrie», 
*Kurt Vonnegut „Tapamaja, korpus viis ehk Laste ristisõda”, «Tšempionide eine» ja «Õnne sünnipäevaks, Wanda June», 
*Harper Lee «Tappa laulurästast», 
*Jerome David Salinger «Kuristik rukkis», "Franny ja Zooey"
*John Fowles «Prantsuse leitnandi tüdruk»
*Bill Naughton "Alfie"
*Ethel Lilian Voynich "Kiin" (romaan)
*Fay Weldon "Meeste südamed ja elu" (romaan)
*Jerome Kilty "Armas luiskaja" (näidend kirjades)
*Aleksandr Ostrovski "Kaasavaratu" (draama neljas vaatuses).

## Tunnustus
* 1984 Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia (G. Elioti teose "Veski Flossi jõel" eestindus)
* 2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Välislingid

* Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944
* In memoriam: Valda Raud, Sirp, 17. oktoober 2013
* Jüri Kaldmaa: Austus iga rohulible vastu, Eesti Kirik
* Valda Raud – tõlkija, kel oli elus õnne, Postimees, 24. aprill 2020
* Valda Raud – tõlkija, kes kujundas head maitset, Maaleht, 20. veebruar 2020
* Lugejahittide tõlkija Valda Raud oli väärtkirjanduse maiasmokk, Eesti Ekspress, 18. märts 2020 
* Galerii: Valda Raua 100. sünniaastapäevaks ilmus elulooraamat, ERR, 10. veebruar 2020 
* Raamat: VALDA RAUD. ÜKS ELU, ISBN 9789949738625
* Valda Raud. Üks elu. Päevaraamatud, kirjad, tõlked, fotod, SE&JS, 2020
Mart Raud

**Mart Raud** (õieti **Martin Raud**; 14. september 1903 Paistu kihelkond, Viljandimaa – 6. juuli 1980 Tallinn) oli eesti luuletaja ning proosa- ja näitekirjanik.

Ta tegi 1923. aastal eksternina gümnaasiumi lõpueksamid Tallinnas. Ta õppis aastatel 1923–1924 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis viiulit ning oli Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas vabakuulaja.

## Loominguline tegevus
Ta debüteeris luuletajana 1919. aastal. Esimesed värsikogud "Kangastused" (1924) ja "Äitsmik" (1925) sisaldavad murdekeelt ja esitlevad autorit romantiliselt igatseva luulelaadi viljelejana. Lüürikueeldusi tõendasid looduspiltide plastilisus ja sõnaleidlikkus. Kogus "Rusemed" (1927) leidub groteskseid pilte, on märgata autori liikumist sotsiaalsema luule suunas. 1920. aastatel alustas ta paralleelselt värsiloominguga ka lühiproosa avaldamist, järjejuttudena ajalehtedes ilmusid asunikuromaanid "Metsa Manni" (1924) ja "Uued inimesed" (1925), "Videvikust varavalgeni" (1927) ja "Tuulte teedel" (1928, pseud. Villem Sarapik). Samal perioodil katsetas arvustajana.

19. oktoobril 1931 mõisteti Mart Raud Tallinna-Haapsalu Rahukogus Mart Raua, Ilmar Reimanni ja Nikolai Jürissoni allkirjade võltsimise eest vekslitel kolmeks aastaks vangiroodu iseäraliste õiguste kaotamisega. Ta oli eelmisel aastal põgenenud Soome, kus ta Eesti võimude nõudel kinni võeti ja Tallinna toodi. Enne Teist maailmasõda kirjutas Raud veel satiirilised romaanid "Kirves ja kuu" (1935) ja "Turg" (1937). 

Raud astus 1941. aastal hävituspataljoni.

Hilisemal perioodil kirjutas rohkem jutustusi, novelle, näidendeid ja publitsistikat, lisaks on tõlkinud eesti keelde Ivan Krõlovi valmid. 1946. aastal Jüriöö ülestõusu 600. aastapäeval ilmus Mart Raua "Jüriöö tuled", mille illustratsioonid valmistas graafik Paul Luhtein. 16 linoollõiketehnikas illustratsiooniga kaunistatud  raamatut trükiti vaid 1200 eksemplari.

Ta on üks neist eesti luuletajatest, kes on oma loomingus Leninit kiitnud.

## Tunnustus
*1946 – Eesti NSV teeneline kirjanik
*1972 – Eesti NSV rahvakirjanik
*1979 – Juhan Smuuli preemia (luulekogu "Ärateeline")

## Mälestuse jäädvustamine
Mart Raua kauaaegses elupaigas Raudna Kääriku talus Viljandi lähistel on tema abikaasa Valda Raua eestvõttel loodud kirjaniku memoriaaltuba. 

## Isiklikku
Mart Raud oli Eno Raua, Annus Raua ja Anu Raua isa ning Rein Raua, Jaana Raua (Roth), Jaanus Raua, Piret Raua ja Mihkel Raua vanaisa. 

## Viited

## Kirjandus
*1995 August Eelmäe. "Raud, Mart". // Eesti kirjarahva leksikon. Tallinn 1995. Lk 449–451

## Välislingid

*
Kongo jõgi

**Kongo** on jõgi Aafrika keskosas Kongo nõos. Jõe pikkus on 4700 kilomeetrit. Selle poolest on ta maailmas kaheksandal ja Aafrikas teisel kohal (Niiluse järel). Valgla ja vooluhulga järgi on ta maailmas teisel kohal (Amazonase järel), kuid suurima sügavuse (225 m) järgi esikohal.

Jõe valgla põhiosa on Kongo DV-s. Väike osa valglast jääb ka Angola, Burundi, Kesk-Aafrika Vabariigi, Kongo, Rwanda, Sambia ja Tansaania alale.

Jõgi algab Katanga platoolt Lualaba jõena, voolab ülemjooksul algul lääne, seejärel enamikus põhja suunas. Rahuliku vooluga lõigud vahelduvad kärestike ja kohati kuristikega. Kisangani lähedal langeb Lualaba Boyoma kosest, laskub nüüd juba Kongo nime kandes Kongo nõkku ja pöördub läände. Kongo nõos voolab jõgi kaares läände ja edelasse madalate kallaste vahel; jõesängis on palju saari. Seejärel org aheneb kõrgete kaljuste kallaste vahele kuni Malebo järveni. Malebo järvest voolab Kongo alla Livingstone'i koskedest kuni Matadini. Matadis jõuab Kongo rannikumadalikule ja voolab rahulikult, kuni suubub Atlandi ookeani.

Jõe valgla jääb mõlemale poole ekvaatorit. Seetõttu on jõgi aasta ringi ühtlaselt veerohke, sest igal ajal on valgla mõnes osas vihmaperiood.

Ei vasta tõele kuuldused, nagu Kongo oleks ainus jõgi, mis voolab kaks korda üle ekvaatori. Kaks korda ületab ekvaatori ka näiteks Katonga jõgi Ugandas.
Apo

**Apo** on vulkaan Filipiinidel Mindanao saarel Soccsksargeni piirkonna ja Davao provintsi piiril. 

Vulkaani kõrgus on 2954 meetrit. Apo on Filipiinide kõrgeim mägi. 

Apo vulkaani nõlvadel esineb fumaroole, kuid viimase purske kohta kirjalikud ülestähendused puuduvad. Apo on kolme tipuga ja pealt võrdlemisi lame. Tipus on 500 meetri laiune vulkaanikraater, milles on väike kraatrijärv.

Apo on tegevvulkaan, mille purse ähvardaks mitut suurt linna: temast 40 km idas asub Davao piirkonna halduskeskus, ligi miljoni elanikuga Davao, 25 km lõunas asub Digos ja 20 km läänes Kidapawan.

Apo on maasoojusenergia allikas. Mäe jalamil asub Agco järve kuurort, kus turistid saavad supelda kuumaveeallikates.

Apo on mägironijate jaoks üks Filipiinide kõige populaarsemaid sihtkohti. Mäe tippu on suhteliselt lihtne jõuda. Apo tippu viib mitu matkarada nii Davaost kui Soccsksargenist. Keskmine matk võtab aega 2–4 päeva. Matka käigus saab vaadata nii kraatrijärve kui vana kraatrit. Mäele võib ronida ükskõik mis aastaajal.

Filipiinide Keskkonna- ja Loodusvarade Ministeerium on esitanud Apo mäe lisamiseks UNESCO maailmapärandi loendisse. Ministeerium loeb Apo mäge endeemluse keskuseks Mindanaol. See on taimestiku ja loomastiku suure bioloogilise mitmekesisusega piirkond. Metsatüüpe on Apo mäel kolm: jalamil troopiline vihmamets, kõrgemal keskmäestikumetsad ja lõpuks kõrgmäestikumetsad. Mäel elab umbes 270 linnuliiki, kellest üle 100 on endeemsed.

9. mail 1936 kuulutas Filipiinide president Manuel Quezon Apo ümbruse rahvuspargiks. Sellegipoolest on tänapäeval kõik matkarajad rämpsu täis. Liigne turistide hulk soodustab pinnase erosiooni. Mõned mägironijate ja vabatahtlike ühendused korraldavad igal aastal lihavõttepühade paiku mäe puhastamise kampaania.

## Viited

## Välislingid
Asama

**Asama** (jaapani keeles 浅間山) on tegevvulkaan Jaapanis Honshū saarel.

Asama asub saare keskosas Nagano ja Gumma prefektuuri piiril. See piir kulgeb mööda Kantō ahelikku ja Asama asub selle aheliku põhjaosas, kus Kantō ahelik jõuab Mikuni ahelikuni.

Asamale lähimad linnad on Komoro edelas ja Naganohara kirdes. Pisut kaugemale jäävad Ueda läänes ja Saku lõunas. Komorot ja Uedat läbivad Tōkyō–Nagano maantee ja raudtee.

Vulkaani kõrgus on 2560 meetrit.

Asama idanõlval asub Tokio ülikooli vulkanoloogiajaam.

Asama on noor vulkaan. Ta moodustus hilispleistotseenis ja holotseenis. Põhiliselt koosneb ta andesiidist ja datsiidist.

Asama on Honshū saare kõige aktiivsem vulkaan. Alates 685. aastast on teada 129 vulkaanipurset, aga kui arvestada, et enne 1500. aastat on neid teada vaid 5, siis võib oletada, et neid on sel ajavahemikul toimunud veel palju rohkem. Asama purskas viimati 2. veebruaril 2009.

Asama kõige ohvriterohkem purse toimus 1783. See oli pliinia-tüüpi purse, mis kestis 3 kuud. Selle käigus esinesid pimsisajud, püroklastilised voolud ja laavavoolud. Vulkaanikoonus muutus kõrgemaks. Suurel osal ümberkaudsetel põldudel hävis saak ja järgmisel neljal-viiel aastal jäi sealkandis põldude saagikus alla keskmise. See põhjustas suure nälja. Olukorra muutis palju hullemaks see, et hiljuti oli mitu aastat kestnud eelmine nälg ja seetõttu polnud ei võimudel ega inimestel vilja varuks.

Sel ajal viibis Jaapanis Hollandi kaupmees ja suursaadik Isaac Titsingh. Ta pöördus 1896 Euroopasse tagasi ja suri 1812 Pariisis. 1820 ilmus Pariisis tema teos Asama vulkaani 1783. aasta purskest, mis põhines suuresti Jaapani allikatel. See oli esimene vulkaanipurset käsitlev teos, mis läänemaailmas laialt levis.

## Viited
Tuulealused saared (Okeaania)

**Tuulealused saared** (prantsuse *Îles sous le Vent*) on saared Polüneesias, osa Seltsisaartest.
*Huahine
*Bora Bora
*Raiatea
*Tahaa
*Maupiti
*Tupai
*Maupihaa
*Manuae
*Motu One (Bellingshausen)
Suurim neist on Raiatea.

Saared kuuluvad Prantsuse Polüneesia koosseisus Prantsusmaale.
Hufu

**Hufu** (kreeka **Cheops**; vanaegiptuse *Hufu*; inglise *Khufu*) oli Vana-Egiptuse Vana riigi 4. dünastia teine kuningas. Tema valitsemisaeg langes umbkaudu aastatesse 2589 kuni 2566 e.Kr.

Hufu oli kuningas Snofru poeg. Tal oli mitu poega, neist Džedefra oli valitsejaks tema järel. Kuninganna Hetepheres II oli tema tütar.

Hufu on läinud ajalukku kui Giza platoole maailma suurima ja tuntuima, Cheopsi püramiidi ehitaja. Seda loeti üheks seitsmest vanaaja maailmaimeks ja on neist ainuke, mis on kaasajani füüsiliselt säilinud.

Hufu isa Snofru oli esimene vaarao, kes tahtis endale rajada mitte väiksema astmelise, vaid tõelise püramiidi. Kuid Medumi lähedal (Sakkarast ja Dahšurist lõuna poole) alanud ehitus ei jõudnud lõpule, sest Snofru viis oma residentsi põhja poole. Sakkarast põhja pool, Dahšuris, laskis ta püstitada teise püramiidi. See oli 97 meetrit kõrge, murrukohaga kantidel.

Püramiidi ehitas ka Hufu järeltulija Džedefra. Tema püstitas selle Abu Rawashi (Gizast põhja poole). 

Järgmised valitsejad Hafra (Chephren) ja Mykerinos lasid oma püramiidid püstitada taas Cheopsi püramiidi naabrusesse Giza lähedale.

Hufu muumiat ei ole seni leitud. Tema püramiidi hauakambris asub küll kivist sarkofaag, kuid pole kindel, kas seda on kunagi surnukeha hoidmiseks kasutatud.

Hufu kohta on egüptoloogidel üldse vähe andmeid. Temas on säilinud veel üks väike kujuke, mis leiti Abydose templist ja mis on praegu Kairos, Egiptuse Muuseumi ekspositsioonis.

Kogu Cheopsi püramiidist on leitud vaid ühest kõrvalkambrist tema nime tähistav hieroglüüf. Püramiidi kõrval asuvate hoonete varemetest on siiski tema kartušše avastatud.

Viimased faktid on mõnedele uurijatele andnud alust arvata, et Hufu ei ole üldse reaalne ajalooline isik, vaid tema kartušš tähistas hoopis Jumalate Jumalat ehk päikest. Seega oleks vanad egiptlased ehitanud justkui Cheopsi püramiidi austamaks igavesti oma peajumalat.
Iru

**Iru** on küla Jõelähtme vallas Harju maakonnas. 

Iru küla piirneb läänes Pirita jõega, põhjas Narva maanteega, idas Saha-Loo teega ja lõunas Tallinna–Narva maanteega. Iru külgneb läänes Tallinna linna Lasnamäe linnaosa Priisle asumiga, lõunas Jõelähtme valla Nehatu külaga, idas Maardu linna Iru tööstuspiirkonnaga ja põhjas Viimsi valla Laiakülaga.

Iru küla naabruses, ida pool Saha-Loo teed, Maardu linna territooriumil asub Tallinna linna kütte ja sooja veega varustav Iru soojuselektrijaam.

Tallinna idapiiril Pirita jõe äärsel neemikul asub Iru linnamägi. Linnamäe lähedal asuvad muistsed Iru kalmed. 

Küla järgi on nime saanud Leetse kihistu Iru kihistik.

2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 450 inimest. Neist 295 (65,56%) olid eestlased. 

## Vaata ka
*Iru ämm
*Iru vanadekodu vana kalmistu
*Iru vanadekodu uus kalmistu

## Viited

## Välislingid
*Iru küla koduleht
*Iru küla eestigiid.ee veebilehel
*Iru linnamägi eestigiid.ee veebilehel
Sfinks (Vana-Kreeka)

**Sfinks** ehk **Sphinx** (kreeka keeles Σφίγξ 'kägistaja') oli vanakreeka mütoloogias naise pea ja rinnaga ning tiivulise lõvikehaga koletis. 

Teda peeti hävingu ja halva õnne deemoniks. Sfinks oli Hesiodose järgi Kimääri ja Orthose, mõnedel andmetel aga Typhoni ja Echidna tütar. Ehkki Sfinksil olid tiivad, polnud ta teadaolevalt lennuvõimeline.

Hera saatis Sfinksi tema kodust Aithiopias (sellega meenutasid kreeklased Sfinksi välismaist päritolu) Teeba linna lähistele, kus ta kõigilt teelistelt küsis mõistatuse ja kägistas ära kõik, kes vastust ei teadnud.

Niimoodi karistas Hera Teeba kuningat Laiost, kes oli oma vastsündinud pojal Oidipusel jalad kokku sidunud ja ta mägedesse surema jätnud. Vähetõenäoline, et see juhtus vahetult pärast Oidipuse hülgamist: sel juhul oleks Sfinks paarkümmend aastat teebalasi kimbutanud.

Oidipus kasvas üles Korintose kuninga Polybose pojana. Kui ta oli suureks kasvanud, läks ta Delfisse, et selgitada välja oma tõelised vanemad. Teiste andmete järgi sai ta teada ennustusest, et tapab oma isa, ja lahkus Korintosest, sest pidas oma isaks Polybost. Teel kohtas Oidipus Laiost, kes oli teel oraakli juurde, et pärida, kuidas vabaneda Sfinksist. Oidipus keeldus kuninga teelt kõrvale astumast, mispeale puhkes kaklus ning Laios tapeti.

Oidipus rändas edasi ja kuulis Sfinksist. Kuna Oidipus oli üksik inimene, kellel polnud kodu ega lähedasi ja kellele tema elu palju ei tähendanud, otsustas ta proovida Sfinksi mõistatust lahendada ja otsiski koletise üles. Oidipus lahendas mõistatuse, mispeale Sfinks tappis enese, viskudes kuristikku. Varasemad jutustajad konkreetset mõistatust ära ei toonud. Hiljem ilmus legendidesse ka konkreetne mõistatus: "Kes käib hommikul neljal jalal, päeval kahel ja õhtul kolmel jalal? Mida rohkem on tal jalgu, seda vähem on tal jõudu." Vastus: inimene.

Kuna kuningas Laios oli surnud ja tal polnud pärijat, valisid teebalased rõõmust, et koletisest vabanesid, Oidipuse uueks kuningaks. Ta abiellus vana kuninga lese Iokastega. Keegi ei teadnud, et Oidipus oligi Laiose tapnud ja abiellus oma emaga (seda ei teadnud ka Oidipus ise).

Kõige tuntum vanakreeka tekst, milles Sfinks esineb, on Sophoklese "Kuningas Oidipus".

## Viited
Askja

**Askja** on tegevvulkaan Islandil. 

Vulkaan on olnud aktiivne aastatel 1797, 1875, 1919, 1921, 1922, 1923, 1924, 1926, 1938, 1961. Kõige võimsam registreeritud vulkaanipurse toimus aastal 1875 (VEI-indeks 5). 

Vulkaani kõrgus merepinnast on 1516 meetrit.

## Viited
Absoluutselt must keha

**Absoluutselt must keha** ehk **mustkiirgur**  on  selline idealiseeritud keha, mis neelab kogu talle pealelangeva valguse (st valgus üldse ei peegeldu sellise objekti pinnalt).

Kuigi ükski materjal ei käitu absoluutselt musta keha taoliselt, on võimalik implementeerida objekt, mille omadused on kuitahes lähedased absoluutselt musta keha omadele. Selliseks objektiks on tumedate (nt tahmatud) siseseintega õõnsus, mille seina on tehtud hästi väike avaus. Välisele vaatlejale tundub auk absoluutselt mustana, sest läbi avause õõnsusse sattunud valguskiir peegeldub mitmeid kordi õõnsuse siseseintel enne kui pääseb uuesti läbi avause välja ja seega neeldub praktiliselt täielikult (muuseas, samal põhjusel näib toa sisemus päikesepaistelisel päeval kaugelt läbi avatud akna vaadatuna mustana). Kuna avaus on hästi väike, siis õõnsuse sisemuses olev kiirgus on praktiliselt tasakaalus seintega (mida hoitakse fikseeritud temperatuuril). Seega avaus kiirgab välja tasakaalulise spektriga kiirgust (nagu absoluutselt must keha).

## Absoluutselt musta keha kiirgus

Absoluutselt musta keha kiirguse spekter (temperatuuril *T*) on antud Plancki kiirgusseadusega:

: I(\lambda,T)=\frac{2\pi hc^2}{\lambda^5}\frac{1}{e^{hc/\lambda kT}-1},

kus *I* on kiirguse intensiivsus (W) ühikulise pindala (m2) ja ühikulise lainepikkuse intervalli (nm) kohta, \lambda on lainepikkus, *h* on Plancki konstant, *c* on valguse kiirus vaakumis ja *k* on Boltzmanni konstant. Integreerides üle kõigi lainepikkuste, saadakse summaarne kiirguse võimsus:

: \int_0^\infty I(\lambda,T)d\lambda\propto T^4.

Seda nimetatakse **[[Stefani-Boltzmanni seadus]]eks** (võrdeteguri väärtuseks tuleb \sigma=5,\!67\times 10^{-8}\,\text{W}\cdot\text{m}^{-2}\cdot\text{K}^{-4}, mida nimetatakse Stefani-Boltzmanni konstandiks). Seega kiirguse intensiivsus kasvab väga kiiresti temperatuuri tõustes. Kiirguse maksimum asub lainepikkusel, mis on arvutatav Wieni nihkeseadusega:

: \lambda_\text{max}T =\text{Const}\approx 2898\,\mu\text{m}\cdot\text{K}.

See näitab, et temperatuuri tõustes nihkub spektri maksimum lühemate lainepikkuste poole. Vastavalt muutub ka kiirguse värvitoon.

## Seos reaalsete kehadega

Reaalsed kehad emiteerivad kiirgust vähem kui sama temperatuuriga absoluutselt must keha, vastavat koefitsienti nimetatakse keha kiirgamisvõimeks ja tähistatakse \varepsilon. Seega 0. Vastavalt Kirchhoffi seadusele on see võrdne keha neelamisvõimega. Kui \varepsilon=\text{Const} (ei sõltu lainepikkusest), nimetatakse keha *halliks* (neelab ühtemoodi igasugusel lainepikkusel).

Enamuse tahkete kehade ning kõrgele rõhule ja temperatuurile viidud gaaside soojuskiirgus on spektraalkoostiselt siiski üsna lähedane absoluutselt musta keha omale. See võimaldab kiirguse spektri järgi hinnata keha temperatuuri. Sellisel viisil määratud temperatuuri nimetatakse värvustemperatuuriks.

## Vaata ka
*Albeedo

## Viited
Chephreni sfinks

**Chephreni sfinks** on suur kivist sfinks Giza platool kolme suure püramiidi juures.

Chephreni sfinks kujutab lõvi keha ja inimese näoga olendit, jumala Ra-Harahte kehastust. 

Sfinks on nime saanud Vana-Egiptuse kuninga Chephreni järgi, kes lasi 26. sajandil eKr püstitada ühe suurtest püramiididest. Sfinks asub Chephreni püramiidi idaküljel asuva pühamu ees ning kuulub seega Chephreni hauakopleksi juurde. Kas Chephren lasi ehitada ka sfinksi, on vaieldav. Suur sfinks tahuti arvatavasti välja lubjakivikaljust, mis jäi üle Chephreni püramiidi plokkide murdmisest. Sfinksi nägu kujutas arvatavasti Chephrenit ja on seega vanim teadaolev monumentaalne vaaraoportree.

Sfinks, nagu ka kõrvalasuvad püramiidid, on orienteeritud põhiilmakaarte järgi. Kuju on umbes 20 m kõrge ja 73 m pikk. 

Suurema osa viimasest umbes 4500 aastast oli sfinks õlgadeni liiva alla maetud. Suur steel sfinksi rinna ees annab teada, et 1419. aastal eKr kaevas siis veel alles noor prints Tuthmosis IV sfinksi esikäpad liiva seest välja pärast üht unenägu, kus sfinks lubas talle Egiptuse kuningriiki juhul, kui noor prints sfinksi liivast välja kaevab.

## Sfinksi vanus
Ühe oletuse järgi on sfinks jäänuk perioodist, mis eelneb meile tuntud Vana-Egiptuse tsivilisatsioonile. Selle teooria kohaselt pärineb see 15 000 aastat tagasi eksisteerinud ürgkultuurist. Väide tugineb Chephreni sfinksi ja Giza püramiidide ehitusmaterjali erosioonikahjustuste võrdlemisel. 

Teise, üldlevinud oletuse, on enamus egüptolooge tänaseks kokku leppinud, et sfinks kujutab siiski meile tuntud Egiptuse kuningat Chephreni, kes oli 4. dünastia neljas kuningas ja kes valitses 3. aastatuhandel eKr.
Saaremaa DeliFood

**Saaremaa DeliFood** on glasuurkohukesi tootev ettevõte, mis kuulub Eesti ja Soome omanikele. 

Ettevõtte võttis esimesena kasutusele mitmekihilise kohukese tehnoloogia.

## Ajalugu
Firma alustas kohukeste tootmist 2002. aasta lõpus. Rakverre rajati vabrik sellepärast, et seal olid sobivad ruumid ja võimalus teha koostööd Rakvere Piimaga ning tootmine on seal odavam kui Tallinnas.

Kohupiimamass saadi Rakvere Piimalt ning turustamisel kasutati Rakvere Piima logistikat, mis võimaldab tooteid müüa kogu Eestis. Tootmist alustati ühes vahetuses, kuid kohe mindi üle kahele vahetusele. Kohuke valmib kahe ööpäeva jooksul, läbides kümnemeetrise tootmisliini.  

OÜ Nantecom kolis 2012. aastal Rakverest Jaama puiestee 25 asunud tootmisruumidest ümber Saaremaale.

Saaremaale kolimise järel oli ettevõtte nimeks **Nantecom Saaremaa DeliFood**. Hiljem lihtsalt **Saaremaa DeliFood**.

## Tooted
*sari Bono
**BONO Classic Vanilla
**Duo BONO Šoko
**BONO Kids Metsmaasikas
**BONO Rosina
**Bono Luxus vahvli ja kirsitükkidega
**Bono Luxus vahvli ja maasikatükkidega
*sari kOHuke („oh-kohuke”)
**Šokolaadi kOHuke
**Jõhvika kOHuke
**Vanilli kOHuke
*Tibu

## Eesti parim toiduaine
OÜ Nantecom on osalenud konkurssidel "Eesti parim toiduaine". 

Aastal 2003 märgiti ära Duo BONO Šoko. 2004. aasta konkursil osalesid BONO Kids Metsmaasikas ja BONO Rosina.

Aastal 2005 märgiti ära Šokolaadi kOHuke ja Jõhvika kOHuke. 

## Müük ja turuosa
2005. aasta seisuga on Nantecomi turuosa Eesti kohukeseturul umbes 15%. Teda edestavad AS Kohuke ja AS Hea Meier. 

Käive oli 2003. aastal 14 miljonit krooni, 2004. aastal 17 miljonit krooni. Aastal 2005 oli plaanis müüa 20 miljoni krooni eest. 

80% käibest tuleb suurtest kaubanduskettidest, sest Bono kohukesi peetakse kalliks.

Kahel aastal on Nantecomi kohukesi müüdud Lätis firma Tukuma Piens kaudu Baltais Premiumi nime all. Sügisel 2005 mindi ka Leedu turule.

2017. aastal oli ettevõtte käive 4,88 miljonit eurot.

## Töötajad
Juhatuse esimees on Tõnu Rehema. Tootmisjuht on Kai Jaumees, kes on ka retseptide väljatöötaja.

Ettevõttes oli 2005. aasta seisuga 25 töötajat.

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
*Andres Pulver: "Tarbija: Kohupiimast vormub kohuke kahe päevaga" Virumaa Teataja, 28. veebruar 2003
*Foto: kohukesemasin