open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erkki Liikanen

**Erkki Antero Liikanen** (sündinud 19. septembril 1950 Mikkelis) on Soome poliitik, diplomaat ja rahandustegelane.

Ta lõpetas 1975. aastal Helsingi Ülikooli majandusteaduse erialal.

Erkki Liikanen kuulub Soome Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. Aastatel 1972–1990 oli ta Eduskunna liige. 

Aastatel 1987–1990 oli ta Harri Holkeri valitsuse rahandusminister ning seejärel kuni 1994. aastani Soome suursaadik Euroopa Liidu juures. Aastatel 1995–2004 oli ta volinik Euroopa Komisjoni kahes koosseisus.

Aastatel 2004–2018 oli ta Soome Panga peadirektor ning Euroopa Keskpanga ja Rahvusvahelise Valuutafondi nõukogu liige. 

Aastatel 2008–2014 oli ta Soome Punase Risti esimees.

## Välislingid
* Tutvustus Soome Panga lehel
* Tutvustus Eduskunna lehel
Allkiri

**Allkiri** on omakäeline nimekirjutus dokumendil, mis väljendab allakirjutanu nõusolekut dokumendi sisuga või selle teatavaksvõtmist.

Kirjaoskamatud kasutavad allkirja asemel kolme risti.

Tallinna Ringkonnakohtu õigusemõistja Virgo Saarmets on seisukohal, et allkirjal puudub legaaldefinitsioon.

Ta nendib, et pika aja jooksul on kujunenud praktika, mil inimesed ei kirjuta allkirja samamoodi nagu nad kirjutaksid oma nime käsitsi kirjutatud teksti sees, see tähendab, allkiri on sageli stiliseeritud ja seeläbi lihtsustunud või keerukamaks muutunud. Sellest tulenevalt on Virgo Saarmets jõudnud seisukohale, et allkirja õiguslik siduvus ei sõltu sellest, kas allkiri kujutab tähti, millest koosneb allkirja andja nimi, või mitte. Samas on ta veendumusel, et õiguslikult siduva allkirjana ei saa käsitada mis tahes omakäelist graafilist kujutist. Tuginedes "Eesti keele seletavale sõnaraamatule", mis defineerib allkirja kui *omakäeliselt kirjatähtedega kirjutatud nime teksti all*, leiab ta, et viimane rõhutab asjaolu, et allkirjana kasutatavas kujutises peab väljenduma allkirja andjat iseloomustav käekiri, kusjuures ta on seisukohal, et üksnes sirgetest joontest või tõmmetest koosnevas nelja risti kujutises isiku käekirja eripära ei avaldu.

## Vaata ka
*autogramm
*autograaf
*digiallkiri

## Viited

## Välislingid

*Kolme ristiga allkiri pangale ei kõlba delfi.ee, 12. aprill 2009
2010. aasta Eesti Muusikaauhinnad

**2010. aasta Eesti Muusikaauhinnad** (*A. Le Coq Live Eesti Muusikaauhinnad 2010*) oli 12. galakontsert, kus Eesti Fonogrammitootjate Ühing jagas iga-aastaseid Eesti muusikaauhindu. Tunnustuse osaliseks said need Eesti muusikud, kellel ilmus 2009. aasta jooksul album. Üritus toimus 25. veebruaril 2010 Nokia kontserdimajas.

Žüriisse kuulus 131 inimest. Auhinnad jagati välja 15 kategoorias, kontserdi otseülekande tegi TV3.

Aasta suursoosikud olid Popidiot, kes võitis viiest nominatsioonist neli, ning Röövel Ööbik, kes sai neljast nominatsioonist kaks auhinda. Publiku lemmikuks hääletati ansambel Shanon.

Õhtut juhtisid näitlejad Ivo Uukkivi ja Taavi Eelmaa.

Eesti Muusikaauhindade galakontserdile järgnenud pidu peeti 19. märtsil Tallinna klubis Stereo.

## Auhinnad
Võitjad on loetletud esimesena ja **paksus** kirjas. Sulgudes on auhindade üleandjad.

## Kurioosiumid
Hardi Volmerilt auhinna vastu võtnud Raul Saaremets (Röövel Ööbiku trummar) saatis tänukõnes kõik *v***u*.

## Viited

## Arvustused
* Eesti Muusikaauhinnad 2010. Penny Lane blogi, 25. veebruar 2010
* 25-02-10 Eesti Muusikaauhinnad 2010. Foorum Rada7

## Välislingid
* Eesti Muusikaauhinnad 2010
* Muusikaauhinnad 2010. Eesti Fonogrammitootjate Ühing

## Pildi galeriid
* Eesti muusikaauhindade jagamisel võidutses Popidiot. Elu24
* Eesti muusikaauhindade galakontsert. Elu24
Tea Oll

**Tea Oll** (sündinud 1. septembril 1962 Järvamaal) on pedagoog ja kasvatustegelane.

## Haridus- ja töökäik
Õppinud Roosna-Alliku Põhikoolis ja lõpetanud Paide 1. Keskkooli. Lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi koolieelse pedagoogika ja psühholoogia erialal (1986) ning Tallinna Ülikooli käsitöö ja kodunduse õpetajana (2001).  

Töötanud Aravete lasteaias, Lohusalu lasteaed-algkoolis, Kopli lasteaias ning RAM Kooli Veskimöldre lasteaias nii õpetaja, kunstiõpetaja kui ka õppealajuhatajana, alates 2020. aastast on Püha Johannese Koolis klassiõpetaja. Tegutsenud koolitajana nii Tallinna Ülikooli avatud ülikooli täiendõppekeskuses kui varem ka Tallinna Pedagoogilise Seminari alushariduse ja täiendõppe osakonnas. 

Tea Oll on "Siili-aabitsa" ja töövihiku (2008, kirjastus ILO) ning koos Karmen Karbiga lasteaiaõpetajate tööraamatu "Kuu on Päike" autor, samuti koolieelsete lasteasutuste kunsti õppekava üks loojaid ning koolieelse lasteasutuse riikliku õppekava töörühma liige. 

Tema juhendatud lasteaialapsed saanud auhindu Tallinna Haridusameti korraldatud üleriigilisel omaloominguvõistlusel "Euroopa koolis" ning võitnud Aasta linnu joonistamise konkursi.
Mari Kartau

**Mari Kartau** (kunstnikunimega **Siram**, sünninimega **Mari Sepp**, abielus **Mari Sobolev**; sündinud 6. septembril 1968 Tallinnas) on eesti kunstnik, kunstiteadlane ja kunstikriitik. 

## Elukäik
Ta on lõpetanud 1996. aastal Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse erialal, 2013. aastal Räpin Aianduskooli keskkonnakaitse erialal ja 2016. aastal Luua Metsanduskooli metsanduse erialal. Alates 2022. aastast õpib metsamajanduse ja metsaökoloogia erialal Eesti Maaülikooli magistriõppes.

Aastatel 1992–2001 oli kunstitoimetaja väljaannetes (Rahva Hääl, Eesti Sõnumid, Sõnumileht) ja kirjutas kunstikriitikat ning tegi kunstisaateid ETV-s.

Aastatel 2003–2006 töötas ta Academia Non Gratas Pärnus, olles ka Academia Grata direktor. Aastatel 2004–2007 oli ta Academia Non Grata rektor ja aastatel 2007–2012 Pärnu Linnagalerii kuraator, kuni kuraatori ametikoht 2012. aasta sügisel koondati.

2016. aastast töötab ta ajalehes Maaleht, sealhulgas 2022. aastast Metsalehe toimetajana. Peab metsandusteemalist blogi "Tule metsa!".

Ta on alates 1997. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige ja 2017. aastast Eesti Metsateenijate Ühingu liige.

## Looming
Lisaks kunstikriitikale ja näituste kureerimisele tegelenud ka tegevuskunsti, maali, graafika ja vähemal määral teistes meediumides kaasaegse kunstiga. Osalenud ühisnäitustel ja festivalidel nii Eestis kui ka mujal. 

### Olulisemaid isikunäitusi
*2004 „Free Zone“, „Rock'n'rolli lapsed“, „Sõnavabadus“ ja maanteenäituste presentatsioon, Open Spaces, Berliin, Saksamaa
*2007 “Elu ohver”, Pärnu Linnagalerii Kunstnike Maja
*2008 “Karmadeebet”, NG Art Container, Tallinn
*2010 „Inimarengu aruanne“, koos Andrus Joonasega, Tartu Kunstimaja
*2011 „Inimarengu aruanne II“, koos Andrus Joonasega, Hobusepea galerii, Tallinn
*2012 „Mahetoodang loomemajanduses / Culture Feat. Nature“, Tallinna Linnagalerii
*2016 „Fake”, galerii Metropol 6m2, Tallinn
*2017 „Füürer praiss”, koos Jüri Ojaveriga, galerii Metropol, Tallinn
*2017 „Täiesti tavalised vaatepildid”, Rae Kunsti Plats, Jüri, Rae vald
*2023 „Autobiograafilised natüürmordid 1968–2023”, Pärnu Linnagalerii Kunstnike Maja

### Raamatud
*2004 Artiklikogumik “Püha tõde”
*2022 “Kolm kümnendit Eesti erametsanduses. Meenutusi erametsanduse visionääridelt”. Eesti Erametsaliit
*2024 "Kolmkümmend rohelist varjundit erametsas". Eesti Erametsaliit

## Viited

## Välislingid
* "Koolon. Mari Kartau: suur osa praeguseid näitusi on lihtsalt ökoloogiline raiskamine". kultuur.err.ee, 13. mai 2016
Naiste Karskusliit

**Naiste Karskusliit** oli Eesti Karskusliidu juurde loodud naiste karskusorganisatsioon, mis asutati 1923. aastal ja tegutses Tartus.

Liitu kuulus 25 organisatsiooni ja üksikliikmeid, kokku üle 3000 naise. Liit andis välja ajakirja Eesti Naine.  

1923. aastal algatas liit Eestis emadepäeva tähistamise, mille idee autor oli Helmi Mäelo. 

## Liidu eestvedajaid
* Helmi Põld – karskusliidu juhataja ja häälekandja Eesti Naine vastutav toimetaja
* Ida Riomar – abijuhataja
* Edith Rahamägi – laekahoidja
* Aliide Tamm – abilaekahoidja
* Emma Mikkelsaar – juhatuse liige
* Eleonore Aaslava – abisekretär ja Eesti Naise käsitöö osa toimetaja
* Helmi Mäelo – sekretär ja Eesti Naise toimetaja

## Vaata ka
*Eesti Karskusliit AVE

## Viited
Intel Core i

**Intel Core i** on Inteli mikroprotsessorite seeria, kuhu kuuluvad Nehalemi mikroarhitektuuriga 64-bitised protsessorid i3, i5 ja i7.

Nehalemi mikroarhitektuur on Intel Core'i mikroarhitektuuri järeltulijaks. Nehalemi puhul oli algselt tegu 45&nbsp;nm protsessoritega, millest hiljem kujunesid 32&nbsp;nm protsessorid. Esimest Nehalemi mikroarhitektuuriga protsessorit tutvustas Intel 2008. aasta novembris. Hiljem järgnesid sellele Xeoni protsessorid ja i3 ning i5.

## Intel Core i3

Intel Core i3 loodi madalama taseme protsessoriks i-seeria protsessorite rivistuses. Esimene Core i3 protsessor tuli välja 7. jaanuaril 2010. Sama protsessorit kasutatakse teistsuguse seadistusega ka Core i5 ja Pentium protsessorites.

Core i3-3xxM protsessor on ehitatud Arrandale'i arhitektuuri põhjal ning kujutab endast Clarkdale'i protsessori kaasaskantavat versiooni. Core-3xxM protsessorid sarnanevad suuresti Core i5-4xx seeria protsessoritega, kuid töötavad madalamatel taktkiirustel ja ei oma Turbo Boosti tehnoloogiat.
Intel i3 protsessorid on 32&nbsp;nm transistoritega kahetuumalised protsessorid. Mõlemad tuumad töötavad samal sagedusel. Tänu Inteli hüperhargtöötluse (*hyper-threading*) tehnoloogiale saab kumbki tuum tegeleda kahe protsessiga üheaegselt. Intel Core i3 mikroprotsessoritel on sisse ehitatud graafikaprotsessorid. L2-vahemälu suuruseks on Core i3 protsessorite puhul 2×256 kB.

## Intel Core i5

Intel Core i5, nagu ka Core i7 on ehitatud Nehalemi arhitektuuril. Esimest korda tutvustati Core i5 protsessorit 8. septembril 2009 (tegu oli Core i5 750 Lynnfieldi arhitektuuriga protsessoriga, millel oli neljatuumaline protsessor taktsagedusega 2,66&nbsp;GHz). Core i5 protsessorid on Core i3 ja Core 2 protsessoritest suurema ning Core i7 ja Xeoni protsessoritest väiksema võimsusega.

Arandale'i arhitektuuril põhinevad Intel Core i5 mikroprotsessorid loodi sülearvutite jaoks. Sellest tulenevalt on Arandale'i arhitektuuriga i5 protsessoritesse sisse ehitatud graafikaprotsessor. Minimaalne energiatarve, millel Core i5 protsessor suudab töötada, varieerub 18 W ja 95 W vahel. Core i5 kahetuumalisted protsessorid omavad 2×256 kB suurust L2-vahemälu. Neljatuumaliste Core i5 protsessorite L2-vahemälu suurus on 4×256 kB.

## Intel Core i7

Intel Core i7 mikroprotsessorid kasutavad Nehalemi, Westmere'i ja Sandy Bridge'i mikroarhitektuure. Intel Core i7 protsessorid on mõeldud suurt arvutusvõimsust nõudvatele klientidele.

Core i7 loodi Intel Core 2 mikroprotsessori asenduseks. Core i7 avalikustati 2008. aastal (Bloomfield arhitektuuril). Aastal 2009 lisandusid veel Lynnfield ja Clarksfield. Aastal 2010 lisandusid Arrandale'i kahetuumalise mudelid ja Gulftowni Core i7-980x kuuetuumalised protsessorid.

Arandale'i arhitektuuril põhinevad Core i7 protsessorid sisaldavad ka protsessorisse ehitatud graafikaprotsessorid. Core i7 L2-vahemälu suuruseks on kahetuumaliste protsessorite korral 2×256 kB, neljatuumaliste korral 4×256 kB ja kuuetuumaliste protsessorite korral 6×256 kB.

## Vaata ka
*Videokaart
*Intel Atom
*pentium 4
*Protsessori vahemälu

## Välislingid
* 18th September 2009 by Sasha Muller: Intel Core i7 for laptops: first review,  pcpro.co.uk
Kiir

**Kiir** on punktihulk, mis tekib lõigu lõpmatul pikendamisel üle ühe otspunkti.

## Vaata ka

*Arvkiir

## Viited
... (album)

**"..."** on Evelin Pange 2009. aastal ilmunud debüütalbum, mis salvestati Tallinnas Blackfish Studios.

Albumi esitluskontserdid toimusid 2009. aasta 13., 14. ja 16. novembril Tallinna Linnateatri Põrgulaval.

## Lugude nimekiri

## Esitajad
* Evelin Pang – vokaal
* Henno Kelp – basskitarr 
* Jürmo Eespere – klahvpillid 
* Ivar Must – orel 
* Mihkel Metsala – trompet 
* Raul Sööt – saksofon 
* Roland Puusepp – trummid 
* Siim Aimla – flööt 
* Toomas Rull – löökpillid 
* Virgo Sillamaa – kitarr 
* Marek Talts – kitarr
* Hele Kõre – vokaal ("Muuseas")

## Viited

## Välislingid
* Andris Tammela. Näitleja Evelin Pang esitleb plaati. 24tundi, 30. oktoober 2009
* Margus Mikomägi. Evelin Pang: Küpsemine on mõnus. Maaleht, 12. november 2009
* Inga-Gretel Linkgreim. Näitleja Evelin Pang andis välja sooloplaadi. (Video ETV saatest "Ringvaade".) Klassikaraadio, 12. november 2009
Nõutav jahutusvõimsus

**Nõutav jahutusvõimsus** (inglise keeles *Thermal Design Power* ehk TDP) on Inteli definitsiooni kohaselt maksimaalne protsessorist eralduv soojusvõimsus normaalsetes töötingimustes ja nimipingete juures, mis vastavad toiteahelate spetsifikatsioonile. 

Nõutav jahutusvõimsus kuulub kõigi protsessoritüüpide tehniliste andmete hulka, sest selle alusel projekteeritakse protsessori jahutussüsteem (ventilaator, radiaator jne), mis peab hoidma protsessori töötemperatuuri nõutavates piirides. Näiteks sülearvutiprotsessori nõutav jahutusvõimsus peab olema märksa väiksem kui lauaarvutiprotsessoril, sest sülearvutis on vähem ruumi ja ka akut on vaja säästa.

Erinevad protsessoritootjad kasutavad mõnevõrra erinevaid nõutava jahutusvõimsuse definitsioone, kuid suuri erinevusi ei saa olla.

## Välislingid
* SilentPCReview artikkel nõutava jahutusvõimsuse kohta
* [Thermal Design Power, CPU World](http://www.cpu-world.com/Glossary/T/Thermal_Design_Power_(TDP).html)
Turkish Airlinesi lend 1951

**Turkish Airlinesi lend 1951** oli lennufirma Turkish Airlinesi lend İstanbulist Amsterdami, mis lõppes õnnetusega. Lennuk kukkus 25. veebruaril 2009. aastal kell 9.31 (UTC) 1,5 km kaugusel Schipholi lennujaamast alla, kui lennuk hakkas maanduma. Hukkus üheksa inimest, kaasa arvatud neli meeskonnaliiget, kellest kolm olid piloodid. Lennuk purunes küll tükkideks, kuid põlema ei läinud.

## Uurimine
Õnnetuse raporti järgi oli põhisüüdlaseks katkine kõrgusemõõdik. Kõrgusemõõdik näitas kõrgust -8 jalga, kuigi lennuk oli tegelikult ligikaudu 2000 jala (umbes 600 m) kõrgusel. Autopiloot järeldas sellest, et kohe on ees maandumisrada ja vähendas mootori jõudlust. Lennuki kiirus vähenes järsult. Piloodid panid seda alles 100 sekundi pärast tähele ning reageerisid sellele täisgaasiga, kuigi autopilooti ei deaktiveeritud. Piloodid märkasid seda alles kuue sekundi pärast ja deaktiveerisid autopiloodi ja kordasid oma tegevust, kuid siis oli juba liiga hilja.

## Hukkunud
Õnnetuses hukkus üheksa inimest, kellest neli kuulusid lennuki meeskonda. Kõik kolm hukkunud pilooti ning üks reisisaatja olid Türgi kodanikud.

## Viited
Lumemees Jack Frost

**"Lumemees Jack Frost"** on mitme filmi eestikeelne pealkiri.
*"Lumemees Jack Frost", ("Jack Frost"), 1997. aasta õuduskomöödia, režissöör Michael Cooney, lumemeheks muteerunud sarimõrvarit kehastab Scott MacDonald
*"Lumemees Jack Frost", ("Jack Frost"), 1998. aasta koguperefilm, Michael Keatoniga nimiosas
Gustav Landauer

**Gustav Landauer** (7. aprill 1870 Karlsruhe – 2. mai 1919 München) oli juudi päritolu Saksa publitsist ja ajakirjanik, anarhismi teoreetik ja patsifist.

Landauer oli ka tõlkija, ta tõlkis William Shakespeare'i teoseid saksa keelde.
Nishinomiya

**Nishinomiya** on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Asub prefektuuri kaguservas Ōsaka lahe ääres Ōsaka ja Kōbe vahel.

Peamised tööstusharud on kummi-, terase-, ja autotööstus. Linnas toodetakse saket.

Linnas asuvad ameerika misjonäride asutatud Kwansei Gakuini ülikool ja Kōshieni staadion, mis on pesapalliklubi Hanshin Tigers kodustaadion.

## Viited

## Välislingid

*Nishinomiya koduleht
One Laptop per Child

**One Laptop per Child** ehk **OLPC** (eesti keeles 'igale lapsele sülearvuti') on Ameerika Ühendriikide mittetulundusühingu **One Laptop per Child Association, Inc.** (OLPC) projekt, mis keskendub arengumaade laste tarvis odavarvuti väljatöötamisele. Projekt sai alguse 2005. aastal.

## Välislingid
* OLPC koduleht
Gustav Kirchhoff

**Gustav Robert Kirchhoff** (12. märts 1824 Königsberg – 17. oktoober 1887 Berliin) oli saksa füüsik.

Kirchhoff õppis aastatel 1842–1846 matemaatikat ja füüsikat Königsbergi ülikoolis. Ta avastas Kirchhoffi seadused (mis on sisuliselt üldistus Ohmi seadusest), mille põhjal kaitses 1847. aastal doktoriväitekirja. 

1861. aastal üldistas Kirchhoffi seadusi James Clerk Maxwell. Kirchhoffi seadused järelduvad otseselt Maxwelli võrranditest.

Ta tegeles ka spektraalanalüüsiga (seletades Fraunhoferi (neeldumis)joonte tekkimist Päikese spektris, tuginedes tõsiasjale, et igale keemilisele elemendile on iseloomulik ainult kindlate lainepikkustega kiirgumis- ja neeldumisspekter) ja koos keemik Robert Wilhelm Bunseniga avastasid nad tseesiumi ja rubiidiumi.

## Tunnustus

* 1862 – Rumford medal
* 1864 valiti Ameerika Filosoofiaseltsi välisliikmeks
* 1877 – Matteucci medal
* 1877 – Davy medal
* 1887 – Jansseni medal

## Vaata ka

* Kirchhoffi seadused
* Kirchhoffi füüsika instituut
* Kirchhoffi integraali teoreem
* Kirchhoffi teoreem
* Kirchhoff–Love'i plaatide teooria
Nehalem

**Nehalem** on linn USA-s Oregoni osariigis Tillamooki maakonnas Nehalemi jõe ning Vaikse ookeani Nehalemi lahe ääres.

2000. aasta rahvaloenduse järgi oli elanike arv 203.
Mesoarhaikum

**Mesoarhaikum** on geokronoloogiline üksus (aegkond) arhaikumis ehk ürgeoonis. 

Mesoarhaikumile eelneb Paleoarhaikum ja järgneb Neoarhaikum.

Mesoarhaikumi ulatus on 3200 kuni 2800 miljonit aastat tagasi. See ei ole seotud kindla kivimikihistusega.

Austraalias on leitud mesoarhaikumist pärinevaid stromatoliite.

Umbes 2800 miljonit aastat tagasi jagunes osadeks esimene teoreetiline hiidmanner Vaalbara.

## Vaata ka
*Geokronoloogiline skaala
Paleoarhaikum

**Paleoarhaikum** on geokronoloogiline üksus (aegkond). 

Paleoarhaikumile eelneb Eoarhaikum ja järgneb Mesoarhaikum. Paleoarhaikum oli ajavahemikul 3,6 kuni 3,2 miljardit aastat tagasi.

## Vaata ka
*Geokronoloogiline skaala
İstanbuli Atatürki lennujaam

**Atatürki rahvusvaheline lennujaam** (varem *Yeşilköy rahvusvaheline lennujaam*; IATA: **IST**, ICAO: **LTBA**) on Türgi linna İstanbuli suurim lennujaam. Lennujaam asub 24 km kaugusel İstanbuli kesklinnast Yeşilköys.

1980. aastal nimetati lennujaam ümber Atatürki lennujaamaks Türgi Vabariigi esimese presidendi Mustafa Kemal Atatürki järgi.

Lennujaam kuulub reisijate arvu poolest maailmas suurima 40 hulka.

Atatürki lennujaam on Turkish Airlinesi, Atlasjeti ja Onur Airi baaslennujaam.

Tallinnast lendab İstanbuli 2013. aastast Turkish Airlines.

## Vaata ka
*İstanbuli Atatürki lennujaama terroriakt
Notsitseptor

**Notsitseptorid** on närvirakud, mille lõpmetes asuvate retseptorite ärritamine kutsub esile valuaistingu juhul, kui impulss on piisavalt tugev. Notsitseptoreid on mitut tüüpi ja nad võivad vastavalt närvilõpmetes asuvatele retseptoritele reageerida eri tüüpi stiimulitele: keemilised (nt tšillipipras sisalduv kapsaitsiin), mehaanilised (nt kriimustus), termilised (nt põletus). Biokeemilise liigituse poolest kuuluvad vaadeldavad retseptorid põhiliselt ioonkanalite hulka.  

Notsitseptorite funktsioon on teavitada aju perifeerse koe kahjustusest või selle ohust: nende neuronite üks akson ulatub organismis kohtadesse, kus vigastuse tekitamine on organismile potentsiaalselt ohtlik (nt nahk või siseelundid). Teine akson samas ulatub kas seljaajuni või ajutüveni. Kui perifeerses koes asuvad retseptorid saavad keskkonnast stiimuli, mis on piisavalt tugev, et käivitada rakusisest signaaliülekannet, siis toimub notsitseptorites membraanipotentsiaali muutus (tekib aktsioonipotentsiaal: kõigepealt liiguvad ioonkanalite kaudu raku sisse naatriumioonid ja toimub raku depolariseerumine, seejärel avanevad kaaliumioonide kanalid ning kaaliumioonid liiguvad rakust välja, taastades algse olukorra). Aktsioonipotentsiaal levib edasi mööda neuronit kesknärvisüsteemini.  

Notsitseptorite funktsiooni moduleerivad lipiidid prostaglandiinid. Prostaglandiinide retseptorid asuvad samuti notsitseptorite närvilõpmetes, kuid kuuluvad G-valguga seotud retseptorite klassi. Prostaglandiini seondumisel retseptoriga vabaneb retseptori küljest Gα<sub>s</sub>-tüüpi valk, mis aktiveerib adenülaadi tsüklaasi ning käivitab tsüklilise adenosiinmonofosfaadi (cAMP) tootmist. Viimane aktiveerib omakorda teatud ioonkanalid, mis hoiavad neuronit pikemat aega depolariseerituna. Seepärast vastutavad prostaglandiinid valuaistingu tugevdamise eest ning mitmed valuvaigistid inhibeerivad prostaglandiinide tootmist tsüklooksügenaasi poolt.

Notsitseptoreid on leitud nii imetajatest kui ka paljudest teistest loomadest, nagu kalad, nematoodid (nt varbussid) ja äädikakärbsed.

## Viited

## Vaata ka
*David Julius
Inimese seerumalbumiin

**Albumiin** ehk **inimese seerumalbumiin**, lühendatult  S-Alb või HSA, on maksas sünteesitav ja kvantitatiivselt kõige olulisem vereplasmavalk, mis moodustab umbes 50-60% valgu üldhulgast. Albumiini kontsentratsioon vereplasmas sõltub tema sünteesi, lagundamise ja eritumise kiiruse vahekordadest ning samuti sõltuvalt jagunemisest intra- ja ekstravaskulaarses organismi osas. Suurenenud albumiini kogused uriinis viitavad üldjuhul neerude funktsiooni kahjustumisele.

Albumiin on peamine plasma onkootse rõhu hoidja ning seega osaleb vedeliku jaotuses intra- ja ekstravaskulaarse ruumi vahel. Albumiin on paljude hüdrofoobsete ühendite, Ca2+ ioonide ja mitmete ravimite transportvalk.  

Albumiini kodeeerib 4. kromosoomil paiknev geen *ALB*.

## Albumiini mõiste päritolu
Nimetus “albumiin” tuleneb valkusid kirjeldanud ajaloolisel üldmõistel *albumen,* mis omakorda oli tuletatud ladinakeelsest  sõnast *albus* (valge). Inglise keeles on *albumen* on endiselt kasutusel munavalget tähistava terminina. Albumiini mõiste on tänapäeval kinnistunud spetsiifilise vereplasma valgu ning mõnede teiste, sarnaste omadustega valkude nimetustes, sealhulgas taimse päritoluga albumiinid ja munades leiduv ovalbumiin.

Arusaamine, et vereseerum ja teised kehavedelikud sisaldavad substantsi, mida esialgu tähistati terminiga “*albumen*”, kristalliseerus 19. sajandi alguses. 1840 aastal kasutas Prantsuse füsioloog C. Denis 1840 a. dialüüsi selleks, et eemaldada vereseerumist madalmolekulaarsed soolad. Selle protseduuri tulemusena sadenesid lahusest teatud valgud, mis on tänaseni tuntud kui globuliinid. Termin "*albumen*" jäi kasutusele valkude jaoks, mis lahustuvad puhtas vees. 

## Albumiini omadused

## Albumiini struktuur

## Albumiin meditsiinis

## Vaata ka

* Alfalaktalbumiin
* Veise seerumalbumiin (BSA)
* Ovalbumiin

## Viited
Ärritus

**Ärritus** on erutust esile kutsuv tegur. 

Näiteks närvisüsteemi retseptorraku ärritus kutsub esile selle erutuse, milleks on närviimpulss.
Väike-Paljassaare tähtfort

**Väike-Paljassaare tähtfort** on Tallinna lähedale 1726–1727 Venemaa keisririigi võimude rajatud Tallinna kindluse suhtes ettenihutatud kindlustis (tähtfort), mille eesmärk oli eelkõige Tallinna sõjasadama ja selle läänepoolse sissesõidu kaitsmine. Sarnast ehitist olid plaaninud juba Rootsi võimud 17. sajandi I kolmandikul, kuid suure maksumuse tõttu neid plaane ei teostatud ja Rootsi aja lõpu kindlustustööde aegu keskenduti peamiselt Tallinna linna ümbritseva muldkindlusvööndi väljaehitamisele.

Väike-Paljassaare tähtfordi rajamise põhjustasid sündmused pärast Venemaa keiser Peeter I surma (1725), kui (eeldades, et Venemaa sõjaline võimsus Läänemerel ei suurene enam oluliselt) tõid Suurbritannia ja Taani 1726. aasta suvel Soome lahele oma laevastikuüksuse. Venemaa vastas sellele jõunäitamisele Tallinna ümbrusesse vanade ettenihutatud rannakindlustiste (Läänepatarei, Idapatarei) korrastamise ja suurendamisega ning uute ehitamisega (Miiduranna tähtfort ja Naissaare bastionaalfort ning Tsitadell).

Väike-Paljassaare tähtforti tugevdati oluliselt Venemaa keiser Paul I 1796. aasta kaitsekava järgi ning sealsed muldvallid vooderdati kividega. 19. sajandi algusaastatel ehitati fordist edelasse vall ühe suurtükipatarei jaoks, et paremini katta Tallinna reidi lõunaosa. Forti ehitati 1810. aastal kivist vahtkonnamaja, 1834. aastal püssirohukelder ja kuulikuumutusahi. 1834. aastal oli fordis 16 suurtükki ja 180 meest, kes elasid puidust kasarmutes. Valle ja nende rinnatisi korrastati aastatel 1846–1848.

Hiljem pole tähtfort enam Tallinna kaitsekavades sisaldunud ning 1857. aastal on märgitud, et forti kui sellist pole enam olemas. Samas on 1866. aastal märgitud vallide ja vahtkonnahoone varemeid. Need lammutati 1867. aastal. Ühel 1876. aasta kaardil on endist märgitud kui sõjalaevade õppelaskmise märklauda (saksa keeles *Schussziel der Kiegsschiffe*), mistõttu fordi maapealsed ehitised on õppelaskmiste käigus suuremalt jaolt hävinenud. Tänapäeval on tähtfordi säilmed jäänud endiste sõjaväeladude ning praeguse teeristmiku ja heinamaa alla bussi nr 59A lõpp-peatuse ümbruses Pikakari ranna lähedal.

## Kirjandus
*Heino Gustavson. "Tallinna rannakaitse kuni 1864. aastani". ENSV TA Toimetised, Ühiskonnateadused 37/ 2. Tallinn 1988
*Heino Gustavson. "Tallinna vanemad merekindlused". Olion. Tallinn 1994
Kobekude

**Kobekude** ehk **tohlkude** on taimekude, mis on kohastunud gaasivahetuseks, võimaldades õhulõhede kaudu sisenenud välisõhul tungida sügavale rakkude vahele. 

Kobekoe rakud on veidi kõverdunud, nende vahel on suured rakuvaheruumid. Kobekoe rakud aitavad sammaskude veega varustada. Seal toimub ka rakkudest eraldunud vee aurustumine.

## Viited
Sammaskude

**Sammaskude** ehk **palissaadkude** on fotosünteesiks kohastunud taimekude, mille rakkude asetus võimaldab efektiivselt kasutada päikesekiirgust. 

Sammaskoe rakud asetsevad lehe välispinnaga risti. Enamasti koosneb sammaskude tihedalt asetunud piklikest rakkudest, mille vahele jäävad kitsad rakuvaheruumid. Vähediferentseerunud sammaskude ei tarvitse olla rangelt korrapärane. Parasvöötme taimedel areneb sammaskude reeglina ainult lehe ülemisel pinnal. Kui sammaskude esineb lehe mõlemal pool, öeldakse, et leht on isolateraalne.

## Viited
Jüri Viilip

**Jüri Viilip** (13. november 1906 Taevere vald, Viljandimaa – 1949) oli eesti loomaarst.

Jüri Viilip lõpetas 1930 Viljandi Linna Ühisgümnaasiumi. Seejärel õppis 1930–1937 (matrikli nr 11022) Tartu Ülikooli loomaarstiteaduskonnas, lõpetas *[[cum laude]]*. 1940. aastal oli ta Saare jaoskonna loomaarst.

## Viited
Salme Kirotar

**Salme Kirotar** (kuni 1939. aastani **Salme Liiv**; 30. juuli 1909 Rapla vald, Harjumaa – 28. veebruar 1974 Tartu) oli eesti leksikograaf, õpetaja ja õppejõud.

Ta õppis Tallinna tütarlaste kommertsgümnaasiumis ning aastatel 1928–1933 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas (matrikli nr 9142) inglise ja saksa keelt; ülikooliõpingud lõpetas ta *[[cum laude]]*. Aastatel 1938–1939 täiendas end Briti Nõukogu stipendiumi toel Southamptoni ülikooli juures.

Ta oli 1934–1938 Tartu tütarlaste gümnaasiumi keeleõpetaja, 1942–1950 Tartu Ülikooli saksa keele õpetaja, 1956–1957 Tartu Ülikooli õppeülesande täitja. 

Kirotar on eesti-saksa ja saksa-eesti sõnaraamatute üks autoreid. Eesti-saksa sõnaraamat, mille autorid on Kallista Kann, Elisabeth Kibbermann, Felix Kibbermann ja Salme Kirotar, ilmus esmakordselt 1964. aastal, kordustrükina 1970, 1972, 1987 ja parandatud trükina viimati 2003. aastal. Saksa-eesti sõnaraamatu autorid on Elisabeth Kibbermann, Salme Kirotar ja Paula Koppel, see ilmus esmakordselt 1975, seejärel kordustrükis 1976, 1978, 1995 ja 1997 ning täiendatud trükis 2007.

## Isiklikku
Salme Kirotari isa oli Rapla kirikuõpetaja Joosep Liiv, tema õde on keeleõpetaja ja õppejõud Helga Kibbermann. Salme Kirotar abiellus 1939. aasta sügisel Käina kirikuõpetaja Voldemar Kirotariga.

## Välislingid

* TÜ matrikkel nr. 9142 http://ra.ee/apps/andmed/index.php/matrikkel/view?id=9407
Viiekroonine münt

**Viiekroonine münt** on münt, mille nimiväärtus on 5 krooni. Eesti Vabariigis oli käibel kaks 5-kroonist meenemünti:

*Viiekroonine münt (1993)
*Viiekroonine münt (1994)
Hans Tiik

**Hans Tiik** (9. juuni 1903 Tallinn – 19. oktoober 1941) oli Eesti kohtunik.

Ta osales Vabadussõjas. Aastail 1922–1926 õppis Tiik Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas *[[cum laude]]*. 1926–1930 oli ta Tallinna-Haapsalu rahukogu kohtuameti kandidaat, 1930–1934 Tallinna 1. jaoskonna kohtunik, 1934–1938 Tallinna ringkonnakohtu liige ning 1938–1940 Kohtukoja tsiviilosakonna liige. 

1940–1941 oli Hans Tiik Eesti NSV Ülemkohtu liige ja abiesimees. Arreteeriti E.Miksoni 20.09.1941 korraldusel. Juurdluskokkuvõte oli, et tema aktiivsust nõukogude ajal ei ole tuvastatud, kuid ta tapeti ikkagi. 

Ta hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt.

## Viited
Leo Kalmet

**Leo Kalmet** (2. märts 1900 Orajõe vald, Pärnumaa – 16. september 1975 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja, teatrijuht ja teatripedagoog.

Leo Kalmet lõpetas 1920. aastal Tallinna poeglaste humanitaargümnaasiumi. 1924. aastal lõpetas ta Draamastuudio teatrikooli (I lennus) ja oli üks Draamastuudio Teatri asutajaid. Lisaks õppis ta 1920–1925 Tartu Ülikoolis õigusteaduskonna kaubandusosakonnas ja 1932–1934 õigusteaduskonnas (matrikli nr 747), samuti Tallinna Konservatooriumis laulmist.

Ta oli korporatsiooni Revelia vilistlane.

Osales Vabadussõjas.

## Näitleja ja teatrijuht
Näitlemisega hakkas Leo Kalmet tegelema juba kooliajal, praeguse gümnaasiumi "dramaatilises ringis", samuti mängis Estonias. Ta nägi noorukina oma silmaga Theodor Altermanni Hamletit.

1924. aastal Draamastuudio teatrikooli I lennu lõpetanud jäid kokku ja lõid Draamastuudio Teatri (vana Draamateatri trupp läks Paul Sepaga eesotsas Vanemuisesse). Draamastuudio Teatri avalavastuses, Eduard Vilde "Pisuhännas" mängis Leo Kalmet Sanderit. 

1927. aastal sai Leo Kalmetist Draamastuudio Teatri üldjuht. Ta kujundas välja noorsoo- ja nukuteatri ega seganud teistel lavastamist. 

1936. aastal lavastas ta Oskar Lutsu "Nukitsamehe" marionettnukulavastuse, mida võib pidada eesti nukuteatri sünniks. 1937. aastal asutas ta Draamastuudio juurde marionettnukuteatri.

## Teatripedagoog
1938. aastal sai Leo Kalmetist äsja loodud Tallinna Konservatooriumi Riikliku Lavakunstikooli juhataja ja näitlejameisterlikkuse õppejõud. Üks tema õpilastest oli hilisem lavakunstikateedri looja Voldemar Panso. Aastatel 1944–1946 õpetas Leo Kalmet näitlejameisterlikkust Draamastuudio eriklassis, kus teiste hulgas õppisid need, kel omal ajal sõja tõttu riiklik lavakunstikool pooleli oli jäänud. 1946. aastal jätkus tema teatripedagoogitee Eesti NSV Riiklikus Teatriinstituudis direktor Priit Põldroosi asetäitja ja õppejõuna. See kool suleti 1950. aastal. Leo Kalmet arreteeriti ja küüditati represseerituna Irkutski oblastisse, kus ta viibis 1950–1955.

Kui 1957. aastal avati Voldemar Panso eestvedamisel Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateeder, sai Leo Kalmetist selle õppejõud ja Panso parem käsi. Leo Kalmeti juhendamisel lõpetas lavakunstikateedri kuni aastani 1968 kolm lendu.

## Isiklikku
Tema poeg Hanno Kalmet oli Eesti Draamateatri näitleja (lõpetas Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri I lennus), teine poeg Toomas Kalmet oli Ugala näitleja.

## Viited

## Välislingid
*
Latentsusaeg

**Latentsusaeg** (inglise keeles *latency*), **latentsus** või ka **peitaeg** on informaatikas mis tahes viibe või ooteaeg, mis pikendab tegelikku või eeldatavat reaktsiooniaega üle soovitava aja. Latentsusaeg on latentsuse kestus, sealhulgas süsteemi reaktsiooni hilistus. Näiteks: 

* aeg päringu sisestusest andmete võtuni 
* paketi kulgemise aeg lähtekohast lõplikku sihtkohta

ISO/IEC 2382 kohaselt on latentsusaeg ajavahemik andmekutse algatamisest tegeliku andmeteisalduse algushetkeni.

## Vaata ka
* Pakettkommutatsiooniga võrgu latentsusaeg

## Viited
Wolfram von Krause

**Wolfram von Krause** (17. veebruar 1914 Karste mõis – 24. august 1989 Ottobrunn, Baieri) oli baltisaksa vaimulik ning teoloog.

Tema isa oli Karste mõisnik Hermann von Krause ja ema Elisabeth Charlotte, sündinud von Kügelgen. Ta lõpetas aastal 1931 Tartus Walteri Eragümnaasiumi. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1931–1937, seejärel täiendas end Königsbergi ja Tübingeni ülikoolis. Kaitses aastal 1937 teoloogiamagistri väitekirja teemal "Nehemia raamatu põhiprobleemid". Oli aastatel 1935–1936 ajateenistuses Eesti kaitseväes. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.

Krause oli aastal 1939 Saksa praostkonna ja Ülikooli koguduse vikaarõpetaja. Samuti oli ta aastatel 1938–1939 Tartu Lutheri erainstituudi kirikuajaloo dotsent.

Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1941 Gneseni kreisis (nüüdisajal Gniezno maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas) Lettbergi koguduse õpetaja ja Poseni teoloogilise seminari dotsent. Aastatel 1941–1945 oli Saksa armees. Aastatel 1945–1946 oli ta pastor Regelsbachis (Rohri linnaosa Kesk-Frangimaal). Aastatel 1946–1957 oli misjoniinspektor Neuendettelsaus (Kesk-Frangimaal), olles samal ajal ka sealse Misjoni- ja Diasporaaseminari õppejõud; aastal 1957 oli misjoniinspektor Hermannsburgis (Alam-Saksi liidumaal). Aastatel 1958–1964 oli Hermannsburgi misjoni superintendent (Lõuna-Aafrikas). Aastast 1964 oli ta misjonidirektor Neuendettelsaus. 

## Isiklikku
Tema vend Harro von Krause oli vaimulik Põhja-Saksamaal, tema vanavanavanaisa oli arhitekt Johann Wilhelm von Krause.

## Viited
Ihuüksi

**"Ihuüksi"** on Merlyn Uusküla 2010. aastal välja antud debüütalbum.

Albumi esmaesitluskontserdid toimusid 2010. aasta 22. oktoobril Tallinnas Venus Clubis ja 23. oktoobril Tartus klubis Atlantis.

## Ajalugu
Albumi uued lood valmisid 3–4 kuuga, kuid albumilt võib leida ka Merlyn Uusküla varasemat loomingut. Vanim laul on pärit juba aastast 2008. Laul "Ihuüksi" on Uusküla esimene lugu, mis tuli tema enda nime all. Kaasa teevad Cool D, James Werts ja Rolf Junior.

Merlyni ja Cool D duett "Miks alles nüüd" kogus YouTube'is 2010. aasta detsembri alguseks üle 220 000 kuulamise. Algselt plaaniti teha lugu armukolmnurgast. Aga siis võeti uus teema, kus Cool D teeb Merlynile üle mitme aasta ühe telefonikõne, uurides, kuidas naine elab.

## Lugude nimekiri

## Esitajad
* Merlyn Uusküla – laul, taustalaul
* Rolf Junior – laul ("Nii palju anda")
* Cool D – laul ("Miks alles nüüd")
* Vahur Valgmaa – laul ("Paradiis"), taustalaul ("Imeline päev")
* Taavi Langi – kitarr ("Soovin sulle head") 
* Riho Sinisalu – kitarr ("Vabaks lastud lind")
* Vallo Kikas – kitarr ("Secret night")
* Tõnis Kivisild – bass ("Soovin sulle head")
* Dagmar Oja – taustalaul ("Soovin sulle head")
* Marilin Kongo – taustalaul ("Ihuüksi")
* James Werts – taustalaul ("Secret night")

## Viited

## Arvustused
* Maria Karumets. Merlyn Uusküla on ihuüksi: "See on mu enda valik, ma ei ole kurb!" Õhtuleht, 25. oktoober 2010
* Maria Karumets. Merlyn Uusküla laulud sarnanevad liialt lääne hittidega? Õhtuleht, 8. november 2010

## Välislingid
* Merlyn Uusküla (Merka) – Ihuüksi lyrics. Sasslantis
* Merlyn Uusküla (Merka) – Miks alles nüüd lyrics. Sasslantis
* Merlyn Uusküla (Merka) – Vabaks lastud lind lyrics. Sasslantis
Mõttepunktid

**Mõttepunktid** ehk **kolm punkti** (**...**) on kirjavahemärk. 

## Eesti keel
Eesti keeles kasutatakse mõttepunkte järgmistes funktsioonides:
* katkendliku suulise kõne edasiandmisel katkestuskohtade markeerimiseks
* lause lõpus märkimaks, et juttu võiks jätkata, kuid see jäetakse tegemata
* trükimusta mitte kannatavates sõnades ärajäetud tähtede asemel
* vajaduse korral arvuvahemiku märkimisel mõttekriipsu asemel 

Katkestuskohtade markeerimisel eraldatakse mõttepunktid sõnavahega paremalt ja enamasti ka vasakult. Lause lõpus võidakse nad viimasest sõnast sõnavahega eraldada või mitte. Ärajäänud tähtede märkimisel kirjutatakse mõttepunktid sõna teiste tähtedega kokku ning teistest sõnadest lahku. Vahemiku märkimisel tühikut ei kasutata.
Kansai rahvusvaheline lennujaam

**Kansai rahvusvaheline lennujaam** (関西国際空港, *Kansai Kokusai Kūkō*) (IATA: **KIX**, ICAO: **RJBB**) on lennujaam, mis asub tehissaarel Osaka lahes, Osakast 40 km edelas. Seda ei tohi segi ajada Osaka rahvusvahelise lennujaamaga, mis asub linnale lähemal ja teenindab nüüd ainult riigisiseseid lende.

Lennujaam avati 4. septembril 1994, selle arhitekt on Renzo Piano.

Lennujaama tehissaar vajub igal aastal 4,8 cm võrra merre. Vajumine muutub aastate jooksul aeglasemaks ja lõpuks peaks üldse peatuma.

## Lennufirmad
Sigaret

**Sigaret** (kõnekeeles ka "**pläru**") (prantsuse laensõna *cigare* + *ette*, mis tähendab "väikest sigarit") on suitsetatav tubakatoode, mis koosneb õhukesse paberisse rullitud peeneks lõigatud tubakast. Tavaliselt on sigarettidel ka filter.

Tööstuslikult toodetud sigaret on keskmiselt 84 millimeetrit pikk ja läbimõõduga 7–8 millimeetrit. 

## Ajalugu
Maisipaberi sisse rullitud tubakat suitsetasid Kesk-Ameerika indiaanlased – maiad ja asteegid. Hispaanlased tõid selle Euroopasse 16. sajandi keskpaigas. Pärast seda, kui Inglismaal 1586. aastal hakati tubakat suitsetama, levis see komme üle kogu Euroopa. Varem tõmmati tubakat ninna.

Sigarette hakati valmistama sigarivabrikutes Prantsusmaal ja Lõuna-Hispaanias tubakajääkidest 1850. aastal.

## Tubakasuits
Keskmise sigareti suitsus on üle 12 000 keemilise ühendi, seal hulgas:

## Tarbimine
2002. aasta seisuga toodetakse iga aasta 5,5 triljonit sigaretti. Kokku arvatakse suitsetajaid olevat 1,1 miljardit inimest, mis on rohkem kui üks kuuendik kogu Maa elanikkonnast.

Allikas: Maailma Terviseorganisatsiooni hinnang 2000. aastal

## Tuntud sigaretimarke

*Belomor
*Camel
*Dunhill
*Kent
*Kool
*L&M
*Leek
*Lucky Strike
*Marlboro
*More
*Parliament
*Priima Ekstra
*Tallinn
*Trend
*Vermont
*Vogue
*Winston

## Vaata ka

*Elektrooniline sigaret
*Sigar
*Sigarillo
*Pabeross
Arvo Ratassepp

**Arvo Ratassepp** (17. märts 1926 Tallinn – 22. detsember 1986 Tallinn) oli eesti koorijuht, helilooja ja pedagoog. 

Laulmist hakkas ta õppima juba Tallinna 4. Algkoolis Gustav-Evert Mesiäineni käe all, kes soovitas Arvol õppida viiulit. Edasi õppis juba Olev Roometi viiulitundides.

Pärast Tallinna Reaalkooli lõpetamist 1944. aastal läks ta õppima Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonda, kuid ei lõpetanud seda, kuna laulis instituudi ajal kolmes kooris ning huvi ja aeg läks rohkem muusika peale.

1949. aastal asutas ja juhtis ta Töönduskooperatsiooni Kultuuriklubi juures meeskoori Runo, kus tegutses kuni 1966. aastani. On töötanud kolm aastat Tallinna Muusikakooli direktori asetäitjana õppetöö alal, Tallinna Riiklikus Konservatooriumis koorijuhtimise kateedri vanemõpetajana ja dekaanina. 

Lõpetas 1955. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhina (Jüri Variste klassis) ning jätkas samas õpinguid kompositsiooni alal (Mart Saare ja Villem Kapi juures). Osales 1958. aastal Vabariikliku Koorijuhtide Segakoori asutamises ja oli üks selle dirigente. Asutas Teaduste Akadeemia meeskoori (1958) ja naiskoori (1959) ning oli nende peadirigent. Aastatel 1962–1976 juhatas Tallinna Kammerkoori. Ta on olnud mitme üldlaulupeo, koolinoorte laulupeo ja üliõpilaslaulupeo Gaudeamus üldjuht. Loonud koorilaule segakoorile ja meeskoorile.

Arvo Ratassepa anded avaldusid ka kunstivaldkonnas, eriti akvarellmaalija ja karikaturistina. Tema karikatuure on avaldatud ka raamatus "Lõbusaid lugusid Eesti muusikutest" (2009) koos teiste karikaturistide (Alfred Saldre, Feliks Randel, Romulus Tiitus, Jaan Jensen, Heinz Valk) loominguga.

## Tunnustus
*1965 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
*1969 – Eesti NSV rahvakunstnik
*1986 – Rahvaste Sõpruse orden

## Isiklikku
Tema vend Valdo Ratassepp (18. aprill 1938 – 16. november 1990) oli samuti koorijuht ja muusikapedagoog, kes juhatas pärast Arvo Ratassepa loobumist meeskoori Runo ja mitut Tallinna taidluskoori.

Arvo Ratassepal on kolm poega. 

## Vaata ka
*Arvo Ratassepa mälestusauhind

## Viited

## Välislingid
* Eesti Televisiooni saade sarjast "Rahvakunstnikud"
Ummuksisolek

**Ummuksisolek** ehk **ummuksisse jäämine** on veekogu seisund, kus vees lahustunud hapniku puudus põhjustab veeorganismide (eelkõige hapnikurikkamat vett vajavate kalaliikide) surma. 

Ummuksisse jäämise peamiseks põhjuseks on kauakestev jääkate, mis ei lase valgust läbi. 

Ummuksisolek esineb peamiselt mudarohketes ja väikestes siseveekogudes valguse vähesuse või ka veereostuse korral. Eesti oludes jäävad veekogud ummuksisse harilikult hilistalvel. 

## Vaata ka
*Veeõitseng
Pisiliuskurlased

**Pisiliuskurlased** (*Microveliidae*) on lutikaliste alamseltsi kuuluvate vee-eluliste putukate sugukond.

Vahel arvatakse see rühm jõeliuskurlaste (*Veliidae*) alla.

## Eesti liigid
Eestis on teada vähemalt kaks liiki: 
**[[Microvelia reticulata]]*
**[[Microvelia buenoi]]*
Antti Tuisku

**Antti Tapani Tuisku** (sündinud 27. veebruaril 1984 Rovaniemis) on soome poplaulja.

Ta sai tuntuks pärast 2003. aasta "Idolsi" saadet.
Südameklapid

**Südameklapid** on südame osad, mis kindlustavad vere ühesuunalise liikumise südame kodadest vatsakestesse ja vatsakestest edasi veresoontesse (arteritesse).

Imetajate südamel on neli südameklappi.
Suur vereringe

**Suur vereringe** ehk **kehavereringe** (ladina *circulatio systemica*) on vereringe osa suletud kardiovaskulaarsüsteemiga loomadel. 

## Imetajatel
### Inimestel
Suures vereringes liigub vere südame vasakust vatsakesest, aorti,  väiksematesse arteritesse ning juussoonte kaudu kogu kehasse moodustades arteriaalse süsteemi. Edasi saab alguse venoosne süsteem, milles voolab venoosne veri väikeste veenide ja õõnesveenide kaudu suubudes südame paremasse kotta. Südame paremast kojast liigub veri kopsuvereringe kaudu kopsu või kopsudesse.

Vererõhk suures vereringes on kõrgem kui väikeses vereringes.

## Veenid (osaline)

Venoosne veri koguneb südame paremasse kotta ülemise ja alumise õõnesveeni kaudu. 
*vasak sisemine kägiveen
*vasak eesmine kägiveen
*vasak välimine kägiveen
*vasak rangluualune veen
*vasak õlavarre peaveen
*lisa-poolpaarituveen
*munandiveen 
*munasarjaveen
*vasak ühisniudeveen
*vasak sisemine niudeveen
*parem reieveen
*parem välimine niudeveen
*alumine õõnesveen
*nimmeveenid
*paarituveen
*ülemine õõnesveen
*parem õlavarre-peaveen
*venoosne kägikaar.

## Vaata ka
*arterite loend
*väike vereringe

## Viited

## Välislingid
*Sissekanne Encyclopaedia Britannicas
Usbekistani Islamiliikumine

**Usbekistani Islamiliikumine** (usbeki Ўзбекистон Исломий Ҳаракати; **IMU**) on islamistlik sõjaline organisatsioon, mis loodi 1998. aastal Usbekistani president Islam Karimovi vastaste poolt eesmärgiga luua šariaadiseadusi järgiv islamiriik. Ameerika Ühendriigid on liikumise arvanud terroriorganisatsioonide nimekirja.

Usbekistani Islamiliikumine on tegutsenud lisaks Usbekistanile Tadžikistanis, Türkmenistanis, Kõrgõzstanis, Afganistanis ja Pakistanis. 2001. aastal võitles liikumine koos Talibaniga USA juhitud koalitsioonivägede vastu ja löödi suuresti puruks.

Liikumise liikmed on Kesk-Aasia päritolu sunniidid, eelkõige usbekid, tadžikid ja türkmeenid.
Caspian Airlinesi lend 7908

**Caspian Airlinesi lend 7908** oli lend Teheranist (Iraan) Jerevani (Armeenia). 15. juulil 2009 kukkus lennuk Jannatabadi küla ligidal Iraanis alla. Nii 153 reisijat kui 15 meeskonnaliiget hukkus.

Lendu teenindas 1987. aastal ehitatud Tupolev Tu-154M.

## Õnnetus
Õnnetus juhtus kell 11.33 kohaliku aja järgi (07.03 UTC) 16 minutit pärast õhkutõusu. Asjatundjate arvates võis lennuki saba põlema minna.

Piloodil ei õnnestunud leida sobivat kohta maandumiseks ning lennuk kukkus põllumaale. Kukkumise tagajärjel tekkis sinna 10 meetri sügavune kraater.

## Hukkunud
Hukkusid kõik pardal olnud 168 inimest, seal hulgas 153 reisijat ja 15 meeskonnaliiget. 

Pardal oli Iraani, Armeenia, Gruusia ja Kanada kodanikke. Kahel reisijal oli nii Iraani kui Austraalia kodakondsus ja kahel Iraani ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus.

## Välislingid
* "Meeting Notes Moscow IAC July 6, 2010." (Archive) Iran Civil Aviation Organization. (EN)
* "Ту-154М EP-CPG 15.07.2009."  (Archive) Riikidevaheline Lennunduskomitee. (RU)
Otsingutabel

**Otsingutabel** (inglise keeles *lookup-table*) on andmete tabel arvutiteaduses, kuhu on salvestatud mingi funktsiooni väärtused, et asendada jooksvalt nende arvutamine. Programmi tööajas võib sellest tulenev säästmine olla väga suur, sest tavaliselt on mälust andmete lugemine kordades kiirem, kui seda on mõni kallis arvutustehe. Otsingutabel võib olla enne valmis arvutatud ja juba programmi salvestatud või siis arvutatakse selle väärtused programmi initsialiseerimise faasis. Otsingutabeleid kasutatakse ka tihti igasuguse sisendi valideerimiseks: võrreldakse sisendit lubatud sisendite nimekirjaga jne.

## Ajalugu
Enne arvutite tulekut kasutati paberile prinditud otsingutabeleid, et kiirendada käsitsi keeruliste funktsioonide arvutamist. Nendeks funktsioonideks olid enamasti trigonomeetrilised funktsioonid ja logaritmid.

Koolis õpetatakse lastele korrutustabelit, mis on ka tegelikult otsingutabel, et kiirendada kõige sagedamini kasutatavate numbrite korrutamist.

Esimeste arvutite juures olid sisend/väljund operatsioonid eriti aeglased. Ja nii tundus loogiline vähendada kulukaid lugemisoperatsioone kasutades tabeleid, kus olid ainult kõige sagedamini esinevad andmed. Tänapäeval on see protsess automatiseeritud (vt vahemälu), aga siiski on kasulik kasutada ka rakenduse otsingutabeleid nende andmete jaoks, mis ei muutu üldse või muutuvad harva.

## Muud kasutusalad
### Vahemälud

Vahemälud töötavad ka nagu otsingutabel.

### Riistvaralised otsingutabelid
Digitaalses loogikas saab implementeerida *n*-bitilist otsingutabelit multiplekseriga, mille sisendiks on otsingutabeli sisendid ja väljundid on konstantsed. *n*-bitine otsingutabel saab kujutada endast ükskõik millist *n* sisendiga Boole'i funktsiooni, modelleerides tõeväärtustabelit. Selliseid otsingutabeleid kasutatakse laialdaselt FPGA-des.

## Viited
Kaelushiir

**Kaelushiir** (*Apodemus flavicollis*) on näriliste seltsi hiirlaste sugukonda kuuluv pisiimetaja.

Eestis sage.

## Välislingid
*
Chicago Ülikool

**Chicago Ülikool** on eraülikool Chicagos Ameerika Ühendriikides. Selle peamine ülikoolilinnak asub Hyde Parki naabruskonnas suurte avalike parkide ja Michigani järve lähedal.

Ülikool koosneb Chicago ülikooli bakalaureuseõppe kolledžist ja neljast kraadiõppe osakonnast: bioloogia-, humanitaar-, füüsika- ja sotsiaalteadused, mis hõlmavad ka erinevaid instituute. Lisaks kuulub ülikooli kaheksa erialakooli, kus toimuvad ka akadeemilised teadusuuringud. Ülikoolil on täiendavad ülikoolilinnakud ja keskused Londonis, Pariisis, Pekingis, Delhis ja Hongkongis, samuti Chicago kesklinnas.

Ülikooli vilistlaste, õppejõudude ja töötajate hulgas on 99 Nobeli auhinna laureaati. Ülikooli õppejõudude ja vilistlaste hulgas on ka 10 Fieldsi medalisti, 4 Turingi auhinna võitjat, 52 MacArthuri stipendiaati, 26 Marshalli teadlast, 53 Rhodese teadlast, 27 Pulitzeri preemia laureaati ja 8 olümpiamedalisti.
8-N-1

**8-N-1** on lühend, mis tähistab jadaväratite mittesünkroonse viisi konfiguratsiooni. See tähendab, et ühendusel on 8 andmebitti, ei ole pariteeti ja üks stoppbitt.
Bruno Cadoré

**Bruno Cadoré** (sündinud 14. aprillil 1954 Le Creusot's) on dominiiklaste ordumeister, kes oli ametis alates 5. septembrist 2010 kuni 13. juulini 2019.
Gerromorpha

***Gerromorphia*** on nokaliste seltsi kuuluv putukate infraselts. Selle rühma esindajad elutsevad peamiselt veepinnal.

Rühma kuulub maailmas kokku umbes 1900 liiki.

## Süstemaatika
*infraselts *Gerromorpha* 
** ülemsugukond *[[Mesovelioidea]]*
*** sugukond *[[Mesoveliidae]]*
**** alamsugukond *[[Madeoveliinae]]*
**** alamsugukond *[[Mesoveliinae]]*
** ülemsugukond *[[Hebroidea]]*
*** sugukond *[[Hebridae]]*
**** alamsugukond *[[Hebrinae]]*
**** alamsugukond *[[Hyrcaninae]]*
** ülemsugukond *[[Hydrometroidea]]*
*** sugukond *[[Paraphrynoveliidae]]*
*** sugukond *Hydrometridae* – vesivaksurlased
*** sugukond *[[Macroveliidae]]*
** ülemsugukond *[[Gerroidea]]*
*** sugukond *[[Hermatobatidae]]*
*** sugukond *Gerridae* – liuskurlased
*** sugukond *Veliidae* – jõeliuskurlased
Adalbert Gustav Lesta

**Adalbert Gustav Michael Martin Lesta** (20. november / 2. detsember 1869 Tartu – 21. oktoober 1941 Brütz) oli eesti vaimulik.

Lesta õppis aastatel 1880–1888 Tartu Aleksandri gümnaasiumis ja 1888–1895 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Jagodnaja Poljana koguduses Saratovi kubermangus (praeguse haldusjaotuse järgi Tatištševi rajoonis Saratovi oblastis). Ordineeriti 15. detsembril 1896 õpetajaks.

Ta oli aastatel 1897–1904 Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Moskva konsistooriumiringkonna Samara saksa kolooniate adjunktõpetaja, 1904–1909 Tobolski koguduse õpetaja, 1909–1914 Tomski-Barnauli koguduse õpetaja (asukohaga Tomskis) ning 1914–1922 Vladivostoki ja Amuuri-äärse Nikolajevski koguduse õpetaja.

Opteerus jaanuaris 1923 üle Shanghai ja Colombo Eestisse ning oli aastatel 1923–1931 Paldiski Nikolai koguduse õpetaja. 1941. aastal kolis järelümberasumise korras Saksamaale, kus ta 21. oktoobril 1941 Brützis (Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal) suri.

## Isiklikku
Tema abikaasa isa Julis August Schilling oli saksa kolonistide Jagodnaja Poljana koguduse õpetaja, abikaasa vanaisa Georg Gustav Schilling oli Läti Gulbene ja Leja koguduse õpetaja.

## Viited