open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Helios (täpsustus)

**[[Helios]]** on vanakreeka mütoloogias päikesejumal.

See võib aga viidata ka järgnevale:

## Ettevõtted
* Helios (kino), kino Tallinnas
* Helios (Tallinna ettevõte), endine mehaanikatehas Tallinnas
* Helios (Tartu ettevõte), endine arstirohtude tehas Tartus
* Helios Airways, Küprose odavlennufirma
** Helios Airwaysi lend 522

## Muusika
* Helios (ansambel), endine Eesti ansambel Tallinnast
* Helios , ansambel Saaremaalt

## Kirjandus
* Helios (kirjastus), eesti kirjastus
* Helios (entsüklopeedia), Kreeka entsüklopeedia

## Tehnika
### Laevad
* Helios (laev, 1976), pukser
* Helios (laev, 2021), pukser
* USS Helios (ARB-12), endine USA mereväe laev

### Kosmos ja lennundus
* Helios (kosmosesond), NASA ja DLR-i koostöös valminud kaks kosmosesondi
* AeroVironment Helios Prototype, mehitamata õhusõiduki prototüüp
* 895 Helio, asteroid
* Hélios 1B ja Helios 2A, Prantsuse sõjaväesateliidid
* Kreeka keeles tähendab Helios ka Päikest.

### Muu
* HELIOS ehk *High Energy Laser with Integrated Optical-dazzler and Surveillance*, Lockheed Martini arendatud laserrelv
* HeliOS, Unixi põhine operatsioonisüsteem

## Sport
* Võru FC Helios, Eesti jalgpalliklubi
* Tartu FC Helios, Eesti jalgpalliklubi
Slettnes (Gamvik)

**Slettnes** on Gamviki vallas Nordkinni poolsaarel  Finnmargi maakonnas Norras paiknev rannikutasandik.

Slettnesis asuvad:
*Slettnesi tuletorn,
*Slettnesi looduskaitseala.

## Viited
Slettnes

**Slettnes** on mitme koha nimi.
### Norras
***[[Slettnes (Gamvik)|Slettnes]]** on rannikuala Gamviki vallas
***[[Slettnes (Lenvik)|Slettnes]]** on küla Lenviki vallas
***[[Slettnes (Karlsøy)|Slettnes]]** on küla Karlsøy vallas
Mati Rosenstein

**Mati Rosenstein** (sündinud 2. juulil 1945) on Halinga turvakodu juhataja.

Ta oli EELK Pärnu-Jakobi koguduse juhatuse esimees ja Isamaa ja Res Publica Liidu liige.

Ta oli Eesti Kongressi Eestist valitud hääleõiguslik liige. 

Temalt on ilmunud luulekogu "Uitmõtted" 2000. aastal.

Ta lõpetas 1963. aastal Pärnu-Jaagupi Gümnaasiumi.

Tema isa Ernst Rosenstein oli Pärnu-Jakobi koguduse pastor.

## Viited
Walter Breuning

**Walter Breuning** (21. september 1896 Melrose, Minnesota – 14. aprill 2011 Great Falls, Montana) oli Ameerika Ühendriikide ülipikaealine. Ta oli surres 114 aastat vana ning pärast Henry Allinghami surma teadaolevalt vanim mees maailmas. Ta kuulus läbi aegade 10 vanima mehe hulka, kelle vanus on tõestatud.

Breuning sündis Minnesotas John ja Cora Breuningi lapsena. Tema enda sõnul mäletab ta USA presidendi William McKinley mõrvamist 1901, sest sel päeval olevat tal esimest korda juukseid lõigatud. Samal aastal kolis pere Lõuna-Dakotasse, kus poiss käis 9 aastat koolis. 1910, kui Walter oli 14-aastane, tema pere lagunes, Walter langes koolist välja ja läks esialgu pagaritöökotta panne puhtaks kraapima, teenides 2,5 USA dollarit nädalas.

Breuning töötas alates 1913. aastast viiskümmend aastat raudteetöölisena, saades esimestel aastatel palka 2,5 dollarit nädalas. Esialgu pidi ta ennast raudteeomaniku James Hilli eest peitma, sest Hill ei soovinud oma raudteedel näha alla 18-aastasi töötajaid, aga Breuning oli 17-aastane. Raudtee-ettevõte BNSF Railway nimetas 2. septembril 2009 tema järgi ühe raudteesõlme Montanas Broadview' lähedal nimega Walter Junction ja Breuning oli selle raudteesõlme sisseõnnistamise juures.

Kui puhkes Esimene maailmasõda, andis Breuning end sõjaväkke üles, kuid teenistusse teda ei kutsutud. Teise maailmasõja ajal oli ta sõduriks liiga vana.

Breuning abiellus 1922. Abielu kestis kuni naise surmani 1957. Teist korda Breuning ei abiellunud. Tema sõnul kordusabielud ei tööta ja tänapäeval ei tööta enam ka esmaabielud. Lapsi tal ei olnud.

Breuning oli hea tervise juures. Ta suutis kõndida, sõi 2 korda päevas ning kandis alati ülikonda ja lipsu. Ta ei võtnud mingeid ravimeid peale ühe tableti lastele mõeldud aspiriini päevas. Alates 2007. aasta novembrist kasutas ta kuuldeaparaati.

## Välislingid
* "Maailma vanim mees: ärge sööge liiga palju", Elu24.ee, 21. juuli 2009
Hannes Koppel

**Hannes Koppel** (sündinud 27. augustil 1981) on eesti arhitekt.

Ta on lõpetanud 1999. aastal Kuressaare gümnaasiumi, 2003. aastal Tallinna Tehnikakõrgkooli arhitektuuri erialal ja hiljem Eesti Kunstiakadeemia magistriastmes arhitektuuri erialal.

Aastatel 2008–2014 töötas ta Kuressaare linnavalitsuses linnaarhitektina.

2014. aasta märtsis astus Reformierakonda ja sai sama aasta augustis erakonna Kuressaare osakonna juhiks.

2023. aastast on ta Saaremaa Tarbijate Ühistu (STÜ) arhitekt.

## Tunnustus
* 2010 Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia (Kuressaare rannahoone – traditsioonilise kuurortlinna hoonetüübi kaasaegne ning elegantne tõlgendus)

## Viited

## Välislingid
*Sergo Selder, Kuressaare uus linnaarhitekt on Hannes Koppel Saarte Hääl, 29. august 2008
Nachterstedt

**Nachterstedt** on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksi-Anhalti liidumaal Salzlandkreisis.

15. juulil 2009 liideti ta Seelandi linnaga.

## Välislingid
*Nachterstedti koduleht
*Postimees: Saksamaal jäi maalihke järel kadunuks kolm inimest
Mihkel Koppel

**Mihkel Koppel** (sündinud 15. septembril 1983) on eesti arhitekt ja muusik.

Ta lõpetas 2009. aastal Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri eriala magistrikraadiga.

Töötanud Muinsuskaitseameti Saaremaa vaneminspektori asetäitjana.

Ta töötab büroos Koppel Koppel Arhitektid OÜ.

Mängis ansamblis Cosmoskva kontrabassi.

## Viited
Pedaspää

**Pedaspää** on küla Räpina vallas.

Ajalooliselt oli Pedaspää Peipsi kaluriküla Võnnu kihelkonnas Tartumaal. Pedaspää küla on mainitud 1582. aastal *Pedaspe*, 1705 *Pädespä* ja 1756 *Padaspa* nime all. 1796. ja 1805. aastal on see kantud kaardile kui *Peddaspä*. 1913. aasta kaardil on külas ära märgitud 21 majapidamist ja kool. 1922. aastal oli Pedaspää 2-klassilises algkoolis 22 õpilast ja üks õpetaja.

Küla nime esiosas on puunimetuse "pedajas" variant *pedane* (gen *pedase*), järelosa -*pää* 'ots, lõpp' on sage rannakülade nimedes.

1934–1935. aastal tegutses Pedaspääl esimene raamatukogu. See oli üks vanade raamatutega kapp, mis asus eramajas. Aastail 1937–1940 asus raamatukogu jõuka kaupmehe majas.

1937. aastal teatas Postimees, et Pedaspääl müüdi endine koolimaja enampakkumisel 504 krooni eest. Koolimaja oli olnud küla palvemajaga ühise katuse all, palvemaja osa jäi ühingu kasutada. Pedaspää algkool oli vähese õpilaste arvu tõttu juba aastaid suletud ja selle piirkonna lapsed käisid Meeksi Meerapalu algkoolis.

Aastatel oli 1977–2019 oli Pedaspää Meerapalu küla koosseisus.

Pedaspääl asub üks Eesti väiksemaid luteri kalmistuid (Pedaspää kalmistu). Kalmistu pindala on 500 m².

## Viited

## Välislingid
*Pedaspää kiriku fotod
*Meeksi vald naaseb kadudes juurte juurde , Postimees, 30. märts 2017
*Nils Niitra. Pedaspää enklaav, Postimees, 30. märts 2017, lk 9.
Felix Oinas

**Felix Johannes Oinas** (6. märts 1911 Tartu – 25. september 2004 Bloomington, Indiana, USA) oli eesti folklorist ja keeleteadlane.

Ta lõpetas Tartu Ülikooli 1938. aastal. Õppis Budapesti Péter Pázmányi Ülikoolis aastatel 1935–1936 ja oli samas eesti keele õppejõud 1938–1940. Aastatel 1950–1951 õppis ta Ameerika Ühendriikides Indiana Ülikoolis ja oli Indiana Ülikoolis Bloomingtonis õppejõud alates 1951. aastast (1965. aastast professor).

Ta on uurinud eesti, soome-ugri (eriti ungari) ja slaavi rahvaluulet ja keeli, oli ka üks suuremaid "Kalevala" lugude asjatundjaid.
__NOTOC__
## Tunnustus
*1997 – Riigivapi II klassi teenetemärk
*1999 – Tartu Ülikooli audoktor

## Isiklikku
* Valdar Oinas on Felix Oina poeg.

## Teosed
* "Petőfi: vabaduse ja armastuse laulik". Värsid tõlkinud Karl Eduard Sööt ja August Sang. Sari Suurmeeste elulood, nr 51, Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1939, 164 lk
* "Kalevipoeg kütkeis ja muid esseid rahvaluulest, mütoloogiast ja kirjandusest". Toronto, 1979
* "Vargamäe tõde ja õigus". Stockholm, 1984
* "Surematu Kalevipoeg". Järelsõna: Jaan Undusk. Tallinn, 1994
* "Tuul heidab magama". Järelsõna "Kuidas tsentreerida lõpmatust: mõtisklus Felix Oinase raamatu serval": Jaan Undusk. Tallinn, 1999, 276 lk

## Viited

## Kirjandus
* Jaan Undusk, "Felix Oinas 80" – Looming 1991, nr 3, lk 421–423
* Barbi Pilvre, "Eesti Kalevipoeg – slaavi geenidega kosmopoliit" (raamatu "Surematu Kalevipoeg" arvustus) – Looming 1994, nr 12, lk 1706–08
* Felix Oinas, "Eluloolisi märkmeid ja mälestusi" – Keel ja Kirjandus 1995, nr 2, lk 120–128
* Toomas Liiv, "Kas Kreutzwald või Helle?" (raamatu "Surematu Kalevipoeg" arvustus) – Vikerkaar 1995, nr 4, lk 85–87 
* Ülo Tedre, "Kalevipoeg või "Kalevipoeg"" (raamatu "Surematu Kalevipoeg" arvustus) – Keel ja Kirjandus 1995, nr 4, lk 279–283. Vastukaja: Felix Oinas, "Vastuseks dr. Ülo Tedrele" – Keel ja Kirjandus 1995, nr 6, lk 429–431
* Mall Hiiemäe, "Tuul ilmamere kohal" (raamatu "Tuul heidab magama" arvustus) – Keel ja Kirjandus 1999, nr 10, lk 723–724
* Marju Kõivupuu, "Tuul toob sõnumid (Väike-Maarja)" (raamatu "Tuul heidab magama" arvustus) – Looming 2000, nr 2, lk 314–316
* Liina Sillaots, "Felix Oinas ja Ungari" – Keel ja Kirjandus 2000, nr 6, lk 419–424
* Felix Johannes Oinas 6. III 1911 – 25. IX 2004 – Looming 2004, nr 11, lk 1755–56
* Jaan Undusk, "Lahkus Felix Oinas (6. III 1911 Kambja – 25. IX 2004 Bloomington)" – Keel ja Kirjandus 2005, nr 1, lk 77–80

## Välislingid
* 
* Felix J. Oinas papers, 1949-2005 Indiana University Libraries University Archives
Slettnesi looduskaitseala

**Slettnesi looduskaitseala** asub Norras Finnmargi maakonnas Gamviki vallas Slettnesis, vahetult Gamviki külast läänes.

Slettnesi looduskaitseala loodi 7. novembril 1996. See on Norra mandriosa kõige põhjapoolsem looduskaitseala ja selle põhjapoolseim punkt Varnesoddeni neemel on põhjapoolusest ainult 4,18 km võrra kaugemal kui Mandri-Norra põhjapoolseim punkt Nordkinn (Varnesoddeni koordinaadid on ).

Looduskaitseala on tasase pinnamoega. Selle kõrgus merepinnast on keskmiselt 30–50, maksimaalselt pisut üle 100 meetri. Seal on rohkesti suuri ja väikseid järvi ning mõni jõgi. Enamik maapinnast on kaetud taimedega, kuid paiguti, eriti merekaldal, valitseb paljas kivipinnas.

Kuna kliima on jahe, siis taimestik on suhteliselt vaene. Kuid tegu on lindude tähtsa pesitsusalaga. Loendustel on täheldatud umbes 100 liiki. Kõige levinumad linnud on kahlajad, kiivitajad ja metskurvitsad.

2002. aastal lülitati Slettnesi looduskaitseala Ramsari konventsiooni järgi Ramsari märgalade nimekirja.

Kaitseala põhjaosas on matkarajad. Need on osalt loodusrajad, osalt tehiskattega. Kaitseala kesk- ja lõunaosas, Gamviki küla läheduses matkaradu ei ole.

Kaitsealal asub maailma mandriala kõige põhjapoolsem, Slettnesi tuletorn. Samuti paikneb kaitsealal Gamviki lennuväli, mida kasutatakse harva.

## Galerii

Pilt:Slettnes Nature Reserve 02.jpg|Vaade looduskaitsealale Slettnesi tuletornist Gamviki suunas.
Pilt:Slettnes Nature Reserve 03.jpg|Vaade tuletornist Kinnaroddeni suunas
Pilt:Slettnes Nature Reserve 04.jpg|Mereäärne ala on kivine.
Pilt:Slettnes Nature Reserve 05.jpg|Rannik, vasakul paistab meri
Pilt:Slettnes Nature Reserve 06.jpg|Rannik, taga paistab meri
Pilt:Slettnes Nature Reserve 07.jpg|Rannik, läbi udu paistab meri
Pilt:Slettnes Nature Reserve 08.jpg|Looduskaitseala kõige põhjapoolsem tipp. Jääb Kinnaroddenist veidi lõuna poole.
Pilt:Slettnes Nature Reserve 09.jpg|Varretu põisrohi
Pilt:Slettnes Nature Reserve 10.jpg|Varretu põisrohi
Pilt:Slettnes Nature Reserve 11.jpg|
Pilt:Slettnes Nature Reserve 12.jpg|Mägisibul


## Viited
Elizabeth Gilbert

**Elizabeth M. Gilbert** (sündinud 18. juulil 1969 Waterburys Connecticutis) on USA kirjanik.

## Teosed eesti keeles
*"Söö, palveta, armasta". Tõlkinud Anne Kahk. Varrak 2007; 2 trükk 2010
*"Abielutõotus". Tõlkinud Anne Kahk. Varrak 2010

### Ekraniseering
2010. aastal valmis Elizabeth Gilberti romaani "Söö, palveta, armasta" põhjal film "Söö, palveta, armasta" ("Eat Pray Love"). Filmi lavastas Ryan Murphy, peaosades olid Julia Roberts ja Javier Bardem.

## Välislingid
*Elizabeth Gilberti koduleht
Küttejõu

**Küttejõu** on linnaosa Kiviõli kaguosas.

1925. aastal alustas Kiviõli lõunaservas tööd põlevkivikarjäär, mis kaevandusaktsiaseltsi "Kütte-Jõud" järgi nimetati Küttejõu karjääriks. Karjääri juurde rajati kümmekonna majaga asula, mis sai sama nime.

1940. aastate alguses oli Küttejõu Virumaa Erra vallas asuv alevik.

1945 detsembris muudeti Küttejõu alevik töölisaleviks. Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ja maarajoonide moodustamisega arvati Küttejõu alev 1950 septembrist Kiviõli rajooni koosseisu. 

1957 detsembris liideti Küttejõu alev Kiviõli linnaga.

## Viited
Heidi Uustalu

**Heidi Uustalu** (sündinud 21. juulil 1967 ) on Eesti pedagoog ja haridusjuht, alates 2025. aasta detsembrist Jõhvi valla abivallavanem hariduse alal.

Aastatel 2004–2019 oli ta Kiviõli 1. Keskkooli direktor, alates 2019. aasta lõpust haridusprogrammi Ettevõtlik Kool arendusjuht.

Ta on Kiviõlis sündinud ja koolis käinud.

Alates 1989. aastast on Heidi Uustalu töötanud Kiviõli 1. Keskkoolis. Ta alustas laborandi ametikohalt, pärast ülikooli lõpetamist oli ta algklasside õpetaja ning hiljem klassiõpetaja, kelle lisaeriala on inglise keel. Direktoriks sai ta 2004. aastal. 

Ta kuulub Kiviõli linnavolikokku. 

5. detsembril 2019 lõpetas Lüganuse vallavalitsus Uustaluga töösuhte. Uustalu otsustas oma õiguste kaitseks kohtusse pöörduda.

## Tunnustus
*2021 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Viited

## Välislingid
* Aasta haridusjuhi nominent Heidi Uustalu: ''Ma olen oma kooli patrioot'' Põhjarannik, 2. mai 2007
Vladislav Listjev

**Vladislav Nikolajevitš Listjev** (Владислав Николаевич Листьев) (10. mai 1956 Moskva – 1. märts 1995 Moskva) oli vene teleajakirjanik, ärimees, telekanali ORT esimene peadirektor.

Ta on lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduse kateedri.

Alates 1982. aastast töötas Listjev NSV Liidy Riikliku Teleraadiokomitee propagandasaadete toimetuses, 1987. aastal läks ta üle noortesaadete toimetusse ja temast sai ülipopulaarse saate "Vzgljad" üks saatejuhte.

1991. aastal sai Listjev telekanali VID peaprodutsendiks ja 1993. aastal presidendiks.

Listjev juhtis ka selliseid populaarseid telesaateid nagu "Imede põld" (vk Поле чудес), "Teema" (vk Тема) ja "Tipptund" (vk Час пик).

1995. aasta jaanuaris lahkus Listjev telekanalist VID ja sai uue, Boriss Berezovskile kuulunud telekanali ORT peadirektoriks. 

1. märtsil 1995, olles teel töölt koju, tapeti Listjev oma kodumaja hoovis Moskvas Novokuznetski tänaval. Listjevil kaasas olnud suur rahasumma jäeti puutumata, millest uurijad järeldasid, et mõrv oli seotud tema äri- või poliitilise tegevusega.

Listjev on maetud Moskvas Vagankovo kalmistule.

2010. aastal asutati Vlad Listjevi nimeline preemia teenete eest Vene televisiooni arengus, esimesena sai selle tuntud ajakirjanik ja telesaatejuht Leonid Parfjonov.

## Välislingid
* NEWSru.com :: Досье / Криминал / Листьев, Владислав
* Владислав Листьев на сайте Memorium
* Сюжет Рен-ТВ о программе "Взгляд"
* Компромат. Ру: Четыре версии убийства Листьева
*  Крёстный отец Кремля Борис Березовский, или история разграбления России. Глава пятая: Убийство Листьева.
* Ъ — Хроника событий
* Аргументы и Факты — Владислав Листьев. Смерть ходила за ним по пятам
* Видео «Владислав Листьев. Убийство»
* Сообщество Владислава Листьева
Ascoli Calcio 1898

**Ascoli Calcio 1898** on 1898. aastal asutatud Itaalia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Ascoli Piceno ja -väljak Stadio Cino e Lillo Del Duca.

Esindusmeeskond mängib Itaalia tugevuselt teises liigas (Serie B), kuid 1974. aastast saadik on kuulunud 16 hooaega kõrgliigasse (Serie A), viimati 2005–2007.

Parimad saavutused on Serie A viies (1979/80) ja kuues (1981/82) koht, Serie B on võidetud kahel korral (1977/78 ja 1985/86).

## Eesti ja eestlased
### Eesti mängijad
*Enar Jääger (2009–2010, viis liigakohtumist)

## Viited

## Välislingid
*Klubi koduleht
Jakob Tabur

**Jakob Tabur (Tabbor)**, VR II/3 (7. veebruar 1892 Käo talu, Kabala vald, Viljandimaa – 24. august 1919 Moglino) oli Eesti sõjaväelane (ohvitseri asetäitja).

Jakob Tabur teenis Vabadussõjas Kalevlaste Maleva pataljonis ja langes 24. augustil 1919 Pihkva rindel Moglino all Pristani (Podborovje) küla lähedal. Ta on maetud Pilistvere kalmistule ja tema nimi on jäädvustatud Pilistvere Vabadussõja mälestussambal.

## Tunnustus

* Vabadusristi II liigi 3. järk (postuumselt), 1920
* Karutapja ordeni III järk (Läti, postuumselt)

## Viited
Humal (perekond)

**Humal** (*Humulus* L.) on kanepiliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Eestis on hajusalt levinud üks liik: harilik humal (*Humulus lupulus* L.).

## Liigid
Humalaid on kolm liiki, millest ühel on viis teisendit:
**Humulus japonicus* (*Humulus scandens*) – jaapani humal
**Humulus lupulus* – harilik humal
***Humulus lupulus* var. *lupulus*
***Humulus lupulus* var. *cordifolius*
***Humulus lupulus* var. *lupuloides* (sün. *Humulus americanus*)
***Humulus lupulus* var. *neomexicanus*
**Humulus lupulus var. pubescens*
**Humulus yunnanensis'' (Hiina Yunnani provintsi endeem).

Õlletööstuses kasutatavad humalad on kultivarid, mida saadakse vegetatiivse paljundamise teel.
Nõges

**Nõges** (*Urtica* L.) on nõgeseliste sugukonda kuuluv taimeperekond, kuhu kuulub 30–45 liiki.

## Levila
Perekond on levinud kõikjal maailmas, kuid põhiliselt parasvöötmes. Nad on peamiselt mitmeaastased, mõned ka üheaastased rohttaimed, mõned ka põõsad.

## Kasutamine
Kuigi nõgeste kõrvekarvadega kaetud värsked lehed ja varred põhjustavad kõrvetust ja löövet, ei ole selles enamiku nõgeseliikide puhul midagi tõsist, mis arstiabi nõuaks. Mõned liigid on koguni täiesti ohutud ja neid saab pärast aurutamist süüa nagu salatit.

Rahvameditsiinis, toiduks ja muuks otstarbeks kasutatakse põhiliselt kõrvenõgest. Teiste nõgeseliikide vastavad omadused on läbi uurimata; pole põhjust eeldada, et need on tingimata samasugused kui kõrvenõgesel.

Klorofülli saab toota küll mis tahes taimedest, kuid toiduainete-, farmaatsia- ja parfümeeriatööstuses toodetakse klorofülli harilikult nõgestest.

## Mütoloogia
Kui püha Benedictust kiusasid patused mõtted ilusast naisest, viskus ta nendest vabanemiseks alasti nõgesepuhmasse.

Hans Christian Anderseni muinasjutus "Metsluiged" õmbles peategelane oma vendade päästmiseks nõgestest särgid, igaühele ühe.

## Liigid
Eestis on levinud kaks liiki: 
**Urtica urens* – raudnõges 
**Urtica dioica* – kõrvenõges

Kõige levinum liik perekonnas on kõrvenõges. Minevikus on kirjeldatud üle saja nõgeseliigi, aga tänapäeval peetakse enamikku neist kõrvenõgese alamliikideks või teisenditeks. Ka iseseisvatest liikidest on enamik üsna kõrvenõgese moodi.

**Liigid ja nende levila**
**[[Urtica angustifolia]]* Hiina, Jaapan, Korea
**[[Urtica ardens]]* Hiina
**[[Urtica aspera]]* Uus-Meremaa
**[[Urtica atrichocaulis]]* Himaalaja, Hiina edelaosa
**[[Urtica atrovirens]]* Vahemere maade lääneosa
**[[Urtica australis]]* Uus-Meremaa ja ümbritsevad subantarktilised saared
**Urtica cannabina* – kanepnõges (piirkond Siberist Iraanini)
**[[Urtica chamaedryoides]]* Põhja-Ameerika kaguosa
**Urtica dioica* – kõrvenõges (Euroopa, Aasia, Põhja-Ameerika)
**[[Urtica dubia]]* Kanada
**Urtica ferox* – tulinõges (Uus-Meremaa)
**[[Urtica fissa]]* Hiina
**[[Urtica galeopsifolia]]* Euroopa (reeglina peetakse *Urtica dioica* alamliigiks)
**[[Urtica gracilenta]]* Arizona, New Mexico, Texas, Mehhiko põhjaosa
**Urtica hyperborea* – tiibeti nõges (Himaalaja Pakistanist Bhutanini, Mongoolia ja Tiibet)
**[[Urtica incisa]]* Austraalia, Uus-Meremaa
**[[Urtica kioviensis]]* Euroopa idaosa
**[[Urtica laetivirens]]* Jaapan, Mandžuuria
**[[Urtica linearifolia]]* Uus-Meremaa
**[[Urtica mairei]]* Himaalaja, Hiina edelaosa, India kirdeosa, Myanmar
**[[Urtica membranacea]]* Vahemere maad, Assoori saared
**[[Urtica morifolia]]* Kanaari saarte endeem
**[[Urtica parviflora]]* Himaalaja 
**Urtica pilulifera* – rooma nõges (Lõuna-Euroopa)
**[[Urtica platyphylla]]* Hiina, Jaapan
**[[Urtica procera]]* Põhja-Ameerika
**[[Urtica pubescens]]* Venemaa edelaosast Kesk-Aasiani 
**[[Urtica rupestris]]* Sitsiilia endeem
**[[Urtica sondenii]]* Kirde-Euroopa, Põhja-Aasia
**[[Urtica taiwaniana]]* Taiwan
**[[Urtica thunbergiana]]* Jaapan, Taiwan
**[[Urtica triangularisa]]*
**Urtica urens* – raudnõges Euroopa, Põhja-Ameerika
Pusta

**Pusta** (ungari keeles *puszta*) on rohtla Ungaris.

Pusta on tekkinud metsastepi asemel metsa hävitamise tagajärjel. Nüüdisajal on pustad peaaegu täiesti põllustatud.

Tavaliselt assotsieeritakse mõiste "pusta" traditsioonilise Ungari maastikuga. Sõna tähendab "tasandikud", ulatuslik rohumaade ja põõsastike piirkond. Suure algustähega viitab see Alföldi (Ungari Suur-lagendiku) kõige tasasematele osadele. Algselt elasid seal lehmade, lammaste ja hobuste karjused.

Aastast 1999 Pusta (Puszta) (või Hortobágyi rahvuspark) kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.

Sõna pärineb sama vormiga omadussõnast, mis tähendab "paljas, tühi, ilma jäetud".

Samuti saab see viidata kaugelasuvale talule, mida ümbritsevad põllud. See võib olla mõnede kohanimede osaks.


Pilt:Hortobagy puszta.jpg|Pull pustas
Pilt:Somogyvámos - The temple in the puszta.jpg|Somogyvámos - kirik pustas
Pilt:Csikós at Puszta show.jpg|Csikóste etendus pustas
Pilt:PusztaKéi01.jpg|Karjane pustas
Kåfjord

**Kåfjord** on mitme koha ja isiku nimi:
***[[Kåfjordi vald]]**, vald Tromsi maakonnas
***[[Kåfjord (Alta)|Kåfjord]]**,  küla Alta vallas
***[[Kåfjord (Nordkapp)|Kåfjord]]**, küla Nordkapi vallas

***[[Sondre Kåfjord]]**, Norra Jalgpalli Assotsiatsiooni president
Evald Taidur

**Evald Taidur** (kuni 1935. aastani **Evald Zahkna**, 28. november 1903 Võrumaa – 22. mai 1940 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

## Teenistuskäik
* 1. september 1925 – 16. september 1928 õppis Sõjakoolis
* 16. september 1928 – 1. veebruar 1931 rühmaülem 7. Jalaväerügemedis
* 12. september 1928 – ülendatud nooremleitnandiks
* 1. veebruar 1931 – 8. veebruar 1936 instruktor Kaitseliidu Lääne Malevas
* 24. veebruar 1935 ülendatud leitnandiks (käskkiri 20. veebruaril 1935)
* 8. veebruar 1936 – 22. mai 1940 rühmaülem Scouts Üksikus Jalaväepataljonis
Linalehik

**Linalehik** (*Thesium* L.) on linalehikuliste sugukonda kuuluv taimeperekond.

Eestis võib paiguti leida Loode- ja Kesk-Eesti niitudel, puisniitudel ja nõlvadel kasvavat püst-linalehikut (*Thesium ebracteatum*) ja väga haruldase tulnukana harulist linalehikut (*Thesium arvense*).
Asutava Kogu valimised

**Asutava Kogu valimised** toimusid 5.–7. aprillil 1919.

1918. aasta Eesti Asutava Kogu valimised toimusid 21.–22. jaanuaril 1918, kus said omariiklust pooldavad erakonnad vahetulemuste järgi otsustades peaaegu 2/3 häältest, enamlastele antud häälte arv oli 37,1%, Tööerakond 30% ja Eesti Demokraatlik Blokk 23%. Enamlased katkestasid valimised ja kehtestasid 27. jaanuaril linnades sõjaseisukorra.
    
1919. aasta Asutava Kogu valimiste ajal kehtis, Eesti Vabadussõja ajal, kogu Eesti maa-alal sõjaseadus. Asutava Kogu valimiste korraldamise aluseks oli Eesti Asutava Kogu valimisseadus. Eesti Vabariigi kodanikude Asutava Kogu valimisi kavandati algselt   1., 2. ja 3. veebruaril ja Asutava Kogu kokkukutsumine kavandati 20. veebruariks 1919.

Valimistel osales kümme parteid vői rühma. Peamised erakonnad või parteid olid:
* Konstantin Pätsi juhitud Maaliit, 
* Jaan Tõnissoni juhitud Eesti Rahvaerakond, 
* Otto Strandmani juhitud Eesti Tööerakond ning 
* August Rei, Mihkel Martna ja Karl Asti juhitud Eesti Sotsiaaldemokraatiline Tööliste Partei.

Valimisaktiivsus oli suur, osales 80% valimisõiguslikest kodanikest.

Sotsiaaldemokraadid saavutasid ülekaaluka vőidu, vasakpoolsed ja tsentristlikud erakonnad (Eesti Tööerakond, Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei ja Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Partei, said ühtekokku 78 kohta ja seega absoluutse enamuse. Üllatus oli Maaliidu tugev lüüasaamine (4. koht valimistel ja vaid 8 saadikukohta).

120-liikmelises Asutavas Kogus oli 25 juristi, 11 ajakirjanikku, 7 agronoomi, 6 põllumeest, 3 õpetajat, 2 kirjanikku, 2 üliőpilast ja teiste elualade esindajaid. Saadikute hulgas oli 7 naist: Alma Anvelt-Ostra Tallinnast, Minni Kurs-Olesk Tartust, Marie Aul Amblast, Emma Asson Tartust, Helmi Press-Jannsen Tallinnast, Johanna Päts Tallinnast ja Marie Reisik Tartust.

8. mail 1919 kinnitas Asutav Kogu esimese valitsuse eesotsas Otto Strandmaniga. Sellega lõppesid Ajutise Valitsuse volitused.

## Tulemused

## Vaata ka
*1917. aasta Ülevenemaalise Asutava Kogu  valimisnimekirjad Eestis
*Eesti Asutav Kogu (1918)

## Viited
Alo Karemaa

**Alo Karemaa** (kuni 1936. aastani **Aleksander Kerreman**, 13. oktoober 1905 Virumaa – 27. mai 1970 Lakewood, New Jersey) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

Teenis 1. Jalaväerügemendis.
Rudolf Mikumägi

**Rudolf Mikumägi** (14. juuni 1904 – 19. märts 1943 Kolpino) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

Teenis Auto-Tankirügemendis. Langes idarindel teises Laadoga lahingus 659. Eesti Pataljoni ülemana.

## Välislingid
*Sõjamuuseumi ohvitseride andmekogu
Rockefeller

**Rockefeller** on Ameerika Ühendriikide suurtöösturite ja poliitikute suguvõsa.

## Suguvõsa liikmeid
* Nelson Rockefeller, Ameerika Ühendriikide asepresident (1974–1977)
** Michael Rockefeller (1938–1961), Ameerika etnograaf, jäi teadmata kadunuks uurides Okeaania kannibalismiga tegelevaid suguharusid  
* John D. Rockefeller (1828–1937), USA naftatööstur
* Abby Aldrich Rockefeller
* John Sterling Rockefeller (1904–1988)
* Winthrop Paul Rockefeller (1949–2006), USA miljonär ja poliitik
Jaan Lutsar

**Jaan Lutsar** (28. detsember 1886 Koiola vald, Võrumaa – 22. märts 1943 Vosturallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).

Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tallinnas. Suri Nõukogude vangilaagris. 

## Auastmed
### Venemaa keisririik

### Eesti Vabariik

## Tunnustus
*1926 Läti Auto-tankide divisjoni rinnamärk
*1932 Kaitseliidu Valgeristi III klass
*1933 Kaitseliidu Põhja malevkonna rinnamärk

## Kirjandus
**Üheksa uut patukahetsejat*. − Vaba Maa, 27. juuni 1934, nr. 148. Lk 1.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
Rey Mysterio

**Rey Mysterio** (õieti **Óscar Gutiérrez**; sündinud 11. detsembril 1974 Chula Vistas Californias) on Ameerika Ühendriikide *[[wrestling|wrestler]]*.
Abraham Simpson

**Abraham Jay Simpson** (**Abe Simpson**) on tegelane joonissarjas "Simpsonid". 

Ta on Homer Simpsoni isa.

Ta on nime saanud Matt Groeningu vanaisa Abraham Groeningu järgi.
Nikolai Keskküla

**Nikolai Keskküla** (kuni 1938. aastani **Nikolai Baratašvili**, 17. mai 1907 – 1. oktoober 1989 Khuthaisi) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).

## Artikleid
* Ratsaväe ajakohastamisest. Sõdur, 7. juuni 1940, nr. 23, lk. 553–555.
Moe Szyslak

**Moe Szyslak** on tegelane joonissarjas "Simpsonid".

Ta on Homeri hea sõber. Ta peab baari nimega Moe's bar.
Tal on väga madal enesehinnang. Ta on kõigi (ka enda) meelest inetu.
Ned Flanders

**Ned Flanders** on joonissarja "Simpsonid" tegelane.

Ned kasvas üles New Yorgis, tema vanemad olid biitnikud, kes teda kunagi ei karistanud.

Sügavalt usklik Ned Flanders on Simpsonite naaber. Ned oli abielus Maude Flandersiga, kes hukkus 11. hooaja osas "Alone Again, Natura-Diddily". Nedil on abielust Maude'iga pojad Rod ja Todd Flanders. Kui Marge'i arvates on Ned hea naaber, siis Homer vihkab teda. Ned abiellus Edna Krabappeliga osas "Ned'N Edna's Blend".

Nedil on Leftoriumi kauplus, mis müüb tooteid spetsiaalselt vasakukäelistele, keda Springfieldis on palju – kui päriselus on umbes üks inimene kümnest vasakukäeline, siis Springfieldis on see umbes üks inimene kolmest. Põhjus on lihtne: sarja looja Matt Groening on ise vasakukäeline.

Flanders on saanud nime Matt Groeningi kodulinnas Portlandis oleva Flandersi tänava järgi. Nedile annab hääle dublaažinäitleja Harry Shearer.
Seymour Skinner

**Seymour Skinner (Principal Skinner)** on tegelane joonissarjas "Simpsonid", kus ta on Springfieldi algkooli direktor.

Sarjas kujutatakse teda kui memmepoega.

Ta on käinud Vietnami sõjas.

Jon Vitti, üks "Simpsonite" autoreid, nimetas selle tegelase biheiviorist B. F. Skinneri järgi.

## Viited
Peeter Liivak

**Peeter Liivak** (27. august 1892 Kahkva vald, Võrumaa – 4. september 1958 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (major).

## Välislingid
*Foto 1906
*Foto 1945
*Foto 1945
Sergei Punin

**Sergei Punin** (1. aprill 1890 Gattšina – 20. oktoober 1963 Freiburg im Breisgau) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant) ja loomaarst.

Eesti iseseisvuse algusest kuni 1933. aastani oli ta Tallinna kaitseväe hobuste laatsareti ülemaks. Kuni 1936. aastani oli ta varustusvalitsuse veterinaarohvitseride ülekoosseisus.

1936. aastal peeti tema üle kohtuprotsesse, sest ta oli 1931. aastal oma ametikohta ära kasutades lasknud teha isiklikke töid riigi raha eest. Selle eest mõisteti ta üheks aastaks kaitseväelisse vangistusse tingimisi. Teises protsessis mõisteti ta üle kohut ajateenijate ja teiste sundimises oma isiklikke töid tegema. Selles asjas otsustati ta ametist tagandada. Kolmas protsess puudutas ülemuse sõimamist.

## Viited

## Kirjandus
*"Kolonel, kes otsib inimesetapjat!" Uudisleht, nr. 119, 4 aug. 1933

## Välislingid
*Kirje ohvitseride andmekogus
Vikenti Ilvest

**Vikenti Ilvest** (22. oktoober 1889 Kuressaare – 7. oktoober 1959 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1927).

## Välislingid
*Unustatud majad: maja, mis alles ootab valmimist - Õitse 42
Roland Ilves

**Roland Ilves** (9. juuli 1916 Narva – 19. märts 1940 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant, 1940).

Lõpetas 1934. aastal *[[cum laude]]* Narva linna Ühisgümnaasiumi. 

2. juulil 1934 asus teenima 1. Soomusrongirügementi, kust saadeti Sõjakooli aspirantide kursusele, mille lõpetas 22. juunil 1935.  

Õppis aasta aega Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, kuid siis katkestas õpingud ning astus Sõjaväe Tehnikakooli. Lõpetas selle käsirelvaklassi 24. veebruaril 1940 nooremleitnandina ning sai parima lõpetajana Sõjavägede Ülemjuhataja kuldtaskukella.

Suri raske haiguse tagajärjel.
Kirburohi

**Kirburohi** (*Polygonum* L.) on taimeperekond tatraliste sugukonnas.

Kirburohu perekonna esindajad kasvavad peamiselt põhjapoolkera parasvöötmes. Liigid erinevad suuresti üksteisest: perekonnast leiab nii alla 5 cm kõrgusi üheaastasi rohttaimi, mitmeaastasi rohttaimi, mis kasvavad 3–4 m kõrguseks, mitmeaastasi puituvaid ronitaimi, mis kasvavad 20–30 m kõrgusele puude otsa, mitmeid veetaimi ning lausa veepinnal elavaid taimi. 

Terveservaliste lehtede kuju ja suurus varieerub liigiti. Lehed võivad olla süstjad, ovaalsed, laikolmnurksed, südajad või nooljad ning 1–30 cm pikad. Varred on tihti punakad või punasetäpilised. Õied on väikesed, roosad, valged või rohekasvalged. Tihedad õisikud moodustuvad lehekaenaldesse või varrele. 

Sõltuvalt käsitlusest loetakse perekonda kuuluvaks 65–300 liiki. Mõned teadlased jagavad perekonna omakorda alamperekondadeks: 
**Fagopyrum* – tatar
**Fallopia* – konnatatar
**Persicaria* – kirbutatar

## Eesti liigid
* *Polygonum amphibium* – vesi-kirburohi – hajusalt
* *Polygonum arenastrum* – harilik linnurohi – sage
* *Polygonum aviculare* – eriline linnurohi – tavaline
* *Polygonum bistorta* – ussitatar – peamiselt Lõuna-Eestis
* *Polygonum boreal* – põhja-linnurohi – harva
* *Polygonum calcatum* – lamav linnurohi – hajusalt
* *Polygonum hydropiper* – mõru kirburohi – kohati
* *Polygonum lapathifolium* – kahar kirburohi – sage
* *Polygonum minus* – väike kirburohi – hajusalt
* *Polygonum neglectum* – ahtalehine linnurohi – hajusalt
* *Polygonum oxyspermum* – rand-linnurohi (rand-kirburohi) – harva
* *Polygonum persicaria* – harilik kirburohi – hajusalt
* *Polygonum viviparum* – pung-kirburohi – Kagu-Eestis harva, mujal tavaline

## Tulnuktaimed Eestis
* *Polygonum arenarium* – liiv-linnurohi (liiv-kirburohi) – haruldane tulnukas
* *Polygonum linicola* – lina-kirburohi – väga haruldane (Lõuna-Eestis)
* *Polygonum patulum* – laiuv kirburohi – tulnukana, väga haruldane
* *Polygonum rurivagum* – ränd-linnurohi (ränd-kirburohi) – tulnukana, väga haruldane

## Vaata ka
*pargitatar
Bock

**Bock** on mitmetähenduslik sõna.

## Kohad
*Bock (Minnesota), linn Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis
*Bocki saar, saar Läänemeres

## Tööstus
*Bock (õlu), kange õlletüüp, näiteks eriti kange (*doppelbock*)
*Double Bock (õlu), Tartu õlletehase kange õllemark
*Bock (õlletehas), endine Soome õlle- ja joogitootja

## Suguvõsad
*Bock (Lahmuse) (Bock a.d. H. Lachmes), Suure-Jaani kihelkonna Lahmuse mõisa aadlisuguvõsa
*Bock (Bukas) (Bock a.d. H. Suddenbach), Poola aadlidiplomi 1600 saanud Liivimaa Bukase mõisa aadlisuguvõsa (Liivimaa rüütelkonna aadlimatrikkel nr 2, Eestimaa rüütelkonna aadlimatrikkel nr 10) (Venevere ja Purdi mõisa haru Eestimaal)

*Bock af Näs, Rootsi aadlisuguvõsa nr 50
*Bock af Bukkila, Rootsi aadlisuguvõsa nr 247 (1540. aastatest alates Pukkila mõisnikud Soomes Piikkiös)
*Bock (Boxbacka), vana vabameeste suguvõsa Helsingis asuvast Pukinmäe (*Boxbacka*) mõisast
*Bocken, Tallinnas sündinud ning Tartus ja Pärnus ülikoolis õppinud sõjaväelasest Georg von Bockist (surnud 1746) põlvnev Rootsi aadlisuguvõsa nr 1541

## Viited
Arnold Oksmaa

**Arnold Oksmaa** (sündinud 17. augustil 1979 Kohtla-Järvel) on eesti laulja, meelelahutus- ja seltskonnategelane. 

Kuivõrd Oksmaa on laulmisest enam tuntud oma skandaalse eraelu ja meedialembuse poolest, on teda avalikkuses tituleeritud tihti ka "kõmutegelaseks".

## Elulugu
Ta õppis aastatel 1987–1997 Tallinna I Internaatkoolis.

Arnold Oksmaa esindas 2000. aastal Eestit puuetega inimeste Eurovisioonil Tamperes, kus ta sai koos kõigi teiste osalejatega, kes ei tulnud esikohale, teise koha. Ta kirjutas Mart Laarile ja Signe Kivile, et ta tahab selle eest preemiat saada, nagu "päris" eurolauljad ja tippsportlased. Ta oleks seda kasutanud oma koduköögi remontimiseks Kalamajas.

2002. aastal valmis Arnoldist dokumentaalfilm "Teine Arnold" (režissöör Urmas E. Liiv).

Samal aastal sai Oksmaa tuntuks ajakirjas Kroonika esitatud väidetega, mille kohaselt oli ta alaealisena laulja ja helilooja Joel Steinfeldti armuke. Lisaks esitas Oksmaa samal aastal Raadio Uunole antud intervjuus väiteid ka samasuguse suhte kohta telesaatejuht Urmas Liiviga. Järgnenud uurimise ja kohtuprotsesside käigus Oksmaa esitatud süüdistused tõendamist ei leidnud.

Augustis 2006 algatati Arnold Oksmaa pornovideote ja -piltide väidetavalt ebaseaduslikus levitamises kriminaalasi karistusseadustiku paragrahvi 220 alusel, mis käsitleb autoriõiguse rikkumist.

Hiljem asus ta elama Helsingisse, kus teenis leiba kelnerina. Ta on jätkanud ka tegevust harrastuslauljana ja tegeleb autobiograafia kirjutamisega. 2010. aastal avas ta isikliku kanali veebisaidil YouTube.

## Teoseid
*2002 plaadifirma TopTen tõi turule Arnold Oksmaa sooloplaadi "Teine Arnold"
*2003 "Hüljatud Eesti moodi" (autobiograafia). Hai Uim. Tallinn 2003
*2006 "Valitud pressiteated". Presshouse Kirjastus. Tallinn 2006
*2011 hakkas kirjutama oma uut autobiograafiat

## Tunnustus
*2003 Eesti popmuusika aastaauhind "Kuldne Plaat 2003"

## Tema kohta tehtud
*2002 Urmas E. Liivi dokumentaalfilm "Teine Arnold"
*2003 Mari Leen Albers kirjutas Oksmaa elust raamatu "Avameelselt Arnoldist"
*2004 Aivar Palumäe ja Gunnar Loho lavastasid temast eluloofilmi "MEESUS"

## Viited

## Välislingid
*Arnold Oksmaa kanal YouTube'is
*Arnold Oksmaa: "Oma väikese kasvu kohta on mul ilus ja sirge riist"
*Arnold Oksmaa pommitab meediat omatehtud uudistega
Balti eraseadus

**Balti eraseadus** (lühend **BES**, nimetatud ka *Balti eraseadustik*, *tsiviilseadustik*; saksa keeles *Liv-, Est- und Curländisches Privatrecht*) oli Balti provintsiaalõiguse kolmas jagu, mis kehtestati 1865. aastal.

Balti eraseaduse koostas Friedrich Georg von Bunge, kelle ülesandeks oli kodifitseerida kõik seni Liivimaal, Eestimaal, Kuramaal ja Narvas kehtinud seadused ja üksikud privileegid. Kuna tal ei olnud volitust neid muuta ega ühtlustada, jäi kehtima arvukalt kasuistlikke norme eri piirkondade ja seisuste kohta, mille tõttu sai Balti eraseadus väga mahukas (36-paragrahviline sissejuhatus ja eriosa 4600 paragrahvi).

Balti eraseadus on üles ehitatud Rooma õiguse süsteemi järgides. Originaaltekst on saksa keeles. Venekeelne tõlge valmis Modest Korffi juhatusel. Venestusajal võeti ametliku tekstina kasutusele venekeelne tõlge, kuigi saksakeelne tekst oli täpsem.

Kohalikud õigusnormid on järgmised:
*Liivimaa maaõigus (kehtis ka Tartu ülikoolis kuni venestuseni)
*Eestimaa maaõigus (kehtis ka Toompeal, Paides ja Paldiskis)
*Kuramaa maaõigus
*Piltene linnaõigus
*Liivimaa linnaõigus
*Eestimaa linnaõigus (kehtis Tallinna all-linnas, Haapsalus ja Rakveres)
*Kuramaa linnaõigused
*Narva linnaõigus

Need 1864. aastal kehtinud õigusprovintside piirid kehtisid kuni 1944. aastani, sõltumata hilisematest administratiivpiiride muutmistest. See tähendab, et pärast 1864. aastat asutatud uutes linnades ja linnadega liidetud maa-aladel kehtis edasi senine maaõigus. Nii on ka 1938. aasta linnaseaduses (XVII osa) rõhutatud, et selle seadusega linnadeks muudetud alevite maa-aladel jääb kehtima seal senini kehtinud tsiviilõigus.

Talupoegade (Liivimaa 1860, Saaremaa 1819, Eestimaa 1856 ja Kuramaa 1817) eraõigused ei sisaldu Balti eraseaduses, vaid on välja antud eraldi.

Balti eraseadust muudeti korduvalt, eriti seoses 1889. aasta kohtureformiga.

1920. aastal vastu võetud seisuste kaotamise seadus nägi ette Balti eraseaduse laiendamise kõigile seisustele, kuid selle sätte jõustamine lükati edasi ja talurahvaseadused jäid jõusse. 1940. aastaks jõuti välja töötada uue tsiviilseadustiku eelnõu, kuid seda ei jõutud kehtima panna. 1. jaanuaril 1941 asendati BES Vene NFSV Tsiviilkoodeksiga, kuid taasjõustati Saksa okupatsiooni ajal ja kaotas lõplikult kehtivuse uue Nõukogude okupatsiooni ajal.

Täielikku eestikeelset Balti eraseaduse tõlget ei ole siiani välja antud. Peale esimese, 1864. aasta, trüki on 1890. ja 1902. aastal välja antud saksakeelsed eraväljaanded ja venekeelsed täiendused kuni 1914. aastani. Pärast 1918. aastat Eestis kehtestatud muudatused ja täiendused on eesti keeles ja avaldati Riigi Teatajas.

## Vaata ka
*Liv-, est- und kurländisches Urkundenbuch

## Kirjandus
* Toomas Anepaio. Tuntud tundmatu seadus. Balti eraseaduse väljaanded. Õpetatud Eesti Seltsi aastaraamat. 1994–1999. Tartu 2002. Lk. 202–324.
* Marju Luts-Sootak. Balti Eraseaduse (1864/65) koht ja kohatus Euroopa kodifikatsioonide peres. 
* Valter Nõges. Balti eraseaduse tekstidest. Normitehniline arutelu. Õigus, 1930, nr. 3, lk. 111–117.

## Välislingid

*Baltimaa eraseadus (osaline tõlge eesti keelde), DIGARis
Valmer Luks

**Valmer Luks** (sündinud 18. aprillil 1978 Kärlal) on eesti laulja ja muusik.

Valmer Luks on lõpetanud Kuressaare Lastemuusikakooli klaveri erialal, õppinud Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimise erialal Hirvo Surva juhendamisel.

Ta on laulnud kiriku-, laste- ja poistekooris, tegelenud rahvamuusika ja rahvatantsuga.

Valmer Luks oli ansambli Lux looja aastal 1995. Ansambel tegutseb siiani.

## Välislingid
* Valmer Luksi tegemised YouTube'is
* Ansambli Lux koduleht
Harilik metspipar

**Harilik metspipar** (*Asarum europaeum* L.) on tobiväädiliste sugukonda metspipra perekonda kuuluv rohttaim.

Teaduslikult kirjeldas harilikku metspipart esimesena Linnaeus 1753.

## Levila

Harilik metspipar ei kasva Briti saartel, Skandinaavias ega Hollandis, kuid ülejäänud Euroopas Lõuna-Soomest kuni Lõuna-Prantsusmaa, Itaalia ja Põhja-Makedooniani. Venemaa Euroopa-osas ja Lääne-Siberi lõunaosas on metspipar metsas ja metsastepis laialt levinud.

Harilik metspipar on Eestis pärismaine. Ta on mandril tavaline, saartel haruldane.

Lisaks põhialamliigile on harilikul metspipral eritatud veel kaks alamliiki: *A.e. caucasicum*, mis kasvab Kagu-Alpides, ning *A.e. italicum*, mis kasvab Kesk- ja Põhja-Itaalias ning Makedoonias.

Väljaspool levilat kasvatatakse metspipart laialdaselt ilutaimena. Mõnikord kasutatakse teda ka maitsetaimena või lõhna andmiseks. Kuid metspipar on mürgine taim.

## Kirjeldus

Harilikku metspipart kohtab kõige sagedamini metsas, nii leht- kui okasmetsas, eriti lubjarikkal pinnasel. Ta talub hästi varju ja iluaianduses kasutatakse teda maapinna katmiseks kohtades, kus teised rohttaimed kasvada ei taha.

Metspipar on igihaljas püsik. Taime vars on 1–1½ dm pikk ja lamab maas. Igal varrel on kaks neerjat pika rootsuga lehte. Lehe ülemine külg on läikiv. Metspipral on pipart meenutavad maitse ja lõhn ning sellest on taim nimetusegi saanud. Varrel on ka 2-3 paari abilehti, mis paiknevad vastakuti.

Õied kasvavad ühekaupa varre otsas, on kahvatud tumepunased, längus ja lamavad maapinnal. Õietupp koosneb 3 kokkukasvanud õielehest. Tolmukaid on 12. Metpipar õitseb aprillis-mais, seemned valmivad juunis. Metspipar on mürmekofiil: tema seemneid levitavad sipelgad.

Metspipar võib paljuneda ka vegetatiivselt, risoomi jagunemise teel. Sel moel moodustab metspipar tihti maapinnal suuri laike.

## Välislingid
*
Amandus Adamsoni monument

**Amandus Adamsoni monument** on skulptor Amandus Adamsoni mälestusmärk Tallinnas Kadrioru pargis. 

See paigaldati sinna 1962. aastal. Monumendi autorid on skulptor Albert Eskel ja arhitekt Allan Murdmaa.
Kodumaa (skulptuur)

"**Kodumaa**" on Peeter Mudisti graniitskulptuur Tallinnas Kadrioru pargis aadressil Roheline aas 3. Teos valmis 1981. aastal.

Skulptuur on alates 1991. aastast muinsuskaitse all Tallinna kohaliku tähtsusega kunstimälestisena nr. 745. 

"Kodumaa" kujutab saledat sambalaadset naisefiguuri otsevaates. Ülakeha on katmata, pikk nelinurkne seelik detailideta, ees põll. Üle kõrvade kammitud juuksed on seljal kokku põimitud. Õlad on nelinurksed, käed ristatud rinnal, jalad paljad. Seisva täisfiguuri taga istub alasti laps, nägu vastu naist. Üle pea olevas paremas käes on haamer, vasakus käes peitel. Samast kiviplokist on valmistatud madal nelinurkne alus.

## Välislingid
*
Belvedere Apollo

**"Belvedere Apollo"** on Tallinnas Kadrioru pargis asuv malmist skulptuur, mis on Leocharese marmorskulptuuri "Apollo Belvedere" koopia. 

Algselt olnud Eesti koopia keha värvitud elevandiluukarva ja kangas kuldne. Belvedere Apollo on liikumises, parem käsi ette sirutatud. Selles käes võis olla vibu, seda arvamust toetab ettesirutatud käe suunas pööratud pilk. Teises käes hoiab ta allavajuvat draperiid. Kuju postament on valatud betoonist, koos figuuriga on skulptuur ligikaudu 4,5 meetri kõrgune.

Kuni 1937. aastani seisis kuju Alatskivi lossiparkmetsas suurel rändrahnul. President Konstantin Päts laskis pärast külaskäiku Alatskivile selle hooletusse jäetud kuju Tallinna Kadrioru parki üle viia.

## Välislingid
*
Valentselektron

**Valentselektronideks**  nimetatakse elektrone, mis osalevad keemiliste sidemete moodustamisel. 

Valetselektronid asuvad üldjuhul aatomi  väliselektronkihis, kuid (nagu mõnikord ekslikult arvatakse) see pole alati nii. Näiteks siirdemetallides osalevad keemiliste sidemete moodustamisel ka välise d-orbitaali elektronid. Valentselektrone ei saa olla üle 4 elektronpaari, ehk mitte rohkem kui 8. Seda reeglit nimetatakse  okteti reegliks.
## Vaata ka

* Aufbau printsiip
* Elektronkate
Lux (ansambel)

**Lux** on tantsumuusikat mängiv ansambel.

## Ajalugu
Ansambel Lux on Saaremaalt Kuressaarest pärit bänd, mis alustas tegevust aastal 1995.
Algkoosseisu kuulusid Valmer Luks (klahvpill) ja Ain Kivilo (basskitarr).
Valdavalt kahekesi (vajadusel 1–4-liikmelisena) tegev bänd, kus pillideks on klahvpill, basskitarr, (kitarr), (trummid) ja natuke elektroonikat. 

## Koosseis
*Valmer Luks – laul, klahvpill
*Ain Kivilo – laul, basskitarr
*(Toomas Tang – kitarr)
*(Ivo Aksiim – trummid)

## Salvestised
*"Ainult roose sul toon " vol. 1 (Stuudio Alligaator, 1998, MC )
*"Ainult roose sul toon " vol. 2 (Stuudio Alligaator, 2000, MC )
*"Tuntud südamlikud laulud" (Stuudio Alligaator, 2004, CD MC )
*"See ongi see" (singel 2009)

## Välislingid
*Ansambli Lux ametlik koduleht
*Ansambli Lux salvestisi eri aegadest
Andja kivisild

**Andja kivisild** on Andja mõisniku poolt, arvatavasti 19. sajandi algupoolel ehitatud paekivist kaarsild üle Toolse jõe Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Andja külas.

Sild on kahe kaarega ja umbes 15 meetri pikkune. Hubert Matve andmeil on sild 4,95 meetrit lai ja kaarte sildeavad on 3,6-meetrised.

## Vaata ka
* Andja sild

## Välislingid
*
Konnatatar

**Konnatatar** (*Fallopia* Adans.) on nelgilaadsete seltsi tatraliste sugukonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede perekond.

Esimesena kirjeldas konnatatart teaduslikult šoti päritolu Prantsusmaa loodusteadlane Michel Adanson (1727–1806). Nime sai perekond Padua botaanikaaias töötanud Gabriele Falloppio (1523–1562) järgi, kes on üks tänapäevase anatoomia rajajatest.

Perekonda kuulub 15 liiki, kes kasvavad põhjapoolkera parasvöötmest lähistroopikani. Perekonda kuulub ka ronitaimi. 

Paljud konnatatraliigid on umbrohud. Nagu umbrohud ikka, kasvavad konnatatradki sööti jäänud maadel, jäätmaadel, liivastel nõlvadel, teepeenardel, jõgede kallastel jne.

Konnatatra lehed on terve servaga ja 2–8 cm pikad. Õied on rohelised ja asuvad 2–5 kaupa lehekaenaldes. Taim õitseb maist juulini. Vili on kolmekandiline pähklike.

Paljud konnatatrad on head meetaimed.

Mitut konnatatraliiki peetakse kahjulikuks, invasiivseks liigiks, eriti jaapani, sahhalini ja himaalaja konnatatart. Jaapani konnatatar toodi 19. sajandil ilutaimena Jaapanist Suurbritanniasse, kus pääses vabadusse. Samamoodi jõudis jaapani konnatatar hiljem USA-sse.

Konnatatar kasvab väga kiiresti väga kõrgeks. Üheainsa suvega saavutab sahhalini konnatatar kõrguse 4½ m ja jaapani konnatatar kõrguse 3 m. Himaalaja konnatatar on nende kõrval kääbus, kasvades 1½–2 m kõrgeks.

Konnatatar levib väga kiiresti oma laialdase juurestiku, täpsemalt risoomide abil. Juurestik võib emataimest ulatuda 7–20 m kaugusele ja 2 m sügavusele. Juure- ja varretükkidest, isegi kõigest 1 cm pikkustest, võib alguse saada uus taim. Suurvesi ja üleujutused võivad juurestikku ja taime maapealset osa lõhkuda ning selle tükke allavoolu kanda. Kui need jälle pinnast kohtavad, võivad need veekogu kaldal aluse panna uuele taimele. Nagu teisedki invasiivsed liigid, saab konnatatar suurepäraselt kasvada pinnasel, kus varem taimestikku polnud. Suure kasvu tõttu suudab konnatatar terve pinnase enda valdusse võtta, nii et teised liigid sellel kasvada ei suuda. Taime ei saa kergesti hävitada ka lõikamise, niitmise, väljakaevamise ja isegi mõnede taimemürkidega, sest kui taim katki teha, siis paneb see taime allesjäänud osas olevad uinunud pungad puhkema ning taim annab rohkesti juure- ja varrevõsusid, et taastada hävinud osa.

Eestis on levinud kaks liiki, mis võivad oma vahel anda ka hübriidseid järglasi:
*võsa-konnatatar (*Fallopia dumetorum*)
*põld-konnatatar (*Fallopia convolvulvus*)
Sahhalini pargitatar, vooljas pargitatar (vooljas kirburohi) ning nende hübriidid kuuluvad keskkonnaministri määruses toodud looduslikku tasakaalu ohustavate taimeliikide nimekirja. Ehk nende toomine Eestisse on keelatud ning neid ei tohi kasvatada ja levitada ilma keskkonnaameti loata.

## Viited