open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Győr-Moson-Soproni komitaat

**Győr-Moson-Soproni komitaat** on 1. järgu haldusüksus Ungari loodeosas. Piirneb põhjas Slovakkiaga ja läänes Austriaga.

Komitaadi halduskeskus on Győr, teised suuremad linnad on Sopron, Mosonmagyaróvár, Kapuvár ja Csorna.

Komitaat loodi 1950. aastal Győri komitaadi ja Moson-Soproni komitaadi liitmise teel.

Komitaadis on seitse kreisi, mis jagunevad 182 vallaks:
# Csorna kreis
# Győri kreis
# Kapuvári kreis
# Mosonmagyaróvári kreis
# Pannonhalma kreis
# Soproni kreis
# Téti kreis

2013. aastani oli haldusüksusena seitse väikepiirkonda:
# Csorna väikepiirkond
# Győri väikepiirkond
# Kapuvári väikepiirkond
# Mosonmagyaróvári väikepiirkond
# Pannonhalma väikepiirkond
# Sopron-Fertődi väikepiirkond
# Téti väikepiirkond

## Välislingid

* Komitaadi koduleht
Suur-Holmi sadam

**Suur-Holmi sadam** (*Grand Holm Marina*) on eravalduses väikesadam Haapsalus aadressil Westmeri tänav 3.

Sadama geograafilised koordinaadid on 

Sadama valdaja on AS Evore ja operaator Ankrupoi OÜ.

## Välislingid
*Grand Holm Marina
*Sadama 360° aeropanoraam / aerofoto
Abda

**Abda** on küla ja vald Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis. Asub Győrist 5 km läänes.

Valla pindala on 19,02 km².

2008. aastal oli vallas 3126 elanikku. Rahvastikutihedus oli 164 in/km².

Asulat on esmamainitud 13. sajandil (kui *Obada*). 2012. aastani kuulus vald Győri väikepiirkonda.

## Viited

## Välislingid

* https://www.abda.hu/
Győri väikepiirkond

**Győri väikepiirkond** (ungari *Győri kistérség*) oli 1. jaanuarini 2013 Ungaris Győr-Moson-Soproni komitaadis asunud territoriaalne ja statistiline üksus. Selle pindala oli 742,54 km² ja rahvaarv 178 582 (2007). 	

Koosnes järgmistest valdadest:
Varkause lennujaam

**Varkause lennujaam** (soome *Varkauden lentoasema*) on väike lennujaam Soomes Joroineni vallas, 16 km Varkausest lõunas.

## Lennufirmad
*Finncomm Airlines (Helsingi)
Bournemouthi lennujaam

**Bournemouthi lennujaam** (enne **Hurni lennujaam** ja **Bournemouthi rahvusvaheline lennujaam**) on lennujaam Lõuna-Inglismaal Bournemouthi linnas, Dorseti krahvkonnas. See avati 1. augustil 1941.

## Välislingid
*Bournemouthi lennujaama koduleht
Pearl Harbor

**Pearl Harbor** on Ameerika Ühendriikide rajatud sadam Hawaii saarestikus O'ahu saarel, Hawaii osariigi pealinnast Honolulust lääne pool. Tõlkes tähendab nimi "pärlisadamat".

Suurema osa sadamast ja seda ümbritsevast alast võtab enda alla USA mereväebaas, kus asub ühtlasi USA Vaikse Ookeani Laevastiku staap. Mereväebaas rajati piirkonda 1887. aastal vastavalt Ameerika Ühendriikide ja Hawaii kuningriigi koostöölepingule aastast 1875. Pärast Hawaii annekteerimist Ühendriikide poolt 1899. aastal laiendati sadamat ja baasi märkimisväärselt.

7. detsembril 1941 korraldas Jaapani keiserlik merevägi Pearl Harbori mereväebaasile üllatusrünnaku, hävitades suure osa Vaikse Ookeani Laevastikust ja sundides Ameerika Ühendriike astuma Teise maailmasõtta.

## Vaata ka
* Rünnak Pearl Harborile
* Pearl Harbor (film)
Georg Schenking

**Georg Schenking** (ka **Jerzy**, **George**, **Georgi** **Schencking**; surnud 10. november 1605) oli Liivimaa Võnnu vojevoodkonna Võnnu linnuskonna kastellaan ja Tartu ökonoom. Võnnu piiskop Otto Schenkingi vend.

1588 andis Poola kuningas Zygmunt III talle Vana-Antsla mõisa, kus ehitas sealsest vasallilinnusest kaitsemüüri ja valliga kastell-tüüpi kindluse, mis Poola-Rootsi sõja (1600–1611) ajal purustati. Mõisa andis Rootsi kuningas Gustav II Adolf 1625 aastal kammerjunkur Åke Tottile, kelle poeg Claes Tott selle hiljem 14 500 riigitaalri eest maha müüs.

1599. aastast Võnnu linnuse kastellaan ja Tartu staarostkonna rentnik.

## Viited
Gennadi Tšeburanov

**Gennadi Tšeburanov** (sündinud 1938) on Eesti poksija. Ta poksis Tallinna Kalevis.

Tšeburanov oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) Eesti NSV meister (1962).

Tšeburanov ja tema vastane Priidik Kippar diskvalifitseeriti I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1963. aasta Eesti NSV meistrivõistluste finaalis ja sel aastal jäi selles kaalus Eesti NSV meistri tiitel välja andmata.

Tšeburanov osales Eesti NSV – Soome maavõistlusel (1961) ja võitis oma kohtumise. 

Tšeburanov sai Dinamo üleliidulistel meistrivõistlustel I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) III koha (1964). Ta sai 1962. aastal Nõukogude Liidu meistersportlase aunimetuse.

## Kirjandus
*Rein Pajur. "Poksimeistrid maailmas ja Eestis 1719–2000". Revelex. Tallinn 2005.
V üldtantsupidu

**V [[üldtantsupidu]]** (tollase nimetusega **rahvakunstiõhtu**) toimus 20.–21. juulini 1955 Tallinnas Kalevi Keskstaadionil. Alates sellest on kõik üldtantsupeod peetud Kalevi staadionil. V üldtantsupidu oli esimene kahe etendusega tantsupidu.

Osalejaid oli 3040, seega rohkem kui kõigil varasematel tantsupidudel.
Tondi raudteepeatus

**Tondi raudteepeatus** on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis.

Peatus asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres 3,7&nbsp;km kaugusel Balti jaamast Lilleküla ja Järve raudteepeatuse vahel.

Peatuses peatuvad kõik Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda või Pääskülla sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.

Ümberistumisvõimalus on Tondi tänaval Tondi bussipeatuses bussiliinidele 23 (Kadaka–Bussijaam ja 28 (Väike-Õismäe–Veerenni). Tondile sõidavad trammiliinid number 3 (Kadriorg–Tondi) ja 4 (Lennujaam–Tondi).

Kaheteelise raudtee ääres on kaks 167 meetri pikkust perrooni.

## Jaamahoone ja trammipeatus

Tondi raudteepeatus avati liikluseks 1933. aastal. Samas pikendati Pärnu maantee trammiliin raudteehooneni ja 1936. aastal rajati sinna ka trammide lõppjaama depoo.

Piletimüük jaamahoones lõpetati 1998. aasta kevadel. Nüüdseks on hoone mitu korda põlenud ja avariiline. Ametivõimud soovisid selle lammutada, kuid 2006. aasta detsembris võeti hoone arhitektuurimälestisena kaitse alla. Edaspidi plaanitakse see renoveerida ning leida talle mõni mõistlik rakendus. Pärast korduvaid põlenguid lammutati 2012. aastal kaitsealuse jaamahoone puidust ülaosa. Kavas oli rajada varikatus.

Tondi trammide lõpp-peatuses peatuvad trammiliinid 3 Tondi-Kadriorg ja 4 Tondi-Lennujaam. Tondi on üks kahest kohast Tallinnas (teine on Balti jaam), kus trammi- ja elektrirongipeatus on ühendatud ühtseks transpordisõlmeks, võimaldades mugavat ümberistumist.

## Ülesõit ja kavandatav viadukt
Tondi raudteepeatus juures Tondi tänaval asub raudteeülesõit. Tipptundide koormuse vähendamiseks on plaanis tulevikus rajada sinna raudteeviadukt. Kui praegu sõidavad autod üle kolme meetri kõrguse küüru, siis edaspidi jääb raudteeviadukti alla kolme meetri sügavune lohk. Sügavamale maa sisse viiakse ka lähedal asuv Kotka tänava ristmik, et kalded jääksid normaalseks ja autod saaksid ka libedaga ristmikul manööverdada.

## Tondi raudteepeatus muusikas
Laulus "Elektrirongiga Tallinnast Pääskülla" kirjeldatakse peatust sõnadega "Valjuhääldi hoiatas mind: "Järgmine peatus Tondi! Kodanikud, ärge hüpake libedale platvormile!"".

## Viited

## Välislingid

*
* Infot peatuse kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
* TONDI; Eesti Raudteeajaloo Selts
Eesti jahtklubide loend

**Eesti jahtklubide loend** koondab Eestis minevikus tegutsenud ja tänapäeval tegutsevaid jahtklubisid ning purjetamisühendusi.

Eesti jahtklubisid ühendab katusorganisatsioonina Eesti Jahtklubide Liit, millesse kuuluvad 2024. aasta aprilli seisuga lisaks 16 jahtklubile ka purjespordikoolid (Haapsalu Purjespordikool, Rein Ottosoni Purjespordikool, Noblessneri Purjetamiskool, Tallinna Purjelauakool, Uku Kuusk Purjespordikool, Maardu Purjespordikool ja Saaremaa Sailing Academy), mitmed klassiliidud ning viis seltsi.

Tänapäeval väljaspool Eestit tegutsevatest ja tegutsenud purjetamisühendustest on Eestiga seotud Saksamaal 1940. aastal asutatud Balti Purjetamisühing (Baltische Segler-Vereinigung), mille loomisel osalesid Eesti ja Läti jahtklubide 1939.–1940. aastal ümber asunud liikmed, ning Rootsis 1978. aastal asutatud väliseesti jahtklubi Nautici.

## Tegevuse lõpetanud

## Tegutsevad

## Märkused

## Viited

## Kirjandus
* Arvet Tetsmann. Eesti purjetamise lugu. Tallinn: Eesti Jahtklubide Liit, 2018.

## Välislingid
* Eesti Jahtklubide Liidu liikmete nimekiri
Heino Elleri Suur Auhind

**Heino Elleri Suur Auhind** oli Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi poolt välja antav pisiskulptuur, mille on valmistanud kunstnik Jaan Pärn. 

Muuseum kui Heino Elleri pärandi hoidja ning autoriõiguste omanik asutas Elleri Suure Auhinna 2007. aastal helilooja 120. sünniaastapäeva puhul.

Esimese Heino Elleri Suure auhinna sai dirigent Neeme Järvi.

## Vaata ka
*Heino Elleri nimeline muusikapreemia

## Viited
Väike Laugasjärv

**Väike Laugasjärv** on järv Ida-Virumaal, kuulub Kurtna järvestikku.

Järve pindala on 0,2 ha.

Järve vesi on suure rauasisaldusega. 

Järve kallastel esineb õõtsik, kaldataimestikus esinevad rabataimed.
Laugasjärve põhja katab laugastele iseloomulik turbamudakiht, kaldaid ääristavad turbasambla mättad, millel kasvab muu hulgas huulhein.

Tuule ja vee koostoimel võib osa laukakaldast lahti murduda. Lahti murdunud kaldaosast tekib ujuv saareke, mille tuule põhjustatud kerge lainetus eemale lükkab. Väikesel Laugasjärvel silmabki tähelepanelikul vaatlemisel saart. 

Aastaid tagasi kattis järve vesiroosipärg. Veetaseme tõusu tõttu on järve ökoloogiline seisund paranenud ja vesiroosid taandunud; laugasjärv on saanud tagasi oma näo.
Kulpjärv

**Kulpjärv** on järv Ida-Virumaal Kurtna järvestikus Vasavere küla juures.

Kulpjärv on umbjärv, paikneb siirdesoos Konnajärvest umbes 1 km põhja pool.

Järve pindala on 0,6 ha.

## Viited
Juri Antonov

**Juri Mihhailovitš Antonov** (vene Юрий Михайлович Антонов; sündinud 19. veebruaril 1945 Таškendis) on vene estraadilaulja ja helilooja, Venemaa Föderatsiooni rahvakunstnik (1997).

## Elulugu
Ta sündis sõjaväelase peres. Muusikalist tegevust alustas ta Valgevenes Molodetšno linnas, sealses muusikakoolis õppis ta akordionimängu.
1963 sai temast muusikaõpetaja Minski lastemuusikakoolis. Hiljem töötas ta Valgevene Riiklikus Filharmoonias, kus ta 1967 lõi oma esimese ansambli.

Üleliidulise populaarsuse tõi talle laul "Pole sinust kaunimat" ("Нет тебя прекрасней"). 

1971. aastal kolis Antonov Moskvasse, kus ta töötas algul Music Hallis, orkestris Sovremennik ja ansamblis Magistral.

Kuulsus tuli 1980. aastate algul koos ansambliga Araks. Sellest ajast on pärit ka tema tuntumad laulud «Не забывай», «Море», «Двадцать лет спустя», «Анастасия», «Зеркало», «Я вспоминаю» jt. 

1982 lõi Antonov oma kuulsaima laulu «Крыша дома твоего», mis tegi temast ühe NSV Liidu tuntuma esineja.

1980. aastate teisel poolel said koos ansambliga Aerobus kuulsaks Antonovi laulud «На улице Каштановой», «Я иду тебе на встречу», «Белый теплоход». Аntonov kirjutas muusikat ka mitmele mängufilmile («Берегите женщин», «Прежде, чем расстаться», «Салон красоты», «Приказ», «Незнакомая песня», «Хищники», «Дураки умирают по пятницам» jt).

Ta töötab oma stuudios uute plaatide kallal, tegeleb noorte artistidega ja esineb kontsertidega. Antonov on välja andnud üle 30 LP ja CD kogutiraažiga üle 48 miljoni eksemplari.

## Isiklikku
Tema esimene abikaasa elab New Yorgis. Teine abikaasa on serblanna, elab Horvaatias. Kolmas abikaasa elab Pariisis.
Poeg Mihhail (sündinud 1996) elab Moskvas.

Antonovi lemmikspordialad on jalgpall, tennis ja piljard. Lemmikjook on punane vein.

## Välislingid
* Jüri Antonovi koduleht
* Juri Antonov Moskva FM-is
* Intervjuu ajakirjale Rolling Stone
Burgasi lennujaam

**Burgasi lennujaam** (bulgaaria *Летище Бургас*) on lennujaam Bulgaarias Burgasis. Asub 10 km kaugusel Burgasi kesklinnast.
Sofia lennujaam

**Sofia lennujaam** või **Vraždebna** (bulgaaria *Летище София*) on lennujaam Bulgaaria pealinnas Sofias. Asub kesklinnast 10 km ida pool.

## Galerii

Pilt:Sofia Airport.jpg|Lennujaama vana terminal
Pilt:NuevaTerminalAeropuertodeSofia1.jpg|2. terminal
Pilt:Sofia Airport September 2005 3.jpg
Hans Mitt

**Hans Mitt** (11. detsember 1884 Voltveti vald, Pärnumaa – 8. detsember 1937 Pärnu) oli Eesti põllumees ja poliitik.

Voltveti vallavanem ja Põllutöökoja liige.

## Kirjandus
* Hans Mitt. Uus Eesti, 13. detsember 1937, nr. 339, lk. 5.
August Ambrosius

**August Ambrosius** (16/28. detsember 1842 Omedu küla – 27. oktoober 1936 Tartu) oli eesti kõrtsmik.

Ta oli kõrtsmik Tormas, Saarel ja Nuustakul, Alatskivi mõisa aidamees ja Vara mõisa karjamõisa rentnik.

## Kirjandus
* Vana Ambroosius suri. Postimees, 28. oktoober 1936, nr. 292, lk. 4.
* Vana Ambrosius suri. Uus Eesti, 29. oktoober 1936, nr. 294, lk. 3.
* August Ambrosius †. Vaba Maa, 29. oktoober 1936, nr. 248, lk. 3.

## Välislingid
* Anu Vissel: «Ambroosius on ladna mees...»
Võte

**Võte** võib tähendada mitut asja.
***Võte** on võtmisel kujunenud seong või kinnihoidmisseisund, näiteks maadluses, tantsimisel jm. 
***Võte** ehk meetod on kindel moodus või viis millegi tegemiseks.
***Võte** (ka ülesvõte) on pildihõive tulemusel saadud kujutis (foto, röntgenogramm, helisalvestis, videosalvestis).
Moldova jalgpallikoondis

**Moldova jalgpallikoondis** on Moldova jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Moldova Jalgpalliliit (rumeenia *Federația moldovenească de fotbal*). Peamine kodustaadion on Chișinăus asuv Zimbru staadion.

Pole kordagi pääsenud maailma- ega Euroopa meistrivõistlustele.

Kõige rohkem koondisemänge on pidanud Radu Rebeja (74), enim väravaid on löönud Serghei Clescenco (11). Koondise peatreener on 2007. aastast Igor Dobrovolski.

## Mängud Eesti koondise vastu
Kasahstani jalgpallikoondis

**Kasahstani jalgpallikoondis** on Kasahstani jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Kasahstani Jalgpalliliit (kasahhi *Қазақстанның Футбол Федерациясы*, vene *Федерация Футбола Казахстана*). Peamine kodustaadion on Almatõs asuv keskstaadion.

Kasahstan kuulus varem Aasia Jalgpalli Konföderatsiooni, kuid lahkus sealt ja on 2002. aastast UEFA liige.

Pole kordagi pääsenud maailma- ega Euroopa meistrivõistlustele.

Kõige rohkem koondisemänge on pidanud Ruslan Baltijev (64), enim väravaid on löönud Viktor Zubarev (12). Koondise peatreener on 2009. aastast Bernd Storck.

Aastail 2006–2008 juhendas kasahhe Arno Pijpers, kelle abi oli Janno Kivisild.

## Mängud Eesti koondise vastu
Maarjamäe memoriaal

**Maarjamäe memoriaal** on Tallinnas Kadrioru asumis Pirita tee ääres Maarjamäe mälestusväljal asuv endiste Nõukogude okupatsioonivõimude rajatud, kuid lõpuni välja ehitamata mitmeosaline mälestusmärk. 

## Ajalugu ja kirjeldus
Pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. aasta suvel maeti sama aasta detsembris Maarjamäele sadakond punaväelast ning 22. detsembril 1940 toodi sinna ühishauda ka sõjalaevade Avtroil ja Spartak 1919. aastal hukkunud 36 mereväelase jäänused. Ühtlasi püstitati hauale sammas tekstiga eesti ja vene keeles: "Siin puhkavad 3. – 5. II 1919. aastal Naissaarel miiniristlejate Spartak ja Avtroil 36 mahalastud meremehe põrmud". 11. veebruaril 1945 taasavasid Nõukogude okupatsioonivõimude esindajad samas kohas Maarjamäel meremeeste ühishauale uue mälestussamba, mis oli taastatud 1940. aastal samba eeskujul.

Praeguseni säilinud Maarjamäe memoriaali keskne objekt on 35 meetri kõrgune Jääretke obelisk. Obelisk valmis 1960. aastal ja selle autorid olid arhitekt Mart Port ja skulptor Lembit Tolli. 

Obeliski ümbruses järk-järgult laieneva "memoriaalkompleksi" esimene etapp avati 1975. aastal. Kompleksis on tribüünid. Keskel on tseremooniaväljak, mille kujundasid 1975. aastal arhitektid Allan Murdmaa, Peep Jänes, Rein Kersten, Henno Sepmann, kunstnik Jüri Palm, insener Vello Hüdsi. Kuni Nõukogude okupatsiooni lõpuaastateni põles dolomiidist püloonide vahel gaasiküttega nn "igavene tuli". Püloonidel on reljeefsed käejäljed igavese tule kohal ja pronksist "hukkuvad kajakad" kahe tahuka vahel.

Memoriaalkompleksi esimest etappi kirjeldati kommunistliku režiimi massiteabevahendites kui mälestusmärki "neile, kes võitlesid Eesti vabaduse eest". Peatelje nõlvadesse kavandati graniidist nimeplokid võidelnud "kangelaste" nimedega, kuid nimedes ei jõutud Nõukogude võimuesindajatega kokkuleppele ja nii jäid nõlvadesse suured vundamendiplokid. Oli tellitud ka suurejooneline teine ehitusjärk – omamoodi "vabaõhu katedraal", mis pidi selgitama memoriaali ideoloogilist sisu. Teise etapi projekteerimine kestis üle kümne aasta, kuid see töö katkes Nõukogude režiimi kokkuvarisemise tõttu ning jäi pärast Eesti riigi taasiseseisvumist 1991. aastal lõpule viimata.

Tänapäeval asub memoriaalkompleks reformimata riigimaal, obelisk ning kätereljeefidega püloonid kuuluvad vallasvarana Tallinna linnale.

Endise kommunistliku režiimi võimuperioodil rajatud Maarjamäe memoriaali vahetuses läheduses avati 2018. aastal Maarjamäe kommunismiohvrite memoriaal.

## Vaata ka
*Maarjamäe mälestusväli
*Eesti kommunismiohvrite memoriaal (Maarjamäel)
*Maarjamäe kalmistu
*Maarjamäe Saksa sõjaväekalmistu

## Viited

## Välislingid
* Anni Martin: "Tähenduse minetanud memoriaalansambel" Sirp, 6. märts 2020
Walesi jalgpallikoondis

**Walesi jalgpallikoondis** on Walesi jalgpalluritest koostatud maa esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Walesi Jalgpalliliit (inglise *Football Association of Wales*, kõmri *Cymdeithas Bêl-droed Cymru*). Peamine kodustaadion on Cardiffis asuv Millennium Stadium.

Walesi jalgpalliliit on maailmas vanuselt kolmas, esimene sõpruskohtumine peeti 1876. aastal Šotimaaga.

Koondis on pääsenud kaks korda maailmameistrivõistlustele. 1958. aastal) jõuti välja veerandfinaali, kuid 2022. aastal piirduti alagrupiturniiriga. Euroopa meistrivõistlustele kvalifitseerusid kõmrid esimest korda 2016. aastal ning jõudsid välja poolfinaali, kus kaotasid Portugali jalgpallikoondisele 0:2.

Alates 2024. aastast on klubi peatreener Craig Bellamy.

## Saavutused
***[[Jalgpalli maailmameistrivõistlused|Maailmameistrivõistlused]]**
:Veerandfinaal (1): 1958
***[[Jalgpalli Euroopa meistrivõistlused|Euroopa meistrivõistlused]]**
:Poolfinaal (1): 2016

## Mängijad
### Praegune koosseis
Walesi koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.

### Rekordinternatsionaalid

### Enim väravaid

## Peatreenerid
*Asetäitjad* on kaldkirjas

*Walley Barnes (1954–1955)
* Jimmy Murphy (1956–1964)
* Dave Bowen (1964–1974)
* *[[Ron Burgess]]* (1965)
* Mike Smith (1974–1979)
* Mike England (1979–1987)
* *[[David Williams]]* (1988)
* Terry Yorath (1988–1993)
* John Toshack (1994)
* Mike Smith (1994–1995)
* Bobby Gould (1995–1999)
* *[[Neville Southall]]* (1999)
* Mark Hughes (1999–2004)
* John Toshack (2004–2010)
* *[[Brian Flynn]]* (2010)
* Gary Speed (2010–2011)
* Chris Coleman (2012–2017)
* Ryan Giggs (2018–2022)
* Rob Page (2020–2024)
* Craig Bellamy (2024–)

## Mängud Eesti koondise vastu
Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondis

**Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondis** on Ekvatoriaal-Guinea jalgpalluritest koostatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Ekvatoriaal-Guinea Jalgpalliliit (hispaania *Federación Ecuatoguineana de Fútbol*). Peamine kodustaadion on Malabos asuv Nuevo Estadio de Malabo.

Pole kordagi pääsenud maailmameistrivõistlustele. Ekvatoriaal-Guinea korraldas 2012. aastal Gaboniga kahasse Aafrika rahvaste karikavõistlusi, mis oli Ekvatoriaal-Guinea jalgpallikoondise jaoks ühtlasi esimene osavõtt nendest maailmajao tiitlivõistlustest.

## Saavutused
*Aafrika rahvaste karikavõistlused jalgpallis
:Osaleja (1): 2012

## Mängud Eesti koondise vastu
PH (täpsustus)

**PH** või **Ph** või **pH** võib tähendada mitut asja.
*pH ehk vesinikueksponent näitab lahuse happelisust.
***Ph** on fenüülrühma lühend.
***[[.ph]]** on Filipiinide interneti tippdomeen.

## Vaata ka
*PhD
Mälestusmärk

**Mälestusmärk** ehk **monument** (ladinakeelsest sõnast *monumentum* 'mälestusmärk') on ajaloolise sündmuse või isiku, ka looma, eseme või tegelaskuju mälestuse jäädvustamiseks loodud rajatis. Kitsamas tähenduses on mälestusmärgid ka *mälestussambad* ja *ausambad*. 

Tavaliselt koosneb mälestusmärk arhitektuurilisest ja skulpturaalsest osast ning on arhitekti ja skulptori ühislooming. Mälestusmärk võib olla ka abstraktne. 

Mälestusmärgid on avaliku ruumi mõtestatud korrastajad, sageli täidavad need väljaku või muu avaliku ruumi visuaalse keskme ülesannet. 

Mälestusmärgid võivad olla: skulptuurid, võidukaared, hauatähised, kenotaafid, mälestustahvlid, memoriaalid.  

## Vaata ka
*Monumentaalskulptuur
*Obelisk
*Staatua

## Välislingid
Kunstiteos

**Kunstiteos** ehk **taies** (ladina keeles *opus artis*; prantsuse keeles *œuvre d’art*; inglise keeles *work of art*) on loomingulise tegevuse tulemusel valminud teos, millega taotletakse esteetilist veetlust. See võib olla heliteos, kirjandusteos, lavastus, film, skulptuur, maal jne.

Traditsioonilisi visuaalseid kunstiteoseid luuakse kalligraafias, fotograafias, puunikerduses, iluaianduses, keraamikas, maalimisel, graafikas, skulptuuris, joonistamisel, arhitektuuris.

Kunstiteose loomisel lähtutakse enamasti valitud kunstimeetodist. Eriti õnnestunud teoseid nimetatakse meistriteosteks.

## Vaata ka

*koopia (kunst)
*oopus
Edward S. Crocker

**Edward S. Crocker** (täisnimega **Edward Savage Crocker II**; 20. detsember 1895 – aprill 1968) oli Ameerika Ühendriikide diplomaat.

Ta sündis Fitchburgi linnas Massachusettsi osariigis. Osales Esimeses maailmasõjas, teenis aastatel 1917–1919 USA mereväes. Lõpetas hiljem Princetoni Ülikooli ja siirdus tööle Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangu. 1920. aastate teisest poolest kuni 1930. aastate alguseni oli esmalt asjur ja seejärel teine sekretär Ühendriikide saatkonnas Rootsis.

Töötas alates 1935. aastast Ameerika Ühendriikide saatkonna teise sekretärina Jaapanis. Teise maailmasõja algusaastatel oli samas saatkonnas ametis esimese sekretärina. Crocker oli väidetavalt esimene ameeriklane, kelleni jõudis teave Jaapani kavandatavast rünnakust Pearl Harbori mereväebaasile. Edastas selle informatsiooni 28. jaanuaril 1941 oma ülemustele Washingtoni, kuid Ühendriikide mereväeluure ei pidanud taolise rünnaku toimumist tõenäoliseks.

Edward Crocker oli see, kellele loeti 8. detsembril 1941 ette Jaapani ametlik sõjakuulutus Ameerika Ühendriikidele. Pärast sõja puhkemist jätkas ta tööd Tōkyōs, sest saatkonna töötajatel ei olnud lubatud riigist lahkuda. Pääses koos kolleegidega kodumaale tagasi alles augustis 1942 kahepoolse diplomaatide vahetuse tulemusel. 

Crocker oli novembrist 1942 augustini 1944 esimene sekretär ja konsul Ühendriikide saatkonnas Portugalis. Pärast sõda töötas saatkonnas Poolas.

28. septembril 1948 nimetati Ameerika Ühendriikide suursaadikuks Iraagis. Esitas oma volikirjad 12. märtsil 1949 ja lahkus Iraagist 1. juunil 1952. Oli järjekorras teine Ühendriikide diplomaatiline esindaja selles riigis ja esimene suursaadik – tema eelkäija George Wadsworth oli saadiku ametikohal.

Edward Crocker oli abielus Lispenard Seabury Crockeriga (1902–1984). Abielust sündis üks tütar, samuti Lispenard, kes abiellus 1942 tuntud diplomaadi ja Ida-Aasia küsimuste eksperdi Marshall Greeniga (1916–1998).
Järve raudteepeatus

**Järve raudteepeatus** on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis. Asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 5 km kaugusel Balti jaamast. Jaam on Tondi ja Rahumäe raudteepeatuse vahel. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.

Järve raudteejaama pöörmed likvideeriti 2017. aastal ja raudteejaamast sai rongide peatuskoht.

Peatuses kesklinna sõidusuunal väljuvad inimesed satuvad Virve tänava kaudu Laine tänavale. Keila sõidusuunal väljuvad inimesed satuvad Alajaama tänavale.

Ümberistumisvõimalus on Pärnu maanteel Järve bussipeatuses bussiliinidele 5 (Männiku–Metsakooli tee), 18 (Viru keskus – Laagri), 32 (Männiku–Kopli), 36 (Väike-Õismäe – Viru) ja 57 (Raudalu–Kalev).

Kaheteelise raudtee ääres on kaks 150 meetri pikkust perrooni. Peatuses peatuvad Elektriraudtee Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid.

## Ajalugu
Järve raudteepeatus avati liikluseks 1923. aastal. 1925. aastal sai Järve jaama õigused. 1926. aastal valmis arhitekt Karl Burmani kavandite järgi juugendstiilis (rahvusromantilises laadis) jaamahoone: ümarkaarsed uksed, tiheda ruudustikuga aknad ja kõrge, sindlitega kaetud kelpkatus. 1995. aastal tehtud remont muutis mõneti hoone ilmet. Järve jaamahoone asub aadressil Alajaama tänav 1. Piletimüük jaamahoones lõpetati 1998. aasta kevadel.  

1999. aastal võeti hoone arhitektuurimälestisena kaitse alla ja alates 2008. aastast oli seal noortekeskus. Jaamahoone kõrval asub üks kolmest Tallinna ja Harjumaa elektriraudteed toitvast veoalajaamast, kuhu varem suundus Järve jaamast ka harutee. Nõukogude perioodil kulges raudtee Järvelt ka Ülemistele, peamiselt sõjalistel eesmärkidel ehitatud harutee demonteeriti 1990. aastate keskel. 

Järve raudteepeatuse juures, Järve tänaval asus raudteeülesõidu koht, mis suleti 1997. aastal. Samale suunale 300 m kaugusele peatusest jääb ka A. H. Tammsaare tee raudteeviadukt.

Järve raudteejaama likvideerimisel 2018. aasta juulis, jäi alles vaid rongide peatuskoht. Jaamahoone otsene seos raudteega seetõttu kadus ning hoone müüdi maha. Täna asub seal ürituste korraldamiseks paslik peosaal.

Seoses Stadler FLIRT-i rongide kasutuselevõtuga rajati 2012. aastal uued, 150 m pikkused perroonid.

## Vaata ka
* Tallinna–Pääsküla rongiliin
* Järve jaamahoone
* Balti raudtee

## Viited

## Välislingid

* Jaamahoone kultuurimälestiste riiklikus registris 
* Infot jaama kohta; fotod (*[[vene keel]]es*)
Talviki kirik

**Talviki kirik** on kirik Norras Finnmargi maakonnas Alta vallas Talviki külas.

Talviki kiriku ajalugu algab kiriku rajamisega Årøya saarele 1694. aastal. Kirik rajati Årøya saarele seal oleva vana kaitserajatise asemele. Kuid juba mõne aja pärast hakati kirikut üle viima Talvikisse ja 1705. aastal alustas see seal tegevust. Hooldusprobleemide tõttu kirik lagunes, mistõttu alustati uue kiriku ehitamist, mis valmis 1734. aastal. Kirik valmistati puidust ning seal oli 220 istekohta ja 80 seisukohta. Kirik teenis inimesi peaaegu poolteist sajandit. 1882. aasta 16. jaanuari ööl purustas tugev torm kiriku, nii et alles jäi ainult kirikukell ja üht-teist sisustusest. Üsna pea ehitati uus kirik, mis pühitseti sisse 17. oktoobril 1883. See kirik tegutseb tänini. Kirikus on 410 istekohta.

Kiriku juures asub mälestuskivi kohalikule mehele Helge Helgesenile, kes varjas end ja relvi Teise maailmasõja ajal sakslaste eest. Kuid 7. novembril 1944 Saksa patrull siiski avastas Helge ja ta sõbrad ning põgenemise käigus sai Helge surmavalt haavata.


Pilt:Talvik church 2.jpg
Pilt:Talvik church 3.jpg|Helge Helgeseni mälestuskivi 
Pilt:Talvik church 4.jpg
Pilt:Talvik church 5.jpg


## Kirjandus
* Helge Helgesen
Årøya (Alta)

**Årøya** (saami keeles *Ladnesuolu*) saar asub Alta vallas Finnmargi maakonnas Norras. Saare geograafilised koordinaadid on . Saar asub Altafjordeni fjordi idaosas.

Saare pindala on 5 km2 ja kõrgeim punkt üle merepinna 133m asub Ørnsaksa's (paikkond saare kirdeosas).

1694. aastal rajati saarele kirk, mida võib lugeda Talviki kiriku eelkäijaks. Kirik viidi üle Talvikisse 1705. aastal.

Kuningas Christian IV ehitas saarele kaitseks Rootsi riigi vastu aastatel 1610 - 1611 väikese kaitserajatise, mille asemel ehitatigi sama sajandi lõpus kirik.
Narita rahvusvaheline lennujaam

**Narita rahvusvaheline lennujaam** (jaapani 成田国際空港 *Narita Kokusai Kūkō*; kuni 2004. aastani **New Tokyo International Airport**) on lennujaam Jaapanis Narita linnas, Chiba prefektuuris. Lennujaam paikneb Suur-Tokyo idaosas, 60 km Tokyo kesklinnast.
Vello Veski

**Vello Veski** (5. veebruar 1912 Mäetaguse – 4. august 1977 Tallinn) oli eesti botaanik ja aiandusteadlane. 

Ta lõpetas Tartu Ülikooli 1946. aastal ning töötas seejärel TA Bioloogia Instituudis (1947–1949), TRÜ botaanikaaias (1949–1957), TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis dekoratiivaianduse sektori juhatajana (1957–1961) ning Tallinna botaanikaaias maastikuarhitektuuri ja haljastamise sektori juhatajana (1961–1977). 

Ta tegeles rooside ja nende kasvatamise uurimisega. Ta on olnud Eesti peamisi roosiaretajaid. Tema aretatud on roosisordid 'Tibiroos', 'Tiiu', 'Koit'.

## Teosed
*1956 – Veski, Vello. *Toapalmid*. Tallinn: Eesti Aianduse ja Mesinduse Selts
*1961 – Veski, Vello; Niine, Aleksander. *Ilupuud ja -põõsad*. Tallinn: Eesti Riiklik Kirjastus
*1972 – Veski, Vello. *Roosid*. Tallinn: Valgus
*1974 – *Iluaianduslikke uurimusi*. Vello Veski (koostaja). Tallinn: Valgus

## Isiklikku
Tema abikaasa oli Esta Veski ja tütar on Tiiu Kull.

## Viited
Koit (roos)

**'Koit**' on roosisort. See on floribundroos.

Ta on tumeroosade õitega ja Eesti oludes külmakindel roos.

Selle aretas Vello Veski. Sordiks tunnustatud 1978.
Manuel Roxas

**Manuel Acuña Roxas** (1. jaanuar 1892 – 15. aprill 1948) oli Filipiinide poliitik, aastatel 1946–1948 Filipiinide president.

Aastatel 1941–1945 osales ta jaapanlaste vastu peetud vabadusvõitluses, kuigi pärast vangilangemist 1942. aastal oli sunnitud nendega formaalselt koostööd tegema. 1945 valiti ta Filipiinide Senati esimeheks – see ametikoht oli kaotatud pärast Manuel Quezóni valimist presidendiks 1935. aastal ja nii sai Roxasest teine parlamendi esimees riigi ajaloos.

23. aprillil 1946 võitis ta 54 protsendi häältega presidendivalimised ja vannutati sama aasta 28. mail ametisse.

Tema ametiajal kuulutati 4. juulil 1946 välja täielikult iseseisev Filipiini Vabariik, millega lõppes Ameerika Ühendriikidest sõltuvuses olnud Filipiini Ühenduse eksistents.

Roxas jätkas siiski tihedat koostööd Ameerika Ühendriikidega, sõlmides 1947 viimasega sõprus- ja koostöölepingu. Analoogne leping sõlmiti samal aastal ka Hiina Vabariigiga.

15. aprillil 1948 Clarki õhujõudude baasis peetud kõne ajal sai ta südamerabanduse ja suri. Uueks presidendiks sai senine asepresident Elpidio Quirino.

Manuel Roxase järgi on nimetatud hulgaliselt linnu ja omavalitsusi Filipiinidel, millest tuntuim on ilmselt Roxas City Capizi provintsis.

Tema poeg Gerardo Roxas ja pojapoeg Mar Roxas on samuti osalenud Filipiinide poliitikas.
Tallinna mälestusmärkide ja skulptuuride loend

''Siin loetletakse Tallinna mälestusmärke ja skulptuure, mis asuvad või on kunagi asunud avalikus linnaruumis.

## Aastaarvudega
*1905. aasta revolutsiooni mälestusmärk
*1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse käigus hukkunud kadettide monument
## A

*A. H. Tammsaare mälestusmärk
*"Akt", E. Kirs, 1966 (graniit)
*Amandus Adamsoni monument

## B

*Belvedere Apollo

## E
*Ernst Peterson-Särgava monument, M. Varik, arh. A. Murdmaa, 1985

## F

*Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument

## H
*Heino Elleri monument, A. Mölder, arh. A. Murdmaa 
*"Hämarik"

## J
*Johan Pitka monument

## K
*"Kalevipoeg"
*"Karu", E. Roos, 1939 (graniit)
*"Katkenud liin"
*"Kodumaa"
*Kristjan Raua monument
*"Krokodill"

## L
*"Linda"

## M

*Maarjamäe memoriaal
*"Merineid", E. Viies, 1981 
*"Metskits", Jaan Koort, 1929 (pronks)
*Michael Parki mälestusmärk
*Männiku plahvatuse ohvrite mälestusmärk, 1937

## N

*"Naine vaagnaga"

## P
*Pronkssõdur

## R
*"Russalka"

## T
*"Tütarlaps kausiga"

## V
*Vabadussõja võidusammas 
*"Vastsündinu", O. Ehelaid, 1977
Ela Kogerman-Lepp

**Ela Kogerman-Lepp** (sündinud **Ela Isis Kogerman**, 26. juuli 1924 Tartu – 12. november 2014) oli eesti arstiteadlane, anatoom. 

Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna 1952. Ta oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.

Ta on olnud TRÜ anatoomia kateedri juhataja (1964–1969) ning seejärel anatoomia osakonna juhataja (1969–1989). 

Ta on hoidnud ja arendanud August Rauberi tööd ja traditsiooni.
## Tunnustus
1996–1997 Tartu Ülikooli medal

## Teosed
Ela Kogerman-Lepp on raamatu "Inimese anatoomia" (ilmunud kirjastuses Valgus 1974. aastal) üks kaasautoreid.

## Isiklikku
Ela Lepa abikaasa Arne Lepp oli samuti arstiteadlane ja anatoom. 
Tema isa oli keemik Paul Kogerman.

## Vaata ka
*August Rauberi medal

## Viited

## Välislingid
*Ela Lepp 90
Varessaare

**Varessaare** on talu ja matkaonn Muraka raba põhjaservas. 

Taluna rajatud arvatavasti 1849. Peale tühjaksjäämist 1965. aastal on talu peahoone olnud kasutusel matkaonnina. 

Varessaare on saanud tuntuks Edgar Kase kirjutiste kaudu, kellele see paik oli pikka aega peatuskohaks.

Varessaare matkaonnis on 2 pliiti ja üks ahi (üks pliitidest on pliitahi) mõlemal korrusel. Magamiskohti on kaheksale isikule ning maja juures on võimalik lõkke kohal valmistada toitu või teed. Lisaks on lähedal kuivkäimla ning puukuur. Levi piirkonnas on nõrk.

Varessaare matkaonnis puudub elekter ning tasub seda meeles pidada, kui ööbida.

Varessaare matkaonnis on Geopeituse karp, kuhu saab enda nime kirjutada.

## Välislingid
*Varessaare
Elpidio Quirino

**Elpidio Quirino** (16. november 1890 – 29. veebruar 1956) oli Filipiinide poliitik, aastatel 1946–1948 Filipiinide asepresident ja välisminister ning 1948–1953 president.

Ta vannutati presidendiks 17. aprillil 1948 (teistel andmetel 18. aprillil), kaks päeva pärast president Manuel Roxase ootamatut surma. 1949 valiti ta Liberaalse Partei kandidaadina nelja-aastaseks ametiajaks uuesti presidendiks.

Jätkas oma eelkäija Manuel Roxase poliitikat, tehes tihedat koostööd Ameerika Ühendriikidega. Filipiinid said tema ametiajal oma majanduse ülesehitamiseks ulatuslikku majandusabi Ameerika Ühendriikidelt ja toetasid vastutasuks Ameerika Ühendriikide välispoliitilisi eesmärke. Muuhulgas saatis Quirino 1950. aastal 7450 Filipiinide sõdurit võitlema Korea sõtta.
Hämarik (skulptuur)

**"Hämarik"** on Tallinnas Viru väljakul asuv Mare Mikoffi loodud naise skulptuur.

Skulptuur paigaldati 2004. aastal. Arhitektid Vilen Künnapu ja Ain Padrik, kes on tegelenud Viru väljaku planeerimisega, otsustasid paigutada sinna palja naise skulptuuri, et tasakaalustada kaubakeskuse "maskuliinset arhitektuuri". Skulptuuri eest tasus Tallinna linnavalitsus 155 000 krooni. 

Arhitektuuri­muuseumi direktor Karin Hallas-Murula ütles "Hämariku" kohta: "Kui August Weizenbergi üks kõige tundlikum marmorskulptuur suurendatakse 5-meetriseks saamatu arhitektuuriga ärikeskuse kaunistuseks, siis on see kunsti labastamine. Kui see poodidemaja ehib end seejärel sildiga "kultuurikeskus", siis küsin: millise kultuuri keskus? Mehed otsustasid ja naised tegid – nagu Eesti elus enamasti. Feministlikud tõlgendused on seejuures sama pädevad kui mis tahes teised tõlgendused."

## Viited

## Välislingid
* "Eesti kõrgeim skulptuur valmib sügiseks" Eesti Päevaleht, 15. aprill 2004
Emilio Aguinaldo

**Emilio Aguinaldo** (22. märts 1869 – 6. veebruar 1964) oli Filipiinide vabadusvõitleja, sõjaväelane ja poliitik, aastatel 1899–1901 tunnustamata Filipiini Vabariigi esimene president.

Aastast 1897 juhtis ta Hispaania koloniaalvõimude vastast ülestõusu, toetudes seejuures Ameerika Ühendriikide abile, kes pidasid samal ajal Hispaania–Ameerika sõda.

12. juunil 1898 kuulutati Filipiinid iseseisvaks ja Aguinaldost sai diktaatori volitustega riigipea.

Aguinaldo kavandas Filipiinide lipu, mida kasutab riigilipuna ka tänapäevane Filipiini Vabariik.

Kui 21. jaanuaril 1899 loodi esimene Filipiini Vabariik, sai Aguinaldost riigi president. Juba sama aasta 4. veebruaril puhkes aga Filipiini–Ameerika sõda, kus ameeriklastel oli selge ülekaal. Pärast kaks aastat kestnud võitlust tabati Aguinaldo ameeriklaste poolt 23. märtsil 1901. 1. aprillil oli ta sunnitud vanduma truudust Ameerika Ühendriikidele ja tunnustama nende ülemvõimu saartel. Filipiinidest sai USA asumaa.

Aguinaldo jäi poliitikast ja ühiskonnaelust kõrvale kuni Jaapani okupatsiooni alguseni 1941. aastal. Sõja ajal tegi ta koostööd jaapanlastega ja kuulus aastatel 1942–1944 okupatsioonivõimude poolt kontrollitava Filipiinide Riiginõukogu koosseisu.

Pärast sõda tõmbus ta taas poliitikast tagasi, kuid nägi ära iseseisva (teise ja rahvusvaheliselt tunnustatud) Filipiini Vabariigi väljakuulutamise 4. juulil 1946. Kui 1962 kuulutati Filipiinide ametlikuks iseseisvuspäevaks 12. juuni, siis osales 93-aastane Aguinaldo uue iseseisvuspäeva esimesel paraadil Manilas ja kandis Filipiinide lippu.
Single Ladies (Put a Ring on It)

**"Single Ladies (Put a Ring on It)"** on Ameerika R&B laulja Beyoncé Knowles'i teine singel albumilt I Am... Sasha Fierce. Loo on kirjutanud Knowles, Christopher Stewart, Terius Nash ja Kuk Harrell.

## Edetabelid

## Viited
Louis Gerhard De Geer

Vabahärra **Louis Gerhard De Geer** (18. juuli 1818 – 24. september 1896) oli Rootsi poliitik ja kirjanik, aastatel 1876–1880 esimene Rootsi peaminister.

Aastatel 1858–1870 ja 1875–1879 oli ta Rootsi kohtuminister.

De Geeri algatusel muudeti Riksdag 1866. aastal ühekojalisest seisuste esindusest kahekojaliseks parlamendiks (Riksdag).

Aastatel 1881–1888 oli De Geer Lundi Ülikooli ja Uppsala Ülikooli kantsler.
Jujuub

**Jujuub** on hariliku kreektürni (jujuubipuu) (*Ziziphus jujuba*) söödav vili.

See on ovaalne luuvili, mis toorelt on roheline, sileda pinnaga ning õunasarnase konsistentsi ja maitsega, küpsenult pruun kuni lillakasmust ning datlisarnaselt kortsus pinnaga.

Vilju kasutatakse toiduks ja rahvameditsiinis. Värskeid või kuivatatud vilju süüakse suupistena või koos kohviga. 

Kultiveeritud esmalt Indias, kasvatatakse ka Koreas, Hiinas, Taiwanil.
Richard Eckersley

**Richard Jon Eckersley** (sündinud 12. märtsil 1989 Salfordis) on endine Inglismaa jalgpallur (kaitsja).

Ta alustas klubikarjääri Manchester Unitedis. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 24. jaanuaril 2009 Inglismaa karikamängus Tottenham Hotspuri vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi kolm päeva hiljem mängus West Bromwich Albioni vastu.

2009. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Burnley. Burnley meeskonnas sai ta mänguaega ainult Inglismaa karikavõistlustel ja liigakarikavõistlustel. Hooaja 2009–10 lõpus mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Plymouth Argyle. Hooajal 2010–11 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Bradford City ja tugevuselt kolmanda liiga klubis Bury.

Aastatel 2011–2013 mängis ta Major League Socceri klubis Toronto FC. 2014. aastal mängis ta New York Red Bullsis. Tema klubikarjääri viimaseks klubiks jäi 2015. aastal Inglismaa tugevuselt kolmandasse liigasse kuulunud Oldham Athletic.

Tema vanem vend Adam Eckersley oli samuti jalgpallur.
Harilik kreektürn

**Harilik kreektürn** ehk **jujuubipuu** (*Ziziphus jujuba*) on madalakasvuliste puude liik kreektürni perekonnast türnpuuliste sugukonnast.

Levinud Lõuna-Aasias. Lõuna-Euroopas kasvab võõrliigina.

Hariliku kreektürni vili on jujuub.
Engelbrekt Engelbrektsson

**Engelbrekt Engelbrektsson** (millalgi 1390. aastatel – 4. mai 1436) oli saksa päritolu Rootsi aadlik, 1434–1436 toimunud talurahvamässu ehk Engelbrekti ülestõusu juht.

Taani, Norra ja Rootsi kuninga Eriku haldus- ja maksupoliitika vallandas suvel 1434 kaevurite ja talunike rahutused, mille etteotsa tõusis Dalarnast pärit aadlik ja kaevanduseomanik Engelbrekt. 1435. aastal valiti ta Arboga linnas kogunenud esinduskogu poolt Rootsi vägede ülemjuhatajaks ehk riigi peameheks (*rikshövitsman*). Legendi järgi seostub see sündmus Rootsi seisuste esinduse Riksdagi asutamisega.

Engelbrekt pidi siiski pidevalt konkureerima teiste Rootsi aristokraatidega, kes tahtsid ülestõusu oma huvides ära kasutada. Ta suruti peatselt tagaplaanile ja mõrvati 4. mail 1436 Hjälmareni järve ääres kohaliku aadlimehe Måns Bengtssoni poolt. Pikemas perspektiivis viis Engelbrekti ülestõus 1439. aastal kuningas Eriku kukutamiseni.

Hilisemas Rootsi ajaloos on Engelbrektile omistatud rahvuskangelase staatus ja seostatud tema juhitud ülestõusu rootslaste "rahvusliku ärkamisega", mis tipnes 16. sajandil Gustav I Vasa saavutustega. Ajaloolased on siiski rõhutanud, et Engelbrektil endal taolisi arusaamu ja ambitsioone ei olnud.
Hans Axel von Fersen

Krahv **Hans Axel von Fersen** (4. september 1755 – 20. juuni 1810) oli Rootsi aadlik, sõjaväelane ja diplomaat, tuntud ka kui Prantsuse kuninganna Marie Antoinette'i väidetav armuke. Ta põlvnes Eestiga seotud Fersenite aadlisuguvõsast.

Hans Axel von Fersen sündis Rootsi feldmarssali, riigimarssali ja riiginõuniku Fredrik Axel von Ferseni (1719–1794) ja Hedvig Catharina De la Gardie (1732–1800) pojana.

Astus 1779 Prantsusmaa teenistusse ja osales Ameerika Ühendriikide iseseisvussõjas, kus paistis 1781. aastal silma Yorktowni piiramise ajal. Aastal 1785 ülendati koloneliks.

1771. aastast oli tuttav Prantsusmaa tulevase kuninganna Marie Antoinette'iga, olles väidetavalt hiljem, 1780. aastatel viimase armuke.

1784–1788 viibis Rootsis kuningas Gustav III teenistuses, osales 1788 Vene-Rootsi sõjas. Saadeti Gustav III usaldusmehena sama aasta lõpus uuesti Pariisi. 1791. aastal valmistas ta ette Prantsuse kuningaperekonna põgenemise Pariisist Montmédysse. 21. juunil toimunud põgenemiskatse ebaõnnestus ja kuninglik perekond tabati 24 tundi hiljem Varennes'is.

Hiljem osales diplomaatilistel missioonidel Austrias ja Belgias, Rootsisse pöördus tagasi alles 1794. aastal. 1796 Gustav IV troonile tõustes naasis õukonda, nimetati 1799. aastal Uppsala Ülikooli kantsleriks ja ülendati 1801. aastal riigimarssaliks.

1810 hukkus ta Stockholmis puhkenud rahvarahutustes – raevunud inimesed tapsid ta populaarse troonipärija Carl Augusti matuseprotsessiooni ajal, süüdistades teda (ilmselt täiesti alusetult) printsi mõrvamises.

## Sugupuu
Viited:

## Viited

## Välislingid
*
Axel von Fersen

Axel von Ferseni nime all võidakse silmas pidada kahte ajaloolist isikut:
*Krahv **[[Fredrik Axel von Fersen]]**, Rootsi feldmarssal, riigimarssal ja riiginõunik (1719–1794)
*Krahv **[[Hans Axel von Fersen]]**, Rootsi diplomaat ja sõjaväelane, eelmise poeg (1755–1810)
Biohermeneutika

**Biohermeneutika** on teadusharu, mis käsitleb elussüsteeme kui tõlgendavaid (interpreteerivaid) süsteeme. See on hermeneutika laiendus bioloogiasse.

Biohermeneutikat vaadeldakse tänapäeval enamasti kui biosemiootika osa. Tuntumad biohermeneutikaga tegelevad teadlased on Anton Markoš, Sergei Tšebanov, jt. Ka Jakob von Uexkülli peetakse biohermeneutikuks (Chang 2004; Clément jt. 1997).

## Kirjandus
*Chang, Han-liang 2004. Semiotician or hermeneutician? Jakob von Uexküll revisited. *Sign Systems Studies* 32(1/2): 115–138.
*Chebanov, Sergei V. 1993. Biology and humanitarian culture: The problem of interpretation in bio-hermeneutics and in the hermeneutics of biology. In: Kull, Kalevi; Tiivel, Toomas (eds.), *Lectures in Theoretical Biology: The Second Stage*. Tallinn: Estonian Academy of Sciences, 219–248.
*Clément, Pierre; Scheps, Ruth; Stewart, John 1997. Umwelt et interprétation. In: Salanskis, Jean-Michel; Rastier, Francois; Sheps, Ruth (eds.), *Herméneutique: textes, sciences*. Paris: PUF, 209–232.
*Stewart, John; Scheps, Ruth; Clément, Pierre; 1997. La phylogenese de l'interprétation. In: Salanskis, Jean-Michel; Rastier, Francois; Sheps, Ruth (eds.), *Herméneutique: textes, sciences*. Paris: PUF, 233–252.

## Välislingid
*Alice Klikova, Limits of biohermeneutics.
*Peterburi biohermeneutika seminari ajalugu
Hiiu raudteepeatus

**Hiiu raudteepeatus** on raudteepeatus Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis. Asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 9 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Nõmme ja Kivimäe raudteepeatuse vahele.

Raudteepeatuses kesklinna sõidusuunalt väljuvad reisijad satuvad Raudtee tänavale, Keila sõidusuunalt väljuvad reisijad satuvad Pärnu maanteele.

Ümberistumisvõimalus on Pärnu maanteel (bussipeatus Hiiu jaam) bussidele number 10 (Väike-Õismäe – Vana-Pääsküla), 27 (Harkujärve – Laagri alevik) ja 33 (Männiku–Kopli). Liini 33 bussid peatuvad ka Raudtee ja Hiiu tänaval jaamahoone juures.

Kaheteelise raudtee ääres on kaks 146 meetri pikkust perrooni. Peatuses peatuvad Elroni Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.
## Ajalugu

Hiiu raudteepeatus avati liikluseks 1926. aastal. Algul kasutati nime Nõmme-Väike, mis segaduste vältimiseks (samanimeline rongipeatus asus kitsarööpmelisel raudteel) nimetati peagi ümber Hiiuks. 

Kuni 2007. aastani oli Hiiu jaam ühenduses Hiiu – Harku karjääri raudteega, mille küljest kulges kuni 1990. aastani raudteeharu ka Kopli kaubajaama.

## Jaamahoone
Tallinna–Pääsküla rongiliin elektrifitseeriti 1924, koos sellega rajati täiendavad peatuskohad. Hiiu peatus avati aastal 1926. Esialgne "jaamahoone" oli vana kaubavagun. 1929. aastal valmis põlevkivituhktellistest ja kelpkatusega jaamahoone (tänapäevane aadress Raudtee tänav 57a), kuhu 1932. aastal kolis ka postiagentuur. Piletimüük lõpetati jaamas 1998. aasta kevadel. 1997. aastal tunnistati hoone arhitektuurimälestiseks.

Tänapäeval on Hiiu jaamahoone omavalitsuse, Tallinna linna omandis ja oli renditud toidukauplusele. 
Toidupood töötas kunagises ooteruumis kuni uue aastatuhande alguseni, nüüd on seal leidnud rakendust arvutiremondi töökoda.

## Muud raudteega seotud ehitised ja rajatised
Hiiu raudteepeatuse juures Hiiu tänaval asub raudteeülesõidukoht. Peatusest põhja poole jäävad mitmesugused ajaloolised raudteeinfrastruktuuri rajatised, sealhulgas Peeter Suure merekindluse vedurite ringdepoo, raudteejaamade Nõmme-Kindluse ja Nõmme-Väike hooned.

## Vaata ka
* Tallinna–Pääsküla rongiliin

## Viited

## Välislingid

* Infot peatuse kohta; fotod (*vene keeles*)
* HIIU; Eesti Raudteeajaloo Selts
Sergei Tšebanov

**Sergei Tšebanov** (Сергей Викторович Чебанов, ka Sergey Chebanov; sündinud 20. märtsil 1953 Leningradis) on vene bioloog ja semiootik.

Ta on lõpetanud Leningradi Ülikooli bioloogina. Töötanud Balti Tehnikaülikooli professorina Peterburis. Alates 2012. aastast töötab ta professorina Peterburi Ülikoolis. Ta tegeleb klassifitseerimise teooria, biohermeneutika ja biosemiootikaga.

## Välislingid
*S. Tšebanovi biograafia
Haldussüsteem

**Haldussüsteem** on mitmetahuline juhtimissüsteem ühiskonnas toimivate protsesside suunamiseks elanikkonna ühishuvide realiseerimisel ning mille kõige üldisemaks ülesandeks on ühiskonna sujuv ja stabiilne funktsioneerimine.

Kohalik omavalitsus esindab haldussüsteemi madalaimat valitsustasandit. 

Haldussüsteemi komponendid jagunevad kolme rühma:
# tegijad – organisatsioonid funktsioonide ja eesmärkide ellu viimiseks;
# tegutsemisviis – institutsionaalne raamistik, seadusandlik regulatsioon;
# vahendid – raha ja vara eesmärkide elluviimise tagamiseks. 

## Vaata ka
*Institutsioon

## Välislingid
*Karin Jaanson Kohalik omavalitsus ja haldussüsteemi diferentseeritud detsentraliseerimine, Tartu Ülikool, Dissertatsioon majandusteaduste magistri teadusliku kraadi taotlemiseks, 1999
Alexander von Uexküll

Parun **Alexander Rudolf Karl von Uexküll** (6. juuni 1829  Peterburi kubermang – 9. detsember 1891 Tallinn) oli baltisaksa poliitik ja  Tallinna linnapea, 1878–1883. 

Alexander von Uexküll sündis 1829. aastal Peterburi kubermangus, Oranienbaumi maakonna kreisimarssali, Eestimaa Keblaste ja Peterburi kubermangu   Jamburgi maakonna Gadebusch (Gotobuži) ja Seltzõ (Seltsõ) mõisniku, Jakob Johann Karl von Uexkülli (1795–1853) ja Karoline (sünd. v. Rosen) (1799–1878) peres.

Ta õppis aastatel 1845–1846 Tallinna Toomkoolis ja oli 1847–1849  Tartu Ülikooli  õigusteaduskonna kameraalteaduste ja 1849–1851 loodusteaduste üliõpilane. Osales 1853. aastal teaduslikul ekspeditsioonil koos Constantin von Grewingkiga Uuralisse.

Läänemaa Keblaste, Mõtsu mõisnik (1859–1889) ja 1870. aastast Haimre mõisnik. Aastatel 1862–1864 haagikohtunik, 1866–1872, 1878 ja  1886–1891  Läänemaa kreisisaadik. Aastatel 1866–1872 ja 1878–1884 Eestimaa Rüütli- ja Toomkooli kuraator,  1882. aastast Tallinna kubermangugümnaasiumi aukuraator. 

Alexander von Uexküll oli 1878–1883 Tallinna linnapea ja aastatel 1890–1891 Eestimaa maanõunik. 

Ta on maetud Vana-Vigala mõisa parki.

## Pere
Tema poeg oli teoreetilise bioloogia suurkuju Jakob von Uexküll (1864–1944).

## Kirjandus
*Tiit Rosenberg, 1877. aasta linnaomavalitsuse reform ja Tallinna baltisaksa linnapead 1878–1918, lk 58–61

## Välislingid
*