open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tuanku Abdul Rahman

**Abdul Rahman ibni al-Marhum Yamtuan Muhammad** (24. august 1895 Kuala Pilah – 1. aprill 1960 Kuala Lumpur) oli esimene Malaisia ülemvalitseja.

Ta  oli 1933. aastast Negeri Sembilani sultan. Malaia Föderatsiooni ülemvalitsejaks sai ta 31. augustil 1957. Abdul Rahman suri enne oma viieaastase ametiaja lõppu.
Inimese füsioloogia ja anatoomia

**"Inimese füsioloogia ja anatoomia"** (soome keeles "Ihmisen fysiologia ja anatomia") on Walter Nienstedti, Osmo Hännineni, Antti Arstila ja Stig-Eyrik Björkqvisti koostatud raamat, mis käsitleb inimorganismi normaalset anatoomiat ja füsioloogiat. Soomekeelse raamatu kirjastaja on Werner Söderström Osakeyhtiö. 

"Inimese füsioloogia ja anatoomia" võib liigitada teatmekirjanduse hulka. Eestikeelse raamatu toimetaja Georg Loogna nimetab sissejuhatuses raamatut õpikuks, mis on mõeldud peamiselt arstiteaduse üliõpilastele, kuid teavet peaksid saama ka bioloogid, psühholoogid, biokeemikud ja kehakultuuriga tegelejad. 

## Eestikeelne väljaanne

Eestikeelse väljaande 6. trüki (ISBN 9985829360, maht 656 lk, kõvad kaaned) on tõlkinud Heli Kõiv soomekeelse raamatu 12. täiendatud trüki alusel. 

Eestikeelse väljaande on kirjastanud kirjastus Medicina 2011. aastal, selle toimetaja on Georg Loogna. 

Raamat koosneb 21 peatükist, millele lisanduvad lisad, küsimused ja vastused ning aineregister.

*Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit [[:fi:Ihmisen fysiologia ja anatomia]] seisuga 18.07.2014.*
Mari-Ann Hütt

**Mari-Ann Hütt** (22. juuni 1943 Tallinn – 8. juuli 2014) oli eesti arhitekt.

Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli. Aastatel 1965–1971 õppis ta Eesti Riiklikus Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas (õhtuses õppes), instituudi lõpetas 1971. aastal arhitekti kvalifikatsiooniga.

Aastatel 1961–1977 töötas ta Eesti Maaehitusprojektis tehnikuna ja 1977–1991 Eesti Metsainstituudi konstrueerimisbüroos. 

1991. aastast töötas ta Harju maakonna Arhitektuuriameti Projektbüroo piirkonna arhitektina, seejärel arhitektina 1995–1999 Kehra linnavalitsuses ja 1995–2007 Anija vallavalitsuses. Aastatel 2007–2012 oli ta juhtiv spetsialist Tallinna Keskkonnaametis. 2012. aastast tegutses füüsilisest isikust ettevõtjana.

Tema projekteeritud on Tartu Metsakombinaadi elamud (1974), Kuremaa sovhoostehnikumi võimla (1976), Võrtsjärve kalamajandi laululava (1977) ja Tallinna Politseiprefektuurihoone (Lubja tänav 4/6, lammutatud).

## Viited

## Välislingid
* Lahkunud on arhitekt Mari-Ann Hütt
Dendy

**Dendy** (Де́нди) on 1990. aastatel loodud mängukonsool. Oma olemuselt oli Dendy Nintendo Entertainment Systemi (NES) kloon. Dendy lõi Taiwani firma Steepler ning seda müüdi Venemaal ja endistes Nõukogude Liidu vabariikides (oli ka Eestis). Kuna NES-i originaalversiooni seal kunagi müügis ei olnud, muutus Dendy kiiresti populaarseks ja seda müüdi kokku ligikaudu 2 miljonit eksemplari.
Vaŭkavyski rajoon

**Vaŭkavyski rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1193 km². 2009. aasta seisuga elas seal 75 329 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Hniezna, Izabielini, Krasnasielski, Padaroski, Repla, Rośi, Subačy, Šyłavičy, Vaŭkavyski, Viarejki ja Voŭpa külanõukogu.

Halduskeskus on Vaŭkavyski linn. Teised tähtsamad asulad on Krasnasielski ja Rośi alevid. Tähtsam asula on veel Voŭpa.


Kwiecień_2013_30.JPG|Vaŭkavysk
Былая сядзіба.jpg|Padarosk
Шиловичи.jpg|Šyłavičy
Hniezna. Гнезна (07-2007).jpg|Hniezna


Rajooni suurimaks jõeks on Rośi jõgi, rajooni lõunapiiril voolab ka Zelvianka. Rajoon asub Vaŭkavyski kõrgustikul, valdavad kõrgused 140-200 meetrit üle merepinna.  Kõrgeim koht asub Vaŭkavyski linnast veidi ida pool (235 meetrit). Aluspõhja iseloomustab suur kriidi lade, mida Krasnasielski ümbruses kaevandatakse.

2009. aasta seisuga olid elanikest 63,35% valgevenelased, 8,71% venelased,  24,96% poolakad, 1,6% ukrainlased ja 1,38% oli teistest rahvustest. 59,48% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 37.99% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 32,57% elanikke, vene keelt aga 64,79%.

## Viited

## Välislingid

*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Rajooni kaart
MAC

**MAC** võib tähendada mitut asja.
*Media Access Control, alamkiht TCP-IP protokollis Data Link kiht
* MAC-aadress, Media Access Control aadress ehk Etherneti aadress (EHA)
* Message Authentication Code, kasutatakse krüptograafias sõnumite autentimiseks
* Mandatory access control, üks ligipääsu kontrolli liike
* Migration Authorisation Code
* Multiplexed Analogue Components
* Multiply-accumulate
* Minimaalne alveolaarkontsentratsioon (*minimum alveolar concentration*)

## Vaata ka
* Mac
Looduse raamat

**Looduse raamat** (ladina keeles *liber naturae*) on võrdpilt, mille võttis kasutusele Augustinus. Augustinusel ja teistel kristlikel autoritel tähendab see väljend loodute raamatut, mis on Piibli kui ilmutuse raamatu kõrval veel üks Jumala-tunnetuse allikas. Loodusest saab nõnda salakiri, mis tuleb dešifreerida. 

Galileo Galilei jaoks on looduse raamat kirjutatud matemaatiliste märkidega: "Filosoofia on kirjutatud sellesse ülisuurde raamatusse, mis on pidevalt lahti meie silme ees, (ma nimetan seda universumiks), aga millest pole võimalik aru saada, kui ei õpi kõigepealt aru saama keelest ja tundma tähti, millega see on kirjutatud. Ta on kirjutatud matemaatika keeles, ja tähed on kolmnurgad, ringid ja teised geomeetrilised kujundid, ilma milleta on inimlikult võimatu sellest sõnagi mõista; ilma nendeta ekseldakse pimedas labürindis." (*[[Saggiatiore]]*, 1623, ptk 6) 

Looduse raamatu metafoor mõjutas oluliselt näiteks Johann Georg Hamanni, Friedrich Christoph Oetingeri ja romantikuid, sealhulgas Ludwig Tiecki ja Novalist: loodus kõneleb salamärkides (šifrites) jumalikust.

Karl Jaspersi järgi on kõik, mis teeb transtsendentsi kohalolevaks, šiffer. Ei ole midagi, mis ei saaks olla šiffer. Šifri lugemise koht on eksistents.

Viimaks põhineb see pilt maailma loetavuse aluseeldusel (Hans Blumenberg). Blumenberg annab õpetatud ja sügavapõhjalise, metafoori- ja probleemilooliselt laiahaardelise ülevaate vastavate mõistete ajaloost ning kirjast, sõnumist ja raamatust kui taustmetafooridest, millega "artikuleeritakse maailma tähenduslikkuse metafoori".  

Looduse loetavuse printsiibi teeb Martin Buber maailmakohtamise dialoogiliseks printsiibiks: „Igaüks meist on varjul soomusrüüs, mille ülesandeks on tõrjuda märke. Märgid juhtuvad meil lakkamatult, elada tähendab olla kõnetatud, meil tarvitses vaid häälestuda, vaid kuulda." Ja: "Mis mind tabab, see on minu kõnetamine. Sellena, mis mind tabab, on maailmas sündiv minu kõnetamine."

Looduse raamatu metafoor resoneerub ka antirealismi keelefilosoofilises kriitikas: "Maailm koosneb täielikult märkidest, nagu hiljemalt geneetilise koodi avastamine paljudele näitlikuks tegi. Maailm koosneb märkidest, sest märgid pole midagi muud, kui esemed, mis juhivad tähelepanu ja viitavad teistele esemetele ning seavad neid seega üksteisega suhtesse. Maailm on hõlmav representatsioonisüsteem, ja keel on maailma võti. Keel on "inimese instinkt" – tema orienteerumine ja tunnetusmaakaart." (Elisabeth Leiss)

## Viited

## Kirjandus
* Heribert Maria Nobis. Buch der Natur. – *[[Historisches Wörterbuch der Philosophie]]*, kd 1, Schwabe, Basel 1971, vg 957–959
* Erich Rothacker. *Das "Buch der Natur". Materialien und Grundsätzliches zur Metapherngeschichte*, Herbert Grundmann, Bonn 1979, ISBN 3-416-01486-3
* Hans Blumenberg. *Die Lesbarkeit der Welt*, Suhrkamp, Frankfurt am Main 1981. 
* Heribert Maria Nobis. Buch der Natur. – *[[Lexikon des Mittelalters]]*, kd 2, Artemis, München ja Zürich 1983, ISBN 3-7608-8902-6, vg 814–815.
*Anton Markoš. *[[Readers of the Book of Life]]*, 2002.
Sopsu-Tooma tänav

**Sopsu-Tooma tänav** on 0,37&nbsp;km pikkune ja 6 m laiune tänav Keilas, Sopsu-Tooma elurajooni sisetänav.

Tänav saab alguse Kruusa tänavast ning kulgeb loogetega ligikaudu lääne suunas. Enne tänava lõppu saab sealt alguse ligikaudu lõuna suunas kulgev Tervise põik.

Tänava ääres on üksikelamud, suurim majanumber on 19.

Tänavat teenindab Sopsu-Tooma bussipeatus Kruusa tänaval. Saanud nime Sopsu talu järgi.
Tervise põik

**Tervise põik** on 0,06 km pikkune tänav Keilas. See kulgeb ligikaudu lõuna-põhja suunas loogeldes Tervise tänavast Sopsu-Tooma tänavani. 

Tänava ääres on üksikelamud, suurim majanumber on 5, on olemas ka kinnistu numbriga 6.  

Tänav sai nime 2002. Seoses Sopsu-Tooma elurajooni ehitusega pikendati tänavat põhja poole 8 m võrra.
Aloe ruspoliana

***Aloe ruspoliana*** on aaloeliik.

## Klassifikatsioon

Cronquisti süsteemis (1981) on *Aloe ruspoliana* liigitatud aaloeliste (*Aloeaceae*) sugukonda. 
 
APG II süsteemis (2003) on *Aloe ruspoliana* liigitatud tooneliilialiste (*Asphodelaceae*) ja APG III süsteemis heinpuuliste (*Xanthorrhoeaceae*) sugukonda.

## Levila

Need väga lühikese varrega aaloed kasvavad Etioopias, Keenias ja Somaalias. 

## Kokkupuuted loomadega

*Aloe ruspoliana*'t peetakse kaamelitele ja lammastele toksiliseks. Taime saadustega olevat mürgitatud hüääne.  

## Välislingid
* Sissekanne CIB African Plant Database-s
* Sissekanne CoL-is
* Sissekanne IUCN-is

*Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit [[:de:Aloe ruspoliana]] seisuga 18.07.2014.*
Hrabove

**Hrabove** on küla Ukrainas Donetski oblastis Šahtarski rajoonis.

Hrabove asutati 1787. aastal.

Küla asub 190 meetri kõrgusel merepinnast.

2001. aasta rahvaloenduse andmetel elas Hraboves 1000 inimest, asustustihedus  inimest ruutkilomeetri kohta.

## Ajalugu
### 21. sajand
2014. aasta Ukraina kriisi ajal aprillis võtsid küla oma kontrolli alla ühenduse Donetski Rahvavabariik separatistid.

2014. aasta 17. juulil tulistati alla Malaysia Airlinesi reisilennuk Boeing 777 298 inimesega pardal. Alla tulistatud lennuki vraki põhilised osad kukkusid alla Hrabove küla edelaosas, mis jääb 8,5 kilomeetri kaugusele lennuki viimasest teadaolevast asupaigast õhus. Sealt leiti tiibade tükke, mõlemad mootorid, peatelik ja osa kerest. Need said kannatada pärast allakukkumist puhkenud põlengus. 

## Viited
Benno Ohnesorg

**Benno Paul Johann Ohnesorg** (15. oktoober 1940 Hannover – 2. juuni 1967 Lääne-Berliin) oli saksa üliõpilane, kelle politsei tappis Iraani šahhi Moḩammad Reẕā Pahlavī visiidi vastu toimunud meeleavalduse ajal.

Benno Ohnesorg õppis Berliini Vabas Ülikoolis romanistikat ja germanistikat. Poliitilistelt vaadetelt oli ta patsifist. Iraani šahhi visiidi vastane meeleavaldus oli esimene poliitiline demonstratsioon, millest Ohnesorg osa võttis. Šahhi agentide provokatsioonide tõttu muutus meeleavaldus vägivaldseks. Ohnesorgi tulistas pähe erariides politseinik Karl-Heinz Kurras. Benno Ohnesorg suri kiirabiautos enne haiglasse jõudmist.

Hiljem selgus, et Karl-Heinz Kurras oli Stasi agent.

Benno Ohnesorgi mõrvamine põhjustas läänesaksa vasakpoolse üliõpilasliikumise radikaliseerumise.

## Viited
Adamova

**Adamova** (latgali keeles *Odumova*, vanad nimekujud *Adamowa* ja *Kalnezere*) on küla (*vidējciems*) Lätis Rēzekne piirkonnas Vērēmi vallas. Adamova asub Adamova järve kaldal, olles samanimelise looduspargi keskuseks. Asulas on Adamova mõisa süda, seal asuvad Adamova sanatoorne internaatkool ja Adamova erivajadustega laste internaatkool.

Kui Kārlis Ulmanis 1936 aastal Adamovat külastas, soovis ta, et asulal oleks lätipärane nimi. Varsti pärast seda võeti asula kohta kasutusele nimekuju Kalnezere.
Adamova mõis

**Adamova mõis** (poola keeles *Adamowa*, läti keeles *Adamovas muiža*, saksa keeles *Adamhof*) oli mõis Vitebski kubermangus Režitsa maakonnas Makašēni vallas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub see koht Lätis Rēzekne piirkonnas Vērēmi vallas Adamovas.

## Ajalugu
Mõisa kohta on teateid XVIII sajandi esimesest poolest. Varem kuulus see Kuramaalt pärit Korffide aadlisuguvõsale. 1866. aastal oli mõisa omanik erukindralmajor Peter von Nothaft (1797−1879). XIX sajandil kuulus mõis veel Natalja Sergejevna Žemtšužnikovale (sündinud vürstinna Obolenskaja) (1841−1913), kes oli dekabrist vürst Jevgeni Petrovitš Obolenski vennatütar. 1898. aasta paiku omandas mõisa Vsevolod Aleksandrovitš Karaulov (1851−1908). Võõrandamise ajal kuulus valdus viimase lesele Jelena Nikolajevna Karaulovale (sündinud Durnovo) (u 1854−1923).

## Mõisaansambel
### Häärber
Esimene häärber ehitati Adamovasse juba 1740. aastatel. See oli puidust hoone ja seda nimetati "kollaseks majaks" (*dzelteno māju*). Uus peahoone valmis 1851. aastal. 1984. aastal see aga lammutati ja selle asemele ehitati koolimaja.

### Kõrvalhooned
XIX sajandil rajatud mõisaansamblist on säilinud vaid punastest tellistest ehitatud **teenijatemaja**. See on ühekorruseline historitsistlik ehitis, mida iseloomustab maakivist sokkel. Hoonet kaunistavad eri värvi telliskarniisid.

### Mineraalveeallikas
1905. aastal avastati mõisa juurest mineraalvee allikas, mis sai nime püha Helena järgi. Vett hakati müüma mitmel pool maailmas, aastal 1919 rajati aga mõisa juurde sanatoorium, millest kasvas välja hilisem Adamova sanatoorne internaatkool.

### Park
Mõisapark pärineb XVIII sajandist ja see on ajaloomälestis.

## Viited

## Kirjandus
*Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 397.

## Välislingid

*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Arendole

**Arendole** (vana nimekuju *Randauka*) on küla (*mazciems*) Lätis Preiļi piirkonnas Rožkalni vallas. Arendole asub Dubna jõe kaldal. Asulas on Arendole mõisa (*Randol*) süda. Mõisa peahoones on algkool. Arendoles on ka katoliku kirik ja raamatukogu.

Arendole oli vanasti liivi küla, liivlaste endanimetusest *randali* või *randol* tuleb ka asula vanem nimekuju. Aastatel 2002–2021 jäi asula Vārkava piirkonda.
Kaks pühapäeva

**"Kaks pühapäeva"** on 1963. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.

## Süžee
Väikeses linnas Radiozavodskis hoiukassas töötav Ljusja võidab loteriiga nailonkasuka. Kolleegid soovitavad tal võtta võit rahas välja ja osta midagi kasulikku. Ljusja sõidab oblastikeskusesse, saab raha kätte ning nähes Aerofloti reklaami, sõidab nädalavahetuseks Moskvasse. Pealinnas tutvub ta Volodjaga, kes filmib kinokaameraga Moskva elu.

Noored veedavad koos terve pühapäeva ning lepivad kokku, et kohtuvad järgmisel nädalavahetusel jälle. Järgmisel pühapäeval sõidab Ljusja Moskvasse, kuid Volodjat seal ei ole, ta oli pealinnas komandeeringus ning sõitis Angarskisse tagasi. Ljusja jalutab õhtuses Moskvas ja sõidab Radiozavodskisse tagasi. Filmi lõpus kirjutab ta Volodjale kirja.

## Osatäitjad
*Ljudmila Dolgorukova – Ljusja
*Vladimir Koretski – Volodja Sobolkov
*Ljudmila Makarova – Valentina Košeleva, hoiukassa kassiir
*Vladimir Maksimov – Saša, ehitaja
*Tatjana Pankova – Maria Smirnova, hoiukassa juhataja
*Valentina Pugatšova – Ljusja ühiselamunaaber
*Sergei Filippov – Sergei Nikolajevitš, tuntud näitleja
*Nikolai Volkov – marssal
*Mihhail Gluzski – Vassili Novikov
*Marina Polbentseva – stjuardess Ljusja
*Boriss Ljoskin – Griša, fotograaf
*Aleksei Smirnov – Aleksei Košelev
*Aleksandr Sokolov (näitleja) – Ilja Timofejevitš
*Maia Blinova – hotelli korrapidaja
*Andrei Mironov – ajakirjanik
Arendole mõis

**Arendole mõis** (läti keeles *Arendoles muiža*, saksa keeles *Randol*) on endine mõis Lätis Vārkava piirkonnas Rožkalni vallas Arendoles.

Arendole mõis sai alguse XVI sajandil, kuuludes algul Grappenbruckidele, seejärel aastani 1772 Wolffidele. Seejärel oli mõisakompleks kasutusel jahilossina, kuuludes kuni võõrandamiseni Plater-Zyberkidele. Aastal 1895 sai vahepeal iseseisva valdusena kadunud Arendolest taas mõis. Jahilossile omaselt kuulus mõisa juurde 500 hektarit põllumajanduslikku maad ja 5000 hektarit metsa.

Esimese maailmasõja ajal paiknesid mõisas algul Vene väed, kes põletasid maha mõisa pargis olnud 1779. aastal ehitatud puidust kabeli. Aastal 1918 talvitusid seal Saksa sõdurid, kes kasutasid kütteks mõisa mööblit, aknaid ja uksi. Aastal 1919 mõis võõrandati.

Mõisa peahoone valmis XIX sajandi algul ja ehitati Platerite suguvõsa jahilossiks. Tänapäeval on see eravalduses ja restaureeritud. Mõisa kõrvalhooned valmisid pärast aastat 1895 ja neid oli kunagi kokku 27. Neist on säilinud mitmed hooned, sealhulgas ait, kus asub Arendole algkool. Enam kui saja-aastaste puudega pargis asub kahekorruseline tornikujuline punastest tellistest hoone. Maakivist küün on osalt kokku kukkunud. Mõisakompleksi juurde kuulub ka Arendole katoliku kirik.

## Välislingid
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
*Mõisa koduleht
Îlot du Nord

**Îlot du Nord** on mitme saare nimi:
***[[Îlot du Nord (Mauritius)|Îlot du Nord]]**, Mauritius, Cargados Carajos
***[[Îlot du Nord (Seišellid)|Îlot du Nord]]**, Seišellid, Aldabra atoll
***[[Îlot du Nord (Madagaskar)|Îlot du Nord]]**, Madagaskar
Îlot du Nord (Madagaskar)

**Îlot du Nord** on saar Madagaskaril Madagaskari saare põhjapoolseimast neemest Tanjona Bobaombyst umbes kilomeetri kaugusel kirdes.
Lotsohina

**Lotsohina** on küla Madagaskaril Diana piirkonnas Antsiranana II ringkonnas Tanjona Bobaomby läänerannikul.

Naaberküla on Mahavango kagus.
Uno Veismann

**Uno Veismann** (sündinud 12. novembril 1934) on eesti astrofüüsik ja geofüüsik.

## Elukäik

Uno Veismann sündis Läänemaal taluniku peres. Ta lõpetas 1957 Tallinna Pedagoogilise Instituudi füüsikaõpetajana. Täiendas end 1963. aastal Leningradis. Füüsika-matemaatikakandidaadi väitekirja astrofüüsikas kaitses ta 1968 Tartu Ülikoolis teemal "Elektrofotomeeter tähtede heleduste mõõtmiseks kahe teleskoobi baasil", juhendaja Nikolai Kuprevitš. 

Aastail 1958–2015 töötas Veismann Füüsika ja Astronoomia Instituudis, Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis (AAI) ning Tõravere Observatooriumis vaneminsenerina, teadurina ja vanemteadurina. 

Aastail 1970–1990 juhtis ta Nõukogude Liidu orbitaaljaamadele Saljut, Saljut-4, Saljut-7 ja Mir paigaldatud atmosfääri optilise kaugsondeerimise aparaatide arendamist. 

Aastail 1980–1989 oli Veismann AAI kosmilise radiomeetria labori juhataja. Ta on töötanud külalisteadlasena Münchenis (1981) ja Berliinis (1983). Aastail 1983–2000 oli ka Tartu Ülikooli dotsent, aastast 2007 emeriitdotsent. 

Juba 1961. aastal alustas Veismann loengute pidamist Tartu Ülikoolis. Ta on juhendanud praktikume arvutijuhitavate mõõtmiste, kaugseire pilditöötluse ja kosmosetehnoloogia aluste vallas. Tema juhendamisel on valminud üks doktoritöö ja kolm magistritööd.

## Teadustöö

Uno Veismanni uurimistööde teemad on keskkonna kaugseire optilises spektripiirkonnas, optilise kiirguse radiomeetria ja kosmoseuuringute tehnoloogia. Hilisemad tööd on osooni ja päikese ultraviolettkiirguse valdkonnas. 

## Looming

Veismann on kirjutanud populaarteaduslikke raamatuid ning avaldanud artikleid ajakirjades Horisont ja Akadeemia.
*2002 Kalju Eerme, Rutt Koppel, Uno Veismann. Estonian total ozone climatology. Annales Geophysicae, 20, 247–255
*2002 Kalju Eerme, Rutt Koppel, Uno  Veismann. Variations of erythemal ultraviolet irradiance and dose at Tartu/Tõravere, Estonia. Climate Research, 22, 245–253
*2003 Kalju Eerme, Rutt  Koppel, Uno Veismann. Päikese ultraviolettkiirgus. Toimetaja Heino Tooming. Eesti kiirguskliima teatmik (102–113). Tallinn: Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituut
*2005 "Universum valguses ja vihmas". Toimetajad Uno Veismann ja Rein Veskimäe. REVES Group, Tallinn
*2008 Ilmar Ansko, Kalju Eerme, Silver Lätt, Mart Noorma, Uno Veismann. Study of suitability of AvaSpec array spectrometer for solar UV field measurements. Atmospheric Chemistry and Physics, 8(12), 3247–3253
*2011 Kalju Eerme, Uno Veismann. "Päikese ultraviolettkiirgus ja atmosfääriosoon". Tartu: Ilmamaa
*2018 "Peenemündest Baikonurini. Nõukogude Liidu raketid ja nende konstruktorid". Tartu: Ilmamaa. See on kokkuvõte aastakümnete pikkusest hobi korras uurimusest, kuidas loodi Nõukogude Liidus raketid, kes olid loojad ning mis see tollasele riigile ja rahvale läks maksma.

## Tunnustus
*1977 Eesti NSV riiklik preemia (kollektiivis)
*2009 Teaduse populariseerimise I auhind
*2019 Tartu Ülikooli medal

## Viited

## Välislingid
*Uno Veismann Eesti Teadusinfosüsteemis
*Uno Veismann Tartu observatooriumi veebilehel. Vaadatud 23.10.2016.
Mahavango

**Mahavango** on küla Madagaskaril Diana piirkonnas Antsiranana II ringkonnas Tanjona Bobaomby sisemaal. 

Mahavango asub umbes 3 km kaugusel saare põhjatipust. Asula geograafilised koordinaadid on .

Naaberkülad on Lotsohina loodes, Andohanizengitra lõunas ja Ambatonjanahary 5 km kagus.

Mahavango lähedalt möödub Tanjona Bobaomby põhjatipuni viiv tee. Eelmine asula, mida see tee läbib, on Ambatonjanahary.

Lähim tsiviillennujaam on Arracharti lennujaam umbes 41 km kaugusel lõunas.
Andohanizengitra

**Andohanizengitra** on küla Madagaskaril Diana piirkonnas Antsiranana II ringkonnas Tanjona Bobaombyl 5 km kaugusel saare põhjatipust.

Naaberkülad on Mahavango põhjas ja Ambatonjanahary idas.
Ambatonjanahary

**Ambatonjanahary** on küla Madagaskaril Diana piirkonnas Antsiranana II ringkonnas Tanjona Bobaombyl. 

Ambatonjanaharys on troopiline savannikliima. Aasta keskmine temperatuur on 26,5 °C, aasta keskmine sademete hulk 1118 m.   

## Välislingid
*Kliima andmed saidil climate-data.org
Îlot Long

**Îlot Long** on saar Madagaskaril umbes kilomeeter Madagaskari saare põhjapoolseimast neemest Tanjona Bobaombyst idas Ankinirambe küla lähedal.
Bonifacova mõis

**Bonifacova mõis** (läti keeles *Bonifacovas muiža*, poola keeles *Bonifaców*, saksa keeles *Bonifacow*) oli mõis Vitebski kubermangus Ludza maakonnas Domopole vallas. Praegu asub mõisasüda Lätis Balvi piirkonnas Bērzpilsi vallas Bonifacovas.

## Ajalugu
Mõis rajati 1782. aastal, mil Domopole mõisnik Ignacy Benisławski pärandas testamendiga valdused oma kahele vennale Jan Benisławskile ja Bonifacy Benisławskile. Viimane sai mõisa, mida hakati tema nime järgi nimetama Bonifacovaks. Mõis jäi suguvõsa kätte kuni 1920. aastani. Pärast võõrandamist asus mõisas algul haigla, hiljem kasutati häärberit elamuna.

## Mõisa suurus
Mõisate võõrandamise ajal 1920. aastal oli selle pindala 262 hektarit.

## Mõisaansambel

Mõisa häärber valmis 1870. aastal, selle projekteeris hilisem Liibavi linnaarhitekt Paul Max Bertschy (1840−1911). Häärber on ühekorruseline punastest tellistest viilkatusega hoone. Selle keskel asub kõrgem ärkel, samuti ilmestavad seda kaaruks ja -aknad. Häärberit kaunistavad tellistest nurgapilastrid ja karniisid. Praegu on see kohaliku kaitse all olev arhitektuurimälestis.

## Varia
Mõisas elas oma viimased eluaastad etnograaf ja ajaloolane Gustav Felician Nicolai von Manteuffel gen. Szöge (1832−1916), kes oli Benisławskitega suguluses.

## Viited

## Kirjandus
*Sakk, Ivar. *Läti mõisad*. Reisijuht. Tallinn: EVG Print, 2006. Lk 379.

## Välislingid
*Sissekanne Läti mõisate veebisaidil; fotod (*läti keeles*)
Tanjona Bobaomby

**Tanjona Bobaomby** ehk **Cap d'Ambre** on Madagaskari saare põhjapoolseim neem. Geograafilised koordinaadid on 11°55' S, 49°15' E. 

Seal on tuletorn. 

Poolsaare läänerannikul on Lotsohina küla, sisemaal Mahavango, Andohanizengitra ja Ambatonjanahary küla. Kirdes on Îlot du Nord, läänes Îlot Long.  

## Vaata ka
*Bobaomby vulkaaniväli
*Montagne d'Ambre'i rahvuspark

#### Kirjandus
*L. Mellusoa, V. Morraa, H. Rizikyb, J. Velosonc, M. Lustrinod, L. Del Gattoa, V. Modestee. Petrogenesis of a basanite–tephrite–phonolite volcanic suite in the Bobaomby (Cap d'Ambre) peninsula, northern Madagascar. – ''Journal of African Earth Sciences, 2007, kd 49, nr  1–2, lk 29–42. 

## Välislingid
*Sissekanne saidil sea-seek.com
Gustav Janouch

**Gustav Janouch** (1. märts 1903 Maribor – 7. märts 1968 Praha) oli tšehhi literaat, helilooja ja muusikakriitik. 

Janouch kasvas üles Prahas, kuhu ta koos vanematega viieaastaselt kolis. 1920. aastal tutvus Janouch Franz Kafkaga, kes oli ta isa töökaaslane. 

1946. aastal süüdistati Janouchit korruptsioonis, ameti kuritarvitamises ja varguses. Ta istus 13 kuud Pankraci vanglas ranges eeluurimisvangistuses. Vabanedes otsustas ta kirja panna oma mälestused Kafkast. 1951. aastal avaldas ta need saksa keeles pealkirjaga "Gespräche mit Kafka : Aufzeichnungen und Erinnerungen" Saksamaal. Raamatu eestikeelne tõlge "Kõnelused Kafkaga : märkmeid ja mälestusi" ilmus 2002. aastal.

Janouchi mälestustesse Kafkast on suhtutud vastuoluliselt. Tõese materjali kõrval on seal ka palju kaheldavat.

## Viited
Heinpuulised

**Heinpuulised** (*Xanthorrhoeaceae*) on üheiduleheliste taimede sugukond.

## Klassifikatsioon

APG III süsteemis (2009) liigitatakse heinpuuliste sugukonda järgmised alamsugukonnad:
**Asphodeloideae* Burnett, 1835 – tooneliilialised
**Hemerocallidoideae* Kostel., 1831 – päevaliilialised
**Xanthorrhoeoideae* M.W.Chase, Reveal & M.F.Fay, 2009 heinpuulised.
 	
## Viited

## Välislingid
* Stevens, P. F. 2001-. Sissekanne Angiosperm Phylogeny Website-s'il
* Sissekanne GRIN-is
* Sissekanne ITIS-es
* Sissekanne NCBI Taxonomy database-s'is

*Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit [[:fr:Xanthorrhoeaceae]] seisuga 19.07.2014.*
Krauja

**Krauja**  (vanasti ka **Hoftenberga**) on küla (*lielciems*) Lätis, Augšdaugava piirkonnas Naujene vallas Daugavpils-Indra raudtee ääres.  Asulas asub Hoftenberga mõisa (*Klapfiszke*) süda. Kraujas asuvad kunsti- ja muusikakool, Naujene spordikeskus ja Naujene raamatukogu. Aastatel 2009–2021 jäi küla Daugavpilsi piirkonda.
Saži Umalatova

**Saži Umalatova** (vene Сажи Зайндиновна Умалатова; 3. august 1953 Almatõ oblast, Kasahhi NSV) on tšetšeeni rahvusest Nõukogude Liidu ja Venemaa poliitik.

Saži Umalatova sündis Kasahhi NSV-s väljasaadetud tšetšeenide perekonnas, 1957. aastal pöördusid nad Tšetšeeni-Inguši ANSV-sse tagasi. 1969. aastal asus ta tööle Groznõi masinaehitustehasesse "Krasnõi Molot", kuhu jäi kuni 1989. aastani. 1971. aastal valiti Umalatova Groznõi linna rajooninõukogu saadikuks. 1973. aastal lõpetas ta naftatehnikumi ja Rostovi kõrgema parteikooli ning valiti Groznõi linnanõukogu saadikuks. Hiljem lõpetas ta Moskva Kõrgema Juriidilise Akadeemia. Kaks korda valiti Umalatova Tšetšeeni-Inguši ANSV Ülemnõukogu saadikuks, ta oli Ülemnõukogu Presiidiumi liige.

Aastatel 1978–1992 kuulus Saži Umalatova Nõukogude Liidu Kommunistlikku Parteisse, ta oli 1981. aastal NLKP XXVI Kongressi delegaat. 1984. aastal valiti ta NSV Liidu Ülemnõukogu saadikuks. Aastatel 1989–1991 oli ta NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige. Ta oli Nõukogude Liidu säilitamise idee aktiivne pooldaja. 1990. aastal nõudis ta Mihhail Gorbatšovi tagasiastumist Nõukogude Liidu presidendi ametikohalt, 1991. aastal vastustas ta Boriss Jeltsini valimist Vene Föderatsiooni presidendiks.

1992. aastal osales ta osade endiste NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi saadikute koosolekul, kes nimetasid ennast "Nõukogude Liidu Rahvasaadikute Erakorraliseks VI Kongressiks". Saži Umalatova valiti "Nõukogude Liidu Rahvasaadikute Kongressi Presiidiumi" esimeheks. Venemaa seaduste kohaselt olid need institutsioonid ebaseaduslikud.

1993. aasta septembris ja oktoobri algul toetas Umalatova Venemaa Föderatsiooni Ülemnõukogu, ta osales ka Valge maja kaitsel. Seejärel ühines ta mõneks ajaks radikaalsete vasakpoolsete liikumistega, ta oli üks Rahvusliku Päästmise Rinde liidreid ja Rahva Vastupanu Liidu juht.

1995. aastal asutas ta valimisbloki "Meie tulevik", mida Venemaa Keskvalimiskomisjon ei registreerinud, tuues põhjuseks kehtetud allkirjad. 1996. aastal rajas ta Venemaa Rahu ja Ühtsuse Poliitilise Partei, mis osales 1999. ja 2003. aastal Venemaa Riigiduuma valimistel. 2007. aasta oktoobris keeldus Vene Keskvalimiskomisjon partei nimekirja registreerimast.

Saži Umalatova on Ülevenemaalise Ühiskondliku Liikumise Venemaa Föderatsiooni Presidendi Poliitika Toetuseks president.

2022. aasta märtsis kirjutas ta alla pöördumisele Venemaa Ukrainasse sissetungi toetuseks.

## Isiklikku
Saži Umalatova on abielus Said Umalatoviga, neil on tütar.

## Viited
Teaduse ühtsus

**Teaduse ühtsus** on hüpoteetiline olukord, milles kõik teadusharud on ühendatud ühise ainega, ühise meetodiga, ühise eesmärgiga või muul viisil, nii et nad moodustavad terviku.  

## Vaata ka
*Reduktsionism
*Interdistsiplinaarsus
*Transdistsiplinaarsus
Jakub Berman

**Jakub Berman** (26. detsember 1901 Varssavi – 10. aprill 1984 Varssavi) oli juudi rahvusest Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane.

Jakub Berman oli pärit keskklassi kuulunud juudi perekonnast. Ta lõpetas Varssavi ülikooli 1925. aastal õigusteaduse erialal. Berman kuulus kommunistlikku noorsooliikumisse ja astus 1928. aastal Poola Kommunistlikku Parteisse. Ta töötas Ludwik Krzywicki assistendina.

Kui Saksamaa tungis 1939. aastal Poolale kallale, siis põgenes Berman Nõukogude Liidu poolt okupeeritud alale ja elas Białystokis. 1941. aasta kevadel asus Berman elama Minskisse, kus ta töötas Valgevene KP poolakeelse väljaande Sztandar Wolności (*Vabaduse Lipp*) toimetuses.

Saksamaa kallaletungi järel Nõukogude Liidule põgenes Berman Moskvasse, hiljem oli instruktor Kominterni koolis Ufas, kus ta õpetas välja aktiviste Poola Töölispartei jaoks. 1943. aasta detsembris kohtus ta Staliniga, kelle usalduse ta võitis. 1944. aastal sai Jakub Berman Poola Töölispartei Poliitbüroo liikmeks.

1944. aastal pöördus Berman Poolasse tagasi. Aastatel 1944–1956 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Poliitbüroo liige. Ta oli vastutav Poola Julgeolekuteenistuse, propaganda ja ideoloogia eest.

Pärast Poola Ühendatud Töölispartei esimese sekretäri Bolesław Bieruti surma 1956. aasta märtsis eemaldati Berman seaduslikkuse rikkumise ja tõendite võltsimise eest partei Keskkomiteest ja Keskkomitee Poliitbüroost. 1957. aastal heideti ta ka Poola Ühendatud Töölisparteist välja. Seejärel töötas ta kirjastuses Książka i Wiedza. 1969. aastal jäi Berman pensionile. 1980. aastal sai ta autoõnnetuses raskelt vigastada.

## Viited
Hoftenberga mõis

**Hoftenberga mõis** (*Hoftenbergas muiža*) oli mõis Lätis. Tänapäeval asub endine mõisasüda Augšdaugava piirkonnas Naujene vallas Kraujas. Poola keeles *Klarpfiszke*, saksa keeles *Hoftenberg*, vanasti ka *Hof zum Berg*.

Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguse Daugavpilsi linna alal. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi (*Hof zum Berg* tähendab tõlkes "mõis mäe juures"). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi.

17. sajandil olid mõisa omanikud Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisatel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastes vanal laguneda. 19. sajandil läks mõis Šahnode kätte ja aastal 1910 ehitas Marion Šahno Hoftenberga mõisale uue peahoone. Mõis oli väike, võõrandamise eel kuulus sellele vaid 87 hektarit maad, agraarreformi järel jõi mõisa süda koos 44 hektari maaga edasi Šahnode kätte.

Mõisa peahoone valmis aastal 1910, jäädes omanike kätte ka pärast mõisate võõrandamist. Pärast Teist maailmasõda asus seal mõnda aega (aastani 1967) kohalik haigla, seejärel jäi hoone tühjaks. Aastal 2002 varises kasutuseta seisnud mõisahoone kokku.

Mõisast on tänapäeval säilinud vaid metsistunud park ja peahoone varemed. Pargis asub vana Daugavpilsi ordulinnuse asukoht, kuhu on püstitatud selle makett.
Juzefova

**Juzefova** (vanasti ka **Jezupova**) on küla (*skrajciems* ehk hajaküla) Lätis Augšdaugava piirkonnas Naujene vallas. 

Asulas asub Juzefova mõisa (*Juzefowo*) süda. Lisaks asub Juzefovas Naujene katoliku kirik. Aastatel 2009–2021 jäi asula Daugavpilsi piirkonda.


Pilt:Naujenes_(Juzefovas)_baznīca_2000-07-21.jpg
Diana piirkond

**Diana piirkond** on piirkond (1. järgu haldusüksus) Madagaskari põhjatipus Mosambiigi väina ja osalt India ookeani ääres. Diana piirkond piirneb idas Sava piirkonnaga ja lõunas Sofia piirkonnaga.

Piirkonna pindala on 19 266 km². Elanike arv oli 2011. aastal 663 229, rahvastiku tihedus 34,4 in/km². 

Halduskeskus on Antsiranana. 

## Nimi
Nimi on koostatud piirkonna ringkondade nimede esitähtedest:
*DI: Antsiranana I ringkond ja Antsiranana II ringkond, kasutatud on Antsiranana endist nime Diego Suarez
*A: Ambilobe ringkond
*N: Nosy Be ringkond
*A: Ambanja ringkond

## Loodus
### Pinnamood
Antsirananast lõunas on 1475 m kõrgune Ambohitra mägi, mis on osa Tsaratanana massiivist, kus asub Madagaskari kõrgeim mägi Maromokotro. Massiiv eraldab suuresti Madagaskari põhjaosa ülejäänud saarest, kuid tänu sellele on Antsirananas sadam.

Looduslik vaatamisväärsus on Tsingy Rouge.

### Veestik

Peamised jõed Diana piirkonnas on:
* Besokatra jõgi
* Irodo jõgi
* Loky jõgi
* Mahavavy jõgi
* Ramena jõgi
* Saharenana jõgi
* Sambirano jõgi

### Kaitsealad
Diana piirkonnas on:
*Montagne d'Ambre'i rahvuspark
*Lokobe rahvuspark 
*Tsaratanana rahvuspark
*Manongarivo looduskaitseala
*Analamerana looduskaitseala
* Ankarana looduskaitseala
* Lokobe looduskaitseala
* Tsaratanana looduskaitseala

### Keskkonnaprobleemid
Ambohitra mägi on põldude ja karjamaade jaoks suuresti metsadest puhastatud, mis tekitab erosiooni ja muid probleeme, nagu paljudes kohtades mujalgi Madagaskaril. 

## Rahvastik
Elanike arv on olnud:
*2001: 447 155.
*2004: 485 800 
*2011: 663 229

Rahvastiku tihedus on olnud:
*2004: 25 in/km²
*2011: 34,4 in/km²

## Haldus

### Haldusajalugu
Piirkond rajati 2004 Antsiranana provintsi koosseisus, 2009 provintsid kaotati ja Diana piirkonnast sai 1. järgu haldusüksus. 

### Haldusjaotus

Piirkond on jagatud 5 ringkonnaks, mis omakorda jagunevad valdadeks:
*Antsiranana I ringkond (Antsiranana; kaardil 5)
**Antsiranana
*Antsiranana II ringkond (keskus Antsiranana; kaardil 6)
**Andriafabe
**Andranofanjava vald
**Andranovondronina vald
**Anivorano Nordi vald
**Ankarangona
**Anketrakabe
**Antsahampano
**Antsalaka
**Bobasakoa vald
**Joffreville
**Mahalina vald
**Mahavanona
**Mangaoka vald
**Mosorolava vald
**Ramena
**Sadjoavato
*Ambilobe ringkond (keskus Ambilonje; kaardil 2) 
*Ambanja ringkond (keskus Ambanja; kaardil 1) 
*Nosy Be ringkond (keskus Andoany; kaardil 7)

### Halduskeskus
Halduskeskus on Antsiranana.

## Viited

## Välislingid
*Diana ringkonna koduleht
Caroline Ducey

**Caroline Ducey** (sünninimi **Caroline Trousselard**; sündinud 12. detsembril 1976 Sainte-Adresse'is) on prantsuse filminäitleja.

Alates 1994. aastast on ta mänginud rohkem kui 30 filmis. Väljaspool Prantsusmaad on ta tuntud esmajoones Marie rolli põhjal 1999. aastal valminud Catherine Breillat' filmis "Romanss".

## Välislingid
*Caroline Ducey koduleht
*Caroline Ducey andmebaasis IMDb
Taiwan Television

**Taiwan Television** (TTV) on Taiwani telekanal.

See asutati Taiwani esimese telekanalina 28. aprillil 1962, saateid hakati edastama sama aasta oktoobris.

## Välislingid
* TTV koduleht
Roheline Eesti

"**Roheline Eesti**" on kirjastuse Varrak raamatusari.
Neis raamatuis annab vastava ala asjatundja ülevaate mingist Eesti looduse osast. Raamatud on rikka fotomaterjaliga.

Sari ilmub alates 2013. aasta algusest.

## Sarjas ilmunud raamatud
*Pikner, Tarmo. "Eesti orhideed". 2013
*Vilbaste, Kristel "Eesti allikad". 2013
*Kalle, Raivo, Sõukand, Renata. "Eesti looduslikud toidutaimed. Kasutamine 18. sajandist tänapäevani". 2013 [Uustrükk 2022.]
*Valker, Tarvo. "Eesti röövlinnud". 2014
*Õunap, Erki; Tartes, Urmas. "Eesti päevaliblikad". 2014
*Kamenik, Jüri. "Eesti pilveatlas". 2015
*Moks, Epp; Remm, Jaanus; Kalda, Oliver; Valdmann, Harri. "Eesti imetajad". 2015
*Kimmel, Kai. "Eesti sood". 2015
*Paal, Taimi. "Eesti metsamarjad". 2015
*Vellak, Ain; Tõnisson, Andres. *Eesti koopad*. 2015
*Valker, Tarvo. "Eesti lindude ränne". 2016
*Palo, Anneli. "Eesti metsad". 2016
*Tarand, Andres; Kallis, Ain. *Eesti tornaadod*. 2017
*Adami, Karl. *Eesti talvised metsalinnud*. 2018
*Kukk, Toomas. *Eesti vähetuntud taimed*. 2019 
*Timm, Henn; Järvekülg, Rein; Pall, Peeter; Vilbaste, Sirje. *Eesti jõed*. 2019
*Laarmaa, Ronald; Ott, Ingmar; Timm, Henn; Maileht, Kairi; Sepp, Margot; Mäemets, Helle; Palm, Anu; Krause, Teet; Saar, Katrin. *Eesti järved*. 2019
*Hunt, Tiit. *Eesti kalad*. 2019

## Vaata ka
*Abiks loodusevaatlejale
*Eesti elurikkus (raamatusari)
*Eesti Looduseuurijate Seltsi aastaraamat
*Roheline raamat
Kõrv (film 1970)

**"Kõrv"** on 1970. aastal valminud Tšehhoslovakkia mängufilm.

Film keelustati Tšehhoslovakkia võimude poolt kohe valmimise järel ja linastus alles 1990. aastal.

## Süžee
Ministeeriumiametnik Ludvík tuleb koos oma naise Annaga vastuvõtult. Koduuksel avastavad nad, et on kaotanud korterivõtmed ning peavad oma koju sisse murdma. Võtmed on aga alles, need ripuvad lukuaugus, kuid seespool. Ent nad keerasid ju samade võtmetega ukse väljastpoolt lukku.

Korteris on elekter välja lülitatud, samuti on telefon tumm. Juhuslikult leiavad nad oma korterist mitu nn lutikat ehk pealtkuulamisseadet. Nad olid ka koju tulles märganud, et kaks autos istuvat meest jälgivad neid. Paanikasse sattunud Ludvík hakkab vannitoas pabereid põletama.

Korraga heliseb telefon. Ludvíkile teatatakse, et ta on määratud ministriks.

## Osatäitjad
*Radoslav Brzobohatý – Ludvík
*Jiřina Bohdalová – Anna
*Jiří Císler
*Miroslav Holub
*Jaroslav Moučka
*Ladislav Křiváček
*Alois Mottl
*František Němec
*Josef Šulc
*Bořivoj Navrátil
*Ivan Palúch
*Daniela Pokorná
*Alice Auspergerová
*Lubor Tokoš
Täisühing Oma Saar

**TÜ Oma Saar** on Eesti täisühing. Ühingu täisosanikeks on 2010. aasta mai seisuga Tõnu Prei ja Saare Rendivara OÜ, mille ainuosanikuks on samuti Tõnu Prei..

TÜ on välja andnud ajalehte Saarte Hääl.

## Viited
Rae (täpsustus)

**Rae** võib tähendada mitut asja:
***[[Rae]]** on küla Rae vallas.
***[[Rae (Põhja-Pärnumaa)|Rae]]** on küla Põhja-Pärnumaa vallas.
*Rae oli endise Kolu-Rae küla varasem nimi

## Vaata ka
*Rae vald on vald Harju maakonnas.
*Rae vald oli vald Harjumaal aastatel 1939–1950.
*Rae vald oli vald Jüri kihelkonnas kuni 1939. aastani.
*Rae mõis oli mõis Jüri kihelkonnas.
*Rae tänav on tänav Paldiskis.
*Raeküla
*Rae järv
*Rae raba
*Rae põik
*Rae tee
Porazava

**Porazava** on alev Valgevenes Hrodna oblastis Svisłači rajoonis. Alev on Porazava külanõukogu halduskeskuseks. Asula nimi on poola keeles *Porozów*. Porazavat läbib Rośi jõgi.

Alevis valmistatakse puidust mööblit. Porazavas on keskkool ja laste muusikakool, lisaks veel erivajadustega laste internaatkool. Alevis asuvad ka raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik (1825–1828), õigeusu kirik aastast 1872, XIX sajandil ehitatud sünagoog ja mõisakompleks.

## Ajalugu
Alevit on esmamainitud XV sajandil. Toona oli tegemist kuningale kuulunud aleviga, mis kuulus Navahradaki vojevoodkonda ja Vaŭkavyski maakonda. Aastal 1767 hävis asula suures tulekahjus.

Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli alev Venemaa koosseisus. Toona kuulus Porazava Hrodna kubermangu. XX sajandi alguseks oli alevist saanud käsitöökeskus, kus enam kui 200 meistrit valmistasid keraamilisi tooteid. Pärast Esimest maailmasõda kuulus Porazava Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Kuni Teise maailmasõjani oli Porazavas suur juudi kogukond.

## Pilte

Synagogue Porozovo (Grodno Region) 1c.jpg|Sünagoog
Porazava-St.Michael_Roman_Catholic_Church.JPG|Katoliku kirik


## Tuntud elanikke
*Viktar Šałkievič – Valgevene muusik
*Nota Koslowsky – Ameerika kunstnik
*Ester Rachel Kamińska – Poola näitleja
*Wiktor Dmuchowski – Poola dirigent
*Jaŭhien Papłaŭski – Valgevene dirigent

## Viited

## Välislingid

* Porazava mõis YouTube'is
Juzefova mõis

**Juzefova mõis** (*Juzefovas muiža*, ka *Jezupavas muiža*) oli mõis Lätis. Tänapäeval asub endine mõisasüda Augšdaugava piirkonnas Naujene vallas Juzefovas. Poola keeles *Józefowo*, saksa keeles *Hof zum Berge*.

Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguses Daugavpilsi linnas. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi (*Hof zum Berg* tähendab tõlkes 'mõis mäe juures'). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi, mis mõisa saksakeelse nimetusena jäi külge ka Juzefova mõisale.

17. sajandil olid mõisa omanikeks Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisadel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastel vanal laguneda. Esimene uue mõisa omanik oli Juzef Szadurski, tema järgi sai mõis ka nime. 19. sajandil läks mõis Šahnode kätte.

Aastal 1900 ehitas Bogdan Šahno Wilhelm Neumanni projekti järgi Juzefova mõisale uue peahoone. Hoone põles paraku aastal 1942 maha. Kõrvalhoonetest on säilinud tall, mis ehitati aastal 1932 ümber viinaköögiks.

Park rajati XIX sajandi alguses vanade veskitiikide juurde. Park on hollandipärase kujundusega. Mõisa pargis kasvab enam kui 100 liiki taimi, domineerib hobukastan. Võõrliikidest kasvab seal veel Alpi seedermänd, korgijalakas ja hõbehaab. Pargis elab vööttigulaste hulka kuuluv *[[Isognomostoma isognomostomos]]*, see on selle liigi levilas üks põhjapoolsemaid paiku. 6,2 hektari suurune park võeti 1977. aastal kaitse alla.
Svisłači rajoon

**Svisłači rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb läänes Poolaga. Rajooni pindala on 1447 km². 2009. aasta seisuga elas seal 19 539 inimest.

Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Chaniavičy, Dabravola, Niazbodzičy, Novy Dvori, Porazava, Svisłači ja Vierdamičy külanõukogu.

Halduskeskus on Svisłači linn. Teine tähtsam asula on Porazava alev.


Svislach3.JPG|Svisłač
Porazava-St.Michael Roman Catholic Church.JPG|Porazava


Rajooni suurimaks jõeks on Narew. Teised tähtsamad jõed on Nemunase lisajõed Rośi jõgi, Zelvianka ja Svisłači jõgi. Rajoon asub osalt Vaŭkavyski kõrgustikul, suuremalt jaolt aga Prybužanskaja madalikul. Valdavad kõrgused 160–200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Porazava lähistel (242 meetrit). Rajooni lõunaosas asub osaliselt Białowieża laane rahvuspark.

2009. aasta seisuga olid elanikest 74,63% valgevenelased, 3,53% venelased, 20,47% poolakad ja 1,387% oli teistest rahvustest. 88,64% elanike emakeel oli valgevene keel, 10,03% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 39,25% elanikke, vene keelt aga 14,94%.

## Viited

## Välislingid

*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Rajooni kaart
Joomine

**Joomiseks** nimetatakse paljude selgrootute ja selgroogsete loomade eluspüsimiseks vajalikku füsioloogilist toimingut ja sellega seotud käitumist, mille käigus loom joob, janu kustutamiseks, harilikult suu või söögiavause kaudu vett väliskeskkonnast ja neelab selle alla.

Joomine on valdavalt normaalne füsioloogiline toiming ja selle ülesandeks on organismi veetasakaalu regulatsioon.

## [[Roomajad|Roomajatel]]
### Joomine maolistel

Maismaal elavad maod joovad vett suuga, imedes veesuuõõnde ja justkui neelates liigutavad joodud vee söögitorusse.

Boalased võivad joomisel kasutada ka kaheharulist keelt, 'keelega vee nilpsamist' pole täheldatud rästiklaste ja *[[Colubridae]]* sugukonda liigitatud madudel.

Joodud vee kogused võivad, liigiti, indiviiditi ja arenguastmeti varieeruda.

Ühte uuringusse osalejatena kaasatud maod, *[[Crotalus mitchellii]]*, *[[Crotalus viridis]]* ja *[[Lampropeltis getula]]*, ei soovinud 3–4 kuud järjest juua.

Veelise eluviisiga madudel (näiteks veemadulased) paiknevad ninaõõnes ninanäärmed (inglise keeles *salt glands*). Pikka aega arvati, et nimetatud näärmete kaudu väljutatakse liigne sool, kuid katsed merimadudega näitasid, et arvatavasti nad merevett ei joo ja tuleb neil ligi pool aastat janu kustutamisega oodata.

Osad maod võivad vangistuses vee joomisest peaaegu loobuda.

## [[Inimene|Inimestel]]

Inimestel paikneb janukeskus, mis reguleerib janutunnet ja kus paiknevad vere veesisaldusele reageerivad osmoretseptorid, hüpotalamuses.

Arvatakse, et vee joomist reguleerivad ka hormoonid, näiteks neerude jukstaglomerulaarrakkude komplekteeritav reniin ja hüpotalamuse sünteesitav antidiureetiline hormoon.

Inimestel nimetatakse **joomiseks** ka mitmesuguste muude vedelike joomist, esineb kohvi, kakao, piima, mahla, alkohoolsete jookide, tee, karastusjookide jne joomist.

Kui väikelaps joob rinnapiima, siis nimetatakse seda ema poolt lapse imetamiseks.

## Viited

## Välislingid
* MASAAKI ANDO ja KEI NAGASHIMA, INTESTINAL Na+ AND Cl<sup>-</sup> LEVELS CONTROL DRINKING BEHAVIOR IN THE SEAWATER-ADAPTED EEL ANGUILLA JAPONICA, The Journal of Experimental Biology 199, 711–716 (1996), veebiversioon (vaadatud 20.07.2014) (*inglise keeles*)
* Urinary System, Salt Glands, and Osmoregulation, veebiversioon (vaadatud 20.07.2014) (*inglise keeles*) 
* Märt Hiietamm, Vee joomisega liialdamine võib hauda viia, Õhtuleht, 12. juuli 2002, veebiversioon (vaadatud 20.07.2014)

*Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit [[:en:Drinking]] seisuga 20.07.2014.*
Hannu Soikkanen

**Hannu Veli Soikkanen** (4. august 1930 Sippola vald – 9. mai 2020 Helsingi) oli soome ajaloolane.

Hannu Soikkanen lõpetas 1953. aastal Turu Ülikooli. Litsentsiaadikraadi sai ta samas 1955. aastal ja doktorikraadi 1961. aastal.

Soikkanen töötas Helsingi Ülikoolis majandus- ja sotsiaalajaloo dotsendina 1967–1976 ja sotsiaalajaloo erakorralise professorina 1976–1993.

Hannu Soikkaneni põhilised uurimisteemad olid töölisliikumine, sotsiaaldemokraatia ja kohalik omavalitsus.

## Teosed
*Sosialismin tulo Suomeen : ensimmäisiin yksikamarisen eduskunnan vaaleihin asti. Porvoo, 1961
*Varkauden historia. Helsingi, 1963
*Kunnallinen itsehallinto kansanvallan perusta : maalaiskuntien itsehallinnon historia. Helsingi, 1966
*Kansalaissota dokumentteina : valkoista ja punaista sanankäyttöä v. 1917-1918, osa 1: Mielipiteiden muovautuminen kohti kansalaissotaa. Helsingi, 1967
*Tiennäyttäjät : Suomen työväenliikkeen merkkimiehiä Ursinista Tanneriin, osat 1-3. Helsingi, 1967-1968
*Kansalaissota dokumentteina : valkoista ja punaista sanankäyttöä v. 1917-1918, osa 2: Sota. Helsingi, 1969
*Luovutetun Karjalan työväenliikkeen historia. Helsingi, 1970
*Kohti kansanvaltaa 1: Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 75 vuotta, osa 1 1899-1937. Helsingi, 1975
*Valtioneuvoston historia 1917-1966 osa 2 : Ministeristöjen historia 1939-1966. Helsingi, 1977 (koos Lauri Hyvämäki ja Jaakko Hissaga)
*Kohti kansanvaltaa 2: Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 75 vuotta, osa 2 1937-1944. Helsingi, 1987
*Kohti kansanvaltaa 3: Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 75 vuotta, osa 3 1944-1952. Helsingi, 1991
*Sulkavan historia, osa 2 : Vuosien 1860-2000 Sulkava. Sulkava, 2002 (koos Paavo Seppäneniga)
*Savon historia osa VI : Heimomaakunnasta maakuntien Eurooppaan 1945-2000. Mikkeli, 2006 (koos Erkki Kinnuneni, Eino Lyytineni ja Teppo Viholaga)
*Asekätkentää Sulkavalla 1944-1946. Sulkava, 2008 (koos Juha-Pekka Vihavaineniga)
Ilmari Juutilainen

**Eino Ilmari Juutilainen** (21. veebruar 1914 Lieksa – 21. veebruar 1999 Tuusula) oli teise maailmasõja õhulahinguis Soome lennuväe kõige rohkem võite saavutanud lendur, lennuäss. Ta tulistas kinnitatud andmetel Talvesõja (1939–1940) ja Jätkusõja (1941–1944) õhuvõitlustes alla 94 vaenlase lennukit, olles seega kokkuvõttes kõigi aegade õhulahinguis enim võite saavutanud mitte-Saksamaa lendur. 

Juutilainen lendas hävituslennukitel Fokker D.XXI, Brewster Buffalo ja Messerschmitt Bf 109, kogu sõja vältel ei saanud Juutilaise juhitud lennuk õhuvõitluses kordagi vaenlase lennuki kuuli ega mürsuga pihta. Juutilainen on üks neljast kahe Mannerheimi ristiga autasustatud sõjaväelasest.

## Vaata ka
* Teise maailmasõja lennuässad

## Välislingid
* Ilmari Juutilainen - Finland's Ace of Aces
Svenska Hockeyligan

**Svenska Hockeyligan** (**SHL**) on Rootsi klubijäähoki kõrgeim liiga. Svenska Hockeyligan loodi 1975. aastal.

Liiga põhihooaeg kestab tavaliselt septembrist aprillini. Põhihooaja kuus parimat klubi pääsevad otse väljalangemismängude veerandfinaali. Kohtadele 7.–10. jäänud klubid selgitavad omavahel välja veel kaks edasipääsejat. Väljalangemismängude võitjast saab Rootsi meister. Võitjaklubi pälvib Le Mat’ karika.

Alates 1976. aastast on Rootsi meistriks tulnud kolmteist klubi. Kõige edukamad klubid on Djurgårdens IF Hockey, mis on võitnud 16 korral, Brynäs IF, mis on võitnud 13 korral, ja Färjestad BK, mis on võitnud 10 korral.

Rootsi SHL-i peetakse Euroopa üheks kõige tugevamaks jäähokiliigaks Venemaa KHL-i järel ning Soome Liiga, Šveitsi National League’i ja Saksamaa DEL-i kõrval.

## Klubid hooajal 2025–2026

## Meistrid

## Vaata ka
*Le Mati karikas

## Välislingid