open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johann Wadephul

**Johann Walter David Rudolf Wadephul** (sündinud 10. veebruaril 1963 Husumis) on Saksamaa poliitik, kes on Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) liige. Ta on 6. maist 2025 Friedrich Merzi valitsuses välisminister.

Ta sündis aastal 1963 Husumis Põhja-Friisimaa kreisis Schleswig-Holsteini liidumaal. Pärast Meldorfis (asub Dithmarscheni kreisis) gümnaasiumi lõpetamist aastal 1982 viibis ta aastatel 1982–1986 ajateenistuses. Aastal 1986 asus ta õppima Kieli ülikoolis õigusteadust, sooritades oma esimese õigusteaduse riikliku eksami aastal 1991. Teise õigusteaduse riikliku eksami sooritas ta aastal 1995. Sellest ajast alates on ta töötanud juristina, viimati Neumünsteri advokaadibüroos. Aastal 1996 sai ta õigusteaduse doktorikraadi väitekirjaga "*Die Vereinbarung der Betriebspartner*" ("Äripartnerite vaheline leping").

Ta on aastast 1982 olnud CDU liige. Algselt oli ta seotud Junge Unioniga (Noorte Liit). Noorte Liidu raames oli ta algselt aktiivne Dithmarscheni ringkonna ühingus, olles selle esimees aastatel 1985–1989. Alates 1. juunist 1996 on ta Noorte Liidu Dithmarscheni auesimees. Pärast ringkonna esimehena töötamist oli ta aastatel 1992–1996 Noorte Liidu Schleswig-Holsteini liidumaa esimees. Aastast 1993 oli ta Schleswig-Holsteini CDU liidumaa täitevkomitee liige. Aastatel 1997–2000 oli ta esimene peasekretär ja aastatel 2000–2002 CDU Schleswig-Holsteini liidumaa esimees. Ta on olnud CDU Rendsburg-Eckernförde ringkonna esimees alates 2006. aasta jaanuarist. Aastatel 2010–2021 oli ta CDU föderaalse täitevkomitee liige.

Aastatel 2000–2009 oli ta Schleswig-Holsteini liidumaa maapäeva liige.

2009. aasta Saksamaa parlamendivalimistel valiti ta Bundestagi liikmeks.

Ta on 6. maist 2025 Friedrich Merzi valitsuses välisminister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja kolme lapse isa. Ta elab Molfsees (Rendsburg-Eckernförde kreisis) ja on Bundeswehri reservvägede kolonelleitnant. Usutunnistuse poolest on ta protestant (*evangelisch*)
Looduskaitsepäev

**Looduskaitsepäev** on looduse kaitsele pühendatud päev. Alates 1959. aastast peetakse seda mai teisel pühapäeval, samal ajal emadepäevaga. 

Esimene looduskaitsepäev toimus 4. novembril 1957 Viljandis Jaan Eilarti ja Orest Niinemäe eestvõttel. Esimeste elluviijate hulgas olid veel Aleksander Valsiner, Villem Voore, Andres Lättemäe, Voldemar Telling jt.

Alates 1980. aastast peetakse looduskaitsekuud, mis algab looduskaitsepäeval.

## Vaata ka
*Eerik Kumari looduskaitsepreemia
*looduskaitsekuu
*Maa päev
*rahvusvaheline elurikkuse päev
Paldiski praostkond

**Paldiski praostkond** oli luteriusu praostkond Tallinna asehaldurkonna Paldiski kreisis aastatel 1785–1797.

Venemaa keisrinna Katariina II aegse asehalduskorraldusega Venemaa keisririigis, muudeti Tallinna kubermangu maakondade ja praostkondade piire ning rajati Tallinna asehaldurkonnas Paldiski kreis ja praostkond. Asehalduskorra ajal oli igas kreisis eraldi praostkond. 

Paldiski kreisi 1. praostkond hõlmas Rapla, Juuru, Hageri ja Nissi kihelkonda. 

Paldiski kreisi 2. praostkond  hõlmas Harju-Madise, Risti, Märjamaa ja Kullamaa kihelkonda.
## Paldiski praostid
Paldiski kreisi ja praostkonna praost aastatel 1785–1789 oli Joachim Heinrich Dahl. Paldiski kreisi 2. praostkonna praost oli 1785. aastast,  Rapla Maarja-Magdaleena koguduse  Otto Wilhelm Eberhard, 1789. aastast kogu Paldiski kreisi praostkonna praost.

1797. aastal taastati asehalduskorra-eelne halduskord ja ka endine praostkondade süsteem.
## Viited
Albert Poom

**Albert Poom** (kuni 1938 **Albert-Leopold Bome**; 2. jaanuar (vkj)/ 15. jaanuar 1916 Oudova maakond, Petrogradi kubermang – 31. detsember 1992 Kiviõli) oli eesti poksija.

Ta poksis aastatel 1935–1953, pidas 140 kohtumist, millest võitis 100. Võistles Narva Võitleja ja Sillamäe Spordiklubi eest, pärast sõda Kiviõlis elades Virumaa Kalevi ja Kiviõli eest.

Oli aastatel 1935–1940 Virumaa meister sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg), kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg),1943. aastal ja 1946. aastal kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg). Ta võitis veel 35-aastaselt Kiviõli esindajana I kaevandustöötajate spartakiaadi poksivõistluse I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) finaalis hilisemat tipp-poksijat, Kohtla-Järve esindajat Hans Kaivat.

Ta sai Eesti meistrivõistlustel 1939. aastal kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 3. koha ning Eesti NSV meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1941. aastal 2. koha ja 1947. aastal 3. koha.

Ta sai 1935. aastal Eesti Raskejõustikumängude poksivõistlusel Viru- ja Järvamaa võistlejana sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 2. koha ja 1939. aasta II Eesti Mängude poksivõistlusel Virumaa võistlejana kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) samuti 2. koha.

Ta osales Eesti NSV ja Läti NSV sõpruskohtumisel poksis 1941. aastal ning võitis seal oma kohtumise.

Pärast sõda tegutses ta Kiviõlis ka ühiskondliku poksitreenerina.

## Viited

## Kirjandus
*H. L. ""Kuldne kaheksa" – Virumaa poksimeeskond". Põhja Kodu nr 49, 29. aprill 1940. Lk 3
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 445

## Välislingid
*Albert Poomi sporditulemused
*"II Eesti Mängude plakett. Kuulus Albert Poomile". Eesti Spordi- ja Olümpiamuuseum, ESM Fp 2403:4 M 26736
*Haud Lüganuse kirikuaias
Li Qiang

**Li Qiang** (hiina keeles 李强; sündinud 23. juulil 1959 Rui'anis Wenzhou Shis Zhejiangis) on Hiina poliitik, ta on Hiina Kommunistliku Partei liige. Ta on 20. Hiina Kommunistliku Partei poliitbüroo alalise komitee liige. Varem oli ta oktoobrist 2017 kuni oktoobrini 2022 Shanghai linna parteisekretär. Ta on 11. märtsist 2023 Hiina Rahvavabariigi peaminister.

Ta sündis aastal 1959 Rui'anis Wenzhou Shis Zhejiangis. Ta liitus Hiina Kommunistliku Parteiga 1983. aastal. Ta alustas oma poliitilist karjääri Wenzhou parteisekretärina – see oli esimene suurlinn Hiinas, mis algatas ja rakendas 1978. aastal reformi- ja avamispoliitika ning asutas esimesed eraettevõtted. Ta omandas Master of Business Administration kraadi Hongkongi Polütehnilisest Ülikoolist.

The Guardiani (sügis 2022) andmetel on Li Qiangi ja president Xi Jinpingi suhe, mis ulatub peaaegu kahekümne aasta taha. Kui Xi oli Zhejiangi provintsi parteijuht, oli Li tema kantseleiülem ja tegelikult tema kõige olulisem isiklik nõunik aastatel 2004–2007.

Aastatel 2011–2016 oli ta Hiina Kommunistliku Partei Zhejiangi provintsi keskkomitee asesekretär ja provintsi poliitika- ja õiguskomisjoni parteisekretär. Ta oli aastatel 2013–2016 Zhejiangi provintsi kuberner. Ta oli 18. Hiina Kommunistliku Partei keskkomitee asendusliige ja aastatel 2016–2017 Jiangsu provintsikomitee parteisekretär. Oktoobrist 2017 kuni oktoobrini 2022 oli ta 19. Hiina Kommunistliku Partei poliitbüroo liige ja Shanghai keskkomitee parteisekretär.

Parteisekretärina vastutas ta 2022. aasta kevadel Shanghais koroonapandeemia ohjeldamiseks kehtestatud karantiini eest. Vaatamata kriitikale karantiini korralduse kohta, mis tekitas avalikkuse rahulolematust, valiti Li, keda peetakse peasekretär Xi Jinpingi liitlaseks, 23. oktoobril 2022 20. Hiina Kommunistliku Partei Poliitbüroo alalisse komiteesse.

23. märtsil 2023 sai temast Hiina Rahvavabariigi peaminister. Kuna ta on Xi-le lähedane ja tal on ärisõbralik pragmaatilisus, on äriringkondades lootust, et tal on Xi-le mõõdukas mõjuvõim ja ta surub peale Hiina edasist avamist välismaistele ettevõtetele.
Theodelinda raamatukaaned

**Theodelinda raamatukaaned** on varakeskaegse metallehistöö näide, osa juveliirsest köitest, mille langobardide kuninganna Theodelinda kinkis 6.–7. sajandil enda ehitatud Ristija Johannese basiilikale tänase Monza katedraali kohal Monzas Itaalias. Kaaned on Lääne-Euroopa varaseim teadaolev väärismetallköide ja asuvad Monza katedraali varakambris. Kaantel on Theodelindalt raamatu kirikule kinkimisele viitav ladinakeelne tekst. Raamat pole säilinud, kuid arvatakse, et see võis olla altarievangeelium.

## Kirjeldus
Kaaned on identse kujundusega, mõlemal on roheliste, punaste ja siniste vääriskividega kaunistatud rist kuldsel taustal ja seda ümbritsev punasest klaasist cloissonné-raam, mis oli hinnatud tehnika rahvasterännuaja kunstis. Ka rist on kujundatud cloissonné-servistega risti ja vääriskivide ümber ning jagab kaane neljaks võrdseks osaks. Kahe paralleelse reana jookseb üle kaanevälja rooma kapitaalis tekst "*De donis dei offerit Theodelinda regina gloriosissima Sancto Johanni Bapt in Basilica quam ipsa fundavit in Modicia prope pal suum.*" Kummalgi kaanel on neli Rooma gemmi, võib-olla kujutamas nelja evangelisti; kaks neist asendati 1773. aastal Kristuse ja Maarja kujutistega.

Lisaks kunstilisele väärtusele on kaaned oluline ajaloodokument, mille alusel saab 625. aastal surnud Theodelindat pidada Monza katedraali rajajaks. Pole teada, milline raamat oli kaantesse köidetud nagu varaste Süüria ja Bütsantsi väärismetallköidete puhulgi, varaseimad originaalsisuga väärismetallköited on teada Karolingide perioodist.

## Viited
Cortinarius vernus

***Cortinarius vernus*** on šampinjonilaadsete seltsi vöödikuliste sugukonda kuuluv liik seeni.

Seent on leitud Eestist kasvamas kaskede all.

## Välislingid
* ''Cortinarius vernus'' andmebaasis eElurikkus
Mollisia cinerea

***Mollisia cinerea*** on seltsi tiksikulaadsed kuuluv seente liik.

Seen kasvab tugevalt lagunenud leht- ning okaspuude lamatüvede alaküljel.

## Välislingid
* ''Mollisia cinerea'' andmebaasis eElurikkus.
100 aastat Jõhvi jalgpalli

**100 aastat Jõhvi jalgpalli** on Jõhvis asuv jalgpalli mälestusmärk, mis avati 2020. aastal. Idee autorid on Vladislav Naumov ja Sergei Ivanov.

2020. aastal paigaldas jalgpalliklubi "Phoenix" promenaadi äärde, linnastaadioni lähedale, mälestusmärgi kirjaga „100 aastat Jõhvi jalgpalli“, ning 20. juulil 2022 lisati sellele sepisest jalgpallisaapad ja pall (sepatöö: Oleg ja Oleksandr Hyzha).

## Viited

## Välislingid
Mälestusmärk „100 aastat Jõhvi jalgpalli“
Padjamärkmed

"**Padjamärkmed**" (jaapani keeles 枕草子, Makura no Sōshi, ka 'Padjaraamat') on Jaapani õukonnadaami Sei Shōnagoni (u 966 – 1025) ''zuihitsu'' žanris kirjutatud teos Heiani perioodi umbes 990ndatel-1000ndatel. Seda loetakse jaapani kirjanduse üheks klassikaliseks teoseks, kõrgkultuuri esindajaks ning oluliseks ajalooallikaks. See on üks esimesi teoseid *zuihitsu* žanrist vanas Jaapanis.

Shōnagoni teos on keisrinna Fujiwara no Teishi teenistuses elatud aastate ajal kirjutatud isiklik päevikustiilis kogumik esseesid, uitmõtteid, arvamusi, õukonnasündmusi, luuletusi, elu kirjeldavaid lõike ja nimekirju nii füüsilistest objektidest kui emotsionaalsetest hetkedest. 

Kuna naised olid Heiani perioodil avalikust ja poliitilisest elust välja jäetud, oli haritud kõrgema klassi ja naistel kirjutamiseks palju aega. “Padjamärkmed” oli mõeldud isiklikuks otstarbeks sisemiste mõtete ja tunnete väljendamiseks, mida autoril õukonnas madalama positsiooni tõttu avalikult öelda ei lubatud. Kuigi Shōnagon kunagi ei kavatsenud oma teost avaldada, sattus käsikiri peatükkide kaupa õukonnas lugemiseks käest kätte liikuma. Raamatu lõpus mainib autor, et kirjutis sai avalikuks kogemata, kui ta jättis selle padjale, mille ta oli välja pannud külalisele, kes selle tema palvetest hoolimata endaga kaasa viis. Ka teoses endas on tõendeid selle kohta, et ta oli õukonnas oma lugejatest teadlik.

„Padjamärkmed“ on kirjutatud lühikeste lõikudena ja selle sisu on ka tänapäeva jaapani keele kõnelejatele kergesti arusaadav. See kirjutati jaapani keeles, nagu teised tolleaegsed naiskirjanike teosed; ainsad hiinakeelsed terminid on kohanimed ja isikutiitlid. 10. sajandi lõpus ja 11. sajandi alguses kirjutasid Jaapani mehed tavaliselt hiina keeles, samas kui naised kirjutasid eranditult jaapani *[[hiragana]]* silptähestikus. Shōnagon kasutas kirjutistes ka ''kanjit'', mida peeti meeste kirjaviisiks ja mis näitas tema kõrget haritust. 

Mitusada aastat eksisteeris teos ainult käsikirjadena, kuni esmakordse trükkimiseni 17. sajandil. Selleks ajaks oli raamatust säilinud erinevaid versioone, sest varasemad ümberkirjutajad võisid sissekannete järjekorda muuta ning lisada, toimetada või kustutada lõike.

T. A. Purcelli ja W. G. Aston tõlkisid kuus lõiku raamatust esmakordselt inglise keelde 1889. aastal. Teiste ingliskeelsete tõlgete hulka kuuluvad Arthur Waley osaline tõlge 1928. aastal, Ivan Morrise esimene täielik tõlge 1967. aastal ja Meredith McKinney täielik tõlge 2006. aastal. Eesti keelde tõlkis selle Jaapani uuringute lektor Alari Allik 2021. aastal. Tõlge sai Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali 2021. aasta aastaauhinna võõrkeelest eesti keelde tõlkimise kategoorias.

Teose põhjal lõi Suurbritannia režissöör Peter Greenaway 1996. aastal samanimelise filmi “The Pillow Book”.

## Vaata ka

* Genji monogatari
* Murasaki Shikibu

## Viited
Aleksius II monument (Jõhvi)

**Aleksius II monument** on mälestusmärk Issanda Ristimise kiriku juures Jõhvis.

Monument avati 14. septembril 2020, kui tähistati kiriku 125. aastapäeva ja 70 aasta möödumist Aleksius II teenimise algusest Jõhvis. Selle autorid on Vladislav Naumov, Andrei Suslov ja Ukraina skulptor Eldaniz Gurbanov.

## Ajalugu
2019. aasta veebruaris esitasid Vladislav Naumov ja Jõhvi kiriku ülempreester Andrei Suslov idee rajada mälestusmärk. Seda toetasid vaimulike ja Jõhvi valla ametnike ümarlaual osalejad ning sama aasta suvel alustati rahvalt annetuste kogumist. Algselt oli plaanis, et mälestusmärgi valmistab Tallinna arhitekt Aleksandr Litvinov ning tööde koos paigalduse ja territooriumi korrastamise esialgne maksumus oli umbes 50 000 eurot. Kuid hiljem leidis Sergei Ivanov Ukrainast parema ja kogudusele taskukohasema variandi.

2020. aasta jaanuaris alustas Ukraina skulptor Eldaniz Gurbanov büsti loomist. Jõhvi büstist sai teine tema mälestusmärk Eestis – esimene asub Tallinnas.

2021. aastal lõppesid mälestusmärgi ümbruse heakorrastustööd: paigaldati tänavakiviparkett, püstitati sepistatud laternad ja tehti haljastustööd.

## Vaata ka
* Aleksius II monument on Tallinnas

## Viited

## Välislingid

* Patriarh Aleksiuse II ausammas
* Patriarh Aleksius II mälestussammas
* Patriarh Aleksius II mälestussammas
Maagaasiseadme kontroll

##### Maagaasiseadme kontroll
on surumaagaasi või veeldatud maagaasi toitesüsteemis kasutatavate sõidukite perioodiline täiendav kontroll, mille eesmärk on tagada selliste süsteemide tehniline vastavus ja sõidukite ohutu liikluses osalemine.

Kontrolli esitamise tähtaeg sõltub eelkõige valmistaja seatud tähtajast aga üldiselt tuleb lähtuda:
* Surumaagaasi toitesüsteem hiljemalt 48 kuu möödumisel esmaregistreerimisest ja edaspidi samuti hiljemalt 48 kuu möödumisest viimasest kontrollist;
* Veeldatud maagaasi toitesüsteem hiljemalt 120 kuu möödumisel esmaregistreerimisest ja edaspidi samuti hiljemalt 120 kuu möödumisest viimasest kontrollist.

Täpsemat infot maagaasiseadmete kontrolli kohta saab Transpordiameti kodulehelt. Konkreetse sõiduki maagaasiseadme kontrolli kehtivust on võimalik kontrollida Transpordiameti e-teenindusest.
Jacques Faure

**Jacques Faure** (sündinud 31. jaanuaril 1947) on Prantsusmaa diplomaat. 

Ta on lõpetanud Poliitikauuringute Instituudi Prantsusmaal ja Riikliku Orientaalse Keele Instituudi Hiinas.

Ta oli aastatel 1994–1998 Prantsusmaa suursaadik Eestis. Ta on olnud suursaadik ka Albaanias (1992–1994), Slovakkias (2003–2007) ja Ukrainas (2008–2011). 

Kümnendal Pärnu rahvusvahelise dokumentaal- ja antropoloogiafilmide festivalil juulis 1996 andis Prantsuse suursaadik Jacques Faure preemia Valentin Kuigi filmile "Hääled".

## Tunnustus
* 1998 – Johan Skytte medal
* 1998 – Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
* Jacques Faure. Prantsuse endine suursaadik: eestlased olid Nõukogudemaal ainsad, kes teadsid, et Lech Wałęsal on vuntsid epl.delfi.ee, 20. august 2021

## Välislingid
* Jacques Faure: saatkond töötab Prantsuse-Eesti majandussuhete parandamise heaks Digar, Eesti Sõnumid, nr. 68, 24 märts 1995.
Mistolovo

**Mistolovo** (vene keeles *Ми́столово*) ehk **Mistola** (soome keeles) on küla Ingerimaal. Tänapäeval on Mistolovo Venemaa, täpsemalt Leningradi oblasti, Vsevoložski rajooni ja Bugrõ külanõukogu, koosseisus.

Ajalooliselt ingerisoomlastega asustatud küla asub seitse kilomeetrit Venemaa suuruselt teisest linnast Peterburist ja on tänapäeval peamiselt venelastega asustatud küla.

## Ajalugu

Mistolovo küla tekkis 17. sajandil, mil Ingerimaa oli Rootsi võimu all. Pärast Ingerimaa Venemaalt vallutamist asusid Rootsi Ingerisse elama soomlased ja karjalased, asutades muuhulgas ka Mistolovo (tollal tuntud kui Mistola) küla. Mistola küla jäi soomekeelse äyrämöise hõimu piirkonda. 

Pärast Põhjasõda sattus küla koos ülejäänud Ingerimaaga Venemaa koosseisu. Küla säilitas oma soomepärase välimuse teise maailmasõjani, kus jäi Leningradi piiramisrõngasse. 25. märtsil 1942 algas ingerisoomlaste küüditamine Ingerimaalt, sealhulgas ka Mistolovost. Tühjaks jäänud külla asusid venelased.

Elanike arv külas on viimastel aastatel hakanud kasvama tänu Peterburi lähedusele, mistõttu arendatakse seal mitmeid uusarendusi.

## Viited
Romil Annika

**Romil Annika** (perekonnanimi ka **Anninka**; 13. mai (vkj) / 26. mai 1914 Tallinn – 9. veebruar 1979 Kohtla-Järve rajoon) oli eesti poksija ja harrastuskunstnik.

Ta poksis aastatel 1931–1944, võistles Narva Võitleja ning Sillamäe ja Kiviõli spordiühingutes. Veel 1944. aasta lõpus oli ta lähetatud NSV Liidu ametiühingute paremate sportlaste treeningulaagrisse Moskvas.

Oli aastatel mitmekordne Virumaa meister, teadaolevalt 1939. aastal kukk-kaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) ja 1941. aastal ning sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1943. aastal.  

Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1941. aastal 2. koha.

Ta oli juba 1940. aastal Eesti koondise kandidaat Eesti-Läti maavõistlusel poksis, kuid lõpuks teda esinumbriks ei võetud. Küll oli ta aga esinumber Eesti NSV ja Läti NSV sõpruskohtumisel poksis 1941. aastal ning võitis seal kindlalt oma kohtumise.

Takistas suvel 1941 koos teiste vastupanuvõitlejatega taganevatel Nõukogude vägedel õhkimast Sillamäe õlitehast.

1944. aastal asus Virumaa „Kalevi" ja kehakultuuri spordikomitee juures tööle spordiinspektorina. Oli ka poksitreener Kiviõlis ja Rakveres.

Vahistati 9. detsembril 1949 Kiviõlis, talle mõisteti 6. septembril 1950 § 58-1 ja § 58-11 järgi 10 aastat vangistust. Oli vangilaagris Karagandõ oblastis, vabanes 3. mail 1956.

Hiljem oli ametis Kiviõli keemiakombinaadis ja Kiviõli elamuvalitsuses tislerina, oli tuntud harrastusmaalija.

## Kirjutisi
*R. Annika. ""Kalevi" Viru Nõukogu kiiduväärt algatus" Kaevur nr 51, 29. aprill 1948. Lk 2

## Tunnustus
*1940 Virumaa kuldmedal 1939. aasta parimale spordivõistkonnale (Virumaa poksimeeskonna koosseisus)

## Viited

## Kirjandus
*H. L. ""Kuldne kaheksa" – Virumaa poksimeeskond" Põhja Kodu nr 49, 29. aprill 1940. Lk 3

## Välislingid
*Romil Annika sporditulemusi
*Virumaa Entsüklopeedia: Annika, Romil – sportlane
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Haud Lüganuse kalmistul
Peekerhelvell

**Peekerhelvell** (*Helvella leucomelaena*) on kottseente hulka kuuluv seeneliik.

Seen kasvab tavaliselt mändide all.

## Välislingid
* Peekerhelvell andmebaasis eElurikkus
Tartu Ülikooli arvutiteaduse instituut

**Tartu Ülikooli arvutiteaduse instituut** on Tartu Ülikooli loodus- ja täppisteaduste valdkonna instituut. Instituut asub Tartu Delta keskuse õppehoones.

20. novembril 1992 otsustas Tartu Ülikooli nõukogu likvideerida senised kateedrid ja laborid ning moodustada matemaatikateaduskonnas neli instituuti. Üheks neist sai arvutiteaduse instituut, mille koosseisu kuulus ka teoreetilise informaatika õppetool. Instituudi esimeseks juhiks sai Jaanus Pöial. 2000. aasta lõpuks õppis teaduskonnas 636 üliõpilasest 350 informaatika või infotehnoloogia erialal. 2001. aastal otsustas Tartu Ülikooli nõukogu muuta matemaatikateaduskonna nime. Uueks sai matemaatika-informaatikateaduskond. Praegu on instituut osa loodus- ja täppisteaduste valdkonnast.

1959. aastal toodi Tartu Ülikooli esimene digitaalne elektronarvuti (Ülo Kaasik, Leo Võhandu).

Arvutiteaduse instituut on andnud hariduse ning on tööandjaks paljudele Eesti arvutiteadlastele. 

Erialaselts Informatics Europe liige. 

## Õppekavad

Bakalaureuseõpe
* Informaatika

Magistriõpe
* Informaatika
* Tarkvaratehnika
* Andmeteadus ja tehisintellekt
* IT mitteinformaatikutele

Doktoriõpe
* Matemaatika ja informaatika

## Õppetoolid

* Andmeteaduse õppetool
* Programmeerimiskeelte ja -süsteemide õppetool
* Andmeturbe ja teoreetilise arvutiteaduse õppetool
* Tarkvaratehnika ja infosüsteemide õppetool
* Hajussüsteemide õppetool
* Keeletehnoloogia õppetool

## TÜ arvutimuuseum

Delta õppehoones paikneb Tartu Ülikooli arvutimuuseum. Selle algatas ja rajas Meelis Roos.

## Instituudi juhatajad
* 1993 Jaanus Pöial
* 1994 Rein Prank
* 1995–1996 Jüri Kiho
* 1997 Mati Tombak
* 1998 Jüri Kiho
* 1999 Rein Prank
* 2000 Mare Koit
* 2001 Jaanus Pöial
* 2022 Mati Tombak
* 2003–2010 Tiit Roosmaa
* 2011–31.12.2022 Jaak Vilo 
* 01.01.2023–31.12.2025 Heisi Kurig
* 01.01.2026– Jaak Vilo

## Emeriitprofessorid ja emeriitdotsendid
* Jüri Kiho
* Mare Koit
* Mati Tombak

## Viited
Mariliis Jõgeva

**Mariliis Jõgeva** (sünninimega **Loos**; sündinud 26. märtsil 1987 Võrus) on Eesti laulja ja moedisainer, kes on tuntud oma popmuusika loomingu ja eristuva stiili poolest. Ta alustas laulmisega 9-aastaselt ning teismelisena moodustas oma esimese tüdrukutebändi Run A Way.

Mariliis on osalenud mitmel korral Eesti Laulul, sealhulgas 2020. aastal looga "Unistustes", mille ta esitas koos kaasautor Oliver Mazurtšakiga.  Lisaks on ta avaldanud mitmeid singleid, nagu "Päikest täis", "Kõike tegema pean" ja "Corona" (koos OLLIE-ga).
Lisaks muusikakarjäärile on Mariliis lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia moestilistika erialal. Ta on tuntud ka oma positiivse ja tasakaaluka iseloomu poolest ning on olnud toeks paljudele inimestele nende elu keerulistel hetkedel.
Karl Ferdinand

**Karl Ferdinand** (29. juuli 1818 – 20. november 1874) oli Habsburg-Lotringite dünastia liige, Austria ja hilisema Austria-Ungari ertshertsog ning feldmarssal. 

## Elulugu
Ertshertsog Karl Ferdinand sündis Viinis 29. juulil 1818 Tescheni hertsog ning Austria ertshersog Karli ja Nassau-Weilburgi printsess Henrietta kolmanda lapsena. 

Karl Ferdinand alustas sõjaväeteenistust jalaväerügemendis nr. 57. 1833. aastal sai ta jalaväerügemendi nr. 51 inhaberiks, selles ametis oli ta kuni 1875. aastani. 1848. aastal osales ta Praha ülestõusu mahasurumises. Tema rügemendi pataljonid aitasid rahutusi maha suruda ka Transilvaanias ja Ungaris. Ta tõusis feldmarssali auastmeni. 

1854. aasta 18. aprillil abiellus Karl Ferdinand ertshertsog Ferdinand Karl Viktori lese, ertshertsoginna Elisabeth Franzisca Mariaga. Abielust sündis kuus last. 

* Ertshertsog Franz Joseph (surnud 1855).
* Ertshertsog Friedrich (1856–1936). Feldmarssal ning Austria-Ungari vägede ülemjuhataja esimeses maailmasõjas. 
* Ertshertsoginna Maria Christina (1858–1929). Abiellus Hispaania kuningas Alfonso XII-ga.
* Ertshertsog Karl Stefan (1860–1933). Austria-Ungari mereväe admiral. 
* Ertshertsog Eugen (1863–1954). Feldmarssal ja väejuht esimeses maailmasõjas.
* Ertshertsoginna Maria Eleonora (surnud 1864). 

Ertshertsog Karl Ferdinand suri 20. novembril 1874 Židlochovices. Ta on maetud Viini Keiserlikku krüpti. 

## Viited


### Kirjandus

* Wrede, Alphons von. *Geschichte der K. u. K. Wehrmacht.* Kd. 1. Viin. 1898. 
* Wurzbach, Constantin von. *Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich.* Kd. 6. 1860.
Eesti Raskejõustikumängude poksivõistlus 1935

Esimeste mängude raskejõustikuvõistlused peeti põhimängudest eraldi. Osalejad olid erinevalt põhimängudest jaotatud 6 võistkonda: Tallinna, Tartu, Viru- ja Järvamaa, Viljandi- ja Pärnumaa, Saare-, Lääne- ja Harjumaa ning Tartu-, Võru-, Valga- ja Petserimaa võistkond.

Lõppvõistlused poksis peeti 10–20. oktoobril 1935 Tallinnas Saksa teatris.

Võistluse tulemused:
*Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg): 1. Johannes Poska, Tallinn; 2. Karl Truu, Saare-, Lääne- ja Harjumaa; 3. Jevgeni Ivanov, Viru- ja Järvamaa; 4. Ottman, Tartu; 5. A. Vahe, Tartu-, Võru-, Valga- ja Petserimaa; 6. P. Tomson, Viljandi- ja Pärnumaa
*Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg): 1. Johannes Aps, Viru- ja Järvamaa; 2. Herman Niiholm, Tallinn; 3. Eduard-Friedrich Rang, Viljandi- ja Pärnumaa; 4. Konnatam, Saare-, Lääne- ja Harjumaa; 5. Mikk, Tartu-, Võru-, Valga- ja Petserimaa
*Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg): 1. Evald Seeberg, Tallinn; 2. Albert Bome, Viru- ja Järvamaa; 3. Harry Reinthal, Tartu
*Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg): 1. Erich Taar, Tallinn; 2. Elmar Jürr, Viljandi- ja Pärnumaa; 3. Alfons Kruus, Tartu; 4. Germanov, Viru- ja Järvamaa
*Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg): 1. Nikolai Stepulov, Tallinn; 2. Voldemar Larens, Viru- ja Järvamaa; 3. Karl Vahi, Tartu; 4. M. Janson, Viljandi- ja Pärnumaa; 5. S. Villemson, Tartu-, Võru-, Valga- ja Petserimaa; 6. Alfred Röding, Saare-, Lääne- ja Harjumaa
*Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg): 1. Aleksei Stepulov, Tallinn; 2. Aksel Himma, Viru- ja Järvamaa; 3. Anton Ree, Saare-, Lääne- ja Harjumaa; 4. J. Vähi, Viljandi- ja Pärnumaa 
*Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Bernhard Salong, Tallinn; 2. Aleksander Muru, Viru- ja Järvamaa; 3. V. Väin, Tartu-, Võru-, Valga- ja Petserimaa; 4. A. Pärtma, Viljandi- ja Pärnumaa
*Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg): 1. Evald Lukkin, Tartu; 2. Rudolf Tähve, Saare-, Lääne- ja Harjumaa; 3. Sergei Turgan, Tallinn; 4. Randu Tinno, Viru- ja Järvamaa; 5. M. Kolk, Viljandi- ja Pärnumaa

Paremusjärjestus: 1. Tallinn 45 p.; 2. Viru- ja Järvamaa 36 p.; 3. Tartu 21 p.; 4. Viljandi- ja Pärnumaa 20 p.; 5. Saare-, Lääne- ja Harjumaa 17 p.; 6. Tartu-, Võru- ja Valga- ja Petserimaa 7 p.

Võistluse parimaks poksijaks tunnistati sulgkaalu võitja Evald Seeberg.

## Vaata ka
*II Eesti Mängude poksivõistlus

## Viited

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2018. Lk 218
Reservväelane

**Reservväelane** on reservteenistuses olev ehk õppekogunemisel osalev isik. Reservis olevad isikud on 18-60-aastased mehed või kaitseväekohustuse võtnud mehed ja naised, kes ei ole kutsealused ega teeni parasjagu kaitseväe- või asendusteenistuses.

Reservis olevad isikud kuuluvad sõjaajaüksuste koosseisu või nende üksuste täiendreservi. Õppekogunemisi korraldatakse vastavalt reservüksuste väljaõppeplaanile. Täiendreservi arvestatakse vaikimisi ka kõik erinevatel põhjustel ajateenistust mitteläbinud või sõjaajaüksustesse mittearvatud kaitseväekohustusega kuni 60-aastased mehed. 

Reservväelased jagunevad sõjaväelise auastme järgi sõduriteks, allohvitserideks ja ohvitserideks ning on nimetatud sõjaaja ametikohtadele või on üldreservis.

## Kohustused
Kaitseväekohustuslase neli peamist kohustust on **teatamiskohustus, ilmumiskohustus, esitamiskohustus ja toimingute tegemise kohustus**. Reservväelased on kogu oma reservis oleku aja jooksul kohustatud **teatama** kaitseressursside ametile oma:

* hariduse, perekonnaseisu, kontaktide ja töökoha muutustest
* raskest haigusest või kehalisest puudest 
* muudest asjaoludest, mis mõjutavad kaitseväeteenistuskõlblikkust.

Lisaks peavad reservväelased kaitseressursside ameti või kaitseväe territoriaalse staabi nõudmisel **esitama** andmete kontrolliks või haldusakti andmiseks **vajalikke tõendeid** ning **ilmuma terviseseisundi hindamisele** ning **osalema** vastava kutse saamisel **õppekogunemistel**. 

Lisaks peavad reservväelased kaitseressursside ameti või kaitseväe territoriaalse staabi nõudmisel esitama andmete kontrolliks või haldusakti andmiseks vajalikke tõendeid ning ilmuma terviseseisundi hindamisele ning osalema vastava kutse saamisel õppekogunemistel.   

## Eesmärk ja ülesanded
Reservväelaste põhieesmärk on tagada riigi kaitsevõimekuse säilimine, olles valmis vajadusel täiendama ja täiendavate väeüksuste koosseisu. Tavaliselt koolitatakse neid regulaarselt, et tagada nende valmidus kiireks reageerimiseks kriisiolukordades. Reservväelased võivad olla aktiivsed vaid mõningal määral, näiteks osaledes koolitusel või varustuse hooldamisel, kuid nad on valmis mobiliseerimiseks. 

## Seotud artiklid

* Eesti kaitsevägi
* Ajateenistus

## Viited
Amylostereum laevigatum

***Amylostereum laevigatum*** on pilvikulaadsete seltsi kuuluv liik seeni.

Seen kasvab lamakadakail. See ei värvu vigastades.

## Välislingid
* ''Amylostereum laevigatum'' andmebaasis eElurikkus
Kai Lie

**Kai Olaf Lie** (sündinud 1934) on Norra diplomaat. Ta oli aastatel 1995–2000 Norra suursaadik Eestis. 

## Tunnustus

* 1998 – Johan Skytte medal
* 2000 – II klassi Maarjamaa Rist

## Viited
Meelis Kull

**Meelis Kull** (sündinud 21. veebruaril 1980) on eesti arvutiteadlane ja Tartu Ülikooli tehisintellekti professor. Eesti Teaduste Akadeemia akadeemik aastast 2025. Tema teadustöö fookuses on masinõpe, tehisintellekt ja andmeteadus, eriti ebakindluse kvantifitseerimine ja mudelite usaldusväärsus.

Meelis Kull on lõpetanud Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonna informaatika erialal 2002. aastal (cum laude). Ta sai magistrikraadi (teaduskraad) 2004. aastal ja doktorikraadi 2011. aastal (teema – Statistilise rikastatuse analüüs geeniregulatsiooni uurimiseks loodud algoritmides).

Kull valiti 2019. aastal Tartu Ülikooli arvutiteaduse instituudi aasta õppejõuks ning tema teadustööd on saanud parima artikli auhinna Euroopa masinõppekonverentsil ECML PKDD 2014 ja Euroopa tehisintellektikonverentsil ECAI 2024.

2024. aastal alustas Meelis Kulli juhtimisel tööd Eesti Tehisintellekti Tippkeskus (Estonian Centre of Excellence in AI, EXAI) ning ta valiti ka Eesti Teaduste Akadeemia tehisintellekti uurija-professoriks. 

3. detsembril 2025 valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia üldkogu istungil akadeemikuks.

## Teenistuskäik
Bristoli Ülikool:
* 2013–2017 vanemteadur
Tartu Ülikooli arvutiteaduse instituut:
* 2016–2018 andmekaeve dotsent
* 2018–2020 masinõppe dotsent 
* 2021–2024 masinõppe kaasprofessor
* 2024–...  tehisintellekti professor

## Tunnustus

* 2023 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited

## Kirjandus
* Aime Jõgi. Tehisaru tippkeskuse juht Meelis Kull: inimesed luiskavad, tehisintellekt luiskab ka, aga aitab ikkagi väga palju. artu.postimees.ee, 7. juuni 2024
* Meelis Kull: kuidas mõelda tulevikust? err.ee, 4. detsember 2024

## Välislingid
* Tehisintellekti intervjuu Meelis Kulliga. YouTube.
Meredroon

**Meredroon** või **pealveedroon**, **droonlaev**, **mehitamata veesõiduk** (inglise keeles *unmanned surface vessel*, USV) on paat või laev, mis liigub veepinnal ilma meeskonnata.

Meredroonid töötavad erineva autonoomia tasemega, alates kaugjuhtimispuldi abil juhtimisest kuni autonoomsete droonlaevadeni (*autonomous surface vehicles*, ASV). 

Mõned valdkonnad, kus meredroone kasutatakse, on kaubatarned, keskkonna- ja kliimaseire, merepõhja kaardistamine, sildade ja muu infrastruktuuri kontrollimine ja valve ning mereväeoperatsioonid. 

## Viited
Agnese Lāce

**Agnese Lāce** (sündinud 23. augustil 1987 Talsis) on Läti teadlane, avaliku sektori töötaja ja poliitik, ta on Progressiivide erakonna liige. Ta on 20. juunist 2024 Läti kultuuriminister.

Ta sündis aastal 1987 Talsis. Keskkooli ajal õppis ta ühe aasta vahetusprogrammi raames Saint Louisis Ameerika Ühendriikides. Ta õppis Läti Ülikoolis politoloogia bakalaureuse- ja magistriõppes ning omandas aastal 2013 Amsterdami, Deustu ja Osnabrücki ülikoolides Euroopa ühise magistrikraadi sotsioloogias, spetsialiseerumisega migratsiooniuuringutele.

Ta alustas oma karjääri välisministeeriumis, olles praktikal Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioons (OSCE) Haagis, Rahvusvähemuste Ülemvoliniku Büroos, mille direktor oli tol ajal Ilze Brands-Kehris. Seejärel õppis ta doktorantuuris ja töötas Istanbuli Migratsiooniuuringute Instituudis. Ta töötas teaduri ja konsultandina erinevates organisatsioonides, sealhulgas ÜRO Pagulasametis, Läti Ülikoolis ja Ühiskonna Integratsiooni Sihtasutuses. Aastatel 2016–2023 töötas ta Providuses, uurides erinevaid rände ja integratsiooniga seotud küsimusi.

Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse koordineeris ta Ukraina põgenike vastuvõtmist Lätti.

Oktoobris 2023 pärast kultuuriministeeriumi parlamendisekretäri ülesannete asumist, liitus ta erakonnaga Progressiivid. Aastal 2024 kandideeris ta Progressiivide ridades Euroopa Parlamendi valimistel, kuid ei osutunud valituks, saades selles nimekirjas olevate kandidaatide seas viienda suurima valijate toetuse.

17. juunil 2024, pärast Agnese Logina tagasiastumist, esitati ta kultuuriministri kandidaadiks ja kinnitati ametisse 20. juunil 2024.
Mihkel Migasto

**Mihkel Migasto** (kuni 1939 **Mihhail Migatšov**; 11. detsember (vkj) / 24. detsember 1914 Kasepää vald, Torma kihelkond, Tartumaa – 27. juuni 1992) oli eesti poksija.

Ta oli kurttumm.

## Sportlasena
Ta poksis Tartu Kalevis.

Ta võitis 1939. aasta II Eesti mängude poksivõistlustel Tallinnas Tartu ja Tartumaa võistlejana raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4&nbsp;kg) esikoha.

Ta oli juba 1940. aastal Eesti koondise kandidaat Eesti-Läti maavõistlusel poksis, kuid lõpuks teda esinumbriks ei võetud.

Ta võitis 1940. aasta Eesti maakondlike karikavõistluste poksivõistlusel Tartumaa võistlejana raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4&nbsp;kg) esikoha.

## Hilisem elukäik
Ta oli 1941. aastal Kurttummade Keskuse Tartu osakonna juhatuse esimees.

Ta töötas pärast Eestis lõppenud sõda Tartu Lihakombinaadis ning kuulus ka lihakombinaadi kehakultuurikollektiivi juhatusse.

Ta astus 1946. aastal NLKP-sse.

Tema abikaasa Alma Migasto (sündinud Nugis; 1914 Tobolski kubermang – 1984 Tallinn) vahistati 5. juulil 1950 Tartus. Erinõupidamisel 28. aprill 1951 määrati talle § 58-10 ja § 58-11 järgi 10 aastat vangistust, mille ta veetis vangilaagrites Siberis ning vabanes 7. oktoobril 1955. Teda süüdistati muuhulgas ka Jehoova tunnistajaks olemises.

Kui 1951. aastal viidi NSV Liidus läbi Jehoova tunnistajate küüditamise operatsiooni, plaaniti küüditada ka juba karistatute pereliikmed, seega ka Mihkel Migasto ning nende tütar ja poeg. Pere jäeti telefonikorralduse põhjal siiski küüditamata, kui selgus, et pereisa on NLKP liige. 

## Viited

## Välislingid
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991. Mihkel Migasto
*Haud Tallinna Rahumäe kalmistul
Puna-aara

**Puna-aara** ehk **makao** (*Ara macao*) on linnuliik aara perekonnast papagoilaste sugukonnast papagoiliste seltsist.

## Välimus
Puna-aara on 80–96 cm pikk. Tiib on 368–426 mm pikk, nokk 59–71 mm, jookse 35–37, saba 454–649 mm. Kaalub 900–1490 g.

Sulestik on peamiselt punane. Õlasuled ning keskmised ja suured pealtiiva kattesuled on kollased roheliste otstega. Labakattesuled ja hoosuled on sinised. Osa näost valge ja sulgedeta. Ülanokk on valge, alanokk must. Jalad on mustad. Silmad on kollased, noorlindudel pruunid.

Puna-aara sarnaneb välimuselt rohetiib-aaraga, kuid rohetiib-aara on tumedamat punast värvi ja tema tiibadel on rohelised suled.

## Alamliigid ja levik
Liigil on kaks alamliiki:
* *A. m. macao* (Linnaeus, 1758)– Costa Ricast Boliivia ja Kesk-Brasiiliani
* *A. m. cyanoptera* Wiedenfeld, 1995 – Kagu-Mehhikost Nicaraguani.

Puna-aarad elavad metsades ja savannides. Tavaliselt elavad kuni 500 m kõrgusel merepinnast, Kesk-Ameerikas ka kuni 1000 m kõrgusel.

## Toitumine ja eluviis
Puna-aarad toituvad haisupuu, tonkapuu, kollase mombinipuu, paiskpuu ja terminaalia viljadest, jakaranda, euterpepalmi ja sedreeli seemnetest ning luulupuu ja korallpuu õitest ja nektarist.

Elavad paaridena või kuni 30-linnulistes parvedes.

## Pesitsemine
Puna-aarad pesitsevad puuõõnes 7–40 m kõrgusel. Kurnas on 1–4 muna, haudevältus on 24–28 päeva. Pojad saavad lennuvõimeliseks 14-nädalaselt.

## Eluiga
Puna-aarad võivad elada kuni 48-aastaseks.

## Viited

## Välislingid
Kalevi võimla

**Kalevi võimla** on Rakveres Pauluse kirikuhoones asunud spordihall, mis tegutses aastatel 1951–2009. Rakvere Spordikeskus teatas 2009. aastal Kalevi halli sulgemisest, kuna hoone ülalpidamine muutus liiga kulukaks.

## Ajalugu
### Kirikuna
1933. aastal alustas Rakvere Pauluse kogudus kiriku ehitamist. 1940. aastal pühitseti kirik sisse, aga rahaliste vahendite puudumise ja teise maailmasõja tõttu jäid hoone tornikiivrid ning kantseleitiib lõpetamata. Hoone tegutses kirikuna 11 aastat. 1951. aastal lõpetati kiriku kasutamine ning anti üle Vabatahtlikule Spordiühingule Kalev.

Pärast Eesti taasiseseisvumist tagastati kirikuhoone EELK Rakvere Kolmainu kogudusele. Kolmainu kogudus üüris spordihalli Rakvere linnale.

### Võimlana
Alates 1951. aastast tegutses võimlas Rakvere Spordiselts Kalev, mis tegutses hoones kuni selle sulgemiseni. Spordihoones harrastatud spordialadeks olid näiteks maadlus, jõutõstmine ja pallimängud.

Peale spordi toimus hoones ka erinevaid tegevusi, näiteks on kasutatud seda kontsertide ning võistluste korraldamiseks.

2010. aastatel hakkasid sporditegevused hääbuma ning hoonesse kolis Rakvere noortekeskus.

### Ukuaru muusikamaja
2009. aasta kevadel kuulutas Rakvere linn välja arhitektuurivõistluse, et leida lahendus kiriku rekonstrueerimiseks. Plaanis oli hoone muuta kontserdimajaks, mis kannaks Arvo Pärdi nime. Võistluse auhind oli 398 450 Eesti krooni (umbes 25 000 eurot). Konkursi võitsid Kristiina Aasvee, Kristiina Hussar ja Anne Kose projektiga “tintin’na:buli”. Projekti eeldatav maksumus oli 16 miljon eurot.

13. septembril 2021 kinnitas Riigikogu Rakvere Arvo Pärdi muusikamaja riiklikult tähtsate kultuuriehitiste hulka.

## Viited
Jaguar (tanker)

**Tanker JAGUAR**  (IMO: 9293002) on varilaevastikku liigitatav  toornafta tanker. 

13. mail 2025 oli laeval rahvusvahelist tähelepanu kõitev intsident Eesti rannavalvega  Soome lahes.

2005. aastal Hiinas ehitatud.

Registrites märgitakse kuuluvust Gabon ja Guinea Bissau lipu alla.

Pikkus 243.8m 

laius 42 m

Omanik India firma Gatik Ship Management

Endised nimed: Primo Stealth, S Puma, Signal Puma

https://www.lloydslist.com/LL1153484/dark-fleet-politics-escalate-as-Russia-scrambles-jet-to-protect-nationless-tanker

https://news.postimees.ee/8230166/editorial-estonia-s-successful-test-of-strength
S8000 Banderol

**S8000 Banderol** on Venemaal Kroonlinnas paikneva Kronshtadti kontserni poolt välja töötatud väikesemõõtmeline tiibrakett.

## Nimetus
"Panderoll" (v.k. *Бандероль*) tähendab "pakendit või väikest pakki".

## Ajalugu
2025. aasta mais avalikustas Ukraina Kaitseministeeriumi Luure Peavalitsus, et Venemaa kasutab uut tiibraketti S8000 Banderol, mille elektroonikakomponente on hangitud Hiinast, Jaapanist, USA-st, Šveitsist, Austraaliast ja Lõuna-Koreast. 2025. aastal on Ukraina luure leidnud mitu enam-vähem terveks jäänud eksemplari.

## Kirjeldus
"Panderolli" konstrueerimisel on rõhuasetus madalal hinnal ja valmistamislihtsusel Paljud "Panderolli" komponendid, sealhulgas põhikomponendid, imporditakse Venemaale välismaalt. Mootor on Hiina Swiwin SW800Pro, mis on saadaval AliExpressi kaudu.

"Panderoll" sisaldab väidetavalt USAs toodetud liikumisjälgijat, Šveitsist pärit mikrokontrollerit, Austraalias toodetud „infovahetusseadet“, Jaapani akut ja Lõuna-Korea servoajamit.

"Panderoll" lastakse välja õhust, kusjuures peamine stardiplatvorm on Kronshtadt Orion. Relva saab kasutada ka koos Mi-28 Havociga.

## Viited
Kirsi Siren

**Kirsi Helena Susanna Siren** (abielludes Aropaltio, hiljem uuesti Siren, sündinud 14. mail 1945 Helsingis) on Soome teatrilavastaja, näitleja ja dramaturg. Ta on kirjutanud ka raamatuid ja teatriarvustusi. Kirsi Siren on Espoo esimese kutselise teatri, Hevosenkenkä teatri asutaja ja selle pikaajaline direktor. Kuulus pikka aega Espoo linnavolikogusse (1997–2012) ja 2000. aastatel töötas ka linnavalitsuses.

## Hevosenkenkä teatri rajamine
Kirsi Siren (sellal Aropaltio) lõpetas 1970. aasta kevadel Soome Kõrgema Teatrikooli lavastaja-dramaturgi erialal. Ta osales Tamperes toimunud lasteteatrite seminaril, kus teatrikooli õpetaja Ritva Laatto rääkis, et plaanis on rajada Soome esimene professionaalne nukuteater, ja kutsus Kirsi Sireni asutajate hulka. Nii sündis esmalt nukuteater Vihreä Omena, kus Kirsi Siren töötas dramaturgina aastatel 1971–1975. Kui Kirsi õde Sara Siren tuli lavastaja ja nukunäitlejana Vihreä Omena teatrisse, hakati rääkima ka oma teatri loomisest ning 1975. aastal asutatigi teater Hevosenkenkä.

Teater Hevosenkenkä esimeseks lavastuseks oli Frank Tashlini kirjutatud muinasjutt "Karu, keda polnud olemas", mille lavastas Kirsi Siren. Teatri 50. sünnipäevaks toodi sama tükk 2025. aastal uuesti lavale.

## Lavastusi ja dramatiseeringuid

* Karhu jota ei ollutkaan 1975, 1980 ja 2025
* Kultainen kummitus 1976
* Mestaritontun seikkailut 1977
* Lumikuningatar 1978, 2014, 2019
* Onnenlintu 1979
* Possun uni 1979
* Hans Christian satunkertoja 1981
* Neito kaunis ja peto hirveä 1981
* Prinsessa Kultakutri 1982
* Konkkamuori (Kunksmoor) 1984
* Emppu 1985, filmistsenaarium ja nukulavastus
* Kalle-Juhani ja kaverit 1985
* Laiska-Lassi ja lapionvarsi 1987
* Hevonen joka hukkasi silmälasinsa 1987
* Ruma Ankanpoikanen 1989
* Kani Untuvakerä 1994
* Lumipalloprinssi 1995
* Juokseva mokkasiini 1997
* Prinsessa Ruusunen 1999
* Pandan seikkailu lastenkamarissa 2001
* Kanin Dunboll 2002
* Kenji Miyazawa: Saku Sellonsoittaja 2004 (dramatiseering)
* Aili Somersalo: Mestaritontun seikkailut 2005
* Simpanssiveljeni Bruno 2007
* Hannele Huovi – Kirsi Aropaltio: Urpon ja Turpon joulu 2009
* Maalaishiiri ja kaupunkilaishiiri 2016
* Lantmusen och stadsmusen 2017
* Kaunotar ja hirviö 2018
* Ilo, riemu ja viinirypälä 2019

## Raamatud

* Nukketeatteri ja naamioleikit, 1979

* Kultakutri ja muita näyttelyitä nukeille ja näyttelyille, 1987
* Suuresta suvusta pieneen perheeseen: itäsuomalainen perhe 1700-luvulla, 1999
* Kirsi Siren – Elämäni näytökset, 2025

## Tunnustus

* 1982 Espoo linna kunstiauhind

* 1989 Riiklik lastekultuuri preemia

* 1999–2000 Espoo Ella 
* 2009 Espoo medal 

* 2015. aasta märtsis pälvis Siren elutöö eest laste- ja noorteteatri auhinna. Auhinna andsid välja Soome Teatriliit ja Soome Assitej Ühing.

* 2020. aastal autasustati teda Pro Finlandia medaliga.

## Viited
Sven Hõbemägi

**Sven Hõbemägi** (sündinud 10. juulil 1981) on Eesti omavalitsus- ja sporditegelane, treener ja harrastusornitoloog. 

## Haridus
Sven Hõbemägi on lõpetanud Aluvere kooli, Rakvere Gümnaasiumi ning Tallinna Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, olles esimene Eestis, kes omandas magistrikraadi rekreatsioonikorralduses. 2024. aastal alustas ta õpinguid Eesti Olümpiakomitee (EOK) arenguprogrammis "Spordijuht 2.0".

## Töö
Hõbemägi on töötanud Rakvere Eragümnaasiumi kehalise kasvatuse õpetaja ja Vinni Spordikompleksi arendusjuhina. Põhitöö kõrvalt hakkas ta eratreeninguid andma. Sven Hõbemägi on Aqva Spordikeskuse jõusaali era- ja ringtreener. 

Aastatel 2009–2024 oli ta Lääne-Virumaa Omavalitsuste Liidu tegevjuht. 2024. aasta suvel valiti ta Lääne-Virumaa Spordiliidu juhiks.

## Ornitoloogiaharrastus ja Kaitseliit
Sven Hõbemägi on olnud lapsest saati linnuhuviline, rõngastanud linde ja uurinud nende rännet. Ta on loonud Facebooki lehe “Looduses Sven Hõbemägiga”.

2015. aastast on Sven Hõbemägi Kaitseliidu tegevliige ja vabatahtlik Viru Maleva spordipealik.

2025. aastal anti talle Kaitseliidu ülema poolt Kaitseliidu spordivaldkonna edendamise eest spordivaldkonna kõrgeim tunnustus-Kaitseliidu Spordi Hõbemärk.

## Poliitika
Sven Hõbemägi kuulub Isamaa erakonda, teda on valitud korduvalt Rakvere Linnavolikokku. 2025. aastal on Sven Rakvere hariduskomisjoni esimees, spordikomisjoni aseesimees ja Rakvere Põhikooli hoolekogu liige.

## Viited
Edit Talpsepp

**Edit Talpsepp** (sündinud 14. juulil 1981) on eesti teadusfilosoof ja teaduspopularisaator.

1987–1996 õppis ta Tartu Tamme Gümnaasiumis, 1996–1999 Tartu Treffneri Gümnaasiumis ja 1999–2004
Tartu Ülikooli bakalaureuseastmes filosoofia erialal. 2006–2007 läbis ta Bristoli Ülikoolis teadusfilosoofia ja -ajaloo magistriõppe ning 2007–2013 doktoriõppe. Tema magistritöö teema oli "The inability of Ruth Millikan’s teleosemantic theory to give an account of the phenomena of communication and objective public language. The comparison between Millikan’s notion ’conception’ and Fregean senses", doktoritöö teema "Species, essentialism and evolutionary theory", mõlemat juhendas Samir Okasha.

Talpsepp on Tartu Ülikooli teadusfilosoofia õppetooli juhataja kohusetäitja ning 2013. aastast teadusfilosoofia teadur. Ta on ka Tartu Ülikoolis ilmuva ajakirja Studia Philosophica Estonica teadusfilosoofia toimetaja.

## Välislingid
* 
* Edit Talpsepp Tartu Ülikooli kodulehel
* "Euroopa aeg. Kuidas sündis Darwini evolutsiooniteooria?", Vikerraadio, 26. jaanuar 2025
* "Labor. Bioloogiafilosoofia", Vikerraadio, 11. august 2024
* Edit Talpsepp, "Evolutsiooniteooria ja inimloomus", Horisont, 09.08.2024
* Edit Talpsepp, "Ennustus ja tõestus evolutsiooniteoorias: appi tulevad kvantitatiivsed mudelid ja võrdlev meetod", Horisont 6/2023
* Edit Talpsepp, "Evolutsiooni kolmandat teed veavad "esidaamid"", Postimees, 3. november 2022
* Edit Talpsepp, "Loodusliku valiku ühikud ja mitmetasandiline evolutsioon", Horisont 5/2022
* Edit Talpsepp, "Linné taksonoomiaga seotud probleemid", Horisont 4/2021
* Edit Talpsepp, loeng "Bioloogiafilosoofia", Youtube, 2019
Martin Tommula

**Martin Tommula** (sündinud 28. oktoobril 1980) on Eesti ettevõtja. Ta on õppinud Rakvere Gümnaasiumis aastatel 1987–1999, Tallinna Tehnikakõrgkoolist on Tommulal rakenduslik kraad ja õppis seal 2000–2004, lisaks õppis Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainoris 2010–2014.

## Ettevõtlus
Martin Tommula alustas ettevõtlusega 2006. aastal. Tema esimene firma Kindle OÜ on asutatud koos Karmo Arosega. Tommula on Kindle OÜ juhatuse liige ja teenindusjuht. Firma alustas ainult väljaüüritava matkaautodega, samuti tehti koostööd Itaalia ettevõttega. Tänapäevaks on itaallaste leping lõpetatud ning kaubeldakse Saksa autodega. Kindle OÜ on panustanud kogukonda toetades kohalikke korvpallitiime. Tommula on ka Škoda Rakvere juhatuse liige. Lisaks omab  Martin Tommula ettevõtteid MOTOHEAD OÜ ja NORTSU KESKUS OÜ.

## Korvpalli toetamine
Kindle OÜ on toetanud korvpalliklubi Kadrina Karud ning kinkis meeskonnale auto. Tommula ise kuulus Škoda Rakvere 2021/2021 esiliiga koosseisu. Tommula on olnud Rakvere Tööriistamarketi võistkonnas 2016/2017 ja 2015/2016 hooajal ning ta mängis kolmandas positsioonis.

## Viited


​
Jaak Vettik

**Jaak Vettik** (sündinud 15. septembril 1953) on eesti sporditegelane ja kergejõustikutreener.

## Lapse- ja noorpõlv
Jaak Vettiku lapsepõlv möödus Väike-Maarjas. Nooruses mängis ta jalgpalli, rahvastepalli ja võrkpalli, talviti tegeles suusatamisega. Lisaks on ta tegelenud kergejõustikuga ja võitnud Eesti juunioride meistrivõistlustel medaleid. Vettiku esimene juhendaja oli tema kehalise kasvatuse õpetaja Rein Kalda. Maakonna suvistes treeningulaagrites juhendas treeninguid spordikooli treener Eha Pilt, kes oli tema esimene treener.

Vettik õppis Väike-Maarja keskkoolis ja seejärel Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonnas.

## Töö ja ühiskondlik tegevus
Vettik on töötanud alates 1975. aastast Rakvere Spordikoolis treenerina. 1988. aastast on ta olnud sama spordikooli direktor.

Tema endised tuntumad õpilased on Mikk Joorits, kellega on ta käinud juunioride MM-il Tšiilis, ja kõrgushüppe Eesti rekordi omanik Marko Turban. Lisaks on ta eest vedanud Rakvere Reaalkooli osalemist õpilaste võistlussarjas TV 10 olümpiastarti. Tema ideest sai alguse Rakveres Väikelaste Kergejõustikupäev, mis toimus esimest korda 1996. aastal ja on tuntud üle Eesti. Vettik on öelnud, et kui ta poleks treener, oleks ta ilmselt sõjaväelane, sest talle meeldib kord.

Vettik on olnud Rakvere kergejõustikuklubi esimees alates 1999. aastast ja Eesti Kergejõustikuliidu noortekomisjoni liige. Alates 1999. aastast on ta ka olnud kergejõustikuliidu juhatuse liige ja alates 2004. aastast volikogu juhataja. Aastatel 2008–2012 oli Vettik Eesti Olümpiakomitee esindajate kogu liige ja aastatel 2007–2011 Lääne-Virumaa Spordiliidu juhatuse liige. Alates 2023. aastast on ta MTÜ Rakvere Noorte Sport juhatuse liige.

## Tunnustus
* 2005 – Eesti Kultuurkapitali kehakultuuri ja spordi sihtkapitali aastapreemia
* 2016 – Euroopa Kergejõustikuliidu (EAA) liikmesorganisatsiooni teeneteauhind

## Isiklikku
Jaak Vettikul on tütred Kadri Vahula ja Karmen Liechti. Tütar Kadri on noorpõlves mänginud Eesti noortekoondises võrkpalli.

## Viited


​