open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gerhart Hauptmann

**Gerhart Johann Robert Hauptmann** (15. november 1862 – 6. juuni 1946) oli saksa näitekirjanik. 

Aastal 1912 sai ta Nobeli kirjandusauhinna ja 1932 Goethe auhinna.

Varasem looming on naturalistlik ja kritiseerib teravalt vaesemate ühiskonnakihtide viletsust (nt "Kangrud" Sileesia kangrute ränkraskest elust).

II maailmasõja ajal kirjutatud nn Atriidide tetraloogia tugineb antiikmüütidele. 4 näidendit on kõik süngeimalt pessimistlikud: pole ühtegi helget kuju, kõik on täis vaid mõttetut julmust ja ebainimlikkust.

## Teosed eesti keeles

### Romaanid

* "Atlantis" Tõlkinud August Herms, eessõna: Aleksander Aspel. Sari "Nobeli laureaadid", Loodus, Tartu 1937; 2. trükk: Orto, Toronto 1958
* "Fantoom". /Tõlkija teadmata/; sari "50-sendine romaan", Maret, Tartu 1939
* "Atlantis". Tõlkinud Monika Aas. Kirjastus Perioodika, Tallinn 1997
* "Wanda". Tõlkinud Uno Liivaku, Monokkel, Tallinn 1998 
* "Soana ketser. Fantoom". Tõlkinud Piret Pääsuke, Eesti Raamat, Tallinn 2018

### Näidendid

* "Voorimees Henshel. Näitemäng viies vaatuses". Tõlkinud Ernst Ilmatar. Hermann, Tartu 1902
* "Elga. Draama kuues pildis". Tõlkinud Jüri Markus, Tallinn 1906; 2., täiendatud trükk: T. Mutsu kirjastus, Tallinn 1937
* "Hannele taevaminek. Uneluuletus kahes jaos" (tõlkija teadmata; väiketiraažiline mimeograafpaljundus). Vanemuise näitelava, Tartu 1909
* "Rose Bernd. Näitemäng 5 vaatuses". Tõlkinud Karl Kadak. Vanemuise näitelava; mimeograafpaljundus; Tartu 1911
* "Kobranahka kasukas. Warganali 4 waatuses". Tõlkinud Karl Kadak, Hans Rebane, Ants Simm. Vanemuise näitelava, mimeograafpaljundus, Tartu 1911
* "Põhja vajunud kell" (muinasjuttnäidend). Tõlkinud Heinrich Rosenthal. J. Ploompuu kirjastus, Tallinn 1914
* "Kobranahka kasukas. Vargakomöödia 4. vaatuses". Tõlkinud Bernard Kangermann. T. Mutsu kirjastus (mimeograafpaljundus), Tallinn 1929
* "Kangrud. Näitemäng neljakümnendaist aastaist". Tõlkinud August Kitzberg, EKS, Tartu 1929
* "Näidendid". Tõlkinud ja järelsõna: Rita Tasa. Eesti Raamat, Tallinn 1985, 544 lk (näidendid "Enne päikesetõusu", "Kangrud", "Kopranahkne kasukas", "Hannele taevaminek", "Rose Bernd", "Rotid", "Enne päikeseloojangut")

## Viited

## Kirjandus
* "Väliskirjandus XIX ja XX sajandi vahetusel" (kõrgkooliõpik). Valgus, Tallinn 1974, lk 339–350
Eulatali vald

**Eulatal** oli vald Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.

2009 liideti Frohburgi linnaga.

## Vallaosad
Flößberg, Frankenhain, Hopfgarten, Prießnitz, Elbisbach, Trebishain, Tautenhain, Ottenhain, Alt-Ottenhain
Großpösna vald

**Großpösna** on vald Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.

## Vallaosad
Großpösna, Seifertshain, Güldengossa, Störmthal, Dreiskau-Muckern

## Viited

## Välislingid
* Valla koduleht (*saksa keeles*)
Mississippi madalik

**Mississippi madalik** on madalik Põhja-Ameerika kaguosas Mississippi jõe alamjooksul. Ta asub Kesktasandikust lõuna pool Mehhiko lahe rannikul.
Uueturu tänav

**Uueturu tänav** asub Tartu kesklinnas Vabaduse puiestee ja Ülikooli tänava vahel. Uueturu tänav algab Turuhoone juurest, ületab Küüni tänava ja lõpeb Ülikooli, Vanemuise ja Uueturu tänava ristmikul. Tänava pikkus on umbes 250 meetrit. 

Tänavale jäävad turuhoone, Tartu uus kaubamaja ja Keskpark.

20. sajandi alguses ja varem on tänav kandnud Neumarktstraße ja Novorõnotšnaja ulitsa nime, 1920. aastatest Uueturu tänava nime. Osa nõukogude ajast oli Uueturu tänav Vanemuise tänava osa.


Fail:Uueturu street 2007.jpg|Vaade Emajõe poolt. Vasemal Tartu uus kaubamaja. Taamal Vanemuise teater
Fail:Vaade Tartu Uueturu tänavale.jpg|Vaade Tartu Uueturu tänavale, vasakul vana Bürgermusse hoone (19. sajand)


## Vaata ka
*Uueturu (asum)
*Uueturu park

## Viited

## Välislingid
Espenhaini vald

**Espenhain** on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis.

2015. aastal liideti ta Rötha linnaga.

## Vaata ka
* Espenhain
Kitzeni vald

**Kitzen** on endine vald Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.

1. jaanuarist 2012 on valla alad Pegau linna koosseisus.

### Vallaosad
* Eisdorf
* Hohenlohe
* Großschkorlopp
* Kitzen
* Kleinschkorlopp
* Löben
* Peißen
* Scheidens
* Seegel
* Sittel
* Thesau
* Werben
Lobstädti vald

**Lobstädt** oli vald Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis. 2008 liideti Neukieritzschi vallaga.

## Vallaosad
Kahnsdorf, Großzössen ja Lobstädt
Narsdorfi vald

**Narsdorf** on vallaosa ja endine vald Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis.

2017. aastal liideti ta Geithaini linnaga.

## Endised vallaosad
Bruchheim, Dölitzsch, Kolka, Narsdorf, Niederpickenhain, Oberpickenhain, Ossa, Rathendorf ja Wenigossa
Löbau-Zittau kreis

**Löbau-Zittau** oli 1994–2008  kreis Saksimaa idaosas. Piirnes idas Poolaga ja lõunas Tšehhiga.

Kreis moodustati 1994 Löbau ja Zittau kreisi liitmisel. 2008. aastal sai ta osaks uuest Görlitzi kreisist.

## Kreisi omavalitsusüksused
Sulgudes on antud elanike arv seisuga 31. detsember 2006.

Linnad:

Vallad:
Oudenaarde

**Oudenaarde** on linn Belgias, Ida-Flandria provintsi Oudenaarde haldusringkonna keskus.

## Rahvastik
2012. aasta 1. jaanuaril elas Oudenaardes 30 318 inimest.

## Asulad
Kolmes järgus (1964, 1971 ja 1977 aastal) toimunud ümberkorralduste järel kuuluvad 1825. aastal linnaõigused saanud Oundenaarde halduspiiridesse järgmised asulad, osavallad ja piirkonnad:

## Majandus
2003. aastal oli Oudenaarde SKP ühe inimese kohta 13 654 €, mis moodustas 62% Euroopa Liidu keskmisest (21 740 €).

Töötus oli 1. jaanuaril 2006. aastal 6,51%.

## Sõpruslinnad
* – Arras 
* – Bergen op Zoom 
* – Buzău 
* – Castel Madama 
* – Coburg 
* – Hastings

## Viited

## Välislingid

*Oudenaarde koduleht
Charles Armstrong-Jones

**Charles Patrick Inigo Armstrong-Jones, Linley vikont** (sündinud 1. juulil 1999) on Linely vikondi David Armstrong-Jonesi ja Linely vikontessi Serena Armstrong-Jonesi poeg ja George VI pojapojapoeg. Charles sündis Londonis ning tal on noorem õde, auväärne Margarita Armstrong-Jones. 

Charles on isa kantud Snowdoni krahvi tiitli pärija, kandes praegu tiitlit "Linley vikont". Varem kandis ta tiitlit "auväärne" (*Honourable*).

Esimese nime sai ta vanaema õepoja prints Charlesi auks; teine nimi pandi püha Patricku järgi (Serena Armstrong-Jones on pärit Iirimaalt) ning kolmas nimi 17. sajandil elanud Inglise arhitekti Inigo Jonesi järgi.
Suur tasandik

**Suur tasandik** (inglise keeles *Great Plains*) on mägede-eelne lavamaa USA-s ja Kanadas Kaljumäestikust ida pool. Tasandiku kõrgus on umbes 700–1800&nbsp;m üle merepinna, pikkus on umbes 3000&nbsp;km ja laius 500–800&nbsp;km.

Suurem jagu sellest on kaetud preeria, stepi ja rohtlaga. USA osariikidest jäävad Suure tasandiku alale Colorado, Kansas, Montana, Nebraska, New Mexico, Põhja-Dakota, Oklahoma, Lõuna-Dakota, Texas ja Wyoming, Kanada provintsidest Alberta, Manitoba ja Saskatchewan. Mõned geograafid arvavad Suure tasandiku hulka ka osa Mehhiko territooriumist, kuid paljud peavad piiriks Rio Grande jõge.

Nimetust "Suur tasandik" (Great Plains) kasutatakse Ameerika Ühendriikides, kirjeldamaks üht osa veelgi suuremast füsiograafilisest üksusest – Sisetasandikust (Interior Plains), mis hõlmab enamikku Põhja-Ameerika sisealadest. Seda tarvitatakse ka inimgeograafilise regiooni kohta, viidates tasandikuosariikidele (*Plains States*) või tasandikuindiaanlastele (*Plains Indians*).

Kanadas kasutatakse seda nimetust harva. Kanada loodusvarade amet peab Sisetasandikku üksuseks, mis koosneb reast omavahel seotud platoodest ja tasandikest. Ka "The Atlas of Canada" ei kasuta sellist nime nagu Great Plains. Kanada inimgeograafias tarvitatakse tavaliselt terminit *preeria* ning seda piirkonda tuntakse Preeriaprovintside (*Prairie Provinces*) nime all.


Fail:DSCN5051 greatplainswestofkearney e.jpg|Suur tasandik Kearney lähedal (Nebraska, USA)
Samuel Chatto

**Samuel David Benedict Chatto** (sündinud 29. juulil 1996 Londonis) on Daniel Chatto ja Leedi Sarah Chatto (neiupõlvenimega Armstrong-Jones) vanim poeg. 

Ta on printsess Margareti lapselaps. Tema ema on printsess Margareti ainus tütar. Samuel on 2022. aasta seisuga Briti troonipärimisjärjekorras 28. kohal. 

Ta õppis Eton College'is ja töötab skulptorina.
Eusébio

**Eusébio da Silva Ferreira** (25. jaanuar 1942 – 5. jaanuar 2014) oli Mosambiigi päritolu Portugali jalgpallur, ründaja, tegev 1957–1979. Teda peetakse üheks aegade parimaks mängijaks.

Ta aitas Portugali koondisel jõuda 1966. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel kolmandale kohale. 1966. aasta MM-il oli ta tippväravakütt ja nimetati 1965. aastal Euroopa parimaks jalgpalluriks. 

Ta mängis Lissaboni Benficas 16 aastat ning oli nende tippväravalööja 317 väravaga 301 mängus. Kogu profikarjääri jooksul kogunes tema kontole 733 väravat 745 matšis. 

Lissabonis Benfica kodustaadioni Estádio da Luzi värava ees on talle püstitatud mälestusmärk.

## Saavutused
### Isiklikud
* FIFA 100

## Isiklikku
Eusebio oli 174 sentimeetrit pikk. Ta oli abielus Floraga, neil on kaks last.

## Välislingid
Arthur Chatto

**Arthur Robert Nathaniel Chatto** (sündinud 5. veebruaril 1999 Londonis) on Daniel Chatto ja leedi Sarah Chatto noorim poeg. Ta on printsess Margareti lapselaps.

Arthur on 6. kohal katkematuna püsinud vereliinis, mis algas kuninganna Victoria poja Edward VII-ga. Ta on 2022. aasta seisuga Briti troonipärimisjärjekorras 29. kohal.
Margarita Armstrong-Jones

**Margarita Elizabeth Rose Alleyne Armstrong-Jones** (sündinud 14. mail 2002) on Linley vikondi David Armstrong-Jonesi ja Linley vikontessi Serena Armstrong-Jonesi ainus tütar. Margarita sündis kolm kuud pärast oma vanaema, printsess Margareti, Snowdoni krahvinna surma. Margarita praegune tiitel on "auväärne" (*Honourable*), kuid kui tema isast peaks saama Snowdoni teine krahv, saab Margarita leeditiitli.

2022. aasta seisuga on Margarita Briti troonipärimisjärjekorras 26. kohal. Oma nimed sai ta isapoolse vanaema, printsess Margareti, vanavanaema kuninganna ema Elizabethi ja kuninganna Elizabeth II järgi, nime Rose valis ta vend Charles ning Alleyne on üks ta ema nimesid.
Suur Rannavärav

**Suur Rannavärav** oli Tallinna linnamüüri kaitserajatis linna põhjaküljel Pikal tänaval. See rajati 14. sajandil ja lammutati 1779. aastal.

Suurt Rannaväravat on esimest korda selle nimega mainitud 1359. aastal. Siis kandis värav saksakeelset nime *Strantporte*, *vor den groten Strantporten*. 

Tänini säilinud Suure Rannavärava eesväravat koos aastatel  1518–1529  ehitatud suurtükitorniga Paks Margareeta on nagu Viru värava eesväravatki peetud ekslikult linnaväravaks. Keskaegsed Suure Rannavärava linnaväravad asusid linnasüdame pool ja olid aga nelinurksed ning varustatud langvõrede ja tugevdatud puitustega. Põhiväravate ees asusid kaitse-eesmärgil loodud eesväravad.

Esimene Suure Rannavärava ehitis rajati kohta, kus kohtusid linnamüür ja Pikk tänav. Väravast mereni oli siis vaid 100 meetrit. Esimest väravat pole enam alles, see asus säilinud Suure Rannavärava eesväravatest umbes 15 meetrit Toompea pool. Uuringud on näidanud, et värav sarnanes teiste väravatega, näiteks Viru, Karja, Nunna- ja Väikese Rannaväravaga. Esimene Suur Rannavärav oli neljakorruseline ja 14,4 meetrit kõrge.

16. sajandi lõpul kui Liivimaale jõudis uus haigus, Itaalia, Prantsusmaa ja Hispaania kaudu Ida-Euroopasse jõudnud süüfilis ehk hispaania rõuged, lasi  Tallinna linn selle ravimiseks Suure Rannavärava ette eraldi Rõugemaja (pocken hus) ehitada.
## Viited

## Välislingid
*Kinnisturegister, kinnistu nr. 1, Pikk tänav 70
Alexander Ogilvy

**Alexander Ogilvy** (Alexander Charles Ogilvy) (sündinud 12. novembril 1996) on Briti kuningliku perekonnaga kaugelt sugulane ning 2011. aasta seisuga Briti troonipärimisjärjekorras 41. kohal. 

Tema isa on James Ogilvy ja ema Julia Ogilvy. Tema isapoolne vanaema, printsess Alexandra oli George V lapselaps. 

Lisaks on Alexander suguluses ka Kreeka ja Taani kuningaperedega, kuna ta vanavanaema printsess Marina oli sündinud Kreeka ja Taani printsessina.
Otto Heinze

**Otto Heinze** VR I/2; VR II/3 (11. märts 1877 Kotlõ mõis, Jamburgi maakond (praeguse Kingissepa lähedal), Peterburi kubermang, Venemaa keisririik – 8. juuni 1968 Bad Windsheim, Saksamaa) oli Venemaa keisririigi ja Eesti (kindralmajor) sõjaväelane.

## Elulugu
Otto Heinze omandas põhihariduse neljaklassilises Narva linnakoolis. 

## Teenistus Venemaa keiserlikus armees
6. oktoobril 1897 astus Otto Heinze vabatahtlikuna 92. Petseri jalaväepolku Narvas ja peagi suunati siit õppima Peterburi jalaväe junkrukooli, mille lõpetamisele 1. septembril 1901 järgnes teenistus nooremleitnandina 1. Soome Kütipolgus. 5. detsembril 1901 viidi ta üle 2. Soome Laskurpolgu õppekomando nooremohvitseriks. 

1905. aastal lõpetas Oranienbaumis ohvitseride laskekooli kursuse ja teenis seejärel 2. Soome laskurbrigaadi kuulipildujaroodus. Samal aastal viidi ta üle 5. Soome laskurpolku, kuhu jäi teenima kuni Venemaa keisririigi sõjaväe lagunemiseni. Selle koosseisus võitles ka Esimese maailmasõja ajal Ida-Preisimaal, Karpaatides ja Leedus, kus sai kolm korda põrutada ning korra haavata. 

Otto Heinze sõjatee algas rooduülemana, tõusis peagi pataljoniülemaks, seejärel polgu ülema abiks ja alates 17. maist 1917 polguülemaks. 1916 sai polkovniku auastme. 

Tema teeneid Esimeses maailmasõjas märgiti Püha Stanislavi III ja II järgu, Püha Anna III ja II järgu, Püha Vladimiri IV järgu ordenitega, Püha Georgi IV ohvitseri ja sõduriristidega  ning Püha Georgi kuldmõõgaga . 

1918. aastal läks erru ja asus Narva elama. 

## Vabadussõjas
Pärast Venemaa kodusõja algust 1918 aasta 1. novembril sai Otto Heinzest Põhjaarmee (hilisema Loodearmee) 3. Režitsa polgu ülem, kust aga juba 21. detsembril 1918 tuli üle Eesti kaitseväe teenistusse ja temast sai 1. jalaväepolgu ülem, mille ridades ta võitles Viru rindel. 

21. oktoobril 1919. a. määrati Otto Heinze 1. Diviisi ülema asetäitjaks ja mõne aja mõõdudes ka diviisi ülemaks. 13. veebruaril 1920 ülendati polkovnik Otto Heinze Vabariigi Valitsuse otsusega kindralmajoriks vanusega 19. jaanuarist 1920.a. ja tema teeneid Eesti Vabadussõjas hinnati I liigi 2. järgu ja II liigi 3. järgu Vabadusrist, Läti Karutapja III ja II järgu orden, Poola Sõjarist ja 59-hektarilise talumaaga Ämaris Harjumaal.

## Teenistus Eesti sõjaväes
1920. aasta lõpul viidi Heinze üle Eesti sõjaväe 2. Diviisi ülemaks ning sealt juunis 1921 tagasi 1. diviisi ülemaks. Diviisiülem oli ta 1. oktoobrini 1921, misjärel viidi Kaitseministeeriumi Nõukogu liikmeks. 

17. oktoobrist 1932 kuni 20. maini 1933 oli veel kord 1. diviisi ülem, seejärel taas Kaitseministeeriumi Nõukogu liige kuni 1. maini 1936, mil ta läks seoses vanusepiiri täissaamisega erru. 1933–1935 oli ta väeosaülemate aukohtu eesistuja.

Esimese Nõukogude okupatsiooni ajal Eestis õnnestus tal saksa päritolu tõttu 1941. aasta märtsis Saksamaale ümber asuda. Sellega pääses ka repressioonidest. 

29. aprillil 1964 valiti Otto Heinze Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis auliikmeks.  

Otto Heinze suri Bad Windsheimis Saksamaal 8. juunil 1968 (91-aastaselt).

## Viited

## Välislingid
*Eestlastest Georgi ordeni kavaleride elulood
*Ohvitseride andmekogu
Flora Vesterberg

**Flora Vesterberg** (sünninimi **Flora Alexandra Ogilvy**; sündinud 15. detsembril 1994) on Briti kuningapere kauge sugulane.

2011. aastal oli ta Briti troonipärimisjärjekorras 42. kohal ja 2021. aastal 58. kohal.

Tema isa on James Ogilvy ja ema Julia Ogilvy. Flora isapoolne vanaema, printsess Alexandra oli George V lapselaps.

2020. aastal abiellus ta Timothy Vesterbergiga.
Xan Windsor, parun Culloden

**Xan Windsor**, **Cullodeni lord** (Xan Richard Anders Windsor) (sündinud 12. märtsil 2007) on Ulsteri krahv Alexanderi ja Ulsteri krahvinna Claire'i esimene laps. 

Kuna Xan'i isapoolsed vanavanemad on Gloucesteri krahv Richard ja Gloucesteri krahvinna Birgitte, on Xan praegu Gloucesteri krahvi tiitli järjekorras teisel kohal. 2015. aasta seisuga on ta Briti troonipärimisjärjekorras 26. kohal.
Dorotea

**Dorotea** (lõunasaami keeles *Kraapohke*) on tiheasustusega paikkond Rootsis Västerbotteni läänis, Dorotea valla keskus.

Asula on saanud nime 1799. aastal Rootsi kuninganna Frederica Dorothea Wilhelmina (1781–1826) järgi.

## Viited
Nikolai Helk

**Nikolai Helk** (kuni 18. detsembrini 1922 **Nikolai Tšistjakov**; 25. jaanuar 1886 Laiuse Kirikuküla – 14. mai 1941 Tallinn (teistel andmetel 14. oktoober 1941)) oli Eesti sõjaväelane (kindralmajor, 1937) ja jurist.

## Päritolu ja haridus
Nikolai Helk sündis Tartumaal (praegu Jõgevamaa) Laiuse kihelkonnas Laiuse vallas (praegu Jõgeva vald) Kirikukülas (praegu Laiusevälja) kohaliku Laiuse Jumalaema Sündimise õigeusu koguduse köstri Nikolai Tšistjakovi peres. 1897–1908 õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris. Seejärel õppis õigusteadust Varssavi ülikoolis, mille lõpetas 1913. 1916. aasta 3. mail astus Aleksandri sõjakooli, mille lõpetas sama aasta 1. oktoobril lipnikuna.

## Teenistus
Varssavi Ülikooli lõpetamise järel asus ta teenistusse kohtuametniku kandidaadina Varssavi kohtupalatisse. 1914. aastast alates töötas Moskva kohtupalatis. Pärast sõjakooli lõpetamist 1916. aastal oli aasta aega Vene sõjaväes, 62. polgu ja seejärel 183. tagavara-jalaväepolgu nooremohvitser ja polgukohtu asjaajaja. Pärast punaste võimuletulekut töötas varustuse ja toitluse alal 1921. aastani, mil tuli Eestisse. 20. aprillist 1921 töötas 4. jaoskonna sõjaväekohtu uurijana ning nimetati 1. novembril Sõjaringkonnakohtu alaliseks liikmeks. Sama aasta 18. detsembril muutis Riigikohus ta perekonnanime Helk'iks (varem oli tal venepärane perekonnanimi Tšistjakov). Oli järgnenud aastatel kommunistide protsesside eesistuja. Karistas 1. detsembri 1924. aasta mässu korraldajaid. 1924 leitnant, 1925 kapten, 1928 major, 1933 kolonelleitnant. 

28. veebruarist 1935 sai Sõjaringkonnakohtu (alates 1938 Sõjaväe Kõrgem Kohus) esimeheks, mõistis kohut vapside üle 1935.–1936. aastal, sai 24. veebruaril 1937 koloneliks ja 1. märtsil 1937 (vanusega samast päevast) kindralmajoriks ametikoha (Sõjaringkonnakohtu esimees) alusel. 

Eesti okupeerimisel vallandati ta 15. september 1940 ametist ja arreteeriti kaks päeva hiljem. Balti Sõjaväeringkonna sõjatribunal mõistis ta 7. aprillil 1941 § 58-4 ja § 58-13 alusel surma. Esitas kassatsioonikaebuse, mis 12. mail 1941 lükati tagasi. Ta lasti maha 1941. aasta 14. mail Tallinnas, teistel andmetel hukati ta alles 14. oktoobril 1941. Tema matmispaik on teadmata.

## Isiklikku
1914. aastal abiellus Tatjana Daniloviga, neil oli kaks poega: Jüri (1918–1943, reservlipnik) ja Nikolai (1924–1926). Helk oli Konstantin Pätsi venna Nikolai naisevend. 

Gustav Kunnose atestatsioon 1923. aastast: "Välja arenenud kohusetundega ning täidab tema peale pandud kohustusi väga põhjalikult. Tähelepannes, et kohtu tegevus on seadusega piiratud, ei ole sel alal kohtunikul võimalik oma initsiatiivi näidata, siiski peab tähendama, et algatuse võim on suur. ... Kohtualaga väga vilunud ning on läbiviinud mitmed suured protsesid; rahulikult ning väga osavalt juhatab kohtuistanguid; kiirelt otsustab keerulisi küsimusi."

## Tunnustus
*Läti Karutapja ordeni III järk, 1925
*Kotkaristi III klassi teenetemärk, 1935
*Kotkaristi II klassi teenetemärk, 1939

## Viited

## Välislingid
*Nikolai Helgi foto ja biograafilised andmed lehel generals.dk
*Ohvitseride andmekogu
Amasoonia

**Amasoonia** ehk **Amazonase madalik** on madalik Lõuna-Ameerika põhjaosas; kõige suurem madalik maailmas (pindala üle 6,9 miljonit km²). Madalik paikneb Andidest kuni Atlandi ookeani rannikuni, piirneb Guajaana mägismaaga põhjas ja Brasiilia mägismaaga lõunas.

Madalikul asuvad Amazonase jõgikond ja troopilised vihmametsad moodustavad keevalise elustikuga kohati eluohtliku koosluse.

## Liigirikkus
Amasoonias on kirjeldatud 427 imetajaliiki, kellest 173 on endeemsed. Suurima imetajate rühma moodustavad käsitiivalised, keda on kirjeldatud 158 liiki. Närilisi on 110 liiki, kellest suurim on rohkem kui meetri pikkuseks kasvav kapibaara. Piirkonnas leidub vähemalt 15 perekonda ja 81 liiki kuuluvaid primaate, kellest üks sugukond (saakilased, *Pitheciidae*), kolm perekonda (20% maailmas leiduvaist) ja 69 liiki on endeemsed. Madusid on kirjeldatud 196 liiki, neist 82 on endeemsed, ja sisalikke 138 liiki, kellest 111 on endeemsed. 406 konnast on tervelt 348 (85%) endeemsed. Linnuliike on umbes 1300, kellest viiendik, ehk 260 liiki, on endeemsed. Amasoonias leidub maailma liigirikkaim mageveekalastik. Liike on kirjeldatud umbes 3000 (30% maailma mageveeliikide koguarvust), kuid neid võib oletuslikult kokku leiduda isegi kuni 9000. Puuliike, mida Amasoonias on ühel hektaril loendatud kuni 300, võib terves piirkonnas oletuslikult kasvada kuni 30 000.

## Viited

## Välislingid
* "Amasoonia vihmametsast tulid välja mõistatuslikud muistsed linnad" ERR Novaator, 1. juuni 2022
Kesktasandik

**Kesktasandik** on Põhja-Ameerika siseosa tasandik Ameerika Ühendriikides ja Kanadas. Tasandik piirneb kagus Apalatšide, läänes Suure tasandiku ja lõunas Mehhiko madalikuga. 

**Kesktasandikuks** võidakse nimetada ka Suure tasandiku osa, mis asub Platte jõe ja Arkansase jõe vahel. 

Sealne elanikkond on tuntud suure kartuliarmastuse poolest.
Kõrksaar

**Kõrksaar** (ka **Kõrgesaar, Kõrgessaare laid, Kõrksa**) on 91 hektari suurune saar Pärnumaal Lääneranna vallas Saulepi küla territooriumil. 

## Asend
Kõrksaar asub Tõstamaast 12 kilomeetrit läänes ja Sõmeri poolsaarest idas. Saarest umbes 700 meetrit itta jääb Rootsiklaid.

## Loodus
Saar on pikliku kujuga ja madal. Saarel kasvavad valdavalt kadakad ja männid.

Saar kuulub Pärnu lahe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.

## Ajalugu

Nõukogude ajal toimusid saarel Pärnu Noorte Tehnikute Maja korraldatud sõjalis-sportlikud poistelaagrid, nõukogude tingimustele kohandatud versioon skautlikust liikumisest. Seetõttu hüüti saart ka **Poistesaareks**. Veel nimetati saart **Kõrglaiuks**. 1990. aastatel toimusid saarel ka skautide ja gaidide suurlaagrid, millest teadaolevalt viimane toimus 1996. aastal Sissisaare suurlaagri nime all.

Saarel on osaliselt säilinud ka mõned laagriehitised: laagri köök, saun, kämpinguhooned. Saare tipus on alles vana hoone vundament.

Saarele saab kas veesõidukiga või jalgsi mööda vana kitsast muuli. Muul on enamjaolt vee all. Suurem osa saarest on tänapäeval eraomandis. Saarel asub 2003. aastal valminud suvila.

## Viited

## Välislingid
* 
*Fotod: privaatne Kõrksaare suvila, kuhu pääseb vaid paadi või märja jalaga. Kodustiil.ee 18. august 2017.
*Poiste klubi. Suvelaager Kõrksaarel. Eesti Rahvusringhääling, 1970.
Aleksander Einseln

**Aleksander Einseln** (25. oktoober 1931 – 16. märts 2017) oli Eesti kindral ja poliitik, varem Ameerika Ühendriikide maaväe kolonel. Ta oli Eesti Kaitseväe juhataja 4. maist 1993 kuni 4. detsembrini 1995.

## Sünd ja põgenemine Eestist
Ta sündis Eestis, kuid põgenes siit Nõukogude okupatsiooni eest koos emaga septembris 1944 Saksamaale.

Siirdus 1949. aastal USA-sse ja sai peagi Ameerika Ühendriikide kodakondsuse.

## Teenistus Ameerika Ühendriikide relvajõududes
Astus 1951. aastal Ameerika Ühendriikide sõjaväkke ja osales Korea ja Vietnami sõjas. Ameerika Ühendriikide sõjaväes teenis aastani 1985 (USPACOM) ja läks pensionile koloneli auastmes.

## Teenistus Eesti kaitseväe juhatajana
1993. aastal naasis Einseln Eestisse. Eestis asus ta elama Tallinnas Tõnismäele.

4. mail 1993 sai temast Kaitseväe juhataja.

Einseln ülendati kindralmajoriks 17. juunil 1993. 22. juunist 1995 sai temast kindralleitnant, 3. detsembrist 1995 kindral. Ajaloolase Mati Õuna hinnangul oli Einselni rahuaegne kosmiliselt kiire tõus täiskindraliks hämmastav. Ta viitas, et Johan Laidoner ülendati Vabadussõja lõpus vaid kindralleitnandiks, täiskindraliks sai ta alles veebruaris 1939.

Einseln korraldas Tallinna Õpetajate majas kaitseväe ohvitserkonnale vastuvõtte, kus tutvustas Eesti ohvitserkonnale ametikohast etiketti. Einselni teeneteks kaitseväe juhatajana on julgeolekuekspert ja riigikaitsekomisjoni liige Peeter Tali pidanud Eesti kaitseväe arendamist lääne eeskujul, ohvitseride rahvusvahelise hariduse soosimist ja rahvusvahelise sõjalise koostöö alustamist.

Ta oli sunnitud kaitseväe juhataja ametikohalt lahkuma erimeelsuste tõttu kaitseministriga. Häältega 55 poolt, 22 vastu ja 3 erapooletut otsustas Riigikogu 19.12.1995 vabastada kindral Aleksander Einselni kaitseväe juhataja ametikohalt. 19. detsembri 1995 Kaitseväe juhataja ametist vabastamise otsus avaldati Riigi Teatajas, Einselni vabastamine jõustus päev pärast otsuse ilmumist 20. detsembril 1995. Ta oli alates 22. detsembrist 1995 arvatud kaitseväe reservi Vabariigi Presidendi käskkirjaga nr 61. 

## Poliitikuna
Einseln on osalenud poliitikas: ta kandideeris Riigikokku 1999. aastal Sinise Erakonna ja 2007. aastal Eesti Kristlike Demokraatide nimekirjas.

## Surm
Kindral Einselni mälestustseremoonia toimus Tallinna Jaani kirikus ja Kaitseväe kalmistul. Ta maeti Arlingtoni riiklikule kalmistule Virginia osariigis Ameerika Ühendriikides.

## Auastmed

## Tunnustus

## Viited

## Välislingid

* Suri endine kaitseväe juhataja kindral Aleksander Einseln

*GEN Aleksander Einseln, Memorial ID 177415779
*Intervjuud Aleksander Einselniga Nõmme raadios
Troopika (täpsustus)

**Troopika** võib tähendada:
*Troopika, piirkond pöörijoone vahel ja läheduses
*Troopikavööde ehk troopline kliimavööde, üks Alissovi kliimaklassifikatsiooni põhivöötmetest
*Palavvöö, soojusvöö, mille piirideks on kõige soojema kuu samatemperatuurijooned +20°C
*Troopiline taimkate
Erich Hartmann

**Erich Alfred Hartmann** (19. aprill 1922 Weissach – 20. september 1993 Weil im Schönbuch) oli Saksa sõjaväelane, kõigi aegade edukaim hävituslendur ja edukaim lendur Teises maailmasõjas. Erich Hartmann tulistas alla 352 vastase sõjalennukit.

## Elukäik
Hartmanni ema Elisabeth Hartmann, üks Saksamaa lennunduspioneeridest, oli lennusportlane, kes 1936. aastal aitas kaasa purilennuklubi asutamisele Weilis Stuttgardi lähedal  1939–1945, kui Erich oli alles väike. Erich õppis juba noorukina lendama purilennukil ja aastast 1938 oli ta purilennuõpetaja.

1940. aastal astus Hartmann vabatahtlikuna Luftwaffesse. Erichil oli õnne läbida kogu Luftwaffe hävituslenduri ettenähtud väljaõpe täismahus. 15. oktoobril 1940 alustas ta õppimist Luftwaffe 10. rügemendis Königsbergi lähedal Neukuhris Ida-Preisimaal. Lennuväljaõpe algas 1941. aasta märtsis, seejärel sõjalennukool Berlin-Gotowis. Kui Hartmanni lennuõpetaja otsustas, et nüüd kõlbab Erich jahilenduriks küll, viidi ta üle hävituslendurite kooli Zerbsti (Sachsen-Anhalt). 20. sünnipäeval sooritas Hartmann oma esimese iseseisva lennu hävituslennukil Messerschmitt Bf 109.

1943. aastal sai Vene õhutõrje Hartmanni lennukile pihta ja langevarjuga alla hüpanud Erich võeti vangi. Ülekuulamisele vedamiseks paigutati ta koos vene sõduritega lahtise veoauto kasti, mis sattus aga Junkers Ju 87 rünnaku alla. Vene sõdurid jooksid autost eemale ühes suunas ja Hartmann teises. Tal õnnestus põgeneda, ületada rinne ja jõuda neli tundi pärast allatulistamist tagasi omade juurde.

Hartmann ei sõdinud ainult idarindel Punaarmee vastu. Rumeenia kohal tulistas ta alla ka seitse lääneliitlaste hävituslennukit P-51 Mustang. Arvatakse, et tema tulistas alla ka USAAF-i 334. lennugrupi ässa leitnant Ralph Hofferi (15 võitu õhus + 14 maapinnal hävitatut).

Oma viimase vastase lennuki (Jak) tulistas Hartmann alla II maailmasõjas 8. mail 1945 Brno linna kohal.

Pärast sõja lõppu õnnestus Hartmannil anda end vangi USA üksustele, kes aga andsid ta 17. mail 1945 üle venelastele. Hartmann mõisteti süüdi: "... *suure materiaalse kahju tekitamise eest [[Nõukogude Liit|Nõukogude Liidule]]*". Ta viibis 10 aastat Siberis vangistuses ja vabanes 1955.

Pärast kodumaale Saksamaale naasmist paluti tal uuesti asuda lennuväe teenistusse. Esialgu Hartmann keeldus, kuid 1956. aastal siiski nõustus teenima Lääne-Saksamaa lennuväes. Ta oli sõjaväes Manfred von Richthofeni-nimelise 71. eskadrillis lennuinstruktor. See eskadrill lendas reaktiivhävituslennukeil F-86 Sabre ja hiljem Lockheed F-104 Starfightereil.

Hartmann pidas aga F-104 suurte puudustega ohtlikuks lennukiks ning oli vastu selle relvastusse võtmisele. Kuigi tal oli õigus – F-104 oli alla kukkunud 282 ja neis katastroofides oli hukkunud 115 Saksa pilooti mittesõjaväelistel missioonidel, ei olnud Hartmanni kriitika tema ülemuste seas populaarne –, ütles lennuväekomandör kindral Werner Panitzki, et "Erich on hea piloot, aga mitte hea ohvitser", ning ta sunniti koloneli auastmes 1970. aastal enneaegselt erru minema.

Erich Hartmann suri 1993. aastal.

## Vaata ka
*Teise maailmasõja lennuässad

## Viited

## Välislingid

*Sissekanne saidil luftwaffe.cz
Norra troonipärimisjärjekord

**Norra troonipärimisjärjekord** on nimekiri inimestest, kellel on õigus Norra kuningriigi troonile juhul, kui eelnev inimene peaks surema. Praegu on troonipärimisjärjekorras esimesel kohal kroonprints Haakon, kes saab Norra kuningaks, kui praegune kuningas sureb.

Alates 1990. aastast, mil muudeti Norra konstitutsiooni, kehtib Norras võrdne ehk absoluutne primogenituur, mis tähendab, et vanim laps, sõltumata soost, on troonipärimisjärjekorras eelispositsioonil. Muudatus pole tagasiulatuv, mistõttu esimene inimene, kelle kohta see kehtib, on printsess Ingrid Alexandra. Konstitutsioonimuudatuse tõttu on tema eespool oma nooremast vennast, kuid tema isa Haakon on jätkuvalt nimekirjas oma vanemast õest, printsess Märtha Louisest eespool.

Norra konstitutsiooni järgi on alates 1990. aastast troonipärimisjärjekorras olemise õigus kuninga või kuninganna ametlikust seaduslikust abielust sündinud lastel, või nende järglastel nii, et (valitsevale monarhile) lähima liini vanemad lapsed on eelisseisus kaugemate ja nooremate ees.

## Troonipärimisjärjekord 2007. aasta 1. augustil

1. kroonprints Haakon (s. 1973), kuningas Haraldi poeg
:2. Printsess Ingrid Alexandra (s. 2004), kroonprints Haakoni esimene laps
:3. Prints Sverre Magnus (s. 2005), kroonprints Haakoni teine laps
4. Printsess Märtha Louise (s. 1971), kuningas Haraldi tütar.
:5. Maud Angelica Behn (s. 2003), printsess Märtha Louise vanem tütar
:6. Leah Isadora Behn (s. 2005), printsess Märtha Louise teine tütar 
:7. Emma Tallulah Behn (s. 2008), printsess Märtha Louise kolmas tütar
P-51 Mustang

**P-51 Mustang** oli Ameerika Ühendriikides firmas North American Aviation loodud ühe kolbmootoriga ühekohaline monoplaan-hävituslennuk. Kokku ehitati 15 875 P-51 lennukit. Mustangi loetakse teise maailmasõja üheks täiuslikumaks propeller-hävituslennukiks. Hävitaja oli kasutusel aastatel 1942–1957.

P-51 kasutuselevõtt lahendas edukalt Saksamaad pommitavate liitlasvägede pommituslennukite kaitsmise probleemi. Mustangist kiiremad hävituslennukid ilmusid alles päris sõja lõpus.

## Ajalugu
Suurbritannia õhujõudude (RAF) hankekomisjon USA-s soovis, et North American Aviationi lennukitehas hakkaks Suurbritannia jaoks ehitama hävituslennukeid P-40 Kittyhawk, mis polnud juba sel ajal just kõige paremad lennukid. Tehase peakonstruktor lubas ehitada hoopis kiiremini uue ja parema lennuki kui P-40, mille litsentsi alusel konveierile saamine võtnuks rohkemgi aega. 
RAF oli ettepanekuga nõus ja tellis kohe 320 lennukit. Uus lennuk projekteeriti ja sai valmis vähem kui poole aastaga. Lepingu sõlmimisest valmis lennukini kulus 102 päeva. 

Uuel lennukil, tüübinimega NA-73X oli jõuallikaks veel Allisoni mootor Allison V-1710. Britid suurendasid lennukite tellimuse arvu 620-ni. Lennuk sai nimeks Mustang, mille esmalend toimus 26. oktoobril 1940.

Uuel lennukil oli esmakordselt kasutusel laminaarne  tiivaprofiil. Kerealusesse jahutussüsteemi tunnel koos sellesse paigutatud mootori radiaatoriga moodustas omalaadse jahutusdüüsi, mis tekitas radiaatori õhutakistust kompenseeriva reaktiivtõuke. Kokkuvõttes oli Mustang märgatavalt kiirem kui P-40.

Inglismaal Mustangile paigaldatud Merlini mootoriga proovilende teinud Rolls-Royce'i katselendur Ron Harker soovitas kõik tellitavad lennukid varustada Merlini mootoritega, sest P-51 lennuomadused olid Merlini mootoriga palju paremad. USA-s hakkas Merlini mootoreid litsentsi alusel valmistama firma Packard (Packard V-1650-7).

Esimeste Suurbritanniale üle antud lennukite P-51 üheks puuduseks oli piiratud vaateväli kabiinist, sest ruleerimisel segas piloodi vaatevälja ettepoole lennuki kõrge ninaosa, mis oli järsu nurga all ülespoole suunatud. Vaatevälja segava karkassiga kabiin oli ajale jalgu jäänud, mistõttu britid sobitasid mitmele lennukile klaaspindade keskmise avaneva osa asemele Robert Malcolmi kujundatud tilgakujulise kupli, millel puudus segav raamistik. Sellest eeskujust lähtudes tehti USA tehastes järgmistele Mustangidele iseloomulik uus raamistikuvaba tilgakujuline lükandkuppel.

## Lennutehnilised andmed

* 
*Pikkus: 9,8 m
*Tiivaulatus: 11,3 m
*Kõrgus: 4,2 m
*Mootor: 1 Packard V-1650-7, 12-silindriline vedelikjahutusega V-mootor, 1650 hj
*Suurim kiirus: 703 km/h (7600 m kõrgusel)
*Reisikiirus: 523 km/h (3050 m kõrgusel)
*Lennulagi: 12 500 m
*Tühikaal: 3450 kg
*Lennukaal: 5260 kg
*Relvastus: 6 kuulipildujat 50-Browning MG53-2 ja kuni 900 kg pomme
Kiltmaa

**Kiltmaa** ehk **kõrgtasandik** ehk **kõrglava** on suure pindalaga tasane ala, mis tavaliselt paikneb kõrgusel üle 500 meetri merepinnast. Kiltmaad tekivad seal, kus mäestikud on kulunud või tasane maapind on kerkinud. Vahel  tekivad kiltmaad ka laavaplatool. Kiltmaa on näiteks Tiibeti kiltmaa.

## Vaata ka
*Lavamaa
*Lavamaade loend
*Mägismaa
Metsmaasikas

**Metsmaasikas** (*Fragaria vesca*) on roosõieliste sugukonda maasika perekonda kuuluv mitmeaastaste rohttaimede liik.

## Välimus
Metsmaasikas on 5–20 cm kõrgune. Juurmised lehed on kolmetised ja asuvad pikkadel karvastel leherootsudel. Õied on valget värvi, kuni 17 mm läbimõõduga ja asuvad väheseõielises õisikus. Õieraod on siidiläikeliselt liduskarvased. Tupplehed on tagasi käändunud ja ei ümbritse marja.

## Viljad
Metsmaasika viljad ei ole marjad, vaid koguviljad, mida nimetatakse maasikateks. Need on kirgaspunased, munajad kuni peaaegu kerajad, pinnal asetsevate seemnistega ja aromaatsed.

## Paljunemine ja geneetika
Paljuneb pikkade sõlmedest juurduvate võsunditega ja seemnetega. 

Metsmaasikas õitseb mai lõpul ja juunis. Viljad valmivad juunis. 

Metsmaasikas annab hübriide nii aedmaasika kui ka muulukaga.

Kõik maasikaliigid on kromosoomiarvuga, mis põhineb haploidsel 7 kromosoomil. Metsmaasikas on diploidne: sel on kaks kromosoomikomplekti kokku 14 kromosoomiga.

2010. aastal sekveneeriti metsmaasika genoom.

## Levik
Metsmaasikas on levinud Euroopas ja Kesk-Aasias. 

Ta kasvab kuivadel puisniitudel, loodudel, raiesmikel, teeservadel, põllupeenardel. Levila põhjaosas, sealhulgas Eestis, eelistab ta kuivi päikesepaistelisi kohti ega talu varju. Seevastu levila lõunaosas eelistab ta kasvada varjus, sest päike on seal tema jaoks liiga ere. Metsmaasikas talub kerget tulekahju ja taastub pärast põlengut kiiresti.

## Ökoloogia
Metsmaasikalehti söövad meeleldi sõralised, näiteks hirved ja põdrad. Maasikamarju söövad väga mitmesugused elukad alates tigudest ja herilastest kuni lindude ja karudeni. Linnud aitavad ühtlasi maasikaseemneid levitada: pärast lindude soolestiku läbimist lähevad seemned kenasti kasvama.

## Ajalugu

Arheoloogiliste väljakaevamiste andmetel on inimesed metsmaasikaid söönud juba kiviajal. Kultiveerima hakati metsmaasikat antiikaja Pärsias. Hiljem levisid maasikaseemned Siiditeed mööda nii itta kui läände. 18. sajandi keskpaiku aretati virgiinia ja tšiili maasikast aedmaasikas (*Fragaria × ananassa*), mis hakkas metsmaasikat põlluviljana välja tõrjuma, sest aedmaasika viljad olid märksa suuremad.

## Kasutamine

Metsmaasikas on Eesti üks väärtuslikemaid marjataimi. Kirgaspunased, aromaatsed ja maitsvad marjad sisaldavad suurel hulgal inimorganismile vajalikke aineid ja vitamiine: neis on suhkruid 3,6–6,4%, happeid 1,4% (peamiselt sidrunhapet), mineraalainetest kaltsiumi (rohkem kui lihas), rauda (marjadest kõige enam), fosforit, eeterlikke õlisid, pektiini, parkaineid jm. C-vitamiini keskmine sisaldus on 51,0 mg 100 g metsmaasikate kohta.

Maasikas on hinnatud lauamari (toorelt söömise mari), aga väga sobiv ka hoidiste, eriti toorhoidiste valmistamiseks. Kompoti valmistamiseks metsmaasikas aga ei sobi, sest seemnistest eralduv fragariamiin muudab kompotivedeliku mõrkjaks.

Metsmaasikat kasutatakse ka ravimtaimena. Kasutatakse põhiliselt kuivatatud vilju, harvem õisi.

## Viited

## Välislingid

*
Teise maailmasõja lennuässade loend

**Teise maailmasõja [[lennuäss]]ad** olid hävituslendurid, kes tulistasid alla kõige rohkem vaenlase lennukeid.
Tribal Wars

**"Tribal Wars"** on Saksamaa ettevõtte InnoGames GmbH loodud veebipõhine rolli- ja strateegiamäng. Mäng koosneb mitmest ruudustikul põhinevast maailmast, millest igaühel on erinevad mänguseaded. Ühe kasutajakontoga on võimalik mängida kõikides mängumaailmades.

## Tegevus
Mängu tegevus leiab aset keskajas. Iga mängija saab alguses endale küla, kus saab maju ehitada ja maavarade (puit, savi, raud) kogumisel vajaminevaid rajatisi paremaks arendada. Mängus on võimalik luua endale hõim ning pidada nendega sõdu või sõlmida liite ja vaherahu.

## Maailmad
2007. aasta detsembri seisuga on mängus kasutusel 15 mängumaailma. Nendest 13 esimest on tavamaailmad, millest viimases kasutatakse "Tribal Warsi" versiooni 4.0. See sisaldab kõikide eelmiste maailmade võimalusi ja täiendavalt boonuskülasid, mis lisaks arenemisele annavad lisaboonuseid. Mahajäetud külasid asendavad barbarikülad, mis arenevad ja laienevad ise. Paladin saab nüüd sõdades võideldes relvi ja muud varustust leida.

Boonuskülade boonused:
* 10% suurem puidu-, savi- VÕI rauatoodang;
* 10% kiirem kasarmu, talli või töökoja sõdurite treenimine;
* 10% rohkem elanikke;
* 3% suurem puidu-, savi- JA rauatoodang.

## Tasuline versioon
Kuigi mänguraha eest saab osta teatud mugandavaid lisasid osta, ei anna need mängijale otsest eelist, sest erinevalt paljudest samalaadsetest mängudest ei ole tasuta versioon tugevalt piiratud.

## Välislingid
*Koduleht
*Tribal Wars Plus
Kohort

**Kohort** (ladina *cohors*) oli Vanas-Roomas osa leegionist. Keisririigi ajal jaotati leegion 10 kohordiks. Esimeses kohordis oli 1105 jalaväelast ja 132 ratsanikku, igas ülejäänus 550 jalameest ja 66 ratsanikku. Kohort omakorda koosnes 5 tsentuuriast. Leegionis oli seega 50 tsentuuriat (6095 jalameest ja 726 ratsanikku), lisaks kuulus sellesse kergerelvastuses abivägesid. Leegion oli varustatud 10 onageri, 55 viskemasina ja muude vajalike masinatega ning iga liiki sõjamaterjaliga. Leegionil olid oma relvatöökojad.
Zenouska Mowatt

**Zenouska Mowatt** (sündinud 26. mail 1990 Londonis) on Marina Ogilvy ja fotograaf Paul Mowatti tütar.

Tema emapoolne vanaema on printsess Alexandra, Kenti hertsogi prints George'i tütar, ning vanavanaema oli Kreeka ja Taani printsess Marina.

2011. aasta seisuga asub ta Briti troonipärimisjärjekorras 45. kohal.
Alexander Lascelles, vikont Lascelles

**Alexander Lascelles** (Alexander Edgar Lascelles) (sündinud 13. mail 1980) on Harewoodi krahvi David Lascelles'i ja tema esimese naise Margareti kolmas laps ja teine poeg. Tema õde Emily Lascelles (sündinud 1976) ja vend Benjamin Lascelles (sündinud 1978) on sündinud väljaspool abielu ja seega pole neil õigust ühelegi tiitlile. Lisaks on tal noorem vend Edward Lascelles (sündinud 1982). 

Oma isa kaudu on Alexanderil õigus Harewoodi krahvi tiitlile. 11. juulil 2011 sai ta pärast vanaisa surma tiitli "vikont Lascelles", mida selle ajani oli kandnud ta isa.

Tal on 2008. aastal sündinud poeg Leo Cyrus Anthony Lascelles, kuid ta ei ole lapse emaga abielus.

Briti troonipärimisjärjekorras on ta 2011. aasta seisuga 48. kohal.
Kesk-Siberi kiltmaa

**Kesk-Siberi kiltmaa** on kiltmaa Aasia idaosas. Kesk-Siberi kiltmaa asub kogu ulatuses Venemaal Leena ja Jenissei jõe vahel. Kesk-Siberi kiltmaal paiknevad Jakuutia, Krasnojarski krai ja Irkutski oblast.

Läänes piirneb see Lääne-Siberi madaliku, põhjas Põhja-Siberi madaliku, idas Verhojanski aheliku ja Kesk-Jakuutia madaliku ning lõunas Lõuna-Siberi mäestikega (Ida-Sajaanid jt). 

Kesk-Siberi kiltmaa keskmine kõrgus on 500–700 meetrit üle merepinna, kõrgeim punkt on Kameni mägi (1701 m) Putorana platool.
Espenhain

**Espenhain** on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis Espenhaini vallas.

Kuni 31. juulini 2015 oli tegemist omaette haldusüksusega, hiljem sai see halduslikult osaks Rötha linnast.
Alexandrine (Taani kuninganna)

**Alexandrine Auguste** (24. detsember 1879 Schwerin – 28. detsember 1952 Kopenhaagen) oli Mecklenburg-Schwerini printsess ja Taani kuninganna. Ta oli Taani kuninga Christian X abikaasa.

## Sünd ja lapsepõlv
Alexandrine sündis Mecklenburg-Schwerini suurhertsogi Friedrich Franz III ja Venemaa keisri Nikolai I tütretütre suurvürstinna Anastassija Mihhailovna tütrena.

Alexandrinel oli vend, Mecklenburg-Schwerini suurhertsog Friedrich Franz IV (1882–1945), ja õde Cecilie Auguste Marie (1886–1954), kes oli abielus viimase Saksa kroonprintsi Wilhelmiga.

## Abielu
Alexandrine abiellus 26. aprillil 1898 Cannes'is Taani printsi Christianiga. Neil oli kaks last: Frederik IX (1899–1972, Taani kuningas 1947–1972) ja Knud (1900–1976). 

1902 annetati abielupaarile Marselisburgi loss. Alexandrine hoolitses väga lossiaia eest.

Alexandrine sai 1906 kroonprintsessiks ja 1912 kuningannaks. Poliitikas ta kaasa ei rääkinud, aga oma abikaasale oli ta täielikult lojaalne. 

Alexandrine huvitus muusikast. Ta tegutses Kopenhaageni muusikaühingu (*Musikforeningen*) ja Taani Richard Wagneri ühingu (*Den danske Richard Wagnerforening*) kaitsjana. Ta oli tuntud ka oma õmblustööde poolest, mida ta hetategevaks otstarbeks müüs. Pärast oma ämma Rootsi Louise surma sai ta mitme Louise asutatud heategeva organisatsiooni patrooniks. 

Alexandrine suri 1952 ja maeti abikaasa kõrvale Roskilde toomkirikusse.
Ülo Jõgi

**Ülo Jõgi** (12. märts 1921 Tallinn – 14. mai 2007 Tallinn) oli eesti sõjaväelane ja luuraja, üks Erna salga liikmetest.

## Elukäik
Ülo Jõgi lõpetas aastal 1940 Jakob Westholmi gümnaasiumi ja astus Tallinna Polütehnilisse Instituuti. 1940. aasta märtsis põgenes ta kolme kaaslasega suuskadel üle jää Soome, et osaleda Talvesõjas. Soukka saarestikus omandas raadiotelegrafisti oskused ja kutse. 1940 võitles Norra sõjaväes Saksa okupatsiooni vastu.

10. juulil 1941 maabus koos ERNA salgaga telegrafist Mihkel Theodor Simmo, 22. juulil 1941 saabusid langevarjudega Toomas Hellat ja Ülo Jõgi Kautlasse, ühinedes ERNA salgaga. 28. augustiks 1941 jõudis salk Tallinna.

Saksa teise okupatsiooni ajal töötas ta õpingute kõrvalt Tallinna linnavalitsuses. Ta põgenes märtsis 1943 koos abikaasaga mobilisatsiooni eest Soome, kus astus vabatahtlikuna Soome sõjaväkke. 

Juulis 1944 naasis radistina Eestisse. Peagi alanud uue Nõukogude okupatsiooni tõttu tagasisõiduvõimalust enam polnud. Ta arreteeriti 11. detsembril 1944 süüdistatuna spioneerimises Inglismaa kasuks ja kaks aastat hiljem määrati sunnitööle Siberisse. Vangistuskohtadena tuli olla Uhtas ja Intas. Abiellus pärast vangistust asumisel olles Aili Jürgensoniga. 

1971. aastal pöördus Ülo Jõgi tagasi Eestisse. Kuna perel ei lubatud elada Tallinnas, rajasid nad kodu Keilasse ning olid aastaid laskespordi eestvedajad.

Pärast Eesti iseseisvuse taastamist osales Erna seltsi töös. Oli Erna seltsi aupresident.

## Teosed
* 1990 "Erna" grupi sünd ja selle tegevus 1941. aastal. Akadeemia nr 9, 1990
* 1995 Kas nad olid bandiidid?. [eestlastest vabatahtlikud Soome sõjaväes Talvesõja ja sellele järgneval ajal]. Stockholm: Välis-Eesti & EMP
* 1996 *Ernan tarina. Suomen tiedustelujoukko Virossa Toisen maailmansodan vuosina*. ISBN 951-9440-50-X
* 1996 "Erna" legendid ja tegelikkus. [eestlastest vabatahtlikud Soome sõjaväes]. ISBN 9985-9067-4-8
* 2003 Erna organisatsiooni sünd ja selle tegevus 1941. aastal.  Kaitse Kodu nr 4, 2003
* 2006 "Erna" legendid ja tegelikkus. 2. trükk

## Tunnustus
*1997 – Kotkaristi III klassi teenetemärk
*1997 – Keila kultuuripreemia (sõjaajaloolise raamatu ""Erna" legendid ja tegelikkus" eest ning aastatepikkuse töö eest noorte lasketreenerina Keilas)
*2006 – Eesti Laskurliidu auliige

## Isiklikku
Tema poeg Ilmar Jõgi oli Eesti Põlevkivi juhatuse esimees.

## Viited

## ''Personalia''
*Alo Raun. Suri Erna salga liige Ülo Jõgi. Postimees, 15. mai 2007
*Holger Roonemaa. Erna salga liige Ülo Jõgi saadeti viimsele teekonnale. Delfi, 21. mai 2007
*Piret Kriivan. Eesti lugu. Eesti luurajad Soomes. Vikerraadio, 27. jaanuar 2018
**Meelis Saueauk räägib saates eestlastest luurajatest Soome teenistuses: „Erna” ja „Haukka” raadioluuregruppidest, nende moodustamisest, tegevusest, suurematest operatsioonidest, nagu operatsioon „Flora” Venemaal, milles hukkusid kõik osalenud eestlased.

## Välislingid
*
*Eesti kommunismiohvrid 1940–1991
*Haud Tallinna Metsakalmistul
Christian Mowatt

**Christian Mowatt** (Christian Alexander Mowatt) (sündinud 4. juunil 1993) on Marina Ogilvy ja fotograaf Paul Mowatti poeg. Ta sündis Londonis Portlandi haiglas.

Tema emapoolne vanaema, Kenti printsess Alexandra, on Kenti hertsogi George'i tütar. Et prints George'i abikaasa oli Kreeka ja Taani printsess Marina, on ta suguluses ka Kreeka ja Taani kuningaperedega.

2011. aasta seisuga asub ta Briti troonipärimisjärjekorras 44. kohal.
Großpösna

**Großpösna** on asula Saksamaal Saksimaa Leipzigi kreisis Großpösna vallas.

Großpösnas asuvad kirik, botaanikaaed ja kaevandustehnika park.
Kerstin Tomson

**Kerstin Tomson** (sündinud 2. märtsil 1972 Saaremaal Valjalas) on eesti vioolamängija.

Ta on lõpetanud 1987. aastal Valjala 8-klassilise Kooli ja 1988. aastal Kingissepa Lastemuusikakooli, kus õppis Laine Sepa käe all viiulit. Aastatel 1987–1988 õppis ta Kingissepa 1. Keskkoolis, kuid jätkas seejärel õpinguid Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis Mari Aasa, Andrus Järvi ja Andres Laane juhendamisel. Aastatel 1992–1997 õppis ta Eesti Muusikaakadeemias Arvo Haasma klassis. 2008. aastal kaitses ta Tallinna Ülikoolis magistritöö muusikaõpetaja erialal (juhendaja Tiina Selke). 

Kerstin Tomson on töötanud alates 1995. aastast vioolamängijana rahvusooperi Estonia orkestris ja alates 2008. aastast vioolaõpetajana Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis.  

Alates 1997. aastast teeb kaasa Ooper-Kvartetis ja on ka selle asutajaliige. Ta on mänginud Muusa keelpillikvartetis ja teinud arranžeeringuid keelpillikvartetile.
Mehhiko kiltmaa

**Mehhiko kiltmaa** on kiltmaa Põhja-Ameerika lõunaosas, mis hõlmab suurt osa Mehhikost. Kiltmaa piirneb Ida-Sierra Madre, Lääne-Sierra Madre ja Lõuna-Sierra Madrega. Kiltmaa pindala on umbes 1 200 000 km2.

Mehhiko kiltmaa on vulkaanilise tekkega, selle keskmine kõrgus on 1000–2400 meetrit üle merepinna. Kiltmaa lõunaosas kerkivad võimsad aktiivsed ja kustunud vulkaanid: Orizaba (5747&nbsp;m, Mehhiko kiltmaa ja Mehhiko kõrgeim tipp), Popocatépetl (5452&nbsp;m), Citlaltépetl (5696&nbsp;m), Colima (4625&nbsp;m), Iztaccíhuatl ja muud. Tegevvulkaan Paricutín tekkis veebruaris 1943. Piirkond on seismiliselt aktiivne.
Kitzen

**Kitzen** on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis Pegau linna koosseisus.

Kuni 1. jaanuarini 2012 oli asula Kitzeni valla keskus.
Lobstädt

**Lobstädt** on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis Neukieritzschi vallas.

Kuni 2008. aastani oli asula Lobstädti valla keskus.

Lobstädt asub 28 km Leipzigi keskusest lõunas ja 5 km Bornast läänes.
Neukieritzsch

**Neukieritzsch** on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Leipzigi kreisis Neukieritzschi vallas.

Neukieritzschi areng on tihedalt seotud Saksimaa-Baieri raudtee ehitamisega. Selle esimene osa Leipzig-Altenburg avati 1842. aastal ning praeguse Neukieritzschi kohal oli siis pooljaam, mille nimi lähedalasuva küla järgi oli Kieritzsch. Jaama ümber hakkas arenema uus asula.