open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Laskmine 2020. aasta suveolümpiamängudel

**[[Laskmine]] [[2020. aasta suveolümpiamängud]]el** Tokyos toimus 25. juulist kuni 2. augustini 2021 Asaka lasketiirus. Erinevalt 2016. aastast oli nendel mängudel 15 võistlusel võistlevate laskurite arvu vähendatud 390-lt 360-le, jaotatud võrdselt meeste ja naiste vahel. Lisaks sellele tehti olümpialaskeprogrammis mitmeid olulisi muudatusi, sealhulgas asendati kolm ainult meestele mõeldud võistlust (50 m õhupüss lamades, 50 m väikepüstol ja kaevikraja paarismärgid) kolme segavõistkondade võistlustega (10 m õhupüss, 10 m õhupüstol ja vintpüss).

## Võistluste formaat

Rahvusvaheline Laskespordi Föderatsioon ((ISSF) kiitis heaks 9. juunil 2017 Rahvusvahelise Olümpiakomitee otsuse kiita heaks olümpiaprogrammi muudatused soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks ning spordi populaarsuse ja ülemaailmse atraktiivsuse suurendamiseks. Üks programmi olulisi muudatusi oli kolme meestele mõeldud võistluse, nimelt 50 m püssi, 50 m püstoli ja kaevikraja paarismärgid asendamine segavõistkondade võistlustega (õhkpüss, püstol ja kaevikrada), mida sooviti soolise võrdõiguslikkuse tagamise vahendina. Teiste ratifitseeritud muudatuste hulka kuulus sama arv laske nii meestele kui ka naistele ning järkjärguline eliminatsioon finaal nii naiste spordipüstolile kui ka püssi võistlusel. 

Sarnaselt 2016. aasta formaadiga peavad kõik individuaalsetel võistlustel olümpiafinaali pääsenud laskurid alustama nullist ja võistlema üksteisega mitmevõistlusringides. Etapp jätkub kuni võistluseni, kus ainult kaks laskurit võitlevad duellides, et otsustada kuld- ja hõbemedalid.
## Kvalifikatsioon

## Võistluste ajakava

## Välislingid
*Laskmise koduleht Tokyo OM-il
Rulasõit 2020. aasta suveolümpiamängudel

**[[Rulasõit]] [[2020. aasta suveolümpiamängud]]el** on olümpiamängude spordiala võistlused, mis pidid toimuma Jaapanis Tokyos 26. juulist kuni 6. augustini. See on üks viiest spordialast, mis on lisatud spetsiaalselt aastaks 2020, ilma et oleks mingit garantiid, et see naaseb programmi hiljem. Kuid ROK on ajutiselt heaks kiitnud rulavõistluse 2024. aasta Pariisi olümpiamängudel osalemiseks. Rulavõistlustel jagatakse välja 4 komplekti medalid (2 meeste ja 2 naiste arvestuses). Rulavõistlused pidid algselt toimuma Aomi linna saalis. Nüüd on aga plaan, et rulavõistlused toimuvad Ariake linna spordipargis.

## Kvalifikatsioon
Rulavõistlustele on saadaval 80 kvoodikohta. Igal alal osaleb 20 võistlejat: 3 maailmameistrivõistlustelt, 16 maailma edetabelilt ja 1 võõrustajalt Jaapanilt. 

Igal riigi olümpiakomiteel, mis on iga riigi olümpiamängude juhtorgan, on lubatud rulavõistlustele kuus meest ja kuus naist, kuid mitte rohkem kui kolm sportlast soo kohta ühele võistlusalale.

Võistlustele kvalifitseerimist juhib World Skate.
## Võistlusalad
***Tänavavõistlus**
Võistlus toimub sirgel tänavakujulisel rajal, kus on trepid, käsipuud, äärekivid, pingid, seinad ja nõlvad. Iga võistleja esineb individuaalselt ja kasutab iga sektsiooni läbimisel mitmesuguste oskuste või nippide demonstreerimiseks. Hindamisel võetakse üldhinde saamiseks arvesse selliseid tegureid nagu trikkide raskusaste, kõrgus, kiirus, originaalsus, sooritus ja käikude koostis.
***Pargivõistlus**
Pargivõistlused toimuvad õõnestatud rajal, mis hõlmab mitmeid keerulisi kurve - mõned meenutavad suuri nõgusid ja kuplikujulisi kausse. Õõnsuse põhjast tõusevad kõverad pinnad järsult, kalde ülemine osa on kas vertikaalne või peaaegu vertikaalne. Pargivõistluste atraktsioonide hulgas on tohutu kõrgus, mis saavutatakse kiirusega kurvidesse sõitmisega ja imeliste õhutrikkidega.
Trikkide mitmekesisus suureneb, kui kicka rampi kasutatakse kõrguse saamiseks. Raskusaste võib sõltuda sellest, kas rulataja haarab õhkuhüppamise ajal rulalauda käega, millist laua osa haaratakse, millist kätt laua haaramiseks kasutatakse, ja ratturi kehaasendist samal ajal laua haaramine.
Raskused ja originaalsus suurenevad ka siis, kui rulalauda pööratakse õhus olles, kui võistleja suudab õhus olles oma keha pöörata, ja seda tüüpi pöörlemiste varieerumisel. Mõned võistlejad teostavad ka tasakaalustustrikke kaldtee rambil.
## Võistluste ajakava

## Välislingid
* Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Women's Street First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)
* Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Men's Street First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)
* Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Women's Park First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)
* Video - Full Replay: Olympic Games Tokyo 2020 Men's Park First Skateboarding Contest (olympics.com, IOC, OBS, english)

*Rulasõidu ametlik koduleht Tokyo OM-il
Saksa Kamerun

**Saksa Kamerun** (saksa: *Kamerun*) oli Saksa koloniaalimpeeriumi koloonia  Aafrikas aastatel 1884–1916, tänase Kameruni vabariigi piirkonnas. Saksa Kamerun hõlmas ka Gaboni põhjaosa ja Kongot Kesk-Aafrika Vabariigi lääneosadega, Tšaadi edelaosadega ja Nigeeria kaugete idaosadega.

## Vaata ka
* Saksa Uus-Guinea
* Saksa koloniaalimpeerium

## Viited
Integrated Truss Structure

**Integrated Truss Structure** (ITS) on Rahvusvahelise Kosmosejaama metallsõrestik, mille külge kinnituvad mitmed jaama survestamata elemendid, radiaatorid, peamised päikesepaneelid ja muu. Sõrestik koosneb kümnest elemendist ja selle kogupikkus on 108,5 meetrit. ITS on valmistatud alumiiniumist ja roostevabast terasest.

## ITSi ehitus

Kõik sõrestikud said nime planeeritud asukoha: Z seniidi, S tüürpoordi ja P pakpoordi järgi ning number tähistab sõrestiku järjekorranumbrit.

## Viited
Jane Remm

**Jane Remm** (sündinud 8. juunil 1978) on eesti kunstnik.

Ta on 2003. aastal lõpetanud Tartu Ülikooli maalikunsti alal ning tal on magistrikraadid interdistsiplinaarsete kunstide alal Eesti Kunstiakadeemiast ning haridusteaduste alal Tallinna Ülikoolist.

Ta tegeleb ökokunstiga.

## Näitusi
*2008 “Portreed” (Hobusepea Galerii, Tallinn)
*2009 “Mere tase” (Maneeži galerii, Peterburi)
*2016 "Rägastikud" (Telliskivi Loomelinnak, Tallinn)
*2016 “Puud” (koos Eda Lõhmuse, Hando ja Kristina Tammega, Tartu Kunstimaja)
*2017 "Lõputu talv" (Boheem, Tallinn)
*2017 "Mets. Portreed" (Haus Galerii, Tallinn)
*2017 “Kaotatud maastikud” (Paide Kultuurikeskus, kuraator Leho Rubis)
*2019 "Vaateid maastikule" (Tallinna Linnagalerii, kuraator Siim Preiman)

## Kirjutisi
*Remm, Jane 2013. Õppemetoodika kaasaegse kunsti õpetamisel. In: Köster, Annely (toim.), *Seoseid loov kunstiharidus*. Tallinn: Sally Stuudio, 24−31.
*Remm, Jane 2019. Vaateid maastikule. In: Remm, Jane (ed.), *Vaateid maastikule / Views on Landscape / Вид на ландшафт. 25.10–15.12.2019*. (Preiman, Siim, curator.) Tallinn: Tallinna Kunstihoone, 2–5.

## Välislingid
*Näituste loend ETISes
*Koduleht
Ökokunst

**Ökokunst** on keskkonnaprobleeme käsitlev kunst. 

## Kirjandus
*Artel, Rael 2003. Ökokunst Eesti moodi. *[[Loodusesõber]]* 2.
Pianiino (film)

**"Pianiino"** on Austraalias valminud telesari. Sarja esimene 8-osaline hooaeg esilinastus 2019. aastal ja teine, samuti 8-osaline hooaeg 2022. aastal.

## Viited

## Välislingid
*
1953. aasta Eesti NSV meistrivõistlused males

**Eesti NSV X meistrivõistlused males** olid 1953. aastal Tartus peetud meistrivõistlused males. 

1953. aasta kevadel korraldati Tartus Eesti NSV malemeistrivõistlused, millest vabariigi paremiku kõrval võttis osa ka külalissuurmeister Leningradist, paar kuud varem Bukarestis tugevakoosseisulise turniiri võitnud Aleksandr Toluš, kes võistles väljaspool arvestust. Pärast kaheksa-aastast vaheaega osales Eesti esivõistlustel esimaletaja Paul Keres, kellel oli kevadel tekkinud vajadus treeningu mõttes mõnel turniiril kaasa mängida enne sügisel toimuvat MM-i pretendentide turniiri.

Osavõtjaid oli kokku 20. Eesti NSV meistriks saamise nimel võistlesid kõrgema järgu maletajaist lisaks Keresele meistrikandidaadid Iivo Nei, Aleksander Arulaid, Jüri Randviir, Feliks Villard ja Raul Renter ning ainsa meistrina Eestisse ajutiselt elama asunud Samuil Žuhhovitski (hilisem rahvusvaheline meister). Tulevastest meistritest osalesid turniiril Valter Heuer, Uno Mikkov ja Udo Tarve ning tulevastest meistrikandidaatidest Vladimir Roždestvenski, Heino Hindre, August Eller, Jüri Heinra ja Uno Milistver.

Suurmeistrid olid ettearvatult väljaspool konkurentsi. Vabariigi paremikust suutis Kerese vastu viigi välja mängida ainult Nei (teise viigi tegi Keres Tolušiga). Toluš ei kaotanud ühtki partiid, kuid tegi seitse viiki.

## Turniiri lõpptulemus
1. **Keres** 18 punkti, 2. Toluš 15,5 p, 3. Nei 13,5 p, 4. Žuhhovitski 12,5 p, 5. Arulaid 12 p, 6.–7. Randviir ja Tarve 11,5 p, 8. Heuer 11 p, 9. Villard 10 p, 10.–11. Roždestvenski ja Hindre 8 p, 12.–14. Kibbermann, Eller ja Renter 7,5 p, 15.–17. Mikkov, Pruun ja Võhandu 7 p, 18. Heinra 6,5 p, 19. Milistver 6 p.

## Viited
Hakkapeliidid

**Hakkapeliidid** olid Soomest värvatud Rootsi kuningriigi kergratsaväelased Kolmekümneaastases sõjas. Nimetus tulenes nende sõjahüüust "*Hakkaa päälle!*"

Hakkapeliidid olid kardetud vastased, nad osalesid äkkrünnakutel ja luuretegevuses. Selle kergratsaväe varustusse kuulusid Soome tööhobune, püstolid, mõõk, kiiver ja metallplaadiga nahkturvis. Neil oli tolle aja kohta uudne ründetaktika: vaenlase peale ratsutades tulistasid nad esimesest püstolist 20 sammu kauguselt, teisest 5 sammu kauguselt ja jätkasid rünnakut paljastatud mõõkadega külg külje kõrval vaenlase ridadesse tungides.

Kolmekümneaastase sõja jooksul võitles Rootsi ratsaväe kolmes rügemendis üle 3000 hakkapeliidi, nende arv küündis 1644. aastal kuni 4870 meheni. Üks tuntumaid hakkapeliitide juhte oli Torsten Stålhandske (Teraskinnas), kellest sai hiljem Rootsi ratsaväe kindral. Suuremad lahingud, milles hakkapeliidid osalesid, olid Breitenfeldi (1631), Raini (1632), Lützeni (1632), Nördlingeni (1634), Leipzigi (1642) ja Jankovi lahing (1645). Hakkapeliidid olid suureks maksukoormuseks Soome talupoegadele. Talu, kes pani välja ratsaniku koos hobuse ja täisvarustusega, sai maksusoodustuse, kuid sõja ajal võis see osutuda veel kulukamaks, kuna hukkunud ratsaniku ja hobuse, samuti hävinenud sõjavarustuse asemele tuli hankida asendus.

Eesti keeleteadlase Julius Mägiste hüpoteesi järgi võis "*hakkaa päälle*" olla eestikeelne käsklus, kuna paljud ratsaväeohvitserid olid baltisakslased, kes rääkisid eesti keelt, kuid ei osanud soome keelt. See oletus ei ole siiski tõestatud.

Hakkapeliitta on Soome ettevõtte Nokian Renkaat Oyj talverehvide registreeritud kaubamärk.

## Viited
Vanakraamiturg

**Vanakraamiturg** (kõnekeeles ka **täiturg**, **täika**, ebasoovitav on soomepärane *kirbuturg*) on turg, kus kaubeldakse vanakraami ehk kasutatud asjadega. 

Vanakraamiturg võib asuda vabas õhus või siseruumides, olla püsivalt tegutsev, toimuda regulaarselt sarnaselt laadaga või olla korraldatud ühekordselt. Vanakraamiturg võib olla spetsialiseerunud näiteks kasutatud rõivastele või vanavarale (vanad ja väärtuslikuks peetavad masinad, kööginõud, mööbel jms).

## Viited
Christine Aschbacher

**Christine Aschbacher** (sünnipõlvenimi *Christine Kowald*; sündinud 10. juulil 1983 Wundschuh's Steiermargi liidumaal) on Austria ettevõtja ja poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta oli 7. jaanuarist 2020 kuni 9. jaanuarini 2021 Austria töö-, perekonna- ja noorsooasjade minister.

Ta oli 7. jaanuarist 2020 kuni 9. jaanuarini 2021 Austria töö-, perekonna- ja noorsooasjade minister.

## Isiklikku
Ta on abielus ja on kolme lapse ema.
Charmeuse

***Charmeuse*** (prantsuse keeles *charmeuse* 'võlujanna') on kerge peen atlass-siduses kangas, algselt siidikiust (*flatteuse*) , uuemaaegses tähenduses tehiskiust kootud atlassitaoliselt sile lõimetrikoo.

## Materjal
Tänapäeval valmistatakse *charmeuse*i mitte ainult siidist, vaid odavamatest tehiskiududest nagu polüamiidkiud. Kiudude koostisest ja töötlusest oleneb kanga peenus, kergus, lehvivus või robustsus ning jäikus.

## Kasutamine
Kangast kasutatakse naistepesu ja öösärkide õmblemiseks. Samuti kasutatakse seda pruutkleitides täite- ja aluskangana ning pluuside kaunistuskangana. Kerge kangas on vastupidav kuumusele ja kortsumisele, kergelt läikiva pealispinnaga ja kandja kehal meeldivalt pehme. *Charmeuse* on paremalt poolt läikivam ja vasakult tuhmim, väljanägemiselt sarnaneb atlassiga, kuid on sellest pehmem ja kergem. Samuti *charmeuse*i nime all tuntud peent ja kerget kahe lõngasüsteemiga lõimetrikood, mis välimuselt sarnaneb interlokkangaga, kasutatakse siduse liikuva struktuuri ja suure plastilisuse tõttu pesuesemete valmistamiseks.

## Viited
Mizrahi juudid

**Mizrahi juudid** (heebrea keeles יהודי המִזְרָח) on piibliajast tänapäevani Lähis-Idas ja Põhja-Aafrikas elanud juutide järeltulijad.

## Vaata ka
*sefaradi juudid
*aškenazi juudid
Noyelles-sur-Selle

**Noyelles-sur-Selle** on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Denaini kantonis.

## Tuntud inimesi

* Francisco Luis Héctor de Carondelet, kuberner Hispaania koloniaalimpeeriumis

## Viited
Keha (käsitöö)

**Keha** (võru murdes *risti(d)*) oli riist, mille peale lõimelõng kerilaualt enne kanga käärimist keriti. 

Eestis hakati kehasid kasutama 19. sajandi algul ning sajandi teisel poolel olid nad Kesk-, Ida- ja Lõuna-Eestis tavalised.

Keha koosnes kahest puuristist ja nende otsi ühendavatest kuni 60 cm pikkustest puupulkadest. Vanemal kehal olid ristide asemel ümmargused otsalauad, mis olid ühendatud nelja pulgaga. Keha pandi vastaval alusel oleva rõhtasendis puidust telje (*kehapuu*) otsa, mis kinnitati seinas või pingis olevasse auku. Kasutati ka spetsiaalset *kehajalga*. Keha telge vändast keerutades aeti lõng kehale. Lõuna-Eestis kasutati ka jalaga tallatavaid aluseid.

Kanga käärimisel pandi kehad põrandale püsti ning neilt jooksis lõng lakke kinnitatud rõnga kaudu käärpuudele.

## Vaata ka
*kangaspuud 
*kangareha
*käärikast
*pöör
*kangakudumine

## Viide
 

## Kirjandus
* Kangakäärimine Eestis, Eevi Astel. Etnograafiamuuseumi aastaraamat, 1971.

## Välislingid
*Keha, Eesti Põllumajandusmuuseum
*Lõime käärimine
Lookism

**Lookism** on selliste inimeste diskrimineeriv kohtlemine, keda peetakse füüsiliselt ebaatraktiivseks, peamiselt töökohas, kuid ka kohtingutel ja mujal sotsiaalsetes olukordades.

## Viited
Heinrich Andreas Contius

**Heinrich Andreas Contius** (1708 Halle an der Saale, Magdeburgi hertsogkond – 1795 Valmiera, Liivimaa kubermang) oli baltisaksa orelimeister.
Pöör (kudumisvahend)

**Pöör** oli võrgulina kudumise abivahend. Võrgukudumise lõng keriti pöörale, mis kinnitati teljeosaga seina- või võrguhargi talla külge, kust kudumise ajal lõng uile ehk võrgunõelale keriti.

## Vaata ka
*keha

## Viited

## Välislingid
*Pöör, Eesti Rahva Muuseum
Proviisor

**Proviisor** on ravimiasjatundja, kõrgema eriharidusega kvalifitseeritud apteegitöötaja.

Eestis ühendab proviisoreid vabatahtliku liikmesusega kutseühenduslik mittetulundusühing Eesti Proviisorite Koda.

## Vaata ka
*Farmatseut

## Välislingid
*Proviisorite ja farmatseutide register
*Proviisor, tase 7 kutsestandard
Apteeker

**Apteeker** on erialase haridusega apteegitöötaja (farmatseut või proviisor).

## Apteekrid kirjanduses
Eesti kirjanduses on tuntumad apteekritest tegelased Paunvere apteeker Oskar Lutsu loomingus ja apteeker Melchior Indrek Hargla teostes.

## Välislingid
Dybbøli lahing

**Dybbøli lahing** (taani: *Slaget ved Dybbøl*; saksa: *Erstürmung der Düppeler Schanzen*) oli teise Schleswigi sõja võtmelahing, mis toimus Taani ja Preisimaa vahel. Lahing peeti 18. aprilli 1864 hommikul pärast 7. aprillil alanud piiramist. Taani sai ränga lüüasaamise, mis otsustas lõpuks sõja tulemuse.

## Viited
E-toimik

**E-toimik** on Eesti x-tee teenuste põhine keskne andmebaas, mis ühendab õiguskaitse valdkonna erinevaid infosüsteeme.

E-toimiku süsteemi loomist alustati 2004. aastal Justiitsministeeriumi, Siseministeeriumi ja Politseiameti koostöös ning töökeskkonnas käivitati süsteem 2009. aastal.

E-toimikuga on liidestatud järgmised infosüsteemid:
* Kohtute infosüsteem
* Prokuratuuri infosüsteem
* Politsei menetlusinfosüsteem
*Väärteomenetluse portaal
*Tallinna väärteoasjade register
* Avalik e-toimik
* Elektrooniline Riigi Teataja

## Välislingid
* Avalik e-toimik
Gaioz Nigalidze

**Gaioz Nigalidze** (gruusia keeles გაიოზ ნიგალიძე; sündinud 24. aprillil 1989) on gruusia maletaja, rahvusvaheline meister (2009). 

Nigalidze sai FIDE-lt 2009. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. 2013. ja 2014. aastal tuli ta Gruusia malemeistriks. Suurmeistriks sai ta 25-aastaselt 2014. aastal.

Aprillis 2015 jäi Nigalidze Dubais toimunud turniiril partiis Tigran Leoni Petrosjaniga vahele pettusega. Sama aasta detsembris diskvalifitseeris FIDE eetikakomisjon ta kuni 5. septembrini 2018 ja võttis talt suurmeistri nimetuse.

## Välislingid
* Gaioz Nigalidze FIDE andmebaasis
* Двукратный чемпион Грузии Гайоз Нигалидзе пойман на читерстве. chess-news.ru, 12. aprill 2015
Johannes Veltmander

**Johannes Veltmander** (vene keeles Иоганесс Гугович Вельтмандер *Ioganess Gugovitš Veltmander*; 13. oktoober 1921 Jamburg – 7. oktoober 2014 Iževsk) oli Venemaa maletaja ja maletreener, meister (1953). 

Veltmander oli paljukordne Udmurdi ANSV malemeister. Tema parimaks saavutuseks oli 1950. aastal Tartus toimunud NSV Liidu meistrivõistluste poolfinaalis 2.–4. koha jagamine Salo Flohri järel. Kuna finaalturniirile pääses vaid kolm edukamat, jäi Veltmander halvima koefitsiendiga neljandaks.

NSV Liidu kirimale 3. meistrivõistlustel (1955–1957) jagas Veltmander 6.–7. kohta. 

Veltmander tegutses ka treeneri ja maletegelasena. Ta on olnud Udmurdi ANSV malesektsiooni esimees.

## Tunnustus
*1964 – Vene NFSV teeneline treener
Ida-Ennedi piirkond

**Ida-Ennedi piirkond** on 1. järgu haldusüksus Tšaadis. Asub riigi kirdeosas, piirneb idas Sudaani ja põhjas Liibüaga.

Piirkond jääb Sahara kõrbe alale.

Ida-Ennedi piirkonnas elavad tubud ja zaghavad.

Ida-Ennedi piirkond loodi 2012. aastal.
Destiny (moodul)

**Destiny** on Rahvusvahelise kosmosejaama moodul, mis on jaama USA segmendi peamine uurimislabor.

Boeing alustas mooduli ehitust 1995. aastal ning see viidi Kennedy Kosmosekeskusesse 1998. aastal. Destiny anti NASAle ametlikult üle augustis 2000 ning selle viis kosmosesse kosmosesüstik Atlantis, mis startis 7. veebruaril 2001 missioonile STS-98. Moodul kinnitati Unity mooduli külge veebruaris 2001. Destiny on NASA esimene orbitaallaboratoorium pärast Skylabi, kust viimane meeskond lahkus veebruaris 1974.

Destiny on 8,53 m pikk ja selle diameeter on 4,27 m. Moodul kaalub 14,5 tonni.

## Viited
Quest

**Quest Joint Airlock** on Rahvusvahelise kosmosejaama peamine õhulukk.

Õhuluku tõi jaama kosmosesüstik Atlantis 2001. aastal missiooniga STS-104. 

Questi kaudu saavad avakosmosesse väljuda nii Extravehicular Mobility Unitit kui ka Orlani skafandreid kandvad astronaudid. Varem oli jaamast avakosmosesse väljumisel võimalik kasutada ainult Orlani skafandreid ja avakosmosesse sai väljuda ainult Zvezda mooduli kaudu. NASA skafandreid sai enne Questi saabumist kasutada ainult kosmosesüstiku jaamas viibimisel.  

Questi pikkus on 5,5 meetrit ja diameeter on 4 meetrit. Moodul kaalub 6064 kg.

## Viited
Saksa Samoa

**Saksa Samoa** (saksa: *Deutsch-Samoa*) oli Saksa protektoraat aastatel 1900–1914, mis koosnes Upolu, Savai'i, Apolima ja Manono saartest, mis asuvad tänapäeval täielikult iseseisva riigi Samoa territooriumil, endise nimega Lääne-Samoa. Samoa oli viimane Saksa koloonia omandamine Vaikse ookeani basseinis, mis saadi pärast Washingtonis 2. detsembril 1899 allkirjastatud kolmepoolset konventsiooni koos ratifitseerimiskirjade vahetamisega 16. veebruaril 1900. See oli ainus Saksa koloonia Vaikse ookeani piirkonnas peale Kiautschoud Hiinas, ja mida hallati eraldi Saksa Uus-Guineast. Saksa Samoa oli osaks Saksa koloniaalimpeeriumist.

## Viited
Gennadi Padalka

**Gennadi Padalka** (Гeннадий Иванович Падалка; sündinud 21. juunil 1958 Krasnodaris Nõukogude Liidus) on Venemaa lennuväelane ja endine Roskosmose kosmonaut.

Padalka lõpetas 1979. aastal Jeiski Sõjalennukooli ning teenis lennuväes, kus sai polkovnikuks. Padalka valiti Roskosmose kosmonaudiks 1989. aastal. 1998. aastal oli ta Miri eelviimase meeskonna komandör. 2004. aastal oli ta Rahvusvahelise kosmosejaama (ISS) 9. ekspeditsiooni komandör. 2009. aastal oli ta 19. ja 20. ekspeditsiooni liige. 2012. aastal naasis ta ISS-i kolmandat korda, olles 31. ekspeditsiooni liige ja 32. ekspeditsiooni komandör. 2015. aastal lendas ta viiendat ja viimast korda kosmosesse ja oli 43. ekspeditsiooni liige ja 44. ekspeditsiooni komandör. 

Padalka käis kosmoselendude jooksul 10 korda avakosmoses, viibides seal kokku 38 tundi ja 37 minutit. Ta viibis kosmoses kokku 878 päeva 11 tundi ja 29 minutit ning oli kõige kauem kosmoses viibinud inimene 4. veebruarini 2024, kui selle rekordi ületas Oleg Kononenko.

Padalka lõpetas kosmonaudikarjääri 2017. aastal.

## Viited
Kõmutüdruk

**"Kõmutüdruk"** ("Gossip Girl") on Ameerika Ühendriikide draamaseriaal, mis põhineb Cecily von Ziegesari samanimelisel raamatusarjal. Teleseriaali loojad on Josh Schwartz ja Stephanie Savage ning selle kuut hooaega näidati aastatel 2007–2012 kanalil The CW.

Sarja jutustaja ja nimitegelane on anonüümne blogija Kõmutüdruk (hääl: Kristen Bell), tegevus räägib New Yorgis Manhattanil Upper East Side'is elavate kõrgklassi noorukite elust. Lugu algab kaua kodust eemal viibinud populaarse tüdruku Serena van der Woodseni (Blake Lively) naasmisega New Yorki, kus Serena kohtub taas oma sõprade Blair Waldorfi (Leighton Meester), Nate Archibaldi (Chace Crawford) ja Chuck Bassiga (Ed Westwick).
 
Lisaks astuvad sarjas üles Taylor Momsen, Jessica Szohr, Matthew Settle, Kelly Rutherford ja Kaylee DeFer.

Peale Ameerika Ühendriikide on seriaali näidatud ka Eestis, Brasiilias, Austraalias, Rootsis, Suurbritannias, Hollandis, Prantsusmaal, Ungaris, Itaalias, Austrias, Jaapanis, Saksamaal, Mehhikos, Horvaatias, Hispaanias ja Indias. Eestis esilinastus sari 27. septembril 2008. 

Seriaal on olnud nomineeritud arvukatele auhindadele ning see võitis Teen Choice Awardsil 18 autasu. Viimane, 6. hooaja 10. osa oli eetris 17. detsembril 2012.

Eestis on seriaali aluseks olnud raamatusari ilmunud pealkirja "Klatšimoorid" all kirjastuses Varrak aastatel 2003–2009.

## Viited
Francisco Pascual Obama Asue

**Francisco Pascual Eyegue Obama Asue** (sündinud 21. aprillil 1949) on Ekvatoriaal-Guinea poliitik, alates 23. juunist 2016 Ekvatoriaal-Guinea peaminister. Ta on olnud ka riigi terivse- ja sotsiaalhooldusminister ning spordiminister.

## Viited
Džoseri püramiid

**Džoseri püramiid** on astmikpüramiid Saqqaras Egiptuses. Selle kõrgus on umbes 60 meetrit.

Džoser oli esimene Egiptuse kuningas, kes laskis endale Saqqarasse püramiidi ehitada.

2020. aasta märtsis avati püramiid pärast 14 aastat kestnud restaureerimist taas külastajatele.
Apple Park

**Apple Park** on Apple Inc. peakorter, mis asub Ameerika Ühendriikides California osariigis Cupertinos.

See avati töötajatele 2017. aastal, mil käisid ehitustööd veel käisid. Sellega asendati Apple'i endine peakorter 1 Infinite Loop, mis avati 1993. aastal.

Apple Parki peahoone ringikujulise disaini projekteeris Norman Foster. Ehitise suure suuruse tõttu on saanud meedias nimeks "kosmoselaev".

Apple Park hõlmab 71 hektari suuruse linnaku. Apple Parki ringikujuline peahoone on neljakorruseline ja võtab enda alla 260 000 m². Hoone on kaetud maailma suurimate painutatud klaaspaneelidega. Katus on kaetud päikesepaneelidega. Hoone kasutab 100 protsendiliselt ainult taastuvenergiat. Apple'i asutaja Steve Jobs tahtis, et kogu ettevõtte peakorter ei näeks välja kui kontorpark, vaid et see oleks justkui looduse sisse sulanud. 80 protsenti kogu peakorteri alast moodustavad rohealad koos põuakindlate puude ja taimedega, mis on kõik kohalikud. Ala keskel asub tehistiik. 

Apple Parkis asub ka Steve Jobs Theatre – maa-alune auditoorium, mis on nimetatud Steve Jobsi auks.

Apple Parkis töötab üle 12 000 inimese.

## Viited
Jonah Nilsson

**Jonah Nilsson** (sündinud 26. veebruaril 1987) on Rootsi laulja, arranžeerija, helilooja, produtsent ja klahvpillimängija, kes on tuntud eeskätt *[[jazz fusion]]*'i bändi Dirty Loops lauljana.  

Nilsson laulis lapsena Stockholmis Püha Katariina kiriku poistekooris, mida juhatasid tema vanemad. Kaheksa-aastaselt alustas ta kontrabassiõpinguid ning inspireerituna Chopinist, hakkas 11-aastaselt mängima klassikalist klaverit. 17-aastaselt tutvus ta Aron Mellegardthiga ning hakkas kirjutama funk-lugusid, mis said inspiratsiooni sellistest 1980. aastate ansamblitest nagu Toto. Hiljem oli ta Rootsi laulja Danny Saucedo taustalaulja ja klahvpillimängija. 

Tänu lookirjutamisoskustele sai temast hinnatud produtsent. Ta on kirjutanud poplugusid sellistele Korea artistidele ja bändidele nagu SHINee, VIXX jt. Jonah Nilssoni vokaalsed eeskujud on olnud näiteks Brian McKnight, Stevie Wonder, Michael Jackson. Ta on osalenud Rootsi kohalikus superstaarisaates "Idol".

## Viited


## Välislingid

*Dirty Loopsi koduleht
*http://jonahnilsson.com/ Isiklik koduleht
*Fännileht
Klatšimoorid

**"Klatšimoorid"** (*Gossip Girl*) on 2002–2011 ilmunud Ameerika noorteromaanide sari, mille autor on Cecily von Ziegesar. 

Sari keskendub ühes New Yorgi Upper East Side'i erakoolis käivate privilegeeritud noorte elule ja suhetele. Romaanide peategelased on parimad sõbrannad Blair Waldorf ja Serena van der Woodsen. Romaanisari põhineb osaliselt autori enda kogemustel Nightingale-Bamford Schoolis.

Sarja esimene osa "Klatšimoorid" ilmus 2002. aasta aprillis, viimane, 11. osa mais 2007 ja sarja eellugu sama aasta oktoobris. Viimane romaan, "Psycho Killer", on sarja *slasher*-paroodia. Sarjas on kokku ilmunud kolmteist romaani, millest 9., 10. ja 11. osa on variautori kirjutatud. 
Eesti keeles hakkas sari ilmuma 2003. aastal, kokku tõlgiti kaheksa osa.

## Sarja raamatud
Variautor

**Variautor** (inglise keeles *ghostwriter*) on isik, kes on palgatud kirjutama ilu- või aimekirjandust, ajakirjandust, kõnesid või muid tekste, mille autorina esineb ametlikult keegi teine. Kuulsused, ettevõtjad, poliitikud ja teised palkavad sageli variautoreid kirjutama või toimetama nende elulooraamatuid, mälestusi, ajakirjaartikleid või muid publikatsioone. 

Tavaliselt on variautori ja ametliku autori vahelises lepingus konfidentsiaalsust nõudev punkt, mille järgi kohustub variautor anonüümseks jääma. Vahel tänavad ametlikud autorid või kirjastajad ilmunud teostes variautoreid näiteks "taustauuringute" või "panuse andmise" eest. Mõnikord aga on ametliku autori nimi raamatu kaanel kesksel kohal ning selle all väiksemalt variautori nimi (näiteks Tom Clancy romaanide puhul). On ka raamatuid, mille on täielikult kirjutanud variautorite kollektiivid, esinedes ühise pseudonüümi all.

Variautorsust esineb ka muudel loomingulistel aladel. Näiteks on heliloojad palganud variautoreid enda eest muusikat kirjutama. Näiteks Wolfgang Amadeus Mozart kirjutas variautorina muusikat oma jõukate toetajate nime all, samuti esineb seda nähtust tänapäeva popmuusikas. Kujutavas kunstis tuleb samuti ette, et teose kallal töötavad assistendid, kuid autor on üks kunstnik (seda praktiseeris näiteks Andy Warhol).
Lauatennis 2020. aasta suveolümpiamängudel

**[[Lauatennis]] [[2020. aasta suveolümpiamängud]]el** toimus 25. juulist kuni 7. augustini Tokyos Jaapanis. Lauatennises osales 172 lauatennisiti (meeste ja naiste vahel võrdselt jaotatud), kes võistlesid nii üksik- kui ka võistkondlikel võistlustel, aga ka uuel segapaarismängude segavõistlusel. Lauatennis on suveolümpiamängudel esinenud kaheksal varasemal korral, alustades 1988. aasta Seouli suveolümpiamängudest.

## Kvalifikatsioon
Korraldava riigina on Jaapanil automaatselt kvalifitseerunud kuus sportlast; kolmest mehest ja naisest koosnev võistkond, kus nad võistlevad nii üksikmängus kui ka segapaarismängude võistkonnas. 

Võistkondlikele võistlustele kvalifitseerus 16 võistkonda. Igal mandril (kusjuures ameeriklased jagunevad ITTF-i võistluseks Põhja-Ameerikasse ja Lõuna-Ameerikasse) oli üks võistkondade kvalifitseerumise võistlus. Üheksa võistkonda kvalifitseeruvad läbi maailma kvalifikatsioonivõistluse. 

Segapaarismängudes kvalifitseerus ka 16 paari. Igal mandril (kusjuures ameeriklased jagunevad ITTF-i võistluseks Põhja-Ameerikasse ja Lõuna-Ameerikasse) oli segapaari kvalifikatsiooniturniir. Neli võistkonda kvalifitseeruvad 2019. aasta maailmaturniiri finaalturniirilt ja viis võistkonda läbi World Tour 2020. aasta finaali. Ka Jaapanile on tagatud koht. Kui riigil on nii segapaar kui ka võistkond, kes kvalifitseerub ühest või mõlemast soost, peab paarismängija kuuluma oma soost võistkonda. 

Üksikmängude võistluste jaoks kvalifitseerus 64–70 individuaalset mängijat. Iga kvalifitseeritud võistkonnaga riik võis individuaalsel võistlusel osaleda selle meeskonna kahe liikmega. Kontinentaalsete meistrivõistluste kaudu antakse 22 kvoodikohta üksikmängijatele, kes esindavad riiki ilma kvalifitseeritud võistkonnata. Seal toimub üks kolmepoolse komisjoni kutsekoht. Ülejäänud 172 kvoodikohast täidetakse üksikmängude kvalifikatsiooniturniiril (vähemalt kaks ja mitte rohkem kui kaheksa kvalifikatsiooni) ja seejärel ITTF-i maailma edetabeli alusel. 

## Välislingid
*Lauatennise ametlik koduleht Tokyo OM-il
Surfamine 2020. aasta suveolümpiamängudel

**[[Surfamine]] [[2020. aasta suveolümpiamängud]]el** Tokyos Jaapanis toimus 26. juulist 2. augustini 2020. Maailma tippsurfarid tähistavad oma spordi olümpiadebüüti, konkureerides Jaapani Vaikse ookeani rannikul.

Surfamine on üks viiest Tokyo 2020. aasta olümpiamängude korralduskomitee pakutud täiendavast spordialast, et tuua olümpiaprogrammi nooruslikumaid ja elujõulisemaid võistlusi ning kultuuri. 2016. aastal kiitis selle kaasamise heaks Rahvusvaheline Olümpiakomitee.

Surfamine kui spordiala jaguneb laias laastus vastavalt kasutatava lainelaua suurusele ja tüübile. Pikk lainelaud on umbes 2,7 m (üheksa jalga) pikk ja ujuvam kui lühilaud, mis ilmus esimest korda 1970. aasta paiku ja on umbes 1,8 m (6 jalga) pikk. Lühikesel lainelaual on terav ots, mis aitab pöörata, on kiiremini manööverdatav ja kaldub olema vastuvõtlik dünaamilisematele tehnikatele. Lühikest lainelauda kasutatakse Tokyo 2020. aasta olümpiamängudel, kus eraldi võistlustel võistlevad 20 meest ja 20 naist.
## Võistluste formaat
Olümpiavõistlustel edeneb võistlus eel- ja põhivoorude kaudu, mis viivad lõpuks kuldmedali ja pronksmedali matšideni. Eelvoorudes toimub võistlus nelja võistleja vahel ning põhiringides toimub kahevõistlus, kus võitja liigub järgmisele ringile ja kaotaja elimineeritakse.

## Konkurentsi struktuur

Eelvõistluse kaks paremat pääsevad järgmisesse ringi. Iga voor kestab 20 kuni 25 minutit, kasutades nende kahte parimat tulemust.

Korraga võib lainega surfata ainult üks surfaja. Kasutades tavalist surfamise reeglit, kus tipule kõige lähemal asuval surfaril on eesõigus. Mis tahes sekkumine teekonnal õigustatud surfarisse võib kaasa tuua karistuse ja põhjustada punktide mahaarvamise.

Kohtunikekogu määrab iga surfaja jõudluse lainest lainele, punktisummat saab ühe kümnendkoha täpsusega üks kuni kümme (näiteks 8.51). Hinded põhinevad teostatavate manöövrite raskusel. See hõlmab iga manöövri kiirust, võimsust ja voolu.
## Kvalifikatsioon

Kvoodikohti eraldatakse sportlastele järgmistel võistlustel:

*Võõrustajariik: Jaapanile kui korraldajale riigile eraldatakse 1 koht nii meeste kui ka naiste võistlusel. Kui vähemalt üks Jaapani surfaja on teeninud kvalifikatsioonikoha teiste võistluste kaudu, jaotatakse vastuvõtva riigi koht (kohad) ümber 2020. aasta surfamängudel järgmisele kõrgeima asetusega sportlasele.
*2019. aasta Surfiliiga maailmameistrivõistlused – 10 kõrgeima asetusega meest ja 8 kõrgeima asetusega naist saavad kvoodikohad.
*2019. aasta Rahvusvahelise Surfaliidu maailma surfamismängud – kvoodikoha saavad iga mandri, välja arvatud ameerika, parimad finišeerijad.
*2019. aasta Pan-Ameerika mängud – meeste ja naiste võistluste parim surfaja saab kvoodikoha.
*Rahvusvahelise Surfaliidu 2020. aasta maailma surfamismängud – 4 parimat meest ja 6 naist saavad kvoodikohad. Kui mõnel riigil kvalifitseerub rohkem kui maksimaalne sportlaste arv, on ülimuslikud 2020. aasta Rahvusvaheline Surfaliidu surfamismängud ja kõik 2019. aastast teenitud kohad antakse üle järgmisele kõrgeima asetusega sportlasele.

## Välislingid
*Surfamise ametlik koduleht Tokyo OM-il
Riin Pallon

**Riin Pallon** (sündinud 2. märtsil 1978) on eesti kunstnik, kes elab ja töötab Raplas.

Riin Pallon on õppinud kunsti Eesti Kunstiakadeemias (vabad kunstid, maali eriala bakalaureus 2006. aastast) ja vahetusüliõpilasena Karlsruhe Kunstiakadeemias. Aastal 2018 lõpetas Eesti Kunstiakadeemia kunstiõpetaja magistriõppe.

Näitustel on osalenud aastast 2004. Olulisemad näitused: 
*2019 Näitus “Tume jõgi” Raplamaa Kaasaegse Kunsti Keskuses koos Kairi Orgusaarega
*2014 Näitus “Tabamatu tõusuvesi” Hiiumaal Tahkuna tuletornis koos Kairi Orgusaarega
*2012 “Aja langemine” Soomes, koos Kairi Orgussaarega
*2012 “Vaikuse herbaarium” Soomes, koos Kairi Orgussaarega
*2011 Näitus “Raplamaa kunst vol.1” Raplamaa Kaasaegse Kunsti keskuses
*2011 Isikunäitus “Soojad tuuled” Raplas, Rütmani galeriis
*2010 “Moodne maal” Raplamaa Kaasaegse Kunsti keskuses
*2010 Isikunäitus “Resümee” Pärnus
*2010 “Pagas II” Rütmani galeriis, Raplas
*2010 “Pagas” Draakoni galeriis, Tallinnas
*2009 “Mees” isikunäitus Pärnu Linnagaleriis
*2008 “Meelteseisund” Rütmani galeriis, Raplas
*2008 “Mehhanismid” Haapsalu Linnagaleriis koos Katrin Rüütliga
*2008 “Back to the Neverland” Draakoni galeriis koos Katrin Rüütliga
*2007 "Nothing against something" EKA galeriis koos Teija Kotipalo ja Katrin Rüütliga
*2007 "Muinasmina" Rapla Keskraamatukogus, koos Katrin Rüütliga ja Erik Ångmaniga
*2005 EKA Vabade kunstide rändnäitus „Ekskursioon“ Viljandis
*2005 „Karnatsioon“ Eesti Kunstiakadeemia galeriis
*2005 „Armastusest ainult“ Lihula mõisas
*2004-2005 Isikunäituse „Hetkeline tardumine“ ringkäik Rapla maakonnas: Tohisoo mõisas, Mahtra Rahvamajas, Kehtna Majandus- ja Tehnoloogiakoolis, Eidapere Kultuurikeskuses, Käru Põhikoolis ja Rapla Keskraamatukogus  

Riin Pallon on Raplamaa Kaasaegse Kunsti Keskuse (asutatud 2010. aastal) asutajaliige, tegutsedes seal tänapäevani kuraatori ja projektijuhina. Samuti juhendab Rapla Gümnaasiumis alates aastast 2019 kaasaegse kunsti valikainet.

## Välislingid
*https://kultuur.err.ee/1014636/galerii-ja-video-rapla-kaasaegse-kunsti-keskus-alustas-kumnendat-hooaega
*Kunstniku koduleht: https://artsmeandcookies.wordpress.com/maalid/
Portsmouthi rahuleping

**Portsmouthi rahuleping** on rahvusvaheline leping, millega lõpetati aastatel 1904–1905 kestnud Vene-Jaapani sõda. Läbirääkimised kestsid 6.–30. augustini 1905 Ameerika Ühendriikides Maine'i osariigis Kitterys mereväe Portsmouthi laevatehases, leping allkirjastati 5. septembril.

Lepinguga tunnistas Venemaa Jaapani hegemooniat Koreas, mis veel sama aasta 17. novembril sai Jaapani-Korea protektoraadilepinguga Jaapani protektoraadiks. Samuti võttis Jaapan üle Liaodongi poolsaarel renditud territooriumi koos Lüshuniga, mida Venemaa nimetas Port Arturiks. Jaapan kujundas selle renditud ala ümber Kwantungi renditerritooriumiks. Peale selle võttis Jaapan anda kontrolli alla Venemaa ehitatud Lõuna-Mandžuuria raudtee ja Sahhalini lõunaosa, mida nimetas Karafutoks.

Pikemas perspektiivis lõpetas Portsmouthi leping Venemaa ekspansiooni Kaug-Idas, ent ergutas Jaapani ekspansiooni, mis viis Korea annekteerimiseni aastal 1910 ja Teise Hiina-Jaapani sõjani 1937.

Venemaa ja Jaapani omavahelised suhted seevastu jäid 30 aastaks põhiliselt rahumeelseteks. Seda kinnitas 1941 sõlmitud Nõukogude-Jaapani mittekallaletungileping, mis kehtis seni, kuni NSV Liit selle 8. augustil 1945 murdis ja alustas Mandžuuria operatsiooni, mis vähem kui kuu ajaga lõppes NSV Liidu võiduga ja osa kaotatud maa-alade tagasisaamisega.

Läbirääkimisi vahendanud Ameerika Ühendriikide president Theodore Roosevelt teenis oma töö eest Nobeli rahuauhinna.

## Viited

## Välislingid
* Rahuleping prantsuse keeles
* Rahuleping inglise keeles
* New Hampshire'i Jaapani-Ameerika seltsi Portsmouthi rahulepingu veebileht
Marina Tširkova

**Marina Tširkova** (ka *Marina Chirkova*; sündinud 27. märtsil 1970 Peterburis) on Eesti baleriin ja tantsuõpetaja.

Marina Tširkova lõpetas 1988. aastal Peterburi Vaganova-nimelise Balletiakadeemia kiitusega. 

Aastatel 1988–1999 oli ta Peterburis Maria Teatri ja 1999–2010 Tallinnas Estonia balletisolist. Üks tema lavapartnereid oli Vladimir Arhangelski, kellega esineti 1996–1997 Saksamaal ja Šveitsis. Marina Tširkova on esinenud ka Lõuna-Aafrika Vabariigis, Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Jaapanis, Koreas, Iisraelis, Brasiilias, Argentinas, Taanis, Itaalias, Hispaanias, Prantsusmaal, Inglismaal, Norras, Rootsis, Soomes jm.

Ta on olnud rahvusvaheliste balletikonkursside žürii esimees.

## Tunnustus
* 1993 teine preemia VII rahvusvahelisel balletiartistide konkursil Moskvas
* 1993 raadiojaama Meridian auhind koreograafiakunstis (Peterburi)
* 2000 Eesti Kultuurkapitali stipendium – silmapaistva töö ja panuse eest Eesti kunstis „Kultuuripealinn Tallinn“ raames
* 2000 Eesti Teatriliidu balletiauhind (koos Vladimir Arhangelskiga)
* 2002 Philip Morrise tantsuauhind – eesti parim baleriin
* 2006 Eesti Teatriliidu balletiauhind

2001. aastal sai Marina Tširkova Eesti Vabariigi kodakondsuse suurte teenete eest Eestis balletikunsti ja -kultuuri arendamisel.

## Tegevus tantsuõpetajana
Marina Tširkova asutas 2006. aastal Tallinnas balletikooli Luikede Lend & Marina Tširkova balletistuudio, kus ta on olnud nii direktor kui ka tantsuõpetaja. Marina Tširkova õpilasi on hiljem vastu võetud Tallinna Balletikooli, Balletiakadeemiasse Peterburis ja balletikoolidesse Euroopas.

Ta on andnud tantsutunde ka lasteaias, töötanud iluuisutajatega, tegutsenud liikumisjuhina Estonias. 

## Välislingid
* Marina Tširkova balletiakadeemia Luikede Lend koduleht
Aleksandr Bovin

**Aleksandr Jevgenjevitš Bovin** (vene keeles *Александр Евгеньевич Бовин*; 9. august 1930 Leningrad – 29. aprill 2004 Moskva) oli vene ajakirjanik ja diplomaat.

## Kirjutisi eesti keeles
*Bovin, Aleksander 1984. “Rohelised”? Kes nad on ja mida nad tahavad? *[[Noorte Hääl]]* 168: 3 (21. juuli); 169 (22. juuli). [Esimesi rohelise ideoloogia tutvustusi eesti keeles.]
Jalgpalli tänav

**Jalgpalli tänav** on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. See sai nime 2. aprillil 2019.

Tänava pikkus on umbes 800 m ja see kulgeb paralleelselt Tallinna-Narva raudtee ning sellest teisele poole jääva Tehnika tänavaga. Jätkub pärast Pärnu maantee viadukti Kauba tänavana.

Jalgpalli tänava ääres asuvad A. Le Coq Arena (Jalgpalli 21), Sportland Arena, Nike Arena ning EJLi jalgpallihall (Jalgpalli 19). 

## Viited
E-apostill

**E-apostill** on elektrooniliselt antav tunnistus, millega kinnitatakse avalikule dokumendile alla kirjutanud isiku pädevust ning mis muudab ühe riigi riigisisese avaliku dokumendi kasutatavaks välisriigis, mis on ühinenud vastava rahvusvahelise konventsiooniga. 

E-apostill ja apostill erinevad selle poolest, et kui varem tuli dokument toimetada notaribüroosse ning seejärel edastada välisriigi saajale, siis e-apostill väljastatakse digitaalsel kujul, mille ehtsust ja kehtivust saavad välisriigi ametnikud kontrollida veebist. E-apostilli puhul lisab notar tunnistusele digitaalallkirja ja edastab selle kliendile registri kaudu või e-posti teel.  Kuna kõik riigid ei ole e-apostilli veel tunnustatud, tuleb selle taotlejal enne järele uurida, kas sihtriigis e-apostilli tunnustatakse. 

Alates 1. jaanuarist 2010 väljastavad apostilli Eesti Vabariigi avalikele dokumentidele üksnes notarid. Notar saab kinnitada originaaldokumendi või selle ametlikult kinnitatud ärakirja, samuti väljavõtteid ja väljatrükki. Apostilliga kinnitamine on tasuline teenus. 

Avalik dokument on
* haldusdokument (diplom, tunnistus, tõend, õiend, teatis vms);
* kohtu või kohtuga seotud ametiasutuse väljastatud dokument (kohtuotsuse ärakiri, väljavõte registrist, kohtutäituri dokument vms);
* notari või vandetõlgi dokument. 

## E-apostilliregister
2017. aastal avas Notarite Koda apostillide taotlemiseks iseteenindusportaali ja elektroonilise apostilliregistri. Tegemist on lahendusega, mis lihtsustab apostillide taotlemist, väljastamist ja kontrollimist, kiirendab dokumentide riikidevahelist ringlust ning vähendab võltsingute ohtu.  Iseteenindusportaalis on võimalik esitada taotlus Eestis väljastatud ametlike dokumentide apostillimiseks. Avalik dokument on vaja apostillida, kui seda soovitakse kasutada riigis, mis on ühinenud välisriigi avaliku dokumendi legaliseerimise nõude tühistamise Haagi konventsiooniga. 

## Viited
Jony Ive

**Sir Jonathan Paul Ive**, ka **Jony Ive**, KBE, HonFREng, RDI, (sündinud 27. veebruaril 1967) on Briti arhitekt ja tootedisainer, kes oli endine tootedisainijuht (CDO) Apple'is, ja on Kuningliku Kunstikolledži kantsler Londonis. 

Ta töötas Apple'is 1992. aasta septembrist 2019. aasta juunini. Ta disainis kümneid PowerBooki ja Maci arvuteid. 1990. aastate lõpul (pärast ettevõtte asutaja Steve Jobsi tagasitulekut) edutati ta tootedisaini vanemasepresidendiks (ametlikult: *Senior Vice President of Industrial Design*). 2015. aastal edutati ta Apple tootedisainijuhiks. Ta disainis mitmeid Apple'i tooteid, nagu iMac, Power Mac G4 Cube, iPod, iPhone, iPad, MacBook ja Apple'i mobiiloperatsioonsüsteemi iOS kasutajaliidese osi. Ta aitas disainida ka mitut Apple'i suuremat arhitektuuriprojekti, nagu Apple Park ja Apple Store'id.

Sündinud Londonis Suurbritannias, kus ta elas, kuni ta vanemad kolisid Staffordi, kui Ive oli 12-aastane. Ive õppis Newcastle'i Polütehnikumis (hiljem ümber nimetatud Northumbria Ülikool), õpingute ajal sai ta oma töid näidata Design Museumis. Pärast ülikooli lõpetamist läks ta tööle Londonis baseeruvasse disaini-idufirmasse Tangerine, kus ta tegi tootedisaini. 

Teda kutsuti 2017. aasta mais Kuningliku Kunstikolledži juhiks, kes töötab tähtajaliselt viis aastat kuni 2022. aasta maini.

## Vaata ka
* Apple Inc. disaini motiivid
* Apple Industrial Design Group

## Viited
Fai

**Fai** (prantsuse keeles *faille*) on labases siduses kootud tihe ühevärviline ripsi meenutavate peente horisontaalsete koejoontega siid-, poolsiid- või viskooskiust kangas.

## Omadused
Kangas on keskmise paksusega, mitte liiga kerge. Koelõngad on jämedamad kui lõimelõngad, sellest ripsi meenutav pind. 

## Pildid

Woman&#039;s Robe a la Francaise and Petticoat LACMA M.56.6a-b (3 of 5).jpg|*Robe a la francaise* kleidi seljaosa. 1760.–1765.
Green Silk Faille Wedding Dress.jpg|Rohelisest siidfaist pulmakleit. 1860.–1870.
Black Silk Faille Beaded Cape.jpg|Helmestikandiga siidfaist keep. 1910


## Viited

## Välislingid
* Faille online-tekstiilileksikonis weisbrod-zuerrer.ch
Farfalle

***Farfalle*** (ka **liblikmakaron** või **lipsumakaron**) on pasta- ja nuudlisort. Selle nimi tuleb itaalia keelest ning tähendab tõlkes päevaliblikat. Modenas kutsutakse *farfalle*‘t nimega *strichetti*. *Farfalle* suurem sort on *farfalloni*, väiksem *farfalline*. Liblikmakaronid said alguse 16. sajandil Põhja-Itaalia Lombardia ja Emilia Romagna piirkondadest.

## Vaata ka
*Pasta

## Viited
Adda Djørup

**Adda Djørup** (sündinud 18. augustil 1972 Aarhusis) on taani luuletaja ja proosakirjanik.

Tal on bakalaureusekraad võrdleva kirjandusteaduse alal Kopenhaageni Ülikoolist. Ta elab Kopenhaagenis.

Tema esimene avaldatud teos oli 2005 ilmunud luulekogu "Monsieurs monologer". 2007. aastal ilmus tema novellikogu "Hvis man begyndte at spørge sig selv", mille mitme novelli tegevus leiab aset Lõuna-Euroopas ning mis olid suuresti autobiograafilised, põhinedes ajal, mil autor elas Hispaanias ja Itaalias. Djørupi looming tegeleb eksistentsiaalsete ja filosoofiliste teemadega, mida esitatakse sageli iroonilises ja kergelt humoorikas võtmes. Tema 2009. aastal ilmunud romaan "Den mindste modstand" ("Vähim vastupanu") võitis 2010. aastal Euroopa Liidu kirjandusauhinna.

Djørupi loomingut on tõlgitud albaania, bulgaaria, ungari ja serbia keelde.

## Viited

## Välislingid
* Adda Djørupi koduleht
Pompei punane

**Pompei punane** on punase värvusega muldpigment, põletatud sieena Toscanast, koostiselt raudoksiidpunane. Suure osa pigmendi koostisest moodustab raud(III)oksiid.

## Omadused
Keemiline koostis on Pompei punasel sama mis kollasel ookril, erinevus on vaid värvis. Pompei freskodel leiduv pigment koosneb 50% ulatuses raudoksiidist ja ülejäänud osas savi- ja kvartsiosakestest.

Sobib kõigi sideainetega ja pigmentidega. Happelises keskkonnas värv laguneb.

## Nimetus
Nimetus "Pompei punane" pärineb 19. sajandist, kui pärast Lõuna-Itaalias asuva Rooma linna Pompei varemete väljakaevamist ja avalikkuses tuntuks saamist sai rikaste ja haritud inimeste hulgas ruumikujunduse moevärviks punane värv, mis oli säilinud Pompei jõukate roomlaste majade seinafreskodel.

Tänapäeval arvatakse, et vähemalt osa neist freskodest oli algselt ookerkollase taustaga ning punase värvi omandasid need alles kuumade põlemisgaaside toimel Vesuuvi purske ajal 79. aastal. Erkpunane oli toona hinnaline värv, mille jaoks imporditi pliimennikut Armeeniast. Toon, mida tänapäeval nimetatakse Pompei punaseks, on tegelikult "vaese mehe punane", punase ookriga ülevärvitud kollaste seinte värv, või kollane ooker, mis on põlenud punaseks. Kuigi isegi eksperdid ei suuda neid kolme analüüsita üksteisest eristada, võib punaseks põlenud ookrit eeldada seintel, millel on õrnu üleminekuid kollakast punasele toonile.

Siiski kuulsaimad, Müsteeriumide villa punase taustaga freskod on peaaegu kindlasti maalitud hinnalise mennikut või kinaveri sisaldava punasega.

## Värvitoon

Inglise keeleruumis on *pompeian red* värvitooni nimetus, mis on kergelt tuhmja sooja tooniga keskmine kuni tumedam punane ja vastab üsna täpselt veidi pleekinud punase ookri värvusele. Eesti keeles on kasutatud pigmendi nimetusena, värvinimena harukordadel.

Võõrsõnade leksikon samastab Pompei punase värvuse Veneetsia punase ja *[[caput mortuum]]*i värvitooniga.

## Viited

## Välislingid
* Pompei punane colourlex.com portaalis
* C. Higgins. Pompeii shows its true colours - The Guardian, 22. september 2011
* I. Marcaida, M. Maguregui, H. Morillas, S. Perez-Diez, J. M. Madariaga. Raman imaging to quantify the thermal transformation degree of Pompeian yellow ochre caused by the 79 AD Mount Vesuvius eruption. - Analytical and Bioanalytical Chemistry volume 411, pp. 7585–7593 (2019)
Idaplaatan

**Idaplaatan** (*Platanus orientalis* L.) on plaatani perekonda kuuluv liik puid. 

Idaplaatani looduslik levila piirneb Balkani ja Väike-Aasiaga. 

Plaatanit on laialdaselt kultiveeritud ja ta on ilupuuna kasutusel Lõuna-Euroopas ja mujal.
Kere (ehitis)

**Kere** (ka *keres* ja *keri*) oli ajutine kalurionn, mida talvisel noodapüügil kasutasid põhiliselt Peipsi kalurid.

## Ajaloost
Eestis oli kere tuntud hiljemalt 17. sajandist, Põhja-Euroopas oli see juba varemgi laialdaselt levinud.

## Suurus
Kere oli väike neljakandiline harikatusega ehitis, kõrgusega 2–3 meetrit, põrandapinnaga 4–9 m2. Kere suurus sõltus sellest, kas seda kasutasid võrgumehed või suurem hulk püüdjaid. 

## Ehitus
Palkidest või lattidest ehitati onni tugiraam, seinte ja katuse kate oli puukoorest, hiljem ka laudadest. Põrandaks olid lahtised lauad, õled või hein jää peal. Ehitisel oli uks ja üheruuduline klaasaken, sees oli väike ahi, mille plekk-korsten pandi läbi seina või katuse. Katuse all oli õrs riiete kuivatamiseks. Tuleasemeks oli liiva või mullaga täidetud laudkast ehk patsas.

## Kasutamine
Kered ehitati valmis maal ja püügihooaja algul veeti need regede või jalastega järvejääle, kus nad paiknesid reas, jättes vahed hobuste ja varustuse tarvis. Püügi vaheaegadel süüdati sees lõke, mis andis sooja. Kala keedeti õrre külge riputatud pajas. Püügihooaja lõpul veeti kered kaldale tagasi.

## Viited

## Välislingid
*Kere, Eesti Rahva Muuseum
Katri Lipson

**Katri Lipson** (sündinud 1965 Helsingis) on soome kirjanik ja arst.

Ta lõpetas 1993. aastal Uppsala Ülikooli arstiteaduse erialal ja töötas pärast seda arstina nii Soomes, Rootsis kui ka Aafrikas. 

Tema esikromaan "Kosmonautti" ("Kosmonaut", 2008) oli Finlandia auhinna lühinimekirjas ja võitis samal aastal Helsingin Sanomate kirjandusauhinna. 

Tema teine romaan, "Jäätisemüüja" (*Jäätelökauppias*, 2012; eesti keeles 2015) võitis 2013. aastal Euroopa Liidu kirjandusauhinna. Romaani tegevus toimub 1940.–1960. aastate Tšehhoslovakkias. See on tõlgitud inglise, eesti, taani, tšehhi ja ungari keelde. 

2016. aastal ilmus tema kolmas romaan "Detroit".