open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Džūkste

**Džūkste** on küla (*ciems*) Lätis Kuramaal Tukumsi piirkonnas, Džūkste valla halduskeskus. Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Tukumsi rajooni.

Asulast voolab läbi Džūkste jõgi. Džūkstest 29 km kaugusel on Tukumsi linn. Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel.

Džūkstes oli Džūkste mõisa (*Siuxt*) keskus, mille juurde Kuramaa hertsogiriigi ajal rajati ka kirik ja kõrts. Tänapäeval on seal kultuurimaja, raamatukogu ja põhikool, sellal kui mõisakompleks ise jääb Džūkstesmuiža külla. Külas asub Džūkste bussipeatus.

Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu, kuhu on maetud 1515 sõdurit.

Külas kasvav Kundziņi tamm ümbermõõduga 5,7 meetrit on looduskaitse all.

## Elanike arv


* 601 (1935)
* 402 (1970)
* 361 (1979)
* 462 (1989)
* 480 (2000)

* 396 (2011)
* 433 (2015)
* 403 (2018)
* 329 (2021)
* 365 (2026)


## Viited
Dviete

**Dviete** (varem ka *Dvīts*) on küla (*vidējciems*) Lätis Augšdaugava piirkonnas, Dviete valla keskus. 

Enne 1. juulit 2009 kuulus asula Daugavpilsi rajooni. Aastatel 2009–2021 jäi asula Daugavpilsi piirkonda.

Asulast 29 km kaugusel on Daugavpils. 2010. aastal oli külas 476 elanikku.

Asula alal paiknes varem Dviete mõis.

## Viited
Pūre

**Pūre** on küla (*lielciems*) Lätis Zemgales Tukumsi piirkonnas Pūre vallas; ühtlasi selle valla halduskeskus. Küla asub Abava jõe ääres Tukumsist 21 ja Riiast 83 kilomeetri kaugusel, 57 meetrit ülalpool merepinda.

Asulast 13 km kaugusel on Kandava linn.

Asulat on kirjalikult esmamainitud 1230. aastal Alna Balduini kroonikates seoses kuralastega tehtud lepinguga (*Pyrre*). Pūre mõisat (*Puhren*) on esmamainitud 1407. aastal. Küla on kujunenud endise mõisasüdame juurde. 1921. aastal omandas selle Läti aiandusselts, rajades sinna oma aianduse katsebaasi. Sellest ajast peale on Pūre olnud puuviljakasvatusele spetsialiseerunud asula. 

Asulas asub ettevõte Pure Food. Seal asuvad põhikool, lasteaed, kultuurimaja ja raamatukogu. Pūres on ka luteri kirik, mille altar, orel ja kantsel on kultuurimälestistena regionaalse kaitse all. Külas on Pūre ja Pūres skola bussipeatused.

Külas asub Teises maailmasõjas hukkunud Nõukogude sõdurite vennaskalmistu, kuhu on maetud üheksa sõdurit.

## Elanike arv


* 351 (1970)
* 585 (1979)
* 816 (1989)
* 774 (2000)
* 650 (2011)

* 637 (2015)
* 609 (2018)
* 608 (2021)
* 556 (2026)


## Viited
Berat Albayrak

**Berat Albayrak** (sündinud 1. jaanuaril 1978 İstanbulis) on Türgi poliitik, Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 24. novembrist 2015 kuni 9. juulini 2018 Türgi energeetika ja loodusvarade minister. 9. juulist 2018 kuni 10. novembrini 2020 oli ta Türgi rahandusminister.

Ta on lõpetanud İstanbuli ülikooli ärijuhtimise erialal.

Ta töötas aastast 1999 firmas Çalık Holding; aastal 2002 määrati ta firma Ameerika osakonna finantsdirektoriks, Türki ta tuli tagasi aastal 2006, aastatel 2007–2013 tegutses ta sama firma peadirektorina.

2015. aasta Türgi parlamendivalimistel ja 2015. aasta Türgi erakorralistel parlamendivalimistel valiti ta Türgi Suure Rahvuskogu liikmeks. 24. novembril 2015 kuni 9. juulini 2018 oli ta Ahmet Davutoğlu kolmandas valitsuses energeetika ja loodusvarade ministriks. 9. juulist 2018 kuni 10. novembrini 2020 oli ta Türgi rahandusminister.

## Isiklikku
Tema isa Sadık Albayrak on ajakirjanik ja poliitik. Berat Albayrak on aastast 2004 abielus Esra Albayrakiga (neiuna Erdoğan), neil on kolm last, abikaasa isa on Türgi president Recep Tayyip Erdoğan.
Panna cotta

***Panna cotta*** (Itaalia keeles 'keedetud koor') on pudingutaoline Itaalia magustoit, mis on valmistatud koorest või vahukoorest, suhkrust ja želatiinist. Selle kalorsus on umbes 1530 kJ/100&#x20;g (365&#x20;kcal/100&#x20;g). 

## Vaata ka
* Itaalia köök

## Viited
EDHEC Business School

**EDHEC Business School** on Pariisis, Londonis, Lille'is, Nice'is ja Singapuris asuvate linnakutega Euroopa äriülikool. See asutati 1906. aastal.

Financial Timesi edetabelis oli EDHEC 2015. aastal Euroopa äriülikoolide seas 25. kohal. Selle MBA-programm on maailmas 84. kohal. 

Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB.

## Viited


## Välislingid
* Ametlik koduleht
Valmiera Draamateater

**Valmiera Draamateater** (läti keeles *Valmieras Drāmas teātris*) on Lätis Valmieras asuv elukutseliste teater. Teater asutati 1919. aastal.

2004 sai teater uue maja.

Aastast 2005 on teatri juht Evita Ašeradena (Evita Sniedze).

2008 töötas teatris 30 koosseisulist ja 15 koosseisuvälist näitlejat.

## Välislingid
*Teatri koduleht
Läti Rahvusteater

**Läti Rahvusteater** (läti keeles *Latvijas Nacionālais teātris*) on teater, mis asub Lätis Riias Kronvaldsi puiestee (läti keeles Kronvalda bulvāris) 2. Teater asutati 1919. aastal.

Praegu on teatris kolm saali: suur saal (776 kohta), näitlejate saal (80 kohta) ja uus saal (80–100 kohta).

2013. aastal töötas teatris 47 koosseisulist ja 24 mittekoosseisulist näitlejat. 

## Teatrihoone

Teatrihoone valmis 20. sajandi alguses. Hoone projekteeris August Reinberg ning see hoone on Läti arhitektuurimälestis.

## Välislingid
*Teatri koduleht
Jumayrah' palmisaar

**Jumayrah' palmisaar** on tehissaarestik Dubais Araabia Ühendemiraatides. Selle ehitas Dubai valitsusele kuuluv ettevõte Nakheel Kinnisvara (kasutades maaparanduse meetodit) ning selle kavandasid ja projekteerisid Helman Hurley Charavat Peacocki arhitektid. See on üks kolmest Palmisaarest (Jumayrah, Jabal ‘Alī ja Dayrah), mis pikendavad Dubai rannikujoont kokku 520 kilomeetrit. Jumayrah on kolmest palmikujulisest saarest väikseim ning asetseb Jumayrah' rannikualal. Kokku pikendas Jumayrah' palmisaar Dubai rannikuala 56 kilomeetri võrra.

## Transport

Jumayrah' saarestikul asub 5,4 kilomeetri pikkune monorelss, mis ühendab ookeanipoolset Atlantise hotelli Gateway Towersiga saarestiku mandriotsal. Monorelss valmis 6. mail 2009. Kõik saarestiku osad on omavahel sildade abil ühendatud ka sõiduteede võrgustikuga. 

## Ehitus
Ehitus algas 2002. aasta suvel, mil alustati poolkaarekujulise kontuuri valmistamist. Kogu saarestik pidi šeik Mohammed bin Rashid Al Makotoumi soovil valmima täielikult looduslikest materjalidest. Poolkaar, mis oli mõeldud lainemurdjaks, pidi vastu võtma vähemalt kolmemeetriseid laineid ning olema vähemalt 11,5 kilomeetrit pikk ja 200 meetrit lai. Selleks loodi kividest ja liivast vall. Kokku kasutati ehitustöödel 5 500 000 kuupmeetrit kivimaterjali ja 94 000 000 kuupmeetrit mere põhjast kaevatud liiva. Liiv kaevati mere põhjast, et sellel oleks vajalikud omadused: piisav jämedus, tihedus ja vastupidavus lainete mõjule. Liiva kogumisel ja paikapanemisel kasutati spetsiaalseid laevu, mis võimaldasid mere põhjast liiva koguda ning hiljem vajalikku kohta maha laadida. 

Hooneid hakati ehitama 2004. aastal. Kui 2006. aastal esimesed maatükid müüki pandi, müüdi need ära kõigest 3 päevaga, kallim neist koguni 1,2 miljoni dollariga. 2008. aastal avati ametlikult kogu saar, mis koosnest kolmest osast: tüvest, poolkuust ja okstest. Tüveosal on põhiliselt kortermajad ja teisi osasid ühendav infrastruktuur. Palmipuu okstel asetsevad tuhanded luksuslikud villad mõlemal pool kallastel, tüve ning oksi ühendav tee asub nende vahel. Poolkaarel on luksuslikud hotellid, millest kuulsaim on kaare tipus asetsev hotell Atlantis. Tänaseks on kõik maatükid Jumayrah' saarestikus müüdud.

## Probleemid ehitusel
Suurimaks probleemiks peale lainete tekitatud erosiooni oli liiva piisava tugevuse saavutamine, et sellele maju ehitada. KunaAraabia poolsaar asub maavärinate piirkonnas, siis võib tekkida tehissaartel olukord, kus värina mõjul hakkavad liivaosakesed alla liikuma, mis omakorda surub veeosakesed üles, millele järgneb pinnase vedeldumine. Selle vältimiseks tuli liiva 12 meetri sügavuseni tihendada – appi võeti vibrotihendamine. See on protsess, kus vibronui süvistatakse maapinda ja hakatakse seda välja tõstma, tehes sealjuures 30–60-sekundilisi seeriaid. Vibronuia ümber tekkinud lehter täidetakse pinnasega ja korratakse protsessi, kuni maapind on soovitud tiheduse saavutanud.
 
## Galerii

File:Dubai Wingsuit Flying Trip (7623566780).jpg|Vaade saarestikule jaanuaris 2013
File:Palm Island Resort.jpg|Palm Jumeirah 2005. aastal
File:Palm jumeirah core.jpg|Palm Jumeirah' villad


## Viited
Tallinna vanausuliste palvemaja

**Tallinna vanausuliste palvemaja** on vanausuliste palvemaja, mis asub Tallinnas Kibuvitsa tänav 6. Palvelat kasutab Tallinna vanausuliste kogudus.

Praeguse Tallinna vanausuliste palvemaja (vene k. *Храм Благовещения Пресвятой Богородицы, святителя Николы Чудотворца и девы Стефаниды*) lasi ehitada 1930. aastal Ado Mäeberg, kelle kadunud abikaasa oli vanausuline. Hoone projekteeris insener Joosep Lukk.

Suure annetuse palvela ehitamiseks tegi Jefimija Sapožnikova. Ikonostaasi tegemiseks ja palvemaja sisemuse sisseseadmiseks andis suure panuse Pjotr Baranin koos abikaasaga. 

1931. aastal tehti algse osaga samas mahus juurdeehitis. Projekti autor oli arhitekt Nikolai Thamm noorem. Palvelahoone sai kannatada 9. märtsi 1944 pommitamistel, hävis katus.

2008. aastal hakati palvemaja rekonstrueerima, mille käigus ehitati ka sibulkupliga haritorn. Projekti autor oli arhitekt Niina Mäger.

## Kirjandus
*Роберт Трейфельдт. *"Старообрядческие храмы в эстонской архитектуре 1920-1930-х годов"*. // Очерки по истории и культуре староверов Эстонии. Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu 2007. Lk 72–84
*Jaanus Plaat. Vene vanausulised ja nende pühakojad Eestis. Tallinn 2016

## Välislingid
*EVKL Tallinna palvemaja (Vanausuliste kodulehel)
*Kultuurimälestis nr 27444 "Tallinna vanausuliste palvela Kibuvitsa tn 6"
Bychaŭ rajoon

**Bychaŭ rajoon** on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2263 km². 2016. aasta seisuga elas seal 30 225 inimest.

Rajoon moodustati 17. juulil 1924. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Abidavičy, Chołstava, Čorny Bori, Jamnaje, Krasnaja Słabada, Łudčycy, Novy Bychaŭ, Sledziuki ja Smalica külanõukogu. Halduskeskus on Bychaŭ linn.


Czaczeviczy.JPG|Čačevičy
Grudinovka2.jpg|Hrudzinaŭka mõis
Чыгірынскае_вадасховішча.jpg|Veehoidla Drući jõel
Быхаў. Гарадскія ўмацаванні (05).jpg|Bastionid Bychaŭ linnas


Rajooni suurimad jõed on Dnepr ja selle lisajõed Druć, Babroŭka, Uchlaść ning Łachva. Rajooni territoorium asub Kesk-Biarezina tasandikul, keskmiselt 150–160 meetri kõrgusel. Kõrgeim koht asub Trylesina külas (183,5 m). Madalaim koht asub Dnepri ääres (130 m). Maavaradest leidub seal turvast, kriiti, savi, liiva.

2009. aasta seisuga oli elanikest 92,46% valgevenelasi, 5,61% venelasi, 1,24% ukrainlasi ja 0,69% oli teistest rahvustest. 72,68% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 26,09% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 46,61% elanikke, vene keelt aga 45,68%.

Tšornobõli katastroofi tagajärjel saastus osa rajooni territooriumist ning sealsed elanikud asustati ümber.

## Viited

## Välislingid

*Rajooni täitevkomitee koduleht (*vene keeles*)
*Infot rajooni kohta (*valgevene keeles*)
*Rajooni kaart
Čedasai

**Čedasai** (vene keeles Садосы, Чадосы) on alev Leedus Rokiškise rajoonis Rokiškise maavallas. Alev asub Vyžuona jõe ja Čedasai järve kaldal.

Čedasais kaevandatakse dolomiiti. Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1913. aastal valminud katoliku kirik.

## Ajalugu

1499. aastal on esmamainitud Čedasai mõisa, mille hooned pärinevad XIX sajandi algusest. 1509. aastal sai asulast alev. 1516. aastal püstitati sinna katoliku kirik, mis aga 1620. aastal läks kalvinistide valdusse. 1659. aastal toimus alevi juures lahing venelaste ja Rzeczpospolita vägede vahel.

1778. aastal püstitati sinna uus katoliku kirik. 1794. aastast oli alev Gorskiste valduses. 

XIX sajandi teisel poolel asutati alevisse kihelkonnakool. Aastail 1929–1931 tegutses seal meiereikeskus. Pärast Teist maailmasõda sai Čedasaist kohaliku kolhoosi keskasula. 1960. aastani tegutses seal veski. 1972. aastal liideti aleviga Pavyžuonyse küla.

## Viited

## Välislingid

* Alev portaalis vietoves.Lt
Duokiškis

**Duokiškis** (vene keeles Докишки) on alev Leedus Rokiškise rajoonis Kamajai vallas. Alev asub Uosintase järve kaldal.

Alevis on raamatukogu ja Kamajai kooli osakond. Vaatamisväärsuseks on aastal 1906 valminud katoliku kirik.

## Ajalugu

Aastal 1596 on esimest korda mainitud Duokiškise mõisa. Aastal 1650 sai asulast Kamajai kiriku valdus. Aastal 1516 püstitati sinna katoliku kirik, mis aga aastal 1620 läks kalvinistide valdusse. Aastal 1796 on esimest korda kirjalikult mainitud sealset kabelit, kuigi on teada, et see püstitati enne aastat 1775.

Aastal 1906 püstitati külla kirik, järgmisel aastal asutati aga sealne kool. Aastal 1913 püstitasid sealsed põllumehed asulasse meierei. Aastal 1933 rajati veski ja saekaater. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid kuni aastani 1953 asula ümbruses leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli seal kohaliku kolhoosi keskasula.

## Viited

## Välislingid

* Alev portaalis vietoves.Lt
Drudkh

**Drudkh** on 2002. aastal loodud Ukraina *[[black metal]]*i ja *[[folk metal]]*i ansambel. Ansambel sündis Harkivi linnas, bändi algatajaks olid Roman Sajenko, Thurios ja Juri Sinitski. Bändi nimi pärineb sanskriti keelest ja tähendab metsa. Esimesed plaadid andis bänd välja Suurbritannia plaadifirma Supernal Music sildi all. Pärast aastat 2008 andis nende uued plaadid välja Prantsusmaa-USA plaadifirma Season of Mist. Kõik stuudioplaadid on välja antud ka vinüülplaatidena, väljaandjateks Northern Heritage ja Faustian Distribution.

Esimene album ("Forgotten Legends") ilmus 18. augustil 2003 ja seda peetakse *black metal*i klassika hulka kuuluvaks. 28. novembril 2004 ilmus album "Autumn Aurora", kus ansambel hakkas kasutama süntesaatorimuusikat. Kriitikud hindasid seda plaati kõrgelt, nii valis võrguajakiri Chronicles of Chaos selle aasta parimaks plaadiks. Peale selle plaadi ilmumist vahetas Amorth välja bändist lahkunud Juri Sinitski.

14. märtsil 2005 ilmus plaat Лебединий Шлях (Luigetee), mille laulutekstid olid ukrainakeelsed. Tekstide autoriks oli Tarass Ševtšenko. Ka järgmise albumi Кров у Наших Криницях (Veri meie kaevudes) tekstid olid kirjutatud klassikaliste ukrainakeelsete luuletuste põhjal. Album pühendati Stepan Banderale. Peale selle albumi ilmumist  heideti Amorth bändist välja ja see sai praeguse koosseisu. Alates sellest plaadist on Drudkh kasutanud muusikavideote tegemisel ukraina filme.

19. oktoobril 2006 ilmus Drudkhi uus plaat Пісні Скорботи і Самітності (Kurbuse ja üksinduse laulud), mis märkis muutust muusikalises stiilis - tegu oli nende esimese folk metal plaadiga.

Aastal 2008 sõlmis Drudkh lepingu plaadifirmaga Season of Mist.

## Diskograafia

### Stuudioalbumid

* *Forgotten Legends* (2003) 
* *Autumn Aurora* (2004)
* Лебединий шлях (Luigetee) (2005)
* Кров у наших криницях (Veri meie kaevudes) (2006)
* Пісні Скорботи і Самітності (Kurbuse ja üksinduse laulud) (2006)
* Відчуженість (Võõrandumine) (2007)
* Мікрокосмос (Mikrokosmos) (2009)
* Пригорща Зірок (Peotäis tähti) (2010)
* Вічний оберт колеса (Ratta igavene pöörlemine) (2011)
* Борозна обірвалася (Lühikeseks jäänud vagu) (2015)
* Їм часто сниться капіж (2018)

### Muud plaadid

* *Anti-Urban* (2007) - EP
* *Slavonic Chronicles* (2010) - EP
* *Thousands Of Moons Ago / The Gates* (2014) - koostööplaat Winterfyllethiga
* Східний фронт у полум'ї (Idarinne leekides) (2014) - kogumik
* *One Who Talks With The Fog / Pyre Era, Black!* (2016) koostööplaat Hades Almightyga.

## Koosseis

### Praegused liikmed
*Roman Sajenko – laulja, kitarrist, basskitarrist
*Roman Blagihh - laulja, süntesaator
*Kretšet –  trummar, süntesaator (aastast 2006)
*Vlad – basskitarrist (aastast 2006)

### Endised liikmed

* Juri Sinitski – trummar (2002-2004)
* Amorth - trummar (2004-2006)

## Viited

## Välislingid
* MetalStorm
Roukli

**"Roukli"** on 2015. aastal valminud Eesti mängufilm.

## Osatäitjad
*Juhan Ulfsak – Jan
*Mirtel Pohla – Marina
*Eva Koldits – Eeva
*Peeter Raudsepp – Villu
*Lauri Lagle – Lowry
*Meelis Rämmeld – Indrik
*Taavi Eelmaa – Peedu
*Tambet Tuisk – ratsanik
Kallis härra Q (film)

**"Kallis härra Q"** on 1998. aastal valminud Eesti mängufilm. Filmi stsenaarium on valminud Aino Perviku samanimelise jutustuse ainetel.

## Sisu
Kolmeteistaastane Sigrid saab tuttavaks oma poolõe, seitsmeaastase Saaraga. Saara räägib Sigridile, et neil on ühine vanaema, kelle aga Saara ema pani hooldekodusse. Tüdrukutel tekib plaan vanaema sealt varastada ja panna elama kunstnik Vildi ateljeesse ühes vanalinna katusekambris. Kunstnik Vilt ise viibib parasjagu hullumajas. Nad koristavad ja sisustavad katusekambri, kuid vanaema transportimiseks on vaja täiskasvanu abi. Saara loodab oma sõbra Pudelimehe abile, kuid see osutub veaks. Sekkuvad joodikud, pätid ja väljapressijad ning tüdrukutel tuleb nende käest pääsemiseks otsustavalt tegutseda.

## Osatäitjad
*Gabriele Guardado – Saara
*Kerti Viilas – Sigrid
*Herta Elviste – vanaema
*Peeter Volkonski – Pudelimees
*Laine Mägi – Sigridi ema
*Diana Klas – Saara ema
*Anne Paluver – tädi Ethel
*Väino Laes – onu Oskar
*Tarmo Männard – esimene suli
*Marek Kalmus – teine suli
*Jaanus Nõgisto – kunstnik Vilt
*Ivo Uukkivi – majasõber
*Enn Kraam – Julius
*Evi Rauer – Juliuse ema
*Mart Sander – Saara ja Sigridi isa
*Egon Nuter – postiljon
*Silvia Laidla – vanadekodu juhataja
*Andry Ervald – vanadekodu sanitar
*Leida Rammo – toakaaslane vanadekodus
*Kadri Hinrikus – telereporter
*Rao Heidmets – kellassepp
2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused

**2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused** olid 80. jäähoki maailmameistrivõistlused. Võistlused peeti 6.–22. mail 2016 Venemaal. Mängud toimusid Moskvas ja Peterburis.

Osales 16 meeskonda. Maailmameistriks tuli Kanada, teise koha sai Soome ja kolmanda Venemaa koondis.

## Võistlusareenid

## Osalevad riigid

## Tulemused

### Alagrupiturniir
#### A-alagrupp

#### B-alagrupp

Lisaajal ja karistusvisete järel lõppenud mängude skoorid on kaldkirjas.

### Väljalangemismängud

## Lõplik järjestus

## Edukamad väravakütid

Allikas:

## Viited

## Välislingid
* Võistluste koduleht
Moldova Õigeusu Kirik

**Moldova Õigeusu Kirik** (rumeenia keeles *Biserica Ortodoxă din Moldova*; vene keeles *Православная церковь Молдовы*) on üks kahest Moldovas tegutsevast õigeusu kirikust (teine on Rumeenia Õigeusu Kiriku jurisdiktsioonis tegutsev Bessaraabia metropoolia).

Moldova Õigeusu kirik on Moskva patriarhi kanoonilises jurisdiktsioonis tegutsev algselt omavalitsuslik, aastast 1994 aga autonoomne kirik. Selle eestseisja kannab tiitlit Chișinău ja kogu Moldova metropoliit. 

Moldova Õigeusu Kirikul on kuus piiskopkonda: Chișinău piiskopkond, mida juhib Chișinău ja kogu Moldova metropoliit, Tiraspoli ja Dubăsari piiskopkond, Cahuli ja Comrati piiskopkond, Edineți ja Briceni piiskopkond, Ungheni ja Nisporeni piiskopkond ning Bălți ja Fălești piiskopkond. 

Kiriku liturgiline keel on moldova keel, kuid kogudustes peetakse ka gagauusi ja kirikuslaavikeelseid jumalateenistusi. 

Kiriku vaimulikud teenindavad 1286 kogudust. Kirikul on kolm õppeasutust. Kirikule allub 46 kloostrit ja 9 skeetat. Moldova õigeusu kirikusse kuulub ligi kaks kolmandikku Moldova õigeusklikest elanikest.

Moldova Õigeusu Kiriku pea on alates 1989. aastast metropoliit Vladimir, kelle tiitel on alates 1992. aastast Chișinău ja kogu Moldova metropoliit. Tema juhtida on piiskoppidest koosnev sinod, mis on ka kiriku kõrgeim haldusorgan.

## Ajalugu

Moldova Õigeusu Kirik moodustati pärast seda, kui Venemaa oli Bessaraabia 1812. aastal annekteerinud. Algul oli see piiskopkonna staatuses. Pärast seda, kui esimese maailmasõja järel piirkond Rumeeniale kuuluma hakkas, piiskopkond likvideeriti. Aastal 1944 loodi see piiskopkond taas. Aastal 1990 sai sellest peapiiskopkond.

Aastal 1992 eraldus osa kogudusi ja moodustus Bessaraabia Metropoolia. Vene Õigeusu Kiriku metropoliit Kirill (hilisem Moskva patriarh) nimetas seda sammu õigeusklike ühtsuse rikkumiseks ja sammuks, millel on oma tagajärjed. Kuigi hiljem kaitses Moldova ülemkohus Bessaraabia Metropoliitkonna tegutsemisõigust Moldova aladel, astus president Vladimir Voronin selle vastu välja ja proovis 2008. aastal mitmeid selle liikmeid maalt pagendada. Bessaraabia Metropoolia pöördus kaitset otsides Euroopa Nõukogu poole. Sama aasta 21. jaanuaril andis aga Aleksius II Voroninile autasu "Silmapaistva tegevuse eest õigeusklike rahvaste ühtsuse kindlustamisel".

Moldova Õigeusu Kirik sai autonoomia aastal 1992. Samal ajal sai kirikupea metropoliidi tiitli.

## Viited
See kadunud tee

**"See kadunud tee"** on 1990. aastal valminud Eesti mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb August Mälgu teostel, kuid tegevus on toodud kaasaega.

## Osatäitjad
*Tarmo Koidla – Juulius
*Ants Ander – Taavi
*Diana Kokla – Sessi
*Raine Loo – Kristiine
*Helgi Annast – Liisu
*Ene Rämmeld – Salme
*Kiiri Tamm – Hilka
*Ago Roo – Jann
*Hannes Kaljujärv – Mart
*Lembit Ulfsak – Prits
*Luule Komissarov – Marta
*Tõnu Tepandi – Oskar
*Volli Käro – Juhan
*Margus Viil – Orge Heino
*Väino Laes – Riida Oskar
*Mati Klooren – Joodik, Joonase isa
*Valdek Kiiver – Solist, Kristus
*Voldemar Paavel – Silma Laas
*Terje Pennie – Naine keldrikorteris
Jūžintai

**Jūžintai**  on alev Leedus Rokiškise rajoonis, Jūžintai valla halduskeskus. Alev asub Jūžintase järve kaldal.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1799 valminud ja aastal 1958 (pärast sõja ajal kirikut laastanud tulekahju) ümber ehitatud katoliku kirik, selle juures asunud endine klooster, kiriku klassitsistlik kellatorn ja kalmistu.

## Ajalugu

Aastal 1588 mainiti esimest korda Jūžintai mõisa ja asulat. Toona oli see juba alev. Aastal 1695 püstitati sinna puust kabel. Aastal 1695 lasid alevi omanikud Rajeckid sinna puidust kiriku ehitada. Kiriku juures hakkas tegutsema ka klooster.

Aastal 1783 sai alevist kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1799 ehitati sinna praegune kirikuhoone. XVIII sajandi lõpus läks alev Weisenhofide valdusse. Novembriülestõusu järel sealne klooster suleti. Knygnešystė ajal tegutsesid alevis mitmed salakaubavedajad. Aastail 1898 ja 1902–1903 andis alevis etendusi esimene Leedu rahvateater. Aastal 1905 toimus mõisas tsaarivõimu vastane meeleavaldus.

XX sajandi alguses kasutati nimekuju **Južintai**. Aastal 1923 sai alev tulekahjus kannatada.. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid  asula ümbruses leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli seal kohaliku kolhoosi keskasula. Aastal 1972 liideti aleviga Jūžintai huutor ja Ratkupiai küla.

## Pilte

Jūžintas.JPG|Jūžintas
Jūžintai.JPG|Jūžintai
Jūžintai.JPG|Jūžintai kirik


## Tuntud elanikke

* Andrius Rimiškis - Leedu muusik
* Juozas Otonas Širvydas - Knygnešystė tegelane
* Juozas Šeikus - Knygnešystė tegelane

## Viited

## Välislingid

*Artikkel endisest kloostrist (*[[leedu keel]]es*)
* Alev portaalis vietoves.Lt
Corrida (film)

**"Corrida"** on 1982. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Teet Kallase samanimelisel romaanil.

## Sisu
Vananev kirjandusteadlane Oskar Rass on suveks koos oma noore naise Ragnega asunud elama üksikule saarele, lootes sealt leida inspiratsiooni ja harmooniat. Ent idüll ei kesta kaua. Punulaiule saabub Ragne endine armastatu fotograaf Tarmo. Samuti selgub, et odavalt ostetud suvemaja asub pullikarja söödamaal.

## Osatäitjad
*Rein Aren – Osvald Rass
*Rita Raave – Ragne Rass
*Sulev Luik – Tarmo
*Doris Neuland – Laps
*Vaino Vahing – Kolhoosi esimees
*Olev Saar – Paadimees
*Irina Vaht – Kasvataja
Hans Loch

**Hans Loch** (2. november 1898 Köln – 13. juuli 1960 Ida-Berliin) oli saksa jurist ja Saksa DV riigitegelane.

Hans Loch lõpetas 1916. aastal gümnaasiumi ja võttis aastatel 1917–1918 osa Esimesest maailmasõjast. Pärast sõja lõppu alustas ta 1918. aastal õigusteaduse õpinguid esmalt Bonni ja seejärel Kölni Ülikoolis, mille ta lõpetas 1923. aastal. 1926. aastal kolis Loch Berliini, kus tegutses juriidilise konsultandi ja maksunõustajana. Pärast natsionaalsotsialistide võimuletulekut asus ta 1936. aastal elama Hollandisse, kuid pöördus 1938. aastal Saksamaale tagasi. 1939. aastal mobiliseeriti ta Wehrmachti ja kuni 1945. aastani osales ta sõdurina Teises maailmasõjas.

1945. aastal oli Hans Loch üks Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei asutajaid Tüüringis. 1946. aasta oktoobris valiti ta Gotha linnapeaks. 4. juunil 1948 valiti ta Tüüringi justiitsministriks. Alates 3. augustist 1948 oli ta Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei Tüüringi allorganisatsiooni aseesimees, 1. veebruaril 1949 sai ta allorganisatsiooni esimeheks. Alates 1948. aastast oli ta Saksa Majanduskomisjoni (Saksa DV valitsuse eelkäija) liige. 1949. aastal sai Loch Ajutise Rahvakoja ja 1950. aastal Rahvakoja liikmeks. 12. oktoobrist 1950 kuni 27. novembrini 1955 oli Hans Loch Saksa DV rahandusminister. Alates 1950. aastast kuni oma surmani oli ta üks kuuest Saksa DV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjast.

Alates 11. detsembrist 1952 kuni oma surmani 1960. aastal oli Hans Loch Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei esimees.

## Viited
Ohtlikud mängud

**"Ohtlikud mängud"** on 1974. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.

## Osatäitjad
*René Urmet – Vanamees
*Sven-Erik Nielsen – Tiuks
*Viktor Perebeinos – Trumm
*Jüri Järvet – Õline
*Leonhard Merzin – 2241
*Ants Eskola – Dr. Baum
*Tiina Muttikas – Dr. Baumi tütar Vivian
*Rein Aren – Major, Vanamehe isa
*Hilja Varem – Vanamehe ema
*Valdeko Ratassepp – Vastuluure ülem
*Helend Peep – Hispaanlane
*Juhan Valk – Lont
*Arnold Sikkel – Sturmbannführer
*Aarne Üksküla – SD-hauptman
*Valdeko Ratassepp – Kindral
*Helmi Reisberg – Õpetaja
*Erich Rein – Dirigent
*Tõnu Aav – Inspektor koolis
*Eve Kivi – Viviani ema
*Olga Tšitšerova – Blitzmädel
*Enn Kraam – Veltveebel
*Olaf Paesüld
*Hanno Kalmet – Tõlk kinos
*Peep Seppik – SS-ohvitser sadamas
*Aili Leetva
Piirissaare vanausuliste palvemaja

**Piirissaare vanausuliste palvemaja** (ka **Piirissaare vanausuliste palvela**) oli vanausuliste palvemaja Piirissaarel Saare külas.

## Kirjeldus
Palvemaja oli rõhtpalkidest ehitatud ühekorruseline eesruumiga hoone. Eesruumi kohal oli torn. Palvemaja oli viil-, ent selle torn kelpkatusega. Välisseinad olid kaetud horisontaalse laudisega.

Palvemajas sees oli kaks ruumi, mis mõlemad olid ahiküttega.

Palvemajas asus 40 kunstimälestiseks tunnistatud eset.

## Ajalugu
Varem oli Piirissaarel kaks vanausuliste palvemaja – Piiri ja Saare külas. Saare külla ehitati palvemaja arvatavasti seoses Saareküla vanausuliste koguduse registreerimisega 1920. aastatel.

Piiri külas asunud palvela hävis Teises maailmasõjas. Pärast sõda ühendati Piiriküla ja Saareküla kogudus ning usuelu koondus Saare külla. Nii jäi palvemaja Saareküla vanausuliste koguduse käsutusse.

### Omandivaidlus
2005. aasta alguseks pidid kõik Eestis tegutsevad usuühendused ennast ümber registreerima. Saareküla vanausuliste kogudus jättis registreerimise õigeaegselt tegemata ja lakkas seega õiguslikult olemast.

2015. aasta juuli lõpus registreeriti MTÜ Piirissaare Vanausuliste Kogudus, mis peab ennast saarel tegutsenud koguduste õigusjärglaseks. Koguduse esindaja Fjodor Korotkovi sõnul soovis uus kogudus palvemaja omanikuks saamise korral selle korda teha.

Palvemaja korras hoidnud Saareküla vanausuliste kogudus ei olnud asjade käiguga nõus ning otsustas oma õiguste kaitseks kohtusse pöörduda.

## Põleng
Ööl vastu 16. maid 2016 hävis palvemaja ja kolm elumaja tulekahjus. Põlengu põhjustas ühe elumaja sügavkülmiku elektrisüsteemi rike.

Ekspertiisi järgi olid palvemaja konstruktsioonid varisemisohtlikud ja nende säilitamine ebaotstarbekas. Küll aga tehti kindlaks, et hoone vundamendile oleks võimalik ehitada eelmisega sarnane hoone.

Põlengus said tugevalt kahjustada palvemajas olnud kultuurimälestised, neist kaheksa hävis tõenäoliselt täielikult. 2016. aasta sügisel alustasid mitme muuseumi ja kõrgkooli spetsialistid koostöös kahjustada saanud mälestiste konserveerimist. Eelnevalt, suve jooksul olid Rahvusarhiivi konservaatorid teinud korda kolm palveraamatut.

## Viited

## Kirjandus
*Jaanus Plaat. "Vene vanausulised ja nende pühakojad Eestis". Tallinn 2016 (lk 114–135)

## Välislingid
*EVKL Piirissaare Vanausuliste palvemaja (Vanausuliste kodulehel)
Kallaste vanausuliste palvemaja

**Kallaste vanausuliste palvemaja** on vanausuliste palvemaja, mis asub Kallastel Kiriku tänav 14. Palvelat kasutab Kallaste vanausuliste kogudus.

Praegune Kallaste vanausuliste palvemaja on ehitatud aastal 1865. Aastal 1903 tehti palvemajale kapitaalremont, aastal 1913 ehitati palvemajale külge kellatorn. Kallaste vanausuliste palvemaja on vanim vanausuliste palvemaja Eestis.

## Kirjandus
* Jaanus Plaat. Vene vanausulised ja nende pühakojad Eestis. Tallinn 2016 (lk. 70–79)

## Välislingid
* EVKL Kallaste Vanausuliste palvemaja (Vanausuliste kodulehel)
Panemunis

**Panemunis** (vene keeles Понѣмуне) on alev Leedus Rokiškise rajoonis Pandėlysi vallas. Alev asub Mēmele jõe kaldal.

Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on 1936. aastal valminud katoliku kirik ja Panemunise mõisa hoonetekompleks.

Aastail 1620–1832 tegutses Panemunises klooster. XVII sajandil rajati selle juurde ka kirik. Sealset mõisat on esmamainitud XIX sajandil. Nõukogude ajal oli Panemunis kohaliku sovhoosi keskasulaks.

Alevis õppis Läti kirjanik ja kunstnik Jānis Jaunsudrabiņš.

Küla elanike arv väheneb. Kui 1989. aastal elas seal 327 inimest, siis 2021. aastal oli elanike arv 196.

## Viited

## Välislingid

* Alev portaalis vietoves.Lt
Tongel

**Tongel** (inglise *dongle*) on väike riistvaraseade, mis on mõeldud teise seadmega ühendamiseks, et anda neile lisafunktsioone. Toortõlkena **tongel**, kirjeldusena **pordilukk**, **adapterkaabel**, **pistikseade**. Tongleid kasutatakse peamiselt tarkvarapiraatluse tõkestamiseks, kuna tongli peale saab lisada krüpteeritud võtme, ilma milleta tarkvara ei töötaks. Tongleid kasutatakse ka selleks, et anda seadmetele lisaviise traadita ühenduse loomiseks (Wi-Fi või Bluetoothi tuge).

## Tonglite näiteid
### Kopeerimiskaitse
Turbetongleid, mida kasutatakse kopeerimiskaitseks, on mõeldud tarkvarapiraatluse ärahoidmiseks. Mõned kõrgema tasemega rakendused nagu professionaalsed audio- ja videotöötluse ning arvutiga projekteerimise programmid vajavad tonglit töötamiseks. Tongel, mis on tarkvaraga kaasas, peab olema sel ajal arvutiga ühendatud, kui programm avatakse. Kui tongli pealt õiget võtit ei leita, siis kuvatakse kasutajale veateade, mis ütleb, et tongel on vaja ühendada.

### Kopeerimiskaitse tongli tööpõhimõte
Igal kopeerimiskaitse tonglil on oma unikaalne seerianumber, mille alusel seda identifitseeritakse. Seadmel on ka teatud hulk krüpteeritud mälu (mõnedel seadmetel kuni 1024 baiti). Igas mälus on olemas kaitstud piirkond salajaste võtmete hoidmiseks. Neid võtmeid ei saa lugeda. Tongliseadmetel on loendurid kasutuskordade ja sündmuste loendamiseks. Mõnedel seadmetel on sees ka sõltumatu reaalaja kell, mille ülesandeks on ajaliselt piirata seadme kasutamist ja ajalist määrata ka erinevate sündmuste toimumise aega. Tavaliselt kopeeritakse tarkvara tongli poolt üks DLL-fail operatsioonisüsteemi juurkataloogi, et liidestada tarkvara kasutavat arvutit ja tonglit. Iga kord kui tarkvara tahetakse kasutada, siis tarkvara kontrollib, kas tongel on arvutiga ühendatud ja kas võti on õige. Tegemist on jookseb-või-ei-jookse kopeerimiskaitsega, mis tagab, et tarkvara saab töötada ainult nendel arvutitel, mis omavad kopeerimiskaitsetonglit. Kontrollitakse ainult tongli olemasolu seerianumbri ja võtme abil. Teine meetod, mida kasutatakse tonglitel, on küsimus-vastus kopeerimiskaitse. Selle meetodi puhul toimub pikkade juhuslike numbrite krüpteerimine tongli riistvara peal. Kaitstud programm saadab avaliku võtmega krüpteeritud sõnumi tongli peale, kus tongel selle salajase võtmega krüpteerib ja saadab programmile tagasi. Seda sõnumit võrreldakse programmis oleva sõnumiga ja kui need klapivad, siis programm saab töötada. 

### Adapterid
Ka reatud liiki adaptereid nimetatakse tongliteks. Tongel võib pakkuda sülearvutile traadita ja traadiga side ühenduse võimalusi. Vanematel sülearvutitel oli vaja laiendustonglit, et seadme saaks ühendada kohtvõrku (LAN). Tänapäeval kasutatakse tongleid, et anda sülearvutile mobiilioperaatorite 3G- ja 4G-ühenduse võimalusi, sest sideoperaatorid on riistvaraliselt piiranud, millised seadmed saavad nende võrkudega ühenduse luua.

## Viited
Tapp (tisleritöö)

**Tapp**, **tappseotis** või **tappliide** on tisleritöös kasutatav ühendus kahe või enama elemendi vahel. Selline ühendusviis on kasutusel olnud tuhandeid aastaid ning seda on peamiselt kasutatud elementide ühendamiseks 90° nurga all. 

Kuigi tapitüüpe on palju, on peamine ja kõige lihtsam nendest tavaline tapikeele ja tapikahvliga seotis (silenurkseotis). Kõiki seotisi iseloomustavad ühe elemendi väljaulatuv osa (tapikeel) ja teises elemendis olev ava (tapikahvel). Tapikeel ja tapikahvel on lõigatud täpselt üksteisega kokku sobima. Ühenduse saavutamiseks paigutatakse tapikeel tapikahvli sisse. Ühendust võib fikseerimiseks vajadusel kokku liimida, tugevdada muu kinnitusvahendiga või fikseerida kiilude abil.

## Tüübid
Tapitüüpide näiteid: silenurkseotised, valtsiga nurkseotised, pool poolega seotised, servseotised, T-seotised, keeltapp, harktapp, kalasabatapp.


Fail:Nukatapp 1.jpg|Mõõgateranurk
Fail:Nukatapp 2.jpg|Koerakaelanurk
Fail:Nukatapp 3.jpg|Järsknurk
Fail:Kalasabatapp palksaunal.jpg|Kalasabatapp


## Vaata ka
*Tapipesa
*Tapisaag
*Palkmaja

## Viited
Harilik lõokannus

**Harilik lõokannus** (*Corydalis solida*) on magunaliste sugukonda lõokannuse perekonda kuuluv taimeliik.

Ta on Eestis võrdlemisi tavaline, varakevadel õitsev taim.

## Vaata ka
*vahelmine lõokannus

## Välislingid
*
Kinnituskalduvus

**Kinnituskalduvus** või **kinnituseelarvamus** (ingl. k. *confirmation bias*) on kalduvus otsida ja eelistada tõendusmaterjali, mis toetab juba omaksvõetud uskumusi ja arvamusi ning eirata informatsiooni, mis seab need uskumused kahtluse alla. Kinnituskalduvus on üks kognitiivsetest nihetest.

Kinnituskalduvuse tüübid on kallutatud infootsing (otsitakse kinnitusi oma eelarvamustele), kallutatud tõlgendamine (leitakse informatsioonist oma eelarvamusi pooldavaid väiteid) ning kallutatud meenutamine (eelarvamusi kinnitavad mälestused tulevad paremini meelde).

## Vaata ka

* eelarvamus
* objektiivsus
* Baader-Meinhofi illusioon
Vereurmarohi (perekond)

**Vereurmarohi** (*Chelidonium*) on taimede perekond magunaliste sugukonnast.

Eestis kasvab laialdaselt selle perekonna liik harilik vereurmarohi (*Chelidonium majus*).
Manfred Gerlach

**Manfred Gerlach** (8. mai 1928 Leipzig – 17. oktoober 2011 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.

1945. aastal astus Gerlach Saksamaa Liberaaldemokraatlikku Parteisse, 1946. aastal oli ta üks Saksa Vaba Noorsoo Liidu asutajaid. Aastail 1946–1950 töötas Gerlach Saksamaa Liberaaldemokraatlik Partei noorsooreferendina. 1947–1952 kuulus ta Saksimaa Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei piirkonnaorganisatsiooni juhatusse ning 1949–1959 oli ta ka Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogu liige. 

Alates 1949. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1950–1952 oli ta Leipzigi linnapea, 1952–1954 Leipzigi aselinnapea. 1951–1953 oli Manfred Gerlach Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei aseesimees ja 1954–1967 peasekretär. 1951–1954 omandas ta kaugõppe teel kõrghariduse õigusteaduse alal. 1960–1989 oli ta üks Saksa DV Riiginõukogu esimehe asetäitjaid.

1967. aasta novembrist kuni 9. veebruarini 1990 oli Manfred Gerlach Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei esimees.

13. oktoobril 1989 seadis ta ühe esimese Saksa DV juhtiva poliitikuna Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei võimumonopoli kahtluse alla ja nõudis põhjapanevaid reforme. 6. detsembrist 1989 kuni 5. aprillini 1990 oli Gerlach Saksa DV Riiginõukogu esimees (formaalselt riigipea).

1990. aastal astus Gerlach Vabade Demokraatide Liitu ja hiljem sai temast Vaba Demokraatliku Partei liige. 1993. aastal astus ta Vabast Demokraatlikust Parteist välja seoses tema suhtes algatatud kriminaalasjaga, milles uuriti tema tegevust Saksa DV ajal. Kirjutas hiljem alla Saksa DV-d õigustavatele pöördumistele; oli poliitiliselt lähedane Demokraatliku Sotsialismi Parteile.

## Teosed
*Manfred Gerlach: *Wortmeldungen zur Zeitgeschiche*. Buchverlag Der Morgen, Berlin 1980
*Manfred Gerlach: *Äußerungen über uns und unsere Zeit*. Buchverlag Der Morgen, Berlin 1985
*Manfred Gerlach: *Standortbestimmung*. Buchverlag Der Morgen, Berlin 1989
*Manfred Gerlach: *Mitverantwortlich: Als Liberaler im SED-Staat*. Morgenbuch-Verlag, Berlin 1991, ISBN 3-371-00333-7

## Viited
Mina, Olga Hepnarová

**"Mina, Olga Hepnarová"** on 2016. aastal Tšehhi, Poola, Slovakkia ja Prantsusmaa koostöös valminud mängufilm. Film on mustvalge.

## Sisu
Filmi peategelane on Olga Hepnarová (1951–1975), kes 1973. aasta juulis sõitis Prahas veoautoga otsa trammipeatuses seisvatele inimestele, eesmärgiga tappa neist võimalikult paljusid. Filmis kujutatakse Hepnarová elu ja tema üle toimunud kohtuprotsessi. Püütakse jõuda selgusele, mis viis psüühiliselt tasakaalutu ja halvasti kohaneva noore naise sellise teoni.

## Osatäitjad
*Michalina Olszańska (dubleerinud Hedvika Řezáčová) – Olga Hepnarová
*Martin Pechlát – Miroslav
*Klára Melíšková – Olga ema
*Marika Soposká – Jitka
*Ondrej Malý – psühhiaater Spyrka
*Marta Mazurek – Alena
*Lukás Bech – prokurör
*Juraj Nvota – advokaat
*Gabriela Mícová – psühhiaater Rabska
*Roman Zach – psühhiaater Vaverka
Thureau-Dangin

**Thureau-Dangin** on prantsuse perekonnanimi.

* **[[François Thureau-Dangin]]** (1872–1944) oli prantsuse arheoloog, assürioloog ja epigraaf, kes andis olulise panuse sumeri ja akadi keele dešifreerimisse.
* **[[Jean Thureau-Dangin]]** (1876–1942) oli Prantsusmaa poliitik, François Thureau-Dangini poeg.
* **[[Paul Thureau-Dangin]]** (1837–1913) oli prantsuse ajaloolane, kes uuris Louis-Philippe'i valitsusaega ning katoliku mõttelugu 19. sajandi Suurbritannias.
* **[[Philippe Thureau-Dangin]]** on prantsuse ajakirjanik, Télérama nõukogu esimees 2011. aastani ja Courrier internationali peatoimetaja.

## Vaata ka
* Édouard Thureau (1866–1949) oli Prantsusmaa kindral, ratsaväekooli juhataja Saumuris.
* Rue Thureau-Dangin on tänav Pariisis, mis nimetati Paul Thureau-Dangini auks 1932. aastal.
Sabine Bergmann-Pohl

**Sabine Bergmann-Pohl** (neiupõlvenimi **Sabine Schulz**; sündinud 20. aprillil 1946 Eisenachis) on saksa arst ja endine Saksamaa poliitik.

Sabine Bergmann-Pohl on pärit arstide perekonnast. Keskkooli lõpetamise järel 1964. aastal tahtis ta ülikoolis meditsiini õppida, kuid teda ei lubatud esialgu kõrgkooli õppima. 1964–1966 oli ta Berliini Humboldti Ülikooli juures kaheaastasel kohtumeditsiini praktikal. 1966–1972 õppis Sabine Bergmann-Pohl Berliini Humboldti Ülikoolis meditsiini. 1972–1979 oli ta internatuuris spetsialiseerudes pulmonoloogiale. 1980–1985 töötas ta Ida-Berliinis polikliiniku osakonnajuhatajana ning 1985–1990 kopsuhaiguste ja tuberkuloosi rajooniosakonna juhatajana.

1981. aastal astus Sabine Bergmann-Pohl Kristlik Demokraatlikku Liitu. 18. märtsil 1990 valiti ta esimestel vabadel parlamendivalimistel Saksa DV-s Rahvakoja liikmeks. 5. aprillil valiti ta Rahvakoja presidendiks (parlamendi juhatajaks). Enne seda oli Saksa DV Riiginõukogu esimehe kui Saksa DV (nominaalse) riigipea ametikoht kaotatud ning Rahvakoja president oli ühtlasi ka Saksa DV riigipea. Rahvakoja presidendi ametikohal oli ta kuni 2. oktoobrini 1990, ta oli viimane Saksa DV riigipea. Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liidu ja Saksa DV Kristlik-Demokraatliku Liidu ühinemiskonverentsil 1.–2. oktoobril 1990 valiti ta partei presiidiumisse, kuhu ta kuulus kuni 1992. aastani. 3. oktoobril 1990 sai ta eriülesannetega ministriks. 2. detsembril 1990 valiti ta Saksamaa Liidupäeva. Alates 1991. aasta algusest kuni 1998. aastani oli ta Tervishoiuministeeriumi parlamentaarne riigisekretär. 1998–2002 oli Sabine Bergmann-Pohl Liidupäeva liige. 1990–2015 oli ta Saksamaa Puuetega Inimeste Üldliidu patroon. 2003–2012 oli ta Punase Risti Berliini piirkonna president ja alates 2013. aastast on aupresident. Alates 2007. aastast on ta Rahvusvahelise Liidu (Internationaler Bund) asepresident.

## Viited
Drapp

**Drapp** on raske tihe tugevasti vanutatud kraasvillast  topeltkoes (mõnikord ühe- või poolteisekordne)  villane või poolvillane riie.

Drapil on tavaliselt kaks kihti, tänu millele ta hoiab hästi sooja. Sageli on drapi parem pool kvaliteetsemast villast kui pahupool. Olenevalt sidusest võib drapp olla karvastatud või karvastamata, ühe- või mitmevärviline, sileda pinnaga või mustrilise voodriga. Drapist õmmeldakse  talve- ja kevad-sügismantleid.

## Välislingid
Tangeriinipuu

**Tangeriinipuu** (*Citrus tangerina*) on oranži värvusega vilju kandev tsitruseliik, mis on lähedalt suguluses mandariinipuuga, või mandariinipuu teisend.

Tangeriinipuu vili on tangeriin.
Bobrik

**Bobrik** ehk **friisriie** on kraasvillast vanutatud tugevalt karustatud karm riie, millel on tihe madalaks pöetud püstkarv. Bobriku pind on matt, seda kootakse toimse või atlass-sidusega aparaatketruslõngast.

Bobrikust õmmeldakse mantleid.

## Viited

## Välislingid
* Frieze. - Fabric Dictionary
Modaalne džäss

**Modaalne džäss** ehk **laadiline džäss** (inglise keeles *modal jazz*) on džässmuusika stiil, milles kasutatakse akordilise kulgemise asemel muusikalisi laade harmoonilise raamistikuna. 

Pärinedes 1950. aastate lõpust ja 1960. algusest, on modaalse džässi esimesteks musternäidisteks Miles Davise 1958. aasta teos "Milestones", 1959. aasta album "Kind Of Blue" ning John Coltrane'i klassikalised kvartetid ajavahemikust 1960–1964.

Teiste tähtsate modaalse džässi esitajate hulka kuuluvad Woody Shaw, Bill Evans, Herbie Hancock, Wayne Shorter, McCoy Tyner, Larry Young, Pharaoh Sanders, Joe Henderson, Chick Corea ja Bobby Hutcherson.

Modaalse džässi peamiseks omaduseks on meloodias järgneva kasutamine:
# aeglane harmooniline rütm
# pedaalid ja burdoonid
# puuduvad või vähendatud standardfunktisionaalsed akordikulgemised
# neljandikharmooniad või -meloodiad
# polütonaalsus

## Ajalugu

Modaalse džässi mõistmine vajab teadmisi muusikaliste laadide vallas. Nii *bebop*is kui ka *hard bop*is kasutavad artistid akorde soolode taustaheli tekitamiseks. Laul algab teemaga, mis tutvustab soolo akorde. Neid akorde korratakse läbi terve laulu, samal ajal kui sooloesitajad mängivad uusi improviseeritud teemasid üle akordide kordamise kulgemise.

1950. aastateks, lisaks akordidele improviseerimine oli saanud niivõrd domineerivaks džässi osaks, et artistidele anti tihtipeale loo salvestamise päeval ainult akorde, mille järgi mängida.

## Teooria
Tähtsate modaalse džässi teoste hulka kuuluvad Miles Davise ,,So What.

## Teoseid
Miles Davise album ,,Kind Of Blue on üks kõige rohkem müüdumaid džässialbumeid. Albumit võib nimetada avastusretkeks läbi modaalse džässi võimaluste.
Väike-Kolkja vanausuliste palvemaja

**Väike-Kolkja vanausuliste palvemaja** on vanausuliste pühakoda Kolkja alevikus. Palvelat kasutab Väike-Kolkja vanausuliste kogudus.

Praegune palvemaja on ehitatud aastal 1928. Palvemaja ehituseks vajalike vahendite kogumist organiseeris Pjotr Baranin. Erinevalt teistest tollal valminud sakraaleehitistest, pole selle palvela kohta teada ei projekti ega arhitekti olemasolu; võimalik, et oma ehituskunsti poolest kuulsad vanausulised on palvela ilma nõutava projektita ehitanud. Palvela ikonostaasi on teinud Gavriil Frolov koos abilistega.

## Kirjandus
*Роберт Трейфельдт. *"Старообрядческие храмы в эстонской архитектуре 1920-1930-х годов"*. // Очерки по истории и культуре староверов Эстонии. Tartu Ülikooli Kirjastus. Tartu 2007
*Jaanus Plaat. Vene vanausulised ja nende pühakojad Eestis. Tallinn 2016 (lk 248–257)

## Välislingid
*EVKL Väike-Kolkja Vanausuliste palvemaja (Vanausuliste kodulehel)
Suur-Kolkja vanausuliste palvemaja

**Suur-Kolkja vanausuliste palvemaja** on vanausuliste pühakoda Kolkja alevikus. Palvelat kasutab Suur-Kolkja vanausuliste kogudus.

Praegune palvemaja on ehitatud aastal 1877; see on Eestis vanuselt teine vanausuliste palvemaja Kallaste vanausuliste palvemaja järel. 

1891. aastal saadi võimudelt luba hoone vooderdamiseks laudadega, kuid nõudega säilitada välisilme, mis ei meenutaks kirikut. 21. sajandi algul tehti palvemajas kapitaalremont ning palvela sai kupli ja ristiga torni.

## Kirjandus
* Jaanus Plaat. Vene vanausulised ja nende pühakojad Eestis. Tallinn 2016 (lk. 176–183)

## Välislingid
* EVKL Suur-Kolkja Vanausuliste palvemaja (Vanausuliste kodulehel)
Jagiełło ülikool

**Jagiełło ülikool** (tuntud ka kui **Krakówi ülikool**; poola keeles *Uniwersytet Jagielloński*; ladina keeles *Universitas Iagellonica Cracoviensis*) on avalik-õiguslik ülikool Poolas Krakówis. See on Poola vanim ülikool ja üks Euroopa vanimaid järjepidevalt tegutsenud ülikoole.

Ülikooli asutas 12. mail 1364 Poola kuningas Kazimierz III Suur. Ülikool alustas tegelikku tegevust 1367. aastal **Studium Generale** nime all, pakkudes haridust kolmes teaduskonnas: humanitaarteadustes, meditsiinis ja õigusteaduses. Pärast Kazimierz III surma ülikooli tegevus katkes, kuid 1400. aastal avati see uuesti kuninganna Jadwiga ja kuningas Władysław II Jagiełło eestvedamisel ning sai nime jagelloonide dünastia järgi.

Ülikooli ajalooline süda on Collegium Maius, kus paikneb ka ülikooli muuseum, kuid tänapäeval asub ülikooli administratiivne peahoone Collegium Novumis.

Jagiełło ülikoolis on 15 teaduskonda, mis pakuvad laia valikut õppe- ja teadussuundi humanitaar-, loodus-, sotsiaal- ja meditsiiniteadustes. Ülikool on rahvusvaheliselt tunnustatud teadus- ja õppekeskus ning kuulub mitmesse Euroopa akadeemilisse koostöövõrgustikku.

## Jagiełło ülikooli raamatukogu
Ülikooli raamatukogu on üks Poola suurimaid ja vanemaid. Seal on üle kuue miljoni säiliku.

## Viited

## Välislingid
*Ülikooli koduleht
Tibu

**Tibu** on linnu kasvikujärk.

Koorunud tibu on tibu kõige noorem järk.

Tibu kasvades saab temast noorlind.
Koskolovo

**Koskolovo** (vene *Косколово*, soome *Koskisenkylä*, isuri *Koskisenkülä*) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Luuga lahe lähedal; ajalooliselt Ingerimaal.

Külas elab 32 inimest (2010).

Küla on esimest korda mainitud 1623. aastal.

Külas on sündinud teiste seas eesti vaimulik Eduard Soosaar.