open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gustav Reinhold Robert Taubenheim

**Gustav Reinhold Robert Taubenheim** (21. mai / 1. juuni 1795 Kihlevere mõis Kadrina kihelkond – 17. august / 29. august 1865 Peterburi) oli Eestimaa päritolu Eesti ja Läti vaimulik.

Carl Eduard Napiersky andmetel pärinesid Taubenheimid Meisseni markkrahvkonnast. 16. sajandi teisel poolel on üks selle aadlisuguvõsa liige Saksa palgasõdurite pealikuna rootslaste teenistuses saabunud Eestimaale, kuhu tema järglased jäänudki ning sellest suguvõsast põlvnevaks peab ta ka pastor G. R. R. Taubenheim. Tema isa Carl Friedrich oli Järva-Madise kihelkonna Kurisoo mõisa valitsejaks. 1795. aastal sündis perekonnal Kihleveres poeg Gustav Robert Reinhold. Carl Friedrich oli hiljem ka mõisavalitsejaks (disponent) Hulja mõisas ja Saksi mõisas (mõlemad Kadrina kihelkonnas).

G. R. R. Taubenheim astus 1808. aastal Tallinna elementaarkooli. Ta õppis 1809. aastast Tallinna kreiskoolis ja aastatel 1811–1815 Tallinna Gümnaasiumis. Seejärel sai ta Tallinna Kubermangugümnaasiumi ülemõpetaja Philipp Willigerodi soovitusel koduõpetajaks Hiiumaale Käina pastori Jakob Pontus Halleri perekonda, 1817. aastal siirdus ka Taubenheim koos Halleri poegadega Tartusse.

Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1817–1820 (sai 1819. aastal autasuks hõbemedali). Töötas pärast ülikooli lõpetamist pastor Johan Friedrich Schillingi (1766–1834) Vecpiebalga koolis õpetajana. Aastatel 1823–1834 töötas ta ülemõpetajana Riia kubermangugümnaasiumis. Ordineeriti 1. märtsil / 13. märtsil 1825 pastoriks.

Oli 1824. aastast Riia kubermangugümnaasiumi religiooni ja heebrea keele ülemõpetaja ning aastatel 1825–1834 Riia Jakobi koguduse eesti pihtkonna õpetaja. Aastatel 1834–1865 oli ta Peterburi Peetri koguduse õpetaja ning selle kõrvalt õpetaja Peetri kirikukoolis. Oli Eestlaste Peterburi patriootide ringi liige.

Peterburis sai ta pärast kümneaastast teenistust tsaarilt kuldristi. 1851. aasta suvel, kui Taubenheim tegi pika reisi Jeruusalemma, tuli ta tagasi Egiptuse, Itaalia ja Saksamaa kaudu, kusjuures Müncheni kuninglikus raamatukogus kasutas võimalust väljavõtete tegemiseks sealsest eestikeelsest uue testamendi käsikirjast, et hiljem esineda vastava ettekandega. 

Tema vanem tütar abiellus 1860. aastal kirjamehe ja kunstniku Friedrich Nikolai Russowiga.

Gustav Reinhold Robert Taubenheim suri 1865. aastal Peterburis ja on maetud Volkovo luteri kalmistule Peterburis.

## Viited

## Kirjandus
*Frobeen, Jakob Gottfried: Rigasche Biographieen nebst einigen Familien-Nachrichten, Bd.: 3. Bd 1856-1879, Riga 1881-1884, 
* Leo Tiik, "Gustav Robert Reinhold Taubenheim, üks "Peterburi patrioote"". Keel ja Kirjandus 1972, nr 2, lk 103–105; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
Lusti tamm

**Lusti tamm** on kaitsealune tamm Läänemaal Haapsalu linnas Võnnu külas. 

Puu asukoht on endise Võnnu mõisa pargi taga, Tammela talu maadel, jääb mõisa peahoone varemetest umbes 800 m kagusse.

Puu võeti kaitse alla aastal 1938. 

Puu mõõtmed: tüve ümbermõõt (1,3 m kõrgusel) 451 cm või 470 cm, kõrgus 16 m või 18 m. 

Lusti tamme kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).

Lusti tamme keskkonnaregistri kood on KLO4000385.

## Viited

## Välislingid

*
*Looduskaitse Nõukogu otsus 8. veebruarist 1938 Üksikute puude ja rändrahnude kaitse alla võtmise asjas
*ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine
*Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Jüri Rebane (jurist)

**Jüri Rebane** (kuni 1935. aastani **Georg Rebane**; 28. juuli 1915 Tartu – 3. aprill 2006 Tallinn) oli eesti jurist, ametnik ja sporditegelane.

Lõpetas 1934 Pärnu poeglaste gümnaasiumi (Paul ja Harald Kerese koolivend) ja 1939 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna (cum laude). 1934. aastast oli ta üliõpilasseltsi Liivika liige (Elmar Salumaa akadeemiline poeg), vilistlaskoondise esimees.  

Värvati Punaarmeesse ja II maailmasõja ajal oli Uuralites ehitustööde korraldaja. 1945–1982 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riikliku Plaanikomisjoni (hiljem Plaanikomitee) transpordi ja sideosakonna juhatajana. 1982–1991 Eesti NSV Plaaniinstituudi vanemteadur. Töötanud Statistikaametis ja Tallinna Tehnikaülikoolis. 

Juba lapsepõlves hakkas tegelema spordiga õpetaja Juhan Meimeri õhutusel. Oli kooli spordiringi esimees, 1932. aastast harrastas tennist. Tegutses spordiorganisaatorina, sh Paul Kerese mänedžerina, sh AVRO turniiril. 1946–1975 Tenniseföderatsiooni presiidiumi esimees, 1955–1960 Eesti NSV Spordiföderatsioonide Nõukogu esimees, kuulus Nõukogude Liidu Olümpiakomiteesse.

Avaldanud üle 40 artikli majanduse ja spordi teemadel. 

## Tunnustus
*Kalevi auliige (1964)
*Eesti NSV teeneline sporditegelane (1964)
*Tenniseföderatsiooni auliige (1968). 

## Viited


## Välislingid
* http://www.esbl.ee/biograafia/J%FCri_Rebane
Grissini

***Grissini*** on umbes pliiatsisuurune krõbe nisujahust küpsisepulk. 

Pulgad on pärit Itaaliast Torino piirkonnast.

Grissinid leiutas Lanzo Torines aastal 1697.

## Vaata ka
* Itaalia köök

## Viited
Männiku talu rändrahnud

**Männiku talu rändrahnud** on kolm kivi (rändrahnu) Läänemaal Lääne-Nigula vallas Variku külas. Kivide geograafilised koordinaadid on . Kivid paiknevad Kürema-Sõeru talu õuest umbes 250 m lõunakagus lepikus. Kaks rahnu on itta suunduva karjatee ääres ja kergesti leitavad. Umbes 400 m läände jääb Kiirema männikivi. Kivid võeti kaitse alla aastal 1939. Kivide seisukord on rahuldav.

Kivide mõõdud: 
# kõrgus 2,6 m, ümbermõõt 14,9 m. 
# kõrgus 3,2 m, ümbermõõt 15,0 m. 
# kõrgus 2,7 m, ümbermõõt 19,4 m. 

Kividele on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (2,7 ha).

Männiku talu rändrahnude keskkonnaregistri kood on KLO4000117.

## Kivide uurimisest

# Priit Kohava kirjeldus, 1988. a.
# Haide-Ene Rebassoo uuringud, 1955. a. (andmed TA Looduskaitse Komisjoni arhiivis).
# Enn Pirruse revisjonülevaatus ja mõõdistus, 6.08.1993. a.

## Kirjandust

# *Loodushoid ja turism*. 1939, nr. 6, lk. 352.
# Priit Kohava, *Läänemaa Metsamajandi järelvalvepiirkonna looduskaitse objektid*. Käsikiri. Tallinn 1988. Eesti Metsakorralduskeskus.
# *Riigi teataja*, 1939, nr. 90, lk. 1788.

## Välislingid

*
*Sotsiaalministri otsus üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus. 6. oktoobril 1939.
*
*Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Rein Lüüs

**Rein Lüüs** (16. märts 1935 Tallinn – 8. september 2020) oli eesti tennisist ja ehitusinsener.

Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1959. aastal ehitusinsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi. 

Lüüs oli üliõpilasseltsi Liivika vilistlane.

Ta oli mitmekordne Eesti meister (samuti seenioride klassis) tennises. Aastatel 1954–1963 võistles ta 33 korda Eesti NSV koondises.

## Välislingid
*
Peeter Normak (insener)

**Peeter Normak** (sündinud 10. aprillil 1931 Tallinnas) on eesti insener, majandusteadlane ja ettevõtja. 

Ta on töötanud mitmes Rootsi firmas, sealhulgas ettevõtetes EI AB AEG ja Stockholmi Aurukatlaühing. Ta on paberivabrikant.

Peeter Normak on Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
Aleksander Pae

**Aleksander Pae** (2. august 1916 Jõõpre vald, Pärnumaa – 27. november 2001 Tartu) oli eesti füüsik. 

Ta koostas kõrgkooli õppevahendeid ja õpikuid. 

Ta oli üliõpilasseltsi Liivika vilistlane.
## Tunnustus

* 1996–1997 Tartu Ülikooli medal

## Teosed
* Juhan Lang, H. Marran, A. Mitt, A. Pae [jt]. Füüsika üldkursus. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus, 1959.

## Viited
Armult Reinsalu

**Armult-Eeliks Reinsalu** (kuni 1936 Armult-Feliks Reinberg; 31. mai 1923 Nissi vald – 6. november 2010) oli eesti fotograaf ja matkasportlane. 

## Koostatud ja kirjutatud raamatud
* "Matkamine" 203 lk, Eesti Riiklik Kirjastus 1956
* "Tallinn", Eesti Riiklik Kirjastus 1960 
* "Tallinna juht", 71 lk, Eesti Raamat 1962, 1964, 1968, ("Tallinnan opas" (soome keeles) 1968), tõlkinud Erik Püvi, 
* "Tallinn", 72 lk, Eesti Raamat 1970 (ilmus nii saksa (1963, 1967 ja 1970) kui ka inglise keeles), illustratsioonid Edgar Valter.
* "Hea foto saladus", 260 lk, Valgus 1976
* "Algajale fotograafile", 192 lk, Valgus 1987

## Toimetatud trükiseid
* Valentin Rajasaar "Väike pildiraamat Eestist", 120 lk, Eesti Raamat 1965
* Valentin Rajasaar "A Little Picture-Book of Estonia", (inglise keeles), 120 lk, Eesti Raamat 1965
* Valentin Rajasaar "Pieni kuvakirja Eestistä" (soome keeles), 120 lk, Eesti Raamat 1965, Tõlkinud T. Seljamaa
* "Tallinna Polütehniline Instituut", 175 lk kõvas köites album (eesti, inglise ja vene keeles), Valgus 1967
* Olev Anton "Nii elamegi", 68 lk, Valgus 1970
* "Paide", Eesti Raamat 1970

Ta oli Üliõpilasselts Liivika vilistlane.
K. Jaak Roosaare

**K. (Kaarel) Jaak Roosaare** (sündinud 19. juulil 1954 New York, USA) on Eesti poliitik ja jurist, endine Riigikogu liige aastatel 1992–1995. 

Roosaare sündis väliseestlaste peres ja kasvas üles Ameerika Ühendriikides. Ta lõpetas 1976. aastal Washingtoni Ülikooli kommunikatsiooni ja politoloogia erialal, jätkas samas õpinguid õigusteaduse erialal, saades aastal 1979 *dr. jur.* teadusliku kraadi. Ta on Üliõpilasselts Liivika vilistlane. 

1990. aastal valiti ta Eesti Kongressi ja 1992. aastal Riigikogu liikmeks. Kuni aastani 1995 kuulus ta VII Riigikogu koosseisus ERSP fraktsiooni. 

Ta on kuulunud ERSP-sse. Ajavahemikus 1997 kuni 2005 kuulus ta Põllumeeste Kogusse. Alates 2006. aastast kuulus ta Rahvaliitu ja seejärel EKRE-sse.

2024. aastast kuulub ta erakonda Eesti Rahvuslased ja Konservatiivid.

## Tunnustus
*2006 – Valgetähe V klassi teenetemärk

## Viited
Hans Roosipuu

**Hans Roosipuu** (2. aprill 1931 Tartumaa – 8. juuli 2017) oli eesti spordifotograaf, spordifilmide lavastaja ja filmioperaator. 

Ta õppis Tartu Industriaaltehnikumis, lõpetas 1950. aastal Tallinna 2. keskkooli ja 1966. aastal Moskvas Üleliidulise Riikliku Kinematograafiainstituudi. 

Harrastas Eduard Takkeri juhendamisel ujumist ja veepalli, võitis Eesti meistrivõistlustel teateujumises hõbe- (1951) ja veepallis pronksmedali (1953). 

Töötas aastatel 1953–1957 ajalehe Edasi fotograafina, 1957–1959 Tallinna Televisioonistuudios filmioperaatorina ning 1959–1991 stuudios Tallinnfilm operaatori ja režissöörina. 

Ta oli Eesti Ajakirjanike Liidu (1958), Spordiajakirjanike Föderatsiooni (1965) ja Eesti Kinoliidu liige (1966). Ta oli üliõpilasseltsi Liivika vilistlane.

## Filmilooming
Hans Roosipuu andis ühes või teises rollis panuse 75 dokumentaalfilmi tegemisse, lisaks filmis ta operaatorina 500 ringvaatelõiku.

Spordimehena tulid tal eriti hästi välja spordifilmid, neid jõudis ta teha üle 30. Film "Otsin luiteid" (1972, suusatreener Herbert Abelist) pälvis Cortina d'Ampezzo spordifilmide festivalil hõbekarika, 11 tema filmi on saanud preemia NSV Liidu festivalidel. 

### Filme
* "Ülekanne 56 : 13" (1969)
* "Kümnevõistlejad" (1971)
* "Pentathlon moderne" (1974, autoreid)
* "Korvpallikohtuniku metoodika" (1976)
* "Optimistid" (1976, autoreid)
* "100 m selili kammerorkestri saatel" (1978)
* "Tennis" (õppefilm, 1978)
* "Heerosed" (olümpiavõitjad Aavo Pikkuus, Ivar Stukolkin, Jaak Uudmäe ja Viljar Loor; 1980)
* "Oo, sport, sa oled rahu" (1981)
* "Küljetuul" (1983)
* "Liikumine ja lapsed" (1985)
* "Imetegija võlg" (dokumentaalfilm Riho Suunast; 1987, režissöör, stsenarist, operaator)
* "Eesti partii" (dokumentaalfilm Paul Keresest; 1991, režissöör, operaator)
* "Imet püüdmas" (dokumentaalfilm perekond Šmigunist; 1996, režissöör, stsenarist, operaator)
* "Tempo di valse" (dokumentaalfilm Indrek Pertelsonist; 1999, stsenarist, operaator)
* "Tiim" (dokumentaalfilm Mati Alaverist ja tema meeskonnast; 2006, stsenarist, operaator)

## Tunnustus
* 1981 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
* 2013 – Eesti Kultuurkapitali audiovisuaalse kunsti sihtkapitali elutööpreemia (eesti spordi suurkujude ja -sündmuste talletaja)

## Viited

## Välislingid
*
* 
* Mart Taevere. Vastab Hans Roosipuu Teater. Muusika. Kino. Oktoober 2014
* "Suri spordifilmide lavastaja Hans Roosipuu" Postimees, 10. juuli 2017
Jüri Raudsepp

**Jüri Raudsepp** (30. juuli 1930 Tartu – 1. juuni 2019) oli eesti arst, arstiteadlane ja vaimulik.

Ta lõpetas 1950. aastal Kuressaare Keskkooli. 1956. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Aastatel 1959–1965 oli Moskvas aspirantuuris, kaitses 1965. aastal meditsiinikandidaadi väitekirja. Aastatel 1983–1992 õppis EELK Usuteaduse Instituudis. Ordineeriti 10. veebruaril 1988 aseõpetajaks, õpetaja õigused sai 8. detsembril 1992. 

## Töö
* Kuressaare haigla kirurg 1956–1959
* Teaduslik töötaja ja lastekirurg kuni 1983
* Vaimulikuna on ta teeninud Jüri, Harju-Jaani, Jõelähtme ja Loksa kogudust, olnud Ida-Harju praostkonna abipraost ja praosti kohusetäitja 
* Põhja-Eesti Regionaalhaigla arst-pastor alates 1998
* Tallinna Tehnikaülikooli rahvusvaheliste suhete instituudi maailmareligiooni võrdleva analüüsi õppejõud

Raudsepp oli Eesti Arstide Seltsi ja Eesti Seeniorkirurgide Seltsi liige. Teinud kaastööd ajakirjandusväljaannetele.

## Tunnustus
*2007 Valgetähe IV klassi teenetemärk

## Välislingid
*Jüri Raudsepp tuli usule elus kogetu najal, Eesti Kirik, 03.08.2010
Aleksander Stern

**Aleksander Stern** (sündinud 6. jaanuaril 1948 Kuressaares) on Eesti arst ja poliitik.

Ta on lõpetanud 1972. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.

Ta astus hiljem üliõpilasseltsi Liivika liikmeks.

Ta on olnud asendusliikmenaVIII ja IX Riigikogu liige (Eesti Maarahva Erakond). 

## Isiklikku
Tema isa oli Tallinna Loomaaia direktor Károly Stern.

## Viited
Toivo Toomemets

**Toivo Toomemets** (sündinud 25. juulil 1949 Tartus) on eesti kultuuritegelane ja kunstiajaloolane.

Aastatel 1977–1980 oli Toomemets Tartu Riikliku Kunstimuuseumi direktor. 

Alates 1993. aastast oli ta Eesti Rahvuskultuuri Fondi tegevdirektor.

Ta on üliõpilasseltsi Liivika vilistlane.

## Välislingid
* Tartu Riikliku Kunstimuuseumi töötajad tööprobleeme arutamas Vasakult: muuseumi teadusala asedirektor Eha Ratnik, teaduslik sekretär Ehe Asu, kunstipedagoogika sektori juhataja Virve Hinnov, abikoguhoidja Helgi Kruusmaa, Reet Varblane ja kujutava kunsti kaugõppekursuse juhataja Toivo Toomemets. November 1975
Endel Purju

**Endel Purju** (8. märtsil 1922 Pärnu – 16. aprill 2016) oli eesti majandusteadlane.

Ta lõpetas 1945. aastal Tallinna 9. Keskkooli ja 1949. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna tööstusökonoomika erialal. 

Aastatel 1957–1965 ja 1978–1986 töötas Purju Eesti NSV TA Majanduse Instituudis teadurina ja vanemteadurina, 1965–1978 oli Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna õppejõud. 

Majanduskandidaat (1959), vanemteadur (1964), dotsent (1967).

Purju on kirjutanud ligi 60 majandusteaduslikku uurimust ja artiklit, 7 õppevahendit üliõpilastele. 

Ta oli üliõpilasseltsi Liivika vilistlane.

Aastatel 1999–2002 oli ta Pärnu linnavolinik. 

## Isiklikku
Tema poeg on Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduse professor Alari Purju.
Andres Öpik

**Andres Öpik** (4. mail 1947 Tallinnas – 28. jaanuar 2023) oli eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (2013).

## Elulugu
Andres Öpik lõpetas 1965. aastal Tallinna 2. Keskkooli. Keskkooliõpingute ajal oli tal ühtlasi võimalus õppida Hans Pöögelmanni nimelises elektroonikatehases pooljuhtseadiste koostajaks, kus õpe hõlmas ka teoreetilisi tunde, sealhulgas pooljuhtide füüsikat. Just see ajendas teda edasi õppima elektroonika erimaterjalide tehnoloogiat Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiateaduskonnas, mille lõpetas 1970. aastal. 1980. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis keemiakandidaadi väitekirja „Vase ja indiumiga legeeritud CdSe defektstruktuuri uurimine“
. Järeldoktorantuuri läbis Andres Öpik aastatel 1983–1984 Helsingi Tehnikaülikoolis. 

Aastatel 1970–1992 töötas Andres Öpik Tallinna Polütehnilise Instituudi / Tallinna Tehnikaülikooli keemiateaduskonnas füüsikalise keemia kateedris inseneri, assistendi, vanemõpetaja ja dotsendi ametikohtadel. 

Aastatel 1991–2002 oli ta keemiateaduskonna dekaan ja 2002–2014 keemia- ja materjalitehnoloogia teaduskonna dekaan. Aastatel 1992–2019 oli ta Tallinna Tehnikaülikooli füüsikalise keemia professor ja 2019. aastast Tallinna Tehnikaülikooli materjali- ja keskkonnatehnoloogia instituudi vanemteadur ning emeriitprofessor. 

Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks tehnikateaduste alal valiti Andres Öpik 2013. aastal. Ta kuulus informaatika ja tehnikateaduste osakonda, oli akadeemia energeetikakomisjoni liige. Aastatel 2014–2020 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia juhatuse liige. 

Ta oli ka Tallinna Linnavolikogu 7. koosseisu Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni aseesimees. 

Andres Öpik oli Üliõpilasselts Liivika vilistlane.

## Teadustöö
Andres Öpiku teadushuvid olid seotud molekulaarselt jäljendatud polümeermaterjalide omaduste uurimise, valmistamise ja rakendustega.

Tema juhendamisel kaitsti 13 doktoritööd. Temalt ilmus ligi 250 teaduspublikatsiooni ja mitu kõrgkooliõpikut. Ta oli kolme patentse leiutise autor.

### Teadusorganisatsiooniline ja -administratiivne tegevus
Ta oli Eesti kõrghariduse hindamise nõukogu liige (2003–2011), doktorikoolide „Uued tootmistehnoloogiad ja protsessid“ ja „Funktsionaalsed materjalid ja tehnoloogiad“ juht (2005–2009, 2010–2014), Tallinna tehnikaülikooli nõukogu liige (2005–2014), Eesti teadusfondi ekspert (2005–2011), Eesti teaduskompetentsi nõukogu ekspert (2006–2011). Alates 2015. aastast oli ta Tallinna Tehnikaülikooli nõukogu liige.

## Tunnustus
*2006 Valgetähe IV klassi teenetemärk
*2007 Tallinna Tehnikaülikooli teenetemedal Mente et Manu

## Isiklikku
Andres Öpik oli teaduste akadeemia ajaloos esimene akadeemikute kolmanda põlve esindaja: tema isa, energeetikateadlane, tehnikadoktor ja professor Ilmar Öpik (1917–2001) oli akadeemik 1967. aastast ja tema vanaonu astronoom Ernst Öpik (1893–1985) TA asutamisest 1938. kuni selle likvideerimiseni 1940. aastal. Vanaisa Paul Öpik oli pankur, aastatel 1925–1928 Eesti Panga direktor.

## Viited
Irene Lill

**Irene Lill** (sünninimi **Irene Allikas**; sündinud 24. oktoobril 1958 Jaltas) on eesti tehnikateadlane.

## Haridus
Ta õppis Tallinna 7. Keskkoolis 1965–1973, NSV Liidu saatkonna juures asuvas keskkoolis Varssavis 1973–1975, Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonnas tööstus- ja tsiviilehituse erialal 1975–1981; magistrantuur 1994; doktorantuur 2000–2004. Tehnikateaduste doktor 2004.

## Töökäik
Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudi laborant 1975–1977.
Tallinna Tehnikaülikoolis 1977–…: ehitustehnoloogia kateedri laborant 1977–1980, insener 1980–1981, laboratooriumi juhataja 1981–1982, assistent 1982–1989, vanemõpetaja 1989–1991; ehitustootluse instituudi lektor 1991–2004, dotsent 2004-2005, professor 2005–2016, ehitustehnoloogia õppetooli hoidja 2004–2005, juhataja 2005–2016, instituudi direktor 2006–2016; aastast 2017 ehituse ja arhitektuuri instituudi professor (alates 2021 täisprofessor tenuuris) ja ehitusprotsessi uurimisrühma juht, instituudi direktor aastast 2025.

Irene Lill on Eesti Kunstiakadeemia tunnitasuline õppejõud aastast 2005 ning oli Vilniuse Gediminase Tehnikaülikooli juhtivteadur 2019-2021 ja 2024-2025.

## Teadustöö
Põhilised uurimisvaldkonnad: ehitus- ja kommunaaltehnika, ehitusökonoomika ja -juhtimine.

## Teadusorganisatoorne ja administratiivne tegevus
Tallinna Tehnikaülikooli Senati liige 2025-...; inseneriteaduskonna nõukogu liige 2017-...; CIBi (International Council for Research and Innovation in Bulding and Construction) komisjonide liige: W 055 – Building Economics, W 065 – Organisation and Management in Construction, W 099 – Quality and Safety on Construction Sites, TG 59 – People in Construction; ajakirja Ehitaja konsultant.

## Tunnustus
*Kirjastuse Blackwell Publishing parima ettekande preemia rahvusvahelisel konverentsil „3rd International Postgraduate Research Conference in the Built and Human Environment” (Lissabon) ESAI, 3.–4. aprill 2003
*Tallinna Tehnikaülikooli aasta õppejõud 2006, 2017
*Tallinna Tehnikaülikooli Mente et Manu teenetemedal 2023

## Isiklikku
Ta oli abielus klaasikunstnik Ivo Lillega. Neil on kaks tütart, laulja Juuli Lill ja rõivadisainer Liisi Lill.

Tema huviks on aiandus ja ta on rahvusvahelise klaasikunsti ühingu Glass Art Society liige.

## Viited

## Välislingid
*
*Irene Lill TTÜ lehel
*Irene Lille publikatsioonid
Tahhüon

**Tahhüon** on hüpoteetiline elementaarosake, mis liigub valgusest kiiremini.

Erinevalt tavalistest osakestest suureneb tahhüoni kiirus, kui selle energia väheneb. Seetõttu ei ole ühelgi tahhüonil võimalik liikuda valgusest aeglasemalt, sest see vajaks lõpmatul hulgal energiat.

Kuna tahhüon liigub alati kiiremini kui
valgus, pole seda võimalik näha saabumas. Seda on võimalik näha alles siis, kui
see on vaatlejast möödunud. Seejuures ei näe me ühte objekti, vaid kahte,
edasiliikuvat ja justkui tagasipõrkuvat. Musta joonega on animatsioonis
kujutatud lainefronti, mis lähtub superluminaarsest osakesest sel ajahetkel,
kui objekt ja vaatleja on kohakuti. Samasugust kasutatakse ka Tšerenkovi kiirguse matemaatilises kirjelduses. Halli kerana on kujutatud tegelikku
objekti, mida vaatleja tegelikult kunagi ei näe. Punane, tegelikust objektist aeglasem
kera eemaldub vaatlejast samas suunas kui tegelik objekt, sinine, justkui
tagasipõrkuv on Doppleri efekti poolt tagurpidi keeratud laine poolt tekitatud
kujutis.
Ģirts Valdis Kristovskis

**Ģirts Valdis Kristovskis** (sündinud 19. veebruaril 1962 Ventspilsis) on Läti poliitik, paljukordne ja kauaaegne minister.

Ta on lõpetanud 1984. aastal Riia Polütehnilise Instituudi ehitusinsenerina ja kaitsnud 1998. aastal Läti Ülikoolis magistritöö õigusteaduses.

Kristovskis on meistersportlane odaviskes. Ta on Läti kergejõustikuliidu president ja Läti Olümpiakomitee liige.

Aastatel 1989–1994 oli Kristovskis Riia ja Ventspilsi linnanõukogu liige. Ta oli ka Läti Vabariigi Ülemnõukogu liige ja seimi 5.–8. ja 10. koosseisu liige. 1991–1993 oli ta Läti kaitseliidu Zemessardze staabiülem.

Ta on olnud Läti siseminister alates 3. augustist 1993 kuni 28. oktoobrist 1994, mil ta tagasi astus, ja kaitseminister 26. novembrist 1998 kuni 9. märtsini 2004.

2004–2009 oli ta Euroopa Parlamendi liige, esindades erakonda Isamaale ja Vabadusele/LNNK. 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kaotas ta oma koha. Seejärel valiti ta Riia linnanõukogu liikmeks, kus ta oli opositsiooni liider.

1993–1998 kuulus Kristovskis erakonda Läti Tee, 1998–2008 kuulus erakonda Isamaale ja Vabadusele/LNNK, 2008. aastast kuulub Kodanikeühendusse, mille asutajaliige ja juht ta oli. Paremtsentristlik Kodanikeühendus võitis 2010. aasta Läti parlamendivalimised ja 3. novembril 2010 sai ta Valdis Dombrovskise teises valitsuses välisministriks.

Kohe pärast valitsuse moodustamist avalikustas läti ajakirjanik Lato Lapsa Kristovskise kirjavahetuse erakonnakaaslase arsti Slutsisega, kes kirjutas, et ei suudaks ravida venelasi nii nagu lätlasi, ning Kristovskis vastas talle: «Nõustun sinu hinnangu ja nägemusega.» Parlamendi opositsioon algatas Kristovskise vastu umbusaldushääletuse, mis kukkus läbi: Kristovskist toetasid tema 51 koalitsioonikaaslast ning vastu olid 36 opositsiooniliiget venemeelsest Koosmeele Keskusest ja parempoolsest koalitsioonist Parema Läti eest.

6. augustil 2011 moodustati Lätis erakond Ühtsus, kuhu astus ka Kodanikeühendus. Kristovskis sai ka Ühtsuse juhatuse esimeheks.

Kristovskise ametiaeg ministrina lõppes 25. oktoobril 2011 pärast erakorralisi 2011. aasta Läti parlamendivalimisi, millel Ühtsus kaotas senisest 33 kohast seimis 13 ja ka Kristovskist ei valitud enam seimi liikmeks.

## Tunnustus
*2005 – Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk
*2008 – aasta eurooplane Lätis

## Isiklikku
Kristovskis on abielus Läti rahvusteatri näitleja Ilse Rudolfega, neil on kaks tütart.

## Välislingid
*Elulugu Läti valitsuse kodulehel
Guleni kirik

**Guleni kirik** on kirik Norras  Vestlandi maakonnas Guleni valla keskuses Eivindvikis.

Ühelööviline puidust kirik ehitati 1863. aastal. Selle arhitekt oli Georg Andreas Bull.

Kirikut on kahel korral renoveeritud, aastatel 1938 ja 1963.

Kirikuaia lähedal seisab üks kahest Eivindviki kiviristist; teine on paarsada meetrit kaugemal. Riste on kujutatud Guleni valla vapil.

## Välislingid
Pavlo Lazarenko

**Pavlo Lazarenko** (ukraina keeles *Павло Іванович Лазаренко*; sündinud 23. jaanuaril 1953) on Ukraina poliitik. 

## Elulugu
Ta oli peaminister aastatel 1996–1997. 2006. aastal mõisteti Lazarenko Ameerika Ühendriikides vangi rahapesu, finantspettuse ja väljapressimise eest. ÜRO andmetel toimetas ta valitsusjuhi ametis olles kõrvale umbes 200 miljonit dollarit. Ta vabanes vanglast 1. novembril 2012.

Väidetavasti tegeles Lazarenko peaministriametis olles ka ulatusliku isikliku äriga ja kontrollis gaasikvootide jagamist eraettevõtetele.

## Viited
Gulafjorden

**Gulafjorden** on fjord Norras Vestlandi maakonnas Guleni vallas.

Fjord asub Sognefjordenist lõuna pool.

Gulafjorden ulatub umbes 8 km pikkuselt läänest itta. Ta jaguneb kolmeks haruks; lõuna suunas hargneb Eidsfjorden, põhja suunas Nordgulfjorden ja ida suunas Austgulfjorden.

Gulafjordeni suudmes asub Fonna saar. Fjordi põhjakaldal asub Guleni valla keskus Eivindvik.

Fjordis on mitu lõhekasvandust.
Georg Andreas Bull

**Georg Andreas Bull** (26. märts 1829 – 1. veebruar 1917) oli norra arhitekt ja ehitusinsener.

Ta õppis aastatel 1843–1845 Bergenis Franz Wilhelm Schiertzi juures ning seejärel Hannoveri ülikoolis ja hiljem Berliini ehitusakadeemias.

Ta projekteeris nii raudteejaamu, kirikuid, tootmishooneid kui ka elumaju.

Ta tegutses ka maamõõtja ja ehitusinspektorina ning tegi arheoloogilisi uurimusi.

## Isiklikku
Viiuldaja Ole Bull ja maalikunstnik Knud Bull olid tema vennad.

Ka tema poeg Henrik Bull oli arhitekt.

## Loomingut

Pilt:Tvedestrand kirke.JPG|Tvedestrandi kirik
Pilt:Nes kirke Hallingdal.jpg|Nesi kirik
Pilt:Gulen kirke.jpg|Guleni kirik
Pilt:Jacob kulturkirke.jpg|Oslo Jakobi kirik
Pilt:Vestbanen.JPG|Vestbanestasjonen
Pilt:Oslo Østbanestasjonen 2005-08-30.jpg|Østbanestasjonen
Pilt:Tyristrand stasjon.jpg|Tyristrandi jaamahoone
Pilt:Bullvalestrand.jpg|Ole Bulli maja


## Välislingid
Museion (täpsustus)

**[[Museion (pühamu)|Museion]]** oli Vana-Kreekas muusade pühamu (tempel, koobas või mäetipp).

Tuntud on Helikoni museion, Ateena filosoofiakoolide museionid, sealhulgas **[[Akadeemia museion]]** ja **[[Lykeioni museion]]**, ning eriti Aleksandria uurimisasutus **[[Museion]]**.
Alonso de Ojeda

**Alonso de Ojeda** (umbes 1466–1515) oli hispaania maadeavastaja, tüürimees, kuberner ja konkistadoor. Ta osales Kolumbuse reisil ning 1499. aasta mais juhatas ekspeditsiooni, mille käigus avastati Curaçao saar, Maracaibo järv, Guajaana rannik, Orinoco jõe suudmeala ja laht, mille ta nimetas sarnasuse tõttu Veneta laguuniga Venezuelaks ('Väikeseks Veneziaks'). Tema reisikaaslaste seas olid Amerigo Vespucci, kartograaf Juan de la Cosa ja notar Rodrigo de Bastidas.

Teisel reisil läks Alonso de Ojeda 1502. aastal Lõuna-Ameerika rannikul maale ja asutas Lõuna-Ameerika mandril esimese hispaania asula Santa Cruzi. 

1509. aastal korraldas ta Juan de la Cosa toetusel kolmanda ja kõige ulatuslikuma reisi Lõuna-Ameerikasse. Tema meeskonnas olid Vasco Núñez de Balboa, Francisco Pizarro ja Hernán Cortés (viimane jäi haiguse tõttu Euroopasse). Kõik nad sai hiljem tuntud maadeavastajateks. 

Alonso de Ojeda suri aastal 1515 Santo Domingos.

## Viited
Eivindvik

**Eivindvik** on asula Norras Vestlandi maakonnas, Guleni valla halduskeskus.

Eivindvik asub Gulafjordeni põhjarannikul.

Asula pindala on 0,42&nbsp;km²; elanike arv oli 2009. aastal 265.

Eivindvikis asub Guleni kirik. Umbes 2,5&nbsp;km kaugusel kagus Flolidis asub Gulatingi mälestusmärk.

## Viited
Sabaton

**Sabaton** on Rootsi *[[heavy metal]]*'i ansambel, mis tegutseb 1999. aastast. Bändi laulude peamiseks teemaks on sõjaajalugu, enamasti Teine maailmasõda.

Esimene Sabatoni üllitatud album oli "Fist for Fight", mis ilmus esimest korda 2001. aastal ja sisaldas tegelikult kahe varem avaldatud EP lugusid. Seejärel salvestas bänd albumi "Metalizer", kuid see anti välja alles 2007. aastal. Vahepeal jõuti teha veel kaks albumit: "Primo Victoria" (2005) ja "Attero Dominatus" (2006). 

2008. aastal ilmus Sabatoni viies album "Art of War", mis eelmistest veelgi enam keskendus sõjatemaatikale. Seda joont jätkati ka 2010. aastal ilmunud albumil "Coat of Arms". Lisaks Teisele maailmasõjale räägivad Sabatoni laulud ka Esimesest maailmasõjast, Talvesõjast, Lahesõjast, Kuuepäevasest sõjast, Falklandi sõjast ja *[[heavy metal]]*'ist.

1. novembril 2010 esines Sabaton koos Alestormi ja Steelwingiga ka Eestis Rock Cafés.

31. märtsil 2012 teatas bändi laulja Joakim Brodén, et bändi liikmed lähevad lahku. Kitarristid Oskar Montelius ja Rikard Sundén, trummar Daniel Mulback ja klahvpillimängija Daniel Mÿhr lahkusid bändist erinevatel põhjustel. Sabaton jätkas kontsertidel kitarristide Chris Rörlandi ja Thobbe Englundiga ning trummar Robban Bäckiga. Uue klahvpillimängija leidmiseni kasutab Sabaton esinemistel stuudios tehtud klahvpillide salvestisi.

Uue koosseisuga ilmus ansambli veel valmimata albumilt "Carolus Rex" singel "Carolus Rex" 4. aprillil 2012. Laul ilmus nii inglise kui ka rootsi keeles. Pärast seda teatas Sabaton, et ansambel läheb turneele "The Swedish Empire Tour".

Uus album "Carolus Rex" ilmus 23. mail 2012, sügisel läks Sabaton Euroopa turneele. Kogu album ilmus nii inglis- kui ka rootsikeelsete sõnadega.

Sabatoni endised liikmed lõid bändi Civil War, kus on lisaks laulja Patrik Johansson ja bassist Stefan Eriksson.

2012. aasta novembris otsustas trummar Robban Bäck minna puhkusele, kuna sai isaks. Teda jäi asendama Snowy Shaw.
 
Sabatoni Euroopa-turnee esimene pool toimus 2012. aasta sügisel. 2013. aasta algusest alanud turnee teises pooles olid soojendajaks Eluveitie Šveitsist ja Wisdom Ungarist ning turnee lõpetati 27. märtsil 2013 Tallinnas Rock Cafés.

## Diskograafia
*"Primo Victoria" (2005)
*"Attero Dominatus" (2006)
*"Metalizer" (2007)
*"The Art of War" (2008)
*"Coat of Arms" (2010)
*"Carolus Rex" (2012)
*"Heroes" (2014)
*"The Last Stand" (2016)
*"The Great War" (2019)

## Koosseis
### Endised liikmed
*Richard Larsson – trummid (1999–2001)
*Daniel Mullback – trummid (2001–2012)
*Daniel Mÿhr – klahvpillid (2005–2012)
*Rickard Sundén – kitarr (1999–2012)
*Oskar Montelius – kitarr (1999–2012)
*Robban Bäck – trummid (2012-2013)
*Tommy Johansson – kitarr (2016-2024)

### Praegused liikmed
*Joakim Brodén – vokaal (1999–2005 ka klahvpillid)
*Pär Sundström – bass (alates 1999)
*Chris Rörland – kitarr (alates 2012)
*Hannes Van Dahl – trummid (alates 2013)
*Thobbe Englund – kitarr (alates 2024), oli ka bändis aastatel 2012–2016, kuid liitus taas 2024. aastal)

### Teised liikmed
Snowy Shaw – trummid (2012-2013; asendas Robban Bäcki tema isaks saamise tõttu)

## Välislingid

*Ansambli koduleht
*Rock Caf'es toimunud kontserdi arvustus
Juhan Loskit

**Juhan Loskit** (8. juuli 1889 Vana-Prangli vald, Tartumaa – 14. veebruar 1951) oli eesti keemik.

## Haridus
Ta õppis 1910–1916 ja 1923–1928 (lõpetas, matrikkel nr. 3963) Tartu ülikooli keemiaosakonnas, korporatsioon Sakala vilistlane. Cand. techn. 1948 (Uusi lahustajaid vaigu ekstraheerimiseks kändudest).

## Tegevus
Ta osales Vabadussõjas, oli vabrikuosanik Tartus. 1947–1948 Tartu ülikooli anorgaanilise keemia kateedri õpetaja, 1948–1951 vanemõpetaja.

## Kirjandus
*Album academicum universitatis Tartuensis 1918–1944. II. Tartu, 1994. Lk. 250. / http://ra.ee/apps/andmed/index.php/matrikkel/view?id=4222
Albert Vatter

**Albert Vatter** (18. november 1902 Võhmanõmme küla, Uue-Põltsamaa vald, Viljandimaa – 6. august 1970) oli eesti vaimulik.

## Haridus
Ta lõpetas 1924. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1924–1929 (immatrikuleerumise nr oli 5300). Prooviaasta sooritas Põltsamaa Niguliste koguduses. Ordineeriti 13. aprillil 1930 õpetajaks.

## Tegevus
Oli aastatel 1930–1944 Rannu Püha Martini koguduse õpetaja (16. juunil 1940 anti talle koguduse poolt kuldrist), aastatel 1945–1970 Ambla Maarja koguduse õpetaja, aastast 1946 hooldas ta ka Järva-Madise Püha Matteuse kogudust. Oli aastatel 1953–1970 Järva praost.

## Isiklikku
Tema vend oli agronoom Nikolai Vatter.

## Viited

## Välislingid
*''Album Academicum Universitatis Tartuensis 1918-1944''
*Haud Ambla kalmistul
Jaak Roosaare

**Jaak Roosaare** (sündinud 6. oktoobril 1982) on eesti investor, kes on tuntud suunamudija ja "Rikkaks saamise õpiku" autorina.

Roosaare on "50% Klubi" asutajaliige.

Ta vahendas investeeringuid iduettevõttest autorendifirmale Planet 42.

13.1.2011–2.11.2023 oli ta Reformierakonna liige.

## Teosed
*"Rikkaks saamise õpik: ela täna alla oma võimaluste, et olla homme rahaliselt sõltumatu!" Müügiguru, 2013.
*"Kinnisvaraga rikkaks saamise õpik: teadmised kinnisvarast, mis aitavad Sul saavutada rahalist vabadust!" Leguar Capital, 2015.
*"Kuidas saada rahatargaks? Rikkaks saamise õpik koolinoortele", Leguar Capital, 2017.
*"Kinnisvaraga rikkaks saamise õpik 2.0: teadmised kinnisvarast, mis aitavad Sul saavutada rahalist vabadust!" Leguar Capital, 2022.
*"Rikkaks saamise õpik: teadmised rahast, mida Sulle koolis ei õpetatud!", Leguar Capital OÜ, 2023.

## Viited

## Välislingid
*https://roosaare.com/
*https://rikas.geenius.ee/teemad/jaak-roosaare/
Deryck Whibley

**Deryck Jason Whibley** (sündinud 21. märtsil 1980) on Kanada muusik ja produtsent. Ta on ansambli Sum 41 asutajaliige, laulja ja lugudekirjutaja.

Whibley sündis Toronto äärelinnas Scarborough's. Ta kasvas üles üksikvanemaga peres. Whibley oli kuuendast kaheksanda klassini korvpallimeeskonna kapten. Keskkoolis pääses ta korvpallimeeskonda, kuid loobus sealt, sest talle ei meeldinud sportlased.

## Diskograafia
*"All Killer No Filler" (2001)
*"Does This Look Infected?" (2002)
*"Chuck" (2004)
*"Underclass Hero" (2007)
*"Screaming Bloody Murder" (2011)
*"13 Voices" (2016)
*"Order in Decline" (2019)
*"Heaven :x: Hell" (2024)

## Viited
Heinrich von Jannau

**Heinrich von Jannau** on olnud mitme tuntud isiku nimi.

***[[Heinrich Georg von Jannau]]**, Eesti vaimulik (1789–1869) 
***[[Heinrich Johann von Jannau]]**,  Eesti vaimulik ja publitsist (1753–1831)
Jegor Ligatšov

**Jegor Ligatšov** (vene keeles Егор Кузьмич Лигачёв; 29. november 1920 Dubinski küla, Tomski kubermang – 7. mai 2021 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa poliitik, NLKP Keskkomitee Poliitbüroo liige. 

Aastatel 1983–1990 oli ta NLKP Keskkomitee sekretär ning aastatel 1985–1990 ka NLKP Keskkomitee Poliitbüroo liige. Ligatšovi peeti üheks kõige vanameelsemaks poliitbüroo liikmeks.

NLKP 28. kongressil 1990. aastal kritiseeris Ligatšov president Mihhail Gorbatšovi partei eiramise eest ja avaldas arvamust, et glasnost on läinud liiga kaugele. Ligatšov kaotas peasekretäri valimistel Gorbatšovile ja lahkus poliitbüroost.

Hiljem sai temast Venemaa Föderatsiooni Kommunistliku Partei liige ja 1993–2013 oli ta VKP Keskkomitee liige, sealhulgas 1995–2005 partei aseesimees.

Ligatšov oli esimene poliitbüroo liige, kes elas 100-aastaseks.
Nõmmemaa kivikülv

**Nõmmemaa kivikülv** asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Nõmmemaa külas. Kivikülv jääb Nõmmemaa-Toa talu maadele Vaisi–Kuijõe tee lääneküljele metsa. Sellest umbes 500 m edelasse jäävad Nõva jõgi ja Leidissoo looduskaitseala, umbes 500 m kirdesse jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitseala. Kivikülvi geograafilised koordinaadid on . 

Kivikülv võeti kaitse alla aastal 1940. Kivikülvile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (5,79 ha).

Tegemist on mitme rahnuga, mille ümbermõõt on üle 10 m. Kivikülv hõlmab umbes 1 ha ala. Kivikülvi seisukord on hea. Kivikülv on maastikul hästi vaadeldav.

Nõmmemaa kivikülvi keskkonnaregistri kood on KLO4001137.

## Kivikülvi iseloomustus

Looduses hästi piiritletav rikkalik rahnudekülv, mis on tekkinud madala moreenseljandiku nõlval esinenud murrutusalal. Kunagise veekogu lainetus on peenema materjali nõlvalt ära kandnud ja tekitanud astangu, kus esineb palju väljapestud rahne. Kivikülvis on erineva suurusega rahne, mis paiknevad kohati tihedalt üksteise kõrval. Nende seas on kümmekond suuremat rahnu, mille ümbermõõt ulatub 8–10 ja kõrgus kuni 2 meetrini. Rahnud on sammaldunud, mõnel kasvab kivi-imar. Kivikülv paikneb pohla-mustikamännikus, milles on kuuski, pihlakaid ja sarapuid.

## Kivikülvi uurimisest

# K. Pärna, 1937 – lühiandmed kartoteegi kaardil.
# Priit Kohava, 1987 – mõõdistamine, kirjeldamine.
# Herbert Viiding, Karl Müürisepp, 1988 – ülevaatus, kirjeldus, diapositiivid.
# Enn Pirrus, Ülo Heinsalu, 06.08.1993 – revisjonülevaatus.

## Kirjandust

# Foto, vt. ENE 4. kd., 1972, lk. 11, Kivikülv Nõval.
# Priit Kohava, *Läänemaa Metsamajandi järelvalvepiirkonna looduskaitseobjektid*. Käsikiri. Tallinn 1988. Eesti Metsakorralduskeskus.

## Viited

## Välislingid
*
*Sotsiaalministri otsus üksikute puude ja rändrahnude looduskaitse alla võtmise asjus 26. veebruaril 1940
*
*ENSV MN Looduskaitse Valitsuse juhataja käskkiri nr. 25 Rändrahnude, kivikülvide ja põlispuude nimekirja kinnitamine
*Kaitstavate looduse üksikobjektide kaitse-eeskiri
Aleksandr Volodin (maletaja)

**Aleksandr Volodin** (sündinud 10. detsembril 1990 Kohtla-Järvel) on Eesti maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011). 

Ta on lõpetanud 2009. aastal Kohtla-Järve Slaavi Gümnaasiumi ning 2012. aastal bakalaureusena ja 2016. aastal magistrina Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikateaduskonna.

Malega hakkas ta tegelema kuueaastaselt. Ta on tulnud 2008. aastal Eesti noorte- ning aastatel 2005–2006 ja 2008–2010 juunioride meistriks.

Ta on kuulunud Eesti koondisse maleolümpiatel alates 2006. aastast.

Ta on saanud Euroopa noorte meistrivõistlustel klassikalises males vanusegrupis U16 seitsmenda (2006) ja vanusegrupis U18 11. koha (2008). 2008. aastal tuli ta Euroopa noortemeistriks kiirmales. 

Volodin on võitnud Eesti meistrivõistlustel kolm kuld- (2019, 2021, 2022), kaks hõbe- (2009, 2016) ja kaks pronksmedalit (2006, 2020). Ka on ta tulnud Eesti meistriks kiirmales (2007, 2010, 2021) ja välkmales (2008, 2010, 2015, 2018, 2022, 2023). 

Ta kuulus 2005/2006. aasta Soome võistkondlikel meistrivõistlustel võitjaks tulnud Joensuu SK meeskonda (mängis 8. laual). 

Volodin on saanud FIDE-lt 2006. aastal FIDE meistri, 2008. aastal rahvusvahelise meistri ja 2011. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Teda on valitud Eesti parimaks meesmaletajaks 2010. aastal ja aastatel 2005–2008 parimaks noormaletajaks. 

Ta on 2023. aastast Spordiklubi Diagonaal juhatuse liige.

## Välislingid
*Aleksandr Volodin FIDE andmebaasis
*Aleksandr Volodin ESBL-is
* Aleksander Volodin sai noorte male EMil 11. koha – Delfi, 25. september 2008  
* Володин: В мире шахмат Эстония занимает достойное место – DzD.ee, 5. november 2010 (*vene keeles*)
* Aleksandr Volodin täitis järjekordselt suurmeistrinormi – Eesti Maleliidu koduleht, 1. oktoober 2010
Florencio Campomanes

**Florencio Campomanes** (22. veebruar 1927 Manila, Filipiinid – 3. mai 2010 Baguio, Filipiinid) oli Filipiinide malefunktsionäär ja maletaja.

Ta oli 1950. aastal Filipiinide meister males. Ta mängis Filipiine esindades 1956, 1958, 1960, 1964 ja 1966. aasta maleolümpial. Tema kõrgeim ELO koefitsient oli 2408 (detsember 1964).

Ta oli aastatel 1982–1995 Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE) president.
Hans-Davis Viirmaa

**Hans-Davis Viirmaa** (2. september 1931 Pärsti vald, Viljandimaa – 30. oktoober 2010 Tallinn) oli eesti jalgpallur, jäähokimängija, treener ja spordiametnik.

Ta lõpetas 1950. aastal Viljandi 2. Keskkooli ja 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.

Jalgpalli hakkas mängima Viljandi Sakala noorte jalgpallimeeskonnas, jäähokit 1945. aastal Viljandi 2. Keskkooli meeskonnas, tema treener oli Jaan Raand.

## Saavutused
Eesti meister jäähokis Kohtla-Järve Kalevi ja Tallinna Kalevi meeskonnas (1956, 1958, 1959, 1961, 1962) ning käsipallis (11×11) Tallinna Kalevi meeskonnas (1957 ja 1958).

Võistles 12 korda Eesti koondises.

## Töö
* Kohtla-Järve Kalevi jäähokitreener
* Tallinna Mererajooni laste ja noorte spordikoolis jalgpalli- ja jäähokitreener
* 1964–1969 Tallinna Dünamo jalgpallitreener
* 1970–1992 kutsekeskkooli nr. 3 kehalise kasvatuse ala juhataja

## Sporditegevus
* ENSV jalgpalliföderatsiooni presiidiumi liige 
* ENSV jäähokiföderatsiooni presiidiumi liige
* 1957–1958 esimene Väravpallisektsiooni esimees
* Alates 1960 vabariigi kategooria kohtunik jäähokis

## Õpilased
Viirmaa treenitavast noortegrupist sirgusid Eesti koondise endine peatreener Roman Ubakivi, Tiit Luik, Mati Karp, Mati Gilden, Andrei Gaikovitš, Eesti Jalgpalli Liidu aupresident Peeter Küttis jt.

## Isiklikku
Hans-Davis Viirmaa oli abielus korvpallur Margit Viirmaaga.

## Viited

## Välislingid
*
Veebel

**Veebel** on Eesti kaitseväes kasutuses olev vanemallohvitseri sõjaväeline auaste. See on nooremveeblist kõrgem ja vanemveeblist madalam.

Ta on üksuse juht, instruktor, eriala spetsialist või teenistuses staabis. Veeblid on Eesti Kaitseväe “selgroog“, nende praktiline juhtimisalane kogemus on saavutatud tänu pikaajalisele teenistusele, elukestvale õppele ning vahetu tegelemisega reakoosseisuga. Seetõttu on nende mõju kõige väljapaistvam ja tajutavam terves Kaitseväes. Veeblite põhiülesandeks on oma alluvate juhtimine ning õppe- ja kasvatustöö korraldamine sõjaliste ülesannete täitmiseks. Samuti üksuse igapäevase teenistuse korraldamine kõiki õigusakte, standardeid ja põhiväärtuseid järgides. Veebel tagab, et Kaitseväe isikkoosseis oleks võimeline täitma oma põhiülesandeid ning säiliks Eesti ja liitlaste vaheline koostöö, partnerite kõrge usaldus ja Kaitseväele omane hea reputatsioon. Veebli igapäevane roll on juhendada temale alluvaid allohvitsere ja sõdureid. Tal on oluline roll tuvastada sõdurite isikuomadusi ning vastavalt sellel nõustada ning julgustada neid valikute tegemisel. Kaitseväe juhtimise kvaliteet sõltub just neist olulistest valikutest. Veeblite karjäär ei ole kiire, põhiväärtuseks on kogemus. Tänu kogemustele omandavad veeblid nõutavad oskused põhjalikult. Tuginedes omandatud kogemustele on veebel oma taseme juhtimisküsimustes ohvitseridele nõuandjaks, juhendajaks ja ka mentoriks. VBL GV.

## Vaata ka
*Veltveebel
Vanemveebel

**Vanemveebel** on Eesti kaitsejõududes kasutuses olev sõjaväeline auaste, mis on veeblist kõrgem ja staabiveeblist madalam.

Vanemveebli põhiametikoht on kompaniiveebli, tagalarühma ülema või pataljoni staabisektsiooni vanema allohvitseri ametikoht.
Staabiveebel

**Staabiveebel** on Eesti kaitseväes kasutusel olev vanemallohvitseri auaste, mis on vanemveeblist kõrgem ja ülemveeblist madalam.

## Ülesanded
Staabiveeblit peeti 2015. aastal kaitseväes allohvitseride seas kõige kogenumaks juhiks, kellel on täiustatud juhtimisoskused ja palju kogemusi, et juurutada edukalt ühise ülesande planeerimist ja juhtimist. Staabiveebli ülesandeks peeti anda nõu staabi isikkoosseisule, juhendada ja nõustada alluvaid, koordineerida ja jälgida väljaõpet, jälgida üksuse tõhusust ja pidada kinni standarditest. 

## Viited
Taoismi varamu

**"Taoismi varamu"** (hiina keeles 道藏 *Dàozàng*) on taoismi pühakirjade kanooniline kogu. 

"Taoismi varamusse" on koondatud väga mitmekesiseid tekste, näiteks klassikalisi traktaate (näiteks "Kulgemise väe raamat", "Zhuangzi"), rituaaltekste, mütoloogiatekste, tervislikke eluviise ja astroloogiat käsitlevaid tekste ja kuulsate taoistide elulugusid.

## Ajalugu

Esimene taoistide bibliograafilise enesekirjelduse katse oli Ge Hongi (3.–4. sajand) raamatu "Baobuji" 14. peatüki loend, mis sisaldas üle 250 taoistlikku teksti umbes 1300 kirjarullil.

Esimene taoistliku kaanoni (*Daozang*) temaatiliselt korrastatud kataloogi "Sandong jingshu mulu" (三洞经书目录, Kolme koopa pühakirjade kataloog" koostas 5. sajandil Lu Xiujing, kes alustas sellega 467 ning esitas selle Lõuna-Songi dünastia keisrile Mingdile 471. aastal. See koosnes umbes 1200 kirjarullist, mis olid kogutud kokku kõigist taoismi peamistest (valdavalt kolmest) traditsioonidest.

Tangi dünastia ajal oli mitu *Daozang* kataloogi. 7. sajandi “Nefriitsete apokrüüfide ja kaanonite loend” koosnes ligi 7300 kirjarullist.

Tangi dünastia keiser Tang Xuanzong, kelle sugupuu pärimuse järgi ulatus Laozini, saatis õpetlased üle kogu Hiina koguma kokku taoistlikke kirjutisi. Kokku saadi 7300 kirjarulli (teistel andmetel 5700 või 3741). Nendest moodustus teiseks nimetatav *Daozang* (*[[Kaiyuan Daozang]]*). See valmis Kaiyuani ajastul (713–741), arvatavasti 728. Aastal 748 käskis keiser kaanonit ümber kirjutada ja seda levitada.  

Keskajal komplekteeriti kaanonit suuresti sõltumata raamatute temaatikast, lihtsalt liites sellesse hoidlates ja kloostriraamatukogudes olevaid teoseid.

9. sajandil suur osa teostest küll hävis, kuid säilis nende loend. Pärast seda hakkas kaanon jõudsalt kasvama.

1016. aasta paiku, Songi dünastia valitsemise ajal, mil trükikunst oli Hiinas juba kasutusel, vaadati *[[Daozang]]* selle väljaandmiseks uuesti üle. Paljud Tangi dünastia ajal kogutud tööd kõrvaldati kaanonist ning moodustatud uus *Daozang* koosnes vaid 4565 kirjarullist ja 425 kaustast (*han*). See kaanon hakkas juba taoistlikes kloostrites ja templites laialt levima. 12. sajandi algul vaadati see üle ja tehti taas täiendusi.

1281. aastal mongolite Yuani dünastia ajal kästi põletada kõik taoistlikud raamatud peale Daodejingi. See seadis ohtu kogu kaanoni säilimise.

Umbes 1445. aastal, Mingi dünastia ajal, pandi trükiks ettevalmistamisel kokku kolmandaks *Daozang* nimetatav kaanon. Sellesse lisati ka mõned tantristlikud tekstid, näiteks "Paabulinnusuutra". Kaanon koosnes 1432 teosest (5305 kirjarulli ja 480 kausta). 1607. aastal lisati viimasele väljaandele veel 56 teost. Lõplikuks üldmahuks sai 5486 kirjarulli ja 512 kausta.  

Tänapäeval peetakse "Taoismi varamu" all kõige sagedamini silmas Mingi dünastia aegset 1445. aasta väljaannet koos sellesse 1607. aastal lisatud tekstidega. Kokku kuulub sellesse 1488 teksti ehk raamatut.

## Liigendus
"Taoismi varamusse" koondatud tekstid jagunevaks kaheks osaks: "Kolm koobast" (三洞, *sāndòng*) ja "Neli lisa" (四辅, *sìfǔ*).
Alestorm

**Alestorm** on Šotimaalt pärinev ''power'' ja ''folk'' ''metal''<nowiki/>'it viljelev ansambel, mille laulude temaatika on seotud piraatidega. Seetõttu on ansambli muusikastiili nimetatud ka piraadi-*metal*'iks.

Ansambel alustas tegevust 2004. aastal Battlehearti nime all, kuid alates 2007. aastast kannab see nime Alestorm. Battlehearti nime all anti välja kaks EP-d. Pärast plaadilepingu sõlmimist Napalm Recordsiga otsustati nime muuta, sest plaadifirma all tegutses juba sarnase nimega bänd, Battlelore. Alestormi esikplaat "Captain Morgan's Revenge" ilmus 2008. aastal. Aasta hiljem ilmus teine album "Black Sails at Midnight".

2010. aasta 1. novembril esines Alestorm koos Sabatoni ja Steelwingiga Eestis Rock Café klubis.

## Koosseis
*Christopher Bowes – vokaal, klahvpillid (alates 2004)
*Dani Evans – kitarr (alates 2008), bass (2006–2008), taustavokaal (alates 2006)
*Gareth Murdock – bass, taustavokaal (alates 2008)
*Peter Alcorn  – trummid (alates 2010)

## Välislingid
*Ametlik koduleht
Steelwing

**Steelwing** on Rootsi *[[heavy metal]]* ansambel, mis tegutseb aastast 2009.

Bänd moodustus suures osas ansambli Hellevator baasil ning sellel õnnestus hankida ka plaadileping NoiseArt Recordsiga. 2010. aastal ilmus bändi debüütalbum "Lord of the Wasteland" ning pärast seda ka EP "Roadkill (Kill or Be Killed)".

Steelwing esines koos Sabatoni ja Alestormiga 1. novembril 2010 Eestis Rock Cafés.

## Koosseis
*Riley – vokaal
*Robby Rockbag – kitarr
*Alex Vega – kitarr
*Skürk – bass
*Oscar Åstedt – trummid

## Välislingid
*Steelwing MySpace'is
Zhuangzi (raamat)

**Zhuāng Zǐ** (klassikalises kirjaviisis 莊子, lihtsustatud kirjaviisis 庄子) on taoistlik tekst, mille autorlust on taoistlikus traditsioonis omistatud filosoofilise taoismi suurkujule Zhuangzile.

*Zhuāng Zǐ* on erinevatel aegadel kirja pandud lugude ja filosoofiliste arutluste antoloogia. See koosneb 33 peatükist, mis jagunevad kolme tsüklisse:
*I Sisemised peatükid (1.–7.)
*II Välimised peatükid (8.–22.)
*III Segapeatükid (23.–.33.)

Eesti keeles on kolm esimest peatükki ilmunud Jaan Kaplinski tõlkes (1989), katkendeid Märt Läänemetsa tõlkes (2001) ja sisepeatükid Margus Oti tõlkes (2023).

## Viited

## Välislingid
*Algtekst ja tõlge inglise keelde
Zhuangzi

**Zhuangzi** (traditsioonilises kirjaviisis 莊子, lihtsustatud kirjaviisis 庄子, pinyinis *Zhuāng Zǐ*), sünninimega **Zhuang Zhou** (traditsioonilises kirjaviisis 莊周, lihtsustatud kirjaviisis 庄周, pinyinis *Zhuāng Zhōu*) oli filosoofilise taoismi üks klassikuid, teose "Zhuangzi" väidetav autor.