open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vasknarva vald (1939)

**Vasknarva vald** oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950. Vallamaja asus Jaama külas.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776):

Vasknarva valda kuulusid külad: Vasknarva küla, Smolnitsa, Remniku, Jaama, Karoli, Agusalu, Permisküla, Kuningaküla.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Jaama külanõukogu, Permisküla külanõukogu ja Remniku külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Jõhvi rajooni koosseisu.

## Viited
Vaivara vald (1939)

**Vaivara vald** oli vald Virumaal aastail 1939–1949 ja Jõhvi maakonnas aastail 1949–1950.

Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets, ning Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776):

Alutaguse valda kuulusid: Vodova, Oovi, Metsküla, Tõrvajõe, Tõrvajõe-Vanaküla, Põlendiku, Peeterristi, Lapiotsa, Vanaküla, Sininõmme, Kudruküla, Riigiküla, Tuulukse, Kivisaare, Puhkova, Laagna, Meriküla, Udria, Pähklimäe, Vepsküla, Vaasovi, Orujõe, Tsornajõe, Joala, Kalmujõe, Mudajõe, Hermomäe, Helgepõllu, Soldina, Sundja, Arumäe, Hiiemetsa, Auvere, Kärekonna, Vallisaare, Putki, Ühekonna ja Mustajõe külad.

24. veebruaril 1940 avati vallas elektrivõrk, mis hõlmas 5 küla 68 taluga. 23 km pikkuse liini ehitajaks oli Vaivara elektriühing. Liini ehitamiseks sai ühing 27 000 krooni laenu Rahvamajanduse Elustamise Fondilt. Liini ja valgustusseadmete kulu oli talu kohta keskmisel 340 krooni.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Perjatsi külanõukogu, Türsamäe külanõukogu ja Vaivara külanõukogu. 30. detsembril 1947 Vaivara külanõukogu kaotati ja ühendati Perjatsi külanõukoguga. 13. mail 1950 muudeti töölisaleviks Viivikonna asula. 26. septembril 1950 allutati valla maa-ala Narva linnanõukogule. 

## Vaata ka

* Vaivara mõis, Vaivara kihelkond

## Viited
Narva vald

**Narva vald** oli vald Viru maakonnas Narva jõe idakaldal 18. jaanuarini 1945. Narva vald koos Raja ja Piiri vallaga moodustasid Narva-taguse. Vallamaja asus Väikülas.

Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets. 

Vald kuulus Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

## Ajalugu
21. jaanuar 1927 täpsustas Viru maavalitsus, et Naroova-Jõesuu alevi, Naroova valla ja Naroova jõe nimedes Akadeemilise Emakeele Seltsi kaalutlemisel ja maavalitsuse vastava otsuse põhjal 20. novembril 1926, protokoll nr 71 §§ ll ja 14 tuleb "Naroova“ asemel tarvitada ja kirjutada "Narva“.

1939. aastal toimunud haldusreformiga ühendati paljud väikesed vallad elujõulisemateks, Narva valla piire ei muudetud, uus Narva vald asutati senise Narva valla piires. 

Detsembris 1939 valis Narva vallavolikogu vallavanemaks tagasi Nikolai Raja, abivallavanemaks Narva põllumeeste konvendi esimehe Aleksander Laasi.

1941. aastal asutati vallas kolhoosid Krasnaja Niva ja Krasnaja Korovka.

## Rahvastik
1922. aastal oli Narva vallas 350 eestlast (12,5%), 1765 venelast (63,0%) ja muid rahvusi 684 (24,5%) – kokku 2799 elanikku.

1934. aastal oli Narva vallas 600 eestlast (20,8%), 1449 venelast (50,0%) ja muid rahvusi 845 (29,2%) – kokku elas vallas 2894 inimest.

## Asustus
Narva valda kuulusid külad: Keldrimäe, Lilienbachi, Uusküla, Natalino, Dolgaja-Niiva, Zahonje (Sahonje), Popovka, Odrasaare, Komarovka, Risu, Lömmi, Karuküla, Zaretšje, Karlova, Väiküla (Venkul), Saarküla (Sarkul), Karstela (Karostel), Gorka, Tõrvala (Smolka), Kallivere küla, Kallivere kruntnikud, Kallivere ülejõe, Rägala, Vanaküla, Feodormaa, Raja, Kullaküla, Hannike ja Ropsa.

## Viited

## Kirjandus
*Piiriäärsetele küladele uued nimed. Rahvaleht nr 10, 12. jaanuar 1939, lk 1
Piiri vald

**Piiri vald** (1939. aastani *Kose vald*) oli vald Virumaal Vaivara kihelkonnas Narva jõe idakaldal aastail 1939–1945. Vald moodustati senise Kose valla piires. Piiri vald koos Raja valla ja Narva vallaga moodustasid Narva-taguse. Vallamaja asus Krivasoo külas. Valla pindala oli 160 km².

Kose vald (vene keeles Козельскaя) eksisteeris alates 1920. aastast kuni 1939. aastani Narva jõest ida pool asunud maa-alal, mis pärast Eesti Vabadussõja edukat lõppu oli liidetud Tartu rahulepingu alusel Viru maakonnaga.

Vald kuulus Riigivolikogu 66. valimisringkonda, kust valiti Aleksander Ossipov, ja Vasknarva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Piiri valla riigimõisad: Dundukovi mõis, Gromovo mõis, Marinskaja mõis, Urakonda mõis, Uue-Rantovka mõis, Vana-Rantovka mõis.

## Ajalugu
1939. aastal toimunud haldusreformiga moodustati Kose vallast selle senistes piirides Piiri vald.

## Rahvastik
1922. aastal oli Kose vallas 113 eestlast (8,7%), 1194 venelast (91,1%) ja muid rahvusi 3 (0,2%) – kokku 1310 elanikku.

1934. aastal oli Kose vallas 145 eestlast (11,3%), 1135 venelast (88,2%) ja muid rahvusi 7 (0,5%) – kokku 1287 elanikku.

1. aprillil 1939 oli vallas 1202 elanikku.

## Asustus
Piiri valda kuulusid külad: Kossari (vene k. *Косари*),  Pustoi Konets, Skorjatina Gora, Ust-Žerdjanka, Suur-Žerdjanka, Romanovštšino, Nižõi, Krjuša Lukina-Gora, Kriuša, Kivikonda, Kljušna puustus, Vlasovo puustus, Dolgaja-Niva, Kasekonda, Uusna.

## Viited

## Kirjandus
* "Kogu vald võitleb karskuse eest, kuid viina juuakse ikkagi". Lääne Elu nr 119, 16. oktoober 1939. Lk 2.
Raja vald

**Raja vald** (kuni 1939. aastani * Skarjatina vald*, eestipäraselt ka *Karjati vald*) oli vald Narva jõe ülemjooksu idakaldal aastatel 1920–1945. Vallamaja asus Skarjatina Gora külas.

Valda kuulusid külad: Konduši I küla, Konduši II küla, , Kuritšeki küla, Mokredi küla, Omuti I küla, Omuti II küla, Radoveli küla, Skamja küla, Skarjatina Gora küla, Stepanovštšina küla, Suur Perevoloki küla, Suure Zagrivje küla, Väike Zagrivje küla, Zaborovje (*Заборовье*) küla, Vtroja küla, Uue Gorodenka asundus.

Valla riigimõisad: Annenskoje mõis (Annemõis), Korsakovi mõis, Remenniku mõis, Zaglištše mõis, Zagrivski Obrezi mõis, Väike-Tetšino mõis.

## Ajalugu
Enne 1920. aastat oli hilisema Karjati valla territoorium põhiosas Peterburi kubermangu Oudova maakonna Karjati vald, väike lõunaosa kuulus sama maakonna Vjažitsõ valda.

Alates 1920. aastast kuulus Karjati vald Vaivara kihelkonda Virumaal. Karjati vald (Narva jõe ülemjooksul) koos Kose valla (Narva jõe keskjooksul) ja Narva vallaga (Narva jõe alamjooksul) moodustasid Narva-taguse.

1928. aastal Riigikogus vastu võetud seaduse järgi oli välismaalastel keelatud omandada, vallata või kasutada kinnisvara Karjati vallas (samuti teistes piiriäärsetes valdades).

Raja vald moodustati 1939. aastal toimunud haldusreformiga senise Karjati valla piires ehk siis Karjati vald nimetati ümber Raja vallaks.

Pärast 1939. aasta valdade reformi pakuti välja ka Narva-taguste alade venepäraste asulanimete eestistamist: Skarjatina Gora – Karjati, Stepanovštšina – Kalda, Djuk – Kalaküla, Perevolok – Perve, Skamja – Kambi, Kuritšek – Kurundi, Vtroja – Raja, Radoveli – Raadvere, Zaborovje – Tagametsa, Kukin Bereg ja Malentsovo – Aru.

1944. aasta novembris arvas Vene NFSV Raja valla territooriumi Leningradi oblasti Slantsõ rajooni koosseisu.

## Rahvastik
1922. aastal oli Karjati vallas 118 eestlast (3,4%), 3374 venelast (96,4%) ja muid rahvusi 7 (0,2%) – kokku 3499 elanikku.

1934. aastal oli Skarjatina vallas 158 eestlast (4,6%), 3290 venelast (95,0%) ja muid rahvusi 16 (0,4 %) – kokku 3464 elanikku.

1929. aastal oli Karjati vallas 619 talundit. Valla elanikest umbes 95% olid venelased. 

## Asustus
Valda kuulusid külad: Skarjatina, Stepanovtštšina, Mokredi, Zaborovje, Djuk-Perevoloka, Radoveli, Zagrivje, Konduši ja Omuti, Vtroja, Skamja, Kuritšek, Perevolok, Kukin Bereg, Malintsevo ja Remenniku (*Ременник*) talu (Vtroja jõel).

Valla alal asusid ka kadunud külad: Kakolok (*Каколки, Коколок*), Kuritšek (*Куричек, Курица, Выдрино*), Malentsevo (*Маленцово, Малинцово, Самохон*).

## Viited
Kalda vald

**Kalda vald** (1922–1939 *Kulje vald*) oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1922–1945.

Vallamaja asus Kulje külas.

Esimene vallavanem oli Mihhail Reino.

1939. aasta vallareformiga muudeti valla nime, kuid mitte valla piire.

Vald kuulus Riigivolikogu 28. valimisringkonda, kust valiti Nigul Kaliste. Vald kuulus Värska põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Kalda valda kuulusid külad: Külje, Dubki, Samosje, Sabolotje, Suure-Drisliviku, Väike-Drisliviku, Glasovo, Kirsino, Suhlovo, Dalnevo, Martõsovo, Krasnaja Gora, Lisje, Kolpino, Medli, Sartovo, Kolomtsa, Budovitsi, Medovo, Suure-Seltsõ, Väike-Seltsõ, Kamenka, Rozitsa, Dalnevo (Taalna) ja Puudovitsa (Budoviži), ning Kamenka ja Kolpino saar.

## Viited
Mäe vald

**Mäe vald** oli vald Petserimaal aastail 1922–1945 ja Võrumaal aastail 1945–1950. Vallamaja asus tänapäeva Toomasmäe küla aladel (Töganitsa külas).

Aastatel 1922–1923 kandis vald nime **Mikitamäe vald**.

Valla pindala oli 102,5 km². 

1922. aasta rahvaloenduse andmeil oli vallas 3016 elanikku ja 32 küla. 

1. aprillil 1939 oli vallas 3310 elanikku.

Vald kuulus Riigivolikogu 28. valimisringkonda, kust valiti Nigul Kaliste.

13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Mikitamäe külanõukogu ja Võõpsu külanõukogu. 26. septembril 1950 arvati valla maa-ala Räpina rajooni koosseisu.

## Viited
Lõuna vald

**Lõuna vald** oli vald Eesti Petseri maakonnas aastail 1939–1945.

Valla keskus oli Laura küla. Lõuna vald moodustati 1939. aastal Laura valla ja osaliselt Rootova valla aladest (Litšnikovo, Tarantajevo, Slizujevo ja Gorbunovo küla).

Vald kuulus Riigivolikogu 30. valimisringkonda, kust valiti Georgi Orlov. Vald kuulus Lõuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Lõuna valda kuulusid Poddubje, Fedossõ, Baskakovo, Šumräninovo, Podgorje, Bobrenki, Ramšino, Nikolštšino, Laura, Panjkovo, Slizujevo, Gorbunovo, Lidva II, Laura mõis, Goruška, Sohhino, Stukolovo, Väike-Apolihino, Suure-Apolihino, Gribuši, Gagulino, Mildino, Zahharevo, Stehnovo, Bobrovo, Sohhino, Lamištše, Suzikovo, Mildino, Borissovo, Kalvino, Tarantajevo, Litšnikovo puustused, Smolänka, Terehovo, Prektiši, Väike-Zamošje, Suure-Zamošje, Hrebtõ, Kõrgesilla, Papuševo, Durkovo, Usaadištše, Zamošje Borissovo, Jevdokimovo, Bruniševo, Šelehovo, Kendiši, Krassikovo, Võstavka, Võrvino, Kljutšištše, Tšuhhnovo, Botvino, Stolbovo, Suure-Kikutõ, Väike-Kikutõ, Medvedkovo, Plastinovo, Kostomarõ ja Ljubätovo küla.

## Viited
Linnuse vald

**Linnuse vald** oli vald Eesti Petseri maakonnas  aastail 1939–1945. Vallamaja asus Irboskas.

Linnuse vald moodustati endise Irboska valla piirides.

1. aprillil 1939 (haldusreformi jõustumise päeval) oli vallas 10 231 elanikku; see oli suurima elanike arvuga vald kogu tolleaegses Eestis.

Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev.

Vald kuulus Linnuse põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Linnuse valda kuulusid: Brodi, Lopotovo, Irboska, Vastse, Mäe-Krupski, Alam-Krupski, Zamogilje, Kamenka, Tretjakovo, Kljukušino, Turoki, Botagovo, Zehnovo, Kurkovo, Kolosovka, Terebi, Kilski, Tšitševka, Põževo, Borševitsa, Avdaševo, Belkovo, Davõdovo, Novaja, Kulanovo, Kostino, Poddubje, Rešetovo, Drozdovo puustus, Golikovštšina puustused,  Mihhalevo, Anaškino, Petrovski, Kosõgino Gora, Velje, Goristnitsa, Kotja Gora, Bor Belkovo, Babino, Polzohnovo, Zababje, Zagrivje, Lebeži, Ledištse, Teševitsa, Plesoki, Suure-Miltsa, Väike-Miltsa, Dubniki, Piskoni, Podvišenje, Zalavje, Kräkovo, Zujevo, Filipkovo, Zabrodje, Volkovo, Slizovo, Maia, Rogovo, Stankovo Konetski, Djatlovo Makarovo, Gusinetsa, Zahnovo Mitino, Bobkovo, Gnilkino, Vertuškino, Zadrebje, Mokšino, Trostino külad.

1940. aastal suri Avdašovo külas 110-aastane E. Simeonova, kes oli Eesti vanim inimene juba 1934. aasta rahvaloenduse ajal.

## Viited
Saatse vald

**Saatse vald** (aastail 1922–1939 **Satserinna vald**) oli vald Petserimaal aastail 1922–1945 ja Võrumaal aastail 1945–1950. Vallamaja asus Satseri külas.

13. septembril 1945 moodustati vallas Matsuri külanõukogu ja Satserinna külanõukogu.

26. septembril 1950 arvati vald Räpina rajooni koosseisu.

## Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

## Viited
Senno vald

**Senno vald** oli vald Petserimaal aastail 1920–1945. Vallamaja asus tänapäeva Uus-Irboska küla aladel.

1934 oli vallas 8860 elanikku. 1. aprillil 1939 oli vallas 10 078 elanikku. Valla pindala oli 215 km².

Vald kuulus Riigivolikogu 29. valimisringkonda, kust valiti Vladimir Roslavlev.

Vallas oli Senno küla.

## Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

## Viited
Petseri vald

**Petseri vald** oli vald Eesti Petseri maakonnas  aastail 1920–1945. 1939. aasta vallareform valla piire ei muutnud.

Vald ümbritses Petseri linna, selle pindala oli 435,5 km² ja elanike arv 1934. aastal 7042, neist eestlasi 28,2%. Vallamaja asus Petseris.

## Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938

Petseri valda kuulusid: Kunitsina Gora, Bogdanovka, Sloboda, Suur-Tsaltsovo, Väike-Tsaltsovo, Abramihino, Košelovka, Moškovo, Uus-Butõrka, Tivikovo, Podovalitsa, Kosje Zagorje, Väike-Patškovka, Suur-Patškovka, Ragosino, Mõlnikovo, Gorki Lebedõ, Bobkovo, Pitalovo, Rõsevo, Herkovo, Demidovo, Bulatnovo, Jandovino, Šamihino, Tišinka, Kalugino, Gološtšenkovo, Gorka Goruška, Uljantsevo, Ševelevo, Lõsihino, Pavlovo, Babino, Ulanovo, Muraškino, Belousovo, Väike-Goruška, Suur-Goruška, Morozovo, Marino, Kurjanovka, Tailovo, Novaja, Teterkino, Amskovo, Pometkino, Tsernojarovo, Tšavõdovo, Tšerepovo, Laasarevo, Katelevo, Petseri raudteejaam, raudteevahi maja, Petseri haigla, Kesk-Netsaja, Jupatovo, Lahnovo, Vedernika, Vaartsi, Säpina, Plastõrkovo, Vammuste, Matsuri, Vorobi, Koidula, Puravitsa Võselok, Suur-Puravitsa, Väike-Puravitsa, Golovino, Nutretsovo, Podtekalovo, Fomina veski, raudteevahi majad nr. 605, 604 ja 602, raudteevahi maja, raudtee kasarm nr. 606, Zalesje, Stukolovo, Golino, Volodino, Dekšino, Gorelõi Rei, Väike-Zadrebje, Suur-Zadrebje, Tsivilevo, Gvosdnikovo, Dõmkova, Jemeljanovo, Verebkovo, Rogova Gora, Ülem-Bõstra, Alam-Bõstra, Belska, Volkovo, Slähovo, Repino, Rozikovo, Laptevo, Mednikovo, Borok, Zatulje, Kudrovo, Zašino, Rossolovo, Gorohovo, Aristovo, Krivonožka, Poljanõ, Sõromjatino, Romanovo, Plitanovo, Uspensko külad, Založje mõis, Dõmkovo, Rogova Gora, Roroki puustus ja Kudrovo puustused.

## Viited
Roodva vald

**Roodva vald** oli vald Petserimaal aastail 1939–1945.

Roodva vald moodustati senise Rootova valla maa-alast, välja arvatud Litšnikovo, Tarantajevo, Slizujevo ja Gorbunovo küla piirkond, mis arvati vallareformiga Lõuna valda.

Vallamaja asus Roodva külas.

Vald kuulus Riigivolikogu 30. valimisringkonda, kust valiti Georgi Orlov. Vald kuulus Lõuna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.

Esimene vallavanem oli Paul Laats.

## Viited
Vilo vald

**Vilo vald** oli vald Petserimaal aastail 1922–1944.

Suuremad külad olid Pankjavitsa, Mitkovitsa (Mitkovitsõ) ja Vilo.

Siseministri 13. novembri ja 11. detsembri 1928 otsustega Vabariigi Valitsuse 29. juuni 1928 otsuse alusel eestistati mitme Vilo valla küla nimi:
*Saltanovo küla Saloste külaks (Saltanuva)
*Makarovo küla Mäe külaks (Makarova)
*Pokolodovo küla Tamme külaks (Pokolduva)
*Sokolovo küla Nurme külaks (Sokolova)
*Gagarino küla Virve külaks (Kagarinna)
*Katsevo küla Kalde külaks (Kaatsova)
*Lõkovo küla Ojavere külaks (Lõkova)
*Ogarevo-Marevo küla Ugavere külaks (Ugar'ova).

1934. aastal oli valla elanike arv 6841 ja pindala 192 km².

Vilo vallas oli mitu kooli – Molnika (Molniga), Sokolovo (Sokolova), Truba, Košelki (Koss'olka), Alaotsa, Jaaska, Pankjavitsa (Panikovitši)  ja Lõkovo (Lõkova) külas.

Vilo vallavanemad:
*?–1938 Vassili Tuvik
*1939–1940 Jaan Sõmmer

1944. aasta augustis liideti Vilo vald Vene NFSV Pihkva oblasti Petseri rajooniga. Pihkva oblastiga liitmise ajal elas Vilo vallas 3290 eestlast, kes moodustasid 66,3% valla elanikest.

## Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)

## Viited
Gunnar Koitsaar

**Gunnar Koitsaar** (sündinud 3. detsembril 1979) on eesti õpetaja ja kaitseväelane.

Kaitseväe juhataja 16.06.2011 ettepanekul ülendati ta leitnandiks.

Gunnar Koitsaar annab mitmes Eesti üldhariduskoolis riigikaitse ainetunde.

## Viited
Saint Lawrence'i laht

**Saint Lawrence'i laht** on Atlandi ookeani laht Põhja-Ameerika idakaldal. 

Loodes piirab lahte Labradori, kagus aga Nova Scotia poolsaar. Lahe suus asub Newfoundland. 

Lahe pindala on umbes 250 000 ruutkilomeetrit, sügavus kuni 572 meetrit. 

Lahte suubub Saint Lawrence'i jõgi.
Mats

**Mats** on üks paljudest mehenimedest, mis pärineb heebrea keelest - nimest Mattay, Mattithayu tähendas Jumala andi.

Seda nime kandis ka üks evangelistidest. Ladina keelde jõudis nimi kujul Matthaeus ning sealt edasi paljudesse keeltesse eri kujudel, sh Eestis levinud Mattias, Madis, Mats, Mati. Mads on levinud mehenimi Skandinaavias.

Kui rahvusvahelised eesnimed Eestis laiemalt levisid, sai Matsist eestlastest talupoegade seas levinud eesnimi. Valitsev klass – põhiliselt sakslastest mõisnikud – kasutas sõna "mats" eestlaste kohta halvustava tähendusega üldnimena. "Matslik" hakkas tähendama labast ja kasvatamatut käitumist ja olekut. Samas sõna "mats" omandas eestlaste seas pigem positiivse varjundi, nt rahvalikus laulus "Mats alati on tubli mees".

A. H. Tammsaare vastandas matsi kui alalhoidlikkuse ja visaduse kehastust ja vurlet kui iseloomutut konjunkturisti: *"Mats on traditsiooniline, püsiv, visa, alalhoidev. Mis tal on, sellest peab ta kinni, sest selle on ta omandanud mitte uisapäisa, vaid tasa ja targu, oma loomu ja tarvete kohaselt. Tema armastab isegi seda, mille käes ta kannatab ja millega peab verist võitlust."*

Nimepäev eestikeelse kalendri järgi on 24. veebruaril.

Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 87 inimest eesnimega Mats. Perekonnanimega Mats oli 67 inimest.

2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mats 88 mehel. Mats oli populaarsuselt 676. mehenimi. Mats oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli 31). Kõige populaarsem oli eesnimi Mats vanuserühmas 25–29, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 1,64.

## Tuntud Matse
*Sitakoti Mats, Kullamaa kiriku juurde maetud eesti talupoeg
*Mats Erdell, esimene eestlasest pandimõisa valitseja
*Mats Estonius, eesti arstiteadlane
*Mats Grant, eesti tõlkija ja kooliõpetaja
*Mats Kissa, eesti linatööstur 
*Mats Laarmann, eesti vallakooliõpetaja, põllumees ja poliitik 
*Mats Larsson, rootsi murdmaasuusataja
*Mats Mõtslane (õieti Mart Kiirats), eesti kirjanik
*Mats Nõges, eesti arst ja kultuuritegelane
*Mats Traat, eesti kirjanik
*Mats Tõnisson, eesti kirjamees
*Mats Õun, eesti kunstnik ja fotograaf
*Mats Wühner, eesti koolmeister ja rahvusliku liikumise tegelane

## Vaata ka
*Meie Mats

## Viited
Chuuki saared

**Chuuki saared** on saarestik Mikroneesias, osa Karoliinid. 

Saarte pindala on 100 ruutkilomeetrit. Saared on künklikud, kõrgus kuni 443 m. 

Saared kuuluvad Mikroneesiale.


Chuuk islands (satellite).JPG|Chuuki saarte satelliidipilt
Chuuk.jpg|Chuuki vaade
Aranküla peakraav

**Aranküla peakraav** on kraav Raplamaal Rapla vallas Arankülas, Ridakülas, Uuskülas ja Sulupere külas.

Peakraavi pikkus on 6,2 km ning see suubub paremalt Vigala jõkke. Peakraavi valgla on 15,9 km².

Peakraavi lähte lähedal ületab selle Tallinna–Pärnu raudtee. Samuti ületavad selle Rapla–Aranküla tee, Tallinna–Rapla–Türi maantee ja Rapla–Varbola tee. Suudmest umbes 400 m ida poole jääb Rapla linn.

Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.

Aranküla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1110405.

## Välislingid

*
Impulsstrafo

**Impulsstrafo** on transformaator informatsiooni ülekandmiseks impulsside vahendusel. Kui tavalise trafo korral on esmatähtis energia võimalikult kaovaba ülekanne, siis impulsstrafo peab impulsse üle kandma võimalikult moonutusvabalt, et säiliks impulsside kuju.

Impulsstrafosid kasutatakse info- ja kommunikatsioonitehnoloogias ristkülikukujuliste impulsside ülekandmisel eesmärgiga signaaliahelaid sümmetreerida ja  galvaaniliseks eraldada. 
## Vaata ka
*Elektriimpulss
*Transformaator
Kümme FBI tipptagaotsitavat

**"Kümme FBI tipptagaotsitavat"** on Ameerika Ühendriikide Föderaalse juurdlusbüroo (FBI) koostatav kümne kõige tähtsama tagaotsitava isiku nimekiri. Tasu nimekirjas oleva tagaotsitava tabamisele viiva informatsiooni eest on 100 000 USA dollarit, kui pole märgitud teisiti. 

Seisuga 16. mai 2012 oli nimekirjas olnud kokku 496 inimest, kellest oli hiljem tabatud 466 (94%), kellest omakorda 154 (31%) tabati avalikkuselt tulnud vihje abil.

Tabatud kurjategijate näiteid:
* Edward Eugene Harper
* Emigdio Preciado, Jr. (tasu 200 000 dollarit)
* Usāmah ibn Lādin (tasu 50 000 000 dollarit)

## Välislingid
*The FBI's Ten Most Wanted Fugitives
Sõbralaat

**Sõbralaat** (soome keeles *sepramarkkinat*) on ajalooline sõbrakaubanduse vorm (laat), mida on eestlaste ja soomlaste vahelisel läbikäimisel peetud mõlemal pool Soome lahte üle 700 aasta. 

Soome väikesaarte asukad vahetasid sõbrakaubanduse raames kala- ja hülgepüügi saadusi, näiteks soolaräime, virulaste vilja ja liha, hiljem ka kartulite vastu. Samuti kaubeldi käsitöö ja villaga.

## Tänapäev
Vahepeal Nõukogude okupatsiooni tõttu peaaegu poolesajaks aastaks katkenud sõbrakaubandus taastati 1990. aastatel kultuuripäevadena, mida peetakse kordamööda Eestis ja Soomes. Soomes oli Kunda linna partneriks algul Lõuna-Kymenlaakso kaheksa valla maapiirkondade *Sepra ry*, alates 2004. aastast on partneriks Hamina linnavalitsus.
* 2002 – toimus sõbralaat Soome Virolahti vallas Klamilas.
* 2004 – suur käsitöölaat Kunda rannas
* 2006 – Soomes Haminas, kus laata külastas ligikaudu 15 000 inimest.
* 2008 – Kunda rannas (Mahu rannas ?)
* 2010 – Haminas
* 2012 – Kundas
* 2014 – Haminas (14.–15. juuni ?)
* 2016. aasta 9.-10. juulil Kundas
* 2018 – Virolahtis
* 2020 – Kunda rannas 11. juulil

## Viited

## Kirjandus
* Helmut Elstrok, Sõbrakaubandus - sepralaitos], 1999. Teavik 
* Üle mere sõprus : 700 aastat sõbrakaubandust. Koostanud Agu Veetamm. 2002. ISBN 9985641752
* Ystävyyttä yli meren : 700 vuotta seprakauppa. Koonnut Agu Veetamm. 2002. ISBN 9985641760

## Välislingid
* ESR-PROJEKTIN LOPPURAPORTTI Virolahden ja Viron välisen seprakaupan hengen elvyttäminen, 8.6.1999 – 30.9.2001.
* 2002. aasta Sepramarkkinat - Söbralaat - fotogalerii
* Raivo Raigna:."Majandus: Sõbralaat Kundas toimub vanade ärisuhete vaimus" Virumaa Teataja, 12. juuni 2008
* 2008. aastal toimus sõbralaat Kunda rannas
* Sõbralaat – turismi koostegu 2008
* Sõbralaat Mahu rannas
* Jouni Jäppinen, Ikuiset Seprat, Tytärsaarelaisten ikivanhat kauppasuhteet Pohjois-Viron rannikolla
*
Keevitusalaldi

**Keevitusalaldi** on keevitusseade, mis annab keevitamiseks vajalikku alalisvoolu. Traditsiooniline keevitusalaldi koosneb võrgutrafost, mis madaldab elektrivõrgu pinget, ja alaldist, mis muudab vahelduvvoolu alalisvooluks. Tavaliselt on kasutatud kolmefaasilist võrguvoolu ja vastavalt kolmefaasilist alaldit, sest siis on väljundpinge pulsatsioon vaid 4% (võrreldes ligi 50 protsendiga ühefaasilise alaldi korral).

Tänapäeval kasutatakse kompaktseid võrgutrafota alalisvoolu-keevitusseadmeid, nn keevitusinvertereid, mis muundavad ühe- või kolmefaasilise võrguvoolu vajalikuks keevitusvooluks elektroonilise impulsstoitelülituse abil.
## Vaata ka
* Kaarkeevitus
*Keevitustrafo
## Välislingid
* Keevitusalaldi
Estcoy-E

**Estcoy-E** oli Eesti jalaväekompanii, mis osales NATO juhitud sõjalisel operatsioonil Afganistanis.

Jalaväekompanii Estcoy-E oli 134-liikmeline.

Estcoy-E tegutses Lõuna-Afganistanis Helmandi provintsis Ameerika Ühendriikide 2. merejalaväebrigaadi koosseisus. Kompanii oli moodustatud Scouts-pataljoni baasil. Tegemist oli sama üksusega, mis 2010. aasta esimesel poolaastal kuulus Balti riikide ühise jalaväepataljoni NRF-14 koosseisus.

## Vaata ka
*Eesti NATO sõjalistes operatsioonides

## Viited

## Välislingid
*Washington Times kirjeldab Estcoy-E esimest kokkupuudet Talibaniga Postimees, 5. november 2009
*Valimisi turvanud Estcoy-E jõuab homme Afganistanist koju Postimees, 22. november 2009
*Aaviksoo ja Laaneots võtsid vastu Estcoy-E Postimees, 23. november 2009
Induktiivtakistus

**Induktiivtakistus** ehk induktiivne reaktiivtakistus on elektritakistus, mis esineb  induktiivsust omavatel elektriahela elementidel (näiteks induktiivpoolil) vahelduvvoolu korral. Mõõtühik on oom, tähis Ω.

Induktiivtakistus X_L   avaldub kujul
:X_L=2 \pi f  L,
kus f on vahelduvvoolu sagedus ja L on ahelaelemendi induktiivsus.

Valemist järeldub, et induktiivtakistus sõltub vahelduvvoolu sagedusest ning mida suurem on sagedus, seda suurem on ka induktiivtakistus.
## Vaata ka
* Reaktiivtakistus
* Näivtakistus
* Mahtuvustakistus
Must kassa

**Must kassa** on rahvapärane nimetus asutuse raha kohta, mis ei ole raamatupidamises arvel, vaid on mõne juhtiva töötaja valduses ja saadakse või kasutatakse ebaseaduslike tehingute puhul. 

Nõukogude Liidus oli see laialt levinud.
Bayelsa osariik

**Bayelsa osariik** on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas Nigeri jõe suudmealal.

Osariik eraldati 1996. aastal Riversi osariigist.

Jaguneb 8 omavalitsusalaks: Brass, Ekeremor, Kolokuma-Opokuma, Nembe, Ogbia, Sagbama, Southern Ijaw ja Yenagoa.

Peamiseks majandusharuks on nafta- ja maagaasitööstus. 30% riigi naftast puuritakse Bayelsas. Suurem osa elanikest on hõivatud kalanduses ja põllumajanduses.

Osariigi kuberner on alates 2012. aastast Henry Dickson.

## Välislingid

*Osariigi koduleht
Benue osariik

**Benue osariik** on 1. järgu haldusüksus (osariik) Nigeeria lõunaosas. Osariik on nime saanud Benue jõe järgi.

Jaguneb 23 omavalitsusalaks: 

Peamine majandusharu on põllumajandus. Kasvatatakse jamssi, riisi, kartulit, sojauba, maisi, maniokki jt põllukultuure. Maavaradest kaevandatakse lubjakivi ja kaoliini.
Harald Reinvald

**Harald Reinvald** (15. august 1921 Tallinn – 4. aprill 1997 Tallinn) oli eesti poksija. Ta poksis aastatel 1936–1950, alates 1943. aastast Nõukogude tagalas "Dünamos" ning alates 1944. aastast Tallinna "Dünamos".

Reinvald oli kukk-kaalus (kuni 53,5&nbsp;kg)  kolmekordne Eesti NSV meister (1945–1947). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 53,5&nbsp;kg)  II koha (1941) ja sulgkaalus (kuni 57,2&nbsp;kg) II koha (1948).

Reinvald sai NSV Liidu meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 53,5&nbsp;kg) IV koha (1944). Ta sai Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel II koha (1947).

Reinvald tegutses hiljem ka poksikohtunikuna ja juhtis oma surmani poksiveteranide ühenduse tööd.

## Kirjandus
*Henn Saarmann, Erlend Teemägi. "Eesti spordi biograafiline leksikon". Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2001
*Rein Pajur. "Poksi lugu". Tallinn 2009

## Välislingid
*
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Iolu Abil

**Iolu Johnson Abil** (sündinud 1942) on Vanuatu poliitik, kes oli 2. septembrist 2009 kuni 2. septembrini 2014 Vanuatu president.

Iolu Abil on pärit Vanuatu lõunapoolseimast provintsist Taféast Tanna saarelt.

Ta oli peaminister Walter Lini juhitava iseseisva Vanuatu esimese valitsuse liige.

2. septembril 2009 toimunud presidendivalimiste kolmandas voorus valis Vanuatu 52-liikmeline parlament Iolu Abili 41 poolthäälega järgnevaks viieks aastaks riigi presidendiks.
Merihein

**Merihein** (*Zostera* L.) on veetaimede perekond meriheinaliste sugukonnast.

Eesti territoriaalvetes on levinud pikk merihein (*Zostera marina*).
Näkirohi

**Näkirohi** (*Najas* L.) on veetaimede perekond kilbukaliste (mõne süsteemi järgi näkirohuliste) sugukonnast. 

Varasemad süsteemid on arvanud näkirohu omaette sugukonda.

Eestis on kaks levikult haruldast liiki:
**Najas marina*  – meri-näkirohi
**Najas flexillis* – nõtke näkirohi

## Liigid
**[[Najas filifolia]]*
**Najas flexilis* – nõtke näkirohi
**[[Najas gracillima]]*
**[[Najas graminea]]*
**[[Najas guadalupensis]]*
**[[Najas japonica]]*
**Najas marina* – meri-näkirohi
**[[Najas minor]]*
**Najas tenuifolia* – kuuma-näkirohi
**[[Najas wrightiana]]*
Pihutoidulised

**Pihutoidulised** on vees elavad loomad, kes eluks vajaliku energia saavad detriiti (detritofaagid) või planktonit (planktofaagid) tarbides.

Pihutoidulisi loomi saab jagada kolmeks:

* virustajad (aktiivsed filtraatorid). Siia kuuluvad paljud keriloomad, käsnad, karbid jt.
* kurnajad ehk (bio)filtraatorid (passiivsed filtraatorid). Tähtsaimad esindajad on planktontoidulised kalad, vesikirbulised jt.
* harjajad ehk kompajad. Tuntuimad esindajad on paljud ainuõõssed, mitmed peajalgsed jt.

## Viited
Reaktsioonidestillatsioon

**Reaktsioonidestillatsioon** (*Reactive distillation*) on protsess, kus reaktsiooninõu on ühtlasi ka destillatsiooni kolviks. Siin reaktsiooni produkti eraldamine ei nõua eraldi destillatsiooni etappi. Eriti kasulik on see meetod tasakaaluliste reaktsioonide korral, kuna võimaldab produkti välja viia reaktsioonitsoonist.

## Vaata ka
*Destillatsioon
Kuutõverohi

**Kuutõverohi** (*Polygonatum* Mill.) on taimede perekond liilialiste sugukonnast.
Kuutõverohu perekonda kuulub 55 liiki ja neist 5 kasvab Euroopas. 
## Levila

Suuremad levilad on Põhja-Ameerika ja Edela-Hiina metsad ning mäed. Eestis levinud liigiks on harilik kuutõverohi (*Polygonatum odoratum*), esineb ka mitmeõielist kuutõverohtu (*Polygonatum multiflorum*). Aedades kasvatatakse kultuurtaimena aed-kuutõverohtu (*Polygonatum x hybridum*).

## Kirjeldus
50–70 cm kõrgused maapinna lähedalt püstised varred lõppevad kaarjalt. Vartel asuvad hajusalt ovaalsed lehed. Lehekaenlais ripuvad väikesed valged või rohekasvalged kelluka- või torukujulised õied. Mõned liikide õied on lõhnavad. Viljad punased või sinakasmustad ja kergelt mürgised. Kuutõverohud paljunevad pikkade ja jõuliste risoomidega. 

## Muid liike
**Polygonatum biflorum* – kaheõieline kuutõverohi 
**Polygonatum canaliculatum* – hiid-kuutõverohi 
**Polygonatum hookerii* – Hookeri kuutõverohi 
**Polygonatum humile* – madal kuutõverohi 
**Polygonatum × hybridum* – aed-kuutõverohi 
**Polygonatum verticillatum* – männas-kuutõverohi
Heinrich von Neff (1915−1940)

**Heinrich Georg Moritz Eugen von Neff** (30. detsember 1915 (ukj 12. jaanuar 1916) Tallinn – 3. mai 1940 Toomsalu talu, Virumaa) oli jäänukmõisa omanik.

## Elulugu
Heinrich Neffi ema ja õde siirdusid ümberasujatena Saksamaale, kuid ta ise jäi Eestisse. Ta kogus oma vanaisa Carl Timoleon von Neffi maale ja soovis luua Muuga mõisasse muuseumi. Langes mõrva ohvriks. 

## Kirjandus
**Joobnud märatseja kuritegu*. − Päevaleht. 5. mai 1940. Nr 119, lk 3.
**Üksikasju Paasvere mõrvast*. − Päevaleht. 9. mai 1940. Nr 123, lk 5.

## Välislingid
* Väljavõte Eestimaa rüütelkonna genealoogilisest käsiraamatust
Kuldtäht

**Kuldtäht** (*Gagea* Salisb.) on taimede perekond liilialiste sugukonnast.

Perekonda kuulub umbes 70 liiki, mille looduslik levila on Euroopa, Põhja-Aafrika, Lääne- ja Kesk-Aasia. Kausjad kuni lehterjad õied on kollased, harvem valged ning asuvad väikeses hõredas sarik- või kobarõisikus. Taimel on 1–2 juurmist lineaalset lehte ja õisiku all varrel kaks lehetaolist õisiku kandelehte. 

Väike kuldtäht (*Gagea minima*) ja kollane kuldtäht (*Gaegea lutea*) kasvavad Eestis paiguti salumetsades, parkides, kollane kuldtäht ka puisniitudel. 

## Eesti liigid
**Gagea erubescens* – punakas kuldtäht – haruldane
**Gagea granulosa* – ida-kuldtäht – vaid Tartus
**Gagea lutea* – kollane kuldtäht – sage
**Gagea minima* – väike kuldtäht – hajusalt
Heinrich von Neff

**Heinrich von Neff**i nime all on tuntud järgmised isikud:

* Reinhold Heinrich Gaston von Neff, Muuga mõisnik, Carl Timoleon von Neffi poeg (1841–1906) 
* Heinrich Georg Moritz Eugen Neff, Muuga mõisasüdame omanik, eelmise pojapoeg (1916–1940)
* Heinrich Carl Timoleon von Neff, Venemaa Keisririigi ja Loodearmee sõjaväelane (1880–1951)
Lumelind

**Lumelind** (*Plectrophenax hyperboreus*, ka *Plectrophenax nivalis hyperboreus*) on eri andmetel hangelinnuga väga lähedane liik või selle alamliik.

Lumelind pesitseb peamiselt kahel Beringi meres asuval saarel: St. Matthew ja Halli saarel, ning talvitub Alaska läänerannikul. Hundsulestikus isaslind on peaaegu üleni valge, erinevalt hangelinnust on tal valge selg, ka tiibadel ja sabal on rohkem valget. Häälitsused sarnanevad väga hangelinnu omadega. Pribilofi saartel on lumelind andnud hübriide hangelinnuga.  

## Viited
Leonhard von Stryk

**Leonhard Gottlieb Karl von Stryk** (vene keeles *Л. В. фон Штрик*) (3. veebruar (vkj) 1834 Liivimaa – elas 1882. aastast Dresdenis) oli baltisaksa päritolu ajaloolane ja kirjanik.

## Elulugu
Ta põlvnes nimekast baltisaksa aadlisuguvõsast. Tema isa oli Liivimaa maanõunik ja Liivimaa konsistooriumi president Wilhelm von Stryk (1803–1890) Kriimani mõisast ja ema Eleonora von Mensenkampff (1798–1876). Aastatel 1853–1856 õppis ta Tartu ülikoolis õigusteadust ja lõpetas stuudiumi õigusteaduse kandidaadi kraadiga. Seejärel töötas Liivimaa krediidiseltsis, kus oli algul eesti distrikti direktsiooni teine ja aastatel 1867−1882 esimene sekretär. 1882. aastal kolis Saksimaale Dresdenisse. Alates 1884. aastast ei kuulunud enam Liivimaa rüütelkonda. 

## Teosed
**Livländische Güter-Geschichte* (1876) http://www.ester.ee/record=b2492877*est
**Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der ehstnische District mit vier karten (Dorpat: 1877). Digitaliseeritult BSB:  ,  
**Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Zweiter Teil. Der lettische District. (Dresden: 1885). Digitaliseeritult BSB:  , , ADAs: https://dspace.ut.ee/server/api/core/bitstreams/6413a0a2-5bd4-4445-be35-d2134bb86ade/content

## Perekond
Stryk abiellus Tartus 21. detsembril 1876 Võnnu lähedal Katrīnmuiža mõisas sündinud vabapreili Amalie Aline von Fölkersahmiga (1850–1914), kes oli Eugen von Fölkersahmi (1809–1883) ja vabapreili Maria Constantia von Vietinghoff-Scheeli tütar ning Liivimaa tsiviilkuberneri Georg Friedrich von Fölkersahmi pojatütar.

Tema vanaisa oli Kriimani ja Keeri mõisa omanik Leonhard Friedrich von Stryk (1763–1808), kes teenis Venemaa sõjaväeteenistuses välja kindralmajori aukraadi ja oli Butõri musketäripolgu ülem. 

## Viited

## Kirjandus
*Kruus, Oskar. *Aeg atra seada. Kultuurilooline romaan*. 1986.

## Välislingid
*
**[https://personen.digitale-sammlungen.de/baltlex/Band_bsb00001239.html Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands*. Erster Teil. Der ehstnische District mit vier karten (1877)], https://www.digitale-sammlungen.de/de/view/bsb11361244?page=7* (1877)
**Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands''. Zweiter Teil. Der lettische District''  (1885)
Carrie Prejean

**Caroline Michelle Prejean** (sündinud 13. mail 1987 San Diegos) on Ameerika Ühendriikide modell ja endine miss California. 

Tema vanemad lahutasid abielu 1988. aastal ning vaidlused lapse kasvatusõiguse pärast kestsid üle kümne aasta. Ta kasvas üles evangeelses kristlikus kodus. Ta lõpetas Vista keskkooli ja õpib 2009. aastal San Diego kristlikus kolledžis vabasid kunste. Ta tegutseb koguduses ja puuetega lastega tegutsevas MTÜ-s.

Ta valiti 2005. aastal miss California esimeseks printsessiks teismeliste vanuseklassis. 2008. aastal valiti ta miss California võistlustel kolmandaks printsessiks, kuid pärast, kui selgus kohtunike viga, kuulutati ta esimeseks printsessiks. 2009 osales ta uuesti ja valiti miss Californiaks. Ta oli miss USA peamine soosik, kuid ei võitnud seda, tulles esimeseks printsessiks.

Ta sai tuntuks, kui ütles miss USA valimistel, et ei poolda samasooliste abielu. Miss California iludusvõistluste korraldajad jätsid ta 10. juunil 2009 miss California tiitlist ilma, kuna sellise seisukoha avaliku väljendamisega oli ta rikkunud lepingutingimusi. Seevastu Prejean väitis, et teda diskrimineeritakse tema religioossete vaadete pärast.

27. mail 2009 juhtis ta Gretchen Carlsoni asendajana Fox News Channeli saadet "Fox & Friends", kus ta ütles, et tema seisukoht samasooliste abielu suhtes ühtib Barack Obama, California osariigi valijate enamuse ja California ülemkohtu omaga. 

## Viited
Skyforger

**Skyforger** on 1995. aastal loodud Läti *[[folk metal]]* ansambel.

Nende 2010. aasta album *Kurbads* valiti 2011. aasta Läti muusikaauhindade galal (*Latvijas Mūzikas ierakstu gada balva*) parimaks rock-albumiks.

## Diskograafia

* *Semigall's Warchant* (1997) (demo)
* *Kauja pie Saules* (1998)
* *Latviešu Strēlnieki* (1999)
* *Pērkonkalve* (*Thunderforge*) (2003) 
* *Zobena Dziesma* (2003)
* *Semigalls' Warchant* (2005) (1997. aasta demo uusväljaanne nelja uue looga)
* *Kurbads* (2010)
* *Senprūsija* (2015)

## Koosseis
### Praegused liikmed
*Pēteris Kvetkovskis – laulja, kitarrist, Läti rahvuspillid
*Edgars Grabovskis ("Zirgs") – basskitarrist, taustalaulja, Läti rahvuspillid
*Alvis Bernāns – kitarrist
*Artūrs Jurjāns – trummar

### Endised liikmed

* Viesturs Grīnbergs – kitarrist (1995–1996)
* Konstantīns Švedovs – laulja (1995–1996)
* Linda Bēce – flöödimängija (1995–1997)
* Imants Vovers – trummar (1995–1998)
* Edgars Krūmiņš ("Mazais") – trummar, löökpillimängija (1998–2015)
* Rihards Skudrîtis – kitarrist (1995–2004, 2006–2008)
* Mārtiņš Pētersons – kitarrist (2000–2001, 2008–2010)
* Girts Kļaviņš ("Motors") – kitarrist (2004–2006)
* Kaspars Bārbals – Läti rahvuspillid, taustalaulja (2004–2012)

## Viited

## Välislingid
* Skyforger'i ametlik koduleht
* MySpace
* Last.fm
* MetalStorm.ee
Lektoloogia

**Lektoloogia** on teadusharu, mis tegeleb lugemise ja lugeja (sh kirjaoskuse) ajalooga.

## Vaata ka
*Raamatuteadus

## Viited
Raamatuasjandus

**Raamatuasjandus** on raamatu tootmise, levitamise ja kasutamisega seotud tegevus.

Raamatuasjandus on raamatuteaduse üks põhilisi uurimisobjekte.

## Kirjandus
*Sõnavara juht : raamatuasjanduse ajakiri. Tartu : Sõnavara, 1923-1924
*Puksoo, Friedrich. Eesti raamatu arengulugu : seoses kirja ja raamatu üldise arenemisega : Referat: Entwicklungsgeschichte des Buchgewerbes und der Bibliographie in Estland / Fr. Puksov. Ilmunud Tallinn : Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing, 1933
Vesania

**Vesania** (ladina keeles 'hullumeelsus') on Poola sümfoonilise ja *[[blackened death metal]]*'i ansambel, mille asutasid 1997. aastal Orion, Daray ja Heinrich. Hilisemad liikmed olid Annahvahr ja Hatrah, kes lahkus bändist 1999. aastal ja asendati Siegmariga.

Ansambli esimene album "Moonastray" oli *split*-album koos Black Altariga. Selle andis 2002. aastal Poolas eksklusiivselt välja Odium Records. Albumit tehti 666 eksemplari, mis kõik allkirjastati verega. 2003. aastal nägi Euroopas Empire Recordsilt ilmavalgust bändi esimene täispikk album "Firefrost Arcanum". Sellele järgnes Annahvahri lahkumine bändist. Nende teine album "God the Lux" ilmus 2005. aasta aprillis ja varsti pärast seda ühines bändiga kitarrist Valeo (Sammath Naur, Mortis Dei). Nende kolmas album, "Distractive Killusions", ilmus 2007. aastal Napalm Recordsilt, mis oli ka nende esimene singli "Rage of Reason" väljaandja.

## Koosseis
* Tomasz "Orion" Wróblewski – kitarrist, laulja
* Dariusz "Daray" Brzozowski – trummar ja löökpillimängija
* Filip "Heinrich" Hałucha – basskitarrist
* Krzysztof "Siegmar" Oloś – klahvpillimängija
* Marcin "Valeo" Walenczykowski – kitarrist

### Endised liikmed
* Hatrah – klahvpillimängija (1998–1999)
* Filip "Annahvahr" Żołyński – kitarrist, laulja (1998–2003)

## Diskograafia
### Stuudioalbumid
* "Firefrost Arcanum" (2003)
* "God The Lux" (2005)
* "Distractive Killusions" (2007)

### Demod
* "Reh" (kassett) (1997)
* "CD Promo 1999" (1999)

### Singlid
* "Rage of Reason" (2008)

## Välislingid
* Vesania ametlik koduleht
* Vesania Napalm Recordsis
* Vesania Youtube'is
* Encyclopaedia Metallum
Soulgrind

**Soulgrind** on Soome *[[black metal]]*i ansambel.

## Koosseis
### Praegused liikmed
* Lord Heikkinen – kitarrist, programmeerija
* Agathon The Beast – trummar
* Azhemin – laulja, klahvpillimängija
* Tanya "Ms W. Lilith" Kemppainen – laulja
* Tapio Wilska – basskitarrist
* Tony "TByte" Bite – kitarrist
### Endised liikmed
* Tommi "Ceasar" Launonen – laulja
* Roope "Trooper" Latvala – kitarrist
* JP Immonen – basskitarrist
* Louhi the Beast – trummar

## Diskograafia
### Stuudioalbumid
* "La Matanza, El Himno Pagano" (1993)
* "Ladit A.D. 1999: Bihttpotb" (1995)
* "Whitsongs" (1997)
* "Kalma" (1999)
* "Elixir Mystica" (2001)
* "Into The Dark Vales Of Death" (2002)
* "The Origins of the Paganblood" (2005)
* "Pakana" (2007)
* "The Tuoni Pathway" (2010)

### Demod ja LP-d
* "Santa Sangre" (1993)
* "Black Orchid" (1994)
* "Helkavirsiä, Promo 1997" (1997)

## Välislingid
* Soulgrindi ametlik koduleht
* Encyclopedia Metallum
Agrotsönoos

**Agrotsönoos** ehk **agrobiotsönoos** ehk **agrofütotsönoos** ehk **kultuurtaimekooslus** on kultuurtaimede kooslus.

Agrotsönoose moodustavad nii põllukultuurid, energiakultuurid kui ka kunstlikud heina- ja karjamaakooslused.

## Vaata ka
*agroökosüsteem
*fütotsönoos
Cartagena (Colombia)

**Cartagena de Indias** on linn ja vald Colombias, Bolívari departemangu keskus. Asub Kariibi mere rannikul.

Cartagena ajalooline roll osana Lääne-India kaubateest annab sellele märkimisväärse tähtsuse maailmaavastamise ajaloos ning kultuuripärandi säilitamises, mis on seotud suurte mereteede ja kaubandusega. Endise Hispaania kolooniana oli linn oluline ekspordipunkt, kust viidi Boliiviast pärit hõbedat Hispaaniasse ning kuhu toodi orjastatud aafriklasi. Cartagena oli hästi kaitstav Kariibi merelt lähtuvate piraatide rünnakute vastu. Linna strateegiline paiknemine Magdalena ja Sinú jõgede vahel võimaldas lihtsat ligipääsu Uus-Granada sisemaale, muutes selle juba 1540. aastate alguseks Hispaania ja tema koloniaalimpeeriumi vahelise kaubanduse peamiseks sadamaks.

Tänapäeval on Cartagena Bolívari departemangu pealinn. 2018. aasta rahvaloenduse kohaselt elas seal 876 885 inimest, mis teeb sellest Colombia Kariibi mere piirkonna suuruselt teise ja riigi suuruselt viienda linna. Cartagena suurlinnapiirkond on rahvaarvult riigi suuruselt kuues linnastu. Linna peamised majandusvaldkonnad on merendus, naftakeemiatööstus ja turism.

Tänapäevane Cartagena on saanud nime Hispaanias asuva Cartagena linna järgi, mis omakorda on tulnud antiikse Kartaago nimest. Linn rajati 1533. aastal. See on üks vanemaid koloniaallinnu Lõuna-Ameerikas. Siiski pärinevad inimasustuse jäljed Cartagena lahe piirkonnas juba umbes aastatest 4000 eKr. Hispaania koloniaalajal mängis Cartagena võtmerolli impeeriumi haldamises ja laienemises – see oli poliitilise, kirikliku ja majandusliku tegevuse keskus. 1984. aastal arvati Cartagena koloniaalajal rajatud kindlustatud vanalinn ja selle kindlused UNESCO maailmapärandi nimistusse.

## Vaata ka
*Cartagena protokoll

## Viited
Värvikulised

**Värvikulised** (*Strophariaceae*) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv seente sugukond, mille alla kuuluvad liigid on valdavalt puidu-, harvem kõdusaproobid. Enamasti mittesöödavad, on ka psilotsübiini sisaldavaid liike.

## Perekondi
**Agrocybe* – põldseen
**[[Deconica]]*
**Galerina* – tanuk
**Hemipholiota* – ebamampel
**Hypholoma* – kollanutt
**Kuehneromyces* – kännumampel
**[[Leratiomyces]]*
**Melanotus* – melanootus
**[[Meottomyces]]*
**Phaeomarasmius* – soomusnööbik
**Pholiota* – mampel
**[[Protostropharia]]*
**Stropharia* – värvik
**Tubaria* – nigerik
Allan Kährik

**Allan Kährik** (sündinud 1. mail 1968 Viljandis) on eesti vaimulik, teoloog ja haridustegelane. 

Ta lõpetas aastal 1986 Suure-Jaani Keskkooli.

2002–2004 oli ta EELK Usuteaduse Instituudi rektor; pärast seda on jäänud kõrgkooli loenguid pidama. 

Ta on olnud Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kultuurhariduse osakonna juhataja (2016–2017) ja Eesti Piibliseltsi nõukogu liige. 

Aastast 2018 on ta Paistu Maarja koguduse hooldajaõpetaja ning alates 1. juulist 2023 ka Halliste Püha Anna koguduse
hooldajaõpetaja.

## Tunnustus
*2025 EELK III järgu teeneterist

## Viited

## Välislingid
*
Hiis (usuühing)

**Hiis** oli usuühing (koguduste liit), mis 1930. aastatel koondas enamikku Eesti aktiivseid taarausulisi. 

Taarausuliste liikumise tuumik kujunes 1920. aastate algul Tallinnas. Algselt oli selle juht Aleksander Põrk, kes hiljem jäi liikumisest kõrvale. Esimene taaralaste nime all kokkusaamine toimus mais 1925 ühe hilisema peaideoloogi Kustas Utuste juhtimisel. Usuühing Hiis loodi 1930. aastal, kuid kinnitati ametivõimude poolt alles 3. juulil 1931. Usuküsimusi korraldas üheksa eluks ajaks valitud askot, kes moodustasid Tarkade Nõukogu. Muud juhtorganid sarnanesid teiste ühingute omadega.

Aastatel 1930–1933 ilmus neli numbrit ajakirja Hiis, milles avaldati liikumise põhiseisukohad. Majandusraskuste tõttu asendati ajakiri 1934. aastal käsilevikulise ringkirjaga Hiie Teated. Ajakiri Vaimne Vabadusvõitlus ilmus 1939–1940 ja sisaldas peamiselt poleemikat kristluse ja selle mõjude üle.

Liikumise peaeesmärk oli rahvusliku maailmavaate levitamine ning võõrmõjude väljajuurimine eestlaste mõttemaailmast. Töötati välja uus ajaarvamine, kalender ja tähtpäevastik ning abiellumis-, pühitsus- ja matuseriitused (taiad). Toetati mitmeid riiklikke üritusi (nt nimede eestistamist).

Taaralaste tähtsaima püha jüripäeva kui kunagise vabadusvõitluse ühe tähtsündmuse ja seega vabaduspüha tähistamisega oli seotud mälestushiie rajamine Sõjamäele. Projektivõistlus korraldati 1932. aastal, töid alustati 1933, projekti koostas 1934. aastal arhitekt Johann Ostrat. Hiis oli 1940. aastal pooleli, enamiku tehtust hävitasid II maailmasõda ja 1950–1960. aastatel rajatud tööstusettevõtted. Tänapäeval on osa sellest teostatud Jüriöö pargina.

Liikumine laienes ka Tallinnast väljapoole – 1938–1940 asutati iseseisvad hiied Harju- ja Võrumaal. Tallinna hiies oli 1940. aastal üle 500 liikme, mujal Eestis oli neid umbes 200. 1930. aastate II poolel kavandati taarausuliste kalmistu rajamist Rahumäe kalmistu idaossa.

Nõukogude võim saatis ühingu laiali, kuid usulist tegevust esialgu väga ei piiratud – näiteks sügisel 1940 maeti taarausu kommete järgi liikumise üks peaideolooge Maarda Lepp-Utuste; seejärel tegutsemine soikus ning hiljem represseeriti enamikku üksikliikmeid.

Hiit on 1960. aastate lõpul püüdnud taastada Läänes elavad taaralased. Viimane iseseisvusaegne asko Hengo Tulnola maeti jaanuaris 1986 Rahumäe kalmistule, matusetaia viis läbi pühitsetud taaralane Jüri-Rajur Liivak. Praegu tegutsevad taaralased läbi Taarausuliste ja Maausuliste Maavalla Koja.

## Vaata ka
* Jaan Org

## Kirjandus
*Küllo Arjakas. "Taaralastest ja Kustas Utuste kirjakogust". Looming 7, 1987 https://www.digar.ee/viewer/et/nlib-digar:113299/17555/page/137
*Kaupo Deemant. "Taarausulistest". Edasi, 30. aprill 1988; 7. mai 1988 https://dea.digar.ee/?a=d&d=edasi19880430.2.9.4.1 https://dea.digar.ee/?a=d&d=edasi19880507.2.7.2.4
*Robert Treufeldt. "Hiis". // Entsüklopeedia Tallinn 1 (A-M). Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 2004. Lk 120
Rotatsioonaurusti

**Rotatsioonaurusti** on laboratoorne destillatsiooni seade solventide efektiivseks üleajamiseks mittelenduva (kõrgeltkeeva) proovi pealt. Seda seadet saab kasutada ka solvendi puhastamiseks. 

Rotatsioonauruti juurde kuulub mootor destillatsioonikolvi pöörlema panemiseks. See aitab vältida destilleeritava vedeliku liigset kuumutamist. Tavaliselt toimub lahusti üleajamine mõõdukas vaakumis, mis saavutatakse veejoapumbaga.

Laia kasutust on leidnud nn Büchi aurustid, mis on saanud nime tootja-firma järgi.

## Vaata ka
*Destillatsioon
*Vaakumdestillatsioon
Hiis (ajakiri)

**Hiis** on Eesti taarausuliste ajakiri.

Aastail 1930–1933 ilmus seda 4 numbrit. Esimese numbri vastutav toimetaja oli Marta Utuste-Lepp.

Aastail 10205 (Maavalla kalendri järgi; 1992) ja 10206 (Maavalla kalendri järgi; 1993) anti välja ajakirja Hiis nr 5 ja 6, väljaandjaks muinsuskaitseklubi Tõlet.

Hiljem on Hiit ja Hiie Teatajat välja andnud hiislar Addold Mossini juhitav Pühajärve Keskhiis.

## Viited

## Välislingid
* Hiis nr. 5. Maausuline ajakiri
* Hiis. Tõleti ajakiri. Nr 6, kevad 10206. (1993)