open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pjotr Mašerov

**Pjotr Mašerov** (vene keeles *Пётр Миронович Машеров*, valgevene keeles *Пётр Міронавіч Машэраў*; 31. jaanuar/13. veebruar 1918 Šõrki, Sianno rajoon – 4. oktoober 1980 Minski oblast) oli Valgevene NSV partei- ja riigitegelane. Ta oli aastatel 1965–1980 Valgevene Kommunistliku Partei esimene sekretär, aastatel 1964–1980 oli ta NLKP Keskkomitee liige, aastatel 1964–1980 oli ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat.
Friedrich Franz II (Mecklenburg)

**Friedrich Franz II** (28. veebruar 1823 – 15. aprill 1883) oli Preisimaa ohvitser ja Mecklenburg-Schwerini suurhertsog 7. märtsist 1842 kuni 15. aprillini 1883.

## Elulugu

Ta sündis Ludwigslusti lossis Paul Friedrichi ja selle naise Alexandrine vanema pojana. Ta sai suurhertsogkonna pärijaks pärast oma vanavanaisa Friedrich Franz I surma 1. veebruaril 1837. Friedrich Franz sai eraharidust 1838. aastani. Siis õppis ta Blochmanni instituudis Dresdenis, enne kui läks Bonni ülikooli. Friedrich Franz sai isa järel suurhertsogiks 7. märtsil 1842.

Friedrich Franz teenis teise Schleswigi sõja ajal kindralfeldmarssal Friedrich von Wrangeli kindralstaabis. Austria-Preisi sõja ajal juhatas ta vägesid, kes okupeerisid Leipzigi ja piirasid Nürnbergi. Ta võttis osa ka Prantsuse-Preisi sõjast, mille ajal tehti ta Reimsi kindralkuberneriks, ja juhatas Saksa vägesid, mis piirasid Touli. Ta kaitses Preisi vägesid Pariisi piiramise ajal *[[Armée de la Loire]]*'i rünnaku eest. Ta võitis Prantsuse vägesid Beaune-La-Rolande ja Beaugency lahingutes.

Friedrich Franz suri 15. aprillil 1883 Schwerinis. Tema järel sai suurhertsogiks tema vanem poeg Friedrich Franz III.

## Abielud ja lapsed

Friedrich Franz abiellus 3. novembril 1849 Ludwigslustis Auguste Reuß zu Köstritziga. Nad said järgmised lapsed:

* Friedrich Franz III (19. märts 1851 – 10. aprill 1897)
* Paul Friedrich (19. september 1852 – 17. mai 1923)
* Marie (14. mai 1854 – 5. september 1920)
* Nikolaus (18. august 1855 – 23. jaanuar 1856)
* Johann Albrecht (8. detsember 1857 – 16. veebruar 1920)
* Alexander (13. august 1859 – 13. august 1859)

Friedrich Franz abiellus 4. juulil 1864 Darmstadtis Anna von Hessen-Darmstadtiga. Nad said ühe lapse

* Anna (7. aprill 1865 – 8. veebruar 1882)

Kolmandat korda abiellus ta 4. juulil 1868 Marie von Schwarzburg-Rudolstadtiga. Nad said järgmised lapsed:

* Elisabeth (10. august 1869 – 3. september 1955)
* Friedrich Wilhelm (5. aprill 1871 – 22. september 1897)
* Adolf Friedrich (10. oktoober 1873 – 5. august 1969)
* Heinrich (19. aprill 1876 – 3. juuli 1934)
Reangi oja

**Reangi oja** (ka **Vana-Kariste oja**) on oja Sakala kõrgustiku lääneosas, halduslikult Viljandi maakonnas Mulgi vallas ning Pärnu maakonnas Saarde vallas, Pale jõe vasakpoolne lisajõgi.

Oja pikkus on 18,9 km (koos lisaharudega 19,9 km), valgla pindala 19,7 km², langus 35,5 m ja lang 1,88 m/km. Oja saab alguse 73,5 m kõrgusel Vabamatsi külas ja suubub 38 m kõrgusel Kanaküla külas vasakult poolt Pale jõkke 5,9 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.

## Viited

## Välislingid
*
*
Intermède

***Intermède***, ka *intermédie*, *intramède* (ladinakeelsest sõnast *intermedius* 'vahepealne') või *entremets* ('vahekäigud') oli 17. ja 18. sajandil Prantsusmaal lühike tantsu- ja muusikanumber draamaetenduse vaheajal, 18. sajandil tähistas ka lühiooperit. Enamasti peetakse itaalia *[[intermezzo]]* prantsuse vasteks.

## Ajaloost
16. sajandi Prantsusmaal kasutati sõna muusikalis-tantsuliste õukonnaetenduste kohta, milles osalesid õukondlased ja mida lavastati riiklike pidustuste puhul, laias laastus sarnanesid need Itaalia *[[intermedio]]*tega.

17. sajandil kinnistus sõna *intermède* tähendus draamakirjanike, nagu Pierre Corneille või Jean Racine, värssnäidendite vaheaegadel esitatud muusika ja tantsuga vahepalade kohta. Ka Moliere'i komöödiate "Kodanlasest aadlimees" ja "Ebahaige" originaalvariantides on vaheaegadesse ja lõppu paigutatud laulu- ja tantsunumbrid, mis aga tänapäeva lavastustes enamasti ära jäetakse.

Erinevalt Itaalia *intermedio*st mille aines oli alati "kõrge", pärinedes mütoloogiast või pastoraalsest kirjandusest, võeti 17. sajandi *intermède*i sisu tavaelust, selle tegelased olid lihtinimesed, kes kavaluse ja nutikusega saavutasid oma eesmärgi, või koomikud.

Valgustusajastul tähistas sõna Prantsusmaal Itaalia ühevaatuselist ooperit, mida mängiti kas originaalkeeles või prantsuskeelses tõlkes, ja hiljem ka prantsuse autorite teoseid samas stiilis, nagu näiteks Jean-Jaques Rousseau komponeeritud vahemäng 1752. aastal. Ses tähenduses loetakse *intermède*i *[[opera buffa]]* eelkäijaks, üheks tuntuimaks näiteks on Pergolesi "La serva padrona" (1733), mida nimetatakse esimeseks koomiliseks ooperiks ajaloos ja mida mängiti Prantsusmaal " La servante maîtresse" nime all. 18. sajandi jooksul kujunes *intermède* Prantsusmaal järk-järgult ümber *[[opéra comique]]* žanriks.

## Vaata ka
* Vodevill
* *[[Entremés]]*
* Interluudium

## Viited

## Välislingid
* Intermezzo. Performance Stil. – HiSoUR (saksa keeles)
* "Ebahaige" Argani vastuvõtmist arstide hulka kujutav finaal-''intermède'' Marc-Antoine Charpentier' muusikaga
Friedrich Franz III (Mecklenburg)

**Friedrich Franz III** (19. märts 1851 – 10. aprill 1897) oli eelviimane  Mecklenburg-Schwerini suurhertsog.

## Elulugu

Ta sündis Ludwigslusti lossis Friedrich Franz II ja selle naise Auguste pojana. Ta sai isa järel suurhertsogiks 15. aprillil 1883.

Juba varasest east alates kannatas Friedrich Franz astma ja tõsiste hingamisraskuste käes. Ta ei saanud elada Euroopa põhjaosas ja elas hoopis Vahemere ääres, kus pehme kliima tervist soodustas. Tema homoseksuaalsus oli avalik saladus.

Friedrich Franzi surm Cannes'is 10. aprillil 1897 on varjatud saladusega, kuna algul väideti, et ta tegi enesetapu, viskudes üle sillapiirde. Tema surma ametliku kirjelduse kohaselt viibis ta aga oma aias, kui tal tekkisid hingamisraskused ja ta tasakaalu kaotades üle madala piirde kukkus. Tema järglaseks sai tema poeg Friedrich Franz IV, kellest sai viimane Mecklenburg-Schwerini suurhertsog.

## Abielu ja lapsed

Friedrich Franz abiellus 24. jaanuaril 1879 Peterburis Anastasia Mihailovna Romanovaga. Nad said kolm last:

* Alexandrine (24. detsember 1879 — 28. detsember 1952)
* Friedrich Franz IV (9. aprill 1882 — 17. november 1945)
* Cecilie (20. september 1886 — 6. mai 1954)
Madis Kolk (vallavanem)

**Madis Kolk** (1. märts 1905 – 3. oktoober 1971) oli Muhu vallavanem.

Muhu vallavanem alates 1939. aastast, ka Saare maavolikogu liige (valitud 8. märtsil 1940). 1944–1946 vangilaagris Komis, 1946–1953 varjas end Rootsivere külas. Tuli välja pärast 1953. aasta amnestiat ja töötas kolhoosis.

Vend Rahvuskogu liige Lembit Kolk (1907–2003).

Ta oli ka Saaremaalt valitud Kalanduskoja liige. 

Tallinnas valitud Majaomanikkude Koja liige oli samanimeline ehitusettevõtja (1894–1951), kelle ehitatud on muu hulgas Keila algkooli hoone.

## Viited

## Välislingid
*Muhumaa
Elisabetta Cocciaretto

**Elisabetta Cocciaretto** (sündinud 25. jaanuaril 2001 Anconas) on itaalia tennisist.

Tema esimene suure slämmi turniir oli 2020. aasta Australian Open.

Esimest korda jõudis ta WTA turniiri finaali 2023. aasta Hobart Internationalil, kus kaotas finaalis USA tennisistile Lauren Davisele. Selle turniiri järel jõudis ta maailma top 50 mängija sekka.
Cale Makar

**Cale Douglas Makar** (sündinud 30. oktoobril 1998 Calgarys Alberta provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Colorado Avalanche.

Aastatel 2017–2019 mängis ta kaks hooaega University of Massachusetts Amherst jäähokimeeskonnas. 2019. aastal pälvis ta parimale ülikooliliiga mängijale antava Hobey Baker Awardi.

2017. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Avalanche'i poolt neljanda valikuna. 2019. aasta aprillis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is tegi ta debüüdi 15. aprillil 2019 väljalangemismängudes Calgary Flamesi vastu. Ta sai sellega NHL-i ajaloo esimeseks kaitsjaks, kes on väljalangemismängudes debüteerides värava löönud.

2019–20 põhihooajal lõi ta 12 väravat ja andis 38 väravasöötu. Lisaks paistis ta silma väljalangemismängudes, kus lõi neli väravat ja andis 11 väravasöötu. Samal hooajal pälvis ta liiga hooaja parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy ja valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (*[[NHL All-Rookie Team]]*).

2018. aastal tuli Makar Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

## Välislingid
* Cale Makar NHL.com lehel
* Cale Makar lehel hockeydb.com
Altai keel

**Altai keel** (altai keeles *алтай тил*) on lõunasiberi keelte hulka kuuluv turgi keel.
Altai keele kirjutamisel kasutati 1938. aastani ladina kirja, seejärel mindi üle kirillitsa kirjale.
Mikko Rantanen

**Mikko Rantanen** (sündinud 29. oktoobril 1996 Nousiainenis) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Dallas Stars ründajana paremäärel.

Ta alustas karjääri Soome klubis TPS. Soome kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012–13.

2015. aastal valis Avalanche ta NHL-i ''draft''is kümnenda valikuna. NHL-is debüteeris ta 8. oktoobril 2015 mängus Minnesota Wildi vastu. Suurem osa hooajast American Hockey League'i (AHL) klubis San Antonio Rampage, kus ta lõi 24 väravat ja andis 36 väravasöötu. Koos Frank Vatranoga pälvis ta sel hooajal AHL-i hooaja parimale uustulnukale antava Dudley "Red" Garrett Memorial Award'i. Esimese värava NHL-is lõi Rantanen 11. novembril 2016 mängus Winnipeg Jetsi vastu.

2019. ja 2023. aastal valiti Rantanen NHL-i tähtede mängule. Hooajal 2020/21 valiti Rantanen *NHL Second All-Star Team*i. 2022. aastal tuli ta Avalanche'iga Stanley karika võitjaks. 2022/23. põhihooajal lõi Rantanen 55 väravat, millega sai ta Jari Kurri ja Teemu Selänne järel kolmandaks soomlaseks ning Joe Sakici ja Milan Hejduki järel kolmandaks Colorado Avalanche'i mängijaks, kes on ühel põhihooajal löönud vähemalt 50 väravat.

2024 aasta suvel vahetas Colorado Avalanche Rantaneni Carolina Hurricanesi, kus ta alustas hooaega. Sama hooaja jooksul toimus uus vahetustehing, mille käigus siirdus ta Dallas Starsi.

Soome jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Samal aastal tuli ta Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.

## Välislingid
* Mikko Rantanen NHL.com lehel
* Mikko Rantanen hockeydb.com lehel
Ksenia Agarkova

**Ksenia Agarkova** (sündinud 11. oktoobril 1978 Taras Omski oblastis) on Eesti näitleja.

Ta lõpetas 2001. aastal B. Štšukini nimelise Teatriinstituudi.

Pärast instituudi lõpetamist töötas ta lühikest aega Moskva Satiiriteatris. Aastast 2002 on ta Vene Teatri näitleja.

## Välislingid
*Ksenia Agarkova Vene Teatri kodulehel

## Rolle
Natalja Dõmtšenko

**Natalja Dõmtšenko** (sündinud 11. augustil 1980 Kesk-Aasias) on Eesti näitleja.

## Elulugu
Dõmtšenko õppis aastatel 1998–2002 Moskvas, Venemaa Teatrikunsti Akadeemias ja lõpetas edukalt Oleg Kudrjašovi juhitud kursuse.

Ta on 2007. aastast Tallinna Vene Teatri näitleja. Eestisse kutsus Dõmtšenko tema õpetaja, kes toona oli Vene Teatris kunstiline juht.

2010. aasta oktoobris oli ta Playboy Eesti väljaande kaanestaar.

## Rollid

#### Etendused

#### Filmograafia

## Viited

## Välislingid
*Natalja Dõmtšenko Vene Teatri kodulehel
Intermetso

**Intermetso** ehk ***intermezzo*** (itaalia *intermezzo*, keskladina sõnast *intermedium*, või ladinakeelsest *intermedius* 'vahepealne') on itaaliakeelne termin, mis kõige üldisemas tähenduses on vahemäng kahe suurema osa vahel lavateoses, näiteks draamas või ooperis, või pikemas muusikateoses. Laiemas tähenduses sama mis intermeedium. Muusikaajaloos on see sõna erinevatel ajastutel kandnud erinevaid tähendusi.

## Ajaloost
### Renessanss
15.-16. sajandil nimetati intermetsot *[[intermedio]]* ja see oli õukonnapidustustel etendatud muusikat, värssteksti, tantsu ja pantomiimi ühendav kostümeeritud etendus, enamasti vahemänguna sõnalavastuse vaatuste vahel.

Hispaania kuldajastu teatris oli *[[entremés]]* ehk *paso* koomiline lühistseen, mis lõppes muusika ja tantsuga ja mida esitati draamaetenduse vaatuste vahel.

### Barokk ja ooperi-''intermezzo''
17. ja eriti 18. sajandil oli *intermezzo* Itaalias koomiline lühikese ooperi taoline vahemäng *[[opera seria]]* vaatuste vahel. *Intermezzo*  oli iseseisva süžeega, kuigi lühem kui *opera seria*, mille vahele oli see lülitatud; tüüpiliselt oli intermetsode sisu kontrastina *opera seria*le koomiline ja olmeline, tegelaskujud pärit madalamate klasside hulgast või oli tegelaste hulgas mõni *[[commedia dell'arte]]* karakter. Naljad sündmustikus olid sageli burlesksed, kasutati slapstick-komöödia elemente, maskeeringu ja ümberriietumise motiive, murdekeelt ja roppusi. Kuulsaim *intermezzo* sellest ajast on Pergolesi "La serva padrona", mida peetakse ühtlasi esimeseks koomiliseks ooperiks (*[[opera buffa]]*) ja mis vallandas pika sõnasõja itaalia ja prantsuse esteetika pooldajate vahel *opera buffa*s (*Querelle des Bouffons* 'koomikute kähmlus).

Intermetso-repertuaar kasvas ja levis jõudsamalt kui *opera seria*, seal esinesid sageli nimekad lauljad, koomiline sisu tagas populaarsuse ja intermetsosid oli lihtsam ja odavam lavastada. 1730. aastal olid koomilised intermetsod jõudnud igasse Euroopa nurka ja isegi Moskvasse kaua enne kui seal lavastati *opera seria*t.

*Intermezzo* Prantsusmaa ekvivalent *[[intermède]]* oli oluline kohaliku muusikateatri mõjutaja ooperi kõrval ja sellest kasvasid 18. sajandi jooksul välja vodevill ja *[[opéra comique]]*. Erinevalt Itaalia *intermezzo*st, mis tervenisti lauldi, kasutati Prantsusmaal vahemängudes muusika kõrval proosateksti ja see element kandus hiljem edasi neist kujunenud žanridesse.

### Hilisem ''intermezzo'' muusikateatris
Richard Straussi kahevaatuselise ooperi "Intermezzo" (1924) nimi kannab iroonilist tähendust.

### ''Intermezzo'' instrumentaalmuusikas
19. sajandil tekkis sõnale "*intermezzo*" uus tähendus, seda hakati üha enam kasutama instrumentaalmuusika kontekstis. See tähistas ikka väikest vaheosa instrumentalteose suuremate osade vahel, kuid stiililt ja funktsioonilt leidus väga erinevaid intermetsosid.

## Vaata ka
* Antrakt
* Intermeedium
* Interluudium
* *[[Tonadilla]]*
* Divertisment

## Viited

## Välislingid
* Intermezzo. Performance Stil. – HiSoUR (saksa keeles)
Tatjana Jegoruškina

**Tatjana Jegoruškina** (sündinud 22. juunil 1984) on Eesti näitleja.

Ta on lõpetanud Tallinna Mustamäe Reaalgümnaasiumi ja 2006. aastal Moskva Kunstiteatri (MHAT) kool-stuudio (Igor Zolotovitski ja Sergei Zemtsovi klassis).

2006. aastast on ta Vene Teatri näitleja.

## Välislingid
*Tatjana Jegoruškina Vene Teatri kodulehel

## Tunnustus
*2014 Tallinna teenetemärk – panuse eest Tallinna kultuuriellu

## Rolle
Antoine Roussel

**Antoine Roussel** (sündinud 21. novembril 1989 Roubaix's) on Prantsusmaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Arizona Coyotes ründajana vasakäärel.

Ta on kogu oma klubikarjääri jooksul mänginud Põhja-Ameerika liigades. Aastatel 200–2010 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Chicoutimi Saguenéens. Seejärel mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubides Providence Bruins ja Chicago Wolves.

2012. aasta juulis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Dallas Stars. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta AHL-is Texas Stars, mis on Dallas Starsi noorteklubi. Hooaja teises pooles debüteeris Roussel Dallas Starsi meeskonnas NHL-is. Dallas Starsis mängis Roussel aastatel 2012–2018 kokku kuuel hooajal. 18. veebruaril 2017 tegi ta mängus Tampa Bay Lightningi vastu kübaratriki. Ta sai sellega pärast Paul MacLeani teiseks Prantsusmaa sündinud mängijaks, kes on NHL-is kübaratriki teinud.

2018. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Vancouver Canucksiga. 2021. aasta juulis kaubeldi ta Arizona Coyotesi.

Alates hooajast 2012–13 on ta NHL-is olnud üks enim karistusminuteid teeninud mängija.

Prantsusmaa jäähokikoondise koosseisus on Roussel osalenud viitel maailmameistrivõistlustel. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel lõi ta kuus väravat ja andis viis väravasöötu ning valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.

## Viited

## Välislingid

* Antoine Roussel NHL.com lehel
* Antine Roussel hockeydb.com lehel
La Mantovana

**"La Mantovana"** ehk **"Ballo di Mantova"** ('Mantova tants') või **Aria di Mantova** on populaarne 16. sajandi lauluviis, mida on kasutatud muusikalise teemana ka hiljem.

Meloodia varaseim ilmumine trükis on 1600. aastal Itaalia tenori Giuseppino del Biado madrigalide kogumikus tekstiga "Fuggi, fuggi, fuggi da questo cielo". Osa uurijaid omistab meloodia Biadole, osa peab seda varasemaks ja märgib anonüümse autori omaks. "Ballo di Mantova" ja "Aria di Mantova" nimede all sai viis Euroopas väga populaarseks.

## Meloodia
Erinevatest varastest allikatest pärit kaks viisivarianti on järgmised: 
:
\relative c* { 
  \set Staff.midiInstrument = #"violin"
  \tempo 4 = 120
  \key bes \major
  \time 4/4
  g8 a bes c d4 \mark "del Biado" d8 d es4. es8 d4. d8 c4. c8 bes4 c8 bes a4. a8 g4 g
}
</score>
:<score sound="1">
\relative c* { 
  \set Staff.midiInstrument = #"violin"
  \tempo 4 = 120
  \key bes \major
  \time 4/4
  g8 a bes c d4 \mark "Zanetti" d8 d es4 es8 es d4 d8 d c4 c8 c bes4 c8 bes a4 a8 a g2
}


## Viis erinevates allikates
* "La Mantovana" leidub Gasparo Zanetti kogumikus "Il Scolaro" (1645), "Ballo di Mantua" nime all Giuseppe Giamberti kogumikus "Duo tessuti con diversi solfeggiamenti, scherzi, perfidie et oblighi" (1657) ja pealkirja all "An Italian Rant" John Playfordi tantsukäsiraamatu "The Dancing Master" kolmandas väljaandes (1665).
* La Mantovana meloodiale tugineb ka Giovanni Battista Vitali pala "Barabano" ("Varie Sonate alla Francese e all’Italiana a 6", Op. 11)
* Madrigal "Fuggi, fuggi, dolente cor" on aluseks Biagio Marini 1655. aastal kirjutatud G-minoor triosonaadis (Op. 22, Sonata sopra "Fuggi dolente core").
* Viis on šoti lautokäsikirjas umbes aastaist 1695–1702, nn Balcarrese käsikirjas märkega "My mistress is prettie, by monsieur Mouton".
* Samuti on meloodia äratuntav flaamikeelses kogumikus "Gents Beiaardboek" (1661–1693) ilmunud lauluna "Ik zag Cecilia komen", rumeenia rahvalaulus "Carul cu boi" ja ukraina rahvalaulus "Katerina Kutšerjava".
* Uuemast muusikast on tuntuimad näited meloodia kasutusest ühe motiivina Bedřich Smetana teoses "Vltava" ja Iisraeli rahvushümnis "HaTikva".

## Viited

## Välislingid
* Madrigal "Fuggi, fuggi, fuggi" ansambli Lucidarium esituses
* Gasparo Zanetti "La Mantovana" mandoliinil, kahel kitarril ja mandotšellol
* "My Mistress is prettie" 11-keelsel barokklautol
* "An Italian Rant" Playfordi tantsuraamatust, ansambli Les Witches esituses
* Biagio Marini. Sonata a tre sopra Fuggi dolente (Sonate da Chiesa... Libro terzo. Venezia; 1655)
* Giovanni Battista Vitali "Barabano" Luigi Cozzolino ja ansambli Semperconsort esituses
Brock Boeser

**Brock Boeser** (sündinud 25. veebruaril 1997 Burnsville'is Minnesotas) on USA jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vancouver Canucks ründajana paremäärel.

Aastatel 2013–2015 mängis ta United States Hockey League'is. Seejärel liitus ta Põhja-Dakota Ülikooli jäähokimeeskonnaga, kus mängis kaks hooaega. Hooajal 2015–16 tuli ta Põhja-Dakota Ülikooliga ülikoolide meistriks.

2015. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is Canucksi poolt 23. valikuna. 2017. aasta märtsis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 25. märtsil 2017 mängus Minnesota Wildi vastu ja lõi selles mängus ka oma NHL-i karjääri esimese värava.

4. novembril 2017 tegi ta mängus Pittsburgh Penguinsi vastu kübaratriki. Boeser sai sellega alates 1990. aastast pärast Trevor Lindeni esimeseks Canucksi mängijaks, kes on NHL-is teinud kübaratriki enne 20-aastaseks saamist. Temast nooremana olid Canuksis kübaratriki teinud vaid Linden ja Tony Tanti.

2018. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule.

2016. aastal võitis Boeser USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

## Viited

## Välislingid
* Brock Boeser NHL.com lehel
* Brock Boeser hockeydb.com lehel
Corona

* **[[Coronaviridae]]** on viiruste sugukond
* **[[Corona Extra]]** on Mehhiko firma Grupo Modelo õllemark
* **[[Corona (California)|Corona]]** on linn USA-s California osariigis
Johann Albrecht (Mecklenburg)

**Johann Albrecht** (8. detsember 1857 – 16. veebruar 1920) oli Mecklenburgide dünastia liige, kes teenis kahe Saksa keisririigi liiduriigi regendina: 1897–1901 Mecklenburg-Schwerini suurhertsogkonna regent oma vennapojale Friedrich Franz IV-le ja 1907–1913 oli ta Braunschweigi hertsogkonna regent.

## Sünd ja huvid
Mecklenburgi hertsog Johann Albrecht sündis Schwerinis Friedrich Franz II ja tema abikaasa Auguste Reuß zu Köstritzi viienda lapsena. Hertsog Johann Albrecht sai hariduse Dresdenis, tegi karjääri Preisi armees ja oli tuntud spordiarmastuse poolest. Samuti tekkis tal huvi Saksa koloniaalimpeeriumi vastu, ta oli pangermanistliku liidu kaasasutaja ja sai 1895. aastal Saksa koloniaalühingu presidendiks.

## Regentlus
Pärast oma venna Friedrich Franz III surma 10. aprillil 1897 määrati hertsog Johann Albrecht regendiks oma noorele vennapojale, uuele suurhertsogile Friedrich Franz IV-le pärast vanema venna Paul Friedrichi loobumist regentlusest. Ta valitses regendina kuni vennapoja täisikka jõudmiseni 9. aprillil 1901, kui viimane hakkas ise suurhertsogkonda valitsema.

28. mail 1907 valis Braunschweigi hertsogkonna riigipäev hertsog Johann Albrechti pärast Preisimaa printsi Albrechti surma regendiks; ta võttis pakkumise vastu ja saabus 5. juunil 1907 Braunschweigi. Regentluse põhjus Braunschweigis oli see, et kui hertsog Wilhelm 1884. aastal suri, ei saanud tema kauge nõbu ja pärija Ernst August von Hannover hertsogkonda üle võtta, sest ta keeldus loobumast oma nõuetest Hannoveri kuningriigile, mille Preisimaa 1866. aastal annekteeris.

Vahetult pärast regendiks hakkamist jalutas hertsog Johann Albrecht Braunschweigis tsiviilriietes, külastades muuseume, raamatukogusid ja muid hertsogkonna asutusi, esitades inimestele küsimusi nende elutingimuste kohta. Seejärel seadis ta sisse ta iganädalase audientsi, kuhu inimesed said tulla ja talle palveid esitada. Muu hulgas kärpis hertsog Johann Albrecht kuningliku leibkonna kulusid, vähendades teenrite arvu majapidamiseks hädavajaliku miinimumini.

Regentlus lõppes 1. novembril 1913, kui kroonprints Ernst Augusti poeg Ernst August sai asuda hertsogkonda, olles abiellunud Saksa keisri Wilhelm II ainsa tütre Viktoria Luise von Preußeniga. Abiellumine aitas kahandada lõhet Hannoveri ja Hohenzollernite dünastia vahel.

## Sõja-aastad
Esimese maailmasõja ajal tegutses hertsog Johann Albrecht Saksa koloniaalühingus, kaitstes Saksamaa koloniaalvaldusi nendest loobumise ettepanekute eest. 2. septembril 1917 määrati ta sõjaka Isamaapartei auesimeheks.

Hertsog Johann Albrecht suri 1920. aastal Wiligradi lossis Lübstorfi lähedal.

## Abielud
Johann Albrecht oli kaks korda abielus. 6. novembril 1886 abiellus ta Weimaris suurhertsog Carl Alexanderi tütre Elisabethiga. 15. detsembril 1909 abiellus ta Braunschweigis Elisabeth zu Stolberg-Roßlaga. Mõlemad abielud olid lastetud.
Kolmikilm

**Kolmikilm** (paali keeles *tiloka* või *-bhūmi*, sanskriti keeles *tridhātu, triloka* või *trailokya*, त्रैलोक्य; tiibeti keeles *khams gsum*; hiina keeles 三界 *sanjie*; jaapani keeles *sangai*) on budistlikus kosmoloogias kolm sansaara valda või olu: ilma vormideta ja vormidega olud ning ihade olu.

* Vormitus vallas (paali keeles *arūpa-bhūmi* või *-dhātu*, sanskriti keeles *ārūpya-dhātu*) pole olenditel vormi ega ihasid. 

* Vormide vallas (paali keeles *rūpa-bhūmi* või *-dhātu*, sanskriti keeles *rūpa-dhātu*) on olenditel on küll väline vorm, kuid puuduvad ihad. 

* Ihade vallas (paali: *kāma-bhūmi*  või *-dhātu*, sanskriti keeles *kāma-dhātu*) valitsevad soovid, kired ja ihad.

Vormitutes ja vormidega oludes puuduvad vajadused, ihad, tahtmised ja soovid. Ihade olus valitsevad ihad, tahtmised ja soovid ning selle madalamad olekud on kuus olemasolu valdkonda. 

Kõikidesse valdadesse ehk oludesse võib jõuda nii ümbersündide kui ka vaimse arengu teel. Mitmes käsitluses ongi see üks ja seesama ning see võib toimuda ka igapäevaelus, meeleseisundite ja meeleolude muutudes. 

## Vaata ka

* Budistlik kosmoloogia
* Dhyāna

## Viited
Magalhãesi Pilved

**Magalhãesi Pilved** on kaks korrapäratut galaktikat, mis asuvad lõunataevas.

Magalhãesi Pilved koosnevad Suurest Magalhãesi Pilvest ja Väikesest Magalhãesi Pilvest. Suur Magalhãesi Pilv asub Maast umbes 163 000 valgusaasta kaugusel ja Väike Magalhãesi Pilv umbes 206 000 valgusaasta kaugusel. Pilved kuuluvad Kohalikku Galaktikarühma ja tiirlevad ümber Linnutee.

Pilved on nimetatud Portugali maadeavastaja Fernão de Magalhãesi järgi.

## Viited
Corona (õlu)

**Corona Extra** on Mehhiko firma Grupo Modelo õllemark. See on Mehhikos enimmüüdud õllemark, mida eksporditakse paljudesse riikidesse, sealhulgas Eestisse, ja mis on ka maailma enimmüüdud õllemarkide hulgas.

Õllest on mitu sorti, millest levinuim on laagriõlu Corona Extra. Coronat serveeritakse sageli pudelikaela torgatud laimi- või sidruniviiluga. Hispaanias müüakse Corona õlut nime all Coronita, kuna kaubamärk Corona kuulub juba 1907. aastast tuntud veinifirmale Bodegas Torres. Ameerika Ühendriikides on Corona Extra 1998. aastast enimmüüdud importjook.

Corona tootja Grupo Modelo kuulub Belgia korporatsioonile AB InBev, kes on üks maailma suurimaid alkoholitootjaid.
Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali elutööpreemia

**[[Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapital|Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali]] elutööpreemia** on üks Eesti Kultuurkapitali väljaantavatest elutööpreemiatest, mis määratakse kultuuri- ja sporditegelastele elutöö eest.

Igal aastal antakse välja kaheksa Eesti Kultuurkapitali elutööpreemiat. Kirjanduse sihtkapitali elutööpreemiaid antakse välja alates 2012. aastast.

Preemiate suuruse kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Koos rahalise preemiaga antakse laureaadile preemia tunnusmärk. 

Alates 2013. aastast on selleks messingust kera ("Jonnakas", mille autorid on Risto Tali ja Rait Siska). Kera on valmistatud trugimise meetodil, kaetud poleeriga ja raskuseks on tinavalu. Kerale on söövitatud Eesti Kultuurkapitali logo elemendid ning graveeritud valdkonna või sihtkapitali nimetus, laureaadi nimi ja aastaarv. Eesti Kultuurkapitali aastapreemiate ja sihtkapitalide elutööpreemiate laureaadid saavad kuldse poleeriga 200 mm diameetriga kera.

## Helikunsti sihtkapitali elutööpreemia laureaadid

* 2012 – Mati Palm (erakordselt pikaajalise ja sisuka loometee ning mitmekülgse muusikutegevuse eest)
* 2013 – Arne Mikk (suurejooneline ja mitmekülgne tegevus Eesti muusikakultuuri edendamisel)
* 2014 – Roman Toi (panuse eest Eesti muusikasse)
* 2015 – Merike Vaitmaa (panuse eest Eesti muusikasse)
* 2016 – Alo Ritsing (koorimuusika loojale ja eestkõnelejale traditsioonide edasikandmise ja -andmise eest)
* 2017 – Peep Lassmann (traditsioonide edasikandja, kellel on pikaajaline viljakas tegevus interpreedi, pedagoogi ja muusikategelasena)
* 2018 – Anne Erm (Eesti džässielu ülesehitaja ja arendaja)
* 2019 – Neeme Järvi (dirigendile, kelle elutöö on liigutanud mägesid)
*2020 – Ants Soots (pikaajalise, järjekindla ja jääva panuse eest Eesti koorimuusika arengusse, laulupidude mõtestamisse ning noorte koorijuhtide kasvatamisse)
*2021 – Olav Ehala (helikunsti sihtkapitali elutööpreemia muusika eest, mis on kaikuma jäänud mitme põlvkonna hinges ja südames)
*2022 – Ene Üleoja (pikaajalise väljapaistva loomingulise ja pedagoogilise tegevuse eest) 
*2023 – René Eespere (pikaajalise väljapaistva loomingulise ja pedagoogilise tegevuse eest)
*2024 – Helgi Sallo (pikaajalise panuse eest Eesti kultuuri).

## Vaata ka

* Eesti Kultuurkapitali aastapreemia -> Eesti Kultuurkapitali helikunsti aastapreemia
* Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia

## Viited
Adolf Friedrich III (Mecklenburg)

**Adolf Friedrich III** (7. juuni 1686 – 11. detsember 1752) oli Mecklenburg-Strelitzi hertsog.

## Elulugu

Ta sündis Strelitzis Adolf Friedrich II ja selle naise Marie pojana.

Ta sai isa järel Mecklenburg-Strelitzi hertsogiks 12. mail 1708. 1712. aastal põlesid hertsogiloss ja Strelitzi linn maha. Seetõttu pidid Adolf Friedrich ja tema perekond elama jahimajas. Selle ümber ehitati uus linn Neustrelitz. Uue linna asutamisaastaks peetakse 1733. aastat, sellest sai 1736 Mecklenburg-Strelitzi ametlik pealinn.

Adolf Friedrich suri Neustrelitzis ja tema järel sai hertsogiks ta vennapoeg Adolf Friedrich IV.

## Abielu ja lapsed

Adolf Friedrich abiellus 16. aprillil 1709 Reinfeldis hertsog Johann Adolfi tütre Dorothea Sophiega. Nad said kaks last:

* Marie Sophie (1710–1728)
* Magdalene Christiane (1711–1713)
Adolf Friedrich IV (Mecklenburg)

**Adolf Friedrich IV** (5. mai 1738 – 2. juuni 1794) oli Mecklenburg-Strelitzi hertsog.

## Elulugu

Ta sündis Mirow's hertsog Karli ja selle naise Elisabeth Albertine pojana.

Ta oli Mecklenburg-Strelitzi eeldatav troonipärija pärast oma isa surma 5. juunil 1752, kuni sai 11. detsembril 1752 oma onu Adolf Friedrich III järel hertsogiks. 1753. aastal õppis ta Greifswaldi ülikoolis. 1764. aastal sai Adolf Friedrichist Sukapaela ordu liige.

Esimestel aastatel pärast 1753. aastat valitses tema ema Elisabeth Albertine vaid 14-aastase poja eest kuningas George II kaitse all. Adolf ei abiellunud kunagi. Pärast tema surma Neustrelitzis 1794. aastal sai tema järglaseks ta vend Karl.
Kollivihk

**Kollivihk** (ka **põllupõrsas**, *tulupoiss*) oli eesti lõikuskommetes esimene viljavihk.

Selle vihu lõikas taluperemees lõikuse alguses oma põllult, kuid võis ka olla esimene vihk mida rehte aheti, see tähendab tõsteti parsile kuivama. Oluline oli, et see vihk jääks söögilaua kohale.

Jõulude ajal võeti viljavihk maha ning tema põhjal tehti järgmise aasta kohta mitmesuguseid ennustusi. Hiiumaal oli kombeks panna vihk jõuluõhtul söögilauale ning pakkuda talle õlut ja jõulutoite. See oli aluseks, et vili järgmisel aastal hästi kasvaks. Pärast jõulupühi pandi see tagasi partele ning säilitati järgmise olevipäevani, mil vihk lõige parematele loomadele söödeti.

## Vaata ka
* kollikakk

## Viited
Joe Abercrombie

**Joe Abercrombie** (sündinud 31. detsembril 1974) on inglise kirjanik.

Kirjutanud fantaasiaromaane.

## Teosed eesti keeles
*Abercrombie, Joe 2013. *Raud ise. Esimese seaduse triloogia 1. raamat*. (Eichenbaum, Allan, tõlk.) Tallinn: Varrak.
*Abercrombie, Joe 2013. *Enne nende poomist. Esimese seaduse triloogia 2. raamat*. (Eichenbaum, Allan, tõlk.) Tallinn: Varrak.
*Abercrombie, Joe 2014. *Kuningate viimane argument. Esimese seaduse triloogia 3. raamat*. (Eichenbaum, Allan, tõlk.) Tallinn: Varrak.
*Abercrombie, Joe 2015. *Pool kuningat*. (Randus, Tiina, tõlk.) Tallinn: Tänapäev.
*Abercrombie, Joe 2017. *Pool maailma*. (Randus, Tiina, tõlk.) Tallinn: Tänapäev.
Karl zu Mecklenburg (1708–1752)

**Karl Ludwig Friedrich** (23. veebruar 1708 – 5. juuni 1752) oli Mecklenburgide Strelitzi haru liige. Ta oli Suurbritannia ja Hannoveri kuninganna Sophie Charlotte ja Adolf Friedrichi isa.

Teda kutsuti Mirowi printsiks *(Prinz von Mirow)*. Erinevalt oma isast ja pojast ei olnud ta valitsev Mecklenburgi hertsog.

## Elu

Karl sündis Strelitzis hertsog Adolf Friedrich II teise pojana. Tema ema Christiane Emilie oli tema isa kolmas naine.

Karli isa suri, kui ta oli vaid kolm kuud vana. Isale järgnes Karli poolvend Adolf Friedrich III, samas Karl, kui noorem poeg, päris Mirowi ja Nemerowi komtuurkonnad. Just Mirowi valdusse taandus Karli ema pärast abikaasa surma ja just seal kasvas Karl üles. Hiljem õppis ta Pommeri Greifswaldi ülikoolis.

Nagu kombeks, asus Karl 1726. aastal 18-aastaselt suurele ringreisile Euroopas. Ta mängis hästi põikflööti ja tegi ringreisi üheks eesmärgiks oma teadmiste ja muusikaoskuse täiendamise. Pärast Genfi, Itaalia ja Prantsusmaa külastamist läks ta Viini ja oli enne Mirowisse naasmist lühikest aega Saksa-Rooma keisri teenistuses kui kolonelleitnant.

Pärast armeest lahkumist elas Karl koos perega Mirowi lossis, pühendades suurema osa ajast oma mõisate haldamisele ja laste hariduselule. Ta elas Mirowis kuni oma surmani 44 aasta vanuses.

Kui tema vanem poolvend Adolf Friedrich III 1752. aasta detsembris meessoost pärijateta suri, tehti Karl Ludwig Friedrichi poeg Adolf Friedrich järgmiseks Mecklenburg-Strelitzi hertsogiks, kes valitses kui Adolf Friedrich IV.

## Perekond

Karl abiellus 5. veebruaril 1735 Eisfeldis hertsog Ernst Friedrich I tütre Elisabeth Albertinega. Viimane oli 1752. aastal poja regent ja mängis olulist rolli selle aja troonivõitluses.

Nad said kümme last, kellest vaid kuus jõudsid täisikka:

* Christiane (1735–1794)
* Caroline (*/† 1736)
* Adolf Friedrich IV (1738–1794)
* Elisabeth Christine (1739–1740) 
* Sophie Louise (1740–1741) 
* Karl II (1741–1816)
* Ernst (1742–1814)
* Sophie Charlotte (1744–1818)
* Gotthilf (*/† 1745)
* Georg (August) (1748–1785)
Seth Jones

**Jared Seth Jones ** (sündinud 3. oktoobril 1994 Arlingtonis Texases) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Chicago Blackhawks.

Hooajal 2012–13 mängis Jones Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks. Ta tuli sel hooajal klubiga liiga meistriks ja pälvis hooaja parimale uustulnukale antava Jim Piggott Memorial Trophy.

2013. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i ''draft''is neljanda valikuna. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas 3. oktoobril 2013 mängus St. Louis Bluesi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 12. oktoobril mängus New York Islandersi vastu.

2016. aasta jaanuaris siirdus Jones Columbus Blue Jacketsi, kus ta mängis kokku kuus hooaega. 11. augustil 2020 oli ta Stanley karikavõistluste esimese ringi esimeses kohtumises Tampa Bay Lightningi vastu väljakul kokku 65 minutit ja kuus sekundit, mis on kaitsemängijate rekord NHL-i väljalangemismängudes.

2021. aasta juulis müüdi tema mängijaõigused Chicago Blackhawksile.

Aastatel 2017–2020 valiti Jones neljal korral järjest NHL-i tähtede mängule. Hooajal 2017–18 valiti ta NHL-i *Second All-Star Team*i.

2013. aastal tuli Jones USA kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. USA jäähokikoondise koosseisus võitis ta 2015. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, kus USA langes välja veerandfinaalis, oli Jones kõige resultatiivsem kaitsemängija (2+9). Ta valiti 2014. aasta maailmameistrivõistlustel turniiri parimaks kaitsjaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.

Tema noorem vend Caleb Jones on samuti jäähokimängija. Nende isa Popeye Jones on endine korvpallur, kes mängis NBA-s enam kui kümme aastat.

## Viited

## Välislingid

* Profiil NHL.com lehel
* Profiil hockeydb.com lehel
Boone Jenner

**Boone Robbie Jenner** (sündinud 15. juunil 1993 Dorchesteris Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Columbus Blue Jackets.

Aastatel 2009–2013 mängis ta neli hooaega Ontario Hockey League'i klubis Oshawa Generals.

2011. aastal valis  Blue Jackets ta NHL-i ''draft''is 37. valikuna. 2012. aasta märtsis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta hooajal 2013–14. Esimese ja teise värava lõi ta liigas 17. oktoobril 2013 mängus Montreal Canadiensi vastu. NHL-is on tema seni edukaim hooaeg olnud 2015–16, mil ta lõi liigas 30 väravat ja andis 19 väravasöötu.

2021. aasta oktoobris määrati Jenner Blue Jacketsi kapteniks.

2012. aastal võitis Jenner Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.

Jenneri onu Billy Carroll tuli neli korda Stanley karika võitjaks.

## Välislingid
* Profiil NHL.com lehel
* Profiil hockeydb.com lehel
Upmalas

**Upmalas** (ka **Niči**) on küla (*ciems*) Lätis Sigulda piirkonna Mālpilsi vallas. Küla asub merepinnast 80 meetri kõrgusel, paigas, kus Dūņupe Sudasse suubub. Upmalas jääb valla keskusest Mālpilsist 4 ja Riiast 56 kilomeetri kaugusele.

Küla rajati nõukogude perioodil Niči talu juurde kui Mālpilsi sovhoosi seakasvatuskompleks. Külas asub Niči bussipeatus.

## Elanikkond


* 287 (1970)
* 310 (1979)
* 264 (1989)
* 160 (2000)

* 167 (2008)
* 117 (2011)
* 99 (2021)
* 112 (2025)


## Viited
Smilgas (Ādaži piirkond)

**Smilgas** on Ādaži linnaosa. See on  endine küla (*vasarnīcu ciems* ehk suvilapiirkond) Lätis Ādaži piirkonna Ādaži vallas. 

Küla asus valla lääneosas. Smilgas asub maantee A1 ja Koiva jõe vahel. Smilgases kasvav Smilgase tamm (ümbermõõt 7.05 m) on looduskaitse all.

## Viited
Põlvpüksid

**Põlvpüksid** on põlvedeni või veidi allapoole põlve ulatuvate säärtega püksid, harilikult poiste või meeste pealisrõivana.

## Ajaloost
Põhja- ja Kesk-Eestis hakati meeste poolt põlvpükse (murretes ka *imalad*, *kootpüksid*, *kurepüksid*, *nikspüksid*) kandma alates 17. sajandist Euroopa moe eeskujul. 18. sajandil levis nende kandmine üle kogu Eesti, v.a. saared. Sellega koos tuli tarvitusele ka nimetus *püksid*.

Algselt olid põlvpüksid seemisnahksed, neid õmblesid kutselised rätsepad ja kandjateks olid jõukamad inimesed. Varasemad põlvpüksid olid meil nööbitava värvelkinnituse ja avara püksiosaga, mis oli põlve all krookesse kogutud. 19. sajandil olid suvisel ajal Põhja-Eestis sellised laiad heledad linased püksid kasutusel veel vaid tööpükstena.
 
19. sajandi esimesel poolel hakati suuremas osas Eestis kandma kintspükse, mis olid rohkem keha ümber liibuvad.

## Vaata ka
*aluspüksid
*dressipüksid
*haaremipüksid
*kintspüksid
*pepuvahepüksid
*püksid
*teksad

## Viited

## Välislingid
* Põlvpüksid. Eesti Rahva Muuseum
*  Eesti rahvarõivad. Põlvpüksid.
Gammasähvatus

**Gammasähvatus** ehk **gammapurse** on suure energiaga plahvatus, mida on vaadeldud kaugetes galaktikates. 

Need on heledaimad ja suurima energiaga elektromagnetilised sündmused, mida on Universumis vaadeldud. Gammasähvatused võivad kesta kümnest millisekundist mõne tunnini. Gammasähvatused vabastavad mõne sekundiga rohkem energiat kui Päike terve oma eluea jooksul. Tavaliselt on pärast esialgset sähvatust võimalik kauem vaadelda n-ö järelhelendust, mis on vaadeldav pikematel lainepikkustel, näiteks röntgenikiirguse, UV-kiirguse või infrapuna lainepikkusel. 

Enamiku gammasähvatuste allikad on Maast miljardite valgusaastate kaugusel mis tähendab, et need on väga suure energiaga ja väga haruldased. Kõik teadaolevad gammapursked on pärinenud väljastpoolt Linnuteed.

Esimesed gammapursked tuvastati 1967. aastal Vela satelliitide abil, mis olid mõeldud tuvastama salajasi tuumarelvakatsetusi. Avastus avaldati 1973. aastal. Pärast gammasähvatuste avastamist pakkusid astronoomid 1992. aastaks välja üle saja hüpoteesi nende päritolu selgitamiseks. 1997. aastal vaadeldi nähtava valguse ja röntgenikiirguse lainealas esimest korda gammasähvatuse järelhelendust. Selle abil õnnestus määrata sähvatuse heledus ja selle allika kaugus, mis paigutas gammasähvatuste allikad väljapoole Linnuteed.  

## Viited
Faenza

**Faenza** on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (*comune*)  Itaalias Emilia Romagna maakonnas Ravenna provintsis. Faenza on saanud tuntuks keraamika, eelkõige majoolika valmistamise poolest.

35 meetri kõrgusel merepinnast asuva Faenza asustustihedus on keskmiselt  inimest ruutkilomeetri kohta.

## Ajalugu
Esimesed säilinud teated asulast on II sajandist eKr, kui seda nimetati peatuspaigana Aemelia teel.

## Haldus
Faenza piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bagnacavallo, Brisighella, Castel Bolognese, Cotignola, Riolo Terme, Russi, Solarolo, Forlì (FC).

2020. aasta seisuga asusid Faenza piirides järgmised asulad ja asumid (*[[Frazione|frazioni]]*): Albereto, Borgo Tuliero, Cassanigo, Castel Raniero, Celle, Còsina, Granarolo, Errano, Fossolo, Marzeno, Merlaschio, Mezzeno, Pieve Cesato, Pieve Corleto, Pieve Ponte, Prada, Reda, Sarna, Sant'Andrea, Santa Lucia, Tebano, San Barnaba.


Faience Plate Garofano.jpg|
Faience Plate Melograno.jpg|
Faience Plate Penna di Pavone.jpg|
Faience Plate Traditional.jpg|

## Viited

## Välislingid

* ''Grotte di Faenza (Amantea – Cosenza)'', Enzo dei Medici. Centro regionale di speleologia
Białowierśnie

**Białowierśnie** on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Sejny maakonnas Giby vallas. Białowierśnie asub Sejnyst ligi 7 km lõunaedelas ja Suwałkist umbes 26 km idakagus.

## Viited
Skustele

**Skustele** (leedu *Skustelė*) on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Sejny maakonnas Krasnopoli vallas. Skustele asub Sejnyst umbes 4,5 km läänes ning Suwałkist umbes 23 km idas.

## Viited
Georg (Mecklenburg)

**Georg** (12. august 1779 – 6. september 1860) oli Mecklenburg-Strelitzi suurhertsog 1816. aastast kuni oma surmani.

## Noorus

Mecklenburgi hertsog Georg Friedrich Karl Joseph sündis Hannoveris Karl II ja selle esimese naise Friederike kaheksanda lapsena. Pärast tema ema surma 1782. aastal abiellus tema isa kaks aastat hiljem 1784. aastal ema õe Charlottega ja perekond kolis Hannoverist Darmstadti. Georg jäi Darmstadti 1794. aastani, kui tema isast sai Mecklenburg-Strelitzi valitsev hertsog ja Georg läks koos isaga Neustrelitzisse.

## Troonijärglane

Varsti pärast Neustrelitzisse saabumist astus Georg Rostocki Ülikooli, kus ta õppis 1799. aastani. Pärast ülikoolist lahkumist läks Georg Berliini, kus ta elas Preisi õukonnas. Georgi õde Luise abiellus Preisi kuninga Friedrich Wilhelm III-ga. 1802. aastal läks ta Itaaliasse, kus ta elas 1804. aastani, ja tuli siis tagasi Saksamaale ja asus Darmstadti.

Pärast Jena ja Auerstedti lahingut 1806. aastal reisis Georg Pariisi, kus ta rääkis läbi Mecklenburg-Strelitzi astumise Reini Liitu. Ta osales 1814. aastal ka Viini kongressil, kus Mecklenburg-Strelitz ülendati suurhertsogkonnaks.

## Suurhertsog

Kui Georg järgnes 6. novembril 1816 oma isale kui suurhertsog, leidis ta suurhertsogkonna halvas seisus. Ta asus oma alamate haridustaset tõstma koolide ehitamise kaudu. Tema valitsusaja lõpuks oskas enamus tema alamaid lugeda ja kirjutada. Ta parandas ka suurhertsogkonna põllumajandust ja kaotas pärisorjuse.

Georg suri 6. septembril 1860 Neustrelitzis ja talle järgnes suurhertsogina tema vanem poeg Friedrich Wilhelm.

## Abielu ja lapsed

12. augustil 1817 abiellus Georg Kasselis Hesseni vürst Friedrichi tütre Mariega. Nad said järgmised lapsed:

* Luise (1818–1842)
* Friedrich Wilhelm (1819–1904)
* Caroline (1821–1876)
* Georg (1824–1876)
Krzywowierzba

**Krzywowierzba** on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Włodawa maakonnas Wyryki vallas. Krzywowierzba asub Włodawast umbes 25 km lääneloodes ja Lublinist ligi 60 km kirdes.

## Viited
Väike jooniktirts

**Väike jooniktirts** (*Stenobothrus stigmaticus*) on liik tirtslasi.

Keha pikkus 11–20 mm.

Elab madalas rohustus või paljal pinnasel, kuiva- ja soojalembene. 

Levinud Eestist lõuna pool, Eestist leitud paaril kooral.

## Vaata ka
*suur jooniktirts
Punakõhtne niidutirts

**Punakõhtne niidutirts** (*Omocestus haemorrhoidalis*) on liik tirtslasi.

Kehapikkus 11–20 mm (üks väiksemaid tirtse Eestis).

Kuiva- ja soojalembene liik, elutseb madala taimkattega paikades. Eestist seni vaid üksikud leiud.

## Vaata ka
*harilik niidutirts
Pôle universitaire Léonard-de-Vinci

**Pôle universitaire Léonard-de-Vinci** on Prantsuse ülikoolide klaster, mis asub La Défense'is.

Leonardo de Vinci ülikoolikeskuse lõi 1995. aastal Hauts-de-Seine'i üldnõukogu, mida juhtis Charles Pasqua, mistõttu nimetatakse seda sageli kõnekeeles hüüdnimega “Pasqua ülikool” (*Fac Pasqua*). Klaster oli eraõiguslik Prantsuse kõrgharidusasutus. Algselt rahastati seda peamiselt riiklikest vahenditest. Klastrit haldab nüüd Leonardo da Vinci Assotsiatsioon (ALDV) ning see ei saa enam Hauts-de-Seine'i subsiidiume. Alates 2012. aastast juhib seda Pascal Brouaye ning alates 10. jaanuarist 2018 on sellel EESPIG-i sertifikaat.
   
## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Rumiko Takahashi

**Rumiko Takahashi** (jaapani keeles 高橋 留美子 *Takahashi Rumiko*, sündinud 10. oktoobril 1957 Niigatas) on Jaapani üks kõige tunnustatum ja enim teeniv mangakirjanik. Tema mangade tegevustik toimub ulmelises, peamiselt imeulme maailmas ning on tihedas seoses kaasajaga, peamisteks tegelasteks on jaapani mütoloogiast pärinevad üleloomulikud olendid ja võitluskunstide meistrid. Takahashi on üks harvadest naiskunstnikest, kes loob shōnen-, st poistemangasid, lugude kandvaks motiiviks on armastus ja seda palistavad olmenaljad.

Tema mangakarjäär algas 1978. aastal, mil ta pälvis Shogakukani võistlusel tunnustuse üheosalise "Need isekad tulnukad" (jp k 勝手なやつら *Katte na yatsura*) eest ning avaldas Weekly Shōnen Sundays oma esimese sarja "Tüütuse tulnukad" (jp k うる星やつら *Urusei na yatsura*), mille eest pälvis 1980. aastal Shogakukani peaauhinna poistemanga kategoorias. Sama auhinna sai ta 2001. aastal Inuyasha eest, 2019. aastal sai ta Grand Prix de la ville d'Angoulême auhinna, olles ajaloos teine jaapanlane ja naine, kes on selle pälvinud.

Takahashi mangade ainetel ja tema osalusel on loodud hulganisti anime-seriaale nagu näiteks romantiline "Maison Ikkoku" (jp k めぞん一刻 *Mezon ikkoku*), õudusulme valda kuuluvate "Näkilugude" (jp k 人魚シリーズ *Ningyo shirīzu*) põhjal "Näkimets" (jp k 人魚の森 *Ningyo no mori*) ja "Näkiverme" (jp k 人魚の傷 *Ningyo no kizu*), koomiline "Ranma ½" (jp k らんま½ *Ranma ni-bun no ichi*) ja stiililiselt nende kolme motiive ühendav "Inu-Yasha" (jp k 犬夜叉).

Takahashi on esimene naine, kes on osutunud edukaks poisslaste-manga loojaks, kuid tema looming on populaarne kõigi sugude hulgas ning seda on eri keeltes ringluses hinnanguliselt 200 miljoni eksemplari ringis. Tema karakterid on sageli vastuolulised ning arenevad, pole ühemõtteliselt head ega halvad, koomiliste elementide abil ületavad karakterid ootuspäraste soorollide piire.

## Viited
Friedrich Wilhelm II (Mecklenburg)

**Friedrich Wilhelm** (17. oktoober 1819 – 30. mai 1904) oli Saksa suverään, kes valitses Mecklenburg-Strelitzit suurhertsogina aastatel 1860–1904.

## Elulugu

Ta sündis Neustrelitzis suurhertsog Georgi ja tema naise Marie pojana. Ta veetis nooruse Neustrelitzis. Õppis ajalugu ja õigusteadust Bonni ülikoolis, kus sõbrunes prints Albertiga. Pärast õpingute lõppu reisis ta Itaaliasse ja Šveitsi. Temast sai Oxfordi Ülikooli tsiviilõiguste doktor.

Friedrich Wilhelm järgnes suurhertsogina oma isale pärast tema surma 6. septembril 1860. Tema valitsemisajal sai Mecklenburg-Strelitzist esmalt Põhja-Saksa Liidu ja siis Saksa keisririigi liige. Friedrich Wilhelm oli suurmaaomanik, talle kuulus isikliku varandusena rohkem kui pool kogu suurhertsogkonnast.

Ta suri 30. mail 1904 Neustrelitzis ja tema järglaseks sai tema ainus poeg Adolf Friedrich.

## Abielu ja lapsed

Friedrich Wilhelm abiellus 28. juunil 1843 Buckinghami palees oma nõo printsess Augustaga, kes oli Briti kuningliku perekonna liige ja kuningas George III lapselaps. Nad said järgmised lapsed:

* Friedrich Wilhelm (sündis ja suri 13. jaanuaril 1845)
* Adolf Friedrich (1848–1914)

Friedrich Wilhelm ja tema naine Augusta tähistasid oma 60. pulma-aastapäeva, jagades riigikassast 25 penni igale suurhertsogkonna kodanikule.
Pruun rohutirts

**Pruun rohutirts** (*Chorthippus apricarius*) on liik tirtsulisi. 

Elutseb muuhulgas põldudel ja põlluservadel.

Levinud üle Euroopa.

## Viited
Saļņova

**Saļņova** (ka **Salnava**) on küla (*vidējciems*) Lätis Ludza piirkonnas, Salnava valla halduskeskus.

Küla asub valla keskosas merepinnast 110 meetri kõrgusel. Saļņova jääb endisest piirkonna keskusest Kārsavast 9 ja Riiast 286 kilomeetri kaugusele. Külas on kultuurimaja, postkontor, raamatukogu, katoliku kirik. 

Küla on tekkinud endise Salnava mõisa keskuse juurde. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi *Sala* keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kārsava piirkonda.

Aastal 2008 oli külas 292 elanikku, aastal 2020 aga 196 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 193.
## Viited
Carl Hagelin

**Carl Oliver Hagelin** (sündinud 29. augustil 1988 Nykvarnis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Washington Capitals ründajana vasakäärel.

Aastatel 2007–2011 mängis ta neli hooaega Michigani Ülikooli jäähokimeeskonnas. Aastatel 2008 ja 2010 tuli ta Michigani Ülikooliga ülikoolide meistriks.

2007. aastal valiti ta NHL-i ''draft''is New York Rangersi poolt 168. valikuna. Hooaja 2010–11 lõpus debüteeris ta American Hockey League'i klubis Hartford Wolf Pack, mis on Rangersi noorteklubi. NHL-is tegi ta Rangersi meeskonnas debüüdi 25. novembril 2011 mängus Washington Capitalsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas järgmisel päeval mängus Philadelphia Flyersi vastu.

2015. aasta augustis sõlmis Hagelin nelja-aastase lepingu Anaheim Ducksiga, kuid ei suutnud uuel hooajal Ducksis silma paista ja siirdus juba sama hooaja keskel Pittsburgh Penguinsi. Aastatel 2016 ja 2017 võitis ta Penguinsiga Stanley karika.

2018. aasta novembris liitus Hagelin Los Angeles Kingsiga, kuid 2019. aasta veebruaris siirdus ta Capitalsi. 2019. aasta juunis pikendas ta Capitalsiga lepingut nelja aasta võrra.

2014. aasta taliolümpiamängudel võitis Hägelin Rootsi jäähokikoondisega hõbemedali.

## Välislingid

* Carl Hagelin NHL.com lehel
* Carl Hagelin hockeydb.com lehel