Vatla mõis

**Vatla mõis** (saksa keeles *Wattel*) oli rüütlimõis Läänemaal Karuse kihelkonnas. Tänapäeval asub kunagine mõis Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.

Kunagises härrastemajas tegutses Vatla põhikool, mis suleti aastal 2017.  2023. aasta seisuga tegutseb mõisa peahoones Vatla raamatukogu.

## Ajalugu
### Mõisa tekkelugu
Vatla piirkonna ajalugu ulatub muinasaega, mille tõestuseks on Vatla maalinn. 14. sajandi alguses kuulus Vatla küla nagu ka paljud teised ümberkaudsed alad Liivi ordule. 1320. aastal müüs ordumeister Gerhard von Jorke küla Padise kloostrile. 1402. aastal läks küla maadevahetuse käigus Lihula tsistertslaste naiskloostri omandusse. Pärast Liivi sõda läksid kloostri maad 1581. aastal Rootsi riigile, kes jagas need läänidena eraomandusse.

Kuningas Sigismund III doneeris Vatla küla koos Õeküla (Hoyküll), Ridase (Redes) ja Karefäri külaga Joachim Grevele (ka Grewe, Greffe), kes rajas Vatlasse mõisa. Täpset mõisa asutamisaega pole siiski teada; veel 1615. aastal nimetatakse Vatlat üksnes külana (Wettelkylby).

1649. aastal oli mõisa valdajaks Joachim Greve poeg Ernst Greve, kelle käest pärisid 1668. aastal mõisa tema lesk Catharina (sünninimi Hastfer) ja poeg Christoph Otto Greve.

1671. aastal immiteeriti mõis Lihula ja Matsalu mõisa omanikule Claes Tottile, kes suri lastetuna 1674. aastal. Totti valdused päris tema onu, vabahärra Sten Bielke. Pärast Bielke surma 1684. aastal mõis riigistati.

1686. aasta reduktsioonidokumentides on muu hulgas kirjeldatud mõisa toonaseid hooneid, mis olid üsna viletsas seisus. Härrastemaja, mille ehitamist 1678. aastal oli alustatud, oli pooleli: see oli vaid kuusepalkidest, korstnata, õlgkatusega ehitis, uksed-aknad puudusid, põrandad olid kohati laudadest. Mõisa juurde kuulusid kuusepalkidest õlgkatusega tall, kaks kuuri, kolm rehehoonet ning looma- ja lambalaut. Mõisast veerand miili kaugusel oli uus kõrtsihoone, mis oli ehitatud mõni aasta varem mahapõlenud hoone asemele.

### Manderstiernad, Silfwerharnisk

1696. aastal doneeriti mõis kindral Adam van der Weydele.

1714. aastal oli mõis kapten Friedrich Karl von Tolli (srn 1720) valduses.

1732. aastal valdas mõisa Friedrich Karl von Tolli lesk Magdalene Helene (sünninimi von Derfelden). Mõisa hooned olid osaliselt halvas seisukorras. Mõisa juurde kuulusid veski ja kõrts Pärnusse viiva tee ääres.

1733. aastal läks mõis restitutsiooni korras tagasi parun Bielke järglastele. Mõisa valdajaks sai Sten Bielke poja Thure Bielke tütre Brita Christina abikaasa, rüütelmeister ja vabahärra Johann von Manderstierna. Tema surma järel jäi mõis tema lesele Brita Christinale. Viimane pärandas 1759. aastal mõisa oma pojale Thure Johann (Jaan) von Manderstiernale. 1767. aastal päris mõisa Thure Johanni vend haagikohtunik Sten Göran von Manderstierna. Talle kuulusid ka Matsalu, Lihula ja Sipa mõis.

Manderstiernade käes oli mõis 50 aastat. 1783. aastal pantis Sten Göran von Manderstierna mõisa 40 000 hõberublaga 45 aastaks maanõunik krahv Berend Heinrich von Tiesenhausenile, kes kinkis mõisa oma tütrele Charlotte Christina von Silfwerharniskile (abikaasa Carl Ernst von Silfwerharnisk).

### Kursell, Rosen, Wahl, Maydellid

1798. aastal pantis von Silfwerharnisk mõisa Heinrich Wilhelm Friedrich von Kursellile (1760–1806). Sellest ajast kuulusid Vatla ja Kiska järjepidevalt ühele omanikule ning Kiskast sai Vatla kõrvalmõis.

1807. aastal omandas Vatla ja Kiska mõisa pandiõiguse enampakkumise teel parun Otto Johann Stephan von Rosen. 1813. aastal kinnistati mõis tema pärusomandiks.

1831. aastal omandas enampakkumise teel Vatla ja Kiska mõisa pandiõiguse Karl Georg von Wahl; mõis kinnistati tema omandiks 1836. aastal.

1845. aastal omandas Vatla ja Kiska mõisa Anna Sophie von Maydell (sünninimi Clodt von Jürgensburg). Aastatel 1883–1889 oli mõisa valdaja Anna Sophie poeg Bernhard (Boris) Georg von Maydell ning seejärel taas Anna Sophie ise kuni 1900. aastani, mil ta loovutas mõisad kinkelepinguga oma pojale Carl (Charles) August von Maydellile, kes jäi mõisa viimaseks võõrandamiseelseks omanikuks.

1866. aastal loodi Vatla ja Kiska mõisapiirkondi hõlmav Vatla vald, mis liideti 1892. aastal Illuste vallaga (1893. aastast alates Paatsalu vald).

### Mõisa valdajad

## Mõisakompleks
Varaklassitsistlik mõisakompleks, mida peetakse üheks Läänemaa kauneimaks, ehitati välja Otto von Roseni ajal aastatel 1810–1820.

Kunagine härrastemaja on kahekorruseline, keskosa kolmekorruseline. Peahoone vastas paiknesid kõrvuti sarnased ait ja tall-tõllakuur. 1930. aastatel ehitati tall-tõllakuur ümber rahvamajaks. Nii 1930. aastatel kui ka 1959. aastal muudeti tall-tõllakuuri välimust mitmeti, näiteks kaarfrontoon asendati kolmnurkfrontooniga (2003. aastal taastati frontooni algne kaarne kuju). Veidi eemal asus magasiait, millest on järel vaid müürid. Vaadet magasiaidale varjab Nõukogude ajal ehitatud laudakompleks.

Eesti NSV ajal tegutses mõisahoones Vatla 8-klassiline kool.

## Galerii

Fail:Vatla mõis (4).jpg|Peahoone
Fail:Vatla mõisa peahoone.jpg|Peahoone 
Fail:Vatla mõisa talltõllakuur.IMG 9579.jpg|Tall-tõllakuur
Fail:Vatla mõisa magasiait.jpg|Magasiait


## Vaata ka
*Vatla mõisa park

## Viited

## Välislingid
* Vatla mõis Mõisaportaalis
* Vatla mõis Kultuurimälestiste riiklikus registris