open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arne Sarapuu

**Arne Sarapuu** (sündinud 15. märtsil 1950) on eesti alpinist, kes on tõusnud kaheksatuhandelise mäe tippu. 

Ta on Riho Västriku dokumentaalfilmi "Cho Oyu" (1998) üks operaatoreid.

Tema ja Tarmo Riga toetusel valmis alumiiniumist ja dolomiidist taies J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile.

## Haridus
Ta lõpetas aastal 1968. aastal Valga Kaugõppe Keskkooli ja aastal 1979 Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse erialal.

## Mägironimine

Ta harrastab mägironimist 1983. aastast. Ta on tõusnud 1990. aastal Elbruse (5642 m) tippu Kaukasuses, 1992. aastal Lenini mäetippu (7134 m) Pamiiris, 1994. aastal Kilimanjaro (5895 m) tippu Aafrikas ja 1997. aastal Aconcagua (6901 m) tippu Andides.

### Tipputõus kaheksatuhandelisele
Sarapuu võttis osa Eesti esimesest Himaalaja mägiekspeditsioonist ja oli esimeste seas, kes jõudsid kaheksatuhandelise Cho Oyu (8188 m) tippu. Tipputõus toimus 9. oktoobril 1998. Kaks päeva hiljem tipus käinud Raivo Plumeri sõnul vallutasid Eesti esimesed 8000 meetri mehed Riga ja Sarapuu tipu täiesti iseseisvalt – see tähendab, et nad ei seganud kedagi ega kasutanud ka teiste ekspeditsioonide abi.

### Kõrgtõusud
*1992 – Lenini mäetipp (7134 m)
*1997 – Aconcagua (6901 m)
*1998 – Cho Oyu (8188 m)

## Viited

## Välislingid
*Riho Västriku dokumentaalfilm "Cho-Oyu" (1998). efis.ee
*Dokumentaalfilmi sisukokkuvõte. efis.ee
Kari Lagerspetz

**Kari Yrjö Henrik Lagerspetz** (6. september 1931 Helsingi – 17. jaanuar 2012 Turu) oli soome bioloog.

Ta oli Turu Ülikooli füsioloogiaprofessor.

## Teoseid
*Lagerspetz, Kari 1959. Teleological explanations and terms in biology. *Annales Zoologici Societatis Zoologicae Botanicae Fennicae ‘Vanamo’* 19(6): 1–73.

## Pere
Tema abikaasa Kirsti Lagerspetz oli Turu Ülikooli psühholoogiaprofessor. Nende poeg Mikko Lagerspetz on töötanud Tallinna Ülikoolis. Ka pianist Juhani Lagerspetz ning filosoofid Eerik Lagerspetz ja Olli Lagerspetz on nende pojad.
J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile

**J. K. Alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile** on auhind Eestis mägronimise alal.

Auhinda annab välja Jaan Künnapi Alpinismiklubi ja see asutati 2000. aastal seoses esimese kaheksatuhandelise Annapurna vallutamise 50 aastapäeva tähistamisega. 

Auhind on rändauhind, mida antakse iga hooaja lõpul vabariigi parimale mägironijale.

Auhind valmis Arne Sarapuu ja Tarmo Riga toetusel. Auhind on valmistatud alumiiniumist ja dolomiidist kuhu graveeritakse laureaatide nimed. Taiese kõrgus on 48 cm ja kaal 6,5 kg. Taiese autor on skulptor Rait Pärg.

Parima alpinisti selgitavad kinnisel hääletusel välja mägironijate tegemistega kursis olevad inimesed. Žürii koosseis hakkab igal aastal muutuma. Esimese laureaadi valimisel kuulus žüriisse 20 inimest.

## Laureaadid
Allikas:

*2000 – Valdek Udris, tõus Lenini mäetippu (7134 m) ja laskumine sealt lumelaual
*2001 – Raivo Plumer, tõus Broad Peaki (8021 m) tippu
*2002 – Aleksei Kovaltšuk, tõus Lhotse (8516 m) tippu
*2003 – Alar Sikk, tõus Džomolungma (8848 m) tippu
*2004 – auhinnaväärilist saavutust ei olnud
*2005 – Andres Hiiemäe, tõusud Džailõki (5A/4533 m) ja Tju-Tju tippu (5A/4350 m) 
*2006 – Priit Joosu, tõusud Korženevskaja (7105 m) ja Ismoili Somoni (7495 m) tippu
*2007 – Tiina Tamm, tõus teise eestlannana Lenini mäetippu (7134 m)
*2008 – Alar Sikk, seitsme tipu klubi seitse tipputõusu
*2009 – Üllar Põld, tõus Muztagata (7509 m) tippu
*2010 – Tanel Tuuleveski, tõus Cho Oyu (8201 m) tippu
*2011 – Tanel Tuuleveski, tõus Džomolungma (8848 m) tippu
*2012 – Kristjan-Erik Suurväli, tõus Tartu ülikool 350 (6350 m) tippu
*2013 – Andres Hiiemäe, tõus Piz Badile'i (3308 m) tippu
*2014 – Priit Joosu, tõus Han-Tengri (7010 m) tippu
*2015 – Andras Kaasik, Seitsme tipu klubi seitse tipputõusu
*2016 – auhinnaväärilist saavutust polnud
*2017 – Meelis Luukas, tõus Ismoili Somoni mäetippu (7495 m)
*2018 – Andras Kaasik, tõus K2 (8611 m) tippu
*2019 – Priit Joosu, juhtis Džengiši (7439 m) tippu jõudnud gruppi
*2020 – Tanel Tuuleveski, Lõunapoolus ja Vinsoni tipp. Seitsme tipu klubi seitse tipputõusu.
*2021 – Krisli Melesk, tõus Džomolungma (8848 m) tippu
*2022 – Krisli Melesk, tõus K2 (8611 m) tippu
*2023 – Ott Tinn, tõusud Džomolungma (8848 m) ja Lhotse (8516 m) tippu
*2024 – Ott Tinn, tõus K2 (8611 m) tippu

## Vaata ka
*Aasta mägironija (aunimetus)

## Viited

## Välislingid
*Tänukõne. ajaveeb.alpinism.ee
Koorijuht (peadirigent)

**Koorijuht** ehk **koori peadirigent** on koori tähtsaim dirigent ja kunstiline juht. Koori juhatamisel ja õpetamisel võivad teda asendada või abistada abidirigendid, koormeister jt.
Selim Laurikkala

**Selim Jalmari Laurikkala** (29. detsember 1882 Pyhämaa – 19. november 1957 Helsingi) oli soome vaimulik. Ta tegutses aastatel 1909–1937 vaimulikuna Ingerimaal ja seejärel Soomes.

Ta sündis aastal 1882 Pyhämaal (asub praeguse haldusjaotuse järgi Päris-Soome maakonnas) talupoja perekonnas. Ta lõpetas Uusikaupunkis lütseumi, aastal 1905 astus ta Helsingi Ülikooli, mille ta lõpetas aastal 1908. Aastal 1909 pühitseti ta pastoriks.

Ta oli aastatel 1909–1914 koguduseõpetajaks Kattila, Soikkola ja Novasolkka ühendkoguduses. Seejärel oli ta koguduseõpetaja Rääpyvä püha Regina koguduses (kirik asus Rääpyvä mõisas Vsevoložski linnas). Lisaks hooldas ta aastatel 1917–1931 Keltto kogudust (kirik asus praeguse nime ja haldusjaotuse järgi Koltušis Vsevoložski rajoonis), aastatel 1921–1923 Markkova (kirik asus praeguse nime ja haldusjaotuse järgi Markovas Kirovski rajoonis) ja Järvisaari (kirik asus Hattulas, praeguse nime ja haldusjaotuse järgi Šapkis Tosno rajoonis) kogudusi, aastatel 1922–1937 Tuutari (kirik asus Kirchhoffi mäel Lomonossovi rajoonis ja Hietamäe (kirik asus Jälkyläs, praeguse nime ja haldusjaotuse järgi Jalgelevos Lomonossovi rajoonis). Lisaks hooldas ta Petrogradis/Leningradis soome kogudust (aastatel 1923–1937), rootsi kogudust (aastatel 1929–1931) ja Peterburi Jaani eesti kogudust (aastatel 1929–1937).

Ta valiti aastal 1925 Ingerimaa piiskopiks, kuid ta keeldus ametit vastu võtmast, kartes nõukogude ametnike poolt tagakiusamist. Võimud tegid talle reisi- ja elamispiiranguid. Aastal 1927 läks ta pere Soome, kuid ei tulnud tagasi. Aasta 1937 lõpus oli temagi sunnitud Nõukogude Liidust Soome lahkuma.

Soomes oli ta aastatel 1939–1952 koguduseõpetaja Hausjärvil. Aastatel 1952–1957 oli ta ingerisoomlaste pastori Rootsis asukohaga Boråsis.

## Viited

## Välislingid
* Selim Jalmari Laurikkala elulugu (soome keeles)
* Kaija Santti Selin Jalmar Laurikkala – suomalainen pappi Inkerissä
Stoniškiai

**Stoniškiai** (saksa keeles *Stonischken*) on küla Leedus Pagėgiai omavalitsuses, Stoniškiai valla halduskeskus. Külas on põhikool. Stoniškiai asub Klaipėda ja Pagėgiai vahelise raudtee ääres, seal asub Stoniškiai raudteejaam.

Küla mainiti kirjalikult esimest korda aastal 1785, mil seal asus erilist tüüpi mõis, mille riik oli andnud omanikule ja mida see võis pärandada vastavalt oma soovile, ent testamendi puudumise korral läks see riigile tagasi. Aastal 1875 valmis küla läbiv raudtee. Küla kuulus Memeli piirkonda, mis liideti Leeduga aastal 1923. Külas asub 25 hektari suurune kivimurd, kus murti tsemenditööstuse tarbeks suure lubjasisaldusega liivakivi; selle tootmine lõpetati aastal 1994.

Sealne puurauk on Rasytė kihistu ja Ragainė kihistu stratotüüp.

## Viited

## Välislingid

*Infot küla kohta (*saksa keeles*)
*Küla portaalis vietoves.Lt
Jarmo Koski

**Jarmo Koski** (sündinud 2. juulil 1951 Imatral) on soome näitleja.

Enne näitlejatööd õppis Koski õpetajaks.

Koski karjäär algas 1970. aastatel, mil ta töötas laste- ja noorteteatris Ahaa Teatteri ja nukuteatris Vihreä omena. 1990. aastatel oli tema töökohaks Espoos asuv Teater Hevosenkenkä. Ta on näitlejana praegugi aktiivne. 

Koski on näitlejana esitanud multifilmide tegelaste, näiteks karupoeg Puhhi (soome keeles Nalle Puh) ja Teletupsude sarja Tinky-Winky (soome keeles Tiivi-Taavi) teksti. Tema suurim roll on olnud telesarjas "Varjatud elud", kus ta mängis Seppo Taalasmaad aastatel 1999–2013.  

Aastal 2013 otsustas Koski sarjas mängimisest loobuda, hiljem osales aga siiski aeg-ajalt mõnes osas. 2024. aasta jaanuaris eetrisse läinud 4520. osas, kus Seppo ja Ulla kolivad koos Malagasse, lahkus Seppo tegelaskuju sarjast lõplikult. 

## Viited
Natkiškiai

**Natkiškiai** (saksa keeles *Nattkischken*) on küla Leedus Pagėgiai omavalitsuses, Natkiškiai valla halduskeskus. Külas on põhikool ja raamatukogu. 

Küla on kirjalikult esimest korda mainitud aastal 1709. Aastal 1895 sai külast kohaliku kihelkonna keskus. Küla kuulus Memeli piirkonda, mis liideti Leeduga aastal 1923. Sealne uusgooti stiilis luteri kirik hävis aastal 1944. Nõukogude ajal oli Natkiškiai kohaliku sovhoosi keskasula. Aastal 1993 ehitati vana kiriku asemele uus luterlik palvemaja.

Küla nimi tuleneb preisi keelest, kus *natis* = kõrvenõges, ja *kiska* = jõekäär.

## Viited

## Välislingid

*Infot küla kohta (*saksa keeles*)
*Küla portaalis vietoves.Lt
Saksi-Marksuhl

**Saksi-Marksuhli hertsogkond** oli üks Saksi hertsogkondi, mida valitses Wettini dünastia Ernestiinide liin. Loodi aastal 1662 Saksi-Weimari hertsogi Wilhelmi kolmandale pojale Johann Georg I-le. Algselt pidi Johann Georg jagama Saksi-Eisenachi oma vanema venna, Adolf Wilhelmiga. Johann Georg nõustus lõpuks tulu saamisega Saksi-Eisenachi hertsogkonnalt ja tegi oma residentsi Marksuhli väikelinna. Saksi-Marksuhl taasliidendati Saksi-Eisenachiga Johann Georgi tõusmisega Saksi-Eisenachi hertsogiks pärast oma vennapoja surma aastal 1671.

## Saksi-Marksuhli hertsog

* Johann Georg I (1662–1671)

*Taasliidendati [[Saksi-Eisenach]]iga*
Martin Levald

**Martin Levald** (7. detsember 1910 Munalaskme, Riisipere vald – 4. detsember 1999 Tallinn) oli eesti tšellist ja helilooja.

## Elulugu
Ta õppis aastatel 1934–1941 tšellot Tallinna Konservatooriumi Raimond Bööcke ja August Karjuse klassis ja 1943–1944 Moskva konservatooriumis Svjatoslav Knuševitski juures.

Levald mängis tšellot aastatel 1936–1939 ja 1944–1973 Estonia teatri orkestris (1944–1973 oli ka tšellorühma kontsertmeister) ning 1939–1941 Riigi Ringhäälingu Sümfooniaorkestris, sõja-aastatel Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites.

Ta on kirjutanud helipalu sümfooniaorkestrile, tšellole ja klaverile ning soololaule. 

Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.

## Tunnustus
*1965 Eesti NSV teeneline kunstnik

## Isiklikku
Tema abikaasa oli näitleja Leida Levald, tütar on laulja ja muusikapedagoog Tiiu Levald, vennad olid Nõukogude sõjaväelane Paul Leevald ja poliitik Adolf Levald, õed näitleja Anna Laht ja poliitik Alise Stein-Anvelt.

## Viited

## Välislingid
*Rahvusarhiivi fotode andmebaas. Tšellist Martin Levald
*ERR arhiiv. Martin Levald - 70 (1981)
Lumpėnai

**Lumpėnai** (saksa keeles *Lompönen*, ka *Groß Lumpönen*) on küla Leedus Pagėgiai omavalitsuses, Lumpėnai valla halduskeskus. Külas on põhikool ja raamatukogu. Lumpėnai asub Lumpė jõe kaldal. Külas on sündinud Väike-Leedu kultuuritegelane Enzys Jagomastas.

Külas asub Lumpėnai muinaskalme, mis oli kasutusel esimesel aastatuhandel enne Kristust ja kuhu maeti veel VI sajandil. Küla ennast mainiti kirjalikult esimest korda aastal 1536, kaardile kanti see esimest korda aastal 1665. Aastail 1709–1711 tabas küla katk, 24 sealsest elanikust jäi ellu 9. Aastal 1739 avati Lumpėnais kool. Küla kuulus Memeli piirkonda, mis liideti Leeduga aastal 1923. Nõukogude ajal oli Lumpėnai kohaliku sovhoosi keskasula, tänapäeval tegutseb seal põllumajanduskooperatiiv „Lumpėnų Rambynas“.

Küla nimi tuleneb Lumpė jõest. See on omakorda nime saanud preisi keelest, kus *lumpe* tähendab porist paika, sood.

## Viited

## Välislingid

*Infot küla kohta (*saksa keeles*)
*Küla portaalis vietoves.Lt
Žadeikiai

**Žadeikiai** on küla Leedus Šilalė rajoonis, Žadeikiai valla halduskeskus. Külas on põhikool ja raamatukogu, seal asub ka katoliku kabel.

## Viited

## Välislingid
*Küla portaalis vietoves.Lt
Palentinis

**Palentinis** on küla Leedus Šilalė rajoonis, Palentinise valla halduskeskus. Külas on raamatukogu.

## Viited
Didkiemis

**Didkiemis** on küla Leedus Šilalė rajoonis, Didkiemise valla halduskeskus. Küla asub Jūra jõe kaldal. Didkiemises on postkontor ja raamatukogu, sealne põhikool on muudetud Šilalė gümnaasiumi filiaaliks. Sealne katoliku kirik valmis aastal 1796.

## Viited

## Välislingid
*Küla portaalis vietoves.Lt
Bilionys

**Bilionys** (ka **Bilioniai**) on küla Leedus Šilalė rajoonis, Bilionysi valla halduskeskus. 

Külas on kultuurimaja ja raamatukogu, sealne põhikool on muudetud Laukuva gümnaasiumi filiaaliks. Küla idaosa kuulub Varniai regionaalparki, seal asuvad Bilionysi maastikukaitseala ja Bilionysi linnamägi. Linnamäe juures asub arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all olev talukompleks, kus pajud hooned on autentse Žemaitija taluarhitektuuri näited. Külas on sündinud Leedu poliitik Zenonas Mikutis.

## Viited

## Välislingid
*Küla portaalis vietoves.Lt
Bijotai

**Bijotai** on küla Leedus Šilalė rajoonis, Bijotai valla halduskeskus. Küla asub Pela jõe kaldal. Bijotais on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Dionizas Poška muuseum, vana mõisakompleksi park ja Bardziai mõisa vesiveski.

Sealset mõisa on esmamainitud XVI sajandil, see kuulus algselt Poška-Paškevičiauste suguvõsale. Küla on nime saanud selle esimese omaniku Beata Paškevičienė järgi. Sealses mõisas elas ka leedu kirjanik Dionizas Poška. Kuna ta oma isaga läbi ei saanud, jagunes sealne mõis toona Bijotai ja Bardziai mõisaks. Aastal 1812 avas ta oletatavalt tuhandeaastase tammepuu õõnsuses esimese ajaloomuuseumi Leedu aladel (tamme kõrgus oli 12,5 meetrit). Taolise konstruktsiooni nimetas ta Baublysiks. Lisaks suurimale on muuseumikompleksis veel kaks sama tüüpi ehitist. Aastal 1847 ostsid mõlemad mõisad Volmerid, kes lasid sealsed mõisakompleksid lammutada. Aastal 1819 avati külas kool. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. 

## Viited

## Välislingid
*Küla portaalis vietoves.Lt
Kogu

**Kogu** on mitmetähenduslik sõna:
*Kogu on süstemaatiliselt korraldatud teavikute või museaalide kogum
*kogu ehk fond ehk kogud on arhiivinduses dokumentide kogum, mis pärineb samast allikast (:en:fonds)
*kogu ehk kogumik (koondteos)
*kogu on esindus- või juhtimisorgan

## Vaata ka
*kollektsioon
Mažonai

**Mažonai** on küla Leedus Tauragė rajoonis, Mažonai valla halduskeskus. Küla asub Šunija ja Irtuona jõe kaldal. Mažonais on kultuurimaja ja raamatukogu, sealne kool on Tauragė keskkooli filiaal. Külas tegutsevad meierei ja kaks saekaatrit. Vaatamisväärsusteks on Dionizas Poška muuseum, vana mõisakompleksi park ja Bardziai mõisa vesiveski.

Mažonaid on kirjalikes allikates esmamainitud 1312. aastal. Aastal 1792 kuulus küla Urbanavičiauste suguvõsa valduses olevale Mažonai-Matiškiai mõisale, aastast 1816 kuulus see aga sama suguvõsa Sungailiškiai mõisale. Aastal 1863 konfiskeeriti mõis, kuna selle omanikku peeti Novembriülestõusu toetajaks, mõisa valdused jagati aga nende ümbruskonna mõisnike vahel, kes jäid tsaarivõimudele lojaalseks. Aastail 1915–1918 läbis küla kitsarööpmeline raudtee, mida kasutati turba ja puidu vedamiseks. Aastal 1920 raudtee demonteeriti ja kasutati selle materjale Tauragė ümbruskonna laiarööpmeliste raudteede parandamiseks. Aastal 1924 ehitati küla kalmistule neitsi Maarjale pühitsetud kabel. Küla läbiv kahe paisjärvega magistraalkraav jagab selle kaheks osaks, mõlemad pooled olid nõukogude ajal kolhooside keskasulateks.

## Pilte

Mazonai kc 2010.jpg|Kultuurimaja
ViewofMazonai.JPG|Mažonai
MZNkapines.JPG|Mažonai kalmistu


## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Vladimir Zemljanikin

**Vladimir Zemljanikin** (vene Владимир Михайлович Земляникин; 27. oktoober 1933 Moskva – 27. oktoober 2016 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.

Zemljanikin õppis Štšukini-nimelises teatriinstituudis, mille lõpetas 1956. aastal.

Aastani 1959 töötas Riiklikus Filminäitlejate teatris, seejärel Moskva teatris Sovremennik.

Oma filmidebüüdi tegi 1954. aastal Tatjana Lukaševitši filmis "Küpsustunnistus" ("Аттестат зрелости").

Vladimir Zemljanikin on maetud Babuškini kalmistule.

## Tunnustus
*1994 – Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik

## Välislingid
*
Paavo Talvela

**Paavo Juho Talvela** (aastani 1905 *Paavo Juho Thorén*; 19. jaanuar 1897 Vantaa – 30. september 1973 Helsingi) oli Soome ohvitser (jalaväekindral), kes sai väljaõppe Saksamaal jäägrikoolitusel. Ta võttis osa Soome kodusõjast, hõimusõdadest ning Talve ja Jätkusõjast. 

Ta sündis aastal 1897 Vantaas. Veidi enne kaubanduskooli lõpetamist läks ta Saksamaale, kus sai aastatel 1916–1917 sõjalist õpet Soome jäägripataljonis.
Saksi-Römhild

**Saksi-Römhild** (saksa: *Sachsen-Römhild*) oli Ernestiinide hertsogkond Tüüringi metsa lõunajalamil. See eksisteeris vaid 30 aastat, 1680 kuni 1710.

## Ajalugu

Pärast Saksi-Gotha hertsogi Ernst Vaga surma 26. märtsil 1675 Gothas jaotati vürstiriik 24. veebruaril 1680 tema seitsme elusoleva poja vahel. Saksi-Römhildi maad läksid neljandale pojale, kellest sai Saksi-Römhildi hertsog Heinrich (1650–1710). Uude vürstiriiki kuulusid Römhildi, Königsbergi (mis kaotati aastal 1683 Saksi-Hildburghausenile) ja Themari kreisid, Behrungeni viinamägi, Milzi kloostrimõis ja mõned Mespelbrunni Echteri perekonna maad, mis kaotati aastal 1665 Saksimaale. Kuid hertsog Heinrich ei saanud kunagi täielikku suveräänsust oma uutes valdustes. Tegelik valitsemine jäi kõrgemale võimule Gothas – niinimetatud "*Nexus Gothanus*" – kuna see oli Heinrichi vanima venna residents, kes valitses kui Saksi-Gotha-Altenburgi hertsog Friedrich I.

Pärast lastetu Heinrichi surma aastal 1710 jagati tema valdused nelja hertsogkonna vahel – Saksi-Gotha-Altenburg, Saksi-Coburg-Saalfeld, Saksi-Meiningen ja Saksi-Hildburghausen. Saksi-Gotha-Altenburg võttis 7/12 Themari kreisist. Saksi-Coburg-Saalfeld sai 5/12 Themari kreisist ja 1/3 Römhildi kreisist. 2/3 Römhildi kreisist läks Saksi-Meiningenile. Saksi-Hildburghausen sai ülejäänu – Behrungeni viinamäe, Milzi mõisa ja Echteri valdused.

Ernestiinide hertsogkondade ümberkorraldamisega aastal 1826 koondati kõik endise Saksi-Römhildi hertsogkonna territooriumid vaid ühte – Saksi-Melningeni hertsogkonda.

## Saksi-Römhildi hertsog

* 1680–1710 : Heinrich (1650–1710)
Saksi-Saalfeld

**Saksi-Saalfeldi hertsogkond** oli üks Saksi hertsogkondadest, mida valitses Wettini dünastia Ernestiinide liin. Loodi aastal 1680 Saksi-Gotha hertsogi Ernst I seitsmendale pojale, Johann Ernstile. Hertsogkond jäi selle nimega aastani 1699, kui Saksi-Coburgi hertsog Albrecht poegadeta suri. Tema vend, Saksi-Saalfeldi hertsog Johann Ernst sai uueks Coburgi hertsogiks ja hertsogkond nimetati aastal 1735 ümber Saksi-Coburg-Saalfeldiks.

## Saksi-Saalfeldi hertsogid

* Johann Ernst (1675–1729)
* Christian Ernst (1729–1745)

*Nimetati ümber [[Saksi-Coburg-Saalfeld]]iks*
Bronis Ropė

**Bronis Ropė** (sündinud 14. aprillil 1955 Degutėliais) on Leedu poliitik. Ta kuulub Leedu Talunike ja Roheliste Liitu. Aastatel 2014–2024 oli ta Euroopa Parlamendi liige, ta kuulus fraktsiooni Rohelised/Euroopa Vabaliit.

Ta sündis 1955. aastal Degutėliais, praeguse haldusjaotuse järgi Ignalina rajoonis. Ta lõpetas 1970. aastal Dūkštase keskkoolis 8. klassi ja jätkas seejärel õpinguid Vilniuse Elektromehaanika Tehnikumis, mille lõpetas 1974. aastal automaatika ja telemehaanika erialal. 1979. aastal lõpetas ta Kaunase Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna masinaehitusinsenerina.

1979. aastal töötas ta Vilniuse aparaaditehases tootmistehnoloogiainsenerina. Aastatel 1980–1985 töötas ta Dūkštase aparaaditehases tehnoloogiainsenerina, 1985–1990 samas peainsenerina.

1990. aastal oli ta Ignalina rajooni esimehe asetäitja majandus- ja finantsküsimustes ja 1992–1995 Ignalina rajooni esimees. Aastatel 1995–2014 oli ta Ignalina rajooni volikogu liige, seejuures 1995–1997 oli ta Ignalina rajoonivolikogu esimees. Aastatel 1997–2014 oli ta Ignalina linnapea.

Ta oli 2005. aastast Leedu Maarahva Erakonna liige, 2012. aastal sai erakonnast reorganiseerimise tulemusena Leedu Talunike ja Roheliste Liit.

## Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks poega.

## Välislingid
* Bronis Ropė CV Euroopa Parlamendi kodulehel
Aatami Kuortti

**Aatami Kuortti** (15. detsember 1903 Korkankylä Kubanitsa kihelkond – 15. aprill 1997 Helsingi) oli ingerisoomlasest luterlik vaimulik, kes põgenes aastal 1930 Nõukogude Liidust Soome.

Ta sündis aastal 1903 Korkankyläs Kubanitsa kihelkonnas Ingerimaal (praeguse nime ja haldusjaotuse järgi Gorkis Gubanitsa vallas Volossovo rajoonis Leningradi oblastis). Pärast kooli lõpetamist töötas ta aia- ja tehasetöödel. Aastatel 1921–1927 Ingeri kiriku jutlustaja.
Bobby Wellins

**Robert Coull Wellins**; tuntud kui **Bobby Wellins** (24. jaanuar 1936 Glasgow – 27. oktoober 2016) oli šoti džässmuusik ja tenorsaksofonist.

Ta kasvas üles muusikute peres ja alustas saksofoniõpinguid juba noorena. Wellins saavutas tuntuse 1960. aastatel koostöös pianisti Stan Traceyga, eriti albumil "Under Milk Wood" (1965), mida peetakse üheks Briti džässi tähtteoseks. Tema mängustiili iseloomustasid lüürilisus, väljapeetus ja sügav emotsionaalne väljendus.

Hiljem esines Wellins mitmete tunnustatud Briti džässmuusikutega ning juhtis ansambleid Bobby Wellins Quartet ja Bobby Wellins Quintet. Ta jäi muusikuna aktiivseks kuni 2010. aastateni.
Erik-Arne Uustalu

**Erik-Arne Uustalu** (18. juuni 1936 Tallinn – 20. märts 2018) oli eesti metallikunstnik ja disainer.

1955. aastal lõpetas ta Tallinna 2. Keskkooli. 1961. aastal lõpetas ta Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi kiitusega.

## Looming
1965. aastal disainis ta radioola Estonia-4, mida tootis Punane RET.

Tema 1968. aastal loodud söövitustehnikas alumiiniumpannoo "Noored" on kultuurimälestisena muinsuskaitse all.

## Tunnustus
*1984 – Eesti NSV teeneline kunstnik
*2004 – Tallinna Reaalkooli Vilistlase teenetemärk

## Viited

## Kirjandus
*Marika Valk. "Uustalu, Erik-Arne, metallikunstnik". // Eesti kunsti ja arhitektuuri biograafiline leksikon. Eesti Entsüklopeediakirjastus. Tallinn 1996. Lk 555–556
*"Erik-Arne Uustalu 18. VI 1936 – 20. III 2018". Sirp, 6. aprill 2018

## Välislingid
*Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum. Arne Uustalu metallehistöö. 1986
*Haud Tallinna Metsakalmistul
42 (Tallinna bussiliin)

**Tallinna bussiliin 42** sõidab Väike-Õismäe ja Priisle vahel.

1. augustil 2023 liideti bussiliiniga 42 bussiliin 68

Liin on käigus kõigil päevil. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS.

Liin on erakordselt suure rahvahulgaga

## Peatused

### Väike-Õismäe – Priisle
Väike-Õismäe parkla – Väike-Õismäe – Kullerkupu – Nurmenuku – Karikakra – Sinilille  – Haabersti – Zoo – Looga – Mustjõe – Humala – Pirni – Hipodroom – Mooni – Taksopark – Koidu – Tõnismägi – Vabaduse väljak – Estonia – Kivisilla – Gonsiori – Laulupeo – Vesivärava – Kumu – Paesilla – Kotka kauplus – Laagna – Taevakivi – Mustakivi – K. Kärberi – Reinu – Priisle.

### Priisle – Väike-Õismäe
Priisle – Reinu – K. Kärberi – Mustakivi – Taevakivi – Sabatähe – Laagna – Kotka kauplus – Paesilla – Mehaanikakool – Kumu – Vesivärava – Laulupeo – Gonsiori – Kivisilla – Estonia – Vabaduse väljak – Tõnismägi – Koidu – Taksopark – Hipodroom – Pirni – Humala – Mustjõe – Looga – Zoo – Haabersti – Päevalille – Sinilille –  Päevalille - Karikakra – Nurmenuku – Kullerkupu – Väike-Õismäe – Väike-Õismäe parkla.

Enne seda bussiliini sõitis vanal marsruudil 6. trolliliin.
Eesti Heategev Selts Helsingis

**Eesti Heategev Selts Helsingis** oli 1903. aastal Soomes Helsingis asutatud Helsingi eesti kogukonna heategevusselts. Selts tegutses aastani 1918. 

Seltsi põhikiri võeti vastu ja kinnitati 9. veebruaril 1903. Esimene üld- ehk peakoosolek toimus
vkj 26. aprillil/ukj 9. mail Helsingis. 

Seltsil oli oma raamatukogu. 

Seltsi kuulusid teiste seas Gustav Suits, Hella Murrik (Wuolijoki), Johannes Aavik, Johan Pitka.

## Vaata ka
*Eesti Hariduse Selts Helsingis

## Viited

## Välislingid
*
Albert Peters

**Albert Peters** VR II/3 (11. veebruar 1893 Viruvere, Vana-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 20. märts 1919 Taheva raudteejaama juures, Võrumaa) oli Venemaa keisririigi ja Eesti sõjaväelane (alamkapten), kitsarööpmeliste soomusrongide esimene ülem Vabadussõjas (jaanuarist märtsini 1919).

## Elulugu
Albert Peters sündis 11. veebruaril 1893 Viljandimaal Vana-Põltsamaa vallas Viruvere küla Uuetalu talu pidaja peres. 

Õppis Vana-Põltsamaa vallakoolis, Pilistvere kihelkonnakoolis ja Paide linnakoolis ning Tartu Põllumeeste Seltsi põllu- ja karjakasvatuskursustel. Sooritas Pärnus apteekriõpilase eksami.

## Esimeses maailmasõjas
 
Mobiliseeriti ja oli Esimese maailmasõja ajal 1914. aasta novembrist alates 172. tagavarapolgus. 1915. aasta maist Oranienbaumi lipnikekoolis, mille lõpetas 1915. aasta juulis. Oli seejärel nooremohvitser ja rooduülem 10. Novoingermanlandi jalaväepolgus. Võttis osa lahingutest Austria-Ungari vägede vastu, kus sai kolm korda haavata. 

Oli 1918. aasta veebruarist aprillini Haapsalus paiknenud 1. Eesti polgu 8. roodu ülem. 

Ülendati 1917. aasta septembrist alamleitnandiks ja 1918. aasta aprillist leitnandiks ja alamkapteniks.

## Eesti Vabadussõjas
Oli Vabadussõjas alates 20. novembrist 1918 läbikäijate komando ülem. Määrati seejärel 15. jaanuaril 1919 kitsarööpmeliste soomusrongide ülemaks – ja oli samaaegselt veebruarist 1919 kuni surmani ühtlasi ka Soomusrongide divisjoni ülema (kapten Anton Irve) abi.

Osales lahingutes Lõuna-Eestis ja Lätimaal. Langes lahingut juhtides 20. märtsil 1919 Võrumaal, Taheva raudteejaama juures.  Pärast alamkapten Petersi langemist 20. märtsil 1919 määrati kitsarööpmeliste soomusrongide uueks üldjuhiks kapten Arved Engmaa. Albert Peters on maetud Pilistvere kalmistule, suguvõsa matuseplatsile.

Vabadussõjas langes vaid üks kapten Petersist kõrgemal ametikohal olev ohvitser – tema vahetu ülem kapten Anton Irv.

## Tunnustus
*Vabadussõjas üles näidatud vapruse eest 1920. aastal postuumselt Vabadusristi II liigi 3. järk. 
*Viljandimaal Uue-Põltsamaa vallasas Alberti talu, mis anti üle ta isale.

## Kirjandus
* Teenistusleht, ERA 495/7/4067
* Paul Villemi, "Soomusrongide diviis Vabadussõjas" // Sõdur 1928, nr. 48/49, lk 1322-1326.
* "Eesti Vabadusristi kavalerid", Tallinn 1935, lk 246. 
* Hannes Walter, Tiina Tojak, "Nad andsid kõik. Vabadussõjas langenud ohvitserid" Tallinn, 2000, lk 159.
* Jaak Pihlak, Mati Strauss, Ain Krillo, "Eesti Vabaduse Risti kavalerid". Viljandi: Vabadussõja Ajaloo Selts: Viljandi Muuseum 2016, lk. 557-558.

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu
*Võidukad soomusronglased taastasid eestlaste eneseusu (Postimees 2008)
Ruberoid

**Ruberoid** on materjal, mida kasutatakse katuseehituses pealiskihina ja hüdroisolaatorina. Seda müüakse rullides.
16 (Tallinna bussiliin)

**16** on Tallinna bussiliin, mis sõidab Väike-Õismäe ja Tallinn-Väikese vahel.

Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS. Väljumised 10-25 minuti tagant

## Ajalugu

## Peatused

**Väike-Õismäe – Tallinn-Väike**

Väike-Õismäe parkla – Väike-Õismäe – Rukkilille – Meelespea – Sinilille – Karikakra – Meistri – Kadaka Selver – Joostimägi – Laki – Aiandi – Löwenruh – Marja – Välja – Hipodroom – Mooni – Taksopark – Koidu – Vabaduse väljak – Estonia – Keskhaigla – Liivalaia – Veerenni – Õilme – Varre – Veskiposti – Viadukti – Veduri – Tallinn-Väike.

**Tallinn-Väike – Väike-Õismäe**

Tallinn-Väike – Auru – Luite – Viadukti – Veskiposti – Varre – Õilme – Veerenni – Liivalaia – Hotell Olümpia – Estonia – Vabaduse väljak – Tõnismägi – Koidu – Taksopark – Hipodroom – Välja – Marja – Löwenruh – Aiandi – Laki – Joostimägi – Kadaka Selver – Autobussikoondis – Meistri – Karikakra – Sinilille – Meelespea – Rukkilille – Väike-Õismäe – Väike-Õismäe parkla.
Ruberoid (ettevõte)

**Ruberoid** (vene keeles Русское акционерное общество "Рубероид") oli aastail 1913–1919 Venemaal Peterburis tegutsenud ettevõte (aktsiaselts), mis tootis ruberoidi ja selle kõrvalsaaduseid.

Alates 1914. aastast oli ettevõte Vene aktsionäride käes, ent seotud Saksa kapitaliga. 

30. jaanuaril 1917 algatas Venemaa Ajutine Valitsus firma likvideerimise. Enne ettevõtte riigistamist 1918. aastal töötas ettevõtte kontoris 19 teenistujat ja tehases 9 töölist.

## Viited

## Välislingid
*
43 (Tallinna bussiliin)

**Tallinna bussiliin 43** sõitis Väike-Õismäe ja Balti jaama vahel.
Alates 1. augustist 2023 ühendati bussiliiniga nr 8.

Liin oli käigus kõigil päevil. Liini teenindas Tallinna Linnatranspordi AS.

## Peatused

### Väike-Õismäe – Balti jaam
Väike-Õismäe parkla – Väike-Õismäe – Kullerkupu – Nurmenuku – Karikakra – Sinilille – Haabersti – Zoo – Looga – Mustjõe – Humala – Pirni – Lille – Ristiku – Tehnika – Toompark – Balti jaam.

### Balti jaam – Väike-Õismäe
Balti jaam – Kelmiküla – Ristiku – Lille – Hipodroom – Pirni – Humala – Mustjõe – Looga – Zoo – Haabersti – Päevalille – Sinilille – Karikakra – Nurmenuku – Kullerkupu – Väike-Õismäe – Väike-Õismäe parkla.
 
Enne seda bussiliini teenindas sama marsruuti 7. trolliliin.
Willa Holland

**Willa Johanna Chance Holland** (sündinud 18. juunil 1991 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja fotomodell.

Willa Hollandi isa on filmioperaator Keith Holland ja ema filminäitleja Darnell De Palma. Hiljem lahutasid vanemad abielu ning Willa Hollandi kasuisaks sai filmilavastaja Brian de Palma. 

Fotomodellina hakkas ta tegutsema juba 1998. aastal seitsmeaastaselt. Esimese filmirolli mängis ta 2001. aastal. Laiemalt tuntuks sai ta 2006.–2007. aastal osatäitmisega telesarjas "O.C.".

## Viited

## Välislingid
*
Bob Newhart

**Bob Newhart** (õieti **George Robert Newhart**; 5. september 1929 Oak Park, Illinois – 18. juuli 2024) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, sealhulgas ka püstijalakoomik.

1960. aastal ilmus tema koomilistest monoloogidest koosnev album "The Button-Down Mind of Bob Newhart", mis jõudis Billboardi plaadimüügi edetabelis esikohale. 1961. aastal võitis see parima albumi Grammy auhinna. Samal aastal pälvis Newhart Grammy auhinna ka parima uue artisti kategoorias.

1970.–1980. aastatel mängis Newhart peategelast – psühholoogi – omanimelises televisiooni meelelahutussaates "The Bob Newhart Show" (1972–1978, kokku 142 saadet) ja "Newhart".

Newhart on mänginud ka mitmes filmis, näiteks filmides "Catch-22" (1970), "Päkapikk" ("Elf"; 2003) ja "Raamatukoguhoidja" ("The Librarian"). Ta on lugenud Bernardi tegelaskuju teksti Walt Disney animastuudio joonisfilmides "Päästesalk" ("The Rescuers"; 1977) ja "Linn merepõhjas" ("The Rescuers Down Under"; 1990).

2013. aastal esines ta külalisena situatsioonikomöödiasarjas "Suure Paugu teooria" ("The Big Bang Theory"), pälvides selle eest Primetime Emmy auhinna.

## Välislingid
Absalon

**Absalon** (1128 – 21. märts 1201) oli Taani vaimulik (peapiiskop) ja poliitik. Aastatel 1158–1191 oli ta Roskilde piiskop ja Lundi peapiiskop (1178 kuni surmani). Ta oli Taani kuninga Valdemar I olulisimaid nõustajaid. Ta oli Taani Läänemere ekspansioonipoliitika võtmeisikuid.

Tema juhtimisel alustati 1170. aastatel Roskilde toomkiriku ehitust.

## Vaata ka
* Roskilde toomkirik

## Viited
Antonov An-12

**Antonov An-12** (NATO koodnimega Cub) oli Nõukogude Liidus Antonovi konstrueerimisbüroos loodud nelja turbopropellermootoriga sõjaväe transpordilennuk, mida aastatel 1959–1973 ehitati kokku 1248. An-12 esmalend toimus 16. detsembril 1957.
## AN-12 konstruktsioon
An-12 on täis-metallkonstuktsiooniga vabaltkandva ülatiivaga. Lennuki kere tagumine osa lõpeb rambiga, sõjaväeveeremite peale/mahalaadimise lihtsustamiseks. Lastiruumi (kõrgus 2,6 m, laius 3,5 m) põrand on tugev teras-titaankonstruktsioon. An-12 hinnati vastupidavuse ja tugevuse pärast paljudel kasutusaladel.

Relvastus: lennuki ahtris, kohe kõrge kiilu taga, asub eraldi hermeetiline kabiin kaheraudse (2 × 23 mm) automaatkahuriga ja 225 mürsu varuga.

Meeskond: 6 lennuväelast, vajadusel survestatv lastiruum oli arvestatud kuni 100 langevarjurile.

Nõukogude-Afganistani sõjas kasutati lennukit AN-12 lahingute sidepidamis-elektroonilisel juhtimisel, mistõttu tulistati hulk sellise varustusega lennukeid alla. Lisaks kasutati just An-12 'Lasti 200' transpordiks - ehk sõjas langenute tagasitoomiseks Nõukogude Liitu, seetõttu sai lennuk sõjaväringkondades hüüdnime "Must Tulp" (*Tšjornõi Tulp*).

## Tehnilised andmed
*Tühikaal: 28 tonni
*Suurim lennukaal: 61 tonni
*Kasulik last: 20 tonni
*Ökonoomne kiirus: 550 km/h
*Suurim kiirus: 780 km/h
*Mootorid: 4 × 2942 kW (4000 hp), Ivtšenko AI-20M
*Propellerid: muutuvsammuga, neljalabalised, metall
*Kütusepaagid mahutasid 18 000 liitrit petrooleumi
41 (Tallinna bussiliin)

**41** on Tallinna bussiliin, mis sõidab marsruudil Balti jaam – Landi. 

Liini teenindas kuni 31. oktoobrist 2017 MRP Linna Liinid. Alates 1. novembrist 2017 läks liin Tallinna Linnatranspordi aktsiaseltsi kätte. Väljumised 30-80 minuti tagant.

## Peatuste loend

## Vaata ka
*Tallinna ühistranspordiliinid
*41B
*21
*21A
*21B

## Välislingid
*41. bussiliini sõiduplaan Tallinna linna veebilehel
68 (Tallinna bussiliin)

**68** oli Tallinna bussiliin, mis sõitis marsruudil Estonia – Priisle.
Liin oli käigus tööpäevadel ja laupäeval ning alates 01.03.19 ka pühapäeval.  Alates esimesest augustist 2023 oli marsruut 68 asendatud 42ga, uus liin Priisle - Väike-Õismäe.

Liini teenindas Tallinna Linnatranspordi AS.

## Peatused
**Estonia – Priisle**

Estonia – Kivisilla – Gonsiori – Laulupeo – Vesivärava – Kumu – Paesilla – Kotka kauplus – Laagna – Taevakivi – Mustakivi – K. Kärberi – Reinu – Priisle.

**Priisle – Estonia**

Priisle – Reinu – K. Kärberi – Mustakivi – Taevakivi – Sabatähe – Laagna – Kotka kauplus – Paesilla – Mehaanikakool – Kumu – Vesivärava – Laulupeo – Gonsiori – Kivisilla – Estonia.
Norcia

**Norcia** (ladina keeles Nursia ) on vald (*comune*) Itaalias Umbria maakonnas Perugia provintsis.

Norcia kõrgus merepinnast on keskmiselt 604 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 17,91 inimest ruutkilomeetri kohta.

Norcia piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Accumoli (RI), Arquata del Tronto (AP), Cascia, Castelsantangelo sul Nera (MC), Cerreto di Spoleto, Cittareale (RI), Montemonaco (AP), Preci

## Haldusjaotus
Norcia halduspiirides on peale keskuse ka järgmised osavallad (*frazioni*): Agriano, Aliena, Ancarano, Biselli, Campi, Capo del colle, Casali di Serravalle, Castelluccio, Cortigno, Forca Canapine, Fontevena, Forsivo, Frascaro, Legogne, Nottoria, Ocricchio, Ospedaletto, Paganelli, Pescia, Piè del colle, Piè la Rocca, Piediripa, Popoli, San Marco, San Pellegrino, Sant'Andrea, Sant'Angelo, Savelli, Serravalle, Valcaldara.

### Loodus

Norcia asub kõrge seismilise aktiivsusega alal. Piirkond sai tugevaid kahjustusi 2016. aasta oktoobri lõpul Kesk-Itaaliat tabanud maavärinas ja selle järeltõugetes.

## Ajalugu
Esimesed jäljed inimasutusest pärinevad hilisest kiviajast.


Norcia_View.jpg
Monte vettore (DC) - panoramio.jpg|Vettore mägi
Castelluccio im Winter 2011.jpg|Castelluccio
Front of San Benedetto (Norcia).jpg|2016. aasta 30. oktoobri maavärina järel jäid Norcia Benedictuse basiilikast püsima vaid fassaad ja osa löövist


## Sõpruslinnad
* Ottobeuren, Saksamaa
* Hamilton, USA

## Viited

## Kirjandus
* Giorgio Orioli. *Il cristianesimo a Norcia dalle origini fino al secolo 7.*, *Ravenna studi e ricerche*, 1994, 1, 249-63.
* Giorgio Orioli. *La Norcia di S. Benedetto: appunti storici*. Norcia, 1997.
* Giorgio Orioli. *Breve vita della beata Lucia da Norcia: Exc.mo et Rev.mo Patri D. D. Richardo Fontana Archiepiscopo spoletano nursino parva haec opella amore confecta dedicatur*. Scandicci, Anscarichae Domus, 2002.
* Enrico Fuselli, *Il «confine dell'acqua santa». Storie di contrabbando tra Umbria e Abruzzo nell'Ottocento*, Cerreto di Spoleto, 2016

## Välislingid
Airi Kukk

**Airi Kukk** (sündinud 7. mail 1970) on eesti kasvatusteadlane. 

Ta lõpetas 1988. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1993. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli. Ta kaitses 1998. aastal Tallinna Pedagoogikaülikoolis väitekirja "Hindamine õpitulemuste mõjutajana" (juhendaja Leida Talts) ning sai magistrikraadi. Ta kaitses 2010. aastal Tallinna Ülikoolis väitekirja "Õppekava eesmärkide saavutamine üleminekul lasteasutusest kooli ning I kooliastmes õpetajate hinnanguil" (juhendaja Leida Talts) ning sai doktorikraadi.

Ta töötas aastatel 1993–2000 õpetajana Tallinna Pelgulinna Gümnaasiumis. Ta on alates 2000. aastast õppejõud Tallinna Ülikoolis, sealhulgas alates 2014. aastast dotsent Haridusteaduste instituudis.

## Publikatsioone
*2014 Kukk, A., Õun, T., Ugaste, A. "Readiness for school of children having attended language immersion kindergarten in their teachers' and parents' opinions". // International Journal of Early Years Education, 22 (2), 156–168
*2014 Kukk, A., Õun, T. "Meeting the objectives of the curriculum at the first stage of basic school by the child having left the language immersion kindergarten". // Education 3–13, 42 (4), 357–368
*2014 Kukk, A., Jung, M., Kebbinau, M. "Frühe Immersion in Estland. Untersuchung zum Erreichen der curricularen Lernziele russischsprachiger Kinder nach dem Einsatz der Sprachbad-Methodik". // Beiträge zur Fremdsprachenvermittlung, 54, 49–62 
*2013 Talts, L. Kukk, A. "Learning and teaching in the context of the value-based approach at the younger school level". // Problems of Education in the 21st Century, 142–152
*2009 Kukk, Airi. "Applying the Principle of Sustainability of Education to the Curricula of the Elementary Stages of Education in Estonia". // Problems of Education in the 21st Century, 12, 74–87. 
*2008 Kukk, Airi; Muldma, Maia. "Языковое погружение – инновативный подход к внедрению образовательной программы Эстонии". // Problems of Education in the 21st Century, 169–179. 
*2007 Talts, Leida; Kukk, Airi. "Teachers' Self-Assessment of Their Professional Skills According to the Teachers' Professional Standard". // Journal of Teacher Education and Training, 8, 14–25. 
*2006 Kukk, A.; Vahter, E. "The evaluation of creative subjects in primary school done with the example of art studies". // Journal of Teacher Education and Training, 6, 134–144 

## Välislingid
*Airi Kukk Eesti Teadusportaali andmebaasis
*Airi Kukk. "Poistel ja tüdrukutel on erinev õpimotivatsioon". Postimees, 11. aprill 2013
Henri (Julma-Henri)

**"Henri"** on Julma-Henri hiphopi ja *[[dubstep]]* stuudioalbum, mis ilmus 16. veebruaril 2011. Selle produtseeris RoopeK. Plaadi avaldas Mörssi. 

Album oli Soome ametlikus edetabelis kaks nädalat ja tõusis 23. kohale .

## Viited
Andries Nieman

**Andries Christiaan Nieman** (perekonnanimi ka **Niemann**; 11. september 1927 – 13. august 2009) oli Lõuna-Aafrika poksija.

Nieman sai raskekaalus (üle 81 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Edward Sandersile (USA). 

## Elukutselisena
Nieman poksis novembrist 1952 kuni novembrini 1956 elukutselisena. Ta osales kokku 10 kohtumisel, millest võitis 8 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 2 (need mõlemad nokaudiga) kohtumist.

## Viited

## Välislingid
* 
*Andries (Dries) Niemann lehel ''BoxRec''. Inglise keeles
Gyalzen Norbu

**Gyalzen Norbu**, ka **Gyalzen Norbu Sherpa**, (surnud 11. mail 1961 Langtangis Nepalis) oli Nepali šerpa alpinist.

Ta oli esimene mägironija, kes vallutas kaks kaheksatuhandelist mäetippu.

Ta on üks neljast Ang Tharkay, Tenzing Norgay ja Pasang Dawa Lama kõrval väljapaistvamaid šerpasid 20. sajandil.

## Tipputõusud kaheksatuhandelistele
Ta võttis osa 1955. aastal Prantsuse Himaalaja ekspeditsioonist Makalu (8485 m) tippu sirdarina (šerpadest kõrgkandjate juht).. Tugeva mägironijana kaasati ta tipumeeskonna koosseisu ja 16. mail 1955 tõusis ta koos prantslastega mäe tippu. Päev varem olid ekspeditsiooni liikmed Jean Couzy ja Lionel Terray teinud esmatõusu. 

Ta osales ka 1956. aastal Jaapani Himaalaja ekspeditsioonis, mille käigus tõusis seongus Toshio Imanishiga 9. mail Manaslu (8163 m) tippu. See oli esmatõus sellele mäele.

## Hukkumine
1961. aasta mais võttis Gyalzen Norbu osa Jaapani ekspeditsioonist Himaalajas Langtang Lirung (7234 m) tippu, mille käigus hukkus 11. mail koos kahe jaapanlasega III vahelaagris, mis mattus lumelaviini alla.

## Viited

## Välislingid
*Gyalzen Norbu Ajalooline foto: Gyalzen Norbu ülestõstetud alpikirkaga Mansalu tipus 9. mail 1956  
*Hauaplaat. alain-collet.com
Bathi ordu

**Kõige Auväärsem Bathi ordu** (*The Most Honourable Order of the Bath*) on Suurbritannia rüütliordu, mille asutas 18. mail 1725 kuningas George I.Ordul on kolm klassi ja kaks kategooriat: tsiviil- ja sõjaväeteened.

Bathi ordul on kolm klassi:

* Suurristi rüütel (Lühendtähistus: GCB, *Knight Grand Cross of the Order of the Bath*) või suurristi *dame* (*Dame Grand Cross of the order of the Bath*)
* Rüütelkomandör (Lühendtähistus: KCB, *Knight Commander of the Order of the Bath*) või *dame* commander (*Dame Commander of the Order of the Bath*)
* Liige (Lühendtähistus: CB, *Companion of the order of the Bath)*

Ordu kahe kõrgema klassi omanikele annetatakse automaatselt rüütliseisus (naisisiku puhul tiitel *dame).*

Ordu nimi tuleneb keskaegsest rüütlikslöömise tseremooniast, mille üks osa oli vette kastmine (inglise keeles *bathing*).

Ordu liikmed on teiste seas Toomas Hendrik Ilves ja Briti mereväelane Edwyn Alexander-Sinclair.

## Viited
Tiina Tamm

**Tiina Tamm** (sündinud 23. augustil 1963) on eesti alpinist ja esimene eestlanna, kes on tõusnud üle 7500 m kõrguse mäe tippu.

Ta töötab Telia Eesti klienditoe osakonna kõnegrupi juhina ja viib läbi eripaketialaseid koolitusi.

## Haridus
Ta lõpetas 1981. aastal Haapsalu I keskkooli. Hiljem on ta on õppinud eripedagoogikat Tallinna Ülikoolis eripedagoogi-nõustaja erialal, mille lõpetas 2014. aastal.

## Mägironimine
Ta harrastab mägironimist 1998. aastast. Alpinismi algteadmised omandas ta Jaan Künnapi alpinismiklubis. Tema alpinistikarjäär algas 1998. aastal tõusuga Kaukasuses Elbrus (5642 m) tippu. Järgmistel aastatel ronis ta Alpides ja Dolomiitides.

### Tõusud Pamiiris
2007. aastal võttis ta osa J. K. Alpinismiklubi mägiekspeditsioonist Pamiiris asuva Lenini mäetipule (7134 m). Tippu jõudis viis eestlast, sealhulgas Tiina Tamm. Ta on pärast Helme Suuki (1979) teine eestlanna, kes on tõusnud üle 7000-meetrise mäe tippu.

4. augustil 2009 tõusis ta koos Üllar Põlluga esimeste eestlastena Xinjiangi territooriumile jääva Pamiiris asuva Muztagata (7509 m) tippu.

2011. aasta augustis osales ta Eesti alpinistide grupi koosseisus Pamiiri ekspeditsioonis (Hiina alal), mille käigus kuus eestlast, sealhulgas Tamm, tõusid 3. augustil Muztagata mäemassiivis asuva Koskulaki (7028 m) tippu.

2013. aastal oli ta uuesti Eesti mägironijatega Pamiiris, seekord Tadžikistani poolel. Augustis üritas kuueliikmeline grupp tõusta Ismoili Somoni (7495 m) tippu, kuid IV laagrist (6600 m) edasist tõusu takistas alanud tugev lumesadu ja halb nähtavus. Tõus tuli katkestada ja alustada laskumist. 

2015. aastal sooritas ta eduka tipputõusu Pamiiris seitsmetuhandelisele. Seekord tõusis ta 18. augustil Korženevskaja (7105 m) tippu. 2016. aastal tõusis ta ka teist korda Korženevskaja tippu, olles teine eestlanna, kes on tõusnud viis korda seitsmetuhandeliste mägede tippu (esimene oli Helme Suuk).

### Edukad tipputõusud
*1998 – Elbrus (5642 m)
*2007 – Lenini mäetipp (7134 m)
*2009 – Muztagata (7509 m)
*2011 – Koskulak (7028 m)
*2015 – Korženevskaja (7105 m)
*2016 – Korženevskaja (7105 m)

## Tunnustus
* 2007 – J. K. alpinismiklubi rändauhind parimale alpinistile tõusu eest Lenini mäetippu (7134 m)
* 2012 – tema rakenduslik teadustöö "Viipekeel kui suhtlemisvõimalus mobiilsideoperaatori poolt loodud teenuspaketi abil" võitis rakenduslike teadus- ja arendustööde konkursi
* 2024 – Tallinna aasta õpetaja, kategoorias Aasta erirühma/eriklassi õpetaja - Tallinna Kannikese Lasteaed. 

## Isiklikku
Tema abikaasa on näitlejaharidusega ja alpinisti kogemustega Üllar Põld. Koos on nad mägedes käinud enam kui 10 hooajal. Ühel Alpide tõusul 1999. aastal oli neil kaasas toona 10-aastane tütar Ivonne, kes jaksas tõusta 4200 m kõrgusele.

## Viited

## Välislingid

*2009. aasta tipptõus: Tiina Tamm ja Üllar Põld. reisiajakiri.gomaailm.ee
*Muztagh Ata 2009. Esitlus
*Tiina Tamm Muztagh Ata tipus 4. augustil 2009 
*Koskulak 2011. matkamaailm.ee. 15.12.2011
*Tiina Tamm Koskaluk Taghi jalamil
*Tiina Tamm Koskaluk Taghi tõusul
*Tiina Tamm Koskaluk Taghi tõusul
ABC mõrvad

**"ABC mõrvad"** (originaalpealkirjaga "A.B.C. Murders") on 1936. aastal ilmunud Agatha Christie kriminaalromaan, mille andis välja Collins Crime Club. Teoses astub üles belglasest detektiiv Hercule Poirot.   

1993. aastal ilmus romaan kirjastuse Kupar sarjas "Kupra kriminaalromaan" ka eesti keeles.

## Välislingid
*
Lauksargiai

**Lauksargiai** (saksa keeles *Laugszargen*) on küla Leedus Tauragė rajoonis, Lauksargiai valla halduskeskus. Küla asub Pagėgiai ja Šiauliai vahelise raudtee ääres, seal asub Lauksargiai raudteepeatus. Lauksargiais on postkontor ja raamatukogu. Külas puuritakse naftat.

Aastal 1857 ehitati Lauksargiaisse luteri kirik, millest sai aastal 1864 kihelkonnakirik. Tänapäevase kuju sai see aastal 1887. XIX sajandi lõpus valmis Riia–Tilsiti raudtee Lauksargiaid läbiv osa. 

Kuni I maailmasõjani asus külas ka tollipunkt. Küla kuulus Memeli piirkonda ja liideti koos sellega Leeduga. II maailmasõja ajal oli külas sakslaste koonduslaager. Nõukogude ajal oli Lauksargiai kohaliku sovhoosi keskasulaks.

## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Avokaadopuu

**Avokaadopuu** ehk **ameerika pirnloorber** (*Persea americana*) on puuliik pirnloorberi perekonnast.

Liik on pärismaine Mehhikos.

Ameerika pirnloorberi vili on avokaado.
Pirnloorber

**Pirnloorber** (*Persea*) on puude perekond loorberiliste sugukonnast.

Perekonda kuulub umbes 150 liiki igihaljaid puid. Neist on laialdasemalt tuntud ameerika pirnloorber, kelle viljad on avokaadod.

## Liike
**Persea americana* – avokaadopuu (ameerika pirnloorber)
**Persea borbonica* – punane pirnloorber 
**Persea indica* – madeira pirnloorber
Girdžiai

**Girdžiai** on küla Leedus Jurbarkase rajoonis, Girdžiai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. Girdžiai asub Mituva jõe kaldal.

Girdžiaid on kirjalikes allikates esimest korda mainitud aastal 1554. Aastal 1813 põles see maha. Aastast 1842 kuulus küla riigile. XIX sajandi lõpus ehitati sinna kabel, aastal 1926 valmis sealne katoliku kirik. Nõukogude ajal oli Girdžiai kohaliku sovhoosi keskasulaks.

## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Juodaičiai

**Juodaičiai** on küla Leedus Jurbarkase rajoonis, Juodaičiai valla halduskeskus. Külas on postkontor, põhikool ja raamatukogu. 

Juodaičiaid on kirjalikes allikates esimest korda mainitud aastal 1614. Aastal 1780 ehitati külla esimene kabel, aastal 1862 aga esimene katoliku kirik. Aastal 1915 põles see maha, uus kirik valmis aastal 1931. Teise maailmasõja järel tegutsesid küla ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Juodaičiai kohaliku kolhoosi keskasulaks.

## Viited

## Välislingid

*Küla portaalis vietoves.Lt
Jurbarkai

**Jurbarkai** on küla Leedus Jurbarkase rajoonis, Jurbarkai valla halduskeskus. Külas on postkontor, seltsimaja, lasteaed-algkool ja raamatukogu. Jurbarkai asub Jurbarkasest loodes Mituva jõe kaldal. Nõukogude ajal oli Jurbarkai kohaliku sovhoosi keskasulaks. Aastal 2005 anti seal käiku hüdroelektrijaam, mille võimsuseks on 0,675 MW.

## Viited

## Välislingid
*Küla portaalis vietoves.Lt
Vello Vengerfeldt

**Vello Vengerfeldt** (sündinud 15. juunil 1952) on eesti sotsiaalametnik.

## Haridus
Ta lõpetas 1976. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonna insener-mehaanikuna.

## Töö
1990. aastast töötas Eesti NSV Tervishoiuministeeriumi Tartu Ravitootla juhina. Aastatel 1993–2013 oli ta Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse juhataja. 

Ta on pälvinud tunnustust psühhosotsiaalse rehabilitatsiooni edendajana.

## Tunnustus
*2007 Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärk
*2008 Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni elutöö preemia sotsiaalvaldkonnas

## Isiklikku
Tema tütar on sotsiaalteadlane Pille Pruulmann-Vengerfeldt.

## Viited
Raguva vald

**Raguva vald** (leedu keeles *Raguvos seniūnija*) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Panevėžysi rajoonis. 

Raguva valla pindala on 9332 hektarit. 2011. aasta seisuga elas vallas 1683 inimest. Valla keskus on Raguva alev (2011. aasta seisuga 533 elanikku). Vallamaja asub aadressil Šilojų g. 1. Vallavanem on  Juozas Skorulskis. Vallas asub veel Šilai alev (2011. aasta seisuga 252 elanikku).

Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:

## Viited
Birgitta Jónsdóttir

**Birgitta Jónsdóttir** (sündinud 17. aprillil 1967 Reykjavíkis) on Islandi poliitik, ta kuulub aastast 2012 Piraadiparteisse. Ta oli aastatel 2009–2017 Alþingi (Islandi parlament) liige.
Lignosulfonaat

**Lignosulfonaadid**, või **sulfoonitud ligniini**, (CAS number 8062-15-5) on vees lahustuvad anioonsed polüelektrolüütsed polümeerid: nad on paberitootmise sulfiittöötlemise kõrvalprodukut.

## Viited