open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eesti keskmine palk

**Eesti keskmine palk** on Statistikaameti poolt ametlikult deklareeritud andmete alusel arvutatav Eesti maksumaksjate saadav keskmine brutokuupalk, millest ei ole arvestatud maha riigimakse (neto).

Osakoormusega töökohtade puhul arvutab Statistikaamet täiskoha palga, võttes eelduseks, et osakoormus on vastav osa täistöökohast. Et paljusid neist täistöökohtadest ja neile vastavaist täiskuupalkadest pole tegelikult olemas, siis on Statistikaameti arvutatud keskmine palk alati suurem kui see keskmine, mis Maksu- ja Tolliameti andmeil tegelikult välja makstakse.

2023. aasta esimesest kvartalist muutus keskmise palga arvutamise viis ning Statistikaamet kasutab Maksu- ja Tolliameti töötamise registri ning tulu- ja sotsiaalmaksu deklaratsioonide andmeid.

Eesti keskmine brutokuupalk 2023. aasta lõikes oli 1832 eurot. Samal ajal oli keskmine mediaanpalk 1501 eurot. 2024. aastal oli vastavad näitajad 1981 ja 1628 eurot.

## Ajalugu

## Keskmine palk maakonniti

2024. aasta III kvartalis oli mediaanpalk kõrgeim Harju (1821 eurot) ja Tartu maakonnas (1661 eurot) ning madalaim Võru (1252 eurot) ja Valga maakonnas (1271 eurot). 

## Vaata ka
*Alampalk ehk miinimumpalk
*Netosissetulek

## Viited
Hirmus suvi

"**Hirmus suvi**" on 2000. aastal valminud Läti mängufilm. Eesti keeles on filmi pealkiri esinenud ka kujul "**Ohtlik suvi**". Filmi rahvusvaheline ingliskeelne pealkiri on "**Dangerous summer**".

## Süžee
Filmi tegevus toimub 12.–19. juunil 1940 Lätis (põhiliselt Riias). Baltisakslasest Läti välisminister Vilhelms Munters saab Nõukogude luurelt ülesande hankida president Kārlis Ulmaniselt volitus välisriikides asuvate Läti riigi varade kasutamiseks. Muntersil õnnestubki Ulmanist veenda, et Läti saadik Londonis ei ole usaldusväärne ja ta saabki volituse. Kuid tegelikult mängib Munters kahekordset mängu ning ta kavatseb välismaale põgeneda ning ise pankades asuvad varad omastada.

Samal ajal saab Muntersi perekonnatuttavate tütar Izolde Vāgnere tuttavaks Läti Raadio reporterite Robertsi ja Kārlisega. Izolde on baltisakslane, tema vanemad on juba möödunud aastal Saksamaale lahkunud. Kuid Izolde on esialgu veel Lätisse jäänud, kuna ta peab ülikooli lõpetama. Robertsi ja Izolde vahel tekib vastastikune sümpaatia ning suhted hakkavad kiiresti arenema. Kuid Vilhelms Munters tahab saata Izoldega volitust Saksamaale. Viimasel hetkel aga tuleb Izolde laeva pealt tagasi. Roberts saab volituse oma valdusse. Vahepeal aga okupeerib Nõukogude Liit Läti. Nüüd peab Izolde Saksamaale lahkuma. Roberts jõuab Muntersiga kokkuleppele, kuid ta annab talle üle võltsitud volituse. Õige volituse põletab ta ära. Izolde saab viimasele Saksamaale minevale laevale. Munters tahab laeva peale minna, kuid Läti diplomaatilise passiga teda sinna ei lasta. Nõukogude agendid võtavad ta sadamas vahi alla. Roberts läheb Izolde korterisse, kuid seal on NKVD varitsus ja ta lastakse kohapeal maha.

Filmis on segatud ajaloolised faktid fiktsiooniga. Munters tegi küll koostööd Nõukogude luurega, kuid volitust Läti varade kasutamiseks ta ei taotlenud ega saanud. Izolde ja Roberts on väljamõeldud tegelaskujud.

## Osatäitjad
*Artūrs Skrastiņš – Roberts
*Inese Caune – Izolde
*Uldis Dumpis – Vilhelms Munters
*Uldis Vazdiks – Kārlis Ulmanis
*Jānis Reinis – Kārlis
*Eduards Pāvuls – Jāzeps Poškus
*Varis Vētra – Fricis Ceļmiņš
*Maija Apine – Natālija Muntere
*Pēteris Liepiņš – Raadio direktor
*Jakovs Rafaeļsons – Hanons Bubs
*Igors Čerņavskis – Zavjalov
*Arnoldas Klivečko – Vassiljev
*Arnis Līcītis – Derevjanski
*Kārlis Sebris – Augusts
*Juris Pļaviņš – kindral Berķis
*Māris Pūris – Rudums
*Līga Liepiņa – Elza
*Leons Krivāns – Osvalds
*Uldis Pūcītis – Pēteris
*Aldis Kusiņš – Aldis
Uldis Dumpis

**Uldis Reinis Dumpis** (sündinud 3. oktoobril 1943 Bauskas) on läti näitleja. 

Ta lõpetas 1965. aastal Läti Konservatooriumi teatriteaduskonna ja on pärast seda töötanud Läti Rahvusteatri näitlejana. 

Alates 1964. aastast on Uldis Dumpis mänginud ligikaudu 70 filmis. 

## Tunnustus

* 1987 – Läti NSV rahvakunstnik

## Välislingid
*Uldis Dumpis andmebaasis IMDb
*Uldis Dumpis Läti Rahvusteatri kodulehel
*Uldis Dumpis kino-teatr.ru andmebaasis
Hilda Mikkelsaar

**Hilda Mikkelsaar** (neiupõlvenimi **Hilda Martinson**; 20. august 1906 Tartu – 8. september 1969 Toronto) oli eesti maalikunstnik ja joonistusõpetaja.

Ta lõpetas Viljandi Eesti Haridusseltsi tütarlastegümnaasiumi, kus üks tema õpetajaid oli Jaan Lattik. Aastast 1926 õppis kunstikoolis Pallas (Nikolai Triigi ja Ado Vabbe juhendamisel), mille lõpetas aastal 1930 joonistusõpetaja kutsega.

Ta töötas aastatel 1930–1940 Tallinnas joonistusõpetajana (2. tütarlaste gümnaasiumis ja tütarlaste kommertsgümnaasiumis) ning lastekodus kasvatajana. 

Siirdus aastal 1944 Saksamaale, kus oli Geislingeni Eesti Gümnaasiumis joonistusõpetaja. Aastal 1949 asus Kanadasse, oli aastal 1956 EKKT asutajaid.

Ta on loonud portreid, maastiku- ja lillepilte, Kalevipoja-ainelisi figuurikompositsioone, 1950. aastail abstraktseid maale, viimaseis tõlgendanud mitmesuguseid emotsioone (viha, valu, armastust). Ta on illustreerinud Jaan Lattiku raamatu "Surnu pruut".

## Isiklikku
Tema tütar oli kunstnik Ruth Tulving, väimees mäluteadlane Endel Tulving.

## Viited

## Kirjandus
* Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Tallinn 1996
Jānis Reinis

**Jānis Reinis** (13. detsember 1960 Obeliai – 26. august 2016Ādaži) oli läti näitleja.

Ta töötas näitlejana Läti Rahvusteatris ja Läti Kunstiteatris. Alates 1986. aastast mängis Jānis Reinis mitmetes filmides (sealhulgas ka "Hirmus suvi" ja "Riia kaitsjad").

## Viited

## Välislingid
*Jānis Reinis andmebaasis IMDb
*Jānis Reinis kino-teatr.ru andmebaasis
Olaf Kopvillem

**Olaf Kopvillem** (1. november 1926 Kiviõli – 21. juuli 1997 Burlington) oli eesti keemik, kupletist ja koorijuht.

Ta õppis Jõhvi Gümnaasiumis, võeti Saksa sõjaväkke ja sügisel 1944 suundus taganevate üksustega Saksamaale. Pärast lühiajalist vangilaagris viibimist lõpetas aastal 1947 Geislingeni põgenikelaagris Geislingeni Eesti Gümnaasiumi. Enne pääsu Kanadasse (1948) töötas kaevurina. Ta lõpetas 1956. aastal keemikuna Montréali ülikooli, oli korporatsiooni Ugala vilistlane. 

Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta paar aastat ülikooli juures. 1960. aastal asus ta kütusefirma Shell teenistusse, töötades Montréalis, Torontos ja Burlingtonis ning aastatel 1972–1974 Hollandis.

Ent rohkem kui töö keemikuna tõi talle kuulsust tegutsemine muusikavaldkonnas. Ta asutas ansambli Vikerlased, juhatas mitukümmend aastat Hamiltoni koori. Samuti asutas ta Torontos vanemgaidide koori ja Hamiltonis Helletajad.

Ta tegi pidevalt kaastööd Toronto ajalehele Vaba Eestlane, mille põhjal andis ta aastal 1996 Tallinnas välja kogumiku "Vested". Aastal 1993 esitas teater Endla muusikalise komöödia "Toronto-Vilsandi nõudmiseni"; see tükk valmis tema eluloo ainetel.

Kõige rohkem kuulsust kaasmaalaste seas tõid talle aga kupleed, need olid tuntud ka Kodu-Eestis.

## Tunnustus
* 1988 – Kanada Eestlaste Kesknõukogu teenetemärk
* 1993 – Kanada Eestlaste Kesknõukogu teenetemärk
* 1996 – Meie Mats

## Isiklikku
Tema poeg oli muusik ja ajakirjanik Peeter Kopvillem.

## Diskograafia
* "Vindilised viisid"
::# Pastoraal
::# Puhkus
::# Eluloolised märkmed
::# Nii me elame
::# Tsivillisatsioon
::# Immigrant Austriast
::# Jõulud
::# Võta käru ja käruta
::# Sauna taga, tiigi ääres

* "Viise ja vinte"
::# Videvik
::# Arm küll polnud see
::# Romanss
::# Sügisüksildus
::# September
::# Cachita
::# Sularaha eest
::# Rio Grand
::# Koduigatsus
::# Klunker

* "Lenda, lenda, lepalind"
::# Lenda, lenda, lepalind
::# Rannal
::# Rohutirts
::# Kevadtuul ja sina
::# Ball
::# Sügis
::# Igatsus
::# Sigarett
::# Üks naljakas laul
Tammeluht

**Tammeluht** on niit Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Jõemõisa-Kaiu järvestiku ääres Jõemõisa ja Kaiu järve vahel, kus kasvavad Eestis suhteliselt haruldased põlistammed. 1968. aastal loodi seal kaitseala pärand-kultuurmaastiku kaitseks. Tammeluhale on rajatud matkarada pikkusega 2,8 km.

## Viited

## Välislingid
*Tammeluht turismiwebi saidil
Pobeda (reisilaev)

**"Pobeda"** oli Musta mere laevastikule kuulunud reisilaev. 

## Ajalugu
Laev ehitati Danzigi vabalinnas Schichau Werfti laevatehases. Laev, mis algselt kandis nime "Magdalena", lasti vette 1928. aastal ning ta kodusadamaks sai Bremen. 8. veebruaril 1934 sõitis "Magdalena" Curacao saare juures madalikule. Pärast remonti sai laeva nimeks "Iberia". 1946. aastal anti Iberia Teise maailmasõja reparatsioonide käigus Nõukogude Liidule, uueks kodusadamaks sai Odessa.Laev nimetati teist korda ümber ja see sai nimeks "Pobeda".

1. septembril 1948, kui laev oli teel New Yorgist Odessasse, toimus laeval tulekahju. Hukkus 49 inimest, kümned said raskeid põletushaavu. Pobeda sõitis kruiisilaevana Mustal merel kuni 1977. aastani, mil läks lammutamisele. 

## Andmed
Laeva põhiandmed olid järgmised: pikkus 140 m, laius 18,5 m, brutomaht 9779 t. Laev võis pardale võtta 177 meeskonnaliiget ja 331 reisijat.
Ramón Tapia

**Ramón Tapia Zapata** (17. märts 1932 Antofagasta, Antofagasta provints, Antofagasta piirkond, Tšiili – 12. aprill 1984) oli Tšiili poksija.

Tapia sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Gennadi Šatkovile (NSV Liit).

## Viited

## Välislingid
*
Riia kaitsjad

"**Riia kaitsjad**" on 2007. aastal valminud Läti mängufilm.

Filmi võtete jaoks ehitati 2004. aastal filmilinnak Cinevilla.

## Süžee
Filmi tegevus toimub põhiliselt 1919. aasta sügisel, mil Läti pealinna Riiat ohustasid Pavel Bermondt-Avalovi juhtimise alla kuuluvad Vene valgekaartlased ja sakslastest koosnev Rauddiviis.

## Osatäitjad
*Jānis Reinis – Mārtiņš
*Elita Kļaviņa – Elza
*Ģirts Krūmiņš – Pavel Bermondt-Avalov
*Romualds Ancāns – Rüdiger von der Goltz
*Indra Briķe – krahvinna
*Vilis Daudziņš – Paulis
*Uldis Dumpis – kirikuõpetaja
*Kestutis Jakstas – Kārlis Ulmanis
*Andris Keišs – Ernests Savickis
*Ģirts Ķesteris – Arnolds
*Artūrs Skrastiņš – Jēkabs
*Agris Māsēns – Augusts Savickis

## Viited
Ristimurru kraav

**Ristimurru kraav** on kraav Tartu maakonnas Tartu ja Peipsiääre vallas. 

Kraav saab alguse Välgi külast 3 km lääneedela pool ja suubub Papijärve.

## Viited
Papijärv

**Papijärv** ehk **Jõemõisa Papijärv** on looduslik järv Jõgevamaal Mustvee vallas, üks Jõemõisa-Kaiu järvestiku järvedest, mis paikneb Kagu-Eesti lavamaa ja Vooremaa vahelises orundis. Jõemõisa järvega nimetatakse Jõemõisa Papijärve kaksikjärveks.

Papijärve  kaldajoone pikkus on 4597 m, pindala 42,3 ha (teistel andmetel 29,2 ha), pikkus 1480 m ja laius 510 m. Järvel on kaks saart üldpindalaga 0,24 ha, üks nendest on Linnusaar. Keskmine järve sügavus on 2,6 m, maksimaalne sügavus 2,8 m. Papijärve valgala pindala on 216 km². See on makrofüüdijärv ehk suurtaimerikas järv. 

Pärast mandrijää taandumist asus antud kohas Peipsi jääpaisjärve laht, mis sai hiljem iseseisvaks järveks. Selle järve veetaseme alandamise, muda kogunemise ja kinnikasvamise tagajärjel ning Kääpa jõe süvendamisel on moodustanud kolm kitsaste väinadega ühendatud järve.

Papijärve suubuvad Uhmardu jõgi ehk Mustvee oja ja Ristimurru kraav. Läänekaldal on kaldaallikad. Järvest voolab välja Vahejõgi, mis suubub Jõemõisa järve. Jõemõisa ja Papijärve ühinemise kohal, mida nimetatakse Järvekaelaks, saab alguse Kääpa jõgi, mis suubub Peipsi järve.

## Viited
Hullunud Tartu

"**Hullunud Tartu**" on 2010. aastast sügiseti Tartus toimuv iga-aastane interdistsiplinaarne kultuurifestival, mis ühendab kirjanduse, kunsti ja muusika. 2010-2018 oli festivali eestvedaja kirjanik Jaan Malin. Aastast 2019 on festivali kureerijaks Siim Lill. Algusest peale on korraldada aidanud Marja Unt. Igal aastal on see festival toimunud erinevas paigas:

2010 - Tartu Ülikooli kunagine närvikliinik Staadioni tn-l.

2011 - Tartu Ülikooli vanim anatoomikum Toomel.

2012 - Trükimuuseum ja Paberimuuseum. 

2013 - Tartu Uus Teater ja endine Tartu Ülikooli kirik

2014 - Tartu Uus Teater + näitus klubis Promenaadiviis

2015 - kohvik Tervis ja restoran Wilde Vallikraavi ja Ülikooli nurgal + näitus klubis Promenaadiviis

2016 - Genialistide Klubis

2017 - Erinevate Tubade Klubi Aparaaditehases

2018 - Tartu Kirjanduse Maja

2019 - Tartu Kirjanduse Maja

Igor Kotjuh on arvanud, et: "Võib-olla see on kõige avatum kirjandusfestival Eestis".

## Viited

## Kirjandus
* *Pilt ja sõna. Hullunud Tartu 2010–2012*. Toimetanud Jaan Malin, Kadri Asmer ja Marja Unt. Luul, 2013. 309 lk. ISBN 9789949309931
* *Pilt ja sõna. Hullunud Tartu II. 2013–2015*. Toimetanud Jaan Malin, Eveli Hämarsalu ja Marja Unt. Luul, 2016. 432 lk. ISBN 9789949814466

## Välislingid
* Kristel Härma ""Hullunud Tartu" tõi taas kokku kunstnikud, kirjanikud ja muusikud" ERR, 16.11.2012
Karskus

**Karskus** on vabatahtlik otsus loobuda alkoholi tarbimisest, aga ka teistest mõnutunnet tekitavate ainete kasutamisest ja mõnutunnet tekitavatest tegevustest.

Karskuse valimise põhjuseid:
*religioosne – minu keha on vaimu tempel, mida ei tohi rüvetada;
*tervislik – keha tuleks mitte kurnata, vaid puhastada;
*sisemine areng – millestki loobudes saab teha ruumi millelegi uuele.

Suurem osa religioonide alustekste sätestab mingit laadi karskusnõuded ja -soovitused.

## Vaata ka
*Karskusliikumine
*Karskuse Sõber (endine karskusselts Tartus)

## Välislingid
* Karskusliikumine Eestis
* Olev Remsu. "Peateme kollektiivse enesetapu!", kogumik Aja Kirju, Petrone Print, 2016
Guillermo Salinas

**Guillermo Salinas** (sündinud 27. jaanuaril 1938) on Tšiili endine poksija.

Salinas osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Franco Vallele (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Salinas poksis maist 1965 kuni juunini 1970 elukutselisena. Ta pidas kokku 10 kohtumist, millest võitis 7 (neist 3 nokaudiga) ja kaotas 3 (neist 2 nokaudiga) kohtumist. 

## Viited

## Välislingid
* 
*Guillermo Salinas lehel ''BoxRec''. Inglise keeles
Bohemian Rhapsody

**"Bohemian Rhapsody"** on ansambli Queen laul albumilt "A Night At The Opera".

Laul avaldati 31. oktoobril 1975 ning selle kirjutas vokalist Freddie Mercury. Laulul pole refrääni, selle asemel koosneb laul neljast osast: ballaad, mis lõpeb kitarrisoologa, ooperliku stiiliga osa ja lõpuks *hard-rock* osa. Laulu loomine algas 1960. aastate lõpus ning salvestama hakati seda 24. augustil 1975.  

Esimesena esitati laulu 14. novembril 1975 Liverpoolis Empire Theatre'is jupitatud osadena, sest originaaljärjestus oli ebatavaline ja küllaltki keeruline, et seda *live*'is esitada. Lugu esitati popurriina koos teiste lauludega 1976. aastani. Esimene täielik esitus (õige osade järjestusega) oli 13. jaanuaril 1977 Milwaukees ja nii esitati seda kuni viimase Queeni kontserdini Freddie Mercuryga 9. augustil 1986.

Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 163. kohale.

## Viited
Maks Roosma nimeline loominguline stipendium

**Maks Roosma nimeline loominguline stipendium** on stipendium klaasikunstniku, professor Maks Roosma mälestuseks.

Professor Maks Roosma (1909–1971) oli Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti erialale alusepanija ja koolkonna rajaja. Tema elu ja tegevuse mälestuse jäädvustamiseks ja eriala järjepidevuse ülalhoidmiseks asutas Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti osakond 2007. aastal Maks Roosma nimelise loomingulise stipendiumi Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti eriala üliõpilasele.

Stipendium antakse üliõpilasele või magistrandile, kes
* on viimase aasta jooksul ilmutanud silmapaistvaid loomingulisi tulemusi;
* on järjekindlalt tegelnud klaasikunstiga;
* ei oma akadeemilisi võlgnevusi.

Klaasikunsti eriala üliõpilaste ja magistrantide hulgast valib stipendiaadi kolleegium, kuhu kuuluvad eriala õppejõud.

## Laureaadid
*2006/2007  Kristiina Uslar
*2007/2008  Helen Ankudinova, Kairit Annus, Birgit Pählapuu, Raili Velt
*2008/2009  Merle Bukovec
*2009/2010  Piret Ellamaa
*2010/2011  Külli Nidermann
*2011/2012  Andra Jõgis
*2015/2016  Maria Tamm
*2016/2017  Maarja Mäemets
*2017/2018  Rait Lõhmus
*2018/2019  Maris Maasikas-Korts
*2019/2020  Greete Rüütmann
*2021/2022 Kaija Kohlmann-Genno
*2022/2023 Elle Kannike
*2024/2025 Kaja Knowers
*2025/2026 Yulia Vakina
Spartakistid

**Spartakistide Liit** ehk **Spartakistid** (saksa: *Spartakusbund*) oli marksistlik revolutsiooniline liikumine Saksamaal Esimese maailmasõja ajal. 

Liikumine on saanud nime Spartacuse järgi, kes oli Vana-Rooma suurima orjade ülestõusu juht. See loodi Karl Liebknechti, Rosa Luxemburgi, Klara Zetkini ja teiste eestvedamisel. Liit nimetas end ümber Saksamaa Kommunistlikuks Parteiks (KPD) ja ühines Kominterniga 1919. Selle suurim tegevus toimus Saksa revolutsiooni ajal 1918, kui ta õhutas revolutsioonilisi meeleolusid oma ajalehe kaudu. Spartakistide tegevus aitas kaasa Saksa keisririigi kaotusele Esimeses maailmasõjas ja hävinemisele. Kuna liikumise juhtide seas oli mitmeid juute, oli see üheks Hitleri antisemitismi ja "noa selga löömise" müüdi ajendiks.

## Viited
Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staap

**Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staap** oli Eesti sõjaväe piirkondlik juhtimisorgan.

Staabi ülesandeks oli
*juhtida kaitseväelaste väljaõpet alluvates väeosades ja asutustes;
*kaitsta Tallinna välisvaenlaste sissetungi korral, võttes valve alla maa-ala Loobu jõesuust kuni Pärnu maakonna piirini ja saared.

1925. aastal nimetati *Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staap* ümber *Ranna ja Õhukaitse Staabiks*.

## Organisatsioon
Ranna-, Õhu- ja Sisekaitse Staabi koosseisu kuulusid:
*I jaoskond,
*II jaoskond,
*inspektorijaoskond.

Ranna-, õhu- ja sisekaitse ülema alluvusse kuulusid:
*10. Jalaväerügement,
*Lennuväe rügement,
*Auto-Tankide divisjon,
*Distriplinaarkompanii,
*
*
*
*

Ranna-, õhu- ja sisekaitse ülema operatiivalluvusse kuulusid:
*merejõud
*merekindlused (välja arvatud Peipsi laevastiku divisjon)
*üksik eskadron.

Ranna-, õhu- ja sisekaitse ülem oli samaaegselt ka Tallinna garnisoni ülem ja garnisoniteenistuse alal allusid talle ka kõik Tallinna ja selle ümbruse väeosad ja sõjaväeasutused.

28. aprillil 1924. aastal allutati ranna-, õhu- ja sisekaitse ülemale sõjaministri käskkirjaga ka Kaitseliit.

1928. aastal läbi viidud Eesti sõjaväe reformide ja koosseisude vähendamisega Ranna- ja Õhukaitse staap likvideeriti ning tema ülesanded anti üle Kindralstaabi I osakonnale ja osaliselt ka 3. diviisi staabile.

## Kirjandus
*Helgi Õunapuu. "Eesti Riigikaitse juhtimine 1918–1940", lk. 58–59, Riigiarhiivi teatmik, Riigiarhiiv, Tallinn 2004, ISBN 9985-9510-0-X
Meelis Paavel

**Meelis Paavel** (sündinud 17. juunil 1963 Tartus) on eesti ametnik. 

## Hariduskäik
1981. aastal lõpetas Paavel Palamuse Keskkooli, 1981–1982 õppis ta Tallinna 2. Tehnikakoolis. 1991. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusgeograafia erialal. 2007–2008 õppis ta Eesti Diplomaatide Koolis erialal "rahvusvahelised suhted ja Euroopa integratsioon".

## Töökäik
Paavel töötas 1991–1994 Tartu Juhtimise Kõrgemas Koolis lektorina. 14. juuni 1994 – 25. märts 1999 oli ta Jõgeva maavanem. 

Alates 2002. aastast töötab ta Eesti Töötukassa juhatuse esimehena, 11. aprillil 2012 valis Eesti Töötukassa nõukogu ta juhatuse esimeheks tagasi viieks aastaks.

## Poliitiline tegevus
Paavel oli kuni 2012. aastani Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Aastatel 1999–2002 osales ta asendusliikmena IX Riigikogu töös.

## Tunnustus
*Kaitseväe juhataja teenetemedal
*Kaitseliidu Valgeristi III klass
*Kaitseliidu Jõgeva maleva teenetemärk 
*2011 Jõgevamaa Kuldrist
*2024 Valgetähe III klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
*Lennart Meri ja Meelis Paavel pildil
Audru kirik

**Audru Püha Risti kirik** on kirik Audrus.

See on üks vähestest 17. sajandist säilinud maakirikutest Eestis.

Kirikut kasutab Audru Püha Risti kogudus.

## Kirikuaed
Kirikaias asub Eesti ainus kirikut ümbritsev arboreetum. Selle rajajale Raimond Erik Prentselile on samasse püstitatud mälestuskivi.

Arboreetumis kasvab mitmeid Eesti parkides haruldasi liike, muu hulgas Fraseri nulg, korea seedermänd, tähkvaher, kollane kask, ameerika pärn, jaapani jalakas. 

Kirikuaias on mälestustahvliga kivi heliloojatele ja koorijuhtidele vendadele Aleksander Kunileiule ja Friedrich August Saebelmannile.

## Vaata ka
* Audru Püha Risti kogudus

## Viited

## Välislingid
*
Walther von Brauchitsch

**Walther Heinrich Alfred Hermann von Brauchitsch** (4. oktoober 1881 Berliin Saksamaa keisririik – 18. oktoober 1948 Hamburg Saksamaa) oli saksa kindralfeldmarssal, Saksa armee maavägede ülemjuhataja 1938 kuni 1941.

Walther von Brauchitsch oli ratsaväekindrali Bernhard von Brauchitschi poeg. Esimese maailmasõja ajal oli ta läänerindel kindralstaabi liige. 1932. aastast oli ta Saksa suurtükiväe inspektor, 1933. aastast diviisi- ja 1935. aastast korpuseülem. 

Walther von Brauchitsch vabastati teenistusest 19. detsembril 1941 pärast Moskva vallutuse ebaõnnestumist, Teises maailmasõjas ja südamerabandust.

Pärast sõda ta vahistati kahtlustatuna sõjakuritegudes, kuid ta suri enne süüdistuse esitamist.
Vala

**Vala** on objektorienteeritud programmeerimiskeel.

## Koodinäited
Lihtne "Hello, World!" programm:


```vala
int main() {
    print("Hello World\n");
    
    return 0;
}
```


Keerulisem versioon, kus kasutatakse Vala objektorienteeritud programmeerimise võimalusi:


```vala
class Sample : Object {
    void greeting() {
        stdout.printf("Hello World\n");
    }
    
    static void main(string[] args) {
        var sample = new Sample();
        sample.greeting();
    }
}
```


Näide, kus GTK+-i abil luuakse graafiline "Hello, World!" programm:


```vala
using Gtk;
 
int main (string[] args) {
    Gtk.init(ref args);
    
    var window = new Window();
    window.title = "Hello, World!";
    window.border_width = 10;
    window.window_position = WindowPosition.CENTER;
    window.set_default_size(350, 70);
    window.destroy.connect(Gtk.main_quit);
    
    var label = new Label("Hello, World!");
    
    window.add(label);
    window.show_all();
    
    Gtk.main();
    return 0;
}
```
Tom Hardy

**Tom** (õieti **Edward Thomas**) **Hardy** (sündinud 15. septembril 1977) on inglise näitleja. 

Ta on teinud märkimisväärseid rolle sellistes filmides nagu "Bronson", "Võitleja", "Plekksepp, rätsep, sõdur, nuhk", "Algus" ja "Pimeduse rüütli taastulek".

Ta on vanaema poolt dargi päritolu.

## Välislingid

*
Christian Bale

**Christian Charles Philip Bale** (sündinud 30. jaanuaril 1974) on inglise näitleja.

Bale on eelkõige tuntud tänu Batmani rollile Christopher Nolani Batmani triloogias ("Batman alustab", "Pimeduse rüütel", "Pimeduse rüütli taastulek").

Christian Bale võitis 2011. aastal Kuldgloobuse auhinna parima meeskõrvalosatäitja rolli eest filmis "Võitleja".

## Välislingid

*
Riia vikaarpiiskopkond

Vene Õigeusu Kiriku Pihkva piiskopkonna **Riia vikaarpiiskopkond** (ka **Riia abipiiskopkond**) oli aastatel 1836–1850 eksisteerinud administratiivne üksus Vene Õigeusu Kirikus.

## Vikaarpiiskopkonna moodustamine

Riia vikaarpiiskopkond moodustati keiser Nikolai I ukaasiga 25. juunil (vkj 13. juunil) 1836 Pihkva piiskopkonna koosseisus, et võidelda vanausuliste arvukuse ja mõjuvõimu kasvuga Kuramaa ja Liivimaa kubermangudes. 

Uue abipiiskopkonna juht hakkas kandma **Riia piiskopi** tiitlit ja allus Pihkva (pea)piiskopile. Vikaarpiiskopkonna keskus asus tänase Läti alal Riias. Piiskopi juures tegutses piiskopi kantselei, mille koosseisus oli ette nähtud kirjatoimetaja ja kahe kirjutaja ametikohad.

## Vikaarpiiskopkonna suurus ja institutsioonid

Pühima Valitseva Sinodi andmetel kuulus piiskopkonna koosseisu 1840. aastal 24 kirikut ja usklikke oli selle haldusalas 13 484. Peamiselt oli tegemist vene keelt kõnelenud inimestega, kelle enamuse moodustasid riigiametnikud, sõjaväelased ja kaupmehed. Koguduste ja kirikute arv piiskopkonnas hakkas kiiresti kasvama seoses 1840. aastatel aset leidnud usuvahetusliikumisega, mille tulemusel pöördus luterlusest õigeusku enam kui 100 000 eesti ja läti rahvusest talupoega. Nii oli 1850. aastaks abipiiskopkonna aladel 146 183 õigeusklikku, kelle teenindamiseks oli loodud 117 kogudust, 109 kirikut, 2 kloostrit ja 28 kihelkonnakooli.

Alates 1847. aastast tegutses vikaarpiiskopkonna koosseisus Riia vaimulik kool, mille baasil asutati 1850. aastal Riia Vaimulik Seminar. Keiser Nikolai I kinnitas selle kooli asutamise oma ukaasiga 23. veebruaril (vkj 11. veebruaril) 1846.

## Vikaarpiiskopkonna likvideerimine

Vikaarpiiskopkond likvideeriti keiser Nikolai I ukaasiga 9. märtsist (vkj 23. veebruarist) 1850, mis jõustus sama aasta 13. juulil (vkj 1. juulil). Senine vikaarpiiskopkond viidi Pihkva piiskopkonna koosseisust välja ja sellest moodustati iseseisev teise klassi piiskopkond, mis hakkas kandma Riia ja Miitavi piiskopkonna nime. Uue piiskopkonna esimeseks piiskopiks sai senine Riia vikaarpiiskop Platon.

## Vikaarpiiskoppide loend

Riia vikaarpiiskopkonda jõudsid selle eksisteerimise kestel juhtida kolm ülemkarjast:

## Vaata ka

*Läti õigeusu kiriku juhtide loend
*Pihkva ja Velikije Luki piiskopkond
*Riia ja Miitavi piiskopkond

## Kirjandus

* Гаврилин, Александр Валентинович. *Очерки истории Рижской епархии. 19 век.* Рига, Филокалия, 1999.
Riia piiskop

**Riia piiskop** on vaimulik tiitel, mida on kandnud eri aegadel eri kirikute vaimulikud:

***[[Riia piiskopkond|Riia piiskop]]** oli katoliikliku Riia piiskopkonna kõrgeima juhi tiitel aastatel 1199–1253 ja 1918–1923;
***[[Riia vikaarpiiskopkond|Riia piiskop]]** oli õigeusu Pihkva piiskopkonna abipiiskopi tiitel aastatel 1836–1850.

## Vaata ka

*Riia ja kogu Läti piiskop
*Riia ja Miitavi piiskop
*Riia peapiiskop
Emma Stone

**Emma** (õieti **Emily Jean Stone**; (sündinud 6. novembril 1988 Scottsdale'is Arizonas) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja seriaalinäitleja.

Rolli eest muusikalis "La La Land" (2016) pälvis ta parima komöödia- või muusikafilmi naisosatäitja Kuldgloobuse. Sama rolli eest pälvis ta parima naisosatäitja auhinna Ameerika Ekraaninäitlejate Gildilt, Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemialt ning ka Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia Oscari.

## Välislingid

*
Jean-Philippe Toussaint

**Jean-Philippe Toussaint** [ža(n)fil'ip tuss'ää(n)] (sündinud 29. novembril 1957 Brüsselis) on Belgia kirjanik ja filmirežissöör. Ta kirjutab prantsuse keeles.

Toussaint sündis Brüsselis, ent asus 1971. aastal elama Pariisi, kus omandas keskhariduse. 1978. aastal lõpetas ta Pariisi Politoloogiainstituudi (*Institut d'études politiques de Paris*) riigiteaduse alal ning sai aasta hiljem DEA (*Diplome d'études approfondies*) uuema ajaloo alal. 1980. aastate alguses töötas ta mõnda aega prantsuse keele õpetajana Alžeerias. 

Hiljem on elanud veel Madridis ja Berliinis, seejärel Brüsselis ja Korsikal.

## Teoseid
* "La Salle de bain" (1985; eesti keeles "Vannituba", tõlkinud Kail Kaiss, Tallinn: Atlantise Kirjastus, 2008)
* "Monsieur" ("Härra", 1986)
* "L'Appareil-photo" ("Fotoaparaat", 1988)
* "La Réticence" ("Vaikivus", 1991)
* "La Télévision" ("Televisioon", 1997; pälvis samal aastal Victor Rosseli auhinna)
* "Autoportrait (à l'étranger)" ("Autoportree (võõrsil)", 1999)
* "Faire l'amour" (2002; eesti keeles "Armastajad", tõlkinud Leena Tomasberg; Tallinn: Pegasus, 2010)
* "Fuir" ("Põgenemine", 2005; pälvis samal aastal Prix Médicis)
* "La Mélancolie de Zidane" ("Zidane'i melanhoolia", 2006)
* "La Vérité sur Marie" ("Tõde Marie kohta", 2009; pälvis samal aastal Prix Décembre'i)
* "L'Urgence et la Patience" (2012; eesti keeles "Tung ja kannatlikkus". Tõlkinud Triinu Tamm; Tallinn, 2017)

## Filmograafia
* 1989 "La Salle de bain" (režissöör John Lvoff, stsenaristid Jean-Philippe Toussaint ja John Lvoff)
* 1990 "Monsieur" (režissöör ja stsenarist)
* 1992 "La Sévillane" (režissöör ja stsenarist)
* 1998 "La Patinoire" (režissöör ja stsenarist)

## Tunnustus
* 2005 Prix Médicis

## Isiklikku
Toussaint tutvus Alžeerias viibides Madeleine Santandréaga, nad abiellusid 1983. aastal, neil on poeg ja tütar.

## Viited

## Välislingid
* Jean-Philippe Toussainti koduleht
*
Seotud vektor

**Seotud vektor** ehk **vektor** on sirge suunatud lõik, st lõik, mille puhul on kindlaks määratud, kumb selle otspunktidest on algus, kumb lõpp. Alguseks olevat punkti nimetatakse vektori alguspunktiks ehk rakenduspunktiks, lõpuks olevat punkti vektori lõpp-punktiks. 

Vektorit, mille algus on punktis *A* ja lõpp punktis B, tähistatakse   \overrightarrow{AB}. Vektoreid võidakse tähistada ka ladina väiketähtedega, mille kohal on nool (või ka kriips), näiteks \vec{a}. Levinud on ka vektori sümboli panemine paksu kirja: \mathbf{a}.

Vektoril on loomulik seos rööplükkega, mis selgitab vektori nimetust (ladina sõnast *vector* 'vedaja'). Iga suunatud lõik määrab üheselt tasandi või ruumi rööplükke: näiteks vektor \overrightarrow{AB} määrab rööplükke, mis viib punkti  A punktiks B, ja ümberpöördult, rööplüke, mis viib punkti  A punkti B, määrab üheselt suunatud lõigu (näiteks  \overrightarrow{AB}) suuna ja pikkuse (teiste sõnadega, määrab üheselt vabavektori \overrightarrow{AB}; tõepoolest, rööplükke korral nihkuvad kõik punktid ühes suunas ühele kaugusele, nii et vabavektoritena  \overrightarrow{A_1B_1} = \overrightarrow{A_2B_2} = \overrightarrow{A_3B_3} =\dots ).

Vektori seostamine rööplükkena võimaldab vektorite liitmist loomulikult ja intuitiivselt defineerida, nimelt seostades liitmist rööplükete kompositsioonina (järjestikuse rakendamisena). Ka vektori korrutamine arvuga saab loomuliku tõlgenduse.

## Vektori pikkus

Vektori \overrightarrow{AB} pikkuseks nimetatakse lõigu AB pikkust, seda tähistatakse tavaliselt  |\overrightarrow{AB}|. 

Nullvektorid on vektorid, mille algus- ja lõpp-punkt langevad kokku. Nende pikkus on 0 ja nendele ei omistata suunda.
Tammet

**Tammet** on perekonnanimi.

Nimede eestistamisel määrati Tammet uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Danberg, Dreifelden, Grüntamm, Kernmann, Peterson, Romberg-Koppelson, Serpov, Stamm, Tamberg, Tammann, Tampärk, Teilemann, Tireson, Tomberg, Vacker, Vakker, Veide ja Viermann.

## Nime kandjaid
* Alexei Tammet-Romanov (suri 1977), Kanada elanik, kes väitis end olevat Venemaa troonipärija Aleksei Nikolajevitši
* Daniel Paul Tammet (1979, London), autistlik matemaatikageenius
* Tanel Tammet (1965), eesti arvutiteadlane ja poliitik
Washington Rodríguez

**Washington Rodríguez Medina** (4. aprill 1944 Montevideo – 31. detsember 2014) oli Uruguay poksija.

Rodríguez sai kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali. Ta kaotas poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Takao Sakuraile (Jaapan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta oli esimene ja on seni ainus Uruguay poksija, kes on olümpiamängudel võitnud medali.

Rodríguez poksis aprillist 1965 kuni juulini 1969 elukutselisena ning pidas kokku 6 kohtumist, millest võitis 5 (neist 4 nokaudiga) kohtumist ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise. 

## Viited

## Välislingid
* 
*
Koordinaadisüsteem

**Koordinaadisüsteem** ehk **koordinaadistik** ehk **koordinaatide süsteem** on eeskiri, mis määrab punkti asukoha ühe või enama arvu abil. Neid arve nimetatakse punkti **koordinaatideks**. Punkti asukoha üheseks määramiseks vajalik koordinaatide arv on ruumi mõõde ehk dimensioon.

## Levinumad koordinaadisüsteemid

Lineaarsed koordinaadid:
* Ristkoordinaadid
* Kaldkoordinaadid

Kõverjoonelised koordinaadid kahemõõtmelises ruumis:
* Polaarkoordinaadid
* Elliptilised koordinaadid
* Paraboolsed koordinaadid
* Hüperboolsed koordinaadid
* Bipolaarsed koordinaadid

Kõverjoonelised koordinaadid kolmemõõtmelises ruumis:
* Silindrilised koordinaadid
* Sfäärilised koordinaadid

## Vaata ka

* Koordinaaditeisendus
* Reeper (matemaatika)
* Atlas (matemaatika)
* Geograafilised koordinaadid
* Taevakoordinaatide süsteem
* Üldistatud koordinaadid
* Kanoonilised koordinaadid

## Viited
Rääma prügila

**Rääma prügila** on aastatel 1957–2011 tegutsenud prügila Pärnu maakonnas.

Prügilast põhjasuunda jääb Rääma raba ja lõunasse Pärnu linn. Prügila geograafilised koordinaadid on . 

## Prügila sulgemine
2002 moodustasid Pärnu linn ja Paikuse vald uue prügila rajamiseks osaühingu Paikuse Jäätmekäitluskeskus. Paikuse prügila valmis 2006. aastal ning sama aasta suvest enam Rääma prügilasse jäätmeid vastu ei võetud. Ühtlasi alustati prügila sulgemistöödega.

Tegutsemisaja lõpuks oli prügilas 1,2 miljonit m³ jäätmeid. Prügila pindala oli ligikaudu 18,4 hektarit.

2008. aasta lõpus sai Keskkonnainvesteeringute Keskuse poolt allkiri otsusele prügila sulgemistööde rahastamisdokumendile, millega eraldati Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondist ligi 130 miljonit krooni. Selle kohaselt pidi 2011. aasta aprilliks valmima ka elektri ja soojuse koostootmisjaam. Lõplikuks eraldatud summaks kujunes siiski aga ligi 50 miljonit krooni.

Koostootmisjaam valmis 2011. aasta sügisel ja ametlik prügila sulgemine viidi läbi 28. oktoobril 2011. Prügilagaasi loodeti koguma hakata mahus umbes 2,1 miljonit kuupmeetrit aastas, millest saaks toota 3,5 MWh elektrienergiat ööpäevas. Gaasi arvati jätkuvat 15 aastaks ning prügila kuulutatakse lõplikult utiliseerituks 30 aasta pärast sulgemist.

## Viited
Priit Saksing

**Priit Saksing** (12. juuli 1950 Tartu – 28. september 2024) oli Eesti poliitik ja riigiametnik. 

25. maist 1988 kuni 15. jaanuarini 1990 oli ta Jõgeva rajooni RSN Täitevkomitee esimees ning 15. jaanuarist 1990 kuni 6. juulini 1994 Jõgeva maavanem. 

Priit Saksing õppis 1957–1969 Tartu 7. Keskkoolis ja 1969–1973 Eesti Põllumajanduse Akadeemias metsamajanduse erialal.  

Alates 1972. aastast töötas Priit Saksing Kambja metskonnas abimetsaülemana. Aastatel 1975–1981 oli ta Kuuste metskonna metsaülem ja 1981–1988 Jõgeva Metsamajandi direktor. 

Aastatel 1988–1994 oli ta Jõgeva rajooni TSN Täitevkomitee esimees ning Jõgeva maavanem. Aastatel 1994–1995 töötas Priit Saksing Tallinna Sadamas personalidirektorina ja 1995–1997 RAS Silmetis peadirektorina, kus jäi vahele suurriisumisega 1,7 miljoni krooni ulatuses ning sai kolm aastat vanglakaristust tingimisi . 

Aastatel 1997–1998 oli Saksing Sillamäe Linnavolikogu esimees. Aastatel 1998–1999 töötas ta AS-is Hotronic arendusdirektorina. 1999–2005 oli Saksing mitme ettevõtte nõukogu esimees (kuni 2003 AS Modulvest ja AS Korel SYS, 2003–2005 AS Eesti Energomontaaž). 

Alates 2003. aastast on Priit Saksing Peipsi Kalurite Ühingu juhatuse esimees, aastatel 2005–2007 oli ta ISCG juhatuse liige, aastast 2007 Kivikuvand OÜ nõunik ning alates 2011. aastast Eesti Mereakadeemia Nõunike Kogu liige.  

## Tunnustus
*2008 Jõgevamaa vapimärk

## Viited
Jõgevamaa kuldrist

**Jõgevamaa kuldrist** on Jõgeva maakonna autasu, mis antakse isikutele, kes oma töö ja tegevusega on andnud olulise panuse Jõgevamaa arengusse. 

Teenetemärk on ülekullatud hõbedast ja oma kujult rist, mille keskel on värviline Jõgevamaa vapp. Risti harude vahel on neli kuldset ristikheinalehte. 

Jõgevamaa kuldristi mõõdud on 44×44 millimeetrit.

Kuldristi lint on 35 mm ja Jõgevamaa vapi värvides: sinise ja rohelise välja poolitavad kolm valget joont.

Teenetemärgi statuut kinnitati 25. jaanuaril 2007.

Jõgevamaa kuldristi väljaandmise otsustab Sihtasutuse Jõgevamaa Arendus- ja Ettevõtluskeskuse nõukogu. Korraline andmine toimub üks kord aastas – 24. veebruariks, Eesti iseseisvuspäevaks. Esimest korda anti need välja 2006. aastal. Teenetemärki võib saada kord elu jooksul.

Teeneteristi kavandi autor on Heino Prunsvelt.

## Teenetemärgi saajad
*2006 Tiiu Luga, Wojciech Wroblewski, Kaupo Ilmet
*2007 Arvi Tammel, Mauri Heinonen, Minni Tarum, Toivo Tõnson
*2008 Erkki Kukkonen, Andres Koern, Rein Mõts, Jüri Morozov
*2009 Kuno Männik, Airi Rütter, Mati Kepp, Mai Treial, Ants Orgulas, Toomas Vahur, Ari Åberg, Endel Kiisk
*2010 Ludmilla Hannula, Toivo Kens, Laine Lembavere, Margus Oro, Janno Rosenberg
*2011 Jaan Aiaots, Inge Kottisse, Hendrik Allsaar, Meelis Paavel, Tiit Maripuu
*2012 Maria Firsova, Arved Külanurm, Peep Põdder, Tarmo Tein, Haana Zuba-Reinsalu
*2013 Kari Juhani Hätönen, Andres Kert
*2014 Helje Tamme, Arvi Kink, Urmas Astel, Ahti Kalde
*2015 Hannes Alusalu, Aivar Kokk, Viivi Lani, Eha Niglas, Harri Virta
*2016 Aimar Arula, Anne Mihkeles, Juss Maurer, Jaanus Murakas
*2017 Reet Alev, Indrek Eensalu, Neeme Katt, Taisto Liivandi, Rutt Tänav
*2021 Krista Pedak, Aime Meltsas, Uno Saks
*2023 Heidi Paabort, Priit Pettai, Viktor Svjatõšev
*2024 Mare Rosin, Lembit Paal
*2025 Andres Lippur, Toivo Uusna
*2026 Tiina Tegelmann, Markus Haamer, Verner Mölder

## Viited

## Välislingid
*Maakondlikud tunnustused
Ryōta Murata

**Ryōta Murata** (jaapani **村田 諒太** *Murata Ryōta*; sündinud 12. jaanuaril 1986 Naras) on Jaapani poksija.

Murata võitis keskkaalus (kuni 75 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. 

Murata sai keskkaalus (kuni 75 kg) 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Jevhen Hõtrovile (Ukraina) .

## Viited

## Välislingid
*
Nikolai Aksinin

**Nikolai Aksinin** (vene keeles *Николай Михайлович Аксинин*; 1. mai 1925 Glamazdino, Glamazdino vald, Dmitrijevi maakond, Kurski kubermang (praegu Homutovka rajoon, Kurski oblast) – 8. aprill 1993 Tallinn) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralmajor) ja Eesti NSV poliitik.

Tema vanemad olid kolhoosnikud. Ta lõpetas 1956. aastal Sverdlovski oblasti Kamõšlovi linnas keskkooli, 1959. aastal Stalini-nimelise soomusväe akadeemia ja 1970. aastal Kõrgemad Akadeemilised Sõjaväekursused.

Aastatel 1941–1943 töötas ta traktoristina Saratovi oblastis. 1943. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Teisest maailmasõjast võttis ta osa 1. Balti rinde koosseisus. Augustis 1944 osales ta kuulipildurite rühma komandörina Ida-Preisimaal Nemunase jõe forsseerimisel, kus sai haavata. Pärast haiglaravi teenis ta 1983. aastani Nõukogude soomusväes (sh 1969–1974 Tallinnas).

Pärast erruminekut tegutses ta sõjaveteranide organisatsioonides. Ta valiti Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liikmeks.

Aksinin suri 8. aprillil 1993 ja maeti 14. aprillil 1993 Liiva kalmistule.

## Viited

## Kirjandus
*"Kes on kes Eesti poliitikas". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1992
*Nekroloog (vene keeles). *Молодёж Эстонии*, 13. aprill 1993
Jānis Vanags

**Jānis Vanags** (sündinud 25. mail 1958 Liepājas) on Läti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulik, aastatel 1993–2025 peapiiskop. 

Ta lõpetas aastal 1976 Liepāja 5. Keskkooli ja aastal 1982 Läti Riikliku Ülikooli keemiateaduskonna. 

Ta on töötanud keemiaõpetajana Riia 31. Keskkoolis. Ta õppis Läti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulikus seminaris. Ta ordineeriti 1. detsembril 1985 õpetajaks.

Pärast ordineerimist määrati ta vaimulikuks Saldusesse; ta on hooldanud ka Gaiķi, Skrunda ja Lutriņi kogudusi. 
22. novembril 1992 sai autoõnnetuse tagajärjel surma peapiiskop Kārlis Gailītis ja Vanags valiti 26. jaanuaril 1993 uueks Läti Evangeelse Luterliku Kiriku peapiiskopiks (ta sai valimistel 85% võimalikest häältest). 29. augustil 1993 introdutseeriti ta ametisse. 

Vanags on konservatiivne teoloog ja Läti Luterlikku Kirikut peetakse üheks maailma konservatiivseimaks luterlikuks kirikuks. Pärast Vanagsi ametisse valimist ei ole naisi enam pastoriteks ordineeritud. Ta on ka abordi ja eutanaasia vastu ning julgustab homoseksuaalseid inimesi olema vooruslikud.  

Pärast 32-aastast teenistust peapiiskopina otsustas Vanags minna emerituuri, ta oli ametis kuni 29. augustini 2025, mil temalt võttis ameti üle sama aasta 7. juunil peapiiskopiks valitud Rinalds Grants.

## Isiklikku
Ta on abielus ja kolme lapse isa.

## Tunnustus
*2006 Maarjamaa Risti III klassi teenetemärk 
*1998 Kolme Tähe Ordeni suurohvitser

## Viited
Linda Kits-Mägi

**Linda Kits-Mägi** (aastani 1939 **Linda Mägi**; 3. juuni 1916 Jekaterinburg – 19. märts 1990 Tartu) oli eesti maalikunstnik.

Sündis Venemaal piiritusemeistri perekonnas. Elas 1921. aastast Eestis. Õppis alates 1934. aastast Kõrgemas Kunstikoolis Pallas. Lõpetas Tartu Kõrgemad Kujutava Kunsti Kursused 1943. aastal Ado Vabbe õpilasena. Seejärel töötas Tartus vabakunstnikuna. 

Kunstnike Liidu liige alates 1944. aastast.

Loonud peamiselt natüürmorte, lille- ja interjöörimaale. Maalinud impressionistliku käsitlusega elurõõmsaid, särava ja heleda koloriidiga ka maastiku- ja linnavaateid ning portreid. Tugeva ja kõigutamatu natuuriga jäi ta nii sotsialistliku realismi pealetungil kui ka mõjuka kunstnikust abikaasa Elmar Kitse kõrval truuks oma naiselikule maalilaadile. 

Väljaspool õpilasnäitusi esines kunstnik laiema avalikkuse ees esimest korda 1940. aastal Tallinna Kunstihoones toimunud sügisnäitusel. 1960. aastal korraldas Tartu Riiklik Kunstimuuseum Linda Kits-Mäe kui väljapaistva Tartu naiskunstniku isikunäituse, kus oli eksponeeritud üle saja teose. Isikunäitused toimusid ka aastatel 1960, 1973 ja 1987.

## Tunnustus
* 1986 – Konrad Mäe preemia
* 1987 – Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku
Oli Elmar Kitse abikaasa ning kunstnik Saskia Kasemaa ja flöödimängija Margus Kitse ema.

## Kirjandus
* "Linda Kits-Mägi maalid", Tartu Riiklik Kunstimuuseum, 1986 (eesti- ja venekeelne näitusekataloog)

## Välislingid
* Linda Kits-Mägi teostevalik Haus galerii kodulehel
Gremjatšaja torn

**Gremjatšaja torn** (vene keeles *Гремячая башня*, 'kõmisev torn') on kindlusetorn, mis kuulus Pihkva kindluse kaitsesüsteemi kirdeossa Pihkva jõe paremkaldal. Kuuekorruselise silindrikujulise torni kõrgus on 20 m, diameeter alusel 15 m.

Gremjatšaja on Pihkva ainus torn, mille ehitusaasta on täpselt teada: *"7033. aastal (1525. aastal) käskis vürst [[Vassili III|Vassili Ivanovitš]] oma djakil [[Mihhail (Misjur) Munehhin]]il rajada kivitorni Gremjatšaja mäele Pihkva jõe käänukohal."*

Gremjatšaja ehk Kislinskaja torni nimetati algselt Kosmodemjanskaja torniks samas paigas varem asunud Kosmodemianski kloostri järgi. Algne Gremjatšaja torn asus Gremjatšaja värava kohal, aga kui see purustati, hakati seda nime kasutama Kosmodemjanskaja torni kohta.

## Kirjandus
*Евлентьев К. Г., "Об археологической экспедиции для исследования Псковских подземелий". Псков, 1873
*Окулич-Казарин Н. Ф., "Спутник по древнему Пскову". Псков, 1913. С. 190–192
*Спегальский Ю. П. "Архитектурно-художественные памятники". Псков, 1978 . С. 205–206
*Степанов Ю. "Легенды и предания Псковщины". Псков, Информационное агентство "Псков-инфопресс", 1993. С. 53
*Седов Вл. Вл., "Псковские храмы 16 века". М., 1996. С. 40–46
*Шулакова Т. В., "Храмы Пскова. Архитектурный путеводитель". Псков, 2003.
*Власов А. С., Элькин Г. Н., "Древнерусские крепости Северо-Запада". Спб., 2011. С. 215–217

## Välislingid

*"Гремячая гора" Pihkva kodulehel
*"Легенды Гремячей башни" Pihkva muuseumi kodulehel
Lo-Pu Chang

**Lo-Pu Chang** (hiinapäraselt **張 羅普**; 2. veebruar 1929 Tianjin, Hiina – 2005) oli Hiina Vabariigi (Taiwani) poksija.

Chang osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Edward Crookile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. 

## Viited

## Välislingid
*
Oeconomicum

**Oeconomicum** oli Tartu Ülikooli majandusteaduskonna hoone, mis asus Tartus Ülejõe linnaosas Emajõe kaldal aadressil Narva maantee 4.

Teaduskond alustas tööd Oeconomicumis 1999. aasta kevadel. Hoones on tegutsenud ka kohvik Engels.

Hoone lammutati 2018. aastal ning selle asemele kerkis 2019. aastal uus Delta keskus.

## Viited
Marion Cotillard

**Marion Cotillard** (sündinud 30. septembril 1975 Pariisis) on prantsuse näitleja.

## Filme

## Välislingid

*
Liam Neeson

**William John Neeson** (sündinud 7. juunil 1952) on Põhja-Iirimaalt pärit näitleja. 
 
## Tunnustus
Neeson on pälvinud palju tunnustust, muu hulgas on teda nomineeritud Oscarile, BAFTA auhinnale, kolmele Kuldgloobusele ja kahele Tony auhinnale. 2020. aastal paigutas ajaleht The Irish Times ta Iirimaa 50 parima filminäitleja nimekirjas seitsmendale kohale. Neeson määrati 2000. aastal Briti Impeeriumi Ordu ohvitseriks.

2009. aastal, peaaegu 40 aastat pärast seda, kui ta oli lõpetanud Belfasti ülikoolis füüsika ja arvutiteaduse bakalaureuseõpingud, omistas ülikool talle audoktori kraadi. 2011. aasta märtsis määrati ta UNICEF-i hea tahte saadikuks.

Jaanuaris 2018 andis Iirimaa president Michael D. Higgins talle üle autasu välismaal osutatud teenete eest Iirimaale (Presidential Distinguished Service Award for the Irish Abroad), mida president kirjeldas kui tunnustust „välismaal elavatele iirlastele, kes saadavad midagi korda inimkonna hüvanguks”.

## Isiklikku
Neesonil on 2009. aastast Iirimaa ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus. Ta peab end peamiselt iirlaseks.

Neeson elas 1980. aastate alguses koos näitleja Helen Mirreniga. Nad tutvusid filmi „Excalibur” (1981) võtetel. Aastatel 1991–1992 elas Neeson koos Barbra Streisandiga.

Seejärel tutvus Neeson 1993. aastal New Yorgis Broadwayl lavastuse „Anna Christie” loomise ajal näitleja Natasha Richardsoniga. Nad abiellusid 3. juulil 1994 ja said kaks poega: Micheál (sünd 1995) ja Daniel (sünd 1996). Richardson suri 18. märtsil 2009 Mont Tremblanti kuurordis Montréali lähedal suusaõnnetuses saadud ajutrauma tagajärjel. Neeson annetas abikaasa elundid siirdamiseks.

2025. aastast elab Neeson koos näitleja ja modelli Pamela Andersoniga, kellega ta tutvus filmi „Palja relvaga” („Naked Gun”) võtetel.

## Osaline filmograafia
Neeson tegi oma filmidebüüdi 1978. aastal filmiga „Pilgrim's Progress”, kus ta kehastas Jeesus Kristust. Ta tõusis filmimaailmas esile Oskar Schindleri rolliga Steven Spielbergi holokaustidraamas „Schindleri nimekiri” (1993). Selle rolli eest pälvis ta parima meespeaosatäitja Oscari nominatsiooni.

## Viited
Vastupinge

**Vastupinge** on elektroonikas sellise polaarsusega elektripinge, mis põhjustab ühesuunalise juhtivusega ahelas vaid tühise elektrivoolu tekkimise. Vastupinge võib olla rakendatud nii komponendile (elektrovaakumseadis, gaaslahendusseadis, pooljuhtseadis) kui ka selle osale (pn-siire).

## Vaata ka
*Päripinge
Valois-Burgundia dünastia

Mõiste "**Valois Burgundia** hertsogid" tekkis dünastia jaoks, mis algas pärast seda, kui Valois'de Prantsusmaa kuningas Jean II (ka Burgundia hertsog **Jean I**) andis Burgundia hertsogkonna oma nooremale pojale Philippe Julgele. See eristub Kapetingide Burgundia dünastiast, mis põlvnes Prantsusmaa kuningast Robert II-st, kuigi mõlemad dünastiad kuuluvad Kapetingide dünastiasse.

*Philippe Julge, Burgundia hertsog **Philippe II** (1363–1404)
*Jean Kartmatu, Burgundia hertsog **Jean II** (1404–1419), Flandria krahv (1405-1419)
*Philippe Hea, Burgundia hertsog **Philippe III** (1419–1467), Flandria krahv  (1419-1467)
*Charles Südi, või "Charles Tormakas" ("Charles le Temeraire"), Burgundia hertsog (1467–1477), Flandria krahv (1467-1477)
*Marie, või "Marie Rikas", Burgundia hertsoginna (1477–1482), Flandria krahv (1477-1482)
Arcade Fire

**Arcade Fire** on 2001. aastal Kanadas Montréalis loodud *[[indie rock]]*i ansambel. Ansambli koosseisu kuuluvad abikaasad Win Butler ja Régine Chassagne koos Will Butleri, Richard Reed Parry, Tim Kingsbury, Jeremy Gara ning Sarah Neufeldiga.

## Diskograafia
### Albumid
* "Funeral" (2004)
* "Neon Bible" (2007)
* "The Suburbs" (2010)
* "Reflektor" (2013)
* "Everything Now" (2017)
* "We" (2022)
* "Pink Elephant" (2025)

## Välislingid

* Koduleht
The Shins

**The Shins** on 1996. aastal USAs Albuquerque'is loodud *[[indie rock]]*'i bänd. 

Ansambli koosseisu kuuluvad James Mercer (vokaal, kitarr), Joe Plummer (trummid), Jessica Dobson (kitarr), Yuuki Matthews (bass) ja Richard Swift (süntesaator). Praegu tegutseb bänd Portlandis.

## Diskograafia

### Albumid
* "Oh, Inverted World" (2001)
* "Chutes Too Narrow" (2003)
* "Wincing the Night Away" (2007)
* "Port of Morrow" (2012)