Soome mütoloogia

**Soome mütoloogial** on palju ühist teiste soome-ugri rahvaste mütoloogiatega. Soome mütoloogia sarnaneb näiteks eestlaste ja ka teiste baltlaste ning skandinaavlaste mütoloogiaga. Soome ja ülejäänud läänemeresoome rahvaste mütoloogiline maailmapilt on tihedas seoses teiste soome-ugri rahvaste, sealhulgas ka saamide mütoloogiaga.

Soome mütoloogia elemendid olid suulises pärimuses aktiivselt käibel kuni 18. sajandini.

Soomlaste Peajumal Ukko (sm 'vana mees') oli alguses loodushing nagu teisedki Soome jumalused. Müüdi järgi oli karu kõige püham loom, keda peeti eelkäijate kehastuseks. Karu kutsuti ka selliste eufemismidega nagu *mesikämmen* (est 'mesikäpp'), *otso* (est 'ott')  ja *kontio*.

Esimesena mainis soomlaste uskumusi piiskop Mikael Agricola oma Uue Testamendi tõlke eessõnas. Soome mütoloogia üks olulisemaid uurijaid 19. sajandil on Lars Levi Laestadius. Ekspeditsioone folkloorse ainese kogumiseks, mille hulka kuulusid runo- ja rahvalaulud, korraldati peamiselt 19. sajandi jooksul.  koostas Ekspeditsioonide käigus kogutud materjali põhjal koostas Elias Lönnrot Soome rahvuseepose "Kalevala".

## Maailma teke ja jagunemine
Müüdi järgi tekkis maa linnumuna lõhkemisest. Taevast peeti munakoore ülemiseks osaks või telgiks, mida toetas põhjapoolusel põhjanaela all asuv sammas.

Tähtede liikumist kirjeldati taevakupli pöörlemisega ümber põhjanaela ja iseenda. Keerlemisel tekkinud tuuleiil viis lahkunute hinged surnute maale ehkTuonelasse (est Toonela).

Maad peeti lamedaks. Maa serval asus Lintukoto (est lindude kodu) – koht, kus arvati linde talvel elavat. Sinna lendasid linnud mööda Linnunrata (est linnutee).

Linnud tõid inimesele sündides hinge ja viisid selle pärast inimese surma Toonelasse. Mõnes piirkonnas kandsid inimesed puust linnukuju, et takistada hinge äraviimist magamise ajal.

## Kangelased, jumalad ja hinged
* Ahti (või Ahto), kalaandja 
* Ajattara (mõnikord Ajatar), kuri metsahing 
* Akka (*vana naine*)
* Äkräs, viljakusjumal ja taimede kaitsja 
* Antero Vipunen, surnud hiiglane, teadmiste ja maagia kaitsja 
* Hiisi, deemon 
* Iku-Turso, merekoletis 
* Ilmarinen, sepp, taeva looja, õhu meeshing 
* Ilmatar, õhu naishing; Väinamöise ema Kalevalas
* Jumala e jumal 
* Kalevanpoika (Kalevi poeg), Kalevipoeg
* Kave, taevajumal. Väinamöise isa 
* Kotitonttu
* Kullervo
* Lalli 
* Lemminkäinen
* Lempo
* Louhi
* Loviatar
* Luonnotar
* Menninkäinen
* Mielikki
* Nyyrikki, jahijumal
* Näkki
* Otso, karu hing
* Pekko (või Pellon Pekko), Peko, saagijumal 
* Perkele, kurat. 
* Pellervo (või Sampsa Pellervoinen) 
* Pihatonttu
* Piru, hing, deemon  
* Päivätär, päeva jumalanna
* Rahko, karjala ajajumal
* Surma, vägivaldse surma personifikatsioon 
* Saunatonttu
* Tapio, metsajumal
* Tellervo, metsajumalanna 
* Tonttu
* Tuonetar
* Tuoni, surma personifikatsioon
* Tursas
* Tuulikki
* Ukko (*vana mees*) taeva- ja äiksejumal, seotud Thoriga (eesti Taara). 
* Vellamo, Ahti naine, mere, järvede ja tormide jumalanna
* Vedenemo (*vete ema*), karjala veejumalanna
* Väinämöinen, vana ja tark mees, Kalevala peategelane

## Paigad
* Kyöpelinvuori (*Raatikko*) – teispoolsus neitsina surnud naistele
* Tuonela (ka *Manala, Pohjola*) – allilm, toonela
* Kalevala
* Pohjola

## Loomad

* Pruunkaru; karu peeti kõige pühamaks loomaks, keda nimetati vaid eufemismidega. 
* Tuonela luik (*Tuonelan joutsen*).
* Hiie hirv (*Hiiden hirvi*).

## Esemed
* Sampo
* Väinämöise võlukannel 
* Väinämöise mõõk

## Vaata ka
* Soome muinasusund
* Kalevala
* Skandinaavia mütoloogia
* Eesti mütoloogia