open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andres Salu

**Andres Salu** (sündinud 26. veebruaril 1971) on endine Tartu Ülikooli infotehnoloogiaosakonna juht.

Ta töötas Tartu Ülikoolis 18 aastat, 1995. aastast 2013. aasta alguseni. 1996. aastast oli ta Tartu Ülikooli teadus- ja arendusosakonna infosüsteemide projektijuht, 2000. aasta aprillist ülikooli infotehnoloogia juht, kelle ülesandeks on ülikooli IT strateegia koostamine, rakendamine ja arendamine.

Andres Salu kuulus Tartu Ülikooli digiteerimise ja siseveebi valmimise juhtrühma koos kantsler Andres Liinati ja rektoraadi nõuniku Mihkel Pärnojaga.

## Vaba tarkvara
Pooldas vaba tarkvara kasutuselevõttu põhjendusega, et parem on raha suunata töötajate koolitamisse, sest kommertstarkvara lisavõimalusi ülikoolis reeglina ei vajata. Osales Tartu Ülikoolis 50 IBM ThinkPadi sülearvuti laialijagamises, mis varustati Linuxi tarkvaraga.

Andres Salu pani aluse Tartu Ülikooli IT-lahendustele. Suure ülikooli kontekstis võib esineda erinevaid arvamusi, kuid Salu loodud süsteem oli omas ajas mugav ja ajakohane.

## Tunnustus
2009 Tartu Ülikooli aumärk

## Viited
Tiit Varts

**Tiit Varts** (sündinud 11. jaanuaril 1937 Rakveres) on eesti džässmuusik, ansamblijuht ja helirežissöör.

Ta lõpetas aastal 1955 Rakvere 1. Keskkooli; seal innustas teda muusikaga tegelema muusikaõpetaja Jaan Pakk. Ta õppis aastani 1962 klarnetit Tallinna Muusikakoolis (Olev Pikknurme õpilasena) ning aastatel 1963–1969 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (Juhan Kaljaspooliku ja Hans Suurvälja klassis).

Ta on mänginud TPedI orkestris Integraal ja Horre Zeigeri ansamblis Blue Boys (aastatel 1956–1957), ansamblis Elektron (1957–1959), ansamblis Metronoom (1962–1963). Aastatel 1963–1964 mängis ta Eesti NSV Filharmoonia estraadiorkestris, 1964–1966 restoranis Tallinn. Ta on mänginud Kustas Kikerpuu juhatatud ETV ansamblis, ansamblis Admiral ja orkestris Levimo, ETV-ER-i estraadiorkestris ning Jaan Kumani ansamblis.

Ta töötas aastatel 1966–2003 helirežissöörina Eesti Raadios ja ETV-s. Ta on esinenud Tallinna džässifestivalidel Horre Zeigeri orkestriga (aastal 1957) ja ansambliga Elektron (aastatel 1964–1966). Ta on kirjutanud džässiteemasid ja instrumentaalpalu ning tegutsenud arranžeerijana.

## Isiklikku
Tema isa oli Rakvere Teatri näitleja Roman Varts.

Tema poeg Ain on kitarrist, poeg Ivo (1961–2013) oli trummar.

## Viited

## Kirjandus
*Odette Kirss. "Ühe pere näitlejad ja muusikud.100 aastat nimeka näitleja Elli Varts-Prillupi sünnist". Virumaa Teataja nr 111, 11. juuni 2015. Lk 9
Luther (täpsustus)

**Luther** võib viidata mitmele asjale.

## Isikunimed
***[[Luther (eesnimi)|Luther]]** on eesnimi
***[[Luther (perekonnanimi)|Luther]]** on perekonnanimi, tuntuim selle nime kandja on usureformaator Martin Luther. Vaata ka Martin Christian Luther (Eesti suurtööstur). 

## Kohanimed
* Luther on linn USA-s Iowas
* Luther on küla USA-s Michiganis
* Luther on asula USA-s Montanas
* Luther on linn USA-s Oklahomas
* Luther on kraater Kuul, mis on nimetatud Karl Lutheri järgi

## Filmid ja näidendid
* ''Luther'' on 1928. aasta tummfilm, kus Martin Lutherit kehastab Eugen Klöpfer
* ''Luther'' on 1973. aasta film, kus Martin Lutherit mängib Stacy Keach
* ''Luther'' on 2003. aasta film, kus Martin Lutheri osas on Joseph Fiennes
* ''Luther'' on John Osborne'i näidend 1961. aastast
* ''Luther'' on BBC kriminaalseriaal, milles on peaosas Idris Elba
Vesti Nedeli

**Vesti Nedeli** (vene Вести Недели) oli venekeelne nädalaleht, mis kajastas Eestis ja maailmas toimuvaid uudiseid. 

Nädalaleht hakkas ilmuma 1997. aastal. Aastatel 1997–2003 kandis ajaleht nime **Vesti Nedelja Pljus**, 2003–2004 **Vesti** ja 2004–2006 **Vesti Nedeli**. 2006. aastal ajalehed Vesti Nedeli ja Den za Dnjom ühinesid, hakkas ilmuma Vesti Nedeli Den za Dnjom.

2002. aastal oli ajalehe trükiarv 20 000.

## Peatoimetajad
* 1997–2002 Boris Tuch
* 2003 Mark Levin
* 2003–2004 Vitali Belobrovtsev
* 2004–2006 Yana Toom

Väljaandel oli varem ka veebiversioon (aadressil www.vesti.ee), mis praegu on samal aadressil registreeritud uudisteportaalina. 

## Viited

## Välislingid
*Uudisteportaal vesti.ee (vaadatud 17.01.2013)
Leonhard Pallon

**Leonhard-Hermann Pallon** VR II/3 (4. oktoober 1884 Kuigatsi vald Tartumaa – 23. juuni 1941 Tallinn) oli eesti sõjaväelane (kapten) ja poliitik.

Leonhard-Hermann Pallon sündis 1884. aastal Tartumaal Kuigatsi vallas. Ta astus Venemaa keisririigi armeesse ning teenis vabatahtlikuna aastatel 1906–1907 26. suurtükiväebrigaadis ja hiljem Esimene maailmasõjas suurtükiväes.

Eesti Vabadussõja alguses, 1918. aasta detsembril astus ta Eesti Rahvaväkke ning määrati äsja moodustatud Laiarööpmelise soomusrongi nr. 2 suurtükipatarei ülemaks. Vabadussõja lahingutes paistis silma erakordse julguse ja täpse patareitulejuhtimisega, mille eest pälvis hüüdnime "Uku" (kuna tema juhitud patarei tuli tabas vaenlast kui muinaseesti jumala Uku äikesenool).

Leonhard Pallon lahkus sõjaväeteenistusest pärast Vabadussõda 1920. aastal. Ta elas Valgas, kus tegeles puiduäriga ja oli ka aktiivne kaitseliitlane – Kaitseliidu Valga Maleva Valga linna malevkonna pealik ja 1934. aastal Valga linnavolinik. 

1930. aastate teisel poolel osales vapside liikumises, oli "Rahvuskongressi" liige.

Leonhard Pallon vahistati 24. augustil 1940 ja hukati 23. juunil 1941 Tallinnas, tema matmispaik on teadmata.
## Vaata ka

## Kirjandus
* Jaak Pihlak, "Helme kihelkond ja Vabaduse Risti vennad" Viljandi Muuseum, 2007, lk 286-288

## Välislingid
*Ohvitseride andmekogu. EESTI SÕJAMUUSEUM - KINDRAL LAIDONERI MUUSEUM. EESTI OHVITSERID 1918-1940
*Suurtükiohvitser Leonhard Pallon koos sõduritega soomusrongi nr 2 1. suurtüki platvormi "Uku" juures
Ervita mõis

**Ervita mõis** (saksa keeles *Erwita*) oli Järvamaal Koeru kihelkonnas Ervital asunud rüütlimõis.

Kirjalikes allikates mainiti Ervita (Ärvita) mõisa esimest korda 1663. aastal.

Ervita mõisnikud:
*1645 Hans Strasburg
*1663, 1678 Franz Strassburg
*1732 Agneta Helene von Lieven (eelmise tütar)
*Gustav Reinhold von Lode (sureb 1753)
*1753 Adam Friedrich von Knorring (sureb 1761)
*1790 Fromhold von Knorring (eelmise poeg, sureb 1811)
*1813 Gotthard von Knorring 
*1829 Hermann von Saltza
*1830 (panditud Carl von Liphartile)
*1853 Anna von Wrede (sündinud Salza)
*1881 Hermann von Wrede (eelmise poeg)

## Majandushooned
Mõisa majandushoonetest on säilinud ait ning tuuleveski. Ervita tuuleveski kuulub arhitektuurimälestisena riikliku kaitse alla. Septembris 2009 sai firma Gromell OÜ kooskõlastuse tuuleveski restaureerimiseks ja augustis 2012 tuuleveski aida muuseumiks rekonstrueerimiseks. Mõlemad ehitised said kasutusloa 1. juunil 2012. Möldrimajja soovitakse hiljem teha toitlustuskoht.

Laudad ja tallid moodustasid pika hooneterea aida otsas, millest kaks olid krohvitud välisseintega paekivihooned. Küün oli maakivist tulpadega.

## Park

19. sajandi esimesel poolel ehitatud klassitsistlikku mõisahoonet ümbritsevas mõisapargis kasvavad põhiliselt vaher, tamm ja pärn. 

## Välislingid

* Ervita mõis kultuurimälestiste registris
Vorm (bioloogia)

**Vorm** (*forma*), lühend **f.**, on bioloogilises taksonoomias liigisisese taksoni kategooria.

Näiteks *Campanula glomerata* f. *alba* on kerakelluka valgeõieline vorm.

Vormist suurem üksus on varieteet ehk teisend.

Vormist väiksem üksus on alamvorm (*subforma*, lühend *subf*.) Alamvormi kategooriat kasutatakse võrdlemisi harva, vormi aga kaunis sageli.

## Vaata ka
*rass (bioloogia)
*sort
*tõug
Vabariiklik Koorijuhtide Segakoor

**Vabariiklik Koorijuhtide Segakoor** (lühend **VKS**) oli 1958. aastal Pärnus Gustav Ernesaksa ja Jüri Variste asutatud laulukoor. Koor tegutses Eesti Kooriühingu juures, selle tegevus lõppes 2000. aastal. 

Koor esines ka mitmes välisriigis, näiteks Lätis, Leedus, Armeenias ja Soomes.

## Viited
Vene Tehnika Seltsi Eesti Osakond

**Vene Tehnika Seltsi Eesti Osakond** (mõnes allikas ka: **Vene Tehnika Ühingu Eestimaa Osakond**) oli Tallinnas aastatel 1880–1917 tegutsenud selts (Vene Tehnika Seltsi haru), mille moodustasid nii eesti kui vene rahvusest tehnikavaldkonnaga tegelevad inimesed.

Selts kogus peaasjalikult statistilisi andmeid Eestimaa kubermangu tööstuse kohta ja levitas teadmisi tehnikaalaste loengute kaudu.

## Viited
Psalteerium

**Psalteerium** on keelpill, mida mängiti linnusulest plektroniga. Mõnikord näpiti sõrmedega, hoides pilli süles või vastu rindu. Psalteerium on Euroopa tsitri esivanem, mille eeskujuks oli omakorda 11. sajandil Euroopasse jõudnud kanuun.

Psalteeriumid olid mitmesuguse kujuga lamedad kastid, algul ruudukujulised, hiljem kolmnurksed või trapetsikujulised. Nende küljed võisid olla nõgusad või poolringikujulised. Sageli oli nende kast rikkalikult kaunistatud.
Janne Korhonen

**Janne Korhonen** (30. märtsil 1970 Oulu – 30. juuni 2023) oli soome *[[taekwondo]]*-sportlane. 

Tema pikkus oli 193 cm ja kaal 120 kg.

Aastatel 1992, 1993 ja 1999 tuli ta Euroopa meistriks.

Janne Korhonen oli elukutselt arst.
Fütopatoloogia

**Fütopatoloogia** on bioloogia haru, mis tegeleb taimehaiguste uurimisega.

Fütopatoloogia vaatevälja kuulub eelkõige taimedel parasiteerivate seente, putukate, nematoodide, aga ka taimedes elavate bakterite ja taimede viiruste uurimine. 

## Vaata ka
*taimekaitse
Alfred Rõude

**Alfred Ferdinand Rõude** (kuni 21.03.1938 **Alfred-Ferdinand Veitmann**; 15. aprill 1896 Sassi küla, Keila vald, Harjumaa – 9. september 1968) oli eesti kunstikoguja.

Alfred Rõude sündis taluniku peres. 1908. aastal lõpetas ta Lehola (Kulna) vallakooli ning õppis järgmised kolm aastat Keila Rahvahariduse seltsi koolis. Keskhariduse omandas Tallinna Rahvaülikoolide Seltsi kolledži eragümnaasiumis, mille lõpetas 1926. aastal. Sama aasta sügisel asus õppima Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda, kuid oli sunnitud õpingud veidi enne lõpetamist pooleli jätma. Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.

Majanduslikel põhjustel oli Rõude sunnitud ennast ise elatama juba 15. eluaastast, mil töötas Keila Kaubatarvitajate Ühistu kaupluses õpipoisina. 1917–1921 töötas Keilas ja Tallinnas raudteeametnikuna. 1922–1924 Põllutööministeeriumi statistika osakonnas ametnikuna. Ülikoolis õppimise ajal elatas end juhutöödega olles näiteks 1930–1931 Eesti Rahva Muuseumis tööl assistendina. 1931–1934 oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi ametnik ning järgmised kolm aastat Postimehe ametnik ning ärijuhi abiline.

1937. aastal kolis Rõude Tallinna, kus asus tööle Postimehe Tallinna kontori juhatajana. 1940. aastal korraldas raamatukaupluse Nõukogude raamat loomist ning oli selle juhatajaks. 1941. aastal töötas antikvariaatide vanemrevidendina ja raamatuantikvariaadi Püramiid ärijuhina. Saksa võimu ajal vallandati töölt kui poliitiliselt mitteusaldatav ning kuni 1944. aastani töötas Stantsimis- ja Pressimistööstuses Tehnola varustusametnikuna. 1944. aasta septembrist töötas Riiklikus Kirjastuskeskuses hulgimüügikontori juhatajana ning aastatel 1950–1952 venekeelsete raamatute hulgimüügibaasi direktorina.

Tema kogumistegevus algas 1926. aastal ühe Eduard Wiiralti 1920. aasta linoollõikemapiga ja selle intensiivseim järk langeb 1920. aastate II poolest kuni 1940. aastate algupoolele, ehkki kogu täienes ka hiljem. Wiiralti looming kujuneski tema kogus keskseks. 1933 astus ta Pariisis elava kunstnikuga kirjavahetusse ning temast sai Wiiralti esindaja kodumaal. 1936 korraldas ta Wiiralti näituse Tallinnas ja Tartus ning 1937 Helsingis. Wiiralt saatis oma teoste tiraažid kodumaale, kus tal oli Rõudega kokkulepe, et igast teosest võib ta ühe endale jätta, ülejäänud tuleb realiseerida. Rõude saatis müügitulu Pariisi kunstnikule ning omandas samas üle 3000-eksemplarise Wiiralti teoste kogu.

Pärast tema surma 1968. aasta 9. septembril jäi kogu tema abikaasa Alide Rõude (26.05.1895–14.09.1979) valdusse, kes kinkis selle Eesti Kunstimuuseumile. Kogu koosnes 12 203 kunstiteosest, arhiivist ja raamatukogust, millele lisanduvad teosed, mis muuseum omandas juba varem, 1950. aastate teisest poolest, kas kultuuriministeeriumi kaudu või kogujalt endalt.

Alfred Rõude on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule, tema hauakivi valmistas skulptor Juhan Raudsepp.

## Kirjandus
*Missiooniga kollektsionäär Alfred Rõude (1896-1968). Anu Allikvee ; 2019, Tallinn : Eesti Kunstimuuseum

## Viited
Kõo mõis

**Kõo mõis** (saksa keeles *Wolmarshof*) oli riigimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal Kõos. Tänapäeval jääb mõis Viljandimaa Põhja-Sakala valda.
## Ajalugu
1774. aastal valmis Kõo mõisa kahekorruseline barokne kivist peahoone. Valmis ka palju kõrvalhooneid, millest on säilinud suhteliselt vähe. 

1914. aastal avati Viljandi Eesti Põllumeeste Seltsi algatusel Kõo mõisas esimene põllutöökool Eestis.

Mõisas oli väravatorniga pikk majandushoonete rida, kus on asunud ka Kõo vallavalitsus. Uus väravatorn on algsest laiem, et sellest saaks autoga läbi sõita.
## Galerii

File:Kõo mõisa peahoone 2023b.jpg|
File:Kõo mõisa peahoone 2023c.jpg|


 
Kõo mõisa peahoone 2023d.jpg
File:Kõo mõisa peahoone 2023e.jpg
File:Kõo mõisa peahoone.jpg


## Välislingid
*Inventariseerimine muinsuskaitseameti arhiivis
Amortisatsioon (rahandus)

**Amortisatsioon** on rahaliste võlgade ja laenude järkjärgulise võrdsetes osades kustutamine või perioodilised maksed.
Tarbeklaas

**Tarbeklaas** oli aastatel 1940–1993 tegutsenud klaasitehas.

Tehas Tarbeklaas loodi 1940. aastal Tallinnas asunud ja natsionaliseeritud Johannes Lorupi klaasivabriku (1934–1940) baasil, Bekkeri 81/84. Tehase toodanguks sai õõnesklaas. Rõhku pandi rohkem utilitaarsele klaasile kui kunstilisele (sellest ka tehase nimetus). Lauanõude tootmisel kasutati peamiselt värvitut klaasi, kuid katsetati ka nn suitsuklaasi ja värviliste toonidega (roheline, roosa). 1953 võeti tööle esimese kunstnikuna Helga Kõrge. 

Tehases on kunstnikena töötanud veel Ingi Vaher, Mirjam Maasikas, Pilvi Ojamaa, Eino Mäelt, Tiia-Lena Vilde ja Elve Tauts. Aastatel 1981–1994 oli tehase peakunstnik Elve Tauts.

Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumi tehase Tarbeklaas toodetav nomenklatuur sisaldas üle 300 nimetuse. Toodeti käsitsi puhutud, automatiseeritud tootmisliinil, pressklaasi ja tsentrifugaalmeetodil valmistatud lauanõusid ning lillevaase, lambiarmatuure, tuhatoose, karahvine, lõhnaõli- ja kölniveepudeleid ning teisi tooted. Dekooris kasutati lihvimis- ja graveerimistehnikat. Joogi- ja suveniirklaaside juures kasutati ka klaasimaalitehnikat, klaase kaeti ka dekooriga. Unikaalsete toodete valmistamisel kasutati värvilist klaasi ja mitmesuguseid kuumtöötlustehnikaid. 

Tehas turustas oma toodangut mitte ainult Eestis, vaid see oli väga nõutud ka Nõukogude Liidus, 1980. aastatel tehti tellimustöid Euroopasse ja Põhjamaadesse.

Pärast tehase likvideerimist annetati suur tootenäidiste kogu Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumile.
## Galerii

Tarbeklaas 85 (09).jpg
Tarbeklaas 85 (14).jpg
Tarbeklaas 85 (24).jpg

Tarbeklaas 85 (48).jpg
Tarbeklaas 85 (49).jpg
Tarbeklaas 85 (50).jpg
Tarbeklaas 85 (63).jpg
Tarbeklaas 85 (69).jpg
Tarbeklaas 85 (72).jpg
Tarbeklaas 85 (73).jpg
Tarbeklaas 85 (79).jpg

## Viited

## Allikas
* Näituse "Tarbeklaasi kollektsioon 1960-ndatest aastatest kuni 1993. aastani" pressitekst, 14.02.1994
Võrevere mõis

**Võrevere mõis** (18. sajandi kaartidel saksa keeles *Werrefer*) oli Imavere mõisa kõrvalmõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Tänapäeval jääb mõisa ala Järva maakonda Järva valda.

## Mõis
1978. aastal oli mõisa peahoone hävinud, kõrvalhoonetest olid säilinud vaid vundamendid ning talli maa- ja paekivist hoone vare. Park puudus, olid üksikud põlispuud.

## Viited
Ollepa mõis

**Ollepa mõis** (saksa keeles *Ollepäh*) oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Tänapäeval jääb see Järva maakonna Türi valda. 

## Mõisakompleks
Mõisa peahoone on hävinud. Kõrvalhoonetest on säilinud tugevalt ümber ehitatud meierei, 19. sajandist pärinev teadmata otstarbega hoone ja maakivihoone varemed. Säilinud hoonet kasutas Nõukogude ajal kolhoos Leninlik tee Ollepa külanõukogus.

Mõisa park on hävinud, alles on üksikud puud.

## Viited
Opera (täpsustus)

**Opera** on mitmetähenduslik sõna:
***[[Opera]]** on veebibrauser
**Opera Software, seda veebibrauserit arendav Norra tarkvaratootja
***Opera** tähendab paljudes keeltes ooperit, sealhulgas ooperimaja
**Metropolitan Opera New Yorgis
**De Nederlandse Opera Amsterdamis
***"[[Opera (film)|Opera]]"** Itaalia õudusfilm
***[[Opera (Lombardia)|Opera]]**, vald Milano provintsis Itaalias

## Vaata ka
**[[Opera buffa]]*, koomiline ooper
**[[Opera seria]]*, tõsine ooper
*"Ghost Opera", Kameloti stuudioalbum
* Ooper
Ilmar Aluvee

**Ilmar Aluvee** (25. november 1969 – 17. jaanuar 2013) oli Eesti  kahevõistleja ja kahevõistluse treener. 

Ta lõpetas 1988. aastal Tallinna 1. Õhtukeskkooli ja 1997. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Aastatel 2002–2004 oli ta Eesti kahevõistluse koondise peatreener.

## Välislingid
*"Suri kahevõistleja ja treener Ilmar Aluvee". Delfi Sport, 18. jaanuar 2013
*"Õnnetus viis meie seast Ilmar Aluvee". Delfi Sport, 19. jaanuar 2013
* 
*
Adrian Johns

Sir **Adrian James Johns** (sündinud 1951) on endine Suurbritannia mereväe vanemohvitser, Gibraltari kuberner aastatel 2009–2013. 

Johns astus Briti mereväkke 1973. aastal. Ta on olnud helikopteripiloot ja lennuinstruktor, samuti töötanud mitmel ametikohal Suurbritannia kaitseministeeriumis. Johns on olnud mitme sõjalaeva kapten, nende seas olid fregatid HMS Juno, HMS Ariadne ja HMS Campbeltown (1995–1996).

Auastmelt on Johns viitseadmiral, tema kõrgeim ametikoht oli Second Sea Lord 2005.–2008. aastal. Ta on Bathi ordu rüütelkomandör, Briti Impeeriumi ordu komandör ning Püha Johannese ordu liige.

## Viited
Athenagoras (Kokkinákis)

**Athenagoras** (*Αθηναγόρας*, kodanikunimega **Theódoros Kokkinákis**, *Θεόδωρος Κοκκινάκης*; 1912 Pátmos – 9. september 1979 London) oli Konstantinoopoli  Õigeusu Kiriku Thyateira ja Suurbritannia metropoliit alates 1963. aastast, ühtlasi (kuni 1978. aastani) eksiilis oleva Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku pea *[[locum tenens]]*.

## Välislingid
*Elulugu
AIESEC Eesti

**AIESEC Eesti** on rahvusvahelise noorteorganisatsiooni AIESEC Eesti haru. 

AIESEC Eesti haru asutati 1989. aastal Tartus Tartu Ülikooli juures. 1993. aastal viidi peakontor Tallinna. AIESEC Eesti kontorid asuvad Tallinnas ja Tartus.

AIESEC-i partnerid Eestis on Coca Cola HBC, Põltsamaa Felix, Valio, CVO Recruitment & Simplika, Mercuri International, Huhtamaki.

## Viited

## Välislingid
*AIESEC Eesti koduleht
*AIESEC Facebookis
*AIESEC-i vabatahtlik töö ja praktika
ANK '64

**ANK '64** oli aastatel 1964–1969 Tallinnas tegutsenud kunstirühmitus, millele panid alused Eesti Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) lõpetanud üliõpilased.

Rühmitusse kuulusid Jüri Arrak, Kristiina Kaasik, Tõnis Laanemaa, Malle Leis, Marju Mutsu, Enno Ootsing, Tiiu Pallo-Vaik, Vello Tamm, Aili Vint ja Tõnis Vint . 

Rühmituse nime ANK võis lahti lugeda mitmeti, noortele kunstnikele oligi see võimalusterohke sõnademäng. 

Rühmitus ei viljelenud mingit kindlat kunstistiili, kunstiteostes kajastati noortekultuuriga seotut, opkunsti. 

Rühmituse liikmed kuulasid ja ka pidasid loenguid 20. sajandi kunstist. Rühmituse liikmed olid seotud Leningradi ja Moskva *[[underground]]*-kunstnikega.

Esimene rühmituse näitus toimus 1964. aastal Estonia teatri ruumes. 

## Vaata ka
*1960. aasta kunstirühmitis (Tartus)
*SOUP '69
*Eesti kunst

## Viited

## Välislingid
* Jüri Arrak, Pildike ANKist, Eesti Ekspress, 21.04.1995
* Leonhard Lapin, ANKiga-ANKita, Eesti Ekspress, 21.04.1995
* Tõnis Tatar. Igatsus kommunikatiivse ühtsuse järele. Sirp, 12. detsember 2013
Monokord

**Monokord** (ka **monohord**) on keelpill, mille kandilisele kõlakastile on pingutatud üks keel ja selle all on pügalad keele kõlava osa pikkuse täpseks mõõtmiseks.

Pythagoras määras helide arvsuhteid monokordi abil. Teooria printsiip on lihtne: pinguletõmmatud keel tekitab teatud kindlat helikõrgust, keele pooleks jagamisel kõlab oktavi võrra kõrgem heli. Seega oktav mistahes noodist kõrgemal dubleerib keele võnkesageduse. Sellega väitis Pythagoras, et oktavi arvsuhe on 2:1 . Kui jätkata võrdsete jagamiste rida, siis 2 oktavit on 4:1, oktav pluss kvint on 3:1, kvint 3:2 ja kvart 4:3. Täistoon väljendub seega kvardi ja kvindi vahelise erinevusega, mis on 9:8.
Okavango delta

**Okavango delta** on Okavango jõe delta Botswanas. See on oma 16 000 ruutkilomeetrise pindalaga maailma suurim sisemaadelta.

Delta geograafilised koordinaadid on 

## Loodus
Okavango delta on üks Aafrika looduslikult rikkalikumaid piirkondi. Seal elab 500 liiki linde, 128 liiki imetajaid, 89 liiki kalu ja umbes 150 liiki roomajaid ja kahepaikseid.

Delta alal kasvab umbes 1300 liiki taimi.
Tuli (male)

**Tuli** (võõrapäraselt ka **šahh**) on olukord males, kui kuningat saaks võtta vastaspoole malendiga.

Tule all oleval poolel on kohustus kuningas tulest päästa – võtta vastaspoole ohustav malend ära, seades omi malendeid vastaspoole ohustava malendi ja kuninga vahele või viia kuningas ohutule väljale. 

## Vaata ka
*Matt
*Patt
Athenagoras (Kavadas)

**Athenagoras** (kreeka keeles Αθηναγόρας; kodanikunimega **Alexandros Kavadas** *Αλέξανδρος Καββάδας*; 16. jaanuar 1884 Korfu – 15. oktoober 1962 London) oli aastail 1951–1963 Thyateira peapiiskop ning Lääne- ja Kesk-Euroopa eksarh. Ühtlasi oli ta paguluses oleva Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku hooldaja (*[[locum tenens]]*) alates 1953. aastast.

## Välislingid
*Elulugu
Gibraltari kuberner

**Gibraltari kuberner** (inglise keeles *Governor and Commander-in-Chief of Gibraltar* – 'Gibraltari kuberner ja ülemkomandör') on Suurbritannia monarhi esindaja Briti ülemereterritooriumil Gibraltaril.

Kuberneri määrab ametisse Briti monarh valitsuse soovitusel. Kuberner tegutseb *[[de facto]]* riigipeana. Ta vastutab Gibraltari peaministri ja teiste ministrite formaalse ametissemääramise eest pärast valimisi Kuberner vastutab isiklikult ka kaitse- ja turvaküsimuste eest.

Esimene Gibraltari kuberner pärast ala Briti valdusse minekut oli 24. juulist 4. augustini 1704 George Rooke.

Siiani pole Gibraltaril olnud ühtki täievolilist naiskuberneri peale kohusetäitjate.

Gibraltari kuberneril on oma lipp: Suurbritannia lipp Gibraltari vapiga. Tema residentsil (The Convent) lehvivad siiski Suurbritannia lipp ja Gibraltari lipp.

## Loend
BALTBAT

**BALTBAT**, ka **BaltPat** (akronüüm sõnadest **Baltic Batallion** ehk **Balti Pataljon**); nimetatud ka *Balti rahuvalvepataljoniks*, oli kolme Balti riigi rahuvalveüksus, mis esimese Balti riikide militaarkoostööprojektina sai eeskujuks mitmele teisele koostööprojektile. Balti Pataljon asutati septembris 1994 eesmärgiga suurendada Balti riikide kaitsejõudude koostalitlusvõimet NATO raames. 

Ettepaneku moodustada Balti riikide ühine rahuvalvepataljon tegi 1993. aastal oma Balti kolleegidele Eesti kaitseväe juhataja Aleksander Einseln.

BALTBATi asutamisel 1994. aastal allkirjastasid Balti kaitseministrid kokkuleppe toetajariikidega, milleks olid Belgia, Taani, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Island, Holland, Norra, Poola, Rootsi, Šveits, Suurbritannia ja USA. Projekti rahvusvahelise koordineerimise juhtriigiks nimetati Taani. Enamiku BALTBATi inventarist – sõdurite varustuse, mortiirid, tankitõrjevahendid jm – annetasid toetajariigid.

BALTBATi moodustasid paljurahvuseline staap, Balti Toetusgrupp, Balti väljaõppemeeskond ja kolme Balti riigi jalaväekompaniid.

Alates jaanuarist 1996 hakkas BALTBATi peakorter tegutsema Lätis Adažis. Pataljoni hulka kuuluvaid rahuvalvekompaniisid nimetati Eestis, Lätis ja Leedus vastavalt ESTCOY, LATCOY ja LITCOY. ESTCOY garnison asus Paldiskis, LATCOY oma Adažis ja LITCOY oma Leedus Ruklas.

1996. aasta oktoobris nimetas toonane Eesti kaitseminister Andrus Öövel BALTBATi "kõige edukamaks Baltimaade koostööprojektiks riigikaitse alal".

Detsembris 1997 lõppes BALTBATi esimene väljaõppeprogramm ja pataljon kuulutati omavaks valmisolekut osalemiseks rahuvalvemissioonidel.

BALTBAT osales rahuvalvemissioonidel Bosnia-Hertsegoviinas, Liibanonis ja Kosovos.

11. septembril 1997 leidis aset Kurkse suurõnnetus, milles hukkus 14 BALTBATi luurerühma liiget. 22 Balti pataljoni luurerühma kuulunud kaitseväelast asus õppuse viimase osana ületama jalgsi ja ujudes Kurkse väina. Neist 8 päästeti, ent 14 uppus.

2020. aastal otsustasid kolme Balti riigi maavägede ülemad BALTBATi projekti alates 2021. aastast peatada.

## Vaata ka
*Eesti NATO sõjalistes operatsioonides

## Viited
BEG

**BEG** oli Eesti fotograafide rühmitus, mis tegutses aastatel 1975–1978.  

Rühmitusele panid aluse Galina Kuljus, Boriss Telitsõn ja Jevgeni Klimov, hiljem liitusid BEG-iga Ene Kärema ja Tiit Paalmäe. 

BEG-i näitusi korraldati näiteks Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis (ERKI) ja Pegasuse kohvikus. BEG-i fotosid iseloomustasid mitmed sisu-uuendused, näiteks aktifotod (avangardistlikus stiilis).

## Viited
4Energia

**4Energia** (kasutatakse ka nimekuju **Nelja Energia**) on Eesti energeetikaettevõte, mis tegeleb taastuvenergia arendamisega. Selle peakontor asub Tallinnas. Ettevõtte nimi viitab neljale taastuvenergia liigile: tuul, vesi, biomass ja päike. 
Ettevõte keskendub taastuvenergia arendamisele Balti riikides. Ettevõtte tegevjuht on Martin Kruus.

Nelja Energiale kuulub 17 tuuleparki Eestis ja Leedus koguvõimsusega 287 MW, biomassil töötav 3,9 MW elektri ja 19,2 MW soojuse koostootmisjaam Lätis ning 140 000-tonnise aastatoodanguga puidugraanulitehas. Peale selle arendab ettevõte Eestis kaht biogaasil töötavat elektrijaama – Oisus ja Vinnis.

2018. aastal läks Nelja Energia 493 miljoni euro eest Eesti Energia omandusse.

 

## Viited

## Välislingid
*Ettevõtte koduleht
Allan Pettersson

**Gustaf Allan Pettersson** (19. september 1911 – 20. juuni 1980) oli Rootsi helilooja.

Ta sündis sepa neljalapselises perekonnas Granhammari mõisas umbes 35 km kaugusel Stockholmist, kuid kasvas vaestes oludes üles Stockholmis, kuhu jäi kogu eluks. Ta ütles ise oma lapsepõlve kohta, et ta pidi muusika asemel õppima sepatööd, tema isa oli alkohoolik, kuid ema vaga naine, kes laulis ja mängis oma lastega.

1930. aastal hakkas ta õppima viiuli- ja vioolamängu ning kontrapunkti ja harmooniat Stockholmi konservatooriumis. Ta sai silmapaistvaks vioolamängijaks, kuid juba 1930. aastatel hakkas kirjutama ka laule ja kammermuusikat. Teise maailmasõja puhkedes õppis ta Pariisis vioolat. 1940. aastatel töötas ta viiuldajana Stockholmi Kontserdiühingu orkestris ja võttis komponeerimise eratunde Karl-Birger Blomdahlilt ja Otto Olssonilt. Tema tähtsamad teosed sellest kümnendist olid 24 laulu tsüklis "Barfotasånger" ('paljajalu laulud'; 1943–1945) ning kontsert viiulile ja keelpillikvartetile (1949).

1951. aastal kirjutas ta esimese oma seitsmeteistkümnest sümfooniast, kuid jättis selle lõpetamata. Samal aastal läks ta Pariisi kompositsiooni õppima. Rootsi naasis ta 1953. aastal ja sel aastal diagnoositi ta polüartriit. 1962. aastaks, kui valmis tema viies sümfoonia, oli ta tervis tõsiselt halvenenud. Petterssoni menukaim teos oli tema seitsmes sümfoonia (1966–1967), mille esitusi on rohkem salvestatud kui tema teisi teoseid ning mis tõi talle rahvusvahelise tuntuse.

1970. aastal oli ta pärast üheksanda sümfoonia valmimist üheksa kuud haiglaravil, kus alustas kümnenda kirjutamist. See valmis 1972. Oma elu viimasel kümnendil kirjutas ta veel kaheteistkümnenda sümfoonia (1973) segakoorile ja orkestrile, kantaadi "Vox Humana" Ladina-Ameerika luuletajate tekstidele (1974), kontserdid viiulile ja orkestrile (1977–1978) ning vioolale ja orkestrile (1979).

Petterssoni seitsmeteistkümnes sümfoonia jäi lõpetamata, sest 68-aastaselt ta suri.
Ärgake, Baltimaad

**"Ärgake, Baltimaad"** (läti keeles "Atmostas Baltija"; leedu keeles "Bunda jau Baltija") on kolmes keeles esitatav Baltimaade laul, mille muusika autor oli Boriss Rezņiks ning sõnade autor Valdis Pavlovskis. Leedu keelde tõlkis sõnad Stasys Povilaitis ja eesti keelde Heldur Karmo.

Laul loodi Balti keti jaoks, mis väljendas suurt protesti Nõukogude okupatsiooni vastu ning Baltimaade iseseisvuspüüdlust Molotovi-Ribbentropi pakti 50. aastapäeval. Laulu nimetatakse ka **Baltimaade ühishümniks**. 

Eesti keeles laulis seda Tarmo Pihlap, läti keeles Viktors Zemgals, leedu keeles Žilvinas Bubelis. 

Rezņiks palus algul eestikeelset osa laulma Erich Kriegeri. Krieger keeldus ja soovitas enda asemele Pihlapit. 

## Välislingid
*"Ärgake, Baltimaad" video YouTube'is
*Einar Ellermaa. Eksabikaasa Evi Pihlap: Tarmo jäi mulle lähedaseks oma viimse hetkeni, Delfi, 27. aprill 2017
Lõimetsa

**Lõimetsa** (18. sajandi kaartidel *Löimetz*) oli küla Pilistvere kihelkonnas. Tänapäeval asuvad küla maad Tallinna–Tartu maantee ääres Järva vallas Käsukonna ja Imavere vahel ja on Jalametsa küla koosseisus.

Lõimetsa külast läks tee Tallinna–Tartu maantee lääneküljelt Tammeküla kaudu Laimetsa mõisa ja Tallinna–Tartu maantee idaküljelt Jalametsa mõisa ja Jalametsa külasse. 18.sajandi kaardi järgi oli Lõimetsa külas kõrts.

Geograafilised koordinaadid on . 

Lõimetsa külast lõunas Tallinna–Tartu maantee idaküljel paiknes Kiksvere (mõnel uuel kaardil ka Kikevere, mitte segamini ajada Kiigeverega). 1892. aastal ehitas Kikevere õigeusu kogudus Kikevere Jumalaema Uinumise kiriku, mille puidust hoone põletati maha juulis 1941.

## Ajalugu
Aprillist 1931 arvati kaks Pilistvere kihelkonna keskel asunud Põltsamaa kihelkonna Adavere valla lahus maatükki (Lõimetsa küla, Suurküla ja Ojaküla) Imavere valla koosseisu.

## Vaata ka
*Tammeküla
*Laimetsa

## Viited
Tuuleenergia Eestis

2020 oli Eestis tuuleenergia elektrijaamade koguvõimsus 320 MW. Töös olevate tuuleenergia allikate koguvõimsus Eestis on 184 MW, ligikaudu 546 MW väärtuses projekte on arendamisel. Kõik senised tuulepargid asuvad maismaal, veekogudes on plaanis tuulepargid ehitada Peipsi järvele ja Läänemerele Hiiumaa lähedale.

Pakri tuulepark asub Paldiskis, Pakri poolsaare tipus, vana tuletorni lähedal. See koosneb kaheksast tuuleturbiinist, mille koguvõimsus on 18,4 MW.

## Veepealne tuuleenergia
Kokku on Eestisse planeeritud kolm suuremat projekti, mille koguvõimsus on 1490 MW: 700 MW Nelja Energia projekt Hiiumaa lähedal, 600 MW Eesti Energia projekt Liivi lahel ja 190 MW veepealne tuulepark Eesti läänerannikul, mille rajajaks on Neugrund OÜ.

## Statistika

Alljärgnevas tabelis on näidatud Eestis tuulepargite paigaldatud võimsus ja elektrienergia tootmine:

## Viited

## Välislingid
*2024 Tuuleenergeetika arendamiseks täiendavate alade kaardistamine, Keskkonnaagentuur
Propedeutika

**Propedeutika** on eelõpetus. Tavaliselt mõeldakse **propedeutika** all sissejuhatavaid teadmisi mõne teadusala kohta.

## Viited
Leszek Drogosz

**Leszek Melchior Drogosz** [l'ešek m'elhior dr'ogoš] (6. jaanuar 1933 Kielce – 7. september 2012 Kielce) oli Poola poksija ja filminäitleja.

Drogosz oli kokku kaheksakordne Poola meister – I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1952. aastal ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1954–1955, 1958, 1960–1961, 1964 ja 1967. Ta esindas aastatel 1952–1960 maavõistlustel Poolat 33 korda ning võitis neist 30 ja kaotas 3 kohtumist.

Drogosz sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) pronksmedali 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Juri Radonjakile (NSV Liit) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.

Ta võistles sulgkaalus (kuni 57 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Sergio Caprarile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Vladimir Jengibarjanile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Drogosz võitis I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 10. Euroopa meistrivõistlustel (Varssavi, 1953) ning II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) ja 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks.

Drogosz on tegutsenud ka filminäitlejana. Ta on mänginud 15 Poola filmis, sealhulgas ka mitmes poksiteemalises filmis.

## Viited

## Välislingid
* 
*Leszek Drogosz filmid lehel ''Internet Movie Database''. Inglise keeles
Taihō Kōki

**Taihō Kōki** (jaapani keeles 大鵬 幸喜; sünninimega **Kōki Naya** 納谷 幸喜 *Naya Kōki* või ukrainakeelse nimega **Іван Боришко** *Ivan Borõško*; 29. mai 1940 Shikuka – 19. jaanuar 2013 Tōkyō) oli Jaapani elukutseline sumomaadleja, *[[yokozuna]]*.

Ta sündis jaapanlasest ema ja ukrainlasest isa pere noorima pojana Sahhalini saarel Shikukas. 1945. aastal okupeeris Nõukogude Liit Sahhalini saare. Isa vahistati ja represseeriti, ema kolis lastega Hokkaidō saarele Teshikagasse.

Ta sai 48. yokozunaks 1961. aastal 21-aastaselt ning võitis 32 turniiri aastatel 1960–1971, mis oli 2015. aastani rekord. Ta võitis kahel korral kuus turniiri järjest. 

Ta oli 1,87 m pikk ja kaalus karjääri tipus olles 153 kg.

## Välislingid
*Sportlase tutvustus Jaapani Sumoliidu kodulehel (inglise keeles)
Owl City

**Owl City** on Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja ja multiinstrumentalisti Adam Youngi 2007. aastal alustatud ühemeheprojekt elektronmuusika vallas.

Young tegutseb Owatonnas Minnesota osariigis. 

Oma laulude avalikustamist alustas ta Myspace'is.

Owl City debüütalbum "Ocean Eyes", mille hitiks sai laul "Fireflies", ilmus 2009. aastal. 

2011. aastal avaldas Owl City kolmanda stuudioalbumi "All Things Bright and Beautiful". Sellele järgnes 2012. aastal avaldatud "The Midsummer Station".

Viljeldavad žanrid on elektronmuusika, sündipop ja popmuusika.

## Koosseis
Adam Young – eeslaulja, programmeerimine, klahvpillid, klaver, süntesaatorid, kitarrid, bassikitarr, löökriistad, vibrafon

Kuigi Young kirjutab, komponeerib, salvestab ja toodab kogu Owl City muusikat ise, toetab teda lavaesinemiste ajal rühm muusikuid.

Praeguse ringreisi liikmed:
*Breanne Düren – klahvpillid, taustalaulja
*Daniel Jorgensen – kitarr, vibrafon, bass
*Jasper Nephew – kitarr
*Steve Goold – trummid

Endised ringreisi liikmed:
*Casey Brown – trummid
*Laura Musten – viiul
*Hannah Schroeder – tšello
*Matt Decker - trummid
*Austin Tofte - klahvpillid, vokaal

## Albumid
*Maybe I'm Dreaming (2008)
*Ocean Eyes (2009)
*All Things Bright and Beautiful (2011)
*The Midsummer Station (2012)
*Mobile Orchestra (2015)
*Cinematic (2018)
Raimo Nõu

**Raimo Nõu** (sündinud 3. novembril 1979 Keilas) on eesti sporditegelane ja -ajakirjanik.

Ta lõpetas aastal 1999 Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasiumi ja õppis aastatel 1999–2000 Tartu Ülikooli ajakirjandusosakonnas.

Ta töötas aastatel 1999–2000 FC Flora kommertsdirektorina ja Jalgpalliliidu projektijuhina, 2002–2005 ja 2006–2009 Eesti Spordiseltsi Kalev turundusjuhina ja spordidirektorina.

Aastatel 1996–1999 oli ta Spordilehe reporter ja tegevtoimetaja, 1998 Postimehe reporter ja 2005–2006 sporditoimetuse juhataja ning 2001 Eesti Spordi Infolehe tegevtoimetaja.

Raimo Nõu on olnud Spordiajakirjanike Liidu liige (1999), Jalgpalliklubi Tallinna Kalev juhatuse liige (2002–2016) ja klubi president (2008–2016), Eesti Jalgpalli Liidu naiste- ja amatöörjalgpalli komisjoni liige, Kalevi Keskstaadioni direktor (2008–2012) ja Eesti Spordiseltsi Kalev juhatuse liige (2010–2013).

Jalgpalliklubi Põhja-Tallinna JK Volta asutaja ning juhatuse liige. 2016 ajakirja Kalevlane peatoimetaja.

2018. aastal tunnistas ta Sõle spordikeskuse endisele juhile Toomas Ristlaanele altkäemaksu andmist.

## Teoseid
*"Atlanta'96. XXVI olümpiamängud" (1996, kaasautor), 
*"Nagano 1998. XVIII taliolümpiamängud" (1998, kaasautor)

## Viited

## Välislingid
*
Adam Young

**Adam Young** (sünninimega **Adam Randal Young**; sündinud 5. juulil 1986 Owatonnas) on USA muusik, multiinstrumentalist, tootja, laulukirjutaja, laulja ja projekti Owl City looja. Ta on olnud muusikas aktiivne alates aastast 2007.

## Välislingid
* Ametlik koduleht
Tor Ulven

**Tor Ulven** (14. mai 1953 Oslo – 18. mai 1995 Oslo) oli norra kirjanik.

Ulven debüteeris 1977. aastal luulekoguga "Skyggen av urfuglen" ("Iidse linnu vari"), tema varast loomingut mõjutas suures osas André Breton ja sürrealism. 

1980. aastatel kujunes Ulvenil välja oma eripärane kirjutamisstiil, mis on väga minimalistlik. 

Tema luule käsitleb peamiselt surma, tühjust ja eksistentsiaalset ängi. Peale luuletuste on ta kirjutanud ka lühiproosat, esseesid ja ühe romaani. 

Tor Ulvenit peetakse üheks 20. sajandi Norra olulisemaks ja omapärasemaks kirjanikuks.

## Teosed
* 1977 Skyggen av urfuglen (luulekogu)
* 1980 Etter oss, tegn (luulekogu)
* 1981 Forsvinningspunkt (luulekogu)
* 1987 Det tålmodige (luulekogu)
* 1988 Gravgaver (lühiproosa)
* 1989 Søppelsolen (luulekogu)
* 1990 Nei, ikke det (novellid)
* 1991 Fortæring (proosaluule kogu)
* 1993 Avløsning (romaan)
* 1994 Vente og ikke se (novellid)
* 1995 Stein og speil (proosaluule kogu)
* 1996 Etterlatte dikt (luulekogu)
* 1997 Essays (esseed)
* 2000 Samlede dikt (kogutud luuletused)
* 2001 Prosa i samling (kogutud proosateosed)

## Teosed eesti keeles
* 2012 "Sinagi kuulud kiviaega. Også du hører til steinalderen", tõlkinud Carolina Pihelgas (kakskeelne valikkogu)

## Tunnustus
* 1987 Gyldendals legat
* 1990 Hartvig Kirans minnepris
* 1993 Obstfelderprisen
* 1995 Doblougi preemia

## Viited
Ilmar Moss

**Ilmar Moss** (sündinud 3. juunil 1935 Räpinas) on Eesti laulu- ja tantsupidude üks korraldajaid ning koorimuusika edendaja. 

Moss lõpetas 1968. aastal Tallinna Muusikakooli akordionieriala. Aitas aastatel 1962–2003 korraldada üldlaulu- ja üldtantsupidusid. 

Ilmar Moss oli aastatel 1962–1966 üldlaulupeo büroo juht, 1991–1998 Eesti üldlaulupeo direktsiooni juht ja 1998–2003 Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juht. Töötas aastatel 1979–1988 Eesti NSV kultuuriministri asetäitjana. 
Moss on olnud ka Eesti Kooriühingu tegevdirektor.

## Tunnustus
* 1975 – Eesti NSV teeneline kultuuritegelane
* 2003 – Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium
* 2003 – Valgetähe IV klassi teenetemärk
* 2004 – Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri aastapreemia (laulu- ja tantsupidude järjepidevuse hoidmise ning Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutuse juhtimise eest)

## Viited


## Välislingid
* Laulupidude korraldaja Ilmar Moss pani ameti maha. Postimees, 3. september 2004
Georg (Saksi hertsog)

**Georg**, ka **Georg Habemik** (saksa *Georg der Bärtige*; 27. august 1471 Meißen – 17. aprill 1539 Dresden) oli Saksi hertsog 1500–1539 Wettini dünastia albertiini liinist. 

Georg sündis Meißenis hertsog Albrecht Vapra pojana ning seoses isa viibimisega sõjaretkedel osales hertsogiriigi valitsemises juba 1488. aastast. Tema noorem vend Heinrich päris võimu osa Friisimaa üle, ent 1505. aastal leppisid vennad kokku, et Georg saab võimu ka Friisimaa valduste üle, samas kui Heinrich piirdub Freibergi ja Wolkensteini ametkondade valitsemisega Saksimaal.

Georg oli haritud valitseja, ta oskas ladina keelt ning huvitus usuasjust. 1520. aastatel kujunes temast üks veendunumaid Martin Lutheri poliitika vastaseid, sest kuigi ta toetas katoliku kiriku reformimist, ei soovinud ta nii radikaalseid uuendusi nagu Luther. Kuni surmani püüdis Georg reformatsiooni oma valdustes takistada ning lasi Leipzigi ja Dresdeni trükikodades välja anda rohkelt luterlusevastast kirjandust, mõni nendest traktaatidest oli ka tema enda kirjutatud. Georgi kirikureformipoliitika polnud siiski kuigi edukas, sest luterluse keskus Wittenberg asus tema valduste lähedal ning 1520. ja 1530. aastatel oli keiser Karl V poliitiline tegevus impeeriumis väga piiratud, kuna ta viibis enamasti Hispaanias.

Georg oli 38 aastat abielus Poola kuninga Kazimierz IV tütre Barbaraga. Kui too 1534. aastal suri, kasvatas Georg endale leina märgiks habeme, mille tõttu sai ka oma hüüdnime. Georgi katoliiklik reformipoliitika ei jätkunud pärast tema surma, sest tema mõlemad pojad, Johann ja Friedrich, surid enne teda. Tema valdustes päris võimu luterlikult meelestatud vend Heinrich Vaga, kes viis seal läbi reformatsiooni.

Georgi teine noorem vend Friedrich oli 1498–1510 Saksa ordu kõrgmeister. Saksi kuurvürst Friedrich Tark oli tema onupoeg.
Henn Tiivel

**Henn Tiivel** (sündinud 14. mail 1937 Valgamaal Helme vallas) on Eesti rahvatantsujuht ja üldtantsupidude korraldaja.

Esimene kokkupuude tantsuga oli tal Hummuli algkoolis, kus õpetaja Juta Talviste õpetas õpilastele võimlemist, tantsu ja ringmängu . Kõrghariduse omandas Tallinna Pedagoogilises Instituudis, mille lõpetas tööõpetuse, joonistamise ja joonestamise õpetaja kutsega. 

Henn Tiivel on kuulunud 1970. aastast üldtantsupidude korraldusmeeskonda.  Ta oli 2009. aastal üldtantsupeo idee autor ja peo aujuht.  

Tiivel on olnud Tartu Ülikooli Rahvakunstiansambli tantsutreener. Ta nõustab Pärnus tegutsevat rahvatantsurühma Tuurit-Tuurit .

Ta on töötanud ka Tartu 5. Keskkoolis joonestamise ja kunstiajaloo õpetajana.

## Tunnustus
*2004 Valgetähe III klassi teenetemärk
*2009 Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium

## Viited

## Välislingid
*Tantsijad räägivad oma keelt Järva Teataja, 22. aprill 2006.
* Henn Tiivel – 75. Kultuur ja Elu nr 2, 2012
Järva Teataja

**Järva Teataja** on Eesti kohalik ajaleht, mis ilmub Järva maakonnas ja kajastab maakonna sündmusi. Ajalehe väljaandja on AS Eesti Meedia.

Järva Teataja asutati 1926. aastal põllumeeste ja asunike häälekandjana, kuid muutus mõne aastaga kogu Järvamaa häälekandjaks. 

Lehest saab lugeja aimu Järva maakonna inimestest, majandusest, poliitikast, kultuurist, koolielust, spordisaavutustest. Ajaleht ilmub kolm korda nädalas: teisipäeval, neljapäeval ja laupäeval. 

Ajalehe toimetus asub Paides. Ajalehe peatoimetaja on Tiit Reinberg. 

## Nimed
Lehel on aegade jooksul olnud mitmeid nimesid:
*1926–1940 Järva Teataja
*1941 Töötav Järvalane
*1941–1944 Järva Teataja
*1944–1945 Uus Järvalane
*1945–1950 Järvalane
*1951–1956 Stalinlik tee
*1956–1989 Võitlev Sõna
*aastast 1989 Järva Teataja 

## Viited

## Välislingid
*Järva Teataja veebiväljaanne (vaadatud 19.01.2013)
*AS Eesti Meedia koduleht
Leegajus

**Leegajus** oli aastatel 1971–1995 tegutsenud eesti rahvamuusikaansambel. 

Ansambel viljeles ehedat rahvalaulu ja rahvapillimuusikat. Esitati ka leedu, läti, vene, liivi, vadja, isuri, karjala, vepsa, soome muusikat. Eheda rahvamuusika saavutamiseks tehti eeltööd muuseumifondides.

Enamiku tegutsemisaja jooksul (1972–1992) oli neil umbes 20 liiget.

Ansambli kunstilised juhid on olnud Igor Tõnurist, Kristin Kuutma.

## Tunnustus
*1977 NSV Liidu taidlusfestivali laureaat

## Viited

## Viited
Anastassia Morkovkina

**Anastassia Morkovkina** (sündinud 6. aprillil 1981) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur. Ta on alates 2022. aastast Eesti naiste jalgpallikoondise peatreener.

Ta mängis Naiste Meistriliigas klubis Pärnu JK.

Aastatel 1997–2012 oli ta Eesti võistkonna kapten. 

Morkovkina tuli mängijana 15 korda Eesti meistriks ja valiti 8 korda Eesti parimaks naisjalgpalluriks. Eesti koondises mängis ta 75 mängus ja lõi 40 väravat.

## Tunnustus
*Aasta parim naisjalgpallur 1997, 2000, 2002, 2003, 2004, 2005, 2009 ja 2010

## Viited
New Yorgi Eesti Meeskoor

**New Yorgi Eesti Meeskoor** on New Yorgi Eesti majas tegutsev meeskoor, mis asutati aastal 1950. 

Meeskoori esimene juhataja oli August Ruut. Suuremat edu – nii Ameerikas kui ka Euroopas – saavutas koor aastatel 1952–1962, mil koori juhtis Manivald Loite. Koori on hiljem juhtinud Erik Veski, Endel Stafenau, Valdeko Kangro, Peeter Paul Lüdig, Maaja Duesberg-Roos, Lembit Koorits. 

## Vaata ka
*New Yorgi Eesti Naiskoor

## Viited
Raevangla fotomuuseum

**Fotomuuseum** on Tallinnas endises Raevanglas asuv muuseum, mis on asutatud 1980. aastal. Fotomuuseum on Tallinna Linnamuuseumi filiaal.

1983. aastal avas Tallinna Linnamuuseum Raevanglas fotoosakonna, mis kandis 1991. aastast nime **Raevangla fotomuuseum**.

Raevangla mõlemal korrusel on püsiekspositsioonid, mis tutvustavad Eesti fotograafia ajalugu aastatel 1840–1940. Peale fotode on eksponeeritud ka tolleaegset fotovarustust, näiteks vanaaegseid kaameraid.

Fotomuuseumi galeriis ja suvehooajal ka fotohoovis toimuvad näitused ja üritused. 

## Viited

## Välislingid

*Fotomuuseumi tutvustus (vaadatud 19.01.2013)
Veski posti raudteepeatus

**Veski posti raudteepeatus** (ka nimega *Lutheri post*) oli raudteepeatus Tallinna Kesklinnas kitsarööpmelisel Tallinna–Viljandi raudteeliinil. 

Veski posti raudteepeatusest läks raudteeliin Tallinn-Sadama raudteejaama, vahepeal oli Odra raudteepeatus.

Veski posti raudteepeatusest ehitati hiljem harutee Dvigateli postini (Lasna e Ülemiste jaama).

## Vaata ka
* Kitsarööpmeline raudtee Eestis

## Viited
Leszek Błażyński

**Leszek Błażyński** (5. märts 1949 Ełk – 6. august 1992 Katowice) oli Poola poksija.

Błażyński oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) kokku kahekordne Poola meister aastatel 1971 ja 1973. Ta esindas aastatel 1971–1974 maavõistlustel Poolat 12 korda ning võitis neist 10 ja kaotas 2 kohtumist.

Błażyński sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) pronksmedali 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Georgi Kostadinovile (Bulgaaria) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja ning 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Leonard Randolphile (USA) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja

Błażyński osales kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2. maailmameistrivõistlustel (Belgrad, 1978), kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Fazlija Šaćirovićile (Jugoslaavia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Błażyński võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) 22. Euroopa meistrivõistlustel (Halle, 1977) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks. Ta sai kärbeskaalus (kuni 51 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Juan Francisco Rodríguezele (Hispaania). Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Nikolai Lodinile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.

Błażyński lõpetas 6. augustil 1992 elu enesetapuga.
## Viited

## Välislingid
*
New Yorgi Eesti Naiskoor

**New Yorgi Eesti Naiskoor** on New Yorgi Eesti Majas tegutsev naiskoor, mis asutati aastal 1950.

Naiskoor on peale ilmaliku muusika esitanud ka vaimulikku muusikat.

Koori on dirigeerinud Meta Tari-Noorkukk, Maimo Miido, Valdeko Kangro. Praegu (2012) on koorijuht Andrejs Jansons.

## Vaata ka
*New Yorgi Eesti Meeskoor

## Viited
M252 miinipilduja

**M252** on Ameerika Ühendriikides Suurbritannia algversiooni L16 järgi valmistatud 81mm kerge miinipilduja.

Miinipilduja on tüüpilise ehitusega. Kasutusele võetud vanema miinipilduja M29 asemel 1986.–1987. aastal. 2011. aastal valmis uus kergematest materjalidest versioon M252A1.

Taktikalis-tehnilised andmed:

* Kaliiber 81 mm
* Raua pikkus 1270 mm
* Laskekaugus 93-5935 m
* Maksimaalne laskekiirus 20 lasku/min
* Kestev laskekiirus 8–15 lasku/min
* Kaal 41,3 kg
* Meeskond 5 inimest
Lasn

**Lasn** on eesti etnograafias eri kuju ja otstarbega puulabidas.

Lasn oli kasutusel mitmel otstarbel, aganate tampimiseks kasutati aganalasna, leivaküpsetamiseks oli abiks leivalasn, õlgkatuse ehitamisel oli abivahendiks katuselasn jne.

Läänemurdes ja saarte murdes tähendas lasn ka vankri rattapaare ühendavat vahepuud ehk **keelikat** 
.
 
## Vaata ka
* Labidas

## Viited

## Välislingid
* Aganalasn.  Muhu Muuseum 
* Katuselasn. Hiiumaa Muuseum
* Tambilasn. Hiiumaa Muuseum
* Leivalasn.  Eesti Vabaõhumuuseum
Leivalabidas

**Leivalabidas** ehk **(leiva)lasn** on pika varre ja ovaalse või ümara labaga puulabidas, mida kasutati leiva küpsetamisel leiva ahjupanemiseks ja väljatõstmiseks. Oli Euroopas üldtuntud, Eestis kasutati kuni 20. sajandi keskpaigani, mil lõpetati kodune leivaküpsetamine. 

## Vaata ka
* Labidas
* Lasn
* Katuselasn

## Viited
B-455

**B-455** on Iisraelis Soltami tehases (Soome Tampella tehase mudeli järgi) valmistatud 81 mm miinipilduja.

## Põhilised taktikalis-tehnilised andmed

* Kaliiber 81 mm
* Maksimaalne laskekaugus 4900 m
* Laskekiirus 15–20 lasku/min
* Kaal 45 kg
* Meeskond 5 

## Välislingid

* http://www.mil.ee/et/kaitsevagi/tehnika/relvad/81-mm-miinipilduja