open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jenny Erpenbeck

**Jenny Erpenbeck** (sündinud 12. märtsil 1967 Ida-Berliinid) on saksa kirjanik.

## Elu
Jenny Erpenbecki isa on füüsik, filosoof ja kirjanik John Erpenbeck ning ema araabia keele tõlkija Doris Kilias.
 
Erpenbeck lõpetas 1985. aastal Ida-Berliinis laiendatud keskkooli (*Erweiterte Oberschule*) ning õppis seejärel raamatuköitjaks. 1988–1990 õppis ta Berliini Humboldti Ülikoolis teatriteadust ja seejärel Hanns Eisleri muusikakõrgkoolis muusikateatri režiid. Pärast ülikooli töötas ta alates 1997. aastast Saksamaal ja Austrias režissöörina.
 
Samal ajal alustas ta kirjanduslikku tegevust. 1999. aastal ilmus tema debüütteos "Geschichte vom alten Kind" (eesti keeles ilmunud kogumikus "Vana laps ja teisi jutte"). Esimese auhinna, Ingeborg Bachmanni auhinna žürii preemia, tõi Erpenbeckile 2001. aastal jutustus "Sibirien" (e.k. "Siber" kogumikus "Vana laps ja teisi jutte"): jutustus räägib kommunistlikust terrorist SDVs ja sellest ida poole jäävatel saksa aladel. Järgnesid muu hulgas romaanid "Heimsuchung" (2008), "Aller Tage Abend" (2012, e.k. "Viimsepäeva õhtu") ja "Gehen, ging, gegangen" (2015), mille kõigi eest ta sai arvukalt auhindu nii kodu- kui ka välismaal (nt Thomas Manni auhind ja Bookeri auhind).

Erpenbecki teoseid on tõlgitud 30 keelde. 

2017. aastal sai Erpenbeck Saksamaa Liitvabariigi teeneteordeni. Saksamaa presidendi kodulehel seisab: "Jenny Erpenbeck kuulub Saksamaa nüüdiskirjanduse tuntuimate kirjanike hulka. Tema teoseid iseloomustab kõrge keeleline ja vormiline kvaliteet ning aktuaalsete ühiskondlik-poliitiliste teemade põhjalik käsitlemine.  Erilist tähelepanu on ta seejuures pööranud põgenikele, kelle olukorda Saksamaal ta detailselt kirjeldab." 

2023. aasta kevadel käis kirjanik Eestis Prima Vista kirjandusfestivalil. 
## Teoseid
**Proosa**
*"Geschichte vom alten Kind" (1999)
*"Tand" (jutustused, 2001)
*"Wörterbuch" (2004)
*"Heimsuchung" (2008)
*"Dinge, die verschwinden" (2009)
*"Aller Tage Abend" (2012)
*"Gehen, ging, gegangen" (2015)
*"Kein Roman. Texte und Reden 1991 bis 2018" (2018)
*"Kairos" (2021)

**Näidendeid**
*"Katzen haben sieben Leben" (2000)
*"Schmutzige Nacht" (2015)

## Eesti keeles ilmunud
*"Vana laps ja teisi jutte", tõlkinud Sigrid Reili, järelsõna Peeter Helme, Pegasus, Tallinn, 2009
*"Viimsepäeva õhtu", tõlkinud Terje Loogus, Varrak, Tallinn, 2021
*"Kairos", tõlkinud Terje Loogus, Gallus, Tallinn, 2026

## Valik autasusid
*2001 Ingeborg Bachmanni auhinna žürii preemia
*2008 Heimito von Dodereri auhinna peapreemia
*2014 Hans Fallada auhind
*2016 Thomas Manni auhind
*2023 rahvusvaheline Stefan Heymi auhind 
*2024 rahvusvaheline Bookeri auhind romaani "Kairos" eest

## Viited

## Välislingid

*"Kiirkohting: Jenny Erpenbeck", Müürileht, 8. mai 2023
*Intervjuu Jenny Erpenbeckiga (saksa keeles)
Rocco Grimaldi

**Rocco Niccolas Grimaldi** (sündinud 8. veebruaril 1993 Anaheimis California osariigis) on USA jäähokimängija, kes mängib American Hockey League'is (AHL) klubis Rockford IceHogs ründajana paremäärel.

Aastatel 2011–2014 mängis Grimaldi Põhja-Dakota Ülikooli jäähokimeeskonnas.

2011. aastal valis Florida Panthers ta NHL-i ''draft''is 33. valikuna. Panthersiga sõlmis ta 2014. aasta mais sõlmis ta Panthersiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2014/15 alguses asus ta mängima AHL-is Panthersi tütarklubis San Antonio Rampage. NHL-is debüteeris ta 1. novembril 2014 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 22. novembril mängus Nashville Predatorsi vastu, kuid pärast seda ta sel hooajal enam NHL-is ei mänginud. Hooajal 2015/16 sai Grimaldi NHL-is 20 mänguga kirja kolm väravat ja kaks väravasöötu, kuid enam mänguaega sai ta AHL-is.

2016. aasta juunis kaubeldi Grimaldi Reto Berra vastu Colorado Avalanche'i. Avalanche'i meeskonnas sai Grimaldi kahe hooaja jooksul kirja kümme mängu.

2018. aasta juulis sõlmis ta lepingu Nashville Predatorsiga. Aastatel 2018–2021 kuulus Grimaldi kolm hooaega Predatorsi põhimeeskonda. Hooajal 2019/20 tegi ta NHL-is oma resultatiivseima hooaja, kui lõi kümme väravat ja andis 21 väravasöötu. 25. märtsil 2021 tegi Grimaldi Detroit Red Wingsi vastu mängu esimesel perioodil kübaratriki. Selleks kulus tal 2 minutit ja 34 sekundit, millega oli see Predatorsi läbi ajaloo kiireim kübaratrikk. Lisaks lõi ta selles mängus kolmandal perioodil oma neljanda värava. Sellega sai Grimaldi ühtlasi Eric Nystromi kõrval teiseks Predatorsi mängijaks, kes on ühes mängus neli väravat löönud.

Alates hooajast 2021/22 on Grimaldi mänginud põhiliselt jälle AHL-is.

Aastatel 2010 ja 2011 tuli Grimaldi omavanuste maailmameistriks USA kuni 18-aastaste koondisega ning 2012. aastal juunioride maailmameistriks USA kuni 20-aastaste koondisega.

## Viited

## Välislingid
* Rocco Grimaldi NHL.com lehel
* Rocco Grimaldi hockeydb.com lehel
Theodahad

**Theodahad** (suri detsembris 536) oli Theoderich Suure õepoeg ja aastail 534–536 idagootide kuningas. Tema korraldus mõrvata oma nõbu kuninganna Amalasuintha oli Justinianus I jaoks ettekääne tungida oma sõjaväega Itaaliasse.

## Eluloolist
534. aastal pärast Athalarichi surma kutsus tema ema Amalasuintha Theodahadi jagama endaga idagootide kuningriigi trooni. Theodahad võttis kuninga tiitli vastu, kuid Amalasuintha, vastandudes idagootide ülemkihile ja hoides häid suhteid Bütsantsi keisriga, jätkas kuningriigi asjade korraldamist. Theodahad pagendas ta 535. aastal Bolsena järve saarele, kus lasi ta peagi mõrvata. See oli Justinianuse jaoks sobiv *[[casus belli]]* Itaaliasse tungimiseks ja ta lähetas oma väepealiku Belisariose vallutama Sitsiiliat ja Napolit ning liikuma 536. aasta lõpus oma väega Rooma peale. Sõjaväe poolt võimult kõrvaldatud Theodahad, kelle asemele oli seatud Witigis, põgenes Ravenna suunas, kuid võeti kinni ja mõrvati Via Flaminial.

## Viited
Hannah Waddingham

**Hannah Waddingham** (sündinud 28. juulil 1974 Londonis Ühendkuningriigis) on inglise  laulja ja näitleja. Ta on HBO teleseriaali Game of Thronesis näidelnud alates 5. hooajast tegelasena Septa Unella. Tema ema oli ooperilaulja, kes liitus English National Operaga, kui Hannah oli 8-aastane. Ta kasvas üles lavakunsti keskel. 

Tema häälevõimsus ulatub läbi nelja oktaavi. 

2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel oli ta üks kolmest naisõhtujuhist poolfinaalides, kellega liitus finaalis Graham Norton.

## Välislingid
Branko Ružić

**Branko Ružić** (serbia keeles *Бранко Ружић*; sündinud 28. septembril 1975 Belgradis) on Serbia poliitik, ta on Serbia Sotsialistliku Partei. Ta oli aastatel 2013–2014 portfellita minister, aastatel 2017–2020 avaliku ja kohaliku halduse minister, aastatel 2020–2022 haridus- ja teadusministri esimene asetäitja ning on aastast 2022 Serbia haridusminister.

Ta sündis aastal 1975 Belgradis, kuid lapsepõlve veetis Austraalias, kuna tema isa oli Jugoslaavia Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi diplomaat Austraalias. Ta lõpetas Belgradi Ülikooli riigiteaduste teaduskonna rahvusvaheliste suhete erialal.

Aastatel 2001–2003 oli ta Serbia Rahvusassamblee liige. Aastatel 2004–2006 oli ta Serbia ja Montenegro föderaalparlamendi liige. 2008. ja 2012. aastal valiti ta tagasi Serbia parlamenti ning alates 2008. aastast juhtis ta oma partei parlamendiklubi. 2013. aasta augustis liitus ta Ivica Dačići valitsusega Euroopa integratsiooni eest vastutava portfellita ministrina. Sellel ametikohal töötas ta kuni selle kabineti ametiaja lõpuni, s.o 2014. aasta aprillini. 2014. ja 2016. aasta valimistel säilitas ta oma mandaadi Rahvusassamblee saadikuna ka järgmistel ametiaegadel.

2017. aasta juunis nimetati ta Ana Brnabići esimese valitsuse avaliku ja kohaliku halduse ministriks. 2020. aasta oktoobris sai tast Ana Brnabići teise valitsuse esimene asepeaminister ning Serbia haridus-, teadus- ja tehnoloogiaarenduse minister. 2022. aasta oktoobris ametisse nimetatud Ana Brnabići kolmandas valitsuses asus ta haridusministri ametisse.

## Isiklikku
Ta on rahvuselt serblane, ta valdab vabalt inglise keelt. Ta on abielus ja kahe lapse isa. Ta oli septembrini 2013 jalgpalliklubi FK Partizan asepresident.
Violeta Parra

**Violeta del Carmen Parra Sandoval** (San Fabian de Alico või San Carlos, tänapäeva Ñuble piirkond, Tšiili; 4. oktoober 1917 – 5. veebruar 1967) oli Tšiili kunstnik, muusik, helilooja ja laulja, keda peetakse üheks olulisemaks pärimusmuusika ning liikumise Nueva canción ('uus laul') esindajaks Lõuna-Ameerikas. Ta on ka Tšiili folkmuusika sugemetega laulu "Gracias a la vida" autor ja tuntuim esitaja.

Parra panust Tšiili kultuuriellu peetakse väga oluliseks ning tema loomingust on inspiratsiooni ammutanud hilisemad Tšiili rahvamuusikat edendavad artistid. 

1953. aastal salvestas Parra oma hittsinglid "Casamiento de negros" ja "Qué pena sitena el alma", millest kujunesid tema tuntuimad laulud. 1954. aastal juhtis ta raadiosaadet "Canta Violeta Parra" ja võitis Caupolicani aasta folkloristi auhinna, millega kaasnes kutse esineda noortefestivalil Varssavis. Sealt sai alguse tema rahvusvaheline edu. Muusik jõudis kontserditurneedega külastada Nõukogude Liitu, Saksamaad, Itaaliat ja Prantsusmaad, kuhu asus hiljem ka elama. 

Pärast mitut luhtunud enesetapukatset võttis Parra 1967. aasta 5. veebruaril endalt elu. Ta suri pähe tulistamise tagajärjel. Tema sünniaastapäeval 4. oktoobril tähistatakse Tšiili muusika ja muusikute päeva.

## Isiklikku
Parra haridustee jäi tema isa raske haiguse tõttu lühikeseks. Ta lõpetas algkooli ning õppis aasta ka põhikoolis, kuid suundus pärast seda põllutööle, et aidata perel majanduslikult toime tulla. Naise musikaalsus tuli esile juba varakult: ta hakkas kitarri mängima juba üheksa-aastaselt ning kirjutas oma esimesed laulud 12-aastaselt. 

Pärast isa surma 1929. aastal kolis Parra Santiagosse ning jätkas õpinguid, kuid jättis need mõne aja pärast pooleli. Selle asemel hakkas Parra andma kontserte kohalikes baarides. 

Violeta Parrat tuntakse ka kui kuulsa Parrade kunstnikeperekonna liiget.

## Viited

## Välislingid
* Violeta Parra "Gracias a la vida"
* Violeta Parra "Casamiento de negros"
* Violeta Parra "Que Pena Siente El Alma"
* Violeta Parra "Que he sacado con quererte"
* Dokumentaalfilm Violeta Parra elust ja loomingust
* Uue Laulu liikumine Tšiilis
* Violeta Parra vikitsitaadid
Tina Šutej

**Tina Šutej** (sündinud 7. novembril 1988 Ljubljanas) on Sloveenia teivashüppaja.

Oma rahvusvahelise debüüdi tegi ta 2005. aastal Noorte kergejõustiku maailmameistrivõistlustel. Neil võistlustel saavutas ta kaheksanda koha. Aasta hiljem, 2006. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, võitis ta Sloveenia noorterekordiga teivashüppes 4.25 hõbemedali.

Tina Šutejle on edukaks kujunenud 2020. aastad. 2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Toruńis võitis ta isikliku rekordiga 4.70 hõbemedali. Kuldmedali võitis samuti isikliku rekordiga 4.75 Angelica Moser. 2022. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta tulemusega 4.75 pronksmedali. Samal aastal Münchenis toimunud Euroopa meistrivõistlustel võitis ta tulemusega 4.75 pronksmedali.

2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel İstanbulis võitis Šutej tulemusega 4.75 soomlanna Wilma Murto järel hõbemedali.

Šutej isiklik rekord välitingimustes on **4.76**, mis on hüpatud 11. septembril 2021 Ljubljanas. Sisetingimustes on tema isiklik rekord **4.82**, mis on püstitatud 2. veebruaril 2023 Ostravas. Mõlemad tulemused on ka Sloveenia rekordid.

## Viited

## Välislingid
* 
*
Valeryj Cepkała

**Valeryj Viljamavič Cepkała** (valgevene keeles Валерый Вільямавіч Цэпкала; vene keeles Валерий Вильямович Цепкало *Valeri Viljamovitš Tsepkalo*; sündinud 22. veebruaril 1965 Hrodnas Valgevene NSV-s) on Valgevene opositsioonipoliitik ja endine diplomaat. 

Valeryj Cepkała on lõpetanud Moskvas riikliku rahvusvaheliste suhete instituudi (MGIMO).  Aastatel 1994–1997 oli ta Valgevene välisministri esimene asetäitja ja 1997–2002 Valgevene suursaadik Ameerika Ühendriikides.

1994. aasta Valgevene presidendivalimistel oli Cepkała Alaksandr Łukašenka valimisstaabi juht. 2020. aasta presidendivalimistel esitas ta oma kandidatuuri, kuid seda ei registreeritud. 24. juulil oli Cepkała sunnitud riigist lahkuma. 

Emigratsioonis tegeleb ta Łukašenka režiimi suhtes opositsioonilise poliitilise tegevusega.

Valeryj Cepkała abikaasa on poliitaktivist Vieranika Cepkała.

## Välislingid
Alaksandr Valfovič

**Alaksandr Ryhoravič Valfovič** (valgevene keeles Аляксандр Рыгоравіч Вальфовіч; vene keeles Александр Григорьевич Вольфович *Aleksandr Grigorjevitš Volfovitš*; sündinud 28. juunil 1967 Kaasanis Tatari ANSV-s) on Valgevene riigitegelane. Kindralleitnant (2021).

Alaksandr Valfovič lõpetas 1998. aastal Valgevene Vabariigi Sõjaväeakadeemia ja 2008. aastal Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia.

Aastatel 2020–2021 oli ta Valgevene kaitseministri esimene asetäitja ja kindralstaabi ülem. Alates 2021. aastast on Valfovič Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu riigisekretär.

## Välislingid
Kornei Tšukovski

**Kornei Tšukovski** (sünninimi Nikolai Korneitšukov; 31. märts (19. märts vkj) 1882, Peterburi – 28. oktoober 1969, Moskva) oli vene luuletaja, kriitik, tõlkija, ajakirjanik ja kirjandusteadlane, keda tänapäeval tuntakse eelkõige tema lasteluule poolest.

Nõukogude Liidus ja Venemaal on ta olnud kõige suuremate tiraažidega lastekirjanik, näiteks 2017. aastal trükiti tema raamatuid enam kui kaks miljonit eksemplari. Eesti keelde on Tšukovski loomingut tõlkinud Jaan Kross, Ellen Niit, Jaan Kärner ja teised.

## Elulugu
Tšukovski isa jättis pere maha ning ta veetis lapsepõlve emaga Odessas. Ta õppis Odessa ja Mõkolajivi gümnaasiumis ja töötas alates 1901. aastast ajalehes Odesskie Novosti. Aastatel 1903–1905 töötas ta Londonis ajalehe korrespondendina ja õppis inglise kirjandust.

Pärast tagasipöördumist Peterburi 1905. aastal oli Tšukovski kirjanduskriitik ja avaldas satiiri nädalalehes Signal, mille võimud peagi sulgesid. Pärast 1905. aasta revolutsiooni töötas ta liberaalses ajakirjanduses. 1912–1917 elas ta Repinos. 1916. aastast töötas ta Maksim Gorki asutatud kirjastuse Parus ('Puri') lastekirjanduse osakonna juhatajana. Ta kirjutas luuletusi ja jutte lastele. Tema teostest on tuntumad "Krokodill", "Pese-ennast-sa", "Doktor Aivalus" (ka "Doktor Valus-On"; Hugh Loftingi "Doktor Dolittle'i" eeskujul). 1918. aastast töötas ta kirjastuse Vsemirnaja Literatura ingliskeelse kirjanduse osakonna juhatajana.

Kirjandusteadlasena uuris ta peamiselt Nikolai Nekrassovi loomingut, aga ka Anton Tšehhovi ja Walt Whitmani loomingut.

Tema lapsed Lidija Tšukovskaja ja Nikolai Tšukovski olid samuti kirjanikud.

## Välislingid
Džentelmenlik kokkulepe

**"Džentelmenlik kokkulepe"** ("Gentleman's Agreement") on 1947. aasta Ameerika Ühendriikide draamafilm, mille lavastaja on Elia Kazan ja stsenarist Moss Hart. Film põhineb Laura Z. Hobsoni 1947. aastal ilmunud samanimelisel romaanil, mis räägib ajakirjanikust, kes teeskleb, et ta on juut, et avalikustada antisemitismi New Yorgis ning New Caanani ja Darieni rikastes piirkondades. 

Filmis näitlevad Gregory Peck, Dorothy McGuire, John Garfield, Celeste Holm, Anne Revere, June Havoc, Albert Dekker, Jane Wyatt ja Dean Stockwell.

Teos oli nomineeritud kaheksale Oscari auhinnale, millest pälvis kolm, k.a parima filmi Oscari. Kazan võitis parima lavastaja ja Holm parima naiskõrvalosatäitja Oscari. 2017. aastal tunnistati film kultuuriliselt oluliseks ning võeti USA Kongressi raamatukogu Riiklikku Filmiregistrisse.

## Osatäitjad

## Viited

## Välislingid
* 
* "Džentelmenlik kokkulepe" filmiarvustuste lehel Rotten Tomatoes 
* "Džentelmenlik kokkulepe" Ameerika Filmiinstituudi kataloogis
Pleoneksia

Pleoneksia on antiikfilosoofiast (algselt vanakreeka keeles πλεονεξία) pärit mõiste, mida võib tõlkida kui inimlik piiritu saamahimu või täitmatus.

## Viited
* Mikael Laidre (2021). Konservatiivne rohepööre, Sirp 30.04.2021
Franak Viačorka

**Francišak Valancinavič Viačorka**, ka **Franak Viačorka** (valgevene keeles Францiшак Валянцiнавіч Вячoрка; vene keeles Франтишек Валентинович Вечёрко *František Valentinovitš Vetšjorko*; sündinud 26. märtsis 1988 Minskis Valgevene NSV-s) on Valgevene ajakirjanik ja opositsiooniline poliitaktivist.

Franak Viačorka õppis aastatel 2005–2008 Valgevene Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonnas. 2008. aastal alustas ta õpinguid Valgevene Euroopa Humanitaarülikoolis (kaugõppes meedia ja kommunikatsiooni erialal), kuid oli sunnitud pooleli jätma, sest kutsuti sõjaväeteenistusse. 2014. aastal lõpetas ta Varssavi ülikooli meediaturunduse erialal.

## Film
2012. aastal toimus Cannesi filmifestivalil Poola režissööri Krzysztof Łukaszewiczi mängufilmi "Żywie Biełaruś!" esilinastus. Stsenaristid olid Franak Viačorka ja Łukaszewicz. Viačorka mängis filmis kõrvalosa ja oli ka selle filmi režissööri assistent. 

## Cichanoŭskaja nõunik
Alates oktoobrist 2020 on Viačorka Sviatłana Cichanoŭskaja nõunik ja Vilniuses asuva Cichanoŭskaja kantselei välispoliitika osakonna juht.

## Tunnustus
*2013 – Brüsseli Rahvusvahelise Filmifestivali auhind kategoorias "Parim filmistsenaarium" (mängufilmi "Żywie Biełaruś!" stsenaarium)

## Viited

## Välislingid
Mõkola Lukaš

**Mõkola Lukaš** (ukraina keeles Микола Олексійович Лукаш; 19. detsember 1919 Krolevets – 29. august 1988 Kiiev) oli tuntud ukraina kirjanduse tõlkija, kirjandusteoreetik ja leksikograaf. Ta oskas rohkem kui 20 keelt. Paljud kirjandusteosed tõlgiti edukalt enamikust nendest keeltest ja tutvustas ta Ukraina kirjandust.

Vsesvit asutas 1989. aastal Lukaši mälestuseks kirjandusauhinna "Ars Translationis".

Lukaš sündis õpetajate peres. Lapsepõlvest peale õppis ta võõrkeeli kergesti. Ta asus õppima Kiievi ülikooli ajalooteaduskonda, kuid õpingud katkestas Teine maailmasõda. 1943. aastast võitles ta Nõukogude armees.

1947. aastal töötas Lukaš pärast Harkivi Võõrkeelte Instituudi lõpetamist võõrkeelte õpetajana. Seejärel sai temast Vsesviti luuleosakonna juhataja.

Lukašit oli õnnistatud fenomenaalsete keeleliste annetega ja tal olid erakordselt laialdased teadmised väliskirjandusest. Teda peetakse üheks silmapaistvamaks Ukraina tõlkijaks, kes tõlkis kirjandusteoseid 20 keelest.

Ta oli kõige viljakam perioodil 1953–1973, mil ta tõlkis Goethe "Fausti", Flaubert’i "Madame Bovary", Schilleri luulet, Boccaccio "Dekameroni" ja paljusid teisi teoseid. Ta oli alates 1956. aastast Ukraina Kirjanike Liidu liige ja osales aktiivselt Ukraina kirjanduselus.

Lukaš toetas alati moraalselt kirjanikke, keda rõhuti. Pärast Ivan Dzjuba arreteerimist, mille põhjustas tema teose "Internatsionalism või venestamine?" ilmumine Londonis, saatis Lukaš kirja Ukraina NSV Ülemraada Presiidiumi esimehele, Ukraina Ülemkohtu esimehele ja Ukraina NSV Peaprokurörile, mille koopia saadeti liidu administratsiooni presiidiumile. Ukraina kirjanikud, milles ta ei nõustunud kohtuotsusega, nimetades seda ebaõiglaseks ning protesteeris Ivan Dzjuba liidust väljaheitmise vastu. Lukaš tegi ettepaneku kanda karistust Dzjuba asemel, kes erinevalt temast oli haige mees ja tal oli perekond, keda ülal pidada.

See tegu läks Lukašile kalliks maksma. Ta vallandati Vsesviti toimetusest ja talle öeldi, et teda hakatakse sunniviisiliselt ravima psühhiaatria erihaiglas. Õnneks neid ähvardusi ei täidetud. 12. juunil 1973 hääletas Ukraina Kirjanike Liidu administratsiooni presiidium ühehäälselt Lukaši liidust väljaheitmise poolt.

Palju aastaid oli ta sisuliselt koduarestis. Teda kiusati taga igal võimalikul viisil ja tema teoste avaldamine lakkas, jättes ta ilma eksistentsivõimalustest. Pikka aega oli tema kvartali sissepääsu juures alaliselt miilits, kes ei lubanud kellelgi teda külastada.

Lukaš ennistati Ukraina Kirjanike Liitu perestroika lainel 1987. aastal, mil ta oli peaaegu suremas. 1988. aastal sai temast Maksõm Rõlskõi kirjandusauhinna laureaat. Ta suri mõned kuud hiljem 29. augustil 1988.

1990. aastal ilmus suur hulk tema tõlkeid kogumikuna "Boccacciost Apollinaire'ini", millest sai omamoodi monument Lukašile. Köite koostaja, tõlkija ja tõlketeoreetik Mõhhailo Moskalenko ütles, et "Mõkola Lukaši näol saadeti Ukrainale Mozarti geenius selle sõna kõige tõelisemas ja täpsemas tähenduses". Tema kolleeg, silmapaistev ukraina tõlkija Hrõhori Kotšur kirjeldas teda sõnadega: "inimesed nagu Lukaš sünnivad tõenäoliselt kord mitme sajandi jooksul".
Raudteeülekäigukoht

**Raudteeülekäigukoht** on raudtee rööbastee ja jalgtee või jalgrattatee samatasandiline ristumiskoht. Ohutuse tagamiseks varustatakse ülesõidud tänapäeval tõkkepuude ja fooridega. 

Eestis oli signalisatsiooniga varustatud Lilleküla raudteeülekäigukoht enne jalakäijate tunneli valmimist 2012. aastal. 2021. aastal varustati Veerenni raudteeülekäigukoht Tallinnas foorisignalisatsiooniga.

Raudteeületuskoha kate on raudbetoonist, kummist, puidust, asfaltbetoonist või betoonist valmistatud kate, mis asub rööbaste vahel ja mõlemal pool raudteed kuni ühe meetri kaugusel rööpast. Katte välispiir teekattel peab olema rööpaga paralleelne. Raudteeülekäigukoha katte laius peab olema minimaalselt 1,6 m. Raudteeülekäigukoha katte laius ei tohi olla kitsam kui jalgtee või jalgrattatee. Raudteeülekäigukoha ette tuleb paigaldada tõkked, mis takistab liiklejal otsesuunas raudteele liikumist. Tõkked tuleb paigaldada nii, et tõkke otsa ja kõnnitee serva vahele jääb vähemalt 1,0 m vaba ruumi liiklemiseks. Tõkete omavaheline kaugus peab jääma vahemikku 1,5–2,0 m ja tõkke kaugus raudtee teljest 3,1–4,5 m. Liiklusmärk „Ülekäik“ peab olema paigaldatud raudtee teljest 3,1–4,5 m kaugusele.

## Viited
Tatari ANSV

**Tatari Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik** (lühinimi **Tatari ANSV**; tatari keeles Татарстан Автономияле Совет Социалистик Республикасы; vene keeles Татарская Автономная Советская Социалистическая Республика) oli autonoomne vabariik Vene SFNV ja Vene NFSV koosseisus.

Tatari ANSV eksisteeris aastatel 1920–1990.

## Moodustamine
27. mail 1920 kuulutati Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee ja Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu dekreediga välja **Autonoomse Tatari Sotsialistliku Nõukogude Vabariigi** moodustamine 25. juunil 1920. Dekreedi kohaselt hõlmas uus autonoomne vabariik Kaasani, Ufa, Samara, Vjatka ja Simbirski kubermangust eraldatud territooriume.

## Deklaratsioon Tatarstani riiklikust suveräänsusest
30. augustil 1990 võttis Tatari ANSV Ülemnõukogu vastu deklaratsiooni Tatarstani riiklikust suveräänsusest ning kuulutas autonoomse vabariigi ümberkujundamise Tatari Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks – Tatarstani Vabariigiks. Vabariigi nime muutuse kinnitas 24. mail 1991 Vene NFSV Rahvasaadikute Kongress. 

## Vaata ka
*Baškiiri ANSV
Massive Attack

**Massive Attack** on Suurbritannia *[[trip hop]]*-ansambel, mille asutasid 1988. aastal Bristolis Robert "3D" Del Naja, Adrian "Tricky" Thaws, Andrew "Mushroom" Vowles ja Grant "Daddy G" Marshall. Lahesõja tõttu kasutati 1991. aastal ajutiselt nime **Massive**.

Ansambli debüütalbum "Blue Lines" ilmus 1991. aastal. Singel "Unfinished Sympathy" jõudis Hollandis nädala edetabeli esikohale ja jõudis edetabeli top-20 hulka ka Suurbritannias, Šveitsis ja Saksamaal.

1998. aasta album "Mezzanine" (sisaldas top-10 singlit "Teardrop") ja 2003. aasta album "100th Window" tõusid mõlemad briti albumimüügi edetabeli tippu. Nii "Blue Lines" kui "Mezzanine" valiti Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi hulka.

2020. aastal avaldas Massive Attack kolmeloolise EP "Eutopia". 

## Stuudioalbumid
* "Blue Lines" (1991)
* "Protection" (1994)
* "Mezzanine" (1998)
* "100th Window" (2003)
* "Heligoland" (2010)

## Välislingid
* Massive Attack saidil AllStarz
Fiľakovo

**Fiľakovo** (ungari keeles *Fülek*, saksa keeles *Fülleck*) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Lučeneci ringkonnas.

## Geograafiline asend
Fiľakovo asub Lučeni nõos Ungari piirist ligi 8 km kaugusel, Banská Bystricast umbes 72 km kagus.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1242. aastal. Fiľakovo sai linnaõigused 1423. aastal. 1554–1593 oli linn Osmanite riigi võimu all.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fiľakovo elanikest ungarlasi 62,88%, slovakke 29,76%, mustlasi 1,38% ja tšehhe 0,29%. Rahvus oli teadmata 5,14%-l elanikest.

## Sõpruslinnad
* Bátonyterenye, Ungari
* Salgótarján, Ungari
* Szécsény, Ungari
* Szigethalom, Ungari
* Ustrzyki Dolne, Poola

## Viited
Tadten

**Tadten** on küla *(Gemeinde)* Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas.

Tadten on viinamarjakasvatusküla, mis asub üleminekul Seewinkeli piirkonnast Ungari pustale. 1357. aastal mainiti Raabi kapiitli valduskonfliktis Tadtenit, tollal nimega "Tetun". Esimene asula pärineb 2. sajandist eKr. Küla on mitu korda hävitanud türklased ja kurutsid. 17. sajandil läks Tadten Esterhazy perekonna valdusse. 1804. aastal ehitati krahv Esterhazy juhtimisel roomakatoliku kirik. Kirikut laiendati 1954. aastal praeguse suuruseni. 

## Tadteni rahvuspargi küla

Külast lõuna pool kuni riigipiirini *[[Einserkanal]]i* juures on Hansági maastiku soised niidud.

## Viited
Wallern im Burgenland

**Wallern im Burgenland** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. See asub Neusiedlerseest idas, umbes 5 km Ungari piirist põhjas.

## Viited
Weiden am See

**Weiden am See** on vald (*Marktgemeinde*) Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas.

## Viited
Kysucké Nové Mesto

**Kysucké Nové Mesto** (saksa keeles *Kischützneustadt*, *Oberneustadl*, ungari keeles *Kiszucaújhely*) on linn Slovakkias Žilina maakonnas, Kysucké Nové Mesto ringkonna halduskeskus.

## Geograafiline asend
Linn asub Kysuca jõe ääres, Žilinast ligikaudu 10 km põhjas.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1254. aastal. Linnaõigused sai Kysucké Nové Mesto 1325. aastal. 19. sajandil ja 20. sajandi alguses sai linn kannatada üleujutusete (1813, 1821) ja tulekahjude (1823, 1904) tagajärjel.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kysucké Nové Mesto elanikest slovakke 93,89%, tšehhe 0,61% ja ungarlasi 0,1%. Rahvus oli teadmata 4,97%-l elanikest.

## Sõpruslinnad
* Gogolin, Poola
* Jablunkov, Tšehhi
* Łodygowice, Poola
* Rive-de-Gier, Prantsusmaa

## Viited
Ajakirjanike kaitse komitee

**Ajakirjanike kaitse komitee** (*Committee to Protect Journalists*, lühend **CPJ**) on Ameerika sõltumatu mittetulunduslik valitsusväline organisatsioon, mis asub New Yorgis ja millel on korrespondendid kogu maailmas. CPJ edendab ajakirjandusvabadust ja kaitseb ajakirjanike õigusi. *[[The American Journalism Review]]* on nimetanud organisatsiooni "ajakirjanduse Punaseks Ristiks". 1980. aastate lõpust alates avaldab organisatsioon igal aastal ülevaate oma tööga seoses tapetud või vangistatud ajakirjanike kohta.

## Viited

## Välislingid
*
Alicia Moreau de Justo

**Alicia Moreau de Justo** (11. oktoober 1885 – 12. mai 1986) oli Argentina arst ja poliitik, feministlik aktivist.

Moreau de Justo hakkas Argentinas naiste õiguste eest võitlema 20. sajandi alguses. 1902. aastal asutas ta koos kaasmõtlejatega Feministlik Sotsialistliku Keskuse (*El Centro Socialista Feminista*) ja Naiste Ühenduse (*Unión Gremial Femenina*). Ta korraldas kultuuriühenduses Valguse Selts (*Sociedad Luz*) temaatilisi konverentse, asutas koos oma revolutsionäärist isaga Rahva Kultuuriseltsi (*Ateneo Popular*) ning asutas 1918. aastal Riikliku Feministliku Ühenduse (*La Unión Feminista Nacional*). Ta töötas ka ajalehtede Humanidad Nueva ja Nuestra causa toimetajana.

Pärast Buenos Airese ülikooli lõpetamist astus Alicia Moreau de Justo Argentina Sotsialistlikku Parteisse (*El Partido Socialista*). Ta oli erakonna aktiivne liige 1921. aastast kuni selle lagunemiseni 1958. aastal. Hiljem lõi ta kaasa uue Argentina Sotsialistliku Partei (*Partido Socialista Argentino*) ning selle poliitikat esindava ajalehe La Vanguardia loomisel ja kujundamisel.  

Moreau de Justo võitles Argentina naiste olukorra parandamise nimel, koostades 1932. aastal seaduseelnõu naiste valimisõiguse asjus. Ta toetas Hispaania kodusõjas võitlevaid vabariiklasi ning kritiseeris 1940. aastatel Argentinas alguse saanud poliitilist liikumist peronismi. 

Oma elu viimasel kümnendil võitles Moreau de Justo 1976. aastal riigis võimule tulnud militaarrežiimi ja naistevastase vägivalla vastu. Hoolimata kõrgest east, terviseprobleemidest ja kaotustest isiklikus elus lõi naine poliitikas kaasa kuni surmani. 

## Pärand
Alicia Moreau de Justot on nimetatud väsimatuks võitlejaks ning jälgi tema tänuväärsest tööst Argentina ühiskonnas on märgata praeguseni. Tänapäeval kannavad tema nime mitu haiglat, kooli, poliitilist organisatsiooni ja tänavat. Lisaks tegutseb praeguseni temanimeline sihtasutus La Fundación Alicia Moreau, mis abistab (kodu)vägivalla all kannatavaid naisi. 

## Viited

## Välislingid
* Alicia Moreau de Justo sihtasutuse veebileht
* Naised, kes võitlesid naiste õiguste nimel
* Alicia Moreau de Justo lühike elulugu
* Alicia Moreau de Justo kõnelemas võrdõiguslikkusest ja haridusest
* Lühivideo teekonnast naiste õigusteni Argentinas
* Naiste õigused ja naistevastane vägivald Argentinas
Rožňava

**Rožňava** (ungari keeles *Rozsnyó*, saksa keeles *Rosenau*) on linn Slovakkias Košice maakonnas, Rožňava ringkonna halduskeskus.

Rožňava vanalinn on oluline turismisihtpunkt.

## Geograafiline asend
Linn asub Slovaki maagimäestikku kuuluvas Rožňava nõos, Ungari piirist 12 km kaugusel, Košicest ligikaudu 54 km läänes.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1291. aastal. Linnaõigused sai Rožňava 1382. aastal. Keskajal kaevandati Rožňavas kulda ja hõbedat, hiljem ka rauamaaki.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rožňava elanikest slovakke 70,36%, ungarlasi 18,77%, mustlasi 0,95%, tšehhe 0,36%, ukrainlasi 0,13% ja russiine 0,13%. Rahvus oli teadmata 8,74%-l elanikest.

## Sõpruslinnad
* Bačka Topola, Serbia
* Český Těšín, Tšehhi
* Cieszyn, Poola
* Lipótváros, Ungari
* Szerencs, Ungari

## Viited
Völuspaa

"**Völuspaa**" ehk "**Nägijatari kuulutus**" (vanapõhja keeles ***Völuspá***, ka *Vǫluspá*, *Vǫlospá*, *Vǫluspǫ́*) on 
Vanema Edda tuntuim laul, mis jutustab maailma loomisest, selle saabuvast lõpust ning järgnevast taassünnist. See on üks olulisemaid algallikaid Põhjala mütoloogia kohta.

Üldiselt usutakse, et "Völuspaa" loodi Islandil umbes 1000. aasta paiku pKr.

Laulu täisversioonid on talletatud Codex Regiuses (u 1270) ja Haukr Erlendssoni koostatud Hauksbóki manuskriptis (u 1334), Vanemas Eddas on seda kasutatud osaliselt. Christopher Abram on samas juhtinud tähelepanu, et laul ringles pikka aega suulise pärimusena, mistõttu on keeruline täpselt hinnata, kuivõrd sarnane on 13. sajandi üleskirjutus laulu algkujule.

## Viited

## Välislingid
* 
* *[https://arhiiv.err.ee/audio/vaata/eeposte-lehekulgi EEPOSTE LEHEKÜLGI. Katkend islandi eeposest Edda]*. (10. veebruar 1985). ERR-i arhiiv
Käärijä

**Jere Pöyhönen** (sündinud 21. oktoobril 1993 Vantaas), esinejanimega **Käärijä**, on soome räppar, laulja ja laulukirjutaja. 2023. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Liverpoolis esindas ta Soomet võistluslooga "Cha Cha Cha" ja saavutas teise koha.

Tema esikalbum "Fantastista" ilmus 2020. aastal. 

Ta peab oma suurimaks eeskujuks ansamblit Rammstein, selle kujutis on tätoveeritud ta rinnale.

Teda eristab potisoeng.

## Isiklikku
Tema lapsepõlv ja teismeiga möödusid peamiselt Helsingi-Vantaa lennujaama lähistel Ruskeasantas. Ta on mänginud jäähokit, sealhulgas Kiekko-Vantaa juunioride arvestuses, kuuludes Esa Lindelliga (nüüdne NHL-i klubi Dallas Stars hokimängija) samasse meeskonda.

### Operatsioon
Pöyhönen on teiste julgustamiseks avalikustanud, et läbis 2014. aastal eluohtliku haavandilise koliidi tõttu käärsoole eemaldamise operatsiooni. Operatsioonita oleks põletik võinud kanduda edasi teistesse siseelunditesse, mis oleks lõppenud surmaga.

### “It’s crazy it’s party”

15. septembril 2023 ilmus internetis Käärijä laul pealkirjaga "It’s crazy it’s party" koos eesti räppari Tommy Cashiga. 
Käärijä räägib oma intervjuus: "Kui ma olin puhkusel, vaatasin ma messengeri ning Tommy kirjutas mulle. Mul tuli mõte, et peaks temaga singli tegema. Tuli välja, et Tommy kirjutas mulle ja pakkus laulu koos teha. Tommy tuli minu juurde Soome stuudiosse ja saimegi nelja päevaga hakkama." Esimest korda kuulsid Käärijä fännid laulu "It’s crazy it’s party" Olümpia staadionil Soomes.

## Diskograafia
### Stuudioalbumid
*"Fantastista" (2020)
*"People's Champion" (2024)

### EP
*"Peliä" (2018)
*"Cha Cha Cha Mixtape" (2023)

### Singlid
*"Heila" (2016)
*"Urheilujätkä" (2016)
*"Puun takaa" (2016)
*"Tuuliviiri" (2017)
*"Ajoa" (2017)
*"Koppi tules" (2017)
*"Nou Roblem" (2017)
*"Klo23" (2018)
*"Puuta heinää" (2018)
*"Viulunkieli" (2018)
*"Rock Rock" (2019)
*"Hirttää kiinni" (2019)
*"Mic mac" (2019)
*"Paidaton riehuja" (2020)
*"Menestynyt yksilö" (2021)
*"Siitä viis" (2021)
*"Välikuolema" (2022)
*"Cha Cha Cha" (2023)
*"It's Crazy It's Party" (koos. Tommy Cashiga) (2023)
*"Huhhahhei" (2023)
*"Ruoska" (koos. Erika Vikman'iga) (2024)
*"Kot Kot" (2024)
*"Trafik!" (koos. Joost Klein'iga) (2024)
*"Sex = Money" (2024)
*"Autiomaa" (2024)
*"San Francisco Boy" (koos. Hooja'ga) (2025)

## Viited

## Välislingid
Jürgen von Tiesenhausen

**Jürgen von Tiesenhausen** (ka Georg von Tiesenhausen; u 1660 – 1710) oli Rootsi sõjaväelane, maaomanik ja ohvitser Eestimaa aadlilipkonnas, kes osales üksuse koosseisus Põhjasõjas. 

## Elulugu
Jürgen von Tiesenhauseni täpne sünniaeg pole teada, kuid ilmselt oli see 1660. aastate paiku. Tema vanemad olid Friedrich Wilhelm von Tiesenhausen ja Elisabeth von Tiesenhausen. 

1688. aastal oli ta Hollandis paiknevas Nierothi jalaväerügemendis kapten.  

1696. aastal pärisid Jürgen ja tema vend Fabian von Tiesenhausen pärisid oma isa käest Valtu mõisa.  

26. aprillil 1700 sai ta Eestimaa aadlilipkonnas rittmeistriks. Selle üksuse koosseisus osales ta Põhjasõjas Kirde-Eesti sõjategevuses. 28. oktoobril korraldas ta koos Dietrich Friedrich von Patkuliga Aa küla lähedal kuluka ratsareidi. 20. novembril 1701 läks Jürgen sõjaväest erru ning suri 1710. aastal.

## Viited
Poltár

**Poltár** (saksa keeles *Poltár*) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas, Poltári ringkonna halduskeskus.

## Geograafiline asend
Poltár asub Slovaki maagimäestiku jalamil, Ungari piirist 23 km kaugusel, Lučenecist ligi 15 km kaugusel.

## Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1246. aastal. 1966. aastal liideti Poltáriga Zelené ja Slaná Lehota külad. Linnaõigused sai Poltár 1968. aastal.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Poltári elanikest slovakke 92,07%, ungarlasi 0,36%, tšehhe 0,24%, mustlasi 0,23% ja vietnamlasi 0,15%.

## Tuntud inimesed
Poltáris on sündinud poliitik ja jurist Ivan Gašparovič, kes oli aastatel 2004–2014 Slovakkia president.

## Viited
Gregor Kulla

**Gregor Kulla** (sündinud 13. mail 2000 Põlvas) on eesti helilooja, oboemängija, luuletaja, kirjanik ja modell. 

Ta on lõpetanud Põlva Ühisgümnaasiumi humanitaarsuuna, Tartu Tamme Gümnaasiumi meditsiiniklassi (hõbemedaliga), Heino Elleri Muusikakooli oboe ja kompositsiooni erialal (juhendajad Katrin Aller ja Anna Šulitšenko) ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia heliloomingu erialal Helena Tulve ja Tõnu Kõrvitsa juhendamisel (*cum laude*). 

Ta on täiendanud end Novi Sadis toimunud Kaasamise koolis (EU School of Participation) jätkusuutliku kunstiloome vallas.

## Tunnustus
* 2020 – Tartu Kultuurikandja (aasta noor kultuurikandja)
* 2020 – 2.–3. koht konkursil "Noor helilooja 2020" teosega "Hällütämise laul" (flöödile, viiulile, tšellole ja klaverile)
* 2021 – Digitaalse heliloomingu konkursi (DAVK) laureaat eksperimentaalse muusika kategoorias
* 2021 – Erkki-Sven Tüüri fondi stipendiaat
* 2021 – Sirbi laureaat
* 2022 – ajakirja Värske Rõhk aastapreemia vabakategoorias 
* 2022 – kirjandusfestivali Prima Vista kirjanduspreemia Esimene Samm (ajakirjas Värske Rõhk avaldatud ilukirjandusliku loomingu eest (koos Kelli Kiipusega))
* 2024 – Betti Alveri kirjandusauhind (proosaluulekogu "Peenar" eest)
* 2025 – 3. koht rahvusvahelisel heliloojate rostrumil noortekategoorias

## Artikleid
* "Kuidas mõista klassikalist muusikat?", Müürileht, 06.12.2019
* "Püha inimene pühas kaitsetuses", Muusika, 09.09.2020
* "Kes prügi minema viib?", Sirp, 30.07.2021
* "Kas džäss ja klassikaline muusika on ikka veel eraldi?", Sirp, 28.01.2022
* "Aegruum ongi vist muusika", Sirp, 18.02.2022 
* "Kaasaegne klassikaline", Teater. Muusika. Kino, september 2022
* "Teadlikkuse kaalukauss", Sirp, 30.09.2022

## Viited

## Välislingid

* Gregor Kulla, EKABL
* https://gregorkulla.com/
* "Poeetiline androgüünsus läbi EKA moetudengite silmade", Portail, 19. november 2020 (moefotoseeria modell Gregor Kullaga)
Lossiplats (Haapsalu)

**Lossiplats** on väljak Haapsalu vanalinnas, mis asub Haapsalu piiskopilinnuse juures Haapsalu vanalinna muinsuskaitsealal. 

Platsilt hargnevad Haapsalu vanalinna vanimad tänavad: Jaani, Kooli, Linda, Suur-Mere, Väike-Mere tänav.

## Lossiplatsi hoonestus

*Lossiplats 1. Hoone on rajatud 1850. aastatel, majas tegutses kuni 1941. aastani hotell Peterburg. Pärast teist maailmasõda asus hoones Haapsalu Rajooni Kultuurimaja ja 1954. aastast Haapsalu Laste Muusikakool.
*Lossiplats 2
*Lossiplats 3, Haapsalu piiskopilinnuse varemed, mida haldab SA Haapsalu ja Läänemaa Muuseumid
*Lossiplats 4, silikaattellisest ärihoone rajas tulekahjus hävinud hotelli Salon asemele 1911–1912 ettevõtja Eduard Siegfeldt. Eesti NSV ajast saadik tegutsevad hoones julgeolekuasutused, sh Lääne Politseiprefektuur ja Lääne Prefektuuri Haapsalu politseijaoskond. 
*Lossiplats 6, hoones tegutses aastatel 1988–1994 Cyrillus Kreegi nimeline Haapsalu Muusikakool
*Lossiplats 7, Haapsalu Vabadussõja mälestussammas.

## Viited
Rohehange

**Keskkonnahoidlik riigihange** (inglise keeles green procurement või sustainable procurement) on hange, kus keskkonnasäästlikkus ja jätkusuutlikkus on olulised tegurid. Sellisel hankeprotsessil võetakse arvesse keskkonnamõju, säästvaid materjale, energiatõhusust, ringmajanduse põhimõtteid ja muud keskkonnaga seotud tegureid.
Eesmärgiks on soetada tooteid, teenuseid või ehitustöid, mis omavad võimalikult väikest keskkonnamõju ja aitavad kaasa keskkonnahoidlikule arengule. 
Keskkonnahoidlik hange võib hõlmata näiteks taastuvenergia kasutamist, ressursside säästmist, heitmete vähendamist või jäätmete ringlussevõttu.

## Vaata ka
* Keskkonnahoidlik riigihange
Altševski rajoon

**Altševski rajoon** (ukraina keeles Алчевський район) on rajoon Ukrainas Luhanski oblasti. See loodi ametlikult juulis 2020 Ukraina haldusjaotuse reformi osana. 

Piirkonna keskus on Altševski linnas. Rahvaarv oli 2021. aastal hinnanguliselt 437 513. Piirkonda kontrollib Venemaa okupatsioonivõim Luhanski Rahvavabariigi nime all, mis kasutab jätkuvalt Ukraina vana, 2020. aasta eelset haldusjaotust.

## Viited
Krompachy

**Krompachy** (saksa keeles *Krombach*, ungari keeles *Korompa*) on linn Slovakkias Košice maakonnas Spišská Nová Vesi ringkonnas.

Krompachy on tuntud suusaturismikeskusena.

## Geograafiline asend
Krompachy asub ajaloolises Spiši piirkonnas Lääne-Karpaatidesse kuuluva Voloveci mäestiku jalamil Hornádi jõe ääres. Linn paikneb Spišská Nová Vesist umbes 23 km idas ja Košicest ligikaudu 35 km loodes.

## Ajalugu
Küla on Spiši linnuse omandina esmamainitud 1282. aastal. Juba 13. sajandil oli Krompachy tähtis maagikaevandamise ja metallurgia keskus. 1841. aastal rajatud Krompachy metallurgitehas kujunes 19. sajandi lõpuks oluliseks rauatootjaks. Tehas suleti pärast Esimest maailmasõda. 1937. aastal pandi tööle vasesulatustehas. 1948. aastal alustas tegevust elektrotehnikatehas.

## Rahvastik

Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Krompachy elanike seas slovakke 92,07%, ungarlasi 0,36%, tšehhe 0,24%, mustlasi 0,23% ja vietnamlasi 0,15%. Rahvus oli teadmata 6,6 protsendil elanikest.

## Sõpruslinnad
* Békéscsaba, Ungari
* Gaszowice, Poola
* Nădlac, Rumeenia
* Ozimek, Poola
* Rýmařov, Tšehhi

## Viited
Mórfou

**Mórfou** (kreeka keeles Μόρφου, türgi keeles *Omorfo* või *Güzelyurt*) on linn Küprosel. See on *[[de facto]]* Põhja-Küprose Türgi Vabariigi kontrolli all ja kuulub selle haldusalasse kuuluvasse Güzelyurti piirkonda, olles piirkonna halduskeskuseks.

Mórfou asub Küprose loodeosas Mórfou lahe äärses piirkonnas, mis on saanud nime asula järgi. Kaugus pealinnast Nikosiast on umbes 46 km. Asula asub umbes 65 meetri kõrgusel merepinnast.

Mórfou piirkond on Küprose tähtsaim tsitrusviljade kasvatuspiirkond. Nende väljavedu moodustab märkimisväärse osa Põhja-Küprose ekspordituludest.

Mórfou on tuntud sealse apelsinifestivali poolest, mida korraldatakse alates 1977. aastast.

## Vaatamisväärsused
* Ágios Mámase klooster koos Püha Mámase hauaga
* Soli kreeka muinasaja varemed ja teater
* Vouní pärsia palee
* Tóumpa tou Skóurou pronksiaegne asula

## Viited

## Välislingid
*
Gyönk

**Gyönk** (saksa keeles *Jenk* või *Jink*) on linn Ungaris Tolna komitaadis Tamási kreisis. Gyönk asub komitaadikeskusest Szekszárdist ligikaudu 29 km põhjaloodes.

Gyönki on esmamainitud 1280. aastatel. Esimesed saksa ümberasujad saabusid sinna 1722. aastal.

Linnaõigused sai Gyönk 1. juulil 2009.

## Sõpruslinnad
*  Darmstadt, Saksamaa
*  Griesheim, Saksamaa
*  Wilkau-Haßlau, Saksamaa
*  Bar-le-Duc, Prantsusmaa

## Viited
Neja Filipič

**Neja Filipič** (sündinud 22. aprillil 1995 Ljubljanas) on Sloveenia kergejõustiklane.

Tema põhialadeks on kaugus- ja kolmikhüpe.

2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel İstanbulis tuli Neja Filipič kolmikhüppes tulemusega 13.92 viiendaks.

## Isiklikud rekordid
Seisuga 13. mai 2023 
;Välitingimustes

;Sisetingimustes

Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit

## Viited

## Välislingid
*
Luhanski rajoon

**Luhanski rajoon** (ukraina keeles Луганський район) on rajoon Ukrainas Luhanski oblastis. See loodi ametlikult juulis 2020 Ukraina haldusjaotuse reformi käigus. 

Rajooni keskus on Luhanski linnas. Rahvaarv oli 2022. aastal hinnanguliselt 527&nbsp;367. Rajooni kontrollib Venemaa okupatsiooni võim Luhanski Rahvavabariigi nime all, mis kasutab jätkuvalt Ukraina vana, 2020. aasta eelset haldusjaotust.

## Viited
Štšastja rajoon

**Štšastja rajoon** (ukraina keeles Щастинський район) on rajoon Ukrainas Luhanski oblastis. See loodi ametlikult juulis 2020 Ukraina haldusjaotuse reformi käigus. 

Rajooni keskus on Štšastja linnas. Rahvaarv oli 2022. aastal hinnanguliselt 77 615. 

Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aasta 24. veebruaril kontrollib rajooni Venemaa okupatsioonivõim Luhanski Rahvavabariigi nime all.

## Viited
Sellye

**Sellye** (horvaadi keeles *Šeljin*) on linn Ungaris Baranya komitaadis, Sellye kreisi halduskeskus. Sellye asub Horvaatia piirist 7 km kaugusel, Pécsist ligikaudu 37 km edelas.

Asulat on esmamainitud 1292. aastal. Linnaõigused sai Sellye 1997. aastal.

## Sõpruslinnad
* Gnas, Austria
* Grubišno Polje, Horvaatia

## Viited
Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu

**Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu** (valgevene keeles Савет Бяспекі Рэспублікі Беларусь) on Valgevene Vabariigi põhiseaduslik kõrgeim kollegiaalne poliitiline organ, mis realiseerib riigipea volitusi riigi julgeoleku tagamise valdkonnas.

Julgeolekunõukogusse kuuluvad president (kes on ühtlasi julgeolekunõukogu esimees) ja alalised liikmed: peaminister, parlamendi mõlema koja esimehed, presidendi administratsiooni juht, julgeolekunõukogu riigisekretär.

Julgeolekunõukogu liikmed *[[ex officio]]*: kaitseminister, relvajõudude kindralstaabi ülem, siseminister, välisminister, rahandusminister, riikliku julgeoleku komitee esimees, riigikontrollikomitee esimees, peaprokurör, juurdluskomitee esimees.

Julgeolekunõukogu liikmeteks võivad olla ka teised presidendi poolt nimetatud ametiisikud.

## Võim vabariigis vabariigi presidendi hukkumise korral
Valgevene konstitutsiooni paragrahv 881 alusel kehtestatakse Valgevene Vabariigi territooriumil vabariigi presidendi hukkumise korral atentaadi, terroriakti või sõjalise agressiooni käigus viivitamatult julgeolekunõukogu otsuse alusel ettenähtud korras erakorraline või sõjaseisukord.

Kõik riigiorganid ja ametiisikud on kohustatud tegutsema vastavalt julgeolekunõukogu otsustele. Julgeolekunõukogu istungid peetakse parlamendi ülemkoja esimehe eesistumisel.

## Liikmeid (2023)
*Alaksandr Łukašenka, vabariigi president, julgeolekunõukogu esimees 
*Alaksandr Valfovič, julgeolekunõukogu riigisekretär
*Natalla Kačanava, parlamendi ülemkoja spiiker
*Ihar Sierhiejenka, vabariigi presidendi administratsiooni juht, endine KGB asejuht
*Viktar Hrenin, kaitseminister
*Ivan Tertel, KGB juht
*Siarhiej Alejnik, välisminister
*Ivan Kubrakoŭ, siseminister 
*Valeryj Vakulčyk, presidendi abi, endine KGB juht (2012–2020) 
*Viktar Hulevič, relvajõudude kindralstaabi ülem 
*Viktar Łukašenka, olümpiakomitee president
*Andrej Kabiakoŭ, peaminister

## Viited
Starobilski rajoon

**Starobilski rajoon** (ukraina keeles Старобільський район) on rajoon Ukrainas Luhanski oblastis.

Rajooni keskus on Starobilski linnas. 18. juulil 2020 läbi viidud Ukraina haldusjaotuse reformi käigus suurenes rajoon oluliselt. Rahvaarv oli 2020. aastal hinnanguliselt 42&nbsp;693.

Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aasta 24. veebruaril kontrollib rajooni Venemaa okupatsioonivõim Luhanski Rahvavabariigi nime all.

## Demograafia
2001. aasta rahvaloenduse andmetel on elanikest rahvuselt 87,8% ukrainlased, 11% venelased ja 0,3% valgevenelased.

## Viited
Viktar Łukašenka

**Viktar Alaksandravič Łukašenka** (valgevene keeles Віктар Аляксандравіч Лукашэнка; vene keeles Виктор Александрович Лукашенко *Viktor Aleksandrovitš Lukašenko*; sündinud 28. novembril 1969 Mahiloŭs Valgevene NSV-s) on Valgevene riigiametnik. Alaksandr Łukašenka poeg.

Viktar Łukašenka lõpetas 1998. aastal Valgevene Riikliku Ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonna. Pärast ülikooli teenis ta aega Valgevene piirivalvevägedes (1998–2001).

Aastatel 2005–2021 oli Łukašenka Valgevene presidendi abi riikliku julgeoleku alal. Alates 2007. aastast on ta Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu liige (2021. aastast reservkindralmajor).

2021. aastal valiti Łukašenka Valgevene Rahvusliku Olümpiakomitee presidendiks.

## Välislingid
Veronika Domjan

**Veronika Domjan** (sündinud 3. septembril 1996) on Sloveenia kettaheitja.

Tema nimel on Sloveenia rahvusrekord kettaheites **60.11**, mis on heidetud 2016. aastal Amsterdamis.

## Viited

## Välislingid
*
Cigánd

**Cigánd** on linn Ungaris Borsod-Abaúj-Zempléni komitaadis, Cigándi kreisi halduskeskus. Cigánd asub Tisza jõe paremal kaldal, Slovakkia piirist 9 km kaugusel. 

Küla on esmamainitud 1289. aastal. Linnaõigused sai Cigánd 1. juulil 2004.

## Sõpruslinnad
* Aluniș, Rumeenia
* Biel, Slovakkia
* Sobrance, Slovakkia

## Viited
Catherine Tate

**Catherine Jane Ford** (sündinud 5. detsembril 1969 Londonis), näitlejanimega **Catherine Tate,** on inglise näitleja (sh koomik).

Ta on võitnud auhindu BBC-is edastatud omanimelise telekomöödiasarjaga "The Catherine Tate Show" (2004–2007). Telekomöödiasarjas "Catherine Tate's Nan" (2009–2015) kehastas ta vanemat sõgedat naist Joanie Taylorit. Hiljem järgnes kinokomöödiafilm "The Nan Movie" (2022).

Ta mängis Netflixi komöödiasarjas "Hard Cell" kuut tegelast, oli sarja kaasstsenarist ja kaaslavastaja.

Ta on näidelnud filmides "Love and Other Disasters" (2006), "Mrs Ratcliffe's Revolution" (2007), "Gulliver's Travels" (2010), "Monte Carlo" (2011) ja "SuperBob" (2015).

2011. aastast kehastas ta Ameerika Ühendriikide telesarjas "Kontor" Nellie Bertramit.

## Viited

## Välislingid

*
Draßmarkt

**Draßmarkt** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas.

## Viited
Deutschkreutz

**Deutschkreutz** on vald (*Marktgemeinde*) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas.

Deutschkreutz asub Kesk-Burgenlandis. See jaguneb Deutschkreutzi ja Girmi ringkonnaks. Linn (nagu ka selle naabrid Unterpetersdorf, Horitschon ja Neckenmarkt) asub Blaufränkischlandis.

## Ajalugu

Deutschkreutz on olnud turulinn alates 1340. aastast (1370–1429 dokumenteerimata). Linn kuulus Soproni maakonna osana kuni 1920. aastani Ungarile. Pärast Esimese maailmasõja lõppu anti territoorium Saint-Germaini ja Trianoni rahulepingutega Austriale. Alates 1921. aastast kuulub linn Burgenlandi liidumaa koosseisu.

Juutide ajaloos oli Deutschkreutz üks Burgenlandi seitsmest kogukonnast.

## Inimesi

* Erzsébet Báthori
* Lajos Dóczi

## Vaata ka

* *[[Die Beispiellose Verteidigung der Festung Deutschkreutz]]*

## Viited