Ilia II

**Ilia II** (gruusia keeles ილია II; 4. jaanuar 1933 Vladikavkaz – 17. märts 2026 Thbilisi) oli Gruusia õigeusu kiriku eestseisja alates 1977. aastast. Tema tiitel oli Mtshetha ja Thbilisi metropoliit, kogu Iveeria katolikos-patriarh. Tema kodanikunimi oli **Irakli Gudušauri-Šiolašvili** (ირაკლი ღუდუშაური-შიოლაშვილი). 

## Elulugu
Ta sündis mõjukas Ida-Gruusia mägilaste perekonnas, mis on suguluses Gruusia kuningadünastia Bagratiididega. 1952 läks ta Moskvasse teoloogiat õppima. Ta lõpetas selle ja tegi kiiresti vaimulikuna karjääri. 1957 pälvis ta munkdiakoni, 1959 munkpreestri, 1961 iguumeni ja hiljem arhimandriidi tiitli. 1960. aastast oli ta preester Bathumis, 26. augustil 1963 valiti ta Bathumi ja Šemokmedi piiskopiks ja ühtlasi määrati ta patriarhi vikaariks. Samal aastal avati Gruusia ainus vaimulik õppeasutus Mtsheta Teoloogiline Seminar ja Ilia sai selle esimeseks rektoriks. Sel ametikohal töötas ta kuni 1972. 1967 valiti ta Suhhumi ja Abhaasia piiskopiks ning 1969 sai ta metropoliidi tiitli.

Pärast David V Devdariani surma valiti ta 25. detsembril 1977 Gruusia katoolikos-patriarhiks. Ta alustas kirikureforme, mis võimaldasid Gruusia õigeusu kirikul vähendada sõltuvust nõukogude ideoloogiast. Ühtlasi suurenes kiriku mõju ja maine ühiskonnas. 1988. aasta seisuga oli Gruusias 1–3 miljonit usklikku, paarsada kirikut, 4 munga- ja 3 nunnakloostrit, üks vaimulik seminar, 180 vaimulikku, 40 munka ja 15 nunna. 1978–1983 oli Ilia II Maailma Kirikute Nõukogu kaaspresident.

Nõukogude võimu lõpuaastatel osales Ilia II aktiivselt ühiskondlikus elus. Ta osales 9. aprillil 1989 Nõukogude võimu vastasel meeleavaldusel Thbilisis ja kutsus tagajärjetult üles protestijaid loobuma vastasseisust Nõukogude armee üksustega, et vältida verevalamist. Kokkupõrkes hukkus 20 inimest, peamiselt noored naised, kes rahvahulgas tekkinud paanikas surnuks muljuti, ja vigastada sai sadu inimesi. 1990. aastate alguses toimunud Gruusia kodusõjas kutsus Ilia II kõiki vaenupooli üles hoiduma vägivallast ja probleeme rahumeelselt lahendama.

Ilia II on loomerikas teoloog ja kirikuajaloolane. Ta on pälvinud audoktori kraadi teoloogias New Yorgis asuvast Püha Vladimiri nimelisest Õigeusu Teoloogilisest Seminarist (1986), Kreetal asuvast Teaduste Akadeemiast (1997) ja Pennsylvanias asuvast Püha Tihhoni nimelisest Õigeusu Teoloogilisest Seminarist. 2003 sai ta Gruusia Teaduste Akadeemia auakadeemikuks ja 2007 Teaduslike Uurimuste Edendamise Rahvusvahelise Akadeemia auakadeemikuks.

1997 otsustas Gruusia Õigeusu Kiriku Püha Sinod Ilia II juhtimisel lahkuda Maailma Kirikute Nõukogust, kuigi Ilia II oli 5 aastat olnud selle kaaspresident.

Ilia II tekitas Gruusias beebibuumi, lubades, et ristib isiklikult iga perekonna kolmanda lapse, kes sünnib pärast tema üleskutset. Ristimist patriarhi poolt peavad gruusia õigeusklikud suureks auks.

Ilia II pooldas konstitutsioonilise monarhia taastamist Gruusias. 7. oktoobril 2007 kutsus ta üles Bagratiidide võimu taaskehtestama. Selle dünastia kukutas Venemaa juba 19. sajandi alguses. Sel ajal oli riigis president Mihhail Saakašvili vastu tuntav opositsioon ja paljud tervitasid patriarhi ettepanekut. 

2008. aasta augustis Gruusia sõja ajal kaebas Ilia II Venemaa liidritele ja kirikujuhtidele, et õigeusklikud venelased pommitavad õigeusklikke grusiine. Ühtlasi lükkas ta tagasi Venemaa süüdistused grusiinide korraldatud etnilisest puhastusest Lõuna-Osseetias, nimetades seda puhtaks valeks. Ta õnnistas 1. septembril 2008 meeleavaldusi "Peatage Venemaa", kus kümned tuhanded inimesed moodustasid kõikjal Gruusias inimkette. 

Ilia II käis Moskvas patriarh Aleksius II matustel. 9. detsembril 2009 kohtus ta Venemaa presidendi Dmitri Medvedeviga, mis oli Venemaa ja Gruusia liidrite kõige kõrgema tasemega kohtumine pärast Gruusia sõda. Ilia II teatas hiljem, et ta saavutas Medvedeviga "positiivsed kokkulepped", mis vajavad veel "hoolikat ja diplomaatilist" tööd. 

Ilia II suri 93-aastaselt. Sinodi otsusel maeti ta 22. märtsil 2026 Sioni katedraali Thbilisis.

## Viited